cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Grip fyr
Bakgrunn
Grip er det ytterste av fiskeværene på Nordmøre. Den faste befolkningen på øyene utgjorde i 1909 totalt 56 fiskere og deres familier, mens i alt 195 fiskere deltok i skreifisket dette året. I årene 1880–1885 var det mellom 414 og 710 fiskere på Grip under det årlige vårfisket.
Krav om et fyr på Grip ble først satt frem i 1862–1863. Noen av pådrivere var sjømannsforeningen i Trondheim og skipperforeningen i Kristiansand. Havstrekningen Griphølen nordøst for Grip var en naturlig skipsled fra havet og inn mot skipsleia langs norskekysten nordover mot Trondheim, til Kristiansund og til fjordene på Nordmøre. Derfor mente en at det ville være fornuftig med et fyr for å markere de urene farvannene rundt Grip.
Fyrdirektør foreslo å bevilge 15,000 kroner til forundersøkelser for et fyr på Grip i Stortingets budsjettbehandlinger for 1883–1884. Rye mente at det ville bli svært vanskelig å finne et egnet sted for et fyr. Etter at undersøkelsene var ferdige, falt valget på skjæret Bratthårskollen, i den nordligste delen av øygruppen Grip. Dette skjæret er rundt 150 meter langt og 60 meter bredt, og ligger rett ut mot havet i nord og vest. Konstruksjon og bygging av et fyr her ble sett på som den til da største utfordringen for Fyr- og merkevesenet. Blant annet er skjæret bare 2 meter høyt, slik at bølgene ofte slår over.
Byggingen av fyret
Midtsommers 1887 ble den store tårnfoten ferdig bygget. Denne bestod av 1300 kubbikmeter stein og betong. Steinblokkene ble tatt ut fra selve skjæret og hugget til. Videre ble det skrudd sammen plater av støpejern som dannet ringer. Hver ring ble heist opp og skrudd fast oppå hverandre. Til sammen ble det benyttet elleve ringer med en samlet vekt på 140 tonn. Jernringene ble fremstilt ved Karljohansvern, det samme gjorde også selve lyktehuset. Tykkelsen på jernringene var hele 5 centimeter i den nederste delen av tårnet. Selve fyrapparatet og linsene kom fra Paris. Fyret ble tent første gang 15. oktober 1888 av fyrvokter Richard A. Koch.
Tårn av støpejern ble sett på som enkle å sette opp, meget holdbare og billige å vedlikeholde. De måtte imidlertid ikke utsettes for større påkjenninger av havbølger. Derfor er fyret på steder som Grip, Kya og Gjæslingan satt opp på en solid sokkel av betong eller steinblokker. Disse tre fyrene har trolig den hardeste påkjenningen når det gjelder bølger i Norge. På Grip er det i tillegg til selve fyret også et hvelvet naust av betong.
Bernard Lonergan
Bernard Joseph Francis Lonergan (født 17. desember 1904 i Buckingham i Quebec i Canada, død 26. november 1984 i Pickering i Ontario) var en kanadisk jesuitt og religionsfilosof. Han foreleste ved blant annet Loyola College (nåværende Concordia University) i Montréal, Gregoriana i Roma og Boston College.
Lonergan, som var nythomist, mente at den katolske teologi hadde behov for en modernisering, imidlertid uten å bryte med eldre tiders teologiske teorier. Lonergan lot seg, som de fleste nythomister, inspirere av pave Leo XIIs encyklika, det vil si pavelig dokument, Aeterni Patris (1879) og dens hovedmotto Vetera novis augere et perficere (latin «Å styrke og perfeksjonere det gamle med hjelp av det nye»).
Grip fyr
Bemanning
Under den tyske okkupasjonen av Norge var fyret del av Kriegsmarine sin signal- og etterretningsorganisasjon med betegnelsen Marine-Signal-Stelle Grip. I den forbindelse ble det vurdert som farlig å være på fyret, da allierte flyangrep representerte en risiko. En tysk soldat ble drept under et slikt angrep.
Elateriformia
Elateriformia er en gruppe biller. Knappe 200 arter dokumentert i Norge. Blant kjente delgrupper er bløtvinger, praktbiller og smellere. Disse billene varierer mye når det gjelder utseende og biologi, men de er ofte forholdsvis langstrakte. Antennene er temmeelig lange, trådformede, sagtakkede eller kamformede. Billene i denne gruppen er av liten økonomisk betydning bortsett fra larvene til noen smellere (Elateridae) som kan være brysomme skadedyr. Det kan også nevnes at alle biller som lyser i mørket tilhører denne gruppen, enten til familien smellere (Elateridae) eller til en av flere familier innen gruppen bløtvinger og lysbiller (Cantharoidea).
Grip fyr
Bemanning
Fyrstasjonen ble elektrifisert i 1932. Dette året ble det også satt inn et nytt linseapparat av 3. orden, i tillegg til at soverommene ble fornyet. Fra 1970 til 1977 ble det benyttet helikopter for vaktavløsning og transport. I denne perioden var det to mann på fyret og to på frivakt.
Fyret ble automatisert og avfolket i 1977. En omfattende renovering av fyrtårnet og sokkelen ble utført i årene 2001 og 2003.
Bernard Lonergan
Studier
Lonergan trådte inn i jesuittordenen i 1922 og avla kandidateksamen i filosofi ved Heythrop College i London i 1929. Fire år etter, i 1933, ble han presteviet. Kort tid deretter reiste han til Roma for fordypningsstudier i Thomas av Aquinos filosofi og teologi. Lonergan disputerte i mai 1940 ved Gregoriana på en avhandling om nåden, Gratia Operans: A Study of the Speculative Development in the Writings of St. Thomas of Aquinas.
Grip fyr
Tekniske fyrdata
Fyrtårnet er rødt med hvit sokkel. Lysets høyde over havet er 46 meter, mens tårnet med sokkel er 44 meter. Lysvidden er 10,4, 13,1 og 17,4 nautiske mil for henholdsvis rød, grønn og hvit sektor. Fyrkarakteren er Oc(2) WRG 8 s, det vil si okkulterende (fast) lys med to formørkelser hvert åttende sekund. Fyrlyset har åtte sektorer med fargene hvit (W), rød (R) og grønn (G). I 1947 ble fyret et radiofyr, noe som ble avviklet i 1986. Fyret har racon for identifisering på radar, og sender bokstaven G i morse. Det er klassifisert som et kystfyr.
Nineta vittata
Nineta vittata er en av gulløyene (Chrysopidae), en av de store nettvingene i Norge.
Grip fyr
Tekniske fyrdata
Grip er nummer 400 000 i Norsk fyrliste.
Bernard Lonergan
Verk og innflytelse
Mellom 1949 og 1953 skrev Lonergan sitt hovedverk Insight: A Study of Human Understanding, som imidlertid ikke ble publisert før i 1957. I Insight forsøker han å bringe klarhet om hvordan viten og innsikt oppstår hos mennesket. Lonergan ser det som sin oppgave å etablere en metodologi omkring erfaring, kunnskapsprosesser og teologisk refleksjon, og presenterer GEM (Generalized Empirical Method, generell empirisk metode), som utgår fra strømningen transcendental thomisme, grunnlagt av den belgiske jesuitten Joseph Maréchal. Lonergan beskriver GEM som kritisk realisme. Med realisme mener han at vi foretar vurderinger av blant annet fakta som aspirerer til objektivitetskrav, med kritisk mener han at vi gir form til vår kunnskap og våre vurderinger av omverdenen ved å forholde oss kritiske overfor vår egen bevissthet. Det sistnevnte går tilbake på kantianske tanker.
Nineta vittata
Utbredelse
Nineta vittata er den vanligste av de store grønne gulløyene i Norge. Enkelte år er den mer tallrik enn andre år. Den finnes i Sør- og Midt-Norge, i det meste av Europa, men ikke lengst sør.
Grip fyr
Vernestatus
I Riksantikvarens Nasjonal verneplan for fyrstasjoner står det at «Grip er en av landets mest særpregede fyrstasjoner med sin dramatiske beliggenhet. Fyrstasjonen har relativt høy aldersverdi og stor grad av opprinnelighet.» I verneplanen for fyr pekes det også på den verdien fyret har for det samlede kulturminnemiljøet i fiskeværet Grip. Hele fyrstasjonen og skjæret med fyrtårn, naust, vanndam og landinger med kraner er vedtaksfredet.
Rømer
Rømer kan være:
Nineta vittata
Utseende
Nineta vittata er lys grønn uten noen markerte mørke tegninger eller mønster på kroppen eller vingene. De store fasettøynene er metallisk farget, ofte røde. Hodet er nedoverbøyd, med munndelene på undersiden (ortognath).
Vingene er ufarget med grønne årer (ribbenett). Vingespennet er opptil 40 mm.
Arten kan minne om en øyenstikker, men kan skilles fra disse på de lange tråformede antennene. Øyenstikkere har kun noen korte, nesten ikke synlige antenner. Gulløyer holder vingene taklagt bakover kroppen i hvile, øyenstikker som libeller har vingene vinkelrett ut fra kroppen. Derimot legger vannymfer vingene bakover kroppen i hvile.
Levevis
Nineta vittata …
Lawra Somby
Lawra Westerfjell Somby (født 15. februar 1980) er en samisk joiker og poet. Mest kjent er han som én av de to frontfigurene i bandet Adjágas. Han har samarbeidet med bandet Turdus Musicus. Også har han hatt en hovedrolle i stykket Samisk Rebell i den Samiska Teatern.
Lawra Somby har både en sørsamisk og nordsamisk bakgrunn. Hans mor Nanni Mari Westerfjeld kommer fra Namsskogan i Nord-Trøndelag. Hans far Ande Somby er fra Sirma i Tana.
Harlan Fiske Stone
Harlan Fiske Stone (født 11. oktober 1872 i Chesterfield i New Hampshire, død 22. april 1946 i Washington, D.C.) var en amerikansk advokat, politiker og høyesterettsdommer som var mest kjent for å være landets henholdsvis 52. justisminister under president Calvin Coolidge og som landets 12. høyesterettsjustitiarius under president Franklin D. Roosevelt.
Biografi
Stone startet sin karriere med å studere ved Amherst College i Massachusetts, hvor han i 1894 ble uteksaminert med en bachelorgrad. Han tilbrakte deretter ett år som vikarlærer ved Newburyport High School (New York) i perioden 1894 til 1895. Etter dette var han fra 1895 til 1896 ansatt som historielærer ved Adelphi Academy i New York, før han tok sin Master of Arts ved Amherst College i 1897. Stone studerte også ved Columbia Law School i perioden 1895 til 1898, hvor han fikk LL.B. og ble tatt opp i New York bar i 1898. Like etter fikk han arbeid i advokatselskapet Satterlee, Sullivan & Stone, før han senere ble tatt opp som partner hos Sullivan & Cromwell. Fra 1899 til 1902 var han rettslærer ved Columbia Law School, og fra 1902 ble han også professor ved samme skole, en stilling han beholdt frem til 1905. Han var for øvrig også dekan ved skolens juridiske fakultet i perioden 1910 til 1923.
Justisminister
Den 7. april 1924 ble Stone utnevnt til landets neste justisminister av president Calvin Coolidge som etterfølger til den kontroversielle justisministeren Harry M. Daugherty. Coolidge var for øvrig klassekamerat av Stone da de begge gikk ved Amherst College. Som justisminister var Stone blant annet ansvarlig for ansettelsen av J. Edgar Hoover til lederstillingen ved Department of Justice's Bureau of Investigation, som senere skiftet navn til Federal Bureau of Investigation (FBI). Stone trakk seg fra stillingen allerede i begynnelsen av mai 1925 og ble i februar året etter utnevnt til meddommer ved USAs høyesterett av president Coolidge, som erstatning for avtroppende Joseph McKenna.
Høyesterett
I perioden 1932 til 1937 ble Stone sammen med dommerkollegene Louis Dembitz Brandeis og Benjamin N. Cardozo (den liberale fraksjonen) kalt «De tre musketerer» fra høyesteretten. Disse tre stod aktivt frem som tilhengere av Franklin D. Roosevelts New Deal-programmer. I løpet av denne tiden var Stone også forfatter av flere viktige domsslutninger om arbeid- og forretningsjuss. Som følge av sin støtte til New Deal-programmene ble han i midten av juni 1941 utnevnt til landets neste høyesterettsjustitiarius av president Roosevelt som erstatter av Charles Evans Hughes. Denne beslutningen ble bekreftet gjennom Senatet i slutten av juni, slik at han fra juli 1941 og helt frem til sin død forble i embetet som høyesterettsjustitiarius.
Harlan Fiske Stone døde av hjerneblødning under rettsopplesning av åpningstalen til Girouard v. United States den 22. april 1946, og er til dags dato den eneste høyesterettsdommeren som har omkommet under et åpent rettsmøte. Han var i ly av sitt embete forstaver ved presidenteden både for Franklin D. Roosevelt og for Harry S. Truman
Kina under Sommer-OL 2008
Kina under Sommer-OL 2008. Kina var vertslandet for Sommer-OL 2008 som i hovedsak ble avholdt i hovedstaden Beijing. Som vertsland fikk Kina en automatisk kvote for hver konkurranse, men utøverne måtte kvalifisere seg gjennom kvalifiseringskravene som var satt av Kinas olympiske komité på vanlig måte. 639 utøvere ble kvalifisert for deltakelse, og Kina hadde dermed OLs største tropp. Dette var en betydelig større tropp enn troppen til Sommer-OL 2004, som bestod av 407 utøvere. Kinesiske utøvere fra alle provinsene kvalifiserte seg til å konkurrere i alle de 28 olympiske øvelsene.
Kina sendte tilsammen 1099 personer til OL, inkludert 460 ledere og trenere. Under åpningsseremonien gikk Kina inn som det siste landet på Beijings nasjonalstadion. De ble ledet av basketballspilleren Yao Ming og den ni år gamle skoleeleven Lin Hao som hadde reddet to skolekamerater under jordskjelvet i Wenchuan 2008
Kina var det landet som fikk flest medaljer, med 51 gullmedaljer, 21 sølvmedaljer og 28 bronsemedaljer. For dette ble Kina tildelt Laureus World Team of the Year for 2009.
Flere kommentatorer påpekte at Kina både som arrangør- og utøverland anså OL som en betydelig PR-mulighet: «En spektakulær åpningsseremoni, i like spektakulær arkitektur, vil være en manifestasjon av det moderne Kinas teknologiske kompetanse og samfunnsmodellen sin suksess.»
Medaljer
Kina vant tilsammen 100 medaljer, 51 gull-, 21 sølv- og 28 bronsemedaljer, noe som var nok til å slå deres egen rekord gjennom hele den olympiske historien. Dette plasserte for første gang Kina øverst på medaljetabellen for et sommer-OL. Hele 639 utøvere konkurrerte for Kina, et karakteristisk antall for en vertsnasjon.
Klemens II
Klemens II, født grev Suidger av Morsleben og Hornburg (født i eller rundt år 1005 formodentlig i Hornsburg, død 9. oktober 1047) var pave fra 25. desember 1046 til oktober 1047.
Bakgrunn
Han var sønn av grev Konrad av Morsleben og Hornburg og hans kone Amulrad som var datter av grev Erpo von Padberg. Han stammet således fra saksisk adel. Moren r Amulrada var søster av erkebiskopen av Magdeburg, Waltard. At fødestedet hans er Hornburg, bygger på formodninger og ikke samtidige kilder.
Kina under Sommer-OL 2008
Medaljer
Vant alle medaljene i en gren Vant alle medaljene i en sport Vant gullmedalje i både kvinne- og herreklassen der kun en utøver var kvalifisert
Klemens II
Bakgrunn
Da han ble valgt til pave var han biskop av Bamberg side 1040.
Kina under Sommer-OL 2008
30px|Baseball Baseball
Kinas herrelandslag i baseball ble automatisk kvalifisert til lekene takket være Kinas rolle som vertsnasjon, noe som sikret landslaget sin OL-debut. Landslagstrener var amerikaneren Jim Lefebvre.
Klemens II
Pave
Kong Henrik III foreslo Suidger som pave da Gregor VI abdiserte i desember 1046. Navnet Klemens tok han på forslag av Henrik III, som mente at det passet på hans personlighet: Det latinske clemens betyr mild og god. Slik var han sikkert sett fra keiserens side, men navnet røper dermed også at han var svært ettergivende i forhold til keiserens ønsker. En særegenhet ved hans pontifikat var at han forsatte som biskop i Bamberg, det vil si, at han regjerte både Roma og sitt gamle bispedømme.
Kina under Sommer-OL 2008
30px|Baseball Baseball
24 baseballspillere fra Kina deltok:
Tropp
30px|Basketball Basketball
Menn Tropp
Kvartfinale
Kvinner
Tropp
Klemens II
Pave
Levningene ble bragt nordover, og han ble begravet i Bamberg. Klemens' grav i det vestlige koret i katedralen i Bamberg er den eneste pavelige graven nord for Alpene.
Dødsårsak
Rykter om at han var blitt forgiftet, verserte fra første stund. Hans grav ble åpnet, og for (i alle fall) for tredje gang i 1942. Da ble det ved en toksikologisk undersøkelse av pavens levninger bekreftet at han var blitt forgiftet med blysukker. Det er imidlertid uklart om han ble myrdet, ettersom blysukker ble brukt som kur på den tiden.
Kina under Sommer-OL 2008
30px|Basketball Basketball
Bronsefinale
30px|Boksing Boksing
Kina fikk en kvote på seks boksere automatisk kvalifisert som vertsnasjon, men fikk kvalifiserte deltagere i totalt ti av elleve boksekonkurranser (alle utenom fluevekt) gjennom verdensmesterskapet i boksing 2009 i Milano, og asiakvalifiseringen.
30px|BordtennisBordtennis
Gruppespill
13. august
14. august
Semifinale
16. august
Finale
18. august
15. august
17. august
30px|Bueskyting Bueskyting
Som vertnasjon fikk Kina automatisk kvalifisert seks utøvere (tre for menn og tre for kvinner). Kina valgte Xue Haifeng, Jiang Lin og Li Wenquan for mennene og Zhang Juanjuan, Chen Ling, og Guo Dan for kvinnene. Xue og Zhang, som var med på å ta sølv i lagkonkurransen, var begge veteraner fra Sommer-OL 2004. Dette som var Kinas fjerde sølv i bueskyting noensinne.
30px|Fotball Fotball
Menn Tropp
Gruppespill
-
Kvinner
Tropp
Kvartfinale
30px|Friidrett Friidrett
Totalt 77 friidrettsutøvere deltok for Kina i friidrett. Kina tok to bronsemedaljer, begge for kvinner. Den største skuffelsen var derimot at nasjonalhelten og storfavoritten Liu Xiang ble skadet under oppvarmingen til 110 meter hekk, og dermed ikke kunne starte.
Tekniske øvelser
Landeveisøvelser
Sammensatte øvelser
Løpsøvelser
30px|Håndball Håndball
Menn
Tropp
Kamper
Kvinner
Kvartfinale
Plasseringskamp
Kamp om 5.-plass
30px|Landhockey Landhockey
Menn
Tropp
Kamper
Kamp om 11.-plass
Kvinner
Semifinale
Finale
30px|Softball Softball
Tropp
30px|Svømming Svømming
* Deltok kun i innledende heat og mottok medalje.
30px|Banesykling Bane
Poengløp
30px|Turn Apparatturn
Kvalifisering
Finale lag
30px|Vannpolo Vannpolo
Menn
Tropp
Gruppespill
Kamper
Kamp om 7.-plass
Kamp om 11.-plass
Kvinner
Kvartfinale
Synnøve Brenden
Synnøve Brenden (tidligere Brenden Klemetrud; født 5. juli 1959) er en norsk politiker som var ordfører i Lillehammer kommune fra 1999 til 2011. Hun representerer Arbeiderpartiet og jobber i dag som fylkessekretær i Innlandet Arbeiderparti. Før sammenslutningen av Hedmark og Oppland Arbeiderparti 1. april 2019 jobbet Brenden i samme stilling i Oppland Arbeiderparti.
Hun var også vararepresentant til Stortinget for Oppland for perioden 2005–2009, og møtte der flere ganger i perioden.
Kina under Sommer-OL 2008
30px|Vannpolo Vannpolo
Kamp om 5.-plass
30px|Strandvolleyball Sandvolleyball
Menn
Kamper
Åttendedelsfinale
Kvinner
Kvartfinale
Semifinale
Finale
Bronsefinale
30px|Volleyball Innendørs
Menn
Tropp
Tabell
Kamper
Kvartfinale
Kvinner
Semifinale
Bronsefinale
Mediadekning
Over 100 millioner så lekene online i Kina, ifølge Timo Lumme, markedsføringsdirektør for IOC.
Dagbladet Information
Dagbladet Information er en dansk avis som stammer fra en pressetjeneste for den danske motstandsbevegelsens illegale presse under den tyske okkupasjonen av Danmark. Avisen ble grunnlagt av av motstandsmannen og journalisten Børge Outze 5. mai 1945 som et nyhetsbyrå for den illegale presse i Danmark. Den ble etter hvert en viktig kilde for utenlandske medier for nyheter fra Danmark, eksempelvis var BBCs sendinger på dansk under krigen basert på nyheter fra Information og ble lyttet flittig til i Danmark. Ved frigjøringen den 5. mai grunnla Outze på nytt som en offisiell dagsavis i de tidligere lokalene til den nazistiske avis Fædrelandets tidligere lokaler og trykkeri i Store Kongensgade, hvor Information fortsatt holder til.
Avisen har en betydelig rolle som en intellektuell nisjeavis med en meget høyt utdannet leserskare. Under redaktørene Børge Outzes og Erik Seidenfadens tid var den berømt for sine redaksjonelle ledere og fikk betydelig innflytelse som var langt større enn det beskjedne opplagstallet umiddelbart tydet på. I tiden 1970-1986 var avisen eid av medarbeiderne med en sterk samfunnskritisk profil i tiden etter ungdomsopprøret. Avisen spilte ikke minst en rolle som debattforum for den danske venstrefløy. Siden 1986 har avisen strebet etter en bredere profil med vekt på analytisk journalistikk. Dagbladet Information har erklært seg uavhengig av partipolitiske og økonomiske interesser, men den generelle oppfatning om avisens grunnholdning er at den i dag befinner seg innenfor den del av det politiske spektrum, som benevnes som sentrum-venstre. Opprinnelig var avisen plassert omkring sentrum-høyre.
Særpreg
Information betegnes ofte sammen med Kristeligt Dagblad, Dagbladet Børsen og Weekendavisen som en av Danmarks fire nisjeaviser. Helt fra begynnelsen var leserne preget av de med høyere utdannelse, og således inneholdt mange akademikere, skolelærere og studenter. I Børge Outzes og Erik Seidenfadens tid som avisens redaktører var avisens ledere et viktig element som ga Information en gjennomslagskraft som var langt større enn dens beskjedne opplagstall i seg selv var berettigede til. I perioden 1970-1986, hvor avisen var eid av medarbeiderne selv, hadde den en sterkt samfunnskritisk profil, hvor blant annet utdannelses- og miljøforhold var to høyt prioriterte områder, og avisen i høy grad fungerende som et pluralistisk forum for debatten på den danske venstrefløy. Siden 1986 hvor ledelsesforholdene i avisen igjen ble mere tradisjonelle, har avisen forsøkt å skape seg en bredere profil med vekt på analytisk journalistisk. I 2020 fortalte sjefredaktør Rune Lykkeberg at avisens målsetning var å være en «væsentlighedsavis», en vesentlig og betydelig avis, som var forpliktet på store dagsordener som maktutøvelse, økonomi og klimaproblemer, noe som inni mellom førte til at man valgte bort alminnelig nyhetsdekning. Samtidig mente han at avisen burde være aktivistisk eksempelvis i forhold til klimaspørsmålet som en naturlig fortsettelse av avisens tidligere engasjement i motstandsbevegelsen og radikaliseringen under student- og ungdomsopprøret.
I 2001 gjorde dansk Gallup en analyse av Informations lesere sammenlignet med befolkningen og med andre avisers lesere. Information var den avis som hadde forholdsvis flest lesere med høyere utdanning. 56 % av leserne hadde således en høy utdannelse, mens det samme gjaldt kun for 22 % av befolkningen. For de to andre aviser, som kom tettest på, Weekendavisen og Politiken, var prosentdelen henholdsvis 47 og 42 %. Ifølge analysen var Informations lesere relativt på venstresiden; kun knapp en fjerdedel støttet partier til høyre for Socialdemokratiet. Leserne var de mest kulturinteresserte blant alle avisers lesere. En tiendedel av leserne anga således at de hver måned så en kunstutstilling, mens tallet for befolkningen ellers var 1-2 %. Igjen var tallene for Politikens og Weekendavisens lesere tett på, men litt lavere enn leserne av Information. Derimot lyttet Informations lesere litt mindre til rock- og popmusikk enn både Politikens lesere og hele befolkningen. 86 % av Informations leserskare hadde i 2001 daglig adgang til Internett, hvor det på det tidspunkt kun gjaldt 51 % av hele befolkningen.
Historie
I Informations formålsparagraf (1945) heter det blant annet:
Journalistikk
Information med den karakteristiske avlange røde prikk over i´et, designet innen befrielsen, var den borgerlige motstandsbevegelses avis. Den kommunistiske pendant, som også hadde forhåpninger på Fædrelandets bygning, flyttet med dagbladet Land og Folk inn i DKPs bygning rett om hjørnet i Dr. Tværgade. Information bevarte fra første dag sin uavhengighet av partipolitikk, også da lederen av den sosialdemokratisk orienterte Ringen, medlem av Frihedsrådet og av Befrielsesregjeringen Frode Jakobsen overlot selskapet bak avisen Ringens overskytende kapital. Og også senere, da bladet kom tett på tidligere finansminister og senere OECD-generalsekretær Thorkil Kristensen, som i 1960 brøt med Venstre og en overgang overveiet ny partidannelse.
Holdningskiftet fra borgerlig motstandsavis til en orientering mot sentrum-venstre begynte langsomt på 1960-tallet med en rekke især yngre medarbeideres tette dekning av blant annet atommarsjene fra Holbæk til København, slumstormerne og mange andre grasrotsbegivenheter kulminerende med studentopprøret i 1968 og kvinnebevegelsen på 1970-tallet.
Børge Outze og Erik Seidenfaden var fra NATO-medlemskapet i 1948 sterke tilhengere av forsvarsalliansen. Seidenfaden forlot bladet i 1965. Først en halv dusin år etter den «gryende avisrevolusjon» i St. Kongensgade 40 førte opptrappingen av Vietnamkrigen og det USA-støttede militærkuppet i Chile 11. september 1973 til et kursskifte, signert «lille o», hvoretter avisen i en årrekke var klart orientert mot venstre i det politiske landskapet.
Overgangen til eierskap av medarbeiderne selv i 1970 (se avsnittet Medarbeiderdemokratiet) påvirkede i det følgende tiåret for Informations indre liv, men ikke spalterne, for medarbeiderdemokratiet var en naturlig fortsettelse av bladets tradisjon for uavhengighet med plass for det frie ord. I de følgende årtier gikk det opp og ned for avisen, som på 1970-tallet tangerte et opplag på rundt 40 000 eksemplarer.
Knut Torbjørn Eggen
Knut Torbjørn Eggen (født 1. november 1960 i Orkdal, død 20. februar 2012 ) var en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller. Han trente Fredrikstad Fotballklubb opp til 1. divisjon i 2002 og deretter til Eliteserien i 2003 og endte med å vinne cupfinalen 2006, noe som ble hans siste kamp for klubben. Fra 1. august 2007 ble han ansatt som sportsdirektør i Rosenborg, en stilling han hadde til sommeren 2008. Fra 1. august 2008 var Eggen fotballtrener på Wang Toppidrett i Moss. 1. desember 2008 gikk Eggen inn i stillingen som utviklingsansvarlig i Moss Fotballklubb.
Dagbladet Information
Journalistikk
I de senere år har samarbeidet på tvers av redaksjonene og på tvers av husets øvrige avdelinger vært en avgjørende forutsetning for de resultater som Information oppnådde i perioden med Mette Davidsen-Nielsen som administrerende direktør og Christian Jensen som ansvarshavende sjefredaktør. De to arbeidet tett sammen om så vel redaksjonelle som kommersielle tiltak, hvilket medvirkede til å skape en ny form for aktivisme og prosjektsamarbeid internt og eksternt omkring nisjeområder som utdannelse og den grønne omstilling. Avishuset er blitt åpnet ved å invitere til leserarrangementer, avholde åpne redaksjonsmøter og la eksterne – blant annet et lag med flyktninger - skrive avisen for en dag.
Knut Torbjørn Eggen
Bakgrunn
Knut Torbjørn Eggen var sønn av suksess-treneren Nils Arne Eggen. Foreldrene var kun 19 år gamle og nettopp ferdige med videregående ved fødselen. Han vokste opp tett på sin fars interesser. Faren hadde vært en habil kombinertløper i sin ungdom, og sønnen begynte med langrenn og skihopp. Som sin far tok han også lærerutdannelse, men det var fotball som preget livet for familien Eggen.
Eggen ble selv en habil fotballspiller, men nådde større meritter som trener. Han var de siste årene ekspertkommentator og stod for kampanalyser for TV-kanalen Viasat 4.
Dagbladet Information
Journalistikk
Information har også lagt vekt på undersøkende og maktkritisk journalistikk, blant annet ved å utnytte en privilegert tilgang til så vel Wikileaks-dokumentene som leksjoner fra National Security Agency (NSA) lengre, dyptgående artikkelserier. Hver fredag utkommer avisen med tilleggsseksjonen Kultur og om lørdagen med tillegget Litteratur/Moderne Tider.
Information samarbeider redaksjonelt med den britiske avisen The Guardian og dens søndagsavis The Observer.
Knut Torbjørn Eggen
Karriere som spiller
Som spiller spilte Eggen for Orkdal Idrettslag, Rosenborg Ballklub og Aalesunds Fotballklubb. For Rosenborg spilte han 280 obligatoriske kamper fra 1978 til 1991, og ble seriemester tre ganger, i 1985, 1988 og 1990. I 1978, da Rosenborg spilte i 2. divisjon, ble han toppscorer for klubben med ti mål. Han spilte 43 kamper på aldersbestemte landslag og fire kamper på det norske.
Dagbladet Information
Avistegnere
En stripe av 1900-tallets beste danske avistegnere har supplert Informations ’frie ord’ med like så ’frie’ streger. Til tross for noen få medarbeideres motstand mot bilder, som de uttrykk for med vendingen «Likesom Le Monde skal Information slett ikke ha illustrasjoner, takk», hadde den daglige satire allerede fra tiden med illegale aviser under okkupasjonen, også vært det ille illustrerte pustehull med ’Trolden Teddy’. Trollet, som var tegnet av Gerd Rissel til Aftontidningen, ble ansatt av Børge Outze under hans flyktningetid i Sverige. Teddy opptrådte i mange år framover i bladets spalter, og det var ofte en kollektiv oppgave å formulere hans satiriske utsagn.
Tegneren Anton Hansen, som ble omtalt som «den sorte satiriker» og «proletartegner» var før krigen en feiret tegner i Social-Demokraten. Imidlertid meldte han seg straks i mai 1945 til den nystartede avisen Information hvor han leverte blant annet en stripe erindringsbilder fra besettelsestiden med tittelen «Husker De?» Tre år senere i 1948 gikk han til Ekstra-Bladet. På 1950-tallet hadde avisens bakside politiske satiretegninger av store britiske avistegnere som Michael Cummings og Carl Giles. Tegningene var innkjøpt via syndikat og ble oversatt på redaksjonen. Den polske immigrant Pjotr Baro komponerte allerede i 1957 og fem år fram sine surrealistiske og samtidig geometrisk stramme ideogram-illustrasjoner til avisen. I 1959 og fram til 1964 ble Baros tegninger supplert av den politiske satiriker PEP, med kunstnernavn framkaldt av Poul Erik Poulsen. I årene fra 1962 til 1969 tegnede den nokså «frække» og humoristiske multikunstner Flemming Quist Møller sine mange karakteristiske personer og spissnesete figurer. I en lengre periode etter ungdomsopprøret i 1968 var avisen særlig årrekke av innbyrdes helt forskjellige tegnere som Per Marquard Otzen, fra 1967 til 2004, og Peter Lautrop, periodevis fra 1967 til 1990. Otzens spisse streker med sofistikerte poenger framsto med sitt helt eget univers samtidig med Lautrops naivistiske, «fede» strek preget av humor og underfundigheter.
Knut Torbjørn Eggen
Karriere som trener
I 2005 ble Egil Olsen ansatt som hovedtrener i Fredrikstad, mens Knut Torbjørn Eggen fortsatte som assistenttrener. Da Olsen trakk seg fra stillingen av helsemessige årsaker i august samme år, ble Eggen nok en gang hovedtrener i FFK. Han gikk av som hovedtrener for Fredrikstad 17. desember 2006.
Dagbladet Information
Avistegnere
Flemming Nyborg supplerte dem begge med særlig portretter og teatertegninger i perioden 1966 til 1975. Satirikeren Klaus Albrectsen nådde gjennom «syv en halv rædselsfulde måneder» i 1972 og 1973 blant annet ved å tegne det ikoniske portrettet av Børge Outze på den røde prikk. [28] Som en triumferende Alladin stiger redaktør Outze hyllet i rødt opp fra et «I» med sigaren i venstre hånd. I årene fra 1970 til 1982 vikarierte Anne-Marie Steen Petersen tidvis for Marquard Otzen, og i siste halvdel av 1980-tallet spritet Pernille Kløvedal Helvegs penselstrøk opp siderne. I de senere år har især Ib Kjeldsmarks krøllete surrealisme og Mia Mottelsons spisse anskueliggjørelser av stort og smått skapt Informations modernistiske visuelle særpreg. Kjeldsmark startede i avisen i 2007 og var senere løsere tilknyttet, mens Mottelsen har været ansatt fra 2014. Siden 2015 har Christoffer Zieler produsert den ukentlige helside-tegning i helgetillegget Moderne Tider. Information har dessuten bragt to kjente utenlandske politisk-satiriske tegneserier. Walt Kellys Pogo, som ble oversatt av avisens medarbeidere Erling Bjøl og J.B. Holmgaard, samt G.B. Trudeaus Doonesbury i perioden 1974-2018. Grafiske seriemesterverker av blant annet Hugo Pratt og Jean Giraud har gått som ukeføljetonger, og fødselsattesten for Ivar Gjørups underfundige satiriske dagsstripe Egoland ble trykt på Informations avispapir i 1984.
Fotografer
Mange markante fotografer har gjennom årene fotografert for Information: Jacob Maarbjerg, Jørgen Ambroos, Leif Grage, Gregers Nielsen, Claus Ørsted, Ebbe Wraae, Søren Hartvig, Ernst Nielsen, Klaus Holsting, Jacob Dall, Sofie Amalie Klougart, Tor Birk Trads, Sigrid Nygaard, Ulrik Hasemann og Gorm Valentin.
Knut Torbjørn Eggen
Karriere som trener
Knut Torbjørn Eggen var tidligere trener for Aalesund og Moss Fotballklubb og han hadde den høyeste trenerutdannelsen som tilbys i Norge.
Dagbladet Information
Økonomi
I mange år sto mottoet «Uavhengig av partipolitiske og økonomiske interesser» under avisens tittel. Med en beskjeden annonseportefølje var den nye avis først og fremst avhengig av leserne. De betalte produksjonsomkostningene slik at Information var mer kostbar enn de generelle dagsavisene som avisen ofte var et supplement til. Leserne viste også deres offervilje ved adskillige pengeinnsamlinger som berget avisen gjennom flere økonomiske kriser. Men i 1969 var bunnen nådd. Lesernes offervilje rakte ikke til lengre og Information ble for summen 800 000 overtatt av forleggeren Palle Fogtdal, hvis forlagshus blant annet utga magasinene Bo Bedre og Eva. Etter et godt år med overskudd overlot Fogtdal sin aksjemajoritet til Informations medarbeidere til kust 10, det vi si for 80 000 kr. Det skjedde etter et møte med Børge Outze og Torben Krogh, sistnevnte var blitt sjefredaktør i den unge alder av 26 år. I årtiene senere deltok han i ennå et redningsaksjon for avisen.
Knut Torbjørn Eggen
Karriere som trener
1. august 2007 ble han ansatt som ny sportsdirektør i RBK, etter at mangeårig sportsdirektør i Rosenborg, Rune Bratseth, bestemte seg for å slutte i jobben. I desember 2007 ble Eggen sykmeldt, og 27. mai 2008 ble det kjent at han hadde sagt opp sin stilling i RBK.
Dagbladet Information
Medarbeiderdemokrati
Preget av tidsånden på 1970-tallet i tiden under Knud Vilby som sjefredaktør og Steffen Gulmann som administrerende direktør gikk det bra for en medarbeidereid avis. Både opplaget og annonseinntektene steg til uvante høyder. Palle Fogtdals betingelse for overdragelse av aksjekapitalen til medarbeiderne var at alle – uansett hvor i Huset de arbeidet – fikk samme innflytelse. Dermed ble Information et enestående eksempel på medarbeiderinnflytelse som midt i den hjemlige danske debatt om økonomisk demokrati også vakte internasjonal oppmerksomhet. I begynnelsen var intensjonen lik lønn til alle, men faglige rettigheter og markedsmekanismen betød at likelønnsprinsippet aldri ble knesatt. I 1990 opphørte prinsippet om likelønn ved overgangen til et alminnelige askjeselskap.
Information var en av få danske virksomheter som har vært både eid og styrt av medarbeiderne selv, og det ga både stor arbeidsglade – og store frustrasjoner. Etter to iår med medarbeiderdemokrati, som ofte slo gnister med hyppige skifte av redaktører, meldte ny vanskeligheter seg. Det ble i 1990 nødvendig med en aksjeutvidelse på 12 millioner kr. Og dermed en overgang til en mer tradisjonell forretningsstruktur. Men lesernes interesse for avisens ve og vel var intakt, og i 1992 fant den siste leserinnsamlingen med et resultat på 2,5 millioner kr. Allikevel var utsiktene dystrere fram mot årtusenskiftet, inntil det lyktes administrerende direktør Henrik Bo Nielsen, sammen med flere andre, å vinne forståelse for en offentlig bevilgning på 30 millioner kr. Til hver av de to nisjeavisene Information og Kristeligt Dagblad. Inntektene fra abonnementer er fortsatt avisens viktigste inntektskilde, og med det brede med brede medieforlaget har Information fra 2014 mottatt årlig ca. 25 millioner kr. i pressestøtte.
Knut Torbjørn Eggen
Karriere som trener
Fra 1. august 2008 var Eggen fotballtrener på Wang Toppidrett i Moss, sammen med blant andre Tor Trondsen og Rune Tangen. Disse to arbeidet han også sammen med i Moss Fotballklubb. 1. desember 2008 gikk Eggen inn i stillingen som utviklingsansvarlig i Moss Fotballklubb, hvor Trondsen og Tangen allerede var ansatt som henholdsvis markedsfører og assisterende trener. Eggens arbeidsoppgaver gikk i hovedtrekk ut på å forbedre talentsatsningen, knytte sterkere bånd til Wang Toppidrett og generelt øke klubbens profilering og profesjonalisering. Han ledet også én trening i uka for klubbens A-lag.
Tidlig i 2010 gikk han inn som trener for Norges G19-landslag i fotball.
Privatliv
Eggen hadde problemer med angst gjennom mesteparten av livet. Dette ble kjent allerede i 1988, da han fortalte at han ikke deltok i cupfinalen på grunn av sykdommen. Han snakket om sykdommen i en rekke intervjuer.
Knut Torbjørn Eggen ble funnet død i sitt hjem 20. februar 2012. Dødsårsaken ble først ikke offentlig kjent. Faren Nils Arne Eggen fortalte senere at sønnens tilstand gradvis ble verre mot slutten av livet hans, og at han «var mer redd for å leve enn å dø.»
Eggen var onkel til fotballspilleren Christian Eggen Rismark.
Instrumentlandingssystem
Hvordan ILS virker
ILS består i hovedsak av to selvstendige systemer: ett for horisontalplanet (en: localizer) som viser innflygingsretningen, og ett annet for vertikalplanet (en: glideslope) som viser glidebanen.
Begge systemene virker etter samme prinsipp. To sendere på samme frekvens sender ut hver sin modulerte bærebølge. Den ene modulerer 90 Hz på sin bærebølge og den andre modulerer 150 Hz på sin bærebølge. Bærebølgefrekvensen for localizer ligger mellom 108,1 og 111,95 MHz mens bærebølgefrekvensen for glideslope ligger mellom 329,15 og 335 MHz. Signalene sendes ut på retningsstyrte antenner i to forskjellige retninger som vist på illustrasjonen. Antennen som sender retningssignaler er normalt plassert i den bortre enden av rullebanen, mens antennen for glidebanesignaler er plassert i den nærmeste enden.
Flyets ILS-mottager sammenligner modulasjonsdybden mellom de to signalene.
I tilknytning til ILS finnes også merkefyr (en: Marker Beacon), som markerer avstanden til rullebanen og fungerer som kontrollpunkt for gjennomsynking. Det er tre ulike typer fyr som sender ut signaler på forskjellige frekvenser. Flyet mottar disse signalene, og et system i førerkabinen i tilknytning til ILS viser når merkefyrene passers, med lysblink og en tone som varierer for hver type fyr. De tre merkefyrene kalles henholdsvis ytre, midtre og indre merkefyr (en: outer-, middle- og  inner-marker. Ytre merkfyr sender på 400 Hz, midtre på 1300 Hz og indre på 3000 Hz. Avstanden til rullebanen fra de forskjellige stasjonene til landingsenden av rullebanen er 4 – 7 nm, 0,5 – 0,8 nm, mens indre merkefyr står på begynnelsen av rullebanen.
I tilknytning til ILS benyttes ofte DME for å bestemme horisontalposisjoner. Rullebaner med ILS har ofte en rekke med høyintensitets innflygingslys i landingsenden.
Noen rullebaner har forskjøvet (en: offset) localizer. Årsaken til dette kan være at det ikke er plass til antennene i enden av rullebanen. Eksempelvis er ILS-antennene på rullebane 27 på Phuket internasjonale lufthavn forskjøvet ca. 120 meter mot nord på grunn av at rullebanen ender i strandkanten og der er det ikke plass til antennene. Dette medfører at localizeren ikke leder flyet til rett kurs for landing, men til et punkt der piloten selv må føre flyet inn til visuell landing. Automatisk landing er følgelig ikke godkjent der localizeren er forskjøvet i forhold til rullebanen.
Hvordan ILS brukes
For å kunne benytte ILS til landing, må luftfartøyet ha nødvendig utstyr installert og besetningen må ha nødvendig sertifisering og trening. For hver ILS innflyging er det utarbeidet et spesielt kart som viser hvordan innflygingen skal utføres. Dette viser hvilke radiofrekvenser ILS systemet sender på, hvordan en skal fly for å komme inn på starten av innflygingen og hvilke trekk og høyder som skal holdes i de ulike faser for å ha sikker avstand til bakken og andre hindre. Det viser også hvilken beslutningshøyde som gjelder for innflygingen med ulike klasser luftfartøy (avhengig av hastighet) og for eksempel om noe av utstyret skulle være ute av drift. I tillegg viser kartet hva en skal gjøre dersom det ikke er mulig å lande etter innflygingen og en må utføre en avbrutt innflyging.
Navigasjonssignalene vises på hver sin nål på ILS instrumentet i førerkabinen. Fartøyet er på riktig trekk og i riktig høyde når begge nålene er i sentrum av instrumentet. Under innflygingen skal en kontrollere at høydene stemmer ved passering av merkefyrene. Nålene skal holdes i sentrum av instrumentet til en kommer til beslutningshøyden. Dersom en da ser rullebenen eller innflygingslysene kan en fortsette landingen. Dersom en ikke ser tilstrekkelig på bakken, skal det utføres en avbrutt innflyging.
Det finnes fire forskjellig kategorier ILS i praktisk bruk. Kategoriene bestemmer hvor lavt en kan gå uten å se rullebanen og i hvor dårlig vær. Hvilken kategori ILS en innflyging er, avhenger blant annet av utstyret på bakken og terrengforholdene rundt antennene. For å kunne benytte kategori II og III kreves ytterligere spesielt utstyr i luftfartøyet og spesiell trening for besetningene.
Tradisjonelt har ILS vært kategori I som gir en beslutningshøyde på minst 60 m (200 fot) og hvor sikten kan være ned mot 500 m. Med kategori II kan en gå ned mot 30 m (100 fot) med en sikt på 300 m. Kategori III har enda lavere beslutningshøyde, helt ned til 0 meter. Kategori III er delt inn i IIIa og IIIb og sikten kan være helt ned i 75 m.
Kategori I ILS kan en flyger fly manuelt ved å korrigere i henhold til instrumentindikasjonene, men kategori II og III forutsetter at fartøyet er utrustet slik at det selv flyr i henhold til informasjonen fra ILS. I kategori III lander fartøyet selv (autolanding) og starter oppbremsingen. Flygerne overvåker systemene og kan avbryte innflygingen når som helst dersom deler av systemet skulle svikte.
Vico Equense
Vico Equense er en by i Storbyområdet Napoli i Italia. Vico Equense ligger på Sorrentohalvøya, ca. 40 km sør for Napoli. Det bodde 21 011 mennesker her i 2013.
Besant Nagar
Besant Nagar er et distrikt i Chennai, som er oppkalt etter Annie Besant. Teosofisk Samfunns hovedkvarter er lokalisert der, sammen med danseskolen Kalakshetra Academy som ble grunnlagt av Rukmini Devi Arundale.
Også skolen Reserve Bank Staff Quarters School befinner seg i området.
Distriktet er også kjent for sine templer: Varasiddhi Vinayaka templet, Ashtalakshmi Kovil, Arupadai Murugan Kovil, Ratnagirishwarar Kovil og Velankanni-kirken.
Nadezjda Krupskaja
Nadezjda Konstantinovna «Nadja» Krupskaja (russisk: Надежда Константиновна Крупская) (født i St. Petersburg, død 27. februar 1939 i Moskva) var en russisk marxistisk politiker. Hun ble gift med den marxistiske lederen Vladimir Lenin under et av hans fengselsopphold i 1898.
Pierre Puget
Pierre Puget (1620–1694) var en fransk maler, billedhogger og arkitekt. Puget ble utdannet i Italia, og laget blant annet marmorrelieffer og skulpturer i barokkstil. Verkene hans var ofte preget av sterk naturalisme.
Xabier Zandio
Xabier Zandio Echaide (født 17. mars 1977) er en spansk, tidligere profesjonell landeveissyklist. Han syklet ti sesonger for Caisse d'Epargne og seks sesonger for det britiske laget Team Sky.
Lamma kraftverk
Lamma kraftverk er et varmekraftverk like utenfor Hongkong i det sørlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 3796 MW, fordelt på 15 turbiner. Brenseltypen er kull (8 blokker) og naturgass (5 blokker), pluss to kombinasjonsblokker og en vindkraftturbin. Operatør er Hong Kong Electric Company. Utbyggingen skjedde i 1982.
Todalen (Aure)
Todalen er en grend på nordsiden av Vinjefjorden i Aure kommune på Nordmøre. Den var frem til begynnelsen av 1800-tallet kommunesentrum med lensmann og ting. Todalen hadde postkontor frem til 1964, dampbåtforbindelse til Kristiansund og barneskole frem til 1966. Den er i dag mest kjent for å ha sin egen festival, Rock mot ras, etter en idé fra Kristian Todal.
Norges statsgjeld
Norges statsgjeld er offentlig gjeld tatt opp av staten. Staten låner ved å opprette gjeldsbrev kalt statsobligasjoner (løpetid over 1 år) og statskasseveksler (løpetid under 1 år) som i hovedsak kjøpes av banker.
Statsgjelden var 2. kvartal 2022 på 708 milliarder kr.
Historikk
Det danske riksgjeldskontoret ble opprettet i 1789. Da Norge gikk ut av unionen med Danmark i 1814 tok Norge på seg ansvar for en del av Danmark/Norges felles statsgjeld.