cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stigmella nylandriella
Stigmella nylandriella er en sommerfugl som tilhører familien dvergmøll (Nepticulidae). Den har larver som minerer i bladene til busker og trær i rosefamilien.
Utseende
En liten (vingespenn 4,5-5 millimeter), bronsefarget møll. Antennen er trådformet, mørk og omtrent halvparten så lang som forvingen. Det innerste, kraftig utvidete leddet er hvitt, hodet er kledt med gule hår, bakerst med en hvit krage. Kroppen er mørk. Forvingene er bronsefarget, uten noe lyst tverrbånd. Bakvingen er smal, grå, med lange frynser.
Levevis
Larvene lever i bladene på ulike busker og trær i rosefamilien, mest i rogn (Sorbus aucuparia) og asal (Sorbus-arter), sjeldnere på eple (Malus spp.). Arten har én generasjon hver sommer som flyr i mai-juni. Larven lager en nokså bred, regelmessig slynget mine.
Utbredelse
Arten er utbredt i Europa øst til Volga-området. I Norge er den funnet langs kysten vest til Vest-Agder.
Systematisk inndeling
Noen regner med at denne arten er identisk med Stigmella magdalenae.
Shahbanu
Shahbanu (persisk شهبانو, Šāhbānū) er en persisk tittel som betyr keiserinne. Tittelen ble tildelt Farah Pahlavi i 1967. Farah Pahlavi var gift med Mohammed Reza Pahlavi, sjahen av Iran, og hadde tittelen dronning (Malakeh) før hun ble kronet til keiserinne i 1967.
Farah Pahlavi var den første keiserinnen som ble kronet i Iran siden den arabiske invasjonen i det 7. århundre. De siste sasanide-keiserinnene, Purandokht og Azarmidokht, ca. år 630, var de siste som hadde tittelen keiserinne før Farah Pahlavi. Sasanide-tittelen for shahbanu var bâmbişnân bâmbişn, dvs. «dronningenes dronning», og ble båret av dronningens førstekone, for å fremheve henne foran de andre dronningene i kongens hushold.
Kraljica (razdvojba)
Leines
Leines er et sted i Steigen kommune i Nordland. Leines blir gjerne brukt som et felles stedsnavn for den tidligere Leiranger kommune. Det omfatter blant annet Åsjord, Gylset, Brennvik, Skjelstad, Grubstad, Leines og Helnessund.
Dodge Viper
Dodge Viper er en toseters sportsbil og den kraftigste produksjonsmodellen fra den amerikanske bilprodusenten Dodge. Modellen ble satt i produksjon i 1992.
Jäppilä
Jäppilä er en tidligere kommune i landskapet Södra Savolax i Finland. Kommunen hadde innbyggere i 2002. Jäppilä var en finskspråklig kommune.
Wild 2
Wild 2 er en komet oppkalt etter den sveitsiske astronomen Paul Wild (uttales vilt), som oppdaget kometen i 1978.
Stardust-ferden
Romsonden Stardust ble skutt opp 7. februar 1999 og passerte kometen 2. januar 2004. Det ble sendt til kometen for å hente tilbake til Jorden prøver tatt fra kometens hale, som kan gi ny innsikt i oppbyggingen av kometer, og hvordan de skiller seg fra hverandre. En container med prøver fra kometens hale vendte tilbake til Jorden i januar 2006, mens resten av romsonden ble igjen i verdensrommet.
Jäppilä
Den 1. januar 2004 ble kommunene Jäppilä, Virtasalmi og Pieksämäki landkommune slått sammen til den nye kommunen Pieksänmaa. Den nye kommunen bestod i bare tre år. Den 1. januar 2007 ble Pieksänmaa innlemmet i byen Pieksämäki.
Dodge Viper
Første generasjon (1992–1995)
Den første prototypen ble testet i desember 1989, og bilen debuterte i 1991 da tre eksemplarer ble benyttet som pace car i Indianapolis 500. Bilen kom i salg i januar 1992 i utgaven RT/10 Roadster.
Første generasjon var utstyrt med en V10-motor på 8 liter (7,998 cm³) som utviklet en effekt på 400 hk (298 kW) ved 4,600 omdreininger i minuttet og et dreiemoment på 610 Nm ved 3,600 o/min. Karosseriet var hovedsakelig laget av glassfiber, mens rammen var av stål. Motoren var montert foran, og bilen hadde bakhjulsdrift. Bilen hadde en vekt på 1,488 kilo, og manglet sikkerhetsteknologi som antispinn og ABS-bremser. Modellen kjørte en kvart engelsk mil (402 meter) på 12,9 sekunder, og hadde en toppfart på 264 km/t.
Andre generasjon (1996–2002)
Andre generasjon fikk økt effekt med samme motor volum (7,998 cm³, 8 liter), forbedret understell og kortere bremselengder. Denne utgaven leverte 450 hk (336 kW), noe som sørget for at den kjørte en kvart engelsk mil (402 meter) 0,7 sekunder raskere enn forgjengeren, samtidig som den hadde en toppfart på 299 km/t, 35 km/t raskere enn forgjengeren.
I tillegg ble en kupé-modell, kalt GTS, introdusert i 1996. GTS-modellen var pacecar i Indianapolis 500 i 1996.
Denne generasjonen ble også eksportert til Europa, hvor den ble solgt under navnet Chrysler Viper.
Tredje generasjon (2003–2007)
I 2003 fikk Dodge Viper store endringer både i design og mekanikk, og fikk navnet SRT-10. Motorvolumet ble økt til 8,3 liter, noe som sammen med andre oppgraderinger sørget for en økt effekt til 504 hk (375 kW) og et dreiemoment på 711 Nm. Denne modellen blir også i Europa solgt under Dodge-navnet, og ikke Chrysler slik som forgjengeren. I Storbritannia selges den under navnet Dodge SRT-10, fordi navnet Viper er et registrert varemerke som Dodge ikke har tillatelse til å bruke.
Film noir
Stilen er kjent for å være mystisk og dyster, med harde kontraster og dype skygger Film noir (norsk oversettelse: svart film eller mørk film) ble brukt av franske filmkritikere for å beskrive en type filmer som hovedsakelig hadde sin storhetstid i USA på 1940-tallet. Felles for disse filmene var en effektiv, men sparsom bruk av lys, såkalt low-key lyssetting som preges av markante skiller mellom lys og mørke. En slik lyssetting er godt egnet til å skape gjennomgående dunkle stemninger. Film noir inneholdt ofte intense detektivhistorier eller thrillere med dystre menneskeskjebner.
Selve stemningen i filmene var inspirert av de tyske ekspresjonistiske filmene som var store på 1920-tallet. Mange av filmregissørene som lagde filmer i Tyskland på 1920-tallet, som for eksempel Fritz Lang, virket også i film noir-perioden.
B-filmen Stranger on the Third Floor fra 1940, regissert av sovjeteren Boris Ingster for RKO Pictures, blir ofte betegnet som den første film noiren.
Selv om film noir i dag nærmest regnes som en sjanger er begrepet først og fremst knyttet til den filmhistoriske perioden i USA fra rundt 1940 til 1958, med 1946–1950 som høydepunkt. Filmer som senere har hentet inspirasjon fra noir-perioden, kalles i fagkretser derfor for «Neo noir» (ny noir), da de er produsert etter den originale perioden.
Europeisk film noir
Carol Reeds film Den tredje mann fra 1949 med Orson Welles og Joseph Cotten er et eksempel på en britisk film med noir-stil. Et eksempel på en norsk film noir er Edith Carlmars debutfilm Døden er et kjærtegn fra 1949. Enkelte regner ikke dem offisielt som film noir-filmer, siden de ikke er produsert i USA.
Neo noir
I nyere tid er særlig Roman Polanskis Chinatown fra 1974 og Curtis Hansons L.A. Confidential fra 1997 eksempler på moderne filmer (i farger) som både har en handling og tydelige estetiske og stilmessige grep hentet fra den originale film noir-perioden. Andre filmer med tydelige noir-trekk, er The Dark Knight, V for vendetta, Lost Highway, Blade Runner og Sin City.
Brekkeåsen
Brekkeåsen er et boligfelt i Tønsberg kommune i Vestfold og Telemark. Brekkeåsen utgjør sammen med Kirkevoll et tettsted som omkranser Våle kirke. Stedet har innbyggere per 1. januar, med et tettstedareal på 0,60 km².
Bobsleigh under Vinter-OL 1988
Under Vinter-OL 1988 i Calgary ble det arrangert to øvelser i bobsleigh. Øvelsene ble dominert av lagene fra Sovjetunionen og Øst-Tyskland.
Future plc
Future plc (også kjent som Future Publishing) er et internasjonalt medieselskap med kontorer i London, Bath, San Francisco, New York og Sydney. Det ansetter over 1200 mennesker på verdensbasis og lanserer blant annet magasiner og nettsider. Future plc utgir over 100 magasiner og tiltrekker over elleve millioner unike brukere til sine nettsider.
Ulrik Flo
Ulrik Flo (født 6. oktober 1988) er en er en norsk tidligere fotballspiller.
Flo signerte for Sogndal Fotball i 2006 etter råd fra sin onkel, Jostein Flo. Ulrik Flo har tidligere spilt for det norske G18-landslaget. 17. august 2015 signerte Flo for Odds Ballklubb.
Ulrik Flo er sønn av Kjell Rune Flo og nevøen til tidligere landslagsspillere, Jostein Flo og Tore André Flo. Han meldte overgang fra Odd til den danske klubben Silkeborg IF den 28. januar 2016.
Den 12. august 2016 skrev han under for Fredrikstad FK.
Sara Ulrik
Sara Birgitte Ulrik, døpt Tscherning (født 9. juli 1855 på Ørholm i Lundtofte ved København, død 22. mai 1916 i København), var en dansk blomstermaler.
Hun var datter av politikeren Anton Frederik Tscherning og hans ektefelle Eleonore og søster av Anthonie Christensen.
Ulrik lærte å male av sin mor og stilte ut noen blomsterbilder som Sara Tscherning i 1876. Hun malte også i den ville naturen, noe som var usedvanlig dengang.
Den 17. januar 1879 giftet hun seg med kretslege. Også etter at hun giftet seg fortsatte hun å male, men hun stilte ikke lenger ut.
Hun er begravet på Bispebjerg kirkegård.
Reza Pahlavi II
Biografi
Reza Pahlavi flyttet til USA i 1978 bare 17 år gammel for å avslutte studiene der. Han begynte på jagerpilotutdannelse på Reese Air Force Base i Texas. Etter at Iran-Irak krigen utbrøt i 1980, skrev han til det iranske militærs øverstkommanderende og tilbød å tjene sity land som jagerpilot, men tilbudet ble avvist av prestestyret i Iran.
Han har også eksamen i statsvitenskap fra University of Southern California.
Slaget ved Siikajoki
Slaget ved Siikajoki var et slag under finskekrigen (1808–1809) som ble utkjempet mellom svenske og russiske styrker den 18. april 1808 ved Siikajoki nær Uleåborg (Oulu) i dagens Finland. Slaget endte med svensk seier, den første under kampene på fastlandet i den finske delen av riket (russiske styrker hadde tidligere blitt beseiret på Gotland og Åland.
Da den finske delen av Sverige ble angrepet av Russland i februar 1808 besluttet den svenske øverstkommanderende Wilhelm Mauritz Klingspor å trekke seg tilbake til det nordvestlige Finland i påvente av troppeforsterkninger fra Sverige og Sveriges allierte Storbritannia. To dager før hadde slaget ved Pyhäjoki blitt utkjempet og den finske generaladjutanten, grev Gustaf Löwenhielm hadde blitt tatt som fange av russerne, i hans sted ble Carl Johan Adlercreutz utnevnt.
På tross av en generell ordre om strategisk tilbaketrekning så vant de svenske styrkene en taktisk seier ved å utnytte en svekkelse hos de forfølgende russiske styrkene.
Slaget ved Siikajoki beskrives i diktet «Adlercreutz» i diktverket Fänrik Ståls sägner av Finlands nasjonalpoet Johan Ludvig Runeberg.
Det Nylandske regimentet (nå Nylands brigade) utmerket seg i slaget ved Siikajoki, fremdeles idag får soldater i brigaden rett til å bære Siikajokikorset etter fullført rekruttskole.
Pionerstien (Oslo)
Pionerstien (1, 8–12) er en gangvei i Ellingsrudåsen i bydel Alna i Oslo. Den går fra Dragonstien til Skansestien.
Navnet ble vedtatt i 1979 og har sammenheng med kampene mellom norske styrker og Karl XIIs styrker ved Bakås skanse i 1716.
Veien har blokk- og småhusbebyggelse i Frydenlund borettslag (OBOS).
Presidentvalget på Sri Lanka 2010
Presidentvalget på Sri Lanka 2010 var det siste presidentvalget på Sri Lanka. Valget ble annonsert den 23. november 2009, da sittende president Mahinda Rajapaksa besluttet å søke et nytt mandat før utløpet av hans første periode som går ut i 2011. Valget ble avholdt den 26. januar 2010, og nominasjonene gikk frem til 17. desember 2009.
Mahinda Rajapaksa, som ble valgt til president i 2005, var kandidaten til det sittende regjeringspartiet Frihetsalliansen (UFPA). Motkandidaten var den tidligere sjefen for den srilankiske hæren, general Sarath Fonseka. Fonseka har blitt støttet av en rekke opposisjonsparti, inkludert United National Party (UNP) og Janatha Vimukhti Peramuna (JVP).
Presidentmakten og presidentvalg
Grunnloven på Sri Lanka tillater en sittende president å skrive ut gjenvalg etter fire år i presidentens første periode.
Kommissæren for valg på Sri Lanka, Dayananda Dissanayake annonserte den 27. november at presidentvalget skulle avholdes den 26. januar 2010, og nominasjonsprosessen startet 17. desember 2009.
Ifølge valginstituttet på Sri Lanka vil 14 088 500 srilankesere ha stemmerett ved valget, noe som er en økning fra valget i 2005, da tallet var 13 327 160 stemmeberettigete. Ifølge grunnloven på Sri Lanka velges presidenten for en periode på seks år. Over 11 000 valglokaler vil bli satt opp rundt på øya for å gjøre det mulig for innbyggerne til å avgi stemme ved valget. Valgdeltakelsen ble til slutt på rundt 70 %.
Mahinda Rajapaksa
I november 2009 besluttet regjerende president Mahinda Rajapakse å avslutte sin seksårsperiode nesten to år for tidlig, og søke et nytt mandat og en ny seksårsperiode som president. Hovedårsaken til det tidlige valget var Rajapaksas ønske om å dra nytte av sin økte popularitet etter nederlag til Tamiltigrene (LTTE), noe som førte til slutten på 26 års borgerkrig på Sri Lanka i mai 2009. Dette var en bragd de forrige tre presidentene på Sri Lanka mislyktes i å oppnå, og resulterte i Rajapaksas parti Frihetsalliansen vant provinsvalget etter krigens slutt.
Sarath Fonseka
General Sarath Fonseka regnes som en nasjonalhelt siden han fikk slutt på Sri Lankas borgerkrig da han tjenestegjorde som sjef for den srilankiske hæren fra 2005 til 2009. Etter den militære seieren økte spenningene mellom president Rajapakse og General Fonseka, som senere anklaget Rajapaksa for å skvise han ut å ta all æren selv. Opposisjonspartiene forventet nyvalg og nærmest ba Fonseka om å stille som en "felles kandidat" fra opposisjonen og utfordre Rajapakse, som nøt betydelig popularitet etter krigen. Etter uker med rykter trakk Fonseka seg tilbake fra det militære og i november 2009 kunngjorde han sitt kandidatur.
Andre kandidater
Bortsett fra Rajapakse og Fonseka vil 20 andre kandidater stille til valget etter at de fikk sine nominasjoner godkjent, og vil derfor ha navnet på stemmesedlene. Blant disse kandidatene finner vi også fem uavhengige kandidater. Dette er det høyeste antallet kandidater i et presidentvalg i Sri Lankas historie, og overgikk presidentvalget i 2005 der tallet var 13 kandidater. De 20 mindre kandidatene er:
Resultater
Mahinda Rajapaksa vant valget etter å ha vunnet distriktene 20 mot 2. Rajapaksa er altså vinner av valget og sitter i seks år til.
Konduktans
Konduktans, eller elektrisk konduktans, er den inverse størrelsen til resistans, eller elektrisk motstand.
Konduktans har betegnelsen G og måles i Siemens [S] eller Mho.
Leif Esper Andersen
Leif Esper Andersen (født 6. januar 1940 i Borup, død 7. mars 1979) var en dansk lærer, billedkunstner og forfatter.
Han var utdannet lærer fra Skive seminarium 1962, men ble pensjonert allerede i 1973 på grunn av astma. Han debuterte i 1973 med Heksefeber, som er hans mest kjente bok, og også er oversatt til norsk med samme tittel. Boka fikk Danmarks Lærerforenings jubilæumspris.
To av hans skuespill er oppført på Hålogaland teater, og ett på Sogn og Fjordane teater.
Mehmed Paša Sokolović-broen
Mehmed Paša Sokolović-broen i Višegrad krysser elven Drina i den østlige delen av delstaten Republika Srpska i Bosnia-Hercegovina. Den ble bygget på slutten av 1500-tallet på storvesiren Mehmed Paša Sokolovićs befaling. Utformingen er tradisjonelt tilskrevet den osmanske hoffarkitekten Sinan, selv om det ikke er noe bevis for at han sto bak.
Broen har elleve murte buer, som strekker seg mellom elleve og femten meter. Broen er 179,5 meter lang.
Tre av de elleve buene ble ødelagt under første verdenskrig og fem ble ødelagt under andre verdenskrig, men ble siden reparert.
Broen har først og fremst blitt kjent gjennom boken Broen over Drina skrevet av Ivo Andrić, vinner av Nobelprisen i litteratur.
Arkaisk smil
Arkaisk smil refererer til det typiske ansiktsuttrykket på statuer fra den arkaiske perioden (600-480 f.Kr.) i gresk billedhuggerkunst. Mannlige skulpturer kalles kouroi og kvinnelige korai. Det arkaiske smilet er ganske unaturlig og flatt med lette oppadgående munnviker.
Arkaisk smil brukes også i moderne tid som en sarkastisk måte å beskrive et falskt smil.
Europavei 851
Europavei 851 går mellom Petrovac i Montenegro og Priština i Kosovo.
Liste over ordførere i Tydal
Liste over ordførere i Tydal. Tydal ble utskilt som egen kommune fra Selbu den 1. januar 1901.
Thomas Ignace Jiang
Thomas Ignace Jiang, egentlig Jiang Najue 江納爵 (født 21. desember 1669 i Jiangxi i Kina, død 6. mars 1718 i Macao) var en katolsk misjonær i sitt hjemland Kina. Han trådte inn i jesuittordenen i 1690. Etter studier i Macao misjonerte han i Huai'an (淮安), Nanjing (南京), Songjiang (松江), Shanghai (上海), og virket etter 1712 mest i Macao (澳門).
Liste over ordførere i Tydal
Fotnoter
<references group='lower-alpha'/>
Morzjovetsøya
Morzjovetsøya (russisk: Моржовец) er ei øy i Arkhangelsk oblast i Russland. Den ligger i Kvitsjøen, ved inngangen til Mezenbukta. Øya har et areal på 110 km², men på grunn av havets erosjon blir dette stadig mindre. Landskapet på øya er flatt og med mange små innsjøer og bekker. Vegetasjonen er tundrapreget. Mot øst og sørøst finnes store sandbanker. Det er et fyr på øyas nordvestre kant.
Einar Henning Smebye
Einar Henning Smebye (født 29. november 1950 i Oslo) er en norsk pianist, kjent fra flere konserter og plateutgivelser, og for sitt virke innen samtidig musikk.
Smebye studerte under Nicolai Dirdal og Hildegunn Reuter i Oslo, der han debuterte ung med Cesar Franck Symfoniske variasjoner, assistert av Endre Kleve fiolin (1968). Derpå studerte han i Wien hos Bruno Seidlhofer, og i Paris hos Germaine Mounier. Han ble tilsatt som lærer ved Østlandets Musikkonservatorium (1977) og professor i klaver ved Norges musikkhøgskole (1995).
Einar Henning Smebye er sønn av Sverre Henning Smebye.
Rasta (Stor-Elvdal)
Rasta er en liten bygd eller grend sør i Stor-Elvdal kommune. Rasta ligger ca. 30 kilometer sør for kommunesenteret Koppang. Stasjonen Rasta stasjon på Rørosbanen ligger på Rasta, men er i dag nedbrent og nedlagt. Tidligere var det sagbruk på Rasta, kalt Rasta dampsag og høvleri. Rasta blir medio september 2012 utvidet med ca. 1km sørover i forbindelse med veiutvidelsen av rv.3 som går rett igjennom tettstedet.
Satertind
Satertind (også kalt Store Sjurfjellet, lulesamisk: Sattaratjåhkkå) er den høyeste tinden på Sjurfjellet og rager 1 623 meter over havet med en primærfaktor på 987 meter. Sjurfjellet ligger i Junkerdal nasjonalpark i Saltdal kommune i Nordland fylke.
Enkleste ankomst til Satertind er ved å ta bilen innerst inn i Evenesdal, men det er også mulig nå tinden fra Skaiti.
Tacky.no
Tacky.no er et online magasin for skateboard og snowboard med avleggere i en rekke land. Siden har ca. 100 000 lesere pr måned. Målsetningen til selskapet er å bli det ledende online magasinet for skateboard og snowboard i Europa.
Historikk
Tacky var opprinnelig en skateboard- og snowboardbutikk i Bygdøy Alle i Oslo. Butikken ble nedlagt i 1999 og online magasinet startet opp i 2000. Gründerne bak er Jean Moe, Freddy Hansen og Morten Nymoen. Nettstedet ble drevet på ideell basis, men profesjonaliserte seg senere og er nå kommersielt basert med inntekter fra reklame. Tacky.dk ble startet i 2002, Tacky.se i 2003 og flere andre land har siden kommet til.
Adriaterhavet
Adriaterhavet (italiensk: Mare Adriatico; slovensk: Jadransko morje; kroatisk: Jadransko more; serbisk og montenegrinsk: Jadransko more / Јадранско море; albansk: Deti Adriatik) er en del av Middelhavet som ligger nord for Otrantostredet mellom Puglia i Italia og Vlorëbukta i Albania. Sør for stredet ligger Det joniske hav. Det strekker seg til Trieste i nord. På vestsiden ligger Italia, mens på østsiden ligger Albania, Montenegro, Bosnia-Hercegovina (som har en 21 km lang kystlinje), Kroatia og Slovenia. De viktigste havnebyene langs Adriaterhavet er Venezia, Rimini, Trieste, Rijeka, Split, Dubrovnik og Durrës. Det største dypet på 1 324 m finnes i sør.
Grensetraktaten mellom Albania og Italia fra 1992 avklarer sjøgrensen på kontinentalsokkelen i Adriaterhavet mellom de to statene.
Killer Queen
«Killer Queen» er en sang av det britiske rockebandet Queen. Den ble sluppet 11. oktober 1974, på plata Sheer Heart Attack, og ble skrevet av Queens vokalist og pianist Freddie Mercury. Nummeret er 2:59 langt og ble utgitt av EMI i Storbritannia og Elektra i USA.
Planetveien (Oslo)
Planetveien (1–9, 2–16E) er en vei i Vettakollen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går som blindvei nordvestover fra Stjerneveien.
Killer Queen
Mercury fortalte at dette nummeret er påvirket av blant annet tidlige beatlesplater, Beach Boys og (med hensyn til teksten) Noel Coward. Han hadde skrevet teksten før han komponerte og arrangerte den komplekse, men likevel fengende musikken, og i opptakene høres de gjennomarbeidede flerstemmige vokalharmoniene kanskje spesielt i korene, men også i bakgrunnen under versene. Brian Mays gitarsolo ble tatt opp på flere spor, og er like gjennomarbeidet som vokalharmoniene.
Planetveien (Oslo)
Navnet ble vedtatt i 1952.
Killer Queen
Sangen handler om en kvinnelig leiemorder som opptrer som en overklasseprostituert. Ved siden av Marie Antoinette, dronningen av Frankrike, nevnes også populære politikere fra 1950- og 60-årene som for eksempel Khrusjtsjov og Kennedy.
Planetveien (Oslo)
Veien har villabebyggelse, og det er funkis (og nyfunkis) som dominerer. Nummer 1 er en enebolig oppført i 1953 for Ingeborg og Otto Fodstad, arkitekt Birger Lambertz-Nilssen. I nr. 8 er fire fireetasjers eneboliger tegnet av Christopher Adams og Henriette Salvesen og oppført i 1999 rundt et gårdsrom. I nr. 10A–14 er en flermannsbolig fra 1954 tegnet av Arne Korsmo og Christian Norberg-Schultz. Korsmo bodde selv i nr. 12.
Killer Queen
Paul Rodgers har en gang sagt at sangen ikke ville bli spilt under Queen + Paul Rodgers-turneen, fordi musikken etter hans mening var «for presis / treffende».
Innspillingen
Ved opptakene brukte Freddie Mercury et vanlig piano (på plateomslaget kalt «jangle piano») i stedet for et flygel som han vanligvis gjorde. Årsaken til dette er at han ville ha en vaudeville-klang. Ved siden av piano, bass, trommer og gitar brukes flere ulike perkusjonsinstrumenter som for eksempel triangel og vindklokker.
Fylkesvei 6878
Fylkesvei 6878 (Fv6878) går mellom Levanger og Buran i Levanger kommune. Veiens lengde er 13,8 km.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 128 (Nord-Trøndelag).
Kachi-kachi Yama
Kachi-Kachi Yama (かちかち山) betyr «ildsprakende fjell» (kachi-kachi er lydord for lyden et brennende bål lager og yama betyr «fjell»), og er et japansk eventyr.
Historien
En mann fanger en tanuki i åkeren sin og binder den fast til et tre for å drepe og spise den senere. Da mannen dro inn til byen, gråt og klagde tanukien, og ba mannens kone om å sette ham fri mot at han lovde å aldri sette fot i åkeren deres igjen. Konen gikk til slutt med på dette, bare for å bli drept av den falske skapningen til gjengjeld. Men istedenfor å rømme, la tanukien en grusom plan.
Ved hjelp av sine forvandlingsevner, tok dyret den døde kvinnens form, og kokte opp en gryte med kjøttet hennes. Da mannen kom hjem, serverte tanukien ham maten. Etter måltidet bemerket mannen hvor godt det hadde smakt, og tanukien forvandlet seg tilbake og sa spottende: «Det var meg du skulle spise, men du har akkurat spist din egen hustru isteden!» Med det forlot det ondskapsfulle vesenet den stakkars, sjokkerte mannen.
Tilfeldigvis bodde det en kanin like ved, som lenge hadde vært en god venn av det uheldige ekteparet. Da kaninen hørte hva som hadde skjedd, dro han til mannen og fortalte ham: «Jeg skal hevne din kones død for deg!». Så dro kaninen ut og fant tanukien. Han gav seg ut for å være en venn, men fant på alle slags ting for å gjøre tilværelsen ubehagelig for tanukien, som for eksempel å slippe et vepsebol ned på ham.
Historiens tittel kommer av en ekstra smertefull spøk kaninen gjennomførte. Tanukien bar en tung bør med brensel på ryggen som skulle brukes til å lage leirbål om kvelden. Byrden var så tung at han ikke merket at kaninen tente på veden. Snart kunne han høre sprakingen fra flammene.
«Hva er den lyden?» spurte tanukien
«Det er Kachi-Kachi Yama» svarte kaninen. «Vi er like ved det, så det er ikke rart du kan høre det!»
Til slutt nådde ilden tanukiens rygg, og brente ham alvorlig, men det drepte ham ikke.
He Tianzhang
He Tianzhang 何天章 eller Francisco-Xavier a Rosario (født 28. september 1667 i Macao i Kina, død 11. mai 1736 i Beijing) var en kinesisk katolsk misjonær som trådte inn i jesuittordenen i 1686 og ble preesteviet i Kanton i 1691. Han virket som misjonær i mange deler av Kina, som i Nanjing 南京, Jiangzhou 絳州 i Shanxi 山西, Beijing 北京, Tartaria, Kanton (kort eksil), Yuwei i Shanxi, Liaodong 遼東 og Henan.
Kenneth Cockrel
Kenneth Vern «Ken» Cockrel jr. (født 29. oktober 1965) var borgermester i Detroit, Michigan. Han var president i Detroits bystyre fra 30. september 2005 til 19. september 2008. Da ble han ordfører i byen, etter at tidligere ordfører Kwame Kilpatrick sa opp. Cockrel tapte det påfølgende valget 5. mai 2009 mot den tidligere basketballspilleren Dave Bing med 48% mot 52%. Bing ble tatt i ed 11. mai, og Cockrel gikk tilbake som president for bystyret.
Peder Grøns vei (Oslo)
Peder Grøns vei (1–9, 2–16) er en vei på Korsvoll i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går som blindvei nordøstover fra Skjoldveien.
Coleman Young
Coleman Alexander Young (født 24. mai 1918 i Tuscaloosa – død 29. november 1997 i Detroit) var borgermester i Detroit i den amerikanske staten Michigan fra 1974 til 1993. Young var Detroits første valgte afroamerikanske borgermester. I det første borgermestervalget vant han med en liten margin, som økte til 60 prosent ved neste valg i 1977.
Peder Grøns vei (Oslo)
Veien het tidligere Brekkesvingen, men fikk dagens navn i 1969 etter kjøpmann Peder Eriksen Grøn (1682–1737), som eide store deler av Nordmarka, som da gjerne ble kalt «Grøns skog».
Nennius
Nennius, eller Nemnivus, er en av to uklare personligheter som tradisjonelt er blitt knyttet til Wales' historie. Han har tradisjonelt blitt tilskrevet forfatterskapet av Historia Brittonum, basert på prologen knyttet til verket, Denne tilskrivelsen er muligens fra en tradisjon på 900-tallet.
Den best kjente av disse to er Nennius, elev av en Elvodugus som vanligvis er blitt identifisert som biskop Elfoddw av Gwynedd, og som overbeviste resten av den walisiske andelen av den keltiske kirke til å feire påsken på samme dato som den romersk-katolske kirke i 768. I henhold til Annales Cambriae døde Elfoddw i 809. Denne Nennius er tradisjonelt blitt hevdet å ha levd tidlig på 800-tallet, og er identifisert i en gruppe av manuskripter av Historia Britonum som forfatteren av dette verket. En nøye undersøkelse av professor David N. Dumville av denne teksten har isteden vist at manuskriptet som hevder dette er datert til slutten av 1000-tallet, langt senere enn andre eksemplaret av dette manuskriptet – foruten å være mer enn to hundre år etter at denne Nennius etter sigende skal ha levd. Imidlertid, en rekke historikere fortsetter, i mangelen av bedre informasjon, til forfatteren av enten originalteksten av Historia Britonum, eller denne spesielle redaksjon, som Nennius, eller stundom som «pseudo-Nennius».
Den andre, Nemnivus, eller Nennius, er nevnt i et walisisk manuskript fra 800-tallet. I svar til de nedsettende anklagende til en saksisk lærd at britonene ikke hadde et eget alfabet skal denne Nemnivus etter sigende ha oppfunnet et alfabet på stedet for å motsi denne fornærmelsen. Det alfabetet som Nemnivus etter sigende skal ha oppfunnet er bevart i dette manuskriptet, og i henhold til middelalderforskeren Nora Chadwick er det avledet fra gammelengelsk futhark, se Angelsaksiske runer. «Faktisk er noen av de navnene som er gitt til noen av hans bokstaver synes å bevise en faktisk kunnskap til deres saksiske navn,» konkluderer Chadwick.
Det har også blitt hevdet at begge disse av likelydende navn faktisk er en og samme person. Andre har dog argumentert at å trekke en sådan konklusjon ikke er berettiget da Nennius, en elev av Elvodugus, er sannsynligvis fiktiv og siden historiene av både Wales og Britannia for den aktuelle perioden er ganske ukomplette.
Vanessula milca
Vanessula milca er en afrikansk sommerfugl som tilhører underfamilien Nymphalinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Denne lille, røde og svarte arten etterligner giftige arter i gruppen Acraeini. Dens nærmeste slektning er den asiatiske Rhinopalpa polynice, men disse to artenes forfedre skilte trolig lag for så mye som 45 millioner år siden.
Utseende
En ganske liten (vingespenn ca. 40 mm) rød og svart sommerfugl med avrundede vinger. Kroppen er slank, antennene markert kølleformede om omtrent halvparten så lange som forvingene. Vingene er på oversiden svarte med et bredt, rødt tverrbånd og ligner dermed sterkt på giftige arter av slekten Bematistes i gruppen Acraeini. Den kan skilles på disse på at kroppen er kraftigere, hodet har lange labialpalper og forvingene har et mer markert forhjørne.
Oslo sjøflyplass, Lilløykilen
Oslo sjøflyplass, Lilløykilen er en flyplass som ligger i Lilløykilen på vestsiden ved Fornebu-landet i Bærum kommune i Viken fylke. Sjøflyplassen opereres av Kilen Sjøflyklubb, har verksted og er særlig i bruk i sommerhalvåret. Området er regulert til flyplass, som har konsesjon fra Luftfartstilsynet. Av konsesjonsvilkårene går det frem at flyging også er tillatt på isen om vinteren. Flyplassen kan brukes hele døgnet, såfremt det er dagslys (definert ved at solen ikke står mer enn seks grader under horisonten).
Historie
Etter krigen vokste sjøflymiljøet seg større gjennom ski- og sjøflygruppen til Oslo Flyveklubb. Blant sjøflygere som opererte ut fra sjøflyhavnen var blant andre Marius Eriksen, Jacob Stolt-Nielsen, Carl-Wilhelm Sem-Jacobsen og Viggo Widerøe. Julen 1978 ble det innviet et nytt klubbhus og flyverksted i Kilen, og bryggene ble oppgradert. Videre ble det utarbeidet innskjerpede bestemmelser for inn- og utflyginger i samarbeid med luftfartsmyndighetene, der spesielt flysikkerhets- og miljømessige hensyn ble lagt til grunn.
Utdanning av sjøflypiloter
Som en av få virksomheter i Norge utdanner Kilen Sjøflyklubb sjøflypiloter. Flyprogrammet er godkjent av Luftfartstilsynet og omfatter blant annet valg og rekognosering av start- og landingsområde, manøvrering på vannet under forskjellige vind- og sjøforhold, flyging til innsjøer i fjellet og trening i valg av nødlandingsplass over sjø- og landområder. Den praktiske utdanning omfatter minst 10 timer instruksjon i sjøflyging under varierte operasjonelle forhold etter godkjent program. For å starte på den praktiske utdanningen må du ha gyldig PPL-A eller høyere sertifikatnivå. I tillegg stiller Kilen Sjøflyklubb et krav om at alle piloter må ha minimum 100 timers erfaring.
Nedleggingstruet frem til 2017
På starten av 1990-tallet, mens Oslo Lufthavn Fornebu fremdeles var i drift, ble det etablert flere naturreservater mellom fjorden og rullebanene for avgang og landing. Kilen Sjøflyhavn er fremdeles tett plassert tett inntil disse områdene, men uten noen dokumenterbar negativ effekt på verken fuglelivet eller naturverdiene for øvrig. Etter Oslo Lufthavn Fornebu ble nedlagt i 1998 økte imidlertid usikkerheten for sjøflyhavnen, til tross for en solid lokalpolitisk oppslutning for bevaring i Bærum kommune og i 2012 satte Miljøverndepartementet foten ned for fortsatt sjøflyvirksomhet i området.
Nedleggingsvedtaket kom etter mange runder med diskusjoner og megling, selv om både Bærum kommune og samferdselsmyndighetene ønsket at sjøflyhavnen skulle fortsette. I 2014 satte derfor kommunen i gang arbeid med en ny detaljplanregulering av området. Formålet med denne var å legge til rette for at sjøflyplassen skulle kunne eksistere side om side med de viktige naturverdiene i området. Bærum kommune vedtok planen i juni 2015, men igjen fremmet Fylkesmannens miljøvernavdeling en innsigelse – til tross for at Klima- og miljødepartementet ikke anså at sjøflyhavnen utgjorde en så stor trussel mot naturverdiene.
Da kommunen og Fylkesmannens miljøvernavdeling ikke ble enige om reguleringsspørsmålet ble saken oversendt til regjeringen ved Kommunal- og moderniseringsdepartementet for avgjørelse. I juni 2016 traff regjeringen vedtak om at sjøflyplassen kunne driftes videre, og at dette kunne løses ved en endring av enkelte punkter i gjeldende reguleringsplan. Daværende statsråd i Kommunal- og moderniseringsdepartementet Jan Tore Sanner (H) uttalte at regjeringen lot det veie tungt at et nesten enstemmig kommunestyre i Bærum godkjente fortsatt drift av sjøflyhavnen. På denne bakgrunn vedtok Bærum kommune i mars 2017 en endring av reguleringsplanen for område 14 og 15 på Fornebu, i tråd med Kommunal- og moderniseringsdepartementets vedtak.
Gunvor
Gunvor er et skandinavisk kvinnenavn med opprinnelse i de norrøne ordene gunnr, «kamp, strid», og várr, «var, forsiktig». Gunnvǫr var den norrøne formen av navnet.
Oslo sjøflyplass, Lilløykilen
Nedleggingstruet frem til 2017
Etter en årelang konflikt ble det i 2016 dermed klart at sjøflyhavnen vil eksistere på ubestemt tid. Etter at sjøflyhavnen ble gitt forutsigbarhet av kommunale og statlige myndigheter fikk klubben en ny giv, som har resultert i en oppgradering av fasiliteter som kyststien, bryggeanlegget og klubbhangaren. Blant annet har sjøflyklubben brukt 2,8 millioner kroner på et nytt bryggeanlegg og til oppussing av klubbhuset.
Gunvor
Gunvor har svensk navnedag 3. mars og norsk navnedag 3. april.
Utbredelse
Gunnvor var et vanlig navn i Norge i middelalderen. Over 20 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. Gunvor var et populært navn på norske jentebarn på første halvdel av 1900-tallet.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Redwood
Redwood har flere betydninger:
Bartrær med navn som inneholder redwood omfatter blant annet:
Geografiske enheter som inneholder navnet redwood omfatter blant annet:
Virtasalmi
Virtasalmi er en tidligere kommune i landskapet Södra Savolax i Finland. Kommunen hadde innbyggere i 2002. Virtasalmi var en finskspråklig kommune.
Den 1. januar 2004 ble kommunene Jäppilä, Virtasalmi og Pieksämäki landkommune slått sammen til den nye kommunen Pieksänmaa. Den nye kommunen bestod i bare tre år. Den 1. januar 2007 ble Pieksänmaa innlemmet i byen Pieksämäki.
Per Gynts vei (Oslo)
Navnet ble vedtatt i 1918. Også mange andre veier i området har navn etter sagn og eventyr.
Snåsavatnet
Snåsavatnet (sørsamisk: Snåasenjaevrie) er en innsjø i Steinkjer og Snåsa kommuner i Trøndelag. Med et areal på 125,73 km² er den Norges sjette største innsjø og den største i Trøndelag. Den har utløp i vest via Fossemvatnet og Reinsvatnet til Byaelva som igjen blir til Steinkjerelva som renner gjennom Steinkjer by til Beitstadfjorden som er innerste del av Trondheimsfjorden.
Snåsavatnet er 42 km langt og har største bredde 5 km. Overflaten er 22 m.o.h. og største dybde er 121 meter (99 meter under havets overflate). Det har et volum på 5,5 km3 og får tilsig fra et areal på 1418 km2. Vannet har med middelvannføring på 52 m3/s en teoretisk oppholdstid på 3,3 år i innsjøen. Snåsavatnet ble regulert første gang i 1768 og senere i 1910. Snåsavatnet er regnet som et meget godt fiskevann med ørret, røye og lake. Fangstrekorden på ørret skal være på 12,7 kilo fra 1988.
Kraftproduksjon
Det er flere vannkraftverk rundt Snåsavatnet og i elver som fører til Snåsavatnet: Gravbrøtfoss, Storåselva, Mela, Bruvollelva, Strindmoelva, Skogelva og Tverråa kraftverk. Bogna kraftverk ligger ved Snåsavatnet og får vann overført fra kraftmagasinet Bangsjøan, det vil si vann som fra naturens side har avløp mot Namsenfjorden, men som etter kraftutbygging får avløp til Trondheimsfjorden via Snåsavassdraget. Sundfossen kraftverk ligger etter utløpet av Snåsavatnet mot Fossemvatnet. Lenger nede i vassdraget ligger Byafossen kraftverk.
Sjøormen i Snåsavatnet
Historikeren Gerhard Schøning beskrev en sjøorm i Snåsavatnet i sin reisebeskrivelse fra 1770-årene. Sokneprest Svend Busch Brun beskrev sjøormen i Om Sneaasen fra 1817. I 1991 ble sjøormen midlertidig vernet av Fylkesmannen i Nord-Trøndelag. I 2007 ble sjormen etter en navnekonkurranse gitt navnet Kudulla etter det gamle navnet Kudulen som var brukt om Snåsavatnet.
Kjøkøy
Kjøkøy er ei øy i Fredrikstad kommune.
Ågårdselva
Ågårdselva er en elv i Sarpsborg kommune i Viken. Den er 5,6 kilometer lang og renner ut fra Vestvannet gjennom Sølvstufossen og munner ut i Visterflo nedstrøms Solli. Ågårdselva er en del av et vestlig sideløp til Glomma som starter fra Mingevannet ved Trøsken, passerer gjennom Vestvannet, Ågårdselva og Visterflo, før det gjenforenes med Glomma ved Greåker. På 1800-tallet var Ågårdselva en viktig kraftkilde for Sanne & Solli Brug som i en periode var et av Nord-Europas største sagbruk. I dag er Ågårdselva best kjent som en utmerket lakseelv.
Kjøkøy
Øya ligger sørøst for Kråkerøy og grenser til Hvaler kommune. Øya har 214 innbyggere (2001) og dekker et areal på 1,52 km2. Høsten 2013 ble det funnet en hodeskalle ved øyas vannkant som viste seg å være fra folkevandringstiden, dvs fra perioden 420-570 e.Kr.
Ågårdselva
Sølvstufoss
Området ved Sølvstufoss er vilt og vakkert, og for Østfold et særpreget landskap. Fra nord kommer man til Sølvstufoss ved å starte ved Agnalt skole og følge kjerreveien sørover forbi den gamle husmannsplassen Grøtet. Man kan også starte turen på Bådstangen og gå derfra mot vest på en godt merket natursti. Ved Sølvstufoss kan man krysse Ågårdselva på en gangbro som spenner rett over fossen. Da broa ble bygget i 1986 erstattet den den gamle hengebroa som ble revet. For å komme til Sølvstufoss fra sør kan man følge stien fra Isnes, eller skogsbilveien fra Stikka.
Kjøkøy
Bakgrunnen for øyas navn er usikkert, og kan både henvise til kjøk (kjøkken) eller være avledet av en skipper med navn Kjøg, som bodde her på 1600-tallet.
Ågårdselva
Fiske
Ågårdselva er kjent for å være en god lakseelv. Fiske etter laks er tillatt fra og med 1. juni til og med 31. august mot løsning av fiskekort. Fisketiden gjelder også for innlandsfisk. Fangst av laks og sjøørret er bare tillatt med stang. Fiske fra båt er forbudt i Ågårdselva. Hvis man får laks eller sjøørret under 35 cm, skal den settes varsomt ut igjen.
Kjøkøy
På øya finnes Kjøkøy fort, som ble bygget under andre verdenskrig av den tyske okkupasjonsmakten og var i aktiv tjeneste i det norske forsvaret frem til slutten av 1980-tallet. Kjøkøy fort ble i 1993 besluttet nedlagt, men Heimevernet fortsatte å bruke området frem til år 2008 da Fredrikstad kommune overtok området som i dag benyttes av Pynten skole. Den resterende delen av det gamle fortområdet er blitt omgjort til et friområde.
Ågårdselva
Tuneflua
Tuneflua er en blodsugende knottart som har fått navnet sitt fordi den klekkes i den delen av Glommavassdraget som ligger i tidligere Tune kommune – Ågårdselva. Tuneflua har eksistert i flere tiår, men størrelsen på bestanden har variert noe fra år til år, dels på grunn av naturlige svingninger og dels på grunn av at vannstanden i Ågårdselva varierer. Tuneflua kan lokalt opptre i store mengder i en 2–3 ukers periode rundt St. Hans. Voksne tunefluer kan fly 10–15 km, så den opptrer derfor også i nabokommunene. De siste årene er det arbeidet systematisk for å bekjempe tuneflueklekkingen i Ågårdselva, blant annet gjennom manipulering av vannføringen i elva.
Verneområder
På motsatt side av elva ligger Valbrekke landskapsvernområde.
Sagbruket
Ved foten av strykene nedenfor Sølvstufoss lå på 1800-tallet et av Nord-Europas største sagbruk – Sanne & Solli Brug. Allerede på 1600-tallet ble det skåret tømmer på bruket, og i perioden 1860–1880 var Sanne & Solli Brug et av Nord-Europas største, med 22 oppgangssager og ca. 600 arbeidere. I 1925 ble driften nedlagt. I dag har naturen tatt tilbake det gamle industriområdet og svartora står tett der sagbruksbygningene lå for hundre år siden. De mange grunnmurene og pilarene viser oss fortsatt størrelsen av anlegget. Det gamle vannhjulet som dro fram tømmeret til sagbrukene, står fortsatt og markerer områdets historiske betydning.
Kunstgalleriet
Kunstgalleriet Soli Brug er et populært sted for kunstutstillinger. Utstillingene holdes to ganger i året, i juni og desember. Hver utstilling varer i 2 uker og besøkes av rundt 15 000 mennesker fra hele Østlandet. Soli Brug eies og drives privat.
Pieksämäki landkommune
Den 1. januar 2004 ble kommunene Jäppilä, Virtasalmi og Pieksämäki landkommune slått sammen til den nye kommunen Pieksänmaa. Den nye kommunen bestod i bare tre år. Den 1. januar 2007 ble Pieksänmaa innlemmet i byen Pieksämäki.
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1992 – 5000 meter kvinner
24 utøvere fra 11 nasjoner deltok på distansen.
Rekorder
Dette var gjeldende verdens og olympisk rekord før Vinter-OL i 1992:
Liste over Færøyenes næringsministre
Næringsministeren (færøysk: landsstýrismaðurin í vinnumálum), tidligere industriministeren (færøysk: landsstýrismaðurin í ídnaðarmálum), er medlem av Færøyenes regjering og sjef for Næringsdepartementet. Næringsdepartementet har ansvar for blant annet havbruk, olje, konkurranse, skipsfart, telekommunikasjon, turisme, matvarer og dyrevern. Før innføringen av departementsstrukturen i 1998, fulgte næringssakene som regel landbruks- og fiskerisakene. Næringsdepartementet ble opprettet i 1998, fikk ansvar for oljepolitikken i 2004, og ble slått sammen med utenrikstjenesten til Utenriks- og næringsdepartementet i 2015.
Fotnoter
<references group="lower-alpha" />
Russågrotta
Russågrotta på Jarbrufjell er en av flere grotter i Saltdalen. Ved siden av Vikgrotta er Russågrotta er en av de mest spektakulere med sin hvite marmor som elva Russåga har gjennomskåret i århundrer.
Kommunal vei 67146 (Bø i Vesterålen)
Kommunal vei 67146 i Bø går mellom Kråkhaugen og Verhalsen i Bø. Veien er 4,1 km lang og har grusdekke.
Nordland fylkesting har vedtatt at veien skal opprustes og få asfaltdekke i løpet av 2015 og 2016. Veien hadde tidligere betegnelsen fylkesvei 914 og har blitt omklassifisert til kommunal vei, etter omlassifiseringen var den en tid nummerert Kv914.
Sjurfjellet
Sjurfjellet (lulesamisk: Sattar) er et fjellmassiv i Junkerdal nasjonalpark i Saltdal kommune i Nordland fylke. Det ligger mellom Storengdalen i nord og Rykkjedalen i sør. Fjellet er høyest i vest, hvor Satertind (1 623) ruver synlig fra alle omkringliggende daler og fjell.
Vest for Sjurfjellet ligger Evenesdal, i sør ligger Solvågtinden og Båtfjellet, og i øst ligger Junkerdalen, Skaiti og svenskegrensen som går videre nordover. Nordover ser man Storfjellet med Balvatnet bakenfor.
Solvågtinden
Det er grei adkomst til fjellet fra Storjord, som har blitt et populært turmål. Fra toppen er det utsikt over Junkerdalen, Saltdalen og Saltfjellet. Nordøst for tinden ligger Båtfjellet og Satertind.
Peder Holters vei (Oslo)
Veien fikk navn i 1952 etter Peder Holter, som eide Stubljan gård fra 1765.
Vikgrotta
Vikgrotta (også kjent som Vikhola) er en grotte vest for Rognan i Saltdal kommune. Vikgrotta har en smal inngang som man må krabbe gjennom for å komme inn i grotta. Deretter åpner grotta seg med både elver og fosser.
Walter Frederick Morrison
Walter Frederick «Fred» Morrison (født 23. januar 1920 i Richfield i Utah, død 9. februar 2010 i Monroe i Louisiana) var en amerikansk oppfinner og gründer. Han er kjent som oppfinneren av frisbeen.
Under den andre verdenskrig var Morrison pilot og fløy Thunderbolt over Italia. Han ble skutt ned og satt i 48 dager som krigsfange i Stalag 13.
Etter krigen utarbeidet han sammen med Warren Franscioni den flygende platen Whirlo-Way, som etter oppmerksomheten omkring UFOer på 1950-tallet ble omdøpt til Flyin-Saucer. Morrison la i 1955 til en dypere kant og skapte dermed Pluto Platter, som ble solgt til et leketøyfirma. I 1959 registrerte Morrison navnet frisbee.
Morrison og hans kone, Lu Nei Morrison, hadde tre barn sammen. Kona Lu døde i 1987. Selv døde han i sitt hjem i en alder av 90 år den 9. februar 2010.
Yellowstone
Yellowstone kan referere til:
Leinstrand
thumb|Sentrum i [[Heimdal (tettsted)|Heimdal, som var administrasjon i kommunene Tiller og Leinstrand, frem til kommunesammenslåingen i 1964.]]
Leinstrand er en tidligere herredskommune i Sør-Trøndelag, opprettet i 1837. Den ble 1. januar 1964 innlemmet i storkommunen Trondheim sammen med herredskommunene Byneset, Strinda og Tiller. Leinstrand omfattet områdene nord for Gaulosen fram til Leirelv-vassdraget med østlig grense gjennom stasjonsbyen Heimdal som var delt mellom Leinstrand og Tiller.
Ved sammenslåingen hadde herredet et areal på 45,74 kvadratkilometer og 4,193 innbyggere.
Leinstrand sokn hørte til Melhus prestegjeld. I 1970 ble soknet delt slik at Heimdal ble et eget sokn i det nyopprettede Heimdal prestegjeld som også omfattet Tiller sokn som ble flyttet fra Klæbu prestegjeld. Resten av Leinstrand sokn ble overført til Byneset prestegjeld.
Leinstrand er mest kjent for Gaulosen, Gaulas delta. Dette er et av de få større deltaområder i Norge som ikke er bebygd, og det er derfor vernet som Gaulosen naturreservat og landskapsvernområde.
Leddet lein i navnet kommer av gammelnorsk for skråning, helling, og gjenfinnes i stedsnavnet Skjetlein.
Lisbeth Nypan, den nest siste som i Norge ble henrettet for trolldom da hun ble brent på heksebål i 1670, var bondekone fra Leinstrand.
Skoler
På Leinstrand ligger Skjetlein videregående skole, hvor det har det vært gårdsdrift i flere hundre år, før det fortsatte som en videregående landbruksskole i 1900. Skolen har om lag 100 elever. Det finnes også et skoleinternat her.
Leinstrand huser også barneskolen Nypvang, hvor elever fra både Leinstrand og Ringvål går. Skolen har omtrent 200 elever fra 1.-7.trinn.
Ungdomskoletrinnet busses til Spongdal skole på Byneset. Her ble det åpnet et helt nytt skolebygg høsten 2014.
HMS «Devonshire» (1927)
HMS «Devonshire» var en britisk krysser, kjent i Norge som skipet som evakuerte den norske regjeringen, kongen og kronprinsen i 1940.
Hun begynte sin karriere med 1. krysserskvadron i Middelhavet og ble stort sett der frem til begynnelsen av den andre verdenskrig. Hun deltok i den allierte kampanjen i Norge og evakuerte den norske regjeringen og kongen og kronprinsen 7. juni 1940.
Resten av 1940 tok hun del i operasjoner mot Vichy-franske territorier i Afrika. I januar 1941 ble hun sendt til Sør-Atlanteren for å ta del i jakten på den tyske hjelpekrysseren «Kormoran», men uten å lykkes. Mellom mai og september tok hun del i operasjoner utenfor kysten av Norge og Russland.
Den 2. november 1941 greide HMS «Devonshire» sammen med styrken hun ledet å kapre en hel Vichy-fransk konvoi øst for Kapp det gode håp. Senere samme måned, 22. november, senket hun den tyske hjelpekrysseren «Atlantis» nord for Ascension i Sør-Atlanteren.