cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Giglio
Giglio (italiensk Isola del Giglio) er ei øy og en kommune i provinsen Grosseto i Toscana i Italia.
Giglio er 21,2 km² og nest størst av de toskanske øyene. Øya ligger ca. 50 km sørøst for Elba og 18 km vest for halvøya Monte Argentario. Giglio har ca. 1 700 fastboende. Det er tre landsbyer på øya: Castello, som er øyas administrasjonssted, Porto og Campese. Giglios høyeste punkt er Poggio della Pagana som ligger 496 moh. Turistnæringen er viktigste næringsvei på Giglio.
Sent om kvelden 13. januar 2012 gikk cruiseskipet «Costa Concordia» på grunn i strandkanten på øya. Skipet hadde 4,229 personer om bord. 32 personer omkom, den siste av dem ble funnet først 3. november 2014.
James McNeill Whistler
James Abbott McNeill Whistler (født 14. juli 1834 i Lowell i Massachusetts i USA, død 17. juli 1903 i Chelsea i London) var en amerikansk kunstner, bosatt i England.
Whistler flyttet til Paris som ung mann, hvor han ble kjent med, og påvirket av, fremstående franske kunstnere som Gustave Courbet og Édouard Manet. Etter å ha tatt avstand fra Courbet og realismen, slo han seg ned i London hvor han utviklet sitt karakteristiske og forenklede billeduttrykk. Mange ser Whistlers bilder som forløpere for det abstrakte maleriet på 1900-tallet.
Biografi
Whistler var amerikaner, men bodde og arbeidet nesten hele sitt liv i Storbritannia og Frankrike. Hans maleri «Symfoni i hvitt Nr 1: Pike i hvitt» (1862) forårsaket en del oppstandelse da det ble fremvist på en utstilling i London og senere på Salon des Refusés (de refusertes utstilling) i Paris. Dette maleriet representerte meget av det Whistler mente var maleriets egentlige oppgave: å arrangere farge og form til en harmonisk helhet, ikke å forsøke å avbilde naturen eller et menneske så naturtro som mulig.
En av Whistlers fremste kritikere var John Ruskin. I 1878 saksøkte Whistler Ruskin for ærekrenkelse etter kritikk av maleriet «Nocturne i svart og gull: den fallende rakett» (1874). Ruskin skrev blant annet at Whistler «kastet et fargespann i ansiktet på publikum». Dette maleriet går enda lengre i sin streben etter l'art pour l'art der han vil jamstille maleriet med musikken, blant annet ved å gi sine malerier navn som «Nocturne» eller «Symfonie». Uten disse titler kan det være vanskelig å oppfatte noe egentlig motiv; man sanser kanskje bare fargeflekker og former arrangerte på et harmonisk vis. Whistlers argumentering ved rettegangen ses av mange som en gjennomtenkt forklaring til det som med tiden skulle kalles abstrakt kunst. Whistler vant rettssaken men ble tvunget til å betale dens kostnader og gikk bankerott på toppen av det hele, og ble nødt til blant annet å selge sitt hjem, en villa i London.
Whistler var kjent med mange fremstående franske kunstnere, blant andre Édouard Manet og Gustave Courbet. Oscar Wilde og Whistler, som var gode venner, ble ofte sett sammen på Paris' kafeer.
Hans vennskap tidens franske avant-gardekunstnere, impulser fra det japanske fargetresnittet, som han var en av de første i vesten til å befatte seg med, og påvirkning fra de engelske prerafaelittene sammensmeltet hos Whistler til en svært personlig billedstil i landskap og portrett, som med sin summariske forenkling og tilbakeholdende, etterhvert nesten monokrome fargeskala, gjorde ham till banebrytende for århundresluttens symbolisme og syntesisisme. Med sine myktonede impresjonistiske etsninger fremstod han også som en av tidens ypperste grafikere.
Whistler bodde i årene 1860-1866 sammen med Joanna Hiffernan, som også var modell for ham, for blant andre Symphony in White-maleriene.
Han er begravet på St Nicholas' kirkegård i Chiswick i London.
Yngve Sandbuløkken
Yngve Sandbuløkken (født 28. april 1979) er en norsk fotballspiller og er keeper for Elverum. Han har tidligere spilt for Nybergsund-Trysil og Flisa. Han har per 2. juni 2011 spilt 33 adeccoligakamper for Nybergsund-Trysil.
Storkens vinger
Storkens Vinger er en roman skrevet av Knut Meling og utgitt på Aschehoug i 1979. Omslagillustrasjon av Morten M. Kristiansen.
Handling
Thanskgiving Day i New York: en ung mann i slutten av 20-årene opplever denne festdagen i november som en heller ensom ørkesløs affære. Han har lærerjobb på skolen Julia Richman, en svart skole i en hvit bydel, og samtidig fortsetter han studiene. Ting går greit, han fikser de vanskligste elevene, karrieren ligger foran ham. Allikevel går han på tomgang. Så møter han igjen den italienske piken Maria, hans ungdoms første store kjærlighet. Er det mulig å ta opp tråden? Flere av vennene venter barn. Er det ikke på tide å gi livet en sjanse?
Knut Melings nye roman handler bl.a om New York, om ensomme dry martinis og vannvittige fester, om raseskille, kjærlighet, svangerskap - og om storkens vinger. Bokens sjarm ligger ikke minst i den smittende livsgleden og i skildringer av de pulserende storbylivet, som forfatteren kjenner bedre enn de fleste nordmenn.
Jan Gehl
Jan Gehl (født 17. september 1936 i København) er en dansk arkitekt og byplanlegger.
I sin praksis har Gehl spesielt fokusert på analyse og forbedring av byrom. Han tillegges en stor del av æren for å ha fått byplanlegging til også å omfatte personer til fots og ikke bare biltrafikk, ved å starte med å iaktta hvordan fotgjengere oppførte seg.
Fra Københavns omdanning, med bilfrie soner og større plass for fotgjengere og syklister har tankegangen blitt fulgt opp blant annet i New York, Sydney og den italienske byen Siena.
Han har mottatt flere utmerkelser i løpet av karrieren, og er fra 2009 tildelt livsvarig støtte fra den danske statens kunstfond, Statens Kunstfonds hædersydelse. (Tilsvarer Statens kunstnerlønn i Norge).
Avesta (skriftsamling)
Avesta eller Zend-Avesta er en tekstsamling fra zoroastrismen, en religion som oppsto i Perserriket ca 1 000 / 600 f.Kr. Noen av tekstene anses å være skrevet av den mytiske / historiske religionsstifteren Zarathustra.
Avesta besto opprinnelig av 21 bøker, men bare en av disse er bevart i sin helhet: Videvdad. Etter den arabiske ekspansjonen på 600-tallet kom zoroastrismen i mindretall i Iran, og tekstene ble mindre utbredt. Alle håndskriftene som finnes av de ulike Avesta-tekstene kan spores tilbake til ett enkelt håndskrift, som ble nedskrevet omkring år 1000 e.Kr. Innholdet i Avesta er imidlertid kjent fra en fortegnelse fra 800-tallet over alle kjente religiøse skrifter.
Broadwood Stadium
Broadwood Stadium, som også bare kalles for Broadwood, er et fotballstadion og et flerbrukssenter for diverse idrettsgrener som befinner seg i Cumbernauld, North Lanarkshire, Skottland. Stadionet ble åpnet i 1994 og har siden vært hjemmebane for det skotske fotballaget Clyde FC. Banen har vært arena for finalen i Scottish Challenge Cup ved fire anledninger og har blitt valgt som landskamparena (særlig for Skottland U-21) mange ganger.
Historie
Clyde spilte tidligere i Glasgow på Barrowfield Park, fra grunnleggelsen i 1877 og til 1898, og deretter på Shawfield Stadium fra 1898 inntil de ble kastet ut i 1986. Clyde delte Firhill med sine bitre rivaler Partick Thistle fra 1986 til 1991, og deretter Douglas Park med Hamilton Academical, inntil deres nye stadion, Broadwood, stod ferdig i 1994. Flyttingen til Broadwood, 16 kilometer utenfor Glasgow, betydde at klubben ville miste noen supportere pga. avstanden, men de håpet samtidig at de ville få nye supportere i byen Cumbernauld.
Denne historiske relokaliseringen av klubben var den første av flere som har funnet sted i britisk fotball siden, der klubber har flyttet til nye steder for å tiltrekke seg supportere. 18 måneder etter at Clyde flyttet til Broadwood Stadium i Cumbernauld, flyttet Meadowbank Thistle fra Meadowbank Stadium i Edinburgh til Almondvale Stadium i Livingston (også det en ny by), og for å markere deres nye tilhørighet, forandret de sitt navn til Livingston FC. Flere år senere tok Airdrie United over Clydebank og flyttet laget til Airdrie, North Lanarkshire, og erstattet dermed det konkurse laget Airdrieonians. En mye mer høyprofilert relokalisering fant sted i England i 2003, da Wimbledon FC flyttet til Milton Keynes (ca. 112 kilometer fra deres opprinnelige hjem i Sør-London), på leting etter et sted som ville gi dem høyere tilskuertall, og det påfølgende året fikk de nytt navn som Milton Keynes Dons.
Fasiliteter
Da Broadwood ble åpnet i 1994, var det bare to tribuner som var fullført, og det var hovedtribunen og West Stand. Kapasiteten var da 6000 tilskuere. Den tredje tribunen, South Stand, stod ferdig i 1997 og gjorde at den totale kapasiteten ble på rett over 8 000 tilskuere. Planene om å fullføre stadionanlegget med en fjerde tribune, for å bringe kapasiteten på Broadwood til 10 000, ble skrinlagt etter at Clyde mislyktes i å rykke opp til Skotsk Premier League i 2004. I tillegg til naturgresset på 102 ganger 69 meter på hovedstadionet har Broadwood en kunstgressbane i full størrelse, der førstelaget til Clyde trener, og der ungdomslagene til Clyde spiller sine hjemmekamper. Dessuten finnes det fire five-a-side-baner for offentlig bruk, spillergarderober og et treningssenter, og sistnevnte er plassert nord for banen.
Fotball
Stadionet åpnet for publikum i februar 1994, med det som da var fullt hus, 6000 supportere. Clyde tapte kampen 2–0 mot Hamilton Academical. Broadwood har mange ganger vært vert for kamper med det skotske U-21-landslaget. Broadwood var scene for et stort sjokktap i den skotske FA-cupen i 2006, da Clyde slo de regjerende mestrene Celtic 2–1. Broadwood har også vært arena fire ganger for finalen i Scottish Challenge Cup.
Tidligere var Broadwood også hjemmebane for en annen skotsk ligaklubb i fotball, Airdrieonians, mellom 1994 og 1998. I en periode var Broadwood i tillegg arena for reservelaget og ungdomslaget til Rangers.
Fremtiden
Fremtiden for stadionanlegget er uklar. Clyde har kunngjort at deres hensikt er å forlate Broadwood for å etablere seg et annet sted. Klubben har ennå ikke kommet med konkrete planer for et nytt stadion.
2. divisjon volleyball for kvinner
2. divisjon volleyball for kvinner er den tredje øverste divisjonen for norsk volleyball for kvinner i Norge. Ligaen består av åtte avdelinger.
Signals
Signals er det niende studioalbumet av det kanadiske progressive rockebandet Rush. Det ble utgitt i 1982.
Signals er oppfølgeren til suksessalbumet Moving Pictures. Albumet var en fortsettelse av Rushs streiftog mot det teknologiorienterte 1980-tallet. Selv om det var mer bruk av elektriske instrumenter i sangene, gikk ikke Rush helt bort fra den stilen de hadde startet med på A Farewell to Kings.
Signals ble det siste albumet der Terry Brown var produsent.
Polen under EM i friidrett 1966
Polen deltok med 56 utøvere under EM i friidrett 1966 som ble arrangert fra 30. august til 4. september 1966 i Budapest, Ungarn. Utøverne fra Polen tok 15 medaljer under mesterskapet.
Sandnes
Sandnes er en by og kommune på Nord-Jæren og i Ryfylke i Rogaland fylke.
Kommunen grenser til Gjesdal, Time, Stavanger, Klepp, Sola, Strand og Hjelmeland i Rogaland fylke samt Sirdal i Agder fylke. Den 1. januar 2020 ble Forsand og Sandnes kommuner slått sammen til dagens Sandnes kommune.
Med sine 82,548 innbyggere (2023) er Sandnes Norges 11. største kommune. Kommunen inneholder ni tettsteder (innbyggertall i parentes): en del av Stavanger/Sandnes, Hommersåk , en del av Ålgård/Figgjo , Vatne , Sviland , Forsand , Høle , Malmheim og en del av Kvernaland.
Sandnes by ligger innerst i Gandsfjorden og er kommunens administrasjonssenter. Byen var opprinnelig mest kjent for sin teglverk- og pottemakerindustri, mens produksjonen av tekstilprodukter og sykler har satt byen på kartet i nyere tid. Næringslivet er i dag preget av mye olje- og gassrelatert virksomhet. Sandnes har historisk sett hatt en nær tilknytning til sykkel, da Den Beste Sykkel (DBS) startet sin produksjon av sykler her i 1892. "Sykkelbyen Sandnes" er viktig, og det er mye sykkelvei i byen. Nordsjørittet har sin målgang i byen. Hver sommer arrangeres Blinkfestivalen i sentrum hvor verdenseliten i ski og skiskyting samles. Byen huser også Vitensenteret, et museum som blant annet formidler kunnskap om naturvitenskap og teknologi gjennom ulike utstillinger.
Sandnesgauken er en leirgauk laget i Sandnes siden 1800-tallet, opprinnelig delt ut som reklameprodukt for den omfattende tegl- og keramikkindustrien som fra 1783 etablerte seg der. Gaukene har siden blitt et varemerke og symbol for byen, kommunen og innbyggerne. I Sandnes' kommunevåpen er det en sandnesgauk «i sølv på grønn bakgrunn». Merket ble tegnet av Johannes Haukland på 1950-tallet og offisielt godkjent i 1972.
Geraldine Fitzgerald
Geraldine Fitzgerald (født 24. november 1913 i Dublin, død 17. juli 2005 i New York City) var en irsk-amerikansk skuespiller og medlem av American Theatre Hall of Fame.
Sandnes
Natur og geografi
Kommunen tilhører i øst det svekonorvegiske grunnfjellsskjoldet, og består av to geologiske hovedformasjoner av proterozoiske bergarter som er dannet under de gotiske og senere svekonorvegiske fjellkjedeforldingene, med sterk metamorfose under den sistnevnte. Et underlag av 1 600 - 1 450 millioner år gammel skifer, kvartsitt, marmor og amfibolitt med noe hornblendegneis. De yngste svekonorvegiske dannelsene bevitnes av større formasjoner av granitt. I kommunen er det granitt som dominerer de øverste strukturene. Forkastningene går i sørvest-nordøst retning.
Geraldine Fitzgerald
Bakgrunn
Hennes far var katolikk og hennes mor var protestantisk som konverterte til katolisismen for å kunne gifte seg med faren hennes. Fitzgerald var en grandtante av skuespillerinnen Tara Fitzgerald, og en fetter av den britiske forfatteren Nevil Shute. Fitzgerald studerte kunst og skuespill ved Dublin School of Art og hun begynte sin skuespiller-karriere i 1932 med teater i hjemlandet før hun flyttet til London der hun studerte maleri ved Polytechnic School of Art.
Sandnes
Natur og geografi
Sandnes ligger innerst i Gandsfjorden – bysenteret ligger like vest for fjordenden Vågen og tettbebyggelsen omkranser fjorden og dalen i fortsettelsen, Ganddal, med hovedtyngden på vestsiden, mens kommunen har størst areal på østsiden. Topografisk utgjør Gandsfjorden og Ganddalen et markert skille mellom slettelandskapet Lav-Jæren i vest og det kuperte heilandskapet mot Høgsfjorden og Høg-Jæren i øst. Kommunens høyeste punkt er Lysekammen (1 304 moh.). Se også Liste over høyeste fjell i Sandnes.
Geraldine Fitzgerald
Karriere
Fitzgerald opptrådte også hyppig på TV i serier som Alfred Hitchcock Presents, Robert Montgomery Presents, Naked City, St. Elsewhere og Cagney og Lacey. I 1983 spilte hun Rose Kennedy i mini-serien Kennedy. I 1986 spilte Fitzgerald i den kritikerroste CBS TV-filmen Circle of Violence og i 1987, spilte hun hovedrollen i TV-piloten Mabel og Max, (Barbra Streisand første TV-pilot produksjon ). Fitzgerald døde i en alder av 91 år i juli 2005 i New York City etter en lang kamp med Alzheimers sykdom. Fitzgerald fikk for sine skuespiller-prestasjoner tildelt en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Sandnes
Historie
Sandnes (Høyland) sin bosetningshistorie kan spores tilbake hele 6,000–7,000 år. Fra 1300-tallet er det mulig å finne konkrete registeringer av den gang Gond kirke, nå Høyland kirke, samt Høyland prestegard. Fra 1400-tallet omtales aktivitet ved sentrumsnære Hana og Austrått, mens ved strandstedet, som var Sandnes kommune inntil 1965 (1 km²), ligger nå Sandnes sentrum. Her er det ikke dokumentert bebyggelse før i 1664. I matrikkelen av 1668 nevnes åtte strandsittere under gården Nedre Trones, som driver fiske og båtskyss over fjorden. I matrikkelen av 1723 har stedet fått navnet Sandnæs, etter et nes ved fjorden. Stedet vokste fram på Norestraen, og det var også her stedet Sandnæs ble grunnlagt (1 km²) som var da en liten del av Høyland kommune, da Christian VII i 1782 signerte privilegiet som tillatte etableringen av Sandnes Teglværk (Gamlaværket).
Sandnes fikk ladesteds rettigheter ved lov av 14. april 1860. Ladestedet ble formelt skilt ut fra Høyland kommune 6. april 1861 ved kongelig resolusjon. Dette regnes som starten på Sandnes som en by. Vedtaket var slutten på en prosess som formelt ble startet i 1853 når man søkte første gang om å få status som ladested. Stavanger var motstandere av at Sandnes skulle få ny status, de fryktet for sin egen handel og posisjon. Sandnes lå nærmere Jæren for de fleste bøndene enn Stavanger, dette var et klart konkurranse fortrinn for Sandnes.
Jonas Øglænd etablerte i 1892 Øglænd Cyklelager, som ble forløperen til Den Beste Sykkel (DBS). Lenge var DBS-sykkelen Sandnes mest kjente eksportvare. Konkurransen på markedet ble etterhvert hardere, og selv med modernisering og ny teknologi blir produksjonen flyttet bort. Det er i dag ingen sykkelproduksjon i Sandnes, men det er fortsatt produktutvikling, markedsføring, salg og logistikk i Sandnes. Med den sterke tilknytningen til sykkel har byen blitt regnet som Norges sykkelby. Det ble tilrettelagt for egne sykkelfelt (såkalte «røde løpere»), sykkelturer ble merket og man introduserte en utleieordning for sykkel (bysykkelen). I dag er det olje, forskning, data, handel og et aktivt forretningsmiljø som preger byen.
Natur og Ungdom
Natur og Ungdom (NU) er en norsk miljøvernorganisasjon for ungdom som arbeider for lavere klimagassutslipp og bevaring av norsk natur.
NU er ungdomsorganisasjonen til Norges Naturvernforbund og er partipolitisk uavhengig.
Organisasjonen har over 9000 medlemmer fordelt på over 60 lokallag, som jobber med lokale miljøsaker. Viktige politiske saker for organisasjonen er oljeutvinning i Lofoten, Vesterålen og Senja, kollektivtrafikk, jernbane, køprising/rushtidsavgift, naturmangfold, sjødeponi og vindkraft. NUs arbeidsmetoder omfatter blant annet aksjoner, pressevirksomhet og sivil ulydighet.
Historie
Natur og Ungdom ble stiftet 18. november 1967 etter at Norges feltbiologiske ungdomsforening og Oslo katedralskoles naturvernforening slo seg sammen. Organisasjonen ble et samlingspunkt for ungdom som var opptatt av feltbiologi, og de som var opptatt av naturvernpolitikk.
Siden oppstarten har organisasjonen blant annet markert seg med motstand mot atomkraftverk, norsk EU-medlemskap og bygging av gasskraftverk uten rensing. Organisasjonen har forsøkt å bli spesielt synlig i kampen mot oljeutvinning i Lofoten, Vesterålen og Senja, og jobber aktivt for bygging av ny fornybar energi og miljøvennlig industri.
Sentralstyret
Natur og Ungdoms sentralstyre består av 15 personer valgt av landsmøtet, som har ansvaret for å gjennomføre arbeidsprogram og organisasjonsprogram slik det er vedtatt av landsmøtet. Sentralstyret er organisert i faggrupper som jobber med de ulike miljøpolitiske sakene landsmøtet velger å prioritere. I 2019 er disse sakene olje, gruve og samferdsel. En stor del av sentralstyrets arbeid handler om å legge til rette for lokal aktivitet i lokallag og fylkeslag, som jobber med lokale miljøsaker.
Sentralstyrets leder og to nestledere utgjør arbeidsutvalget
Oljeutvinning
Ved starten av oljealderen var det utslipp til sjø som fikk mye av organisasjonens oppmerksomhet, men etterhvert har man konsentrert seg om et bredere klimaperspektiv.
Kamp for å hindre åpning av nye havområder har lenge vært sentralt, og siden 2000 har det dreid seg om opprettelsen av såkalte Petroleumsfrie områder (PFO) spesielt i havområdene utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja og i Barentshavet.
Vindkraft
Organisasjonen avgir høringsuttalelser til energimyndighetene, hvor den redegjør for sine vurderinger av konflikter omkring vindparker. Dette resulterer i en tilrådning om å si ja eller nei til et omsøkt prosjekt.
Gasskraft
Bygging av gasskraftverk har vært en omstridt politisk sak i Norge. Natur og Ungdom går inn for bygging av gasskraftverk med CO2-håndtering. Store deler av den internasjonale miljøbevegelsen har vært imot rensing av gasskraft. Det vises ofte til manglende garantier for lagringssikkerheen, og at CO2-håndtering kan bidra til å forlenge levealderen for fossile brensler.
Atomkraft
Selv om atomkraft har blitt trukket fram som en utslippsfri energikilde som kan bidra til å løse klimaproblemet, går NU imot bygging av slike energikilder i Norge. Ifølge organisasjonen er det umulig å garantere for sikker lagring av radioaktivt avfall i flere tusen år. I tillegg kommer risikoen for ulykker.
Sandnes
Historie
I 1965 ble de mindre kommunene Sandnes og Høle (unntatt Oltesvik krets), samt storkommunene Høyland og deler av Hetland slått sammen til en kommune. Av Hetland kommune, ble Sandnes tildelt Riska sokn og Dale krets. Resten av Hetland kommune gikk inn i Stavanger. Den nye storkommunen fikk nå 27,000 innbyggere, hvorav Sandnes kommune pr 31. desember 1964 var i underkant av 4,000 før kommunesammenslåingen. Derav er og plassen Sandnes den opprinnelige bykommunen Sandnes, hvor en fremdeles kan finne gamle grensesteiner mot gamle Høyland kommune.
Natur og Ungdom
Atomkraft
NU har etablert et eget samarbeid med ungdomsmiljøorganisasjonenene Priroda i Molodezh (PiM) i Murmansk og Aetas i Arkhangelsk i Russland. Organisasjonene har lenge samarbeidet om atomkraft-arbeid, men har siden slutten av 2000-tallet også begynt å samarbeide om andre miljøpolitiske saker.
EU
Natur og Ungdom er mot norsk EU-medlemskap. Bakgrunnen for dette har variert over tid, men de viktigste begrunnelsene har blant annet vært:
Natur og Ungdom deltok aktivt i Nei-kampen i 1994, og har på 2000-tallet hatt en såkalt EU-klausul i arbeidsprogrammet. Denne klausulen gir organisasjonen mulighet til å legge bort alt annet arbeid for å jobbe mot EU-medlemskap dersom det blir aktuelt med en ny folkeavstemning.
Sandnes
Politikk
Utdypende artikkel: Politikk i Sandnes
Første kommunestyre i nye Sandnes kommune konstituerte seg 21. oktober 2019. Stanley Wirak (Ap) og Pål Morten Borgli (FrP) er henholdsvis ordfører og varaordfører. Kommunen styres politisk av 49 kommunestyrerepresentanter fordelt på 10 partier.
Før 2020
Stanley Wirak (Arbeiderpartiet) har vært ordfører i "gamle" Sandnes siden 25. oktober 2011, og Pål Morten Borgli (Fremskrittspartiet) har vært varaordfører. I "gamle" Forsand var Bjarte Dagestad (Høyre) siste ordfører, mens Tore Hans Mikkelson (Senterpartiet) var varaordfører.
"Gamle" Sandnes hadde 13 bydelsutvalg som er høringsorgan for andre kommunale organer, og de kan etter søknad bevilge midler til foreninger, lag og institusjoner i Sandnes.
Honningblomst
Honningblomst (Herminium monorchis) eller honningblom er en plante i orkidéfamilien (marihandfamilien).
Sandnes
Kultur
I 2001 fikk Sandnes utmerkelsen «Årets kulturkommune i Rogaland» for offensiv satsing innenfor kulturområdet. Kommunen var tidlig ute med etablering av musikkskole, og har lenge hatt et bredt frivillig kulturliv. Ved tusenårsskiftet ble Sandnes kulturhus åpnet. Sandnes museum er en del av Jærmuseet, og fikk i 2008 et nytt regionalt vitensenter, Vitenfabrikken. Etablering av ny kino er et annet nytt tilskudd til kulturlivet i Sandnes. Sandnes var partner i Stavanger2008 sammen med Stavanger kommune og Rogaland fylkeskommune da Stavangerregionen hadde status som Europeisk kulturhovedstad i 2008.
Sandnes bibliotek ligger i Sandnes kulturhus.
Rådhusteateret ble bygd om til en institusjon for bildende kunst og film og åpnet våren 2009.
Byens mest kjente fotballklubb er Sandnes Ulf, som spilte i eliteserien fra 2012 til 2014. Klubben spiller sine hjemmekamper på Sandnes stadion. Det planlegges bygging av nytt stadion til ca. 7,500 tilskuere. Klubben har den største barne- og ungdomsavdelingen i kommunen.
I 2002 og 2010 ble friidretts-NM arrangert i Sandnes der Sandnes Idrettslag stod som arrangør.
Religion
Det største trossamfunnet i Sandnes er Den norske Kirke. 66,9 % av befolkningen er medlemmer eller tilhørig der. I 2016 ble 45,8 % av alle nyfødte barn døpt i Den norske Kirke.
Medier
Stavanger Aftenblad har avdelingskontor i byen. Også Rogalands Avis dekker nyheter i Sandnes. Sandnesposten er byens lokalavis og kommer ut to ganger i uka.
TV Vest er lokal tv-kanal for Sør-Rogaland.
Radio Sandnes drives av JærRadioGruppen AS, som er Norges største lokalradiokonsern og har hovedkontor i Sandnes.
Honningblomst
Utseende
Denne gulgrønne orkidéen er det få forunt å se, fordi den er svært sjelden. Den har små blomster i et langt aks, og en rundt 20 centimeter lang stengel. Ved basis har planten to brede og spisse blader.
Sandnes
Sandnesgauken
Dagens byvåpen ble vedtatt i bystyret i 1972 og godkjent ved kongelig resolusjon i 1974. Fra 1951 og fram til da ble et uoffisielt våpen med den samme leirgauken stående inne i et tannhjul brukt. Regler for bruk av kommunevåpen- og flagg ble vedtatt av bystyret i "gamle" Sandnes kommune i 1977. Våpenet er utformet av Johannes Haukland.
Sandnes-dialekten kalles «gaukemål», dialekt «gaugamål», eller sandnesisk.
Honningblomst
Forekomster i Norge
Honningblomst er trolig Norges sjeldneste orkidé i dag (med unntak av den uklare arten stormarihand). Den er i den nyeste Norsk rødliste for arter oppgitt å finnes på to lokaliteter, og begge er på Hvaler i Østfold. Arten har hatt en enorm tilbakegang, for hundre år siden hadde den kanskje 40–50 lokaliteter i landet. Da fantes den over hele Østlandet.
Honningblomst er knyttet til kalkrike beite- og slåttemarker, myrer og strandenger. Den er svært kulturbetinget, noe som trolig er mye av grunnen til den sterke tilbakegangen. Honningblomst er i dag totalfreda, og den står altså på rødlista med statusen kritisk trua (CR). I tillegg til fredningen er også gitt en egen Forskrift om honningblom (Herminium monorchis) som prioritert art.
Sandnes
Sandnesgauken
En person som er fra det opprinnelige ladestedet, eller «byen» Sandnes blir ofte omtalt som en Sandnesgauk.
Kommunedeler
Sandnes kommune består av seks kommunedeler, med hvert sitt områdeutvalg.
Natur og Ungdom
Miljøpolitisk plattform
Miljøpolitisk plattform er et dokument som blir vedtatt på Natur og Ungdoms landsmøte. I tillegg til å ta stilling til en rekke konkrete miljøpolitiske saker, gir plattformen uttrykk for NUs grunnsyn og samfunnsvisjoner.
Ideologisk tilknytning
Natur og Ungdom er en religiøst og partipolitisk uavhengig organisasjon, noe som er nedfelt i vedtektenes paragraf 2.2.
Vinteren 2009 bestemte Natur og Ungdoms landsstyre seg for å melde organisasjonen ut av Norges sosiale forum, som arrangerer Globaliseringskonferansen. Bakgrunnen for utmeldelsen lå i et ønske om å ikke knytte seg til en spesifikk side i norsk politikk.
Medlemsblad
Natur og Ungdom utgir miljømagasinet Putsj, som er et nettmagasin, en podcast og et papirmagasin med fire utgaver i året. Putsj skriver om aktivisme, miljøvern og kultur, og hadde ved utgangen av 2011 et opplag på 10,000
Ledere
Natur og Ungdoms leder velges på landsmøtet for en periode på ett år, etter innstilling fra valgkomitéen. Natur og Ungdoms leder er leder for både sentralstyret og landsstyret.
Utmerkelser
Sammen med Greta Thunberg mottok Natur og Ungdom Fritt Ords Pris i 2019. Thunberg donerte sin del av prispengene (250,000 kr) som støtte til klimasøksmålet Greenpeace og Natur og ungdom har fremmet mot den norske stat vedrørende oljeutvinning i Arktis.
Sandnes
Samferdsel
Sandnes ligger sentralt i knutepunktet mellom Nord-Jæren, Jæren og Høg-Jæren, i tillegg til fjorden som gir god tilgang til havet. I tillegg til jernbane- og busstilbudet legges det planer for bybane på eksisterende jernbanespor og på spor i eksisterende og nye kollektivtraseer i Stavanger/Sandnes. Begge kommunene har ambisjoner om lavere bilandel og har også startet planlegging for en «sykkelmotorvei» mellom byene.
Sjøfart
Mot slutten av 80-årene ble det bygget gjestehavn for småbåter innerst i Vågen samtidig som Norestraen og Luravika ble bygget ut til offentlig havn, hvorav nordre del småbåthavn.
Vei
Europavei 39 går gjennom byen som motorvei og motortrafikkvei, nordover til Stavanger og sørover til Gjesdal. Riksvei 44 går vest for byen som firefelts avkjørselsfri landevei og motorvei, og gjennom næringsområdet Lura som bygate nordover til Stavanger. Sørover fra tettbebyggelsen ved Skjæveland er den tofelts landevei til Klepp. Riksvei 505 går fra rv. 44 ved Lura, sørover gjennom byens sentrum til Ganddal, der den dreier sørøstover mot Orstad i Klepp. Riksvei 509 går fra Sandnes sentrum via Sola flyplass til Stavanger. Riksvei 13 forlater E39 ved Hove og er avkjørselsfri med planskilte kryss ut av tettbebyggelsen hvor den fortsetter til fergekai i Lauvik ved Høle med ferge på Høgsfjordsambandet til Forsand og Ryfylke. Hovedtrasé fra Hana til Høle følger fylkesvei 316 og riksvei 508 da riksvei 13 er svært smal over flere strekninger.
Luftfart
Stavanger lufthavn, Sola ligger omtrent 12 km fra Sandnes sentrum. Rutebusser og hotellekspresser trafikkerer strekninger mellom flyplassen, sentrale hoteller og byen. Den nedlagte Forus flyplass lå delvis i kommunen.
Jernbane
Jærbanen går tvers gjennom byen og dens sentrum på fylling og viadukt. Stasjonen Sandnes sentrum ligger midt i byen og ved Rutebilstasjonen, knutepunktet for busstrafikk. Stasjoner som bare har lokaltrafikk er Ganddal stasjon på Ganddal, og Sandnes holdeplass sør i sentrum. Sistnevnte er gammel hovedstasjon og ligger ved godsterminalen Brueland som tidligere var byens godsterminal. Dagens godsterminal ligger ved Ganddal. I november 2009 var dobbeltsporet til Stavanger ferdigstilt og det har gitt hyppigere avganger (hvert kvarter) med lokaltog mellom de to byene, men ikke kortere reisetid.
Buss
Bybusser fra Kolumbus trafikkerer sentrum og bydeler samt hele byområdet Stavanger/Sandnes. Det går også ruter sørover til Ålgård og Jæren. Ekspressbusser går til Bergen, Egersund og Kristiansand og skibusser til Sirdalsområdet.
Handel og næringsliv
Byen har fra starten av vært kjent for gode handlemuligheter, og vokste frem som havn og handelssted for Jæren. På grunn av vanskelige veiforhold mellom Jæren og Stavanger ble det på tross av manglende privilegier i økende grad valgt å drive handel og transport fra Sandnes fra 1600- og 1700-tallet. Store leirforekomster gjorde at teglverksindustri vokste frem fra slutten av 1700-tallet og la grunnlaget for byens vekst gjennom 1800-tallet. Mot slutten av 1800-tallet ble betydelig ullvare-, trevare- og mølleindustri og dampskipsrederier etablert, og i første halvdel av 1900-tallet sykkelproduksjon og hermetikkindustri. Videre gjennom 1900-tallet vokste industrien og flere Sandnes-bedrifter ble blant de ledende i sine bransjer, bl.a. Sandnes Uldvarefabrik (ullvare), Figgjo Fajanse (keramikk), Øglænd (sykler) og bedriftsmiljøer innen trevare/ferdighus og havremøller. Fra 1950 til kommunesammenslåingen i 1965 var det midlertidig ingen befolkningsvekst i Sandnes kommune. Innbyggertallet lå rundt 4,000 i denne perioden.
Ved kommunesammenslåingen med Høyland, Høle og Hetland i 1965 fikk byen store jordbruks- og ikke minst nye industriområder innenfor sine grenser. Fra 1970-årene har petroleumsaktiviteten i Nordsjøen hatt stadig økende innflytelse på byens økonomi, med sin etterspørsel av mekanisk industri, havnetjenester og administrative og økonomiske tjenester. En annen trend som startet samme tiår var at den tradisjonelle industrien la ned eller flyttet ut av bysenteret, og det ble etablert kjøpesentre i fabrikkbygningene. Det ble etablert nye industriområder på Kvål, Foss-Eikeland, Lura og Stokka. I og nær bysenteret opplevde Sandnes en bølge av nye kjøpesentre i 1980-årene, som bidro til å underbygge byens funksjon og rykte som viktig handels- og servicesenter på Jæren. Spesielt kjent er Sandnes for en av Norges lengste gågater, Langgata, og det som lenge var Norges største kjøpesenter, Kvadrat.
I 2000-årene er de viktigste næringsområdene varehandel, hotell og restaurantvirksomhet, forretningsmessig tjenesteyting og eiendomsdrift, bygge- og anleggsvirksomhet, industri og bergverksdrift (spesielt verkstedindustri) og offentlig forvaltning og tjenesteyting. Bedriftene med høyest omsetning i 2007 og forretningsadresse i Sandnes var Esso Norge (50,3 mrd.), Eni Norge (17,6 mrd.), Sandnes Sparebank (2,2 mrd.), Gaz de France Norge (1,7 mrd.) og BIS Industrier (1,5 mrd.). Blant andre viktige bedrifter er Equinor, som ikke har forretningsadresse i Sandnes. Flere av Equinors kontorlokaliteter ligger i Sandnes og bedriften er en viktig arbeidsgiver for innbyggerne i Sandnes.
Grunnskole
Grunnskolen i Sandnes består av 28 kommunale barne- og ungdomsskoler samt tre private. Utdypende om skolene:
Videregående skole
Sandnes har fire offentlige videregående skoler samt en privat.
Høyere utdanning
Norges veterinærhøgskole (avdeling Sandnes), Diakonhjemmet Høgskole Rogaland og Den sosialpedagogiske høgskolen holder til i Sandnes.
Kjente personer fra Sandnes
Utfyllende artikkel: Kjente personer fra Sandnes
Lise Finckenhagen
Lise Kathrin Tatjana Finckenhagen (født 11. juni 1976) er en norsk kokk, mest kjent fra Frokost-TV og radioprogrammet Nitimen.
I 2001 var hun på en tre ukers studietur hos Ferran Adrià El Bulli, før hun gikk tilbake til Bagatelle og ble der en tid. Også i 2001 konkurrerte hun i om å bli Årets kokk, men ble nummer tre etter vinnerne Charles Tjessem og Sven Erik Renaa. Fra 2004 var hun «Kokke-Lise» i Frokost-TV, og i 2005 og 2009 var hun kokk i Sommeråpent. Hun var også «julekokka» i Kvelden før kvelden både i 2007 og 2009. Finckenhagen hadde også fast fredagsspalte i VG 2005-06 og fra 2008 med Magnar Kirknes som fotograf. Hun har fast spalte i VGHelg hver lørdag, samt leverer ukentlig til VGs matsatsning godt.no. Sin første kokebok utga hun til jul 2005 sammen med Kristin Jacobsen, tidligere kollega fra Bagatelle. Hun har arrangert mat- og vinkurs i Toscana, og var i 2010 ekspertkokk på TV3s MasterChef, og hun var i 2011 med i vårutgaven av Fangene på fortet.
Finckenhagen har i mange år vært fast kokk i Nitimen på NRK P1, og senere hos Hans-Petter Jacobsen i «Jacobsen på lørdag» i samme kanal. Siden oppstarten av radiokanalen NRK P1+ 2. oktober 2013 har Finckenhagen vært fast kokk i programmet «Jacobsen», der Hans-Petter Jacobsen er programleder. Hun er i tillegg fast bidragsyter til VGs matsider.
I tillegg gav hun ut i 2016 boken "Lises jul" på Font Forlag. Fotograf Sara Johannessen tok alle bildene til boka.
FA-cupen 1971/72
FA-cupen 1971/72 var den 91. sesongen av den engelske FA-cupen. Leeds United slo Arsenal 1–0 i finalen.
Nashville (band)
Nashville er et norsk countryband med medlemmer fra både Trøndelag og Møre og Romsdal. Det ble startet i 2005 av Frank Kåre Vangen, og bandet har gitt ut 3 plater.
Fara (film)
Fara (originaltittel: Фара) er en russisk film fra 1999, regissert av Abaj Karpykov.
Handling
Fara er en godmodig overvektig mann, og sønn av en myrdet bank-direktør. Som barn var Fara funksjonshemmet, og hans eneste venn het Bob. Faren til Fara hadde etterlatt ham en arv på flere millioner, som står på en hemmelig bank-konto.
Men en mafia forsøker å skaffe tilgang til denne kontoen. Men det dukker også opp en fremmed kvinne, med et sykt barn hvis liv visstnok bare kan reddes ved hjelp av en umiddelbar og svært kostbar medisinsk operasjon.
BMW 3/15
BMW 3/15 var BMWs andre bilmodell, og ble satt i produksjon i juli 1929.
Etter første verdenskrig var situasjonen komplisert for BMW, som opprinnelig var produsent av flymotorer. Versailles-traktaten sørget for at flyproduksjon var svært begrenset i Tyskland, og produsentene måtte se seg omkring etter andre alternativer. Dermed begynte BMW med produksjon av motorer for lastebiler og båter, så motorsykler og senere bilproduksjon.
Bilen gikk under navnet BMW 3/15 PS DA1, som var hentet fra skatteklassen (3), motoreffekten (15 PS hvor PS er hestekrefter) og DA, som står for Deutsche Ausführung, Tysk utgave.
Xestolinus
Xestolinus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
Små til middelsstore (ca. 7 millimeter), smale, blanke kortvinger. Hode og bakkropp er gjerne brunsvarte, pronotum, dekkvinger og bein brunrøde. Hodet er ovalt med små fasettøyne, mye lengre enn bredt. Antennene har et langt indre ledd, er litt knebøyde mellom dette og resten av antennen, som er nokså kort og litt utvidet mot spissen (kølleformet). Det er markert, avsatt "hals", pronotum er avrundet firkantet, nokså smalt, lengre enn bredt. Dekkvingene er forholdsvis korte, bakkroppen lang og sylindrisk. Beina er korte og kraftige.
Levevis
Artene er nattaktive rovdyr.
Utbredelse
Slekten er kjent fra Nord-Amerika (Canada, Alaska) og Japan.
Swing på høge hæler
Swing på høge hæler er et musikkalbum utgitt av Ingemars i november 2001.
Helse Nord-Trøndelag
Helse Nord-Trøndelag HF er en del av helseforetaksgruppen i Midt-Norge med Helse Midt-Norge RHF som eier. Helse Nord-Trøndelag HF ledes av eget styre og administrerende direktør.
2 300 medarbeidere er ansatt i helseforetaket som har om lag 200 000 pasientkontakter årlig. Sykehusene i helseforetaket tilbyr høyspesialisert behandling innen de fleste felt.
Helse Nord-Trøndelag HF driver sykehusene Sykehuset Levanger og Sykehuset Namsos. Sykehuset Levanger har sentral og lokal sykehusfunksjon for 10 nordtrønderske kommuner. Sykehuset Namsos har sentral og lokal sykehusfunksjon for 14 kommuner i Nord-Trøndelag, 1 i Sør-Trøndelag og 1 i Nordland.
I tillegg har helseforetaket ansvaret for drift av ambulansetjenesten i Nord-Trøndelag, samt to distriktspsykiatriske sentre, et i Stjørdal og et i Kolvereid.
Raymond Orteig
Raymond Orteig (født i 1870 i Louvie-Juzon i Frankrike, død 6. juni 1939 i New York City) var en hotelleier i New York City og mest kjent for Orteigprisen for den første uavbrutte transatlantiske flyvning mellom New York og Paris.
Tidlig liv, forretningsvirksomhet
Orteig ble født i Sør-Frankrike, i landsbyen Louvie-Juzon. Etter å ha tilbragt barndommen som gjeter for sin fars sauer i Pyreneene, emigrerte han tolv år gsmmel til USA 13. oktober 1882. Han ankom New York med 13 franc i lommen. Han flyttet inn hos en onkel i New York.
Han startet som dørvakt i en bar i Wengler's Restaurant på William Street. Etter å ha skaffet seg erfaring der ble han kelner, og senere hovmester, ved Martin Hotel. Da eieren av dette hotellet flyttet i 1902 var Orteig istand til å kjøpe stedet, og han omdøpte det til Lafayette Hotel. Sammen med en partner var han også istand til å leie et nedslitt hotell i Greenwich Village som han pusset opp.
Layette ble et favorittsted for flyvere under og etter første verdenskrig hvor Orteig ble kjent med mange flyvere, blant dem franske offiserer på midlertidig tjeneste i USA for å hjelpe USA å bygge opp US Air Force.
Etter krigens slutt tilbragte han så ofte han og hans familie kunne somrene i Louvie-Juzon. Denne livslange interesse for regionen hvor han var født førte til at han utvidet sine forretningsinteresser ved å kjøpe et hotell i Pau.
Orteigprisen
I 1919 var han tilstede under en middag i New York organisert av den amerikanske aeroklubben Aero Club of America til ære for flyveresset Eddie Rickenbacker. Mange av talene omhandlet fransk-amerikansk vennskap og Rickenbacher så frem til den dagen i fremtiden da landene kunne forenes gjennom luften.
Inspirert av Rickenbachers tale tilbød Orteig en pris på 25.000 dollar til den første fra noe alliert land som fløy uten mellomlandinger mellom New York og Paris, uansett retning. Tilbudet ble fremsatt i et brev til Alan Ramsay Hawley (som var president i Aero Club of America) den 22. mai 1919. Dette var på en tid da relasjonene var svekket mellom USA og Frankrike under Fredskonferansen i Versailles. Orteig håpet at dette ville føre til forbedringer av forholdet og ville være av verdi for hans forretninger og gjenskape det gode forholdet mellom hans fødeland og hans adopterte land.
Hans tilbud ble akseptert av aeroklubben som satte opp en formell struktur til å administrere prisen. Prisen skulle stå i fem år.
Etter Lindberghs retur til Amerika overrakte Orteig offisielt og personlig prisen til Lindbergh den 16. juni 1927 under en seremoni i resepsjonen i Breevort Hotel i New York. I løpet av neste ti-år ble Orteigprisen inspirasjon og et insentiv og markerte et viktig skille i luftfartens fremgang sent på 1920-tallet og tidlig på 1930-tallet.
Orteig døde 6. juni 1939 i et fransk hospital i New York etter lang tids sykdom. 500 deltok i begravelsen.
Blad (andre betydninger)
Blad har flere betydninger.
Mange tidsskrift, planter og dyr har navn som begynner med Blad, se Spesial:Prefiksindeks/Blad
Vitali Bandarenka
Vitali Bandarenka (født 2. oktober 1985) er en belarusisk bokser.
Han representerte Hviterussland under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i første runde.
Suzi Smith
Suzi Smith (født 27. november 1962) er en canadisk volleyballspiller.
Hun representerte Canada under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor hun ble nummer 8.
Aino (språk)
Aino er et isolert språk som tales av ainoene i Japan, før også på Sakhalin i Russland. I 1996 var det var kun 15 gjenlevende morsmålsbrukere av språket, alle i Japan. Den siste morsmålsbrukeren i Russland døde i 1994. Det fantes minst 19 dialekter av språket. Aino er et begrenset tonespråk.
Fonologi
Aino har fem vokaler: a, i, u, e og o. På sakhalindialekten skilles det mellom korte og lange vokaler, mens på Hokkaido (Japan) finnes bare korte (eller ifølge andre kilder skilles det ikke mellom korte og lange vokaler ). Moderne aino skiller ikke mellom stemte og ustemte konsonanter, men det ser ut som om dette skillet fantes i uraino.
Substantiv
I likhet med, for eksempel, japansk, har substantivene hverken skilnad mellom entall og flertall eller mellom bestemt og ubestemt. Det vil si at et ord som «cise» betyr «(et) hus», «huset», «(flere) hus» eller «husene».
Tilhørighet angis med ett av suffiksene «-V», «-hV», «VhV» (hvor V er en vokal). «Hans hus» eller «hennes hus» blir dermed «cisehe».
Dinamo Minsk
Dynamo Minsk og Dinamo Minsk kan vise til:
Uzjin v tsjetyre ruki
Uzjin v tsjetyre ruki (originaltittel: Ужин в четыре руки) er en russisk film fra 1999, regissert av Mikhail Kozakov.
Handling
Historien finner sted i Leipzig i 1747, og sentrerer seg rundt George Frideric Handel som inviterer Johann Sebastian Bach til en middag ved et hotell.
Ukeblad
Ukeblad er en papirbasert, trykt publikasjon som normalt kommer ut én gang per uke. Klassiske ukeblad har gjerne en underholdende, nytte og almenopplysende karakter med stor vekt på foto og illustrasjoner. Bladene har som oftest lang trykningstid og har derfor ikke aktualitetsstoff. Papir- og trykkvaliteten er gjerne høyere enn for aviser. Ukeblader som journalistisk medium og publikasjonstype kan også omtales under samlebetegnelsen ukepresse. Teknisk Ukeblad er Norges eldste, stiftet i 1854. Ukeblader med mange bilder, særlig fotografier, og et mer underholdende innhold kan kalles kulørt ukepresse.
Norske eksempler på tradisjonelle ukeblader med bred appell, dog først og fremst blant kvinner, er Hjemmet, Norsk Ukeblad, Familien og Allers. Disse fire, som er de største i denne gruppen ukeblad, har opplag på fra rundt 100 000 til vel 200 000. Vi Menn er det eneste klassiske ukebladet rettet mot menn som har overlevd, og det har et opplag på rundt 90 000. (Alle opplagstall i denne artikkelen er 2006-tall, avrundet).
En del av ukebladene kalles også for sladrepresse, deriblant Her og Nå og Se og Hør, sistnevnte kommer med to utgaver hver uke. Disse bladene som er av relativt ny dato, er opplagsmessige suksesser og selger mellom 170 000 og 270 000 av hver utgave.
Foreningen Norsk Ukepresse organiserer 80 blader og magasiner fra 11 forlag. Disse representerer vel 90% av det norske bladmarkedet. Samlet årlig salg av disse ukebladene er over 97 millioner eksemplarer.
Ukeavis
Ukeaviser kommer også ut en gang i uken, men en skiller gjerne mellom ukeblad og ukeavis, dels ved ulik papirkvalitet, dels ved at ukeavisen er mer nyhetsorientert enn ukebladet. Ukeaviser har gjerne større nyhets- og/eller kommentarpreg. Eksempler på ukentlige nyhetsmagasiner og ukeaviser er Dag og Tid, Morgenbladet og Ny Tid.
Flere av de større avisene ga i etterkrigstiden ut ukesammendrag som var myntet på lesere som ikke kunne ta seg tid til å lese aviser midt i uken. Redaksjonen var da gjerne avsluttet onsdag, slik at bladene kom med posten senest på lørdager de fleste steder i (på) landet.
Othello (brettspill)
Othello (også kalt Reversi) er et brettspill der spillebrettet består av 8 x 8 ruter. Spillet gjennomføres ved at brikker med en svart side og en hvit side plasseres på spillebrettet og snur brikker av motstanderens farge, alt etter plassering av egne og motspillers brikker. Spillet ble oppfunnet av japanereren Goro Hasegawa, og ble solgt for første gang i 1973. オセロ・Othello er et registrert varemerke.
Spillet omtales ofte med uttrykket «A minute to learn, a lifetime to master».
Det arrangeres årlige NM, VM og nordisk mesterskap i Othello. Det første verdensmesterskapet i Othello ble holdt i oktober 1977 i Tokyo, Japan. Norge arrangerte VM i Othello i Oslo 19-22. november 2008. Beste norske VM-prestasjoner er Thomas Heibergs 2.-plass i 1977 og Jan Kristian Hauglands 4.-plass i 1999. Tre ganger har en nordmann vunnet Nordisk mesterskap: Johan Dovland i 2006 og Martin Ødegård i 2007 og 2016.
Per 2018 var Keisuke Fukuchi den yngste verdensmesteren noensinne, da han vant VM i Praha i 2018 mens han var 11 år gammel.
Spillets regler
Spiller forberedes ved at to brikker av hver farge legges på de fire rutene i midten, diagonalt i forhold til hverandre.
Den av spillerne som starter legger så en ny brikke på en av rutene med sin farge opp. Brikker av motsspillerens farge som ligger mellom den nye brikken og eksisterende brikker av spillerens farge på brettet, vil da snus og dermed endres til spillerens farge.
Dersom man ikke kan legge en brikke noe sted hvor man kan snu noen av motspillerens brikker, vil man miste sitt trekk.
Begreper
Tempo beskriver en spillers evne til å ivareta egne valgmuligheter med tanke på hvor neste brikke skal kunne plasseres, samtidig som motspillerens valgmuligheter innskrenkes.
Paritet er et begrep som benyttes i othello som beskrivelse for hvilken av spillerne som vil få det siste trekket. I en jevn kamp kan det være avgjørende for utfallet å ha denne fordelen. Dersom ingen av spillerne mister sitt trekk underveis vil den som startet spillet få nest-siste trekk.
Strategi er også et nøkkelord. Mange nybegynnere forsøker å ta så mange brikker som mulig i hvert trekk, men dette er ofte kontraproduktivt. Generelt er det gunstig å ha flere lovlige trekk enn motstanderen, og dyktige spillere foretrekker derfor å ha relativt få brikker i midtspillet.
VM i Othello
* Rivaliserende VM som vanligvis ikke regnes som et offisielt VM.