cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alex Antor
Antor debuterte i VM-sammenheng i VM 2003 i St. Moritz. Han stilte til start i tre disipliner (slalåm, storslalåm og super-G), men kom ikke til mål i noen av dem. Det gikk bedre to år senere under VM 2005 i Bormio. Her ble han nummer 20 i kombinasjonen, nr. 34 i utfor og nr. 45 i super-G.
Under åpningsseremonien i OL 2006 i Torino var Antor flaggbærer for Andorra. Han deltok i utforrennet, der han ble nr. 39.
Åssiden skole
På skolefritidsordningen (SFO) går det ca 80 barn. Dette er et tilbud for elever i 1.-4. Klasse.
Skolen er nærmeste nabo til Elveparken og ligger nært opptil Åssiden I.F. sitt idrettsanlegg med en kunstgressbane, en ballbinge og to gressbaner.
Johanne Pedersen-Dan
Johanne Agnete Theresia Pedersen-Dan (født 13. mai 1860, død 21. mai 1934) var en dansk skuespillerinne og billedhugger.
Hun var datter av forfatteren Georg Emil Betzonich (1829–1901) og Christiansine Nicoline Møller (1833–1923). Hun var kusine til den kjente skuespillerinne Elga Sinding.
Åssiden skole
Historie
Åssiden Skole ble bygd i 1927. Den gangen var Åssiden en del av Lier kommune, men i 1951 ble Åssiden innlemmet i Drammen kommune. Dette førte til en sterk utbygging av Åssiden. Skolen den gangen var ikke bygd for å ta imot alle de nye elevene som strømmet på. I all hast ble det ført opp en paviljong i tre med tilsammen 12 klasserom. Denne paviljongen stod ferdig i 1953 og ga plass til de laveste klassetrinnene. Men det skulle vise seg at denne utbyggingen var utilstrekkelig og i 1957 ble begge fløyene til hovedbygningen bygd. Her ble det plass til åtte nye klasserom. Skolen manglet imidlertid fremdeles gymnastikksal. Først i 1962 stod den ferdig. Til tross for den store utbyggingen var det likevel plassproblemer. I en periode ble elever skysset til Fjellheim skole. Siden skolen ble bygd i 1927 har den vært hjemsøkt av to branner. Den første brøt ut i loftsetasjen i den eldste skolebygningen som den gangen bare hadde to etasjer. Dette skjedde i 1944. Skolen var okkupert av tyskerne og russiske krigsfanger bodde i loftsetasjen. Brannskadene begrenset seg til loftsetasjen, og da skolen ble reparert i 1945, ble det bygd på en ekstra etasje. I 1977, brøt det ut brann i den nordre enden av trepaviljongen som ble sterkt skadet under brannen. Etter brannen vedtok skolestyret at hele paviljongen skulle rives og bygges opp igjen, dette var utført i 1980.
Johanne Pedersen-Dan
Skuespillerinne
Hun debuterte selv på Folketeatret i København i 1876. Deretter medvirket hun i en rekke komeder og operetter på Casino og Dagmarteatret, før hun i 1888 begynte å modellere skulpturer hos Stephan Sinding, som var gift med kusinen Elga Sinding. Da Sinding reiste til Paris i 1891, fulgte hun med.
Kimmo Timonen
Kimmo Timonen (født 18. mars 1975) er en finsk profesjonell ishockeyspiller som spiller for Philadelphia Flyers i National Hockey League (NHL).
Åssiden skole
Eksterne lenker
Referanser
Johanne Pedersen-Dan
Billedhugger
I 1892 hadde hun giftet seg med billedhuggeren H.P. Pedersen-Dan. Sammen reiste de på flere studiereiser til utlandet.
Johanne Pedersen-Dan døde i 1934, og ble begravet på Hvidovre kirkegård.
«Portrett av en ung mann» (Tidemand)
«Portrett av en ung mann» er et oljemaleri av den norske kunstneren Adolph Tidemand fra 1841. Det tilhører Nasjonalmuseet i Oslo som kjøpte det i 1925.
Maleriet fremstiller en ung, svart mann sett forfra, han har blikket rettetpå skrå mot betrakterens venstre billedkant. Han er enkelt kledd i en hvit skjorte og bakgrunnen er malt nøytralt.
Hvem gutten var eller hvor Tidemand malte ham vet man ikke. Muligens ble han malt under Tidemands studiereise til Italia i 1841. Frode Haverkamp og Marit Lange skriver i utstillingskatalogen Der aander en tindrende Sommerluft varmt over Hardangerfjords Vande ... at gutten kan ha arbeidet på dampskipet DS «Constitutionen» i 1841 og at maleriet deretter ble utført i Christiania. Dette kan ikke medføre riktighet; Tidemand returnerte til Norge først i 1842.
På den tiden maleriet ble til, var det stor interesse for afrikanske motiver. Her skiller Tidemands portrett seg ut som en ikke stereotyp fremstilling av en svart mann.
NM i bryting 1935
NM i bryting 1935 ble arrangert i Drammen 23.-24. mars. Arrangør var Drammens Atletklubb. Kongepokalen ble vunnet av Olaf Karstein Knudsen.
Lawless
Lawless er en amerikansk krim- og dramafilm fra 2012. Filmen er regissert av John Hillcoat, og har Shia LaBeouf, Tom Hardy, Jason Clarke, Guy Pearce, Jessica Chastain, Mia Wasikowska og Gary Oldman i hovedrollene.
Filmen er basert på romanen The Wettest County in the World av Matt Bondurant, som igjen er basert på hans forfedres egne opplevelser under depresjonen på 1930-tallet.
Handling
Satt til 1930-årene. Jack Bondurant (Shia LaBeouf) er det sorte fåret i en brødretrio som ellers består av fysisk overlegne Forrest (Tom Hardy) og Howard (Jason Clarke). Jack ser opp til brødrene sine, som er vel respekterte såvel som fryktede i den lille landsbyen Franklin County, og vil gjerne være like "gangsteraktige" som dem. Når den korrupte spesialagenten Charlie Rakes (Guy Pearce) og hans gjeng kommer og setter landsbyen på hodet, bestemmer Jack seg for å ta opp kampen og starter en ulovlig hjemmebrentproduksjon, som brødrene tjener godt på. Men med det starter han også en krig, og den blir mer og mer personlig...
Liu Shanshan
Liu Shanshan (født 16. mars 1992) er en kinesisk fotballspiller.
Passacaglia (Irgens-Jensen)
«Passacaglia» av Ludvig Irgens-Jensen er et verk for orkester i én sats fra 1928 (revidert i 1934 og 1952). Stykket var blant prisvinnerne i en internasjonal komponistkonkurranse i 1928 og vakte betydelig oppmerksomhet internasjonalt med en rekke framførelser med ledende orkestre i Europa og USA. Bortsett fra musikk av Grieg var «Passacaglia» det hyppigst framførte større norske orkesterverket i perioden 1930–1960. Verket regnes som et nøkkelverk i norsk orkesterlitteratur.
Besetning
Verket er skrevet for et orkester bestående av tre fløyter (en piccolo), to oboer, tre klarinetter (en bassklarinett), tre fagotter (en kontrafagott), fire valthorn, tre trompeter, tre tromboner, en tuba, slagverk, pauker, harpe, orgel (ad.lib.) og strykere.
En typisk framføring varer i omtrent 21 minutter. Verket er tilegnet komponistens far og er utgitt på Norsk Musikkforlag (1934, revidert 1952).
Bakgrunn
«Passacaglia» ble hovedsakelig skrevet mellom 1926 og 1927. Opprinnelig var det tenkt som et stort anlagt kirkemusikalsk verk for kor, sopran og orgel, men ble etter hvert endret til et rent orkesterverk.
Partituret ble sendt inn til en internasjonal komponistkonkurranse som var utlyst av grammofonselskapet Columbia Records i anledning Schubert-jubileet i 1928. Konkurransen besto av ti regionale delkonkurranser, hvor Norge var i gruppe med Danmark og Sverige, og en global finale bestående av de tre beste komposisjonene fra hver delkonkurranse. I juryen for den skandinaviske delkonkurransen satt blant annet komponistene Torolf Voss fra Norge, Ture Rangström fra Sverige og Carl Nielsen fra Danmark. Av totalt 35 innsendte skandinaviske bidrag ble Irgens-Jensens «Passacaglia» i mai 1928 tildelt andreplass, kun slått av Kurt Atterberg med sin Symfoni i C-dur. Men Carl Nielsen uttalte senere at juryen hadde sett på verkene til Atterberg og Irgens-Jensen som jevnbyrdige. Atterberg gikk for øvrig helt til topps også i den internasjonale finalen, noe som ga en pengepremie på 10 000 dollar. Atterbergs symfoni fikk etter dette tilnavnet «Dollarsymfonien».
Fremførelser og mottakelse
Urframførelsen av «Passacaglia» fant sted i Universitetets Aula den 19. januar 1929 med Filharmonisk Selskaps Orkester dirigert av Odd Grüner-Hegge. Konserten var ikke en del av orkesterets ordinære konsertprogram, men var leid inn for anledningen av komponistkollegaene Irgens-Jensen, Pauline Hall og Arne Eggen for en felles komposisjonsaften. Hall var representert med sin Verlaine-suite og Eggen med to satser fra sin Symfoni i g-moll. Til tross for beskjedent publikumsoppmøte var stemningen i salen god og de fleste kritikerne svært positive. Aftenpostens utsendte, David Monrad Johansen, skrev følgende om «Passacaglia» i sin anmeldelse: «Førsteoppførelsen av dette verk blev en begivenhet, og det står foreløpig som et unicum i norsk musikk. Her møter vi det hos oss i hvert fall temmelig enestående fenomen at en komponist med fullkomment mesterskap løser en av tonekunstens mest kompliserte tekniske opgaver.»
I løpet av et drøyt år ble «Passacaglia» framført totalt ti ganger: seks ganger i Norge, én gang i Sverige, én gang i Finland og to ganger i Tyskland, og stykket ble godt mottatt alle stedene. Framførelsene i Tyskland fant sted i Kiel under nordisk-tysk uke (23. juni 1929) og i Berlin med Berlinfilharmonien (14. november 1930), begge konsertene dirigert av Grüner-Hegge.
Issay Dobrowen dirigerte «Passacaglia» første gang den 7. februar 1929 (med Filharmonisk Selskaps Orkester). I oktober 1931 reiste Dobrowen til USA for å ta over posten som sjefdirigent for San Francisco Symphony. Med seg hadde han partituret til «Passacaglia», og mellom 1931 og 1933 dirigerte han «Passacaglia» mer enn 20 ganger i USA med flere av landets ledende symfoniorkestre – i New York, Chicago, Philadelphia og Boston i tillegg til med sitt eget orkester i San Francisco.
Den kanskje største triumfen oppnådde «Passacaglia» i forbindelse med en framførelse på La Fenice-teateret i Venezia 9. september 1934. Anledningen var en internasjonal musikkfest i Venezia som samlet en rekke av datidens storheter innen musikklivet, deriblant størrelser som Richard Strauss, Igor Stravinskij og Arturo Toscanini. Konserten 9. september var viet nordisk musikk, og orkesteret for anledningen var orkesteret til La Scala-operaen dirigert av Dobrowen. «Passacaglia» slo ned «som en bombe» og Venezia var i «delirisk» begeistring over «Passacaglia» og Irgens-Jensen. Stravinskij selv skal ha stormet fram til podiet etter generalprøven og ropt: «gudbevares, det er da et fabelaktig talent!».
Kort tid etter triumfen i Venezia fikk Irgens-Jensen tilbud om kontrakt med tre av verdens ledende musikkforlag, italienske Ricordi, tyske Förster og franske Senart. Men beskjeden som han var takket Irgens-Jensen nei til alle disse tilbudene og valgte i stedet å utgi «Passacaglia» på Norsk Musikkforlag.
Analyse
I Irgens-Jensens «Passacaglia» er passacaglia-formen et bærende element. Passacaglia var opprinnelig en spansk folkedans som i løpet av barokken ble stilisert og tatt opp i kunstmusikken som et variasjonsverk i ¾- takt over et repeterende basstema (bass-ostinat). Irgens-Jensen kombinerer imidlertid passacaglia-formen med andre elementer i verket, og den overordnede formen består av fem deler: Verket har en bueform hvor en fuge er plassert i sentrum omgitt av variasjoner over passacaglia-temaet. I tillegg er det et spenn mellom innledningen og kodaen.
Innledning
Innledningen kan beskrives som improviserende og domineres av et «kantete» tema: Innledningen inneholder også elementer fra temaer som kommer igjen senere i verket, blant annet koral-teamet som avslutter Passacaglia II.
Passacaglia I
De to passacaglia-delene i verket følger i stor grad det klassiske formskjemaet for passacaglia-formen. Selve passacaglia-temaet består av 16 takter som går i dorisk farget moll: Etter temapresentasjonen følger 12 variasjoner over passacaglia-temaet. I variasjon 9 trekker Irgens-Jensen inn temaet fra introduksjonen som kontrapunkt. Og i variasjon 10 introduseres et tema i obo som Irgens-Jensen selv betegnet som «pastoralt» og som kommer igjen senere i verket. Noen har også kalt dette temaet for en «folketone» på grunn av dets folketonepreg:
Fuge
Fugen som etterfølger variasjon 12 er en trippelfuge. Første fugetema, som er avledet av passacaglia-temaet, er todelt og består av et markant motiv etterfulgt av en drivende rytme: Det andre fugetemaet er avledet fra introduksjonens hovedtema mens det tredje fugetemaet er basert på det «pastorale» temaet fra Passacaglia I.
Passacaglia II
Etter fugen tar passacagliaen opp tråden igjen med ytterligere fire variasjoner. Passacagliaen i denne seksjonen er i realiteten en dobbelt-passacaglia da passacaglia-temaet i bassen konstant følges av et overliggende andre passacaglia-tema, et feaux-bourdot-tema. Denne delen munner ut i en mektig koral med fullt orkester og orgel:
Koda
Etter den mektige koralen følger en svært neddempet koda der dynamikken tas helt ned til pianissimo. Musikken har en nærmest eterisk karakter bestående av kun solofiolin, harpe og strykere med sordin og etterhvert noen blåsere.
Innspillinger
Årstallet angir utgivelsesår
Magnús
Magnús er en islandsk dramakomedie fra 1989, produsert og regissert av Thrainn Bertelsson.
Handling
Magnus er en advokat som en dag får beskjed om at han har kreft, og at han derfor vil dø ganske snart. Selv om han en stund vurderer å begå selvmord, bestemmer han seg i stedet for å gjøre det meste ut av sine siste dager på jorden.
Magnus tar dermed et oppgjør med alt han tidligere har latt ligge, som for eksempel sin kones elskerinne, deres datters dårlige omgangskrets, og ikke minst at det var hans skyld at faren mistet sitt hus.
Svømming under Stillehavslekene 2015
Svømming under Stillehavslekene 2015. Svømming var en av flere sporter som var med i de femtende stillehavslekene som ble arrangert i Port Moresby på Papua Ny-Guinea i perioden 4. til 18. juli 2015. Det var femtende gangen som svømming var med på programmet under stillehavslekene. Det ble konkurrert i førtito øvelser, tjueen for menn og tjueen for vinner. Ny-Caledonia ble beste nasjon med tjueen gullmedaljer foran Tahiti med åtte.
Griffenfelds gate (Trondheim)
Griffenfelds gate er en kort blindgate ved Kalvskinnet i Midtbyen i Trondheim som går sørover fra Erling Skakkes gate mellom nummer 49 og 51. Den fungerer som adkomstvei til et boligkompleks og for Betania Trondheim.
Gaten ble i 1878 oppkalt etter lensgreve og statsmann Peder Griffenfeld (1635–1699), som var storkansler og rådgiver under Christian V, men som i 1676 ble dømt for landsforræderi og satt i fangenskap på Munkholmen i 18 år.
Serrifornax
Serrifornax er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae).
Utseende
Små til middelsstore (5-7,5 millimeter), avlange, brunlige råtevedbiller. De ligner på smellere. Antennene er trådformede. Pronotum er noe bredere enn langt, avrundet firkantet med litt tilbaketrukne bakhjørner. Dekkvingene er nokså jevnbrede, med dype punktstriper.
Utbredelse
Slekten er utbredt i tropiske og subtropiske områder,´én art går så langt nord som til Florida.
Systematisk inndeling
Listen er ufullstendig.
Zhang Yue
Zhang Yue (født 30. september 1990) er en kinesisk fotballspiller.
Bakhon
Bakhon, også kalt bakhun, bak, sagbak, hon eller hun, er det ytterste stykket av trestokken som er blitt saget opp til plank og bord. Det har derfor bare en skåren side, mens den andre kan være dekket av bark. Bakhon er et biprodukt ved trelastproduksjon, men har en rekke bruksområder.
Muoidejohka kraftverk
Muoidejohka kraftverk er et vannkraftverk i Beiardalen Beiarn kommune i Nordland.
Bakhon
Bakhon er billigere enn kjerneved, men skjørere. Det kan brukes som byggematerialer til enkle bygg og skigarder, til trefiberplater og sponplater, kuttes opp til flis som blant annet kan brukes av cellulosefabrikker og til bioenergi, eller som ved.
Tidligere brukte en gjerne bakhon til å bygge skur, kasser, skåret til lekter eller staver til tønner og liknende. Det har også blant annet vært brukt til å drive dampsager.
Muoidejohka kraftverk
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 481 meter.
Installert effekt er 5,5 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 18 GWh.
Muoidejohka Kraft AS eies av Småkraft med 60% og Statskog med 40%.
Aleksander Barkov jr.
Aleksander Aleksandrovitsj «Sasha» Barkov (russisk: Александр Александрович Барков) (født 2. september 1995) er en finsk profesjonell ishockeyspiller av russisk avstamning som spiller for Florida Panthers i National Hockey League (NHL). Han ble valgt som nummer to i første runde av NHL Entry Draft 2013 av Panthers.
Han er sønn av den russiske tidligere ishockeyspilleren Aleksandr Barkov.
Xue Jiao
Xue Jiao (født 30. januar 1993) er en kinesisk fotballspiller.
Hun representerte Kina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i kvartfinalen med det kinesiske kvinnelandslaget.
Zhao Lina
Zhao Lina (født 18. september 1991) er en kinesisk fotballspiller.
Hun representerte Kina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i kvartfinalen med det kinesiske kvinnelandslaget.
Thomas Mott Osborne
Thomas Mott Osborne (født 23. september 1859 i Auburn i delstaten New York, død 20. oktober 1926 samme sted) var en amerikansk forretningsmann, fengselsdirektør og fengselsreformator.
Bakgrunn
Osborne ble født inn i en velhavende og politisk liberal familie, hvor blant annet hans mormor og hennes søster hadde i 1848 arrangert Seneca Falls Convention, verdens første kvinnekonferanse. Familiehjemme hadde også vært en del av Den underjordiske jernbanen, hvor de skjulte rømte slaver.
Thomas Osborne gikk på Adams Academy i Quincy, Norfolk County i Massachusetts, og ble uteksaminert fra Harvard University æresbevisninger i 1884. Da David Munson Osborne døde i 1886, ble Thomas Osborne leder for familiebedriften, DM Osborne & Co., som i 1903 vokste til å bli Nord-Amerikas tredje største produsent av landbruksutstyr, og ble samme år solgt til International Harvester, noe som gjorde Osborne i stand til å kunne konsentrere seg om sosiale spørmål og offentlige verv. International Harvester tok over ledelsen av selskapet i 1905.
Han ble enkemann i 1896 da hans ektefelle døde av kreft bare få måneder etter at hun hadde født parets fjerde sønn.
Offentlige verv
Han satt i skolestyret i Auburn i årene 1885 til 1896, og ble den yngste formannen i dets historie. I 1898 stilte han som uavhengig kandidat som viseguvernør i New York, men kunne ikke forhindre gjenvalget av republikaneren Timothy L. Woodruff.
I 1902 ble han imidlertid valgt til ordfører i Auburn, og satt i dette vervet i to perioder. Han ble kjent for å i forkledning besøke lokale serveringssteder for å lytte til hva folk snakket om og var opptatt av. I 1905 ga han ut dagsavisen Auburn Daily Citizen, som et liberalt alternativt til den dominerende dagsavisen the Auburn Daily Advertiser.
«Tom Brown»
Da han en periode lå syk i 1912, ble han oppmuntret til å lese boken My Life In Prison, skrevet av Donald Lowrie, som hadde tidligere vært innsatt i San Quentin State Prison i California. Det følgende året overtalte han New Yorks guvernører William Sulzer om å utnevne ham som formann for en ny statlig kommisjon for fengselsreformer. På vegne av denne kommisjonen, ba han om å bli satt inn i Auburn fengsel (nå: Auburn Correctional Facility) og insisterte på at han skulle få samme behandling som alle andre innsatte.
Denne «soningstiden» ble påbegynt 29. september 1912 og varte seks dager og han gikk som innsatt under navnet «Tom Brown», med fangenummer 33,333X. Han tilbrakte denne tiden som innsatt og levde det samme livet som de andre innsatte og forlot denne opprivende erfaringen med en målsetting om å omdanne amerikanske fengsler fra «human scrap heaps into human repair shops» (skraphauger for mennesker til reparasjonsverksteder for mennesker) og ville at den amerikanske rettspleien skulle bidra til at samfunnet «sikret seg det størst antallet av intelligente, kraftfulle og ærlige innbyggere».
Han publiserte siner erfaringer som innsatt i boken Within Prison Walls som ble gitt ut i 1914 og gjorde ham til den tids mest kjente fengsel-reformist og er en best og nådeløs anklage mot det tradisjonelle fengselssynet og fengselledelsen.
Sing Sing
Da Osborne ble direktør for Sing Sing 1. desember 1914, var han en berømt og radikal fengselsreformist etter utgivelsen av Within Prison Walls.
Innsatte i Sing Sing som hadde korrumpert fangevokterne og plaget andre innsatte mistet deres privilegier etter at Osborne tiltrådte. Det ble konspirert fra flere hold mot Osborne for å få ham avsatt straffet for angivelige lovbrudd, men etter at han vant i retten ble han tatt imot som en helt blant de innsatte da han vendte tilbake til Sing Sing.
Han satte i gang en rekke reformer, og ble en fremtidsrettet direktør for institusjonen, som opplevde at et flertall av de løslatte innsatte ikke vendte tilbake til fengsel etter løslatelse, men trakk seg fra stillingen mot slutten av 1916, utmattet av konflikter med sine overordnede og guvernør Charles S. Whitman. Whitman tapte det følgende guvernørvalget for Al Smith.
Nélson Oliveira
Nélson Miguel Castro Oliveira (født 8. august 1991) er en portugisisk fotballspiller som spiller for den greske klubben PAOK. Han er også en del av. Oliveira har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Paços Ferreira og Rio Ave fra Portugal.
I desember 2014 ble Oliveira lånt ut fra SL Benfica til den walisiske klubben Swansea City AFC ut 2014/2015-sesongen. Den 4. september 2015 ble Oliveira lånt ut fra SL Benfica til den engelske klubben Nottingham Forest FC ut 2015/2016-sesongen.
Landslagskarriere
Han ble tatt ut til Fotball-EM 2012 i Polen og Ukraina.
Sitojaure
Sitojaure (samisk: Sijddojávrre) er en innsjø i Jokkmokk kommune i Norrbotten, Sverige. Sjøens hovedtilførsel er Sijddoädno, som også renner ut av sjøen i sørøst ned til Tjaktjajaure.
Anika Strnad
Anika Strnad (11. juni 1998 i Ljubljana) er en slovensk håndballspiller, som spiller for den slovenske klubben og det slovenske landslaget.
Hun ble tatt ut i 17-mannstroppen til Uroš Bregar foran Håndball-VM 2019 i Japan.
Valken kraftverk
Valken kraftverk er et vannkraftverk nær Rognan i Saltdal kommune i Nordland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 210 meter i Saksenvikelva.
Installert effekt er 9,9 MW fra en peltonturbin og en francisturbin. Årsproduksjon er 29 GWh.
Kraftverket eies av Småkraft og grunneiere.
Gao Chen
Gao Chen (født 11. august 1992) er en kinesisk fotballspiller.
Hun representerte Kina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i kvartfinalen med det kinesiske kvinnelandslaget.
Christen Ostersen Weile
Christen Ostersen Weile (levde ca. 1650) var en dansk jurist. Han er kjent for å ha utgitt et glossar over gamle danske og norske lovuttrykk, Glossarium juridicum Danico-Norvegicum.
Liv
Man vet lite om Weiles liv. Etter navnet å dømme har han kommet fra Vejle. Han kan ha vært sønn av en Oster Christensen som nevnes som borger i denne byen i 1617. Som ung mann var han i tjeneste hos de innflytelsesrike adelsmennene og brødrene Jørgen, Christopher og Sivert Urne. Trolig ved disses hjelp fikk han senere en stilling som herredsfogd i Faxe, hvor han var i seks år omkring 1633. Som fogd bidro han blant annet til å opprette en skole i herredet. I 1637 eller noe senere ble han rådmann i Roskilde, og var fortsatt i live i 1652.
Til bruk i det praktiske arbeidet som embetsmann utarbeidet Weile et glossar (ordliste med forklaring) over gamle lovuttrykk i de danske lovene, på grunnlag av et eldre arbeid av Blasius Eckenberger. Med bistand av professor Claus Plum utga han dette glossaret i 1641 under tittelen Glossarium juridicum Danicum. I 1652 kom det i en ny og utvidet utgave under tittelen Glossarium juridicum Danico-Norvegicum. Et nytt opplag utkom i 1665. Tross mange feil og misforståelser i Weiles tolkning av de middelalderske lovuttrykkene var verket lenge et uunnværlig hjelpemiddel for å for å forstå de gamle lovene.
Blasius Eckenberger
Blasius Eckenberger (født 1524 i Lübeck, død 1616) var en rettslærd som virket i Flensborg på slutten av 1500-tallet. Han er kjent for å ha oversatt Jyske lov til lavtysk.
Liv
Han studerte i Leipzig og var slottsskriver (Amtsschreiber) i Flensborg fra 1547 til 1573. I denne stillingen førte han saker på kongens vegne ved forskjellige domstoler og fikk praktisk erfaring som jurist. I 1559 tok han borgerskap i Flensborg og kjøpte en eiendom i samme by i 1582. Fra 1560 til 1566 var han medlem av kommisjonen som foretok en oppmåling av Ditmarsken som ble lagt til grunn for delingen av området mellom kong Fredrik II og onklene hans. Han fikk avskjed fra stillingen som slottsskriver i 1573, trolig i forbindelse med at han samme år ble dømt for utroskap i tjenesten og majestetsfornærmelse, men ble senere forlikt med kongen. Resten av livet levde han som sakfører i Flensborg.
Wu Haiyan
Wu Haiyan (født 26. februar 1993) er en kinesisk fotballspiller.
Rui Patrício
Rui Pedro dos Santos Patrício (født 15. februar 1988) er en portugisisk fotballspiller som spiller for den italienske fotballklubben AS Roma. Han er også en del av.
Wu Haiyan
Hun representerte Kina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i kvartfinalen med det kinesiske kvinnelandslaget.
Rui Patrício
Landslaget
Rui Patrício var med i Portugals tropp til Fotball-EM 2008 i Sveits og Østerrike. Han ble igjen tatt ut til Fotball-EM 2012 i Polen og Ukraina.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016 der Portugal vant.
Patrício ble tatt ut i s tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Patrício ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Michael Banach
Michael Wallace Banach (født 19. november 1962 i Worcester i Massachusetts i USA) er en amerikansk katolsk prelat som trådte inn i Det pavelige diplomatis tjeneste i 1994. Han ble apostolisk nuntius til Ungarn i mai 2022. Han var observatør til FN-organer, og nuntius til en rekke land i Asia og Afrika.
Prest
Michael Wallace Banach ble presteviet den 2. juli 1988 av biskop Timothy Harrington for bispedømmet Worcester. I 1992 fullførte Banach sin utdannelse ved Det pavelige diplomatakademi. Han begynte i det pavelige diplomati den 1. juli 1994, og ble postert til nuntiaturene i Bolivia og Nigeria, og ved Statssekreteriatet i Vatikanet.
Ann-Cathrin Giegerich
Ann-Cathrin Giegerich (født 4. januar 1992 i Erlenbach) er en tysk håndballmålvakt, som spiller for den tyske klubben og det tyske kvinnelandslaget.
Michael Banach
Nuntius til Papua Ny-Guinea og Salomonøyene
Den 22, februar 2013 utnevnte pave Benedikt XVI Banach til titulærerkebiskop av Memphis og gav han tittelen apostolisk nuntius. Den 16. april 2013 utnevnte pave Frans ham til nuntius til Papua Ny-Guinea. Banach ble bispeviet i Peterskirken av kardinalstatssekretær erkebiskop Tarcisio Bertone den 27. april 2013 i Roma. Medkonsekrerende var kardinalene Marc Ouellet og Fernando Filoni. Den 18. mai 2013 ble han i tillegg nuntius til Salomonøyene.
Nuntius til Senegal og andre land i Vest-Afrika
Den 19. mars 2016 ble han apotolisk nuntius til Senegal og apostolisk delegat til Mauritania; den 9. juli 2016 nuntius til Kapp Verde; den 22. august 2016 nuntius til Guinea-Bissau. Den 13. mai 2017 ble hans tittel i Mauritania endret fra apostolisk delegat til apostolisk nuntius.
Apostolisk nuntius til Ungarn
Den 3. mai 2022 ble han utnevnt til apostolisk nuntius til Ungarn.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Iver Andreas Rasmussen Ræstad
Iver Andreas Rasmussen Ræstad (født 13. februar 1863 på Otterøya i Aukra, død 1. februar 1946 samme sted) var en norsk gårdbruker, fisker og politiker for Venstre.
Ræstad fikk utdanning på Romsdal amtsskole. Han jobba på farsgården, som han overtok i 1890. Ved sida av dette dreiv han fra 14-års-alderen vinterfiske i rundt 35 år, mer enn tjue av disse som høvedsmann. Fra 1919 til 1934 var han oppsynsbetjent ved fisket i Romsdal.
Fra 1886 var han aktiv i kommunens styring og organisasjonsliv, først som medlem av likningsnemnda og formann og kasserer i et lokalt brannforsikringsselskap. Fra 1902 til 1907 og igjen fra 1914 til 1916 var han medlem av Aukra herredsstyre. I 1923 blei kommunen delt, og Ræstad var varaordfører i Sør-Aukra 1924–25. Han var med å stifte Otterøen Landbruksforening og var formann i denne i ti år.
Ræstad var fast representant på Stortinget fra Romsdal krets i Romsdals amt i perioden 1916–18 og var da medlem av konstitusjonskomiteen. Han var vararepresentant fra samme krets i periodene 1910–12 og 1913–15. Han møtte tidvis på Tinget i 1912 (for Ole Beyer Høstmark) og i 1914 og 1915 (for Birger Stuevold-Hansen). Han var videre vararepresentant for Møre og Rauma krets 1919–21 og møtte da en måneds tid i 1921 (for Knut Otterlei).
Pseudomenes
Pseudomenes er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae). <!--
Utseende
Små til middelsstore (2 – 30 mm), slanke biller, de fleste ligner spinkle smellere (Elateridae). Oversiden er fint hårete. Hodet er forholdsvis lite og lett nedoverbøyd. Fasettøynene er vanligvis store. Antennene er 11-leddete, ganske lange og kraftige, hos hunnene er de gjerne sagtakkede mens hannene ofte har kamformede antenner. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent kvadratisk, noe hvelvet, med uttrukne bakhjørner. En tapp på forbrystet griper inn i en grop på mellombrystet og billene kan "smelle" med å brekke denne tappen ut av gropen, i likhet med smellerne. Dekkvingene er avlange, parallellsidige, så brede som eller litt smalere enn brystskjoldet. De har gjerne tydelige lengdestriper. Beina er temmelig korte.
Larvene finnes i to hovedtyper: den ene ligner larver av praktbiller (Buprestidae), er sylindrisk og tynnhudet med frembryst-segmentet (prothorax) kraftig oppsvulmet; den andre typen er parallellsidig, ganske flat, hard (sterkt sklerotisert), hodet er hardt og kileformet. Begge typene har beina sterkt redusert eller helt manglende. Munndelene er også nokså sterkt redusert, og larvene kan trolig bare ta til seg flytende føde.
Levevis
De fleste artene har larver som lever i død ved, men enkelte larver graver i jorden og lever på planterøtter. Larvenes munndeler synes bare å tillate flytende føde, og det er uvisst hva de faktisk spiser. Kanskje skiller larvene ut fordøyelsesenzymer, og tar opp oppløste næringsstoffer fra den omkringliggende veden. En annen mulighet er at de lever av slimsopper som vokser i veden. De larvene som er harde og flate kan ta seg fram gjennom ganske tett ved å presse seg mellom vedfibrene. Siden billene er avhengige av død ved er de truet av moderne skogbruksmetoder der lite døde greiner og stokker blir liggende igjen i skogen. De fleste norske artene står på Rødlisten over truede arter. De voksne billene kan fanges i ulike feller, men man finner dem sjelden. Dette kan skyldes at de er kortlivede, eller flyr lite, eller også at de er reelt sjeldne og truede arter. -->
Josefine Huber
Josefine Huber (født 19. februar 1996 i Wien) er en østerriksk håndballspiller, som spiller for den tyske klubben og det østerrikske kvinnelandslaget.
Rúben Micael
Micael har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet FC Porto og Real Zaragoza.
Han ble tatt ut til Fotball-EM 2012 i Polen og Ukraina.
Maja Svetik
Maja Svetik (9. mars 1996 i Šempeter pri Gorici) er en slovensk håndballspiller, som spiller for den slovenske klubben og det slovenske landslaget. Hun har tidligere spilt for den slovenske klubben.
Hun ble tatt ut i 17-mannstroppen til Uroš Bregar foran Håndball-VM 2019 i Japan.
Joos de Damhouder
Joos de Damhouder (latinisert Jodocus Damhouderius, født 25. november 1507 i Brugge, død 22. januar 1581 i Antwerpen) var en belgisk jurist.
Liv
Damhouder studerte rettsvitenskap i Leuven, Padova og Orléans, hvor han i 1533 ble doctor utriusque juris. I 1551 utnevnte Karl V ham til keiserlig råd og kommissær i den belgiske finansforvaltningen, hvor han fungerte som skattmester for hæren, og adlet ham.
Som jurist gjorde Damhouder seg først og fremst gjeldende på strafferettens område. Gjennom verket Practica rerum criminalium (første utgave Antwerpen 1554) hadde han stor innflytelse på rettsutøvelsen i Tyskland og Nederlandene. Damhouder selv utga en fransk (Louvain 1555) og flamsk (Antwerpen 1564) oversettelse, mens Michael Beuther oversatte verket til tysk (Frankfurt am Main 1565). Han utga også en Praxis rerum civilium (Antwerpen 1567) for sivilretten, som fikk mindre innflytelse.
Damhouders verk var også svært ansett i Danmark, hvor et dansk utdrag av hans Praxis rerum criminalium gikk under navnet «Keiserretten» eller «Keiserloven». Ludvig Aubert mener det er sannsynlig at dette utdraget har hatt innflytelse på dansk rettspraksis, og mener det må ha vært svært utbredt, siden Universitetsbiblioteket i Christiania på hans tid hadde hele tre håndskrifter av utdraget. Navnet har det antakelig fått fordi den ble ansett som et sammendrag av «keiserretten» (Constitutio criminalis Carolina).
Li Dongna
Li Dongna (født 6. desember 1988) er en kinesisk fotballspiller.
Hun representerte Kina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i kvartfinalen med det kinesiske kvinnelandslaget.
Wilhelm Myhre
Wilhelm Andreas Myhre (1863–1950) var en norsk skolemann.
Han ble student i 1881, og tok filosofisk embetseksamen i 1888. Han studerte tysk ved Universitetet i Halle 1887–1888, og hadde også et opphold i Tyskland i 1896 for å studere det tyske skolesystemet.
Sammen med Ole Jacob Skattum og tre andre kolleger fra Aars og Voss' skole etablerte han Vestheim skole i 1893. I 1907 kjøpte Myhre og Skattum Frøken Rolls Pigeinstitut og etablerte Vestheim Pigeskole. Etter økonomiske problemer måtte de selge begge skolene i 1918.
Wilhelm Myhre er etterkommer etter Eidsvollsmannen Jørgen Aall.
Mariana Ferreira Lopes
Mariana Ferreira Lopes (født 9. desember 1994 i Aveiro) er en portugisisk håndballspiller, som spiller for den tyske klubben og det portugisiske kvinnelandslaget.
Hisako Mizui
Hisako Mizui (født 29. mars 1972) er en japansk badmintonspiller.
Hun representerte Japan under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der hun ble utslått i tredje runde i singel.
Tame Impala
Tame Impala er et australsk psykedelisk musikkprosjekt grunnlagt av Kevin Parker i 2007. Projektet startet som et solo hjemmestudieprojekt for Parker, som både spiller, skriver og produserer musikken. Som et live-band, består projektet av Parker (guitar, vokal), Jay Watson (synthesizer, vokal, guitar), Dominic Simper (guitar, synthesizer), Cam Avery (bass, guitar, vokal) og Julien Barbagallo (trommer, vokal). Tame Impalas plateselskap i USA er Interscope Records, Modular Recordings i Australia og Fiction Records i Storbritannia.
Etter en rekke singler og EP-er utga Tame Impala i 2010 debutalbumet, Innerspeaker, som ble sertifisert til gull i Australia, og ble godt mottatt av anmelderne. Oppfølgeren kom i 2012, Lonerism, ble også hyllet, samt at den oppnådd platina i Australia og fikk en Grammy - nomineret for Best Alternative Music Album. Projektets tredje studioalbum, Currents, ble utgitt juli 2015, og som forgjengeren vant den ARIA Awards for årets beste rockealbum. Parker vant APRA Award for årets sang i 2016 med albumet Currents første spor, «Let It Happen». 14. februar 2020 kom det fjerde studioalbumet, The Slow Rush.
Li Ying (fotballspiller)
Li Ying (født 7. januar 1993) er en kinesisk fotballspiller.
Hun representerte Kina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i kvartfinalen med det kinesiske kvinnelandslaget.
Yuliani Sentosa
Yuliani Sentosa (født 29. oktober 1971) er en indonesisk badmintonspiller.
Wojciech Borowik
Wojciech Jan Borowik (født 24. juni 1956 i Warszawa i Polen, død 22. desember 2020) var en polsk politiker som satt i Sejmen fra 1993 til 1997. Han representerte Unia Pracy og var selv en av dette partiets grunnleggere. Tidlig i 1990-årene var han parlamentarisk sekretær for Solidarność Pracy (SP). I 2015 ble han tildelt utmerkelsen Krzyż Wolności i Solidarności.
Yuliani Sentosa
Hun representerte Indonesia under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der hun ble utslått i tredje runde i singel.
Wojciech Borowik
Borowik døde i en alder av 64 år den 22. desember 2020, av covid-19.
Norwegian Air Sweden
Norwegian Air Sweden er et lavprisflyselskap fra Sverige. Det er et datterselskap av Norwegian Air Shuttle og opererer med samme merkevare som andre selskap i Norwegian-gruppa, det vil si Norwegian, Norwegian Air Norway, Norwegian Air UK, Norwegian Long Haul og Norwegian Air Argentina. Hovedkontoret ligger på Arlanda lufthavn ved Stockholm. Opprettet den 20. november 2018, opererer den Boeing 737 MAX 8. Alle fly er registrert i Sverige.
Norwegian Air Sweden AOC opererer med kallesignalet REDNOSE og har IATA-kode D8 og ICAO-kode NSZ.
Roy Sherwood
Han ble nummer 3 sammenlagt i skiflygingsuka i Bad Mitterndorf i 1953. Året etter vant han det nasjonale mesterskapet i hopp. Kort tid etter fikk han polio og mistet mye av styrken i beina. Han ble imidlertid frisk og trente seg opp igjen, og oppnådde så gode resultater i nasjonale renn at han ble tatt ut til OL i Cortina d'Ampezzo i 1956, der han ble nummer 36 og nest beste amerikaner. Han var også på USAs lag til OL i Squaw Valley i 1960, men fikk da ikke starte.
Spania i Eurovision Song Contest
Spania har vunnet konkurransen to ganger, i 1968 og 1969. Av alle deltakerlandene som har vunnet, er Spania per 2023 det landet som har hatt den lengste seierstørken i konkurransens historie, med 54 år uten en seier. Landet har hatt svingende resultater i konkurransen, men hadde sin storhetstid i perioden 1966–1979. Etter årtusenskiftet har Spania gjort det klart svakere, og i årene 2015–2021 var landet blant de nederste på resultatlisten hvert år, inkludert en sisteplass i 2017. I 2022 endret den spanske kringkasteren RTVE strategi og opprettet den nasjonale finalen Benidorm Fest. Taktskiftet endte med en tredjeplass i den internasjonale finalen – Spanias beste plassering på 27 år. Deltakerlåten «SloMo» toppet også den spanske hitlisten; dette var første gang på mange år at et spansk bidrag toppet den nasjonale hitlisten.
Historikk
Det er landets allmennkringaster RTVE og dens tv-divisjon TVE som har ansvaret med å velge ut landets artist og sang til Eurovision Song Contest. Landet debuterte i Cannes i 1961, med Conchita Bautista. Etter fem år med dårlige resultater, inkludert to sisteplasser, innledet Spania en gullalder i 1966. De neste ti årene kom Spania på topp ti hvert eneste år, inkludert to seiere og to andreplasser.
Seirene kom to år på rad, først i 1968 da Massiel og «La, la, la» slo Storbritannias Cliff Richard med ett eneste poeng. På hjemmebane året etter vant Spania igjen med Salomé og «Vivo cantando». Seieren delte de imidlertid med tre andre land, Storbritannia, Nederland og Frankrike, siden det ikke fantes noen regel som hindret at flere land kunne dele seieren.
Opp og ned
Siden 1995 har Spanias resultater vært relativt skuffende. To sjetteplasser er landets beste plasseringer, og siden 2005 har Spania bare klart to tiendeplasser som beste plassering. Siden debuten har landet kommet sist fem ganger, senest i 2017. Tre av sisteplassene har også vært uten poeng. Særlig skuffende har resultatene vært fra 2015, der landet har vært blant de seks dårligste i finalen hvert år. I 2021 fikk ikke Spania et eneste poeng i telefonavstemningen.
De fem store
I 2000 innførte Den europeiske kringkastingsunion en ordning som sikret at de fire største økonomiske bidragsyterne fikk automatisk innpass i Eurovision-finalen. Gruppen ble kalt «de fire store», og Spania utgjorde gruppen sammen med Tyskland, Storbritannia og Frankrike. I 2011 kom Italia tilbake i konkurransen, og de fire store ble utvidet til «de fem store». Spania har dermed aldri deltatt i en semifinale i Eurovision Song Contest.
Populære finaler
TVE har ofte holdt en nasjonal finale, tilsvarende norske Melodi Grand Prix, for å velge landets bidrag til Eurovision Song Contest. I perioden 1977–1999 valgte kringkasteren sang og artist internt, men i 2000 var de nasjonale konkurransene tilbake igjen. I 2002 brukte TVE den populære talentkonkurransen Operación Triunfo til å velge det spanske bidraget, noe som førte til et kraftig oppsving i konkurransens popularitet. Den internasjonale finalen samme år ble sett av over 14 millioner spanjoler, det høyeste seertallet etter at landet fikk moderne seermålinger tidlig i 1990-årene. Først under finalen i fotball-EM i 2008 ble rekorden slått.
I 2022 gjenopplivet kringkasteren den tidligere musikkfestivalen i Benidorm, under navnet Benidorm Fest. Konkurransen består av to semifinaler og en finale. Den første vinneren ble Chanel og låten «SloMo», som sørget for landets beste plassering i Eurovision Song Contest på 27 år.
Bidrag som ble forstyrret
Tre ganger opp gjennom Eurovision-historien har et ikke-vinnende bidrag fått fremføre på nytt, og to av disse bidragene var spanske. Det første var i 1990, da duoen Azúcar Moreno skulle åpne showet i Zagreb. Sangen «Bandido» ble fremført som en kombinasjon av ferdiginnspilt musikk og akkompagnert av et orkester på direkten. Da båndet ble satt på, kom imidlertid ikke orkesteret i gang da det skulle, og Azúcar Moreno gikk frustrerte av scenen. På andre forsøk gikk alt som det skulle, og det spanske bidraget endte på en femteplass.
20 år senere, i Bærum i 2010, ble Spanias bidrag nok en gang forstyrret, da den beryktede scenestormeren Jimmy Jump klarte å ta seg opp på scenen under fremføringen av «Algo pequeñito». Spania fikk opptre på nytt etter at resten av landene hadde sunget.
I 1964 var Spania også involvert i en scenestorming, da en mann klarte å ta seg opp på scenen med en plakat som protesterte mot den portugisiske diktatoren Salazar og den spanske diktatoren Franco. Hendelsen påvirket imidlertid ikke fremføringen av det spanske bidraget, siden den skjedde i pausen mellom det sveitsiske og belgiske bidraget.
Deltakere
Under er en liste over Spanias deltakere, plasseringer og poeng i konkurransen siden debuten. {{legend|gold|Vinner}} {{legend|#dcdcdc|Andreplass}} {{legend|#ffdead|Tredjeplass}} {{legend|#e0ffff|Sisteplass}}
Stemmehistorikk
Oversikt over poeng til og fra Spania i finaler siden debuten i 1961. Tallene er hentet fra nettstedet ESC Database. Ved like mange poeng, rangeres landene etter hvor mange prosent de har gitt av høyeste mulige oppnåelige totalscore.
Poeng til Spania
Poengene i tabellene omfatter bare finaler. Poeng som Spania har gitt i semifinaler, er ikke tatt med i tabellene.
Kommentatorer og poengopplesere
Fra 1969 og en rekke år frem til 2010 kommenterte tv-personligheten José Luis Uribarri sendingene for spansk fjernsyn. For mange spanjoler ble Uribarri ansett som «Eurovisjonens stemme» – la voz de Eurovisión. Fra 2011 til 2017 kommenterte José María Íñigo for TVE, og også han ble omtalt som «Eurovisjonens stemme».
Spenningsdeler
En Spenningsdeler er betegnelsen for en kobling innen elektroteknikk og elektronikk.
Som navnet sier blir en elektrisk spenning delt ned av koblingen. Resultatet, utgangsspenningen, er en lavere spenning enn inngangsspenningen.
Resistiv spenningsdeler
En resistiv spenningsdeler består av to motstander koblet i serie. Inngangsspenningen legges over seriekoblingen og utgangsspenningen tappes over en av motstandene. Fellespunktet for inngangsspenningen og utgangsspenningen er ofte kretsens jord, men må ikke være det. Nedenfor er R2 koblet til fellespunktet.
Strømmen blir lik
og utgangsspenningen lik
hvor utgangsspenningen tappes over R2. Utgangsspenningens kildeimpedans er parallellkoblingen av R1 og R2 og blir
Spenningsdeleren forbruker effekten
når den ikke belastes med en tredje motstand.
Der motstandsverdiene kan forandres på mekanisk eller elektronisk vis, kalles spenningsdeleren et potensiometer. Se Wheatstone-bro.
Griedge Mbock Bathy
Griedge Mbock Bathy (født 26. februar 1995) er en fransk fotballspiller.
Hun representerte Frankrike under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i kvartfinalen med det franske kvinnelandslaget.
Spenningsdeler
Resistiv spenningsdeler
Den resistive spenningsdeleren kan brukes både for veksel- og likespenning.
Når spenningsdeleren belastes av en tredje motstand R3, må R2 i formlene ovenfor erstattes av parallellkoblingen av R2 og R3, kalt R2',
Kapasitiv spenningsdeler
For en kapasitiv spenningsdeler brukes to kondensatorer i en seriekobling.
Strømmen blir lik
der ω = 2*π*f og f er frekvensen i Hz. Strømmen øker proporsjonalt med frekvensen.
Utgangsspenningen blir lik
Nataša Ljepoja
Nataša Ljepoja (28. januar 1996 i Celje) er en slovensk håndballspiller, som spiller for den slovenske klubben og det slovenske landslaget. Hun har tidligere spilt for den slovenske klubben.
Spenningsdeler
Kapasitiv spenningsdeler
hvor utgangsspenningen tappes over C1. Strømmen er faseforskjøvet i forhold til inngangsspenningen og ligger 90 grader foran den. Utgangsspenningen har likevel samme fase som inngangsspenningen.
Nataša Ljepoja
Hun ble tatt ut i 17-mannstroppen til Uroš Bregar foran Håndball-VM 2019 i Japan.
Valentina Klemenčič
Hun ble tatt ut i 17-mannstroppen til Uroš Bregar foran Håndball-VM 2019 i Japan.
Spenningsdeler
Kapasitiv spenningsdeler
Den kapasitive spenningsdeleren kan kun brukes for vekselspenninger og den forbruker ikke effekt.
Belastning av en kapasitiv spenningsdeler med en motstand vil forandre utgangsspenningen, både i fase og i verdi.
Induktiv spenningsdeler
Betegnelsen spenningsdeler benyttes ikke for induktiviteter. I stedet omtales dette som tapping av en vikling i enten en spole eller transformator. Her brukes tørn- eller viklingsforhold for å beskrive graden av deling. Med induktive komponenter som deler magnetfeltet kan spenningen også økes, noe som bidrar til at betegnelsen spenningsdeler blir upassende.
Frekvensavhengig spenningsdeling
Når det benyttes en motstand og en kondensator, eller en motstand og en spole i stedet for to like-typer komponenter, oppnås en frekvensavhengig spenningsdeler. Slike kalles helst poler.
Historien til spenningsdeleren
James. spenning
Rondibilis
Rondibilis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).