cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Likestillingsrådet
Historie
I 1972 ble Likestillingsrådet etablert av regjeringen, etter initiativ fra Norsk Kvinnesaksforening (NKF). NKF hadde bedt regjeringen om å opprette et eget permanent råd for å bedre kvinners stilling, etter at FN hadde anmodet alle land om å nedsette kommisjoner for å bedre kvinners stilling. Likestillingsrådet uttalte i 1984 at «Norsk Kvinnesaksforening la grunnlaget for Likestillingsrådets arbeide».
Likestillingsrådet bestod av syv medlemmer oppnevnt av Kongen i statsråd, som var representanter for partier og/eller ulike sivilsamfunnsorganisasjoner som NKF og andre. Noen av lederne i rådet hadde først og fremst partipolitisk bakgrunn, mens Eva Kolstad og Bjørg Schonhowd Leite ble oppnevnt som ledere vel så mye for sitt engasjement i Norsk Kvinnesaksforening som for sin partipolitiske bakgrunn.
Rådet ble lovfestet med likestillingsloven av 1978, der det het at «Kongen oppnevner et Likestillingsråd med det mandat og med det antall medlemmer som Stortinget til enhver tid fastsetter.
Ledere
Rådets sekretariatsledere var Kari Vangsnes, Tove Beate Pedersen og Brit Fougner.
Pow Pow
Pow Pow er et popband fra Oslo, som startet å spille sammen i 2005.
Bandet har gitt ut tre studioalbum, Leaving Las Palmas (2007) og Last Days on Earth (2010). Last Days on Earth ble gitt ut på plateselskapet Fysisk Format 20. september 2010. Pow Pow kom ut i 2014.
Pow Pow spilte på By:larm, Øyafestivalen og Oslo Live i 2010. De var også By:larm-aktuelle i 2011.
Sven Svane
«Sven Svane» er en folkevise av typen middelalderballader. I TSB-katalogen er den typologisert som TSB E 52. Visa finnes også i Danmark (DgF 18) og Sverige (SMB 205). Den kalles også Gåtevisa og den har vært populær i forskjellige varianter over storparten av landet helt opp mot ny tid. Den engelske balladen «Riddles Wisely Expounded» (Child 1) er en tilsvarende type.
«Sven Svane» forteller at Sven Vondved sitter og spiller på en gullharpe da mor hans kommer inn og sier at han heller burde dra ut og slåss med kjemper enn å klimpre på en harpe. Dermed drar han ut og dreper en rekke kjemper før han møter vandringsmannen som utfordrer ham til gåtestrid. Langt om lenge kommer han hjem igjen. Der dreper han femten trollkjerringer og moren sin med det samme. Deretter setter han seg til å spille harpe igjen og finner seg til slutt en kjæreste.
Dette var en av Bokken Lassons favorittviser og hennes versjon er trykt i Den røde store viseboka
Teksten
der traff han på en vandrende svenn, si kan du disse spørsmål besvare, ja da er ditt liv uten fare. hvem kan vel svømme den strideste flod, hvem flyr vel høyere enn tranen og hva er vel hvitere enn svanen. fisken kan svømme den strideste flod, månen er høyere enn tranen, og sneen er hvitere enn svanen. hva skinner fagrest i dronningens sal. Hva er vel høyere enn torden, og hva lyder høyest på jorden. sol skinner fagrest i dronningens sal. Vinden er høyere enn torden, og dommen lyder høyest på jorden. jordlivets fengsel ei holde deg kan. Bruk du din klokskap på jorden, ja da er din lykke i orden.
Esteban Gutiérrez
Esteban Manuel Gutiérrez Gutiérrez (født 5. august 1991 i Monterrey, Nuevo León, Mexico) er en meksikansk racerfører. Han ble i 2010 den første vinneren av GP3-mesterskapet. I 2008, da han var 17 år gammel, vant han det europeiske Formel BMW-mesterskapet, og var da den yngste meksikanske føreren til å vinne et internasjonalt mesterskap. Han kjørte i Formel 1 for Sauber i og, og for Haas i.
Tidlig karriere
Gutiérrez startet sin karriere i 2004 i det meksikanske gokart-mesterskapet Rotax Max Challenge, da han deltok i de 3 siste løpene i sesongen. Han kjørte i samme mesterskapet i 2005, og deltok også i Grand Nationals i South Bend, Indiana, USA, hvor han kom på tredjeplass. Dette skaffet han også en plass i verdensfinalen i Malaysia, hvor han kom på 22.-plass grunnet mekaniske problemer. I 2006 vant han alle 5 løpene i Camkart Challenge Mexico, og kjørte igjen i Rotax Max Challenge. Han kom også på fjerdeplass i det meksikanske Grand Nationals i Zacatecas, Mexico.
I 2007 tok han steget opp til formelbil-racing. Han konkurrerte i Formel BMW-mesterskapet i USA, hvor han kom på andreplass sammenlagt, bak den suverene vinneren Daniel Morad. Gutiérrez gjennomførte sesongen med 4 seire, 8 pallplasseringer og 9 pole positions, en prestasjon som også skaffet han utmerkelsen Rookie of the Year for sesongen.
Gutiérrez flyttet i 2008 til Europa for å konkurrere i Formel BMW Europa i dette mesterskapets første sesong etter at den britiske og tyske serien ble slått sammen. Han vant mesterskapet 26 poeng foran Marco Wittmann, med 7 seire (herunder seks på rad) mot tyskerens ene. I sitt siste Formel BMW-løp kom Gutiérrez på tredjeplass i verdensfinalen på Autódromo Hermanos Rodríguez i Mexico by, slått av den amerikanske mesteren Alexander Rossi og danske Michael Christensen.
I 2009 gikk Gutiérrez til Formel 3 Euroseries, hvor han fikk et førersete hos de regjerende mesterne ART Grand Prix, sammen med Jules Bianchi, Valtteri Bottas og Adrien Tambay. Han kom på niendeplass sammenlagt, med to pallplasseringer i løpet av sesongen.
I 2010 tok Gutiérrez steget over til det nyopprettede GP3-mesterskapet, men kjørte fremdeles for ART Grand Prix. Han fikk selskap i teamet av Pedro Nunes og Alexander Rossi. Gutiérrez vant mesterskapet med to løp igjen å kjøre da han i Monza tok pole position og de to bonuspoengene som fulgte med dette.
GP2
Gutiérrez gikk videre til GP2-mesterskapet med ART for 2011, sammen med Jules Bianchi. Han kom på 11.-plass i GP2 Asia. I den europeiske hovedserien tok han sine første poeng i hovedløpet Valencia, og fulgte dette opp med sin første GP2-seier i sprintløpet, hvor han også tok raskeste runde. Han avsluttet sesongen på 13.-plass i sammendraget.
Formel 1
Gutiérrez testet en BMW Sauber Formel 1-bil i desember 2009 som en del av premien for seieren i det europeiske Formel BMW-mesterskapet. Selv om Sauber-teamet mistet BMW-backingen for, deltok han som observatør noen løpshelger og ble plassert på samme treningsprogram som løpsførerne Pedro de la Rosa og Kamui Kobayashi. Senere i sesongen ble han offisielt utnevnt som teamets test- og reservefører. Den 16. november 2010 deltok han i testen for unge førere i Abu Dhabi, hvor han satte dagens 4. raskeste rundetid, bare litt over seks tiendedels sekund bak kvalifiseringstiden satt av Kamui Kobayashi.
28. juli 2011 ble det kunngjort at Gutiérrez fortsatt skulle være Saubers reservefører også i -sesongen.
Fullstendige GP2-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, kursiv indikerer raskeste runde)
Fullstendige GP2 Asia-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, kursiv indikerer raskeste runde)
Fullstendige Formel 1-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde) Noter til tabellen:
Liste over ishockeyklubber i Sverige
Dette er en lista over ishockeyklubber i Sverige på herresiden som spiller i offisiell serier.
Svenska hockeyligan
Brynäs IF, Djurgårdens IF Hockey, Frölunda HC, Färjestad BK, HV71, Linköping HC, Luleå HF, Leksands IF, Malmö Redhawks, Rögle BK, Skellefteå AIK, IK Oskarshamn, Växjö Lakers, Örebro HK
Roberto Giacomi
Roberto Giacomi (født 1. august 1986) er en tidligere canadisk fotballspiller.
Han startet karrieren i Markham Lightning i 1996, før han kom til skotsk eliteserie og Rangers FC i 2004. Der fikk han ikke spille en eneste kamp, og fra september til desember i 2005, var han på lån til den skotske førstedivisjonsklubben Stirling Albion, hvor han fikk fire kamper. I november 2006 forlot Giacomi Rangers FC og gikk til det belgiske førstedivisjonslaget KSK Beveren. Uten å gjøre alt for stor suksess de gangene han kom utpå banen, så ble han ofte henvist til benken. I mars 2008 gikk veien til Norge og Kristiansund med spill for Kristiansund BK. Hans siste lag var for Averøykameratene i 2011.
Giacomi har spilt på diverse ungdomslandslag for Canada, og representerte landet i FIFA U-20 VM i Nederland i 2005. Han var også med i troppen under CONCACAF Gold Cup i 2007, hvor Canada kom til semifinalen.
William Leushner
William D. F. Leushner (født 27. november 1863 i Ontario i Canada død 25. oktober 1935 i Buffalo, New York) var en amerikansk skytter som deltok i de olympiske leker 1908 i London og 1912 i Stockholm.
Leushner ble olympisk mester i skyting under OL 1908 i London. Han var med på det amerikanske laget som vant lagskytingen med armégevær med 2531 poeng foran Storbritannia med 2497. De andre på laget var William Martin, Charles Winder, Ivan Eastman, Kellogg Casey og Charles Benedict. Det var åtte lag med seks mann på hvert som deltok i kunkurransen som ble gjennomført 10. og 11. juli. Hver skytter skjøt 90 skudd, 15 skudd på hver av avstandene 200, 500, 600, 800, 900, og 1000 yards på en femdelt skive. Leushner skjøt totalt 430 poeng, samme som William Martin, som var de beste resultatene på det amerikanske laget. Fire år senere, under OL 1912 i Stockholm, vant han tre medaljer, en sølv og to bronsemedaljer, alle i lagskyting.
Danica Pensjon
Storebrand Danica Pensjonsforsikring AS er et norsk livs- og pensjonsforsikringsselskap i Storebrand-konsernet, som markedsføres som Danica Pensjon med 90 ansatte og hovedkontor i Trondheim. Selskapet forvalter ca. 260 milliarder kroner på vegne av over 600 000 kunder i Norden.
Danic Pensjon tilbyr pensjons- og personrisikoprodukter til privatpersoner og bedrifter. Produktene distribueres blant annet via meglere i Danske Bank, Eika Kapitalforvaltning, If Skadeforsikring, Pareto Wealth Management og Sandnes Sparebank.
Historikk
Selskapet ble stiftet 1. oktober 1996 som Nordenfjeldske Livsforsikring AS. 5. januar 2002 endret selskapet navn til Nordenfjeldske Personforsikring AS og igjen 11. desember 2006 til Danica Pensjonsforsikring AS eter å ha overtatt Danica Fondsforsikring AS.
27. mai 2004 ble også Gjensidige NOR Fondsforsikring AS overtatt av det danske Forsikringsselskabet Danica, i forbindelse med fusjonen mellom Gjensidige NOR og DnB.
Liste over ishockeyklubber i Sverige
Hockeyallsvenskan
AIK, Almtuna IS, BIK Karlskoga, HC Vita Hästen, IF Björklöven, Kristianstad IK, Modo Hockey, Mora IK, Södertälje SK, Timrå IK, Tingsryds AIF, Västerviks IK, Väsby IK HK, Västerås IK
Bertram Meier
Bertram Meier (født 20. juli 1960 i Buchloe i Landkreis Ostallgäu i Bayern i Vest-Tyskland) er en tysk katolsk prelat som er biskop av bispedømmet Augsburg siden 2020.
Orange (teleselskap)
Orange ble grunnlagt i Storbritannia i april 1994. Selskapet ble børsnotert på Nasdaq og London Stock Exchange den 2. april 1996, og hovedaksjonærerne ble Hutchison Whampoa (49%) og British Aerospace (25%). I 1999 solgte Hutchison sin aksjepost til det tyske Mannesmann AG, som deretter kjøpte de restende aksjene i selskapet, og selskapet ble deretter i februar 2000 tatt av børs.
Bertram Meier
Bakgrunn
Bertram Meier studerte katolsk teologi ved universitetet i Augsburg og i Roma ved Det pavelige universitet Gregoriana.
Orange (teleselskap)
I mellomtiden var Mannesmann selv blitt oppkjøpt av det britiske mobiltelefonselskapet Vodafone. Europakommisjonen og de britiske konkurransemyndighetene forlangte imidlertid at Orange måtte selges for at oppkjøpet kunne godtas. Selskapet ble derfor i mai 2000 solgt til France Télécom, som i dag er eneeier av selskapet.
Bertram Meier
Prest
Han ble presteviet 10. oktober 1985 av kardinal Franz König. Etter en tid som kapellan i Neu-Ulm ble han fristilt for det pavelige diplomati, for studier ved Pontificia Accademia Ecclesiastica). For en kort tid tilbake til sjelesørgerarbeide i Bayern, i Neuburg an der Donau og i Neu-Ulm.
Orange (teleselskap)
Fra 2006 ble selskapets datterselskaper innen ISP-tjenester, som tidligere ble kalt Wanadoo, også lagt inn under merkenavnet Orange, som nå er den kommersielle fasaden for nesten alle France Télécoms tjenester.
Bertram Meier
Prest
Meier ble etter dette fristilt for utdannelse ved Det pavelige diplomatakademi (Pontificia Accademia Ecclesiastica) for å kunne settes inn i Pavestolens diploayiske representasjoner. Til sist ble det ikke at han ble sendt til slike poster; han fikk virke i Den romerske kurie istedet. I 1996 gikk han inn i Den hellige stols tjeneste, og var frem til 2001 leder av den tyskspråklige avdeling av Statssekreteriatet i Vatikanet. Samtidig var han viserektor ved Campo Santo Teutonico og dosent for dogmatikk og  økumenisk teologi ved Gregoriana.
Biskop av Augsburg
Den 29. januar 2020 ble han utnevnt til biskop av Augsburg. Han ble bispeviet av kardinal Reinhard Marx, erkebiskop av München-Freising, medkonsekrerende var erkebiskop Nikola Eterović, apostolisk nuntius til Tyskland, og erkebiskop Ludwig Schick av Bamberg.
Lauzun
Lauzun er en kommune i departementet Lot-et-Garonne i regionen Nouvelle-Aquitaine i det sørvestlige Frankrike. Kommunen har et innbyggertall på ca. 800 mennesker og et areal på 24 km². Lauzun livnærer seg først og fremst på jordbruk og flesteparten av innbyggerne er bønder.
Bertram Meier
Biskop av Augsburg
Biskop Meier bekjenner seg likesom pave Frans til kirkens vrfvarende sosiale og karitative forpliktelse. Meier avviser legalisering av assistert selvmord. Når det gjelder verdenskirken, tar Meier til orde for en mer omfattende og helhetlig utviklingspolitikk overfor landene i det globale sør.
Bertram Meier regnes som en kritiker av «den synodale vei» initiert av den tyske bispekonferanse og sentralkomiteen for tyske katolikker, som han opprinnelig definerte som et «åndelig eksperiment», og påpekte gjentatte ganger at synodalitet er kirkens faktiske livsstil allerede. Biskop Meier anser en fornyelse av kirken som et presserende behov; samtidig ber han om å tenke og handle i harmoni med den universelle kirke. Etter 3. generalforsamling for «en synodale vei»s landsmøte var han skeptisk til om kravene som ble stilt der faktisk kunne gjennomføres, og tok til orde for mer differensiering i vedtak og avstemninger. Han tilhørte det mindretall av tyske biskoper som stemte avholdende eller imot en rekke av forslagene «den synodale vei» vedtok å fremme og iverksette. Han var for eksempel ikke tilhenger av veldignelse av likekjønnede par.
Fortjenstmedaljen (Danmark)
Fortjenstmedaljen er en dansk medalje innstiftet 16. mai 1792 av kong Christian VII og fornyet 24. juli 1845 av kong Christian VIII. Medaljen er Danmarks eldste og tildeles fortsatt, for både sivile og militære fortjenester. Den er Danmarks vanligste utmerkelse for belønning av virke innen offentlig sektor. Den kan også tildeles utlendinger. Fortjenstmedaljen rangerer etter ridder av Dannebrogordenen og foran Medaljen Ingenio et arti.
Inndeling
Fortjenstmedaljen finnes i to valører, gull og sølv. Som en særlig utmerkelse er Fortjenstmedaljen i gull fra 1863 av også i et svært begrenset antall tildelt med krone. I sølv kan Fortjenstmedaljen også tildeles med spenne.
Utforming
Forsiden av Fortjenstmedaljen bærer regjerende monarks portrett omgitt av navn og tittel på latin. Medaljen som utdeles i Margrethe II av Danmarks regjeringstid bærer innskriften «MARGARETA II REGINA DANIÆ». Baksiden har innskriften «FORTIENT» omgitt av en eikekrans.
Tildeling
Initiativet til opprettelsen av Fortjenstmedaljen ble tatt i 1786 av Commercecollegium, med tanke på belønning av medlemmer av allmuen og bondestanden for flid og fortjenstfullt virke. Da medaljen ble innstiftet i 1792 ble formålet noe utvidet til å gjelde belønning av borgerlige dyder som virket fremmende på samfunnets allmenne velstand. I innstifterens tid ble Fortjenstmedaljen først og fremst tildelt for innsats innen skipsfarten. Den første som ble hedret med medaljen, Halvor Thommesen Riiber, kom fra Norge og ble tildelt medaljen i 1792 for sin innsats som skipsbygger.
Senere er medaljen benyttet til belønning av forskjellig slags innsats innenfor samfunns- og næringsliv, for kunstnerisk virke og til belønning av redningsdåd. Tildeling under Christian VII, Frederik VI, Christian VIII og Frederik VII skjedde sparsomt.
Med Christian IX tiltok tildeling av Fortjenstmedaljen betraktelig og medaljen ble en vanlig forekommende utmerkelse. Christian IX benyttet også tildeling av Fortjenstmedaljen som utmerkelse til kunstnere i stedet for medaljen Ingenio et arti. Senere er imidlertid Fortjenstmedaljen i gull benyttet som en tilleggsutmerkelse for kunstnere som allerede var dekorert med Ingenio et arti. Blant disse finner vi Johanne Dybwad. Fra omkring 1880 ble det også vanlig å tildele Fortjenstmedaljen til deltagerne i vitenskapelige ekspedisjoner. I disse tilfeller ble medaljebåndet utstyrt med en spenne der ekspedisjonens navn var innskrevet.
Siden omkring 1900 er Fortjenstmedaljen, særlig i sølv, den vanligste danske utmerkelse for innsats innen statsforvaltningen og i offentlig sektor for øvrig. Medaljen i sølv tildeles ofte som belønning for lang og tro tjeneste, vanligvis etter 40 års ansettelse. Under dronning Margrethe II er medaljen tildelt over 500 personer enkelte år. Tildeling av Fortjenstmedaljen i gull skjer likevel forholdsvis sjelden og har medført at medaljen i denne valør har oppnådd svært høy status, nærmest på linje med storkors av Dannebrogordenen. I gull er medaljen tildelt politikere som ikke ønsker å motta Dannebrogordenen, i særdeleshet sentrale politikere tilhørende Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre.
Fortjenstmedaljen i gull med krone er kun tildelt ti personer, først og fremst fremtredende forskere og oppdagelsesreisende. Blant dem som er hedret med Fortjenstmedaljen i gull med krone finner vi nordmennene Fridtjof Nansen, Otto Sverdrup og Roald Amundsen.
Tresnuraghes
Tresnuraghes (sardisk: Tresnuràghes) er en italiensk kommune i provinsen Oristano i regionen Sardinia. Den har 1 159 innbyggere og ligger rundt 257 meter over havet.
H.R.F. Keating
Henry Reymond Fitzwalter Keating (født 31. oktober 1926, død 27. mars 2011) var en britisk krimforfatter og kritiker. Han skrev hovedsakelig under signaturen H.R.F. Keating, men benyttet tidvis pseudonymer. Han bodde i London sammen med sin hustru, skuespilleren Sheila Mitchell, til sin død i 2011, 84 år gammel.
Liv og virke
Keating arbeidet fra 1956 som journalist i The Daily Telegraph. Gjennom 15 år var han The Times faste krimanmelder. I perioden 1970–71 var han formann i Crime Writers' Association, 1983–84 formann for The Society of Authors og president for The Detection Club i 1985–2000. Keating var medlem av The Royal Society of Literature. Ved siden av Julian Symons er Keatings trolig den mest kjente britiske britiske skribent om kriminallitteratur, og hadde en stor produksjon av artikler og essays. Han regnes av kritikere blant de største mannlige engelske krimforfatterne fra siste halvdel av 1900-tallet. I tillegg til bøker forfattet under eget navn benytter Keating også pseudonymene Evelyn Hervey og Emma Craggs.
Keatings faste detektiv er politiinspektør Ganesh Ghote ved Mumbai i India. Forfatteren besøkte ikke India før etter å ha skrevet den ellevte boken i serien. Under pseudonymet Evelyn Harvey skrev han en serie på tre kriminalromaner der detektiven er Harriet Unwin, en guvernante i viktoriatiden. Den steinharde overinspektøren Harriet Martens ved Greater Birchester Police i et nåtidig England er hovedpersonen i hans seneste serie kriminalromaner. Utover sitt krimforfatterskap skrev Keating to romaner, The Underside (1974) om skjult seksualitet i viktoriatiden og den post-apokalyptiske A Long Walk to Wimbledon (1978) fra et atombombet England.
Han mottok flere priser for sitt forfatterskap, og ble i 1996 belønnet med The Cartier Diamond Dagger, Crime Writers' Associations høyeste utmerkelse for et livslangt forfatterskap av særlig høy kvalitet.
Shankar Laxman
Shankar Pillay Laxman (født 7. juli 1933 i Mhow i distriktet Indore i Madhya Pradesh i India, død 29. april 2006 i Mhow) var en indisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne, 1960 i Roma og 1964 i Tokyo. Laxman ble olympisk mester i landhockey i OL 1956 i Melbourne. Han var målvakt på det indiske laget som vant landhockeyturneringen. India vant semifinalen med 1-0 over Tyskland og i finalen beseiret de Pakistan med 1-0.
Laxman vant sin andre olympiske gullmedalje i sommer-OL 1964 i Tokyo. Etter å ha vunnet semifinalen med 3-1 over Australia vant India finalen over Pakistan med 1-0.
Han ble hedret med den indiske utmerkelsen Padma Shri for sin innsats.
Charlottenbergs HC
Charlottenbergs HC '(CHC) er en ishockey klubb som ble grunnlagt i 1955. Gränshallen ble ferdigstilt i 1993 og ga klubben muligheter for et bredere og mer langsiktig ungdomsinitiativ. Nedslagsfeltet er hele Eda kommune og norske nabokommuner. CHC har for tiden rundt 200 aktive unge mennesker.
Triei
Triei (sardisk: Trièi) er en italiensk kommune i provinsen Nuoro i regionen Sardinia. Den har 1 110 innbyggere og ligger rundt 140 meter over havet.
Mérignac
Bordeaux internasjonale lufthavn ligger i Mérignac.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Mérignac
Ishikaribukta
Ishikaribukta ((japansk: 石狩湾 – Ishikari-wan)) er ei havbukt på vestkysten av øya Hokkaido i Japan. Den vender ut mot Japanhavet. Byen Ishikari ligger der elva Ishikari renner ut i bukta. Byen Otaru ligger også ved bukta og Sapporo et lite stykke inn fra kysten.
Ferrosilisium
Ferrosilisium, ferrolegering bestående av jern og silisium. Legeringen produseres ofte ved karbotermisk reduksjon, hvor malmer av det ønskede produktet reagerer med karbon ved høye temperaturer i en smelteovn. Ferrosilisium er et halvfabrikat som brukes i framstilling av rustfritt stål, karbonstål og andre legeringer.
Norge er en stor produsent av ferrosilisium. Dette skjer blant annet gjennom selskapene Finnfjord smelteverk og Elkem.
Rømer (drikkekar)
Rømer er drikkekar til vin og brennevin, i senere tid helst brukt som hvitvinsglass. Rømeren har buket klokke på en sylinder- eller trompetformet stett. Rømere er gjerne laget i glass, og formen ser ut til å være utviklet i Rhinområdet på 1400-tallet. I løpet av 1600-tallet lærte man å lage vannklart glass, men rømeren ble fortsatt laget i farget glass. Den ble svært populær i store deler av Nord-Europa og ble produsert i store mengder i Holland på 1600-tallet. På slutten av 1500-tallet begynner gullsmedene å lage rømere av sølv. Disse blir populære på 1600-tallet, men går av moten tidlig på 1700-tallet.
Rømere av glass er gjerne laget helt eller delvis av grønt eller brunt materiale, og de er ofte dekorert med knopper eller rosetter. Rømere rommer gjerne fra 0,10 til 0,3 liter, men eldre rømere kan også være større.
Operasjon Sjøsprøyt
Operasjon Sjøsprøyt er en norsk film fra 1964. Den er en komedie basert på et manuskript av Bias Bernhoft og Bjørn Sand. Regien er ved Knut Bohwim.
Handling
Rammen for filmen er hentet fra marinen, hvor man møter mannskap og befal ombord i hurtiggående motortorpedobåter på tokt til Tromsø, med sjøsprøyt, sang, musikk og jenter i hver havn. Mye av handlingen foregår også ombord på jageren KNM «Bergen».
Östersunds IK
Östersunds IK eller ÖIK er en ishockeyklubb i Östersund. ÖIK ble dannet i 1965 gjennom en sammenslåing mellom IK Boston (som på forespørsel fra Boston Bruins ble tvunget til å endre navn) og IFK Östersunds ishockeyseksjon. A-laget har spilt totalt 21 sesonger i Sveriges nest høyeste serie.
Hardyal Singh
Hardyal Singh Garchey (født 28. november 1928 i Lucknow, død 17. august 2018) var en indisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne. Singh ble olympisk mester i landhockey under OL 1956 i Melbourne. Han var med på det indiske laget som vant landhockeyturneringen. India vant semifinalen med 1-0 over Tyskland og i finalen beseiret de Pakistan 1-0.
Valdet Rama
Valdet Rama (født 20. november 1987 i Prizren) er en albansk fotballspiller som spiller ving for den tyske klubben 1860 München. Han har tidligere spilt for klubbene VfL Wolfsburg II, FC Ingolstadt 04, Hannover 96, Örebro SK og Real Valladolid. Rama har spilt flere landskamper for og på aldersbestemte landslag.
Klubbkarriere
Rama startet sin fotballkarriere med ungdomsfotball hos de tyske klubbene SSV Hagen, Hasper SV, SF Oestrich-Iserlohn før han ankom Rot-Weiss Essen. Her spilt han frem til 2005, da han ble hentet til VfL Wolfsburg II som spilte i nedre divisjoner. Etter å ha spilt flere titalls kamper for andrelaget ble han hentet opp av trener Felix Magath, men fikk ikke tildelt noe spilletid på førstelaget. Han meldte overgang til FC Ingolstadt 04 sommeren 2008, og fikk sin debut i 2. Bundesliga mot SpVgg Greuther Fürth den 17. august 2008, hvor han også scoret ett mål.
Han spilte over 30 seriekamper for Ingolstadt 04 i 2008/2009-sesongen, men klarte ikke å redde klubben fra nedrykk og valgte å forlate den etter at kontrakten hans gikk ved sesongslutt. Den 26. mai 2009 skrev han under på en treårskontrakt med Hannover 96. Hos Hannover 96 fikk han 15 seriekamper i Bundesligaen under 2009/2010-sesongen, men i den påfølgende sesongen slet han med å få spilletid og ble flyttet ned til klubbens andrelag.
I februar 2011 meldte Rama overgang til den svenske klubben Örebro SK. Under Allsvenskan i 2011-sesongen scoret han åtte mål på 29 seriekamper, og fikk med seg to kamper i andre kvalifiseringsrunde under UEFA Europa League 2011/12 mot FK Sarajevo (0–2). Under Allsvenskan 2012 spilte han 21 seriekamper og bidro med to seriemål, men klarte ikke å forhindre at klubben rykket ned og forlot Örebro SK ved sesongslutt.
Den 31. januar 2013 skrev han under på en kontrakt med den spanske klubben Real Valladolid. Han fikk sin debut i Primera División den 9. mars 2013 i en kamp mot Málaga CF (1–1), hvor han kom inn som innbytter i siste halvdel av andreomgangen til fordel for Daniel Larsson.
Før sesongen 2014/15 vekslet Rama vederlagsfritt til TSV 1860 München. 14. september 2014 spilte han sin første kamp for klubben da 1860 slo FC St. Pauli med 2-1 i Hamburg. Sitt første mål kom 19. oktober 2014 da han ble den eneste fra 1860 som kom på scoringslisten da klubben tapt 1-4 borte mot FC Erzgebirge Aue. Rama spilte to sesonger for 1860 München. I den første sto han i lagets startformasjon i 19 av de 34 serikampen og kom inn som innbytter i videre 7 kamper. Den neste sesongen var preget av skader og Rama spilte ikke en eneste kamp fra begynnelse til slutt. Selv om han mot slutten av sesongen hadde fast plass i startformasjonen, fikk han ikke fornyet tillit da kontrakten løp ut etter endt sesong. Ved sesongstart 2016/17 sto Valdet Rama uten klubb. Først etter den tredje serierunden ble han tilbudt og skrev under på en toårskontrakt hos Würzburger Kickers. Bernd Hollerbach, Würzburgs trener, var også Ramas trener da han spilte for Wolfsburg II. Sin første kamp for Würzburg spilte Rama 16. september 2016, da han ble vekslet inn 13 minutter før slutt i bortekampen mot Greuther Fürth. Valdet Rama fikk spilletid i 28 av de 31 ligakampene som gjensto etter at han kom til Würzburger Kickers, men sto bare 10 ganger i startformasjonen. Det ble to mål og fire målgivende pasninger i løpet av sesongen. Hans eneste cupkamp spilte han mot sin tidligere klubb TSV 1860 München, en kamp som gikk tapt 3-4 etter straffesparkkonkurranse.
Høsten 2017 forlot Valdet Rama Würzburg, og skrev under en toårskontrakt med det kinesiske superliga laget Yanbian Funde.
Landslagskarriere
Rama har ingen landskamper på aldersbestemte landslag, og har i tillegg tysk pass. Etter overgangen til Spania i januar 2013 erklærte han sin interesse for å spille for. Han ble deretter kontaktet av Federata Shqiptare e Futbollit og tilbudt en plass i landslagstroppen til de kommende kampene, til tross for at han aldri har spilt i den nasjonale toppserien Kategoria Superiore. Han fikk sin offisielle landslagsdebut for Albania i en vennskapskamp mot den 26. mars 2013, og scoret sitt første landslagsmål under VM-kvalifiseringen (gruppe E) hjemme mot den 7. juni 2013.
13. juni 2015 spilte Rama sin foreløpig siste landskamp da Albania møtte Frankriket i en vennskapskamp. Han ble ikke nominert til Albanias EM-tropp i 2016
Chiang Mai
Chiang Mai (เชียงใหม่; noen ganger transkribert Chiangmai) er provinshovedstaden i Chiang Mai i det nordlige Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 201 000. Chiang Mai var hovedstaden for kongedømmet Lanna (1296–1768), hvor Lanna-kulturen gjør Chiang Mai til en av de mest besøkte turistdestinasjonene i Thailand.
Chiang Mai er den viktigste byen i provinsen Chiang Mai, og er den nest største byen i Thailand. Den ligger rundt 800 km nord for Bangkok, ved Ping-elven, og er omgitt av noen av landets høyeste fjell. Byen har en ny og moderne internasjonal flyplass som ligger lett tilgjengelig fra sentrum, ved foten av fjellet Doi Suthep.
I løpet av de siste årene har Chiang Mai utviklet seg fra å være mest kjent for templer, håndverk, tradisjonell massasje og gastronomi, til å bli en moderne by som satser på god veiutvikling, teknologi og utdannelse.
Evan Seinfeld
Evan Seinfeld (født 29. desember 1967) er en amerikansk musiker, skuespiller, film-regissør, fotograf og forfatter.
Seinfeld har opptrådt i en rekke pornografiske filmer under pseudonymet Spyder Jonez. Han er best kjent for å spille bass-gitar og fungerte som vokalist for heavy metal-bandet Biohazard, og som den tidligere ektemannen til den pornografiske skuespillerinnen Tera Patrick. Paret annonserte deres skilsmisse den 30. september 2009, men de vil fremdeles være samarbeidspartnere. Seinfeld er bassist og vokalist i hardcore-bandet Biohazard. Evan var også bassist for det kortlevde gruppen Damnocracy. I mars 2007, debuterte Evan Seinfeld sammen med hans nye band, The Spyderz. Bandet ble opprinnelig kalt White Line Fever, inntil det ble oppdaget at et britisk band allerede brukte dette navnet.
Em
EM og Em kan sikte til
Bettwil
Bettwil (sveitsertysk: Bepmel) er et tettsted og kommune i distriktet Muri i kantonen Aargau, Sveits. Kommunen har 0 innbyggere.
Stedet nevnes for første gang i historien som Petiwilare 893.
Kommunen ligger på en høydeplatå cirka tre kilometer øst for Hallwilersjøen. Stedet Bettwil ligger ved kommunens vestre grense. I dalgangen av elven Bünz i kommunens sør-østre del finnes to småbruk som ligger cirka en kilometer fra hverandre.
Av kommunens 4,25 km² er 0,91 km² skog og 0,41 km² boplasser eller trafikkanlegg. Høyden varierar mellom 649 og 760 meter over havet.
Stedets kirke St. Georg ble bygget i 1788/89 med materiale fra et tidligere kapell. Kirkens interiør følger den seine barokkens stilriktning.
I 2005 var 36 % av kommunens innbyggere sysselsatt i jordbruket, 29 % i småmanufakturer og 35 % i servicesektoren. Omtrent 2/3 deler av alle anstilte pendler til andre kommuner, først og fremst til Wohlen og Villmergen.
Ernst Hansen
Ernst Hansen (født 14. april 1943 på Nólsoy, død 4. januar 1998 i Tórshavn) var en færøysk revisor, jurist, fagforeningsleder og sosialdemokratisk politiker. Han var medlem av det færøyske Lagtinget fra 1996 til 1998.
Han var sønn av fisker Hans Arnold Hansen og hustru Kristina Joensen. Han giftet seg med Bireta Thomasen. Han var utdannet revisor og begynte i Pauli Ellefsen og Jógvan Sundsteins revisjonsfirma i Tórshavn. Hansen ble senere regnskapsfører i det færøyske televerket. Fra 1975 til 1987 var han formann i Starvsmannafelagið, som organiserte de offentlig ansatte på Færøyene. Hansen gikk deretter tilbake til Sundsteins revisjonsfirma, men ble arbeidsledig under bankkrisen på Færøyene tidlig i 1990-årene og begynte et selvstudium i jus. Han tok juridisk embedseksamen og arbeidet i Lagtingets administrasjon.
Hansen var styremedlem i Sosialistiskt Ungmannafelag og stilte for første gang til valg for Javnaðarflokkurin i 1966. Han møtte på Lagtinget noen ganger i løpet av 1980-årene som varamann. Han tilhørte den delen av fagbevegelsen som brøt med Javnaðarflokkurin under bankkrisen og dannet Verkamannafylkingin. Hansen ble varamann for Verkamannafylkingin etter lagtingsvalget i juli 1994. I oktober 1996 ble Kristian Magnussen medlem av regjeringen, så Hansen overtok hans plass på Lagtinget og stemte med regjeringen, selv om han ikke mente å ha noe uoppgjort med opposisjonspartiet Javnaðarflokkurin lenger. Hansen var formann i Lagtingets kontrollkomité og medlem av Lagtingets finanskomité og Lagtingets utenrikskomité.
Howards
Medlemmer
Fra våren 1975 hadde bandet følgende medlemmer:
Senere Svein Egil Tørstad på gitar og Kåre Virud på gitar, vokal. Fra august 1976 til april 1978 Ivar Hansen på gitar.
Bakshish Singh
Bakshish Sandhu Singh (født 14. juni 1929 i Faisalabad, død 21. september 1970 i Amritsar) var en indisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne.
Singh ble olympisk mester i landhockey under OL 1956 i Melbourne. Han var med på det indiske laget som vant landhockeyturneringen. India vant semifinalen med 1-0 over Tyskland og i finalen beseiret de Pakistan med 1-0.
All Souls College
Beskrivelse
En unik særegenhet er at dette college ikke har noen studenter uten avslutningsrksamen; alle er fellows, det vil si utdannede akademikere.
Medlemskapet rekrutteres blant annet ved at men hvert år inviterer University og Oxfords beste absolventer til å skrive en eksamen. På grunnlag av disse opptakseksamener velges to kandidater til nye fellows. Et fellowship ved All Souls College er en av Englands ypperste akademiske utmerkelser.
I selve kollegiet omgåes dermed en engere krets av unge forskere med allerede akademisk etablerte størrelser i tillegg til mennesker som har gjort karriere i politikk, næringsliv eller medier.
Det stilfulle fasadebygget er forblitt nærmest uendret siden det stod ferdig i 1443. Av særlig interesse er hovedbygget fra 1733, Great Quadrangle, særlig dobbelttårnene tegnet av Nicholas Hawksmoor, og soluret fra 1658 av Christopher Wren.
México Top 100 (2003)
Dette er en liste over ukens topp-én av México Top 100 for året 2003.
Schönfeldtska huset
Schönfeldtska huset, også kalt Schönfeldtska palatset, og mellom 1992 og 2017 Moderaternas hus, er en bygning i Thisbe-kvartalet på hjørnet Schönfeldts gränd / Stora Nygatan i Gamla stan, Stockholm. Bygningen er oppkalt etter en av eierne, assessoren i kommerskollegium, Greger von Schönfeldt. I bygningen, som utvendig er relativt enkelt utformet, finnes Schönfeldtska praktsalen, som ifølge arkitekturhistorikeren Fredric Bedoire regnes som et av Stockholms fineste barokkrom fra andre halvdel av 1600-tallet.
Historikk
Huset ble oppført omkring 1630 for Lennart Torstensson, og ble til å begynne med kalt Torstenssonska huset. Det var et av de første husene som ble bygd ved den nyanlagte Store Nye gatan eller Stora Konungs Gatan, som skulle bli en av Stockholms første paradegater etter storbrannen i Stockholm 1625.
I 1660 kunne gaten oppvise praktfulle bygninger, verdige en stormakt som presenterte sin hovedstad i forbindelse med Karl X Gustav av Sveriges begravelsesprosesjon den 4. november 1660. På et kobberstikk med motiv fra begravelsesprosesjonen, gravert av Jean Le Pautre etter en tegning av Erik Dahlbergh, vises Stora Nygatans bygninger, blant dem også Lennart Torstenssons eiendom med en rikt utsmykket teglfasade og høy trappegavl.
Like før sin død i 1675 ervervet Greger von Schönfeldt eiendommen og satte i gang med en omfattende om- og påbygging av huset. Arkitekt var trolig Jean de la Vallée med hjelp av billedhuggeren Burchardt Precht. Den ombyggingen som von Schönfeldt startet, ble fullført av hans hustru Anna Hanssen (1645–1693), som sammen med fire barn flyttet inn på begynnelsen av 1680-tallet.
I 1778 ble bygningen kjøpt av Vetenskapsakademien. Da ble hovedinngangen flyttet slik at den lå mot Stora Nygatan og ble flankert av to kolonner. Mellom 1829 og 1875 var eiendommen eid av Jernkontoret. Emblemene med jernsymbolet er antagelig fra den tiden. På 1870-tallet ble huset kjøpt av Stora Kopparbergs Bergslags AB som hadde sitt kontor i praktsalen.
I 1918 ble en større ombygging utført etter tegninger av arkitektfirmaet Östlihn & Stark. Mellom 1963 og 2017 var huset eid av Moderaterna. I dag har Jensen Gymnasium Södra sine lokaler i bygningen. I 1983 ble den Schönfeldtska praktsalen brukt til filmkuliss. I thrilleren Gorkijparken skulle salen forestille KGBs vakre Moskvakontor. I 1992 ble bygningen tilpasset moderne kontorvirksomhet. Den store praktsalen brukes til sammenkomster, konferanser og fester. Ifølge arkitekturhistorikeren Fredric Bedoire er salen «en av stadens finaste barockrum».
Kan du glemme gamle Norge
«Kan du glemme gamle Norge» er vel ved siden av «Farvel du moder Norge», vår mest kjente utvandrervise. Den kommer opprinnelig fra Amerika, der norske utvandrere brukte den som allsang på prærien. Trolig er teksten skrevet av Anton Sannes, men også F. A. Falkenberg er nevnt som tekstforfatter på enkelte skillingstrykk. Melodien er mye eldre enn teksten, og ble i 1910 bearbeidet av den danske komponisten Christian Danning (1867–1925). I 1899 kom Danning til Bergen, og begynte som leder for Musikkselskapet Harmonien etter anbefalinger av selveste Edvard Grieg. I Bergen ble han også kapellmester ved Den Nationale Scene. Deretter reiste han til Kristiania og jobbet som kapellmester ved Fahlstrøms teater fra 1907 til 1911, da han returnerte til Danmark. Han ble kapellmester ved Odense Teater, og senere ved den nydannede Orkesterforeningen. «Forleggeren eiendom for alle land er Haakon Zappfe, Kristiania», står det på et skillingstrykk av denne sangen, og der er Anton Sannes nevnt som tekstforfatter. «How can you forget old Norway, land of everlasting fame, can you ever find another with so glorious a name», er første verset på engelsk. I Amerika blir den fremført nærmest som en hymne, i Norge synges den oftest med melodien til «Husker du de høye fjelle».
Teksten
med de stolte klippeborge, du er mine fedresland. skynd deg dog og kom tilbake hvor du sang så glad og lett. aldri finner du et annet med så stolt og herlig navn. der hvor du så mange ganger vugget ble for sakte vind. vannets klare blanke vove aldri du forglemme kan. hører du ei sagas stemme kalle deg til hjemlig strand. føler du ei hjertet banke for det landet du forlot. og hver nordmann lenge leve gamle Norge evig ungt. aldri gleden ved at eie hvilested ved norske strand.
Phetchaburi
Phetchaburi er provinshovedstaden i provinsen Phetchaburi i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 46 600.
Dareios I av Persia
Dareios den store (gammelpersisk: Dārayawuš «som holder det gode fast»; persisk: داریوش Dâriûsh, født 550 f.Kr., død november 486 f.Kr.) var persisk konge fra 521 f.Kr. til 486 f.Kr.. Han var sønn av Hystaspes. Han var den tredje kongen av det persiske akamenidedynastiet. Han hersket over Perserriket på dets høydepunkt da det omfattet det meste av vestlige Asia, Kaukasus, Sentral-Asia, deler av Balkan (Bulgaria-Pannonia), deler av nordlige og nordøstlige Afrika, inkludert Egypt (Mudrâya), østlige Libya, kysten av Sudan, Eritrea, foruten også det meste av Pakistan, øyene i Egeerhavet, og nordlige Hellas/Trakia/Makedonia. Dareios er også nevnt i Bibelen, i Tredje Esra i Den hebraiske Bibelen (Det gamle testamente).
Dareios kom på den persiske tronen ved å styrte Gaumata, den påståtte magus og usurpator (tronraner) av Bardiya med støtte fra seks andre persiske familier. Dareios ble kronet den følgende morgen. Den nye kongen møtte opprør over hele kongedømmet og knuste dem hver gang. En betydelig hendelse var hans militære ekspedisjon for å straffe de greske byene Athen og Eretria for deres støtte til det joniske opprøret, og samtidig underkaste Hellas. Dareios utvidet sitt rike ved å erobre Trakia og Makedonia, og invaderte Skytia, hvor skyterne bodde og som hadde invadert Media og tidligere drept Kyros den store.
Dareios organiserte sitt rike ved å dele det inn i provinser og plassere satraper (guvernører) til å administrere dem. Han organiserte et nytt ensartet pengesystem og gjorde arameisk til det offisielle språket i riktet. Dareios arbeidet også med byggeprosjekter gjennom hele riket, fokuserte på Susa, Pasargadae, Persepolis, Babylon og i Egypt. Dareios sørget for et kodifisering av lover i Egypt. Han lot også Behistuninnskriften hogges ut, en samling kileinnskrifter og skulpturer på en bergvegg i byen Behistun i dagens Iran, inkludert en selvbiografi av stor lingvistisk betydning. Han påbegynte også en rekke store arkitektoniske prosjekter, blant annet storslåtte palasser i Persepolis og Susa.
Etymologi
Dareîos er den greske formen, som ga latinske Dārīus (eller Dārēus), hvor det greske navnet er en forkortet utgave av gammelpersiske Dārayavauš. Den gammelpersiske formen er også vurdert som en refleksjon av elamittiske Da-ri-(y)a-ma-u-iš, akkadiske Da-(a-)ri-ia-(a-)muš, arameiske dryhwš (arkaisering drywhwš), og muligens den lengre greske utgaven Dareiaîos. Oversettelsen av navnet til norsk er «holde fram godt», hvilket kan bli sett på stamordet dāraya, i betydningen «holde», og adjektivet vau, «godt».
Primærkilder
Dareios etterlot et monumentalt relieff på fjellet Behistun med flerspråklige inskripsjoner; det var skrevet i elamittisk, gammelpersisk og babylonsk. Monumentet ble oppført en gang mellom hans kroning og hans død. Inskripsjonen begynner med en kort biografisk skisse om hans forfedre og slekt. For å støtte presentasjonen om hans slekt har Dareios fått skrevet ned rekken av hendelser som skjedde etter Kyros den store var død. Dareios nevner flere ganger at han er den rettmessige kongen ved Ahura Mazdas nåde (den skapende og livgivende guden i zoroastrismen). I tillegg er det ytterligere tekster og monumenter fra Persepolis, inkludert en fragmentert gammelpersisk inskripsjon fra Gherla i Romania (Harmatta) og et brev fra Dareios til en Gadates, bevart i en gresk tekst fra den romerske perioden.
Den greske historikeren Herodotos har gitt en redegjørelse av mange persiske konger og krigene mellom grekerne og perserne. Han skrev omfattende om Dareios som tar bortimot halvparten av bok 3 i hans Historier, sammen med 4, 5, og 6. Den begynner med at den påståtte tronraneren Gaumata ble fjernet og fortsetter fram til slutten av Dareios' kongedømme.
Esras bok (kapittel 6, vers 1 til 11) beskriver en forordning om å fortsette gjenoppbyggingen av tempelet i Jerusalem, spesifiserer finansiell støtte og forsyninger for tempeltjenesten, og er datert til rundt 519 f.Kr. Den ble fullført og innviet det sjette året av Dareios' kongedømme, det vil si i mars 515 f.Kr., hvilket også er omtalt i Esras bok (kapittel 6, vers 15), slik den 70 år gamle profetien til Jeremia ble oppfylt. Mellom Kyros og Dareios, i en utveksling av brev mellom kong Ahasveros og Artaxerxes er beskrevet (kapittel 4, vers 7), barnebarnet til Dareios, som i tiden til Esra og Nehemja kom til Jerusalem. De sjenerøse finansielle bidragene til tempelet ga Dareios og hans etterfølgere støtte fra det jødiske presteskapet.
Det er nevnt en Dareios i Daniels bok, identifisert som «mederen Darius». Han begynte sitt styre da han var 62 år gammel (kapittel 5, vers 31), utnevnte 120 satraper til å styre over sine provinser/distrikter (kapittel 6, vers 1), ble gjort til konge over riket til kaldeerne (kapittel 9, vers 1) og forutdaterte Kyros (kapittel 11, vers 1). Av denne grunn har mange forskere identifisert ham med Kyaxares II av Media framfor Dareios I av Persia.
Tidlig liv
Dareios ble født i 550 f.Kr. Han var den eldste av de fem sønnene til Hystaspes og Rhodugune. Hystaspes hadde en ledende posisjon i Perserriket. Dareios' inskripsjon slår fast at hans far var satrap (guvernør) av Baktria i 522 f.Kr. I henhold til Herodotos var Hystaspes satrap av Persis, men de fleste av dagens historikere oppfatter det som en feil. Også i henhold til Herodotos hadde Dareios før han tok makten, og "uten konsekvens for tiden", tjenestegjort som spydsoldat (doryphoros) i den militære kampanjen mot Egypt i tiden 528–525 f.Kr. for den daværende persiske storkonge, Kambyses II. Hystaspes var en offiser i Kyros' hær og en adelsmann ved hans hoff.
Før Kyros og hans hær krysset elven Araks for å gå til krig mot ulike folkestammer i nord, satte han sin sønn Kambyses II på kongetronen. Dette var en forholdsregel han tok for det tilfelle at han selv ikke skulle komme tilbake fra krigen. Men straks Kyros hadde krysset elven så han i en drøm at Dareios hadde vinger på skuldrene og sto på grensen mellom Europa og Asia (de to kontinentene utgjorde den kjente verden den gang). Da Kyros våknet fra drømmen, konkluderte han med at riket var i stor fare ettersom drømmen måtte bety at Dareios en dag ville styre hele verden. Men siden det var hans egen sønn Kambyses II som var arving til tronen, mistenkte han Dareios for å planlegge forræderi. Han beordret Hystaspes til reise tilbake til Persis og vokte over sin sønn inntil Kyros selv kunne komme tilbake. Dareios synes ikke å ha hatt forræderiske tanker da Kambyses II fredelig overtok tronen. Dareios ble forfremmet flere ganger, og endte til slutt opp som Kambyses' personlige lansesoldat.
Tiltredelse
Kildene gir oss to ulike fortellinger om hvordan Dareios til slutt ble konge. Den ene versjonen er Dareios' egen, den andre skriver seg fra greske oldtidshistorikere.
Dareios' egen redegjørelse, skrevet på Behistuninnskriften, hevder at Kambyses II drepte sin egen bror Bardiya, men at dette ikke var kjent blant folket. En kommende usurpator ved navn Gaumata kom og løy for folket ved å hevde at han var Bardiya. Perserne hadde blitt opprørske mot Kambyses' styre, og den 11. mars 522 f.Kr. brøt det ut et opprør mot ham i hans fravær. Den 1. juli valgte perserne å bli ledet av Gaumata, som «Bardiya». Intet medlem av akamenidedynastiet kunne stå opp imot Gaumata i redsel for sitt eget liv. Dareios, som hadde tjent Kambyses som hans lansesoldat inntil den avsatte herskerens død, ba om støtte. Gaumata ble drept i september 522 f.Kr., av Dareios og hans menn, støttet av adelsmennene Otanes, Intraphrenes, Gobryas, Hydarnes, Megabyxos og Aspathines, i festningen i Sikayauvati.
Flere dager etter at Gaumata hadde blitt myrdet, diskuterte Dareios og de andre syv adelige rikets skjebne. I begynnelsen diskuterte de formen på regjeringen; Otanes tok til orde for å danne en demokratisk republikk, mens Megazybos gikk inn for oligarki. Dareios selv ville ha et monarki. Etter å ha hevdet at en republikk ville føre til korrupsjon og indre strid, mens et monarki ville være den eneste styringsformen som kunne sikre riket fremgang, klarte Dareios å overbevise de andre om at monarkiet var det beste. De ble enige om å arrangere en kappedyst om hvem av dem som burde bli monark. Otanes slo fast at han ikke hadde interesse av å bli konge. Konkurransen om kongemakten skulle foregå slik: alle de seks adelsmennene skulle stille utenfor på hver sin hest ved soloppgang. Den rytteren hvis hest knegget først, skulle bli storkonge.