cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Homo ergaster
Epitetet ergaster kommer fra det greske ordet for «arbeider». Navnet ble valgt etter at man hadde funnet flere verktøy som steinøkser og steinklyvere i nærheten av skjelettlevninger etter Homo ergaster. Brente dyrebein og rester av leirplasser tyder på at de også behersket ild.
H. ergaster er trolig stamfaren til de senere H. erectus og arkaiske mennesker, og er derved en av våre direkte forfedre. Arten blir regnet som en mellomform mellom homo habilis og de senere Homo-artene.
Wang Xudong
Wang Xudong (kinesisk: 王旭东, født 20. januar 1946 i Yancheng i provinsen Jiangsu i Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker. Han ble i 2003 viseminister for informasjons- og kommunikasjonsteknologi i Folkerepublikken Kina.
Anatole Abragam
Anatole Abragam (født 15. desember 1914 i Griva i guvernementet Kurland i Keiserriket Russland, død 8. juni 2011 i Paris) var en anerkjent fransk fysiker av russisk herkomst.
Familien hans var opprinnelig fra den latviske del av keiserriket Russland og emigrerte til Frankrike i 1925. Etter å ha blitt utdannet ved Universitetet i Paris, (1933–1936), tjenestegjorde Abragam i militæret under den andre verdenskrig. Etter krigen gjenopptok han sine studier ved École Supérieure d'Electricité. Abragam fikk en doktorgrad fra Oxford University i 1950 under veiledning av professor Maurice Pryce. Han ble tildelt Lorentz-medaljen i 1982. Abragam ble valgt til et utenlandsk æresmedlem av American Academy of Arts and Sciences i 1974. Han skrev boken The Principles of Nuclear Magnetism og har gjort betydelige bidrag til studiene av kjernemagnetisk resonans.
Einerdvergmåler
Einerdvergmåler (Eupithecia intricata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia) og finnes i hele Norge.
Utseende
En liten (vingespenn 20 – 24 mm), slank, grå måler. Forvingen er lysgrå med fire buede, smale, svarte tverrstriper, den ytterste av disse er markert bølgete. Midt i vingen er det en oval, svart flekk. Bakvingen er temmelig ensfarget grå. Larven er naken, skarpt grønn med to hvite lengdestriper på hver side.
Levevis
Arten finnes i hager og parker, på beitemarker og andre områder der det vokser einer (Juniperus communis), som er larvenes viktigste næringsplante i Norge. Larvene kan også leve på plantede sypresser (Cupressus spp.). De voksne sommerfuglene flyr i mai – juni.
Utbredelse
Arten forekommer over hele Europa og i det nordlige Asia. I Norge finnes den over hele landet.
Jan Mayensfield
Flyplassen ble påbegynt i august 1960 og det første flyet, en Catalina tilhørende det norske luftforsvaret, landet allerede 17. september 1960. Det første sivile flyet, en DC-4 fra Braathens SAFE, landet 29. oktober 1961.
Flyplassen ble oppkalt etter en datidig pin-up og filmstjerne, Jayne Mansfield.
Flyplassen brukes hovedsakelig av Forsvarets C-130J Hercules. Flyplassen benyttes også av ambulansefly når det er nødvendig å hente syke eller skadede fiskere, selfangere eller andre som oppholder seg på eller i nærheten av øya.
A Scanner Darkly
A Scanner Darkly er en film av den amerikanske regissøren Richard Linklater fra 2006. Hovedrollene spilles av Keanu Reeves, Winona Ryder, Woody Harrelson, Robert Downey jr. og Rory Cochrane. Filmen er basert på en roman med samme navn av forfatteren Philip K. Dick, og er en dystopisk visjon om et fremtidig USA som har tapt krigen mot narkotika.
A Scanner Darkly bruker en teknikk der original-filmen er animert over bilde for bilde. Dette gir filmen et tegne- og animasjonsfilmaktig utseende. Teknikken kalles Interpolated rotoscoping og er en ny og forbedret versjon av den gamle rotoscoping-teknikken. Interpolated rotoscoping skaper jevnere overganger mellom bevegelser fra et bilde til neste. Andre filmer som blant annet har brukt denne teknikken er Waking Life av samme regissør og Ringenes Herre.
Fylkesvei 633 (Sogn og Fjordane)
Fylkesvei 633 i Sogn og Fjordane (Fv633) gikk mellom Honningsvåg og Dragesvingen, og mellom Borgundvåg og Leikanger i Selje kommune.
A Scanner Darkly
Rotoshop er et grafisk redigeringsprogram for rotoscoping og ble brukt i produksjonen av A Scanner Darkly.
Fylkesvei 633 (Sogn og Fjordane)
Traséer: Leikanger – Borgundvåg (6,0 km), Dragesvingen – Honningsvåg (16,9 km)
2019 ble veien erstattet av fylkesvei 5750 og fylkesvei 5751.
A Scanner Darkly
Handlingsreferat
På en politistasjon beskytter Arctor hans eget personvern ved å bruke en «scramble dress» som hele tiden endrer alle aspekter ved hans utseende og stemme; Han er bare kjent med kodenavnet «Fred» og Arctors sjef «Hank» og alle andre undercover-agenter bruker også lignende drakter som beskytter identiteten deres – selv fra hverandre. Arctor selv blitt avhengig av «Substance D» og ​​kjøper fra Donna, som Arctor håper å etter hvert kjøpe store mengder stoff fra – slik at hun blir tvunget til å presentere ham for hennes egen leverandør.
Hank krever at «Fred» skal øke overvåkingen av Arctor selv, og hans medarbeidere. Arctors hjem står nå i sentrum for hans egen etterforskning, fordi det hovedsakelig er der Donna og flere andre avhengige tilbringer tiden deres. Arctors langvarige bruk av «Substance D» begynner å skade hjernen hans. En bekjent av Arctor, James Barris, påstår ovenfor Hank at Arctor er en terrorist, og han ønsker å bli ansatt i politiet selv. Barris formidler imidlertid (uten å vite det) denne informasjonen i nærvær av Arctor selv, hvis identitet på det tidspunktet var skjult bak hans drakt. Hank avslører for «Fred» at han lenge har visst at «Fred» faktisk er Arctor, og Hank informerer ham om at den egentlige hensikten med den omfattende overvåkingen var å fange Barris.
Mathilde Aussant
Mathilde Aussant (født 27. februar 1898 i Donges, Frankrike, død 23. juli 2011) var en fransk superhundreåring som på tidspunktet for hennes død var den eldste bekreftede personen i Frankrike. Hun døde på et sykehus i Vendôme den 23. juli 2011, i en alder av 113 år.
Aussant var det femte av til sammen elleve barn født. Etter at moren hennes døde i 1923, forlot Aussant Donges og dro til Paris, der hun arbeidet som husholderske og barnevakt. Hun giftet seg med en jernbanearbeider fra Gare Saint-Lazare. Han døde i 1936. I 1946 giftet hun seg med en annen jernbanearbeider, René Aussant, som døde i 1961. Deres eneste datter døde i 2007.
Toy (tyggegummi)
Toy var et svensk tyggegummimerke som ble lansert i Norge i 1934. Tyggegummien var populær i Norge fra 1960-årene og fram til 1980-årene. I deler av Finnmark og i Solør i Innlandet bruker befolkningen fortsatt «toy» som begrepsderivat for ordet tyggegummi.
Merket slo igjennom med ett av tidenes kanskje mest kjente slagord i Norge: «Ta det rolig, tygg Toy.»
Produksjonen av Toy ble stanset i 1998. Dermed «døde» ett av Norges mest kjente varemerker. Dette har i ettertid blitt brukt som et kroneksempel på hvordan et markedsledende produkt kan gå fra toppen til bunnen i løpet av kort tid. I Toys tilfelle fulgte man ikke strukturendringene i markedet. Toys dødsstøt var inntreden av sukkerfri tyggegummi. Daværende eier, Freia, mente at sukkerfri tyggegummi ikke kom til å bli noe stort, men sverget til sukker i Toy-resepten, for å opprettholde best mulig smak. Dette viste seg å bli en alvorlige feilvurdering. I dag er nesten all tyggegummi på markedet sukkerfri.
I forbindelse med Toys 70-årsjubileum i 2005 lanserte nåværende eier, Leaf, en sukkerfri variant. Re-lanseringen ble en suksess, men utkom kun et begrenset opplag. I 2009 lanserte også Leaf en ny sukkerfri tyggegummi under merkenavnet Läkerol, der Toy-merket brukes på pakken, og hevdet at det var «original flavor» av Toy.
Irish Republican Brotherhood
Irish Republican Brotherhood (IRB) var en irsk republikansk og revolusjonær organisasjon som i siste halvdel av det 19. århundre og de første årene i det 20. århundre gikk inn for væpnet kamp for irsk uavhengighet fra Storbritannia. Den ble stiftet i 1850-årene av James Stephens, og ble først kjent etter å ha organisert et fullstendig mislykket opprør i 1867. Medlemmene kalte seg ofte Fenians.
IRB samarbeidet med Charles Stewart Parnells Irish Parliamentary Party i 1870- og 1880-årene under den såkalte «jordkrigen», selv om IPP var motstandere av voldsbruk. Samtidig drev de i hemmelighet en bombekampanje i engelske byer.
I USA opprettet John O'Mahony en søsterorganisasjon, Fenian Brotherhood (senere Clan na Gael, som utførte flere raid inn i Britisk Canada mellom 1866 og 1871. Målet med aksjonene var å bytte kontroll over Canada mot irsk uavhengighet.
Opprettelsen
James Stephens hadde vært involvert i opprør i 1848, og hadde etablert seg i Paris. Han brevvekslet med O'Mahony i USA og radikale nasjonalister i Irland og andre steder. Da han reiste tilbake til Irland dro han til klubben Phoeniv National and Literary Society, som hadde blitt grunnlagt i Skibbereen av Jeremiah Donovan. Stephens besøkte klubben i mai 1858, og brukte den som sentrum for sine forberedelser for væpnet opprør.
Det var vanskelig for IRB å få støtte fra husmenn og jordbruksarbeidere i Irland, fordi de fryktet represalier fra britiske myndigheter. Organisasjonen ble også fordømt av Den katolske kirke fordi den fremmet voldsbruk som virkemiddel. En irsk biskop uttalte at «helvete er ikke varmt nok og evigheten ikke lang nok» for medlemmene.
1867-opprøret og jordagitasjonen
Stephens grunnla også et revolusjonært tidsskrift, Irish People, i samme periode. I et par års tid fremmet han gjennom dette tanken om væpnet opprør. Han oppfordret også til å gi økonomisk hjelp til irer som hadde fått militær opplæring og krigserfaring under den amerikanske borgerkrig, slik at de kunne komme tilbake til Irland. Da borgerkrigen sluttet i 1865 kom mange veteraner tilbake, og man begynte å legge konkrete planer for et opprør.
Igjen hadde britene gode informanter innenfor organisasjonen, og i september 1865 stoppet de utgivelsen av Irish People og fikk flere ledere i IRB dømt til straffarbeid. Stephens klarte ved hjelp av en velvillig fangevokter å flykte til Frankrike. I 1866 ble Habeas Corpus Act suspendert, og et betydelig antall mennesker ble arrestert. Året etter fulgte forsøket på å starte et opprør, som var mislykket fra første stund, og førte til en ny bølge av arrestasjoner i Irland og Storbritannia.
I 1882 utførte en utbrytergruppe fra IRB, som kalte seg Irish National Invincibles, mordene på den britiske ministeren for Irland, lord Frederick Cavendish og hand sekretær i Phoenix Park i Dublin.
I mars 1893 opprettet Metropolitan Police i London sin Special Irish Branch, først som en liten avdeling under Criminal Investigation Department, og senere som en egen enhet, for å overvåke IRBs aktiviteter. Denne avdelingen ble senere til Special Branch, og fikk ansvar for kontraterrorisme.
IRB ble etterhvert en av de viktigste organisasjoner for utviklingen av moderne irsk nasjonalisme og republikansme. Organisasjonen hadde stor innflytelse på senere ledere som Pádraig Pearse, Eamon de Valera og Michael Collins.
Senere historie
Omkring 1910 ble det vekket liv i IRB, og organisasjonen var sentral i organiseringen av påskeopprøret i 1916, da med Tom Clarke, Sean MacDermott og Pearse som ledere. IRB infiltrerte Irish Volunteers, og mot denne organisasjonens lederes ønske etablerte de Volunteers som IRBs militære gren.
Sommeren 1919 ble Michael Collins leder for IRB, og organisasjonen spilte dermed en sentral rolle under den irske uavhengighetskrig. Gjennom Collins' innflytelse aksepterte IRB den anglo-irske traktat. Collins brukte i 1922 IRB som brekkstang for å få IRA-offiserer til å akseptere traktaten. Dette var en noe overraskende utvikling, ettersom IRB til da hadde vært den mest ekstreme av de republikanske organisasjonene, og mye av utviklingen må tilskrives Collins' personlighet.
VM i landeveissykling – Kvinnenes temporitt
VM i landeveissykling – Kvinnenes temporitt ble første gang arrangert i 1994.
Henrik Homan
Henrik Olsen Biørn Homan (født 1824, død 5. desember 1900) var en norsk jurist, eiendomsutvikler og idrettsleder.
Henrik Homan er mest kjent for byutviklingsprosjektet Homansbyen. I 1858 startet han utbyggingen av dette villaområdet på Christiania Vestkant sammen med sin eldre bror Peter Jacob (1816–1868).
H. Homan var også en av sin tids fremste idrettsledere. Som formann i Christiania Skøiteklub fungerte han 1898–1900 som president i Norsk Skøiteforbund.
Dødsbo
Et dødsbo er alt en død person etterlater seg av formue og gjeld. Dødsboet vil være et eget rettssubjekt, som det frem til arven er fordelt vil kunne bli reist og mottatt søksmål mot på arvingenes vegne vedrørende rettigheter og forpliktelser som påhvilte den avdøde. Dødsboet vil imidlertid bare eksistere frem til skiftet er gjennomført.
Jorge Arturo Medina Estévez
Jorge Arturo Medina Estevez (født 23. desember 1926 i Santiago i Chile, død 3. oktober 2021 samme sted) var en av Den katolske kirkes kardinaler, erkebiskop av Valparaíso og prefekt for Kongregasjonen for Gudstjenesten og Sakramentsordningen.
Bakgrunn
Jorge Arturo Medina Estevez var sønn av Jorge Medina Valderrama og Sara Estévez Vives. Han tok sin grunnskole og så videregående skolegang ved Liceo Alemán i Santiago. Så begynte han ved presteseminaret, og studerte teologi, kirkerett, liturgikk og biologi ved det pavelige katolske universitet i Santiago de Chile, og tok akademiske grader i disse fag.
Biskop
I 1984 utnevnte pave Johannes Paul II ham til hjelpebiskop av Rancagua, og i 1987 til biskop av Rancagua. Fra 1993 til 1996 var han erkebiskop av Valparaíso.
I 1992 gav pave Johannes Paul II ham oppgaver i den romerske kurie med redaksjonen av den nye katekisme for den katolske kirke.
Kardinal
I 1996 ble han kalt til Roma som leder for Kongregasjonen for gudstjenesten og sakramentsordningen, og i 1998 ble han kardinal. Det var under hans ledelse at Gudstjenestekongregasjonen i 2002 ferdigutviklet og offentliggjorde en ny latinsk editio typica av Missale Romanum, og sørget for at oversettelsene av denne tredje versjon av messeliturgien blant annet til engelsk, skulle foretas i pakt med nye bestemmelser om oversettelser av kirkens liturgiske tekster. Han fratrådte som prefekt for Kongregasjonen for Gudstjenesten og Sakramentsordningen i 2002.
Den 24. februar 2005 rykket han opp som kardinalprotodiakon, en posisjon som har en viss seremoniell betydning i forbindelse med paveskifter.
Da han ble pensjonert vendte han tilbake til Chile for å virke som sogneprest.
Han døde i Santiago den 3 oktober 2021.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Hjelteryggtunnelen
Hjelteryggtunnelen er en veitunnel i Øygarden kommune i Vestland. Tunnelen er 230 meter lang og ble utbedret med gang og sykkelfelt i 2007.
Lady Arbuthnott – frua på Elverhøy
Lady Arbuthnott – frua på Elverhøy er et norsk musikkspill av Stig Nilsson (libretto) og Lars Ramsøy-Halle (musikk) som fremføres under den årlige Sunndal Kulturfestival. En del av musikken er arrangert av Nissa Nyberget. I juni 2020 fremføres verket for 25. året på rad.
Oppsetningen har både profesjonelle utøvere og amatører. Mer enn hundre aktører er involvert i de ti årlige forestillingene. I 2014 er Pål Øverland kunstnerisk leder, JazzåTeatret Produksjon AS produsent og Ane Wennevold produksjonsleder.
Marit Synnøve Berg spilte hovedrollen som Barbara Arbuthnott i ti år fra 2001 til 2010. Fra 2011 til 2019 har ladyen vært spilt av Yngvild Støen Grotmol.
I 2005 ble musikken fra spillet gitt ut på CD-plate med Trond Hustad som orkesterleder.
Beretningen om kong Keret
Beretningen om kong Keret er en tekst fra Ugarit, som skildrer den mytiske helten kong Keret og hans forhandlinger med gudene El og Baal for å hindre at Kerets ætt skal dø ut med ham. Etter at Kerets sju koner har dødd en eller en, sier El (som muligens er Kerets far) at Keret må ofre til Baal for å få hjelp og råd. Keret oppfordres til å gå til krig mot Udmu, og vinne kongsdatteren der, Hurray. De får åtte barn. Underveis besøker han et tempel og avlegger et offer til Athtartu. Når han glemmer løftene han har gitt til gudinnen, blir han selv rammet av sykdom. Konlikter om arvefølgen etter Keret, og gudenes inngripen i denne, er også et motiv.
Teksten ble funnet på tre leirtavler med ugarittisk skrift under utgravinger 1930–31; den er utgitt på norsk i antologien Baal, gudenes konge i Ugarit, 2008.
Wang Jinshan
Wang Jinshan (kinesisk: 王金山, født 1945 i fylket Gongzhuling i provinsen Jilin i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker.
Han ble i januar 2008 generalsekretær for Det kinesiske kommunistiske parti i provinsen Anhui.
Slagene ved Rzjev
Slagene ved Rzjev er en generell betegnelse for de forskjellige offensivene fra sovjetstyrkene i perioden 8. januar 1942 til 22. mars 1943 for å erobre «lommen» ved Rzjev. På sovjetisk side ble området kjent som «kjøttkverna ved Rzjev» på grunn av de store tapene. Lommen ved Rzjev ble dannet etter slaget om Moskva og sovjetstyrkenes offensiv fra 5. desember 1941.
Fylkesvei 2472
Fylkesvei 2472 går mellom Rust og Gamlestølen i Etnedal kommune.
Før 1. januar 2010 hadde veien betegnelsen fylkesvei 253.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 238 (Oppland).
Kirsten Langbo
Kirsten Ingeborg Langbo (født 13. september 1909, død 8. januar 1996) var en norsk forfatter og barneunderholder.
Kirsten Langbo ble født på Gran på Hadeland, der hun vokste opp på en storgård (Jorstad) i en søskenflokk på tretten. Som ung flyttet hun til Oslo som hushjelp, men dro seinere til USA, der hun traff mannen sin. De bosatte seg på Åssiden i Drammen. Som hjemmeværende husmor skreiv Kirsten Langbo små hverdagsbetraktninger for Drammens Tidende.
Langbo ble landskjent da hun fra 1955 begynte å opptre i radioprogrammet Barnetimen for de minste i NRK. På brei hadelandsdialekt sang hun egne viser, spilte gitar og fortalte muntre og virkelighetsnære historier fra et bondegårdsmiljø i gamle dager, først og fremst om veslejenta Berte, men også mye om husdyr. Et av hennes fremste kjennetegn var at hun med munnen imiterte en trombonesolo i kjenningsmelodien “Bayersk polka” til sine barnetimer. Hun hadde barnetimesendinger inn på 1970-tallet og turnerte med musikken og historiene rundt om i Norge, også som buktaler utstyrt med hånddokker.
Da NRK Fjernsynet begynte med barneprogramserien Kosekroken på begynnelsen av 1960-tallet, ble Kirsten Langbo en av artistene som ble engasjert til å lage enkeltstående programmer til serien. Eksempelvis var hun programleder for episoden I kolonialbutikken som ble sendt 9. desember 1966. Der spilte hun ekspeditrise i kolonialbutikk, samtalte med en buktalerdukke og fremførte to av sine egne sanger.
Kirsten Langbo debuterte i bokform med barnetimeantologien Morn igjen i 1957. Også flere av de seinere bøkene hennes baserer seg på radiofortellingene. I biografien Heme hos oss fra 1978, den eneste boka for voksne, skildrer hun sin egen oppvekst på 1920-tallet. Flere av visene kom også ut på grammofonplater.
Kirsten Langbo flyttet etter hvert hjem til Hadeland og bosatte seg på Jaren.
Bøker
Kirsten Langbo skrev også teksten til flere enkle bildebøker med dyr utgitt på 1980-tallet av forlaget Litor.
Plater
Kirsten Langbo er også med på samleplatene Jul for hele familien fra 1978 og Barnas Store Ønskeplate fra 1979. Hun deltok dessuten på visesamlinga Barnas kosestund sammen med Helge Sverre Nesheim, Sten Nilsen, Alf Prøysen og Frank Robert.
H5N1
H5N1, eller Influenza A/H5N1, er et virus i gruppen influensa A-virus som per februar 2006 truer med å utvikle seg til en pandemisk trussel. H5N1-influensa er sykdommen som som regel omtales som «fugleinfluensa», og er en virusinfeksjon som forårsaker sykdom hos mange arter, blant dem mennesket.
H5N1 forflytter seg fra områder der det er endemisk til andre deler av verden med trekkfugler som er bærere av viruset, ofte uten å selv utvikle sykdomstegn. Fugleinfluensa spres i størst grad med fjærkre og i mindre grad med ville fugler. Mennesker som blir infisert med H5N1 blir typisk smittet av kyllinger som igjen har blitt smittet av enten andre kyllinger eller vadefugler som ender eller gjess. H5N1 muterer og danner varianter som kan infisere arter som man tidligere har antatt ikke kunne få H5N1, men ikke alle disse variantene kan infisere mennesker.
H5N1 er endemisk hos fugler i Sørøst-Asia og er i ferd med å bli endemisk hos fugler i Tyrkia. Nye undersøkelser fra utbruddene i Nord-, Sentral og Øst-Tyrkia viser en hemaglutinin-mutasjon som gjør at H5N1 kan smitte lettere fra kyllinger til mennesker, men ikke enda fra menneske til menneske. Arter som har dødd av H5N1-infeksjon i utbruddet i desember 2005 og januar 2006 inkluderer mennesker, kyllinger, kalkuner, ender, gjess og duer.
Per 11. januar 2006 har på verdensbasis 155 tilfeller av H5N1-infeksjon hos mennesker blitt identifisert, og disse har resultert i 78 dødsfall. Ikke alle tilfeller blir rapportert, og den eksakte dødelighetsraten er derfor ukjent. Historiske influensapandemier, som også trolig opprinnelig kom fra fugler, hadde en typisk dødelighet på 2,5 – 5 %.
Nå er viruset funnet i Frankrike og blir inneholdt. (25.11.2015)
M24 Chaffee
M24 Chaffee var en amerikansk lett stridsvogn, brukt under andre verdenskrig og i koreakrigen. Den er oppkalt etter stridsvognspionéren Adna R. Chaffee, Jr. Da den ble tatt i bruk på slutten av andre verdenskrig, ble den ansett som sin tids beste lette stridsvogn. I Koreakrigen ble den derimot utklasset av de sovjetiske stridsvognene – T-34/85 og T-54/55) – og ble etter krigen erstattet av M41 Walker Bulldog i den amerikanske hæren. Den ble senere brukt i Indokina av Frankrike, med gode resultater. I løpet av 1970-tallet ble den regnet som utdatert og tatt ut av krigsoppstillingene til de fleste land.
Chaffee i Norden
Norge mottok en del Chaffee som del av den amerikanske våpenhjelpen, totalt hadde Norge 123 stk. På midten av 1970-tallet ble enkelte av disse fullstendig overhalt og modernisert under navnet «NM116». NM-116 tjenestegjorde i den norske hæren frem til 1992–93 og var antakelig de siste Chaffees i aktiv tjeneste i verden. Denne varianten ble også eksportert til Taiwan.
Chaffee var også i bruk i det danske forsvaret fra 1952 til 1975.
Enkelte stillinger i Lyngen-linjen ble utstyrt med kanontårn fra utrangerte Chaffee'er. Et av disse står i dag utstilt i artillerisamlingen på Høytorp fort.
Tårnby kommune
Tårnby kommune er en dansk kommune i Region Hovedstaden (tidligere Københavns amt) på øya Amager utenfor østkystden av Sjælland. Til kommunen hører også Øresunds-øyene Saltholm og Peberholm. Kommunens sentrum kalles Tårnby og har røtter tilbake til middelalderen.
I forbindelse med Kommunalreformen i 2007 inngikk kommunen en samarbeidsavtale med Dragør kommune, mens kommunegrensene forble uforandret.
Københavns lufthavn er kommunens største arbeidsplass. Folketallet er svakt stigende.
Lokalpolitikk
Ved kommunalvalget 15. november 2005 fikk kommunalbestyrelsen (kommunestyret) sosialdemokratisk flertall.
Asbjørn Olafson
Asbjørn Olafson (født 25. april 1952) er en norsk lærer og tidligere lokalpolitiker (Ap) som var ordfører i Kvæfjord kommune fra 1995 til 2003.
Han gikk av som ordfører etter valget i 2003 uten å ha søkt gjenvalg, og hadde da sittet i kommunestyret i 16 år.
Alto de El Angliru
Alto de El Angliru (også kalt La Gamonal) er en bratt fjellvei i Asturias, nær La Vega-Riosa, i Nord-Spania. Det er en av de mest krevende stigningene i profesjonell landeveissykling, og har blitt brukt i Vuelta a España.
Detaljer om stigningen
Toppen av stigningen er 1 570 moh. Den totale høydeforskjellen er på 1 248 meter. Stigningen er på 12,55 kilometer, med en gjennomsnittsstigning på 9,9%.
De første fem kilometerne har en stigning på 7,6%. Den sjette kilometeren gir rom for hvile, den har bare 2,1%, og en kort utforbakke. Den siste halvdelen av stigningen er langt verre. Fra 6-kilometers-merket til toppen er stigningen 13,1%. Den bratteste delen, som har en 23,6% stigning, er kjent som Cueña les Cabres og er omtrent 3 kilometer fra toppen. Senere kommer det ytterligere to partier med 18-21%.
Vuelta a España
Arrangørene av Vuelta a España søkte lenge etter et fjell som kunne konkurrere med L'Alpe d'Huez og Mont Ventoux i Tour de France. El Angliru var først med i Vueltaen i 1999. Siden har den bare vært med fem ganger, i 1999, 2000, 2002, 2008 og 2011, men den er likevel en av de mest fryktede stigningene i profesjonell sykling. Fernando Escartin sa før Vueltaen i 1999: «Hvis du sitter på setet, går forhjulet i lufta, hvis du står, sklir bakhjulet.»
Angliru-kontroversen
På den 15. etappen under Vuelta a España 2002 klatret rytterne Alto de El Angliru i kraftig regn. Dette førte til at noen av følgebilene ikke var i stand til å kjøre de bratteste delene av stigningen. Noen av rytterne ble hindret av bilene, mens andre måtte kjøre opp fjellet med punkterte dekk fordi de fikk ikke hjelp av mekanikerne. David Millar protesterte mot forholdene ved å legge startnummeret sitt på bakken en halvmeter fra målstreken, og var dermed ute av rittet.
Turnov
Turnov er en by i regionen Liberec i Tsjekkia. Byen, som er et turistsentrum i det nordlige Böhmen, ligger like ved elven Jizera.
Historie
Byen ble grunnlagt i 1272.
Follese
Follese er en bygd i Askøy kommune i Hordaland. Follese ligger sørvest på Askøy, ca. 15 minutter med bil fra Bergen og 5 minutter fra kommunesenteret Kleppestø.
Historie
Frem til reformasjonen var det meste av Askøy kirke- og klostergods, men gikk da over til å bli krongods – Kongens eiendom. Kort tid etter solgte kongen mye av godset til rikmenn som skjønte at det var en god investering å kjøpe kongsgårder. På denne måte ble Jan von der Lippe, kjøpmann fra Bergen, eier av gnr. 12 Follese, Askøy.
I 1756 satte han gården for salg, og fem av bygselmennene, senere kjent som «eigarane», kjøpte hele herligheten – Follese innmark og utmark, Skogen, Skiftesvik og Marikoven med tilhørende øyer og holmer. De andre brukerne var bygselmenn som før, og måtte betale sin avgift til «eigarene».
I mellom krigstiden drev United Sardines Factories en stor hermetikkfabrikk på Follesø med opptil 150 ansatte. Hele fabrikken gikk tapt i en voldsom brann i 1939.
Follese Heimbygdelag
Da siste bygselmann på Søndre Træ døde i 1955, uten livsarvinger, tok rektor ved Follese skole Lars Joranger opp tanken om å få kjøpe Træ Søndre og gjøre det til friareal og badeplass for bygdefolket. Det ble i 1956 innkalt til møte i Godtemplarhuset, der forslaget ble drøftet. På dette møtet ble Follese Heimbygdelag formelt stiftet. Stifterne mente at det i framtiden ville være stort behov og få steder til rekreasjon for Follese-folket, og det ble besluttet å ta kontakt med eierne om kjøp av plassen.
Badeplassen i Træ
Badeplassen var ment som fristed for alle, og ikke bare de kondisjonerte, og Træ står fremdeles sentralt i Follese-bygden: Alle som bor på Follese er i prinsippet medeier, og medlemskontingenten er frivillig. Alt arbeidet ble gjort på dugnad.
I 1958 ble det satt opp stupetårn på «Tøkjet».
Bygningene
Den gamle Husmannsplassen består av fire bygninger. Stovehuset, som i dag er museum, er ikke bygget på plassen. Ingen er sikker på hvor det kommer fra, men alle er enig om at det «alltid» har stått der. Naustet er bygget på stedet, og huser i dag pumpen som skal skaffe vann til bassenget, samt griller til fri benyttelse. De to gamle fjøsene er restaurert – det ene er utstyrt med toalett, mens det andre brukes som redskapshus.
Idrett i Follese
Follese FK ble grunnlagt i 1929. I 2008 spiller herrenes A-lag i 4. divisjon avdeling 15, mens damene spiller i 2. divisjon avdeling 4. I tillegg stiller klubben en rekke aldersbestemte lag.
Follese Trimforening spiller også fotball, om enn mer i det små. Ellers driver de med futsal, kanonball og halvmaraton.
Aseksualitet
Aseksualitet   (av nektelsen a- og seksualitet) er et ord som enten kan bety ukjønnet formering hos en organisme, eller at et individ ikke opplever seksuell tiltrekning.
Aseksualitet i betydning av seksuell identitet, er når en person opplever liten eller ingen seksuell tiltrekning og, i noen tilfeller, mangelen på interesse for seksuell aktivitet. En ofte sitert studie har plassert forekomsten av aseksualitet til 1% av befolkningen. En person kan også oppleve liten eller ingen seksuell tiltrekning uten at de identifiserer seg som aseksuell, da en seksuell identitet kan være mer nyansert og innebære mer enn opplevelser av seksuell tiltrekning.
Aseksualitet er forskjellig fra seksuell avholdenhet og fra sølibat, som er atferdsmessig og kan for eksempel være religiøst motivert. En aseksuell person kan uavhengig av seksualitet oppleve romantisk tiltrekning, og ønske å etablere et romantisk forhold med partner(e). Aseksuelle kan også velge å delta i seksuell aktivitet, selv om de ikke opplever seksuell tiltrekning eller sexlyst, grunnet en rekke årsaker, for eksempel et ønske om å behage partner. Aseksuelle kan oppleve alt fra å være sex-favorable, likegyldig eller frastøtt.
Seksuell tiltrekning er i seg selv et spektrum som går fra aseksuell(opplever ikke seksuell tiltrekning) til allo-seksuell(opplever seksuell tiltrekning). Aseksualitet er også et spektrum hvor man kan oppleve ingen seksuell tiltrekning, til å oppleve det i varierende grad, flytende eller under enkelte omstendigheter. Dette er kjent som micro-merkelapper hvor man er ansett som en del av det aseksuelle spektrum og samfunn, men også individuelle og distinkte identiteter. Blant annet er demiseksualitet et eksempel på en slik micro-merkelapp. Demiseksuelle kan føle seksuell tiltrekning ved et sterkt emosjonelt bånd. De regnes for å være en del av det aseksuelle spektrumet, men kan også sees på som en selvstendig identitet.
Forekomst
I midten av det tjuende århundret rangerte Alfred Kinsey individer på en skala fra 0–6 i henhold til deres seksuelle identitet, fra heterofil til homofil, kjent som Kinsey-skalaen. Han inkluderte også en kategori som han kalte X for personer med «ingen sosio-seksuelle kontakter eller reaksjoner». Han merket 1,5% av den voksne mannlige befolkningen som X. I Kinseys andre bok, Sexual Behavior in the Human Female (seksuell adferd i det kvinnelige mennesket), rapporterte han denne oppdelingen av individer merket X slik: ugifte kvinner = 14–19%, gifte kvinner = 1–3%, tidligere gifte kvinner = 5–8%, ugifte menn = 3–4%, gifte menn = 0%, og tidligere gifte menn = 1–2%. Dette funnet indikerer at slik Kinsey-skalaen er definert, så fanger den ikke opp de som ikke opplever seksuell tiltrekning, eller de som opplever seksuell tiltrekning uavhengig av kjønn.
Ytterligere empiriske data om aseksuell demografi dukket opp i 1994, da en forskningsgruppe i Storbritannia gjennomførte en omfattende undersøkelse av 18 876 britiske innbyggere, stimulert av behovet for seksualopplysning i kjølvannet av AIDS-epidemien. Undersøkelsen inkluderte et spørsmål om seksuell tiltrekning. 1,05% av respondentene svarte at de hadde «aldri følt seg seksuelt tiltrukket av noen i det hele tatt». Studien av dette fenomenet ble videreført av den kanadiske sex-forskeren Dr. Anthony Bogaert i 2004, som undersøkte aseksuell demografi i en rekke studier. Bogaert mente at den ene prosenten ikke var en nøyaktig gjenspeiling av den sannsynligvis mye større andelen av befolkningen som kunne identifiseres som aseksuelle, og bemerker at i den innledende undersøkelsen valgte 30% av kontaktede personer ikke å delta i undersøkelsen. Siden mindre seksuelt erfarne mennesker i større grad unngår å delta i studier om seksualitet, og aseksuelle har en tendens til å bli mindre seksuelt erfarne enn seksuelle, er det sannsynlig at aseksuelle var overrepresentert i de 30% som ikke deltok, sammenlignet med de 70 % som gjorde det. Den samme studien fant at antallet homofile og bifile kombinert utgjorde ca. 1,1% av befolkningen, som er mye mindre enn andre studier tyder på. Imidlertid har Bogaerts seksualitetsforskning vært gransket i den siste tiden, ettersom han var involvert i studier som knyttet rase til seksuell atferd, som om det var en evolusjonær basis. Denne studien, som potensielt utgjør et tilfelle av vitenskapelig rasisme, ble sterkt debattert av det vitenskapelige samfunn.
I en amerikansk studie fra 1994 som ikke inkluderte aseksualitet som en seksuell legning, rapporterte en del mennesker at de ikke hadde hatt sex eller en partner det siste året: 11,9% av alle spurte voksne, 9,8% av spurte menn og 13,6% av spurte kvinner. Tallet på partnere var null de siste fem årene for 8% av voksne: 7,1% av mennene og 8,7% av kvinnene. I hele deres voksne liv fram til kartleggingen (gitt at de spurte var av forskjellig alder), var antall partnere null for 2,9% av de voksne: 3,4% av mennene og 2,5% av de spurte kvinnene.
Romantiske forhold
Aseksuelle kan engasjere seg i rent følelsesmessige, romantiske forhold. Vilkår vedrørende dette:
Forskning
Kinsey-instituttet sponset en annen liten undersøkelse om temaet i 2007, som fant ut at selv-identifiserte aseksuelle rapporterte om et mye mindre ønske om sex med en partner, lavere seksuell opphisselse, og lavere seksuell begeistring, men skilte seg ikke ut fra seksuelle i antall poeng under seksuelle hemninger eller deres ønske om å onanere.
I 1977 ble en rapport med tittelen Aseksuelle og auto-erotiske kvinner: to usynlige grupper av Myra T. Johnson, utgitt. Den er kanskje den første rapporten som kun tok for seg det aseksuelle i mennesket. Johnson definerer aseksuelle som de menn og kvinner «som, uavhengig av fysisk og følelsesmessig tilstand, faktisk seksuelle historie, og siviltilstand eller ideologisk legning, ser ut til å foretrekke å ikke engasjere seg i seksuell aktivitet». Hun skiller mellom aseksuelle kvinner og auto-erotiske kvinner: «Den aseksuelle kvinnen […] har ingen seksuelle lyster, mens den auto-erotiske kvinnen […] kjenner igjen slike lyster men foretrekker å tilfredsstille dem alene.» Johnsons bevis er hovedsakelig brev til redaktørene i dameblader, skrevet av aseksuelle og auto-erotiske kvinner. Johnson fremstiller dem som «usynlige», «undertrykt av en felles enighet om at de er ikke-eksisterende», og «etterlatt både av den seksuelle revolusjonen og den feministiske bevegelsen». Hun mente samfunnet enten ignorerer, eller nekter for deres eksistens og insisterer på at de må være asketiske av religiøse grunner, nevrotiske, eller aseksuelle av politiske grunner.
I en studie utgitt i 1979 i Advances in the Study of Affect (Fremskrittene i studiet om påvirkelse), vol. 5, og i en annen artikkel som brukte samme informasjon, utgitt i 1980 i Journal of Personality and Social Psychology (Tidsskrift om personlighet og sosial psykologi), skisserte Michael D. Storms fra University of Kansas en oppdatert versjon av Kinsey-skalaen. Mens Kinsley målte seksuell tiltrekning gjennom en kombinasjon av seksuell atferd, samt fantasier og erotikk, brukte Storms kun fantasier og erotikk. Storms plasserte hetero-erotikk og homo-erotikk på to separate akser snarere enn to ender på samme skala; dette ga mulighet for et skille mellom biseksualitet (viser både hetero- og homo-erotikk i sammenlignbare nivåer for henholdsvis hetero- og homoseksuelle) og aseksualitet (viser et nivå av homo-erotikk sammenlignbart med en heteroseksuell og et nivå av hetero-erotikk sammenlignbart med en homoseksuell, det vil si, lite til ingenting). Storms antok at mange forskere som fulgte Kinseys modell kunne feil-kategorisere aseksuelle subjekter som biseksuelle, fordi de simpelthen delte opp etter mangel på kjønns-preferanse i seksuelle partnere.
Den første studien som ga empiriske data om aseksuelle ble publisert i 1983 av Paula Nurius, og tok for seg forholdene mellom seksuell legning og psykisk helse. Ulikt tidligere studier om temaet, brukte hun den tidligere nevnte to-dimensjonale modellen for seksuell identitet. 689 subjekter, der flesteparten var studenter fra ulike universiteter i USA som studerte psykologi eller sosiologi, ble gitt flere undersøkelser, inkludert fire kliniske trivsels-skalaer og en undersøkelse som spurte hvor ofte de engasjerte seg i ulike seksuelle aktiviteter og hvor ofte de ønsket å engasjere seg i disse aktivitetene. Basert på resultatene, ble respondentene gitt en poengsum mellom 0 og 100 for hetero-erotikk og 0-100 for homo-erotikk. Spurte som fikk mindre enn 10 på begge ble merket «aseksuelle». Dette besto av 5% av de spurte mennene og 10% av kvinnene. Resultatene viste at aseksuelle mer sannsynlig ville ha lav selvtillit og hadde større sjanse for å være deprimerte enn andre; 25.88% av heteroseksuelle, 26.54% biseksuelle, kalt «ambiseksuelle», 29.88% av homoseksuelle, og 33.57% av aseksuelle rapporterte om lav selvtillit. En lignende trend eksisterte også for depresjon. Nurius trodde ikke at bastante konklusjoner kunne trekkes ut fra dette, av en rekke årsaker. Aseksuelle rapporterte også om en mye lavere frekvens og ønsket frekvens av en rekke seksuelle aktiviteter, inkludert å ha flere partnere, anal-sex, det å ha sex på forskjellige steder, og auto-erotiske aktiviteter. En kritikk av studien er at medlemmene av universitet ikke er representative for befolkningen.
Tetropium fuscum
Tofarget granbarkbukk (Tetropium fuscum) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den følger stort sett granas naturlige utbredelse i Norge.
Aseksualitet
Forskning
En annen studie med både kvantitative og kvalitative seksjoner er gjort nylig. Resultatene er enda ikke publisert, selv om noen av resultatene kan bli funnet på nettet.
Tetropium fuscum
Utseende
En middelsstor (10–18 mm), slank, brun trebukk med middels lange antenner. Den kjennes særlig på at den har et lyst tverrbånd på den fremste delen av dekkvingene. Ellers ligner den mye på svart granbarkbukk, men er slankere med lengre antenner. Dekkvingene er brune, den fremre delen tett kledt med korte, hvite hår som danner et lyst tverrbånd. Dekkvingene har to ganske tydelige lengderibber.
Levevis
Larvene utvikler seg i nylig døde graner, sjeldnere furuer. Biologien ser ut til å være ganske lik slektningem svart granbarkbukk, og larver av de to artene kan finnes i samme tre. Noen ganger kan også svekkede, levende trær angripes. Larvene lever nær ved bakken mellom barken og veden, og går ikke inn i veden. Larveutviklingen tar 1-2 år. Puppen ligger gjerne over et år før den klekkes. De voksne billene er aktive i mai-juli. De er nattaktive, om dagen kan man finne dem under løs bark. Larvene av denne arten kan bidra til å ta livet av tørkestressede trær, men er trolig et mindre problem enn svart granbarkbukk siden den er sjeldnere.
Maj Christin Stenersen Lund
Maj Christin Stenersen Lund (født 13. januar 1953) er en norsk politiker (SV).
Aseksualitet
Årsaker
Aseksualitet er ikke en sykdom eller en forstyrrelse. . Forskning på årsaker til aseksualitet har et definisjonproblem, fordi seksualitet og seksuell identitet ikke er konsekvent definert. Forventet seksualitet (compulsory sexuality) betegner forestillingen og forventningen om at alle mennesker opplever seksuell tiltrekning og seksuell lyst på tilnærmet samme vis og i samme mengde. Dette er selvfølgelig ikke tilfelle, uavhengig av seksuell og romantisk identitet. Selv om den enkelte gjennom et liv kan oppleve variasjon og endring i egen identitet og seksualitet, så har seksuell identitet vist seg å være generelt ugjennomtrengelig for intervensjoner ment å endre den. Det kan diskuteres hvorvidt økende kunnskap om og kjennskap til aseksualitet og aseksuelle opplevelser har bidratt til at det har blitt mer kjent og akseptert at aseksualitet er en seksuell identitet på lik linje med de mer etablerte som hetero- og homoseksualitet. Det er også grupper av mennesker som deseksualiseres mot sin vilje, som betyr at de blir vurdert som aseksuelle eller ikke-seksuelle, for eksempel eldre og personer med funksjonsvariasjon. Det er derfor viktig å forstå seksualitet, forventninger om seksualitet og seksualitetsnormer i sammenheng med hvorfor aseksualitet både har blitt og fortsatt kan bli sett på som en sykdom eller lignende. Utfordringen her er ikke eventuelle årsaker til hvorfor noen er aseksuell, men hvorfor det kan anses som noe sykelig å ikke oppleve seksuell tiltrekning eller seksuell lyst, samt hvorfor noen seksuelle mennesker deseksualiseres mot sin vilje.
Tetropium fuscum
Utbredelse
Arten er utbredt over det meste av Europa, unntatt de vestligste delene, og videre østover til Japan. I tillegg er den nylig innført med mennesker til Canada. I Norge finnes den på Østlandet og i indre Trøndelag og Nordland, men er mindre vanlig enn slektningen svart granbarkbukk.
Aseksualitet
Årsaker
Ved fastsettelsen av årsaker, når aseksuelle er en så liten del av det store samfunnet, vil personer som er aseksuelle av en bestemt årsak utgjøre en enda mindre prosentandel, slik at etiologisk informasjon kun er tilgjengelig fra noen individer, og generelt sett ikke tilfeldig valgte.
Det aseksuelle fellesskap
Dr. Elizabeth Abbot, forfatter av A History of Celibacy (Sølibatets historie), påpeker at det er forskjeller mellom aseksualitet og sølibat, og tar for gitt at det alltid har vært et aseksuelt element i befolkningen, men at aseksuelle mennesker har holdt en lav profil. Det er også viktig å påpeke at aseksuell identitet som vi kjenner det i dag rett og slett ikke var et begrep før i nyere tid. Det betyr ikke at det ikke eksisterte mennesker med aseksuelle opplevelser, eller som levde i aseksuelle forhold, men de kan ha omtalt seg på andre vis, eller forstått seg selv og sitt forhold ut fra sin tid, for eksempel Boston marriage. I det 21. århundre har anonymiteten nettkommunikasjon gir, og den generelle populariteten til sosiale nettverk, lagt til rette for dannelsen av et samfunn bygget rundt aseksualitet. The Asexual Visibility and Education Network, forkortelse AVEN, ble dannet i 2001 av David Jay med to hovedmål: å skape allmenn aksept og diskusjon om aseksualitet, og legge til rette for vekst av et aseksuelt fellesskap. Siden den gang har det vokst til å bli vertskap for verdens største nettbaserte aseksuelle fellesskap, og tjener som en informativ ressurs og møteplass for personer som er aseksuelle, og spørrende, deres venner og familie, akademiske forskere og pressen. Nettverket har i tillegg 17 søster-sider på forskjellige språk. Medlemmer av AVEN har vært involvert i mediedekning på fjernsyn, i artikler, og på radio, og de har deltatt i forelesninger, konferanser og på Pride-hendelser rundt om i verden.
SMS «Schlesien»
SMS «Schlesien» var et tysk slagskip av Deutschland-klassen. Hun var et av tre slagskip Tyskland fikk beholde etter Versaillesfreden og ble brukt som treningsskip. Hun deltok i felttoget i Polen i 1939.
David B.
David B., egentlig Pierre-François Beauchard (født 9. februar 1959 i Nîmes) er en fransk tegneseriekunstner. Han var en av grunnleggerne av forlaget L'Assioacion. Han er en sentral figur i den såkalte nye franske bølgen på nittitallet.
Hovedverk: Epileptic (Epileptisk, norsk utgave, 2007, No Comprendo Press) en selvbiografisk tegneserieroman om David B.s oppvekst. Broren hans lider av epilepsi og det setter preg på familien og ikke minst hvordan David B. utvikler seg til å bli kunstner.
Danil og Aqhat
Dommeren og kongssønnen Danil ber til gudene om å få en sønn. Baal kommer til Danil i en drøm, og bidrar til at El bønnhører Danil. Etter at Danil nekter å etterkomme et ønske fra gudinnen Anatu (Baals søster og elskerinne) om å overlate henne en magisk bue, sørger gudinnen for at Danils sønn Aqhat dør. Dødsfallet faller sammen med en tørketid i folket. Danils datter Pagat hevner sin far og sin bror.
Teksten er ikke kjent i sin helhet, og slutten er tapt. Teksten ble funnet på tre leirtavler med ugarittisk skrift under utgravinger 1930–31; den er utgitt på norsk i antologien Baal, gudenes konge i Ugarit, 2008.
South Oxfordshire
South Oxfordshire er et administrativt distrikt i Oxfordshire i England.
Administrasjonssenteret er Wallingford.
South Oxfordshire is a local government district in Oxfordshire, England. Its council is based in Wallingford.
Åk
Åk betegner i fysikken et middel til mekanisk samling eller spredning av to likeverdige krefter. Det har alltid form av en stang som er rett eller buet tilpasset bruksområdet.
Åket har som redskap vært brukt i uminnelige tider. I engelsk brukes ordet «yoke» der vi ofte ville bruke «spak», eksempelvis om ratt i småfly.
Vassåket
På norsk er den vanligste betydningen av åk et bæreredskap til å legge over skuldrene, med en taustropp med krok i hver ende. Krokene er vanligvis til å henge bøtter i, oftest vannbøtter. En bøtte på hver side utjevner hverandre.
Åket er en spesielt utformet vektstang, ca. 1,50 m lang, med snor og krok hengende i hver ende. Stanga var tilpasset skuldrene, med en utsparing på midten til nakken. I endene hektet man på to jevnvektige lass, vanligvis vassbøtter. Det ble dermed lettere å håndtere lasset, og man klarte litt tyngre bør enn i hånda eller i fanget.
Åket kunne også brukes til å bære andre ting enn vannbøtter.
Vassåket har vært i bruk overalt i Norge.
Kopling mellom trekkdyr
Åk er også navn på tverrstykket mellom to trekkdyr, som en del av seletøyet. Dette kunne sitte over pannene (festet til hornene) til okser eller over bringene (brystet) til okser eller hester. Tverrstykket var så forbundet med dragene på kjerre eller slede.
Puck (måne)
Puck er en av de indre satellittene til Uranus. Månen ble oppdaget på bilder tatt av romsonden Voyager 2 30. desember 1985, og ble gitt den midlertidige benevnelsen S/1985 U 1.
I keltisk mytologi og engelsk folklore, er Puck en kjent figur, gjerne fremstilt som en ond demon av tidlige kristne. Månen er oppkalt etter figuren «Puck» i Shakespeare sitt skuespill «En Midtsommernatts Drøm». Månen er også betegnet som Uranus XV.
Puck er den største av de minste indre satellittene til Uranus. Den ligger i størrelse mellom Portia og Miranda, den minste av de fem største satellittene. Puck sin bane er også lokalisert imellom disse to månene. Lite er kjent om Puck, bortsett fra banen, radius og den dens geometriske albedo omtrent 0.11.
Av månene oppdaget av Voyager 2 sitt bildeteam, var det bare Puck som ble oppdaget tidlig nok til at romsonden kunne programmeres til å ta noen flere detaljbilder. Bilder viste at nærmere rundt formen til månen. Overflaten er dekket med kratere og månen har en grålig farge. Observasjoner gjort ved hjelp av Hubble Space Telescope og tre jordbaserte teleskoper fant vann-is ved å studere lys-spektrumet fra Puck. .
Navngitte kratere på Puck
Det er tre navngitte kratere på Puck sin overflate. Kratrene på Puck er alle navngitt etter skapninger fra europeisk mytologi.
Noter og referanser
<references group="N"/>
Gausdal Landhandleri
Gausdal har omfattende salg utenfor sitt nærområde ved levering direkte fra produsent eller grossist til kunden og gjennom annonsering i bl a. Aftenposten.