cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Atle Sponberg
Av andre ensembler nevnes at han var med i Tango for 3, at han er medlem i den plateutgivende Arvid Engegård-kvartetten, samt at han har deltatt med Oslo Camerata og Kristiansand kammerorkester. Han har spilt med TrondheimSolistene og har hatt et lengre samarbeid med akkordeonisten Frode Haltli.
Håvard Walseth
Håvard Walseth (født 16. desember 1983) er filmregissør, skuespiller, musiker, forfatter og produsent fra Tromsø. Sammen med Espen Olaisen regisserte han En kald og fuktig affære som under Tromsø Internasjonale Filmfestival vant pris for beste ettminutter, Bittelittprisen 2005.
Pinass
Pinass har flere betydninger:
Pinasse Pinnace Pinaza Pinasse du bassin d'Arcachon Пинасс
Selymbria
Selymbria (eller Selybria, i dag Silivri i Tyrkia) var en gresk by ved nordbredden av Propontis (Marmarahavet). Den ble grunnlagt av nybyggere fra Megara i Hellas i 662 f.Kr., to år før de grunnla Bysants ved Bosporos noe lenger mot øst.
Liste over britiske militære kjøretøy etter FV-nummer
FV-numre ( FV for Fighting Vehicle ) representerer de offisielle betegnelsene for britiske kampkjøretøyer.
Markedsforbundet
Markedsforbundet (tidligere Norges Markedsføringsforbund) er en frittstående, ideell organisasjon som skal arbeide for å øke bruken av og forståelsen for profesjonell markedsføring i Norge. Forbundet er paraplyorganisasjon for ti lokalforeninger i Norge, som til sammen består av ca. 2 000 bedrifts- eller personlige medlemmer. Foreningen utgjør samlet landets største nettverk innen markedskommunikasjon.
Noen av Markedsforbundets årlige oppgaver er å:
Bærums Verk Hauger Idrettsforening
Bærums Verk Hauger Idrettsforening (stiftet 2. april 1896 som Bærums Verk Sportsforening) er et idrettslag som dekker områdene Bærums Verk, Rykkinn, Kolsås og i noen grad også Løkenhavna, Lommedalen, Vøyenenga og Hauger i Bærum. Klubben driver idag med bordtennis, cheerleading, Amerikansk fotball, fotball, håndball, innebandy og langrenn. Tidligere var også basketball en del av breddeidretten i idrettsforeningen, men denne ble lagt ned i 2010 da siste lag meldte overgang til Sandvika Basketballklubb.
Historikk
1. januar 2014 fusjonerte Bærums Verk med Hauger Fotballklubb, en ren fotballklubb stiftet i 1969 fra Rud området, for å skape et godt og differensiert tilbud i ungdomsfotballen.
Menotti Jakobsson
Klas Alfred Menotti Jakobsson (født 7. juli 1892 i Stockholm, død 26. desember 1970 i Enskede) var en svensk skihopper og kombinertløper som representerte Djurgårdens IF. I OL i Chamonix i 1924 ble han nummer 7 i spesielt hopp og nummer 8 i kombinert. Han vant hopprennet i Coupe de France i 1923. Menotti Jakobsson ble svensk mester i spesielt hopp i 1917 og 1921, og i kombinert i 1917.
Bærums Verk Hauger Idrettsforening
Basketball
Bærums Verks avdeling for basketball ble opprettet i 1979 og A-laget for menn var lenge blant Norges beste. Herrelaget vant totalt 6 kongepokaler som Norgesmestere i, , , , og. På grunn av manglende rekruttering og generell avtagende oppslutning rundt basketball som idrett i Bærum har klubbens basketsatsing de senere årene foregått i samarbeid med andre klubber i Asker og Bærum.
På herresiden startet klubben samarbeidsprosjektet 3B Basketball i 2002 sammen med EB-85 og Asker BBK. Initiativtaker til prosjektet var nåværende BLNO-trener Pål Berg og tanken var å kunne gi de beste basketspillerne i distriktet mulighet til å utvikle seg i fellesskap. Det nye laget, 3B, ble derfor registrert til spill i både Junior A-serie og U20-serien for menn. Asker trakk seg etter hvert fra samarbeidet og klubben endret etter hvert navn til 3B/Bærums Verk. Sandvika BBK og Lommedalen BBK sluttet seg etter hvert til samarbeidet og navnet på klubben ble våren 2009 endret til Bærum Basket og lagene ble etter hvert overført til de andre klubbene. På damesiden har Bærums Verk Basket hovedsakelig samarbeidet med Asker BBK og A-laget ble i 2009 formelt hetende Asker og hører inn under Asker som klubb.
Fotball
BVH Fotball er den største idretten i idrettslaget BVH. Sportslig leder i fotballgruppen hos BVH er Haaken Kylling.
Juniorlaget gutter spiller i 1. divisjon.
Klubben drifter sitt eget fotballakademi som har treninger på ettermiddagen mandag til fredag i Bærum Idrettspark på Rud.
Halloween II
Halloween II er en amerikansk grøsser fra 1981 regissert av Rick Rosenthal. Manus er ved John Carpenter og Debra Hill. Hovedrollene spilles av Jamie Lee Curtis og Donald Pleasence.
Bærums Verk Hauger Idrettsforening
Fotball
Klubben har hatt flere spillere på Equinors talentleir og Vålerenga spiller Aleksander Hammer Kjelsen gikk gradene i BVH før han signerte proffkontrakt med Vålerenga.
Halloween II
Handling
Filmen starter med en repetisjon av slutten på forrige film der Dr. Sam Loomis (Donald Pleasence) kommer for å redde Laurie (Jamie Lee Curtis) i siste øyeblikk ved å skyte Michael Myers seks ganger, slik at han faller ned fra balkongen. Men når han kommer ut for å se til liket oppdager han at liket er vekk, og han skjønner raskt at drapsmaskinen Myers fremdeles lever og ferdes rundt om i den lille byen.
Dr. Loomis og Laurie søker så tilflukt i ett av operasjonsrommene, men blir raskt oppsporet av Myers. Loomis blir knivstukket, men Myers får samtidig synsevnen ødelagt når Laurie skyter ham i ansiktet. Loomis ligger skadd i operasjonsrommet og skrur på en oksygen-beholder mens Myers hugger i blinde etter ham med skalpellen. Loomis tenner så sin lighter, og tar både seg selv og Myers med inn i døden.
Om filmen
Halloween II følger i samme spor som den første, men er noe mer actionpreget og langt blodigere enn sin forløper med mer grafiske skildringer av volden. Dette gjorde at den fikk problemer med sensuren i flere land, deriblant Norge, Tyskland, Island og Finland hvor den uklippede versjonen ble forbudt. Den blir i motsetning til den første filmen kategorisert som en såkalt slasherfilm.
Rosenthal hadde også regien på den hittil siste filmen i serien, Halloween: Resurrection, fra 2002.
Filmanmelderne
Halloween II fikk blandet mottakelse av kritikerne da den kom og blir av de fleste regnet som kvalitetsmessig underlegen i forhold til den første. Den kjente filmkritikeren Roger Ebert i Chicago Sun-Times hadde en negativ oppfatning og skrev blant annet at «Halloween II representerer "et fall fra storhet" i forhold til den første filmen». Han skrev videre at istedenfor å være en verdig oppfølger «forsøker den å overgå de andre Halloween-etterligningene i vold». The SF, Horror and Fantasy Film Review var heller ikke begeistret og beskriver den som «en stor skuffelse» og videre at «manglet atmosfæren som den første filmen hadde». På den annen side påpeker de også at filmen er stilistisk og at den er betydelig bedre enn de tre andre oppfølgerne som kom på 1980-tallet. De skriver også at filmen har et velregissert klimaks med enkelte kraftfulle virkemidler. Blant de som stilte seg mest positive til filmen var Janet Maslin i The New York Times. I stedet for å bare se den i lys av den første filmen trakk hun også sammenligninger med andre samtidige skrekk- og slasherfilmer og skrev blant annet at «this—like its predecessor—is a class act». Hun gav også skryt til skuespillerprestasjonene og regissørens arbeide og skrev «det er kanskje ikke veldig mye man kan forvente av en skrekkfilm, men denne leverer mer enn de fleste». David Piries anmeldelse i magasinet Time Out var også positiv. Han gav særlig Rosenthal skryt og skrev blant annet: «Rosenthal er ingen Carpenter, men han leverer et godt håndverk». Filmhistorikeren Jim Harper uttalte i 2004 at «ettertiden har gitt filmen noe mer rettferdighet enn det datidens kritikere gjorde». Han uttalte videre at «flere kritikere har i ettertid innsett at den var betydelig bedre en de fleste slasherfilmer på den tiden».
Filmen har bare fått 31% på Rotten Tomatoes.
Kommersielt
Filmen spilte inn over 25 millioner dollar på amerikanske kinoer. Noe som var høyere enn samtidige skrekkfilmer som Fredag den 13de: del 2, Omen III: The Final Conflict og The Howling.
I Norge
Filmen ble vurdert forbudt for visning på kino av Statens filmkontroll i 1981. Den ble utgitt på video i 1983/84.
Donglinakademiet
Donglin-akademiet (kinesisk: 東林書院, pinyin: Dōnglín Shūyuàn), også kjent som Guishan-akademiet (龜山書院 Guīshān Shūyuàn), var opprinnelig anlagt i 1111 under Det nordlige Song-dynasti (北宋) i det som i dag er Wuxi i Kina. Det var opprinnelig en skole der den neokonfucianske lærde Yang Shi underviste. Det forfalt over tid.
I 1604, i Wanli-keiserens tid, gjenopprettet imidlertid Ming-storsekretær Gu Xiancheng (顧憲成 Gù Xiànchéng, (1550–1612)) og Gao Panlong (高攀龍 Gāo Pānlóng, 1562-1626) akademiet på samme sted. Grunnen til gjenopprettelsen var deres bekymring over forfallet innen det statlige byråkrati, som de forgjeves hadde forsøkt å gjøre noe med.
Akademiet representerte en tilbakevenden til tradisjonell konfucianske samfunnsmoral. Det utviklet seg til et kraftsenter for kritikken av Ming- og det tidlige Qing-dynastis byråkrati, og ble svært involvert i fraksjonspolitikk.
Donglin-bevegelsen: Under Tianqi-keiseren førte akademiets opposisjon mot evnukken Wei Zhongxian til at det ble stengt i 1622 at dets leder Yang Lian og fem andre av dets ledere ble torturert og henrettet i 1624. I 1626 ble akademiet grundig rasert, og tilbake stod bare en del av dens seremonielle inngangsportal.
Men da Chongzhen-keiseren kom til makten året etter ble akademiet gjenopprettet og gjenvant sin tidligere heder og verdighet. Senere under Chongzhen-styret utviklet det seg en konflikt mellom akademiet og storsekretæren Wen Tiren, noe som til slutt endte med at han ble avsatt i 1637.
Qing-dynastiet: Akademiet ble gjenoppbygd av Yongzheng-keiseren og Qianlong-keiseren for å vinne sympati for Qing-styret for de kinesiske lærde som bodde i Wuxi.
Den kinesiske regjering restaurerte og redekorete akademiet årene 1981–82.
Finnknevatnet
Finnknevatnet (sørsamisk: Saemienboelve) er en innsjø i Vefsn kommune i Nordland. Den er regulert som magasin for Laksen kraftverk.
Morfin
Morfin er et legemiddel som blant annet brukes til smertelindring. Det er klassifisert som et alkaloid opioid-analgetikum og et narkotikum.
Morfin er en av hovedbestanddelene i opium og er grunnlaget for fremstilling av heroin, kodein og andre opiumsderivater (opioider) som brukes som smertestillende, hostedempende og stoppende midler. Noen av disse stoffene misbrukes også som rusmidler (narkotika). Det er fare for blant annet pusteproblemer ved overdosering.
Historie
Morfin ble første gang isolert fra opium i 1804 av den tyske farmasøyten Friedrich Sertürner. Han kalte stoffet Morphium etter Morfevs, en gresk gud for søvn og drømmer. Med oppfinnelsen av den medisinske sprøyte i 1853 tok en i bruk det nye stoffet, ofte for å «kurere» avhengighet til opium eller alkohol.
Stoffet ble mye brukt i den amerikanske borgerkrigen, og over 400,000 soldater pådro seg «soldatsykdommen», med andre ord morfinavhengighet.
Faren for avhengighet
På grunn av faren for avhengighet ved langtidsbruk, som skyldes stoffets sterkt vanedannende egenskap, unngår man i dag bruk av stoffet hvis mulig. Likevel regnes kortvarig bruk i en klinisk akutt situasjon som akseptabelt fordi det naturlig nok ikke er like vanedannende.
Hard Rock Cafe
Den første Hard Rock Cafe åpnet dørene i London 14. juni 1971. Konseptet var utviklet av Isaac Tigrett og Peter Morton og ble umiddelbart en suksess. Det hele startet som en spøk. De to innehaverne var entusiastiske rockefans, som levde av å lage amerikansk mat på restauranten. Eric Clapton var stamgjest og ble god venn med Tigrett og Morton. Han forærte dem en av gitarene sine, som de etterhvert hengte på veggen. Bare én uke senere fikk de tilsendt en ny gitar, denne gangen fra Pete Townshend, gitarist i The Who. Sammen med gitaren fulgte en lapp der det sto «Min gitar er like god som hans, m.v.h. Pete». Etter dette sluttet aldri gitarene å komme. I dag er samlingen på mer enn 70,000 gitarer, trommesett, piano, mikrofoner, T-skjorter, drakter, hatter, briller, sko, biler, sykler og en buss. Dette er, med god margin, den største og mest verdifulle samlingen i sitt slag i verden.
Internasjonaliseringen av konseptet ble startet i 1982 da Tigrett etablerte kafeer i Los Angeles, San Francisco, Chicago og Houston. Tigrett sørget for at New York, Dallas, Boston, Washington D.C., Orlando, Paris og Berlin ble en del av kjeden.
I 1990 begynte Rank Group Plc oppkjøp av eierandeler og fortsatte ekspansjonen. Etter hvert fikk selskapet full kontroll over hele den globale virksomheten som ble lagt inn i selskapet Hard Rock International, Inc. Dette selskapet og tilhørende aktiva ble i mars 2007 kjøpt fra Rank Group av indianerstammen seminole for 965 millioner USD.
Hard Rock Cafe er angivelig oppkalt etter The Doors' musikkalbum Morrison Hotel (1970), som i sin tur gjenspeiler navnet på en tidligere bar i Los Angeles som er avbildet på baksiden av albumet.
I tillegg til restaurantene eier kjeden flere casino og hoteller rundt om i verden.
Norges første og eneste Hard Rock Cafe åpnet 12. desember 2005 og lå på Karl Johans gate i Oslo. Den ble lagt ned i 18. desember 2021.
Turceni kullkraftverk
Turceni kullkraftverk  (rumensk: Complexul Energetic Turceni) er et kullkraftverk i Romania, i sørvestre deler av landet mellom byene Craiova og Targu Jiu. Det har en installert produksjonskapasitet på 2 310 MW, fordelt på syv blokker á 330 MW hver.
Anlegget ble utbygd omkring 1970–1979. Brenselstypen er lignitt, og andre typer lav-bitumenøst kull. Dette er landets største kraftverk målt etter installert effekt. I året 2008 ble det produsert 7,7 TWh elektrisk kraft.
Utslippet av CO2 var 6,1 millioner tonn i 2005. De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 7 450 000 tonn.
Olga Korbut
Olga Valentinovna Korbut, belarusisk Вольга Валянцінаўна Корбут - Volha Valjantsinawna Korbut (russisk Ольга Валентиновна Корбут; født 16. mai 1955 i Hrodna) er en tidligere sovjetisk turner av belarusisk opprinnelse. Hun har bodd i USA siden 2004.
Kallenavn: spurven fra Minsk
Under OL 1972 i München var 17 år gamle Olga Korbut en av de mest populære utøverne. Hun huskes kanskje best for et fall i mangekampen, som sørget for at hun ble uten medalje i denne øvelsen. I de følgende apparatkonkurransene vant hun gull i frittstående og bom. Sovjetunionens lag tok også gull i lagkampen, slik at Korbut ble en av lekenes mestvinnende utøvere.
Under OL 1976 i Montréal tok hun igjen gull med det sovjetiske laget, og sikret seg sølv i bom.
Hun la opp som aktiv turner i 1977.
Ejnar Olsson
Ejnar Olsson (født 18. juli 1886, død 26. februar 1983) var en svensk skihopper, kombinertløper og fotballspiller som konkurrerte på 1910- og 20-tallet. Han representerte Djurgårdens IF i Stockholm.
Nils Dahlström
Nils Dahlström (født 11. april 1895 i Länna i Stockholm, død 16. januar 1945 i Solna) var en svensk skuespiller og filmprodusent.
Dahlström var gift med skuespilleren Rut Holm 1932–1935.
Langhus stasjon
Langhus stasjon er en jernbanestasjon på Østfoldbanen i sydenden av Langhus tettsted i Nordre Follo kommune. Stasjonen ble åpnet i 1919 som Langhus stoppested. Rundt 1932 ble stoppestedet oppgradert til stasjon, denne var bemannet til 1980, 1988 ble den fjernstyrt. Stasjonen betjenes av Vys lokaltog L2 mellom Stabekk og Ski. Fra Langhus stasjon til Oslo S er det 20,770 km.
All the Roadrunning
All the Roadrunning er et samarbeidsalbum mellom Emmylou Harris og Mark Knopfler. Det kom ut på Mercury Records den 24. april 2006 i Europa og den 25. april på Warner Bros. i USA. Albumet inneholder tolv låter preget av countryrock, folkrock og bluegrass. Det var et resultat av et sju år langt samarbeid, der nærmest ingen ting var kjent for pressen før utgivelsen. Låten «This Is Us» ble først utgitt som singel, fulgt av «Beachcombing». Etter utgivelsen dro Emmylou Harris og Mark Knopfler på en verdensturne hvor de blant annet besøkte Oslo Spektrum 31. mai 2006.
Etter utgivelsen dro Emmylou Harris og Mark Knopfler på en verdensturne hvor de blant annet besøkte Oslo Spektrum 31. mai 2006. Et konsertalbum, Real Live Roadrunning, ble innspilt 28. juni under en konsert i Gibson Amphitheatre, Los Angeles, og utgitt 14. november 2006.
Schorfheide
Schorfheide er et skogsområde i delstaten Brandenburg i Tyskland. Det ligger rundt 65 kilometer nordøst for Berlin og er et av de største sammenhengende skogsområdene i Tyskland. Landskapet ble dannet i siste istid, og er preget av veksling mellom forskjellige skogstyper, åpne hedelandskap og mange små og større innsjøer.
Navnet Schorfheide oppsto i middelalderen av Schorp Weide (weide = «beite»), ettersom bøndene pleide å slippe ut sine sauer på beite i den daværende eikeskogen, så de kunne fete seg opp på de næringsrike eikenøttene. Navnet Schorff Heyde dukket første gang opp på et kart i 1713. Storparten av eiketrærne ble senere hugget ned for produksjon av artillerivogner, men skogen ble gjenplantet igjen og igjen.
A Theory of Justice
A Theory of Justice regnes som hovedverket til den amerikanske filosofen John Rawls, og ble utgitt i 1971. Verket tar for seg prinsipper et rettferdig samfunn bør bygges på, og Rawls gir her et moderne kontraktsteoretisk alternativ til utilitarismen.
Sammen med Robert Nozicks bok Anarchy, State and Utopia førte boken til en fornyet interesse for liberalisme i amerikansk politisk filosofi.
Idriss Déby
Idriss Déby Itno (født 18. juni 1952, død 20. april 2021 ) var Tsjads president og leder for partiet MPS fra 1990 til sin død i 2021. Déby var tidligere militæroffiser, og tok makten i desember 1990 etter han inntok hovedstaden N'Djamena og avsatte president Hissène Habré, som hadde styrt landet i elleve år med et ettpartisystem. Han satt ved makten i 30 år til tross for væpnet opprør mot hans styre, fram til han ble drept av opprørere i 2021.
Militær karriere
Déby gjennomførte offisersutdanning i Tsjad og deretter i Frankrike, der han i 1976 fullførte flygerutdanning. Da president Félix Malloums styre ble svekket, sluttet Déby seg til utfordreren Hissène Habré. Da Habré kom til makten i 1982 ble Déby gjort til hans sikkerhetsrådgiver og øverstkommanderende for hæren. Han hadde derfor det øverste ansvaret for overgrepene mot sivilbefolkningen sør i landet i årene som fulgte, blant annet den såkalte septembre noir (norsk: svart september) i 1984.
Han utmerket seg i krigen mot Libya i 1984, men i 1985 ble han sendt til Paris for et opphold ved École de Guerre. Da han vendte tilbake ble han utnevnt til presidentens militærrådgiver. I 1987 deltok han igjen i krig mot Libya.
Presidentperiode
Opprørsbevegelsen Mouvement Patriotique de Salut ble omgjort til politisk parti. Den 28. februar 1991 ble et konstitusjonelt charter ble vedtatt og Déby ble utnevnt til president. En ny grunnlov ble innført etter folkeavstemning i mars 1996.
I juni 1996 ble det avholdt presidentvalg, der Déby fikk flest stemmer, men ikke over 50 %, i første valgomgang. I andre valgomgang i juli vant Déby 69 % av stemmene. Déby ble gjenvalgt som president i mai 2001, da offisielle resultater ga Déby 63,17 % av stemmene. Internasjonale valgobservatører fant uregelmessigheter ved valget.
I juni 2005 ble det avholdt folkeavstemning som fjernet begrensningene på antallet sammenhengende presidentperioder, slik at Déby igjen kunne stille til presidentvalg i 2006. Opposisjonen boikottet presidentvalget 3. mai 2006 og Déby vant ifølge offisielle tall valget med 64,67 % av stemmene.
I januar 2006 la han til «Itno» til etternavnet sitt.
Débys styre er utfordret av opprørsgrupper gjentatte ganger. I 1992 bidro franske tropper til å slå ned N'Katha Zulu, væpnede grupper som opererte på grensen mot Sudan. I oktober 1993 mislykkes et forsøk på statskupp, ledet av Abbas Koty. I 2005 startet et langvarig væpnet opprør i det østlige Tsjad, som igjen vanskeliggjorde forholdet til Sudan. Ytterligere ett statskupp mot Déby, der presidenten ble direkte angrepet, ble slått ned i mars 2006. Måneden etter forsøkte opprørere å innta hovedstaden, men Débys regjering holdt stand. President Déby brøt deretter forbindelsene med Sudan, som han anklaget for å støtte opprørerne. Til tross for dette ble presidentvalget i 2006 gjennomført og Sudans president var til stede ved innsettelsen av Déby for en ny periode. Opprørerne tok seg i februar 2008 inn i N'Djamena, men etter flere dagers kamp klarte regjeringsstyrker lojale mot Déby å vinne tilbake kontroll.
Død
Ifølge en talsmann for hæren døde Déby av skuddsår den 20. april 2021. Han var blitt såret mens han kommanderte sin hær ved fronten mot opprørere, i en alder av 68 år.
Henseid
Henseid, eller Henneseid, er ei grend og en grunnkrets sørøst i Drangedal kommune i Telemark. I vest grenser den mot kretsen Straume og i øst mot Sannes. Stedet har fått navn etter sin hovedgård, som igjen har navn etter det gamle mannsnavnet «Heðinn». Opprinnelig var altså navnet «Heðinnseid», men har blitt skrevet på forskjellige måter opp gjennom årene; Henszø (1528), Hensze (1585), Hennesø (1593), Henneszo (1604), deretter Hennesøe fra 1723 og minst 100 år framover.
Grenda omfatter ca. 65 husstander. I tillegg finnes det en god del fritidsboliger i området, hovedsakelig i tilknytning til innsjøen Toke.
Henseid skole, som da også betjente kretsene Straume og Sannes, ble – tross beboernes lange og iherdige kamp – nedlagt høsten 2004. Elever herfra må til Drangedal 10-årige skole i kommunesenteret Prestestranda.
Avstanden til Grenland er kort, og dette preger også yrkeslivet i grenda. Om lag halvparten av de yrkesaktive pendler til Grenland mens den andre halvparten arbeider innen kommunen, hovedsakelig i primærnæringer og offentlig virksomhet. FV356 (Sannesveien), som går gjennom grenda, fører til Grenland.
Henseid har flere foreninger og lag som avspeiler beboernes fritidsinteresser. Deres hovedarbeidsområder er drift av grendehus og forskjellige håndverks- og kulturaktiviteter. Henseid idrettslag driver bl.a. med trim, luftgeværskyting og skiaktiviteter med lysløype. Her finnes også båtforening, med eget bryggeanlegg innerst i Solvik-kilen.
Tømmerdrift
Ved Henseid fantes ett av flere sjekkpunkt når det gjaldt tømmerfløtningen i Drangedal. Tømmeret som ble fløtet medstrøms nedover Toke ble reorganisert utenfor Henseidkilen og sendt videre ned til Kragerø hvor det ble overtatt av oppkjøperne.
Det var også en del tømmerdrift på Henseid. På gårdene innover i Henseidgrenda ble det hogget tømmer, og dette ble fløtet ned den lille elva som går fra Damkjenn ned til Henseidkilen i Toke. I dag går det en sti langs deler av denne elva hvor man kan se spor etter tømmerdriften som en gang var der. (Selve Henseidvannet dreneres andre veien, mot Lunde.). Tømmerdriften på Toke foregikk fra omkring 1530 til 1970-80.
Lorenzo Baldissera Tiepolo
Lorenzo Baldissera Tiepolo (født 8. august 1736 i Venezia, død 1776 i Madrid) var en italiensk maler, sønn av Giovanni Battista Tiepolo og bror av Giovanni Domenico Tiepolo.
Rovinari kraftverk
Rovinari kraftverk  er et varmekraftverk nær byen Targu Jiu i Gorj fylke i det sørvestre Romania, ved elven Jiu. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 720 MW, fordelt på fire blokker á 330 MW hver, og to blokker på 200 MW hver. Anlegget ble utbygd omkring 1970–1979. Brenselstypen er bitumenøst kull, naturgass og råolje. Dette er landets nest største termiske kraftverk målt etter installert effekt.
Utslippet av CO2 var 5,53 millioner tonn i 2005. De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 5 854 000 tonn, eller én million tonn over kvotemålet.
Pierluigi Collina
Pierluigi Collina (født 13. februar 1960 i Bologna i Italia) er en tidligere fotballdommer, som er anerkjent som en av verdens beste dommere. Etter at han måtte legge opp i august 2005 arbeidet han som økonomikonsulent.
Han tok doktorgrad i økonomi ved Universitetet i Bologna i 1984. Da han var tenåring spilte han som midtstopper på et lokalt lag. I 1977 ble han overbevist om å ta et kurs som dommer. Der ble det oppdaget at han hadde teft for dette.
Innen tre år var han fotballdommer på de høyeste nivåene i regionen sin, samtidig som han fullførte sin verneplikt. I 1988 hadde han kommet seg opp til landets tredje divisjon eller Serie C1 og Serie C2. Etter tre sesonger hadde han rykket opp til å dømme kamper i Serie B og Serie A.
På denne tiden begynte han også å miste håret på grunn av sykdommen alopecia universalis og fikk kallenavnet «Kojak».
EM i fotball 2004 var hans siste store internasjonale turnering siden han nådde pensjonsalderen for FIFA-dommere på 45 år tidlig i 2005. Det italienske fotballforbundet økte pensjonsalderen til 46 år for å kunne bruke Collina enda en sesong. Men dette endte i en stor konflikt mellom Collina og forbundet tidlig i august 2005, som følge av Collinas avgjørelse om å signere en sponsoravtale med Opel. Opel var en av sponsorene til Serie A-klubben AC Milan og dette ble sett på som en interessekonflikt, og Collina ble nektet til å dømme store kamper i Italia. Som svar på dette, leverte Collina inn sin oppsigelse, slik at han kunne avslutte sin karriere. Dommerforbundet i Italia prøvde å avvise hans oppsigelse, men han fastholdt sin beslutning. Han dømte imidlertid Soccer Aid-kampen for veldedighet i mai 2006.
Ifølge engelske fans var hans eneste feil i karrieren annulleringen av Evertons mål i Mesterligaoppgjøret mellom Everton og Villarreal, en av Collinas siste kamper, der Evertons mål kunne ført til ekstraomganger.
Khalkedon
Khalkedon (gresk: Χαλκεδον) var i oldtiden en havneby og en tidlig gresk koloni ved Bosporos i Bithynia, i Lilleasia, tvers overfor Bysants. I dag heter stedet Kadıköy og er en bydel i moderne Istanbul. Det greske navnet på oldtidens by er fra dets fønikiske navn, i betydningen «Nybyen», noe som også var tilfelle med Kartago.
Stedet Khalkedon er lokalisert på en smal halvøya på nordkysten av Marmarahavet, i nærheten av munningen til Bosporosstredet. En elv, kalt for Khalkis eller også Khalkedon i oldtiden er i dag kjent som Kurbağalıdere, og flyter ut i bukten Fenerbahçe. Her grunnla greske kolonister fra byen Megara i Attika i antikkens Hellas en bosetning i år 685 f.Kr. Sytten år senere grunnla nybyggere fra samme sted Bysants, og Khalkedon kom raskt i skyggen av denne byen som skulle vokse seg til den viktigste byen i det greske kulturområde og senere til hovedstad i Østromerriket.
Forhistorie
I jordhaugene ved Fikirtepe er det funnet levninger som er datert tilbake til kobberalderen (5500-3500 f.Kr.) og det bevitner vedvarende bosetninger siden forhistoriske tider. Fønikerne drev aktiv handel i dette området.
Den romerske naturhistorikeren Plinius den eldre hevdet at Khalkedon var først kjent som Prokerastis, et navn som muligens var avledet fra et punkt eller sjømerke i nærheten av stedet. Det ble deretter kalt for Kolpusa, antagelig fra havnen, og til sist Caecorum Oppidum, det vil si «byen til de blinde».
Vevelstad holdeplass
Vevelstad holdeplass er en jernbaneholdeplass på Østfoldbanen, sentralt i Langhus tettsted i Nordre Follo kommune. Holdeplassen ble åpnet i 1985 og betjenes av Vys lokaltog mellom Stabekk og Ski. Fra Vevelstad til Oslo S er det 20,120 km.
Tehus
Et tehus er et element i orientalsk landskapsarkitektur, særlig i Japan og i Kina. I 1700-tallets chinoiserie spredte det seg også til Europa. Som regel dreier det seg om en enkeltstående paviljong.
Asia
De asiatiske tehus er stort utbredt I Kina og Japan og har en meget lang historie. I Japan kalles de chashitsu (茶室, ordrett «terom»), og der er de svært sparsommelig utformede og utstyrte husene sted for teseremonien. De er et særlig typisk uttrykk for japansk kultur. Det typisk japanske tehus ligger inne i en liten japansk have, ofte med et vannbekken.
Derimot bremset politiske faktorer den kinesiske tekultur, slik at flere tehus måtte stenge. Men tradisjonene ble holdt i hevd i mange familier og tradert videre fra generasjon til generasjon.
I Kina er et tehus (茶馆, cháguăn, eller 茶屋, cháwū) tradisjonelt temmelig likt til en vestlig kafé, skjønt den er sentrert rundt te i stedet for rundt kaffe. Folk samles i tehusene for å prate sammen og nyte te. Ungdom møtes der for å treffe noen av det motsatte kjønn. Særlig kjente er tehusene i provinsen Guangdong. Denne modellen tehus har slått gjennom også utenlands. Det er slike kantonesiske tehus også i byer som New York og San Francisco, og det serveres i tillegg til te også dim sum (点心). Denne type tehus kalles gjerne 茶楼 chálou.
Tehusene fikk på et tidlig tidspunkt avleggere vestover langs Silkeveien. De fikk navnet shayhana på kasakisk, chaykhana på kirgisisk og chayhona på usbekisk – alle versjonene betyr «terom».
Europa
Tehus var del av Kina-begeistringen som kom på moten i barokken i Europa. Viktige eksempler er terommet i pagodeborgen i Schloss Nymphenburg i München og det kinesiske tehus som Friedrich II av Preussen lot bygge i parken Sanssouci i Potsdam. Mantge adelige og rike borgere etterapet disse grandiose forbildene.
Golden Age
Golden Age eller Paris-innspillingene (på engelsk: Paris Sessions) er navnet som i ettertid er gitt de innspillingene som det engelske progressiv rock-bandet Yes startet i Paris i november 1979, men som aldri ble ferdigstilt. Yes hadde alliert seg med produsenten Roy Thomas Baker for å spille inn et nytt album, og møttes i Paris for å skrive og spille inn musikk.
Musikalsk uenighet
Etter kort tid viste det seg at det var blitt stor musikalsk uenighet innad i bandet, og vokalist Jon Anderson og keyboardist Rick Wakeman valgte i desember 1979 å forlate Yes. Dermed sto bassist Chris Squire, gitarist Steve Howe og trommeslager Alan White tilbake, og fortsatte under navnet Yes som en trio.
På våren 1980 ble de oppsøkt av duoen som utgjorde The Buggles, Trevor Horn (vokal) og Geoff Downes (keyboards), som ble invitert med i bandet. Dette var opptakten til det som skulle bli albumet Drama.
Bootlegs
Innspillingene kom aldri lengre enn demo-stadiet, da produsent Baker forlot prosjektet og mente det var umulig å jobbe sammen med bandet. Det er i ettertid dukket opp en bootleg-CD ved navn The Golden Age, som inneholder syv låter fra disse innspillingene. Et bootleg-album kalt Yes – Paris Sessions – Unreleased Demos Nov. 1979 har 20 spor som kan relateres til Golden Age-innspillingene. Flere av låtene ble utgitt i samleboksen In a Word: Yes (1969 - ) i 2002 samt som bonusspor på nyutgivelsene av Tormato og Drama i 2004.
Ettersom det er litt uklart hvilke låter som ble innspilt med tanke på utgivelse av Yes, og hva som ble innspilt som en del av solo-prosjekter, er det vanskelig å lage en presis og korrekt liste over låtene som ville blitt en del av albumet Golden Age. Derfor følger en liste over låtene på bootleg-albumet The Golden Age, samt en liste over låtene på Paris Sessions-bootleg'en. Merk at krediteringen av låtskrivere er forskjellig på de to albumene. Dessuten er flere av titlene omarbeidet og utgitt som soloarbeider eller av Yes på et senere tidspunkt.
The Golden Age
(alle spor av Anderson, Squire, Howe, Wakeman og White):
Pietersburg Stadium
Pietersburg Stadium er et flerbruksstadion i byen Polokwane (tidligere Pietersburg) i Sør-Afrika. Det var hjemmebanen til fotballaget Ria Stars før det ble oppløst. Stadionet har en kapasitet på 15 000 og ble bygget i 1976. Byggingen av Peter Mokaba Stadium pågår øst for Pietersburg Stadium, og det vil bli spilt gruppespillkamper i den nye arenaen under fotball-VM 2010.
Akksjøen
Akksjøen er en innsjø i Nordre Land kommune i Innlandet. Den er regulert som magasin for Åvella kraftverk. Sjøen har utløp mot øst gjennom Akksjøelva, som lenger nede skifter navn til Åvella. Sideelva Flesa er overført til Akksjøen for magasinering gjennom en tre kilometer lang kanal kalt Flesakanalen.
Opptøyene i Kirgisistan 2010
Opptøyene i Kirgistan 2010 var en rekke opptøyer og demonstrasjoner som fant sted i Kirgisistan i april 2010, som endte i avsettelsen av president Kurmanbek Bakijev. Opptøyene ble utløst som en følge av voksende opposisjon mot Bakijev-regjeringen, økende energipriser, dårlig økonomi, samt regjeringens sensur av mediene. Demonstranter tok kontroll over et regjeringskontor i Talas 6. april, og på den 7. april ble det tilløp til voldelige sammenstøt mellom demonstranter og politi i hovedstaden Bisjkek. Minst 86 dødsfall og minst 800 skadde er blitt bekreftet. Bakijev hevdet også at Russland stod bak opprøret, grunnet forlengelsen av leieavtalen av flybasen Manas, utenfor Bisjkek, til USA.
Etter opptøyene flyktet president Bakijev fra hovedstaden i sitt private fly sørover til Osj, mens opposisjonsledere dannet en ny, midlertidig regjering ledet av den tidligere utenriksministeren, Roza Otunbajeva. I det sørlige Kirgisistan nøt Bakijev framdeles stor støtte, og det ble avholdt demonstrasjoner som krevde at han skulle bli gjeninnsatt som statsleder. Den 15. april ble skudd ble avfyrt av ukjente gjerningsmenn under tale holdt for tilhengerne av presidenten i Osj. Samme dag forlot Bakijev landet med fly til Kasakhstan, og senere til Hviterussland hvor han fikk innvilget politisk asyl. Videre gav han formelt avkall på presidentembetet, samtidig som han tok avstand fra den midlertidige innsatte regjeringen.
Bakgrunn
Over vinteren 2009–2010 skjedde regelmessige strømbrudd og strømlinjer ble slått av, samtidig som energiprisene skjøt i været.
I januar 2010 sendte Kirgisistan et delegat til Kina for å diskutere forbedringer i økonomiske forhold. Det nasjonale strømnettverket i Kirgisistan og det kinesiske Tebian Electric underskrev en 342 millioner dollars kontrakt for å bygge transmisjonslinjer mellom Datka og Kemin. Dette ville redusere Kirgisistans avhengighet av det sentralasiatiske strømnettverket og Russlands energiressurser. Delegatet ble ledet av Bakijevs sønn.
I februar 2010 ble Kirgisistan nødt til å øke energipriser. Priser for varme skulle øke med 400 % og elektrisitet med 170 %. Frustrasjon over det som ble oppfattet som korrupsjon og favorisering av venner i Bakijevs administrasjon, samt landets dårlige økonomiske situasjon og økende priser, bygget seg opp over tid i Kirgisistan.
FNs generalsekretær Ban Ki-moon ankom Kirgisistan 3. april, og demonstranter samlet seg utenfor FNs hovedkvarter i hovedstaden Bisjkek for å informere ham om mediasituasjonen. En liten gruppe demonstranter dro deretter til bysenteret, men ble stoppet av politiet.
Den plutselige kampanjen oppstod samtidig som Bakijev mislyktes i å utføre Russlands mangfoldige krav relatert til blant annet militære baser. 1. april satte Russland også krav ved energieksporten til Kirgisistan, og begrunnet det med at en tollunion mellom Russland, Hviterussland og Kasakhstan krevde det. Dette hadde en øyeblikkelig virkning på drivstoff- og transportpriser, og førte til en enorm protest i Talas 6. april.
Den russiske statsministeren Vladimir Putin avviste russisk innblanding og uttalte at han selv ikke hadde forutsett at noe slikt skulle skje, og at «Verken Russland, din ydmyke tjener eller russiske funksjonærer hadde noe som helst å gjøre med disse hendelsene.» Michael McFaul, er overordnet amerikansk rådgiver i Det hvite hus for russiske affærer, uttalte i Praha at den kirgisiske opposisjonens overtagelse av makten ikke var anti-amerikansk i seg selv, og var heller ikke et kupp støttet av Russland. Omurbek Tekebajev, som var i ledelsen av behandlingen av konstitusjonelle saker i den nye regjeringen, uttalte imidlertid at «Russland spilte rollen sin i fordrivelsen av Bakijev. Man så Russlands tilfredshet da Bakijev var borte.» Videre var Vladimir Putin den første utenlandske lederen til å anerkjenne Roza Otunbajeva som Kirgisistans nye leder, og ringte henne kort etter hun kom til makten, mens nestlederen for den midlertidige kirgisiske regjeringen, Almazbek Atambajev, fløy til Moskva 9. april for å konsultere med ukjente russiske embetsmenn, ifølge nyhetsbyrået ITAR-TASS.
6. april
På den 6. april, i den vestlige byen Talas, stormet omtrent 1 000 demonstranter regjeringsbygningene og tok regjeringsarbeidere som gisler. Sikkerhetsstyrker tok tilbake bygningene, men ble kort etter overtagelsen tvunget ut igjen av demonstranter. De to aktive opposisjonslederne Omurbek Tekebajev og Almazbek Atambajev, ble arrestert av kirgisiske autoriteter. I Bisjkek begynte en folkemengde på rundt 500 demonstranter å samle seg rundt en bussholdeplass i et industrielt område, der en rekke taler ble holdt om hendelsene i Talas. Opprørspoliti væpnet med batonger, skjold og politihunder, avanserte mot mengden i en rektangelformet formasjon. Politiet omringet demonstrantene og tvang dem opp mot bussene. En stor gruppe demonstranter klarte å bryte gjennom formasjonen og løp langs gatene, hvor de plukket opp steiner og angrep politiet. Dette førte til et stort sammenstøt, og enkelte politimenn mistet både hjelmer og batonger.
7. april
På morgenen 7. april ble en liten gruppe demonstranter arrestert utenfor hovedkvarteret til Det sosialdemokratiske parti i Bisjkek. Da samlet hundrevis av demonstranter seg. Politiet forsøkte å stoppe dem ved å bruke tåregass og sjokkgranater, men demonstrantene fikk overtaket, og tok kontroll over to utrustede kjøretøyer og en rekke automatvåpen. Gruppen demonstranter, som nå bestod av mellom tre og fem tusen, beveget seg deretter til bysenteret og til Ala Too-plassen, hvor pistolskudd og sjokkgranater kunne høres, og flyktende demonstranter kunne ses. Demonstranter fylte Ala Too-plassen og omringet Det hvite hus, den kirgisiske presidentens bolig. Politiet begynte å bruke tåregass, gummikuler og sjokkgranater for å oppløse demonstrantmengden. I et forsøk på å bryte seg inn på presidentens kontor, kjørte demonstrantene to lastebiler inn i Det hvite hus' porter, og på dette punktet begynte politi å skyte. Vitner har sagt at både demonstranter og politi ble skadet under sammenstøtene, og at minst førtien demonstranter ble drept. Unntakstilstand ble erklært, i tillegg til et portforbud fra kl. 22 til kl. 6.
Senere den dagen stormet opposisjonsledere og demonstranter parlamentsbygningen, ledet av Omurbek Tekebajev, som hadde blitt sluppet ut etter arrestasjon dagen før. Hovedkvarteret for Kirgisisk Fjernsyn (KTR), Kirgisistans rikskringaster, ble også tatt over av demonstranter. Etter å ha vært tatt av luften for deler av dagen, gjenopptok KTR kringkastingen onsdag morgen med medlemmer av opposisjonen og menneskerettighetsrepresentanter. Sent på onsdagen annonserte opposisjonsledere dannelsen av en ny regjering, og kort etter ble det meldt at president Bakijev hadde forlatt Bisjkek og fløyet til Osj i det sørlige Kirgisistan. Det ble imidlertid ikke meldt om noen demonstrasjoner i Osj.
I tillegg til i Bisjkek og Talas, ble det meldt om demonstrasjoner og protester i andre deler av landet, blant andre i Naryn, Tokmok, og i Issyk-Kul-regionen. Det ble også meldt at ledelsen i Issyk-Kul-regionen hadde blitt tatt over av medlemmer av opposisjonspartiene. På ett punkt opplevde hele landet at nesten all kommunikasjon ble brudt, da TV-stasjoner gikk av luften, og telefonlinjer og internett ble ustabile.
Det er motsigende reportasjer om sjebnen til den kirgisiske innenriksministeren Moldomusa Kongantijev. Noen reportasjer sier at han er blitt tatt til fange av opposisjonen i Talas, mens andre sier at han er blitt drept. Det kirgisiske innenriksdepartementet avviste reportasjene om hans død, og kalte dem oppspinn. Det ble også meldt at han ble grundig banket opp, men overlevde. En journalist fra det russiske nyhetsbyrået Ferghana sa han så demonstranter banke opp innenriksministeren. Opposisjonsledere annonserte at de hadde dannet en ny, midlertidig regjering ledet av Roza Otunbajeva.
8. april
President Bakijev, hvis opphold i sin bolig i Osj hadde blitt bekreftet av forsvarsdepartementet, anerkjente at han ikke hadde noen kontroll over hendelsene i landet på dette tidspunktet, men nektet å resignere.
Trass opposisjonens påstander om å ha kontroll over politiet og hæren, begynte frivillige i Bisjkek å forme militser for å kvitte seg med plyndrere. Med hvite armbånd sluttet rundt et dusin menn seg til enhetene utenfor Den nasjonale sikkerhetstjenestens (SNB) hovedkvarter i senteret av Bisjkek.
Den nye, midlertidige regjeringen annonserte at den ville fortsette som regjering i seks måneder, når det ville bli holdt presidentvalg (det ble imidlertid senere annonsert at presidentvalget ikke ville bli holdt før oktober 2011, og at Roza Otunbajeva ville sitte som president til 31. desember 2011).
Bakijevs resignering
Etter minskende bruk av Manas lufthavn, sa den nye regjeringen at den ville forlenge gyldigheten av avtalen med USA over Manas flybase med ett år.
Internasjonale reaksjoner
Mange organisasjoner og land fra både innenriks og utenriks har uttrykt bekymring og ønsker en fredelig løsning og politisk stabilitet. Internasjonale organisasjoner som FN, EU og OSSE har også reagert på hendelsene.
Referanser
Vær oppmerksom på at datoer kan variere avhengig av tidssoner.
Kuhmo
Kuhmo (før 1935: Kuhmoniemi) er en by og kommune i landskapet Kajanaland i Finland. Kommunen har cirka 9800 innbyggere og en areal på 5456,9 km² hvorav 648,48 km² er vann. Kuhmo er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Hyrynsalmi, Lieksa, Nurmes, Ristijärvi, Sotkamo og Suomussalmi. Kommunen har også cirka 120 kilometer lang grense mot Russland i øst.
Hva vet vi – egentlig?
Hva vet vi – egentlig? (originaltittel What the Bleep Do We Know!?) er amerikansk film, som kombinerer dokumentariske intervjuer, dataanimert grafikk og en fortelling som tar for en åndelig forbindelse mellom kvantefysikk og bevissthet. Filmen ble første gang vist på kino i 2004 og ble gitt ut på DVD i 2006.
I 2005 ble det gitt en bok om filmen, som ble utgitt på norsk i 2008 med tittelen Hva i huleste vet vi? (Flux forlag).
Lillehammer Mikrobryggeri
Lillehammer Mikrobryggeri er et mikrobryggeri som ligger på Lillehammer. Det ble åpnet i 2006. Det opprinnelige Lillehammer Bryggeri ble nedlagt i 1983 etter å ha blitt kjøpt opp av Ringnes. Lillehammer bryggeri holder til i de opprinnelige lokalene fra 1850-tallet, på stedet der det i sin tid først ble etablert brenneri og i 1847 bryggeri. Her lå husmannsplassen Hammern, tilhørende Hammer gård – opprinnelsen til bynavnet.
Lillehammer Mikrobryggeri har både faste ølsorter og sesongøl i sitt sortiment. All øl brygges i lokalene.
Oppreisning
Oppreisning er et juridisk begrep som har to distinkte betydninger.
I erstatningsretten er oppreisning en betegnelse på at erstatning tilkjennes for en ikke-økonomisk skade. Dette reguleres i skadeserstatningsloven § 3-5, som fastsetter de nærmere vilkår. Det er et vilkår at det enten er snakk om skade på person, eller overtredelse av visse straffebud. Særlig praktisk her er bestemmelsene om sedelighetslovbrudd, trusler og legemskrenkelser. Det er videre et vilkår for å få tilkjent oppreisning at gjerningsmannen har handlet forsettlig eller grovt uaktsomt. Hensikten med oppreisning er å gi den forulempede en gjenopprettelse for skader som ikke kan verdsettes i penger, for eksempel psykiske belastninger og ærekrenkelser. Straffeprosessloven § 447 inneholder særlige regler om oppreisning for personer som er pågrepet eller fengslet for lovbrudd det senere viste seg at vedkommende var uskyldig i (justismord). I slike saker kan oppreisningsbeløpene ofte komme opp i store beløp, et eksempel er Liland-saken der oppreisning ble tilkjent med ti millioner kroner. Regler om oppreisning finnes også i enkelte andre særlover, se som eksempel åndsverkloven § 55 første ledd annet punktum.
I prosessretten og forvaltningsretten betegner oppreisning at man får behandlet en klage (eventuelt anke eller kjæremål) til tross for at en frist som er satt for dette egentlig er oversittet. En forutsetning er at man godtgjør at en selv eller noen som representerer en ikke kan lastes for oversittelsen, eller at det foreligger «særlige grunner» for at klagen likevel blir prøvet. Et lignende prinsipp finnes i straffeprosessloven for anke og kjæremål.
Historiske landskap i Finland
De historiske landskap i Finland refererer til landskapene slik de så ut før landskapsreformen i 1998. De utgjorde da ni landskap. Etter reformen ble det etablert en ny områdeinndeling av kommunene, som også ble kalt for landskap, nærmere bestemt 20, som i 2011 ble redusert til 19. Det er som oftest de nye landskapene en refererer til ved bruken av begrepet landskap.
Historiske landskap i Finland
De historiske landskapene har stort sett vært de samme siden 1658. De østlige delene av Karelen ble avstått til Russland ved freden i Nystad 1721 og ved freden i Åbo 1743. Området ble gjenforent med Finland i 1811, men størstedelen ble på nytt avstått etter vinterkrigens slutt 1940 og fortsettelseskrigens slutt 1944 (se Viborgs län).
Et mindre område øst for Torneälven hørte før 1809 til Västerbotten (kode 10 på kartet).
Bento
Bento (弁当 eller べんとう), også kalt obento, er en japansk matpakke. Tradisjonelt sett inneholder en bento ris, kjøtt eller fisk, samt syltede eller kokte eller stekte grønnsaker som en siderett. Bento-bokser kan være laget av alt fra billig engangsmateriale til kunstferdig lakkerte bokser.
Île des Pétrels
Île des Pétrels («Petrelløya») er den største øya i Archipel de Pointe Geologie i Frankrikes kravområde i Antarktis, Terre Adélie. Øya ligger vest for Astrolabebreen og fem kilometer utenfor det antarktiske fastlandet. Den er om lag én kilometer lang og 45 meter høy.
Området ble oppdaget i 1840 av den franske polarutforskeren Jules Dumont d'Urville. Île des Pétrels ble flyfotografert under Operasjon Highjump i 1946–47, og deretter kartlagt av en fransk ekspedisjon i 1949–51 som navnga den etter alle snøpetrellredene som befant seg her. På Île des Pétrels ligger Frankrikes hovedbase i Antarktis, Base antarctique Dumont d'Urville. Den har vært helårsbemannet siden 1956.
En trebygning kalt «Base Marret» på Île des Pétrels, der syv mann under kommando av Mario Marrett overvintert etter brannen på forskningsstasjonen Port-Martin i 1952, er oppført på lista over historiske steder og kulturminner i Antarktis og er beskyttet av bestemmelsene som er gitt i Antarktistraktaten. På samme liste står oppført et jernkors på den nordøstre pynten av øya, reist til minne om meteorologen André Prudhomme som forsvant under en snøstorm 7. januar 1959 på den tredje IGY-ekspedisjonen.
Langhamn
Langhamn er den største bygda på Dyrøya i Dyrøy kommune i Troms. Langhamn ligger ved Dyrøysundet, langs en våg på nordøstsiden av øya. Fylkesvei 212 går gjennom bygda.
Bygda hadde fergeforbindelse med Brøstadbotn på fastlandet fram til Dyrøybrua åpnet i 1994. Langhamn var grunnet fergekaia det stedet på øya som overlevde lengst som handelssted. I dag er det kun Brøstadbotn som har skole, post og butikker i kommunen.