cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chilomorpha
Utseende
En liten (2–3 millimeter), slank, blankt rødbrunlig kortvinge. Hodet er rundet, og det er en markert «hals» mellom hode og pronotum. Antennene er forholdsvis korte, gradvis tykkere mot spissen. De tre innerste leddene er kjegleformede og gulaktige, de øvrige er brune og bredere enn lange bortsett fra det ytterste leddet som er ganske stort og avlangt. Pronotum er klokkeformet sett ovenfra. Dekkvingene er betydelig lengre enn pronotum, litt innbuktet innefor bakhjørnene. Beina er spinkle, middels lange, føttene fem-leddete.
John Biscoe
Tidlig liv
Biscoe ble født i Enfield i Middlesex, England. I en alder av 17 år gikk han i mars 1812 inn i Royal Navy og tjenestegjorde under 1812-krigen mot USA. Deretter seilte han i koffardifart som styrmann eller kaptein, for det meste til India eller Vestindia.
Ekspedisjonen til Sørishavet 1830–1833
I 1830 hyret hvalfangstselskapet Samuel Enderby & Sons Biscoe som kaptein på briggen «Tula» og leder for en ekspedisjon som skulle lete etter nye selfangstområder i Sørishavet. Sammen med kutteren «Lively» seilte Tula fra London og ankom Sør-Shetlandsøyene i desember. Ekspedisjonen fortsatte sørover og krysset polarsirkelen 22. januar før den fortsatte østover.
Chilomorpha
Utbredelse
Arten som forekommer i Norge er vurdert som sårbar (VU) i den norske rødlisten fra 2021. Den er kjent fra Halden, Konsgberg og Luster.
Systematisk inndeling
Slekten blir noen ganger slått sammen med Cousya.
John Biscoe
Ekspedisjonen til Sørishavet 1830–1833
Én måned senere, 24. februar 1831, fikk ekspedisjonen øye på bare fjelltopper som raget over isen. Biscoe antok helt korrekt at de var en del av et kontinent og navnga området Enderby Land til ære for sin oppdragsgiver. Biscoe satte i gang å kartlegge denne kyststrekningen, men etter én måned begynte både Biscoes og mannskapets helse å skrante. Ekspedisjonen satte kursen mot Australia og nådde Hobart på Tasmania i mai. To besetningsmedlemmer omkom av skjørbuk på overfarten.
Ekspedisjonen overvintret i Hobart før den vendte tilbake til Antarktis neste sesong. Den 15. februar oppdaget de Adelaide Island, og to dager senere Biscoe Islands. Den 21. februar fikk de i syne en lang kyststrekning, og Biscoe antok igjen at det var en del av kontinentet. Han navnga området Graham Land etter First Lord of the Admiralty Sir James Graham.
Senere i 1833 tilbød Samuel Enderby & Sons Biscoe å lede en ny ekspedisjon. Han takket imidlertid nei, sannsynligvis av helseårsaker. Han engasjerte seg heller i Vestindia-farten, som tilbød et mye varmere klima. Han deltok også i seilaser til Australia.
John Biscoe døde under en seiling fra Tasmania til England der hans familie var med. Han ble 49 år gammel.
Minnesmerker og oppkallinger
En øygruppe og et fjell har blitt kalt opp etter Biscoe. Biscoe Islands ble oppdaget utenfor vestkysten av Graham Land i februar 1832 under hans omseiling av det antarktiske kontinentet med «Tula» og «Lively». Mount Biscoe er en markant, svart topp på 700 meter ved Cape Ann i Øst-Antarktis.
To britiske forskningsskip har blitt navngitt til hans ære. Etter ombygging til et isforsterket forskningsskip for Falkland Islands Dependencies Survey, ble HMS «Pretext» i 1947 omdøpt til RRS «John Biscoe». Hun tjenestegjorde fram til 1956, da hun fikk tilbake det tidligere navnet. Samme år ble det nybygde skipet RRS «John Biscoe» med større rekkevidde og lasteevne satt i drift.
Ski-VM 2021 – 15 kilometer skiathlon kvinner
15 kilometer skiathlon kvinner under Ski-VM 2021 ble arrangert 27. februar 2021.
Resultater
Rennet startet kl. 11:45.
Jurij Omeltsjenko
Karriere
Omeltsjenko slo gjennom internasjonalt da han som 23-åring overraskende vant kortdistansen under VM i tyske Detmold i 1995. Han knep gullet foran sterke navn som Jörgen Mårtensson og Bjørnar Valstad. I 1998 vant Omeltchenko en etappe i femdagerskokurransen O-Ringen. Det var ukrainerens første av i alt to verdenscupseire. Han tok tre medaljer på to europamesterskap i 2000 og 2002. Deretter ble det sølv i VM langdistanse i sveitsiske Rapperswil i 2003 og en ny sølvmedalje i Sverige året etter. På sprinten i Västerås delte han sølvmedaljen med Håkan Eriksson. Niclas Jonasson vant. Ukraineren var en komplett løper, noe han beviste gjennom å ta internasjonal mesterskapsmedalje på sprint, kortdistanse (i dag mellomdistanse) og langdistanse.
Vasilij Rotsjev (1980)
Vasilij Vasiljevitsj Rotsjev (russisk Василий Васильевич Рочев, født 23. oktober 1980 i Syktyvkar) er en russisk langrennsløper. Under VM 2005 i Oberstdorf vant han gull på sprinten, og gikk andre etappe på det russiske laget som tok bronse på stafetten etter Norge og Tyskland.
Under OL 2006 i Torino tok han bronse for Russland på sprintstafetten, sammen med Ivan Alypov.
Han er sønn av den Vasilij Rotsjev som blant annet vant to medaljer for Sovjetunionen under OL 1980 i Lake Placid.
Royal Scandinavia
Royal Scandinavia A/S er et dansk kunstindustrielt konsern som eier selskapene Georg Jensen A/S og Royal Copenhagen A/S. Produktene består i dag av porselen fra Royal Copenhagen samt sølvtøy fra Georg Jensen.
Tidligere omfattet produktene også kunstglass fra Orrefors, Kosta Boda og Venini, funksjonelt glass fra Holmegaard Glasværk samt stentøy, stålbestikk og glass fra Boda-Nova Höganäs. Disse varemerkene ble etter kapitalfondet Axcels kjøp av aksjemajoriteten i Royal Scandinavia i 2000 solgt i de etterfølgende år.
Holmegaard Glasværk og Illums Bolighus ble begge solgt til ledelsene i de to selskapene, mens aksjemajoriteten i Orrefors Kosta Boda ble solgt til svenske New Wave Group.
Matinae
Matinae er en underfamilie av biller i familien vannkalver (Dytiscidae).
Vannkalver er rovdyr både som larve og imago.
Utseende
Hydrodytinae er middelsstore, nokså smale og strømlinjeformede, litt flate, svarte vannkalver.
Levevis
Alle vannkalvene lever i vann både som larver og som voksne. Det eneste stadiet som er på land er puppestadiet: når larven er fullt utvokst, kryper den på land, graver ut et kammer i jorden e.l. og forvandler seg til en puppe. De voksne vannkalvene flyr godt og kan derfor påtreffes et stykke fra vannet.
Utbredelse
Gruppen er har en oppdelt utbredelse og er utbredt i Nord-Amerika og Australia.
Sara Renner
Sara Renner (født 10. april 1976 i Golden, Britisk Columbia) er en canadisk langrennsløper. I VM 2005 i Oberstdorf tok hun bronsemedalje på sprinten, bak de svenske løperne Emelie Öhrstig og Lina Andersson. I OL 2006 i Torino tok hun sølv på sprintstafetten sammen med Beckie Scott.
Personlig
Sara Renner er gift med alpinisten Thomas Grandi.
Forbundsdagsvalget i Tyskland 1983
Forbundsdagsvalget i Tyskland 1983 fant sted 6. mars det året. Valget omfattet det som ble kalt Vest-Tyskland og ikke det daværende DDR.
Valget til den 10. Forbundsdagen var det første etter at Helmut Kohl ble valgt som kansler og førte partiet De grønne for første gang inn i Forbundsdagen. Valget ble avholdt tre år inn i den ordinære valgperioden på fire år, og det var andre gangen i Forbundsrepublikken Tysklands historie at det ble avholdt et slikt fremskutt valg. Den første gangen det ble avholdt et valg til Forbundsdagen før utløpet av den ordinære valgperioden var i 1972.
Resultatet av valget ble at den sittende koalisjonsregjeringen bestående av CDU/CSU og FDP med Helmut Kohl som kansler ble sittende.
Berlin
Som følge av den tyske delingen etter den andre verdenskrigen og alliert okkupasjon av Berlin, var Berlin ikke omfattet av Forbundsdagsvalgene i perioden fra 1949 til 1990. I stedet valgte Berlins parlament et antall utsendinger til Forbundsdagen. Utsendingene fra Berlin (i praksis Vest-Berlin) hadde talerett og kunne ta verv i Forbundsdagen, men hadde formelt begrenset stemmerett. Berlinrepresentantene avga likevel stemme og deres stemmegivning ble offentliggjort.
Resultater
Valgdeltakelsen var på 89,1 %.
Kangaslampi
Kangaslampi er en tidligere kommune i landskapet Norra Savolax i Finland. Kommunen hadde innbyggere i 2002. Kangaslampi var en finskspråklig kommune.
Kangaslampi ligger på grensen mellom landskapene Norra og Södra Savolax. I 2005 ble Kangaslampi kommune slått sammen med Varkaus by som ligger i Norra Savolax. I dag ligger således den tidligere Kangaslampi kommune i Norra Savolax. Før 2005 hørte Kangaslampi til Södra Savolax.
Sebastian Haseney
Sebastian Haseney (født 27. august 1978 i Suhl) er en tysk kombinertløper.
Messier 89
Messier 89 (også kjent som M89 og NGC 4552) er en elliptisk galakse beliggende i stjernebildet Jomfruen Galaksen ble oppdaget av Charles Messier 18. mars 1781. M81 er medlem av Virgohopen.
Ring min agent!
Ring min agent! (originaltittel Dix pour cent) er en fransk TV-serie som begynte i 2015. Serien har blitt sendt i fire sesonger og er tilgjengelig i Norge gjennom strømmetjenesten Netflix.
Handlingen dreier seg om et skuespillerbyrå i Paris, dets ansatte og deres klienter.
Gjesteskuespillere
I hver episode tar en eller flere kjente skuespillere rollen som en litt vrien versjon av seg selv. Episoden kretser da til en viss grad rundt dem og forholdet til deres agent.
Sesong 1 (2015) Episode 1: Cécile de France Episode 2: Line Renaud og Françoise Fabian Episode 3: Nathalie Baye, Laura Smet, Gilles Lellouche og Zinedine Soualem Episode 4: Audrey Fleurot Episode 5: Julie Gayet, Joeystarr og Zinedine Soualem Episode 6: François Berléand
Sesong 2 (2017) Episode 1: Michel Drucker, Virginie Efira, Ramzy Bedia Episode 2: Fabrice Luchini og Christophe Lambert Episode 3: Julien Doré, Norman Thavaud og Aymeline Valade Episode 4: Isabelle Adjani og Julien Doré Episode 5: Guy Marchand Episode 6: Juliette Binoche
Sesong 3 (2018) Episode 1: Jean Dujardin Episode 2: Monica Bellucci Episode 3: Gérard Lanvin og Guy Marchand Episode 4: Isabelle Huppert Episode 5: Béatrice Dalle Episode 6: Jean Dujardin, Monica Bellucci, Gérard Lanvin, Audrey Fleurot, Claude Lelouch, JoeyStarr, Françoise Fabian og Line Renaud.
Sesong 4 (2020) Episode 1: Charlotte Gainsbourg Episode 2: Franck Dubosc Episode 3: José Garcia Episode 4: Sandrine Kiberlain Episode 5: Sigourney Weaver Episode 6: Jean Reno
Rudi van Houts
Rudi van Houts (født 16. januar 1984) er en nederlandsk syklist som konkurrerer i terrengsykling. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 17.
Thobias Fredriksson
Thobias Fredriksson (født 4. april 1975) er en svensk langrennsløper. Hans beste øvelse er sprint, der han blant annet har vunnet tre enkeltrenn i verdenscupen. To ganger har han også gått helt til topps i sprintcupen sammenlagt (2002/03 og 2003/04).
Han ble verdensmester i sprint i VM 2003 i Val di Fiemme, og to år senere ble det bronse i VM i Oberstdorf.
I OL 2006 i Torino tok han gull på sprintstafetten, sammen med Björn Lind. Thobias er bror av langrennsløperen Mathias Fredriksson.
David Glen Eisley
David Glen Eisley (født 5. september 1952 i Los Angeles i California) er en amerikansk skuespiller og musiker. Han har spilt i mange forskjellige musikkgrupper som har stått bak flere CD-utgivelser. David Eisley har dukket opp i TV-serier som Beverly Hills 90210 og 7th Heaven og han har opptrådt i flere ulike reklamefilmer.
Eisley står bak ett soloalbum som er kalt Stranger from the Past, som inneholder 13 spor og inkluderer en romantisk ballade som ble dedikert til hans kone.
Herøy gamle prestegård
Herøy gamle prestegård, iblant kalt Raft(e)nes eller Stokksund (gnr. 58 ), ligger nordvest for Indre Herøy kirke, nord på Gurskøya i Herøy kommune i Møre og Romsdal.
Hovedbygningen — et laftebygg med liggende panel og saltak — ble oppført i 1823 og påbygget i 1882 så den fikk dagens utseende. Presten fikk ny bolig i 1972, og den gamle prestegårdsbygningen forfalt. Presten, som bodde i den nye presteboligen, kjøpte imidlertid den gamle prestegården og pusset den opp på fritiden. Arbeidet ble belønnet med Godt vern-prisen for 2004.
Prestegårdsbygningen er fredet, og fredningen omfatter også en brygge fra 1843. Fredningen av driftsbygningen ble opphevet i 1993.
Cleophes
Cleophes er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever på planter.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Panama.
Dražen Kutleša
Dražen Kutleša (født 25. september 1968 i Duvno i Jugoslavia) er en kroatisk katolsk geistlig og erkebiskop av Zagreb.
Bakgrunn
Dražen Kutleša gikk på barneskole i Prisoje fra 1975 til 1983 og deretter på gutteseminar og på Rugjer Bošković-høyskolen i Dubrovnik. Etter å fullført gymnasium i 1983, begynte han på presteseminaret i Sarajevo og studerte filosofi og teologi ved Vrhbosna teologiske kollegium.
Prest
Biskopen av Mostar-Duvno, Pavao Žanić, diakonviet ham den 13. mars 1993 i Bol og presteviet ham den 29. juni 1993 i Prisoje.
Kutleša var først kapellan ved katedralen i Mostar og religionslærer ved Mostars gymnasium. I tillegg tok han i 1994 grad i teologi med arbeidet «Od konstitucije 'Romanos Pontifices' (1881) do dekreta 'Romanis Pontificibus' (1975)», veiledet av Ratko Perić ved fakultetet for katolsk teologi i Zagreb. I 1995 ble Dražen Kutleša sendt til Roma for videre studier, og ble uteksaminert i 1997 fra Urbaniana med den kirkerettslige avhandlingen «I rapporti tra il Vescovo diocesano e i Religiosi nell'attività apostolica della Diocesi secondo il C.I.C. (kann. 678-683)». I tillegg tok han 1996-1997 kurs i kirkelig administrasjon ved Kleruskongregasjonen. Under studietiden i Roma bodde han i Det pavelige kollegiim St. Peter Apostelen.
Fra 1998 til 2006 var Dražen Kutleša visekansler for bispedømmet Mostar-Duvno og menighetsadministrator i Grude og fra 2000 også personlig sekretær for biskopen av Mostar-Duvno, Ratko Perić. I 2001 ble han utmerket med kirkerettslig doktorgrad ved Urbaniana-universitetet under veiledning fra Pio Vito Pinto for dissertasjonen ''«Il triangolo: I frati francescani OFM, il vescovo diocesano e il clero diocesano nella diocesi di Mostar-Duvno dal 1881 al 1975 document allaicin alla piluce. Una ricerca storico-giuridica»'' («Trekanten: fransiskanerne, bispedømmebiskop og bispedømmets presteskap i bispedømmet Mostar-Duvno fra 1881 til 1975 i lys av de fem viktigste dokumenter. En rettshistorisk studie»). Fra 2003 til 2006 underviste han også i kanonisk rett ved Det teologiske institutt i Mostar. Han var også medlem av Presterådet og Konsultorkollegiet. Han var også medlem av Bispekonferansen for Bosnia-Hercegovinas kommisjon for rettferdighet og fred.
Fra 2006 arbeidet Dražen Kutleša i Bispekongregasjonen og fra 2011 også i Kongregasjonen for gudstjenesten og sakramentsdisiplinen.
Koadjutor-biskop av Poreč-Pula
Pave Benedikt XVI utnevnte ham til koadjutorbiskop av Poreč-Pula den 17. oktober 2011, etter en uenighet mellom Den hellige stol og biskopen av Poreč-Pula, Ivan Milovan, om striden om Dajla-klosteret. Kardinalprefekten for Bispekongregasjonen, Marc Ouellet P.S.S., bispeviet ham den 10. desember samme år i Eufrasiusbasilikaen i Poreč; medkonsekratorer var Ratko Perić, biskop av Mostar-Duvno, og Ivan Milovan, biskop av Poreč-Pula.
Biskop av Poreč-Pula
Ved Ivan Milovans avgang, etterfulgte Dražen Kutleša ham 14. juni 2012 som biskop av Poreč-Pula.
Koadjutorerkebiskop av Split-Makarska
Den 11. juli 2020 utnevnte pave Frans ham til koadjutorerkebiskop av Split-Makarska. Han fortsatte å lede bispedømmet Poreč-Pula idet bispestolen der var vakant (frem til 18. mars 2023). Nærmere bestemt var han der apostolisk administrator sede vacante et ad nutum Sanctae Sedis. Hans innsettelse som koadjutor-erkebiskop av Split-Makarska fant sted den 3. september 2020.
Erkebiskop av Split-Makarska
Dražen Kutleša etterfulgte Marin Barišić den 13. mai 2022, da denne fratrådte som erkebiskop av Split-Makarska på grunn av sin alder. Pave Frans utnevnte ham også til medlem av Dikasteriet for Biskoper den 13. juli samme år.
Koadjutorerkebiskop av Zagreb
Den 14. februar 2023 utnevnte pave Frans ham til koadjutorerkebiskop av Zagreb.
Erkebiskop av Zagreb
Med kardinal Josip Bozanićs helserelaterte fratreden allerede den 15. april 2023, etterfulgte han ham som erkebiskop av Zagreb.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
The Man From Utopia
The Man from Utopia er et album med Frank Zappa, utgitt i mars 1983 av Barking Pumpkin Records. Albumet har fått navn etter en sang fra 1950, skrevet av Donald og Doris Woods, en sang som Zappa utfører deler av på albumet, i låten «The Man from Utopia Meets Mary Lou».
Produksjon
Låtene «The Dangerous Kitchen», «Mōggio» og «The Jazz Discharge Party Hats» ble alle innspilt til Zappas uutgitte album, Chalk Pie. Albumet var det andre av to som krediterte Steve Vai med "impossible guitar parts". Det første albumet var de foregående albumet Ship Arriving Too Late to Save a Drowning Witch fra 1982.
Omslagskunst
Omslaget inneholder kunst av Tanino Liberatore. Det portretterer Zappa på scenen der han prøver å ta livet av mosquitoer. Det refererer til en konsert holdt i Italia i 1982, året før utgivelsen av albumet, den 7. juli ved Parco Redecesio (som også er vist på albumomslaget) i Segrate, nær Milano. Mens Zappa spilte, kom en diger sverm av mosquitoer som begynte å fly rundt på scenen og ga bandet en vanskelig tid. Baksiden av omslaget viser publikumet slik det så ut fra scenen i en 1982 konsert i Palermo, som endte i et opprør.
Omslaget refererer også til Liberatore's komiske karakter RanXerox.
Musikk og lyrikk
Albumets åpnings-spor «Cocaine Decisions», er et angrep på narkotikainfluerte forretningsmenn og inneholder et munnspill. «The Dangerous Kitchen» er en satire av et skittent kjøkken.
«The Dangerous Kitchen», «The Radio Is Broken» og «The Jazz Discharge Party Hats» inneholder alle Zappas "meltdown"-stil av genererelt forhåndskrevne låter, men noen ganger improvisert synging/snakking. For "Jazz" og "Kitchen", fikk Zappa gitaristen Steve Vai til å ovedubbe overdub de komplekse gitarinnspillingene for hele lengden av sangene, som kopierte hvert eneste av Zappas ord. Denne unike typen av overdub var et engangs eksperiment som Zappa aldri prøvde igjen. Den Ungarske komponisten Péter Eötvös sa i et intervju:
«Dangerous Kitchen», fra albumet The Man From Utopia, vokste til å bli et basisk musikkstykke for meg, spesielt i de snere år, etter at jeg begynte å jobbe med operaer. Teknikken han bruker i denne spesielle sangen er veldig interessant: sangen er halvveis sunget, halvveis snakket med en metode som ikke er helt lik "Sprechgesang", men det som er interessant er at han akkompagnerer det med en instrumentell solo. Jeg ble veldig overrasket da jeg fant ut at guitar-partiene ble innspilt for seg selv. Alt var så synkront, så jeg var overbevist om at Zappa hadde sunget og spilt samtidig. Uansett teknikk, ideen om "the singing instrument" kommer fra «Dangerous Kitchen».
Utgivelse
Album ble opprinnelig utgitt på vinyl i 1983. En autorisert CD av denne utgivelsen (med unntak av en remixet «Mōggio») ble utgitt av EMI i Storbritannia i 1986. Albumet ble utgitt (i en remixed og med låtene i en annen rekkefølge og med et ekstra spor) på CD i 1993 av Barking Pumpkin. Den senere 1995 Rykodisc utgaven og 2012 Universal Music Group utgaven er identiske.
Sporliste
Alle låter skrevet av Frank Zappa der ingenting annet er oppgitt.
Side 1
Side 2
CD-utgave
Jørgen Baklid
Jørgen Baklid er en norsk orienteringsløper og ski-orienteringsløper. Han ble verdensmester i mellomdistanse skiorientering i Estland 27. februar 2021. Han tok også bronse på sprinten i det samme mesterskapet.
Poolbeg kraftverk
Poolbeg kraftverk er et varmekraftverk ved Ringsend i Dublin i Irland, på Poolbeg-halvøya. Her lå tidligere Pigeon Point kraftverk. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 660 MW, fordelt på bl.a 2 x 120 MW og 1 x 271 MW blokker. Anlegget ble påbegynt omkring 1970, og stod ferdig i 1978. Brenselkilden er naturgass og fyringsolje. Operatør er Electricity Supply Board.
Anlegget ligger på Poolbeg-halvøya, en kunstig halvøy bygget (påbegynt allerede midten av 1700-tallet) av gjenvunnet land øst for Ringsend, Dublin, på sørbredden av Dublin Port. De to røde og hvite skorsteinene, på litt over 207 meter, er synlige over store deler av Dublin, noe som gjør dem til velkjente landemerker og noen av de høyeste strukturene i Irland. De ble avviklet i bruk i 2010.
Historie
Den første vaktmesteren, John Pidgeon, ble utnevnt i 1761. Pidgeon åpnet et spisested for å tilby forfriskninger til arbeiderne og det økende antallet reisende som ankom Dublinbukten. "Pigeon's House" som det ble kjent ble en av de mest populære restaurantene i Dublin.
Rundt 1793, da den store sørmuren nærmet seg ferdigstillelse, ble det åpnet et hotell på stedet, Pigeon House Hotel. Hotellet varte ikke lenge, for etter opprøret i 1798 ble området forvandlet til et militæranlegg, Pigeon House Fort. Hotellbygningen ble omgjort til offiserens innkvartering i fortet, som deretter vokste i løpet av de neste hundre årene til å omfatte et våpenlager, et sykehus og skyttergraver krysset av vindebroer.
Den moderne Poolbeg-stasjonen ble oppkalt etter det røde Poolbeg-fyret som dannet den ytre enden av den store sørmuren. Fyret, ferdigstilt i 1767 da byggingen av den store sørmuren så vidt begynte, sto opprinnelig ved kanten av et naturlig tidevannsbasseng ved inngangen til Dublin Harbour kjent som «Poole Begge», som var omgitt ved lavvann med sandbanker.
Poolbeg kraftverk ble bygget i to adskilte faser, fra 1960-tallet. Electricity Supply Board (ESB) bestemte seg for å bygge stasjonen i 1965, og den første utviklingen ble fullført i 1971 med byggingen av enheter 1 og 2 til en pris av 20 millioner irske pund. De opprinnelige Pigeon House-generatorene forble i beredskap fram til 1976. Enhet 3 ble ferdigstilt i 1978 til en pris av 40 millioner pund. Den kombinerte stasjonen ble bygget på 1990-tallet. CG14 ble tatt i bruk i 1994, CG15 i 1998 og ST16 i 2001.
Brighton Dome
Brighton Dome, lokalt bare kalt The Dome, er et teater- og konserthus i Brighton i England. Huset åpnet dørene i 1867, men har historie tilbake til 1803. I dag har Brighton Dome en konsertsal, et studioteater og en historisk kornbørs. Alle tre salene er knyttet til det nærliggende Royal Pavilion via en underjordisk tunnel.
Bakgrunn
Brighton Dome ble bygget på bestilling fra daværende prins Georg IV i 1803. Prinsen fikk arkitekt William Porden til å tegne et stort kuppelformet bygg som skulle fungere som stall for hestene hans, samt en kornbørs. Stallen hadde plass til 44 hester og kuskene deres. Taket var en stor kuppel – en dome – med diameter på 24 meter og høyde på 20 meter. Byggingen kostet 54,783 pund, og stallen ble åpnet i 1808.
I 1850 solgte dronning Victoria, Georg IVs niese, eiendommen til Brighton by, og stallen fungerte som kavaleribrakker fra 1856 til 1864. Etter dette ble innsiden fullstendig bygget om og åpnet 24. juni 1867 som en konsert- og møtesal med plass til 2500 mennesker. I 1867 ble også ridehuset oppusset og omgjort til en kornbørs. Det ble handlet korn i bygget hver torsdag frem til desember 1914, da bygningen ble omgjort til et militærsykehus og senere til en rulleskøytebane.
En ny omfattende runde med oppussing skjedde i 1934 og 1935, og konsertsalen ble ombygget til slik den ser ut i dag. Salen har plass til 2100 publikummere. Domen fikk også et nytt pipeorgel, et av byggets mest kjente særtrekk.
Bruk
Brighton Dome er en av Sør-Englands største og mest kjente musikk- og teaterbygg. Årlig arrangeres det over 600 konserter, teater- og danseforestillinger, bokbad, filmer og skuespill her. I tillegg huser domen den årlige Brighton Festival.
Eurovision Song Contest 1974 ble arrangert i Brighton Dome, der Sverige og ABBA vant konkurransen med «Waterloo».
David Ramsey
David Ramsey (født 17. november 1971 i Detroit i Michigan) er en amerikansk skuespiller.
Ramsey spiller John Diggle i TV-serien Arrow fra 2012. Han er også kjent fra TV-serien Dexter.
George Bancroft
I løpet av Bancrofts tidlige dager da han arbeidet som sjømann iscenesatte han flere teateroppsetninger om bord på skipet han arbeidet på. Han ble uteksaminert fra United States Naval Academy, men han forlot marinen og i stedet begynte han med sang og dans som komiker med revy og teater.
Etter dette vendte Bancroft tilbake melodrama og musikalske komedier. Han ble senere en av de mest kjente Hollywood-stjernene i 1920-årene. Bancrofts første hovedrolle var i filmen Pony Express (1925). Han opptrådte i mange av selskapet Paramount Pictures sine produksjoner, som i filmene Det mørkeste New York (1927) og En natt i land (1928). Han ble nominert til en Oscar for beste mannlige hovedrolle i 1929 for hans opptreden i filmen For en kvinnes skyld, og han dukket opp i revyen Paramount på Parade (1930) og senere var han med i Blood Money (1933), men denne filmen ble forbudt av sensuren fordi de fryktet at filmen ville egge lovlydige borgere til å begå grov kriminalitet.
De som kjente George Bancroft, for eksempel Budd Schulberg, uttalte at han etter hvert utviklet et svært oppblåst ego. Under den andre verdenskrig forlot han Hollywood og hele sin skuespillerkarrieren for i stedet å arbeide som bonde. Han døde i Santa Monica i California, og ble begravet i Woodlawn Memorial Cemetery.
Folkeavstemningen om styreform i Kirgisistan 2021
Folkeavstemningen om styreform i Kirgisistan 2021 ble avholdt 10. januar 2021, samtidig med Presidentvalget i Kirgisistan 2021.
Avstemmingen gjaldt om Kirgisistan skulle innføre et rent presidentsystem eller parlamentarisme, eller ingen av disse. Alternativet som innebar presidentsystem ble besluttet med 81,3% av stemmene.
Bakgrunn
Grunnloven fra 1993 sier at Kirgisistan skal være en demokratisk republikk. Dette innebærer at landet styres av en folkevalgt president og en statsminister, og landet har ett kammer i parlamentet.
Etter Parlamentsvalget i Kirgisitan 2020 den 4. oktober 2020 anklaget opposisjonen og demonstranter valget for å være rigget. Protestene resulterte i at valget ble annulert, og president Sooronbaj Jeenbekov gikk av. Sadyr Japarov overtok som fungerende statsminister og president, og i oktober 2020 foreslo han å endre grunnloven, ved at landet innfører kurultai-systemet, og redusere antallet parlementsmedlemmer. I et intervju med Al Jazeera beskrev han sin visjon, der presidenten og statsministeren rapporterer direkte til en folkeforsamling (Kurultai), og en grunnlov uten parlamentarisme. Dette ville gjøre det lettere for folkeforsamlingen å avsette presidenten eller statsministeren dersom disse underpresterte. Forslaget ble kritisert for å gi for mye makt til presidenten.
Den 17. november 2020 ble et utkast til den nye grunnloven offentliggjort, og 10. januar ble satt som dato for folkeavstemmingen om den nye grunnloven. Denne folkeavstemmingen ble senere omgjort til å omhandle styreform i landet, der innbyggerne kan stemme mellom:
Resultat
Av 3,56 millioner stemmeberettigede stemte 1,39 millioner ved avstemmingen, dette gir en valgprosent på 39,12 %.
81,3 % stemte for presidentsystem, mens 10,9% stemte for å beholde dagens system med parlamentarisk republikk. 4,45% stemte imot begge alternativene.
Polybaphes
Polybaphes er en slekt av biller som tilhører gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Beskrivelse
Middelsstore gullbasser. Disse artene er ikke metallisk fargede, men svarte eller brunsvarte med gule eller oransje tegninger.
Levevis
Disse artene kan fly med dekkvingene lukket. Det kommer av at dekkvingenes kant på siden har en utskjæring som gir plass for vingebevegelsene. De voksne av mange arter besøker ofte blomster i godt vær, men holder seg skjult når det er overskyet.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
Forbundsdagsvalget i Tyskland 1994
Forbundsdagsvalget i Tyskland 1994 fant sted den 16. oktober det året.
Resultatet av valget var regjeringen bestående av CDU/CSU og FDP under ledelse av Helmut Kohl ble sittende. Ved valget var daværende statsminister i Rheinland-Pfalz Rudolf Scharping SPDs kanslerkandidat. Strid mellom Scharping og Oskar Lafontaine og Gerhard Schröder svekket SPDs stilling under valgkampen.
Eva Stæhr-Nielsen
Eva Christiane Barfred Stæhr-Nielsen (født Wilhjelm 30. juli 1911 på Frederiksberg, død 26. april 1976 i København) var en dansk keramiker.
Hun vokste opp i et kreativt miljø. Hennes mor, Emma Sophie Barfred, var en av de første kvinner som gikk på Kunstakademiets Kunstskole for Kvinder, men hun arbeidet ikke som kunstner etter at hun giftet seg. Faren, Axel Fasting Wilhjelm var utdannet bokhandler. Han ble senere leder av Dansk Rejsebureau. Evas farbror var maleren Johannes Wilhjelm.
Eva Stæhr-Nielsen bestemte seg tidlig for å bli keramiker, men foreldrene ville at hun skulle ta studenteksamen. Hun begynte derfor på gymnaset, men fullførte aldri. I 1930 ble hun tatt opp som elev ved den nyopprettede Kunsthåndværkerskolen i København. Der møtte hun den 15 år eldre billedhuggeren Olaf Stæhr-Nielsen, som var lærer for keramikklassen. Han fikk stor betydning for hennes liv og kunstneriske utvikling. De to ble gift i 1935 og hadde gjennom årene et liv med gjensidig inspirasjon. De fikk to barn sammen.
I 1932 begynte Eva Stæhr-Nielsen å arbeide ved Nathalie Krebs' verksted Saxbo. Dette verkstedet produserte seriefremstilt steintøy av høy kunstnerisk kvalitet og ble førende både i Danmark og i Europa. Før Eva Stæhr-Nielsen giftet seg, signerte hun med Eva Wilhjelm, eller EW. Den første tiden ved Saxbo dreide Stæhr-Nielsen askebegre etter forelegg, men hun fikk etter kort tid bruke andre sider av sitt talent. Fra 1932 til 1951 var hun Saxbos eneste formgiver, og kom til å sette sitt preg på verkstedets kunstneriske profil. Hun utformet blant annet en tekanne (Kuglerund Tepotte) og mugge (Spaltekanden) som ble vist på en utstilling på Nasjonalmuséet i Stockholm i 1933. Begge produktene ble produsert på verkstedet frem til 1968, da Saxbo stengte.
Stæhr-Nielsen var med på mange utstillinger i inn- og utland, blant annet ved Kunstindustrimuseet i Oslo (1934) og Kunstindustrimuseet i København (1935 og 1954).
Hun mottok flere hedersbevisninger. I 1937 fikk hun gullmedalje på Verdensutstillingen i Paris. Ved Triennalen i Milano fikk hun æresdiplom i 1954 og gullmedalje i 1957. Hun vant også priser i Japan og USA.
Det danske selskapet Spring Copenhagen samarbeider (per 2020) med Stæhr-Nielsens familie for å relansere flere av produktene hun skapte i perioden 1932 til 1968.
Michael Gruber
Michael Gruber (født 5. desember 1979) er en østerriksk kombinertløper.
Sigrid Bruun Stenseth
Sigrid Bruun Stenseth (født Bruun Hanssen 12. april 1899 i Tromsø, død 19. september 1998 i Bergen ) var en norsk pianist og musikkpedagog.
Michael Gruber
Han har vært med på å vinne flere medaljer i lagkonkurransen i internasjonale mesterskap:
Sigrid Bruun Stenseth
Sigrid Bruun Hanssen var datter av Øvelsskolelærer ved Tromsø lærerskole Olaus Nikolai Hanssen (1853-1925) og Dina Kristofa Elisabeth Bruun (1964-1929). Hun ble i 1924 gift med fløytist Hans Stenseth.
Sigrid Bruun Stenseth var i årene 1918-1924 elev av Dagmar Walle-Hansen. Hun fikk sin solistdebut i Kristiania 2. november 1922, men hadde før dette opptrådt på Verdensteatret og Alfheim i fødebyen Tromsø, blant annet med Schumanns a-mollkonsert. Sammen med ektemannen holdt hun siden flere konserter i Tromsø.
Eurovision Song Contest 1959
Eurovision Song Contest 1959 var den fjerde utgaven av Eurovision Song Contest, EBUs årlige sangkonkurranse for organisasjonens medlemmer. Etter seieren året før ble konkurransen for første gang arrangert i Frankrike, og av den franske allmennkringkasteren RTF. Finalen gikk av stabelen onsdag 11. mars 1959 i Palais des Festivals et des Congrès i Cannes. Programleder var Jacqueline Joubert.
Rekordmange elleve land deltok. Monaco debuterte, mens Storbritannia var tilbake etter fraværet året før. Luxembourg besluttet å stå over konkurransen dette året.
Nederland tok sin andre seier i konkurransen med sangen «Een beetje», fremført av Teddy Scholten. Storbritannia endte like bak på andreplass – den første av rekordmange 16 andreplasser landet har fått totalt. Vertslandet Frankrike ble nummer tre, mens Sveits og Danmark fulgte på de neste plassene. Forhåndsfavoritten, italienske Domenico Modugno med «Piove (Ciao, ciao bambina)», endte på en delt sjetteplass. Det italienske bidraget fikk imidlertid størst kommersiell suksess i etterkant av finalen.
Bakgrunn
Frankrike var vertskap etter å ha vunnet 1958-utgaven med «Dors, mon amour» og André Claveau. Dette var første året at fjorårsvinneren fikk arrangere det påfølgende året. Riktignok hadde Nederland arrangert i 1958 etter å ha vunnet i 1957, men det skjedde kun fordi den opprinnelige arrangøren, britiske BBC, trakk seg.
Arrangør var den franske allmennkringkasteren RTF, og kringkasteren la konkurransen til rivierabyen Cannes og Palais des Festivals et des Congrès, som tidligere hadde huset Filmfestivalen i Cannes. Den daværende arenaen lå langs Promenade de la Croisette og skulle også huse Eurovision Song Contest to år senere. I dag holder hotellet JW Marriott Cannes til i bygningen, mens festival- og kongressenteret flyttet til nye lokaler like i nærheten i 1982.
Format
Reglementet var i stor grad uendret fra de to foregående årene. Hvert deltakerland deltok via en kringkaster som var medlem av EBU. Landene stilte med ett bidrag hver, og dette skulle fremføres av en solist eller en duo. Det var med andre ord ikke tillatt med flere enn to artister på scenen.
Som de to foregående årene hadde hvert land en jury med ti jurymedlemmer, der hvert jurymedlem ga ett poeng til sin favorittsang. Jurymedlemmene kunne ikke stemme på sitt eget land. Dette året innførte EBU også en regel om at jurymedlemmene ikke kunne være profesjonelle musikere, utgivere eller komponister.
Deltakende land og bidrag
Elleve land stilte til start i konkurransen, noe som var rekord. Monaco debuterte, mens Storbritannia kom tilbake etter ett års pause. Luxembourg sto over konkurransen dette året, uvisst av hvilken grunn. Trolig hadde Luxembourg intensjon om å delta, men må ha trukket seg kort tid før konkurransen, siden landet var listet som deltaker i flere radio- og tv-programmer.
Oversikt over bidrag, artist, låtskrivere, tekstens språk og oversettelse på norsk. Tabellen er sortert i alfabetisk rekkefølge etter deltakerland.
Sendingen
Konkurransen fant sted onsdag 11. mars 1959 fra klokken 21.00–22.13 sentraleuropeisk tid. Den ble overført til direkte til tv- og radiokanaler i alle deltakerlandene og Luxembourg. Norge, som på denne tiden fortsatt hadde prøvesendinger for fjernsyn, overførte ikke konkurransen, heller ikke på radio.
Inne i Palais des Festivals et des Congrès var det bygget opp en scene med orkesteret foran. Scenedekoren besto av en lav vegg med tre svingdører med hver sitt kroneornament oppå. Svingdørene var prydet med motiver og bilder som reflekterte det aktuelle deltakerlandet.
Avstemning
Også dette året stemte landene i motsatt rekkefølge av startrekkefølgen. Belgia startet, mens Frankrike avsluttet. Avstemningen var svært spennende, og Sveits og Danmark tok ledelsen tidlig. Etter hvert tok også Nederland, Frankrike og Storbritannia innpå. Etter at åtte land hadde stemt, ledet Storbritannia med 14 poeng, mens Sveits hadde 12, Danmark 11 og Frankrike og Nederland hadde 10 poeng. Da Italia som niende land ga 7 av sine 10 stemmer til Nederland, gikk Nederland i ledelsen og beholdt den til slutt. Storbritannia fikk sin første andreplass – en plassering landet skulle havne på de påfølgende to årene og siden ytterligere tretten ganger. Frankrike ble nummer tre.
For første og eneste gang i konkurransens historie fikk tredjeplassen, andreplassen og vinneren fremføre sangene sine på nytt etter avstemningen. Både før og siden har bare vinneren fått opptre på nytt etter avstemningen.
Vinnere og slagere
Vinnersangen «Een beetje» fikk relativt begrenset kommersiell suksess etter seieren, mens andreplassen «Sing, Little Birdie» fikk en viss suksess. Sangen ble fremført av ekteparet Pearl Carr og Teddy Johnson, og duoen nådde blant annet syvendeplass i Nederland og tolvteplass på den britiske singellisten. Norge sendte ikke finalen hverken i radio eller fjernsyn, men gruppen The Monn Keys spilte inn vinneren og andreplassen på norsk. «Een beetje» fikk tittelen «Det kommer en sommer», mens «Sing, Little Birdie» ble oversatt til «Syng, lille sangfugl».
Den største kommersielle suksessen kom også dette året fra Italia. Artisten Domenico Modugno var storfavoritt til å vinne konkurransen, etter å ha fått en verdenssuksess med «Volare» året før. Tross favorittstempelet fikk Italia bare ni stemmer og endte opp på en delt sjetteplass. Sangen «Piove (Ciao, ciao bambina)» ble likevel en stor hit rundt om i Europa, og den toppet listene i Italia, Nederland, Flandern og Vallonia. Den gikk også inn på singellistene i Frankrike, Tyskland og Storbritannia. I Norge lå sangen ti uker på den offisielle singellisten, men da med Bruno Martino som artist. I USA nådde «Piove (Ciao, ciao bambina)» plass 97 på Billboard-listen, som et av få Eurovision-bidrag gjennom konkurransens historie.
Resultat
Under er deltakerne og resultatet:
Poengtavle
Tavlen er ordnet i samme rekkefølge som landene stemte i.
Georg Hettich
Georg Hettich (født 12. oktober 1978) er en tysk kombinertløper.
Eurovision Song Contest 1959
Dirigenter
Mens Franck Pourcel var sjefdirigent, hadde flere av landene med sin egen dirigent. Under er en liste over deltakerlandenes dirigenter, listet etter startrekkefølgen.
Georg Hettich
Under OL 2006 i Torino tok han overraskende gull på normaldistansen foran Felix Gottwald.
Eurovision Song Contest 1959
Kommentatorer og kringkastere
Alle deltakerlandene kringkastet finalen. Under er en oversikt over kommentatorer under Eurovision Song Contest 1959:
Southwark
Man har i senere år begynt å dele Southwark i Bankside, som er et historisk navn på området rundt Tate Modern og Globe Theatre, mens området øst for Borough High Street kalles Pool of London. Bydelsrådet fremmer dette, fordi de ønsker å bruke navnet Southwark først og fremst om bydelen. Samtidig kan dette skape en ny forvirring, ettersom Pool of London brukes om en strekning av Themsen, og ikke spesifikt om en del av Southwark.
Southwark er også navnet på og bispesetet St. Georgs katedral for det katolske erkebispedømmet som omfatter London sør for Themsen og området sørøst for byen, inkludert Kent.
Stedsnavnet
Hva som nå er Southwark ble nedtegnet som Suthriganaweorc eller Suthringa geweorche på 900-tallet i angelsaksiske dokumenter kjent som Burghal Hidage. Betydningen av dette stedsnavnet var «forsvarsverkene til mennene fra Surrey». Southwark er omtalt i Domesday Book (1086) som Sudweca. Betydningen er tilsvarende, «de sørlige forsvarsverker», dannet fra sammensetningen av angelsaksiske sūth og weorc. Den sørlige lokaliseringen er en referanse til City of London i nord og hvor Southwark var den sørlige enden av London Bridge.
Historie
I middelalderen fikk flere av Londons teatre – ikke bare Shakespeares Globe – sitt tilhold i Southwark. Her lå også en stor skyssterminal for landevegstransport til Englands sørkyst.
Fra 1800-tallet fikk Southwark en god del industri, med spinnerier, støperier, brennerier og seinere en del mekaniske verksteder. På 1900-tallet kom også bilindustrien – den første Vauxhall-fabrikken ble lagt til Southwark. På grunn av industrien ble Southwark under krigen utsatt for omfattende tyske bombeangrep. Southwark er fortsatt et av Londons mer industrialiserte områder.
Kommunikasjoner
De nærmeste jernbane- og undergrunnsstasjoner er:
Colleen Atwood
Colleen Atwood (født 1948 eller 1950) er en amerikansk BAFTA- og Oscar-belønnet kosymedesigner.
Atwood har blitt nominert til flere priser for sitt arbeide, og ble belønnet med både BAFTA og Oscar for Chicago (2002) og Geisha (2005). Hun har samarbeidet flere ganger med regissørene Tim Burton og Jonathan Demme.
Hun begynte sin karriere som motekonsulent i Washington på begynnelsen av 70-tallet, før hun begynte med kostymedesign for film og teater. Hun ble kjent for et større publikum da hun designet for artisten Sting, på hans «Bring on the Night World Tour» i 1986.
Garo (språk)
Språket kan skrives med bengalialfabetet og det latinske alfabet.
Konsonanter
Kilde:
Vokaler
Kilde:
Henry Stokmo
Henry Johannes Stokmo (født 6. februar 1927, død 14. januar 2014) var en norsk fagforeningsmann, kjent som streike- og fagforeningsleder i Oslo Sporveier.
Stokmo kom i medias søkelys i 1970, da han ledet den store Sporveisstreiken som lammet størstedelen av kollektivtrafikken i Oslo. Da de streikende demonstrerte utenfor administrasjonens lokaler på Tøyen var det Stokmo som holdt appell, og som sammen med Bjørgulv Froyn frontet streiken utad. Aksjonen ble dømt ulovlig, men Stokmo tilskrives mye av æren for at sporveisbetjeningen fikk gjennomslag for mange av sine krav. I streikebevegelsen på 1970-tallet var Stokmo også sentral i arbeidet med de såkalte streikestøttekomiteene.
Politisk var Stokmo hjemmehørende på venstresiden. Han var blant initiativtakerne til opprettelsen av Arbeiderkomiteen mot EEC og dyrtid høsten 1970, en organisasjon som var aktiv på nei-siden fram til folkeavstemningen om EF-medlemskap i 1972. Han var også aktiv i Marxist-Leninistiske Grupper, forløperen til AKP(m-l).
Sideforhold (andre betydninger)
Generelt:
Grafikk:
Luftfart:
Elektronikk:
Sarabandus
Sarabandus (noen ganger stavet Helodes) er slekt av hårbiller. De utmerker seg ved at de aller fleste artenes larver lever i ferskvann, de voksne derimot på land. Slike livssykler er vanlige hos mygg, øyenstikkere, døgnfluer, steinfluer og vårfluer, men uvanlige hos biller som vanligvis er enten land- eller vannlevende.
Utseende
Middelsstore, avlangt ovale, blanke, mørkt rødbrune hårbiller. Antennene er forholdsvis lange (over halve kroppslengden) og trådformede.
Levevis
De aller fleste artene har larver som lever i stillestående ferskvann, men noen tropiske arter lever i fuktig, død ved, og noen arter lever i rennende vann. Larvene tåler lite forurensning og kan brukes som indikatorer på vannkvalitet. De lever mest trolig av å filtrere detritus (råtnende plantemateriale, mudder). De puster i luft og må opp til overflaten for å hente denne av og til. Når larven er fullt utvokst, kryper den på land for å forvandle seg til en puppe. De voksne insektene finner man ofte i vegetasjonen. De flyr godt, særlig om natten, og blir ofte tiltrukket til lys. De voksne billene kan hoppe godt.
Litiumsulfat
Litiumsulfat (Li_2SO_4) er et salt som er sammensatt av litium og sulfat ion. Det har formelmassen 109,9 u.
Litiumsulfat er et hvitt, fast stoff som er løselig i vann.
Hermann Reinhold Hoff-Rosencrone
Hermann Reinhold Hoff-Rosencrone til Rosendal (1829–1900) var en norsk godseier og stamhusbesitter.
Han var yngste sønn av friherre til Rosendal Christian Henrik Hoff-Rosencrone og Karen Henriette Fleischer (1786–1861). Etter adelsloven av 1821 var han og broren ikke norske baroner, men fikk beholde sine danske barontitler.
Han tok examen artium i 1847, og studerte heretter juss i en tid, men levet for de meste i skyggen av sin bror Marcus Gerhard. Da broren døde i 1896, overtok Herman godset Rosendal som stamhusbesitter. Da han selv døde i 1900, var det søsteren, baronesse Edvardine Reinholdine (1820–1901), gift Weis som overtok.
Sumatriptan
Sumatriptan er et legemiddel (virkestoff) i gruppen triptaner. Det brukes til å bekjempe smerte under spesielt kraftige anfall av noen typer hodepine, som migrene og klasehodepine.
Sumatriptan er et syntetisk legemiddel som hører til gruppen triptaner. Strukturelt er den en analog av psilocybin, og den inneholder en gruppe N-methyl sulfonamidomethyl i posisjon C–5 på indolringen. Det finnes en rekke produsenter på markedet, som for eksempel Imigran, Imitrex, Sumatriptan, Sumatran, Sumatriptanum, og Sumax.
Sumatriptan er først og fremst effektiv mot migrene og klasehodepine. For mange vil virkestoffet relativt raskt kuppere et anfall, mens den for andre vil lette og/eller forkorte anfall. Mest effektivt er preparatet som subkutan injeksjon tidlig i smertefasen (spesielt ved klasehodepine), men også spray virker raskt, mens stikkpiller og vanlige tabletter tar noe lenger tid før det virker. Stikkpiller og tabletter anbefales ikke mot klasehodepine, siden effekten ikke opptrer hurtig nok. Sumatriptan har en halveringstid på rundt 2 timer. Subkutan sumatriptan har noe kortere halveringstid (102–115 minutter) enn spray (2 timer) og tabletter (2,5 timer). Tmax varierer fra cirka 12 minutter for subkutan injeksjon til 2 timer for spray og 2,5 timer for tabletter.
Kontraindikasjon
Sumatriptan er kontraindisert i 24 timer etter bruk av ergotaminer, og ergotaminer skal ikke brukes før etter minst 6 timer når sumatriptan har blitt brukt. Kombinasjon kan nemlig være sterkt vasospastisk.
Halticotropis
Halticotropis er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Middelsstore jordlopper, gulaktige med metallisk blå dekkvinger. Pronotum er avrundet firkantet, smalere enn dekkvingene, som har kraftige punktrader.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever på planter.
Dale Holmes
Dale Holmes (født 6. oktober 1971) er en britisk terrengsyklist.
Christoph Bieler
Han har vært et sikkert kort på Østerrikes lag som har tatt medaljer i lagkonkurranse i flere internasjonale mesterskap mellom 2002 og 2014:
Han la opp etter 2014/15-sesongen.
Marek Konwa
Marek Konwa (født 11. mars 1990) er en polsk syklist som konkurrerer i terrengsykling. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 16.
Niclas Jonasson
Niclas Jonasson (født 14. juni 1976 i Bengtsfors) er en svensk orienteringsløper. Han løper for Leksands OK og løp tidligere for det svenske landslaget. Han er verdensmester i orientering.