cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Langå
Bjæverskov i dag
Langå har jernbanestasjon med stopp for DSBs intercitytog mellom Aalborg og København, og for Arrivas tog mellom Aarhus og Struer. Byens skole heter Langå Skole, og dekker 1. til 9. klasse, og har i underkant av 500 elever. Byen har et stort kulturhus med bibliotek, lokalarkiv, museum, aktivitetshus m.m., og et idrettssenter med sportshall, friluftsbad, treningssenter og mange idrettsforeninger. Sørøst i byen ligger Langå Camping, og sør for byen ligger eikeskogen Langå Egeskov. I elven Gudenå er det gode fiskemuligheter, og også Langå Sø gir muligheter for naturopplevelser.
De siste tiårene har byen vært preget av «butikkdød», og Randers (15 minutter unna med bil) har tatt mye av handelen. Byen jobber med å fornye seg og holde liv i handelsnæringen, blant annet med Foreningen Langå i Udvikling, og trenden har i noen grad snudd.
Carnegie Medal
Historie
Ivan Southall fra Australia ble i 1971 den første ikke-brite til å vinne prisen. Senere har Margaret Mahy fra New Zealand vunnet prisen to ganger, i 1982 og 1984. Etter at prisvedtektene ble endret, ble Sharon Creech fra USA den første fra et ikke-samveldeland til å motta prisen i 2002.
I forbindelse med feiringen av prisens 70-årsjubileum i 2007 ble det arrangert en publikumsavstemning om «The public’s favourite winner of all time», med utgangspunkt i en liste med 10 av de beste bøkene. Avstemningen ble vunnet av Philip Pullmans Det gylne kompasset (1995), som er første bok i Den mørke materien-trilogien.
Liste over vinnere
Siden 2007 angis året da prisen ble delt ut som prisåret. Tidigere ble bøkenes utgivelsesår angitt som prisår, selv om prisen ble delt ut året etter.
Tripoli (Hellas)
Tripoli (gresk: Τρίπολη, Trípoli, tidligere Τρίπολις, Trípolis; tradisjonelt Τριπολιτσά Tripolitsa) er en gresk by som ligger sentralt på Peloponnes. Det er hovedstaden i den regionale enheten Arkadia og senteret for kommunen Tripoli. I år 2001 hadde Tripoli 25 570 innbyggere, med hele kommunen, 28 976.
Historie
I middelalderen var stedet kjent som Drobolitsa, Droboltsá, eller Dorboglitza, enten fra gresk Hydropolitsa («Vannbyen») eller kanskje fra sørslavisk for «Sletten med eiketrær».
Det moderne Tripolis ble opprettet i 1770 i nærheten av ruinene av de antikke byene Pallantion, Tegea, og Mantinea, derav navnet Tripoli, Τρίπολις = τρεις πόλεις ,«tre byer». Før den greske selvstendighetskrigen hadde byen det tyrkiske navnet «Tripoliçe», og tjenestegjorde som et av de osmanske administrative sentrene på Peloponnes. Byen hadde da en stor innflyttet muslimsk bosetning, men også et relativ stort jødisk samfunn. Tripolis var et av hovedmålene for de greske opprørerne som stormet byen den 17. oktober 1821, fulgt av beleiringen av Tripoli. Grunnet tyrkernes tidligere grusomheter gikk grekerne som hevn målrettet etter den muslimske befolkningen og massakrerte samtidig den jødiske. Ibrahim Pasha gjenerobret byen den 22. juni 1825, men da hadde grekerne forlatt byen. Før Pasha evakuerte fra Peloponnes tidlig i 1828 sørget han for å ødelegge byen og rive ned dens murer.
I det nye og uavhengige Hellas ble Tripolis et betydelig senter.
Geografi og klima
Tripolis er lokalisert sentralt på Peloponnes på en bred bergslette omtrentlig ved 650 meter oppe. Tripolis er omgitt av fjell kledd med skog på alle kanter. Det høyeste fjellet er Mainalon i nordvest. Sørvest for sletten besto tidligere av våtområder som i dag har blitt drenert og omgjort til jordbruksland. På grunn av byens lokalisering i innlandet og dens høyde, har Tripoli en overgangsklima mellom Middelhavet og den kontinentale med tørre og varme somre og kalde vintre. Snø kan falle flere ganger mellom sent i oktober og tidlig i april. Sommertemperaturene kan gå over 40 grader celsius (største noterte er 44 greader) og vintertemperaturene kan gå ned mot 10 grader.
Utsja
Utsja (russisk: Уча́) er ei elv i Moskva oblast i Russland. Den er ei venstre sideelv til Kljazma.
Utsja er 42 km lang, med et nedslagsfelt på 605 km². Den renner gjennom byene Pusjkino og Ivantejevka, og munner ut i Kljazma ved byen Sjtsjolkovo.
Roger Berntsen
Roger Berntsen (født 24. oktober 1979 i Farsund) er en norsk siviløkonom og finansalytiker som siden 2006 har hatt stillingen som analysesjef i forretningsbanken Netfonds.
Szandra Lajtos
Szandra Lajtos (født 22. juli 1986) er en ungarsk skøyteløper som konkurrerer i kortbaneløp. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hun ble nummer 6 på stafetten.
Vanlig ulv
Vanlig ulv (Canis lupus lupus) er en av mange beskrevne underarter av ulv (C. lupus), på linje med for eksempel tamhund (C. l. familiaris) og dingo (C. l. dingo).
Roger Berntsen
Berntsen tok artium ved Eilert Sundt videregående skole i 1998 og ble i 2003 utdannet siviløkonom ved Handelshøyskolen BI. I 2006 ble han ansatt som analysesjef i forretningsbanken Netfonds.
Han har siden blitt kjent for sine «spådommer» om den fremtidige utviklingen på Oslo Børs og i andre markeder, med flere ukentlige utspill i aviser, TV-sendinger og paneldebatter. Han har bemerket seg som en nokså radikal analytiker ved at han til stadighet foreslår alternative strategier i et forsøk på å slå markedet. Før børsnedgangen på Oslo Børs i januar 2008 gikk han flere ganger ut og advarte om en forestående resesjon i amerikansk økonomi, som ville få ringvirkninger i norsk økonomi. Etter at han traff godt på dette, har Berntsen vært en gjenganger i aviser som Dagens Næringsliv og Finansavisen med kommentarer om alt fra Norges Banks styringsrente til verdensøkonomiens konjunktursvingninger.
Vanlig ulv
Anetre
Ulv (C. lupus) er egentlig et artskompleks, noe treet under demonstrerer. Man er fortsatt ikke sikker på hvor artsgrensen går, i det både himalayaulv og asiatisk ulv kan vise seg å være selvstendige arter. Man er imidlertid rimelig sikre på, at haplogruppe-1 og haplogruppe-2 tilhører arten ulv. I øyeblikket regner man også med de to nevnte taxa.
Utbredelse
Vanlig ulv er utbredt på taigaen i Palearktis. De største bestandene finner man i Russland og det nære Sibir. Foruten der finnes det også levedyktige bestander av vanlig ulv i Øst-Europa og andre land i Asia. Herunder også noen genetiske varianter.
I Norden har Finland og Sverige de største populasjonene av vanlig ulv. I Norge er kjerneområdet de store skogområdene i grensetraktene mot Sverige, øst for Glomma i fylkene Innlandet, Viken og Oslo.
I skandinavisk folketro har ulven vært et symbol på trussel og fare. Historisk hadde Norge en bestand på flere tusen dyr, men ulven ble nærmest utryddet i Skandinavia på 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet. Trolig overlevde kun et fåtall dyr.
Den sparsomme bestanden og områdets geografiske beliggenhet gjør at den sør-skandinaviske ulvebestanden plages av innavl, siden tilførsel av nytt blod bare kan skje naturlig via Finland. Dette har imidlertid vist seg vanskelig så langt, selv om det finnes eksempler på at russisk migrasjon via Finland..
Beskrivelse
Vanlig ulv er sosiale rovpattedyr som danner flokker og hevder revir. Flokken består et alfapar (lederhann og ledertispe) og deres nærmeste avkom og eventuelt fjorårsavkom. Alfaparet er normalt de eneste som formerer seg.
Den vanlige ulven blir normalt ca. 65–75 cm (hanner kan bli opp mot 90 cm) i skulderhøyde og veier gjerne omkring 30–50 kg (typisk 40 kg i Norge/Sverige). Tispene er noe mindre (ca. 80-85 % av hannen). Den største ulven man kjenner til i Norge veide ca. 65 kg da den ble drept (Ref.: Norsk Skogmuseum).
Vanlig ulv har en langstrakt kropp og forholdsvis lange lemmer og mer eller mindre gule øyne. Den har tett pels med variabel farge, der grå er grunnfargen i forskjellige nyanser. Den har også innslag av hvitt, sort og rødbrunt til gulbrunt. Haletippen er sort og halen kraftig og buskete. Leggene er lysere (nærmest hvite) enn kroppen. Hos den norsk-svenske ulvestammen har alle individene et mørkere bånd ned langs forsiden av forbeina.
Lokale varianter
Hvorvidt disse varietetene faktisk er varieteter eller egne underarter er omdiskutert. De har tidligere blitt sett på som egne underarter av ulvarten, men ny forskning peker i retning av at de egentlig er vaieteter av vanlig ulv. De listes derfor opp her som det.
Matvaner og ernæring
Ulv kan overleve på ca. 1,6-1,7 kg mat i døgnet, men for å kunne reprodusere seg, må den ha minst 2,25 kg. Amerikanske estimater sier imidlertid at ulver i snitt spiser ca. 4,5 kg mat i døgnet. Ville ulver spiser sjelden hver dag. Det går som regel dagevis mellom hvert måltid. Når de først spiser, kan de fortære opp mot 9–10 kg i ett måltid. Ulven jakter i hovedsak på byttedyr som er betydelig større enn dem selv, som elg, bisonokse, moskusfe og hjort, men om det er liten tilgang på slike dyr tar de også mindre dyr. I Minnesota (ca. 2 500 ulver) spiser hver ulv i snitt 15-20 hvithalehjort hvert år.
I Norge er elg hovedbyttet for ulven, men den tar også rein, rådyr, sau, storfe, rødrev, bever og mye annet. Ulven er ganske fleksibel med hensyn til kosten. Den jakter i flokk for å nedlegge store dyr, eller alene for hare eller annet småvilt. Det hevdes at den er «skogens renovatør», i og med at den primært tar svake og syke dyr, og derfor holder bestanden av byttedyr i «god form». Forskning viser at ulven er en effektiv og rasjonell jeger. Den jakter på bytte som gir mest igjen for innsatsen. I Norge har det vist seg at elgkalver utgjør omkring 70 % av kostholdet. Resten fordeles over gruppene med en overvekt av drektige elgkuer og eldre elgkuer.
Mye tyder på at ulven som toppredator kan gi positive ringvirkninger i biotopen den lever i, gjennom å påvirke adferden hos byttedyrene og å regulere mengden av dem. I Yellowstone ble 31 kanadiske ulver satt ut på midten av 1990-tallet, idag er antallet ca. 500-600. Tallet på elg, som er hovedbyttet, har gått ned, men frykten for ulv holder også elgen borte fra elvebredder og åpne sletter, slik at forskjellige løvtrær og busker har fått anledning til å gro opp. Dette har gitt positive ringvirkninger for fugler og andre dyr. Ulvene har dessuten mer enn halvert prærieulvbestanden, noe som er positivt.
Konflikter
I Norge slippes mer enn 2 millioner sau på utmarksbeite i 3–5 måneder i sommerhalvåret. Vegetasjonen i utmark er en billig ressurs, og de færreste saueeiere har stort nok innmarksareal til at de kan la besetningen gå der om sommeren, og i tillegg produsere nok vinterfôr. Bruken av utmarksbeite er derfor en forutsetning for norsk sauehold slik det er i dag.
Ulv kan i noen tilfeller ta beitedyr, selv om elg regnes som hovedføden på våre breddegrader. Det er også et kjent scenario, at unge streifulver på leting etter en make og et revir, ofte nedlegger flere dyr enn den trenger, såkalt overskuddsdreping. Overskuddsdreping kan gå hardt utover bestanden av sau i utsatte områder, noe som kan føre til store økonomisk tap og mye ekstraarbeide for den enkelte saueeier. Sånt fører ofte til konflikt. Det gjør også det faktum, at ulven konkurrerer med storviltjegere om hjortedyr. Det har ført til, at blant annet bonde- og skogeierorganisasjonene og Norges Jeger- og Fiskerforbund har ytret ønske om drastisk å redusere eller utrydde bestanden av ulv i Norge.
Frontignan
Frontignan er en kommune i departementet Hérault i regionen Occitanie sør i Frankrike.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Frontignan
Vanlig ulv
Frykten for ulv
I folketroen i Skandinavia har ulven tradisjonelt vært selve symbolet på trussel og fare gjennom mer enn 1 000 år. I dag hører vi om foreldre som er redde for å sende barna alene på skolen og om voksne mennesker som ikke tør bruke utmarka i frykt for ulven, og bøndene tilskriver ulven drap på så meget bufe at overslagene avvises heftig motstand fra zoologer som mener at tallene er hinsides virkeligheten.
Men er ulven virkelig så farlig for mennesker?
Joda, både ulv og andre rovpattedyr har potensial til å være farlige for mennesker, men ikke i en slik grad den gjerne framstår i folketroen. Frykten for ulv må nok for en stor del tilskrives at manges forestillinger om ulvens vaner og væremåte har sine røtter i eventyr og skrøner. Som følge av dette har det bestandig versert skrekk- og eventyrlignende historier om folk som enten er blitt drept eller angrepet av ulv. I så måte kan eventyret om «Rødhette og ulven» stå som et eksempel. Barn har gjerne fått høre disse fortellingene i en alder der de lett lar seg skremme og påvirke. Frykten for å bli spist av ulv har så blitt sittende igjen som en naturlig del av den menneskelige forsvarsmekanisme. Man skal være klar over at mange av de nifse eventyrene og skogens farer som foreldre fortalte sine barn, tjente til å skremme dem fra å vandre rundt på egen hånd og gå seg vill, eller å falle i seksualforbryteres vold – men uten å foregripe den seksuelle oppdragelse i for ung alder.
Ulven forsvinner
På begynnelsen av 1800-tallet var ulvebestanden i Skandinavia stor og levedyktig (størst i Norge), men antallet ble sterkt redusert fram mot midten av århundret. Den sterke avgangen skyldes flere faktorer: Frykt for ulv i befolkningen, ulvepest som slo til rundt 1840 og statlige utryddningskampanjer med innførsel av skuddpremie på flere rovdyr og store rovdyrbestander fra 1845. Sammen med økt jakt på elg, rådyr og hjort og et generelt større press på utmarka, førte dette til at de viktigste byttedyrsbestandene også ble redusert. Nedgangen i ulvebestanden fortsatte til ulven forsvant en gang på 1960-tallet.
Migrering fra Russland via Finland
Omkring 1970 ble ulven fredet i Skandinavia. Da var den nærmeste ulvebestanden i Russland (Sovjetunionen). Dyr fra disse populasjonene migrerte til Finland og dels til Finnmark. En livskraftig finsk/russisk bestand etablerte seg sørøst i Finland, og fra denne kunne en ny skandinavisk bestand bygges opp. Problemet var at ungulver på vandring først måtte gjennom store reindriftsområder, der de «forsvant» til tross for fredningen. Dette skjedde flere ganger, og i desperasjon startet svenske myndigheter og organisasjoner Projekt-VARG. De anbefalte utsetting av ulv i Dalarna og Värmland. Prosjektet inngikk i 1977, etter en del bråk og uenighet.
Ny etablering i Norge/Sverige
Mot slutten av 1970-tallet dukket det opp flere ulver i Norge/Sverige, blant annet den kjente Vegårsheiulven. Det første ulveparet etablerte seg på svensk side av grensen, like øst for Finnskogen. Mange koblet denne hendelsen med Projekt-VARG, og det ble satt ut rykter om at disse ulvene var satt ut med hensikt. Til tross for et stort reproduksjonspotensial (30% pr år) forble denne lille bestanden lite livskraftig som følge av innavl, inntil en ny finsk/russisk hannulv kom til med friskt blod. Dette ga en sterk bestandsøkning utover på 1990-tallet. Senere har bestandsutviklingen stagnert noe. Noen mener det skyldes tyvjakt. I 2004 var det imidlertid rekordyngling.
Revitalisering og avskyting
Ulvestammene i Norge/Sverige er svært utsatt på grunn av innavl. Ønsker man å unngå dette må bestanden vitaliseres gjennom tilførsel av nytt blod. Dette har bare skjedd gjennom migrering fra Finland, men i alt for få tilfeller til å sikre genpoolen for framtiden. I så måte er den siste kjente fremgangsrike hendelsen fra 1992, selv om flere nye ulver har forsøkt å få innpass.
I januar 2002 slo en finsk/russisk hannulv, med tilnavnet «John», seg ned i Nord-Sverige, midt i et reinbeiteområde. Det ble det naturlig nok stor misnøye med. Myndighetene satte inn mange ressurser for å hindre at ulven forvant, men 15 måneder senere ble radiosenderen stille. . Tidlig i 2005 dukket det opp tre finsk/russiske ulver i Nord- og Midt-Sverige, deriblant én som holdt til nær Sundsvall og en hannulv som markerte revir nær det lille tettstedet Ringvattnet, der den hadde lagt sin elsk på ei hundetispe. I midten av februar (2005) ble den tredje av disse ulvene skutt nær Pajala i svensk Lappland, samme dag som det ble gitt fellingstillatelse på Ringvattnetvargen. Den ble skutt to dager senere.
Norsk ulvepolitikk
Ulven har i de senere årene fått stadig mer oppmerksomhet internasjonalt. Flere og flere land vedtar vernetiltak for å sikre dette rovdyrets framtid, men politiske vedtak er ikke alltid nok. I historisk perspektiv har det gjennomgående vært slik at der ulven er kommet i konflikt med mennesker, har den tapt, fordi mange tar loven i egne hender når ulven går dem i næringen.
Gjeldende norsk ulvepolitikk ble vedtatt våren 2004 og går ut på at ulven gis et leveområde øst for Glomma opp til Rendalen og hele Østfold og Oslo og Akershus bortsett fra kommunene Hurdal, Eidsvoll, Nannestad, Gjerdrum og deler av Nittedal. Innenfor denne ulvesonen skal ulv ha prioritet, mens det ikke skal tillates etableringer av revir utenfor dette området.
Den 6. januar 2005 bestemte Direktoratet for naturforvaltning å sette i gang lisensjakt på til sammen fem ulver i Hedmark. Før denne fellingen kom i gang, regnet forskerne med at det bare fantes rundt 20 ulver på helnorsk territorium. Direktoratet vurderte det slik at felling av disse fem ulvene ikke vil true bestandens overlevelse. Fra vernevennenes side ble det innvendt at direktoratet ikke hadde lagt frem noen faglige analyser som kunne understøtte dette argumentet.
Favrskov kommune
Favrskov kommune er en ny dansk kommune i Region Midtjylland opprettet ved region- og kommunalreformen i 2005–2007. Den ble dannet ved å slå sammen de tidligere kommunene Hadsten, Hammel, Hinnerup, Hvorslev og de tre sørligste sogn av Langå kommune.
Vanlig ulv
Norsk ulvepolitikk
Ulvesonen er en verne, - og forvaltningssone, - hvor det er en målsetning om at hele bestanden av ulv i Norge skal holde seg.
Favrskov kommune
Kommunen har fått navn etter Favrskov hovedgård, som ligger vest for Hadsten.
Siden 2018 utgis lokalavisen Favrskov som ukeavis i kommunen.
Vanlig ulv
Norsk ulvepolitikk
En samlet norsk naturvernbevegelse klagde på vedtaket om lisensjakt umiddelbart etterpå, men Miljøverndepartementet opprettholdt direktoratets avgjørelse. Blant klagerne var Norges naturvernforbund,WWF-Norge og Foreningen våre rovdyr.
Se ulv i Norge
I Norge kan du se ulv ved dyreparkene.
Permafrost
Permafrost er definert som område der MAGT, gjennomsnittlig årlig bakketemperatur (mean annual ground temperature)  ligger under trykksmeltepunktet i minst to år på rad. Dette tilsvarer som oftest områder der MAAT, gjennomsnittlig årlig lufttemperatur (mean annual air temperature) , er −2 °C eller kaldere.
I Norge er det typisk permafrost i høyfjellet og på Svalbard. Årsmiddeltemperatur på -5 °C eller lavere antas å være en forutsetning for dannelse av kontinuerlig permafrost. Diskontinuerlig permafrost forekommer med lufttemperatur omkring -5 °C til -1 °C, mens sporadisk permafrost dannes i områder opp til 0 °C. I tillegg til lufttemperaturen har andre klimabetingelser (utstråling, sol og vind) og jordbunnens egenskaper (blant annet varmeledningsevne og varmekapasitet) betydning for dannelse og opprettholdelse av permafrost.
Utbredelse
På den nordlige halvkule består omkring 25 % – 23,000,000 km² av landområdene av permafrost. På den sørlige halvkule er det derimot kun 174,000 km². Vi finnes også permafrost på større fjell i hele verden, som for eksempel Mount Kenya, Kilimanjaro, Ruwenzori og på høyslettene i Tibet. Videre er mesteparten av det nordlige Alaska, Sibir og Canada dekket av permafrost.
Inndeling
Det finnes tre hovedtyper permafrost, egentlig bare definert etter hvor mye permafrost det er i et område:
Sporadisk permafrost
Sporadisk permafrost finnes i områder som egentlig er for varme for å ha permafrost. Disse telelagene er ofte mindre enn 30 meter tykke og er den vanligste typen permafrost på Norges fastland. Men lokale forhold gjør at det likevel er isolerte flekker med permafrost. Typisk er dette i myrområder, som palsmyrer. Dette finner vi mange steder i Norge, f.eks. på Dovre eller i Jotunheimen, rundt 300 til 400 meter lavere enn der vi finner diskontinuerlig permafrost. Massene hvor vi finner den sporadiske permafrosten har en temperatur fra −2 til 0 °C.
Diskontinuerlig permafrost
Diskontinuerlig permafrost finner vi i Jotunheimen, på Dovre, i Sølen og andre steder i Sør- og Nord-Norge. Dette er områder med mye permafrost, men som ofte vil være avbrutt av områder uten. Områdene med diskontinuerlig permafrost har en typisk massetemperatur mellom −2 og −6 °C.
Kontinuerlig permafrost
Kontinuerlig permafrost finnes særlig Svalbard. Dette er steder der permafrosten er over alt bortsett fra enkelte steder. På Svalbard f.eks. er det bare under de store isbreene det ikke er permafrost. Her er permafrosten 100 meter tykk ved kysten mens den er 400 til 500 meter tykk i fjellområdene. De tykkeste lagene med permafrost finner vi i Sibir, hvor frosten går ned mot 1,5 km. Årsaken til at ikke permafrosten går dypere er den geotermiske oppvarmingen, kjent som geotermi. Varme fra jordas indre gjør at permafrosten tiner når den kommer dypt nok.
Aktivt lag
Hver sommer smelter det øverste laget i permafrosten. Dette kalles det aktive laget og vil ha forskjellig tykkelse avhengig av hvordan det lokale klimaet er. Tykkelsen kan variere kraftig. Under det aktive laget går grensen hvor jorden ikke påvirkes av overflate temperaturen. Denne dybden kalles gjerne den kritiske dybden.
Landformer
Permafrosten gir opphav til en mengde landformer. De kan være:
Karen (folkeslag)
Karen er et folkeslag og en fjellstamme i Burma (ca. 3 500 000 mennesker) og Thailand (ca. 400 000), av en total befolkning på 7 millioner. Karenfolket stammer opprinnelig fra Tibet. De har kjempet for uavhengighet fra Burma siden 31. januar 1949, og denne dagen er derfor folkets «revolusjonsdag».
Permafrost
Infrastruktur i permafrostområder
Bygging i permafrostområde kan være ei utfordring, f.eks. må alt av kabler og vannrør gå over bakkenivå for ikke å bli pressa opp av permafrosten og alle oppvarma bygg må plasseres på peler over bakkenivå så varmestråling ikke smelter permafrosten i løsmassene under. Og pelene må være lengre ned i grunnen enn det aktive laget er tykt. På Grønland løser de problemet på en annen måte, ved å sette opp bygg på berggrunn.
Karen (folkeslag)
Karenfolket er et sinotibetanskspråklig etnisk folkegruppe som bor hovedsakelig i sørlige og sørøstlige Burma. De utgjør rundt 7 prosent av Burmas befolkning på rundt 50 millioner mennesker. Et stort antall karenfolk bor også i Thailand, de fleste langs grensen av Burma. Karenfolket er ofte forvekslet med «rødkarenfolket» eller karenni. En undergruppe av karenni, padungstammen fra grenseområdet mellom Thailand og Burma, er kjent for de halsringene som kvinnene bærer. Legender hos karenfolket viser til en «elv av rennende sand» som forfedrene hyppig krysset. Mange karenfolk mener dette viser til Gobiørkenen, skjønt de har bodd i Burma i århundrer. Karenfolket utgjør den tredje største etniske befolkningen i Burma etter bamarere og shanere.
Mellom 30 og 40 prosent av karenfolket er kristne, i motsetning til Burmas 89 prosent buddhister; dermed er den burmesiske regjerings undertrykkelse av religionsfriheten et særlig stort problem for denne folkegruppen.
Houghton (Cumbria)
Houghton er en pendlerlandsby i nordlige City of Carlisle i Cumbria, England. Siden Houghton inngår i City of Carlisle er den formelt sett en bydel, men har status som verdslig sogn og er i praksis en landsby fortsatt, selv om den nå administreres fra et bydistrikt og ikke en landdistrikt. Det bor 1235 innbyggere i landsbyen per beregning 2014.
Ferjesambandet Mjånes–Hisarøy
Mjånes–Hisarøy er et ferjesamband i Gulen kommune over Nyhammarsundet. Det er del av fylkesvei 5583 og forbinder Hisarøyna med fastlandet med ei kabelferje. Sambandet drives av Wergelandgruppa.
Houghton (Cumbria)
Byen har noen få butikker, en barneskole og en kirke viet St. Johannes. Det er den største bosetningen i det verdslige sognet Stanwix Rural. Hadrians mur går forbi landsbyen i sør langs Whiteclosegate. Et stort hagesenter ble åpnet på eiendommen til Houghton Hall, som er vernet bygning i grad II.
Ferjesambandet Mjånes–Hisarøy
Sambandet er på 750 m og blir betjent av KF «Hisarøy» 7 - 9 ganger daglig om hverdagen.
15. juli
15. juli er den 196. dagen i året. 197. i skuddår. Det er 169 dager igjen av året.
John Wesley
John Wesley (født i Epworth i Lincolnshire i England, død 2. mars 1791 i London) var ordinert prest i den anglikanske kirke som brøt ut, og var den som gikk foran i grunnleggelsen av metodistkirken.
Bakgrunn
John Wesley ble født i et prestehjem i 1700-tallets England i Epworth, 37 km nordvest for Lincoln, 15. barnet av Samuel Wesley og hans hustru Susanna Wesley (født Annesley).
15. juli
Navnedag
Oddmund, Oddrun.
John Wesley
Bakgrunn
Hans ofte pedantiske og stridslystne, høykirkelige og konservative far kom fra et anglikansk prestedynasti. Hans far og bestefar ble fordrevet fra sine menigheter på grunn av deres puritanske tilbøyeligheter.
Hans mor var datter av den prominente puritanske sogneprest Samuel Annesley Gun var en for sin tid usedvanlig godt utdannet kvinne, og meget from.
15. juli
Fødsler
Se flere som er født 15. juli i Kategori:Fødsler 15. juli.
John Wesley
Anglikansk prest
Han ble presteviet i 1728. Han ble tidlig kjent som en som ledet en gruppe av studenter som av andre ble kjent som «Holy club» og «Methodists».
Han var senere misjonær i Amerika, hvor han imidlertid følte at forkynnelsen var til liten nytte. Da han kom hjem igjen opplevde han det han kalte en personlig vekkelse.
Morgan Taylor
Frederick Morgan Taylor (født 17. april 1903 i Sioux City, Iowa, død 16. februar 1975) var en amerikansk friidrettsutøver. Han var spesialist på 400 meter hekk, og vant tre olympiske medaljer i løpet av karrieren.
Under OL 1924 i Paris vant han gull på 400 meter hekk med tiden 52,6. Fire år senere tok han bronse på distansen under OL i Amsterdam, en prestasjon han kopierte under OL 1932 i Los Angeles.
15. juli
Dødsfall
Se flere som døde 15. juli i Kategori:Dødsfall 15. juli.
John Wesley
Metodismen vokser frem
I sitt liv oversatte og skrev han mange verk. Han reiste mye rundt i forbindelse med sitt forkynnelsesarbeid, og han ønsket å leve enkelt. Han gjorde seg for øvrig bemerket for å forkynne om avhold fra alkohol.
Brødrene Wesley vant mange tilhengere og de dannet flere organiserte enheter. Selv var John opprinnelig motstander av at tilhengerne skulle forlate den anglikanske kirke. Men allikevel gjorde de med tiden det, og Wesley selv tok flere avgjørende skritt da han i 1784 foretok ordinasjoner og fikk metodistsamfunnet juridisk anerkjent.
Spansk månespinner
Spansk månespinner (Graellsia isabellae) er en sommerfugl som tilhører familien påfuglspinnere (Saturniidae). Den forekommer bare enkelte steder i Spania og Sør-Frankrike. Den er regnet for å være en truet art, og er fredet.
Larvene lever på furu-arter.
Dokka (elv)
Dokka er hovedelv i Dokkavassdraget som løper fra fjellene i Øystre Slidre, gjennom Gausdal, Torpa og ut Randsfjorden i Nordre Land, i Innlandet fylke.
Fra sydenden av Dokkvatnet gjør elven et kort sydlig løp til det oppdemmede Dokkfløyvatnet (735-696 moh.), som dannes av Dokkfløydammen. Deler av vannet utgjør grensen mellom Gausdal og Nordre Land kommuner. På sitt videre løp fra innsjøens sydende (minstevannføring), gjennom Torpa bærer elven navnet Dokka. Ved Åmot opptar den sideelven Livasselva fra vest, lenger ned opptar den Kjøljua. Nedenfor åmotet med Kjøljua er den igjen oppdemmet. Like før utløpet i Etna renner elven gjennom tettstedet Dokka; her deler den seg i to grener.
Fylkesvei 33 krysser Dokka over de grenene ved utløpet. Det ene elveløpet ble også krysset av den nedlagte Valdresbanen. Noe lenger opp er Dokka bru for veien fra Dokka sentrum. Lenger nord er det ikke bro før Grønvold bru i Torpa og Valhovd bru ved Åmot. Det er også en bro nedenfor Dokkfløydammen.
Blant fossene i Dokka kan nevnes Veslfossen like nedenfor Dokkfløydammen, og Høgfossen noe lenger ned. Høgfossen er en 40 m. høy foss, men har redusert vannføring på grunn av oppdemmingen.
Kraftverkene i elven er Torpa kraftverk, Kjøljua kraftverk og Dokka kraftverk, som drives av Eidsiva vannkraft.
Stephen Murphy
Stephen James Murphy (født 11. desember 1981 i Dundee) er en skotsk ishockeyspiller. Han er målvakt for Stjernen Hockey, og har spilt i Storbritannia, USA og Sverige.
Børsfond
Et børsfond (engelsk: exchange-traded fund eller ETF) er et verdipapirfond som omsettes direkte på en børs i motsetning til vanlige verdipapirfond som omsettes gjennom et forvaltningsselskap eller en distributør. Børsfond omsettes løpende i børsens åpningstid. Et børsfond kan i noen tilfeller være giret (også kalt leverage), som gir kjøperen en høyere eksponering mot markedssvingninger. Bruken av giring er relativt vanlig blant børsfond knyttet til spekulasjon i råvarepriser og statsrenter.
Børsfond er nesten utelukkende passivt forvaltede indeksfond.
Optativ
Det gamle indoeuropeiske optativ ble i de germanske språkene til konjunktiv.
De vanlige modiene i indoeuropeiske språk er indikativ, imperativ og konjunktiv.
Tom Henning Dalbak
Tom Henning Dalbak (født 20. april 1958 i Drammen) er en norsk forfatter. Han bruker forfatternavnet Tom H. Dalbak.
Dalbak er cand.polit. i statsvitenskap, og arbeider som seniorrådgiver i Tekna. Tidligere har han arbeidet frilans for blant annet NRK og Dagbladet. Han har i en årrekke vært lørdagsspaltist i Drammens Tidende.
Han debuterte i 2000 med romanen Spinn. I tysk oversettelse (Die Hirngespinste des Thomas D) fikk romanen plass på Deutschlandfunk/FOCUS' «Die besten sieben»-liste. Ifølge Marta Norheims oversikt «Røff guide til samtidslitteraturen» (Samlaget 2007) finner man hos Tom H. Dalbak «ein røff humor som kan slå over i det nesten surrealistiske».
Arne Schau-Knudsen
Arne Schau-Knudsen (født 13. mars 1972) er en norsk musiker og tekstforfatter. Til daglig jobber Arne Schau-Knudsen som redaktør og tekstforfatter i Feelgood Scene Film og TV.
Tidligere jobbet han i reklamebyrået HEI!. Han har skrevet tekst til sangen «Gal av lengsel» som Telenor brukte i en reklame i 1999. Dette førte til at han fikk platekontrakt, og sangen er spilt inn av blant andre Postgirobygget og Vidar Villa.
Schau-Knudsen har jobbet med flere kanaler og programmer innen TV, blant annet Åpen post, 9 av 10 nordmenn, Norges herligste, Torsdagsklubben, Torsdag kveld fra Nydalen og Underholdningsavdelingen.
Mads inc
Mads inc var et norsk rockeband fra Namsos som ble startet i 1965 da Åge Aleksandersen startet som musiker. Bandet fikk stor oppmerksomhet i nærområdet i Namsos og Namdalen. Gruppa er best kjent for sin deltagelse i Namdalsmesterskapet i rock i 1966.
I 1967, da Åge Aleksandersen flyttet for å begynne på Telegrafskolen i Oslo, ble bandet oppløst. I 2008, 41 år etter at bandet slutta, ble de gjenforent for en konsert i Samfundshuset.
Ingvald Tøndel
Ingvald Tøndel (født 7. januar 1887, død 28. september 1952) var en norsk bonde, emissær, stortingsrepresentant (KrF) og ordfører fra Hemne i Trøndelag.
Han vokste opp i en fremtreden haugianerslekt i Lensvik, den gang en del av Rissa, nå i Agdenes kommune. Faren var gårdbruker og ordfører Ole Nilsen Tøndel. Han fikk sin utdannelse ved Fredly Folkehøgskole og Hylla hagebruksskole. Han var gårdbruker i Hemne fra 1913 til 1950, og deltidsansatt i Trøndelag indremisjonskrets fra 1923. Han var medlem av Hemne kommunestyre 1922-1934 og 1947-51, og ordfører i fire perioder for Bondepartiet (1924–1934). Han var medlem av Nidaros bispedømmeråd 1941-1949, og hadde flere andre offentlige og kirkelige verv.
Tøndel døde i løpet av sin siste stortingsperiode. Johannes Wigum møtte som representant ut perioden.
Kati Wilhelm
Kati Wilhelm (født 2. august 1976 i Schmalkalden) er en tysk tidligere langrennsløper og skiskytter.
I 1998 deltok hun i OL i Nagano, og fikk femteplass i langrennsstafetten. I 1999 gikk hun over fra langrenn til skiskyting, og vant sin første mesterskapsmedalje i VM 2001 i Pokljuka.
Dette ble fulgt av to gullmedaljer og en sølvmedalje under OL 2002 i Salt Lake City, samt ytterligere medaljer i senere verdensmesterskap. I sesongen 2004/2005 kom hun på 2.-plass sammenlagt, og i sesongen 2005/2006 ble hun sammenlagtvinner i verdenscupen.
Under OL 2006 i Torino tok hun en ny individuell gullmedalje, denne gang i jaktstart. I tillegg ble det sølv på fellesstarten og stafetten.
Kati Wilhelm la opp som skiskytter etter sesongen 2009/2010. I 2010 begynte hun som ekspertkommentator i ARD.
Kai Erik Steen
Han representerer Gneist Idrettslag og ble av Norges Fotballforbund satt opp til å dømme 1. divisjon fotball for herrer 2009. Debutkampen i 1. divisjon var den 2. august 2009 i kampen mellom Bryne og Skeid. Steen har også dømt kamper i eliteserien i futsal. Vinteren 2010 ble Steen tildelt dommerstipendet fra Hordaland Fotballkrets (HFK) under deres kretsting. Fra 2017 er han FIFA-dommer.
16. juli
16. juli er den 197. dagen i året. 198. i skuddår. Det er 168 dager igjen av året.
Fykse
Fykse er ei grend i Kvam herad i Hordaland med 187 innbyggere (2012). Grenden ligger på østsiden av fjorden Fyksesund omtrent syv kilometer øst for Norheimsund.
16. juli
Navnedag
Susanne, Sanna, Susan.
Fykse
Det har bodd folk på Fykse siden 1324. Beboerne på klyngetunet var leilendinger under Rosendal baroni.
I 1999 ble Fykse tildelt fylkesmannen i Hordalands kulturlandskapspris for sin skjøtsel av kulturlandskapet.
16. juli
Fødsler
Se flere som er født 16. juli i Kategori:Fødsler 16. juli.
Dødsfall
Se flere som døde 16. juli i Kategori:Dødsfall 16. juli.
Fykse
Bøndene i bygda driver med sau. Noen av gårdene driver med frukt. Ellers består næringslivet av en gårdsrestaurant som serverer mat lagd av lokale råvarer, pølsemakerverksted, et gjestetun med overnatting i Botnen innerst i Fykesundet, og et lokalt småkraftverk i Steinstø like sør for Fykse.
Landskapet er preget av steinsprang og jordskred med store klippeblokker liggende rundt. Det har dannet seg «kaldeholer» som brukes til lagring av matvarer. En 18 meter lang og 4 meter høg underjordisk grotte er kjent som «Døse».
I en grotte funnet på gården Storastovo i Nordetun på Fykse trenger sollyset inn ved sommersolverv, beveger seg 60 cm bortover gulvet, og blir borte. Innerst midt i grotten ligger en stor stein, som peker i en spiss opp mot taket. Det kan ha fungert som alter. Ved solnedgang kommer to solstråler inn fra grotteåpningen, og ender midt i rommet der den andre solstrålen åpenbarer seg presis klokka 12:00.
Fykse er endepunkt for fylkesvei 5124 som tar av fra fylkesvei 79. Det går lokale veier videre nordover til Klyve og sørover til Bjørke.
Kjøpsvik
Kjøpsvik (lulesamisk: Gásluokta) er et tettsted i Narvik kommune i Nordland. Inntil 2020 var stedet administrasjonssenteret i Tysfjord kommune. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger på østsiden av Tysfjorden.
Samferdsel og industri
Kjøpsvik har fergeforbindelse over Tysfjorden til Drag. Veiforbindelsen til E6 på Sætran i Ballangen ble åpnet i 1992.
En viktig bedrift i Kjøpsvik er Heidelberg Materials' sementfabrikk på stedet, tidligere Nordland Portland Cementfabrik. Sementproduksjonen startet i 1918 med råstoff fra et stort kalksteinsfelt som strekker seg nordover fra Kjøpsvik. I dag er sementfabrikken den nest største arbeidsplassen i Tysfjord.
Mikkel Diskerud
Han debuterte for seniorlaget til Stabæk i Tippeligaen i 2008, og ble seriemester med samme lag samme år. På landslagsnivå har han spilt både for Norges og USAs ungdomslandslag, i tillegg til det amerikanske A-landslaget.
Klubbkarriere
Diskerud vokste opp på Frogner i Oslo og startet karrieren i, men ble tidlig oppdaget av under en turnering i Oslo. Han ble hentet til deres G15-lag i 2005, og byttet lærested fra Oslo Handelsgymnasium (OHG) til Norges Toppidrettsgymnas (NTG) i 2007. I 2006 spilte han regelmessig for, i 2.divisjon. I 2008 hjalp han også klubbens juniorlag med å vinne G19-NM.
Han debuterte for A-laget som innbytter under første runde i senior-NM 2008 og mottok NFFs pokal for 2.-plass etter finaletapet mot. Under La Manga Cup i 2009, scoret han etter to minutter i sin første kamp det året han ble profesjonell spiller. Han kom også inn som innbytter under Superfinalen 2009 og vant mot, en uke før seriestart. Han startet åpningskampen på benken, men i den andre kampen mot, fikk han sin Eliteseriedebut for Stabæks A-lag. Han kom inn som innbytter ti minutter før full tid, og i det 84. minutt, utlignet han for Stabæk. Kampen endte 1–1. Ingen Stabæk-spillere har før scoret så raskt etter sin eliteseriedebut, og Diskerud slettet med dette den forrige rekorden som ble holdt av Martin Andresen.
9. august 2012 signerte Diskerud for.
Landslagskarriere
Diskerud har amerikansk statsborgerskap, og kan derfor representere både Norge og USA. I april 2008 spilte han en turnering for det amerikanske U20-landslaget, hvor han hadde tre assists mot Nord-Irland. Allerede en måned senere spilte han for det norske U18-landslaget mot USA. I 2009 spilte han for det norske U19-landslaget. I juni 2009 spilte han igjen for det VM-klare, amerikanske U-20 laget mot Egypt i Alexandria. Han scoret kampens eneste mål, og fikk tittelen "Man of the Match" fra egyptisk TV (Nile Sports and Nile Tv). Han spilte sin første europacupkamp for klubblag 15. juli 2009 som 18-åring i 2. runde av Champions League for Stabæk mot Tirana i Albania. Deltok i U-20 VM i Egypt for USA i kampene mot Tyskland og Korea. 17. november 2010 spilte han sin første landskamp for USAs A-landslag i Nelson Mandela Challenge Cup i Cape Town Stadium mot Den sørafrikanske republikk, og spilte der frem den målgivende pasningen til kampens ene scoring av Juan Agudelo som med dette ble USAs, gjennom alle tider, yngste målscorer i en A-landskamp.
Manuel Belgrano
Manuel José Joaquín del Corazón de Jesús Belgrano (3. juni 1770-20. juni 1820) var en argentinsk intellektuell, økonom, advokat, politiker og militær leder. Belgrano var født i Buenos Aires som fjerde sønn av den italienske forretningsmannen Domingo Belgrano y Peri og Josefa Casero. Han deltok i den argentinske uavhengighetskrigen og lagde Argentinas første flagg i 1812 nær Rosario.
Belgrano var et medlem av criollobefolkningen i Buenos Aires og jobbet for criolloenes politiske rettigheter mot kolonimakten Spania. Først støttet han Carlota Joaquinas ambisjoner om å styre visekongedømmet, men oppnådde ingen suksess. Sammen med andre criolloer deltok han i mairevolusjonen, som førte til at visekonge Baltasar Hidalgo de Cisneros ble fjernet fra stillingen, og Belgrano ble deretter valgt til medlem av Den første juntaen som overtok makta etter Cisneros. Han ble deretter valgt til kommandant for Nordarméen, og sloss for sitt lands uavhengighet i Paraguay til han ble beseiret av de spansk-lojale styrkene. I 1812 dirigerte han utvandringen fra Junjuy, som førte til seirene mot rojalistene i slagene om Salta og Tucumán. Deretter deltok han på Tucumán-kongressen som erklærte Argentinas uavhengighet i 1816, hvor han fremmet idéen om å opprette et monarki med en inkakonge, men oppnådde ikke nok støtte. Helsen hans ble stadig dårligere under hans felttog, og han døde i 1820 50 år gammel, så godt som glemt av sin regjering.
Evenstad stoppested
Evenstad stoppested på Rørosbanen (ved tettstedet Evenstad i Stor-Elvdal kommune) åpnet i 1934. Evenstad var betjent for ekspedering av passasjerer og gods fram til 1970, men har siden vært en ubetjent holdeplass.
Stasjonsbygningen var en ombygget vokterbolig som var flyttet til stedet. Den ble revet i 1979. Holdeplassen består nå av et venteskur og to spor. Regiontogene stopper ved henvendelse direkte til konduktøren. Fra Evenstad stasjon til Oslo S er det 227,68 km.
Grenada under Sommer-OL 2004
Grenada under Sommer-OL 2004. Fem sportsutøvere, tre menn og to kvinner fra Grenada deltok i to sporter, friidrett og svømming under Sommer-OL 2004 i Athen. Det var sjette gangen Grenada deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medalje. Friidrettsutøveren Alleyne Francique var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Elin Floberghagen
Elin Floberghagen (født 6. november 1969 i Frogn) er en norsk journalist. Hun har redaksjonell bakgrunn fra Østlandets Blad i Akershus. I 2003 ble hun valgt som nestleder i Norsk Journalistlag, og i 2007 ble hun valgt som organisasjonens leder. I perioden 2006–2007 var hun leder av Norsk Presseforbund. I 2016 ble hun ansatt som generalsekretær i Norsk Presseforbund.
Floberghagen er cand. mag. fra Universitetet i Oslo.
Vingenfeltet
Vingenfeltet ligger inne mot Vingepollen ved Frøysjøen, sør for Hornelen i Bremanger, og er et av de største helleristningsfeltene i Nord-Europa. Feltet inneholder minst 2.000 ulike ristninger, og skriver seg fra 4000-2000 år f.Kr.
Oppdagelse
Helleristningene ble oppdaget i 1910 av fjellklatreren Kristian Bing, da han ville kjøpe en gård for å utnytte vannkraften i fossene i området. Det er funnet om lag 1.500 helleristninger i Vingen, mens ca. 500 andre er spredd utover i Hennøy, Vingelva og Fura.
Cimber Sterling
Cimber Sterling (tidligere Cimber Air) var et dansk flyselskap basert i Sønderborg, Danmark som fløy innenlands i Danmark, samt til noen destinasjoner i Europa. Selskapet hadde baser i Københavns lufthavn (Kastrup), Sønderborg lufthavn og Billund lufthavn.
Vingenfeltet
Organisert besøk
I 2002 ble Vingenfeltet og landskapet rundt fredet av Riksantikvaren, og det ble forbud mot ferdsel uten særskilt tillatelse. Bremanger turistkontor arrangerer organiserte turer fra Florø og Smørhamn til Vingen hver fredag i sommersesongen. Det er Universitetsmuseet i Bergen som i dag eier det store helleristningsfeltet og Vestland fylkeskommune er forvaltningsstyringsmakt.
Foldereid
Foldereid er en bygd, et kirkested og et sogn i Nærøysund kommune i Trøndelag. Tettbebyggelsen er konsentrert rundt kirkestedet på nordsida av Indre Foldafjord, og ligger 31 km øst for Kolvereid, og 50 km øst for Rørvik.
Beliggenhet og kommunikasjon
Foldafjorden strekker seg fra Abelvær i vest til Kongsmoen i øst, og deler Nærøysund kommune i to. Foldabrua, åpnet i 1969, ligger på Foldereid, og forbinder sør- og nordsida av Indre Foldafjord. Den viktigste ferdselsåra i Nærøysund kommune, Fv 770 starter på Foldereid og går til Austafjord på Ytter-Vikna, helt vest i kommunen.Fra Foldereid (Nordlandskorsen) går det fylkesveier til Terråk, Brønnøysund, Namsos og Grong. Strekninga fra Namsos via Foldereid til Brønnøysund er en del av Kystriksveien (Fv 17).
Foldereid sogn ligger rundt Indre Foldafjord helt nordøst i Nærøysund kommune. I nord grenser Foldereid sogn til Bindal i Nordland fylke. Ellers grenser sognet til Høylandet i sørøst og til Gravvik og Kolvereid i vest og sørvest.
Fra Foldereid er det bussforbindelse til Kolvereid og Rørvik i vest, Brønnøysund i nord, og Grong (jernbanestasjon) og Namsos i øst.
Samfunnsliv
På Foldereid finnes bl.a. dagligvarehandel, post i butikk, byggevareforretning, bilverksted og bensinstasjon.
De viktigste arbeidsplassene på Foldereid er knyttet til handel og service.
På Foldereid ligger Foldereid Gjestehus - Vårtun. Gjestehuset tilbyr overnatting i form av hotellrom og familieleiligheter, og har restaurant. Like ved Foldereid Gjestehus ligger Longårds vingård.
Ved sjøen på Foldereid ligger også Kobi-butikken som er en café og landhandel. Her selges det i tillegg til café-driften både lokalmat, gaveartikler og andre varer.
Foldereid oppvekstsenter ligger i sentrum av Foldereid. Oppvekstsentret består av en tredelt barneskole, SFO og en barnehage. Skolen og barnehagen er samlokalisert i samme bygg. Foldereid skole har eget musikkorps, Foldereid skolekorps.
På Foldereid ligger Foldereid kirke som ble oppført i 1863.
Foldereid har eget forsamlingshus, Foldereid samfunnshus. I tilknytning til samfunnshuset ligger svømmeanlegget på Foldereid.
Foldereid Idrettslag ble stiftet i 1937 og består av bl.a. skigruppa, fotballgruppa, trim-, svømme- og friidrettsgruppa. Laget har klubbhuset ved Kjerkhaugen Idrettsanlegg på Foldereid. Foldereid IL - fotball spiller sine kamper på Kjerkhaugen stadion.
Historie
Foldereid har fått navn etter gården på et eid mellom Indre Foldafjord og Kollbotnet.
Foldereid er nevnt som kirkested ved Trondhjems Reformats 1589, og den nåværende Foldereid kirke ble oppført i 1863.
Cimber Sterling
Cimber Sterling operererte også flygninger i Norge, med ruter fra Bergen og Oslo til Billund og Ålborg.
Historie
Selskapet ble etablert 1. august 1950 av kaptein Ingolf Nielsen. Scandinavian Airlines (SAS) kjøpte 26% of Cimber Air i mai 1998 men i mars 2003 ble andelen solgt tilbake til Cimber Air Holding slik at Cimber Air ble heleid av Cimber Air Holding.
Cimber Air Germany var et underselskap basert i Kiel.
Cimber Sterling var blant flyselskapene som fylte hullet etter at Transavia avviklet sin virksomhet i Danmark i 2010. Cimber Sterling erklærte seg selv konkurs 3. mai 2012.
Flåte
Cimber Air sin flåte besto av følgende fly: (oktober 2009)
Opplysningene kommer fra selskapets hjemmeside.
Nordlandssykehuset Lofoten
Nordlandssykehuset Lofoten er det eneste sykehuset i Lofoten, og ligger på Gravdal i Vestvågøy kommune. Sykehuset fungerer som lokalsykehus for de fire Lofot-kommunene Vestvågøy, Vågan, Flakstad og Moskenes.
Foldereid
Historie
Med formannskapslovene av 1837 ble Foldereid en del av Kolvereid formannskapsdistrikt.
Foldereid ble utskilt fra Kolvereid som et eget herred (landkommune) den 1. oktober 1886, og hadde på det tidspunktet 948 innbyggere.
Den 1. januar 1964 ble kommunen delt, slik at Kongsmoen i øst med 221 innbyggere ble en del av Høylandet kommune, mens resten av Foldereid med 817 innbyggere ble en del av Nærøy kommune. Den delen av gamle Foldereid kommune (grunnkretsene Indre og Ytre Foldereid, Skaftnes og Krekling, 318,91 km² ) som ble lagt til Nærøy, hadde 438 innbyggere den 1. januar 2017.
Guyana under Sommer-OL 2000
Guyana under Sommer-OL 2000. Fire sportsutøvere, tre menn og en kvinne fra Guyana deltok i friidrett under Sommer-OL 2000 i Sydney. De vant ikke noen medalje.
Restriksjonsenzym
Restriksjonsenzym eller restriksjonsendonuklease er enzymer fra bakterier som spalter DNAet ved spesielle basesekvenser som enzymet kjenner igjen. Disse resistriksjonsenzymene kutter DNA ved å binde seg til et restriksjonssete på arvestoffet og fosfodiesterbindingen brytes. Eneste kofaktor for enzymene er Mg 2+
Under naturlige forhold har restriksjonsenzymene til oppgave å fjerne og ødelegge DNA som er fremmed for bakterien og dette beskytter bakterien mot fremmed DNA (f.eks. virus).
I genteknologi er restriksjonsenzymer mye brukt.
Guyana under Sommer-OL 2004
Guyana under Sommer-OL 2004. Fire sportsutøvere, tre kvinner og en mann fra Guyana deltok i tre sporter, friidrett, svømming og vektløfting under Sommer-OL 2004 i Athen. De vant ikke noen medalje.
Tracy Austin
Tracy Austin (født 12. desember 1962 i Palos Verdes i California) er en tidligere profesjonell kvinnelig amerikansk tennisspiller.
Klassisk japansk
Gammeljapansk ble skrevet med en tilpasset form av kinesisk skrift. I klassisk japansk ble to andre skriftsystemer innført: Hiragana og katakana. Dette gjorde det lettere å skrive, og dermed kom en gullalder i japansk litteratur med klassikere som Fortellingen om Genji, Fortellingen om bambuskutteren, Fortellingene om Ise og andre verk.