cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oslofjord festning
9. april
I løpet av dagen ble Bolærne fort bombet flere ganger av tyske fly. Det første bombeangrepet kom mens ordren om å innstille fiendtlighetene fortsatt var gjeldende, og mannskapet hadde kommet ut av dekningsrommene. En fenrik ble såret. Ingen ble drept eller såret under de seinere bombeangrepene. Selve fortet fikk heller ingen materielle skader, men et par brakker brant ned og sjukehuset ble sterkt skadd. I henhold til mobiliseringsordren møtte om kvelden omtrent 50 menige kystartillerister opp i Tønsberg. Disse ble fraktet ut til fortet og væpnet.
I løpet av 9. april møtte det også opp omtrent 100 menige kystartillerister og noen befalingsmenn opp på Håøya fort. Et batteri på to 12 cm kanoner og to batterier med to 65 mm kanoner hver ble satt opp og øvelser satt i gang. Fra landvernskompaniet ble det sendt 25 mann fra Torød skole til Måkerøy fort, dette fortet hadde hittil ikke hatt noen dekningstyrke.
Kl. 2120 fikk Oslofjord festning via avsnittsjefen ordre fra Kommanderende Admiral om at: «Fortene skal holdes så lenge som mulig. Deretter skal skytset ødelegges og fortene evakueres.»
10. april
Morgenen 10. april ble det fra Bolærne fort observert et handelsfartøy på veg inn Oslofjorden i stor fart. På fortet mente man dette måtte være et tysk transportskip, men flagg eller annet nasjonalitetsmerke kunne ikke sees. I telefonsamtale med fortet forbød festningskommandanten derfor fortet å åpne ild mot fartøyet med mindre det kunne fastslås at fartøyet var tysk. På Bolærne fort ble det besluttet å avfyre varselskudd. Disse gikk av kl. 0720. Etter det tredje skuddet, som gikk rett over fartøyet, snudde det og styrte ut av fjorden igjen. Rett etter dette ble fortet igjen bombet av tyske fly. Da bombeangrepet var over fikk man se en tysk torpedobåt med to armerte trålere komme nordfra mot Bolærne. Bolærne fort åpnet ild på omtrent 8 000 meter. Ingen av de ti-tolv norske skuddene traff, men tyskerne snudde likevel. På omtrent 10 000 meter åpnet torpedobåten ild med sine 10,5 cm kanoner og fortet ble også beskutt fra Rauøy fort som nå var besatt av tyske kystartillerister. Alle tyske skuddene var for lange og falt i sjøen.
Etter denne skuddvekslingen ble igjen Bolærne fort bombet. Da de tyske flygerne oppdaget at fortet ikke hadde noe luftvern av betydning, begynte flyene å gå svært lavt. Underskuddvekslingene 9. og 10. april oppstod det flere ganger feil på kanonmekanismene. Disse ble utbedret av fortets våpensmed, men det begynte etterhvert å minke på reservedelene. Omkring kl. 1000 meldte derfor fortsjefen til festningskommandanten at to av de tre 15 cm kanonene var ubrukbare på grunn av manglende reservedeler, og for den tredje var det bare igjen en gammel slitt slagfjær som ventes å ryke på første skudd. Besetningen hadde ingen øvelse med kanonene i 12 cm batteriet og det var heller ikke ført fram ammunisjon til disse kanonene. Kommandanten meldte situasjonen på Bolærne videre til Avsnittssjefen, som ga ordre om at fortet skulle demolere kanonene, men fortsatt forsøke å hindre en tysk landgang på Bolærne. Et slikt forsvar anså fortet for håpløst. Etter ny konferering med Avsnittssjefen, ga festningskommandanten ordre om at det ikke skulle gjøres motstand mot overlegne landgangsstyrker.
Kl. 1230 ble det hvite flagget heist på Bolærne fort. En norsk kystartillerist ble drept av tyske bomber under flaggheisingen. Fortet ble bombet et par ganger også etter at det hvite flagget var heist. Ut på ettermiddagen kom en tysk hvalbåt, «Rau 7», og tok med fortsjefen til Horten hvor forhandlingene om overgivelse foregikk ombord i en tysk torpedobåt. Etter å blitt enige om at den norske besetningen skulle sendes hjem så snart tyskerne fikk besatt fortet, reiste fortsjefen med hvalbåten tilbake til Bolærne hvor han gikk i land sammen med en tysk løytnant og ti matroser. Omtrent kl. 2000, 10. april ble Bolærne fort overgitt til tyskerne.
Ettermiddagen 10. april flyttet kommandanten for Oslofjord festning med sin stab og sambandssentral fra Håøya fort til festningens kommandoplass på Vetan for å få bedre oversikt over forholdene på festningen. I løpet av dagen møtte nye 60 mann opp på Håøya fort og det ble der montert en 75 cm lyskaster for belysning av Vestfjorden. En infanteritropp på 24 mann ble også overført fra Torød skole til Håøya for å bevokte tilgangene til fortet.
11. april
Etter Avsnittsjefens mening ville, på grunn av den store avstanden, uøvde besetningen og mangel på framskutte observasjonsposter, en ildgivning mot konvoien kun medført at Måkerøy fort ble bombet og inntatt. Han ønsket isteden å bevare fortet intakt slik at det kunne støtte allierte sjøstridskrefter som han håpet ville inntreffe i Oslofjorden. I en konferanse senere på dagen 11. april mellom festningskommandanten og Avsnittsjefen ble det fastslått at Måkerøy fort skulle søkes holdes intakt så lenge som mulig og ikke åpne ild mot fartøyer som fortsjefen ikke var helt sikker på var tyske. Og selv da, med tanke på at ammunisjonsbeholdningen kun var 25 skudd per haubits, skulle det bare skytes om fortsjefen var sikker på å oppnå et godt resultat.
11. april ble det på Håøya fort arbeidet med å lage bombe- og splintsikre oppholdsrom. 2 befalingsmenn og 20 soldater ble avgitt til vakthold ved Torås fort, mens 10 soldater ble sendt som vakt ved kommandoplassen på Vetan. I løpet av 11. april møtte ytterliger 80 mann opp på Håøya fort, besetningen var nå oppe i 300 mann. Festningskommandanten var bekymret for den risiko besetningsøkningen innebar, med tanke på fortets manglende bomberom, og foreslo for Avsnittsjefen at det personell som ikke var nødvendig for fortets kampledd skulle dimitteres og sendes hjem. Dette forslaget ble godkjent. Etter dimisjonen var det på Håøya fort igjen en besetning på 150 mann.
I tillegg til Oslofjord festnings to gjenværende forter, rådde Ytre Oslofjord sjøforsvarsavsnitt på dette tidspunktet fortsatt over en del fartøysmateriell. De fleste av disse – bevoktningsbåter og gamle minesveipere og undervannsbåter – var av liten kampverdi. Dertil kom 1. Mineleggerdivisjon med «Laugen», «Glommen», «Nor» og «Vidar». Disse var også svært gamle, men med tung nok beskytning at de kunne brukes some artilleriskip. Ved middagstid 11. april kom sjefen for mineleggerdivisjonen, kaptein E. W. Schramm, til Håøya fort for å diskutere mulighetene for samarbeid mellom fortet og mineleggerne. Det ble avtalt at 1. Mineleggerdivisjon skulle opprette to framskutte signalposter, ved Barkevik i Tjømekjæla og på Årøy i Vestfjorden for å holde utkik å varsle om fiendtlige fartøyer. Signalpostene ble etablert og signalforbindelsen til Håøya fort utprøvd. Samme kveld besluttet kaptein Schramm å dra inn til Oslo for å orientere seg om forholdene i landet. Han ble arrestert av tyskerne i Drammen. Neste morgen ble signalpostene inndradd etter ordre fra nestkommanderende i minesveiperdivisjonen.
Om kvelden 11. april fikk festningskommandanten melding om at tyske patruljer hadde patruljert på Nøtterøy helt fram til Strengsdal. Han fryktet derfor at tyskerne kunne komme til å angripe hans kommandoplass på Vetan. Kommandanten besluttet derfor å flytte til Måkerøy fort hvor han ankom med sin stab 12. april kl. 0030.
12. til 14. april
Morgenen 12. april besatte tyske landgangsstyrker Stavern og Larvik uten kamp. Sjefen for Ytre Oslofjord sjøforsvarsavsnitt besluttet derfor å flytte sitt standkvarter til Skien. Som en følge av denne forflytningen fikk kommandanten for Oslofjord festning kommandoen over 1. Mineleggerdivisjon. Kl. 1300 var Avsnittskommandoen etablert i Skien, og telefonsamband med Oslofjord festning ble opprettet.
Ved middagstider 13. april fikk Oslofjord festning melding om at Tønsberg var besatt av tyskerne og at bevoktningsavdelingen hadde overgitt seg. Med besettelsen av Tønsberg ble også telefonforbindelsen mellom festningen og Avsnittet brutt.
1. Mineleggerdivisjon lå hele 13. april uvirksom i Melsomvik. Etter hvert deserterte flere av de menige og rømte opp på land, slik at 14. april hadde «Laugen» kun halvparten av sin besetning igjen, også «Glommen» manglet en god del. Ved middagstid 14. april kom tre mindre tyske krigsskip til Melsomvik samtidig som tyske fly kretset over. Kl. 1245 overga 1. Mineleggerdivisjon seg uten kamp og med fartøyene i intakt stand.
Samtidig var en større styrke tyske soldater kommet til Tønsberg. Via politikammeret i Tønsberg satte sjefen for denne styrken, major Ballart, seg i forbindelse med festningskommandanten, oberstløytnant Notland. Major Ballart framholdt at det var nå til sammen 1100 tyske soldater samt 6 kanoner i Tønsberg. Hvis ikke Måkerøy og Håøya overga seg, ville denne styrken gå til angrep. Samtidig ville fortet bli bombet av sterke tyske flystridskrefter. Oberstløytnanten mottok denne meldinga kl. 1445.
Oberstløytnant Notland fant at slik situasjonen nå var, med fortene avskåret uten forbindelse til høyere sjefer og uten luftvern og bomberom, måtte han gå med på å forhandle om overgivelse. Festningskommandanten ankom Tønsberg politikammer med sin adjutant kl. 1500.
Major Ballart krevde følgende vilkår for overgivelsen: Fortene skal overgis intakte uten ødeleggelse. Etter tysk besettelse av fortene skal norske befal og mannskap straks reise hjem etter å ha avlagt æresord på å ikke kjempe videre. De som ikke vil love dette vil bli satt i krigsfangenskap. Offiserer skal få beholde sine våpen, øvrige personell skal straks avlevere sine. Hvis ikke disse vilkårene ble akseptert, ville fortene samt Tønsberg by og Nøtterøy bli bombet av tyske fly og krigsskip.
Etter ha konferert med sin adjutant, politimesteren og ordføreren, de var alle for overgivelse, besluttet oberstløytnant Notland å akseptere tyskernes vilkår. Kl. 1630 14. april undertegnet han erklæringen om Oslofjord festnings overgivelse. Tyskerne besatte Måkerøy fort kl. 1800 og Håøya fort kl. 2000. Den norske besetningen ble sendt hjem utover kvelden og natten etter å avgitt løfte om ikke å kjempe videre.
Seinere bruk
Alle fortene ble senere benyttet og forsterket av okkupasjonsmakten.
Fortsatt benyttes Mågerø og Rauøy av Forsvaret, mens Torås fort og Bolærne fort er solgt eller lagt ut for salg til sivile formål etter år 2000.
Synkronsvømming under Sommer-OL 2008
Synkronsvømming under Sommer-OL 2008. Synkronsvømming var med på det olympiske programmet for sjuende gang under OL 2008 i Beijing. Det ble konkurrert om to olympiske titler, duett og lagkonkurranse, begge kun for damer. Konkurransen ble avviklet i perioden 17. til 22. august. Russland ble beste nasjon med to gullmedaljer.
Parsec
Parsec (fra engelsk parallax second, forkortet «pc») er en astronomisk avstandsenhet, og er mer brukt blant astronomer enn det mer kjente lysår. Ett parsec tilsvarer ca. 3,26163 lysår eller ca. 206 000 AU.
En stjerne som befinner seg 1 parsec fra jorden vil ha en parallakse (beregnet ved jordens diametrale stillinger (2 AU) i kretsløpet rundt solen) på nøyaktig 2 buesekunder (ca. 1/900 av måneskiven) i forhold til en tenkt bakgrunn som ligger uendelig langt unna.
Prefiks
Avstander i Melkeveien måles i kiloparsec (1 kpc = 1000 parsec eller 3262 lysår). Solen er 8,6 kpc fra sentrum og Melkeveiens radius er 12-15 kpc.
Avstander til galakser og galaksehoper måles i megaparsec (1 Mpc = 1 million parsec eller 3,262 millioner lysår). Nabogalaksen Andromedagalaksen (M31) er 0,77 Mpc fra Melkeveien, Virgohopen ligger 15 Mpc unna og er 3 Mpc i diameter.
Avstander til kvasarer og lengre unna måles i gigaparsec (1 Gpc = 1 milliard parsec eller 3,262 milliarder lysår). Kvasaren 3C273 har avstanden 0,9 Gpc og partikkelhorisonten ligger 14 Gpc unna.
Volumenheter
Solen er alene i sin kubikkparsec (1 pc3 = 2,938 x 1040 km³), mens stjernetettheten i kulehoper er på hundre til tusen stjerner per kubikkparsec.
For å bestemme antallet av galakser i superhoper, velger man ut volumer. Galaksene bestemmes og telles i disse kubikkmegaparsec (1 Mpc3 = 1 milliard kpc3), og resultatet multipliseres opp. Det store tomrommet i retning mot Bjørnevokteren måles i Mpc3.
For å bestemme mengden av materie i det observerbare universet, velger man ut volumer i forskjellige retninger. Galaksene og kvasarene telles i disse kubikkgigaparsec (1 Gpc3 = 1 milliard Mpc3), og deretter multipliserer man opp resultatet.
Galge
En galge et rammeverk, vanligvis av tre, som blir brukt til henrettelse ved hengning.
Galger kan ha forskjellige utforminger, og den enkleste varianten (som man kjenner fra spillet «Hangman») utgjør en omvendt «L» med en enkel, stående bjelke og en kortere, horisontalt liggende bjelke på toppen, hvor repet med renneløkken blir festet. I andre utforminger, kan den horisontale tverrliggeren hvile på en bjelke i hver ende. Den kjente galgen i Tyburn i London var trekantet, med tre stående og tre tverrliggende bjelker, noe som ga nok støtte til å kunne bære 24 personer samtidig langs de tre sidene. Galger kunne bli stående som faste installasjoner, til skrekk og advarsel. Gamle bybilder viser permanente galger plassert på synlige steder i byene, ofte nær slott eller justismyndighetenes bygninger, og på torg eller plasser slik at almuen kunne samle seg og se henrettelsene. På Galgeberg i Oslo ble det foretatt henrettelser fram til 1864, da det ble forbudt. I moderne tid er galger plassert inne i fengsler, ofte frittstående på et skafott eller reisverk i luftegården og over en grop, eller i egne rom i egne fløyer hvor de dødsdømte soner. Galger kan også være midlertidige konstruksjoner. I tidligere tider, også i Norge, ble henrettelse utført på åstedet for den kriminelle handlingen.
Fylkesvei 876
Fylkesvei 876 er en kort forbindelsesvei mellom europavei 75 og Vardø lufthavn, Svartnes.
Galge
Senere eksempler på midlertidige galger er galgene som ble benyttet under eksekveringen av dødsdommene etter Nürnbergprosessen etter andre verdenskrig.
Fylkesvei 876
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 342 (Finnmark).
Galge
På tidligere galger ble repet lagt rundt offerets hals og nakke, mens vedkommende sto i et tre eller på en vogn. Ved å velte stigen eller kjøre bort vognen, ble vedkommende hengende og langsomt kvalt. Senere ble det benyttet et skafott med fallemmer, hvor offeret falt hurtig ned og døde umiddelbart da nakken knakk i stedet for å bli kvalt. Denne effekten kunne bli forsterket med ekstra vekter rundt føttene.
I dag brukes galge ved henrettelser i blant andre afrikanske og asiatiske land, som eksempelvis Egypt, Iran, Irak, Japan, Kuwait, Malaysia og Singapore.
PAOK
Panthessalonikios Athlitikos Omilos Konstantinoupoliton, eller bare PAOK, (gresk: Π.Α.Ο.Κ. – Πανθεσσαλονίκειος Αθλητικός Όμιλος Κωνσταντινουπολιτών, «Panthessalonikisk sportsklubb av Konstantinopoliter») er en gresk idrettsklubb fra Thessaloniki, og har lag i blant annet basketball, volleyball, håndball, baseball, vannpolo, svømming, bryting og vektløfting.
Mest kjent er likevel fotballaget, som spiller i Gresk superliga. Fotballaget ble grunnlagt i 1926 og spille sine hjemmekamper på Toumba Stadion. I 2007 var det totalt 7 % av greske fotballsupportere som heiet på PAOK. Fotballagets trener heter Abel Ferreira og er fra Portugal.
Spillerstall
Oppdatert 12. mai 2022.
Hengedal
En hengedal eller hengende dal er en dal som slutter mot en dypere dal på dennes ene side.
En hengedal har ofte blitt skapt av at en mindre isbre har flytt ut i en større. Den større isbreen har skapt en U-dal som den hengende dalen munner ut i og da begge isbreens overflate fra begynnelsen hadde samme høyde, ser det ut som om den mindre dalen "henger" over hoveddalen. Dersom en hardere bergart ligger over en løsere, vil forskjellen i høyde mellom dalbunnen i den hengende dalen og hovedalen øke med tiden. Ofte dannes fosser i eller nær den hengende dalens munning.
Eksterne lenker
Valley
Trykkvannsreaktor
Trykkvannsreaktor (engelsk Pressurized Water Reactor, PWR) er en type kjernereaktor der moderator og kjølevann består av lettvann under høyt trykk. Vannet i primærkretsen står under høyt trykk for å unngå at kjølevannet koker.
Oversikt
I en trykkvannsreaktor ledes det oppvarmede kjølevannet til en varmeveksler (dampgenerator) der vanndamp produseres får å drive dampturbiner som i sin tur genererer elektrisk energi. Fordi det kjølevannet som har vært inne i reaktoren aldri når dampturbinene er strålingen mye lavere i turbinhallen i en trykkvannsreaktor enn i en kokvannsreaktor. I kokvannsreaktoren tillates vannet å koke i reaktorkjernen og drive turbinen direkte.
Kjølemiddel
I en trykkvannsreaktor benyttes vann som kjølemiddel i primærkretsen og strømmer gjennom reaktoren med en temperatur på omkring 325 °C. Det høye trykket i primærkretsen på 15 MPa (150 atm) gjør at vannet ikke koker. Vannet i primærkretsen benyttes for å varme vannet i en sekundær krets til damp som passerer gjennom en dampturbin der elektrisiteten produseres. I den sekundære kretsen er trykk og temperatur vanligvis 6,2 MPa (60 atm) og 275 °C.
Moderator
Ved fisjon av uran sendes nøytroner ut med stor hastighet, men for at disse nøytronene skal kunne fortsette kjedereaksjonen må man redusere nøytronenes hastighet (moderere) til de blir termiske, altså har samme hastighet som atomene i sin omgivelse. I en trykkvannsreaktor benyttes vann som moderator for å redusere nøytronenes hastighet. Dette skjer ved at nøytronene kolliderer med hydrogenatomene i vannet.
Brensel
Uranet som anvendes i PWR-brensel er vanligvis anriket til 3–5 % 235U. Det er vanligvis urandioksid (UO2), et grått keramikklignende materiale.
Kontroll
Reaktiviteten i en trykkvannsreaktor kontrolleres med hjelp av borsyre og styrestaver. Styrestavene er den primære måten å kontrollere reaktoren. De inneholder ofte kadmium og kan skyves inn eller trekkes ut av reaktoren. Bor blandes i kjølevannet. Både bor og kadmium har stor evne til å absorbere nøytroner.
Eksempel
Trykkvannsreaktoren er den vanligste reaktortypen i verden, med over 280 i drift i kraftverk og flere hundre i marinefartøyer. Noen vanlige modeller er den russiske VVER, den tyskproduserte Konvoi, den franskproduserte N4 og den europeiske EPR. I Sverige er Ringhals 2, Ringhals 3 og Ringhals 4 av trykkvannstype fra Westinghouse. Se også C1W atomreaktor.
Arbeiter Zeitung (Wien)
Arbeiter-Zeitung var en sosialistisk avis i Wien som ble grunnlagt den 12. juli 1889 av Victor Adler. Avisen ble forbudt i 1934 etter utgaven 13. februar, men gjenoppstod den 4. august 1945 som hovedorganet til Sozialistische Partei Österreichs. Frem til 1989 sørget den for generell dekning av Østerrikske og internasjonale nyheter. Fra 1985 til 1989 hadde avisen navnet Neue A-Z. Fra 1989 til 1991 ble den utgitt som en partiuavhengig avis under navnet AZ. Avisen ble nedlagt i 1991.
Blant dens kjente bidragsytere og redaktører i førkrigsperioden var dens kulturelle redaktør David Josef Bach.
Bludenz
Bludenz er en by i delstaten Vorarlberg i Østerrike. Byen er relativt liten og ligger der hvor de fem dalene Klostertal, Montafon, Walgau, Brandnertal og Großes Walsertal møtes. Byen er også administrasjonssentrum i distriktet Bludenz, hovedsetet ligger i slottet Gayenhofen. I byen ligger også sjokoladefabrikken Suchard samt ølbryggeriet Fohrenburger.
Xujiahui-parken
Xujiahui-parken (tradisjonell kinesisk: 徐家匯公園, forenklet kinesisk: 徐家汇公园, pinyin: Xújiāhuì Gōngyuán, shanghainesisk: [ʑi²³gɑ⁵³ɦuɛ²³goŋ⁵³ɦyø²³], engelsk: Xujiahui Park, norsk: Xujiahuiparken) er en park i Xuhui bydel i Shanghai i Folkerepublikken Kina. Parken har et areal på ca. 85 hektar og ligger på de sammenslåtte tomtene til det tidligere Stor-Kina Gummivarefabrikk og det tidligere platestudioet til EMI i Hengshan allé nr. 811. Parken domineres av en kunstig innsjø med tilhørende krokløpet bekk og en karakteristisk utsiktsbro (200 meter lang) som går diagonalt gjennom hele parken. I parkanlegget inngår også flere kurvballbaner, lekeareal for barn og en fontene. Parken avgrenses av Hengshan allé mot nord, av Tianpinggaten mot vest, av Wanpinggaten mot øst og av Zhaojiabangveien mot sør.
Konstruksjon og historie
Parken ble bygget i tre byggetrinn i perioden 1999-2002. Første byggetrinn omfattet det opprinnelige området til Stor-Kina Gummivarefabrikk (大中华橡胶厂) på 3,3 hektar; her lot man den gamle fabrikkpipen (11 meter høy) bli stående og konstruerte en ny utsiktsbro. Annet byggetrinn omfattet tomten til det opprinnelige Eastern Pathe Company (EMI) (中唱上海分公司) på 3,7 hektar; her bevarte man selve bygget til platestudioet og de hundreårgamle trærne rundt det. Tredje byggetrinn omfattet et areal på 1,47 hektar mot Wanpinggaten, der man bygget et idrettsanlegg med flere kurvballbaner og en minifotballbane. Parken inneholder referanser til Shanghais geografi ved at den kunstige innsjøen er formet etter Huangpuelven, der det er konstruert miniatyrutgaver av de fire store broene som krysser elven i indre by; Xupu-, Lupu-, Nanpu- og Yangpu-broene.
Beplantning
I parken finnes følgende plantearter: Flere Magnolia-arter, særlig Yulanmagnolia (Magnolia denudata), kongemagnolia (Magnolia grandiflora), purpurmagnolia (Magnolia liliiflora) og rød magnolia (Lagerstroemia indica); flere arter kirsebærtrær (Prunus spp.), særlig umefrukttrær (Prunus mume); flere arter epletrær (Malus spp.); kamfertrær (Cinnamomum camphora); flere arter i ligusterslekten (Ligustrum spp.); flere arter i familien Elaeocarpaceae; duftoliven (Osmanthus fragrans); asiatisk veggiris (Iris tectorum); en type hvit nøkkerose (Nymphaea tetragona); Salix babylonica (en sørgepilart); Pterocarya stenoptera (kinesisk vingenøtt) og flere arter platantrær (Platanus spp.)
Wanpinggaten nr. 290-292
Hang Yuen Hin (恒悦轩) er en kantonesisk restaurant som spesialiserer seg på dim-sum. Kritikerne roser hyppig maten, utsikten og det rimelige prisnivået (i denne klassen). Restauranten har 300 sitteplasser og 20 private bankettavlukker og disponerer 100 parkeringsplasser i parkeringsanlegget under Xujiahui-parken. Hang Yuen Hin er også besøksverdig på grunn av sin utvendige arkitektur. (Se flere fotos i hovedartikkelen om Hang Yuen Hin)
Håpets fontene
Håpets Fontene (希望之泉) står i nordhjørnet av parken. Fontenen er den 31. mai 2005 gitt i gave til Shanghai fra byregjeringen i Marseille, Shanghais vennskapsby. Fontenen er én halvpart av et tosidig kulturutvekslingsprosjekt, der Shanghai Garden, et parkanlegg gitt i gave fra Shanghai til Marseille, utgjør den andre halvparten.
Fontenen er 9 meter høy, 6 meter bred og fonteneområdet dekker et areal på 240 kvadratmeter. Fontenen er formet som en åpen bok; fonteneskulpturen øverst er laget av rustfritt stål med utfreste forsiringer formet som trær og i tilknytning til bassenget nederst er det 26 vannsøyler som via elektroniske styresystemer koreograferes i tre grupper. Fontenen er normalt belyst fra kl. 19:00 til 22:00 hver kveld.
Hengshan allé nr. 811
'''Hengshan allé nr. 811''' ble bygget i 1921 av Eastern Pathe Company. Bygningen huset Kinas første platestudio og Folkerepublikken Kinas nasjonalsang De frivilliges inntogsmarsj ble komponert og først innspilt her. Eiendommen ble etter revolusjonen i 1949 nasjonalisert og bygget tilhører idag Shanghai By, som leier ut bygget til restaurantdrift. Bygningen er siden 2005 fredet. Bygningen går også under navnet La Villa Rouge eller The Red House (tradisjonell kinesisk: 小紅樓, forenklet kinesisk: 小红楼, pinyin: Xiǎo Hónglóu, shanghainesisk: [ɕiɔ³⁴ɦoŋ²³lɤ²³]).
I litteraturen
Xujiahui-parken er omtalt i diktet «Å vandre i Xujiahui-parken», av Zhang Zhizhen (f. 1938) fra Anping i Hebei-provinsen:
《游徐家汇公园》
景观长桥一字开，高耸丰碑贮天台.
悠哉鸿鹄拨清波，快乐顽童拍涟漪.
中唱广场歌声起，数位长者论百代.
——（河北安平）张志真
«Å vandre i Xujiahui-parken»
Gangbroen pløyer snorrett gjennom landskapet,
høyreist og monumentalt kneiser det som et observatorium
Det røde huset minnes taust det forgangne,
oljetrærne hvisker om fremtiden
Ubekymret pløyer svanene de klare bølgene,
lykkelig plasker de lekende barna i krusningene
Fra EMIs tomt lyder sangen,
Digitalt når de eldre ned gjennom generasjonene
Francesco Abbondio Castiglioni
Francesco Abbondio Castiglioni (født 1. februar 1523 i Milano i Italia, død 14. november 1568 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Bobbio.
Han ble kreert til kardinal den 12. mars 1565 av pave Pius IV.
Han var i slekt med pave Cølestin IV og kardinalene Branda Castiglioni (1411), Giovanni Castiglione (1456) og Giovanni Castiglione (1801)
John Keller
John Frederick Keller (født 10. november 1928, død 6. oktober 2000 i Kansas) var en amerikansk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Keller ble olympiske mester i basketball under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det amerikanske laget som vant basketturneringen. Det var tredje gang som basketball sto på det olympiske programmet, tjuetre lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 14. juli til 2. august 1952. USA vant semifinalen over Argentina med 85-76 og i finalen vant de med 36-25 over Sovjetunionen. Keller spilte tre kamper i OL-turneringen.
Keller spilte collegebasket på University of Kansas.
Flytende naturgass
Flytende naturgass, på engelsk liquefied natural gas (LNG), er naturgass som hovedsakelig består av metan, men også noe etan samt andre hydrokarboner og nitrogen. For at gassen skal kondensere må den kjøles til under -160°C. Volumet reduseres da rundt 600 ganger, og muliggjør effektiv transport og lagring. Det globale markedet for LNG vokser raskt, og nådde i 2021 om lag 400 millioner tonn. Målt som andel av total gasskonsum utgjorde LNG-handel 13 % per 2022, og de tre største eksportørene av flytende naturgass var Australia, Qatar og USA.
Bruk
LNG blir hovedsakelig benyttet for å forenkle frakt av gass over store avstander. Dette gjøres i spesialbygde gasstankskip. På ankomstterminalene regasifiseres LNGen og sendes inn i gassrørnettet eller til lokal industri eller gasskraftverk. Mindre mengder LNG kan også distribueres videre med tankbiler til lokale brukere, for eksempel gassdrevne skip eller kjøretøy.
LNG-produksjon i Norge
På Melkøya ved Hammerfest finnes Europas eneste storskalaanlegg for produksjon av LNG. Gassen kommer fra Snøhvitfeltet i rørledning, og LNG skipes ut til kunder i Spania og USA. Operatør for anlegget er Equinor.
Det finnes også mindre produksjonsanlegg på følgende steder:
Transport
Gassen fraktes i spesialbygde gasstankskip og i tankbiler.
Kaki
Kaki, kakifrukt eller kakiplomme (kaki [柿] eller shizi [柿子] på kinesisk) er gule eller røde bær som kan minne om tomater. De er også kjent under navnene persimon og den særlige typen sharon.
Kakitreet (Diospyros kaki) kommer fra Kina og hører til ibenholtfamilien. Kaki er en av de eldste artene av dyrkede frukttrær; i Kina har arten vært dyrket i mer enn 2000 år. Planten formerer seg ved partenogenese. Treet kan bli opp til 10 meter høyt og minner i form om epletrær. Kineserne har tradisjonelt prist treet for fire «dyder»: Det lever lenge, det gir god skygge, det benyttes av fugler til redeplasser, og det er ikke lett henfallen til skadelige parasitter. Bærene har også tradisjonelt blitt tilskrevet mange gunstige helsevirkninger, blant annet for hjerte og blodomløp.
Planten ble på 1800-tallet også introdusert i California, middelhavslandene og i høytliggende tropiske områder, som i Brasil.
Kakiplommer inneholder opptil 20 % sukker, mye A-vitamin, noe kalium og C-vitamin.
Kakifrukt blir ofte høstet umoden, og inneholder da mye garvesyre som gir en besk smak og er astringerende. Den kan modnes i romtemperatur, og går da fra å være gule og sure til å bli røde og søte. Fruktkjøttet er saftig og kan minne om gelé. Kakifrukt holder seg ikke så lenge, og blir ofte tørket.
Sharon-typen inneholder ikke garvesyre, og kan dermed spises uten ettermodning. Denne frukten ble utviklet i Israel og har navn etter Sharon i Israel. Den dyrkes også i Albania, Makedonia, Italia, Spania, Portugal, Brasil, Sør-Afrika og New Zealand.
Bob Kenney
Robert «Bob» Earl Kenney (født 23. juni 1931, død 27. oktober 2014) var en amerikansk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Kenney ble olympiske mester i basketball under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det amerikanske laget som vant basketturneringen. Det var tredje gang som basketball sto på det olympiske programmet, tjuetre lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 14. juli til 2. august 1952. USA vant semifinalen over Argentina med 85-76 og i finalen vant de med 36-25 over Sovjetunionen. Kenney spilte tre kamper i OL-turneringen.
Arkeologiåret 1913
Arkeologiåret 1913 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1913.
Koksan
M1978 og M1989 Koksan er 170 mm selvdrevne kanoner utviklet og produsert i Nord-Korea. Den består av en 170 mm kanon montert åpent på noe som sannsynligvis er et tidligere sovjetisk T-54-chassis eller et kinesisk Type 59-chassis. Bak på skroget er to store spader for å ta opp rekylkreftene.
Historie
M1978 Koksan ble først offentlig vist på en parade i 1985. Vestlige observatører så den første gang i byen Koksan, derav kodenavnet, i 1978.
Iran kjøpte et antall M1978 fra Nord-Korea i 1987. På den tiden var det den feltkanonen i verden med lengst rekkevidde, med en kapasitet til å fyre prosjektiler med hjelperaketter ut til nesten 60 kilometer. Den ble brukt av iranerne til å skyte inn i kuwaitiske oljefelt under Iran-Irak-krigen fra Al-Faw-halvøya.
M1989 ble levert til Iran etter hvert som rollen dens ble fylt av missiler i Nord-Korea.
Siden 1993 har Nord-Korea forsterket artilleristridskreftene sine i framre områder. Sør-Koreas militærvesen rapporterer om et stort antall 170 mm kanoner og 240 mm rakettkastere nær den demilitariserte sonen, hvor det er laget fjellhaller og forberedt skyteposisjoner. Det er estimert at disse kan fyre opp til 10 000 skudd i minuttet inn i Seoul-området.
Teknisk
Koksan er utstyrt med en 170 mm kanon. Denne er kanskje modifisert fra en sovjetisk kystartillerikanon. Rekkevidden er estimert til 40 til 50 km, og man har tilgjengelig base-bleed og hjelperakettprosjektiler. Antageligvis er kjemiske, høyeksplosive og cargo-granater tilgjengelige. Denne typen artilleri har vanligvis en skuddtakt på 1-2 skudd i løpet av fem minutter.
Chassiset gir sannsynligvis ekvipasjen en hastighet på vei på rundt 40 km/h og en rekkevidde på rundt 300 km.
Dannet dagligtale
I Norge
I Norge fikk denne dagligtalen stadig større bruksområder utover 1800-tallet på bekostning av høytidsspråket, den skriftrette norske uttalen av dansk skrift, også kalt klokkerdansk. Samtidig tok dagligtalen opp i seg mer av høytidsspråket.
Den nedarvede østlandske formen av «dannet dagligtale», eller gjerne standard østnorsk, er å regne som de facto normaltalemål for skriftspråkene bokmål og riksmål.
Koiniseringen begynte med at vanlige dialekttalende nordmenn gradvis tilpasset sitt talemål til dansk på 1600-tallet. Utover på 1700-tallet fikk det såkalte koinéspråket en fastere form, og før oppløsningen av unionen med Danmark i 1814 hadde en god del nordmenn tatt den «dannede dagligtale» som sitt morsmål. Det har blitt anslått at dansk-norsk ble talt av omkring 1 % av befolkningen i 1814 og at dette hadde økt til 5 % i 1900. Dagligtalen var ikke et fullstendig fastlagt språksystem, men fra midten av 1800-tallet gir særlig Knud Knudsens arbeider et godt vitnemål om det «høiere talemaalet».
De gradvise reformene av skriftspråket i Norge, gjennomført ved rettskrivningsendringer i 1907 og 1917, til det som nå kalles bokmål eller riksmål, var basert på den «dannede dagligtale» slik Knud Knudsen hadde foreslått. Han mente at den «dannede dagligtale» var det beste forbildet for et norsk skriftspråk fordi den «dannede klasse» ikke hørte hjemme i noen spesiell landsdel, var tallrik og i besittelse av «dannelse» og kulturell makt.
Prosodi
Prosodien, det vil si språkmelodien, fulgte stort sett dialektene. Et unntak er fremmedord som latin, militær, sivil og prosti, som da som nå hadde trykket på siste stavelse også på Østlandet, i motsetning til østlandsdialektene som har trykket på første stavelse.
Fonologi
I fonologien eller lydsystemet er det større forskjeller. «Den tykke l [...] regnes for 'simpel' Udtale» påstod Knudsen i 1856, og i tillegg til skillet mellom monoftonger og diftonger, har den regelmessige bruken av tykk l mest markant skilt allmuespråket fra den «dannede dagligtalen» i Kristiania. Om diftongene ei og au (for e og ø i skriftspråket) skrev Knudsen at de «for Tiden udelukkende hører til Almuesproget». Det samme gjaldt uttale med g i ord som Have, lave, save, Skov og Plov: «Denne g findes stadig hos vor Almue,» men i «det norske Talesprog» er uttalen skriftrett v.
Ett spørsmål Knudsen var svært opptatt av, var uttalen av velarer (g og k) foran høye vokaler, og i konsonantgrupper som skj–. Et hovedpunkt i artikkelen «Om Norskhed i vor Tale og Skrift» fra 1850 var nettopp «hård» eller «blød» uttale av g og k. Her påstår han at «de Norske udtaler ikke ge– [...], men i Stedet derfor altid je– [...]». Han hevder videre at uttalen Skin, Sky, Ske, Kilde, Kys, gift, forgyldt, begynde hører til høytidsspråket, mens den «dannede dagligtalen» har Sjin, Sjy, Sje, Kjilde (Kjille), Kjys, jift, forjyldt, bejynne. Her er nok Knudsen mer normativ enn deskriptiv, og den store interessen hans for spørsmålet kom av at dagligtalen begynte å ta opp uttalen fra høytidsspråket. I Bergen i 1855 måtte man nesten regne det «som et Kriterium paa et dannet Menneske, at dette Menneske siger gylden istf. jylden, osv.» (Bergensposten). Jakob Løkke hevdet i 1855 at foran i og y «lyder i det høiere Foredrag Ganelyden (g og k) ren», som i kige, kind, kylling, kyndig, give, gydelig, gynge. Men der j var med i skriftbildet, skulle uttalen være «blød», som i kjær, kjende, gjøre, og ikke «hård» som i dansk tale.
Vingling var det også i uttalen av konsonantene b/p, d/t og g/k. Knudsen skrev at bløt (stemt) uttale var vanlig i høytidsspråket og hard (ustemt) var vanlig i dagligtalen. Eksemplene hans er tabe og løbe mot tape, løpe; liden og Rod mot liten og Rot, og Lagen og bruge mot Laken og bruke. Et annet viktig skille mellom dagligtale og høytidsspråk var uttalen av stumme konsonanter, både de etymologiske og de falske. Knudsen skriver at en nå ikke «i en Samtale [kan] sige sende, holde for senne, holle, uden at ansees for Pedant.» Man hører heller ikke skriftrett uttale av vidste, sidste, Bædste, lædske, selv ikke av «den mest loyale Bogtræl». Et annet skille var pronomen, der høytidsspråket hadde mig, dig, sig, mens dagligtalen hadde mej, dej, sej. Derimot var uttaleformer som Lidelse, Berider, Tilblivelse vanlige i dagligtalen selv om man ellers ser lie, rie, bli for skriftformene lide, ride, blive.
Morfologi
De største forskjellene mellom folkemålet og det «høyere talemålet» lå i morfologien eller bøyingsverket. Jonas Anton Hielm mente på 1800-tallet at tre kjønn var karakteristisk for «norsk Kjøbstedtale», mens P. A. Munch slo fast at «det platte, aldeles pøbelagtige a» ble brukt «konseqvent hos den laveste Pøbel i de mere fordærvede Egne» I 1887 skrev Knudsen han at «vår landsgyldige, 'dannede' uttale [...] ikke vedkjænner sig enten tvilyderne, a'erne, eller et særskilt hunkjøn». Flertallsformer av verb holdt seg i høytidsspråket, men var ikke i bruk i dagligtalen på 1800-tallet. -a i preteritum av svake verb har vært sjelden, om formen i det heile fantes, men dagligtalen hadde norsk uttale av danske bøyingsformer, som kastet og fisket for dansk kastede, fiskede.
Syntaks
Syntaktisk har dannet dagligtale i det store og hele rettet seg etter dialektene og ikke etter høytidsspråket eller skriftspråket på de punktene det var forskjell. Det het for eksempel den beste måten og midt på lyse dagen med overbestemt substantiv, båten min med etterstilt determinativ, og de tok stolene sine (dansk: deres).
Xinhairevolusjonen
Revolusjonen begynte med det væpnede Wuchangopprøret. Det republikanske opprøret spredte seg først gjennom de sørkinesiske provinser, og kulminerte med at Xuantong-keiseren (bedre kjent som Puyi) abdiserte etter langtrukne forhandlinger mellom rivaliserende keiserlige og republikanske regimer basert i henholdsvis Beijing og Nanjing.
Bilawal Bhutto Zardari
Bilawal Bhutto Zardari (født Bilawal Zardari; 21. september 1988 i Pakistan) er den eneste sønnen til den pakistanske politikeren og tidligere statsministeren Benazir Bhutto og hennes mann Asif Ali Zardari. Han er også barnebarnet til Zulfikar Ali Bhutto, den første demokratisk valgte statsminister i Pakistan og far til Benazir Bhutto. Den 30. desember 2007, få dager etter at moren ble drept, tok han morens navn som mellomnavn, samtidig med at han ble utnevnt til ny partileder i Pakistan Peoples Party.
Liste over tyske divisjoner under andre verdenskrig
Oversikten nedenfor omfatter tyske divisjoner i andre verdenskrig, og tar for seg enheter som var aktive i Wehrmacht (Heer, Luftwaffe og Kriegsmarine) under andre verdenskrig.
Bilawal Bhutto Zardari
Bakgrunn
Bilawal har to søstre, Bakhtwar og Aseefa.
Liste over tyske divisjoner under andre verdenskrig
Oppgraderinger og omorganiseringer vises kun for å identifisere de ulike navnene på enheter som i all hovedsak var de samme; andre oppgraderinger og omorganiseringer har egne artikler. På grunn av omfanget av denne listen er endringer gjort før krigens utbrudd ikke tatt med. Det samme gjelder oppgraderinger av enheter som er mindre enn en divisjon.
Xinhairevolusjonen
Forløp
Revolusjonen begynte med Wuchangopprøret den 10. oktober 1911. Den lyktes overraskende raskt, og utløste oppstander i en rekke naboprovinser, også disse med stor fremgang. I Tokyo, der det befant seg mange kinesiske studenter, og i konsesjonsområdene i Shanghai og i Hongkong hadde det i lang tid vokst frem en sterk opposisjon som bare ventet på en republikansk revolusjon, og den grep raskt sjansen.
Liste over tyske divisjoner under andre verdenskrig
Navneelementer
Navneelemente under blir vanligvis ikke oversatt fra tysk.
Bilawal Bhutto Zardari
Bakgrunn
Han studerer historie ved Oxford University som hans mor Benazir Bhutto og morfar Zulfikar Ali Bhutto gjorde. Mens Benazir Bhutto gikk ved Lady Margaret Hall i Oxford, går Zardari ved Christ Church i Oxford, som hans bestefar.
Liste over tyske divisjoner under andre verdenskrig
Navneelementer
Volks, Sturm og Grenadier ble noen ganger brukt som moralstyrkende adjektiver, ofte uten betydning i forhold til enhetens sammensetning (organisering) eller kapasiteter.
Bilawal Bhutto Zardari
Bakgrunn
Ved Oxford, var Bilawal kjent som "Bilawal Lawalib," der "etternavnet" er en baklengs stavelse av fornavnet. Selv om han gjorde noen forsøk på å skjule sin identitet, var det godt kjent ved Christ Church at han var sønnen til Benazir, og han hadde ofte referanser om sin mor på sin profil på nettstedet Facebook.
Liste over tyske divisjoner under andre verdenskrig
Lette divisjoner
Betegnelsen «lett» (leichte) hadde forskjellige betydninger i den tyske hæren under andre verdenskrig. Der var fem lette divisjoner, hvorav de første fire var mekaniserte divisjoner før krigens utbrudd, til bruk som mekanisert kavaleri, mens den femte var en ad hoc samling av mekaniserte enheter. Sistnevnte enheter ble i all hast sendt til Afrika for å redde italienerne og samlet til en divisjon da de var fremme. De fem divisjonene ble senere omgjort til vanlige panzerdivisjoner.
Bilawal Bhutto Zardari
Benazir Bhuttos ønske
Da Zardari hørte om mordet på sin mor var han ved familiens hjem i Dubai for en vinterferie fra universitetet. Zardari ble utnevnt til leder i Pakistan Peoples Party 30. desember 2007. Hans far ble først utpekt som leder i henhold til ønskene i hans mors testamente mens hans far ville ikke ha vervet og pekte ut Bilawal, og ville selv være nestleder. Zardari hadde i utgangspunktet ikke noe ønske om bli partileder. «Demokrati er den beste hevnen» proklamerte Bilawal da han aksepterte valget som ny partileder. Zardari vil fortsette sine studier ved Christ Church før han returnerer for å lede partiet på fulltid.
Liste over tyske divisjoner under andre verdenskrig
Lette divisjoner
Ulike andre divisjoner fikk betegnelsen «lett» av andre grunner, og er oppført blant infanteridivisjonene.
Bilawal Bhutto Zardari
Kritikk mot utnevnelsen
Overhodet i Bhutto-klanen og onkel til Benazir Bhutto, Mumtaz Bhutto, kritiserte utnevnelsen av Zardari som partileder, og mente han ikke var en «ekte» Bhutto og at Zardari «ikke ofret noe for partiet». Mumtaz Bhutto uttalte også at lederskapet enten burde gått til Benazirs søster Sana, eller Fatima, Benazirs niese og datter av Benazirs bror Murtaza». Mumtaz Bhutto stilte også spørsmål ved testamentet: «Suddenly a will has come into existence that nobody has seen before» og han anklaget Asif Ali Zardari for å være en «opportunist». Benazir Bhuttos niese gikk også ut og kritiserte utnevnelsen av Bilawal, og karakteriserte den som en «familiebedrift» og «antikvitetsbutikk».
Liste over tyske divisjoner under andre verdenskrig
Ulike typer av infanteridivisjoner
Ryggraden i Wehrmachts hær (den tyske hæren) var infanteridivisjonen. Av de 154 divisjonene som ble satt inn i angrepet mot Sovjetunionen i 1941 (inkludert reserver), var det 100 infanteridivisjoner, 19 panzerdivisjoner, 11 motoriserte divisjoner, 9 sikkerhetsdivisjoner, 5 Waffen-SS-divisjoner, 4 lette divisjoner, 4 fjelldivisjoner, 1 SS politidivisjon og 1 kavaleridivisjon. En typisk infanteridivisjon bestod i juni 1941 av 17 734 mann, som var organisert i følgende underenheter :
Xinhairevolusjonen
Forløp
Ved et telegram fra Chen Qimei den 29. oktober 1911 ble Chiang Kai-shek beveget til å desertere fra den keiserlige japanske hær; han vendte tilbake fra Japan og organiserte et opprør i Hangzhou. Chen og flere hundre opprørere gikk den 3. november til angrep på Shanghais manufakturbyrå. Han ble tatt til fange av mandsjuene, men allerede dagen etter ble han befridd fra fengselet av sine revolusjonære. Etter en maktkamp med andre revolusjonære grupper i byen utropte han seg selv til militærguvernør. Også andre deler av Kina var på dette tidspunkt under lokale gruppers kontroll; Beijings overherredømme bestod bare på papiret.
Liste over tyske divisjoner under andre verdenskrig
Ulike typer av infanteridivisjoner
Tyske infanteridivisjoner hadde en rekke betegnelser og spesialiteter selv om de var nummerert i en enkel rekke. De viktigste var følgende:
Xinhairevolusjonen
Forløp
Sun Yat-sen hørte om de vellykkede opprørene mot Qing-dynastiet, og hastet tilbake til Kina fra sitt eksil i USA.
Liste over tyske divisjoner under andre verdenskrig
Ulike typer av infanteridivisjoner
De fleste av de ovennevnte styrkereduksjoner var på omkring 1/3. Den foregikk enten ved at et infanteriregiment ble fjernet eller ved at det ble fjernet en infanteribataljon fra hver av de tre regimentene.
Xinhairevolusjonen
Forløp
Den 6. desember avsatte enkekeiserinnen Longyu Chun II som regent.
Liste over tyske divisjoner under andre verdenskrig
Ulike typer av infanteridivisjoner
Infanteridivisjoner ble stilt opp i bølger, dvs. rekker av divisjoner med standardisert organisasjon og utstyr. Generelt var de senere følgene (dvs. divisjoner med høyere nummer) av lavere kvalitet (både kamp-, erfarings- og utstyrsmessig) enn de tidligere.
Xinhairevolusjonen
Forløp
Den 29. desember ble Sun valgt til overgangspresident for Republikken Kina av en konferanse for provinsrepresentanter i Nanjing. Enkekeiserinne Longyu undertegnet «Ediktet for Qing-keiserens fratreden» (清帝退位詔書) den 12. februar 1912, etter at general Yuan Shikai hadde inngått en avtale mellom keiserhoffet i Beijing og den repubiklanske regjering Nanjing. Ved «Artiklene om den preferensielle behandling av Qing-keiseren etter hans fratreden» (清帝退位優待條件) fikk Puyi lov til å beholde sin tittel og nyte en rekke protokollære privilegier og æresbevisninger.
Liste over tyske divisjoner under andre verdenskrig
Fjelldivisjoner
1. fjelldivisjon (senere 1. Volksgebirgs-divisjon) 2. fjelldivisjon 3. fjelldivisjon 4. fjelldivisjon 5. fjelldivisjon 6. fjelldivisjon 7. fjelldivisjon (tidligere 99. lette infanteridivisjon) 8. fjelldivisjon (tidligere Divisjon Nr. 157, 157. reservedivisjon og 157. fjelldivisjon) 9. fjelldivisjon (tidligere skyggedivisjon Steiermark og 140. zbV Divisjon) 188. reserve fjelldivisjon (tidligere Divisjon Nr. 188)
Xinhairevolusjonen
Feiring av revolusjonen
I Taiwan feires Xinhairevolusjonen på Dobbel-ti-dagen, etter datoen 10. oktober. Den feires også blant utenlandskinesere. Ettersom 1911 ifølge den kinesiske kalenders sekstiårssyklus var metallets + grisens år (辛 + 亥), et år som på kinesisk heter Xinhai, så kalles revolusjonen også for Xinhai-revolusjonen.
Liste over tyske divisjoner under andre verdenskrig
Kavaleridivisjoner
Ifølge Davies var kavaleridivisjonene i realiteten infanteridivisjoner (soldatene hadde hester, men kriget til fots) og Cossack-divisjonene var det ekte kavaleriet, etablert etter de russiske kavaleridivisjonene.
Hermann Göring-divisjonene
Hermann Göring-enhetene vokste frem fra en enkelt politienhet til et helt pansret korps i løpet av krigen. Den senere tilføyelsen Fallschirm ("fallskjerm") var rent honorær.
Luftbårne divisjoner
For å holde dens eksistens hemmelig ble den første tyske luftbårne divisjonen betegnet som en Flieger ("flyger")divisjon i rekken av Luftwaffe-divisjoner som styrte enheter i luften fremfor tropper på bakken. Den fikk navnet 7. Flieger-divisjon. Divisjonen ble senere omorganisert som begynnelsen på en serie av nominelt luftbårne divisjoner. Selv om de hadde betegnelsen Fallschirmjäger ("fallskjermsjeger")-divisjoner, ble de fleste ikke trent i luftlandsetning, og i praksis fungerte de fleste som vanlig infanteri i hele deres levetid. De lavt nummererte enhetene oppnådde og fastholdt en elitestatus, men kvaliteten var generelt lavere i de høyere nummererte divisjonene.
Feltdivisjoner
Luftwaffes feltdivisjoner var vanlige infanteridivisjoner som ble stilt opp med personell fra Luftwaffe som ble tilgjengelig midt i krigen på grunn av mangelen på krigspersonell. De var opprinnelig Luftwaffe-enheter, men ble senere flyttet til hæren. De beholdt deres betegnelse fra Luftwaffe for å skille dem fra enheter med tilsvarende numre, som allerede fantes i hæren.
Antiluftskytsdivisjoner
Disse var hovedkvarterer for styring av grupper av flak (antiluftskyts)kanoner og ikke vanlige divisjoner med blandede våpen (kombinerte våpen) til kamp på bakken.
Waffen-SS-divisjoner
Alle slags divisjoner i Waffen-SS ble nummerert i en enkelt serie opp til nr. 38 uansett type. De som var markert med en nasjonalitet var – i hvert fall nominelt – rekruttert fra disse nasjonalitetene. Mange av enhetene med høye numre var i realiteten små kampgrupper (Kampfgruppe), dvs. kun divisjoner av navn.
Overkill (album)
Overkill er det andre studioalbumet til heavy metal-bandet Motörhead. Albumet er det første av tre studioalbum til å bli gitt ut i 1979.