cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arthur C. Clarke
Biografi
Clarkes sciencefictionbøker var preget av teknologioptimisme, korrekt vitenskap og velinformert ekstrapolasjon av den teknologiske utviklingen. Samtidig inneholder også hans mest kjente verker, som Childhood's End (1953) og 2001: A Space Odyssey en strek av mystisisme. I ettertid huskes han for sin tidlige beskrivelse og popularisering av emner som satellitter, bemannet romfart, romstasjoner, supercomputere med mere. Allerede på 1940-tallet forutså han at mennesker ville lande på månen før 1970, og i 1962 forutså han et «globalt bibliotek» før år 2005.
Clarke var sammen med Walter Cronkite og Wally Schirra fjernsynskommentator for CBS’ dekning av romferdene med Apollo 12 og Apollo 15. Hans interesse for det paranormale var utgangspunktet for fjernsynsseriene Arthur C. Clarke's Mysterious World (1981) og Arthur C. Clarke's World of strange Powers (1984), hvor han selv leste kommentarene. Seriene ble en suksess i en rekke land.
Sitt aktive liv til tross var Clarke i lange perioder plaget av alvorlig sykdom. Han fikk poliomyelitt i 1959. I 1962 ble han midlertidig lammet etter en ulykke. I 1988 ble han diagnostisert med postpolio-syndrom. Etter dette ble han tvunget til å bruke rullestol. Hans dykkerskole ved Hikkaduwa, sør for Colombo ble ødelagt under tsunamien i desember 2004 men senere gjenoppbygd.
Clarkes tre lover
Clarke formulerte tre regler for å spå om framtiden, kjent som «Clarkes tre lover»:
Priser, utmerkelser og utnevninger
I 1956 fikk Clarke the Hugo Award for best Short Story for novellen The Star. I 2004 mottok han en såkalt «Retro Hugo» for beste novelle i 1954, The Nine Billion Names of God. Prisen ble utdelt ved 50-årsmerket for år hvor Hugo-prisen ikke var blitt utdelt.
Han mottok for sitt arbeide for romforskningen internasjonal anerkjennelse og utmerkelser, inkludert UNESCOs Kalingapris 1962 for sitt populærvitenskapelige forfatterskap, professor ved Physical Research Laboratory, Ahmedabad i India i 1980, rektor (chancellor) ved Moratuwa University, Sri Lanka 1979–2002, Marconi International Fellowship i 1982, Fellow Kings College, London i 1977 og Fellow of the Royal Astronomical Society.
I 1989 ble han utnevnt til Commander of the British Empire for sin innsats for britiske interesser i Sri Lanka.
Clarke ble 26. mai 2000 gjort til Knight Bachelor for sin innsats for litteraturen. Dette var offentliggjort allerede i 1998, men etter at den britiske avisen The Sunday Mirror (søndagsutgaven av The Daily Mirror) anklaget ham for pedofili ble seremonien utsatt på Clarkes forlangende. Først etter at anklagene var etterforsket, funnet grunnløse av politiet på Sri Lanka og trukket tilbake av avisen ble seremonien gjennomført.
Asteroiden 4923 Clarke og dinosaur-arten Serendipaceratops arthurcclarkei fra Inverloch i Australia er begge oppkalt etter ham. Dessuten har han fått en romdsonde, Mars Odyssey, oppkalt etter hans verk 2001: En romodyssé. Den internasjonale astronomiske union har oppkalt den geostasjonære banen 36 000 kilometer over ekvator etter ham, og gitt den navnet The Clarke Orbit.
Ernst Troeltsch
Ernst Troeltsch (født 17. februar 1865 i Haunstetten i Bayern, død 1. februar 1923 i Berlin i Tyskland) var en tysk protestantisk teolog og filosof. Han hadde stor innflytelse i Tyskland før første verdenskrig. Troeltschs tenkning bygget på Albrecht Ritschl, Max Webers sosiologi og nykantianismen. Han var med på å legge grunnlaget for den protestantiske liberalteologi.
Bakgrunn
Troeltsch kom fra en luthersk familie i Haunstetten, et sted som senere ble bydel i Augsburg. Faren var lege.
Troeltsch ble universitetsutdannet i Augsburg, Erlangen, Berlin og Göttingen.
Karriere
I 1892 ble Troeltsch professor i systematisk teologi i Bonn og i 1894 professor i Heidelberg. Hans verk Die Soziallehren der christlichen Kirchen und Gruppen (1912) anses for være en klassiker på området.
Sør-Afrika under Vinter-OL 1998
Sør-Afrika under Vinter-OL 1998. To sportsutøvere fra Sør-Afrika deltok i to sporter under Vinter-OL 1998 i Nagano i USA. Sør-Afrika, som deltok for tredje gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 24.-plass i damenes kunstløp. Kunstløperen Shirene Human var Sør-Afrikas flaggbærer under åpningsseremonien.
Ernst Troeltsch
Karriere
Troeltsch var systematikeren for den religionshistoriske skole. Hans arbeide viser påvirkning fra Albrecht Ritschl, Max Webers forståelse av sosiologi og nykantianisme med betoning på logikk og vitenskapelighet, som den ble uttrykt av Badenskolen.
Særlig betydning fikk hans arbeid med kristendommens fordring på absolutt sannhet, hans arbeid med relasjonen mellom historie og teologi, samt hans arbeid med relasjonen mellom staten og kirken. Flere av Troeltschs kriterier for vitenskapelighet i historiske studier anså man som selvfølgelige regler i størstedelen av 1900-tallet. Disse kriteriene, som skulle motvirke dogmatisme i historiske studier, har selv vist seg å være ideologisk motivert og ikke almengyldige. Mange forskere tok senere avstand fra Troeltschs «overdrevne» skepsis mot alle historiske kilder og hans antagelse om historiens karakter.
Melodi Grand Prix 1994
Melodi Grand Prix 1994 var den 33. utgaven av Melodi Grand Prix, Norges nasjonale uttaking til Eurovision Song Contest. Ti finalister kjempet i finalen 26. mars 1994 som ble arrangert i Oslo Spektrum i Oslo. Vinnerlåten ble «Duett», framført av Elisabeth Andreasson og Jan Werner Danielsen. Sangen er komponert av Rolf Løvland med tekst av Hans Olav Mørk. Andreasson og Danielsen representerte Norge i den internasjonale finalen i Dublin, der «Duett» kom på sjetteplass med 76 poeng.
Sendingen
NRK flyttet finalen tilbake til Oslo Spektrum lørdag 26. mars. Finalen bar tydelig preg av at Norge hadde arrangert vinter-OL på Lillehammer en måned tidligere. Publikum ble oppfordret til å kle seg i turklær og ha med flagg og kubjeller. Åpningen var nærmest en kopi av åpningsseremonien på Lillehammer. Mattis Hætta startet med å joike «Sámiid Ædnan», akkompagnert av bunadskledde dansere og felespillere. Deretter kom programleder Alf Tande-Petersen kjørende i en hestevogn, før han entret scenen og erklærte de «grandprixe leker for åpnet». Flere tusen av de 7000 billettene var usolgt, og deler av salen sto tom under sendingen.
Litt under 300 bidrag kom inn i den åpne konkurransen, og en jury plukket ut ti av dem til finalen. Sangene ble akkompagnert av et 11-mannsorkester under ledelse av Pete Knutsen.
Blant artistene var veteranene Jahn Teigen, Tor Endresen og Elisabeth Andreasson. Hilde Lyrån stilte i gruppa Madam Medusa. Ellers var de fleste artistene ukjente for folk flest, med unntak av Jan Werner Danielsen som hadde vunnet Talentiaden noen uker i forveien.
Sju juryer kåret vinneren: Seks distriktsjuryer, og en folkejury som hadde forhåndsstemt via Norsk Tippings datasystem. Dette var første gang NRK kalte opp juryene via satellitt, slik at poengoppleserne kunne sees på skjermen. Storfavoritten «Duett» med Elisabeth Andreasson og Jan Werner Danielsen vant til slutt klart og representerte Norge i den internasjonale finalen.
Avstemning
Seks distriktsjuryer med hundre medlemmer i hver stemte på bidragene via mentometerknapper. Juryene satt i Tromsø, Kristiansand, påskefjellet (Storefjell høyfjellshotell), Bergen, Trondheim og Oslo Spektrum. I tillegg var det en sjuende jury med forhåndsstemmer registrert via Norsk Tippings datasystem. 19 402 stemmer kom inn til «tippejuryen», og disse poengene ble rangert etter prosentvis oppslutning. Knut Bjørnsen var overdommer for avstemningen.
Hendelser
For første gang siden 1965 fikk hele befolkningen mulighet til å påvirke resultatet – ved å stemme via Norsk Tippings datasystem. Alle finalelåtene ble vist på fjernsyn 19., 20. og 21. mars, og en ny gang 22. og 23. mars. Deretter fikk seerne mulighet til å stemme gratis ved å gå til sin kommisjonær og avlevere stemme via Norsk Tippings datasystem. 19 402 stemmer ble avgitt innen fristen torsdag 24. mars, og resultatet telte som én av sju regionale juryer. Den norske finalen ble sett av 1 500 000 seere.
Norsk Tipping sponset også den norske finalen, men NRK ville ikke opplyse hvor mye selskapet bidro med. «Sånn ser fremtiden i NRK ut.» sa kultursjef Stein Roger Bull til VG. TV 2 protesterte mot at reklamefrie NRK benyttet seg av sponsormidler, men Kulturdepartementet ga grønt lys for løsningen.
For første gang var et medlem av Den norske Grand Prix-klubben med som medvokalist og tekstforfatter. Dag Øistein Endsjø var en del av gruppa SubDiva som framførte «Uimotståelig». Låten ble sendt inn til Melodi Grand Prix 1993, men ble da refusert av NRK.
«Gi alt vi har» var med på låtskriveren Geir Rønnings debutalbum Første gang i 1996.
Rumelia
Rumelia (osmantyrkisk: روم ايلى, Rūm-ėli; tyrkisk: Rumeli; i genovesiske latinske dokumenter: Romania; bosnisk: Rumelija; gresk: Ρωμυλία, Romylía, eller Ρούμελη, Roúmeli; albansk: Rumelia; makedonsk og serbisk: Румелија, Rumelija; bulgarsk: Румелия, Rumelia), også kjent som Tyrkia i Europa, er en historisk betegnelse på det som i dag kjennes som Balkan-halvøya, da det var del av Det osmanske rike.
Etymologi
Den tyrkiske betegnelsen Rûm betyr «romersk» eller «gresk», mens Rumelia (tyrkisk: Rumeli) følgelig betyr «Romernes (eller grekernes) land», da det refererte til landområdene osmantyrkerne erobret fra Det bysantinske rike, på den tid fortsatt kjent som «Romerriket»; neologismen «bysantinske rike» ble skapt først i 1557 av den tyske historikeren Hieronymus Wolf i hans verk Corpus Historiæ Byzantinæ. Dermed var betegnelsen lenge i bruk i gresk, tyrkisk, albansk og slaviske språk for å betegne keiserrikets landområder.
Opprinnelig benyttet seldsjukk-tyrkerne navnet «romerlandet» (tyrkisk: Rûm) om Anatolia, som gradvis ble erobret fra Østromerriket av Seldsjukkrikets armeer etter slaget ved Manzikert i 1071. Det seldsjukkiske Sultanatet Rûm (1077–1307) betydde dermed opprinnelig «Sultanatet Anatolia». Etter Osmanrikets ekspansjon i Anatolia og Balkan fra andre halvdel av 1300-tallet, samt erobringen av Konstantinopel i 1453 under Mehmed 2., ble begrepet Rumeli («romerlandet») utelukkende benyttet for å definere Det osmanske rikets besittelser på Balkan-halvøya, som forble hovedsakelig befolket av kristne.
Geografi
Landskapet Rumelia inkluderte provinsene Trakia, Makedonia og Moesia, dagens Bulgaria og Øst-Trakia, avgrenset i nord av elvene Sava og Donau, i vest av adriaterhavskysten, og i sør av Morea. Navnet Rumelia ble til slutt brukt om en provins bestående av Sentral-Albania og Nordvest-Makedonia, med Bitola som hovedstad.
Grunnet administrative endringer gjennomført i perioden 1870–1875 opphørte navnet å samsvare med noen politiske inndelinger. Øst-Rumelia ble etablert som en autonom provins av Det osmanske rike gjennom Berlin-traktaten i 1878, men den 6. september 1885 ble området, etter en fredelig revolusjon, forent med Bulgaria. Kosovo vilayet ble opprettet i 1877.
I dagens Tyrkia har betegnelsen Trakya («Trakia») i all hovedsak erstattet Rumeli («Rumelia») som navn på den europeiske delen av Tyrkia (provinsene Edirne, Kırklareli, Tekirdağ, nordre Çanakkale, og vestre Istanbul), selv om Rumelia forblir brukt i historiske kontekster og i sammenheng med balkantyrkernes, og deres etterkommeres, kultur. Området i Tyrkia refereres også til som «Øst-Trakia» eller «Tyrkisk Trakia». I Hellas har betegnelsen Ρούμελη, Rumeli, vært i bruk siden osmansk tid for å referere til Sentral-Hellas, særlig i kontrast med Peloponnes eller Morea. Ordet Rumeli brukes også i visse tilfeller (hovedsakelig av istanbuliske innbyggere) utelukkende om den delen av provinsen Istanbul som ligger vestafor Bosporos.
The Sporting Duchess (film, 1915)
The Sporting Duchess er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Barry O'Neil.
Handling
Lord Desborough og kaptein Mostyn, begge offiserer i samme regiment, ønsker å gifte seg med Muriel. Men det er Desborough som endelig klarer å gifte seg med henne, og pådrar seg dermed rivalens evige fiendskap. Regimentet deres blir deretter beordret til India, hvor Desborough møter Vivian Darville. og Muriel får vite om hans flørting.
Når regimentet senere returnerer til England kjøper Desboroughs sitt praktfulle hjem, kalt Desborough Hall, til tross for at Desborough er på randen av konkurs. Han stifter også bekjentskap med en velstående grevinne, som er mest interessert i jakt og konkurranser.
Fylkesvei 5016
Fylkesveg 5016 går mellom Enge bru og Håfoss i Etne kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 35 (Hordaland).
When It’s Lamp Lighting Time in the Valley
«When It's Lamp Lighting Time in the Valley» er en amerikansk countrysang til en valsemelodi med melodi og tekst av Joe C. Lyons, og The Vagabonds. Den var opprinnelig en hit for gruppen The Vagabonds. Sangteksten handler om en person som lengter etter sin mor som befinner seg i en dal langt borte.
Innspillinger
P.W. Haberg har skrevet en islandsk tekst. Den islandske tittelen er «Skyming». Sangen ble innspilt i august 1957. Den ble utgitt på 78-platen Harmoni 441 og på singlen Harmoni 449-S.
Som julesang
«När ljusen tändas därhemma» ble en populær julesang i Sverige i 1930- og 1940-årene.
Det blir ikke nevnt i teksten, men mange mennesker assosierer sangen med utvandringen fra Sverige til USA på 1800-tallet og første halvdel av 1900-tallet, hvor Sverige er det landet hvor barndommen og hjemmet befinner seg.
Ordet jul blir ikke nevnt i teksten, men ordet lys blir sterkt forbundet med advent og jul i Sverige. Åpningsordene i det første verset, «Var gång skumringen stilla sig sänker», får mange til å tenke på desembermørket omkring jul og advent på den nordlige halvkule.
Den finske tittelen er «Kodin kyntillät».
Innspillinger
De to Columbia-platene er samme innspilling, og det er også de to RCA-platene.
Vincent Zhou
Vincent Zhou (født 25. oktober 2000) er en amerikansk kunstløper. Han vant bronse under VM i kunstløp 2019. Han er også juniorverdensmester fra 2017.
Han representerte USA under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 6.
Bridges (Alika-sang)
«Bridges» (norsk oversettelse: broer) er en sang fra 2022 med en estiske sangeren Alika Milova. Sangen vant den estiske sangkonkurransen Eesti Laul 2023 og var Estlands bidrag til Eurovision Song Contest 2023 i Liverpool.
Om sangen
I et intervju med Eurovision-fanstedet ESCUnited, ble «Bridges» skapt i forbindelse med en innspilling i Nederland sammen med låtskriverkollegaen Wouter Hardy. Milova ble plutselig veldig urolig og gikk til et toalett for å gråte. Hardy ba henne deretter ut på lunsj for å lufte angsten. Etter å ha nølt, takket hun ja. Senere dro de hjem til ham for å skrive musikk, og der skrev de «Bridges» i løpet av tre timer. Hardy har skrevet en rekke låter tidligere, og står bak Eurovision-låtene «Arcade» (vinner for Nederland i 2019) og «Tout l’Univers» (tredjeplass for Sveits i 2021)
For Milova representerer Bridges alle følelsene hun opplevde i studio den dagen. Tittelen spiller på at hun ønsker at lytteren skal kommunisere med seg selv og med andre, selv om du føler at du er «fortapt i en stor verden med mange folk rundt deg».
Sangen var et av bidragene i den estiske sangkonkurransen Eesti Laul 2023 der vinneren fikk representere Estland i Eurovision Song Contest 2023. Sangen vant finalen lørdag 11. februar og ble dermed Estland bidrag i Eurovision.
Estland deltok i semfinale 2 torsdag 11. mai i Liverpool. Der endte «Bridges» på en tiendeplass og kvalifiserte seg til finalen lørdag 13. mai. Sangen endte på åttendeplass i finalen, Estlands beste resultat på fem år.
Lee Zahner
Lee Zahner (født 13. mars 1974) er en australsk sandvolleyballspiller.
Han representerte Australia under Sommer-OL 2000 i Sydney, hvor han ble nummer 9.
Dagmerke
Et dagmerke er et sjømerke til bruk i dagslys eller en godt synlig struktur plassert på land for å hjelpe navigasjonen på sjøen, et seilemerke langs kysten i dagslys. Dagmerket kan være en varde, tårn eller annen bygning. Det har ikke lys og er vanligvis ikke opplyst, og det kan være malt med lett gjenkjennelige mønster. Et eksempel på et kjent dagmerke er Nix’s Mate i havna i Boston, Massachusetts.
Begrepet dagmerke kan også referere til det entydige mønsteret malt på mange fyrtårn som gjør de lett gjenkjennelige. Slike mønster gjør at mange tårn på nedlagte fyrstasjoner fremdeles er nyttige dagmerke. I dag har tekniske navigasjonshjelpemidler tatt over som viktigste veiviser for den maritime nyttetrafikken.
Vilhelm Johannesen
Vilhelm Johannesen (1942–2022) var en færøysk politiker fra Klaksvík. Han var medlem av det færøyske Lagtinget fra 1980 til 2008 og medlem av Færøyenes regjering i vel fem år. Han representerte Javnaðarflokkurin.
Liv og virke
Han arbeidet som postbud på hjemstedet og senere som opplæringsleder i Postverk Føroya. Han forfattet en bok og flere artikler om postvesenets historie.
Han var redaktør i det sosialdemokratiske organet Sosialurin fra 1972 til 1979, medlem av kommunestyret i Klaksvík fra 1975 til 1984 og styreformann i Føroya Kommunufelag fra 1977 til 1979.
I 1979 ble han utnevnt til minister for helse-, sosial-, industri- og justissaker i Atli Dams tredje regjering. Regjeringen gikk av etter lagtingsvalget i 1980, da Johannesen ble valgt inn på Lagtinget fra Norðoyar. Han ble gjenvalgt frem til 2008. Han satt det meste av tiden i Lagtingets finanskomité.
Johannesen var styreformann ved lokalsykehuset i Klaksvík fra 1991 til 1993.
Familie
Vilhelm og Johild Johannesen fikk fem barn, som også har markert seg i Færøyenes politiske og økonomiske liv. Sønnen Aksel V. Johannesen har vært Færøyenes lagmann, datteren Signhild V. Johannesen er kommunepolitiker i Klaksvík, og datteren Ragna er aktiv i fagarbeidsarbeid. Sønnene Líggjas og Bethuel Johannesen er fiskebåtredere. Líggas’ sønn Beinir Johannesen er lagtingsmann.
Honduras under Sommer-OL 1996
Honduras under Sommer-OL 1996. Sju sportsutøvere, fire menn og tre kvinner fra Honduras deltok i fire sporter, friidrett, boksing, judo og svømming under Sommer-OL 1996 i Atlanta. Det var sjette gangen Honduras deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer.
Kamerun under Vinter-OL 2002
Kamerun under Vinter-OL 2002. Én mannlig sportsutøver fra Kamerun deltok i langrenn under Vinter-OL 2002 i Salt Lake City i USA. Kamerun, som deltok for første og hittil eneste gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 65.-plass i langrenn 1,5 km sprint for menn.
Strandfaraskip Landsins
Strandfaraskip Landsins er det offentlige transportselskapet på Færøyene. Dets aktivitet deles inn i de to avdelingene «Oyggjaleiðir» (Øyleder) og «Bygdaleiðir» (Bygdeleder), som trafikkeres med henholdsvis ferger og busser. Tidligere hadde også selskapet helikoptertrafikk, men denne er overtatt av Atlantic Airways. I løpet av de siste årene har flere undersjøiske tunneler åpnet, som har ført til at flere av fergerutene blitt nedlagt.
The Star of the Sea
The Star of the Sea er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Joe De Grasse.
Handling
Mario Busoni, en ung skulptør, er i menigheten til sin onkel - pastor Busoni, i Church of the Holy Name at Fiesole. Mario blir valgt til å produsere en religiøs statue i naturlig størrelse, på vegne av sin onkels kirke.
Wuming
Wuming (kinesisk: 武鸣县; pinyin: Wǔmíng Xiàn) er et fylke i byprefekturet Nanning i den autonome region Guangxi i Folkerepublikken Kina. Det hadde i 1999 et folketall på 642,739 innbyggere.
Fra Sui-dynastiets tid frem til 1917 het området Wuyuan 武缘.
Administrative enheter
Storkommuner:
Dessuten statsgårdene Baihe (百合农场) og Dongfeng (东风农场), og Nannings investeringsområde for utenlandskinesere (南宁华侨投资区).
Wumingdialekten
Wumingdialekten som den tales i storkommunen Shuangqiao (双桥镇) er språket zhuangs prestisjedialekt.
Hessen-Homburg
Hessen-Homburg var et landgrevskap som eksisterte mellom 1622 og 1866 og bestod av herskapet Homburg ved foten av Taunus i Hessen og herskapet Meisenheim i dagens Rheinland-Pfalz. Landgrevskapet hadde et areal på 261 km². Det ble styrt av huset Brabant.
Historie
Hessen-Homburg ble utskilt til et eget landgrevskap av landgreven av Hessen-Darmstadt og gitt til landgrevens sønn i 1622. Landgrevskapet ble imidlertid ikke uavhengig av Hessen-Darmstadt før i 1668. Det var i en kort periode inndelt i Hessen-Homburg og Hessen-Homburg-Bingenheim, men disse delene ble gjenforent i 1681.
I 1806, under den franske okkupasjonen, ble Hessen-Homburg gjeninnlemmet i Hessen-Darmstadt, men Wienerkongressen i 1815 anerkjente Hessen-Homburgs uavhengighet, og landgrevskapet fikk dessuten suverenitet over Meisenheim. Herskapet Homburg lå øst for Rhinen, mens Meisenheim lå vest for Rhinen.
Hessen-Homburg ble medlem av Det tyske forbund i 1817. I 1866 ble Hessen-Homburg arvet av storhertugen av Hessen-Darmstadt, mens Meisenheim falt til Preussen. Men senere samme år annekterte Preussen også Hessen-Homburg, som sammen med kurfyrstedømmet Hessen-Kassel, Hertugdømmet Nassau og bystaten Frankfurt am Main ble til den prøyssiske provinsen Hessen-Nassau.
De og vi
De og vi var en hørespillføljetong på NRK radio. Den startet i 1940 og lytterne fulgte en norsk «radiofamilie» i deres hverdag.
Handling og forfattere
Serien bygde i første omgang på skuespiller Lillemor von Hannos underholdningsromaner om kontorsjef Olaf Holmsen, ektefellen Lisen samt datteren Lillemor. von Hanno selv skrev de første episodene og gestaltet én av hovedrollene. Videre episoder ble forfattet av Hanna Klæbo Haukaas (NRK-mannen Arthur Klæbos ektefelle), revyforfatteren Per Kvist og Johan Borgen. Tore Foss spilte også en av rollene.
Thorleif Reiss hadde det overordnede ansvaret for familieserien De og vi.
Kritikk
Ifølge Tilman Hartenstein i boka ''Det usynlige teatret. Radioteatrets historie 1926-2001'', Oslo 2001, s. 41, fikk starten nokså god kritikk, selv om teksten for det meste besto av harmløse og hverdagslige morsomheter.
Avslutning
Serien druknet snart i tidens dramatiske hendelser. Flere episoder som var blitt skrevet, ble aldri produsert.
Karis jernbanestasjon
Karis jernbanestasjon (finsk: Rantarata, svensk: Karis järnvägsstation) er en jernbanestasjon i byen Raseborg i Nyland i Finland. Jernbanestasjonen er et jernbaneknutepunkt for Kystbanen Åbo-Helsingfors, Hangöbanan og Hyvinge-Karis-banan. Den er også endestasjonen for tog fra hovedstadsregionens nærtrafikk. Avstanden fra Helsingfors sentralstasjon er 157,8 banekilometer.
.lu
.lu er Luxembourgs nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett.
.lu domenene administreres av Restena.
Registrering
En lokal kontakt må utpekes for å registrere et domene under .lu. I mange år måtte søknaden om registrering gjøres via brevpost eller faks, men 18. september 2006 innførte registreringsenheten domenenavnregistrar modellen.
Eksterne lenker
Toppdomän
Sør-Koreas arbeiderparti
Sør-Koreas arbeiderparti (hangul:, hanja: ) var et kommunistisk politisk parti i Sør-Korea.
Partiet ble stiftet den 23. november 1946 ved sammenslåingen av Sør-Koreas kommunistparti, Sør-Koreas nye folkeparti og deler av Koreas folkeparti. Det nye partiet ble forbudt av de amerikanske okkupasjonsmyndighetene, men organiserte et nettverk av lokale partigrupper med tilsammen 360 000 medlemmer. Pak Hon-yong, tidligere formann i Sør-Koreas kommunistparti, ble Sør-Koreas arbeiderpartis formann. Partiet var imot opprettelsen av Republikken Korea (Sør-Korea). Kommunistene i Sør-Korea ble forfulgt under Syngman Rhees styre, og store deler av partiledelsen flyttet etterhvert til Pyongyang i Nord-Korea.
Den 30. juni 1949 ble Sør-Koreas arbeideparti slått sammen med Nord-Koreas arbeiderparti til Koreas arbeiderparti, hvor Kim Il-sung og Pak Hon-yong ble henholdsvis formann og viseformann. Pak Hon-yong og andre fra ledelsen i Sør-Koreas arbeiderparti i Nord-Korea ble senere drept.
Vokalmusikk
Vokalmusikk er musikk som synges, med eller uten medvirkning av instrumenter, i populærmusikk såvel som i klassisk musikk. Medvirkende instrumenter har da gjerne en støttende eller akkompagnerende funksjon. Former for vokalmusikk kan være opera, vokalkonsert, oratorium, kantate, lieder (klassisk musikk) og sanger/låter (populærmusikk). Vokalmusikk kan fremføres i besetninger som større eller mindre orkestre med vokalsolist(er), band og storband med vokalsolister, en eller flere vokalister med ett eller flere akkompagnerende instrumenter, vokalgrupper med eller uten akkompagnement, og kor med eller uten akkopagnement.
Peder Krog
Peder Krog (født 8. april 1654 i Århus i Danmark, død 24. mai 1731 i Trondhjem) var en dansk geistlig som var biskop i Nidaros bispedømme fra 1689 til sin død.
Bakgrunn
Han var sønn av Niels Krog (1615–85) fra Berg i Østfold, som ble rektor i Århus og prest i Åby. Moren het Cecilia Pedersdatter Blichfeldt. Faren var av slekten Krog.
Peder Krog gikk på latinskolen i hjembyen Århus, og ble immatrikulert i København som 16-åring den 20. juli 1670. Han studerte først i Rostock og seinere ved Københavns Universitet, men dro så utenlands igjen og studerte i flere år. Den 27. april 1675 ble han magister artium ved Universitetet i Wittenberg.
Peder Krog ble utnevnt til rektor ved latinskolen i Kjøge den 28. januar 1679.
Prest i Danmark
I 1681 ble han sogneprest i Besser og Onsbjerg og prost over Samsø.
Biskop i Trondhjem
Han etterfulgte avdøde Christopher Hanssen Schletter (1629–88) som biskop i Nidaros bispedømme, ordinert den 17. februar 1689 i København av den sjællandske biskopen Hans Bagger. Tre dager etterpå ble han, etter kongelig ordre, tildelt doktorgrad i teologi.
Den 5. juli 1689 kom han til Trondhjem, og var biskop der helt til 1731. Han fikk også allerede i 1690 rang og sete som «virkelig justisråd». Han foretok mange visitaser, mange ganger helt opp til Finnmark. Men han var uenig med Thomas von Westen (1682–1727) når det gjaldt finnemisjonen. Han unnlot å holde vedlike en del såkalte "finnekirker", og ble for dette holdt igjen i København i 3 1/2 år, men kom tilbake til Trondhjem i 1729.
Da bispegården brente 12. juni 1699, mistet han biblioteket sitt. Så kjøpte han Bakke gård utenfor Trondheim året etter, men den ble satt i brann under krigshandlinger i 1718. Dette fikk han ingen erstatning for, da han skyldte så mye på vedlikehold av kirkene. Han synes å ha vært litt kranglete av seg, og førte mange rettssaker.
Steady Company
Steady Company er en amerikansk stumfilm fra 1915 regissert av Joe De Grasse.
José Loiola
José Loiola (født 28. mars 1970) er en brasiliansk sandvolleyballspiller.
Han representerte Brasil under Sommer-OL 2000 i Sydney, hvor han ble nummer 9.
Karin Yrvin
Karin Yrvin (født 20. juni 1970) er en norsk politiker fra Arbeiderpartiet. Hun var vararepresentant til Stortinget for Oslo fra 2001 til 2013 og møtte fast som representant fra 21. september 2012 til 30. september 2013 for Hadia Tajik. Yrvin var til vanlig politisk rådgiver i Arbeiderpartiet, og arbeidet med strategi, taler og analyse.
I 1998 ble hun nestleder i Arbeiderpartiets kvinnebevegelse, og tok over som generalsekretær året etter. Hun var pådriver for organisasjonsreformen, som innebar 50 % kjønnskvotering i og prinsippet om «en person, en stemme» i Arbeiderpartiet. Hun har vært medlem i landsstyret og nestleder i Oslo Arbeiderparti.
Yrvin var fra oktober 2005 til 2006 statssekretær i Nærings- og handelsdepartementet i Stoltenberg II-regjeringen.
Yrvin ble uteksaminert fra Universitetet i Oslo i 1999 som cand. polit. Hun gikk ut fra Handelshøyskolen i Trondheim som høgskolekandidat i økonomi og administrasjon i 1992. I tillegg har hun tatt årsenhet i psykologi ved UiO.
I 2011 mottok Yrvin Tabuprisen fra Rådet for psykisk helse for åpenhet om sin bipolare lidelse.
I 2014 ble Yrvin ansatt som Fagsjef i Opplysningsrådet for Veitrafikken.
Gry Hansen
Gry Hansen (født 1969) er en norsk tidligere turner og sportsklatrer fra Oslo.
Hansen vant NM-gull i turn mangekamp i 1985.
Hansen vant uoffisielt NM-gull i klatring i 1993, og deretter seks offisielle NM-gull på rad fra 1994 til 1999. Hun vant kongepokalen i 1998 og 1999.
Hun er i dag bosatt på Stad.
Oddvar Bjørnsen
Oddvar Bjørnsen (født 15. mai 1950) er en norsk lokalpolitiker for Senterpartiet. Han var ordfører i Bardu kommune i Troms fra 2003 til 2011.
Hermesia (bille)
Hermesia er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Bjørn Kåre Myskja
Bjørn Kåre Myskja (født 29. september 1959) er en norsk professor, tidligere prodekan for forskning ved NTNU. Han er dr.art. på en avhandling om Kants estetikk. Sammen med Rune Nydal og Berge Solberg var Myskja redaktør av ''Etikk i praksis. Nordic Journal of Applied Ethics'' i perioden fra 2006 til 2012.
Assasiner
Assasinerne er den etablerte betegnelsen på tilhengerne av Hassan-i Sabbah, grunnleggeren av en Nazari-gren av ismaili sjiaislam. Navnet er en latinisering av det arabiske Hashshashin, som sekten ble kalt av motstandere, og som antas å være opprinnelsen til det latinske ordet assassin – «snikmorder».
Navnets opphav
Sekten refererte til seg selv som al-Da'wa al-Jadīda (arabisk: الدعوة الجديدة), som betyr «nytt kall» (til konvertering) i motsetning til Fatimid-kalifatets «gamle kall til konvertering». Det finnes derfor en rekke teorier om opphavet til Hashshashin-navnet. Den utbredte orientalistiske myten om opphavet til kallenavnet er at det stammer fra hash-ishiyun, hasj-røyker, fordi medlemmene skal ha kommet i ekstase med hjelp av dette rusmiddelet. Det er imidlertid ingen kilder som tyder på at gruppen brukte psykoaktive stoffer, og en mer plausibel fortolkning kan derfor være at det var et nedsettende uttrykk brukt i forståelsen av at de oppførte seg «gale» – som om de var påvirket av hasj. En allmenn motstridende teori om kallenavnets opprinnelse er at det helt enkelt betyr «tilhengere av Hassan», etter gruppens leder.
Historie og virksomhet
Sektens leder, misjonæren Hassan-i Sabbah (ca. 1050 – 1124), bodde i fjellfestningen Alamut («Ørneredet») i Persia. Sekten, som ikke hadde mulighet til å reise en konvensjonell hær, fremmet sine religiøs-politiske mål med snikmord (derav assassin), intimidering og intriger. De ble med tiden kjent som noen av historiens dyktigste spioner og lønnmordere, og de opererte i mange land. De hadde betydning under det tredje korstog i 1194, og Rikard Løvehjerte skal etter sigende ha hyret dem for å ta livet av Konrad av Montferrat. Korsfarerne kalte lederen i Syria for «Den gamle på fjellet». Det antas at det er fra disse eller Marco Polo at ordet assassin har kommet inn i det latinske språket.
Mongolene og mamelukkene knuste sekten i løpet av det 13. århundret, men den har sine religiøse etterfølgere i sjiaimami Ismaili-muslimer i en rekke land, senest ledet av Aga Khan IV, deres 49. imam.
Skandinaven
Skandinaven var en avis skrevet på norsk, utgitt i Chicago, Illinois fra 1866 til 1941.
Bakgrunn
Skandinaven ble etablert av tre norske immigranter; John Anderson (Knut Andersen Saue), Knud Langeland og Iver Lawson (Iver Larsen Bøe). John Anderson administrerte forretningssiden av avisen. Iver Lawson leide ut lokaler og utstyr. Knud Langeland var den første redaktøren for Skandinaven.
Knud Langeland var en immigrant fra Samnanger, Hordaland. I 1843 hadde Langeland kommet til USA og slått seg ned i Racine County, Wisconsin. Høsten 1849 hadde Langeland og svogeren, O. J. Hatlestad, kjøpt trykkpressen til ukeavisen Nordlyset, fra Even Hansen Heg og James DeNoon Reymert. Den norskrevne pioner avisen stoppet utgivelsen på grunn av dærlig økonomi i oktober 1851. Høsten 1859 ble Langeland innvalgte av velgere fra Racine County til Wisconsin State Assembly. Langeland var redaktør for Skandinaven inntil 1881. Han døde i 1883.
Iver Lawson var en investor som ble rik på å kjøpe og selge eiendommer i Chicago på midten av 1800-tallet. He gikk også inn i politikken i byen, og ble medlem av bystyret i 1864. Etter Iver Lawson død i 1872 tok sønnen hans Victor F. Lawson over ansvaret for forretninger, som også innbefattet interesser i Skandinaven. Victor Lawson ble etter hvert eier også utgiver av Chicago Daily News, den mest leste publikasjonen i Chicago under der seine 1800-tallet.
John Anderson, som var tatt med av sine foreldre fra Voss, i Hordaland til Chicago i 1845, arbeidet opprinnelig for Chicago Tribune. Anderson besluttet i 1866 å forlate Chicago Tribune for å starte sin egen avis med tekst på norsk. Anderson kjøpte abonnementslisten til Norske-Amerikanerne, en norskskrevet avis som hadde sviktende opplag. Langeland og Lawson hadde en kort tid en konkurrerende avis, Amerika. Skandinaven ble slått sammen med Amerika  i 1873 og dannet Skandinaven og Amerika.
Drift
Fra 1870-tallet utga Skandinaven et magasin som inneholdt interessante artikler, historier, og poesi. Den fikk artikler fra norskamerikanske forfattere som Hjalmar Hjorth Boyesen og Rasmus B. Anderson. Skandinaven ble en av de mest innflytelsesrike og fremgangsrike avisene i det skandinaviske immigrant samfunnet. Gjennom fremgangen med avisen ble Anderson i stand til å danne et utgiverselskap som ble det største av sitt slag. I 1890 ble firmaet et aksjeselskap under navnet John Anderson Publishing Company.
Fra 1892 til 1911, Nicolay A. Grevstad redaktør for Skandinaven. Etter år 1900 begynte nedgangen for selskapet. Den gradvise assimilasjonen av norske immigranter inn i den amerikanske befolkningen resulterte i en minkende lesekrets. Anundsen Publishing Company fra Decorah, Iowa kjøpte Skandinavens abonnementer, i den hensikt å slå sammen abonnementslisten med den som han hadde i den norskskrevne avisen Decorah Posten. Den siste utgaven av Skandinaven ble utgitt den 31. oktober 1941.
Messier 55
Messier 55 (også kjent som M55 eller NGC 6809) er en kulehop i stjernebildet Skytten, oppdaget av Nicolas Louis de Lacaille 16. juni 1752. Helt fra 1754 gjorde Charles Messier flere forsøk på å finne dette objektet fra sin lokasjon i Paris, men lav deklinasjon gjorde at objektet aldri steg tilstrekkelig langt over horisonten til at han enkelt kunne oppdage det. Ført i 1778 fikk han øye på kulehopen, og katalogiserte det i sin katalog over kometlignende objekter. Kulehopen kan sees med en 50 mm kikkert, selv om det å skille de ulike stjernene krever et telskop av medium størrelse.
Blank sumpbukk
Blank sumpbukk (Plateumaris discolor) er en bille i gruppen sivbukker og tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den er en av de aller vanligste sivbukkene i Norden, og er registrert i Norge.
Utseende
Blank sumpbukk er mellom 6,5-9 mm lang. Kroppen er langsmal og ikke så oval som bladbillene ofte er. Den er sterkt metallisk farget i ulike nyanser av grønn, blå, rød eller messingfarge. Halskjoldet er nakent, uten en kort og fin behåring. Bakkroppen smalner bakover. Hodet er fremover-rettet. Beina er svarte og forholdsvis lange.
Den er svært lik den noe mindre vanlige variabel sumpbukk Plateumaris sericea, men er litt mindre elegant (slank). Den kan helst skilles fra denne på de første antenneleddene (nærmest hodet), som er lengre hos P. sericea. Mange av artene i slekten Plateumaris, er svært like hverandre og sikker artsbestemmelse kan bare skje ved undersøkelse av genitaliene.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene finnes nær ferskvann hvor de lever av å spise blad på næringsplanten. Særlig arter i planteslekten Carex. Larvene lever under vannoverflaten. De voksne er særlig aktive i solskinn.
Blank sumpbukk tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Kenyatta International Conference Centre
Kenyatta International Conference Centre (KICC) er en 26 etasjer høy bygning og skyskraper i Nairobi, Kenya, og et av byens mest kjente landemerker. KICC ble påbegynt i 1969 og offisielt innviet i 1973.
Bygningen var opprinnelig bestilt som hovedkvarter for Kenyas eneste politiske parti, KANU. Den norske arkitekten Karl Henrik Nøstvik overtok byggeplanene etter en kenyansk arkitekt som hadde tegnet et bygg på syv etasjer. Nøstvik som var sendt til Kenya som en av de første norske uhjelps-eksperter fikk anmodning av Jomo Kenyatta om å gjøre bygget betydelig høyere.
Den høyere versjonen av bygget krevde avanserte arkitektoniske forandringer og kostnadene økte betraktelig. Kenyatta overtalte regjeringen til å gå inn med ytterligere støtte og Norge bidro til fullføringen av bygget. Det stod ferdig til Verdensbankens konferanse i 1973 i Nairobi.
Blandede lag under OL
Blandede lag med utøvere fra forskjellige nasjoner på samme lag var tillatt under de tre første moderne olympiske lekene. Den internasjonale olympiske komité har i ettertid samlet disse lagenes resultater under benevnelsen mixed team (blandede lag), med landskoden ZZX. Medaljer vunnet av blandede lag sorteres under disse benevnelsene, ikke under den enkelte utøvers nasjonalitet. Totalt har 17 medaljer blitt vunnet av blandede lag.
Håvard Lunde
Håvard Steinar Lunde (født 11. januar 1970) er en norsk politimann, fotballtrener og tidligere sportskommentator (Fotball Media/TV2) og fotballspiller oppvokst i Valen i Kvinnherad. Som aktiv fotballspiller var Lunde kjent for sine år i, der han spilte over hundre kamper fra 1993 til 1998. Som trener har Lunde vært innom Vålerengas juniorlag,, assistentroller i og , og trenerjobb og stilling som sportslig leder i , som han forlot i desember 2008. Etter en periode borte fra fotballen, startet han igjen som spiller for 3.-divisjonsklubben Nesodden IF, riktig nok for rekruttlaget. På slutten av 2009 sesongen sa Lunde seg disponibel til å ta over Drøbak/Frogn for resten av sesongen, etter at klubben ikke hadde funnet en ny hovedtrener etter at Espen Haug ble sparket.
Lunde er utdannet politi og han arbeider også som fotballreporter for FotballMedia, som leverer kommentatortjenester til bl.a. Altibox, TV2 og nettaviser.
Lunde er også kjent fra TVNorge-serien Villa Medusa der han var deltaker i 2000, og fra Barne-TV situasjonskomedien «SFO», hvor han spilte brannmann.
Han var leder av sportslig utvalg i Vålerenga til slutten av 2012, og trente Nesodden Idrettsforening i 2013.
Spillerkarriere
Håvard Lunde hadde spilt på midtbanen og i angrep inntil han ble omskolert til back mens han spilte for året før han flyttet til Oslo for å gå på politiskolen. Etter å ha trent litt med ble Lunde kontaktet av Vidar Davidsen som hentet ham til Vålerenga. Lunde etablerte seg raskt som lagets venstreback og spilte fem hele sesonger før han sommeren 1998 gikk videre til Haugesund i søken etter mer regelmessig spilletid. Lunde spilte bare fire kamper for Haugesund i 1998-sesongen, som ble hans siste i toppfotballen.
Konstantin VI
Konstantin VI (gresk: Κωνσταντῖνος Ϛ΄, Kōnstantinos VI; født 14. januar 771, død 19. august 797 i Bysants) var bysantinsk keiser fra 780 til 797. Han var det eneste barnet til Leo IV og Irene. Han ble den siste mannlige keiser av det isauriske dynasti som hadde hatt makten siden innsettelsen av hans oldefar Leo III i 717.
Medkeiser og mindreårig keiser
I 787 undertegnet Konstantin dekretet fra det andre konsil i Nikea, men det synes som om han egentlig hadde sin sympati for ikonoklasmen.
Enekeiser
Konstantin var på dette tidspunktet fylt 16 år, men hans mor hadde ennå ikke overdratt den utøvende myndighet til ham. Dette var en kilde til misnøye i deler av hæren. Etter at Irene og hennes hofforstander Stauriakos i 790 ble styrtet i et opprør fra armenske soldater i arméen, viste Konstantin gode anlegg for lederskap. Irene beholdt tittel som keiserinne, og Konstantin måtte så nedkjempe de opprørske soldatene til de ville akseptere denne ordningen.
Konstantin kalte så tilbake sin mor, som var karaktersvak og vankelmodig, til å ta del i regjeringen. Han var ulykkelig i sitt ekteskap og inngikk en forbindelse med en hoffdame, Teodata.
Irene var samvittighetsløs nok til å støtte ham da han valgte å sette sin rette hustru i kloster og ekte Teodata. Prestenes og munkenes forbitring over tvegiftet var grenseløs. I tillegg til at handlingen var upopulær, var den sannsynligvis også ulovlig, skjønt dette ble ignorert av patriarken av Konstantinopel.
Død
Når Konstantin døde, er usikkert - men det var sikkert før 805. Det desidert mest sannsynlige var at han døde nokså raskt etter at han ble blindet.
Han ble begravet i Den hellige Euphrosynas kloster, som Irene hadde grunnlagt.
Johan Mathiassen
Johan Mathiassen Moe (1875–1950) var en norsk politiker. Han var stortingsrepresentant fra 1927 til 1945, og var den første representant for Arbeiderpartiet fra Vestfold valgkrets og regnes som pionér i arbeiderbevegelsen.
Mathiassen var født i Bohuslän i Sverige. Han kom til Norge i 1894 og begynte som gårdsgutt hos Andersen Kamfjord. Han var kjørekar i Oslo i 4 år og forpaktet et gårdsbruk på Lysaker, senere på Østre Nes. Han kjøpte gårdsbruk på Moe i 1910. Han var medlem av Sandar herredsstyre 1913–45, fra 1917 også formannskapet. Han var også leder i Vestfold Arbeiderparti, og som stortingsrepresentant satt han i landbrukskomiteen.
Puerto Rico under Vinter-OL 2002
Puerto Rico under Vinter-OL 2002. To sportsutøvere fra Puerto Rico var påmeldt, men deltok ikke, i bobsleigh under Vinter-OL 2002 i Salt Lake City i USA. Puerto Rico, som deltok for sjette gang i et vinter-OL, vant ingen medaljer.
Reinhold Felderhoff
Reinhold Carl Thusmann Felderhoff (født 25. februar 1865 i Elbing (Vestpreussen); død 18. desember 1919 i Berlin) var en tysk billedhugger og professor ved Berliner Akademie. Han representerte i utgangspunktet den klassisistiske stilretningen Berliner Bildhauerschule.
Liv
Felderhoff vant i 1895 den første Keiserpris for antikk kunst. Han ble medlem av Berliner Secession og i 1913 av Berliner Akademie og i 1917 professor samme sted.
Han ble gravlagt på Südwestkirchhof Stahnsdorf.
Verker
Blant de mest kjente verker av Felderhoff som fremdeles er i behold er statuen av jaktgudinnen Diana, innkjøpt av Nationalgalerie Berlin. Den ble utstilt på Berlin kunstutstilling i 1898 og verdensutstillingen i 1900 i Paris. Skupturen ble stjålet i 1922 og aldri gjenfunnet. En versjon i bronse fra 1910 ble også innkjøpt av nasjonalgalleriet og kan ses i søylegangen på museumsøya i Berlin.
Stralauer Fischer fra 1916 er plassert ved Rathaus Treptow i Plänterwald i Berlin. Deler «Monumentgruppe 6» over Johann II (Brandenburg) bestilt av Vilhelm II til Siegesallee i Tiergarten, finnes i Zitadelle Spandau. Et relieff med motiv fra gruppen finnes i ortseilen Mariendorf. Monumentgruppen over Johann II fremstår i et mer moderne formspråk enn Felderhoffs tidligere verker.
Shanti
Shanti kan referere til:
Tekstreklameplakaten
Tekstreklameplakaten omhandler skillelinjer mellom redaksjonelt stoff og reklame/sponsing i norsk presse, det vil si for trykt presse, radio, fjernsyn og nettpublikasjoner. Plakaten ble første gang vedtatt av Norsk Presseforbunds hovedstyre i 1925, og siden revidert i 1933, 1939, 1957, 1966, 1976, 1998, 2001 og 2007.
Plakatens hovedformål er å sørge for at pressen bevares redaksjonelt fri og uavhengig av markedskrefter, det være fra eiere, styret, anonnsører eller andre som skulle ønske å påvirke det redaksjonelle stoff. Plakatens virke henger tett sammen med Vær Varsom-plakaten og Redaktørplakaten.
Den 12. juni 2015 vedtok styret i Norsk Presseforbund at tekstreklameplakaten skulle jobbes inn i Vær Varsom-plakaten. Dette medførte endringer i plakatens andre punkt, om journalistenes integritet og troverdighet.
Sachsen-Tour
Sachsen-Tour er et landeveisritt over flere etapper og arrangeres hvert år i Sachsen, Tyskland. Sachsen Tour ble første gang arrangert i 1985. Siden 2005 har rittet vært klassifisert i kategori 2.1 og en del av UCI Europe Tour. I årene 1985 til og med 1995 var konkurransen forbeholdt amatører.
Konkurransen har normalt 5 etapper og disse går gjennom alle deler av Sachsen, inkludert klatreetapper i Erzgebirge.
Rittet ble avlyst i 2010.
Europamesterskapet i rallycross
Europamesterskapet i rallycross er en årlig motorsportserie avviklet siden 1973, i begynnelsen som Embassy/ERA European Rallycross Championship. Serien er bestående av flere EM-runder i regi av Det internasjonale bilsportforbundet (FIA). Fra 2013 går serien under navnet Rallycross RX og består av ni runder, der europamestrene i klassene SuperCars, Super1600 og TouringCars skal kåres.
Fra 2014 er det meningen at europamesterskapet i rallycross skal oppgraderes til verdensmesterskap.
Frya
Frya kan vise til:
Oliver Stamm
Han representerte Østerrike under Sommer-OL 2000 i Sydney, hvor han ble nummer 9.
Roe Fremstedal
Roe Fremstedal (født 7. august 1977) er en norsk fagfilosof som er professor ved NTNU. Fremstedal var tidligere professor ved UiT (2014-2020), og har vært førsteamanuensis (2011-13), universitetslektor (2002-06) og stipendiat (2006-10) ved NTNU tidligere. Fremstedal har doktorgraden (Ph.d.) i filosofi fra NTNU på avhandlingen Kierkegaard and Kant on Anthropology and Religion: Evil, Faith, and Hope. Han har studert ved NTNU og UiO og hatt studie- og forskningsopphold ved Københavns Universitet og St. Olaf College i Minnesota. I 2016 ble Fremstedal tildelt UiTs Pris til yngre forsker (50.000kr) av Styret ved UiT.