cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Olof Palme
Palmes inntreden i toppolitikken
Palme trådte inn i regjeringen i 1963 som konsultativ statsråd i Statsrådsberedningen, og to år senere ble han utnevnt til statsråd og sjef for kommunikationsdepartementet. Deretter avanserte han til posten som ecklesiastikminister i 1967. Palme hadde dermed kirkespørsmål som sitt område, til tross for at han hadde meldt seg ut av Svenska kyrkan. Palme ble dermed Sveriges siste ecklesiastikminister; etter at departementet i 1968 byttet navn til Utbildningsdepartementet, ble Palme titulert som utbildningsminister. I 1969 etterfulgte han Tage Erlander som partileder for Socialdemokratarna og som statsminister.
Statsminister og partileder
Etter riksdagsvalget i 1973 ble Palme sittende som statsminister, om enn ganske vingeklippet; valget resulterte i den såkalte lotteririksdagen (s+vpk:175 mandat; c+m+fp:175 mandat). I mandatperioden 1973–76 klarte regjeringen Palme likevel å få gjennom noen betydningsfulle reformer, bl.a. loven om medbestemmelse i arbeidslivet (Medbestämmandelagen/MBL) og loven om en allmenn foreldreforsikring. I 1975 trådte den nye forfatningen i kraft, hvilket bl.a. innebar at monarkens oppgaver ble kraftig redusert. Selv om Sverige i teorien fortsatt var et monarki, var det i praksis en slags republikk; monarkiets fremtidige status var dermed, med Palmes egne ord, bare «et pennestrøk». Etter valget i 1976, da kjernekraftspørsmålet kom i fokus, og de borgerlige fikk majoriteten, ble Socialdemokraterna (etter 40 år uavbrutt ved makten) og Palme tvunget til å gå av. På denne tiden havnet Palme i store problemer på grunn av Geijer-skandalen (eller Geijeraffären), der han løy om hvordan det hele hang sammen for å ikke «skitne til» sosialdemokratiet. Valget i 1979 innebar nok et nederlag for Socialdemokraterna, ettersom man ikke lyktes i å gjenerobre regjeringsmakten, men Palmes stilling i partiet var trygg på tross av dette.
Vahliaceae
Se teksten
Olof Palme
Statsminister og partileder
I 1980 ble Palme utnevnt til FNs meklingsmann i Iran–Irak-krigen, og etter socialdemokraternas valgseier i 1982 tok han igjen tilbake statsministerembetet. Den 1. mars 1982 avleverte Palmekommisjonen sin rapport om meklingen mellom Iran og Irak.
Vahliaceae
Vahliaceae er en plantefamilie som ikke er plassert i noen planteorden, men som trolig ligger nærmest ordenen Garryales. Den omfatter 8 arter i slekta Vahlia. Artene er opprette urter med motsatte blader, som vokser spredt i Afrika opp til Sahara, og spredt i det midtre og nordvestlige sentrale India. Vahlia er oppkalt etter nordmannen Martin Vahl.
Olof Palme
Statsminister og partileder
Palme hadde som statsminister og politiker et stort internasjonalt nettverk, og pleide kontakt med internasjonale personligheter som Willy Brandt, Bruno Kreisky, Trygve Bratteli, Oliver Tambo og Gro Harlem Brundtland.
Som sosialdemokratisk statsminister havnet Palme i konflikt med næringslivets representanter, da Riksdagen i 1983 besluttet å innføre lønnstakerfond, som av næringslivets topper ble ansett som en måte å sosialisere Sveriges næringsliv. I 1985–86 oppstod det også gnisninger med ledende militære personer (kommandørkaptein Hans von Hofsten m.fl.) som, i anledning av de påståtte russiske ubåtreguleringene, anså ham for å være altfor svak i handlingsøyeblikket i forhold til Sovjetunionen, samtidig som de erklarte at de manglet tillit til ham personlig.
Statsminister Olof Palme ble anklaget for skattefusk i 1985; den såkalte Harvard-affären. Sønnen Joakim Palme ønsket seg til Harvard University, og hadde fått avslag på sin søknad om stipend av Sverige-Amerika Stiftelsen. Like etter skulle Olof Palme, ifølge skattemyndighetene, ha tilbudt seg å holde et foredrag på skolen i bytte mot et honorar dedikert til stipend for sønnen.
Som politiker
Palme ble internasjonalt kjent for sitt store internasjonale engasjement som statsminister. Særlig gjorde dette seg gjeldende i en del internasjonale spørsmål som angikk USA, herunder blant annet både Vietnamkrigen og det CIA-finansierte kuppet i Chile. I 1975 ble Palme den første vestlige statslederen som dro på offisielt besøk til Cuba etter den cubanske revolusjonen. Palme var også en uttalt kritiker av det sørafrikanske apartheid-regimet, og kun én uke før han ble myrdet holdt han en meget apartheid-kritisk tale i Folkets hus i Stockholm.
Palmemordet
Olof Palme ble skutt og drept på Sveavägen i det sentrale Stockholm den 28. februar 1986. Palmemordet, og den merkelige utviklingen, skandalene og manglede politimessige etterforskningsresultater som fulgte etter dette, var et nasjonalt traume for Sverige. I 1989 ble den uføretrygdede rusmisbrukeren Christer Pettersson funnet skyldig i mordet og dømt til livsvarig fengsel, men allerede noen måneder senere ble han av en høyere rettsinnstans frifunnet som følge av manglende bevis og feil begått under etterforskningen.
Palmemordet regnes for å være et åpent sår i svensk historie, og etterforskningen har vært en av verdenshistoriens mest omfattende mordetterforskninger.
Under en pressekonferanse i regi av svensk politi den 10. juni 2020 ble Stig Engström («Skandiamannen») etter over 34 år pekt ut som hovedmistenkt av Sveriges statsadvokat, men bare basert på en revurdering av de allerede omstridte og motstridende bevisene i saken.
Olof Palme ligger begravet på kirkegården ved Adolf Fredriks kyrka i Stockholm.
Pedar Jalvi
Pedar Jalvi eller Peđar Jalvi, (født 10. april 1888 i Outakoski, død 8. august 1916 i Enare) regnes som Finlands første samiske forfatter. I 1915 gav han ut Muottačalmit  på egen kostnad. Boka blei publisert på nytt, revidert til moderne rettskriving, som Muohtačalmmit, i 1981
Demerara-Mahaica
Demerara-Mahaica er en av Guyanas ti regioner. Den ligger sentralt langs kysten nord i landet og grenser til regionene Mahaica-Berbice i øst, Upper Demerara-Berbice i sør og Essequibo Islands-West Demerara i vest. Guyanas hovedstad Georgetown ligger i regionen. Regionen hadde 313 429 innbyggere ved folketellingen i 2012.
Rick O’Shay
Rick O'Shay er en tegneserie og en tegneseriefigur som er skapt av amerikaneren Stan Lynde. Serien ble skapt i 1958 og er bygget rundt den ville vesten og Western-sjangeren.
Den 27. april 1958 begynte serien som søndagsside i amerikanske aviser, fra mai samme år kom dagsstripene. I 1977 forlot Lynde sin egen serie, da han ikke satt på rettighetene. Serien forsatte noen år med Marian Dern som manusforfatter og Alfredo Alcala og Mel Keefer som tegnere, men gikk inn i 1981.
Figurer og historien
Serien foregår i den fiktive westernbyen Conniption, hvor Rick O'Shay er deputy sheriff. Han beste venn er revolvermannen Hipshot Percussion. Andre figurer i serien er kortspilleren Deuces Wylde, dansehalleieren Gaye Abandon, doktor Basil Metabolism, våpensmeden og borgerkrigsveteranen Cap'n Ball, bankmannen Mort Gage og en gutt med navnet Quyat Burp. Nær byen ligger en indianerlandsby, med høvding Horse's Neck (Raske Hest på norsk), hans mindre pene, men hyggelige datter Moonglow (Månestråle) og hennes frier Crazy Quilt (som på norsk fikk navnet Gale Gribb). Navnene er ordspill, der hovedpersonens navn spiller på rikosjett, lyden som skjer når et prosjektil skifter retning etter å ha truffet noe. En lyd som hører hjemme i tradisjonelle westernfilmer.
Erik Arntzen
Erik Arntzen (født 26. september 1957) er utdannet psykolog fra Universitetet i Oslo, 1986.
Arntzen er psykologspesialist i habilitering fra og med 1999. Videre doktorgrad fra Universitetet i Oslo, februar 2000. Jobber nå som professor ved Høgskolen i Akershus og har ansvaret for mastergradsprogrammet med fordypning i atferdsanalyse. Hans interessefelt er atferdsanalyse, hvor han har forskningsprosjekter innen områdene stimulusekvivalens, gambling behavior og forbrukeratferd. Han har publisert en rekke artikler nasjonalt og internasjonalt. Han er også en av tre redaktører i European Journal of Behavior Analysis (EJOBA) og medlem av redaksjonen i en rekke internasjonale tidsskrifter.
Fader War
Fader War var et hardcore punk band fra Bergen. De eksisterte i tidsperioden 1981-82. Navnet er et ordspill på bønnen Fader vår.
Historie
Fader War er mest kjent for sine bidrag på samlealbumet Ingenting for Norge.
Med bakgrunn i en feilaktig artikkel om norsk punk som sto på trykk i den amerikanske fanzinen Maximum RocknRoll #12, mars 1984 verserte det rykter og historier i utlandet om at Fader War også hadde gitt ut en 7" i tillegg til låtene på Ingenting for Norge. En slik 7" fra den perioden Fader War var et aktivt band eksisterer definitivt ikke. Men i 2006 ble Fader War sine låter fra Ingenting for Norge bootleget (antageligvis i USA) og gitt ut som en 7"EP med tittelen Norway Hardcore 1982.
Fader War sin låt Religiøs terror har blitt covret av bl.a. det japanske bandet Disclose, på deres Apocalypse Continues EP (2004). Dette har bidratt til å gi Fader War et publikum utenfor Norges grenser.
Svart Framtid fra Oslo hadde også en låt med navn Religiøs terror men det er en helt annen låt enn Fader War sin.
Robert Isdal var også trommeslager i bl.a. Alle Tiders Duster og The Aller Værste!.
Skadarsko jezero nasjonalpark
Skadarsko jezero nasjonalpark (Shkodërsjøen nasjonalpark) er en nasjonalpark i Montenegro, som omfatter hele den delen av Shkodërsjøen som ligger i Montenegro. Den ble vernet som nasjonalpark i 1983.
Parken omfatter store våtmarksområdet langs nordvestbredden – som hovedsakelig består av det sumpaktige elvedeltaet til elven Morača. Dette er et av de største fuglereservatene i Europa med 270 fuglearter, blant annet noen av de siste krøllpelikanene i Europa. Innsjøen inneholder også mye måke og hegre, i tillegg til store mengder fisk, som karpe, laue og ål.
I 1996 ble området en del av Ramsar-konvensjonens liste over våtmarksområder av internasjonal betydning.
Kodifisering
Kodifiseringen kan være konservativ eller reformativ. Den konservative kodifiseringen begrenser seg til å samle de spredte rettsreglene til en lov. Ved en reformativ kodifiseringen blir rettstilstanden betydelig endret når den nye loven skrives. Dersom kodifikasjonen resulterer i at hele eller vesentlige deler av de rettsregler som gjelder samles i ett system, kalles det gjerne en lovbok.
En lovsamling er en trykt samling av de lover som gjelder, gjerne kronologisk innbundet. Lovsamlingen er ikke slik en lovbok vil være det, omformet til en, sammenhengende lov. Samlingen av lover kan skje elektronisk, som i Lovdata.
Arild Knutsen
Arild Knutsen (født 18. mars 1969) er en norsk politisk aktivist som arbeider for rusmiddelbrukeres rettigheter og endringer i den norske rusmiddelpolitikken. Han er styreleder Foreningen for human narkotikapolitikk (FHN).
Bakgrunn og arbeid
Knutsen er oppvokst på Stovner i Oslo. Deler av Knutsens oppvekst er skildret i Stovner-kapittelet i boken Groruddalen – en reiseskildring av forfatteren Øyvind Holen.
Arild Knutsen har hatt diverse verv i Human-Etisk Forbund og representerte Narkotikapolitisk Forening (2003–2006). I 2006 tok han initiativet til Foreningen for human narkotikapolitikk og ble valgt til foreningens leder.
Knutsen deltok i utviklingen av =Oslo. Han var også vararepresentant i Human-Etisk Forbunds hovedstyre 2005–2009. Knutsen var styremedlem i Humanistiske Sosialdemokrater 2005–2009. Han har siden 2002 ledet en livssynsuavhengig samtalegruppe i Human-Etisk Forbund for tidligere rusmiddelavhengige.
Knutsen arbeidet som ungdomskoordinator i Samarbeidsrådet for tros- og livssynssamfunn 2004–2005.
Arild Knutsen stilte til valg som bystyrekandidat for Oslo Byaksjon i 2007. 18. november 2008 tok han med seg rusmisbrukere i Oslo Sentrum og marsjerte opp Karl Johans gate til Stortinget hvor de møtte en rekke rikspolitikere. Dette ble deretter en tradisjon kalt Stoffbrukerdagen.
Høsten 2016 debuterte han som forfatter med boken Fra forbud til fornuft - kampen for en ny narkotikapolitikk.
Arild Huitfeldt (rikskansler)
Arild Huitfeldt (født 11. september 1546 i Bergen, død 16. desember 1609 i Næstved) var en dansk historiker og statsmann.
Arild Knutsen
Utmerkelser
I 2009 ble Knutsen kåret til Årets Osloborger av Aftenpostens lesere. Han ble også kåret til årets navn for 2009 av Østkantavisa.
Arild Huitfeldt (rikskansler)
Huitfeldt ble født på Bergenhus i Bergen, der faren var lensherre. Han fikk selv flere len i Skåne, og i 1586 tok han sete i riksrådet. En periode under Christian IV var han rikskansler, med ansvar for rikets justisvesen. I 1606 fikk han et apoplektisk anfall og trakk seg tilbake til slektsgodset Herlufsholm ved Næstved.
Arild Knutsen
Utmerkelser
I 2010 mottok Arild Knutsen Stortingets Presselosjes Toleransepris.
Arild Huitfeldt (rikskansler)
Huitfeldt skrev den første komplette rikskrønike, Danmarks Riges Krønike i 10 bind, 1595-1603 blant annet med inspirasjon fra Rydårboken fra Ryd kloster.
Arild Knutsen
Utmerkelser
I 2014 ble Knutsen ble tildelt Amnestyprisen og Fagrådets/Rusfeltets hovedorganiasasjons pris for godt rusfaglig arbeid.
Full Members Cup
Full Members Cup var en engelsk fotballcup som ble arrangert fra 1985 til 1992. Den var også kjent under sine sponsornavn Simod Cup fra 1987 til 1989 og Zenith Data Systems Cup fra 1989 til 1992.
Turneringen kom istand etter Heysel-tragedien da engelske klubber ble bannlyst fra å konkurrere i de europeiske cupene. Dette var et tilbud til klubbene i de to øverste divisjonene i England. Full Members Cup ble lagt ned etter sju sesonger da Premier League så dagens lys.
Pierre Laporte (sentralbanksjef)
Pierre Laporte er en seychellisk økonom, som var sentralbanksjef for Seychellenes sentralbank fra 2008 til 2012, da han ble utpekt til finansminister.
Laporte har en mastergrad i sosialøkonomi fra Sheffield University, i tillegg til en bachelorgrad i bedriftsøkonomi og EDB fra Surrey University.
Han begynte å arbeide for sentralbanken i 1999, i ulike stillinger. I 2002 gikk han til IMF, og var IMFs stedlige representant i Niger fra 2005. Som IMF-representant jobbet han mye med diplomati mot både regjeringen, givere og privat sektor, for å implementere økonomiske reformer.
Fra november 2008 til mars 2012 var han sentralbanksjef for Seychellenes sentralbank. Han overtok etter Francis Chang Leng, som var sentralbanksjef fra 2001 til 2008. Da han ble utpekt til finansminister i 2012 overtok Caroline Abel som sentralbanksjef.
Chill (TV-program)
Chill var et norsk interaktivt TV-program som gikk på Viasat 4 fra 2007 til 2008. Programmet var rettet mot menn mellom 24 og 36 år og ble sendt fra klokken tre om natten til 11 om formiddagen. Det ble produsert av Rubicon TV og hadde en del likhetstrekk med samtidige program som Mess-TV og Sonen. Programmet fikk kritikk for å «bruke kyniske metoder for å loppe penger av seerne sine».
HMS «Sterlet» (N22)
HMS «Sterlet» var en britisk ubåt som tok del i andre verdenskrig.
Skipet, som tilhørte Royal Navy, ble sjøsatt den 22. september 1937. Den 8. april 1940 dro «Sterlet» for å patruljere Skagerrak og Norge under løytnant Gerard Henry Stacpoole Haward på 30 år. Den 12. april forsøkte skipet å angripe en konvoi på tre handelsskip og en destroyer uten hell. Dagen etterpå ble skipet gitt et nytt patruljeområde, og den 14. april torpederte «Sterlet» det tyske skoleskipet «Brummer», som hadde deltatt i invasjonen av Norge, noe som endte med å senke skipet dagen etter.
«Sterlets» videre skjebne er ukjent, og det antas at skipet ble senket av de tyske anti-ubåt-skipene «UJ-125», «UJ-126» og «UJ-128» den 18. april. Det spekuleres også om hun kan ha truffet en mine på vei hjem til England.
«Sterlet» er en av 12 båter som er nevnt i sangen «Twelve Little S-Boats», og har hittil vært det eneste skipet kalt «Sterlet» i den britiske marinen.
Linn Siri Jensen
Som ungdomsspiller representerte hun Fyllingen. Sommeren 1979 gikk Jensen fra å være J18- og 3. divisjonsspiller i Fyllingen, til å spille for 1. divisjonslaget IL Vestar og plass på landslaget. Hun ble seriemester med Vestar i 1989. Etter egen håndballkarriere ble Jensen trener. Hun hadde en periode som keepertrener under Marit Breivik på landslaget. Hun har også vært regional landslagstrener i Oslo og siden trener på Vestars kvinnelang og Vestlis herrelag. .
Jensen var rektor på Grefsen videregående skole fra 2007, men ble ansatt som rektor for Nydalen videregående skole et år før den åpnet, for å kvalitetssikre den pedagogiske delen av bygging og planlegging. Skolen åpnet høsten 2011 som en sammenslåing mellom Grefsen videregående skole og Sandaker videregående skole. Skoleåret 2014-15 fungerte Jensen som rektor ved Ullern videregående skole i påvente av ansettelse av ny rektor. Hun returnerte som rektor for Nydalen videregående skole og knutepunkt for døve og hørselshemmede.
Slettnes kapell
Slettnes kapell er et nedlagt kapell i form av en langkirke bygget i 1956 som ligger på Slettnes på Sørøya i Hammerfest kommune, Troms og Finnmark fylke.
Kapellet er bygget i tre og har 90 sitteplasser. Det ble nedlagt i 1972, men brukes idag en gang hver sommer.
Malatya (provins)
Malatya er en av Tyrkias 81 provinser. Provinsens areal er 12 313 km². Administrasjonssenteret ligger i byen Malatya.
Provinsen ligger i de sentrale delene av Tyrkia og grenser til provinsene Sivas og Erzincan i nord, Elazığ und Diyarbakır i øst, Adıyaman i sør og til Kahramanmaraş i vest.
Distrikter
Provinsen Malatya består av fjorten distrikter:
Veikko Antero Koskenniemi
Koskenniemi har skrevet dikt, reisebøker og essays. Blant annet har han skrevet diktet som utgjør teksten i Jean Sibelius' Finlandia. Han var inspirert av blant andre Goethe og Runeberg.
Asteroiden 1697 Koskenniemi er kalt opp etter forfatteren.
Breivikbotn kirke
Breivikbotn kirke (tidligere Breivikbotn kapell) er en langkirke fra 1959 i Hasvik kommune, Troms og Finnmark fylke.
Byggverket er i tre og har 90 plasser.
Bruniaceae
Se teksten
Bruniaceae er en plantefamilie som ikke er plassert i noen planteorden i APG II-systemet, men som siden 2008 antas å utgjøre ordenen Bruniales, sammen med familien Columelliaceae. Den omfatter 12 slekter og om lag 75 arter, og vokser kun i det sørlige og østlige av landet Sør-Afrika.
Østre Gasværk Teater
Østre Gasværk Teater, Gasværket er et teater på Østerbro i København. Teateret holder til i en hall som inntil 1979 huset Østre Gasværks gasstank og er et av København mest storslåtte scenerom.
Bygningen
Bygningen er tegna av Martin Nyrop, og ble oppført i åra 1881 til 1883 for å huse Østre Gasværks teleskopbeholder. Kuppelen over det sylindriske murskallet har en diameter på 47 m, og er dermed en av Danmarks største. Kuppelen krones av en lanternin. Den lette stålkonstruksjonen og det store spennet var en ingeniørprestasjon i sin tid.
Den sylindriske veggen i kunstferdig murverk har runde vinduer med rundbua overdekning, og kan minne om et mausoleum. Som industribygg utforma i en historiserende stil er den samtidig et tidstypisk uttrykk for industrialimens tidlige fase. Bygningen er freda.
I 1997 ble gassbeholdebygningen supplert med et frittstående tilbygg, tegna av KHR Arkitekter. Bygget rommer publikumsfoaje og fasiliteter for skuespillerne. Nybygget holder seg på respektfull avstand fra Nyrops bygning, og har underjordisk passasje til denne.
Teateret
Etter initiativ fra Morten Grunwald og Pelle Sadolin ble det fra 1979 oppført teaterforestillinger i det gamle gassverket; de første åra bare som enkeltforestillinger og gjestespill. Den første store egenproduksjonen var Shakespeares En midtsommernattsdrøm i 1986. I åra 1992-1998 hadde teateret stor suksess med musikaler som Les Misérables, Miss Saigon og Atlantis.
I 2007 skifta teateret navn til Gasværket. Samtidig overtok Jon Steffensen som ny teatersjef. Teateret har siden gått tilbake til det opprinnelige navnet. Etter en periode med kollektiv ledelse av teateret ble Pia Jette Hansen ansatt som direktør for Østre Gasværk Teater fra august 2010.
Stavanger museum
Stavanger museum er en del av Museum Stavanger AS. (MUST) og er et konsolidert museum for kulturhistorie og naturhistorie i Stavanger. I dag rommer bygget naturhistoriske utstillinger, kulturhistoriske utstillinger og Norsk barnemuseum. I tillegg ligger Norsk ringmerkingssentral, Museum Stavangers (MUST) administrasjon, fagbibliotek og tekniske verksteder her. MUST skal fortelle unike historier og skape sterke opplevelser for et stort og bredt sammensatt publikum. Et besøk på museet skal skape gode minner og inspirere til refleksjon. For å være et museum som berører og bærer en flerstemmig historie må vi være rause, relevante og radikale. Dette er museets kjerneverdier.
Museet sitt samfunnsoppdrag er å sikre dagens publikum og kommende generasjoner tilgang til kunnskap og forståelse for natur-, kultur- og kunsthistorie gjennom å bevare samlingene på en museumsfaglig forsvarlig måte og legge til rette for forskningsbasert innsamling og formidling, produsere ny kunnskap innenfor museets fagfelt og legge til rette for forsknings- og utstillingssamarbeid regionalt, nasjonalt og internasjonalt, produsere samfunnsaktuelle og attraktive utstillinger og aktiviteter som gir publikum økt kunnskap og unike opplevelser samt fornye og utvikle eksisterende museer til pulserende, attraktive møteplasser.
Stavanger museum – Arkitektur
Stavanger museum ble bygget i 1893. Arkitekt var Hartvig Sverdrup Eckhoff. Bygget ble i sin samtid vurdert som det ypperste av nyere arkitektur i Stavanger. Særlig ble museets trappehall sterkt beundret. Bygningen ble tegnet i datidens rike nyrenessanse. Den ble bygget i pusset tegl med trebjelkelag i etasjeskillene og besto av et inngangsparti og en nordfløy. Over inngangspartiet tronet en mektig kuppel. I 1930 ble det bygget til en sørfløy samtidig som kuppelen ble fjernet og fasaden endret i tråd med trettitallets nyklassisistiske smak. Arkitekt for ombyggingen var byarkitekt Erling Nilsen. Tredje og foreløpig siste byggetrinn ble sluttført i 1964. Dette besto av en administrasjonsfløy med bibliotek og foredragssal mot sør og en kontorfløy mot vest. Tilbygget var tegnet av arkitektfirmaet Retzius og Bjoland.
I 1995 gjennomgikk den gamle hovedbygningen en omfattende restaurering og teknisk opprustning. Utvendig ble fargene tilbakeført til fargeholdningen i grå og hvit fra 1930. Innvendig ble trappehallen tilbakeført til sin opprinnelige form fra 1893. Bygningen fikk installert heis og det ble bl.a. foretatt en total renovering av elektrisk anlegg, ventilasjon og brannsikring.
Hovedbygningen i Muségata 16
Stavanger museums hovedbygning, der museet fremdeles holder til, ble bygget som museum i 1893. Arkitekt var Hartvig Sverdrup Eckhoff som tidligere hadde tegnet både Rogaland Teater, Stavanger sykehus og Turnhallen like ved. Hovedbygningen var tegnet i datidens rike nyrenessanse. Den var bygget i pusset tegl med trebjelkelag i etasjeskillene og besto av et inngangsparti og en nordfløy. Over inngangspartiet tronet en mektig kuppel.
Dermed føyer Stavanger museums nybygg seg inn i rekken av de mange praktfulle norske nyrenessansebygg fra annen halvparten av forrige århundre. Med en finstemt og forsiktig bruk av det italienske renessansepalassets formspråk ga Eckhoff den beskjedne bygningen en monumentalitet og en atmosfære som sto i forhold til den funksjon den skulle fylle. Den frie, høyre beliggenheten var med på å understreke dette. Utvendig var bygningen rikt utsmykket med kolossalpilastre over to etasjer med korintiske kapitel. Vinduene var prydet med vakre innramninger dekorert med rosetter og løvehoder. Særlig rik var utsmykningen på inngangspartiet. Fra bakkenivå førte den brede granittrappen opp til en mektig eikedør kronet av en trekantgavl. Over det hele hvilte kuppelen på en sokkel utstyrt med midt og hjørnerisalitter innrammet av pilastre og vekselvis segmentbuer og trekantgavler. I renessanse ånd var trapperommet bygget opp med en stigende letthett i det dekorative uttrykk. Dermed avløses første etasjes meget strenge skjematiske sjablondekor av annen etasjes lettere, mer elegante og blæmstrende dekor, deles utført på frihånd. Det hele ble avsluttet med den høyreiste, åpne og lyse kuppelsalen.
I 1930 ble en sørfløy ferdigstilt samtidig som kuppelen ble fjernet og fasaden endret i tråd med trettitallets nyklassisistiske smak. Arkitekt for ombyggingen var byarkitekt Erling Nilsen.
Den trilaterale kommisjon
Den trilaterale kommisjon er en sammenslutning som ble opprettet i 1974 på initiativ av David Rockefeller og Zbigniew Brzezinski, sammen med 300 borgere fra Europa, Japan og Nord-Amerika. Kommisjonen utga i 1975 The Crisis of Democracy (New York University Press, 1975).
Stavanger museum
Hovedbygningen i Muségata 16
Museet er plassert i Museumsparken.
Den trilaterale kommisjon
Kommisjonen ble opprettet ved hjelp av økonomisk støtte fra Council on Foreign Relations og Rockefeller-stiftelsen.
Stavanger museum
Hovedbygningen i Muségata 16
Museet har alltid hatt rombehovet, og derfor etablerte Stavanger museum en arealplangruppe med oppgave å se nærmere på hvordan museet kunne løse sine romproblem gjennom bruk av eksisterende lokaler. I 1930 forsvant kuppelen og på det samme tidspunktet forsvant vakre dekorasjonene i trappehallen ble overmalt. Da forsvant mye av glansen. Den vakre granitt trappen opp til museets hovedinngang står igjen fra 1893. Det samme gjør inngangspartiets kolossalpilastre og selve portalen.
Den trilaterale kommisjon
Kommisjonens formål er å skape et tettere samarbeid mellom de tre regionene Europa, Japan og Nord-Amerika.
Stavanger museum
Samlingshistorikk
Kulturhistorisk avdeling ble skilt ut som egen avdeling i 1930, da Stavanger museum ble delt i tre avdelinger: naturhistorisk, kulturhistorisk og arkeologisk avdeling. Fra stiftelsen av museet i 1877 og frem til 1930, hadde museet hatt en felles formålsparagraf. I 1878 ble formålsparagrafen endret fra å samle inn «oldsager, mynter og kunstsager» til «old sager, mynter osv.» slik at museet kunne stille seg helt fritt til hvilke gjenstandskategorier de kunne ta inn i samlingen. Målet med innsamlingen var i første omgang for å kunne lage en utstilling for byens befolkning. I 1911 fikk museet en ny formålsparagraf som sier at «Museets formål er at samle og bevare gjenstander dels av naturhistorisk eller etnografisk verdi, dels av arkeologisk eller nasjonal kulturhistorisk betydning, samt gjennom samlingens utstilling og på andre måter at utbrede kunnskap og vitenskapelig interesse.»
Den trilaterale kommisjon
Den danske forskeren Dino Knudsen har fått tilgang til kommisjonens arkiver og har skrevet en bok om kommisjonen og dens arbeid de 10 første årene frem til 1982.
Stavanger museum
Samlingshistorikk
I 1954 endres formålsparagrafen til «å samle og bevare gjenstander innunder de tre fagavdelingene og å utbre kunnskap innenfor disse forskningsfeltene» (Holgersen 1976). Geografisk gjenspeiler samlingen i hovedsak gjenstander fra Rogaland, men har også gjenstander fra Hordaland, Vest-Agder, Buskerud og Telemark. Den etnografiske samlingen inneholder gjenstander fra ulike afrikanske og sør- og mellomamerikanske land. I dag samler avdelingen i hovedsak inn gjenstander fra Stavanger, eller som har tilknytning til Stavanger.
Helt fra oppstarten i 1877 hadde zoologi en viktig plass i museet. I løpet av de første 30-40 år ble det skapt en forholdsvis stor og rikholdig publikumsutstilling som ga et godt tverrsnitt av lokal fauna. Også dyr og fugler fra mer eksotiske himmelstrøk var godt representert. Museets naturhistoriske samlinger ble på 1800-tallet og til dels i første halvdel av 1900-tallet i stor grad bygget opp i form av mer eller mindre tilfeldige gaver fra sjøfolk, misjonærer og andre reisende.
Hovedmålsettingen synes å ha vært utstilling av eksotiske arter fra fjern og nær. Samlingen eies delvis av Stiftelsen Stavanger museum og delvis av MUST AS. Ut over dette har oppbyggingen av avdelingens vitenskapelige samlinger i stor grad vært preget av konservatorenes spesielle interessefelt. Den første konservatoren, Tor Helliesen (ansatt 1882-1914), bygget opp en samling av biller hvorav storparten er samlet på Jæren og i Rogaland. Dette, sammen med hans private samling fra tiden før han kom til museet, danner grunnstammen i museets entomologiske samling. En annen viktig del av denne samlingen er konservator Holger Holgersens samling av maur og sikader på ca. 7 000 eks, det meste innsamlet mellom 1945 og 1975. Denne er den eneste delen av samlingen som pr. i dag er ferdig digitalisert i henhold til Darwin-Core/GBIF standard, og synliggjort i Artskart.
Avdelingen har mottatt en større og flere mindre sommerfuglsamlinger i gave, og i tillegg kjøpt inn en sommerfuglsamling fra Jæren som i hovedsak består av materiale fra perioden 1950-1970. Da Hans Tho. L. Schaanning ble ansatt som konservator sommeren 1918, ble dette starten på avdelingens ornitologiske spesialisering. Schaanning hadde startet med ringmerking i 1914, og fortsatte dette på museet. Han begynte umiddelbart å øke samlingene, først og fremst av fugl. Det ble en aktiv periode med innsamling, kjøp, salg og bytte. Avdelingens fokus på ornitologi siden tidlig på 1900-tallet har gjort det naturlig å satse på å bygge opp en ornitologisk samling, med en egen samling av fugleskinn. Ringmerking av fugl har siden 1918 vært et av avdelingens viktigste arbeidsområder, og i dag er museet den eneste ringmerkingssentralen i landet.
Kulturhistorisk avdeling
Kulturhistorisk avdeling har eksistert fra Stavanger museums oppstart i 1877. Samlingene består av bygdesamlingen fra Rogalandsbygdene og består av husgeråd og bruksgjenstander fra Rogalandsbygdene med hovedvekt på 1700 og 1800-tallet. Særlig rik samling av møbler og rosemalte gjenstander. Bysamlingen inneholder gjenstander fra Stavanger og bymiljø for øvrig, vesentlig fra 1700 og 1800-tallet. Hovedvekten ligger på møbler og kunsthåndverk. En stor del av samlingen er knyttet til Ledaal og Breidablikk. Kirkesamlingen er sammensatt av kirkekunst fra Rogaland, bl.a. et middelaldersk krusifiks fra Årdal kirke og arbeider av Anders L. Smith og Gottfried Hendtzschel. Renessanse- og barokkinventar fra Stavanger domkirke er også representert. Tekstilsamlingen består av tekstiler både fra Rogalandsbygdene og Stavanger. Blant annet inneholder samlingen folkedrakter som har dannet grunnlaget for den moderne Rogalandsbunaden. Samlingen inneholder også tekstilkunst som billedvev av Ragnhild Jacobsen. Samlingen av håndverksredskaper inneholder redskaper fra bøkker, salmaker, skomaker, gjørtler og skredder.
Myntsamlingen omfatter ca. 8000 nummer. Det meste av samlingen består av norske og utenlandske mynter samt medaljer fra 18- og 1900-tallet. Ovnssamlingen består av et stort antall ovnsplater fra vindovner og bileggere. Samlingen av jordbruksredskaper inneholder hesteredskap og et mindre antall håndredskaper fra tiden etter 1850. Samlingen av hestekjøretøy består av et mindre antall hestekjøretøy. Boksamlingen omfatter biblioteket på Ledaal, Breidablikk og en antikvarisk samling. Etnografisk samling er sammensatt av materiale samlet inn til museet av sjømenn og misjonærer på slutten at 1800-tallet. Særlig fin er samlingen fra Melanesia. Avdelingen har også en samling av medisinsk utstyr og andre helserelaterte gjenstander fra ca. 1850 og fram til nyere tid, samt møbler, bøker, uniformer og arkivmateriale.
Kulturhistorisk avdelings fotosamling inneholder bymotiver og eldre bygningsmiljøer i Rogaland. I tillegg finnes arkiver etter fotografer, både amatører og profesjonelle som K. K. Kleppe, Gudny Groth, familien Kielland og familien Berentsen.
De kulturhistoriske samlingene er en del av Museum Stavanger (MUST) som ble etablert juli 2010 da Rogaland Kunstmuseum og Stavanger museum ble slått sammen. Vår visjon ”levende og ledende” slår fast at vi skal være et nyskapende museum i bevegelse og utvikling, og ledende både faglig og organisatorisk.
MUST jobber kontinuerlig med digitalisering og utvikling av gjenstands- og fotodatabasen.
Kulturhistorisk avdeling - samlingsbeskrivelse
Avdelingen ble etablert i 1930, men samlingen ble påbegynt ved stiftelsen av Stavanger museum i 1877. I dag inneholder samlingen flere ulike samlingskategorier som i hovedsak dokumenterer Stavanger bys og Rogalandsbygdenes historie. Bygdesamlingen består av husgeråd, drikkekar, kister, ulike typer skap, primstaver, stoler, benker, senger, dragkister, tekstil, brudekroner, bunad sølv, jordbruksredskaper og bruksgjenstander med hovedvekt på 1700-tallet og 1800-tallet.
Bysamlingen inneholder gjenstander fra Stavanger og andre bymiljø, hovedsakelig fra 1700- og 1800-tallet. Den inneholder kister, stoler, dragkister, skap, bord, konsoller, speil, sofaer og hjørneskap. I tillegg kommer mindre samlinger av lysstell, fajanse, våpen, ur, segl, skinnbrev, leketøy, barneutstyr, musikkinstrumenter, reklameskilt, klesruller, fotoutstyr, radioer, malerier, bygningsfragmenter (kleberstein), sølvsamling, sportsutstyr og noe teknisk utstyr som skrivemaskiner og datamaskiner. Ovnssamlingen består av et stort antall ovnsplater fra vindovner og bileggere fra 1700- og 1800-tallet.
Kirkesamlingen inneholder kirkekunst og interiør fra kirker i Rogaland. Blant annet renessanse- og barokkinventar fra Stavanger domkirke, laget av Peter Reimers, Thomas Snekker, Lauritz Snekker, Anders L. Smith og Gottfried Hendtzschel. Tekstilsamlingen består av tekstiler både fra Rogalandsbygdene og Stavanger, fra 1600- til 1900-tallet.
Folkedrakter, hverdagsklær, festklær, uniformer, sko, accessoirer, kirketekstiler, tekstilkunst og vevnad. Mynt- og medaljesamlingen omfatter ca. 2000 nr. norske og utenlandske mynter i tillegg til medaljer fra 1800- og 1900-tallet.
Den etnografiske samlingen. Avsluttet samling. I tidsrommet 1870- til ca. 1930-årene mottok museet gjenstander som sjøfolk og misjonærer brakte med seg hjem fra sine reiser. En vet ikke hvilke av gjenstandene som er originale og hvilke som er produsert som suvenirer. Samlingen består av interiør, tekstil, smykker, leketøy, redskaper for jakt og fiske, krigføring, personlig hygiene, tro og livssyn, handel, mål og vekt samt musikkinstrumenter.
Kulturhistorisk avdelings samling inneholder også arkivalia som omfatter diverse gårdspapirer, juridiske dokument, i tillegg til private og offentlig virksomheters papirer. Boksamlingen omfatter biblioteket på Breidablikk og en antikvarisk samling på ca. 780 bind hvor bibler, salmebøker og postiller er rikt representert.
Fotosamlingen består i hovedsak av motiver fra Stavanger fra siste del av 1800-tallet og frem til 1960-årene. I samlingen finnes også fotografier fra andre deler av landet som for eksempel i samlingen til fotograf K.K. Kleppe. Samlingen består av papirpositiver, daguerreotypier, glassnegativer, nitratfilm og plastnegativ.
Totalt består samlingen av ca. 24 000 gjenstander, 31 hyllemeter arkiv og 12 500 fotografier. 14 000 gjenstander og 1 828 fotografier er registrert i Primus. Med unntak av gjenstander som står utstilt på Stavanger museum er gjenstander og fotografier plassert i klimastyrt magasin.
Norsk barnemuseum - samlingsbeskrivelse
Norsk barnemuseums samling består av leketøy og barneutstyr, og andre gjenstander som representerer barndom og barnekultur, totalt 5870 gjenstander (per 31.12 2015). Av disse er 230 registret i Primus og publisert på digitalt museum. Museet har 100 foto i samlingen (per 31.12 2015).
Norsk barnemuseum er et kulturhistorisk museum som dokumenterer, forsker og formidler kunnskaper om barndom, barns oppvekst og -kultur. Museet viser leketøyutstillingene: «Leketøy forteller» og «Det var en gang en tresko. Lekene fra Åsmund S. Lærdal» i tillegg til flere barndomshistoriske aktivitetsutstillinger for både voksne og barn. Norsk barnemuseum åpnet i 2001 etter initiativ fra Per Inge Torkelsen og med utgangspunkt i hans leketøysamling.
Museet flyttet fra Sølvberget bibliotek og kulturhus til Stavanger museum i 2011. Fra 2007 har museet vært konsolidert med Stavanger museum, og fra 2010 ble det en del av MUST. Samlingen eies delvis av Stiftelsen Stavanger museum og delvis av MUST AS.
De omtrent 3000 første gjenstandene ble samlet før 2000, før museet ble etablert, av leketøysamler Per Inge Torkelsen. I hovedsak var han opptatt av norsk og lokalprodusert leketøy, men også eksempelvis blikkleketøy fra Tyskland og England. Han var opptatt av å samle på det som barn samlet på og lekte med, eksempelvis emballasje, hjemmelaget leketøy eller rimelig leketøy som var representert blant det brede lag i befolkningen. Da museet overtok samlingen i 2000 ble samlingen også utvidet til å gjelde barneutstyr, og andre gjenstander som representerer barndom og barnekultur. Som navnet Norsk barnemuseum tilsier er museet geografisk orientert om gjenstander knyttet til barndom i Norge.
Temaene i samlingen er leketøy og barneutstyr, og andre gjenstander som representerer barndom og barnekultur. Omfanget er totalt 5870 gjenstander og 100 foto (per 31.12 2015). Fotoene er tatt av barn i 2000 til Riksutstillingene «Barns øyne» som turnerte landet før den ble gitt i gave til Barnemuseet. Barn i hele landet var representert i prosjektet. Norsk barnemuseum er det eneste museet i Norge som utelukkende samler på gjenstander knyttet til barns kultur og historie i Norge, og er på den måten viktig i nasjonal sammenheng.
Norsk barnemuseums hovedsatsningsområde vil i tiden fremover være lokalprodusert leketøy. Da med særlig interesse for Lærdalprodukter. Leketøy fra tiden før 1960 produsert lokalt, nasjonalt og globalt, vil også være del av vårt satsningsområde, med vekt på leketøy produsert på 1800-tallet eller eldre. Leketøy produsert i fengselsinstitusjoner har også høy prioritet for barnemuseet. Barneklær vil inngå i tekstilsamlingen under avdeling for kulturhistorie, og vil derfor ikke tas inn i barnemuseets samling.
Nasjonalbiblioteket har et særskilt ansvar for å ivareta bøker og blader, og vi vil derfor ikke ta inn dette materialet i våre samlinger. Fotografier og album relatert til barndomshistorie vil bli tatt inn i avdeling for kulturhistories fotosamling.
Naturhistorisk avdeling
De naturhistoriske samlingene i Museum Stavanger går helt tilbake til opprettelsen av Stavanger museum i 1877. I Stavanger museums direksjons beretning for 1877 ble det anført at «Til Skibsførere, der droge ud paa længere Reiser, blev der uddelt Exemplarer af en af Adjunkt Bahr forfattet kort Anvisning til at konservere Naturalier for Museet med Anmodning om, naar Leilighed gaves, at have Museet i Erindring». Senere ble navnet Zoologisk avdeling, og fra konsolideringen med Museum Stavanger AS 1. juli 2010 ble navnet Avdeling for naturhistorie. Avdelingen har gjennom de siste 100 årene spesialisert seg på ornitologi, og driver den nasjonale Ringmerkingssentralen for fugl og Revtangen ornitologiske stasjon.
Det norske Ringmerkingsarkivet består av ca. 9,5 millioner registreringer, hvorav ca. 8,4 millioner er digitalisert. Objekt samlingen består av ca. 40.000 objekter av ulike materialer. Rundt 10000 av disse er registrert i Excel, og ca. 7000 er digitalisert i henhold til Darwin-Core/GBIF standard, og synliggjort i Artskart. Anslagsvis 20-25.000 objekter er uregistrert, vesentlig insekter. Samlingen kan i stor grad karakteriseres som forskningssamling, og hovedparten av objektene er på magasin, unntatt et begrenset antall utstilte pattedyr og fugler.
Lowndes County (Alabama)
Lowndes County er et fylke i den amerikanske delstaten Alabama. Det ligger i de sentrale delene av staten og grenser mot Autauga County i nord, Montgomery County i øst Crenshaw County i sørøst, Butler County i sør, Wilcox County i sørvest og mot Dallas County i vest.
Lowndes Countys totale areal er 1 878 km² hvorav 18 km² er vann. I 2000 hadde fylket 13 473 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Hayneville.
Fylket ble etablert i 1830 og har fått sitt navn etter kongress-medlem William Lowndes.
Wilhelm Mathias Sinding
Wilhelm Mathias Sinding (født 18. juli 1811 i Fredrikstad, død 11. februar 1860 på Lillehammer) var en norsk bergmester, studert innen metallurgi, fra Kongsberg, kjent for utviklingen av en teknikk for produksjon av svovelsyre (1848). Han var gardein ved Kongsberg sølvverk. Fra 1844 til 1848 var han hyttemester ved sølvverket. . Sinding flyttet i 1850 til Trondheim da han ble bergmester for det Nordenfjeldske bergamt. Som bergmester deltok han aktivt med å utvikle produksjonen i de norske svovelkisgruvene og fikk mange koppergruver til å gå over til kopper-kis drift. Fra 1855 bodde han i Lillehammer der han hadde et eget laboratorium. Sinding var medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim.
Han var far til kunstnerne Otto Sinding (1842), Stephan Sinding (1846) Johanna Sinding (1854) Christian Sinding (1856).
Kirellos VI
Kirellos VI (Kyrillos VI, borgerlig navn Azar Yussef Atta, ordensnavn Mina Al Baramousy; født august 1902 i Damanhur, Egypt, død 9. mars 1971 i Kairo) var fra 1959 til 1972 den koptisk-ortodokse paven av Alexandria og patriarken av hele Afrika.
Kirellos’ tre forgjengere var blitt valgt blant biskoper, noe som skapte en del uro i kirken, siden tradisjonen hadde vært at patriarken ble valgt blant kirkens munker. Kirellos var blitt munk i 1928 og levde som eremitt fra 1932 til 1936.
1959 ble han valgt til patriark. Samme år opphøyde han den etiopiske metropolitten Basilios til patriark av Etiopia og gjorde dermed den etiopisk-ortodokse kirke til en autokefal kirke.
1965 la han grunnsteinen for den nye Markuskatedralen i Kairo, som nå er den koptisk-ortodokse kirkens patriarkalkatedral.
Smedhaugen (Oslo)
Veien fikk navn i 1952 etter Holmsens smie.
Camel Productions
Camel Productions er et amerikansk plateselskap som ble etablert i 1991.
Plateselskapet ble etablert av Andrew Latimer for å sikre fremtiden til det engelske bandet Camel. I 1990, etter at søksmålene til den tidligere «manageren» av bandet var avsluttet, solgte Latimer og kona Susan Hoover huset i London og flyttet til USA, hvor de etter et musikalsk sabbatsår og et voldsomt press fra fansen, startet opp plateselskapet med midler fra det solgte huset.
Selskapet er bare eid og drevet av og for Camel. Drevet av noen få dedikerte medarbeidere av musikeren Latimer, og med massiv støtte fra venner og fans, så konsentrerer CP seg bare om bandet, og slipper ingen andre grupper inn i selskapet. Dette fordi det ikke ville være rettferdig verken for Camel eller andre band og dele fokuset. CP ga ut sitt første album, Dust and Dreams i 1991 og har siden gitt ut flere utgivelser i form av mediumene CD-plate, Kassett, VHS, og DVD. Dette samt andre bandartikler finnes på deres offisielle hjemmeside, som også inneholder grundig historie, offisielle bilder, lydsnutter, nettbutikk og nyheter om bandet.
Sommeren 2005 la Andrew Latimer Camel Productions på is og flyttet tilbake til England, men nettbutikken og mulighet til å ta kontakt er fortsatt tilstede. I oktober 2005 kom den foreløpige siste utgivelsen i form av en DVD med diverse konsertklipp fra bandets historie.
{|
Norge under Sommer-OL 1988
Norge under Sommer-OL 1988. Sytti sportsutøvere, førtifire menn og tjueseks kvinner fra Norge deltok i elleve sporter under Sommer-OL 1988 i Seoul. Norge kom på 21.-plass med to gull- og tre sølvmedaljer. Friidrettsutøveren Grete Waitz var Norges flaggbærer under åpningsseremonien.
Lovćen nasjonalpark
Bortsett fra den vakre naturen verner nasjonalparken om en rik historisk, kulturell og arkitektonisk arv i området. Lovćen har mange eksempler på elementer fra nasjonal byggeskikk. De gamle husene og guvna er autentiske og det samme er de små hyttene, eller katuns, på setrene i fjellene.
Einar Wollebæk Andersen
Einar Wollebæk Andersen (1930–2018) var en norsk forstmann og politiker. Han var ordfører i Stjørdal kommune fra 1994 til 1995 og varaordfører fra 1988 til 1993, som representant for Høyre.
Liv og virke
Han var sønn av forstkandidat og senere arbeidsinspektør for skogbruket Sønnik Andersen og hustru Sigrid Wollebæk. Han vokste opp i Mesnali i Ringsaker, i Eidskog, på Høvik i Bærum og på Nordberg i Nordre Aker. Han tok artium ved reallinjen ved Berg kommunale høyere allmennskole i Oslo i 1948, avtjente verneplikten i Tysklandsbrigaden, og gikk Statens skogskole på Kongsberg og skogbrukslinjen ved Norges landbrukshøgskole på Ås.
Han giftet seg i 1953 med Anne Branæs, datter av importagent K.I. Branæs og hustru Margrete (Maggi) Laumann i Oslo. Hun var for det meste hjemmearbeidende, men også pianolærer, og skulle bli hedret med æresmerket for sin innsats for N.K.S. De fikk fire sønner, deriblant radiojournalist Jon Branæs og musiker og låtskriver Tore Andersen.
Han var president i rotaryklubben i Stjørdal da han i 1977 ble oppfordret til å engasjere seg partipolitisk av Stjørdal Høyres formann Thore Svendsen. Wollebæk Andersen var formann i Stjørdal Høyre 1979–1983 og 1988–1989 og 1. nestleder i Nord-Trøndelag Høyre 1996–1998. Han var innvalgt i Stjørdal kommunestyre 1980–1999, varaordfører 1988–1993 og ordfører 1994–1995. Han var også styreleder i Stjørdal Nærkringkasting, Stjørdals-Blink Fotball, Foreningen Norden i Stjørdal, Stjørdal og omegn forsvarsforening samt Stjørdal Samfunnshus AL.
Han flyttet fra Stjørdal til Vestre Aker i Oslo i 2006. Han døde der i 2018 og ble gravlagt på Vestre gravlund.
Alkoholisme
Alkoholisme, alkoholavhengighet,  eller risikopreget alkoholbruk er en invalidiserende avhengighetslidelse. Lidelsen er preget av tvangsmessig og ukontrollert forbruk av alkohol, til tross for negative effekter på helsen til den som drikker og på vedkommendes sosiale relasjoner og status. Alkoholisme er, som andre former for stoffavhengighet, definert som en sykdom som kan behandles. Begrepet «alkoholisme» er et mye brukt begrep som først ble lansert i 1849 av den svenske legen Magnus Huss. I medisin bruker en heller begrepet risikopreget alkoholbruk.