cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stasjonsby
Eksempler på stasjonsbyer er tettstedene Ski ved Østfoldbanen, Hommelvik ved Meråkerbanen, Lillestrøm, Jessheim og Kløfta ved Hovedbanen, Sem og Barkåker ved Vestfoldbanen og Bryne og Klepp ved Jærbanen.
Naturlegemiddel
Produktgrupper og virkestoffer (Norge)
Tradisjonelt brukt i folkemedisinen for å forebygge og lindre forkjølelse og irritasjon i øvre luftveier.
Tradisjonelt brukt i folkemedisinen ve forbigående hoste og katarr i øvre luftveier.
Tradisjonelt brukt i folkemedisinen ved forbigående, overdreven svette.
Tradisjonelt brukt i folkemedisinen ved mildt urinveisbesvær.
Tradisjonelt brukt i folkemedisinen som mildt vanndrivende.
Tradisjonelt brukt i folkemedisinen ved hevelse og uro i bena.
Naturlegemidler i Sverige og Danmark
I Sverige har markedsutviklingen vært annerledes og her er til sammenlikning hele 129 forskjellige preparater godkjent som naturlegemidler (2008). De fleste av disse finnes også i salg i Norge, men er her naturmidler.
I Danmark er 116 legemidler godkjent under denne ordningen.
Nytt regelverk
Statens legemiddelverk regner med å implementere et nytt regelverk og en ny klassifikasjon kalt Plantebaserte legemidler i løpet av 2009. Ifølge den opprinnelige planen var gjennomføringsdatoen satt til 1. november 2005.
Plantelegemidler eller plantebaserte legemidler er en type legemidler definert i direktiv 2004/24/EC for å sikre en harmonisering av reglene i hele EU-området. Ved å etablere faste, internasjonale prosedyrer får brukere, leger, apotek, industri og myndigheter ett, forenklet regelverk å forholde seg til. Tidligere har disse produktene vært underlagt nasjonale regler som har vært svært forskjellige fra land til land og klassifiseringen har ikke vært ensartet. De nye reglene er utformet for å gi forbrukerne trygge, plantebaserte legemidler og sikre at godkjente legemidler basert på planter er underlagt de samme reglene i alle land innenfor hele EU-området. På samme måte som andre, europeiske direktiver vedrørende legemidler er det antatt at gjennomføringen av dette direktivet vil få konsekvenser for regelverk og markedstilgang blant annet i USA og Japan.
HMPC (Committee on Herbal Medicinal Products) som er en komité underlagt Det europeiske byrå for legemiddelvurdering (EMEA), utarbeider monografier og lister som vil gjelde hele EU-området. Blant annet innarbeides monografier fra den europeiske farmakopéen. Komitéen regner med at dokumentasjon med om lag 300 planter fra Europa, India og Kina vil dekke de fleste produktene som er aktuelle (flere tusen), men at flere urter/droger og kombinasjoner vil komme til etter hvert.
I Norge må bl.a Lov om legemidler endres siden dagens norske definisjon på et legemiddel ikke er dekkende for alle de produktene som nå aksepteres som fullgode legemidler. Vedtak om dette var planlagt i Stortinget i løpet av våresesjonen 2008. Det er i dag (mars 2009) ukjent nårdet norske regelverket vil våre på plass, men når dette er implementert, vil plantelegemidler omfattes av den ordinære legemiddellovgivningen med krav om forhåndsgodkjenning, tilvirkningstillatelse, importtillatelse, grossisttillatelse samt reklamebestemmelser og med detaljsalg fra apotek. For f.eks. de særskandinaviske naturlegemidlene vil de bli etablert en overgangsperiode frem til 2011.
Plantebaserte produkter som ikke blir klassifisert som legemidler etter det nye direktivet og etter den nye, EU-tilpassede legemiddelloven, vil fortsatt være å betrakte som naturmidler og være forvaltningsmessig tillagt Mattilsynet.
VM i freestyle 2013 – Slopestyle menn
VM i freestyle 2013 - Slopestyle menn 12 utøvere kjørte finalen. Alle kjørte 2 omganger og den beste omgangen var den som telte.
Péter Márki-Zay
Péter Márki-Zay (1972–) er en ungarsk økonom og partiløs, konservativ politiker. Han ble i 2018 valgt som borgermester i byen Hódmezővásárhely, som ligger i et distrikt som ble ansett som en høyborg for Fidesz. Han ble i oktober 2021 valgt som leder av den samlede opposisjon mot regjeringssjef Viktor Orbán, foran parlamentsvalget i Ungarn i 2022. Márki-Zay ble valgt som representant for seks partier, som dels sto i sterk interessekonflikt med hverandre.
Márki-Zay regnes som konservativ og har sju barn med sin ektefelle Felicia.
Trygg Trafikk
Trygg Trafikk (TT) er en norsk medlemsorganisasjon som arbeider for økt trafikksikkerhet. Trygg Trafikk er et bindeledd mellom frivillige aktører og offentlige myndigheter som har ansvaret for trafikksikkerheten i Norge. TT har fylkesavdelinger over hele landet.
«Ikke tøft å være død»
«Ikke tøft å være død» er en trafikksikkerhetskampanje rettet mot ungdom. Etablert i Trondheim i 1985 av tidligere profesjonell fotballspiller Arne Dokken og politimannen Birger Andreas Myrstad. Kampanjen ble landsomfattende i regi av Trygg Trafikk i 1987.
De to første årene ble prosjektet gjennomført ved at Dokken og Myrstad sammen med trafikkskadde Jon Steinar Kvaale, alvorlig skadet i en motorsykkelulykke i 1978, besøkte 9. klassetrinn i ungdomsskolen. Fokus Bank stilte ekspertise og midler til rådighet for utvikling og gjennomføring. Til sammen 10,000 ungdommer i målgruppen fikk besøk av teamet. Det ble fokusert på sammenhengen mellom handling og konsekvens, ansvaret for å si fra og all trening som trengs for å komme tilbake ved skade. Først og fremst ble søkelyset satt på konsekvensen av trafikkulykker mht død, alvorlig skade, invaliditet, de uskyldige ofre, samfunnskostnader og ikke minst den sorg som oppstår når mennesker blir skadet eller dør som følge av helt unødvendige ulykker. Kampanjen ble evaluert av Sintef i 1986 med godt resultat. Dokken, Kvaale og Myrstad mottok påskjønnelser i form av priser fra blant andre Sør-Trøndelag fylke, Norsk Bilbransjeforbund og ble også tildelt Trygg Trafikks gullnål.
I 1987 videreførte Trygg Trafikk prosjektet i samarbeid med Norges Handikapforbund og med støtte fra ulike sponsorer. Det ble opprettet team i hvert fylke, og kampanjen kjøres fremdeles 25 år etter oppstarten. Mange kjente idrettspersonligheter fra ulike idrettsgrener, trafikkskadde og politifolk har gitt sine betydelige bidrag i årenes løp.
1. divisjon fotball for kvinner 2002
1. divisjon fotball for kvinner 2002 besto av ni lag. Det tiende laget, Athene Moss, trakk laget sitt før sesongen begynte. Det andre laget som rykket ned før sesongen var Liungen. De to lagene som rykket opp fra 2. divisjon var Skeid og Gjelleråsen, som gikk inn i Nittedal før sesongen begynte. Etter avsluttet sesong rykket Liungen og Fløya tilbake til Toppserien. Det var Liungens andre og Fløyas fjerde opprykk til Toppserien. Ettersom det bare var ni lag, rykket bare det dårligste laget ned. Det ble Follese som med klar margin rykket ned.
Sexhjelpemidler
Eksempler
Sexhjelpemidler kan i vid mening omfatte alt fra potensmidler til pornografi, og strengt tatt også senger, men begrepet brukes særlig om massasjeapparater, glidemidler og utstyr for onani. Også hygieniske artikler som oljer og kremer, kondomer og annet kan regnes som slike hjelpemidler.
I flere norske og utenlandske byer finnes det spesialbutikker som selger ulike typer sexhjelpemidler. Slike butikker kalles ofte kondomerier, sexbutikker eller «sex shops» og kan også selge pornografi, klær og moroartikler til sexleker. Mange tilbyr varer mer diskret gjennom netthandel og postordresalg.
Kim Se-jeong
Kim Se-jeong (hangul: 김세정, hanja: 金世正, ; født 28. august 1996), kjent mononymt som Sejeong, er en sørkoreansk sanger og skuespiller. Hun ble nummer to i Mnets TV-program Produce 101, og ble medlem av jentegruppen I.O.I. Hun var også medlem av jentegruppen Gugudan. Hun er for tiden aktiv som soloartist og skuespiller, mest kjent for sine hovedroller i TV-seriene School 2017 (2017), I Wanna Hear Your Song (2019 ), The Uncanny Counter (2020–2021) og Business Proposal (2022).
MARPOL 73/78
Marpol 73/78 kalles ofte for den internasjonale konvensjonen til forhindring av marin forurensning fra skip, 1973, modifisert i 1978 (International Convention for the Prevention of Pollution From Ships, 1973 as modified by the Protocol of 1978.) «MARPOL» er en forkortning for marine pollution, forurensning til havs.
Kim Se-jeong
Bakgrunn
Kim Se-jeong ble født den 28. august 1996 i Gimje, Nord-Jeolla, men flyttet til Anyang, Gyeonggi, der hun bodde sammen med moren og storebroren hos tanten. Foreldrene hennes gikk fra hverandre da hun var barn, og overlot moren for å oppdra henne og broren alene. Hun har tidligere uttalt at hun ikke tok kontakt med faren før hun gikk tredje året på ungdomsskolen. Kim studerer for tiden praktisk musikk ved Hanyang Women's University.
MARPOL 73/78
Marpol 73/78 er en av de viktigste internasjonale konvensjonene om marint miljø. Den ble laget for å minske forurensning til havs, fra dumping av miljøavfall til utslipp fra skip.
Kim Se-jeong
Bakgrunn
Før debuten deltok Kim i friidrettskonkurranser på barne- og ungdomsskolen og var en del av Teaterklubben på videregående. Kim bestod Jellyfish Entertainments auditioner gjennom en konkurranse på 3000 til 1 og ble dermed en trainee. Hun tok hovedfag i praktisk musikk og var lærling i to år før hun begynte i Produser 101. Mens hun var en trainee på showet, fikk Kim kallenavnet «God Sejeong» for konsekvent å rangere førsteplassen og aldri rangert under andreplassen. Siden den gang har kallenavnet blitt mye brukt for Kim som utmerker seg på forskjellige felt.
MARPOL 73/78
Konvensjonens målsetning er å ivareta det marine miljøet gjennom en fullstendig eliminering av forurensning ved olje eller andre skadelige substanser, og gjennom en minimalisering av slike utslipp ved uhell.
Kim Se-jeong
Bakgrunn
Kim blir ofte kalt ikonet for «Flower Way» gjennom sendinger og media etter hennes berømte tale til moren, «Jeg vil bare la deg gå på blomsterveien (flower way) fra nå av», under den første elimineringsrunden av Produce 101 hvor hun vant første plass. Kims første solosang "Flower Way" var basert på brevet Kim skrev til moren sin i Talents for Sale.
MARPOL 73/78
Den 30. november 2006 hadde 138 land underskrevet konvensjonen. Dette representerer nesten 98% av verdens samlede tonnasje.
Kim Se-jeong
Filantropi
Den 8. mars 2022, donerte Kim ₩10 millioner (NOK 75.330) til Hope Bridge Disaster Relief Association for å hjelpe ofrene for skogbrannen som begynte i Uljin, Gyeongbuk og har spredt seg til Samcheok, Gangwon.
MARPOL 73/78
Cruiseskip som seiler under flagget til en av medlemsnasjonene er underlagt konvensjonen også når de ikke seiler, og medlemsnasjonene er ansvarlige for de skip som er registrert under deres flagg.
Kim Se-jeong
Filantropi
Den 31. mars 2022, donerte Kim ₩10 millioner til Fruit of Love, Community Chest of Korea for å hjelpe ukrainske flyktninger.
MARPOL 73/78
Annekser
Marpol inneholder seks annekser, som omhandler forskjellige former for marin forurensning fra skip:
Medlemslandene må akseptere anneks I og II. Anneks III-VI er frivillige annekser.
Anneks I trådte i kraft 2. oktober 1983.
Anneks II trådte i kraft 6. april 1987. Den 30. november 2006 hadde 138 land, representerende nesten 98% av verdens tonnasje, skrevet under på anneks I og II.
Anneks III trådte i kraft 1. juli 1992. Den 30. november 2006 hadde 123 land, representerende mer enn 94% av verdens tonnasje skrevet under på dette annekset.
Anneks IV trådte i kraft 27. september 2003. Den 30. november 2006 hadde 113 land, representerende mer enn 75% verdens tonnasje skrevet under på dette annekset.
Anneks V trådte i kraft 31. desember 1988. Den 30. november 2006 hadde 128 land, representerende mer enn 96% verdens tonnasje skrevet under på dette annekset.
Eugene Fama
Eugene Francis «Gene» Fama (født 14. februar 1939) er professor i økonomi ved universitetet i Chicago. Fama er særlig kjent for sine arbeider innen finans, ikke minst porteføljeteori og prising av verdipapirer. Fama er anerkjent som en av de fremste økonomer innen sitt fag og mottok Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel i 2013.
MARPOL 73/78
Annekser
Anneks VI trådte i kraft on 19. mai 2005. Den 30. november 2006 hadde 37 land, representerende mer enn 72% verdens tonnasje skrevet under på dette annekset.
Eugene Fama
Utdannelse og karriere
Eugene Fama avla en bachelorgrad ved Tufts University i 1960, deretter en master of business administration og en doktorgrad ved University of Chicago Booth School of Business i 1964. Doktoravhandlingens tema var «The Behavior of Stock Market Prices».
MARPOL 73/78
Implementering og håndheving
For at IMO-standarder skal bli bindende må de først ratifiseres av medlemsland med en total bruttotonnasje tilsvarende mer enn 50% av verdens samlede bruttotonnasje, en prosess som kan være langdrøy. Alle konvensjonens seks annekser har blitt ratifisert av det tilstrekkelige antallet nasjoner, og er bindende. Det siste annekset ble ratifisert i mai 2005.
Eugene Fama
Utdannelse og karriere
Han har vært ansatt ved University of Chicago siden 1963, fra 1968 som professor i finans.
MARPOL 73/78
Implementering og håndheving
Det landet som skipene er registrert i, skipets flaggstat, bærer ansvaret for å sertifisere skipene i henhold til kravene i konvensjonen. Landene forplikter også til å vedta lover som håndhever konvensjonen.
Eugene Fama
Utdannelse og karriere
Han har skrevet to bøker og publisert over 100 artikler i vitenskapelige tidsskrifter.
MARPOL 73/78
Implementering og håndheving
En av vanskene med å gjennomføre konvensjonen har sammenheng med skipsfartens intensjonale natur. Landene skipene besøker har rett til å gjennomføre undersøkelser på egen hånd, men kun innenfor egne maritime grenser. I internasjonalt farvann har man ingen annen mulighet enn å overlate saken til det landet skipet er registrert i.
En rapport fra amerikanske myndigheter fra 2000 viser at responsen på slike henvendelser fra flaggstater har vært liten.
Medlemsland
136 land har underskrevet avtalen:
Eugene Fama
Økonomiske teorier
Fama har også utviklet den såkalte Fama-French-modellen, som brukes til å analysere avkastningen på ulike aksjer, basert på ulike egenskaper ved selskapene som har utstedt dem. Den opprinnelige modellen inneholdt tre faktorer: selskapets størrelse, forholdet mellom markedsverdi og bokført verdi av egenkapitalen i tillegg til såkalte fra kapitalverdimodellen, som angir i hvor stor grad bransjen til selskapet varierer i takt med de generelle konjunkturene.
MARPOL 73/78
Medlemsland
Algerie, Angola, Antigua og Barbuda, Argentina, Australia, Aserbajdsjan, Østerrike, Bahamas, Bangladesh, Barbados, Hviterussland, Belgia, Belize, Benin, Bolivia, Brasil, Brunei, Bulgaria, Burma, Kambodsja, Canada, Kapp Verde, Chile, Kina, Colombia, Komorene, Kongo, Elfenbenskysten, Kroatia, Cuba, Kypros, Tsjekkia, Danmark, Djibouti, Dominica, Den dominikanske republikk, Ecuador, Egypt, Ekvatorial-Guinea, Estland, Finland, Frankrike, Gabon, Gambia, Georgia, Tyskland, Ghana, Hellas, Guatemala, Guinea, Guyana, Honduras, Ungarn, Island, India, Indonesia, Iran, Irland, Israel, Italia, Jamaica, Japan, Kasakhstan, Kenya, Latvia, Libanon, Liberia, Libya, Litauen, Luxembourg, Malawi, Malaysia, Malta, Marshalløyene, Mauritania, Mauritius, Mexico, Moldova, Monaco, Mongolia, Marokko, Mosambik, Namibia, Nederland, New Zealand, Nicaragua, Nigeria, Nord-Korea, Norge, Oman, Pakistan, Panama, Papua Ny-Guinea, Peru, Filippinene, Polen, Portugal, Romania, Russland, Saint Kitts og Nevis, Saint Lucia, Saint Vincent og Grenadinene, Salomonøyene, Samoa, São Tomé og Príncipe, Senegal, Serbia og Montenegro, Seychellene, Sierra Leone, Singapore, Slovakia, Slovenia, Sør-Korea, Sør-Afrika, Spania, Sri Lanka, Storbritannia, Surinam, Sverige, Sveits, Syria, Togo, Tonga, Trinidad og Tobago, Tunisia, Tyrkia, Tuvalu, Ukraina, Uruguay, USA, Vanuatu, Venezuela, Vietnam
EM i duatlon 1995
EM i duatlon 1995 (europamesterskapet i duatlon) ble arrangert i Veszprém i Ungarn i 1995.
Duatlon er en variant av triatlon, men uten svømming.
Gråøya
Gråøya, opprinnelig Gróøya, er en øy og et naturreservat i Asker kommune i Viken. Den ligger mot sør i Indre Oslofjord, mellom Åros på Hurumlandet og Håøya, 25 km sørvest for Oslo. Øya er om lag to km lang og en halv km bred, med et areal på 0,73 km². Øya har tett skog og bratt terreng, med fine svaberg på sydenden. Her ankrer båtfolk sommerstid.
Stedsnavnet
Gråøya ble før rettskrivingsreformen av 1917 på riksmål skrevet Graaøen. Denne formen skilte seg kraftig fra den lokale uttalen av stedsnavnet, og gikk etter reformen raskt ut av bruk. I følge stedsnavnsgranskeren Oluf Rygh, er Gråøya avledet av Gróarøy, etter Åroselva som fram til utgangen av middelalderen het Gró. Her er Rygh på linje med Peter Andreas Munch, som hadde kommet til samme konklusjon i sitt klassiske verk Historisk-geographisk Beskrivelse over Kongeriget Norge (Noregsveldi) i Middelalderen fra 1849.
Kulturhistorie
I beretningen En kort beskrivelse over Røgens Præstegield fra 1745, beskrev sokneprest Poul Christian Holst øya som følger: «Graaøen Gaarden store-Aaraas tilhørende er ganske liden og til ingen anden nytte, end at derpaa kand græssis nogle faae faar og geeder.»
Denne beskrivelsen stemmer imidlertid dårlig med andre samtidige kilder. I 1630 oppgis at en gård med navn Gråøya ligger inn under storgården Åros. Videre skal en halvpart av Killingholmen og Gråøya i 1798 ha blitt solgt for 498 riksdaler, et beløp som passer dårlig med at øyas eneste bruksverdi var som magert beiteland. Det var i dansketiden forøvrig ikke uvanlig at bønder snakket verdien på sine eiendommer ned, for å redusere sin skattebyrde.
Gråøya lå under gården Åros store fram til omkring 1916, da den ble solgt til bryggerieier Ringnes for kr 100 000. Senere ble øya solgt til Johan H. Andresen, eier av Tiedemanns Tobakksfabrikk. Det er i dag tre hytter samlet på en tomt på vestsiden av øya, som har vært til bruk for ansatte i Tiedemanns. Resten av øya ble i 2007 vernet som naturreservat.
Gråøysundet og Gråøyrenna
Sundet mellom Gråøya og Hurumlandet heter Gråøysundet, og er omtrent 500 meter bredt. Det er som regel islagt noen uker hver vinter. Dette skyldes underkjølt ferskvann fra Åroselva og beskyttet beliggenhet bak Gråøya.
Langs motsatt side av øya, på østsiden, ligger Gråøyrenna, som langs hele øyas lengde er om lag 112 meter dyp. Her har det levd en god stamme av dypvannsreke, som skal ha blitt oppdaget av professor Johan Hjort i 1898. Gråøyrenna har vært kjent som et av de viktigste feltene for reketråling i Indre Oslofjord.
Nicholas Cosmo
Nicholas Cosmo (født 1971 i New York State) er en amerikansk finansakrobat og svindler.
I en gigantisk Ponzi-svindel klarte Cosmo å lure investorer til å betale inn over 400 millioner dollar mot løfter om opptil 80 prosent avkastning. Han ble arrestert 26. januar 2009 og siktet for svindelen som ble drevet gjennom selskapet Agape World Inc. Han ble i 1999 også dømt for svindel og sonet da 21 måneder i fengsel.
14. oktober 2011 ble Cosmo dømt til 25 års fengsel og til å betale 179 millioner dollar i bot.
Tetsuya Matsunaga
Tetsuya Matsunaga (født 15. april 1979) er en japansk seiler som konkurrerer i 470. Han har ingen større internasjonale meritter, men ble blant annet nummer 7 under Sommer-OL 2008.
Frank Mill
Frank Mill (født 23. juli 1958) er en tysk tidligere fotballspiller som blant annet spilte for Rot-Weiss Essen.
Assunção
Assunção er en kommune i delstaten Paraíba i nordøstregionen av Brasil.
Frank Mill
Han ble tatt ut til VM i fotball 1990, der laget hans vant gull.
Videospillåret 1994
Videospillåret 1994 er en oversikt over hendelser og lanseringer med tilknytning til videospill i 1994.
Panserfisker
Panserfisker er en gruppe ulkefisker.
Felice Beato
Felice Beato (også kjent som Felix Beato ; født i 1832 i Venezia, død 29. januar 1909 i Firenze) var en italiensk-britisk fotograf.
Hans dødsattest, som ble oppdaget i 2009, viser at Beato ble født i Venezia i 1832 og døde den 29. januar 1909 i Firenze. Den viser også at han var britisk statsborger. Han tilbrakte antagelig sin barndom på den nå greske øya Korfu.
Hans fotografier dannet skole for det som senere er blitt til fotojournalistikk.
Jean du Bellay
Jean du Bellay (født 1492 i slottet Glatigny i Souday i Anjou i Frankrike, død 16. februar 1560 i Roma) var en fransk diplomat og en av den katolske kirkes kardinaler. Han var en yngre bror av general Guillaume du Bellay, og en fetter og beskytter av poeten Joachim du Bellay. Han var biskop av Bayonne ved 1526, medlem av Conseil privé (kongelig råd) til kong Frans I fra 1530, og biskop av Paris fra 1532. Han ble biskop av Ostia og dekanus av Kardinalkollegiet i 1555.
Vitenskapelig skeptisisme
Vitenskapelig skeptisisme (også omtalt som kun skeptisisme) er en metode for å tilnærme seg virkeligheten som bidrar til å sile bort påstander som er uten vitenskapelig grunnlag. Skepsis, som vitenskapelig fundert tvil, er en grunnholdning, et utgangspunkt, for å møte og vurdere påstander med. Skepsis er å spørre om påstander er støttet av empirisk forskning og kan reproduseres som del av en metodisk standard for å etterstrebe «forlengelsen av sertifisert kunnskap». Eksempelvis har den amerikanske sosiologen Robert K. Merton (1910–2003) slått fast at alle ideer må bli undersøkt og underkastet streng, strukturert gransking av fellesskapet.
Jean du Bellay
Liv og virke
Han var først en prest ved bispedømmet i Le Mans til han ble utnevnt til biskop av Bayonne av kong Frans I, en utnevnelse som ble godkjent av pave Klemens VII den 12. februar 1524. Han holdt denne posisjonen inntil han ble overført til Paris erkebispedømme i 1532. Den 2. mars 1533 innvilget pave Klement ham privilegiet å kunne ha flere kirkelige posisjoner samtidig, både være biskop av Paris og av andre bispedømmer. Kong Frans bekreftet denne indultum den 1. oktober 1534. Jean du Bellay ble etterfulgt som biskop av Paris av ingen annen enn sin nevø Eustache den 16. mars 1551 etter at han ble avskjediget av kong Henrik II.
Felice Beato
Hans bilder danner hovedmaterialet for det indiske opprøret i 1857 og for andre opiumkrigen.
Jean du Bellay
Diplomat i England
Han var velegnet for en diplomatisk karrière, og utførte flere misjoner i England (1527–1534). Han var ordinær ambassadør fra november 1527 til februar 1529 da hans eldre bror Guillaume erstattet ham. Da hans bror reiste ble han igjen ambassadør fra 15. mai til januar 1530. Han vendte tilbake på en misjon i august–september 1530, og på nytt som ekstraordinær ambassadør i oktober 1531. Etter å ha vendt tilbake til det franske hoffet ble han straks sendt tilbake til England den 6. november 1531. Han ble på nytt sendt til England som ekstraordinær ambassadør i august og september 1532. Et møte mellom de engelske og franske monarker skjedde i Boulogne den 20. oktober 1532, hvor også biskop du Ballay var tilstede, og umiddelbart deretter ble kardinalene Tournon og de Gramont sendt til Roma for å forhandle med pave Paul III. Du Bellay reiste tilbake til England i november 1533 og ble der til januar 1534. Hans plikt som ambassadør var å forklare enigheten som var inngått mellom Frans I og pave Paul III i løpet av deres forhandlinger i Marseille i oktober og november 1533.
Vitenskapelig skeptisisme
Et berømt sitat av Margaret Mead er at «barn må lære hvordan å tenke, ikke hva de skal tenke.» På samme vis er vitenskapelig skeptisisme en metode som baserer seg på vitenskapelige forskning og kunnskap. En definisjon på vitenskapelig skeptisisme er: «En skeptiker er en som foretrekker oppfatninger og konklusjoner som er pålitelige og gyldige framfor de som beroligende eller praktiske, og derfor strengt og åpent bruker fremgangsmåtene ifølge vitenskap og fornuft for alle empiriske påstander, særlig sine egne. En skeptiker aksepterer midlertidig enhver påstand som er logisk gyldig og rimelig og er grundig sikret av tilgjengelig kunnskap, og studerer fallgruvene i menneskelig fornuft og mekanismene for bedrag for å unngå å bli lurt av andre eller seg selv. Skeptisisme verdsetter metode over enhver bestemt konklusjon.»
Li (folk)
Lí (黎族, pinyin: Lízú) er ett av de 55 offentlig anerkjente minoritetsfolkene i Folkerepublikken Kina. Ifølge folketellingen i 2000 var det 1 247 814 av dem i Kina, for det meste i øyprovinsen Hainan.
Jean du Bellay
Diplomat i England
Han ble kreert til kardinal den 21. mai 1535, med Santa Cecilia som tittelkirke. I 1547 fikk han som ny tittelkirke San Pietro in Vincoli.
Vitenskapelig skeptisisme
Vitenskapelig skeptisisme er ikke ateisme. Man kan utmerket være både religiøst troende og ha en skeptisk holdning til påstander som er tvilsomme. Man kan be for en venn på sykeleie og samtidig stille seg tvilende eller avvisende til religiøs helbredelse og alternative mirakelkurer. Man kan tro på en guddom uten å akseptere alle som hevder å være guddommens profet.
Jean du Bellay
Diplomat i England
I løpet av hans tid som ambassadør var du Bellay en viktig fransk kilde til informasjon om betydningfulle figurer i den engelske regjeringen, som kardinal Thomas Wolsey. Han fikk et godt forhold til Henrik VIII som han ofte dro på jakt sammen med. Han kom også i nær kontakt med Anne Boleyn, kongens elskerinne, som han utvekslet gaver med. I henhold til du Bellays biograf Robert Knecht var hans fremste mål å forhindre at den engelske kongen brøt med Roma og pavedømmet, og Henrik VIII ba om du Bellays hjelp i overtale pave Klemens VII for å kunne skille seg fra dronning Katarina av Aragón.
Ferenc Varga
Ferenc Varga (født 3. juli 1925 i Romhány, død 17. januar 2023) var en ungarsk padler som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Varga vant en olympisk bronsemedalje i padling under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Sammen med József Gurovits kom han på tredjeplass på K-2 10000 meter bak og Kurt Wires / Yrjö Hietanen fra Finland og Gunnar Åkerlund / Hans Wetterström fra Sverige.
Antonio Milosjoski
Antonio Milosjoski (makedonsk: ; født 29. januar 1976 i Tetovo i Jugoslavia, nåværende Republikken Makedonia) er en konservativ makedonsk politiker. Han er siden 2006 utenriksminister i landet. Han avsluttet jusstudiene i Skopje i 1999, og studerte europeisk integrering i Bonn i Tyskland i 2002. Han ble valgt inn i den makedonske nasjonalforsamlingen i 2006. Milosjoski snakker fire fremmedspråk; engelsk, tysk, serbisk og kroatisk.
Sjilka
Sjilka kan vise til:
Mauro Fiore
Mauro Fiore (født 1964 i Marzi i Italia) er en italiensk-amerikansk filmfotograf.
Biografi
Mauro Fiore ble født i Italia, før familien emigrerte til USA i 1971. Han studerte ved Columbia College i Chicago og gikk ut med en BA i 1987. Etter studiene jobbet Fiore i Europa, før han slo følge med studiekompisen Janusz Kamiński til Hollywood. Mens Kamiński jobbet seg opp som sjefsfotograf, jobbet Fiore for han som gaffer og lyssetter. I 1993 ble Kamiński sjefsfotografen til Steven Spielberg, og Fiore fulgte med som ansvarlig lyssetter og andre-kameramann. Fiore jobbet også under John Schwartzman på Michael Bay-filmene The Rock og Armageddon.
Siden 1995 jobbet han også som sjefsfotograf, men i hovedsak på mindre filmer, før han fikk sitt gjennombrudd i 2000 med Janusz Kamińskis regidebut, Lost Souls. Etter dette har han jobbet med bl.a. Michael Bay (igjen), Renny Harlin og Joe Carnahan.
FireFireTo
FireFireTo var et månedlig fotballmagasin som ble utgitt av Avishuset Dagbladet (Berner Gruppen fra mai 2007). Det første nummeret ble gitt ut 20. september 2005. Bladet ble lagt ned i desember 2007.
Ansvarlig redaktør for FireFireTo var Tom Stalsberg.
FireFireTo var en norsk utgave av det engelske fotballmagasinet FourFourTwo.
Lisu
Lisu (傈僳族, lisu språk: ꓡꓲ‐ꓢꓴ ꓫꓵꓽ လီဆူ) er en folkegruppe i Bakindia og Kina. De utgjør ett av de 55 offentlig anerkjente minoritetsfolkene i Folkerepublikken Kina. Ifølge folketellingen i 2000 var det 634 912 av dem i Kina, for det meste i provinsene Yunnan og Sichuan. De finnes også i Burma, Thailand og i den indiske forbundsstaten Arunachal Pradesh.
Protestantisk kristendom står sterkt blant lisuene. Protestantiske misjonærer begynte å virke blant lisufolket tidlig på 1900-tallet. Den første misjonæren som arbeidet blant lisuene i Yunnanprovinsen i Kina var den britiske CIM-misjonæren James O. Fraser, som også utviklet deres skriftspråk og Fraser-alfabetet, som med noen modifikasjoner i dag er offisielt anerkjent og brukt av de kinesiske myndigheter.
Det er i dag (2007) om lag 300 000 protestanter blant lisuene i Kina og Burma (men nesten ingen blant Thailands lisuer). I et stort antall landsbyer favner kirkemedlemskapet godt over halvparten av befolkningen. Lisukirken har både Bibelen og en salmebok på sitt språk.
Langrenn under Paralympiske vinterleker 2018 – Sittende kvinner
Langrenn for sittende kvinner under Paraolympiske vinterleker 2018 hadde 3 øvelser. Det var 12 km den 11. mars, sprint 15. mars og 5 km den 17. mars.
Ringerike prosti
Ringerike prosti er et geografisk, administrativt område i Den norske kirke som omfatter 11 sogn (menigheter) i Ringeriksregionen. Prostiet består av Ringerike, Hole og Jevnaker kommuner, med til sammen cirka 45,000 innbyggere. Det av 12 menigheter og 13 prestestillinger er knyttet til prostiet.
Prestegjeldene ble faset ut under omstruktureringene i Den norske kirke på 2000-tallet. Kirkesognene er grunnenhetene i kirken og disse er organisert i kirkelig fellesråd. Menighetsprester har ett eller flere kirkesokn som tjenestested og hele prostiet som tjenestedistrikt.
Historie
Ringerike prosti ligger under Tunsberg bispedømme, men har tidligere tilhørt både Oslo bispedømme og Hamar bispedømme. Geografisk omfatter prostiet kommunene Hole og Ringerike i Viken fylke.
Da Hamar bispedømme ble opprettet i 1153 ble landskapet Ringerike lagt til dette bispesetet. Kirkebyggene på Ringerike på den tiden var nok trekirker, og det finnes spor etter flere stavkirker her, men disse kirkene har gått tapt og lar seg derfor vanskelig datere i dag. Norderhov kirke blir reist omkring år 1170 og blir hovedkirken på Ringerike, siden også prostesete. Kirken ble trolig også reist for å være hovedkirke, ei av tre tredingkirker (av norr. þriðjungkirkjur) i det gamle Haðafylki. Andre fylker hadde gjerne ei fylkeskirke, men Haðafylki var delt i tredinger (tre deler) og hadde (tre) tredingkirker, som imidlertid ser ut til å ha hatt samme offisielle status som fylkeskirkene. På Ringerike reises også ei mindre kirke av stein på den gamle kongsgården Stein i Hole i det samme tidsrommet, i dag kjent som Stein kirkeruin. Dette antar man at opprinnelig var ei privatkirke, men den kom senere i regulær tjeneste. De andre steinkirkene her reises først senere. Haug kirke og Hole kirke trolig mot slutten av 1200-tallet eller rundt år 1300, og Bønsnes kirke trolig først i løpet av 1300-tallet.
Etter reformasjonen i 1536/1537 inngikk imidlertid Hamar som eget bispedømme, og kirkene på Ringerike ble lagt til Oslo bispedømme, som kom under kongens styre fra 1541. Fra da av og fram mot 1736 var Hadeland, Ringerike og Toten ett prosti.
Før 1631 hadde Hallingdal og Valdres prosti tilhørt Stavanger bispedømme, men et makeskifte den 10. april dette året førte til at dette nå kom inn under bispen i Oslo. Prostiet fortsatte imidlertid uforandret en tid.
VMRO-DPMNE
Nikola Gruevski har ledet VMRO-DPMNE siden 2003.
Ringerike prosti
Historie
Da prestegjeldene ble faset ut på 2000-tallet ble kirkesognene grunnenhetene i kirken, og disse er organisert i kirkelig fellesråd. Menighetsprester har ett eller flere kirkesokn som tjenestested og hele prostiet som tjenestedistrikt.
Som følge av kommunereformen i 2020 ble Jevnaker flyttet fra daværende Oppland fylke til Viken, hvoretter Jevnaker kirkelige fellesråd ble overført til Ringerike prosti fra 1. januar 2022.
Prostene
Tidligere var det slik at den mest erfarne sognepresten automatisk også ble prost, men fra 1990 ble prosteembedet lagt fast til Hønefoss prestegjeld, der Hønefoss kirke fra da av ble fast prostesete. Før 1990 Norderhov kirke prostesete på Ringerike, siden denne kirken tradisjonelt har vært den mest betydningsfulle i Ringeriksregionen. Norderhov kirke regnes til landets tredingkirker.
Ny ordning
Jan Otto Myrseth (f. 1957) ble i statsråd utnevnt til ny prost i Ringerike fredag den 17. desember 2004. Da han ble innsatt søndag 24. april 2005 var det imidlertid ikke som sogneprest i Hønefoss prestegjeld, slik vanlig var tidligere. Etter ny ordning for Den norske kirke fungerer prostene heretter kun som øverste kirkelige leder i prostiet. Myrseth ble i statsråd fredag 5. februar 2010 utnevnt til ny domprost i Bergen, og den 6. juni 2018 ble han valgt til biskop i Tunsberg av Kirkerådet.
Nåværende prost i Ringerike prosti
Kristin Moen Saxegaard (f. 1967) avla teologisk embetseksamen høsten 1993 og praktisk-teologisk eksamen høsten 1994. I 2008 ble hun vigslet til prest og ble tildelt graden philosophiae doctor (ph.d.). Fra 2008 har hun vært førsteamanuensis ved Det teologiske menighetsfakultet og vikarprest i Follo, dessuten rådgiver ved Det Norske Bibelselskap fra 2010. Den 5. november 2010 ble hun utnevnt til prost i Ringerike prosti. Saxegaard ble 13. juni 2023 utnevnt til ny domprost i Nidaros domprosti. Hun begynner i sin nye stilling 1. oktober dette året.
Heensåsen kirke
Byggverket er i tre og har 200 plasser.
Houston County (Georgia)
Houston County er et fylke i den amerikanske delstaten Georgia.
ISO 3166-2:KM
ISO 3166-2:KM er Komorenes del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Orginazation for Standardization (ISO), som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
For Komorene er det definert koder for 3 øyer.
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er KM, ISO 3166-1 alfa-2-koden for Komorene. Andre del er én bokstav.
Endringer
Følgende endringer i Komorenes oppslag har blitt kunngjort i nyhetsbrev fra ISO 3166/MA siden ISO 3166-2 først ble utgitt i 1998:
Bananeiras
Bananeiras er en kommune i delstaten Paraíba i nordøstregionen av Brasil.
Megabasini
Megabasini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
En middelsstor, lysbrun trebukk, dekkvingene med et par mørkt rødbrune, langstrakte flekker ved ytterkanten i bakre del. Pronotum har en lang og skarp pigg midt på sidekanten. På dekkvingene, som er sterkt tilsmalnet bakover, er det to par lange pigger i den indre delen - ett par nær ytterkanten og ett nær midten. Dessuten har dekkvingene en kort pigg i midten.
Utbredelse
Arten lever i det sørøstlige Brasil.
Oldtidens Makedonia
Oldtidens Makedonia (gresk Μακεδονία, Makedonía) var et kongedømme i oldtiden og antikken, sentrert i nordøstlige delen av den greske halvøya, grenset mot Epirus i vest, Paionia i nord, regionen Trakia i øst og Thessalia i sør. Framveksten av Makedonia, fra et lite kongedømme i ytterkanten av de klassiske greske hendelser, til ett som kom til å dominere hele den greske og hellenistiske verden, skjedde under regimet til Filip II av Makedonia. I en kort periode, etter erobringene til Filips sønn Aleksander den store, ble kongedømmet den mektigste staten i verden og kontrollerte et territorium som omfattet det tidligere Perserriket, og strakte seg så langt øst som til elven Indus. Det var en tid som innledet den hellenistiske perioden av den greske sivilisasjon.
Navnet Makedonia
Navnet Makedonia (gresk Μακεδονία, Makedonía) er beslektet til oldtidens greske ord μακεδνός (Makednos). Det er vanligvis forklart som at den opprinnelige betydningen av «den høye» eller «høylandet», en mulig beskrivelse av folket, eller folkets lokalitet. Det norske ordet Makedonia er avledet direkte fra det greske Makedonía, men det kortere engelske navnet Macedon ble utviklet i mellomengelsk, basert på et fransk lån, Macédoine.
Makedon (Makednos) er den eponymiske mytologiske stamfaren til oldtidens makedonske folk, i henhold til ulike antikke greske fortellinger som er blitt bevart i fragmenter. De fleste versjoner opptrer han som en innfødt eller som en innvandret høvding som ga sitt navn til regionen. Etter sigende skal det tidligere ha blitt kalt for Ematia eller Trakia. I et fragment blir Zevs oppgitt å være Makednos’ far, i et annet er hans far Aiolos. Også to andre navn oppgis i andre fragmenter.
Tidlig historie
Landene rundt Aigai (eller Aegae), som har betydningen «stedet for geiter», var den første makedonske hovedstaden og hjem til ulike folkegrupper. Makedonia ble kalt for Ematia (etter kong Emation, som i gresk mytologi refererer til minst fire figurer) og byen Aigai ble kalt for Edessa, hovedstaden til mytologiens kong Midas, sagnkonge av Frygia som var berømt for sin rikdom. I henhold til legenden kom Karanos sammen med mengder av grekere til området i søken etter et nytt hjemland, erobret Edessa og ga byen et nytt navn, Aigai. Deretter ble Midas og andre konger forvist fra landet og Karanos dannet sitt nye kongedømme. I henhold til historikeren Herodot var det Doros (som ga navn til dorerne), sønn av Hellen (den mytologiske stamfar til hellenerne, det vil si grekerne), som ledet sitt folk til et land kalt Histaeotis (etter sigende liggende under fjellet Olympos øst i dagens Hellas). De ble fordrevet inn i fjellene Pindos av kademeianerne (barna til Kadmos, en gresk sagnfigur, innbyggerne av mykenske Theben). Dette fordrevne folket i Pindosfjellene nord i Hellas bosatte seg og ble makedonerne. En senere gruppe av disse utvandret sørover og ble da kalt for dorere, i henhold til Herodot.
Det synes som om den første makedonske stat framsto på 700-tallet f.Kr. eller tidlig på 600-tallet f.Kr. under Argeadedynastiet som i henhold til legenden utvandret til regionen fra den greske byen Argos på Peloponnes (derav navnet Argead).
Kongedømmet var lokalisert på den fruktbare sletten som fikk vann fra elvene Aliakmonas og Axios, kalt Nedre Makedonia, nord for fjellet Olympos. På tiden til Aleksander I av Makedonia var disse makedonerne i ferd med å ekspandere inn i Øvre Makedonia, land som var bebodde av uavhengige makedonske stammer som Lyncestae og Elmiotae, og i vest, bortenfor elven Axios, inn i Eordea, Bottiaia, Mygdonia, og Almopia, områder som var bosatt av mange trakiske stammer. I nærheten av dagens by Veria bygget Perdikkas I av Makedonia (eller mer sannsynlig hans sønn Argaios I av Makedonia) sin hovedstad Aigai, det som er dagens by Vergina. Etter en kort periode under persisk styre ved Dareios I av Persia, fikk denne staten igjen sin uavhengighet under kong Aleksander I av Makedonia (495 f.Kr. – 450 f.Kr.).
Deltagelse i den greske verden
Forut 300-tallet f.Kr. dekket kongedømmet et område som tilsvarte provinsen Makedonia i dagens Hellas. En forent makedonsk stat ble til sist etablert ved kong Amyntas III av Makedonia (ca. 393 – 370 f.Kr.), skjønt den opprettholdt fortsatt sterke kontraster mellom de rike krøtterområdene ved slettene langs kysten og de barske og isolerte stammefolkene i innlandet, knyttet med kongen ved ekteskapsallianser. De kontrollerte fjellgjennomgangene hvor de barbariske invasjonene kom fra Illyria til nord og nordvest. Makedonerne ble i økende grad mer greske i denne perioden, skjønt de framtredende athenerne synes å ha ansett makedonerne som underlige og primitive.
I løpet av 300-tallet f.Kr. ble Makedonia mer politisk involvert i bystatene som lå sør og sentralt i antikkens Hellas, men landet beholdt også sine mer arkaiske trekk som palasskulturen, først ved Aigai (Vergina), deretter ved Pella, og dette minnet mer om den mykenske kulturen enn de klassiske greske bystatene. Andre arkaiske skikker som Filips tallrike medhustruer i tillegg til hans dronning Olympias fra Epirus, mor til den kommende store kongen Aleksander.
Et annet arkaisk levning var insisteringen på arvelig kongedømme som ble utøvd med absolutt makt, skjønt dette var på en tid hvor monarkiet ble kontrollert av et mektig jordbruksaristokrati, og kongemakten ble også tidvis svekket av maktkamper innenfor den kongelige familien. Makedonsk monarki sto i kontrast til den greske kulturen og styringsformer lengre sør hvor allestedsnærværende bystater besto av enten aristokratiske eller demokratiske institusjoner, de facto monarki av tyranner, hvor arverett var vanlig mer på grunn av ambisjon enn som akseptert regel; og den begrensende makt, hovedsakelig det militære og presteskapet som utgjorde arveherredømmet til spartanske konger. Det samme kan sies å være riktig for institusjoner som minnet om de føydale med praktisering av livegenskap, et system som kan ha fortsatt i Makedonia godt inn i historisk tid. Slike systemer ble avskaffet i bystatene lenge før Makedonia vokste fram som en betydelig maktfaktor i Hellas, mest kjent er lovgiveren Solon i Athen og hans berømte lovverk σεισάχθεια, seisachtheia, som forbød livegenskap og slaveri grunnet gjeld.
Makedonias vekst
Amyntas III hadde tre sønner, de første to, Aleksander II og Perdikkas III regjerte i kun kort tid. Perdikkas IIIs svært unge arving ble avsatt av Amyntas IIIs tredje sønn: Filip II av Makedonia (359–336 f.Kr.) gjorde seg selv til konge i en tid hvor Makedonia ble en dominerende maktfaktor i Hellas. Under Filip II ekspanderte Makedonia inn i områdene til Paionia, Trakia, og Illyria. Blant hans andre erobringer inngikk annekteringen av deler av Pelagonia og sørlige Paionia.
Filip omgjorde Makedonias hær ved å gjøre et antall av variasjoner til den tradisjonelle hoplittstyrken i den hensikt å gjøre disse infanterisoldatene mer effektive. Han la til hetairoi, et panseret tungt kavaleri og et lettere kavaleri, begge deler økte fleksibiliteten og gjorde det lettere å reagere til endringer på slagmarken. Han økte også lengden på spydene og minsket skjoldene på infanteristyrken, noe som økte dens offensive egenskaper.
Filip begynte raskt å utvide sitt kongedømme. Han drev hærtokt først i nord mot ikkegreske folkeslag som illyrerne, sikret de nordlige grensene og fikk selv stort omdømme som kriger. Han vendte seg deretter østover mot territoriene langs den nordlige kysten av Egeerhavet. Den viktigste byen i dette området var Amfipolis som kontrollerte ankomsten til Trakia og lå også nær verdifulle sølvgruver. Denne regionen hadde vært en del av Det athenske sjøforbundet, og Athen betraktet det fortsatt som innenfor deres sfære. Athen forsøkte å dempe den voksende trussel fra Makedonia, men ble forhindret den såkalte sosiale krigen (357–355 f.Kr.), kanskje mer treffende kalt de alliertes krig. Athen klarte heller ikke å forhindre at Filip vendte hæren sørover og erobre det meste av Thessalia.
Kontroll over Thessalia betydde at Filip nå var tett involvert i politikken i sentrale Hellas. I 356 f.Kr. brøt den tredje hellige krig ut hvor byen Fokis sto imot Theben og deres allierte. Theben rekutterte makedonerne til å slåss sammen med dem og i slaget ved Volo (eller ved krokusmarkene) beseiret Filip fokierne og deres allierte fra Athen. Som et resultat av seieren ble Makedonia den ledende staten i Amfiktyoni-forbundet og Filip ble overhode av de pythiske leker, noe som plasserte den makedonske lederen i sentrum av den greske politiske verden.
I den fortsatte konflikten med Athen marsjerte Filip og hæren hans østover gjennom Trakia med det formål å erobre byen Bysants og Bosporos, det betydningsfulle stredet som skilte Europa fra Asia, og således hindre transport av korn sjøvegen fra Svartehavet som Athen var avhengig av. Beleiringen av Bysants feilet, men Athen var nå smertelig klar over hvilken trussel framveksten av Makedonia representerte og under Demosthenes ble det bygd en sammenslutning med mange de største bystatene for å motsette seg makedonerne. Den best betydningsfulle bystaten var Theben som hadde den sterkeste hæren av alle byene ble også med i alliansen. De allierte møtte makedonerne i slaget ved Chaironeia og ble avgjørende beseiret. Det gjorde Filip og makedonerne til de uomtvistelige herrer av Hellas.
Riket
Filips sønn Aleksander den store (356–323 f.Kr.) greide kortvarig å utvide den makedonske makten til ikke bare over de sentrale greske bystatene, men også over Perserriket, inkludert Egypt og landene så langt øst som utkanten av India. Aleksanders adopsjon av ulike regjeringsmåter til de erobrede territoriene ble etterfulgt av en spredning av gresk kultur, lærdom og språk over hele hans omfattende verdensrike, se Hellenistisk sivilisasjon.
Selv om verdensriket fraksjonerte og delte seg opp i mange hellenistiske riker kort tid etter hans død etterlot hans erobringer en varig arv, ikke minst i de nye gresktalende byene som ble grunnlagt over Persias vestlige territorier, og som meldte den hellenistiske perioden. I delingen av Aleksanders veldige rike blant etterfølgerne, de diadoker, gikk Makedonia til antipatridedynastiet, men det ble veltet og Makedonia ble overtatt av antigoniddynastiet etter noen få år i 294 f.Kr.
Den hellenistiske tid
Demetrios’ sønn Antigonos II Gonatas (277–239 f.Kr.) beseiret som leiesoldat en invasjon av galatiere, en keltisk talende folkegruppe, og han gjenvant familiens posisjon i Makedonia. Med hell gjeninnførte han orden og velstand der, men han tapte kontrollen over mange av de greske bystatene. Han etablerte et stabilt monarki under antigoniddynastiet. Antigonos III Doson (239–221 f.Kr.) bygde videre på disse fortjenestene ved å reetablere makedonsk makt over hele regionen.
Hva som er bemerkelsesverdig med det makedonske regimet i løpet av hellenistisk tid er at det var den eneste etterfølgerstaten i kjølvannet av Aleksanders erobringer som opprettholdt de gamle arkaiske oppfattelsene av kongedømme som institusjon, og tilpasset seg aldri det hellenistiske monarkiets vesen. Kongen ble derfor aldri opphøyd til guddom på samme måte som ptolemeerne og selevkidene ble det i henholdsvis Egypt og Asia, og innførte aldri skikken med Proskynesis. Oldtidens makedonere adresserte kongen i løpet av hellenistisk tid i en langt mer avslappet måte enn undersåttene til resten av diadokene, og kongene fortsatte å rådføre seg med sitt aristokrati (filoi) når beslutninger skulle tas.
Konflikt med Roma
Under Filip V av Makedonia (221–179 f.Kr.) og hans sønn Perseus av Makedonia (179–168 f.Kr.) kolliderte kongedømmet med voksende makten til Den romerske republikken. I løpet av 100-tallet f.Kr. og framover utkjempet Makedonia en rekke kriger med Roma. To betydelige nederlag som førte til deres endelig nederlag skjedde i år 197 f.Kr. da Roma beseiret Filip V, og 168 f.Kr. da Roma beseiret Perseus. De samlede tapene førte til at Makedonia ble beseiret, at antigoniddynastiet ble avsatt og at det makedonske kongedømme ble oppløst. Andriskos (149 – 148 f.Kr.), den siste makedonske konge, forsøkte forgjeves og kortvarig å reetablere kongedømmet i 149 f.Kr., men ble raskt nedkjempet og beseiret året etter. Direkte romersk styre ble innført og Makedonia ble organisert som den romerske provinsen Makedonia.