cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antennelsestemperatur
Antennelsestemperatur eller brennpunkt er den temperaturen hvor et brennbart stoff vil fortsette å brenne i minst fem sekunder etter antennelse.
Denne egenskapen utnyttes i vid utstrekning ved brannslukking, hvor man ved hjelp av vann sørger for å nedkjøle det brennende objektet til en temperatur under antennelsespunktet.
Helltunnelen
Helltunnelen (Gjevingåsen tunnel) er en tunnel på europavei 6 i Malvik og Stjørdal kommuner i Trøndelag. Tunnelen går gjennom Gjevingåsen mellom Hommelvik i Malvik og Hell i Stjørdal. Den er meter lang (skiltet  m). Helltunnelen ble åpnet 18. oktober 1995 og er den lengste av tunnelene på motortrafikkveien mellom Trondheim og Stjørdal.
Salomonøyene under Sommer-OL 2008
Salomonøyene under Sommer-OL 2008. Tre sportsutøvere, to kvinner og en mann fra Salomonøyene deltok i to sporter, friidrett og vektløfting under Sommer-OL 2008 i Beijing. Det var sjuende gangen som Salomonøyene deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer.
Helltunnelen
Omtrent midtveis i tunnelen er det et 300 meter langt tverrslag med utgang til Muruvika.
Det er planer om å utvide Helltunnelen fra ett til to løp, i forbindelse med byggingen av firefeltsvei på strekningen Ranheim–Værnes. Dette arbeidet vil tidligst starte opp i 2018.
Temperaturen i Helltunnelen
Den høye temperaturen i Helltunnelen skyldes geotermisk energi, eller jordvarme (varmeenergi fra undergrunnen, som kan skyldes prosesser i jordens indre eller oppsamlet solvarme/sommervarme i stein, grunnvann, elver og fjorder).
Gjennomsnittlig lufttemperatur gjennom året for stedet + 1-2 °C fordi snøen isolerer bakken om vinteren + en økning på 1-2 °C pr 100 m som er den geotermiske gradienten i Trøndelag (geotermisk gradient = mål for økning av temperatur nedover i jordskorpen, se Geologisk leksikon)
Uforstyrret temperatur i Helltunnelen skal da være:
Sannsynligvis kommer det inn kald trekk fra tunnelåpningene, noe som gjør at temperaturen ikke er uforstyrret og derfor måles til mellom 4,0 og 5,0°C. NGU gjorde noen boringer i Lærdalstunnelen. Den tunnelen er 24,5 km lang og med mer enn 1 000 m fjelloverdekning. Temperaturen i tunnelen og i borehullene var 17 °C.
De andre tunnelene på europavei 6 øst er kortere og derfor mer påvirket av lufttemperaturen utenfor tunnelen.
Kondens
I likhet med mange andre tunneler i Norge er Helltunnelen noe plaget med kondens. Kondensen kan føre til farlige situasjoner fordi bilrutene plutselig dugger når en kjører inn i tunnelen.
Elvira Madigan
Barndom
Hedvigs mor, Eleonora (Laura) Cecilie Christine Marie Olsen, kom fra Finland, men foreldrene var norske: morfaren var linedanser, skuespiller og gymnastikklærer Olaj Elias Olsen (1819–1862), mormorens navn var Anne Marie Olsen (født 1816). Hedvigs far, danske Frederik Jensen, var akrobat ved samme sirkus som Eleonora var linedanser ved,.
Faren døde et par år etter at Hedvig («Elvira Madigan») var født, og moren sto alene igjen med datteren. Moren arbeidet på dette tidspunkt i sirkuset der også amerikaneren John Madigan fra Indiana var tilknyttet. De ble et par, men giftet seg først i Bergen 1892. Han var parforserytter og lærte Hedvig å ri. Hun debuterte ved sirkuset som femåring.
Sirkusprinsesse
I 1879 grunnla John Madigan og Eleonora Olsen sitt eget lille sirkus, Cirkus Madigan. Hedvig og en stesøster opptrådte som linedansere under navnet «søstrene Elvira og Gisella Madigan». Sirkuset turnerte i Skandinavia og kom i 1886 til Tivoli i København. Her opptrådte de for kong Christian IX, som premierte dem med et gullkors. Sirkuset med de to linedanserne fikk stor suksess og opptrådte over det meste av Europa, i Paris, London, Berlin, Brussel, Amsterdam og Odessa. I 1888 kom sirkuset til Kristianstad i Skåne, der den svenske adelsmannen og løytnanten av det Skånska Dragonregementet Sixten Sparre kom for å overvære forestillingen. Han ble straks så betatt av den unge Hedvig at han kom tilbake nesten hver kveld, og igjen den følgende sommer, da sirkuset var i Ljungbyhed. De innledet et forhold som måtte holdes hemmelig både for Hedvigs mor og stefar, såvel som for Sixtens kone, ettersom han allerede var gift og hadde to barn.
Flukten
De fortsatte med å holde kontakt gjennom brevveksling fram til mai 1889. Sirkuset var da kommet til Sundsvall i det nordlige Sverige. Mens de var her fikk Hedvig et brev fra Sixten som ventet på henne ved jernbanestasjonen i Bollnäs. Hedvig pantsatte smykkene sine og stakk av sammen med Sixten. De reiste først til Stockholm og derfra videre med tog til København før de skrev seg inn som bryllupsreisende på et hotell i Svendborg.
Den 15. juli 1889 kom Cirkus Bergman til Svendborg, og av frykt for å bli gjenkjent dro paret til Troense, en landsby på den nordøstlige delen av øya Tåsinge. De tok inn på et sommerpensjonat, men det var slutt på pengene. 18. juli, uten penger og fremtidsutsikter, fortalte paret de at de skulle på en liten skogstur. De fikk pakket en matkurv og dro til Nørreskoven, der Sixten først skjøt Elvira og dernest seg selv.
Gravsted
Paret er begravet på Landet Kirkegård. Det er satt opp et minnesmerke i Nørreskov, der de ble funnet døde. De opprinnelige gravstenene fra 1889 hadde ulike farver, Hedvigs var hvit og Sixtens gråsort. På 75-årsdagen i 1964 ble de skiftet ut med en stor gravsten, som også oppga Hedvigs kunstnernavn, Elvira Madigan. I 1999 ble området renovert og de gamle gravstenene igjen tatt i bruk, men nå vendt mot øst. Dessuten ble det satt opp en minneplate med ordene:
<blockquote class="toccolours" style="float:none; padding: 10px 15px 10px 15px; "> ELVIRA MADIGAN og SIXTEN SPARRE
På dette sted begravedes lørdag den 27. juli 1889 linedanserinden Hedvig Jensen, bedre kendt som Elvira Madigan, og den svenske løjtnant Sixten Sparre.
Parret var nogle dage forinden blevet fundet døde i Nørreskov få km herfra efter forsvinden og flugt fra Sverige. Her havde hun været stjerneartist i sin stedfader John Madigans cirkus, hvor Sixten Sparre havde set hende og var blevet forelsket i hende.
Uden forældrenes viden havde Elvira Madigan og Sixten Sparre haft brevkontakt et års tid. I juni 1889 forlod hun cirkus under dets ophold i Sundsvall og flygtede med Sixten Sparre til Danmark. Efter en måned i Svendborg rejste de to den 15. juli til Taasinge, hvor de lejede sig ind i et hus i Troense.
Da parrets kærlighedshistorie ikke havde nogen fremtid for sig, endte flugten til Taasinge nogle dage senere tragisk med, at han under en udflugt i Nørreskoven med sin tjenesterevolver skød hende og sig selv. Hun blev 21 år, han 35.
Begravelsen blev forrettet af sognepræst Vilhelm Schousboe i nærvær af et stort følge.
Hedvig Antoinette Isabella Eleonore Jensen blev født den 4. december 1867 i Flensborg som datter af artisterne Frederik Jensen og Eleonora (kaldet Laura) Cecilia Christina Maria Olsen. Først i 1892 giftede moderen sig med John Madigan.
Film
Historien danner bakgrunn for flere filmer. Mozarts Klaverkonsert nr. 21 i C-dur, hvis annen sats ble benyttet i den svenske filmen fra 1967, kalles nå iblant Elvira Madigan.
Skillingsvisa «Elvira Madigan»
Det finnes flere skillingsviser basert på historien om henne. Redaktør Johan Lindström Saxon fra Sundsvall i Sverige har skrevet den som er mest kjent. Han hevdet også å ha møtt Elvira Madigan, da Sirkus Madigan hadde vært i Sundsvall. Saxon trykket visa på sitt eget trykkeri i Sundsvall i 1889. Melodien, som er velkjent og brukes på andre skillingsviser, hadde Saxon hørt på marknad i Närke. Første opplaget på skillingsvisa om Elvira Madigan var på 30 000 eksemplarer, og den ble en kjempesuksess over hele Norden. Den er innspilt på platen Frem fra Glemselen kap. 4 med Rita Engebretsen.
Teksten
sørgelig det var den ende som tok frøken Madigan. slank om livet som en stengel men hun fikk en bitter død. hørtes bifallsropen hvine i fra fylte benkers rad. øyner lyste, hjertet dirret og hans elskovsbønn ble hørt. og fra disse da han rømte med Elvira Madigan. for langt ut i vide verden lengtet de å ta seg ut. for å unngå lover strenge søkte de sin ro i grav. skuddet traff Elviras hjerte og med ett så var hun død. kjærligheten er en gåte hele livet til en dør.
Dmitrij Sakunenko
Dmitrij Nikolajevitsj Sakunenko (russisk Дмитрий Николаевич Сакуненко, født 7. januar 1930 i Ust-Talmenka, Altaj kraj, død 13. september 2014 ) var en russisk skøyteløper. Han representerte Torpedo Vladimir og Sovjetunionen.
Sakunenko var en sovjetrussisk mesterskapsløper på midten av 1950-tallet. Han måtte riktignok stille i skyggen av Oleg Gontsjarenko og Boris Sjilkov, men kapret en bronse i EM på skøyter i 1955 som beste resultat i internasjonale mesterskap.
Han fikk imidlertid æren av å bli den første i verden til å underskride åtteminutters grensen på 5000 meter da han gikk på 7,54.9 under rekordløpene på Medeo i januar 1955. Tiden ble senere i samme stevne slått av Sjilkov, men han vant stevnet og satte verdensrekord sammenlagt. Serien 42,6 – 7,54.9 – 2,13.0 – 16,44.3 gav en rekordforbedring på mer enn fire tidspoeng, og rekorden ble stående i åtte år. Da den først ble slått, skjedde det i to forskjellige stevner samme helg, og i løpet av sesongen 1963 var den forbedret med over seks tidspoeng.
Annet
Han var æresborger av Vladimir oblast fra mai 2010. Sakunenko mottok medalje for tapper arbeidsinnsats (Медаль «За трудовую доблесть»), og minnemedalje for 100-året av Lenins fødsel i 1970.
Makwanpur (distrikt)
Makwanpur (transkriberes også Makawanpur) er et av Nepals 75 administrative distrikter. Distriktet ligger i Narayani sone i Sentralregionen.
Distriktet har et areal på 2 426 km². Befolkninga var i 2001 392 604.
Hetauda, med befolkning i 2005 anslått til 84 800, er distriktshovedstad. Hetauda er en viktig industriby, der riksveiene Tribhuvan Rajmarg fra Kathmandudalen til India og Mahendra Rajmarg fra øst til vest i Nepal krysser hverandre.
Peregrinus da Castello
Peregrinus da Castello (født i Città di Castello? i Italia, død 7. juli 1322 i Zaiton i Kina) var katolsk biskop av den store havnebyen Zaiton (dagens Quanzhou i Fujian) det sørlige Kina fra 1318 til sin død i 1322.
Han tilhørte fransiskanerordenen, og var først misjonær i Khanbaliq (som var navnet på det mongolske Beijing under Yuan-dynastiet). Et sammendrag av et brev han forfattet den 30. september 1318 gir informasjon om den katolske misjon i Kina på den tid.
Jinhua
Jinhua (kinesisk: 金华市, pinyin: Jīnhuá Shì) er et byprefektur i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Jinhua har en velutviklet økonomi, og ligger ca. 300 kilometer sør for Shanghai, i en dal.
Jinhua har ca. 4,5 millioner innbyggere og et areal på 10.900 km².
Jinhua er kjent for sine matspesialiteter jinhuaskinke og dousha subing, det siste søtt bakverk av røde bønner.
Administrative enheter
Jinhua består av to bydistrikter, fire byfylker og tre fylker:
Luftfart
Jinhua betjenes av Yiwu lufthavn i fylket Yiwu.
Vei
Kinas riksvei 330 løper gjennom området. Den fører nordvestover fra Wenzhou i Zhejiang til Shouchang i Jiande i samme provins.
Bodilprisen
Bodilprisen er en dansk filmpris utdelt første gang 29. april 1948. Den deles ut av Danske Filmkritikere (tidligere kalt Filmmedarbejderforeningen). Prisen er oppkalt etter de danske skuespillerne Bodil Ipsen og Bodil Kjer.
Siden 1951 har det også blitt delt ut en Æres-Bodil til en person, som gjennom årene har markert seg på en betydningsfull måte, og fra 2008 en Sær-Bodil for en av årets vesentligste innsatser
Bodilstatuetten i porselen ble skapt av tegneren Ebbe Sadolin og billedhuggeren Svend Jespersen.
Reliquia
Reliquia santamarta er en dagsommerfugl i gruppen hvitvinger. Denne arten, som er den eneste i slekten Reliquia, ble oppdaget så sent som i 1975.
Utseende
En middelsstor, hvit sommerfugl. Kroppen er ganske hårete. Forvingen er hvit ved svart vingespiss og noen svarte tegninger i den ytre delen. Bakvingens overside er gråhvit. Undersiden av bakvingen er grønnlig med lange, smale, hvite flekker.
Levevis
Arten lever i fjellene mellom 3500-4500 meter over havet, på høyslette (páramo).
Utbredelse
Arten finnes bare i Sierra Nevada de Santa Marta-fjellene i det østlige Colombia.
Ullern videregående skole
Ullern videregående skole er en videregående skole i bydel Ullern i Oslo. Skolen ble etablert i 1898 som Bestum middelskole. Skolen tok i bruk lokaler i Ullernchauseen i 1931. Dette bygget ble revet i 2012 mens skolen var i midlertidige lokaler i Vika.
Ullern videregående skole er blant Oslos mest søkte skoler. .
Historie
Skolen ble etablert i 1898 som privatskolen Bestum middelskole og var den første virderegående skolen i området. Fra 1900 fikk skolen eget bygg tegnet av arkitekt Johan Storm Munch i Nedre skogvei 14. I 1919 tok Aker kommune over skolen og navnet ble endret til Ullern middelskole. Plassmanger gjorde at dagens bygg i Ullernchausséen ble oppført etter tegninger av arkitekt Georg Greve. Skolen ble utvidet til gymnas i 1936 med nye tilbygg og egen gymnastikksal, og hadde det året 500 elever. rett før krigen i 1940 var elevtallet 700. I årene 1968 til 1978 huset skolen ungdomstrinn, før de ble flyttet til Øraker skole.
Ullern Basket har sin bakgrunn fra skolen, der landets første basketballklubb, ganske enkelt kalt Basket, ble stiftet i 1956.
Rundt årtusenskiftet hadde skolen opplevd nedgang i søkertall og var vurdert nedlagt. En del grep ble tatt av rektor, Pål Riis, som gis mye av æren for at skolen snudde en negativ trend til å bli en av Oslos best søkte skoler. Skolen ble utnevnt som demonstrasjonsskole for skoleårene 2006-2008, blant annet på grunn av gode faglige prestasjoner.
Fra høsten 2011 var skolen midlertidig relokalisert i lokalene til Christiania tekniske skole i Cort Adelers gate 30. Ullern videregående skole er fra august 2015 samlokalisert med Oslo Cancer Cluster der skole, forskningsmiljøer og næringsliv skal samarbeide tett om den videre utviklingen. Skolen er en del av Oslo Cancer Cluster Innovasjonspark i Ullernchausséen 64-66 på Ullern. Skolen har fra 2015 utdanningsprogrammene helse- og oppvekstfag og elektrofag i tillegg til studiespesialisering og medier og kommunikasjon. Ullern videregående skole har også en tilrettelagt avdeling med 25 plasser. Per august 2015 har skolen 750 elever og ca 100 ansatte.
Ullernrevyen hadde sin første premiere allerede i 1936. Den har vært arrangert i skolens ombygde kantine. Fra 2015-16 vil revyen kunne spilles fra egen scene i auditoriet Kaare Norum, som er storstue i nybygget i Ullernchausséen 66.
Deler av NRK-serien "Valkyrien" som hadde premiere 01.01.2017, ble spilt inn på Ullern videregående skole.
Jakob Sande
Den kjente dikteren Jakob Sande (1906–1967) var lektor ved Ullern gymnas fra 1946–1965. I starten skal han ha vært en interessant lærer som gjerne leste dikt for elevene. Han fant seg derimot ikke til rette i Oslo, og det gikk nedover med ham i løpet av tiden han jobbet der. Etter noen år var han sterkt preget av alkoholmisbruk og kom ruset på jobb i tillegg til at han var mye borte. Til tross for at han mistrivdes i byen var han lærer ved skolen frem til 1965.
Matteo Rosso Orsini
Matteo Rosso Orsini (født ca. 1230, død 4. september 1305 i Perugia i Italia) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han tilhørte Orsinislekten som i flere århundrer skulle spille en viktig rolle i den romerske kirkes historie.
Han ble kreert til kardinal 22. mai 1262 av pave Urban IV.
Han var nevø til kardinal Gaetano Orsini, den senere pave Nikolaus III.
Fordamper
En fordamper er en hovedkomponent i et varmepumpende anlegg ved å sørge for å hente opp varme fra en kilde. I en fordamper opprettholdes et lavt trykk for kuldemediet av en kompressor. Ved at varme tilføres på motsatt side av rørsystemet, vil kuldemediet fordampe slik at mer kan suges inn i kompressoren. Nytt kuldemedium tilføres fordamperen fra en strupeventil, normalt som en blanding av væske og damp.
Evaporator Verdampfer (Verfahrenstechnik) Evaporador Evaporatore Höyrystin
Pont du Gard
Pont du Gard er en akvedukt og bro i den sørlige del av Frankrike. Den ble bygd av romerne, og muligens ferdigstilt i 18 f.Kr., eventuelt noen tiår senere, ifølge nyere utgravinger. Akvedukten ligger nært Remoulins i departementet Gard.
Pont du Gard betyr bokstavelig «Broen over Gard-elven». Gard-elven, i dag Gardon, har gitt navn til departementet Gard.
Beskrivelse av akvedukten
Akvedukten er bygget i tre plan (etasjer) og er 49 m høy. Det lengste planet er 275 meter langt.
Nederste plan fungerer som vei, mens øverste plan har en innebygget vannkanal, som er 1,8 meter dyp, 1,2 meter bred og har et fall på 0,2 prosent. Den er et av de best bevarte eksempler på en romersk vannvei.
Akvedukten var en del av en 50 km langt vannledning, som ble forsynt med vann fra en kilde nær Uzès til bruk i den romerske by Nemausus, dagens Nîmes. Fallet på akvedukten var 34 cm/km (1/3000). Det vertikale fall var kun 17 m på den totale lengde av akvedukten.
Akveduktsystemet forsynte Nemausus (Nîmes) med 20 000 kubikkmeter vann pr. dag. Andre deler av vannsystemet som kan besiktiges i dag er castellum divisorium, vannfordelingshuset i Nîmes.
Akvedukten er bygget uten bruk av mørtel. Steinene som er brukt veier opp mot 6 tonn og holdes sammen av jernklemmer. Arbeidet kan ha beskjeftiget 800-1000 mann, og vart i inntil 15 år. Mens det tidligere var vanlig å datere arbeidet til ca. 19 f.Kr. er det nå vanlig å anta av det ble utført mellom år 40 og 60.
Assault Amphibious Vehicle
Assault Amphibious Vehicle (AAV), offisiell betegnelse AAV-7A1 (tidligere kjent som LVT-7), er en amfibisk pansret personellkjøretøy. Det ble utviklet av FMC (senere United Defense som ble en del av BAE Systems), og de første produksjonsvognene ble levert i 1971. Det er spesielt tilpasset landsettinger fra sjøen. De kan ha 24 tungt bevæpnede marinesoldater. Hovedbruker av kjøretøyet er US Marines.
AAV ble først introdusert i 1972 som erstatning for LVT-5.
Kjøretøyet blir ofte nevnt ved sitt kallenavn, amtrack, en forkortelse for «Amphibious Tractor» - amfibisk traktor.
Aïn Témouchent
Aïn Témouchent (arabisk: عين تموشنت transliterasjon: ʿAyn Timūšanat) er en by nordvest i Algerie med 57 860 innbyggere (2007). Byen er administrasjonssenter for provinsen med samme navn.
Aïn Témouchent ligger 82 km øst for grensen til Marokko.
Ringnes (selskap)
Ringnes AS er Norges største bryggeriselskap med cirka 900 medarbeidere per 2021. Selskapet eies av Carlsberg Group, som er verdens fjerde største bryggerikonsern.
Ringnes leverer øl, brus og vann til det norske drikkemarkedet.
Historien før det 20. århundre
I 1876 ble interessentskapet Ringnes & Co startet sammen med Axel Heiberg som finansiell støttemann. Det første brygget til Ringnes & Co ble satt av Amund 28. november 1877, da startet det som nå har blitt over 140 års bryggerihistorie.
En av hovedgrunnene for at Ringnes & Co ble etablert i Thorvald Meyers gate er at Axel Heiberg var svigersønn av Thorvald Meyer som var en forretningsmann som eide deler av Grünerløkka hvor Thorvald Meyers gate ligger. Ringnes & Cos bistand til ekspedisjonene til Fridtjof Nansen og Otto Sverdrups Fram-ferder skapte mye publisitet for selskapet. Tre øyer i det nordligste Canada (vest for Grønland), har Sverdrup oppkalt etter bryggeriets stiftere: Axel Heiberg Island, Amund Ringnes Island og Ellef Ringnes Island.
Ringnes & Co skiftet navn til Ringnes Bryggeri AS i 1899, og ble dermed et aksjeselskap.
I 1901 overtok Harald Sigvart Maartmann ledelsen som administrerende direktør.
Mellomkrigstiden
I 1920 tok Knud Maartmann Ringnes over som Administrerende Direktør fra Harald Sigvart Maartmann. I mellomkrigstiden ble både bryggeriet og transportutstyret modernisert. De velkjente hestene til Ringnes Bryggeri AS ble ikke helt borte, men ble brukt helt frem til 1952. Hestene var så innarbeidet og kjente blant publikum at de var et innslag i gatebildet som for mange var umistelig.
Andre verdenskrig
Under den andre verdenskrig kom Ringnes Bryggeri AS' store maltlagerplass til gode, da det var umulig å få tak i malt under krigen. Det ble innført forskjellige rasjoneringer under krigen, uten helt å stoppe produksjonen. Bryggeriet ble brukt som et lagersted for reservedeler som kunne brukes til fly og flymotorer. Under krigen ble det gjennomført en aksjon ved Ringnes Bryggeri AS, for å sabotere tyskerne. Det var ikke en aksjon mot bryggeriets produksjon.
Etterkrigstiden
Tiden etter krigen ble brukt til gjenoppbygging av bryggeriet. Ringnes Bryggeri AS hadde allerede en omsetning både innenlands og på eksportmarkedet på 101,043 hektoliter i 1946. I 1975 var omsetningen på hele NaN hektoliter totalt for året.
Den moderne tid
Ringnes Bryggeri AS var en familiebedrift frem til fusjonen med De sammensluttede bryggerier (Frydenlund/Schous) i 1978 da Nora Industrier AS overtok eierskapet. Disse bryggeriene gikk sammen under navnet Ringnes Frydenlund AS. Nora Industrier overtok E.C. Dahls Bryggeri og Hamar Bryggeri i 1987. Året etter ble Ringnes AS stiftet som følge av sammenslåingen av Nora Fabrikker og Ringnes Frydenlund AS. Farris (mineralvann) ble også en del av Ringnes AS.
På 1990-tallet gikk Tou Bryggeri og Norsk Kildevann AS i Imsdalen i Østerdalen inn i Ringnes AS. Fem år etter det ble Ringnes AS slått sammen med svenske Pripps og ble selskapet Pripps Ringnes AS. I 1997 ble Orkla ASA eneeier av selskapet Pripps Ringnes AS. Kun tre år etter fusjonerte Pripps Ringnes AS med Carlsberg, i det som den gang ble verdens femte største bryggerikonsern: Carlsberg Breweries.
Nærmere 1,2 milliarder kroner ble investert i det som var ett av Europas mest moderne og effektive anlegg for produksjon av øl og brus da Ringnes Bryggeri Gjelleråsen ble påbegynt i 1993. Bryggeriet stod ferdig i 2000 og arealet er på hele 70,000 m2. Anlegget har en produksjonskapasitet på rundt 165 millioner liter brus og øl i året. Høytlageret har automatisk sortering med 13,300 paller. Bryggeriet tapper alle merkene i Ringnes AS' portefølje, med unntak av de lokale ølmerkene i Arendal og Trondheim. Anlegget er utstyrt med eget bønnerom og kantine.
I 2000 ble Nordlandsbryggeriet i Bodø lagt ned og produksjonen ble lagt til Ringnes E.C. Dahls Bryggeri i Trondheim. Tre år senere ble Tou Bryggeri i Stavanger også lagt ned.
I 2001 gikk den siste flasken med Ringnes øl ut av bryggeriet som hadde holdt til i Thorvald Meyers gate siden 1877. Da var tiden inne for å flytte produksjonen til et moderne bryggeri på Gjelleråsen.
I 2004 solgte Orkla ASA sine aksjeposter på 40 prosent i Carlsberg Breweries til Carlsberg AS, som dermed ble eneeier av Pripps Ringnes AS.
Carlsberg Group eier Ringnes AS med 100 prosent.
I 2009 solgte Ringnes AS bryggeriet i Arendal til lokale eiere.
Ringnes AS produserer sine produkter på E.C. Dahls bryggeri, Imsdal, Farris (mineralvann) og Ringnes Bryggeri Gjelleråsen.
Kidsa har alltid rett
Kidsa har alltid rett er Gatas Parlament sitt tredje studioalbum.
Ouroboros
Ourobouros (gresk Οὐροβόρος «selvfortærer», bokstavelig «halefortærer» eller «halesluker», av gresk ourá, 'hale' og bóros, «fortære») eller uroboros (latin) er et opprinnelig egyptisk-gresk billedsymbol formet som en slange, en bevinget drage eller et krypdyr som biter seg selv i sporden og eter sin egen hale. Dyret danner en sluttet ring, ofte en sirkel, ved å bite seg fast i seg selv. Det er en utbredt figur som representerer «alt-i-alt», eksistensens totalitet, helhet, uendelighet, evighet, kosmos' sykliske vesen, udødelighet, gjenfødsel og den uavbrutte fornyelsen av livet («enden er begynnelsen»).
Symbolet er antatt å ha vært inspirert av Melkeveien, da en del oldtidstekster viser til en form for slange av lys som bor i himmelen. Oldtidens egyptere assosierte den med Wadjet, en av sine eldste guddommer, som også var et annet aspekt av Hathor. I orfisk kosmologi omgir den verdensegget. Ouruboros forener sirkelens og sjøormens symbolikk, og kan tolkes som det våte elements parallell til Fugl Føniks. I norrøn mytologi finnes verdensslangen som slynger seg om Midgard, Midgardsormen som omfavner hele verden i havets avgrunn ved å bite seg i halen.
Sigurd Hoels romaner bærer ouroboros-merket.
Ny-Krohnborg skole
Ny-Krohnborg skole er en kommunal barne- og ungdomsskole på Solheim i Årstad bydel i Bergen. Skolen ble tegnet av byarkitekt Kaspar Hassel (1877–1962) og åpnet den 27. august 1924. Ungdomstrinnet mottar også elever med bakgrunn fra Minde barneskole som bor nærmere Ny Krohnborg enn Storetveit skole.
Skolen har også en barnehage, og har gjennomgått en omfattende ombygging med blant annet kulturhus og idrettsanlegg.
Historikk
Bakgrunnen for opprettelsen av skolen var den store tilflyttingen til områdene rundt Solheimsviken etter bybrannen i 1916. Historiske kart viser at Blekenberg gård lå der som skolen ble bygget. Ved åpningen huset skolen 1174 elever, fordelt på 36 klasser. Bygningen inneholdt 34 klasserom, rikelig med spesialrom og var fra første stund utstyrt med svømmebasseng, og hadde lenge en egen skolehage der elevene plantet blomster og grønnsaker. Skolehagen ble senere fjernet, og det ble bygget en uteplass som i dag brukes av barnehagen ved skolen. Elevtallet nådde sin topp i 1932 med 1 872 elever fordelt på 56 klasser.
Under krigen var skolen en kort tid i bruk som tilfluktsted for familier som hadde forlatt hjemmene sine. I etterkrigstiden var skolens nærområde preget av en viss fraflytting og elevtallet falt markant. Fra og med 1945 ble Gyldenpris skoledistrikt lagt til Ny Krohnborg skole.
Etter innføringen av niårig folkeskole i 1960 gikk elevene fra Ny Krohnborg de to siste årene ved Dragefjellet skole. Denne overgangsordningen opphørte i 1977.
Ny Krohnborg har/har hatt skolekorps, musikkensemble og skolekor. Skolekorpset fra Ny Krohnborg var fast kulturelt innslag når Bergens Mekaniske Verksted skulle sjøsette skip som var bygget i Solheimsviken. Området det ligger på er også en av grunnene til hvorfor den er en multikulturell skole. Skolen har 396 elever med 100 forskjellige nasjonaliteter og et mindre antall språk. Dette gjør Ny Krohborg til et av Bergens mest diverse skole. Det historiske arkivet etter Ny-Krohnborg skole oppbevares ved Bergen Byarkiv. Her finnes også informasjon om Ny-Krohnborg skolekor, Ny-Krohnborg skoles foreldrelag, Ny-Krohnborg skoles musikkensemble og Ny-Krohnborg skolekorps.
Arkitektur
I det første utkastet som byarkitekt Kaspar Hassel arbeidet med i perioden 1920-1923, hadde skolens hovedfløy tre etasjer, og hadde til sammen 26 klasserom. Skolen ble først tegnet i nybarokk stil, med et uttrykk som var likt utformingen av Nygård skole. Skolestyret vedtok imidlertid at skolen burde bygges større for å imøtekomme det voksende antall barn i skolepliktig alder. For å møte disse kravene, forlot Hassel det nybarokke uttrykket til fordel for den mer stramme og stilsikre nyklassisismen, den som utformingen som fasadene fikk på Torgalmenningen i samme perioden. Likevel ble fasaden mot Rogagaten utformet etter det første utkastet. Det nybarokke ses der i de små, buete vinduene og en buet dør, samt buet steinsetting over disse. På fasadens andre etasje er det rytmisk plasserte pilastere og veggen avsluttes med tannsnittbord øverst. Med de to tårnene på hver side, gir fasaden er inntrykk av å være en festning eller middelalderborg. Det ene tårnet var den tidligere vaktmesterboligen og det andre er kortveggen/fasaden til en av hovedfløyene, som er et høyere og mer dominerende bygg med større etasjehøyde og større vinduer. Alle hjørnebyggene ble bygget med valmet tak, noe som er en form for middelalderromantikk i arkitekturen.
Da skolen stod ferdig bygget bestod den av fem bygninger arrangert rundt et kvadratisk gårdsrom. De forskjellige byggene hadde ulik form og størrelse og var plassert i et nøye avpasset forhold til hverandre og omgivelsene. Skolen hadde to hovedfløyer med undervisningsrom, en lav fløy som inneholder uværsskur, en vaktmesterbolig og en bygningsdel hvor det var kontor for overlærer, spisesal og et par store klasserom. Hjørnene var markert med et tårn eller lignende. Anlegget omslutter en kvadratisk gårdsplass som tidligere var delt i to; en gutteside og en jenteside.
Både arkitekturhistorisk og antikvarisk er Ny Krohnborg skole et viktig bygg som viser overgangen mellom to arkitektoniske faser i den bergenske bygningshistorien.
Rehabilitering
En større rehabilitering/oppgradering av skolen og skoleområdet ble utført 1979-1980. Barnehage kom til i sørfløyen fra 1992. Det hadde alltid blitt diskutert om en oppussning for skolen, og skolen oppfordret kommunen for å få dette i gang. Det ble ikke tatt seriøst, før en førsteklassing i 2009, hadde fått en rotte i sekken, som hadde lagt fra seg avføring på leksene hennes. Dette ble publisert på lokale avsier, og skapte mye diskusjoner om at kanskje de burde ta dette på alvor.
I anleggsperioden var både barnehagen og skoleelevene overflyttet til nedlagte Ulriken skole, med unntak for elevene fra Minde skolekrets som hadde plass ved Storetveit skole. Den rehabiliterte skolen har ut ifra dagens arealnormer plass til 500 barn (skoleelever og barnehage).
Kostnaden for ombygging og rehabilitering var 300 millioner kroner. Etter åpningen fikk Bergen kommune sterk kritikk for mange feil og for at det ble for dyrt.
Ny-Krohnborg gård
Skolen har fått navnet sitt fra Ny-Krohnborg gård. Hovedhuset til denne gården eksisterer fremdeles og har adressen Løvstakkveien 34A. Hovedhuset er en sveitserbygning med glassveranda i to etasjer og er rikt dekorert. Ingen av driftsbygningene er bevart, men grunnmuren til uthuset kan fremdeles sees i dag som steinmuren foran blokken i Løvstakkveien 34B.
FSF Free Software Awards
Free Software Foundation (FSF) deler ut to årlige priser. Siden 1998 har FSF delt ut Award for Advancement of Free Software og siden 2005 også Free Software Award for Projects of Social Benefit.
Utdelingsseremonier
I 1999 ble utdeling avholdt i Jacob Javits Center i New York City i New York. I 2000 ble utdelingen avholdt ved Musée d'Art et d'Histoire du Judaïsme i Paris. Fra 2001 til 2005 ble utdelingseremonien hold i Brussel at the Free and Open source Software Developers' European Meeting (FOSDEM). Siden 2006 har prisen blitt utdelt som en del av FSFs årlige møte i Cambridge i Massachusetts.
Advancement of Free Software award
Free Software Foundation Award for the Advancement of Free Software blir hvert år tildelt en person som har kommet med et betydelig bidrag til fremdriften og utviklingen av fri programvare gjennom aktivitetet som er i samsvar med ånden i fri programvare. En person kan bare motta prisen en gang.
Vinnere
for his work on easing the exchange of medical images and developing Orthanc.
Free Software Award for Projects of Social Benefit
Free Software Award for Projects of Social Benefit er en årlig pris som deles ut av Free Software Foundation (FSF). Ved kunngjøringen av prisen uttalte FSF at:
"Denne prisen blir utdelt til prosjektet eller teamet som er ansvarlig for å bruke fri programvare, eller ideene til fri programvarebevegelse, i et prosjekt som med vilje og vesentlig er til fordel for samfunnet i andre aspekter av livet."
Ifølge Richard Stallman, President av FSF, var prisen inspirert av Sahana-projektet som ble utviklet, og brukt, for organiseringen av overføringen av bistand til tsunamiofre i Sri Lanka etter jordskjelvet og tsunamien i Indiahavet 2004. Utviklerne indikerte at de håpet å tilpasse det til bistand for andre fremtudige The developers indicated that they hope to adapt it to aid for other future katastrofer.
Dette er den andre årlige prisen opprettet av FSF. Den første var Award for the Advancement of Free Software (AAFS).
Vinnere
Prisen ble først utdelt i 2995 og mottakerne har vært:
Jumièges
I Jumièges finnes ruinene etter en benediktinske klosterkirke fra 1040–1067. Klosterkirken er et av de eldste eksempler på den romanske arkitekturen i Frankrike. Klostret ble grunnlagt i 624, ble plyndret og ødelagt av vikinger i 842 og ble gjenopprettet av Rollos sønn Vilhelm Langsverd i 925 før det ble endelig ødelagt i slutten av den franske revolusjon av 1789.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Jumièges
McDiarmid Park
McDiarmid Park er hjemmebanen til den skotske fotballklubben St. Johnstone FC fra Perth. Den har 10 673 sitteplasser og publikumsrekorden er 10 525, og denne ble satt 23. mai 1999 da Tayside-rivalene Dundee FC var på besøk i sesongavslutningen denne sesongen.
Etter 65 år på det tidligere stadionet Muirton Park på nordsiden av byen, ble dette stadionet og en tilhørende isbane kjøpt av den britiske supermarkedkjeden Asda i 1986. De ville sanere området og bygge et supermarked. Asda skulle da finansiere flyttingen av fotballklubben til et nybygget stadion vest i byen, hvor den lokale bonden Bruce McDiarmid ga i desember 1988 tomten til det nye stadionanlegget. Denne tomten hadde en anslått verdi på rundt GBP 400 000, men Bruce McDiarmid så på denne gaven av det han kalte «berry and barley fields» («bær og byggmarker») som en gave til Perths befolkning. St. Johnstone insisterte imidlertid på at McDiarnmid skulle få en aksjeandel på 20 % og ærespresident i fotballklubben.
Skottlands kvinnelandslag spiller normalt sine hjemmekamper på denne banen. I tillegg er også blitt brukt til Rugby union-kamper, hvor laget Caledonia Reds brukte banen til de ble slått sammen med Glasgow Warriors i 1998.
I tillegg er banen blitt brukt til konserter og store møter, blant annet har den skotske avdelingen av Jehovas vitner sine årlige kongresser her hver sommer. Som konsertarena ble den åpnet av Elton John 6. juli 2008.
Bernard Ayglier
Bernard Ayglier (født ca. 1216 i Lyon i Frankrike, død 4. april 1282 i Monte Cassino i Italia) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Ayglier tilhørte benediktinerne. Han ble i 1256 abbed i Lerinum nær dagens Cannes. Pave Urban IV utnevnte ham til abbed og reformator av klosteret Monte Cassino.
Han ble kreert til kardinal av pave Klemens IV.
Michael Chang
Michael Chang, (født 22. februar 1972 i Hoboken, New Jersey) er en tidligere profesjonell amerikansk tennisspiller. Hans hjemstavn i Kina er Chaozhou.
Chang ble profesjonell tennisspiller i 1988 og i løpet av sin tenniskarriere som varte til 2003 vant han 34 turneringer, alle i single. Han var som best nummer to (1996) på rankingen over verdens beste singlespillere. Han spilte i totalt fire Grand Slam-finaler hvorav han vant én; French Open i 1989 da han beseiret svenske Stefan Edberg med 6-1, 3-6, 4-6, 6-4, 6-2.
Michael Chang deltok også på det amerikanske Davis Cup-laget i 1989–90 og 1996–97. Han spilte totalt tolv Davis Cup-kamper hvorav han vant åtte.
Maragheh
Den var i middelalderen hovedstad for Ilkhanatet og patriarkalsete for Den assyriske kirke i Øst.
Aage Grundstad
Aage Grundstad (født 26. mai 1923, død 8. april 2012 ) var en norsk prisbelønt trekkspiller, opprinnelig fra Vefsn.
Edward Saksehånd
Handling
Det var en gang en oppfinner som bodde i et slott som lå høyt oppe på en ås. Hans største oppfinnelse var Edward. Mannen døde før Edward ble ferdig laget. Edward fikk skarpe metallsakser som hender. Han var veldig sjarmerende, men han var ikke fullkommen. Han bodde for seg selv i det store slottet. En dag kom det ei snill dame fra Avon ved navn Peg på besøk. Hun ville selge sminke, men da hun så Edward tok hun ham med hjem til sin familie. Det var ikke lett for Edward i begynnelsen. Han var sjenert, og han passet ikke inn i samfunnet. Etterhvert som tiden gikk, ble han nokså populær hos naboene. Edward kunne klippe ting som ingen andre kunne. Han fikk jobbe i hagene til folk, klippe håret til damene og hundene osv. Han forelsker seg i datteren til den snille damen (Kim). Edward gjorde alt hun ba om for å få henne til å like ham.
Denne filmen har en sterk kjærlighetshistorie, humor og en dramatisk handling.
Robert Penn Warren
Robert Penn Warren (født 24. april 1905 i Guthrie, Kentucky, død 15. september 1989 i Stratton, Vermont) var en amerikansk forfatter, lyriker og litteraturkritiker. Han har mottatt tre Pulitzerpriser: i 1947 for romanen Alle kongens menn og lyrikkprisen i 1957 og 1979. Han er den eneste som har vunnet Pulitzerprisen for roman og lyrikk.
Alle kongens menn var løst basert på politikeren Huey Pierce Long, som blant annet var guvernør i Louisiana og senator. Boken følger politikeren «Willie Stark» gjennom journalisten «Jack Burden». Boken ble filmet i 1949, og vant Oscar for beste film. Boken ble også filmet i 2006.
Vålåsjø stoppested
Vålåsjø stoppested er en jernbanestasjon som ble åpnet i 1921 da Dovrebanen ble tatt i bruk. Den ligger ved Vålåsjøens østre ende i Dovre kommune i Innlandet. Stoppestedet var betjent til 1. oktober 1958. Persontrafikken ble nedlagt 27. mai 1990.
Vålåsjø kryssingsspor ble åpnet ved stoppestedet i juni 2013, og består av et 710 meter langt kryssingsspor, som gjør at to godstog kan møtes.
Aerob
Aerob kan sikte til:
Kettering (distrikt)
Kettering er et administrativt distrikt i Northamptonshire i England. Det har navn etter administrasjonssenteret Kettering. Distriktet dekker et areal på 233,49 km² og hadde 93 475 innbyggere i 2011.
Bahrain World Trade Center
Bahrain World Trade Center er en bygning i Bahrains hovedstad, Manama. Den består av to tårn, og er en av de høyeste bygningene i Bahrain. Begge tårnene er 240 meter høye. Bygningen er den første skyskraper i verden som har integrerte vindmøller, for å produsere energi til bygningen. Dette har gitt bygningen flere priser for bruk av teknologi og miljøvennlighet.
Tårnene er designet som en blanding mellom seil og flyvinger, for å sikre at de tre vindmøllene har like høy fart. Vindmøllene er beregnet for å produsere 11–15 prosent av det totale energibehovet til tårnene, noe som vil bety om lag 1.1–1,3 gigawatt årlig. Vindmøllene ble tatt i bruk første gang 8. april 2008, samme år som bygningen sto ferdig.
Columbia Records
Columbia Records er det eldste plateselskapet som ennå er aktivt. Selskapet ble opprettet i 1888. I dag er selskapet underlagt Sony Music Entertainment.
CBS Records
Columbia startet sitt eget distribusjonsselskap for land utenfor USA og Canada i 1962, men kunne ikke benytte navnet Columbia Records. EMI eide de globale rettighetene til navnet, med unntak for USA og Canada, og navnet CBS Records ble derfor valgt. Dermed ble Columbias artister utgitt på CBS Records i resten av verden.
Ved Sonys oppkjøp av CBS Records Group, inkludert Columbia Records, var en av betingelsene at CBS beholdt navnerettighetene til CBS Records. Columbia Records eksisterer i dag som et underselskap til Sony BMG, mens CBS Records ble gjenopplivet som plateselskap underlagt CBS Corporation i 2006.
Beryllium
Beryllium er et grunnstoff med atomnummer 4 og kjemisk symbol Be.
Historie
Berylliumoksid ble oppdaget i 1798 av den franske kjemikeren Louis-Nicholas Vauquelin i mineralet beryll. Uavhengig av hverandre isolerte den tyske kjemikeren Friedrich Wöhler og den franske kjemikeren Antoine Bussy beryllium i ren metallisk form ved reduksjon av berylliumklorid med kalium i 1828. På grunn av berylliumsaltets søte smak, ble beryllium inntil 1957 kalt glucinium (med kjemisk symbol Gl) i Frankrike.
Navnet kommer fra gresk βηρυλλος, beryllos, som betyr mineral.
Egenskaper
Beryllium er et hardt og sprøtt jordalkalimetall. Til lettmetall å være, har beryllium et bemerkelsesverdig høyt smeltepunkt på 1 287 °C. Ved romtemperatur og tørr luft er stoffet korrosjonsbestandig, det dannes et passiviserende oksidsjikt som motstår angrep av kald konsentrert salpetersyre. I fuktig luft og vann dannes et hydroksid-sjikt. Beryllium blir raskt angrepet av saltsyre, natronlut og kalilut.
Kåre Orud
Kåre Orud (født 12. juli 1914 i Tune, død 7. november 1998 i Oslo) var en norsk billedhugger.
Beryllium
Isotoper
Naturlig forekommende beryllium består nesten utelukkende av den stabile isotopen 9Be. Det finnes spormengder av de ustabile isotopene 10Be og 7Be, som genereres av kosmisk stråling (Kosmogene isotoper). I tillegg finnes ytterligere 9 radioaktive isotoper. 10Be er mest stabil med en halveringstid på omtrent 1,4 millioner år, mens 7Be har halveringstid på 53,2 døgn og 11Be har halveringstid på 13,8 sekunder. De resterende isotopene har alle halveringstider kortere enn 1 sekund.
CAS-nummer: 7440-41-7
Kåre Orud
Blant hans kjente arbeider kan nevnes Sarpsborgpiken (1948) i Struer, Danmark; Rallarmonumentet i Rjukan; Steinhoggeren (1972) på Grorud og et monument over dronning Maud (1963).
Beryllium
Forekomst
Beryllium forekommer ikke i ren form naturlig, men er bestanddel i omkring 30 forskjellige mineraler. De viktigste er bertranditt (Be4Si2O7(OH)2), beryll (Al2Be3Si6O18), krysoberyll (Al2BeO4) og fenakitt (Be2SiO4). Beryllium er også bestanddel i edelstener som smaragd, akvamarin og rød beryll.
Varde
Varde (fra norrønt varði; beslektet med å være var, «oppmerksom, aktpågivende», beslektet med norrønt varða - holde vakt, hindre, stå til ansvar; engelsk ward og fransk guard ) er oppstablede steiner (eller oppstående stein) som merke på fjelltopp, langs sti og lignende. Disse steinkonstruksjonene som er plassert på høyder i terrenget, gjerne som grensemerke eller veimerke. I forbindelse med oppmålingen av Norge er mange varder bygget som siktmerke. Da markerer vardene trigonometriske punkter som ble benyttet i kartleggingen av Norge. I oppmålingen ble det bygget både runde og firkantede varder, og de ble fortrinnsvis plassert på fjelltopper med god utsikt. De hadde gjerne et tverrmål på 1 til 1,5 m og de var ofte omkring 1,5 til 2 meter høye.
Beryllium
Forekomst
De viktigste kommersielle beryllium-mineralene er bertranditt og beryll. Beryllium i metallform ble ikke kommersielt tilgjengelig før 1957, og fremstillingen foregår hovedsakelig ved kjemisk reduksjon av berylliumfluorid med magnesium.
Varde
Begrepet er også brukt om veter, men da ofte i formen vedvarde eller ildvarde. I tillegg brukes begrepet varde om en type sjømerker bygd opp av stein for å markere spesielle lokaliteter langs skipsleia.
Beryllium
Forekomst
I 2007 ble det utvunnet 130 tonn beryllium på verdensbasis. De største produsentlandene var USA (100 tonn), Kina (20) og Mosambik (6 tonn). Verdens utvinnbare beryllium-reserver er anslått til 80 000 tonn, hvorav 65 % ligger i USA.
Varde
Bruk og misbruk
I fjellet brukes i dag varder systematisk av blant andre Den norske turistforening for å markere sikre stier mellom hytter og andre turmål. Mange steder har lokale idrettslag og andre satt «nye» varder på toppen av fjell i nærområdene, gjerne med merkede turløyper for å gjøre det enkelt å komme dit.
Beryllium
Anvendelse
Beryllium absorberer ikke røntgenstrålinger og blir av den grunn brukt som "vinduer" i røntgenrør. Siden det er hardt, lett og bevarer formen over et stort temperaturområde blir beryllium brukt i supersoniske kampfly, romfart og satellitter. «Måneraketten» Saturn 5 hadde for eksempel dyser av rent beryllium. I kjernefysiske våpen blir beryllium brukt som nøytron-reflektor rundt ladningen for å redusere den kritiske massen. Tidligere ble beryllium brukt i lysstoffrør, men på grunn av helsefarene anvendes det ikke til dette formålet lenger. Beryllium brukes også i legering med kobber, såkalt berylliumkobber eller berylliumbronse. Denne legeringen er hard og motstandsdyktig mot syrer samtidig som den leder elektrisk strøm godt, og ikke slår gnister.
Varde
Bruk og misbruk
Enkelte har i tillegg gjort det til en "hobby" å markere sitt besøk ved å bygge enda flere varder, ofte på nye steder. Resultatet kan lett bli at det som skulle være en serie veivisere, blir en farlig løype å følge i tåke eller halvmørke. Varder skal lede deg på en trygg vei men med en mengde små-varder over alt, til og med på kanten av stup, blir det kun en ødeleggelse av naturen.
Høyfjellsterrenget ved Polarsirkelsenteret er klassifisert som tundraområde, og som sådant like følsomt for overforbruk som terrenget på Svalbard. Som bilde til høyre viser er deler av bakken merket både ved pyramidebygging og leting etter mer stein. På Svalbard er det forbudt å bygge varder. Sherpatrappene til Gaustatoppen blir ødelagt av uvitende mennesker som fjerner mindre stein, slik at trappetrinnene løsner og folk snubler og skader seg, for å bygge varder.
Fridalen skole
Fridalen skole er en kommunal barneskole i Fridalen i Årstad bydel i Bergen. Skolen har plass til 480 elever fra 1. til 7. klassetrinn.
Starten
Skolen åpnet den 22. august 1939, og var da den største skolen i Skandinavia, utstyrt med 28 klasserom, gymnastikksaler, matsal, kinosal, svømmebasseng m.m. Arkitekt var byarkitekt Kaspar Hassel (1877-1962), han tegnet for øvrig mange av de store byskolene i Bergen. Skolebygningen har en karakteristisk og monumental nyklassisistisk utforming med streng symmetri. Bygningen er sentrert om et forhøyet sentralt midtparti med fløyer plassert i en svak bue om skoleplassen.
Skolen startet opp med 910 elever fordelt på 31 klasser. Lærerstaben bestod av 13 lærere, 21 lærerinner. Skolens første rektor/overlærer var Olav Hoprekstad (1875-1965). Han gikk av med pensjon i 1946, og Waldemar Jørgensen (1897-1974) tok over som rektor.
Skolens forhold under 2. verdenskrig
Skolen var i drift i litt over et halvt år før den 2. verdenskrig brøt ut. Krigen fikk innvirkning på skolens hverdag. I første omgang måtte skolen stenge. Tyskerne overtok den midlertidig som hjelpesykehus. Skolen startet opp igjen den 15. august samme år. Haukeland, Solhaug og Minde skoler ble også lokalisert på Fridalen skole. I 1942 krevde okkupasjonsmakten at lærerne meldte seg inn i det NS-styrte lærersambandet, men mange lærere nektet. Lærernekten førte til at over 1000 lærere ble arrestert og internert, deriblant tre lærere fra Fridalen skole. Skolen ble igjen stengt for en kort periode våren 1942 og rektor Hoprekstad ble løst fra sin stilling. En annen kom inn i hans sted fram til 1945.