cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fylkesvei 5002
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 17 (Hordaland).
Hemsil I kraftverk
Hemsil I kraftverk er et vannkraftverk i Hemsedal kommune i Viken fylke. Kraftverket ble satt i drift i 1960, og utnytter et fall på 540 meter fra Flævatn til elven Hemsil. Flævatn reguleres mellom 1109 og 1084 moh. Vannet er oppdemmet og ved høy vannstand består magasinet av Gyrinosvatnet og Flævann. Deler av magasinet ligger i Ål kommune. Kraftverket er ett av fire i Hemsilutbyggingen.
Det er installert to francisturbiner hver på 35 MW. Normal årsproduksjon er på ca. 293 GWh.
Tilsiget er på 225 millioner m³ og nedslagsfeltet er på 250 km². Magasinkapasiteten er på 205 millioner m³.
Kraftverket eies og driftes av E-Co Energi
Se også
Hemsil II kraftverk, Brekkefoss kraftverk og Gjuva kraftverk.
Bølgeleder
Bølgeleder er en fysisk struktur som har den egenskap at den leder bølger i en bestemt retning. Ordet bølgeleder brukes oftest i forbindelse med telekommunikasjon, hvor det er snakk om elektromagnetiske bølger, lydbølger eller lysbølger.
En fiberoptisk kabel er en bølgeleder som leder lysbølger fra en sender til en mottager. Senderutstyret til en radar bruker «hule metallstenger» til å lede mikrobølger fra senderutstyret til antennen.
Prinsipp og teori
Prinsippet med en bølgeleder kan forklares best ved at man kan tenke seg et hult metallrør. Dette røret strekkes fra ett punkt A, til ett annet punkt B langt borte. Dette røret kan bøyes rundt alle de hjørner man trenger for å komme fysisk fra A til B. Hvis man snakker inn i den ene enden av røret, kan man klart og tydelig høre hva som blir sagt i den andre enden. Nesten uavhengig av hvor langt dette røret er, eller hvor mange hjørner dette røret er bøyd rundt.
Teoretisk sett er det overgangen mellom to medier (en barriere) som er det som leder lydbølgen. For å føre lydbølgen fra A til B, trenger man et medium (eksempelvis luft) med en barriere rundt (eksempelvis stål). Lydbølgene blir reflektert mellom innerkantene av stålrøret. Ett annet eksempel på dette er en optisk fiber, som har meget rent glass i midten (kjernen) og ett annet materiale rundt (kappen) med en annen brytningsindeks. Her blir lysbølger reflektert i barrierene. Teorien for disse to eksemplene er identisk.
Løsgjengeri
Løsgjengeri er å drive omkring uten nyttig beskjeftigelse og fast bosted. En løsgjenger kalles også landstryker, fant eller omstreifer.
Løsgjengeri er tradisjonelt blitt svært negativt vurdert av myndighetene, og har ofte vært kriminalisert, i Norge blant annet i den nå opphevede løsgjengerloven. Tilsyn ble tidligere ført av stodderfogden.
Det er ikke uvanlig at løsgjengeri er forbundet med eller blir oppfattet som forbundet med tigging.
ADHD Norge
ADHD Norge, tidligere kalt Foreldreforeningen for MBD-barn og ADHD-foreningen, er en norsk pasientorganisasjon for personer med ADHD (oppmerksomhetssvikt og hyperaktivvitet) og deres pårørende.
Organisasjonen arrangerer bl.a. sommerleirer og familieseminarer. Organisasjonen har et fagråd til støtte for arbeidet med ADHD og et nettverk av likepersoner over hele landet.
Organisasjonen har fylkeslag og lokallag over hele Norge. Organisasjonen har omkring 9 000 medlemmer. Den ledes av et landsstyre på 5 medlemmer og 3 varamedlemmer. Landsmøtet er organisasjonens øverste organ og avholdes hvert andre år. ADHD Norge ung er et rådgivende organ for utvikling av saker som gjelder ungdomsarbeid.
ADHD Norge har kontor i Oslo. Utgir medlemsbladet Stå På! med 4 nr. i året.
Historikk
Foreningen ble stiftet som Foreldreforeningen for MBD-barn i 1979 og ble medlem av FFO i 1986. Foreningen skiftet navn til ADHD-foreningen i 2001. På landsmøtet i Tromsø 16. juni 2007 vedtok foreningen at organisasjonen endrer navn til ADHD Norge som da ble blant de største brukerorganisasjonene innenfor psykiatriområdet i Norge med over 9 300 medlemmer. I september 2006 hadde ADHD- foreningen 10 700 medlemmer. I løpet av disse årene er følgende blitt æresmedlemmer:1987 Anna Marie Stovner; 1996 Egil Ruud; 1999 Berit Langlete; 1999 Gerd Strand; 2009 Harald Åsheim;2013 Brita Drabitzius. Litteraturprofessor Otto Hageberg var foreningens første leder, fra den ble stifet i 1979 og til 1985.
Prikljutsjenija Kventina Dorvarda, strelka korolevskoj gvardii
Prikljutsjenija Kventina Dorvarda, strelka korolevskoj gvardii (originaltittel: Приключения Квентина Дорварда, стрелка королевской гвардии) er en sovjetisk film fra 1988, regissert av Sergej Tarasov.
Handling
Historien finner sted i Frankrike, på 1400-tallet. Filmen forteller om en mann fra Skottland, som får et vanskelig oppdrag.
Han må gjennomføre en veldig vanskelig oppgave, som faktisk viser seg å være mye mer vanskelig enn det først ser ut til.
Brand
Brand er et drama i verseform av Henrik Ibsen, utgitt i 1866, om presten som stiller de aller største krav til seg selv og sine omgivelser, noe som går dramatisk ut over hans mor, kone og barn. Stykket hadde premiere i Stockholm 24. mars 1885.
Tilblivelsen
Brand ble påbegynt i 1864 under tittelen «Kold», men formen Ibsen først valgte var ikke dramatisk, det ble skrevet som et langt episk dikt. (Se: Episk Brand).
I 1866 oppholdt Ibsen seg i Roma, og hadde i månedsvis kjempet med emnet «Brand» uten å få til noe. «Så gikk jeg en dag i Peterskirken, og der gikk det med en gang opp for meg en sterk og klar form for hva jeg hadde å si,» forteller han i et brev til Bjørnstjerne Bjørnson. Brand ble så å si forløst under Michelangelos kuppel, nesten som en parallell til at Ibsens dikt Bergmanden ble brukt av Georg Brandes som en karakteristikk av Michelangelo. I Brands samtale med maleren Einar manes frem et bilde av Gud slik han er fremstilt i det sixtinske kapell: I tillegg til Brand ble Peer Gynt (1867), Et dukkehjem (1879) og Gengangere (1881) skrevet i Roma.
Første akt
Vi møter Brand på vei over en isbre. Bak ham følger det en bonde og sønnen hans. Bonden har tatt på seg å vise Brand veien over vidda, men kvier seg fordi Brand går raskt fram over i et usikkert område. I enden gir bonden opp og reiser hjem, selv om han har bedt Brand om å gå sognebud til en syk datter.
Etter at han er kommet over breen er Brand framme ved kanten av den dalen han vokste opp i. Nedenfor seg ser han et muntert følge av ungdommer som prater og ler. To av dem skiller seg ut og danser bortover. Det er Agnes og Einar. Brand advarer dem før de går baklengs utfor et juv, og Einar kjenner igjen Brand som en skolekamerat fra barneårene. Einar er maler, og han og Brand drøfter hvordan det et riktig å avbilde Gud. Imens avslører Brand sitt gudssyn. Han skilles fra de to, men Agnes står tankefull igjen og ser etter ham.
Mens Brand nærmer seg veien nedover mot dalen, møter han taterjenta Gerd. Hun kaster stein etter en hauk, og advarer Brand mot kirken der nede. Hun vil vise ham en større kirke oppe på heia. Brand går fra henne i tanker og erklærer at han vil ta et oppgjør med disse tre sinnelagene han har møtt, også i seg selv: Slappsinnet (bonden), lettsinnet (Einar), og villsinnet (Gerd).
Annen akt
Nede i bygda viser det seg å være stor hungersnød. Vi møter en desperat situasjon der fogden, den lokale myndigheten, deler ut matrasjoner til en nødstedt allmue. Brand kommer fram og refser fogden for innstillingen hans, og får kjeft som svar. Da dukker en fortvilet mor opp med bud om en nødlidende far som har tatt livet av de to yngste barna heller enn å se dem sulte. På den andre siden av fjorden er det enda verre stilt. Kona ber noen om å komme mannen til hjelp, og Brand stiller opp. Han tar ut i båt på fjorden, i et vær der ingen andre ville våget en slik overfart. Han ber om at en skal komme med ham for å øse, og det er bare en som stiller opp – Agnes! Sammen seiler de over, og Brand gir den arme faren syndsforlatelse. Når dette er over, kommer to av bygdens menn til ham og ber ham om å slå seg til som prest hos dem, men Brand kvier seg – han ønsker en større oppgave. Imens sitter Agnes på stranda og ser innover i seg selv, og hennes monolog her omtales ofte som et av de vakreste partiene i skuespillet.
Etter dette dukker Brands mor opp. Dermed kommer det fram at Brand vokste opp i den delen av dalen der sola aldri falt, rett under breen. Moren er pengekjær, og Brand anklager henne for det. Hun anklager Brand for å ikke ha fulgt opp farens arv, som Brand mener hun stjal fra ham på farens dødsleie. Men denne dialogen ender med at Brand likevel velger å bli i bygda som prest. Mot slutten av andre akt kommer det til avklaring mellom Brand og Einar – Agnes velger å gå med Brand.
Tredje akt
Det har gått tre år, og Brand og Agnes har fått en sønn, Alf. Men klimaet i dalen er usunt, og gutten er syk. Mens Brand sliter med et vanskelig valg, skal han bli i bygda som prest eller reise bort for å berge sønnens liv, ligger også moren hans for døden. Og her kommer den gamle konflikten fram igjen. Brand vet at morens formue er skaffet på tvilsomt vis, og vil ikke ha den. Han krever av moren at hun skal skjenke alt til de fattige. Moren nekter fordi hun vil skjenke alt til sønnen. Dermed kan ikke Brand for sin samvittighets skyld gi henne syndsforlatelse på dødsleiet. Denne konflikten følges gjennom hele akten. Imens kommer doktoren ut og stiller et ultimatum: Enten må Brand reise mot sør med Alf, eller så dør gutten. Brand ønsker mest av alt å reise, men bygda krever ham som prest. Han har nesten bestemt seg for å bryte opp da Gerd viser seg, og påpeker at når presten reiser, vil mørkemaktene rå i bygda. Dette gjør utslaget for Brand, men han lar Agnes velge for seg. Hun forstår Brands kval, men stiller seg og sønnen som offer for Brands sak. De velger å bli i bygda.
Fjerde akt
Det er jul året etter. Det er stille på prestegården, og Agnes driver ensom og rådløs omkring i stua mens hun venter på Brand. Brand har på et vis hardnet til etter sønnens død. Han har planer om å bygge en større kirke – visjonene hans får ikke plass inne i det gamle kirkerommet, mener han. Imot ham står fogden som ønsker å få bygda med på å bygge et samfunnshus med fengsel og dårekiste og derfor hadde håpet på Brands støtte ettersom han nå medgir at Brand har menigheten med seg. Men når han hører at Brand vil finansiere kirken med morsarven, snur han og støtter planen. Samtidig forteller fogden ham om moren til Brand, som i sin ungdom ble nektet å gifte seg med den hun var glad i. Gutten slo lag med et taterfølge og ble far til Gerd. Moren til Brand ble etter hennes fars ønske giftet bort til en rik bonde i bygda. Ekteskapet ble kjærlighetsløst.
Agnes kritiserer Brand fordi han tilsynelatende nekter å sørge over Alf. Brand på sin side refser Agnes for å henge ved barneklærne og trøste seg ved dem. Han ber om en løsning for Agnes, og denne kommer i form av en tatermor med et frysende spedbarn på armen. Brand krever at Agnes skal kle dette barnet i den døde sønnens klær, og Agnes gir gradvis etter. Offeret er nødvendig i en trengt situasjon, men forferdelig for Agnes. Hun beholder allikevel Alfs dåpslue som hun gjemmer på brystet. Da Brand ser dette, krever han henne igjen, og Agnes gir etter. Når offeret er gitt, erklærer Agnes seg fri, og forteller Brand at det nå er hans tur til å ofre – Agnes. Hun forteller at hun snart skal dø. Med stor overvinnelse aksepterer Brand.
Femte akt
Enda et år er gått, og Brand har fått bygget en ny kirke, mye større enn den gamle. Han merker likevel at noe er galt – kirken gir ikke det svaret han gjerne skulle hatt. Dagen er kommet for at kirken skal innvies med pomp og prakt, og prosten selv kommer for å overvære det hele. Når begivenheten inntreffer, gjør Brand opprør, låser av kirken og kaster nøkkelen i elva. Han vil ikke tjene en slik øvrighet. Han holder en flammende tale og vekker menigheten til utferd, og de reiser opp på vidda. Prost og fogd står alene igjen.
Folket spør Brand om når de skal få sin belønning. De vender seg mot ham når de får høre at det først vil skje i det hinsidige. Fogden, som sammen med prosten har tatt igjen de andre, forsterker bygdefolkets ønske om å dra tilbake til det normale livet i bygda med løgnen om en stor fiskestim like ut i fjorden som vil gjøre alle rike. Brand blir kjeppjaget ensom innover vidda. Her oppe blir han plaget av dårlig samvittighet, selvbebreidelse og usynlige stemmer om hva han har gjort med sine nærmeste. En frister kommer til ham i skikkelse av Agnes, og lokker ham til å gi opp sitt forsett. Brand avviser fristelsen med henvisning til lengselen som eneste vei tilbake til paradiset. Den siste som følger ham er Gerd, den gale taterjenta. Hun tar ham igjen og hevder han er den lidende Kristus, og sammen kommer de til den kirken Gerd snakket om i første akt: Isbreen og en stor overhengende snøfonn. Brand forstår plutselig hvor han har havnet og bryter sammen. Gerd, som har børsa med, får hauken på skuddhold og skyter. Skuddet utløser et stort snøskred som river med seg Brand og Gerd og begraver hele dalen. Det siste spørsmålet Brand får stilt er om manneviljen ikke strakk til allikevel. Svaret gjennom bulderet er at Gud er "deus caritatis" – kjærlighetens gud.
Hellesylt på Sunnmøre
Bygda Sunnylven, med kirken på Hellesylt og den daværende sognepresten Ole Olsen Barman (f.1816) kan vere inspirasjon for Brand. Ibsen besøkte Hellesylt og sognepresten der på reisen på Vestlandet og gjennom Gudbrandsdalen sommeren 1862. I 1859 var det satt opp en ny kirke på Hellesylt til erstatning for kirken fra 1726 som var for liten. Før 1726 sto kirken på Korsbrekke, men ble der tatt av skred og ny kirke ble satt opp på dagens tomt. Sunnylven var fra 1861 eget prestegjeld. Andre akt av Brand beskriver en gammel kirke: «Nede ved Fjorden med bratte Bergvægge omkring. Den gamle forfaldne Kirke ligger paa en liden Bakke i Nærheden.» Femte akt beskriver innvielse av en ny kirke: «Halvandet år senere. Den nye kirke står fuldfærdig og smykket til indvielsen. Elven rinder tæt forbi.»
Peter Chr. Asbjørnsen, Ibsens venn og stoffkilde, leverte forklarende tekst til tegningene i Chr. Tønsbergs «Norge fremstillet i tegninger» (1848). For tegningen fra Hellesylt skrev Asbjørnsen: «Intet Præstegjeld i Söndmöres Fogderi er saa besværligt og fjeldrigt som dette; ingensteds ere Fjeldene saa höie og steile, og ingensteds Dalene saa indknebne og udsatte for Elvebrud, Steen – og Sneskred som her. (...) Ved Bunden af Fjorden oppe paa Bakken ved Hellesylt seer man Sönelvens Kirke. Elven styrer sin betydelige Vandmasse forbi den ud i Fjorden.»
I femte akt sier Klokkeren til Skolemesteren: «I har jo været Storthingsmand». Skoleholder og gårdbruker Ole Karl Frøysøye (1783–1823) fra Sunnylven representerte Romsdals amt 1821-1823. På gården Frøysøye er det reist bautastein til hans minne.
I Sunnylven var det på denne tiden en ung, sinnslidende kvinne, Ingeborg Hellesylt (1842–1927), kalt «Tullje-Ingebør». Ingeborg skal ha skreket fra berghamre og rullet sten ned mot bygden. Dette kan ha gitt impulser til Gerd i stykket. Ragnhild Hellesylt som kjente den aldrende Ingeborg, fortalte i et brev til Tore Segelcke om hvordan Ingeborg ofte brukte skjellsord som «styggety», et uttrykk som finnes i det første møtet mellom Gerd og Brand «der sitter han, det styggetøy».
Sommeren 1862 besøkte Ibsen også Suzannahs fetter på Solnør, Ludvig Daae, som ble valgt inn på Stortinget i 1859. Også presten Ole Barman var en bekjent av «cand. L. Daae» – «vi havde begge gjennemgaat Heltbergs studenterfabrikk». I tredje akt sier Brand: «Vort hus er ingen trivsel ved; det ligger midt i urd og skred.» Agnes svarer: «Her ligger det desmere trygt. Så yderligt har bræen bygt, at når,ved løvspræts-tid den går, den skrider udenover os, og prestehuset urørt står, som inde i en hulfalds-fos.» Brand igjen: «Og sol, som aldrig rækker hid.» Agnes svarer: «Den danser jo så varm og blid på bergets skulder bent imod.» Lars Karbø drøfter om dette kan være gården Me-Åkneset, eller Midt-Åkerneset, i Sunnylvsfjorden. Da Ibsen reiste med dampbåten ut Sunnylvsfjorden kan ha sett de særpregede husene på Me-Åkneset der de ligger under en hammer beskyttet mot ras - Storfjordens Venner skriver i den forbindelse at dette nok er eneste plassen i verden der fonna (snøskredet) går over taket. Karbø tror at Ibsens samtale med prestefruen om senskred og stenskred (som gjengitt i Barmans erindringer) kan ha gitt Ibsen ideen til disse versene Brand.
Sognepresten Ole Barman skriver i sine erindringer om møtet med Ibsen på Hellesylt: «"Jo," svarede han [Ringdal], "der er kommen en rar fyr til Hellesylt. Han kalder sig Henrik Ibsen og han giver sig ud for at være student;" jeg maatte svare at dermed var vel intet at gjøre. (...) "Jo, han udspørger folk om alt muligt, og det man svarer, skriver han ned," var Ringdals svar. Ja, det er nu flere, som gjør det, mente jeg, manden har vel fornøielse af det. Ja, men det er noget med ham som er værre end det, framførte Ringdal, han er nok fritænker. (...) Nogle dage efter kom begge to, baade Ibsen og Ringdal op i røgstuen, og begge var meget hyggelig. Med præstefruen talte Ibsen om sneskred og stenskred.»
Halvdan Koht skrev i Ibsen-biografien (1954): «Sunnylven vart for han (Ibsen) den naturlege valplassen for den presten han gjorde til talsmann for seg - det har han sjølv fortalt.»
De dagene Ibsen var på Hellesylt bodde han blant annet på Korsbrekke, like ved der en tidligere ble tatt av snøskred, og i handelsmann Jessens hus like ved fossen og den nye kirken.
Fortun i Luster
Litteraturviteren Jens Braage Halvorsen skrev: «Helt uden Tilknytningspunkter til Virkelighedens Oplevelser er Digtet dog ikke. Nogle af de Ideer, som er udformet i Stykket, skriver sig fra den Stipendierejse som Forf. foretog fra Lom til Lyster i de første Dage af Juli 1962, tildels i Uveijr, over Ødemarken paa Sognefjeld under Snebræen Fanaraaken, Horungerne m.v. Nedstigningen til Fortundalen er det nærmest haves for Øje i Slutningen af 1ste Handling (Brands Monolog og Secenen med Gerd).» Ibsen var i Luster 4-5. juli 1862 før han reiste videre til Lærdal.
Iveco Daily
Daily er en serie nyttekjøretøyer fra italienske Iveco. De finnes i fire generasjoner i utførelser fra 3,5 til 6,49 tonn. Modellen Daily har sitt opphav i varebiler fra italienske Officine Meccaniche (OM).
Daily I
Daily I var første generasjon Daily og ble bygget fra 1978 til 1990.
Daily II
Daily II var andre generasjon. Den hadde en omarbeidet førerkabin og forbedringer på motormodellen 8140 med 2,5 liter slagvolum.
Facelift
I 1996 kom en etterfølger med foreandringer i utseendet. Motoren 8140 fikk også 2,8 liter slagvolum og ytte 76 kW (103 hk).
Motor 8140
Motor 8140 kom fra SOFIM og var kjent fra Sevel-samarbeidet (fantes i Fiat Ducato, Peugeot Boxer og Citröen Jumper) og Renault Master og Traffic og deres varianter under Opel- og Nissan-navnene. Motoren har registerrem, bortsett fra i variantene med firehjulstrekk som har registerkjede som også driver innsprøytningsmpumpen.
Hjuldrift
Fra 1989 kom varianter med firehjulstrekk. Bak på den normale femtrinns girkassen kom en fordelingskasse med en spak med valgene 2N (bakhjulsdrift), 4N (firehjulsdrift i høyserie), F (fri) og 4R (lavserie med utveksling 1:2,74 og firehjulsdrift). Med firehjulsdrift og lavserie kunne Daily forsere en bakke med stigning på 100%.
Daily III
I 2000 kom tredje generasjon Daily.
Motoren S2000
Opprinnelig fantes tre motoralternativer, alle med varianter av 8140 på 2,8 liter. En variant var en «sugediesel» som ytte 74 kW (90 hk), men denne ble sjelden solgt. En annen var med turbo og ladeluftkjøler, og ytte 81 kW (103 hk). Den siste varianten ytte 92 kW (125 hk) og hadde en common rail-konstruksjon. Senere kom en ny modell og erstattet 81 kW-utgaven. Kort etter ble den største motoren med en turbolader med variable blader og en ytelse på 107 kW (146 hk).
I 2003 kom motoren F1A med 2,3 liter slagvolum og andre generasjons Common Rail-innsprøytning, nå i utgaver med 74 kW og 88 kW. I 2004 kom den nye 3-liters motoren F1C basert på F1A med registerkjede og 100 kW eller 122 kW. På dette tidspunktet ble den gamle 8140 fullstendig erstattet.
Daily med 8140 kunne også gås med LPG-drift.
Kraftoverføring
Fram til 88 kW-utgaven fikk man en femtrinns girkasse, men de kraftigere modellene kunne også fås med en sekstrinn girkasse. Modellen kunne også fås med elektronisk/hydraulisk styrt manuell girkasse og har da benevnelsen AGile.
Daily IV
Den nye Daily IV kom i midten av 2006. På designet bidro den kjente italienske designeren Giorgetto Giugiaro, og både utvendig og innvendig fikk bilen nytt utseende. 2,3-liters motoren fikk en turbo med variabel geometri, men denne ble brukt mest til å holde utslippene nede, og effekten forble uforandret. 3-literen fikk derimot en effektøkning på 10 hk, og kunne leveres fra 146 til 176 hk.
Firehjulstrekk
For første gang siden 2000 kom Daily med firehjulstrekk i 2007. Denne utgaven er utviklet i samarbeid med italienske SCAM, og finnes som enkeltkabiner og dobbeltkabiner med akselavstander på 3 050 eller 3 400 mm og totalvekter på 3 500 og 5 500 kg.
Fokker D.VIII
Fokker E.V var et tysk parasoll-vinget, en-dekker jagerfly konstruert av Reinhold Platz og bygget ved Fokker-Flugzeugwerke. E.V var den siste av Fokkers design som var operativ ved Luftstreitkräfte, da den ble tatt i bruk i de siste måneder av første verdenskrig. Etter flere fatale uhell på grunn av vingebrudd, ble flyet modifisert og tegnet på nytt som Fokker D.VIII. Det fikk kallenavnet Flying Razor av allierte piloter og  D.VIII fikk æren av å ha seiret  i den siste luftkampen i krigen.
Konstrusjon og utviking
Tidlig i 1918 bygde Fokker prototyper av flere en-dekkere med roterende motor (Gnome). Blant disse leverte Fokker V.26 og V.28, små parasoll-vingede fly med deres vanlige skrog av stålrør. Til testflyvninger ved Adlershof i mai/juni 1918 ble V.28 testet med både 108 kW (145 hp) Oberursel UR.III og 119 kW (160 hp) Goebel Goe motor, men ingen av disse var klare for operativ tjeneste. V.26 ble derfor utstyrt med standard Oberursel UR motor, som ytet bare 82 kW (110 hp). Selv om denne motoren var utdatert, var på grunn av V.26's form og lette vekt, likevel ganske rask. Fokkers design ble såvidt slått av Siemens-Schuckert D.III med den kompliserte Siemens-Halske Sh.III motoren.
Til slutt ble V.26 satt i produksjon som Fokker E.V. Fire hundre fly ble bestilt, enten med  UR.III eller Goe.III motor. Fordi ingen av motorene var tilgjengelig i noe antall, ble alle flyene produsert med UR.II motor.
Etterkrigstiden
Det polske flyvåpen tok 17 fly fra det tyske flyvåpen, men bare syv (seks E.V og en D.VIII) var i flydyktig tilstand. Alle ble brukt mot sovjetiske styrker i den Polsk-sovjetiske krig i 1919-1920. Løytnant Stefan Stec fikk sin første seier for Polen da han skjøt ned en ukrainsk Nieuport jager 29. april 1919. I 1921 ble de gjenværende Fokker-flyene trukket tilbake fra frontlinjen og overført til Szkoła Obsługi Lotniczej (luftkrigskolen) ved Poznań-Ławica flyplass.
Junior-VM i håndball for kvinner 1983
Junior-VM i håndball for kvinner 1983 ble arrangert i Frankrike i 1983.
You’ve Got a Friend
Sangen ble også spilt inn på plate i 1971 av Dusty Springfield, en innspilling som ble gjort før Taylors versjon. Den ble spilt inn med tanke på hennes tredje album for Atlantic Records, men en disputt med selskapet medførte at albumet ikke ble utgitt. Sangen forble uutgitt frem til 1999, da den ble utgitt som bonusspor på Rhino Records' de luxe-gjenutgivelse av albumet Dusty in Memphis.
En sjelfull liveversjon med gospelanstrøk ble spilt inn av Donny Hathaway og ble utgitt på hans album Live (1972) og på det posthumt utgitte These Songs for You, Live!'.
The Brand New Heavies' versjon
The Brand New Heavies med sang av Siedah Garrett gjorde en coverversjon i 1997. Den ble utgitt på albumet Shelter 6. oktober 1997. Sangen fantes ikke på den amerikanske utgivelsen av albumet.
VH1 Divas' versjon 1998
Den ble fremført av Céline Dion, Shania Twain, Gloria Estefan, Mariah Carey, Aretha Franklin på konserten VH1 Divas Live 14. april 1998. Evenementet fant sted i New York Citys Beacon Theatre. Hele konserten ble utigtt på CD og DVD 6. oktober 1998.
«You've Got a Friend» ble utgitt som den andre radiosinglen for å promotere VH1 Divas Live etter «(You Make Me Feel Like) A Natural Woman».
Danske X Factor Finalisterne 2009s versjon
I 2009 ble «You've Got a Friend» fremført kollektivt av finalistene i danske X Factor, nemlig Tårnhøj, Claus, Seest, Asian Sensation, Sidsel, Mohamed, ABC (Alien Beat Club) og Linda Andrews.
Den ble meget populær og som et resultat av nedlastingene etter showet og kreditert X Factor Finalisterne 2009 toppet den Tracklisten (den danske singlelisten) i ukene åtte og ni i 2008.
Andre coverversjoner
Et stort antall artister har spilt inn denne sangen. En delvis liste innbefatter:
«You've Got a Friend» er også den engelskspråklige sangen som det er gjort flest coverversjoner av i Hongkongs musikkhistorie:
Norske versjoner
Finn Sidselrud og Geirr Lystrup har skrevet norske tekster. Sidselruds versjon bærer tittelen «Jeg er din venn». Lystrups versjon heter «Du har en venn».
Holbøl
Holbøl (tysk: Holebüll) er et sogn og kirkested i Aabenraa kommune i Danmark. Frem til 1970 lå sognet i Lundtoft herred, deretter i Bov kommune frem til 2007. Sognet dekker et område på 50,87 km² på nordsiden av Flensburgfjorden. Landsbyen og kirkestedet Holbøl ligger 6 km nord for Kruså, 15 km nord for Flensburg og 20 km sør for Aabenraa.
I 2014 var rundt 1 500 personer bosatt i Holbøl sogn, hvorav 400–500 i landsbyen.
Den grundtvigske folkehøyskolen Rønshoved højskole ligger i Holbøl.
Blah, Blah, Blah
«Blah, Blah, Blah» er en amerikansk novelty song, skrevet og fremført av sangeren, låtskriveren og restaurantøren, Nicola Paone.
Otta (elv)
Otta er en elv som renner fra hovedvannskillet mot Vestlandet og gjennom Ottadalen til Gudbrandsdalen der den munner ut i Gudbrandsdalslågen ved byen Otta. I sør er vassdraget avgrenset av Jotunheimen, i vest av Strynefjellet og i nord av Tafjordfjella/Reinheimen. Elva er 147,85 km lang (135 ifølge SNL ). Hovedelven følger Ottadalen gjennom kommunene Skjåk, Lom og Vågå og til slutt Sel. Riksvei 15 følger hovedelven fra Langvatnet og samløpet med Lågen.
Ottavassdraget har et nedbørfelt på 3948 km2, og er blant de 20 største vassdragene regnet etter nedbørfelt. Det er et høytliggende vassdrag med store høydeforskjeller, Galdhøpiggen er nedbørfeltets høyeste punkt. nedbørfeltet har en medianhøyde (middelverdi) er 1320 moh. og 80 prosent av nedbørfeltet er over 1000 moh., noe som gir sene vårflommer. Det er liten vannføring i vinterhalvåret fra november til april Otta står for nesten halvparten av Gudbrandsdalslågens middelvannføring og Otta gir det største enkeltbidraget til Lågen. Ovenfor samløpet med Otta har Lågen et nedbørfelt på 2074 km2. Dette er Glommavassdragets nordvestligste del. Om sommeren er det mye smeltevann fra isbreer i Otta noe som farger elven blå-grønn. Dette er blant annet synlig ved Otta sentrum der elven møter det blanke vannet i Lågens hovedløp fra Dovre og Lesja. Den varme sommeren i 2018 var bresmeltevannet fra Otta synlig også i Mjøsa.
Blah, Blah, Blah
Paones versjon ble utgitt på singlen ABC-Paramount 45-9993. A-siden var «Ciao, Bellezza».
Otta (elv)
Det er mange innsjøer i vassdraget og noen er regulert til kraftproduksjon. Utbyggingene har vært omstridt. Kraftutbygginger har bidratt til å dempe flomtoppene. Vnder Storflåmen 1938 ble det målt en vannføring på 1387 m3/sekund, mot årsmiddel på 120 m3/sekund.
Blah, Blah, Blah
Innspilling
Rolf Just Nilsen som Sofus Anderssen (Anderssen med to s'er). Innspilt i 1964. Utgitt på singlen Nor-Disc NOR 100.
Otta (elv)
Nedbørfelt og vannføring
Om lag 80 % av nedbørfeltet ligger høyere enn 1000 moh. med en middelhøyde på 1320 moh., høyeste punkt i nedbørfeltet er Galdhøpiggen 2469 moh. og elvens laveste punkt er ved tettstedet Otta på Åmot ca. 285 moh. der samløpet med Lågen er. Vassdraget er preget av vårflommer, mens det er lite vannføring i vinterhalvåret fra sent november til april. Flommen kommer gjerne seint, juni til august, siden mye av nedbørfeltet er høyfjell. Den årlige middelavrenningen er på omkring 60 l/(s*km2) i de høytliggende områdene ved Strynefjellet og om lag 13 l/(s*km2) de lavere områdene nederst i Ottadalen. Middelvassføringen er etter Glommens og Laagens Brukseierforening sin vannføringsserie for Lalm 119,7 m3/s for årrekkene 1931-60, 1961-90 og 1983-2008. Det tilsvarer nærmere halve Gudbrandsdalslågens middelvannføring og Otta gir det største enkeltbidraget til Lågen. Mindre deler av nedbørfeltet ligger i Møre og Romsdal (Stranda og Norddal kommuner). Nedbørfeltet streker seg fra landets tørreste områder med kontinentalt klima til nedbørrike strøk med oseaniske klima i vest.
Kraftutbygginger har bidratt til å dempe flomtoppene. Men ved kombinasjon av kraftig nedbør og varme til fjells, kan elva fort gå over sine bredder og true sine naboer. Ved Eidefossen kraftstasjon like nedenfor tettstedet Lalm, er snittvannføringen ca. 350 m3/sekund i juni og juli. På ett døgn blir det over 30 millioner tonn med vann. Største registrerte vannføring ved Lalm var 1. september 1938, under Storflåmen 1938, 1387 m3/sekund. Under Storofsen i 1789 var vannføringen antagelig større.
Sideelver
Kilde for disse opplysningene er Norgeskart (ortofoto) fra Statens kartverk.
Regulering av vassdraget
Vassdraget er regulert med flere magasin: Breiddalsvatn, Rauddalsvatn, Aursjøen og Tesse. Aursjøen ble regulert første gang i 1919 og reguleringen er utvidet flere ganger opp til 12,5 meter.
Der elva Framruste renner ut i Otta, ligger Framruste kraftverk. Eidefossen kraftstasjon ligger like nedenfor tettstedet Lalm. Andre større kraftverk er Øyberget kraftverk, Skjåk I kraftverk og Tessaverkene (tre kraftstasjoner). Heggebottvatnet er regulert som magasin for Øyberget kraftverk.
Grønvatnet er regulert og vann overføres fra Vulu til kraftproduksjon i Tafjord 5. Øvre del av Toras nedbørfelt er også overført til Tafjord.
Konsesjonssøknad og konsekvensutredning
A/S Eidefoss og Opplandskraft DA søkte i 2012 om konsesjon for utbygging av Nedre Otta. Søknaden er fremdeles til behandling. Den planlagte utbyggingen har to alternativer, alternativ Åsåren og alternativ Pillarguri. Ingen av alternativene innebærer etablering av nye reguleringsmagasiner eller nye overføringer. I alternativ Åsåren vil inntaksdammen til Eidefossen kraftverk benyttes, i tillegg til at det vil bli bygget et nytt inntak lenger opp i elva. Begge alternativene vil få et nedslagsfelt på 4150 km2
Fra inntaket vil vannet bli ført i tunnel til ny kraftstasjon i fjell sørøst for Tolstadskridu. Fra påhugget til adkomsttunnelen ca. 400 m sørøst for tunet på Tolstadskridu og inn til kraftstasjonen er det ca. 480 meter. Utløpstunnelen fra kraftstasjonen vil bli bygget videre på nordsiden av elva og munne ut i Ottaelva ved Meiskår. Kraftverket planlegges med en ytelse på 85 MW og en årsproduksjon på 304 GWh. Den berørte del av elvestrekningen vil bli på 10 km. For alternativ Pillarguri benyttes inntaksdammen til Eidefossen kraftverk som i dag. Det vil bli bygget et nytt inntak lenger opp i elva på dens sørlige bredd. For dette alternativet er ny kraftstasjon påtenkt ca. 500 meter inn i fjellet på sørsiden av Ottaelva ved Veggem og videre ut i Lågen ved Einangen sør for Otta sentrum. Kraftverket vil ha installert effekt på ca. 96 MW. Årlig produksjon med dette alternativet er estimert til ca. 352 GWh. Den berørte del av elvestrekningen vil bli på 18 km. Det vil i begge alternativene bli sluppet ut vann for at elva skal få en minstevannføring.
OED ga konsesjon i desember 2015, og Eidefoss besluttet utbygging til 315 GWh i september 2016, til en pris på 1,2 milliarder kroner.
Konsekvenser for vanntemperatur, is og lokalklima
Begge alternativene er i konsesjonssøknaden vurdert til å gi positive virkninger for isdannelse om vinteren. Det vil bli stabilere isforhold med mindre og mer stabil vannføring på den berørte elvestrekning. Isgangen i elven vil bli mindre enn i dag. En annen positiv effekt er mulig mindre frostrøyk om vinteren, men temperaturen nært elva vil kunne bli lavere. Når det gjelder konsekvensene for flom er denne vurdert til å bli ubetydelig til litt positiv for alternativet for Åsaren. For Pillarguri alternativet er effekten for flomfaren forventet til å bli middels til stor positiv. Det er GLB, Lillehamer som står bak denne konsekvensutredningen.
Konsekvenser for landskap
For landskapsverdiene er konsekvensene for alternativene vurdert slik: Alternativ Åsåren i Ottadalen blir konsekvensene ubetydelig - liten negativ og i Gudbrandsdalen ubetydelig. Mens for alternativ Pillarguri er det for Ottadalen vurdert til liten-middels negativ til middels-stor negativ (dette er avhengig av underalternativer). For Gudbrandsdalen sin del er vurderingen fra middels negativ til stor negativ (avhengig av underalternativ). Link landskap står bak denne konsekvensutredningen.
Otto Neugebauer
Otto Eduard Neugebauer (født 26. mai 1899, død 19. februar 1990) var en østerriksk-amerikansk matematiker og vitenskapshistoriker.
Otta (elv)
Konsekvenser for kulturminner
For kulturminner og kulturlandskapet mener en at selve kraftutbyggingen får lite konsekvenser, derimot er det kraftlinjen og deponier som får betydning her. Med alternativet med Åsaren vurderer en at det ikke blir noen negative innvirkninger. Derimot vil Pillarguri-alternativet få store negative konsekvenser, dette for alle underalternativer. Det er varselt innsigelser fra kulturminnemyndighetene. Oppland fylkeskommune har utført denne konsekvensutredningen.
Otto Neugebauer
Han var professor ved Brown University i USA fra 1939 til 1969. Han oppdaget blant annet mange babylonske matematiske kileskrift-tekster skildrrt i Mathematische Keilschrift-Texte (3 bind, 1935–1937). Han skrev mange andre viktige bøker om matematikkens og astronomiens historie, blant annet The Exact Sciences in Antiquity (1951).
Otta (elv)
Konsekvenser for biologisk mangfold og fiske
Når det gjelder biologisk mangfold, naturmiljø, flora og fauna har konsesjonssøkeren beskrevet at området har stor verdi, også i nasjonal sammenheng. Det er truede arter i området og relativt høy tetthet av rødelistede arter. Variasjonsbredden er stor og lokalitetene har stor verdi. De største verdiene er knyttet til Einangsøyene (flommarksmiljøer, gråorheggeskog, elveørkratt med mandelpil og klåved), forekomst av kalkfuruskog, gammel lauvskog og gammel furuskog ved Tolstadskridu. Det er også hekkeplasser for rovfugl i området. Einangsøyene/Selsjordsøyene er ett av de tre til fire største og mest intakte flommarkssystemene som nå er tilbake i Gudbrandsdalen, og flere av naturtypene knyttet til disse vurderes som nasjonalt truet. Det er også en viktig rasteplass under trekket for våtmarksfugl. Ottaelva mellom Lalm og Otta er en av fylkets aller viktigste overvintringsområder for fossekall, mens den berørte elvestrekningen i Lågen er viktig for sangsvane og andre andefugler i milde vintrer, i tillegg til for fossekall.
De negative konsekvensene vil komme når kraftverket er i drift. Grunnen er minstevannsføringen høst, vår og vinter, samt kraftlinjen. Når det gjelder kraftlinjen vil noen av alternativene gå gjennom vikiktige forekomster av kalkfuruskog, gammel furuskog og gammel lauvskog i Tolstadskridu, samt i nærheten av en hekkeplass for hubro ved Øvre Geithornet. I Pillargurialternativet er det i tillegg store konflikter med naturmiljøtemaet for flere av deponiområdene. Samlet er konsekvensene vurdert til mellom middels negative til meget stor negativ for alle de forskjellige alternativene. Miljøfaglig utredning AS står bak denne konsekvensutrednigen.
For fiske vurderes det konsekvenser fra liten negativ til meget stor negativ. NINA står bak konsekvensutredningen.
Konsekvenser for samfunn, kommune, økonomi og andre interesser
For lokalt næringsliv og kommunal økonomi vurderes konsekvensene til å være positive. For den nasjonale kraftsituasjonen er prosjektet vurdert til å ha en positv effekt i søknaden, dog er denne vurdert til liten. For friluftsliv er konsekvensene vurdert til middels negative for Åsaren-alternativet, mens de er vurdert til å ha store negative konsekvenser for Pillarguri-alternativet. Også konsekvensene for reiseliv er negative for begge alternativene. Alternativ Åsåren er utbyggers anbefaling og prioriterte søknadalternativ. Det er Multiconsult som står bak denne konsekvensutredningen.
I tillegg til dette prosjektet er det for tiden til behandling en konsesjonssøknad på utbygging av Rosten kraftverk som er planlagt å utnytte de såkalte Rostenfallene i Lågen mellom Dovreskogen og Sel, ca. 15 km oppstrøms samløpet med Otta.
Miljøpartiet De Grønne samt miljøvernorganisasjoner har engasjert seg sterkt mot utbyggingen, mens kommunale og fylkeskommunale politikere er mer positivt innstilt.
Driva stasjon
Driva stasjon var en stasjon på Dovrebanen, i Oppdal kommune.
Stasjonen åpnet 20. september 1921 sammen med strekningen fra Dombås til Støren. Den ble nedgradert til holdeplass i 1959. Holdeplassen mistet persontrafikken i 1965 og ble nedlagt i 1971.
Stasjonsbygningen var av den minste bygningstypen for nordlig del av den "opprinnelige" Dovrebanen (strekningen over Dovre), og samme type ble brukt ved stasjoner som Fagerhaug, Engan, Garli og Snøan.
Stasjonsbygningen står fortsatt på stedet og brukes som fritidsbolig.
Godt & blandet
Godt & blandet er merkenavnet på en pose med sukkerholdig godteri som produseres av selskapet Malaco. Godteriets slagord har lenge vært «Søtt, salt og syrlig», og produktet minner om vingummi i smak og konsistens, og bitene innbyrdes har forskjellige smaker og farger.
Qudi
Qudi (曲笛, pinyin: Qǔdí) er en kinesisk tverrfløyte av bambus, av dizi type.
Andrew Noble
Andrew Noble (født 10. mars 1984) er en britisk alpinist.
Qudi
Den er større og av dypere grunntone enn dizivarianten bangdi.
Andrew Noble
Han debuterte i verdenscupen i alpint 3. mars 2007, men han har ingen plasseringer blant de 30 beste i noen verdenscuprenn.
Qudi
Qudi er tradisjonelt tilknyttet kinesisk operas sørligere former, innen qu opera i Henan og andre steder i det historiske sørlige Kina.
Felix Loch
Felix Loch (født 24. juli 1989 i Sonneberg) er en tysk aker som har konkurrert siden 1995, og vært på det tyske landslaget siden 2006. Han har to gull fra VM i Oberhof, Tyskland i 2008, samt to gull fra VM i 2009 i Lake Placid, USA. Her tok han gull i singelkonkurransen og i mixed-lagkonkurransen. Seieren i 2008 gjorde han til tidenes yngste verdensmester i aking.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 4.
Hofteleddsdysplasi (hund)
Hofteleddsdysplasi (HD) er en utviklingsfeil i hofteleddene og kan angå ett eller begge hofteledd. Defekten består i at hofteskålen og lårhodet ikke passer til hverandre. Det dannes sekundærforandringer rundt leddet i form av forkalkninger. Det kan også oppstå unormal slitasje inne i hofteleddet, som igjen kan gi unormale trykkbelastninger på deler av leddet. Deler av leddbrusken kan slites bort og erstattes av beinvev i kroppens forsøk på å reparere de skadene som har oppstått. Det finnes ulike grader av denne defekten – og hofteleddene graderes etter følgende skala: fri (A, B), svak (C), middels (D) eller sterk (E) grad av HD.
Årsak
Utviklingen av HD hos en hund skyldes en kombinasjon av arv og miljø. Arvbarheten gir uttrykk for hvor stor del av totalvariasjonen i en egenskap som skyldes arvelige faktorer. Norske undersøkelser viser en arvbarhet kan variere mellom 20 % og 50 % i forskjellige litteratur. Dette innebærer at også andre faktorer har stor betydning for utvikling av defekten. Man antar imidlertid at en hund ikke utvikler HD med mindre det foreligger en arvelig disposisjon, men en hund trenger ikke utvikle HD til tross for at den kan være arvelig disponert.
Ingen undersøkelse metoder som bruker fenotype for å registre en sykdom er 100 % nøyaktig. Det er derfor mulig at hunder som har HD bli registret som HD fri og dermed vil de da brukes i avl. Videre er det flere oppdretter som bruker hunder med HD i avl og dermed gen for denne sykdommen bli ført videre.
Det pågår nå en stor undersøkelse ved Norges veterinærhøgskole: Fôring, veksthastighet og skjelettsykdommer. Denne undersøkelsen tar blant annet sikte på å få mer kunnskap om miljøfaktorer som påvirker utviklingen av skjelettsykdommer som HD. I undersøkelsen inngår til sammen ca. 650 hunder av rasene leonberger, irsk ulvehund, labrador retriever og newfoundlandshund som følges fra fødsel til de er 2 år – i sitt naturlige hjemmemiljø.
Alexander Stepanov
Alexander Stepanov, russisk Александр Александрович Степанов (Aleksandr Aleksandrovitsj Stepanov), (født 16. november 1950 i Moskva, Sovjetunionen) er mest kjent som opphavsmannen til C++ sitt Standard Template Library, senere en del av standardbiblioteket.
Stepanov er utdannet ved universitetet i Moskva, og senere ved Polytechnic University i Brooklyn, New York. Han har jobbet ved AT&T Bell Laboratories, Hewlett-Packard Research Laboratories og Silicon Graphics, og jobber nå ved A9.com.
Dorcadiini
Dorcadiini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Levevis
Ulikt de fleste andre trebukker lever disse artene på bakken, de voksne kan ikke fly. Larvene lever underjordisk på røtter.
Bengt Arve Rem
Bengt Arve Rem (født 14. november 1961) er en norsk næringslivsleder.
Lydisk
Lydisk var språket i oldtidsriket Lydia i Lilleasia. Lydisk regnes til de anatoliske språk, en undergruppe av de indoeuropeiske språk.
Kjøttunnel
Kjøttunnel er en type plugg, altså et piercingsmykke, som er en ring som plasseres i huden. Noen ganger gjøres dette for å strekke huden ut, slik at man får et større hull, andre ganger fungerer det bare som en pyntegjenstand. Kjøttunnelen er vanligvis plassert i en øreflippiercing, og er vanligvis foretrukket fremfor pluggen siden den veier mindre og siden man kan plassere for eksempel en ballukkingsring gjennom kjøttunnelen.
Lydisk
Piero Meriggi la frem sterke beviser for at språket var indoeuropeisk i 1936, og Onofrio Carruba viste i 1959 at språket viste likheter med språkene i den anatoliske språkgruppe. Lydisk språk er attestert i skriblerier og graffiti og på myntforklaringer fra slutten av 700- eller begynnelsen av 600-tallet f.Kr. og ned til 200-tallet f.Kr., men velbevarte inskripsjoner av nødvendig lengde er begrenset til 400- og 300-tallet f.Kr., det vil si til perioden av persisk overherredømme. Lydiske tekster er således effektivt samtidige med de i lykisk.
Kjøttunnel
Kjøttunneler kan være laget av mange materialer som rustfritt stål, titan, pyrex glass, silikon, akryl og de fleste naturmaterialer som horn, bambus, stein og treverk
Lydisk
Innenfor den anatoliske gruppe har lydisk en unik og problematisk posisjon grunnet hovedsakelig til at det er fortsatt svært begrenset materiale og forståelse for språk, og deretter til antallet trekk som ikke er delt med andre anatoliske språk. Det er ikke for tiden kjent om disse trekkene eller egenskapene representerer særskilte før-lydiske utviklinger i eller opprettholdelse av arkaiske egenskaper som siden har gått tapt i andre anatoliske språk. Inntil mer tilfredsstillende kunnskap blir tilgjengelig, forblir statusen for lydisk innenfor de anatoliske språk «særskilt».
Kjøttunnel
Eksterne lenker
Stretching (piercing)
Lydisk
Bevarte lydiske tekster teller noe over et hundre, alle unntatt noen få har blitt funnet i eller i nærheten av den lydiske hovedstaden. Mindre enn tretti av inskripsjonene består av mer enn noen få ord og er rimelig fullstendige. Et flertall av inskripsjonene er på stein, og er gravmonumenter i konteksten, men flere er bestemmelser/forordninger på av en eller annen måte, og rundt et halvt dusin tekster synes å være poesi med et trykkbasert versemål og vokalt halvrim på linjens slutt. Gravinskripsjoner omfatter mange gravskrifter som typisk sett begynner med ordene eś wãnaś («denne graven»), foruten også korte graffitier.
Strabon nevner at på hans tid, det vil si 100-tallet f.Kr., hadde det lydiske språk blitt utdødd i Lydia, men at det fortsatt ble snakket blant den flerkulturelle befolkningen i Kibyra (dagens Gölhisar) i sørvestlige Anatolia av etterkommerne av de lydiske kolonistene som hadde grunnlagt byen.
Kongedømmet Israel
Kongedømmet Israel kan bety:
New Zealand under Sommer-OL 2020
New Zealand deltok under Sommer-OL 2020 i Tokyo i Japan i perioden 23. juli til 8. august 2021. OL ble utsatt i ett år fra 24. juli 2020 på grunn av koronaviruspandemien.
Menn
---
Ma Chih-hung
Ma Chih-hung (født 5. november 1985 i Ping Tong, Taiwan) er en taiwansk aker som har konkurrert siden 2003. Hans beste resultat i en større konkurranse er en 28.-plass i singelkonkurransen under vinter-OL 2006 i Torino, Italia, der han var den yngste akeren i singel menn (20 år). I Whistler Sliding Centre under vinter-OL 2010s akekonkurranse fikk han en 34.-plass.
Kill the DJ EP
Kill the DJ EP er en EP med Ralph Myerz and the Jack Herren Band, utgitt i 2006.
Woodstock (andre betydninger)
Woodstock kan vise til:
Tønder kommune (1970–2006)
Tønder kommune (tysk: Tondern) var en kommune sørvest i Jylland i Sønderjyllands amt i Danmark som ble dannet ved kommunalreformen i 1970. Kommunens administrasjonssentrum lå i byen ved samme navn. Ved den påfølgende kommunalreformen i 2007 ble kommunen del av den nye Tønder kommune. Hydro Aluminium har flere ulike fabrikker i Tønder.
Tønder grenset til de tidligere kommunene Højer på vestsiden, Bredebro og Løgumkloster i nord og Tinglev i øst. Kommunens sørgrense er samtidig Danmarks grense med Tyskland.
Kommunalreformen av 1970
Under kommunalreformen i 1970 ble de følgende sognene slått sammen til Højer kommune:
Kommunalreformen av 2007
Ved Kommunalreformen i 2007 ble kommunen slått sammen med kommunene Bredebro, Højer, Løgumkloster, Nørre-Rangstrup (unntatt Bevtoft sogn) og Skærbæk til Tønder kommune i den nye Region Syddanmark. Kommunens areal er etter dette 1278 km² og den har 40 331 (2007) innbyggere.
Kirk Fordice
Han hadde mastergrad i ingeniørfag fra Purdue University fra 1957, og tjenestegjorde som ingeniørsoldat i United States Army 1957–1959. Fordice var deretter i hærreserven frem til 1977, og oppnådde grad av oberst. Han gjorde karrière som bygningsingeniør med eget firma, Fordice Construction Company, i Vicksburg i Mississippi, og ble millionær.