cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Georg Christian Oeder
Tilbake til hertugdømmene
Som følge av statsomveltningen i 1772 forlot Oeder Finanskollegiet. De nye makthaverne ønsket å fjerne ham fra København og tilbød ham en post som stiftamtmand i Bergen. Den avslo han, hvoretter han ble utnevnt til den noe bedre stilling som stiftamtmand i Trondhjem. Han nådde imidlertid aldri å tiltre dette embede. Han ba nemlig i anledning av sin hustrus sykelighet om tillatelse til først å foreta en reise til Tyskland. Men på hjemreisen erfarte han, at general Johan Vibe von der Osten hadde fått embedet, og at han selv skulle forbli i Slesvig eller Holsten, inntil han fikk embede et andet sted. Han reiste imidlertid raskt til København og beklaget seg overfor enkedronning Juliane Marie. Han fikk den beskjed, at diplomatiske forhold hadde gjort en militærpersons ansettelse i embedet nødvendig.
Det lyktes endelig hans fiender å få ham helt fjernet, idet han ble ansatt som landfogd i Oldenborg mot slutten av 1773, kort før dette hertugdømmes avståelse til Gottorp. Herved håpet de å bli befridd for dette «ubekvemme hoved». Den stillingen svarte slett ikke til hans ønsker, da det var helt nye juridiske plikter, han her fikk. I denne stilling forble han til sin død i 1791.
Efter sin første hustrus død giftet han seg den 14. november 1776 med Cathrine Gertrud Matthiesen (13. juni 1755 – 24. mart 1807). Hun var datter av justisråd og rådmann Conrad Matthiesen i Altona. Ved sin død etterlot Oeder enke og tre barn. Det var visstnok for disses skyld, at han et par år forut hadde ervervet seg et tysk adelspatent. Tre år før sin død hadde han den tilfredsstillelse å motta oppfordring om å vende tilbake til Danmark, de reformer han hadde arbeidet for, hadde seiret. Men han følte seg da for gammel til ny virksomhet.
Oeders ettermæle
I den Udsigt over P. F. Suhms Levned og Skrifter som ble utgitt av Rasmus Nyerup, heter det som innledning til en rekke brev fra ham: «den brave Oeder som, uaktet han var fremmed, var dansk med liv og sjæl og har i sin grav alle danskes højagtelse». Oeder skildres som en klarttenkende mann, med utrettelig og alvorlig virkelyst, men tillike av en jovial og glad natur. Hans venn Suhm gav ham et meget anerkjennende ettermæle der ble benyttet som gravskrift på det minnesmerke av norsk marmor, som ble utført av Johannes Wiedewelt og anbragt på kirkegården i Oldenburg.
Kulturkanonen
Oeder er oppført i Kulturkanonen med Flora Danica.
Parapucaya nodicollis
Parapucaya nodicollis er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Denne gruppen blir regnet til underfamilien hornbiller (Dynastinae).
Utseende
En nokså liten (ca. 12 millimeter), avlang, blank, rødbrun hornbille. Hodet er litt skovlformet foran med opphøyd forrand. Pronotum er knapt synling punktert, ganske blankt, dekkvingene har fine punktrader. Hodet er brunsvart, pronotum mørkt rødbrunt, dekkvingene lyst rødbrune.
Fylkesvei 3054
Fylkesvei 3054 går mellom Skolmerød og Bugården øst i Sandefjord kommune.
U19-EM i fotball for menn 2013
U19-EM i fotball for menn 2013 ble arrangert i Litauen i 2013.
Fylkesvei 3054
Krokemoveien ble bygget i 1900.
Parapucaya nodicollis
Levevis
De voksne billene kommer til lys om natten. For øvrig er svært lite kjent om biologien deres.
Fylkesvei 3054
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 255 (Vestfold).
Middeltone
Middeltone er i musikkteorien en temperering som løser problemet med Pythagoras komma. Systemet gjør alle kvinter noe mindre.
Wolverhampton
Wolverhampton er en by og et administrativt distrikt i West Midlands i England. Det tilhørte tradisjonelt Staffordshire. 18. desember 2000 fikk byen innvilget status som city, som en av tre byer som fikk denne statusen i forbindelse med årtusenskiftet. I henhold til folketellingen i 2011 har byen en befolkning på 249 470 innbyggere.
Historisk var byen en del av Staffordshire. Den har navn etter den angelsaksiske adelskvinnen Wulfruna, som hadde eiendommer hvor hun etter et charter fra kong Ethelred bygde en kirke hvor det siden utviklet seg en by. I 1070 hadde dette blitt kjent som angelsaksiske Wulfrūnehēantūn, «Wulfrunas høyde», hēantūn kan bety både en høyde på en ås og en gård. I angelsaksisk tid synes det som om navnet var varianter Hēantūn eller Hamtun, og hvor forstavelsen Wulfrun først kom i bruk rundt 1070. Navnet forkortes ofte til W'ton eller Wolves. Byen har et tradisjonsrikt fotballag i Wolverhampton Wanderers FC.
Byen vokste som en markedsby innen ullhandelen. Under og etter den industrielle revolusjon]] ble byen et betydelig industrielt senter med gruvedrift i kull, kalkstein og jernmalm, foruten også produksjon av stål, japanlakk og lakklærproduksjon, motorsykler og biler. I dag er den fremste industrien innenfor byen ingeniørbasert, blant annet en stor romfartsindustri, og innenfor servicesektoren. Byens motto er Out of darkness cometh light («Ut av mørke kommer lys»).
Geografi
Wolverhampton ligger nordvest for sin større nabo Birmingham, og er den nest største delen av det urbane beltet i West Midlands. Mot nord og vest ligger landsbygda i Shropshire og Staffordshire. Den er Englands 13. største by. I motsetning til mange andre byer med city-status har ingen andre større byer blitt innlemmet i den, og som distrikt er den bare det 44. største.
Området som tradisjonelt assosieres med Wolverhampton strekker seg langt utenfor distriktsgrensene, og inkluderer områder i Walsall, Sandwell og Dudley, samt deler av South Staffordshire. Hadde de gamle grensene, definert som en Royal Peculiar mellom 1479 og 1846, fortsatt vært i bruk ville befolkningen vært omtrent like stor som Manchesters.
Deler av byen, men ikke sentrum, ligger i Black Country, et område som er kjent for gruvedrift. Det er derfor uklart om byen skal regnes med til Black Country eller ikke. Den regionale utviklingsmyndigheten Black Country Development Corporation har med hele byen i området den arbeider for.
Områder innenfor distriktet inkluderer blant annet Bilston, Wednesfield og Tettenhall.
Historie
I saksisk tid ble det grunnlagt et kloster i Wolverhampton av Lady Wulfruna. Det ble reist i 994. På stedet hvor klosteret lå finner man nå Sankt Peters kirke fra 1425. Utenfor kirken står i dag Charles Wheelers statue av Wulfruna.
Innen 1200-tallet hadde Wolverhampton blitt en travel markedsby. Den var særlig kjent for handel med ull, noe som er tydelig i byens våpenskjold som har en ullballe samt i de mange gatenavnene som inneholder ordet fold (et tøystykke) (blant annet Blossom's Fold, Farmers Fold, Townwell Fold og Victoria Fold) for ikke å nevne Woolpack Street.
På 1500-tallet etablerte metallindustrien seg i byen, særlig i form av lås- og nøkkelsmeder og arbeider i smijern og messing.
Området rundt byen ble på 1800-tallet kjent som Black Country på grunn av forurensning fra industrien som dekket området med svart sot. I viktoriansk tid vokste byen og ble velstående på grunn av det store antallet bedrifter som ble trukket dit av den gode tilgangen på kull og jern. Man finner en rekke store hus bygget av rike industriherrer fra denne perioden; mange andre slike hus ble revet i 1960- og 1970-årene. Også på 1800-tallet var det stor innvandring fra Wales og Irland til byen, og ettersom det har vært jevnlig vekst nesten hele tiden har dette fortsatt med nye grupper, spesielt fra Karibia, Sørøst-Asia, Afrika og Øst-Europa. Byen har dermed fått et sterkt flerkulturelt preg.
Queen Sqaure het tidligere Market Square, men ble omdøpt etter dronningens besøk. Før det igjen het området High Green. De sammensvorne i Kruttsammensvergelsen i 1605 ble, med unntak av Guy Fawkes, stilt for retten i Wolverhampton og hengt på High Green.
Englands første automatiske trafikklys ble installert på Princes Square i 1927. De moderne trafikklysene der har gammeldagse stripete stolper til minne om dette.
Jernbanen nådde byen i 1837, med stasjon ved dagens Heath Town. Denne stasjonen ble revet i 1965, og området er nå et naturreservat like ved Powell Street.
Bazarbek Donbay
Han representerte Kasakhstan under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i omspillet.
Magasinet for fagorganiserte
Magasinet for fagorganiserte er medlemsbladet for alle organiserte i Fellesforbundet. Opplaget er 158 400 eksemplarer.
Tidsskriftet kom ut for første gang i 1986,, og var et resultat av sammenslåingen av medlemsbladene Skog- og landarbeideren, Bygningsarbeideren, Jern- og metallarbeideren, Papirarbeideren og Vi i bekledning. Dette var medlemsbladene i de forbundene som to år senere fusjonerte til Fellesforbundet. Med navnet «Magasinet ...» har utgiverne forsøkt å knytte en tradisjon tilbake til Arbeidermagasinet/Magasinet for alle (1927–1970).
1. mars 2006 åpnet tidsskriftet sitt eget nettsted. Bladet er en del av LO Media og er medlem av Den Norske Fagpresses Forening.
Ansvarlig redaktør er Eline Lønnå.
Musée Carnavalet
Musée Carnavalet eller Musée de l'Histoire de Paris er bymuseet i Paris. det ligger i Rue Sévigné nr. 23 i bydelen Le Marais, i 3. arondissement.
Museet er lagt til to eldre bygninger, Hôtel de Carnavalet og (fra 1989) Hôtel Le Pelletier de Saint-Fargeau. Mellom de to bygningene ligger lycée Victor-Hugo, og de er forbundet med et galleri i andre etasje.
Museet rommer samlinger av malerier, skulpturer, brukskunst, bruksgjenstander og arkeologiske funn som dekker Paris' historie fra de tidligste tider til første verdenskrig.
Hôtel Carnavalet
Bygningen ble oppført mellom 1548 og 1560 som bolig for Jacques de Ligneris, president i det franske parlamentet. I 1578 ble huset kjøpt av Françoise de Kernevenoy, enke etter en bretonsk adelsmann med tilnavnet Carnavalet. Fra 1677 til 1696 tilhørte huset Marquise de Sévigné. I 1650-åra fikk arkitekten François Mansart i oppdrag å ombygge og utvide huset med en ekstra fløy.
Etter den franske revolusjon kom huset i offentlig eie, og ble i 1866 kjøpt av Paris by. Det ble utvida og renovert mellom 1871 og 1890 for å huse byens historiske samlinger. Bl.a. ble en del bygningsdetaljer fra hus som ble revet under baron Haussmanns nyregulering av byen tatt vare på. I 1914 ble bygningen på nytt påbygd.
Hôtel Le Pelletier de Saint-Fargeau
Huset ble tegna av Pierre Bullet i 1590. Den mest spesielle detaljen er trappa med bærende konstruksjoner i støpejern, utført i en teknikk som først ble gjenoppdaga på 1800-tallet. Det ble en del av Musée Carnavalet på 1960-tallet. Ombygningen som forbinder de to bygningene fant sted mellom 1982 og 1989.
The One (Elton John)
The One er det 23. studioalbumet av den britiske sangeren Elton John, utgitt i juni 1992. Det ble spilt inn i Studio Guillame Fortell i Paris og produsert av Chris Thomas. Albumet inneholder singlene «The One», «Simple Life» og «Runaway Train», en duett med Eric Clapton. Albumet er 58 minutter langt, og er med det Elton Johns lengste album.
Federico Canuti
Federico Canuti (født 30. august 1985 i Pesaro) er en italiensk landeveissyklist. Han startet sin profesjonelle karriere i CSF Group-Navigare i 2008. Allerede i den første sesongen hans i Liquigas-Cannondale, ble han en del av rytterne som skulle sykle Tour de France og han fikk sin debut i rittet.
Sindre Klykken
Sindre Klykken (født 1982 i Tromsø), er musiker, komponist og lærer ved Molde kulturskole og musikklinja (landslinje for jazz) ved Molde videregående skole. Han har i flere tiår reist i inn- og utland som musiker i utallige prosjekter med vidt sjangerspenn. Han er bassist i rockebandet Josah og fast medlem i flere andre band primært innenfor sjangrene jazz og rock. Han har medvirket på en rekke plateutgivelser, spillefilm og som komponist/musiker i flere oppsetninger innenfor teater/scene.
Sound of the Apocalypse
Sound of the Apocalypse er et musikkalbum fra Black Bonzo som kom ut i 2007. Utgivelsen ble spilt inn i Skellefteå og er oppfølgeren til debutalbumet Lady of the Light. Utgivelsen følger dens musikalske fotspor innenfor progressiv rock, men i motsetning til den første utgivelsen og albumets tittel er ikke denne like tung. Lydbildet kan minne om Uriah Heep, Deep Purple, Kansas, Quatermass, Opeth og Jethro Tull.
Utgivelsen kom ut i tre versjoner; En japansk versjon med to ekstra komposisjoner og to andre versjoner lansert på verdensbasis i henholdsvis jewel case og Digipack.
O2 Czech Republic
O2 Czech Republic a.s. er det største telekommunikasjonsselskapet i Tsjekkia. Selskapet forvalter det tsjekkiske fastnettet, ett av de tre GSM-nettverkene og ett av de tre UMTS-nettverkene i landet. Selskapet ble dannet ved sammenslåing av Český Telecom (tidligere operatør av fastlinjesamband) og Eurotel (en leverandør av mobiltelefoni). Telefónica O2 ble kjøpt av spanske Telefónica i 2005. Selskapet ledes av Telefónicas datterselskap Telefónica Europe plc.
Selskapets hovedkontor linger i Prahas Zizkov-distrikt. Telefónica O2 Tsjekkia er notert på Prahabørsens PX Index.
Rajpur Sonarpur
Rajpur Sonarpur (bengali: ) er en tvillingby og en kommune i South 24 Parganas distrikt i den indiske delstaten Vest-Bengal. Selv om Rajpur og Sonarpur utgjør én felles kommune er de to separate byer. Byen inngår i Kolkatas storbyområde.
Geografi
Rajpur Sonarpur har koordinatene 22,4382026°N 88,4320450°Ø og ligger gjennomsnittlig 9 meter over havet (moh).
Demografi
Ved folketellingen i 2001 hadde Rajpur Sonarpur kommune en befolkning på 336 390. Området utgjorde 49,26 km². Menn utgjorde 52 % av befolkningen, kvinnene 48 %. Rajpur Sonarpur hadde da en gjennomsnittlig lesekyndighet på 78 %, noe som var høyere enn landsgjennomsnittet på 59,5 %. Blant menn var det 83 % lesekyndige, mens 73 % av kvinnene kunne lese. 9 % av befolkningen var barn under 6 år.
Med delingen av India fulgte en massiv tilstrømning av flyktninger fra Øst-Pakistan til Kolkata og omegn. Av over en million flyktninger som gikk inn i Vest-Bengal bare i 1950, bosatte de fleste seg som husokkupanter i området mellom Naihati og Sonarpur på østbredden av Hooghly-elven, og mellom Mogra og Uluberia på vestbredden.
Politikk og administrasjon
Rajpur Sonarpur blir styrt av et byråd som består av representanter fra de partiene i området som har størst oppslutning.
Indias Kommunistiske Parti (Communist Party of India, CPI) har solid fotfeste i området, hvor de fleste innbyggerne er mer eller mindre fattige bønder og arbeidere. I hele delstaten Vest-Bengal fikk partiet over 70 % av stemmene ved parlamentsvalget i 2004.
Migadopinae
Migadopinae er en underfamilie av løpebiller. Ingen arter er registrert i Norge.
Omsk-2 gasskraftverk
Omsk 2 gasskraftverk er et sub-kritisk gasskraftverk med en installert produksjonskapasitet på ca 100 MW, beliggende ved byen Omsk i regionen Omsk oblast i Sibir, i Russland. Brenselskildene er naturgass, og subsidiært mazut. Anlegget ble utbygget fra 1941, med senere oppgraderinger. Operatør er selskapet JSC Omskenergo TGK-11.
Produksjonen er på 378 MWth fjernvarme årlig avhengig av fordelingen mellom varme og elektrisitet, og total energiproduksjon er om lag 400 GWt per år.
Iv
IV, Iv og iv kan bety:
Strathspey
Strathspey (skotsk-gælisk Srath Spè; engelsk: Speyside) er et område rundt dalføret som følger elven Spey i området Highland i Skottland. Anglifiserte navnutgave er «Speyside». Områdets hovedstad er Grantown-on-Spey. Det er også et betydelig område for produksjon av skotsk whisky med høy konsentrasjon av destillerier, blant annet Glenfiddich og Balvenie.
Begrepet Strathspey refererer vanligvis til den øvre delen av dalføre (strath) fra kilden til elven Spey og ned til hovedstaden, Grantown-on-Spey, mens den anglifiserte formen, Speyside, refererer til området fra Grantown-on-Spey til munningen av elven ved bukten Spey Bay. Det vært en del kontroverser om forsøk på å anglifisere navnet inn i Spey Valley. Turistområdet fra sør starter ved Dalwhinnie og fortsetter nordover langs veien A9 mot Newtonmore, Kingussie, Aviemore og videre mot Grantown-on-Spey. Den kanadiske kjøpmannen Robert Simpson, grunnlegger av Simpsons varehus, ble født i Speymouth i Strathspey i 1834.
Francesco Carafa della Spina di Traetto
Francesco Carafa della Spina di Traetto  (født 29. april 1722 i Napoli i Italia, død 20. september 1818 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie og det pavelige diplomati.
Strathspey
Speyside er et av fremste sentrene i den skotske whiskyindustrien, med en høy konsentrasjon av single malt-destillerier i regionen, inkludert destilleriene Glenfiddich og Balvenie.
Skottlands Malt Whisky Trail er et turismeinitiativ med syv fungerende Speyside-destillerier, et historisk destilleri og Speyside Cooperage. Konseptet ble opprettet på begynnelsen av 1980-tallet. Regionen er naturlig for whiskydestillatører på grunn av tre fordeler: den er nær bygggårder, inneholder elven Spey og nær havnen i Garmouth. Regionen er også vertskap for Spirit of Speyside Whisky Festival.
Francesco Carafa della Spina di Traetto
Han var blant annet nuntius i Venezia, og prefekt for Kongregasjonen for biskoper og regularklerikere.
Han ble utnevnt til kardinal i april 1773 av pave Klemens XIV.
Han var medlem av kommisjonen som skulle gjennomføre opphevelsen av jesuittordenen.
Han deltok ved konklavet 1774–1775 som valgte pave Pius VI, og ved konklavet 1799–1800 som valgte pave Pius VII.
Under den franske okkupasjon av Roma 1809–1814 tok han tilflukt i et kloster i Marche.
Andre kardinaler i samme slekt var Filippo Carafa della Serra (kreert 1378), Oliviero Carafa (kreert 1467), Carlo Carafa (1555), Diomede Carafa (1555), Alfonso Carafa (1557), Antonio Carafa (1568), Decio Carafa (1611), Pier Luigi Carafa (1645), Carlo Carafa della Spina (1664), Fortunato Ilario Carafa della Spina (1686), Pierluigi Carafa (1728), Marino Carafa di Belvedere (1801), og Domenico Carafa della Spina di Traetto (1844).
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Zheng Tianxiang
Zheng Tianxiang (forenklet kinesisk: 郑天翔, tradisjonell kinesisk: 鄭天翔, pinyin: Zhèng Tiānxiáng; født 1. august 1914 i Ulanqab i det som i dag er Indre Mongolia i Kina, død 10. oktober 2013 ) var en kinesisk kommunistisk politiker. Han var president for Folkets høyesterett i Folkerepublikken Kina fra 1983 til 1988.
Zheng studerte ved Tsinghuauniversitetet i Beijing fra 1935 til 1937.
Freddy Jacobsen
Freddy Jacobsen (født 26. juni 1953) er en norsk tidligere svømmer som representerte Tønsberg SK.
Han vant 12 NM-gull og 16 NM-medaljer i perioden 1968–1972.
Ådnatun museum
Ådnatun museum er et lite gårdsmuseum grunnlagt i 1933 i Indre Arna, like ovenfor Arna gamle stasjon, og ligger oppe i dalsiden. Ådnatun museum ble opprettet av Lars Ådna. Han var født og oppvokst på Ådna gård og utdannet lærer. Han var også historieentusiast og involvert i både det lokale historielaget, Arna Sogelag eller Haus sogenemnd som det var kjent som fram til 1990, og det lokale mållaget. Ifølge testamentet etter hans død i 1971, ønsket han at det skulle dannes enn stiftelse ved navnet Ådnatun museum, og at museet skulle drives av Haus sogenemnd. Dette arbeidet tok flere år, og stiftelsen ble opprettet i 1982. Den ble finansiert ved hjelp av Ådnas aksjer i Vestlandsbanken. Dessverre mistet stiftelsen sitt finansielle grunnlag på slutten av 80-tallet, da selv Vestlandsbanken ble rammet av bankkrisen, og aksjene ble verdiløse. Siden da har støtten finansielt vært delvis av spesifikke tildelinger fra fylkeskommunen, og i en kort periode fra 1998 til 2003 fikk også museet støtte til drift fra lotteritilsynet. Fra og med januar 2011 tok Museumssenteret i Hordaland og Kulturverntenesta i Nordhordland over driften av museet.
Ådna er det gamle navnet på Arna, men blir fortsatt benyttet på nynorsk. En god del geografiske navn og slektsnavn i Arna har derfor forstavelsen Ådna-.
Bygningene
Ådnatun består av syv gamle bygninger fra Arna med mange gjenstander tilknyttet livet i gamle dager. Fem av bygningene er åpne for omvisning.
Det er i dag to utstillinger i Ådnabu II. Den ene er satt opp som ett gammelt klasserom, og har vært i bruk i opplegg som sogelaget har hatt med de lokale Arna skolene.
Den andre utstillingen er ett apotek. Det er deler av gamle Arne Apotek, som ble opprettet i 1903. Inventaret ble forlatt da apoteket flyttet lokaler på 60-tallet. Det var først i 1990-årene da lokalene det gamle apoteket lå i skulle pusses opp, at deler av inventaret ble reddet og donert til Ådnatun museum. Det ble satt opp som ett Offisin i 2004. Ådnabu II inneholder også museets boksamling og kontor for museets administrasjon.
Bygget huser en variert samling av gårdsutstyr, og vil fra sommeren 2011 inneholde museets samling med rosemalte kister. Det er også ett rom som er satt av til midlertidige utstillinger, og vil ha en ny utstilling i anledning museets åpning av sommersesongen; en tekstilutstilling med fokus på gammelt utstyr som er knyttet til tekstilarbeid og museets tekstilsamling som nå er inne til bevaringsbehandling hos Bymuseet i Bergen. Bygningen benyttes også til undervisning for skoler og barnehager i museet: «En reise i tid – Arnabygdene for 100 år siden».
Hancock County (Kentucky)
Hancock County er et fylke i den amerikanske delstaten Kentucky. Det ligger i de nordvestlige delene av staten og grenser mot Breckinridge County i sørøst Ohio County i sør og mot Daviess County i vest. Det har også grense mot delstaten Indiana i nord der elven Ohio River utgjør grense.
Hancock Countys totale areal er 515 km² hvorav 26 km² er vann. I 2000 hadde fylket 8,392 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Hawesville.
Fylket ble grunnlagt i 1829 og er oppkalt etter John Hancock som var den første som signerte USAs uavhengighetserklæring.
Sportsklubben Djerv
Sportsklubben Djerv (stiftet 18. mai 1913) er en idrettsforening fra Møhlenpris i Bergen. Klubben ble opprettet av lokale møhlenprisgutter i 1913, og har siden holdt til på Møhlenpris idrettsplass («Møllaren» på folkemunne, opprinnelig kalt «Møhlenpris lekeplass»). I dag består anlegget av topp moderne kunstgressbane og idrettshall for inneidrettene.
Klubbens fokus er fotball, men har gjennom hele sin historie også engasjert seg i andre idretter. I 2006 er klubben engasjert i fotball, innebandy, badminton, kurvball og turn.
Presidentvalget i Østerrike 2022
Presidentvalget i Østerrike 2022 var det fjortende valget av et statsoverhode i Østerrike, siden presidentvalget i 1951. Den sittende president Alexander Van der Bellen fra Die Grünen – Die grüne Alternative vant valget, i det han allerede i første valgomgang fikk mer enn femti prosent av stemmene (56,7 %). Walter Rosenkranz fra FPÖ fikk nest størst oppslutning, med 17,7 % av stemmene. De øvrige kandidatene fikk bare mindre oppslutning.
Sportsklubben Djerv
Klubben markerte seg tidlig i bergensfotballen og var utfordrer til Brann før andre verdenskrig. Etter dette har klubben ikke hevdet seg på seniornivå, men har hevdet seg godt, spesielt i aldersbestemte klasser. Juniorene ble kretsmestre i Hordaland så sent som i 1998. Og i 2006 ble Herrer Senior seriemester.
Den hadde også en turbulent periode i toppen av norsk ishockey i årene rund 1980, med flere seriemesterskap. Laget ble slått sammen med Bergen Ishockeyklubb til Bergen/Djerv og gikk senere konkurs. I den aller første sesong med landsomfattende seriemesterskap i 1937/38, vant Sportsklubben Djerv sin lokale avdeling uten poengtap og nådde så langt som til semifinale. Kvartfinalen mot Viking ble spilt over to kamper og ble avgjort på myntkast etter 6-6 sammenlagt. I semifinalen ble det hjemmetap for Lyn med 2-3. Uoffisielt kan man utnevne Djerv til den første bronsemedaljør i norsk seriefotball, sammen med Kristiansund Fotballklubb. Disse tapte sin semifinale mot Fredrikstad, som senere vant finalen mot Lyn. Til tross for flere iherdige forsøk, klarte aldri klubben å nå lenger enn 3. runde i cupen.
Av klubbens mest kjente spillere kan senere Brann-kaptein Egil Austbø nevnes.
Morten Diderik Emil Lambrechts
Morten Diderik Emil Lambrechts (født 4. oktober 1824 i Kristiania, død 28. mai 1900 i Kristiania) var en norsk jurist og politiker. Han ble høyesterettsjustitiarius i 1887 og spilte en betydelig rolle på stortingene 1869, 1871–73, 1874–76 og 1882–84, der han representerte Kristiania og tilhørte den konservative retningen, skjønt han var mer moderat enn de øvrige representantene fra hovedstaden.
Lambrechts ble i 1868 utnevnt til ridder av St. Olavs Orden, forfremmet til kommandør av 1. klasse i 1889, videre forfremmet til storkors i 1891 og senere samme år tildelt ordenens kjede. Videre var Lambrechts ridder av Nordstjerneordenen.
Jean-Claude Cameroun
Jean-Claude Cameroun (født 7. juni 1973) er en kamerunsk judoka.
Han representerte Kamerun under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i omspillet.
Fossegrimen (tidsskrift)
Fossegrimen (etablert 1954 i Brevik, nedlagt 1968) var et norsk politisk tidsskrift, etablert og ledet av Torolv Solheim.
Den tidligere fasen hadde mye eldre bidragsytere. Etter at nyere forfattere som Jan Bull, Kjell Cordtsen, Sigbjørn Hølmebakk, Georg Johannesen fra Orientering tilkom, ble det en tid utgitt under navnet Veien Frem  (1962–64), et navn valgt i anledning Nordahl Griegs  tidsskrift Veien Frem (utgitt 1936-38), hans bok  (1947) og hans 60-årsjubileum. Senere ble også Leif Johansen, Dag Seierstad, Olav H. Hauge, Axel Jensen, Einar Økland og Tor Obrestad viktige. Opplaget var rundt 1500.
Valentino Garavani
Valentino Clemente Ludovico Garavani (født 11. mai 1932) er en italiensk motedesigner. Moren oppkalte sin eneste sønn etter filmstjernen Rudolph Valentino. I 1962 avholdt han den første motevisningen for huset Valentino sammen med Giancarlo Giammetti. Valentino har i nesten femti år laget haute couture samt prēt-à-porter for de største stjernene i verden, deriblant den britiske prinsessen Margaret samt Elizabeth Taylor. Han designet sørgeklærne til Jacqueline Kennedy Onassis i 1964 og bryllupskjolen hun brukte da hun giftet seg med Aristoteles Onassis i 1968 og den svenske prinsessen Madeleine i 2013. En rekke skuespillere, slik som Julia Roberts, Jane Fonda og Cate Blanchett, har mottatt sine Oscar-priser i klær fra Valentino. Han har designet flere kjoler for Mette-Marit av Norge. I 2006 ble Valentino tildelt den franske æreslegionen.
Jan Ekström
Jan Ekström (født 2. november 1923 i Falun, død 17. august 2013 i Stockholm) var en svensk forfatter.
Valentino Garavani
Han pensjonerte seg offisielt i januar 2008. Samme år ble det laget en dokumentarfilm om ham: Valentino -The Last Emperor.
Jan Ekström
Ekström var en utdannet siviløkonom. Han studerte nasjonaløkonomi, slaviske språk, engelsk og statistikk ved Universitetet i Lund og gikk ved Handelshögskolan i Stockholm. Før han ble pensjonert var han direktør for et reklameforetak i Stockholm.
Ekström debuterte i 1961 med kriminalromanen Døden fyller år. Som krimforfatter ble han regnet av mange som Nordens fremste bidragsyter til subgenren det lukkede roms mysterium. Ekström døde den 17. august 2013 i en alder av 89 år.
Oversettelser til norsk
Utover kriminalromaner har Ekström også skrevet faglitteratur innen økonomi og organisasjonslære.
San Nicolás de los Ranchos
San Nicolás de los Ranchos er en kommune i den meksikanske delstaten Puebla. Kommunens areal utgjør 195,19 kvadratkilometer og der bor omtrent 10 000 innbyggere. De 3 viktigste landsbyene i kommunen er Santiago Xalitzintla, San Pedro Yancuitlalpan og San Nicolás. Deler av den aktive vulkanen Popocatépetl befinner seg i denne kommunen.
Eksterne lenker
Informasjon om San Nicolás de los Ranchos (på spansk)
Gatepikens klagesang
«Gatepikens klagesang» er et skillingstrykk datert 1921.
Jesus er min og jeg er hans
«Jesus er min og jeg er hans» er en kristen barnesang fra slutten av 1800-tallet. Sangen ble brukt en del i sin tid på søndagsskolen, og andre treff for barn. Visesangeren Ivar Skippervold har også sunget den inn på plate.
Gatepikens klagesang
Teksten
og dro inn til storbyens larm og besvær, der skulle allting så storartet være jeg håpet å finne min lykke der. jeg blomstret og syntes at alt var så lyst, thi nu når mitt hjerte med kjærlighet prydet han hadde jo trykket meg inn til sitt bryst. fortvilelses sykdom i blodet meg brandt. Nå så jeg hele min livslykke svinne at stole på mannfolk er humbug for sant. jeg ble bitter til sinns og mitt hjerte ble kaldt, nå må jeg sitter her ensom og sture forbannet den usling som dette har voldt. min dyd er til salgs for det høyeste bud jeg skubbes til side som jeg var en kjøter forbannet av mennesker og av min Gud. og min elendighet er ikke mer, jeg ønsker et livet tilbake skal vende pass vel på din uskyld kjære ungdom jeg ber.
Ren 60
Ren 60 er et musikkalbum med Just 4 Fun, utgitt i 1990 og nyutgitt i 1991. Dette er bandets første plate. Just 4 Fun besto av Hanne Krogh, Marianne Antonsen, Jan Groth og Eirikur Hauksson. Gruppen ble dannet som en sommerforestilling i 1990, men på grunn av stor publikumsukssess fortsatte medlemmene sammen. Det var imidlertid ingen plateselskap som hadde særlig tro på et album med denne typen musikk, så Hanne Krogh finanserte utgivelsen selv, og ga den ut på sitt HK Productions, underlabelen til Sonet. Platen er også Hanne Krogs ellevte album totalt. Da platen raskt solgte over 60,000 eksemplarer, bestemte gruppen seg for å fortsette. Just 4 Fun ble valgt ut av NRK til å representere Norge i Melodi Grand prix i 1991 med låten «Mrs. Thompson». Denne ble også inkludert på platen da «Ren 60» ble nyutgitt i 1991. Det kom også en kassettutgave i 1991 som het «Honda», og som inneholdt alle sangene. Just 4 Fun inngikk et samarbeid med Honda, og det medførte at alle biler fra denne produsenten som ble solgt på begynnelsen av 1990-tallet, ble utstyrt med denne kassetten.
Jesus er min og jeg er hans
Teksten
Jesus er min og jeg er hans – Jesus er kjærlighet Jesus er min og jeg er hans, Jesus er kjærlighet, Jesus er kjærlighet. Han leder meg til hvilens vann – Jesus er kjærlighet. Han leder meg til hvilens vann, Jesus er kjærlighet, Jesus er kjærlighet. Han lar meg ligge i grønne enger – Jesus er kjærlighet. Han lar meg ligge i grønne enger, Jesus er kjærlighet, Jesus er kjærlighet.
Elaphocera
Elaphocera er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
Middelsstore, brede, blanke, brunlige til svarte oldenborrer.
Utbredelse
Slekten er artsrik i middelhavsområdet. I Europa forekommer den i Spania, på Sardinia, i Hellas og Tyrkia.
Fréa
Fréa (2570-2659 av det tredje tideverv) var en fiktiv person fra J.R.R. Tolkiens Midgard. Han var den fjerde kongen av landet Rohan. Han ble konge da han var 75 år gammel da hans far, Kong Aldor Gamle, døde i 2645. Han var eldste sønn av Aldor Gamle, men hans femte barn. Han regjerte i bare 14 år, og etter kong Aldors styre varte freden i Rohan gjennom flere generasjoner, og lite er kjent om hans tidlige etterfølgere. Da Fréa døde i år 2659 T.T. ble han etterfulgt av sin sønn Frëawin.
Lijst van koningen van Rohan Królowie Rohanu
Leopold II av Lippe
Leopold II (født 6. november 1796, død 1. januar 1851) var fyrste av Lippe fra 1802 til 1851.
Han ble født i Detmold, eldste sønn av Leopold I av Lippe og Pauline av Anhalt-Bernburg.
Han ble fyrste etter farens død den 4. april 1802, men siden han var mindreårig fungerte mora Pauline som regent inntil han i 1820 var klar for å overta kontrollen over myndighetene. I de siste åra av styret hans fant marsrevolusjonen sted rundt om i Tyskland. Leopold døde den 1. januar 1851 og ble etterfulgt av sønnen Leopold.
Siegfried Passarge
Siegfried Passarge (født 28. november 1866 i Königsberg i Tyskland, død 26. juli 1958 i Bremen) var en tysk geograf og geolog. Som paleontologisk tenkende geolog utviklet han en biostratigrafiak og litostratigrafisk fininndeling av øvre eldre trias i Thüringen, en tilnærmingsmåte som fremdeles har gjennomslagskraft. Som geograf bidro han særlig vesentlig til utforskningen av Afrika. Hen anses som en av grunnleggerne av landkapsgeografien.
Bakgrunn
Siegfried Passarge var sønn av forfatteren Ludwig Passarge, kjent for sine reiseskildringer. Han studerte geografi i Berlin og Jena. Han tok også medisinsk utdannelse, og virket som lege under sin militærtjeneste.
Vitenskapelig karriere
Han foretok omfattende reiser 1893–1894 i Kamerun, 1896–1899 i det sørlige Afrika, særlig i og rundt Ngami, 1901–1902 i Venezuela, 1906–1907 i Algerie og Sahara og i 1914 Egypt.
Under den første reisen var Passarge del av en ekspedisjon til Adamawa, i de nordlige deler for den daværende tyske koloni Kamerun. Under denne ekspedisjonen ble koloniens nordgrenser definert. Passarges geografiske og geologiske undersøkeser av sedimentbekkenet i Benueområdet dannet skole.
Under oppholdet i Sør-Afrika virket Passarge som geolog og landmåler for British West Charterland Company, og han utførte samtidig grundige etnografiske studier av khoisan- og bantubefolningen.
Reisen i Venezuela tok ham til floden Orinoco.
Passarge var assisterende professor i geografi i Berlin 1904–1905, og 1905 ble han progfessor i geografi i Breslau. Han ble så professor i geografi ved Kolonialinstittutet, det senere universitetet i Hamburg, i 1908. Hans styrke lå i å utlede landskapets former fra dets indre strukturer, hvorved han stilte seg i motsetning til den geomorfologiske skole som utgikk fra William Morris Davis.
«Rasegeografi» og antisemittisme: Passarges teorier om rasegeografi (fremstilt i 1920-årene i Das Judentum als landschaftskundlich-ethnologisches Problem) ble populære i nazistiske kretser etter 1933. Før den tid hadde rasesynspunktene heller til en viss grad svekket hans faglige anseelse. Ved sin antisemittiske ytringer ble han i 1929 beskyldt for å bedrive «Judenfresser-Propaganda».
Han meldte seg inn i NSDAP i 1933.
Cochrane
Cochrane er en ideell organisasjon som har som formål å systematisere forskningsresultater fra helseforskning. Cochrane består av 28 000 frivillige i mer enn hundre land. Cochrane har en omfattende database over evidensbasert medisin som består av tusenvis av reviewartikler som bedømmer effekten av ulike typer medisinsk behandling. Artiklene søker å være oppdatert på all relevant litteratur på fagområdet. Hensikten er at leger og forskere skal kunne bedømme på et trygt faglig grunnlag hvor godt dokumentert en behandlingtype er.
Cochranes arbeidsområde
«The Cochrane Collaboration er en internasjonal organisasjon for medisinsk forskningssamarbeid som har som mål å hjelpe klinikere, brukere og politikere til å ta velfunderte beslutninger om helsetjenester ved å lage, oppdatere og distribuere systematiske oversikter om effekten av tiltak innen helsetjenesten. Cochrane-samarbeidet representerer således et forsøk på å bøte på den rådende mangel på systematikk og orden i foreliggende medisinsk litteratur. Cochrane-samarbeidet har et nordisk senter i København, med en egen norsk avdeling i Sosial- og helsedirektoratet. Direktoratet har kjøpt en lisens som gir gratis tilgang til databasene til Cochrane-samarbeidet fra alle datamaskiner med norsk Internettadresse (søkeadresse http://www.cochrane.no/ ).»
«The Complementary Medicine Field er en arbeidsgruppe i The Cochrane Collaboration. Pr. mai 2002 finnes det 48 systematiske oversikter hvor forskjellige former for alternativ behandling er evaluert som behandlingstiltak ved ulike tilstander i The Cochrane Library. Det er også referanser til 51 protokoller (systematiske oversikter som er under arbeid). I tillegg arbeides det med en egen database for pågående studier og for å sikre at referanser til randomiserte, kontrollerte studier indekseres i The Cochrane Controlled Trial Register.»
Cochrane-samarbeidet sier om seg selv: ''«Vi er uavhengige. Cochrane samarbeidet har navn etter Archie Cochrane (1909-1988), en britisk epidemiolog som kjempet for bruk av randomiserte kontrollerte forsøk som en metode for å skaffe pålitelig informasjon til helsetjenestene. Vi er en uavhengig, ikke-kommersiell organisasjon som finansieres av mange inklusive regjeringer, universiteter, sykehusfond, veldedige stiftelser og ved personlige gaver.»''
Cochrane-samarbeidet i praksis
Cochrane-samarbeidet er en internasjonal, ideell organisasjon som har som mål å hjelpe folk med å ta velinformerte beslutninger i spørsmål knyttet til helse og sykdom. Dette skjer gjennom å utarbeide, oppdatere og sikre lett tilgang til systematiske oversikter om effekt av helsetiltak. Målgruppe for virksomheten er både pasienter/publikum, helsepersonell og politikere/helsemyndigheter.
En Cochrane-oversikt er en systematisk oppsummering av det som finnes av dokumentasjon på effekt av et helsetiltak. Formålet med Cochrane-oversikter er å bidra til velinformerte beslutninger på alle nivåer i helsetjenesten. I tilfeller der vi mangler dokumentasjon på effekt av et tiltak, kan en Cochrane-oversikt være med på å avklare behovet for videre forskning.
Cochrane-oversikter publiseres i the Cochrane Database of Systematic Reviews eller i the Cochrane Methodology Register. De har et standardisert format som er beskrevet i the Cochrane Handbook for Systematic Reviews of Interventions.
Den norske delen av det nordiske Cochrane-senteret (NbNCC) er en del av det internasjonale Cochrane-samarbeidet. Organisasjonen har som mål å hjelpe folk å treffe informerte beslutninger om helsetiltak ved å utarbeide, oppdatere og fremme tilgang til systematiske oversikter om effekten av helsetjenester. Den norske delen har base i Nasjonalt kunnskapssenter for helsetjenesten.
Historie
Cochrane-samarbeidets forløper var utgivelsen av: Archie Cochrane's Effectiveness and Efficiency: random reflections on health services i 1972.
I 1978 ga World Health Organization og UK Department of Health finansiell støtte til arbeidet med å lage et register over kontrollerte forsøk i perinatal medisin. ved National Perinatal Epidemiology Unit.
I perioden 1985-90 foregår et internasjonalt samarbeid for å lage systematiske gjennomganger av kontrollerte forsøk i svangerskaps-, barnefødsels- og neonatal medisin.
I februar 1992 godkjennes finansiering av 'a Cochrane Centre' som skal støtte utviklingen av systematiske undersøkelser av randomiserte tester i helsetjenestene av Michael Peckham (den første direktøren for Research & Development in the British National Health Service).
Cochrane senteret i Oxford i England åpner i oktober 1992.
APL (programmeringsspråk)
APL, en forkortelse for A Programming Language og oppkalt etter boken av samme navn, er et programmeringsspråk som ble utviklet av den canadiske informatikeren Kenneth E. Iverson (1920–2004). Språket ble introdusert i 1964, og ble første gang tatt i bruk på minidatamaskinen IBM 1130 i 1967. I 1970 ble det tatt i bruk på stormaskinen IBM System/370. I 1973 ble det tatt i bruk på den Intel 8008-baserte MCM/70, som var verdens første mikrodatamaskin. Dets sentrale datatype er en flerdimensjonal tabell. Språket bruker en lang rekke grafiske symboler for å representere de fleste funksjoner og operatorer, noe som fører til en svært presis kode.
Cochrane
Historie
Det første Cochrane senteret bytter navn til: 'The UK Cochrane Centre'
Idéen The Cochrane Collaboration presenteres ved en konferanse (('Doing more good than harm')) organisert av Kenneth Warren and Frederic Mosteller ved the New York Academy of Sciences.
I oktober 1993 lanseres The Cochrane Collaboration i Oxford i England. Den første styringsgruppen velges. Det nordiske Cochrane senteret registreres.
The Cochrane Database of Systematic Reviews lanseres i London av helsemisteren i England.
En artikkel i The Lancet foreslår at: The Cochrane Collaboration er et prosjekt som rivaliserer med prosjektet som kartlegger menneskets DNA i sin betydning for moderne medisin.
I oktober 1995 arrangeres det tredje Cochrane Colloquium i Oslo i Norge. og styringsgruppen møtes i Norge.
I november 1995 bevilger EU midler til The Cochrane Collaboration in Europe for å koordinere og utvide: Forberedelser til, vedlikehold og spredning av systematiske gjennomgåelser av helsetjenester.
I april 1996 lanseres The Cochrane Library som en kvartalsvis publikasjon på CD-ROM og diskett. Her inkorporeres: The Cochrane Database of Systematic Reviews, The Database of Abstracts of Reviews of Effectiveness, The Cochrane Controlled Trials Register and The Cochrane Review Methodology Database.
I juni 1996 registreres emneområdet komplementær medisin.
I september 1997 presenteres forsking som viser at Cochrane Reviews  er metodologisk overlegen og har mindre bias enn granskninger utgitt i de store trykte tidsskriftene.
I janur 2001 er 1000 granskninger utgitt som Cochrane Reviews.
The Cochrane Library blir gratis for alle som har IP-adresse registrert i Norge og Finland imars 2002.
I juni 2003 er antall Cochrane Reviews og protokoller 3000
The Winter’s Tale (1910)
The Winter's Tale er en amerikansk stumfilm fra 1910.
Cochrane
Historie
I juli 2004 er 2000 utgitte Cochrane Reviews nådd 2000.
The Winter’s Tale (1910)
Handling
Kongene av Böhmen og Sicilia har vært veldig nære venner helt siden barndommen. Men etter at hver av dem har påtatt seg deres kongelige plikter, oppdager de snart at de ikke har tid til å møte hverandre lenger. Derfor, i det historien begynner, har de ikke møtt hverandre på flere år. De har giftet seg med forskjellige kvinner, og kongen av Böhmen har til og med fått en sønn - som nå er fire år gammel. Når de tidligere vennene endelig møter hverandre igjen, vekker dronningen ubevisst sin kongelige ektemanns enorme sjalusi. Forblindet av denne misunnelsen beordrer kongen av Sicilia sin kongelige gjest, som han plutselig anser som sin rival, å bli forgiftet.
Cochrane
Historie
I juni 2008 rangeres Cochrane Database of Systematic Reviews som nr 14 av 100 verdensomspennende tidskrifter i ISI Thomson's Medicine, General and Internal category for journals.
The Winter’s Tale (1910)
Handling
Men kongen av Böhmen slipper unna denne fryktelige døden, fordi hoffmannen som hadde blitt ansatt for å drepe ham tilstår hva han har fått i oppdra å gjøre. Kongen vender trygt tilbake til sitt eget rike, og har med seg hjem den samme hoffmannen som hadde reddet livet hans. Rasende over dette beordrer kongen av Sicilia sin dronning arrestert og fengslet. Fra fengselet sender dronningen datteren sin, et spedbarn, til barnets kongelige far, i håp om å mykne opp hjertet hans. Men kongen beordrer hjerteløst at barnet skal sendes ut av rikets grenser, og forlates i villmarken for å gå til grunne. Dronningen blir snart stilt for retten, ved en offentlig domstol.
Cochrane
Historie
I januar 2009 når det totale antall Cochrane Reviews og protokoller 5676.
The Winter’s Tale (1910)
Handling
Overveldet av sorg over den falske anklagen, besvimer hun. Hun blir erklært død av hennes tjenestepike Paulina. Men Paulina får deretter i oppdrag å ta hånd om den antatt døde dronningen. Men når dronningen gjenopplives kort tid senere, blir hun ført til Paulinas hjem. Der lever hun i tilbaketrukkethet, og hennes videre eksistens er ukjent for alle bortsett fra Paulina. En hyrde fra Böhmen oppdager spedbarnet som hadde blitt etterlatt i villmarken. Hun er den rettmessige prinsessen av Sicilia, og han tar henne med seg hjem og oppdrar henne som sin egen datter. Han beholder hennes kostbare klær og juveler slik at de på et senere tidspunkt kan hjelpe til med å identifisere henne som et barn av velstående foreldre.
Men etter 15 år blir den unge prinsen av Böhmen sett vandre ut fra palasset. Faren hans, kongen, stiller spørsmål ved hvor er på vei - men gutten nekter å svare på spørsmålene hans. Kongen lar ham gå, men sørger for at gutten blir fulgt av hans pålitelige venn. Prinsen forkler seg som en vanlig hyrde, og innleder en flørt med en ung vakker kvinne - som han tror bare er en fattig gjeter-kvinne. Men i virkeligheten er hun faktisk prinsessen av Sicilia. Kongen ankommer gjeter-hytta deres, akkurat i tide til å overhøre prinsen kunngjøre sin intensjon om å gifte seg med denne gjeter-kvinnen. Kongen forbyr denne forlovelsen, noe som forlater prinsen i sinne. Men den gamle hyrden, prinsessens adoptiv-far, viser kongen de samme klærne som barnet hadde på seg da han fant henne i villmarken som baby. Kongen gjenkjenner disse klærne som de hans eget barn hadde på seg da spedbarnet ble forlatt.
Cochrane
Historie
I januar 2011 anerkjennes The Cochrane Collaboration som en NGO med offisielt samarbarbeid med FNs organisasjon World Health Organization (WHO. Kommunikasjon mellom The Cochrane Collaboration og WHO formaliseres.
Utvalgte datoer fra The Cochrane Collaboration sitt nettsted, hentet 9. desember 2012. http://www.cochrane.org/about-us/history
Ancognatha sellata
Ancognatha sellata er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Levevis
De fleste av artene lever i høyereliggende områder. De kommer gjerne til lys om natten. Forøvrig er lite kjent om biologien deres.
Those Were the Days (1991-album)
Those Were the Days er et musikkalbum med Just 4 Fun, utgitt i 1991. Selv om bandet hadde opplevd stor suksess etter det første albumet «Ren 60», deltakelse i Melodi Grand Prix, og påfølgende turné, ble dette bandets siste plate. Denne solgte heller ikke like godt som den første. De hadde radiohiter med sangene «All I Really Wanna Do» og «A Dream and A Prayer». Dette er også Hanne Kroghs tolvte album totalt.
Embiidae
Embiidae er en familie med insekter innen ordenen spinnfotinger.
Utseende
Som alle spinnfotinger er de lange og slanke insekter med korte bein og store spinnkjertler på framføttene. Kroppen er smal og jevnbred, hodet ovalt, lengre enn bredt, antennene trådformede. Beina er nokså korte og kraftige. Bakerst har de to korte haletråder. Hannene har gjerne to par smale, membranøse vinger, hunnene er vingeløse.
Utbredelse
Familien er utbredt i varme områder over det meste av verden.
Systematisk inndeling / europeiske arter
Det er beskrevet ca. 125 arter fordelt på 25 nålevende slekter, dessuten en del utdødde arter.
Omsk-4 gasskraftverk
Omsk 4 gasskraftverk er et sub-kritisk gass og (subsidiært) kullkraftverk med en installert produksjonskapasitet på inntil 535 MW, beliggende ved byen Omsk i regionen Omsk oblast i Sibir, i Russland. Kjølingen kommer fra elven Irtysj. Brenselskildene er naturgass, og subsidiært kull og mazut. Anlegget ble utbygget fra 1965, med senere oppgraderinger. Operatør er selskapet JSC Omskenergo TGK-11.
Produksjonen er på 1 743 MWth fjernvarme årlig avhengig av fordelingen mellom varme og elektrisitet, og total energiproduksjon er mer enn 2 000 GWt per år. Kraftverkets produksjon er fordelt på 6 generatorer.
The Woman from Mellon’s
The Woman from Mellon's er en amerikansk stumfilm fra 1910, regissert av D. W. Griffith.