cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dagmar Engstrøm
Misjonsreisen i Europa
Pinsevekkelsen i Europa kom først til Norge og dette var årsak til at mange europeere reiste til Oslo for å oppleve denne vekkelsen. Under en privat samling hos pastor T.B. Barratt, ble han spurt om ikke noen av de norske som hadde opplevd åndsdåpen, kunne komme til Tyskland. Det ble bestemt at Dagmar og Agnes Thelle skulle dra, de dro på slutten av 1907 ut på en «misjonsreise» i Europa, blant annet til Danmark, Tyskland, Sveits, England og Skottland. De var blant annet med å bringe pinsevekkelsen og oppstarten av pinsebevegelsen til Tyskland. Det ble fornyelse og vekkelse i de lutherske forsamlingene. Mange fikk del i åndsdåpen. Dagmar var æresgjest da tysk pinsebevegelse hadde 70-årsjubileum i 1977.
Storsteinnes
Skoler og barnehager
Storsteinnes har både barne- og ungdomsskole. Den nye skolen ble oppført i 2011. Halvparten av Balsfjords barne- og ungdomsskoleelever går på Storsteinnes skole. Skolen ligger rett ved etablerte idrettsanlegg. Det er i tillegg etablert kulturskole i tilknytning til skolen. Tettstedet har to barnehager.
Dagmar Engstrøm
Misjonsreisen i Europa
De reiste i fem land på seks måneder, overalt var det fulle hus og vekkelse. I England fikk de være med da predikanten Smith Wigglesworth ble åndsdøpt. I Edinburgh i Skottland fortsatte mange å oppsøke møtene. Svigersønnen til William Booth, Booth Clibborn, fikk høre om de norske kvinnene og vekkelsen i Edinburg. Han kom med en sterk lengsel og fikk oppleve åndsdåpen med tale i tunger. Tilbake i Norge besøkte de flere menigheter.
Storsteinnes
Kultur og idrett
I idrettsparken på Moan ligger Balsfjordhallen, som er gjenreist etter storbrannen i 2010. Her finnes også Moan Kunstgress, Moan Bad, skiskytteranlegg og lysløype. Midt-Troms Museums avdeling Fjordmuseet ligger her, og viser sine besøkende naturhistorie. I sentrum ligger Treningssentret Frisk trim og helse.
Dagmar Engstrøm
India
Sammen med Agnes Thelle reiste hun den 4. mars 1910, ut som misjonærer i den norske pinsebevegelsen, til India. De skulle starte virksomhet i distriktet Banda, i det nordlige India, 600 km sørstøst for New Delhi. Stedet hadde omtrent 1 million innbyggere.
Storsteinnes
Kultur og idrett
Tettstedet har også en fotballklubb som spiller i 5. divisjon, avd. 2 i Troms, Storsteinnes Idrettslag.
Dagmar Engstrøm
India
Dagmar hadde vært over et år i India, da hun den 22. november 1911 klokka to på natten ankom med tog til Banda, sammen med sin ektefelle Henrik Engstrøm. De hadde vært gift i litt over ett år og hadde med seg sin to måneder gamle sønn. Ingen møtte dem og de hadde ingen kontakter i byen. Den første natten lot stasjonsmesteren dem låne venteværelset.
Storsteinnes
Kultur og idrett
Under felttoget i Norge 1940 ble det avholdt to statsråd i meieriet på Storsteinnes.
Dagmar Engstrøm
India
De fikk etterhvert et hus å bo i og begynte sin misjonsvirksomhet. Henrik forkynte evangeliet, ikke bare i Banda, men også i landsbyene omkring. De levde et hektisk liv. De fikk to sønner til, samtidig som det under den første verdenskrigen var uroligheter flere steder. I 1912 rapporterte Dagmar hjem (til Norge) om et større utbrudd av pest og kolera, hun skrev: «Herude blir det at give sit liv for Jesus tomme for tomme.». Den 27. januar 1915 ble den første inderen døpt. Han ble døpt i Bandafloden.
Etter 11 år med hardt arbeid, slitsomme reiser og vanskelige boforhold, var Henriks helse nedbrutt. Familien reiste til Norge. Han døde i Bergen, i mars 1921, 36 år gammel. Etter mannens død var Dagmar hjemme i Norge en tid, hun opplevde tapet av ektemannen som om «jorden ble øde og tom», samtidig hadde hun tre barna å ta seg av.
Men hun hadde «hjertet sitt» i India, og lengtet tilbake. Det ordnet seg med penger til ny utreise og etter en tid dro Dagmar tilbake til India, alene, med tre barn på 10, 6 og 4 år. Tilbake i Banda opplevde hun stor sorg over å ha mistet Henrik, men kom over det, og kunne fortsette sitt misjonsarbeidet. Dagmar Engstrøm opplevde flere mirakler og hadde tro til at Gud hadde omsorg for henne.
Tilbake i Norge
I 1948 vendte hun hjem til Norge, etter 38 år og fem perioder i India. Da Dagmar var 91 år gjorde hun en reise tilbake til Banda, for å se videreføringen av hennes arbeid og treffe venner. Engasjementet fra norsk pinsemisjon i Banda fortsatte helt til mars 2009. Etter 99 år overtok nasjonale arbeidere. Pastor i pinsemenigheten i Banda, Bethel Church, Vinod Dean er gift med Dagmars barnebarn, Vimla Dean.
Etter tilbakomsten til Norge gikk hun ut av pinsebevegelsen og inn i Maran Ata. I en alder av 93 år ble hun tildelt St. Olavsmedaljen for sitt virke i India. Som 99-åring, og i samarbeid med Asle Stølsdokken, gav hun ut den selvbiografiske boken Ha tro til Gud.
Gode attester
Good References er en amerikansk stum romantisk filmkomedie fra 1920, regissert av Roy William Neill og med Constance Talmadge i hovedrollen. Filmen er basert på en føljetong skrevet av E.J. Rath som ble publisert i magasinet All-Story Weekly i 1920.
Handling
Mary Wayne (spilt av Constance Talmadge) står helt alene og utenpenger i New York City etter at faren hennes dør. Hun trenger desperat en jobb, etter å ha blitt kastet ut av leiligheten sin for å ha forårsaket en liten brann når hun lagde mat. Ved et arbeidsformidlingsbyrå blir hun raskt venn med en syk jente, Nell Norcross, og antar identiteten hennes og gode referanser for å begynne å jobbe som sekretær for den eldre Caroline Marshall.
Den gamle kvinnen har en nevø William Marshall (spilt av Vincent Coleman) som er mye mer interessert i å besøke ulovlige boksekamper sammen med kameraten Peter Stearns (spilt av Ned Sparks) i stedet for å arrangere overdådige middagsselskaper for familiens venner. Samtidig som Mary forsøker å gjøre jobben sin, og forhindre at hennes virkelige identitet blir oppdaget, begynner William å bli forelsket i henne.
Coor
Coor Service Management AB er et svensk selskap som driver med facility management, som på norsk kan oversettes til bedriftstøtte eller arbeidsplasservice. I henhold til selskapet selv innebærer det at Coor tilbyr «samtlige servicetjenester som kreves for at et næringsbygg eller kontor skal fungere godt og effektivt, slik at kundene kan konsentrere seg om kjernevirksomheten».
Coor Service Management AB ble etablert i 1998 og het da Skanska Facilities Management. I dag har Coor virksomhet i Sverige, Norge, Finland, Danmark og Belgia. I dag eies Coor av Cinven Limited.
Coor etablerte seg i Norge i 2004 og omsetter i dag for rundt 2 milliarder kroner. Administrerende direktør for Coor Service Management i Norge er Nikolai Utheim. I 2019 ble Coor det første store selskapet i Norden til å sertifisere seg innen ISO-standarden ISO-45001 for arbeidsmiljø (helse, miljø og sikkerhet).
Nemzeti Bajnokság I 1902
Sluttstilling i den ungarske fotballserien i 1902 sesongen. Det deltok fem lag i serien, og Budapesti TC vant mesterskapet.
Sluttstilling
S = Spilte kamper; V = Kamper vunnet; U = Uavgjorte kamper; T = Tapte kamper; + = Scorede for; - = Innslupne mål; MF = Målforskjell; P = Poeng
India under Sommer-OL 1920
India under Sommer-OL 1920. India vant ingen medaljer i Sommer-OL 1920 i Antwerpen.
ISO 3166-2:SC
ISO 3166-2:SC er Seychellenes del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Orginazation for Standardization (ISO), som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
For Seychellene er det definert koder for 25 distrikter.
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er SC, ISO 3166-1 alfa-2-koden for Seychellene. Andre del er to sifre:
Arbeiderbladet (andre betydninger)
Et arbeiderblad er et skriftlig medium som enten forbindes med eller tidligere er assosiert med arbeiderbevegelsen. Det finnes mange slike arbeiderblad, både lokale og nasjonale i Norge og i andre land. Arbeiderbladet kan sikte til:
Siyang
Siyang (kinesisk: 泗阳县; pinyin: Sìyáng Xiàn) er et fylke i byprefekturet Suqian i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina.
I 1999 var folketallet på 1,144,358.
Bella Martha
Bella Martha er en film av den tyske regissøren Sandra Nettelbeck fra 2001. Hovedrollen som Martha Klein spilles av Martina Gedeck.
Handling
Martha Klein er sjefskokk på en fransk restaurant og regner seg som byens beste kokk. Hun er perfeksjonist og lever og ånder for matlaging.
Da hennes søster dør i en bilulykke må Martha ta vare på sin åtte år gamle niese Lina. Lina kjenner ikke faren sin, og vet bare at han er italiener og heter Giuseppe. Lina har ikke noe eget værelse i Marthas leilighet, trekker seg ofte tilbake og spiser sjelden. Hun føler seg ikke bra og savner moren. Martha lover Lina å finne faren.
Martha får til slutt kontakt med Linas far, og han kommer for å hente henne hjem til Italia. Martha savner imidlertid raskt Lina. Hun slutter på jobben, reiser til Italia sammen med Mario, åpner en restaurant der og gifter seg med Mario.
Utmerkelser
Martina Gedeck mottok den tyske filmprisen for sin rolle og ble nominert til den europeiske filmprisen. Sergio Castellitto vant den europeiske filmprisen. I 2003 ble filmen nominert til den spanske filmprisen «Goya» i kategorien «beste europeiske film».
WH Smith
WH Smith er en britisk aviskioskkjede med hovedkvarter i Swindon. Den har ca. 750 utsalg i Storbritannia, hvorav ca. 200 på jernbanestasjoner og flyplasser.
Vareutvalget spenner over gruppene bøker, tidsskrifter, aviser, papirvarer, underholdningsprodukter og kioskvarer. Selskapet har ca. 20 000 ansatte.
Historie
Virksomheten ble grunnlagt av Anna og Henry Walton Smith i London i 1792, og har gjennom det meste av sin historie vært drevet som et familieforetak. I 1848 åpna firmaet sin første aviskiosk på Euston stasjon, og framover mot første verdenskrig spredte det seg utover landet i takt med jernbaneutbygginga. W H Smith ble også en ledende landsomfattende distributør av aviser – distribusjonsavdelinga er siden solgt ut av selskapet. Direkte etterkommere av grunnleggerne hadde kontroll med selskapet til etter andre verdenskrig, sjette generasjon Smith gikk av som styreformann i 1972, og det siste medlem av familien forlot selskapet i 1996.
Utover på 1970- og 80-tallet ekspanderte selskapet stort i nærliggende bransjer – først og fremst ved kjøp av andre selskaper. Det åpna også butikker i Canada, USA, Australia, New Zealand, Hongkong og Frankrike. En krise omkring århundreskiftet tvang selskapet til å selge ut en del. Utenom Storbritannia har W H Smith i dag bare en bokhandel for engelskspråklig litteratur i Paris.
W H Smith er ellers kjent for å ha oppfunnet ISBN-systemet for identifikasjon av bøker, som i dag er anerkjent som ISO-standard for bøker
Gjerdrum barneskole
Gjerdrum barneskole er en barneskole i Ask i Gjerdrum kommune i Akershus. I tillegg til ordinær undervisning, har skolen tilbud til multifunksjonshemmede elever.
Skolen ble i 2009 utvidet, ved at skolen nå har tatt i bruk det tidligere bygget til Gjerdrum ungdomsskole.
Langåra
Langåra, formelt Nordre Langåra, er ei av de større øyene i Indre Oslofjord. Den ligger helt nordøst i Asker kommune, og grenser i nordvest og vest til Brønnøya. Mellom disse øyene ligger Langårsundet, også kjent som Middagsbukta. Lengre øst ligger Høyerholmen, og rett syd ligger Skaueren og Terneholmen. I vest ligger fem holmer med Spannslokket som den nærmeste.
Deep Sea Thriller
Deep Sea Thriller var en norsk revyforestilling av teatergruppa Tramteatret som hadde premiere i 1977.
Forestillingen handlet om olje og problematikk. Regien var ved Sigve Bøe og Peter Lindbæk var instruktør.
Erik Pierstorff som på den tiden jobbet som anmelder i Dagbladet ble overtalt til å komme på premieren av forestillingen. Pierstorff ga den god kritikk med overskriften «en unik teateropplevelse.» Dette ble Tramteatrets gjennombrudd.
Langåra
Langåra ligger i kanten av Oslofeltet som ei 2 km lang og 200 meter bred landstrakt øy, i retningen sørvest-nordøst. Langåra har stort sett 90° vendte og foldete havbunnsavsetninger fra kambrosilur med mye skifer og kalkstein. Det er værhardt på østsiden, men smult og med fine ankringsmuligheter i Middagsbukta på vestsiden.
Øya har vært rik på utnyttbar kalk og fram til etter andre verdenskrig ble det drevet enkel gruvedrift her, og hundrevis av familier fra Oslo, Bærum og Asker kunne legge seg til med enkle telt eller papphytter med listverk om sommeren. Det ble omsatt matvarer på «Butikken», som idag er i bruk som kystledhytte. Oppankring skjedde i Middagsbukta. I 1953 lagde filmregissøren Edith Carlmar filmen Langåra – et ferieparadis, som viser Oslo-folks bruk av Langåra og Middagsbukta på 1950-tallet.
Langåra har overveiende løvskog og god kalksteinsgrunn med frodig vegetasjon. Det er bare sporadisk forekomst av rådyr som kommer seg over sundet fra Brønnøya. Deler av Langåra er siden 2008 vernet som Langåra naturreservat. Øya har ingen private hytter, men Norsk Folkehjelp Oslo har vaktstasjon på Langåra som er bemannet med førstehjelpere hver sommer. Langåra omfatter også friareal hvor man kan campe i telt for kortere tidsrom.
Martina Gedeck
Martina Gedeck (født 14. september 1961 i München) er en tysk skuespillerinne.
Utdannelse og karrière
Gedeck vokste opp i Landshut og Berlin (fra 1971). Etter at hun fullførte Abitur i 1981 studerte hun en tid germanistikk og historie ved Freie Universität Berlin, men avbrøt dette studiet for i stedet å studere skuespill ved Hochschule der Künste.
Hun har spilt i film- og TV-produksjoner siden 1986, og fikk sitt internasjonale gjennombrudd med tittelrollen i spillefilmen Bella Martha i 2001. Hun har senere hatt viktige roller i Oscarbelønnede De andres liv (2005) og Baader Meinhof (2008).
Fylkesvei 3778
Fylkesvei 3778 går mellom Storestraum, Bygland og Krossen, Evje og Hornnes. Veien er 38,2 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 304 (Aust-Agder).
Senegal under Vinter-OL 1994
Senegal under Vinter-OL 1994. Én mannlig sportsutøver fra Senegal deltok i alpint under Vinter-OL 1994 i Lillehammer i Norge. Senegal, som deltok for tredje gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer.
Julija Levina
Julija Aleksandrovna Levina (russisk: Юлия Александровна Левина; født 2. januar 1973 i Saratov) er en russisk roer som spesialiserer seg i singlesculler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 9. Hun tok bronse i dobbeltfirer under Sommer-OL 2000.
Hugo Kolberg
Hugo Maximilian Kolberg (født 29. august 1898, død 27. februar 1979 i Hampstead i New York State) var en polsk-tysk-amerikansk fiolinist, i sin tid 1. konsertmester for Oslo Filharmoniske Orkester 1920–1925.
Han var vokst opp i Warszawa, men ble tysk statsborger da han kom til Berlin for å bli med i Berliner Philharmoniker. Han måtte forlate Berlin i 1939 på grunn av at kona var jødisk, og reiste da til USA.
Etter flytting til USA var han konsertmester under Fritz Reiner i Pittsburgh Symphony Orchestra, der han underviste ved Carnegie Mellon University. Han endte sin karrière som 1. konsertmester i Berliner Philharmoniker fra 1958 til 1963 da han falt for aldersgrensen. Hans siste periode i Berlin var å anse som en oppreisning for forfølgelse og fremmedhat som ble han til del umiddelbart før andre verdenskrigs utbrudd.
Kolberg spilte inn en rekke plater i løpet av sine år i USA.
Svømming under VM i svømmesport 2013 – 50 meter ryggsvømming kvinner
50 meter ryggsvømming kvinner var en svømmeøvelse som ble arrangert under VM i svømming 2013 i Palau Sant Jordi i Barcelona i Spania 31 juli og 1. august.
Rekorder
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:
Forsøksheat
Forsøksheat ble avholdt fra kl 10.00.
Semifinaler
Semifinalene ble avholdt kl 18.12.
Finale
Finalen ble avholdt kl 19.14.
Þulir
Þulir er navn på en kategori vise menn eller diktere i norrøn tid som noen steder settes i sammenheng med religiøs virksomhet og som kanskje var en forløper for de skalder som man hører om fra 800-tallet og utover i vikingtiden.
Peter Andreas Munch betegner i en fotnote i Det norske Folks Historie Þulir som enslags geistlige, «''som offentligt foredroge eller foresang Folket Gudelærens Myther. Dette kunde de neppe, uden at være i Besiddelse af en højere Religionskundskab end Menigmand, og neppe engang uden at være indviede i Religionens Mysterier''».
Finnur Jónsson omtaler også Þulir i boka Den islandske litteraturs historie. I omtalen av dikt som synes å være overlevert fra tiden før skaldene trådte inn i historien i første halvdel av 800-tallet, mener Jónsson at Þulir har vært en gruppe mennesker som var «ældre mænd, der sad inde med kundskaber ikke blot av historisk art, men også og navnlig om det menneskelige liv og mange grenede forhold, at de var, man kunde sige, datidens filosoffer». Jónsson mener videre at de foredro ved større festlige sammenkomster og for høvdinger og deres følge. Sannsynligvis har de gjort det i verseform, jf. det norrøne ordet Þula som er betegnelse på et langt, oppramsende dikt. Det er også kjent at en bestemt plass, en stol, i høvdingens hall benevnes som Þular stóll. Jónsson antar at Þulir var høyt ansette og betydningsfulle menn med til dels overmenneskelig åndskraft. I historisk tid fikk navnet mer betydning av trollmann.
Norges administrative inndelinger i 1585
Norges administrative inndelinger i 1585 er en oversikt over landets inndeling i ulike administrative enheter som angitt i kongebrev av 9. desember 1585.
Register paa Lensmændene udi Norge
Følgende gir en oversikt over len, underlen, fogderier og lensmenn i Norge i 1585: Note: Kongebrevet angir en summarisk liste over "Lensmændene udi Norge", hvorav man kan se at de fem første gjelder datidens hovedlen og de resterende er underlen, etc. Disse underlen, etc. er i denne oversikten fordelt på de fem hovedlene på grunnlag av samtidige kilder.
Jarinu
Jarinu er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Eremiaspheciinae
Eremiaspheciinae er en underfamilie av solitære vepser. Den blir plassert i gruppen Apoidea, som omfatter bier og gravevepser.
Levevis
Artene lever i svært tørre områder, forøvrig er biologien deres ukjent.
Systematisk inndeling
Stammene gruppen blir delt opp i er overflødige da hver av dem bare omfatter én slekt.
VM i orientering 1979
Verdensmesterskapet i 1979 var det 8. verdensmesterskapet i orientering. Mesterskapet ble arrangert i Tammerfors i Finland 2.-4. september. Dette mesterskapet var det andre orienterings-VM som ble arrangert i Finland.
Sankt Georgarmen
Dei to andre hovedarmene i deltaet er Kiliaarmen og Sulinaarmen. Sankt Georgarmen fører ca. 23% av vannet fra Donau gjennom deltaet.
Romania under Vinter-OL 1994
Romania under Vinter-OL 1994. 23 sportsutøvere, 13 menn og ti kvinner fra Romania deltok i sju grener, aking, alpint, bobsleigh, kunstløp, hurtigløp på skøyter, langrenn og skiskyting under Vinter-OL 1994 i Lillehammer i Norge. Romania vant ingen medaljer, beste plassering var en sjetteplass i aking, toer for menn.
FriBit
FriBit var en interesseorganisasjon med formål å «sikre samfunnet mest mulig kunnskap og kultur» gjennom å «jobbe for tilrettelegging av lovlig informasjonsdeling og samtidig fremme gunstige løsninger for både opphavsmenn og forbrukere». Organisasjonen jobbet med spørsmål rundt ulovlig fildeling, fri kultur og opphavsrett. FriBit ble opprettet i Oslo 24. april 2008 og startet aktivt arbeid fra oktober samme år.
Historie
Ideen om organisasjonen FriBit ble lansert våren 2008 av Daniel Perez Lund, Vegard Johannesen og Svenn-Arne Dragly som hadde et ønske om å informere om opphavsrett, kulturdeling og fildeling. I løpet av sommeren og høsten i 2008 ble det gjennomført inngående undersøkelser av de ulike partene i debatten, gjeldende lovverk og hvilke løsninger som var tilgjengelige. 21. oktober 2008 ble organisasjonen offisielt lansert med en invitasjon til et allmøte 20. november.
Pietro Canevari
Pietro Canevari eller Nie Shizong (født 1596 i Genova i Italia, død 1675 i Nanchang i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen.
FriBit
Historie
Etter allmøtet gikk mye av organisasjonens fokus over på bidrag til dokumentarfilmen Urospredere av Asbjørn Engedal og Simon Eriksen Valvik. Prosjektet Genero begynte også etter kort tid å bli ansett som et prioritert prosjekt.
Pietro Canevari
Han var oppvokst i Milano. Han trådte inn i jesuittordenen i Roma i 1622 og ble sendt til Kina i 1629. Der virket han et stort antall steder; i Hangzhou, Kaifeng, Quanzhou i Fujian og i Nanchang i Jiangxi. Under forfølgelsene i 1665 ble han først ført til Beijing og deretter ført i eksil til Kanton i 1666. I 1671 ble det mulig for ham å vende tilbake til Nanchang.
FriBit
Hovedsaker
FriBit fokuserte på å støtte copyleft-bevegelsen gjennom konkrete prosjekter og informasjonsarbeid. Organisasjonen hadde som mål å bli fremst på kompetanse om internett, delingskulturen, opphavsrett, nye forretningsmodeller og fildeling. FriBit ønsket å fremme delingskulturen og aktiv deltagelse, bl.a. med et mål om at det skal være lønnsomt for artister å benytte frie lisenser på egne verk.
FriBit har også uttalt at de jobber for personvern, nettnøytralitet og for å unngå et sensurert Internett.
Prosjekter
FriBits arbeid var prosjektorientert. Det kan enten være rene FriBit-prosjekter, eller samarbeidsprosjekter. Det største prosjektet til FriBit var Genero.
Genero
Genero er et prosjekt med mål om å skape en levedyktig plattform for forretningsmodeller basert på frie og ikke-eksklusive lisenser. Sentralt i prosjektet er et register hvor åndsverk kan registreres med en fri lisens, eventuelt også en lisens som tillater kommersiell bruk under forhåndsbestemte vilkår (Genero-lisensen).
Det internasjonale og åpne forskerprosjektet InWeave: Intellectual Wealth and Value ble startet Desember 2009 for å undersøke Which mechanisms provide society with Intellectual Wealth of the greatest value. Prosjektet er et samarbeid mellom FriBit, Norsk Regnesentral, London School of Economics og Telemarksforskning. Det skal primært undersøke de underliggende mekanismene rundt nye måter å produsere åndsverk på (Commons based peer production, CBPP), og legge til rette for delingskultur primært ved å gjøre det enklere å skape.
Genero ble tildelt 137 000 kroner av Fornyingsdepartementet gjennom utlysningen "Nettskap 2.0". Genero-prosjektet har fått støtte fra flere hold, inkludert Cory Doctorow og Biblioteklaboratoriet.
Krev svar
«Krev svar» var en kampanje som opprinnelig ble initiert av nettredaktør Anders Brenna etter at Stavanger tingrett holdt dommen i den såkalte Max Manus-saken hemmelig. Kampanjen hadde ingen fast form, men startet på twitter i form av #krevsvar, gikk over til å bli en blogg-stafett som endte med at FriBit og EFN på høsten 2009 lanserte nettsiden Krevsvar.no. Den hadde som mål å få svar fra politikerne på sentrale spørsmål om personvern, sensur, internetts fremtid og opphavsrett.
Kampanjen fikk svar fra samtlige stortingspartier, pluss Rødt, Miljøpartiet De Grønne og Norges Kommunistiske Parti. Kampanjen ble fulgt opp med et pubmøte 5. september på Gloria Flames i Oslo med tema «Vår felles digitale fremtid.». Tilstede var representanter fra partiene Rødt, Miljøpartiet De Grønne, Sosialistisk Venstreparti, Venstre, Senterpartiet, Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet.
Stopp Datalagringsdirektivet
Stopp Datalagringsdirektivet var et folkeopprør mot det planlagt innførte EU-direktivet kalt datalagringsdirektivet. Dette folkeopprøret vokste frem som blogger, på twitter, i politiske partier, i aviser med mer. Dette ble kanalisert igjennom stiftelsen Stopp Datalagringsdirektivet som ble stiftet 3. november og fikk stor medieomtale. Til nå har kampanjen samlet 8,195 underskrifter og et historisk tverrpolitisk styre. Styret hadde også deltagelse fra mange frivillige og bransjeorganisasjoner, deriblant FriBit.
FriBit deltok også aktivt i bekjempelsen av Datalagringsdirektivet på flere måter. FriBit leverte høringssvar som talte imot direktivet og talte på åpen høring i Stortinget 7. februar 2011. Organisasjonens medlemmer holdt også appeller ved folkedemonstrasjoner.
Andre prosjekter
Utover de konkrete prosjektene jobbet FriBit også med mindre prosjekter for å informere om opphavsrett, delingskultur og fildeling, blant annet ved et faktaområde på organisasjonens nettsider. FriBit har også arbeidet i forhold til skoleverket, og organisasjonen deltok ofte i paneldebatter og i nyhetsbildet i relaterte saker.
Oppløsning
Etter noen års inaktivitet ble det i 2015 bestemt av det siste styret i FriBit å gjennomføre oppløsning (nedleggelse) av foreningen. Dette krevde ifølge vedtektene vedtak på to påfølgende årsmøter med minst tre måneder mellom de to møtene. Det første årsmøtet ble avholdt 18. august og det andre 25. november 2015, der oppløsning ble vedtatt på begge årsmøtene. En liten rest av gjenværende midler ble donert til EFN, som også vil være behjelpelig med arkivering og republisering av FriBits nettsider og wiki (vil komme som fribit.kunnskapsallmenning.no i løpet av våren 2016).
U20-VM i friidrett 2018 – 4 × 100 meter stafett menn
4 × 100 meter stafett for menn under U20-VM i friidrett 2018 ble arrangert på Ratina Stadium 13 og 14. juli.
Forsøksheat
Kvalifisering: De 2 raskeste i hvert heat ( <span style="border: 1px solid #a2a9b1;padding: 0,1em 0,4em; background-color: #ccffcc">Q ) og de 2 raskeste for øvrig ( <span style="border: 1px solid #a2a9b1;padding: 0,1em 0,4em; background-color: #ddffdd">q ) gikk videre til finalen.
Finale
Resultater:
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2006 – 1500 meter kvinner
35 skøyteløpere fra 13 nasjoner deltok i konkurransen.
Marianne Auenbrugger
Sammen med søsteren Caterina Franziska var Marianne elev av Joseph Haydn og Antonio Salieri. I 1780 dediserte Haydn begge søstrene en syklus med seks klaversonater (Hob. XVI:35-39 og 20).
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2006 – 1500 meter kvinner
Rekorder
Det ble ikke satt verken ny olympisk rekord eller verdensrekord i øvelsen under lekene.
Marianne Auenbrugger
Marianne Auenbrugger led av dårlig helse og var muligens var fysisk handikappet. Hun døde av tuberkulose i 1782, bare 23 år gammel.
Til Auenbruggers minne bekostet Salieri trykking av en av hennes klaversonater, og føyde til sin egen sørgesang for sopran og klaver.
Einar Saxhaug
Han vant ett NM-gull og seks NM-medaljer på 400 meter og 400 meter hekk i perioden 1946–1949.
Saxhaug deltok i illegalt arbeid på Akers mekaniske verksted under krigen, og måtte rømme til Sverige. Han deltok i de norske militære styrkene som gikk inn i Finnmark tidlig i 1945. Han er tildelt Deltagermedaljen med rosett.
Etter krigen gikk Saxhaug inn i bilbransjen, og ble Norges mestselgende bilselger.
Mikhail Kuznetsov (padler)
Mikhail Kuznetsov (russisk: Михаил Николаевич Кузнецов; født 14. mai 1985) er en russisk padler som konkurrerer i slalåm. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 14 i C-2. Han tok bronse i samme øvelse under Sommer-OL 2008.
Wagram (Paris Metro)
Wagram er en stasjon på metroen i Paris.
Stasjonen betjener linje 3.
Den ligger nær Avenue du Wagram, som er oppkalt etter slaget ved Wagram nordøst for Wien i Østerrike, der de franske styrker under Napoléon Bonaparte vant en avgjørende seier over østerrikerne i 1809.
EM i friidrett innendørs 2002
Det '''27. EM i friidrett innendørs''' ble arrangert fra 1. til 3. mars 2002 i Ferry-Dusika-Hallenstadion i Wien i Østerrike.
Det ble satt to verdensrekorder i dette mesterskapet. Jolanda Čeplak satte ny verdenserkord på 800 meter, og Swetlana Feofanowa i stavsprang. Det ble også satt 48 nasjonale rekorder og syv mesterskapsrekorder.
60 m
Dato: 3. mars <br style="clear:left;" />
200 m
Dato: 2. mars <br style="clear:left;" />
400 m
Dato: 3. mars <br style="clear:left;" />
800 m
Dato: 3. mars <br style="clear:left;" />
1500 m
Dato: 2. mars <br style="clear:left;" />
3000 m
Dato: 2. mars <br style="clear:left;" />
60 m hekk
Dato: 2. mars
Jewgeni Petschonkin (7,50 s) kom opprinnelig på tredjeplass, men ble diskvalifisert på grunn av doping. <br style="clear:left;" />
4 x 400 m stafett
Dato: 3. mars <br style="clear:left;" />
Høydehopp
Dato: 3. mars <br style="clear:left;" />
Stavsprang
Dato: 2. mars <br style="clear:left;" />
Lengdehopp
Dato: 2. mars <br style="clear:left;" />
Tresteg
Dato: 3. mars <br style="clear:left;" />
Kulestøt
Dato: 2. mars
Sjukamp
Dato: 1.–2. mars
Sjukamp bestod av 60 meter, lengdesprang, kulestøt, høydesprang, 60 meter hekk, stavsprang og 1000 meter. <br style="clear:left;" />
1500 m
Dato: 3. mars <br style="clear:left;" />
3000 m
Dato: 3. mars <br style="clear:left;" />
60 m hekk
Glory Alozie (7,84 s) vant opprinnelig løpet, men ble diskvalifisert fordi hun ikke hadde nødvendig godkjenning fra det nigerianske friidrettsforbundet, til å stille for Spania. <br style="clear:left;" />
Høydehopp
Dato: 2. mars <br style="clear:left;" />
Stavsprang
Dato: 3. mars <br style="clear:left;" />
Lengdehopp
Dato: 3. mars <br style="clear:left;" />
Tresteg
Dato: 2. mars <br style="clear:left;" />
Carandiru
Carandiru-fengslet var et beryktet fengsel i São Paulo, Brasil. Fengslet ble designet og bygget av Samuel das Neves i 1920, og ble ansett som et pilot-prosjekt for å møte de nye kravene i straffeloven. Fengslet var i drift fra 1956 til 2002, og hadde på det meste 8000 innsatte, selv om kapasiteten var 4000 innsatte. Dette gjorde fengslet til Latin-Amerikas største fengsel.
EM i friidrett innendørs 2002
Kulestøt
Dato: 2. mars <br style="clear:left;" />
Handley gasskraftverk
Handley gasskraftverk er et varmekraftverk i Texas i det sørlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 928 MW, fordelt på 5 blokker av ulik størrelse. Operatør var tidligere energiselskapet TXU, men er nå Exelon Corp. Utstyret er bl.a levert av General Electric.
EM i friidrett innendørs 2002
Femkamp
Dato: 1. mars
Carandiru
Carandiru-massakren
I 1992 ble fengslet sted for Carandiru-massakren, der 111 fanger ble drept av 68 militærpoliti. Ingen av de militære ble drept i aksjonen. Aksjonen betraktes som en stort brudd på menneskerettighetene i Brasils historie. Massakren ble utløst av et fangeopprør i fengselet, og politiet gjorde lite før militærpolitiet i São Paulo stormet anlegget. Overlevende hevdet at politiet også skjøt mot innsatte som allerede hadde overgitt seg eller forsøkte å gjemme seg i sine celler.
Handley gasskraftverk
Kraftverket ble utbygd omkring årene 1948–1977 i mange etapper. Brenselkilden er naturgass.
EM i friidrett innendørs 2002
Femkamp
Femkamp bestod av 60 meter hekk, høydehopp, kulestøt, lengdesprang og 800 meter. <br style="clear:left;" />
Carandiru
Carandiru-massakren
Ansvarlig for aksjonen var oberst Ubiratan Guimarães. Guimarães ble opprinnelig dømt til 632 års fengsel for hans mishandling av opprør og påfølgende massakre. 16. februar 2006 ble dommen annullert fordi Guimarães overbeviste retten om at han bare fulgte ordre. Flere menneskerettighetsgrupper betegnet situasjonen som et skritt bakover og som et stort bidrag til straffefrihet for politivold. Guimarães, som også var medlem av São Paulos delstatsforsamlinger, ble myrdet i september 2006 etter å ha blitt skutt i mageregionen av en .38 kaliber pistol.
Massakren førte til at flere brasilianske innsatte dannet en gruppe kalt Primeiro Comando da Capital i 1993. Denne gruppen antas å stå bak drapet på José Ismael Pedrosa, direktør for fengselet på den tiden.
Fengselet ble revet den 9. desember 2002.
I etterkant
Drauzio Varella, en kjent brasiliansk lege, fungerte som frivillig lege i Carandiru fra 1989 til 2001 og er kjent for sitt arbeid mot aids. Han skrev boken, Estação Carandiru (norsk: Carandiru Stasjon), som beskriver hans egne erfaringer i anlegget og de ​​fryktelige forholdene de innsatte stod overfor. Boken ble senere gjort om til film (Carandiru, regissert av Hector Babenco), og begge ble høyt ansett av kritikere og publikum.
Steinar Eriksen
Han gikk realskolen og reallinjen ved Finnmark offentlige gymnas i Alta, deretter Bedriftsøkonomisk Institutt i Oslo. I 1966 vente han tilbake til Nord-Norge som disponent ved kles- og utstyrsleverandøren NOFI i Honningsvåg. Han var også tillitsmann i handelsstandens og industriens organisasjoner i Honningsvåg og i Finnmark.
Han var medlem av Nordkapp kommunestyre og formannskap 1980–1981, stortingsrepresentant for Finnmark 1981–1989, de første fire årene som vararepresentant for statsråd Thor Listau. Eriksen var medlem av Stortingets sjøfarts- og fiskerikomité 1981–1985 og Stortingets samferdselskomité 1985–1989. I 1988 tapte han Høyres nominasjon i Finnmark mot Odd Rikard Olsen med 26 mot 24 stemmer. Partiet tapte likevel sitt mandat i fylket ved stortingsvalget i 1989.
Han flyttet til Bærum mens han satt på Stortinget. Fra 1989 var Eriksen kontorsjef, økonomidirektør og fergedirektør i Vegdirektoratet. Han ble pensjonist i 2004 og flyttet til Tau i Rogaland. Eriksen opplyste i januar 2020 at han hadde meldt seg ut av Høyre.
Iron Sky
Iron Sky (finsk tittel Rautataivas) er en finsk-tysk-australsk sciencefiction-komedie fra 2012 regissert av Timo Vuorensola. Hovedrollene spilles av Julia Dietze, Christopher Kirby og Götz Otto. Filmen handler om «romnazister» som i 2018 kommer tilbake fra en hemmelig base på månen for å gjenerobre jorda.
Verdenspremieren på Iron Sky fant sted på Filmfestivalen i Berlin 11. februar 2012. I Norge hadde filmen kinopremiere 4. april samme vår.
Handling
Filmen forteller den usannsynlige historien om tyske nazister som mot slutten av andre verdenskrig skal ha gjort store framskritt i antigravitasjonsforskningen, sendt romskip til månens bakside og etablert militærbasen Schwarze Sonne («Svart sol») der. Nazistenes plan har vært å bygge en slagkraftig romflåte for å vende tilbake og erobre jorda. Handlingen foregår i 2018 da romnazistene setter planen ut i livet og angriper jorda med dunder og brak.
Produksjon
Etter suksessen med lavbudsjettfilmen Star Wreck, ville det samme filmteamet lage en ny film. Produksjonen begynte tidlig i 2006.
Iron Sky er en voldsom og fantasifull eventyrfilm og actionkomedie med en mengde spektakulære digitale spesialeffekter. Filmen har delvis retrodesign og leker med «gammeldagse» flygende tallerkner, luftskip og tysk militærestetikk fra andre verdenskrig.
Allerede før filmen var ferdig, hadde den en stor fanskare av tilhengere som også delvis bidro til utviklingen av filmen.
Filmen kan på flere måter likne exploitationfilmer innen undersjangeren nazi exploitation, altså billige underholdningsfilmer av lav kunstnerisk kvalitet som utnytter og leker med populære forestillinger om nazismen i kommersiell hensikt.
Karanteneskadegjører
En karanteneskadegjører er en ny, farlig skadegjører som tidligere ikke har hatt fotfeste i landet. I forskrift om planter og tiltak mot planteskadegjørere finnes lister over skadegjørere som det er forbudt å innføre og spre i Norge. Ethvert funn av disse artene må straks meldes til mattilsynet.
Tankevirus
Tankevirus er en selvhjelpsbok for voksne skrevet av Hanne H. Brorson. Boken anvender teknikker som er typiske for kognitiv terapi.
Om Tankevirus
Boken er en fortelling om to dager i den fiktive personen Annas liv. Boken forteller hvordan den ene dagen angripes Anna av tilsammen 13 «tankevirus» og i den andre har hun fått «psykologiske vitaminer» til å slå ned «virusangrepene».
Ifølge Ole Jacob Madsen er Tankevirus en selvhjelpsbok for voksne som anvender teknikker som er typiske for kognitiv terapi. Madsen skriver at til tross «for denne originale innpakningen er budskapet i Tankevirus på mange måter temmelig typisk for kognitiv terapi. Ved å tenke annerledes og mer rasjonelt vil man også få det bedre med seg selv.»
Boken bruker en grunnleggende analogi mellom psyken og kroppen gjennom metaforen «ditt psykologiske immunforsvar». Madsens peker på at ifølge Brorson har psyken «en vanskeligere oppgave enn kroppen med å takle utfordringer siden «det psykologiske immunforsvaret» i større grad må lære seg å differensiere mellom bagateller og livsviktige opplevelser» mens vi kan stole på at kroppens automatiske immunforsvar klarer seg selv. Madsen skriver at Brorson etablerer «en retorisk formålstjenlig, fysiologisk forståelsesramme som menneskers problemer plasseres i: «Tankevirus er nesten umerkelige mekanismer som angriper måten du tenker på.»»
For å vise hva psyken må lære å lokalisere beskriver Brorson over et dusin av disse «tankevirusene», som for eksempel vær «perfekt-viruset, katastrofeviruset, tenk hvis-viruset,» osv. For å lære psyken å bekjempe disse «tankevirusene» bruker Brorson «psykologiske vitaminer» som metafor for å vise hvordan tankemønstre kan endres. «A-vitaminet (avsløringsvitaminet), D-vitaminet (diskusjon), A2-vitaminet («Ikke tenk på en ananas!»)» er eksempler på Brorsons «psykologiske vitaminer».
Madsen skriver videre at den «kognitive selvhjelpen Anna lærer er imidlertid utelukkende innrettet på at Anna skal ha det best mulig med seg selv» og videre hvordan «den essensielle moralske dimensjonen i selvhjelpslitteraturen er terapeutisk framfor etisk.»
Anmeldelser
Per Vaglum anmeldte boken i Tidsskrift for Den norske legeforening og påpekte at boken med sine 59 sider først og fremst var veldig kort, nærmest et essay i lengde. Vaglum mente at «[b]ruken av virus- og vitaminmetaforene er dessverre ikke så velvalgt for et medisinsk publikum» siden vitaminer ikke kan bekjempe virus. Han viste til at boken falt inn under kategorien «selvhjelpslitteratur», og skrev: :"«Problemet med å anbefale bøker som denne til pasienter som har psykiske lidelser med funksjonssvikt, er at pasienten kan oppleve det som enda et nederlag når selvhjelpsboken ikke virker. For kompliserte menneskelige problemer finnes det alltid enkle forslag til løsninger, som dessverre nesten alltid er feil. I det psykoterapeutiske møtet mellom lege og pasient er det heldigvis flere virksomme bestanddeler enn tankevitaminer: lege-pasient-relasjonen, livsløpsperspektivet, hjemmeoppgaver og hjelp til å oppdage automatisk repeterte relasjonsmønstre og ubevisste motiver og konflikter som kan vedlikeholde negative tankemønstre.»." Psykologspesialist Therese Brask-Rustad anmeldte boken i Tidsskrift for Norsk Psykologforening og omtalte den som en populærvitenskapelig fremstilling av hvordan vi oppfatter verden. Brask-Rustad skrev at for «behandlere og pasienter som har lest om kognitiv terapi, er dette humoristiske og gjenkjennelige illustrasjoner av grunnleggende negative antakelser eller negative automatiske tanker». Hun skrev at boken gir små tips om hvordan man kan øke aksept av at tanker er kun tanker og hvordan man kan trene seg opp i å stille seg spørrende til egne tanker og antagelser før man trekker konklusjoner. Brask-Rustad skrev: "«Bokens språk gjør den lett tilgjengelig uten noen psykologiske forkunnskaper, og det nette formatet gjør at den lett passer inn i håndvesken eller en litt sjenerøs jakkelomme. For mange kan dette være et trivelig reisefølge – og til ettertanke – på en togtur av en times varighet eller så!»"
Priser
Prosjektet «Mindre Tankevirus – mer hverdagsglede» i regi av Rådet for psykisk helse bygger på boken Tankevirus og vant Helseprisen 2016.
Roland Nilsson
Hans posisjon på fotballbanen var høyreback. Han fikk tilsammen 116 landskamper for, og er med det den spilleren med nest flest landskamper etter Thomas Ravelli.
Klubbkarriere
Nilsson begynte sin seniorkarriere hos sin hjembys toppklubb Helsingborgs IF i 1981 hvor han spilte i to år før han meldte overgang til IFK Göteborg i 1983. Denne perioden var IFK Göteborgs storhetsperiode, og klubben deltok i flere europacuper, hvor de blant annet vant UEFA-cupen 1981/82 og UEFA-cupen 1986/87. Etter å ha spilt over 120 kamper og vunnet én europacupmedalje og tre seriemesterskap meldte han i desember 1989 overgang til den engelske klubben Sheffield Wednesday under manager Ron Atkinson, i det som skulle bli én av tre opphold i engelsk klubbfotball.
Hans første sesong med klubben endte med nedrykk fra den øverste divisjonen, men Nilsson valgte å bli i klubben og ble en favoritt blant klubbens tilhengere med sitt spill i årene som kom. Blant annet var han en sterk bidragsyter til at Sheffield Wednesday vant Den engelske ligacupen i 1991 og at klubben spilte finalene både i ligacupen og i FA-cupen i 1993. I tillegg gjorde dette at klubben fikk spille europacupkamper for første gang på 30 år. I januar 1994 offentliggjorde Nilsson at han ville dra hjem til Sverige, men ble overtalt av Sheffield Wednesdays manager Trevor Francis om å bli i klubben til vårsesongen sluttet.
Etter å ha spilt over 150 kamper for Sheffield Wednesday dro han tilbake til Helsingborgs IF, hvor han spilte i tre sesonger uten å vinne noe annet enn andreplasser både i Allsvenskan og i cupen. Han vant for øvrig Guldbollen som Sveriges beste fotballspiller i 1996. I 1997 dro han igjen til England, men denne gang til Coventry City under manager Ron Atkinson, som også hadde kjøpt han til Sheffield Wednesday i 1989. Til tross for at han da var 33 år var han likevel ikke en av de eldste i klubben med spillere som Steve Ogrizovic, Kevin Richardson sent i 30-årene og Gordon Strachan som var 40 år.
I denne perioden slet klubben sportslig, men Nilsson fikk likevel spilletid av både Atkinson og senere av den nye manageren Strachan. I 1999 dro han tilbake til Helsingborgs IF hvor han var i to sesonger uten å få nevneverdig spilletid.
Landslagskarriere
Nilsson fikk sin landslagsdebut for i en kamp mot  den 16. mai 1986. Hans første landslagsturnering var Sommer-OL i Seoul i 1988. Han deltok også i VM i fotball 1990 som ble arrangert i Italia, men dette mesterskapet ble for Sveriges del betegnet som fiasko da de tapte alle de innledende gruppekampene mot henholdsvis, og. Sverige gjorde det likevel bedre under EM i fotball 1992 arrangert på hjemmebane, da landslaget spilte seg til en plass i semifinalen som de tapte mot. Nilsson spilte for øvrig alle Sveriges kamper under begge disse mesterskapene.
Han spilte også alle kampene under VM i fotball 1994 som ble arrangert i USA, og var en sterk bidragsyter til at Sverige endte opp på en overraskende bronseplass etter å ha vunnet bronsefinalen mot. Nilssons siste mesterskap var EM i fotball 2000, hvor kun spilte en halv omgang i Sveriges åpningskamp mot. Hans siste og 116de landskamp for Sverige kom den 11. oktober 2000 mot.
Trenerkarriere
Etter at hans periode i England var over dro han tilbake til Helsingborgs hvor han var klubbens ungdomstrener i noen måneder, før han i desember 2002 ble tilbudt trenerjobben i den svenske klubben GAIS. Her tilbragte han tiden frem til oktober 2007, da han ble presentert som ny hovedtrener i Malmö FF etter Sören Åkeby, en kontroversiell overgang siden Malmö er en rivaliserende klubb av Nilssons moderklubb Helsingborgs IF.
Maria Tudor, dronning av Frankrike
Maria Tudor (engelsk Mary Rose Tudor) (født 18. mars 1496, død 25. juni 1533) var en yngre søster av Henrik VIII av England og dronning av Frankrike ved sitt kortvarige ekteskap med Ludvig XII. Etter at den franske kongen døde giftet hun seg med Charles Brandon, 1. hertug av Suffolk.
Dronning av Frankrike
Maria var det femte barnet til Henrik VII av England og Elizabeth av York, og den yngste som overlevde barndommen. Hun og hennes bror Henrik VIII st hverandre nær da de var barn – han døpte sin datter, den framtidige dronning Maria (Mary) etter henne og krigsskipet «Mary Rose» ble også navngitt i hennes ære.
Maria var i sin ungdom kjent som den vakreste prinsessen i Europa, og i desember 1507 ble hun forlovet med Karl av Burgund, den senere tysk-romerske keiseren. Imidlertid da de politiske alliansene blant de europeiske maktene endret seg førte det til at ekteskapet ikke ble gjennomført. Isteden forhandlet kardinal Thomas Wolsey fram en fredsavtale med Frankrike og den 9. oktober 1514 da hun var 18 år gammel ble hun gift med den 52 år gamle kong Ludvig XII i Abbeville. Til tross for to tidligere ekteskap hadde ikke den franske kongen noen sønn og var opptatt av å skaffe seg en mannlig arving, men han døde fra henne den 1. januar 1515, kun tre måneder etter at han hadde giftet seg med henne, etter sigende slitt ut av sine anstrengelser sammen med henne i soverommet. Ekteskapet førte ikke til at dronningen ble gravid, og til tross for det kortvarige ekteskapet pleide de engelske samtidige ofte å referere til henne som «dronning av Frankrike».
Hertuginne av Suffolk
Maria hadde vært ulykkelig i sitt ekteskap med den franske kongen, rimelig nok med tanke på den store aldersforskjellen, men også for at hun allerede var forelsket i Charles Brandon, 1. hertug av Suffolk. Henrik kjente til sin søsters følelser, men han ønsket også at et framtidig ekteskap også skulle være til hans fordel. Da han sendte Brandon for å hendte henne tilbake til England å slutten av januar 1515 fikk han hertugen til å love at han ikke ville fri til henne. Imidlertid giftet paret seg i all hemmelighet i Frankrike den 3. mars 1515. Teknisk sett var dette forræderi ettersom han hadde giftet seg med en kongelig prinsesse uten Englands konges tillatelse. Kong Henrik var rasende og kongens råd insisterte at Brandon skulle bli fengslet eller henrettet, men megling fra Wolsey og kongens egen hengivenhet for sin søster og Brandon førte til at ekteparet slapp unna med en stor bot. Paret ble offisielt ektet den 13. mai 1515 ved Greenwich Palace.
Etter bryllupet tilbrakte Maria det meste av tiden ved hertugens landlige sete ved Westhorpe Hall i Suffolk. Hun og Brandon fikk tre barn:
Forholdet mellom Henrik VIII og Maria ble anstrengt på slutten av 1520-tallet da hun motsatte seg kongens forsøk på å oppheve sitt ekteskap med dronning Katarina av Aragón som Maria hadde kjent i mange år. Hun hadde utviklet en sterk mistro til den framtidige dronning Anne Boleyn som hun først hadde blitt kjent med i Frankrike gjennom dennes søster Mary Boleyn.
Maria døde ved Westhorpe den 25. juni 1533 og ble til begynne med gravlagt ved klosteret ved Bury St Edmunds i Suffolk. Hennes kropp ble senere flyttet til den nærliggende St. Mary's Church da klosteret senere ble ødelagt i forbindelse med oppløsningen av Englands klostre.
Quai de la Gare (Paris Metro)
Quai de la Gare er en stasjon på metroen i Paris.
Stasjonen betjener linje 6.