cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eurovision Song Contest 1980
Avstemningen
Hvert land hadde en representant som leste opp juryens poeng via telefon på direkten under avstemningen. For første gang leste de opp poengene i stigende rekkefølge fra 1 til 12 som i dag. I årene 1975–1979 ble poengene i stedet lest opp i kronologisk rekkefølge etter startrekkefølgen. Som en morsomhet byttet Marlous Fluitsma ut telefonene underveis i avstemningen, slik at hun snakket i en ny telefon hver gang hun kalte opp et land.
Vertslandet Nederland tok tidlig en klar ledelse etter å ha fått tre tolvere og en sekser fra de fire første landene. Etter hvert kom Tyskland, Sverige og Spania opp i tetstriden, mens Irland lå et stykke bak. Etter hvert ble det et svært tett løp; halvveis i avstemningen ledet Tyskland med 62 poeng mot Irlands 61 og Storbritannias 60.
Etter å ha fått tre toppoeng på rad, gikk Irland opp i en klar ledelse, men Tyskland klarte likevel å holde følge. Først da Belgia stemte som siste land, ble den irske seieren klar. Tyskland ble nummer to, mens Storbritannia ble nummer tre. Fjerdeplassen gikk til Sveits, mens vertslandet Nederland kom på femteplass. Sverige ble nummer ti, mens Norge ble nummer 16. Debutantlandet Marokko endte nest sist og har ikke deltatt i konkurransen siden.
Deltakere
Liste over deltakerne og det offisielle resultatet. Tabellen er rangert etter startrekkefølge, plasseringen og poengsummen finnes i kolonnene til høyre.
Poengtavle
Tavlen er ordnet etter stemmerekkefølgen i finalen.
12 poeng
Hvert land ga 12 poeng til sin favoritt. Under er en oversikt over alle 12-poengere som ble avgitt under avstemningen.
Dirigenter
Mens Rogier van Otterloo var sjefdirigent, hadde de fleste landene med sin egen dirigent. Under er en liste over deltakerlandenes dirigenter, listet etter startrekkefølgen.
Nasjonale annonsører
Hvert bidrag ble introdusert av en annonsør fra det aktuelle landet, og annonsørene introduserte sangene på sitt nasjonalspråk.
Poengopplesere
Hvert land hadde en talsperson som annonserte sitt lands poeng på engelsk eller fransk over telefon.
Kommentatorer og sendinger
Finalen ble overført til alle deltakerlandene samt Island og flere land i Øst-Europa. De fleste landene hadde egne kommentatorer som formidlet informasjon og hendelser direkte til seerne. Oversikt over kommentatorer under Eurovision Song Contest 1980:
Filmåret 1916
Filmåret 1916 er en oversikt over lanserte filmer, fødte og avdøde filmpersonligheter i 1916.
Fødsler
|| skuespiller ||align=center|81 ||align=center|1998 ||
komponist og sangtekstforfatter || align=center|50 ||align=center|1967 ||
||skuespiller og sanger ||align=center|63 ||align=center|1980 ||
Edmund av Langley
'''Edmund av Langley, 1. hertug av York''' (født 5. juni 1341, død 1. august 1402) var en yngre sønn av kong Edvard III av England og Philippa av Hainault. Hans tilnavn, som for så mange andre engelske fyrster i middelalderen, kommer fra fødestedet Langley i Hertfordshire. Han regnes som grunnlegger av huset York, men det var via ekteskapet til hans yngre sønn Richard av Conisburgh, 3. jarl av Cambridge med Anne de Mortimer, oldebarn av Edmunds eldre bror Lionel av Antwerpen, 1. hertug av Clarence, at huset York gjorde sine krav på den engelske tronen i rosekrigene. Andre deltakere i borgerkrigen var innehavere av huset Lancaster som ble dannet av etterkommere av hans eldre bror John av Gaunt, 1. hertug av Lancaster, den tredje sønnen til kong Edvard III.
Bakgrunn og tidlige år
Etter at hans gudfar, jarlen av Surrey, døde, fikk Edmund jarlens landeiendommer nord for elven Trent, det meste av disse lå i Yorkshire. I 1359 var han med sin far kong Edvard III på en mislykket militær ekspedisjon til Frankrike. Han ble gjort til ridder av hosebåndsordenen i 1361.
I 1362, i en alder av 23 år, ble han utnevnt til jarl av Cambridge av sin far, og i 1384 ble han den første hertug av York.
Edmund var med på en rekke hærtog til Frankrike rundt 1370-årene. I 1369 tok han med seg 400 soldater og 400 bueskyttere for å tjenestegjøre med John Hastings, 2. jarl av Pembroke på tokt i Bretagne og Angoulême. Det påfølgende året sluttet han seg igjen til Pembroke på et hærtog for å unnsette borgen Belle Perche, og var deretter med sin eldste bror Edward, den svarte prinsen, på et tokt som endte med beleiring og plyndring av Limoges. I 1375 seilte han med jarlen av March for å avlaste Brest, men etter tidlige fremganger sluttet det med en våpenhvile.
Hans første kone, Isabella, var datter av Peter I av Castilla. De hadde to sønner: Edward av Norwich, 2. hertug av York som falt i slaget ved Agincourt, og Richard av Conisburgh, 3. jarl av Cambridge som ble henrettet for høyforræderi av Henrik V. De hadde også en datter, Constance, som ble en av dronning Anne Nevilles forfedre.
Begge ekteskap styrket bånd innenfor familien: Edmunds første kone var søster av John av Gaunts kone, mens hans andre kone var søster av Johns svigerdatter.
Senere virke
Den 6. august 1385 ble Edmund opphøyd til hertug av York.
Mot slutten av sitt liv, i 1399, ble han utpekt til Warden av West March for en kort periode.
Han døde samme sted som han ble født, og ble gravlagt i tiggermunkenes klosterkirke. Hertug- og jarltitlene gikk til hans eldste sønn, Edward.
Shakespeares hertug av York
Edmund, 1. hertug av York, er en betydelig figur i William Shakespeares drama Kong Richard II. I stykket trekker Edmund seg fra sin posisjon som rådgiver for sin nevø Richard II, men er motvillig til å forråde kongen. Han går til sist med på å alliere seg med Henry Bolingbroke for å hjelpe ham å skaffe seg sine landområder som ble konfiskert etter at Bolingbrokes far, John av Gaunt, døde. Etter at Bolingbroke har avsatt Richard og er kronet som Henry IV, avdekker Edmund en sammensvergelse av sin sønn Aumerle med den hensikt å myrde den nye kongen. Edmund avslører sammensvergelsen, men hans hustru Isabella overbeviser kongen om å gi nåde for hennes sønn.
Fylkesvei 1480
Fylkesvei 1480 går mellom Fossmoen og Staurhaugen i Lillestrøm kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 252.
Last
Last kan være:
Anders Vistisen
Anders Primdahl Vistisen (født 12. november 1987 i Skive) er en dansk politiker (DF). Han har vært medlem av Europaparlamentet siden 2014.
Han ble født i Skive på Jylland, og vokste opp i landsbyen Vridsted. Vistisen har studentereksamen fra handelsskolen i Skive fra 2006 og juridisk embedseksamen fra Aarhus Universitet fra 2013. I 2012 ble han ansatt som juridisk konsulent for europaparlamentariker Morten Messerschmidt og EFD-gruppen.
Vistisen meldte seg inn i Dansk Folkepartis Ungdom som 13-åring, og satt som formann i DFU i Viborg amt 2004–2006 og i DFU i Aarhus og Østjylland fra 2008. I 2008 ble han også valgt inn i hovedstyret i Dansk Folkepartis Ungdom, der han har vært nestformann 2009–2011 og formann 2012–2015. Vistisen var medlem av Midtjylland regionråd 2010–2014 og Randers kommunestyre i 2014, og satt som partiets gruppeformann i regionrådet i 2014.
I 2014 ble han innvalgt i Europaparlamentet med 8 315 personstemmer. Han er tilsluttet gruppen Alliansen av konservative og reformatorer i Europa. Vistisen er medlem av Europaparlamentets komité for budsjettkontroll.
Institutt for sosialantropologi
Institutt for sosialantropologi er et institutt ved Det samfunnsvitenskapelige fakultet ved Universitetet i Bergen. Instituttet driver forskning og utdanning i sosialantropologi på bachelor-, master- og ph.d.-nivå. Det har 25 årsverk i faste og midlertidige forskerstillinger.
Instituttet ledes av professor Edvard Hviding.
Cali
Cali (egentlig Santiago de Cali) er en by i den vestlige delen av Colombia. Den er hovedstad i departementet Valle del Cauca. Byen har et innbyggertall på cirka 2 158 107 (pr. 2008), og er med det landets tredje største by.
Byen ble grunnlagt av Sebastián de Belalcázar den 25. juli 1536. Navnet er fra indianerspråket quechua.
Cali er en av Colombias viktigste industri- og handelsbyer. Internasjonalt er imidlertid byen mest kjent for Cali-kartellet, et ledende narkotikasyndikat for produksjon og distribusjon av kokain.
Byen og storbyområdet
Cali er Colombias tredje største by, og hadde 2 158 107 innbyggere i 2008. I hele kommunen, med et areal på 564 km², var det totalt 2 194 695 innbyggere.
Storbyområdet Área Metropolitana de Cali hadde i 2008 totalt 2 761 179 innbyggere og et areal på 1 957 km². Området består foruten Cali av kommunene Candelaria, Jamundí, Palmira og Yumbo.
Kultur
Skulpturen «El Gato del Río» («Elvekatten») har blitt kjent monument i Cali.
Miguel Ángel Angulo
Miguel Ángel Angulo Valderrey (født 23. juni 1977 i Oviedo) er en spansk fotballspiller som spilte for Valencia CF. Han har tidligere spilt for Sporting de Gijón og Villarreal CF og spiller først og fremst som offensiv midtbanespiller, ving eller spiss. Miguel Ángel Angulo kom til klubben og har spilt 415 kamper og scoret 64 mål.
I 2004 var han nær en overgang til Arsenal FC, men ombestemte seg og trakk seg fra avtalen. Angulo har elleve landskamper for, men har ingen scoringer for landslaget.
Han la opp i 2011.
Japantouren i golf for menn
Japan Golf Tour er den viktigste golftouren for herrer i Japan, som har sin egen tour.
Kristin Valla
Kristin Valla (født 22. mars 1975 i Mo i Rana) er en norsk forfatter og redaktør.
Valla er utdannet med fransk grunnfag fra Universitetet i Oslo, Latinamerikakunnskap grunnfag fra Universitetet i Bergen og Journalistutdanningen fra Høgskolen i Oslo. Hun har også studert spansk grammatikk og essaysskriving i Mérida i Venezuela. Hun har arbeidet som journalist i Dagbladet, redaksjonssjef i motebladet Costume og som redaktør for Aftenpostens kulturmagasin K.
Nürtingen
Nürtingen er en by i delstaten Baden-Württemberg sør i Tyskland. Byen ligger ved elven Neckar, og har 40 395 innbyggere per 31. desember 2008. Byen blir først nevnt som Niuritingin i 1046. Omkring 1335 fikk Nürtingen bystatus.
Georg Lederer
Georg Lederer (født 23. april 1952 som Geir Westby) er en norsk kunstner. Han jobber blant annet med enkaustisk maling.
Lederer er utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole, Einar Granum Tegne og Maleskole, Asker Maleskole, Herman Bendiksen og Bård Brodersen, og har vært elev av Rolf Schönfeld. I tillegg har han studert ved Louvre og Musée D`Orsey.
Lederer karakteriserer det meste av sin kunst som «essens-realisme», slik det kommer til uttrykk i portretter av frukt og grønnsaker. Disse arbeidene begynte han med i Normandie, hvor han bosatte seg etter studiene i Paris. Der hadde han i en periode atelier i en gammel stenkirke fra 1300-tallet. Han fant en spesiell atmosfære i liv og landskap som inspirerte og fikk ham til å se at «alt liv har en karakter, en iboende kraft – selv en grønnsak». Det blir sagt at maleriene har en slags sakral stemning som viser beundring og respekt for skaperverket.
I ' doku-drama fra 1974 spilte Geir Westby kunstneren Edvard Munch. Filmen ble opprinnelig laget for TV.
São Pedro dos Ferros
São Pedro dos Ferros er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Som en herlig guddomskilde
«Som en herlig guddomskilde» er en sang skrevet av Fred Blom i 1917.
Sangen hadde opprinnelig fem vers, men i de fleste sangbøker står den med enten tre eller fire vers.
På folkemunne går sangen under navnet «Han skal åpne perleporten» eller bare «Perleporten».
Tekst
Som en herlig guddomskilde, mektig, dyp og rik og stor, er den kjærlighet og nåde som i Jesu hjerte bor.
Refreng: Han skal åpne perleporten så at jeg får komme inn, for med blodet har han frelst meg og bevaret meg som sin.
Engang som en jaget due, som en såret hjort jeg var. Men et sykt, bedrøvet hjerte Jesus aldri bortvist har.
Under over alle under: Alt tilgav han meg en gang. Om hans underfulle nåde vil jeg synge glad min sang.
Når en gang i livets aften jeg for porten banker på. Da ved Jesu store nåde skal den åpen for meg stå.
Fleinsopper
Om psilocybin
Psilocybin og lignende stoffer har lange tradisjoner i religiøse og kulturelle sammenhenger av antropologisk interesse, som danner utgangspunkt for myter og kulturelle moter.
Psilocybin er et virkestoff som mange fram til nå har assosiert med rekreasjonell bruk. I øyeblikket forsker imidlertid tunge seriøse aktører, som Johns Hopkins School of Medicine og det danske Rigshospitalet med flere, på virkestoffets legende egenskaper for en del alvorlige hjernelidelser, som posttraumatisk stresslidelse (PTSD), alvorlige hodepiner som klasehodepine (CH) og migrene, depresjoner og affektive lidelser med mer. Det har lenge vært kjent at pasienter som lider av såkalt selvmordshodepine (klasehodepine) har selvmedisinert seg med slike sopper, og med svært godt resultat for de fleste. Det samme gjelder pasienter med diagnosen PTSD. Dette er ellers en gruppe mennesker, som i noen tilfeller, har få eller ingen virkemidler å hjelpe seg med.
Psilocybin gir en LSD-lignende rus som varer i 4–6 timer. En vanlig dose er 10–50 mg. Det gir i seg selv ikke noen rusvirkning, men metaboliseres i leveren og gjøres om til det farmakologisk aktive stoffet psilocin. Psilocybin (og psilocin) er imidlertid ikke direkte giftig og gir heller ingen direkte skader eller avhengighet.
Bruken er oftest episodisk og kan subjektivt gi svært dramatiske opplevelser, av og til farlige. Hallusinogenene gir ofte forvirringstilstander og ettervirkninger i form av svingninger i sanseopplevelser og realitetsforståelsen.
Inndeling
Under følger et begrenset utvalg over noen arter av fleinsopper som er kjent i Norge. Lita er ikke uttømmende på noen måte.
Danny Shittu
Daniel Olusola «Danny» Shittu (født 2. september 1980 i Lagos i Nigeria) er en nigeriansk fotballspiller som for øyeblikket spiller for Millwall. Han har spilt hele sin karriere i engelsk fotball, og har tidligere spilt for Charlton Athletic FC, Blackpool FC, Queens Park Rangers FC, Watford FC og Bolton Wanderers FC.
Shittu har (per mai 2010) spilt 15 kamper for det nigerianske landslaget, som han debuterte for i 2000. Han er tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Joe Louis vs. Max Schmeling
Joe Louis vs. Max Schmeling var en boksekamp som ble arrangert på Yankee Stadium i New York i USA den 22. juni 1938.
Generelt
Returoppgjøret mellom Joe Louis og Max Schmeling er sannsynligvis det mest internasjonalt politisk betente idrettsarrangementet i historien. I tillegg er kampen det første idrettarrangement som ble direktesendt på radio mellom to kontinenter.
Etter at tyskeren Max Schmeling slo amerikaneren Louis i 1936, brukte Adolf Hitler den kampen og Schmeling som propaganda for det nasjonalsosialistiske Tyskland og den ariske rase.
Schmeling selv var ikke nasjonalsosialist og motsatte seg flere av Hitlers ønsker. Han nektet å gå inn i NSDAP, å kvitte seg med sin jødiske manager, Joe Jacobs, og å skille seg fra sin slaviske kone. Hans vilje til å ta betydelige personlige risikoer viste seg også da han under krystallnatten reddet en jødisk ungdom fra nasjonalsosialistiske forfølgere. Men ikke noe av dette var kjent i samtida, da Schmeling ble oppfattet som en lojal representant for det nye, nasjonalsosialistiske Tyskland.
Schmeling hadde stjernestatus i Tyskland og Hitler bruke hans popularitet flittig. Blant annet ble det vist propagandafilmer for det tyske folk som viste Schmeling og Hitler som drakk kaffe sammen og tilbragte tid på Hitlers fritidsbolig i fjellene.
Før kampen
Da Schmeling ble fryst ut av VM-bildet pga. av sine assiasjoner med Hitler i 1937, fikk Louis VM-billetten hans og tok tittelen fra daværende mester, James J. Braddock. Etter kampen erklærte Louis at han ikke ville anse seg selv som VM-mester før han slo Schmeling. Hitler likte tanken og så verdien av å ha en tysk VM-mester i tungvektsboksing og nærmest beordret Schmeling å takke ja til kampen. Dette skulle bli en historisk dag for Tyskland med seiersparader og taler i Berlin. Hitler tok seieren på forskudd basert på hvor enkelt Schmeling hadde håndtert Louis i deres første møte. Det han ikke var klar over, var at Schmeling var ansett for å være forbi sitt beste allerede da, og tapet i det første møtet hadde hovedsakelig vært et resultat av at Louis ikke tok Schmeling seriøst nok til å trene skikkelig til kampen. Louis ville ikke gjøre den samme feilvurderingen igjen.
Selve kampen
Kampen fant sted på Yankee Stadium foran 75,000 tilskuere.
Det hele skulle vise seg å være en mismatch, Schmeling var hjelpeløs mot mannen som ble kalt «The Brown Bomber». Før første runde var over lå Schmeling på canvasen. Men før han rakk å bli talt ut av dommeren, ble radioforbindelsen til Tyskland kuttet. Det skulle gå mange år før tyskere skulle se og høre hva som egentlig skjedde i den kampen.
Etter kampen
Da Schmeling vendte tilbake til Tyskland etter det knusende tapet var han, ikke overraskende, i unåde hos Hitler.
Louis og Schmeling fortsatte imidlertid å være gode venner resten av livet etter denne kampen.
Joe Louis hadde det vanskelig på sine eldre dager. Schmeling ble en vellykket kapitalist i Vest-Tyskland etter krigen, og sendte penger til Louis så lenge han levde. Han betalte også for begravelsen til Joe Louis. Ikke noe av dette ble kjent før lenge etter at Louis var død, fordi Schmeling holdt hjelpen hemmelig.
Senja videregående skole, skolested Finnfjordbotn
Senja videregående skole, skolested Finnfjordbotn, tidligere Finnfjordbotn vidaregåande skole ligger i Finnfjordbotn i utkanten av byen Finnsnes i Senja kommune i Troms og Finnmark.
Skolen ble startet i 1946 som landsgymnas med elever som kom fra Nordland, Troms og Finnmark. I 1970-årene var skolen i Finnfjordbotn forsøksgymnas, og har siden vært en utviklingsaktiv, videregående skole med sterke faglige tradisjoner.
Skolen har et bredt tilbud innen studieforberedende utdanningsprogram, og «International Baccalaureate Diploma Programme» som alternativ til de to siste årene. Det er et globalt program, med undervisning på engelsk og større faglig fordypning enn på studiespesialisering, og tar imot elever fra hele Nord-Norge og utlandet. Skolen har også internat med plass til 80 elever.
Ved årsskiftet 2011/2012 ble skolen administrativt slått sammen med den videregående skolen på Gibostad, og nåværende navn på skolen er Senja videregående skole.
Eksterne lenker
Hjemmeside
Besta delid
Úrvalsdeild, eller Pepsi-deild etter sponsoren, er Islands øverste fotballdivisjon for herrer.
KR er det laget som har vunnet Úrvalsdeild flest ganger med 26 titler. Valur har vunnet 20 ganger, mens ÍA og Fram har vunnet 18 ganger.
UEFA-ranking (2022)
''UEFA-rangering foran 2022/23-sesongen. ''
Sfinx (konfekt)
Sfinx er et konfektmerke som produseres og selges av Nidar.
Sfinx ble lansert i januar 1939 og består av konfektbiter med lys og mørk sjokolade. På den tiden var Nidar inspirert av Oldtidens Egypt og det ble laget flere ulike konfektbiter. De 12 mest populære bitene fikk æren av å være med i Sfinx-esken. Filosofien bak Sfinx, var at dette skulle være en «folkekonfekt» med god smak og moderat pris. For å holde prisen nede ble konfektbitene produsert mest mulig maskinelt og bitene var utstyrt med enkle dekorasjoner. På tross av dette krevde produksjonen mange medarbeidere hvis jobb var å legge de ulike bitene på riktig plass i eskene. Den mellomstore esken var opprinnelig på 230 gram og kostet den gang 2 kroner. Idag er den mellomstore på 380 gram og den store på 760 gram.
På den opprinnelige Sfinx-konfekten var bitene dekorert med hieroglyfer og Nidar-logoen var plassert i en pyramide. I 1999 ble konfektbitene redesignet av industridesigneren Johan Verde, etter inspirasjon fra ørkenens sanddyner i Sfinx’ens hjemland. I 2005 fikk også esken et nytt design. Den røde rosen på esken ble introdusert første gangen i 1973 og har siden da vært et kjent symbol for Sfinx. Men i 2015 forsvant også rosen da esken fikk et nytt design. Sfinx er Norges mest solgte konfekt og 71 prosent av årets Sfinx-salg skjer i november og desember. Nordmenn kjøper hvert år nesten 900 000 esker med Sfinx-konfekt.
Sfinx selges nå i to størrelser men tidligere ble Sfinx også solgt i poser. Bitmiksen i konfektesken har endret seg en god del siden 1939.
Sfinx (2014)
Tidligere biter:
Papua Ny-Guinea under Sommer-OL 2004
Papua Ny-Guinea under Sommer-OL 2004. Fire sportsutøvere, to menn og to kvinner fra Papua Ny-Guinea deltok i tre sporter, friidrett, svømming og vektløfting under Sommer-OL 2004 i Athen. Det var sjuende gangen som Papua Ny-Guinea deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer.
Polypp
Polypp kan referere til:
Dorothy Malone
Bakgrunn
Allerede som lite barn flyttet familien til Dallas i Texas (juli 1925). I ung alder fremtrådte hun som fotomodell for barnemote, og medvirket også i skoleteater. Hun gikk på High School på Ursuline Convent, Highland Park High School og Hockaday School for piker. Senere gikk hun på Southern Methodist University, med en drøm om å bli sykepleierske.
Karriere
Hun kom senere til å spille følsomme og erotisk overspente kvinner. Dorothy Malone ble belønnet med en Oscar for beste kvinnelige birolle i For alle vinder i 1957. Hennes filmroller deretter var noe skuffende, men årene 1964-1968 var hun populær i TV-serien Peyton Place.
I 1970-årene spilte hun bare sporadisk i filmer. Hennes siste roller var i 1992 i erotikkthrilleren Basic Instinct, der hun spilte en dømt morder og venninnen til Sharon Stones rollefigur.
Ekteskap
I sitt første av tre ekteskap var hun årene 1959-1964 gift med den franske skuespilleren Jacques Bergerac. De fikk to døtre. De hadde giftet seg i en katolsk kirke i Hongkong. Han hadde tidligere vært gift med Ginger Rogers og da Malone og Bergerac skilte seg, anklaget hun ham for å gifte seg med berømte kvinner for å fremme sin egen karriere. Sitt annet ekteskap inngikk hun i 1969 med bankmannen Robert Tomarkin. Det ble erklært ugyldig allerede samme år. Sitt tredje ekteskap inngikk hun i 1971 med Charles H. Bell. Det endte med skilsmisse i 1974.
Hun levde så et tilbaketrukket liv, og døde på et pleiehjem i januar 2018 i en alder av 92 år.
Nasalpolypp
Nasalpolypper er abnormale utvekster fra slimhinnen i nesen eller bihulene. De er formet som grålige dråper, og er uømme og bevegelige. De er utvekster av normalt vev, og ikke neoplasmer eller relatert til malignitet.
Tilstanden er uvanlig blant personer under 20 år. Hvis barn får nasalpolypper tyder dette på cystisk fibrose.
Symptomer og funn
Polyppene er uømme og bevegelige. Symptomene man merker vil være trykkfølelse i nesen og eventuelt ansiktet rundt, potensielt nedsatt luktesans og tiltagende nasal tale. Noe sekresjon fra nese kan også forekomme. Små polypper kan være tilstede uten at man merker noe.
Man undersøker for nasalpolypper med fremre rhinoskopi. De fremtrer som glassaktige, dråpeformede utvekster, noe grålig i farge og med en glinsende overflate. Oftes vil de finnes på begge sider i nesen.
Uten behandling vil polyppene fortsette å vokse, og føre til økende irritasjon og økt hyppighet av infeksjoner i nese-/svelg-regionen.
Behandling
Pasienter skal henvises av sin fastlege til ØNH-avdeling for utredning. Medikamentelt kan man bruke slimhinneavsvelgende dråper og lokal kortikosteroidebehandling. Dette kan redusere størrelsen på og plagene ved polyppene. Ofte må de likevel fjernes kirurgisk. Dette gir god bedring, men tilbakefall er meget vanlig.
Mikhail Tsjipurin
Mikhail Aleksejevitj Tjipurin (Михаил Алексеевич Чипурин; født 17 november 1980 i Moskva, Sovjetunionen) er en russisk håndballspiller som spiller for den makedonske klubben HC Vardar. Han var med på det russiske laget som tok bronse under OL i Athen 2004.
Mason Verger
Mason Verger er en litterær figur fra boken Hannibal av Thomas Harris. Han er et av Hannibal Lecters ofre som overlevde. Verger ble henvist av retten til Lecter etter han ble dømt for seksuelt overgrep mot barn og for grov voldtekt av sin egen lesbiske søster Margot Verger. Mason Verger inviterte Lecter til hans hjem i Owings Mills, Maryland hvorpå Lecter dopet ham ned og foreslo at Verger skulle skjære av sitt eget ansikt med biter av et knust speil. Og igjen etter Lecters forslag, forer han sitt ansikt til sine dobermann-hunder som også spiser hans nese. Lecter knakk så Vergers nakke og etterlot ham for å dø. Hundene ble senere drepte og pumpet for å gjenfinne deler av Vergers ansikt. Hans ansikt ble sterkt deformert og han kunne ikke leve uten hjelp fra maskiner som holdt ham i live. Senere overtaler Lecter Mason Vergers søster til å drepe ham.
Tyne and Wear Metro
Tyne and Wear Metro (ofte kalt bare the Metro) er et kollektivtransporttilbud bestående av elektriske tog som betjener grevskapet Tyne and Wear i England. Togene kjører i tunnel under de mest sentrale delene av grevskapet, som Newcastle-upon-Tyne, Gateshead og Sunderland, men mesteparten av trafikken foregår ute i dagen.
Einar Rasmussen
I 1979 ble han sammen med Olaf Søyland verdensmester i K2 1000 meter, en prestasjon de ble tildelt Morgenbladets gullmedalje for.
Aage Gaup
Aage Gaup (født 28. oktober 1943 i Børselv i Porsanger, død 14. desember 2021 i Karasjok ) var en samisk skulptør, billedhugger og grafiker bosatt i Karasjok i Finnmark. I sine skulpturer arbeidet Gaup med materialer som tre, betong og aluminium. Han hadde en unik følelse for rom, og ga sine verker et genuint moderne uttrykk. Gaup hadde også spesialisert seg på sceniske uttrykk i is og snø.
I sine monumentalskulpturer i tre utnyttet han materialets særegenheter på en personlig måte. Motivene, som kunne være abstrakte eller figurative, rommer både konstruktive elementer, masker og dyresymbolikk.
Aage Gaup utgjorde en av medlemmene i den legendariske Masi-gruppen, som representerte en holdningsendring til og nyorientering av den moderne, samiske kunsten. I 2019 mottok Gaup John Savio-prisen fra Bildende Kunstneres Hjelpefond.
Biografi
Gaup tok sin utdanning ved Kunstakademiet i Trondheim, skulpturavdelingen. Gaup fikk tildelt flere kunstnerstipender og hadde en rekke utsmykkingsoppdrag. De senere år jobbet han også med scenografi, da primært for Beaivváš Sámi Teáhter.
Cardiff City Stadium
Cardiff City Stadium (walisisk: Stadiwm Dinas Caerdydd) er et fotballstadion i Cardiff, South Glamorgan, Wales, som fra starten av 2009–10-sesongen er det nye hjemmet til Cardiff City FC og rugbyklubben Cardiff Blues. Stadionet har en kapasitet på 28 000 sitteplasser, som på sikt kan utvides trinnvis opp mot en kapasitet på 60 000, og er en del av en større utvikling av bydelen Leckwith i Cardiff, til en kostnad av over en milliard kroner. Cardiff Citys gamle hjemmebane, Ninian Park, vil bli revet for å gi plass til leiligheter.
Tankene om et nytt stadion for Cardiff City startet i 2002, da daværende styreformann Sam Hammam lanserte planer om et moderne 60 000 seters stadion i Cardiff som en del av sin framtidsvisjon for klubben. Planene om et stadion som kunne romme minst 30 000 tilskuere fortsatte i det stille de neste årene. Da Hammam trakk seg som styreformann i 2005 etter en avsløring om klubbens store gjeld, ble Cardiff gitt en 90 dagers frist til å sikre finansiering av prosjektet gjennom salg av landområder rundt stadionet til kommersielle utbyggere. I november 2006 ble forretningsplanen endelig godkjent, og den siste planleggingen kunne fullføres.
Den offisielle åpningen av stadionet var i forbindelse med en treningskamp mot Celtic den 22. juli 2009. En kamp som endte 0-0. Den første offisielle kampen spilt på Cardiff City Stadium var en kamp i Football League Championship den 8. august 2009 mot Scunthorpe United, som hjemmelaget vant 4-0.
Thomas Francis Wade
Thomas Francis Wade (født 25. august 1818 i London i Storbritannia, død 31. juli 1895 i Cambridge) var en britisk diplomat og sinolog. Han er mest kjent for å ha lagt grunnlaget for det romaniseringssystemet av kinesisk som nå går under navnet Wade-Giles.
I 1876 var han den britiske undertegner av Chefookonvensjonen.
Han vendte tilbake til Storbritannia i 1883. Der ble han i 1888 den første professor i sinologi ved University of Cambridge. Det var der han offentliggjorde sitt romaniseringssystem; det ble noe finjustert av hans etterfølger på den sinologiske lærestol, Herbert Giles, etter hans død, og er kjent som Wade-Giles. Det var basert på uttalen i Beijing, og fortrengte de systemene som baserte seg på Nanjing-uttalen som hadde dominert frem til sent 1800-tall.
Systemet fikk stor gjennomslagskraft først i engelsktalende land, så i de fleste vestlige land, inntil det ble omtrent helt fortrengt av pinyin.
Wade ble gjort til ridder i 1875.
São Romão
São Romão er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Kristin Vollset
Kristin Vollset (født 1983), også kjent som The Musical Slave, er en norsk musiker, låtskriver, og filmskaper. Hun skriver sanger om kjærlighet, naturkrefter og verdensøkonomien.
Hun har utdannelse fra Griegakademiet i Bergen og London Film School, og hun har bodd i Frankrike, England og Irland. Hun har for øvrig reist mye, og skrevet sanger om det hun har opplevd på veien. Hun har blant annet jobbet som fisker i Mexico, og som stalljente i Dublin. Hun har også jobbet på en gård i Hardanger, hvor hun laget ost og pølser. Når hun har vært på reisefot har hun tjent penger både på å spille musikk og selge pannekaker i gaten. Hun har også jobbet som gatemusikant i Bergen, siden 2003.
Institutt for økonomi
Institutt for økonomi er et institutt ved Det samfunnsvitenskapelige fakultet ved Universitetet i Bergen. Instituttet driver forskning og utdanning i samfunnsøkonomi på bachelor-, master- og ph.d.-nivå. Det har 30 årsverk i faste og midlertidige forskerstillinger. Instituttet ledes av professor Tommy Staahl Gabrielsen.
Historie
Instituttet har røtter i det bredt sammensatte Sosiologisk institutt, der sosialøkononomi (siden kalt samfunnsøkonomi) inngikk som et av fagene. Særlig i 1970-årene var det nært samarbeid mellom sosiologer og økonomer ved Sosiologisk institutt, der «Bergensskolen» i norsk sosiologi, med Gudmund Hernes som en av representantene, la vekt på økononomisk tenkemåte. I 1977 ble det økonomiske fagmiljøet skilt ut i et eget institutt.
Kongo Central
Kongo Central (tidligere Congo Centrale, Bas-Zaïre, deretter Bas-Congo) er en provins i Den demokratiske republikken Kongo. Det er landets eneste provins med kystlinje (mot Atlanterhavet), og provinshovedstaden er Matadi. Provinsen grenser mot Kinshasa i nordøst, Kwango i øst og Angola mot sør.
Da Den demokratiske republikken Kongo ble uavhengig, var Kongo Central en del av den større provinsen Léopoldville sammen med de nåværende provinsene Kinshasa, Kwango, Kwilu og Mai-Ndombe.
Utenom hovedstaden Matadi, er Boma den eneste offisielle byen i provinsen.
Willard Tibbetts
Willard Lewis Tibbetts jr (født 26. mars 1903, død 28. mars 1992) var en amerikansk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris. Tibbetts vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under OL 1924 i Paris. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass på 3000 meter lagløp bak Finland og Storbritannia. De andre på laget var Edward Kirby og William Cox.
William Cox
William John Cox (født 12. juli 1904, død 3. juni 1996) var en amerikansk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris. Cox vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under OL 1924 i Paris. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass på 3000 meter lagløp bak Finland og Storbritannia. De andre på laget var Edward Kirby og Willard Tibbetts.
Edward Kirby
Edward Buckler Kirby (født 30. oktober 1901 i Washington D.C., død 5. juli 1968 i New York) var en amerikansk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris. Kirby vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under OL 1924 i Paris. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass på 3000 meter lagløp bak Finland og Storbritannia. De andre på laget var William Cox og Willard Tibbetts.
Slaget ved Hochkirch
Partene
På den ene siden var en prøyssisk armé på 31 000 mann under Fredrik II av Preussen.
På den andre var en østerriksk armé på 80 000 mann under feltmarskalk Daun.
Slaget
Slaget ble avgjort da Daun brukte en av Fredriks klassiske slagoppstillinger mot ham. Fredriks armé var oppstilt mot øst, med høyre flanke foran landsbyen Hochkirch. Daun flyttet sine styrker i ly av mørket, og angrep den høyre flanken. Under harde kamper drev østerrikerne prøysserne nedover åsen ved landsbyen, og drev dem inn i en uordnet retrett.
Prøysserne led nederlag, og mistet 9 000 mann mot et østerriksk tap på 8 300. Fredrik mistet det meste av sitt artilleri, men klarte å ta kontroll over retretten slik at resten av hans soldater kom seg unna.
Hochkirch var et av Fredrik IIs tre verste nederlag, sammen med slagene ved Kunersdorf og Kolin.
Yisrael Beitenu
Yisrael Beitenu (hebraisk: ישראל ביתנו, Israel er vårt hjem) er et nasjonalistisk politisk parti i Israel grunnlagt i 1999 av Avigdor Lieberman, som også er partiets nåværende leder. Partiet beskriver seg selv som «en nasjonal bevegelse med en klar visjon om å følge i Vladimir Jabotinskys modige fotspor». Jabotinsky var grunnleggeren av revisjonistisk sionisme. De kjører en hard linje mot israelske arabere og palestinere, karakteristert ved 09-valgets slagord: «Ingen lojalitet, intet statsborgerskap». Et av deres hovedmål innebærer opprettelsen av en palestinsk stat, samt bytte av hovedsakelig araber-bebodde områder av Israel mot hovedsakelig jøde-bebodde deler av Vestbredden.
Partiet holder fast ved antiklerikalismen, og ønsker større sosiøkonomiske muligheter for nye jødiske innvandrere som ankommer Israel, samtidig som de arbeider med å øke jødisk innvandring. Under valget i 2009 vant partiet 15 seter, noe som var deres beste til da, og partiet ble det tredje største partiet ved Knesset. Ved valget i 2013 stilte partiet fellesliste med Likud. Felleslisten fikk 31 – en tilbakegang fra partienes samlede resultat på 42 fra forrige valg.
Japan Golf Tour Championship
Japan Golf Tour Championship er en golfturnering på Japantouren, som har blitt avholdt årlig på Shishido Hills Country Club siden 2003 og på Horai Country Club fra 2000 til 2002.
Telemarkslunden
Telemarkslunden er et vernet skogsområde nær Værne Kloster og Ekeby gård i Rygge kommune i Østfold. I Telemarkslunden finnes en rekke gravhauger fra gamle tider, bl.a. «Tingstedet». Det er et gravsted med 12 gravsteiner som danner en stor sirkel i «åpningen» av Telemarkslunden og her er det panoramautsikt mot Oslofjorden. Det sies at stedet ble brukt som et møtested i vikingtiden hvor de store høvdingene møttes årlig for å diskutere fremtiden.
Harald Høidahl
Harald Høidahl (født 2. oktober 1977) er en norsk artist og musiker.
Høidahl har spilt keyboard og piano for blant annet bandet Zum fra 1997–2004 og bandet Jerusalem 2009–2010. I 2011 startet han opp Gamlebyen Musikkskole som han drev frem til 2018. Høidahl er lektor i Fredrikstad kommune.
Driver: Parallel Lines
Driver: Parallel Lines er det fjerde spillet i Driver-serien. Spillet ble utgitt 14. mars 2006 i USA, og 17. mars i Europa, på konsollene PlayStation 2 og Xbox, og kom på PC og Wii i slutten av juni 2007.
I stedet for å spille i flere byer, slik som i de forrige Driverspillene, skjer handlingen i Parallel Lines i bare én by: New York. Spillet følger The Kid (kalles bare TK). Dette er det første spillet i serien som ikke følger undercover-politimannen Maverick Tanner.
Hvis spilleren tiltrekker seg politiets oppmerksomhet til fots eller i et bestemt kjøretøy, kan spilleren unngå å bli forfulgt av politiet ved å bytte kjøretøy. Det samme prinsippet gjelder for aktiviteter utenfor bilen, for eksempel bruk av våpen - hvor spillere kan hylstre våpenet sitt for å miste politiets oppmerksomhet inntil spilleren blir oppdaget i å begå nye kriminelle handlinger igjen.
I likhet med Grand Theft Auto har spillet fiktive, men likevel distinkte kjøretøy-stiler basert på ekte biler. Flere av New York Citys kjente landemerker, deriblant Frihetsgudinnen, Empire State Building, Chrysler Building, Times Square på Manhattan, Central Park, Colgate Clock i Jersey City og Flatiron Building dukker opp.
Handling
I 1978 arbeider The Kid som sjåfør for kriminelle i New York City. Kid vender tilbake til Hunts Point, for å hvile i en garasje som eies og drives av vennen Ray Davies. Ray bestemmer Ray seg for å hjelpe ham i den kriminelle verdenen ved å introdusere ham for Slink - eieren av en lokal strippeklubb. Slink blir imponert over Kids ferdigheter, og introduserer ham snart for to nære medarbeidere - Bishop og The Mexican. De tildeler Kid å hjelpe dem mot Candy, en kriminell, fra Rikers Island.
Kid blir også introdusert for Corrigan, en korrupt politi-etterforsker, som avslører at han har til hensikt å overta hele kokain-virksomheten fra byens colombianske kartell. Candy legger en plan for å fange en fremtredende colombiansk narkobaron, Rafael Martinez. Kid kidnapper Martinez, men blir forrådt og implisert for drap. Dermed blir Kid fengslet ved Sing Sing i 28 år, og bruker denne tiden på å legge en plan for å søke hevn mot de som forrådte ham. I 2006 løslates Kid, og gjenforenes med Ray i New York. Kid får vite at Corrigan har blitt byens politimester. Slink har i mellomtiden begynt med narkotika-produksjon- Candy driver en prostitusjonsring og narkotika. Kid bestemmer seg for å drepe «The Mexican» først, og dumper kroppen slik at Corrigan finner den. Ray introduserer deretter Kid for Maria Cortez, en ansatt for Candy.
Samtidig forfølger Kid både Slink og Bishop, forstyrrer virksomhetene deres og dreper begge mennene. Når Candy oppdager at Kid arbeider for Maria, forsøker Candy å bruke henne for å lokke Kid i en felle. Imidlertid klarer Kid å redde Maria, før han dreper Candy. Når han kom tilbake til Rays garasje, avslører Corrigan at Ray har arbeidet for ham - i bytte for å fjerne gjelden hans. Etter å ha drept Candy og Slink, ønsker Kid å gå etter Corrigan - som planlegger å flykte i et helikopter.
Hedylidae
Hedylidae er en gruppe av sommerfugler som ligner på målere (Geometridae), men som etter alt å dømme er søstergruppen til dagsommerfuglene. De finnes bare i den Neotropiske region (Sør- og Mellom-Amerika). Hedylidae ble tidligere delt opp i flere slekter, men det er i dag vanlig å regne alle medlemmene til én slekt, Macrosoma. De utgjør en artsfattig gruppe med rundt 35 beskrevne arter.
Utseende
Middelsstore (vingespenn 30 – 70 mm), slanke, mer eller mindre brune sommerfugler som overflatisk ligner sterkt på enkelte målere (Geometridae). I likhet med disse hviler de med vingene lagt mer eller mindre flatt og sommerfuglen får ett trekantet omriss. Kroppen er ganske slank, bakkroppen påfallende lang og tynn. Hodet er forholdsvis lite med store fasettøyne, antennene er trådformede eller smalt fjærformede og omtrent halvparten så lange som forvingene. Sugesnabelen er velutviklet. Hannene har reduserte forbein, som hos flikvinger (Nymphalidae). Vingene er tynt skjellkledt og delvis gjennomsiktige. Forvingene er avlangt trekantede og forholdsvis smale. Bakvingene er avrundede. Måten vingene er koplet sammen på, ligner den mane finner hos nattsommerfugler og avviker fra det man finner hos dagsommerfuglene. De mangler høreorganer (tympana) på bakkroppen, i motsetning til målerne, derimot har de en slags høreorganer ved roten av forvingene, i likhet med visse flikvinger (Nymphalidae). Larvene er grønne og har (bortsett fra i det første stadiet) avlange, tre-delte, piggete hornlignende utvekster. Det siste bakkroppsleddet er to-delt. De ligner på larvene i underfamilien Limenitinae (familien flikvinger, Nymphalidae).
Slektskapsforhold
De voksne hedylidene ligner overflatisk sterkt på målere, og tidligere ble de klassifisert som dette. Nyere analyser har imidlertid entydig vist at de er søstergruppen til dagsommerfuglene (Rhopalocera), en rekke anatomiske trekk både ved de voksne sommerfuglene, eggene og larvene tyder på dette. De skiller seg fra dagsommerfuglene blant annet på at antennene ikke er klubbeformede og på måten vingene kobles sammen på, dessuten flyr de fleste hedylidene om natten.
Dele Adeleye
Ayodele «Dele» Adeleye (født 25. desember 1988 i Lagos) er en nigeriansk profesjonell fotballspiller som spiller for den ukrainske fotballklubben Metalurh Donetsk. Han spiller forsvar, og er også en del av. Adeleye har spilt for to andre klubber i sin karriere, Shooting Stars fra Nigeria og Sparta Rotterdam fra Nederland.
Hedylidae
Utbredelse
Hedylidene finnes fra det sentrale Mexico i nord til det sørlige Brasil i sør, dessuten på Cuba, Jamaica og Trinidad. Størst er artsmangfoldet i regnskogsområdene i Peru, der det er funnet opptil 12 arter på én lokalitet.
Dele Adeleye
Adeleye deltok i den nigerianske fotballtroppen under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor han var med å ta sølvmedalje etter finaletap mot Argentina.
Hedylidae
Levevis
Larvene kan leve på en lang rekke forskjellige planter innenfor familiene Melastomataceae, Euphorbiaceae, Malpighiaceae, Rutaceae, Sterculiaceae og Malvaceae. De kan enkelte ganger gjøre noe skade på frukttrær. De voksne sommerfuglene flyr for det meste om natten, og kommer til lys, men noen flyr også om dagen i de halvmørke skogsområdene der de lever. Noen ligner på giftige eller usmakelige arter innen flikvinge-gruppen Ithomiinae, og inngår i såkalte mimikry-komplekser av ubeslektede arter som har utviklet likt utseende som vern mot predatorer. Hedylidene har høreorganer på vingene, disse gjør dem i stand til å oppfatte ekko-signalene fra flaggermus. Når de merker at en flaggermus nærmer seg, lar de seg falle til bakken eller begynner å virre fra side til side slik at de er vanskeligere å fange. Puppene ligner ofte på fugleskitt og unngår på denne måten å bli oppdaget.
Systematisk inndeling
Navnet Macrosoma ("stor-kropp") har blitt brukt på flere andre slekter innen dyreriket, men bruken på denne sommerfugl-slekten er den eldste og dermed den som vil bli stående som gyldig.
Dele Adeleye
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Nick Drakes diskografi
Dette er en oversikt over singer/songwriteren Nick Drakes diskografi.
São Roque de Minas
São Roque de Minas er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Perleporten (Frelsesarmeen)
Perleporten er et norsk musikkalbum utgitt i 2000 som et resultat av et samarbeid mellom Dagbladet, EMI og Frelsesarmeen. Dette var videreføring av ideen bak julemusikantene hvor mange norske artister stilte opp gratis til inntekt for Frelsesarmeen. Plata solgte til platina.
Mari
Mari kan vise til:
Dyschirius thoracicus
Dyschirius thoracicus er en av billene i delgruppen (underfamilien) graveløpere (Scaritinae) i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.
Utbredelse
Dyschirius thoracicus finnes i Europa, i Asia og Nord-Afrika. Finnes i Norge, hvor den ikke er så sjelden.
Utseende
Dyschirius thoracicus er mellom 3,5-4,8 millimeter lang. Kroppen er sylindrisk. Den har en mørk, svart metallisk bronse farge, i motsetning til de like artene i slekten Clivina som har en matt farge (ikke metallisk). Brystskjoldet (pronotum) er avskilt fra dekkvingene av en tydelig innsnøring (hals). Antennens tredje ledd er kortere enn andre leddet.
Levevis
Dyschirius thoracicus finnes på ulike steder med sandholdig grunn, særlig langs vassdrag og strender. Både marine og i innlandet. Den er predator på kortvinger i slekten Bledius, særlig Bledius arenarius. Larvene lever som predatore.
Fylkesvei 3194
Fylkesvei 3194 går mellom Dampejordet og Tveiten i Horten kommune.
Mizuno Classic
Mizuno Classic er en årlig golfturnering arrangert av Mizuno.
Fylkesvei 3194
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 705 (Vestfold).
Luisão
Ânderson Luis "Luisão" da Silva (født 13. februar 1981) er en brasiliansk tidligere fotballspiller.
Robert Bjørk
Robert Bjørk (født 12. september 1969) er en norsk politiker (Ap).
Han vokste opp i en gruvearbeiderfamilie i Malm. Han er faglært elektriker og begynte i 1990 ved tremassefabrikken i Follafoss, der han har vært automasjonstekniker og hovedverneombud.
Han overtok som ordfører i Verran kommune i november 2004, etter at partifellen Kåre Olsen trakk seg. Bjørk stilte ikke til gjenvalg ved kommunestyrevalget i 2007.
I 2008 ble Bjørk ansatt som personal- og utviklingsleder i Verran kommune.
Hofs Brug
Hofs Brug var en fabrikk lokalisert til østsiden av øvre fall i Hovsfoss (Ådalselva) i tidligere Norderhov kommune, like utenfor Hønefoss.
Fabrikken ble etablert i 1884 og startet som et sliperi med to apparater som produserte 2500 tonn. Etter hvert ble sliperiet utvidet slik at det i alt var fire apparater. Transporten til/fra Hofs Bruk gikk via en taubane til lagerbygg på Begnamoen, hvor kull og råstoff kom inn, og papir gikk ut. Fabrikken hadde i alt 80 mann og 30 kvinner i arbeid. Ved Ing. O. Grundt Røsholms død i 1942, skiftet bedriften navn fra Hofs Bruk til O. Grundt Røsholm.
Overtakelse
I 1950 ble Røsholm overtatt av Follum som på nytt ga den navnet Hofs Bruk, produksjonen var da 3000 tonn papir. Ny bro mellom Follum og Hofs Bruk ble bygget i 1950, og sliperiet på Hofs Bruk ble nedlagt i 1953. Kraftstasjonen ble bygget i 1955, og ble lagt ned i 1978, og friskvannsanlegget ble montert i samme lokaler
Maskiner
I 1891 kom den første papirmaskinen på Hofs Bruk og dermed den første ved Bægna. Denne papirmaskinen, PM 1, produserte uglittet brunt træpapir (innpakningspapir). Fabrikken fortsatte med rask utvikling, og i 1893 kom PM 2. Denne ble bygd for produksjon av glatt brunt træpapir. Neste maskin, PM 3, kom i 1903 kvalitet: glatt tynt papir med bestemmelsessted Kina. Utviklingen fortsatte og PM 1 som i 1908 hadde gått i 17 år ble erstattet av en ny. I 1909 ble PM 2 ombygget for produksjon av glatt hvitt silkepapir for India og Kina. Alle tre maskiner var lokalisert i underetasjen syd i gamle Hofs Brug bygg. i 1950 ble papirmaskinene døpt om til PM 3, PM 4 og PM 5.
PM VI ble bygget i 1958, den produserte pappomslag, byggepapp og hylsepapp. Maskinen brukte returpapir som råstoff. Returpapiret PM VI brukte var blant annet ukeblader som enda ikke var kommet ut, og diverse lettere lektyre. Det kunne derfor være en viss rift om maskinens råstoff. Byggepappen ble konvertert i nøstemaskiner til småruller med navnet Håkonpapp. Maskinen ble lagt ned i 1985.