cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Langlivannet
Allerede på 1600-tallet ble det anlagt en dam i Langlivannet, et par kilometer nord for den nåværende demningen. Sorenskriveren Morten Lauritzen stod for byggingen. Dammen ble erstattet av en stendemning rett etter år 1800. I perioden 1938-42 ble det bygget en 38 meter høy betongdemning syd i vannet, og den gamle ble lagt under vann. Vannet føres i tunnel til Kjelsås i Sørkedalen. Under den andre verdenskrig gjemte Milorg D13 våpen i et hulrom i dammen.
Amara consularis
Amara consularis er en av billene i delgruppen (underfamilien) Pterostichinae i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.
Utbredelse
Amara consularis finnes i Europa og Asia, men er vanligst lengst nord. Finnes i Norge
Utseende
Amara consularis er 8-9,5 mm lang. Brystskjoldets bakhjørner er tydelig avsatt, men uten å være markert utstikkende. Sidene og  bakhjørnene er like brede som dekkvingenes skuldre, slik at billen får et ovalt utseende. Dekkvingene tredje rille-mellomrom (fra midtlinjen / sømmen) mangler helt børstepunkter, en fordypning med ett stivt oppstående hår.
Levevis
Amara consularis finnes på åpne lokaliteter med sandholdig grunn, på havstrender. Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Elio Ragni
Elio Ragni (født 5. desember 1910, død 19. juni 1998) var en italiensk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Ragni vant en olympisk sølmedalje i friidrett under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han var med på det italienske stafettlaget som kom på andreplass på 4 x 100 meter stafett for menn, bak USA. De andre på laget var Orazio Mariani, Gianni Caldana og Tullio Gonnelli.
Hangö
Hangö (finsk: Hanko) er en by og kommune i landskapet Nyland i Finland. Den har cirka 9,905 innbyggere. Hangö grenser til kommunene Kimitoön og Raseborg.
Hangö er språklig nærmest delt på midten; finsk er majoritetsspråk (ca. 54,0 %) og svensk minoritetsspråk (ca. 44,3 %). Hangö er Finlands sørligste by og ligger helt ytterst på Hangö udd. Byen ble grunnlagt i 1874, først og fremst fordi den har lengst periode med isfri havn om vinteren, og den er en viktig havneby.
Næringslivet dreier seg mest om handel og sjøfart, men noe industri finnes også i byen. De største fabrikkene er Helkama sykkelfabrikk, Konecranes havnekraner, og Finska Forcit & Dynamit. Ellers er byen en typisk sommerby, og innbyggertallet fordobles om sommeren. Hangöregattaen trekker seilere fra hele den finske kysten og resten av Østersjøen.
Etter vinterkrigen i 1940 ble Finland tvunget til å avstå Hangö til Sovjetunionen som marinebase i 30 år. Hele befolkningen i området ble da evakuert, og da fortsettelseskrigen brøt ut i 1941 var det en rekke kamphandlinger på Hangöfronten. Natten til 2. desember 1941 forlot de siste sovjetiske troppene Hangö. Under sin tilstedeværelse hadde de sovjetiske styrkene bygget en stor flyplass som i dag benyttes av «Hangö Flygklubb». Etter fortsettelseskrigen fikk Finland beholde Hangö, mens Sovjetunionen i stedet tok Porkalaområdet.
Yttre hamnen/Frihamnen er Finlands eneste frihavn, og er idag den viktigste bilimporthavnen i Finland.
Salgstrofeer i musikkbransjen i Norge i 2001
Oversikt over musikkalbum og singler som solgte til platina eller gull i Norge i 2001.
Ken-Børre Langås
Ken-Børre Langås, (født 4. desember 1971) er en norsk musiker med hovedinstrument bass/ kontrabass. Han har blant annet spilt med Ni liv (først Bygdabilly Band) fra oppstarten i 2003 og fram til 2009, og medvirket på utgivelser i 2003, 2006 2007 og 2009. Han har siden gått videre med en ny gruppe, Hank's a lot i 2011, og plateutgivelsen Hjertesjuk blues (2012), hvor han har gjendiktet amerikanske Hank Williams' sanger til norsk.
Fake It
«Fake It» er den første singelen fra Seethers album Finding Beauty In Negative Spaces. En remix av sangen ble sluppet ut 28. august 2007. Den ble fort populær, og den 17. september 2007 ble den usensurerte versjonen sluppet ut. «Fake It» ble brukt under WWE No Way Out 2008.
Ennore kraftverk
Ennore kullkraftverk er et kullkraftverk i delstaten Tamil Nadu i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 450 MW fordelt på fem blokker/turbiner. Operatør er det indiske selskapet Maharashtra State Power Generation Corp Ltd.
Anlegget ble utbygd i årene 1970–1975. Brenselstypen er bitumenøst kull.
Karel Svoboda
Karel Svoboda (født 19. desember 1938 i Praha, død 28. januar 2007 i Jevany) var en tsjekkisk komponist.
Karel Svoboda ble funnet skutt i sin egen have 28. januar 2007. Det antas at han skjøt seg selv. Han var gift og hadde et barn på ett år.
Sergej Tarasov
Sergej Borisovitsj Tarasov (russisk Сергей Петрович Тарасов, født 15. februar 1965 i Staroalejskoje i Altaj kraj) er en tidligere russisk skiskytter. På 1990-tallet var han med på å dominere idretten, og sanket fire OL-medaljer og sju VM-medaljer i løpet av karrieren.
Bymessig bosetning
En bymessig bosetning (russisk: посёлок городско́го ти́па – posiolok gorodskogo tipa, ukrainsk: селище міського типу – selysjtsje miskoho typu) er en offisiell betegnelse på en spesiell type urbane lokaliteter. Betegnelsen har sin opprinnelse i den tidligere Sovjetunionen, og brukes fremdeles i enkelte tidligere sovjetrepublikker, i første rekke Russland og Belarus. Betegnelsen var et av resultatene av sovjetisk bybygging.
En bymessig bosetning betegner et sted som i karakter og status ligger mellom byer og landlig bygd. Bymessige bosetninger er av lignende størrelse som enkelte landlige lokaliteter, som for eksempel større landsbyer, men bosetningenes infrastruktur er urban. De er vanligvis sentrert rundt en enkelt industrivirksomhet eller lignende. Et av de definerende kriteriene for en bymessig bosetning i Sovjetunionen var økonomisk uavhengighet fra jordbruk.
I Sovjetunionen ble kriteriene for bymessige bosetninger bestemt av sovjetrepublikkene, men kriteriene varierte svært lite fra en republikk til en annen. I den Russiske SFSR, ble bymessige bosetninger delt i tre typer:
I dagens Russland er oppgaven med å fastsette kriterier for bymessige bosetninger delegert til føderasjonssubjektene. I de fleste tilfellene er de føderasjonssubjektenes lovgivende organer ansvarlige for alle administrative og territoriale endringer, inkludert innvilgelse av bystatus og status som bymessig bosetning.
Ukraina
Per 1991 var det regnet å være 921 bymessige bosetninger i Ukraina.
I juli 2023 opphevet Verkhovna Rada i Ukraina statusen som en bymessig bosetning. Bosetninger i Ukraina skulle heretter inndeles i tre kategorier: byer, bosetninger, og landsbyer. Den vedtatte loven fastsatte at en by er et bebygd område med en overveiende kompakt bygningsmasse, med en befolkning på minst 10 000, en bosetning er et bebygd område med en overveiende frittliggende bebyggelse og en befolkning på minst 5 000, og en landsby er et bebygd område frittliggende bebyggelse og en befolkning på færre enn 5 000.
Sveriges kvinnelandslag i fotball
Begynnelsen til EM-suksess
Sverige debuterte med kvinnefotball i 1973, og var allerede fra tidlig av blant de beste kvinnefotballandslagene i verden. Sverige var med på noen uoffisielle VM, og de hadde flere gode resultater. Det var derimot i EM i 1984 at Sverige fikk vist hva de var gode for. Sverige kom til finalen der de møtte og slo England på straffespark. Dette var første og siste gang marginene skulle stå på svensk side i viktige sluttspill. Allerede i EM i 1987 kom Sverige til finalen, men tapte for Norge. I EM i 1989 ble det tredjeplass for Sverige, etter at de tapte semifinalen mot Norge, men slo Italia i bronsefinalen.
Etablert som topplag
I EM i 1991 kom ikke Sverige til sluttspillet, det vil si semifinalen, da de ble slått ut av Italia på bortemål i kvartfinalen (som ikke telte som del av sluttspillet). Imidlertid holdt det for Sverige til å bli kvalifisert til VM. Sveriges første VM endte pent med en semifinale, der de tapte for Norge, og en bronse etter å ha slått Tyskland 4-0. Også i EM i 1993 røk Sverige ut i kvartfinalen, denne gangen mot Danmark. I EM i 1995 gikk det langt bedre; Sverige kom til finalen, der de tapte mot Tyskland. VM var Sverige uansett kvalifisert som vertsnasjon. Sverige kom til kvartfinalen, der de tapte etter straffespark mot Kina.
Sverige var også med i den første OL-turneringen i 1996, men røk ut i gruppespillet. I EM, der Sverige etter kvalifiseringen ble medarrangør med Norge, kom Sverige til semifinalen, der de tapte mot Tyskland. Bronsefinale i EM var avskaffet, så Sverige fikk delt tredjeplass. I VM i 1999 kom Sverige nok en gang til kvartfinalen, der de tapte for Norge. I OL i Sydney gikk Sverige nok en gang ut i gruppespillet.
Knepne tap
I EM i 2001 kom Sverige sterkt tilbake og kom til finalen etter å ha slått ut Danmark. I finalen møtte de nok en gang Tyskland, og tapte på golden goal i det 98. minutt. Neste turnering var VM i 2003, som nærmest ble en kopi av EM. Sverige imponerte ved å slå ut Brasil i kvartfinalen og Canada i semifinalen. I finalen tapte Sverige mot Tyskland etter golden goal, igjen i det 98. minutt. I OL i 2004 kom Sverige til semifinalen, der de tapte med ett mål for Brasil, før de møtte Tyskland i bronsefinalen, og tapte igjen med ett mål, og fikk akkurat ikke medalje. Jevnt ble det også i EM i 2005. Der kom Sverige til semifinalen, der de møtte Norge. Det var uavgjort etter full tid, men i ekstraomgangen scoret Norge i det 109. minutt, og sendte ut Sverige. I VM i 2007 gikk ikke Sverige videre fra gruppespillet da de hadde to mål dårligere målforskjell enn Nord-Korea. I OL i 2008 kom Sverige til kvartfinalen, og spilte uavgjort 0-0 etter full tid mot Tyskland, men Tyskland scoret to mål i ekstraomgangene, og Sverige gikk ut.
Sverige kvalifiserte seg til EM i 2009 gjennom å vinne gruppen sin uten å avgi poeng eller slippe inn mål. Etter en rekke seire i treningskamper og seier i Algarve Cup var Sverige store favoritter. Det var en strek i regningen at Sveriges store spiller Hanna Ljungberg trakk seg rett før EM, men det rikket ikke ved Sveriges favorittstempel. Det gikk forsåvidt bra i begynnelsen med klar seier over Russland og Italia. En uengasjert uavgjort mot England var greit for et lag som allerede var videre. Imidlertid gikk alt galt for Sverige i kvartfinalen. Mot det b-pregede «Nye Norge» tapte Sverige 1-3, og gikk rett ut av EM. Svenske aviser, som før kampen mente det burde bli en parademarsj, var lite nådige mot Sverige.
Truth
Truth er debutalbumet til Jeff Beck og hans backinggruppe.
Albumet ble utgitt i august 1968, noen få måneder før Led Zeppelins første album, og regnes derfor av mange blant tidenes første heavy metal-album.
Kjente musikkpersonligheter som Rod Stewart, Ron Wood, Nicky Hopkins, John Paul Jones, Jimmy Page og Keith Moon er alle kreditert som bidragsytere på albumet.
Kimmo Yliriesto
Kimmo Yliriesto (født 28. januar 1983 i Rovaniemi) er en finsk skihopper som representerer Kouvolan Hiihtoseura.
Lydmuren
Lydmuren er, i dagligtale, en betegnelse på lydens hastighet i Jordens atmosfære.
Kimmo Yliriesto
Han debuterte internasjonalt i kontinentalcupen sesongen 1998/99. I 2000 var han på det finske laget som tok bronsemedaljer i lagkonkurransen i junior-VM i Štrbské Pleso, og året etter var han på laget som ble lagverdensmestre i junior-VM i Karpacz. I verdenscupen debuterte han med 56.-plass (av 78 deltakere) i Kuopio 3. desember 2000.
Lydmuren
Når et fly beveger seg gjennom luften dannes det trykkbølger rundt flyet. Etter hvert som flyets hastighet øker, blir det en opphopning av trykkbølger rundt flyet. Når flyets hastighet når lydens hastighet, forårsaker denne opphopningen en «mur» av luft under høyt trykk rundt flyet. Det er denne «muren» som kalles «lydmuren». Ved lydhastigheten er «muren» tilnærmet flat, men etter hvert som flyets hastighet øker blir formen på «muren» en kjegle, som blir spissere jo høyere flyets hastighet er. Kjegleformen er synlig på bildene til høyre. Det høye – og ustabile – trykket gjør at det er en stor påkjenning på flyets konstruksjon å fly i hastigheter nær lydhastigheten.
Når man sier at et fly «bryter lydmuren», betyr det at flyet akselererer fra en hastighet under lydens hastighet til en hastighet over lydens hastighet. Lydens hastighet i jordens atmosfære ved 1 bar er cirka 347 m/s. Smellet som forårsakes av fly som flyr raskere enn lyden er ikke, som mange tror, at et fly bryter lydmuren. Smellet er selve lydmuren. Lyd er variasjoner i lufttrykket, og den voldsomme økningen i lufttrykket, forårsaket av opphopningen av trykkbølger, høres som et kraftig smell. Smellet er sterkt nok til å knuse vinduer, noe mange gartnerier fikk merke, inntil det ble innført regler som for eksempel at Concorde- passasjerflyet kun fikk gå supersonisk over åpent hav og i stor høyde.
Kimmo Yliriesto
Han ble nummer 5 sammenlagt i kontinentalcupen i 2001/02, og samme sesong fikk han også sin så langt beste sammenlagtplassering i verdenscupen, 44.-plass. Beste individuelle plassering i enkeltrenn i verdenscupen er 7.-plass i Sapporo 5. februar 2005. Han var også på det finske laget som ble nummer 3 i lagkonkurransen i Sapporo 27. januar 2002.
Lydmuren
Prinsippet om «lydmuren» gjelder for øvrig ikke bare for fly i luft, men for alle objekter som beveger seg gjennom gasser. Dette kan for eksempel være et prosjektil fra et skytevåpen, eller en pisk som slås på en måte som forårsaker tuppen til å produsere en lyd.
Kimmo Yliriesto
Hans så langt (pr. april 2011) siste verdenscuprenn var i Sapporo i januar 2010.
Lydmuren
Schallmauer
Statens folkhälsoinstitut
Statens folkhälsoinstitut er en svensk myndighet under Socialdepartementet, opprettet 1. juli 2001 gjennom en sammenslåing av Folkhälsoinstitutet og Alkoholinspektionen. Instituttet skal være et nasjonalt kunnskapssenter for folkehelse, herunder tilsyn på alkohol- og tobakksområdene. Hovedkontoret ligger i Östersund.
Organisering
Instituttet er organisert i fem avdelinger for den utadrettede virksomheten. Som støtte for hele instituttets virksomhet finnes det en avdeling for administrasjon og en avdeling for kommunikasjon. I tillegg er der en stab direkte underlagt generaldirektøren, som er etatssjef.
Helse
Helse er et kulturelt betinget begrep som varierer med kultur, oppfatninger og historie. Medisinsk kan helse defineres som organismens evne til å effektivt svare på stressfaktorer og effektivt restituere og vedlikeholde en likevektsbalanse, eller som «evna til å leve med krava til kvardagen».
Skade- og sykdomsforebyggelse er viktig for et godt liv og god helse. En form for forebygging er gode vaner, som oftest blir utført automatisk uten at personen er spesielt oppmerksom på det. Eksempler på gode helsevaner er å bruke bilbelte, spise regelmessig og mosjonere litt hver dag.
Den biomedisinske definisjonen av helse er fravær av sykdom. Definisjonen har blant annet blitt kritisert for å være for snever og for å ha for mye fokus på fysiske funksjoner. Som en reaksjon mot denne lagde Verdens helseorganisasjon (WHO) i 1948 denne definisjonen av helse: en tilstand av fullkomment legemlig, sjelelig og sosialt velvære og ikke bare fravær av sykdom eller lyter. Innvendinger mot denne er at den har gjort sykdomsbegrepet vanskelig å avgrense, og at den er et eksempel på et uoppnåelig ideal. I 1970 lanserte WHO en ny definisjon av helse, som evnen til å kunne leve et økonomisk og sosialt produktivt liv. Denne definisjonen har ikke fått gjennomslag.
Fysisk helse
Fysisk eller somatisk helse er god kroppslig helse som oppnås gjennom en god balanse mellom regelmessig mosjon, sunn diett og hvile. Psykisk helse henger tett sammen med fysisk helse i den forstand at dårlig psykisk helse kan påvirke den fysiske tilstanden hos en person negativt. For eksempel er feil balanse mellom krav og kontroll i dagliglivet assosiert med hjerte- og karsykdom. Omvendt kan fysiske sykdommer være opphav til psykiske lidelser i den forstand at alvorlige sykdommer ofte kan føre til personlige forstyrrelser hos pasienten (for eksempel depresjon).
Psykisk helse
Psykisk helse handler om hvorvidt en person klarer å bruke sine kognitive og emosjonelle ferdigheter til å fungere i samfunnet og møte hverdagslige krav. Ifølge WHO finnes det ingen offisiell definisjon av psykisk helse. Kulturelle forskjeller, subjektive vurderinger og konkurrerende teorier påvirker hvordan psykisk helse skal defineres. Likevel er de fleste enige om at psykisk helse og psykisk sykdom ikke utfyller hverandre. Med andre ord vil ikke fravær av psykisk sykdom nødvendigvis være det samme som å ha god psykisk helse. En måte å tenke psykisk helse på kan være å se hvordan en person fungerer i hverdagen. Signaler om god psykisk helse er når personen klarer å takle normal mengde med stress, vedlikeholde vennskap og leve et selvstendig liv og klare å komme seg ut av emosjonelle ”fallgruver”.
Årsakene til psykiske sykdommer er ofte komplekse og sammensatte av genetikk/arv, sosiale forhold, fysisk helse, psykologiske mekanismer og kjemiske forhold i hjernen.
Å opprettholde god helse
Å opprettholde en god helse er en aktiv prosess. Effektive strategier for å holde en god helse er en sunn diett (f.eks. fem om dagen), regelmessig mosjon, god hygiene, evnen til å takle stress og et tilbud om et godt helsevesen.
Kunnskap om helse bygger primært på områder som biologi, kjemi, psykologi og fysikk, men også på andre områder som medisinsk sosiologi, biokjemi, epidemiologi og genetikk.
Tullio Gonnelli
Tullio Gonnelli (født 21. november 1912 i Pieve di Cento, død 12. januar 2005 i Longmeadow i Massachusetts) var en italiensk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Gonnelli vant en olympisk sølmedalje i friidrett under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han var med på det italienske stafettlaget som kom på andreplass på 4 x 100 meter stafett for menn, bak USA. De andre på laget var Orazio Mariani, Gianni Caldana og Elio Ragni.
Fylkesvei 1786
Fylkesvei 1786 går mellom Ringsaker kirke og Økelsrud i Ringsaker kommune. Før 1. januar 2010 hadde veien betegnelsen fylkesvei 27.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 95 (Hedmark).
Svensk pølseret
Svensk pølseret er en dansk gryterett. Den består normalt av poteter og pølsestykker i en saus av tomatpuré, løk, paprikapulver, fløte og melk.
Opphav
Navnet menes å stamme fra dansker som har vært på tur i Sverige, hvor man på en av siste dagene har fremtryllet en sammenkokt rett av de rester man hadde for hånden.
Retten kan minne om den svenske Korv Stroganoff, som serveres med ris eller pasta som tilbehør, mens den danske versjonen derimot tillages med kokte potetbiter. Pølse Stroganoff lages vanligvis med falupølse (falukorv), som ikke er så kjent utenfor Sverige, så i Norge og Danmark bruker vi strimler av wienerpølser til denne svenske retten.
Skeppsholmen
Skeppsholmen er en øy i Saltsjön og en bydel i det sentrale Stockholm. Den har broforbindelse med Norrmalm ved Blasieholmen og Kastellholmen. På Skeppsholmen ligger blant annet Moderna museet, fullriggeren Af Chapman (1888) (som fungerer som vandrerhjem) og Skeppsholmskyrkan.
Bydelen Skeppsholmen omfatter øyene og Kastellholmen. Bydelen har vanngrense mot Gamla stan, Norrmalm, Djurgården og Södermalm.
Norrmalm
Xiangqiao
Xiangqiao (kinesisk: 湘桥区; pinyin: Xiāngqiáo Qū) er et bydistrikt byprefekturet Chaozhou i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina.
Den har et areal på 176 km² og teller ca. 340 000 innbyggere.
Distriktets navn er etter en bro (= qiao) som tidligere lå her.
Jacques d’Agar
Jacques d’Agar (Jacob d’Agar; døpt 9. mars 1640 i Charenton-le-Pont, død 16. november 1715 i København) var en fransk-dansk maler.
d’Agar var utdannet hos Jakob-Ferdinand Voet og ble medlem av Akademiet i Paris i 1675. Ettersom han var hugenott ble han ekskludert fra Akademiet i 1682 og måtte forlate hjemlandet. Han reiste i første omgang til England og herfra sendte han i 1683 en søknad til den danske kongen om å få overta etter stillingen etter Abraham Wuchters, som var død året før. Han kom til København hvor Christian Vs reformerte dronning Charlotte Amalie beskyttet og begunstiget sine trosfeller.
d'Agar fikk tittel som Oberkontrafejer med 1500 Rigsdaler i årlig lønn og ble utnevnt til hoffjunker. Han ble etter hvert også et fremtredende medlem av den reformerte menigheten som hørte til Reformert kirke på Christianshavn.
d'Agar utførte flere portretter av medlemmer av kongefamilien, blant annet av kongen selv, enkedronning Sophie Amalie, dronning Charlotte Amalie og Ulrika Eleonora av Danmark. Han døde som en ansett og velhavende mann, og ble begravet på Reformert kirkes kirkegård.
Reimersholme
Reimersholme er en øy og en bydel i Stockholms innerstad.
Reimersholme ligger inntil Långholmen like vest for Södermalm. De første boligene ble oppført på 1880-tallet ved Charlottenburg. På 1860-tallet ble det oppført en ullfabrikk her, Stockholms Yllefabrik, der det blant annet arbeidet fanger fra fengselet på Långholmen. Fabrikken gikk konkurs i 1934. I perioden 1942–1946 ble det oppført 900 leiligheter, først på den østlige og nordlige siden, og etter 1980 også på sørsiden.
Øya er forbundet med Södermalm via Reimersholmsbron, som er 39 meter lang og 13 meter bred.
Düsseldorf internasjonale lufthavn
Düsseldorf internasjonale lufthavn (tysk: Flughafen Düsseldorf International) (IATA: DUS, ICAO: EDDL), er Tysklands tredje største flyplass med 16,6 millioner passasjerer per år. Bare Frankfurts og Münchens flyplasser har flere passasjerer. Düsseldorfs flyplass  trafikkeres av 70 flyselskap som flyr til sammenlagt 186 destinasjoner på alle kontinenter utenom Oseania. Flyplassen har opp til 700 starter og landinger per dag. Flyplassen ligger 9 km fra Düsseldorf sentrum, og kan nås med S-Bahn og SkyTrain.
De vestlige Qinggravene
De vestlige Qinggravene (kinesisk: 清西陵; pinyin: Qing Xi líng) befinner seg ca. 140 km sørvest for Beijing i provinsen Hebei, i fylket Yi. De er en nekropolis med fire keiserlige mausoleer der 78 fyrstelige personer er gravlagt. Her er fire av Qing-dynastiets keisere, deres keiserinner, keiserlige konkubiner, prinser og prinsesser, og en rekke andre.
Historie
Byggingen av anlegget begynte under Yongzheng-keiseren som brøt med gammel skikk ved at han nektet å bli begravet i De østlige Qinggravene. Noen har spekulert – uten å ha beviser å vise til – at Yongzheng var kommet til makt illegitimt etter å ha sjaltet ut sine brødre, og at motivet for gravfeltskiftet var at han ikke ønsket å ligge nær sin far Kangxi-keiseren. Senere bestemte også hans sønn Qianlong-keiseren at han skulle begraves i de østlige gravene, og at man så skulle alternere mellom det østlige og det vestlige anlegget. Slik ble det, skjønt ikke alltid helt konsekvent.
Den første graven, Tailing, ble ferdig i 1737, to år etter Yongzhengkeiserens tid.
Den siste keiserlige begravelse var i 1998, da asken etter Aisin Gioro Henry Puyi, den siste av keiserne, ble flyttet til et kommersielt gravfelt her. Det var hans femte hustru, Li Shuxian, som hadde bedt om at dette ble gjort. Imidlertid ble hennes eget testamentariske ønske om å bli gravlagt i samme grav innfridd.
De viktigste gravanleggene
De fire keisermausoleene er:
Tailing for Yongzheng-keiseren (1678-1735, den 3. Qing-keiser)
Christoph Martin Wieland
Christoph Martin Wieland (født 5. september 1733 i Oberholzheim ved Biberach an der Riß), død 20. januar 1813 i Weimar, Sachsen-Weimar-Eisenach) var en tysk dikter, forfatter og oversetter.
Ved siden av Gotthold Ephraim Lessing, Georg Christoph Lichtenberg og Immanuel Kant regnes Wieland til de betydeligste forfattere i opplysningstidens tyskspråklige område. Han var den eldste av de såkalte «fire stjerner fra Weimar» som dannet kjernen i Weimarklassisismen. De øvrige var Johann Gottfried Herder, Johann Wolfgang von Goethe og Friedrich von Schiller.
De vestlige Qinggravene
De viktigste gravanleggene
Muling for Daoguang-keiseren (1782-1850, den 6. keiser)
Christoph Martin Wieland
Wieland er spesielt kjent for boka Geschichte des Agathon som kom ut i 1766–1767, som regnes som den første tyske dannelsesroman. I perioden 1762–1766 oversatte han 22 av Shakespeares av i alt 37 dramaer til tysk. Han utgav tidsskriftet Der teutsche Markus i perioden 1773–1789.
De vestlige Qinggravene
Turisme
De vestlige Qing-gravene får ikke like stor turistoppmerksomhet som Minggravene. Changling- og Chonglingmausoleet er åpnet for offentligheten.
Anthurium
Anthurium-slekten (norsk: flamingoblomst) er en stor planteslekt innenfor myrkonglefamilien. Den er en av de største, mest varierte og sammensatte slektene innenfor denne plante-familien. Den består av om lag 700 arter fra tropisk Sentral- og Sør-Amerika.
Blant disse finnes både epifyttiske og terrestriske arter. Blomstene er som oftest sterkt rødfargete eller rosa, men kan også være hvite. De vokser opp fra midten av planten, og når planten først har begynt å blomstre kommer nye blomsterstengler kontinuerlig.
Det er særlig tre arter som dyrkes som potteplanter. Den vanligste er Anthurium scherzerianum, og den er også den enkleste. Dette skyldes blant annet at bladene er fastere og smalere på denne, og det gjør at de avgir mindre fuktighet. De to andre sortene trenger en eksperthånd for å trives, disse er Anthurium andraeanum, med større, og mer skinnende blomster enn den førstnevnte og Anthurium crystallinum, som dyrkes hovedsakelig for det vakre bladverket skyld, som består av store, mørkegrønne blad med lyse årer.
Anthurium-planter regnes ofte for å være vanskelig å få i blomst på nytt i en vanlig stue fordi de krever så høy og stabil temperatur, og dessuten høy luftfuktighet.
Anthurium-blomster blir ofte benyttet som snittblomster i blomsterbuketter, og de holder seg lenge. Det er Anthurium andraeanum som blir mest benyttet i buketter.
Opphaug
Opphaug er et tettsted i Ørland kommune i Trøndelag. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger på sørsiden av Bjugnfjorden omtrent fem kilometer øst for Uthaug.
Opphaug har postnummer 7140, postadressen omfatter alle de østlige delene av kommunen, fra Døsvik og Innstrand ved Bjugnfjorden til Austrått og Ottersbo ved Stjørnfjorden. Poståpneriet ble opprettet i 1905, med telefonbestyrer Anna Vangen som poståpner. Postkontoret ble nedlagt etter 1997. Poststedet har nå «Post i butikk» på Prixbutikken.
Opphaug skole er reist i 1913. Skolekretsen har siden 1958 omfattet de samme områder som poststedet ovenfor. Fra høsten 2006 er også Uthaug en del av skolekretsen.
Stedet har småindustri og kornmølle.
Kolaghat kraftverk
Kolaghat kraftverk er et kullkraftverk i delstaten Vest-Bengal i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 1260 MW fordelt på seks like store blokker/turbiner. Operatør er det indiske selskapet West Bengal Power Development Corp Ltd.
Anlegget ble utbygd i årene 1984–1993. Brenselstypen er kull.
Årlig produksjon i 2006-07 var totalt 6,794 TWh, og utslippene av CO2 var 9,8514 mill tonn.
Hanoi Hilton
Hanoi Hilton var det ironiske økenavnet som amerikanske krigsfanger gav Hỏa-Lò-fengselet (vietnamesisk: Hỏa Lò = glødende ovn) i Hanoi i Vietnam.
Historie
Det var franskmennene som bygde fengselet i 1904. Det var særlig i bruk for politiske fanger, og det ble utført tortur der. Franskmennene kalte det Maison Centrale – et vanlig navn for fengsler i Frankrike.
Under Vietnamkrigen benyttet nordvietnameserne Hỏa-Lò-fengselet for amerikanske krigsfanger. Uttrykket Hanoi Hilton ble alment utbredt i vesten etter at filmen Hanoi Hilton ble produsert i 1987.
Hanoi Hilton var kun ett av flere fengsler som den nordvietnamesiske hær holdt krigsfanger i. Det ble utført avhør og tortur i fengselet.
I dag er en liten del av fengselet omgjort til museum. Størsteparten av det ble revet for å gi rom for en skyskraper.
Harriet Alfons
Harriet Alfons (født Josephson født 9. mai 1923 i Uppsala, død 23. juni 2015) var en svensk oversetter og forlagsredaktør. Hun er datter av teatersjef og Akademimedlem Ragnar Josephson og giftet seg i 1945 med lyrikeren og kritikeren Sven Alfons.
Hun ble cand.philol. 1944 og arbeidet 1944–1947 som redaktør i forlaget Natur och Kultur, 1947–1953 hos Bonniers forlag, 1953–1955 hos Bokförlaget Forum, 1955–1972 hos Svensk Läraretidnings förlag (Barnbiblioteket Saga), 1972–1974 hos AWE/Gebers og igjen fra 1974-1988 hos Natur & Kultur, hvor hun blant annet var hovedredaktør for Min Nya Skattkammare (1978–87), en revidert utgave av den kjente flerbindsantologien som først utkom fra 1947 til 1958.
Alfons har blant annet oversatt bøker av Doris Lessing, Virginia Woolf, Rebecca West, John Updike, Gail Godwin, Cynthia Voigt og Susan Sontag.
Travnik
Travnik (kyrillisk:Травник) er en by og kommune i Sentral-Bosnia-kantonen i delstaten Føderasjonen Bosnia-Hercegovina i Bosnia-Hercegovina. Den ligger 90 km vest for Sarajevo. Byen er hovedstad i Sentral-Bosnia. Foreløpige tall fra folketellingen i 2013 viste at Travnik hadde 57,543 innbyggere.
Byen er kjent for å ha vært sete for guvernørene i Bosnia fra 1686 til 1850, og byens kulturelle historie regnes derifra.
Gullfagerfly
Utseende
Et middelsstort (vingespenn 34 – 38 mm), friskt brunoransje nattfly. Den ligner på den ubeslektede arten tistelstengelfly (Gortyna flavago), men skilles lett fra denne på at forvingene er friskere i fargen og at bakvingen har mørk ytterkant. Forvingen er brunoransje, mørkere utenfor den ytre mellomlinjen, med brune årer. Mellomlinjene, som avgrenser vingens midtfelt, er brune og skarpe. Den ytre mellomlinjet er jevnt buet, den indre går i sik-sak. Det er dessuten en tredje tverrlinje som går i en bue mellom ringmerket og nyremerket, og tangerer innerkanten av nyremerket. Nyre- og ringmerkene er brunkantede og skarpt markerte. Bakvingen er gråhvit i den indre delen med en grå flekk nær roten, mørkgrå i den ytre delen. Larven er gulgrønn med små, svarte flekker og en gul sidestripe.
Travnik
Byen har to vennskapsbyer, Leipzig i Tyskland og Kruševac i Serbia.
Gullfagerfly
Levevis
Gullfagerflyet finnes på åpne steder, helst ute ved kysten. Larvene lever på blomster og frø av ulike planter, som vikker (Vicia spp.) og beinurt (Ononis spp.) i erteblomstfamilien og torskemunn (Linaria spp.) og løvemunn (Antirrhinum spp.) i kjempefamilien.
Utbredelse
Den er utbredt i Europa, unntatt lengst i nord. I Norge er den funnet på Sørlandet og det sørligste Østlandet.
Show Boat (musikal)
Show Boat, på norsk Teaterbåten, er en amerikansk musikal fra 1927 med musikk av Jerome Kern og tekst av Oscar Hammerstein II, basert på en roman av Edna Ferber. Handlinga er enkel og melodramatisk. Den kretser omkring teaterbåten Cotton Blossom, som er en hjuldamper på Mississippi-elva, og beskriver livet til folkene i miljøet rundt båten, deriblant en gambler, en sangerinne og svarte bryggearbeidere. Musikalen forteller om intens kjærlighet, men også om forholdet mellom svarte og hvite, noe som var uvanlig i populærkulturen da stykket kom. Historien i den opprinnelige sceneversjonen begynner i delstaten Mississippi på 1880-tallet og fortsetter siden i Chicago på 1920-tallet. Dette er endret i flere filmversjoner.
Betydning
Av Jerome Kerns musikalske bidrag i Teaterbåten har flere sanger blitt klassikere innen sin sjanger, deriblant «Ol' Man River», på norsk Elvemannen, som er en hyllest til Mississippi-elva, og «Can't help lovin' dat' man of mine». Innholds- og fortellermessig er musikalen berømt for å flette sammen forskjellige handlingstråder og for den forholdsvis åpne beskrivelsen av rasismen mot afroamerikanere.
Show Boat blir ofte regnet som den første ekte musikalen fordi den så tydelig har en ambisjon om å gjøre populære musikkteatertradisjoner som variete og operette mer dramatiske gjennom økt troverdighet i persontegninga og større vekselsvirkning mellom sang og teater. Strengt tatt er likevel ikke avstanden særlig stor mellom Show Boat og de oprettene som ble spilt på teaterscenene på Broadway i New York på samme tidspunkt. Den tydeligste forskjellen er at flere av sangene har trekk fra amerikansk jazz og blues, såvel som de hvites charleston og ragtime.
Forestillinga ble i USA markedsført under sjangerbetegnelsen Show Boat – a musical play, ikke operetta eller musical comedy som var de vanlige begrepene. Forfatteren Oscar Hammerstein vendte tilbake til uttrykket musical play («musikalsk skuespill») da han begynte samarbeidet med komponisten Richard Rodgers, først med Oklahoma!, siden med en rekke suksesser som etablerte betegnelsen «musikal».
Sanger
Musikkstykkene i den originale produksjonen var:
Norske oppsetninger
Teaterbåten har i Norge blant annet blitt satt opp på Det norske teatret i Oslo i 1950. Der utmerket skuespilleren og sangeren Lasse Kolstad seg i rollen som den svarte maskinisten Joe, blant annet med sangen «Elvemannen», den norske versjonen av «Ol' Man River». Musikalen ble spilt på samme scene i 2005 som et samarbeid mellom teateret, sørafrikanske Cape Town Opera og Staatstheater Nürnberg. <!--
Handling
Öppningssekvensen visar hur några svarta arbetare arbetar runt Mississippifloden med att lasta bomull. Samtidigt firar några av stadens vita invånare att den beryktade teaterbåten, som av en händelse kallas Cotton Blossom (bomullsblomma), har kommit till staden. De båda grupperna stämmer in i samma refräng (Cotton Blossom), och vi får en karg skildring av hur de vita känslolöst ägnar sig åt spel och undehållning medan de svarta sliter under usla förhållanden. Andy, teaterbåtens kapten visar sig, och presenterar sin föreställning, samtidigt som vi anar att ensemblen och arbetarna på båten kanske inte är så lyckliga och sammansvetsade som han vill påskina (Kapten Andy!).
Folkmassan skingras och en ung man vid namn Gaylord Ravenal släntrar in. Han är en inbiten spelhaj, som driver omkring utan större framgångar eller bekymmer (Jag driver med strömmen). Sheriffen dyker upp och ber honom bestämt avlägsna sig från staden inom tjugofyra timmar. Så fort han har försvunnit springer Ravenal på Andys dotter: Magnolia, och de två blir förtjusta i varandra (I vår fantasi), men hinner knappt prata innan sheriffen kommer tillbaka och vill ha med Ravenal till domstolen för en formalitet. Teaterbåtens svarte maskinist Joe har sett allt, och funderar över hur de vita ständigt tycks trassla in sig i saker, och hur lite deras och de svartas problem betyder i det långa loppet (Gamla floden). Samtidigt har Magnolia berättat om sin nya bekantskap för sin vännina Julie, teaterbåtens primadonna, som upplyser hur förrädisk kärleken kan vara (Den man jag fått). Båtens svarta kokerska Queenie tycker att Julies sång låter som en svart folksång, och förundras över att hon kan den, varpå hela båtens svarta besättning dras in i numret.
Under tiden har Ravenal släppts ut och får från teaterbåtens komedienne Ellie veta att Magnolia bor på båten. Han ger sig iväg efter henne medan Ellie ironiserar över det utsiktslösa artistlivet (Teaterlivets tjustning). Samtidigt får vi höra att båtens illvillige maskinist Pete har varit hos Sheriffen med något intressant att berätta.
Svenska versioner
Teaterbåten hade svensk premiär på Oscarsteatern i Stockholm 1942. I ensemblen fanns bl.a. Nils Poppe, Annalisa Ericson och Gustaf Wally, och för översättningen svarade Gösta Rybrant. Denna version byggde helt på originalet från 1927. En senare svensk version som bygger på 40-talsversionen, har skrivits av Lars Sjöberg för Malmö Musikteaters uppsättning (årtal?), i regi av Ronny Danielsson.
-->
Ottersbo
Boligfeltet ble utbygd i perioden 1977-80.
Grunnkretsen heter Austrått, etter borgen. Området var inntil 1960 egen skolekrets, Østråt skole, men sogner nå til Opphaug skole, og regnes som en del av tettstedet Opphaug. Det gamle skolehuset er grendehus. Borgen barnehage ligger på Ottersbo.
Nær boligområdet ligger bygdeborgen Borgklinten fra folkevandringstiden, skihytta Yrjarheim (eller Yrjarhytta), Forsvarets forhåndslager, Austråttborgen, Ottersbo pukkverk og myrer som tidligere har vært brukt til torvtaking.
Ottersbo har postadresse 7140 Opphaug. Østerodd poståbneri ble opprettet før 1937, med Austråttborgens eier Ove Bjelke Holtermann som postbestyrer. Poståpneriet ble nedlagt i 1872. Østeraat brevhus var i drift 1909-1914.
DS «Saltdal»
DS «Saltdal» var et kombinert laste- og passasjerskip som ble overlevert som «Transit nr. 6» til det svenske rederiet Ångfartygs AB Transit i Stockholm i 1884. Skipet var byggnummer 356 ved Motala mekaniske Verkstad i Norrköping. I 1945 kjøpte Det Nordlandske Dampskibsselskab (NDS) skipet, og døpte henne om til DS «Saltdal». Skipet ble satt inn i rutetrafikk mellom Trondheim, Bodø og Saltdal. DS «Saltdal» var også reserveskip i hurtigruten mellom 1945 og 1950. I 1957 ble skipet solgt til Høvding Skipsopphugging og brukt som dykkerskip. Skipet ble rapportert hugget i 1976.
Historie
Skipet ble overlevert rederiet Ångfartygs AB Transit i 1884 og døpt «Transit nr. 6». I 1886 kjøpte rederiet Ångfartygs AB Södra Sverige skipet, og døpte henne om til «Rhea». I 1904 fikk skipet ny hovedmaskin, og i 1909 ble hun solgt til rederiet Stockholms Rederi-AB Svea og ombygd.
I november 1945 kjøpte Det Nordlandske Dampskibsselskab (NDS) skipet og døpte henne om til DS «Saltdal». Hun ble satt inn på rederiets rute mellom Trondheim, Bodø og Saltdal. I juli 1946 grunnstøtte rederiets hurtigruteskip DS «Skjerstad», og DS «Saltdal» ble satt inn i hurtigruten som erstatning mens DS «Skjerstad» var på verksted. I 1950 ble skipet ombygd og forlenget, og senere samme år gikk hun på nytt som erstatningsskip for DS «Skjerstad» som hadde grunnstøtt i Risøyrenna. I februar 1957 kjøpte Høvding Skipsopphugging skipet for 315 000 kroner, og omdøpte henne til DS «Meisfjord». Selskapet ominnredet henne til moderskip for dykkeroperasjoner. Skipet ble rapportert opphugget i juli 1976.
Slåball
Slåball (også kalt langball, rotte eller stikkball) er et ballspill som til en viss grad kan minne om dødball, baseball og cricket, og er blant annet populær på norske skoler. Reglene varierer over hele landet, men hovedreglene er gjerne de samme. Deltagerne deles i to lag: ett «ute»-lag og et «inne»-lag.
Innelaget
Innelaget starter i en hjemmesone på én side av banen, og slår ballen (vanligvis en tennisball) med et balltre. Dersom slaget er bra kan slagmannen løpe en strekning til en annen frisone i motsatt ende, eller frem og tilbake. Hvis slaget ikke er bra nok til å løpe på, kan man stille seg på anvist plass bak startstreken (ofte kalt «å stille seg i gropa») og vente til en av medspillerne slår et bedre slag før man løper. Man har vanligvis tre sjanser til å treffe ballen med balltreet, og bommer man på alle blir det neste medspillers tur til å slå.
Hvis innelaget kun har én spiller igjen i hjemmesonen som kan slå ballen, kalles vedkommende ofte for «sisteslager», «frelseren» eller «dødmann». Denne spilleren har ofte fire sjanser til å treffe ballen.
Utelaget
Målet til utelaget er å komme seg inn, og de har flere muligheter til å klare dette. Utespillere kan ta en «hys», «pol» eller «lyre», altså ta imot ballen fast med hendene før den treffer bakken. Den som tar et hys får gjerne starte å slå når lagene bytter plass. I enkelte versjoner kreves at ballen tas imot en gang med èn hånd eller to ganger med begge hender.
Den andre muligheten utelaget har på å komme seg inn er ved å kaste ballen på en av innelagets spillere som løper «ute», mellom to frisoner. Hvis en innespiller blir truffet, må utelagets deltagere løpe «inn». Det nye utelaget har da lov til å kaste ballen på motspillerne for raskt å få tilbake plassen sin. Om ballen går i bakken eller veggen først, betyr dette også treff.
Den fjerde muligheten er hvis innelaget slår ballen ut av spillefeltet (kalt «dødslag», «vreng» eller «vilje») et visst antall ganger. Denne regelen modifiseres avhengig av om man spiller uten definert spillefelt, hvor banen defineres av hvor langt man kan slå, avhengig av naturlige hindringer eller lignende.
Erik Huse
Erik Huse var en norsk sabotør og motstandsmann mot den tyske okkupasjonen under andre verdenskrig. Han var medlem av Osvald-gruppen, som fra 1941 ble ledet av sjømannen Asbjørn Sunde.
Erik Huse deltok i forflytningen og forlegningen av Osvaldgruppen til Buglebjørk på Hardangervidda i oktober 1942, og var en av gruppens sentrale stifinnere og tilrettelegger for opptrening i Rukkedalen og Hardangervidda av saboterer. Han deltok blant annet i aksjonen mot Holla Sparebank i september 1944.
Hønefoss flyplass, Eggemoen
Hønefoss flyplass, Eggemoen ligger på Eggemoen i Ringerike kommune, langs E16 mellom Hønefoss og Jevnaker. Flyplassen, som ble anlagt av tyskerne under andre verdenskrig, er i dag eid av Tronrud Engineering/Ringerike helikopter.
Flyplassen ligger i tilknytning til Eggemoen leir, en nedlagt militærleir. Den blir i dag mest brukt til privatflyging med småfly, men den har også en del helikoptertrafikk.
Eggemoen med omegn er omtalt som Eggemoen Aviation and Technology Park og er en av Ringerikes største satsinger innen næringsliv og nyskapning.
Flyplassen ble stengt for oppgradering og re-asfaltering i 2009. Det er utført betydelige anleggsarbeider med økning av rullebanens bæreevne, lengde og bredde. Det ble også bygget to nye store hangarer der. Eggemoen ble tatt inn i AIP-Norge i 2019, dog med publisert banelengde på bare 1 765 meter, selv om den asfalterte distansen er 2104 meter.
En populær myte er at rullebanen på Eggemoen er helt flat uten noen høydeforskjell. Dette stemmer ikke, vestenden av rullebanen ligger noen meter lavere enn østenden. Høyden ved terskel RWY 04 er 634 fot / 193 moh. og ved terskel RWY 22 er den 652 fot / 199 moh. (Den eneste rullebanen i Norge som er helt flat er Molde lufthavn, Årø, som ligger 10 fot / 3 moh.)
Bakreswar kraftverk
Bakreshwar kraftverk er et kullkraftverk 260 km fra Kolkata, ved byen Suri i delstaten Vest-Bengal i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 1050 MW fordelt på fem like store blokker/turbiner. Operatør er det indiske selskapet West Bengal Power Development.
Anlegget ble utbygd i årene 1999–2007. Brenselstypen er kull.
Årlig produksjon i 2006–07 var totalt 4,47 TWh, og utslippene av CO2 var 5,54906 millioner tonn.
Walther Rathenau
Rathenau gjorde seg først gjeldende som industrileder, og tilkjennega da en større tro på teknokratiet enn på det representative demokratiet. Han skrev filosofiske og sosialpolitiske verker. Sammen med kunstnere og intellektuelle var han del av opposisjonen i keisertidens Tyskland. I Berlin var han Munchs viktigste støttespiller, og bidro til hans gjennombrudd der.
Han gikk relativt sent inn i politikken, men som utenriksminister var han blant de ledende politikerne i Weimarrepublikken. Mens han fremdeles var minister, ble Rathenau myrdet av medlemmer av den høyreradikale Organisation Consul. Mordet på Rathenau er ansett som et angrep på det daværende parlamentariske demokratiet, utført av personer som ønsket monarkiet tilbake.
Bakgrunn
Selv om hans familiære bakgrunn styrte ham mot en karriere i industrien, stilte han seg i starten nokså motstrebende til dette. Han drømte om en karriere som kunstner eller forfatter og dyrket sine kulturelle interesser og evner. Hans uttrykk for misnøye ble så tydelig at hans mor, rådet ham til å skifte yrke, til kunstner eller professor. Han fortsatt imidlertid den opptrukne sti, og forsikret at han gjennom ren energi kunne utføre noe på ethvert område der han var fullstendig talentløs - «som en ku».
Walter Rathenau hadde fulgt sin fars råd og studerte fysikk, kjemi og filosofi ved Humboldt-Universität zu Berlin og i Strasbourg. Han skrev i 1889 en avhandling ved Technische Universität München, som han kalte «Die Absorption des Lichts in Metallen» (absorpsjon av lys i metaller). Etter militærtjenesten 1890/1891 i kavaleriet (Gardekürassier), ble han som jøde forhindret fra å ta reserveoffiserseksamen. I 1895 forlot han den jødiske menighet i Berlin-Charlottenburg, men uten å søke inn i noe annet trossamfunn.
Industriell virksomhet
Rathenau arbeidet i perioden fra 1892 til 1907 i ledelsen av ulike elektrokjemiske selskaper i AEG-gruppen. Han begynte i 1892 i et AEG-selskap i Neuhausen i Sveits. I 1893 startet han oppbygningen av de elektrokjemiske verkene i Bitterfeld. Rathenau utviklet bruken av elektrolytter til industriproduksjon av aluminium, kalsiumkarbid og acetylen. I årene som fulgte arbeidet han med opprettelsen av ny elektrokjemisk industri og forsket på kraftoverføring. Han ble i 1899 valgt inn i styret i AEG, med ansvar for avdelingen for elektrisitetsverker. Fra 1902 var han disponent (Geschäftsinhaber) for Berliner Handels-Gesellschaft, AEGs finansavdeling, underlagt direktør Carl Fürstenberg (1850–1933). I 1904 ble han valgt som medlem av AEGs representantskap (Aufsichtsrat), og fra 1912 ble han leder samme sted.
Som industrimann talte Rathenau mer for et teknokrati enn et representativt demokrati. Han uttrykte i 1921 at «Næringslivet er vår skjebne. Allerede om få år vil vi oppleve at politikken ikke vil få det siste ord.» Hans initiativ for en sosial modernisering av kapitalismen fikk ikke like stor oppmerksomhet.
Virksomhet som forfatter, kunstner og kunstsamler
Rathenau hadde i sin ungdom vært i sterk tvil om han skulle velge en annen karrierevei enn i industrien. Han vurderte kunsten og vitenskapen som av vidt forskjellige opphav. Kunsten kom fra «sjelens rike», mens vitenskapen var et produkt av fornuften.
I den litterære offentlighet opptrådte han første gang i Maximilian Hardens tidsskrift Die Zukunft. Der skrev han først under pseudonym og siden under eget navn. Det dreide seg om en rekke artikler om etikk og samfunnsspørsmål på tidsskriftets kultursider (Feuilleton). Gjennom Harden kom han i kontakt med flere av keisertidens opposisjonelle, Frank Wedekind, Stefan Zweig, Hugo von Hofmannsthal og Graf Kessler. Han ble kjent med Gerhardt Hauptmann i 1905.
Det vakte oppsikt da han i 1897 offentliggjorde artikler som tenderte til antisemittisme. I artikkelen Höre, Israel! (Hør, Israel!) tok han til orde for assimilasjon av jødene. Han hevdet at jødene skulle oppgi sitt særpreg og gå inn i samfunnet som alle andre. Artikkelen er tolket på bakgrunn av at Rathenau som følge av sin jødiske bakgrunn alltid følte seg som et annenrangs menneske i samfunnet. Han var ingen praktiserende jøde og gikk aldri inn i kristendommen etter å ha forlatt jødedommen. Det er påpekt som et paradoksalt trekk ved artikkelen at tittelen er hentet fra de innledende ordene til den jødiske trosbekjennelse, Schm'a Jisrael (Hør Israel).