cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tiamin
Historie
1910 ble Umetaro Suzuki den første til å isolere stoffet han kalte aberinsyre. Oppdagelsen ble ikke almenkjent siden oversettelsen av artikkelen utelukket funnet av det nye stoffet. Da Kazimierz Funk i 1911 isolerte det antinevrittiske stoffet fra riskli, som han kalte et "vitamine" grunnet aminogruppen han fant i stoffet, hadde de isolert det første vitaminet. Funk karakteriserte aldri sin oppdagelse fullstendig. De de nederlandske kjemikerne, Barend Coenraad Petrus Jansen (1884–1962) og Willem Frederik Donath (1889–1957) derimot, isolerte og krystalliserte det aktive stoffet i 1926, som den amerikanske kjemikeren Robert Runnels Williams (1886–1965) karakteriserte i 1934.
VM i fotball for kvinner 2011 kvalifisering UEFA Gruppe 2
Gruppe 2
''Oppdatert klokken 24. juni klokken 09:52''
Avanguardia Nazionale
Avanguardia Nazionale (italiensk for «avantgarde») var en utenomparlamentarisk og nyfascistisk organisasjon som, under ledelse av Stefano Delle Chiaie, ble grunnlagt i 1960 av utbrytere fra det fascistiske partiet Movimento Sociale Italiano. Organisasjonen forkastet partiets parlamentariske arbeide, og arbeidet utenfor det politiske systemet for å undergrave demokratiet og gjeninnføre den fascistiske totalitære stat.
Organisasjonens medlemmer ble ofte betegnet som terrorister, og det ble hevdet at Della Chiaie var involvert i produksjon av bomber i Spania. Della Chiaie var også en nær venn av Licio Gelli, som var stormester i Propaganda Due. Organisasjonen hadde tette forbindelser til Ordine Nuovo og andre ekstremistiske grupper. Et kjent medlem var Vincenzo Vinciguerra som i 1984 ble dømt til livsvarig fengsel for bilbomben i Piteano, Venezia, i 1972.
En gruppe med samme navn ble grunnlagt i 1970 av Adriano Tilgher. Bevegelsen ble forbudt av den italienske regjeringen, som betraktet den som et forsøk på å gjenopprette Benito Mussolinis nasjonale fascistparti.
Et medlem av bevegelsen, Mario Ricci, deltok i 1978 i drapet på den baskiske separatistorganisasjonen ETAs leder José Miguel Beñaran Ordeñana. Ordeñana hadde på sin side deltatt i attentatet mot Luis Carrero Blanco, Francos statsminister, i 1973.
En nyfascistisk månedlig publikasjon kalt Avantgardia, som utgis av Comunità Politica di Avanguardia, hevder å være det offisielle organet til Avanguardia Nazionale, selv om organisasjonen fortsatt er forbudt i Italia.
Coronel Barros
Coronel Barros er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Norsk damplokomotivteknologi
Norsk damplokomotivteknologi omfatter hvordan en i utgangspunktet internasjonal teknologi har blitt tatt i bruk i Norge. Damplokomotiver er de offentlige jernbanenes første framdriftsmidler, og kom til å prege jernbanedrift verden over i ca 150 år. Et damplokomotiv er en varmekraftmaskin og benytter således velkjent teknologi som også ble anvendt ved stasjonære dampmaskiner og dampmaskiner til sjøs. Anvendelsen av dampmaskin på et lokomotiv bød imidlertid på sin egne problemstillinger som stasjonære maskiner og skipsmaskiner ikke hadde, nemlig en streng begrensing i omfang og vekt, avhengig av den infrastrukturen lokomotivene skulle brukes på. For en stor del var damplokteknologi en internasjonal teknologi, men fordi lokale forhold også spilte inn på hva slags lokomotiver man trengte – eller hadde råd til, er damplokomotivhistorien verden over tett knyttet til de aktuelle baneselskapene lokomotivene ble benyttet hos. Denne artikkelen omhandler derfor damplokomotivteknologien slik den ble anvendt ved norske jernbaneselskaper (i hovedsak NSB), og som fortsatt videreføres ved de museumsbanene i landet som fortsatt holder denne teknologien levende ved sine kjørbare damplokomotiver.
Tanklok og tenderlok
Damplokomotiver bygges som tanklokomotiver eller tenderlokomotiver. Et tanklokomotiv har vanntanker og kullbeholdning på selve lokomotivet («maskinen»), mens et tenderlokomotiv har vann og kull på en egen vogn som er koblet tett inntil maskinen. Denne vognen med vann og kull kalles tender.
Mickie James
James begynte sin profesjonelle fribryterkarriere i 1999 som sidekick under artistnavnet navnet «Alexis Laree». Hun øvde seg opp på flere treningsleirer før hun begynte å arbeide for Total Nonstop Action Wrestling i juni 2002 og hvor hun fikk oppmerksomhet over hele USA. Etter kun noen få opptredener ble hun med i stallen til The Gathering ble innskrevet i fiksjonen til gruppen. Hun er også den eneste kvinnen som har vært involvert i kampene til Clockwork Orange House of Fun.
Tidlig liv
James ble født i 1979 som datter av Stuart James, avløpsarbeider, og Sandra Knuckles, en lærer fra Hanover County. Hennes foreldre ble skilt mens hun var et barn. Hun har mange søsken, blant annet en bror, en halvsøster, en halvbror, og tre stebrødre. Hun tok eksamen ved Patrick Henry High School i 1997.
Norsk damplokomotivteknologi
Maskinanordning og dampkvalitet
Et lokomotiv angis ofte med å angi dampens beskaffenhet og hvordan brukes i selve maskineriet (stemplene).
Dampen kan være såkalt «våt» eller «overhetet». Er den våt, er den mettet med vannpartikler og temperaturen når sjelden opp i mer enn 200 °C. Er den overhetet, varmer man opp mettet damp en gang til, slik at den blir tørr og når en temperatur på 300–400 °C.
Det vanligste er at dampen sendes til maskineriet opptil fullt damptrykk fra kjelen. Dampen brukes da én gang i sylinderne, før det slippes ut i det fri. Slike lokomotiver kalles høyttykkere, eller man kan angi antall sylindre som tvilling (to like sylindre) eller firling (fire like sylindre).
Man kan også anvende dampen to ganger i sylinderne, og da må loket utstyres med en liten høyttrykksylinder og en stor lavtrykksylinder. Slike lokomotiver kalles compoundlokomotiver. De kan være 2-sylindrede eller 4-sylindrede.
Akselanordning
En mye benyttet måte å si noe om et lokomotiv på, er å angi hva slags hjulaksler loket er utstyrt med. Det er utarbeidet flere systemer for dette. I engelskspråklige land brukes gjerne det såkalte Whyte-systemet som teller antall hjul, mens det det i Europa ellers har vært vanlig å telle antall aksler. NSB har fulgt et system som i dag kalles UIC-systemet. Systemet angir antall aksler loket har. Akslene grupperes dels om de er drivende eller ikke, dels om de er lagret i svingbare underrammer (boggier). Drivaksler angis med en stor bokstav der A betyr 1 aksel, B = 2 aksler osv. Løpeaksler, det vil si aksler som ikke er drivaksler, angis med siffer. Akselgrupper i svingbare rammer angis med en apostrof etter sifferet (eller bokstav ved drivaksler (sjeldent)). Man kan også benytte parenteser for å tydeliggjøre aksler som ikke er faste i forhold til hovedrammen, men det er mest i bruk ved nyere lokomotivtyper enn damplok.
Enkelt fortalt, teller man forfra opp antall løpeaksler, så drivaksler, så løpeaksler. I en eldre utgave av UIC-systemet ble dette gjort konsekvent slik at om et lokomotiv manglet løpeaksel ble det angitt med 0. Den her avbildede type 21 har i det moderne UIC-systemet akselrekkefølgen 1'C, mens dette i eldre norske lokomotivoversikter ble benevnt som 1-C-0.
En bindstrek i UIC-systemet angir skille mellom to rammer. Det kan da brukes for å angi aksler i tenderen. Akselrekkefølgen på type 21 blir da 1'C-3.
Damplokomotivets hovedoppbygging
Damplokomotiver regnes som lavteknologi, og det meste ligger synlig og oversiktlig til. Bildet nedenfor setter navn på noen av delene.
Et damplokomotiv kan deles opp rimelig greit avgrensede deler/funksjoner:
Kjelen
Kjeltypen som har vært anvendt på norske damplokomotiver kalles røykrørskjele. Det betyr at vannet varmes opp ved at det føres en rekke rør gjennom vannet, og i de rørene går det varm røyk fra ildstedet.
Kjelen består av tre hoveddeler, regnet fra førerhuset og framover: fyrkassen (ildstedet), rundkjelen (selve kjelen med røykrør gjennom), røykskapet (der røyken ender og sendes ut gjennom skorsteinen). Skissen nedenfor viser hovedprinsippet for en lokomotivkjele med overheting. Fyrkassen er helt til venstre (rød-oransje farge antyder høy varme). Rundkjelen er i midten der vannet (blått og lilla) er gjennomboret av røykrørene. Røykskapet helt til høyre har gul farge for å antyde at varmen på røykgassene fra fyrkassene har avtatt på vei fram dit. Grønnfargen viser hvor dampen er, nemlig først som mettet vanndamp umiddelbart over vannspeilet inne i kjelen. Den lysere grønnfargen antyder såkalt overheting av dampen, som tegningen viser skjer ved å føre dampen i rør inne i røykrørene igjen, for så å føres ut av kjelen gjennom røykskapet ned til maskineriet. Virkningsmåten for en dampkjel er enkelt. Man koker vann, men sørger for at dette skjer i en helt lukket beholder. Ettersom det produseres mer og mer damp, og den ikke slipper ut, vil også trykket på vanndampen øke. Når trykket er tilstrekkelig høyt, typisk 12 ganger vanlig lufttrykk, kan den slippes kontrollert ut gjennom rør til maskineriet som så bruker trykket på dampen til å drive stemplene i sylindrene.
Måten dampen produseres på er viktig, og man skjelner derfor mellom våtdamplokomotiver og overheterlokomotiver.
Våtdampkjel
Lokomotivkjeler ble bygget i hovedsak i to varianter. Den enkleste og eldste typen kalles våtdampkjel, og består av ett sett med røykrør, og dampen tas ut på toppen av kjelen og slippes via regulatoren direkte til sylindernes sleider. Denne dampen er mettet med vannpartikler og avgir en del vann når den avkjøles på vei fra kjelen og fram til sylinderne. Dermed mister den også litt av energien.
Overheterkjel
En bedre metode er det dersom dampen varmes opp en gang til for å gjøre den mindre mettet. Dette skjer i en overheterkjel, slik skissen viser. Dampen føres inn på nytt til varmen via en rekke mindre overheterrør som ligger inne i noen forstørrede røykkrør, og først deretter via regulatoren til sylinderne. Ved å varme opp dampen til et ekstra nivå til 300° – 400 °C, oppnår man en tørrere damp som tåler et større trykktap uten at dampen kondenseres.
Táchira
Táchira er en av de 23 delstatene (estados) som Venezuela er inndelt i. Delstatens hovedstad er San Cristóbal. Táchira dekker et område på 11 100 km². Ved folketellingen i 2011 hadde delstaten 1,168,908 innbyggere.
Norsk damplokomotivteknologi
Overheterkjel
Norge fikk sitt første overheterlok i 1909 (21b nr. 208). Overheting regnes som en av de viktigste tekniske forbedringene med damplokteknologien etter Stephensons «Rocket» fra 1829.
Maskineriet
Maskineriet består av sylindre med stempler, sleider, sleidstyring og veiver.
Sylindre
Det er i sylindrene at dampen fra kjelen ekspanderer og omsetter dampens energi til bevegelsesenergi. Damptrykket presser på stempelet i en sylinder og får det til å bevege når trykket er høyt nok i forhold til den motstand stempelet yter.
I Norge har damplokene hatt to eller fire sylindre. To-sylindrede lokomotiver er enklere i konstruksjonen og vedlikehold, mens man med fire sylindre kan øke lokomotivets ytelse ved at det er dobbelt så mange kraftkilder, samt at det er letter å utbalansere alle de bevegelige massene ved fire sylindre enn to. Det er en fordel dersom loket skal brukes under høy fart. Et tre-sylindret lokomotiv har også disse gode utbalanseringsegenskapene, men har ikke vært anvendt i Norge. Begge de to damplokomotivtype i verden som har sikker hastighetsregistrering på over 200 km/t, LNER A4 og DRG BR 05, er konstruert med tre sylindre.
Kjel-sylinder-kombinasjoner
Compoundanordningen ble tatt i bruk i Norge tidlig på 1890-tallet, og ble ansett som en god forbedring av damplokteknologien, selv om maskineriet ble mer komplisert og krevde mer vedlikehold. Da overheteren kom nesten 20 år senere, var det en enda bedre forbedring. Man skulle tro at kombinasjonen med compoundmaskineri og overheterkjel dermed ville være en utmerket kombinasjon. I en overgangsperiode ble da også opprinnelige compoundlok utstyrt med overheterkjel slik at man fikk nettopp den kombinasjonen. Fordelen med overheting var imidlertid mye bedre, slik at man for å slippe det kompliserte compound-maskineriet i stedet foretrakk kombinasjonen høyttrykk og overheter. Når man fra 1910 i Norge så smått begynte å bygge fire-sylindrede lokomotiver (NSB type 26a den første typen), viste det seg at selv om de firesylindrede overheterlokene var kraftige, var de også kullslukere. I 1919 ble derfor NSB type 26c levert som compoundlok, og det viste seg å være en god kombinasjon, slik at alle større norskbygde loktyper (26, 30, 31, 49) deretter ble bygget på denne måten.
Disse ulike kombinasjonene av kjeltype og maskineritype har i Norge medførte følgende kombinasjoner:
Ramme
Rammen er lokomotivets bærekonstruksjon. Hjulene er lagret i rammen. Maskineriet er festet til rammen, og det samme er buffer- og trekkanordningen. Oppå rammen hviler kjelen, førerhuset og tanker for vann og kull. Ved tenderlok er vann- og kulltankene utskilt som egen vogn med sin egen ramme.
I Norge har man benyttet to typer rammer, platerammer og barrerammer. Platerammer var det meste vanlige, med en platetykkelse på 25–30 mm. Barrerammene ble satt sammen av stålbarrer med et tverrsnitt på ca 75×100 mm. Barrerammer ble bare brukt på noen amerikanskbygde lokomotiver og noen av de tyske krigslokene av type 63.
På norske damplok har man utelukkende benyttet innvendige rammer. Det vil si at hjulene ligger utenpå rammen. Tendere uten boggier har som oftest utvendige rammer. Enten det brukes utvendige eller innvendige rammer har rammen utsparinger for akselkassene som bærer hjulene. Ved platerammer ble det av og til også laget ekstra utsparinger i rammene, dels for å spare vekt, dels for å gjøre ting inni rammen lettere tilgjengelig.
De to langsgående rammevangene er satt sammen ved hjelp av en rekke tverrforbindelser. Den forreste av disse er bufferbjelken der bufferene og dragkroken er. Den viktigste tverrforbindelse utgjøres av partiet som blir en del av rammen. Her utsettes rammen for de største kreftene og ble derfor utført særlig kraftig.
Hjul
Damplokomotiver har tre typer hjul, drivhjul, koplehjul og løpehjul.
Drivhjulene er de hjulene som er forbundet direkte med maskineriets sylindre ved hjelp av veivstenger.
Koplehjulene er også med på å drive lokomotivet framover, men det skjer via koplestenger som forbinder koplehjulene til drivhjulene. Noen ganger ser man at man også bruker betegnelsen drivhjul på koplehjulene siden drivhjulene og koplehjulene til sammen bidrar til lokomotivets framdrift.
Løpehjul er alle andre hjul. De brukes dels til å avlaste lokomotivets vekt slik at vekten på hver aksel holder seg innenfor det ønskede. Dels brukes løpehjul til å føre lokomotivet bedre gjennom kurver. De fleste løpehjul er derfor svingbare eller sideforskyvbare i forhold til lokomotivets ramme. Dersom lokomotivet har tender, har de også funkjsonelt sett løpehjul, men disse betegnes tenderhjul.
Det øverste bildet i dette avsnittet viser driv- og koplehjul på et damplokomotiv av type 26c etter at koplestenger og veistang er demontert. Tappene for disse stengene synes godt, og i den andre enden av hjulet er det motvekter som balanserer ut vekten av koplestengene og tappene. Det tredje hjulet fra venstre er drivhjulet, og det har en lengre tapp, siden den skal ha plass til både koplestenger for å forbindes med de to hjulene bakenfor og det ene i framkant, og veistangen som står ytterst. Motvekten har her en forskutt plassering. Det skyldes at dette er et firesylindret lokomotiv som har to veistenger også på innsiden av rammen som står i en annen vinkel enn de utvendige veivene. Det er summen av disse kreftene som motvekten skal utbalansere og som da bestemmer plasseringen av motvekten.
Gangtøy
Gangtøyet eller drivverket er det system av forskjellige stenger som overfører kraften fra stempelet og ut til alle driv- og koplehjulene. Dette er allerede delvis beskrevet i avsnittet om hjul. Bildet til venstre viser de vesentlige delene av et drivverk:
Hjelpeinnretninger
De første norske damplokomotivene hadde bare det mest nødvendige av hjelpeinnretninger: smøreapparater, mateapparater og bremser.
Smøreapparatene sørger for at alle bevegelige deler får tilstrekkelig med smøring for at bevegelsene skal skje så friksjonsfritt som mulig. Den enkleste formen er en smørekopp som står rett over smørepunktet, slik at smøremiddelet via en veke kan trekkes ned til flaten som skal smøres. Siden smørekoppene leverer smøring hele tiden, gikk man etterhvert over til mer kontrollert smøring. Lubrikatorer, smørepresser og smørepumper er slike innretninger som presser smøremiddelet fram når maskinen er i drift, men ellers er avstengt. Dette muliggjorde også at påfyllingen av smøringen skjedde sentralt på maskinene, framfor på alle enkelte smørestedene. Et damplokomotiv har en rekke smøresteder. Alle hjulakslene skal smøres, men også i alle ledd i drivverket. Smørestedene på det høyst bevegelige drivverket lar seg ikke smøre ved hjelp av sentralsmøring, så disse smørepunktene måtte stadig etterses at hadde nok smøring i koppene.
Andre hjelpeinnretninger er sandstrøapparat for å øke friksjonen ved igangsetting og nødbremsing, ulike lysmaskiner for belysningen av loket og for frontlyktene, ulike manometre for å måle trykk på gasser, og hastighetsmåler.
Førerhus, tanker og tender
De første damplokomotivene i Norge gav ikke større beskyttelser for personalet enn en liten vindskjerm. Vindskjermen ble etterhvert utviklet til et helt rom med tre vegger og tak. Bak var det ingen vegg, for fyrbøteren skulle nå til kullene på tenderen. Etterhvert ble tenderen utstyrt med en vinskjerm, som var nyttig når lokomotivet kjørte baklengs med tenderen først. I en mellomperiode forsøkte man å tette førerhusets åpninger med seilduk. Helt innebygde førerhus kom med de første hurtigtogslokomotivene for Bergensbanens høyfjell, NSB type 26a i 1910. Litt senere, med type 30, kom en traktanordning mellom tenderens kullkasse og førerhuset, slik at avskjermingen mot vær og vind ble enda mer effektiv. Arbeidsmiljøet på norske damplok i mellomkrigstiden ble etter forholdene ganske bra, og konstruksjonen med helt innebygget førerhus ble av tyskerne kalt for «Norwegen-Hütte», en konstruksjon tyskerne selv tok med seg ved byggingen av den store tyske serien med Kriegslokomotiven BR52 fra andre verdenskrig.
Kjukefly
Kjukefly (Parascotia fuliginaria) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet nord til Sogn og Fjordane i Norge.
Utseende
Et middelsstort (vingespenn 22 – 28 mm), slankt, mørkfarget nattfly. Med sin slanke kroppsbygning, brede vinger og fjærformede antenner hos hannen ligner arten mer på en måler (Geometridae) enn på et nattfly, den hviler også som en måler med vingene spredt flatt mot underlaget. Det finnes imidlertid ingen målere i Norge den kan forveksles med. Labialpalpene er lange og stikker fram foran hodet som et nebb. Hannen har fjærformede antenner. Vingene er mørkgrå med 2-3 uskarpe, oppbrutte, gule tverrbånd. Begge vingepar har en avlang, svart midtflekk. Larven har nokså lange, stive børster og er svart med parvise, gule flekker langs ryggen.
Utbredelse
Arten er utbredt i Europa østover til Uralfjellene og Kaukasus. I Norge er den nokså vanlig på Sørlandet og på Østlandet nordover til Gjøvik. På Vestlandet finnes den i de indre delene av Hordaland og Sogn og Fjordane.
Armavir (Russland)
Armavir (russisk: Армави́р) er en by i Krasnodar kraj i Russland. Den ligger ved elva Kuban, rundt 170 km øst for Krasnodar. Innbyggertall: 193 964 (folketelling 2002), 160 983 (folketelling 1989).
Bosetningen ble grunnlagt i 1839 av tsjerkesogai-armenere under navnet Armjanskij aul (russisk: Армя́нский ау́л). Navnet ble endret til Armavir i 1848 etter Armenias gamle hovedstad, og den fikk bystatus i 1914. Under den russiske borgerkrigen i 1918–1920 fant det sted mange brutale kamper ved byen. Taman-armeens militære kampanje sluttet i Armavir i 1918. Sovjetisk autoritet ble etablert i Armavir i mars 1920. Under andre verdenskrig var byen okkupert av den tyske arme, og den ble frigjort i januar 1943.
Armavir er senter for et fruktbart jordbruksområde, og innen byens næringsliv er næringsmiddelindustrien fremtredende. Det finnes også virksomheter innen maskinbygging.
Chemikal Underground
Chemikal Underground er et skotsk plateselskap som ble startet i 1994 av medlemmene av bandet The Delgados fra Glasgow. Bandet startet plateselskapet for å utgi sin første single.
Chemikal Underground utviklet seg til å bli et viktig plateselskap for den skotske indiescenen, blant annet med å gi ut debutplatene til Mogwai og Arab Strap. Andre band og artister selskapet gir ut, er for eksempel Magoo, Aereogramme, Cha Cha Cohen, Sluts of Trust, Suckle, Radar Brothers, Mother and the Addicts og De Rosa og soloarbeidet til Malcolm Middleton fra Arab Strap. I tillegg har selskapet gitt ut de fleste av The Delgados' plater.
Jiutepec
Jiutepec er en by og en kommune i den meksikanske delstaten Morelos. Navnet kommer fra nahuatl Xiuhtepēc eller Xiuhtepētl (xiuh = edelsten, tepēc = ås, tepētl = fjell).
Folketellinger fra 2005 viser et innbyggertall på 153 704 for denne byen.
Fokklav
Fokklav eller vanlig fokklav (Ophioparma ventosa) er en lavart med skorpeformet thallus (skorpelav). Thallus er ganske tykt, som regel med ruglete og delvis oppsprukket overflate. Grågrønt eller litt gulaktig. Fruktlegemene er røde eller brunrøde med lys kant. Vokser gjerne på sure bergarter på vindblåste rabber i fjellet, men finnes også i lavlandet. Vanlig over hele landet.
Reguladetri
Når fire størrelser er parvis proporsjonale og tre av størrelsene er kjent brukes reguladetri til å finne den fjerde ukjente størrelsen.
Bruk
Reguladetri er en vanlig prosedyre i matematikken. Hvis vi har en proporsjon hvor c forholder seg til d som den ukjente x til b, og ønsker å finne den ukjente x begynner vi med ligningen:
For eksempel hvis vi ønsker å vite hvor langt en bil kjører på 7 timer hvis vi vet at farten er konstant og at den har kjørt 90 kilometer på de siste 3 timene så har vi to like proporsjoner. Når vi konverterer problemet i teksten til en ligning får vi:
Ekstra lett melk
Ekstra lett melk er den tidligere betegnelsen på en type bearbeidet kumelk som kom på det norske markedet i 2000. Melken ble homogenisert og pasturisert, og ble solgt og oppbevart kjølig. Norske meierier produserte denne melkevarianten med 0,5–0,7 % fett, og den ble beriket med vitamin D.
Reguladetri
Bruk
Reguladetri gir ligningen:
Ekstra lett melk
Det svenske motstykket til ekstra lett melk heter lättmjölk, mens det som i Norge tradisjonelt har blitt kalt lettmelk heter mellanmjölk i Sverige.
I 2016 trådte en ny forskrift i kraft som medførte at det ikke lenger var tillatt å kalle en melketype for «ekstra lett», dette for å unngå at forbrukerne ble villedet. Produktet ble videreført, men med annen betegnelse.
Reguladetri
Bruk
og vi finner hvor langt bilen kjører på 7 timer:
Også enkle ligninger som dette:
kan løses med reguladetri fordi den manglende b i ligningen er lik 1:
Harstad Vikings
Harstad Vikings var en basketballklubb hjemmehørende i Harstad. Laget ble stiftet i 2000 med grunnlag i Harstad Basketballklubb, som ble stiftet 19. april 1978. Harstad Vikings spilte i øverste nasjonale divisjon, BLNO, fra ligaen startet høsten 2000. Styret i klubben begjærte klubben konkurs 12. mai 2009. Klubben hadde da en gjeld på ca. 2 millioner norske kroner.
Harstad Vikings ble norgesmestre i sesongen 2005/06. Vikings spilte i sluttspillfinalen seks sesonger på rad fra 2002/03 til 2007/08, hvor spesielt den amerikanske spilleren Jeff Rogers var lagets bærebjelke i samtlige av disse finalesesongene.
Harstad Basketballklubb, som i dag er en breddeidrettsklubb, søkte etter Harstad Vikings' konkurs om lisens som elitelag og plass i BLNO for sesongen 2009/10. Klubben ble innvilget lisens av styret i Norges Basketballforbund 6. juni 2009.
Fritt fram (TV-program 1999)
Fritt fram er en norsk Barne-TV-serie som gikk på NRK i perioden 1999 til 2001. Programmet ble ledet av Asgeir Borgemoen som gikk under navnet «Asgeir – sjefen over alle sjefer». Andre medvirkende i serien var Jasmin Aasland, Scott Maurstad, Maria Strand Renberg, Liv Gulbrandsen og Tuva Hølmebakk.
Programmet ble kåret til beste barneprogram under Gullruten 1999 og Gullruten 2001.
Fra serien ble det gitt ut to musikkalbum med Borgemoen som vokalist og hovedartist, og Jørund Fluge Samuelsen fra Trang fødsel som musikalsk medhjelper. Det første albumet, Fritt Fram, vant Spellemannprisen 2000 i klassen for barneplater.
Skummet melk
Skummet melk, også skrevet skummetmelk, betegner en type bearbeidet melk fra kyr hvor variende mengder av melkefettet (fløten) er fjernet ved separering. I dag brukes betegnelsen først og fremst i markedsføring av melkeprodukter med det laveste innholdet av fett, rundt 0,1%.
Melken er homogenisert og pasturisert, og den selges og oppbevares kjølig. Norske produsenter markedsfører skummet melk med 0,1 % fett. I Norge kom denne melkevarianten på markedet rundt 1960.
Lettmelk er også melk som er skummet, men lettproduktene inneholder i Norge fra 0,5 til 1,5% fett.
Michel Aoun
Michel Naim Aoun (arabisk: ميشال عون‎, født 19. februar 1935 i Haret Hreik) er en libanesisk politiker og tidligere general, som siden 2016 har vært president i Libanon.
Han leder partiet Den frie patriotiske strømning, et sekulært parti som hovedsakelig består av maronitter. Fra 22. september 1988 til 13. oktober 1990 var Aoun president og statsminister for en av de to rivaliserende administrasjonene i landet. Han ble nedkjempet av Syria på slutten av den libanesiske borgerkrigen og flyktet i eksil. Han kom tilbake til landet 7. mai 2005, elleve dager etter at de syriske troppene forlot Libanon. Det har overrasket mange at partiet hans støtter den pro-syriske 8. mars-alliansen.
Etter at president Michel Suleimans perioder utløp i 2014 gikk det 29 måneder før Libanons nasjonalforsamling greide å bli enige om ny president. Statsminister Tammam Salam var fungerende president i denne perioden. Aoun ble valgt til president 31. oktober 2016, for en periode på seks år.
Willis’ arterielle sirkel
Willis' arterielle sirkel (Latin: circulus arteriosus cerebri) er en sirkel av arterier som forsyner hjernen. Den er oppkalt etter Thomas Willis (1621–1673), en engelsk lege.
Komponenter
Arteria basilaris og arteria cerebri media, selv om de forsyner hjernen, betraktes ikke som deler av sirkelen.
Fysiologisk betydning
Sammenkoblingen av arterier fra nakken, og arteriene som forsyner hjernen med blod, i en sirkelformet forbindelse som «Willis sirkel», (Circle of Willis) øker sikkerheten for at hjernen får tilstrekkelig blodforsyning selv om det oppstår en eller flere hindringer mot blodstrømmen, som embolus (blodpropp) eller en stenose (forsnevring). Mulighet for blodtilstrømning fra flere blodårer reduserer faren for at hjernen skal utsettes for oksygenmangel (ischemi).
Anatomiske variasjoner
Blodårene som sees i Circle of Willis varierer mye fra individ til individ. Den vanligste varianten som vanligvis gjengis i lærebøker sees kun hos 34% av befolkningen.
Blodtap til armenes blodårer og Willis' arterielle sirkel
Nettverket med muligheter for alternative veier for blod til hjernen og dermed sikrere blodforsyning kan også slå motsatt vei fordi det er mulighet for tap av blod fra Willis arterielle sirkel.
Arteria subclavia er en stor blodåre under og bak kravebenet som fører ut i armene. En av arteriene som går til Willis sirkel kommer fra denne arterien. Dersom det oppstår en stenose (forsnevring) av arteria subclavia før denne grenen går av, vil armen få blod gjennom denne grenen fra Willis sirkel. Det kan gi dårligere blodforsyning til hjernen.
Arterienes opprinnelse
Høyre og venstre arteria carotis interna avgår fra høyre og venstre arteria carotis communis.
Arteria cerebri communicans posterior avgår som en gren fra carotis interna like før den deler seg til sine endegrener, cerebri anterior og cerebri media. Arteria cerebri anterior danner den anterolaterale del av Willis' arterielle sirkel, mens arteria cerebri media ikke bidrar til sirkelen.
Høyre og venstre arteria cerebri posteror avgår fra arteria basilaris, som igjen er dannet av høyre og venstre arteria vertebralis. Arteria vertebralis avgår fra arteria subclavia.
Arteria cerebri communicans anterior forbinder de to arteria cerebri anterior, og kan dermed sies å avgå fra enten høyre eller venstre side.
Alle ovennevnte arterier avgir forgreninger til hjernebarken og dype strukturer.
Atlas Copco
Atlas Copco er et globalt svensk industriselskap med hovedkontor på Sickla Industriväg i Nacka øst for Stockholm. Selskapet har ca. 30 000 ansatte og har tre forretningsområder: kompressorteknikk, industriteknikk og gruve- og anleggsteknikk. Mer enn 98 prosent av salget skjer utenfor Sverige. Produktene innen sektoren håndverktøy og bormaskiner produseres i Sverige, blant annet i Tierp, Örebro, Fagersta og Kalmar mens kompressorproduksjon skjer utenlands. Selskapet anses som ledende innen sine kjerneområder, kompressorteknikk, fjellboring (sprengningshullsborring og prospektering) samt håndverktøy først og fremst for bilindustrien.
ARA «Veinticinco de Mayo» (1968)
ARA «Veinticinco de Mayo» var et argentinsk hangarskip. Skipet ble opprinnelig bygget for den britiske marinen som HMS «Venerable» og deretter solgt til Nederland i 1948 hvor hun tjenestegjorde som Hr. Ms. «Karel Doorman» frem til hun ble solgt til Argentina i 1968.
Beskrivelse
ARA «Veinticinco de Mayo» var som forgjengeren i den argentinske marinen ARA «Independencia» av den britiske «Colossus»-klassen, men hadde mens hun var i nederlandsk tjeneste gått i gjennom en omfattende modernisering hvor hun blant annet fikk et moderne vinklet flydekk.
Flygruppen til ARA «Veinticinco de Mayo» bestod til å begynne med av Sud T-28P Fennec angrepsfly, North American SNJ-5C Texan treningsfly/lette angrepsfly og Grumman S-2 Tracker anti-ubåtsfly.
Tjeneste i Royal Navy
HMS «Venerable» ble satt i tjeneste hos Royal Navy 17. januar 1945. I 1947 ble skipet tatt ut av tjeneste og solgt til Nederland 1. april 1948.
Tjeneste i Den nederlandske marinen
Da skipet ble kjøpt av Nederland ble det døpt om til Hr. Ms. «Karel Doorman». Hun ble satt i tjeneste 28. mai 1948 og ble brukt frem til 29. april 1968. 15. oktober 1968 ble skipet solgt til Argentina.
Tjeneste i Den argentinske marinen
Etter at Den argentinske marinen overtok skipet ble hun døpt ARA «Veinticinco de Mayo» og satt i tjeneste 12. mars 1969.
Ved begynnelsen av Falklandskrigen var ARA «Veinticinco de Mayo» utstyrt med A-4Q Skyhawk angrepsfly, S-2 Tracker anti-ubåtsfly, SH-3 Sea King helikoptre for anti-ubåtkrigføring og transport og et Sud Alouette III helikopter for redning og forbindelse.
28. mars 1982 forlot hun Puerto Belgrano for å ta del i invasjonen av Falklandsøyene og flyene hennes dekket invasjonen den 2. april før hun vendte tilbake til havn. 28. april forlot hun igjen havnen for å møte den britiske flåtestyrken, og 1. mai fløy flygruppen de første toktene mot den britiske styrken. 2. mai fortsatte forsøkene på å møte den britiske styrken, men da den argentinske krysseren ARA «General Belgrano» ble senket av torpedoer fra den britiske undervannsbåten HMS «Conqueror» omking 16:00 lokal tid ble ARA «Veinticinco de Mayo» beordret tilbake til basen. Hun tilbrakte resten av krigen i havn, men flyene hennes ble brukt fra landbaser.
I 1988 ble hun lagt i opplag, og i 1997 ble hun tatt ut av tjeneste for godt. Solgt for opphugging i 1999.
Sigurd Eindridesson
Sigurd Eindrideson var erkebiskop av Nidaros fra 1231 til 1252 og var sannsynligvis den som startet byggingen av Vestfronten på Nidarosdomen etter inspirasjon fra engelske katedraler. Han la ned grunnsteinen til Vestfronten i 1242. Erkebiskop Sigurd innstiftet 13. oktober som helligdag for å hedre relikviene i Nidarosdomen – dagen ble kalt Relikviedagen.
Sigurd ble viet til erkebiskop av pave Gregor IX i 1231, og kom tilbake til Norge året etter.
Første halvdelen av Sigurds tid som erkebiskop var preget av striden mellom kong Håkon Håkonsson og hans svigerfar, jarl Skule Bårdsson. Konflikten mellom kongen og jarlen var siste delen av det som kalles den norske borgerkrigstiden. Sigurd var på kongens side, men forsøkte å megle mellom partene. Kong Håkon gikk seirende ut av striden, mye takket være Sigurd, og Skule ble drept av Håkons menn i 1240.
Sigurd fikk utarbeidet en ny kristenrett i 1244. Han kalte sammen til et kroningsmøte da kong Håkon ble kronet i 1247, hvor han og de andre biskopene forsøkte å få kongen til å sverge kroningsed til kirken, men uten å lykkes.
Sigurd var gjennom sin lange embetstid en lojal støttespiller for kongen, og hans tid som erkebiskop var en storhetstid både for kirken og kongemakten i Norge.
Abbedikollen (Oslo)
Abbedikollen er en grunnkrets og en vei (1-37, 2A-32E) i bydel Ullern i Oslo.
Abbedikollen grunnkrets omfatter selve kollen og tilstøtende veier, bl.a. St. Edmunds vei, Gråbrødreveien, Harbitzalleen, Veslekroken, Th. Kittelsens vei og St. Georgs vei.
Veien Abbedikollen går fra krysset Abbediengen terrasse/Harbitzalleen til den sirkler rundt og treffer seg selv igjen mellom nr. 6 og 8. Veien fikk sitt navn i 1935. Veien har mange villaer oppført på 1930-tallet, tegnet av bl.a. Arnstein Arneberg Veien er oppkalt etter gården Abbediengen.
Stjernebetegnelse
Betegnelser av stjerner (og andre himmellegemer) utføres av Den internasjonale astronomiske union (IAU). Mange av stjernenavnene som er i bruk i dag ble arvet fra tiden før IAU eksisterte. Andre navn, hovedsakelig for variable stjerner (inkludert novaer og supernovaer), blir lagt til hele tiden.
Omtrent 10,000 stjerner er synlig for det blotte øyet. Kataloger før moderne tid oppførte kun de lyseste av disse. Hipparkhos telte opp ca. 850 stjerner i det andre århundre f.Kr., og i 1603 listet Johann Bayer omtrent det dobbelte av dette. Bare et mindretall av disse har egennavn, alle andre er betegnet etter katalogiseringer.
Coronel Bicaco
Coronel Bicaco er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Langsomt Mot Nord
Langsomt Mot Nord (LMN) er en synth-duo med Ola Snortheim som drivende kraft, etablert i 1985. Bandet har sluppet tre album: Langsomt mot Nord (1985), Westrveg (1988) og Hildring (1991). Bandet ble oppløst samme år.
Langsomt Mot Nords musikk er basert på norsk folkemusikk. Mange av stykkene er bygget over eldre innspillinger av gamle folkemusikkstykker fremført av Olas far; Olav Snortheim. Langsomt Mot Nord gir den gamle musikken nye vinklinger og uttrykk gjennom utstrakt bruk av elektroniske instrumenter som synthesizere og samplere. I tillegg bruker de akustiske instrumenter som hardingfeler, lurer, bukkehorn, fløyter, oboer og flygel, som også lar folkemusikken fremtre med nye uttrykk.
Det andre LMN-albumet lagde Ola sammen med synth-mannen og komponisten Morgan Lindstrøm som er bror til Rune Lindstrøm, trommeslager i deLillos.
Ola lagde det tredje LMN-albumet sammen med Espen Beranek Holm, kjent under artistnavnet «Beranek». Han er blant annet kjent som soloartist, komiker og som gitarist i flere anerkjente band.
Ola Snortheim er en av de mest sentrale trommeslagere innen norsk rock i 1980- og 1990-årene. Han har spilt i band som Blaupunkt, De Press og Cirkus Modern.
LMN har ikke hatt mange konserter. De opptrådte på NRK TV én gang, på programmet Top Pop i forbindelse med lanseringen av Westrveg. Programmet ble sendt fra Rockefeller i Oslo. I forbindelse med lanseringen av Hildring, spilte de på Rock On Top Of Europe i Hammerfest, og hadde noen få, mindre konserter i kjølvannet av dette.
Diskografi
Studioalbum
Samleboks
Novorossijsk
Novorossijsk (russisk: Новоросси́йск, tsjerkesisk: Цӏэмэз – Ts'emez) er en by i Krasnodar kraj i Russland. Den ligger ved Tsemesbukta på nordøstkysten av Svartehavet, rundt 100 km sørvest for Krasnodar. Innbyggertall: 281 400 (est. 2005), 232 079 (folketelling 2002).
Novorossijsk er Russlands viktigste havneby ved Svartehavet.
Byen har gjennom de siste årene begynt å blitt veldig modernisert. Temperaturene kan være veldig kalde på vinterstiden, og resten av året er det behagelig temperatur. På sommeren er det stort sett mellom 30 – 40 grader.
Jelena Valova
Jelena Aleksandrovna Valova (russisk: Елена Александровна Валова; født 4. januar 1963 i Leningrad) er en sovjetisk kunstløper som deltok i De olympiske vinterleker 1984 i Sarajevo og 1988 i Calgary.
Valova ble olympisk mester i kunstløp under Vinter-OL 1984 i Sarajevo. Sammen med Oleg Vasiljev vant hun konkurransen i parløp, foran Kitty Carruthers og Peter Carruthers fra USA og Larisa Seleznjova og Oleg Makarov fra Sovjetunionen.
Fire år senere, i Vinter-OL 1988 i Calgary, ble Valgola sammen med Oleg Vasiljev nummer to i parløp, bak sine landsmenn Jekaterina Gordejeva og Sergej Grinkov.
Valova ble verdensmester i kunstløp tre ganger, 1983, 1985 og 1988, alle i parløp sammen med Oleg Vasiljev.
Harri Kirvesniemi
Harri Kirvesniemi (født 10. mai 1958 i Sankt Michel) er en finsk tidligere langrennsløper. Blant svært mange mesterskapsmedaljer rager gullet på 15 km klassisk fra VM 1989 i Lahtis høyest.
Han er gift med den tidligere langrennsløperen Marja-Liisa Hämälainen.
Karriere
Dette var femte gang Kirvesniemi fikk bronsemedalje etter en olympisk stafett! I 1998 ble han tildelt Holmenkollmedaljen sammen med Fred Børre Lundberg, Larisa Lazutina og Aleksej Prokurorov.
Doping
Under VM 2001 i Lahtis ble Harri Kirvesniemi tatt for bruk av doping og diskvalifisert. Han var da blitt 42 år, og la opp som aktiv utøver etter dette mesterskapet, etter 25 år som toppidrettsutøver.
Harry Kirvesniemi innrømmet bruk av dopingmiddelet HES, hvilket er et middel som ble brukt for å skjule EPO. Det ble senere avdekket at det var systematisk bruk av EPO i det finske landslaget, og at EPO ble gitt utøverne av den finske lannslagslegen.
Sammenlagtplasseringer i verdenscupen
* distansecupen var delt mellom langdistanse og mellomdistanse
Parlamentsvalget i Storbritannia 2005
Parlamentsvalget i Storbritannia 2005 var et valg i Storbritannia som ble holdt 5. mai 2005. I valget ble det valgt 646 representanter til Underhuset i Det britiske parlamentet. I forkant av valget ble parlamentet oppløst 11. april. Forventningene var at valgdatoen skulle bli meddelt 4. april 2005, men ettersom pavens begravelsesdagsdag ble tilkjennegjort samme dag, valgte statsminister Tony Blair å vente til 5. april.
Valget gjaldt denne gangen 646 plasser, og ikke 659 som ved valget i 2001, ettersom den tidligere overrepresentasjonen for Skottland ble avskaffet etter gjeninnføringen av det skotske parlamentet i 1999. Antallet skotske valgkretser gikk da ned fra 72 til 59.
Bernardo Strozzi
Bernardo Strozzi (født ca. 1581 i Genova, død 2. august 1644 i Venezia) var en italiensk barokkmaler.
Liv
Strozzi gikk i lære hos den innflytelsesrike sienesiske maleren Pietro Sorri som oppholdt seg i Genova fra 1595 til 1597. I 1598 gikk Strozzi inn i kapusinerordenen og fikk tilnavnet il Cappuccino. I klosteret malte han flere bilder av Frans av Assisi.
Etter at faren døde i 1610 ba han om å bli midlertidig løst fra ordensløftet for å kunne forsørge moren og en ugift søster. Han fikk oppdrag av Genovas mest innflytelsesrike familier, produserte flere oljemalerier og fikk store veggdekorasjonsoppdrag som kulminerte med freskene i San Domenico. Lite av hans produksjon fra denne tida er bevart.
Fra april til juli 1625 skal Strozzi ha oppholdt seg i Roma, innkalt av ordenen for å styrke byens tilstedeværelse av kapusinere i byen. Kapusinerledelsen fordømte de verdslige arbeidene hans, dvs. portretter og sjangermalerier, og forholdet ble stadig mer anstrengt. Rundt 1630, etter at moren var død og søsteren gift, nektet Strozzi å gå i kloster igjen. Hans overordnede fikk ham arrestert og han satt inne i 17 - 18 måneder.
Rundt 1632-1633 dukket Strozzi opp i Venezia der han hadde fått oppholds- og arbeidstillatelse. Il prete Genovese, som han gjerne ble kalt i Venezia, gjorde hurtig karriere i byen. Han malte portretter av representanter fra byens overklasse og av kjente kunstnere som Claudio Monteverdi, Barbara Strozzi og hennes far Giulio Strozzi. Han fikk også betydelige offentlige oppdrag, eksempelvis altertavlene i Chiesa degli Incurabili og Chiesa di San Nicolò da Tolentino.
Verk og stil
Bernardo Strozzi var en allsidig kunstner som arbeidet med mange ulike temaer, som historiemaleri, allegoriske framstillinger, sjangerscener, portretter og stilleben. Religiøse motiver utgjør hovedandelen av produksjonen hans. Strozzi arbeidet som freskomaler, men fikk større suksess med sine arbeider på kanvas.
Strozzi regnes som en av de mest betydelige representantene for kolorismen på 1600-tallet. Verkene hans viser innflytelse fra ulike stilarter: Caravaggios kan stil spores i Strozzis alterbilder, mens sjangermaleriene hans er påvirket av flamlenderne Aertsen, Rubens og van Dyck.
Den lyse paletten i Strozzis kolorisme peker framover mot Tiepolo.
WWE SmackDown vs. Raw 2009
WWE SmackDown vs. Raw 2009 er et profesjonell bryting videospill utviklet av Yuke's og THQ. Spillet er basert på World Wrestling Entertainment.
Bernardo Strozzi
Påvirkning og ettermæle
Strozzis verk utøvet en betydelig påvirkning på utviklingen av billedkunsten både i Genova og Venezia, og han regnes som den viktigste grunnleggeren av den venetianske barokkstilen.
Strozzis mange elever og den store mengden produserte malerier, som gjerne ble laget i ulike versjoner, tyder på at han hadde flere assistenter og drev et større verksted. Dokumenterte elever er Francesco Durello, Antonio Travi, Ermanno Stroiffi, Clemente Bocciardo, Giovanni Eismann, Giuseppe Catto og Giovanni Andrea de Ferrari.
Verk av Strozzi vises i mange ledende museer og kunstgallerier.
The Race Question
The Race Question er en publikasjon utgitt av UNESCO i 1950 som omhandler hvorfor man ikke bør bruke begrepet «rase» i biologisk forstand om mennesker.
Exportpriset
Exportpriset er en pris som ble innstiftet i 1997 av Sveriges regjering. Prisen deles ut under Grammis til noen som i det foregående kalenderår har bidratt til at musikk eksporteres fra Sverige for å spre et positiv bilde av Sverige.
Grunnkretser i Vindafjord kommune
Grunnkretser i Vindafjord kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Vindafjord kommune, Rogaland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Liv Hauknes
Liv Hauknes (født 13. august 1956, Rana) er en norsk politiker (SV). Hun har sittet i formannskapet i Rana kommunestyre siden 2000 og var varaordfører i Rana kommune i perioden 2003–2010.
Swiss League
Swiss League (inntil 2017 kjent som National League B) er etter National League, den nest høyeste ishockeyligaen i Sveits. Ligaen består av ellevelag.
Coronel Pilar
Coronel Pilar er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
National League (Sveits)
National League A er en profesjonell ishockey-liga i Sveits. Det er den øverste divisjonen i det sveitsiske ligasystemet og av de to-lags National League. Før 2007-08 sesongen, ble ligaen offisielt kalt Nationalliga A (tysk, fransk: Ligue Nationale A (LNA), italiensk: Lega Nazionale A).
Spillordning
Ligaen består av tolv lag, og i den ordinære sesongen spiller hvert lag 50 kamper. Ved uavgjort blir kampene forlenget i fem minutter som avgjøres i sudden death. Hvis det fortsatt er uavgjort da, blir kampen avgjort etter shootout. Seier etter 60 minutter gir tre poeng og tap etter 60 minutter, 0 poeng. Seier etter ekstra tid eller straffeslag gir to poeng, mens tap resulterer i ett poeng.
De åtte beste lagene etter den ordinære sesongen går til sluttspillet der de tre beste lagene får velge motstandere i kvartfinalen. Kvartfinaler, semifinaler og finalen vil være i best av sju kamper. Vinnerlaget får Schweizer Meister NLA på tysk eller Champion Suisse LNA på fransk.
Lagene som ender på plass 9-12 i den ordinære sesongen spiller avspilling. Lag 9 møter Lag 12 og lag 10 møter lag 11 i best av sju kamper. Taperne fra disse to møtene vil møtes igjen i en best av sju-serie. Taperen i denne serien møter National League B-mesteren i en best av sju-serie. Vinneren av denne serien spiller i National League A den neste sesongen, taperen i National League B.
Henrik Bull (arkitekt)
Henrik Bull (født 28. mars 1864 Oslo, død 2. juni 1953 Oslo) var en norsk arkitekt, sønn av stadskonduktør Georg Andreas Bull og Emilie Constance født Hjelm.
I perioden 1912–1934 var Henrik Bull direktør for Statens håndverks- og kunstindustriskole.
Bygninger
Bull tegnet blant annet følgende bygninger i Oslo (i kronologisk rekkefølge etter oppføringsår): For Regjeringsbygningen fikk han utmerkelsen Houens fonds diplom.
Sjokoladen «Lohengrin»
Det var Henrik Bull som ga sjokoladen Lohengrin dens særegne utforming. Sjokoladefabrikanten Freia hadde i 1911 fått enerett på sjokoladesalg i det nye Nationaltheatret i Oslo. For å gi det nye produktet et visuelt særpreg, ba de arkitekten som hadde tegnet teateret om å designe sjokoladen og innpakningen.
Deborah Kerr
Deborah Jane Kerr-Trimmer (født 30. september 1921 i Helensburgh i Skottland, død 16. oktober 2007) var en britisk skuespiller.
Hun ble født som eldste barn og eneste datter av Kathleen Rose (født Smale) og kaptein Arthur Charles Kerr-Trimmer. Faren var pilotveteran fra første verdenskrig, marinearkitekt og sivilingeniør. Hun hadde en yngre bror, Edward, som ble journalist og som døde i en bilulykke i 2004.
Kerr var kommandør av Order of the British Empire.