cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Docklands Light Railway
Docklands Light Railway (DLR) er et lettbanesystem beliggende i det østlige London. Systemet ble åpnet i 1987 og var et av Storbritannias første lettbanesystem. Etter en rekke utvidelser omfatter systemet i dag linjer til Stratford i nord, London City Airport i øst, Lewisham i sør og sentrum i vest. På en del stasjoner er det overgang til undergrunnsstasjoner, og billettsystemet er det samme. I april 2013 meldte Transport for London (TfL) at antall reisende pr år var kommet opp i 100 millioner passasjerer.
Eyvin Ovrum
Utdannelse og karriere
Da han kom tilbake til Kristiania, arbeidet han i to år som tegner i Morgenbladet, før han startet i Illustrationsatelieret. I 1913 grunnla han reklamebyrået Grafia, som senere skiftet navn til Atelier E-O. Atelieret eksisterer fortsatt og eies og drives av Ovrums nevø.
Docklands Light Railway
Bakgrunn
Tidlig på 1980-tallet ønsket britiske myndigheter å tilrettelegge for næringsutvikling på Isle of Dogs øst i London. Organisasjonen The London Docklands Development Corporation (LDDC) ble etablert for å koordinere utviklingen av Docklands-området. Da LDDC ble etablert var tidligere planer fra 1960- og 1970-tallet om forlengelser av undergrunnen til det østlige London forlatt. Det var behov for et nytt transporttilbud i området. London Regional Transport (LRT), LDDC og Greater London Council (GLC) gikk sammen for å vurdere alternativer til offentlig transport. Det var enighet om at en lettbane var det beste alternativet, men det var uenighet om hvilket system som var det beste. Også rutevalg og mengde linjer på bakkenivå var det uenighet om. Flere ulike rutevalg ble vurdert. Praktiske forhold tilsa et valg mellom en rute mellom the City til Isle of Dogs (øst til vest) og en rute fra Mile End til the Island (nord til sør). Rutene var utfyllende snarere enn alternative, og det ble enighet om å bygge begge. Byggingen startet i 1984, og i 1987 ble DLR offisielt åpnet. Det første passasjertoget forlot Tower Gateway retning Island Gardens den 31. august 1987.
Ludvig Meyer
Ludvig Meyer (født 22. april 1861 i Åsgårdstrand, død 3. januar 1938 i Asker), var en norsk jurist og politiker (Arbeiderpartiet).
Docklands Light Railway
Linjenettet og stasjonene
Det opprinnelige systemet var 13 kilometer langt og hadde 15 stasjoner, hvorav tre var endestasjoner: Tower Gateway i vest, Stratford i nord og Island Gardens i sør. Poplar stasjon fungerte som knutepunkt. 11 tog var i drift, og det første året hadde DLR 6,7 millioner passasjerer. Senere utvidelser omfatter linjene Bank i vest (åpnet i 1991), Beckton i øst (åpnet i 1994), Lewisham i sør (åpnet i 1999), London City Airport i øst (åpnet i 2005), Woolwich Arsenal i øst (åpnet i 2009) og Stratford International i nord (åpnet i 2011). I dag har systemet 45 stasjoner, 46 kilometer med spor og 149 tog. Sett fra Poplar og Canning Town stasjoner kan systemet deles inn i seks linjer:
Eyvin Ovrum
Utdannelse og karriere
Av de plakatene han tegnet, var Ovrum selv mest fornøyd med «Frigge-Paal», «Norges beste reklameplakat», som han skrev i Propaganda i 1925. Frigge-Paal-plakaten var laget som reklame for Frigg havre, landets første datostemplede havregryn og -mel, produsert ved Nydalens Mølle i Sandnes. Ovrum brukte sin sønn Paal som modell for oljemaleriet som var utgangspunkt for plakaten. I Veitebergs bok er det gjengitt en portrett-versjon av «Frigge-Paal». Dette ble brukt som reklame i ukepressen. En reklameplakat fra 1922 viser gutten stående med en pakke Frigg havregryn under armen.
Ludvig Meyer
Ludvig Meyer ble cand.jur. i 1882 og høyesterettsadvokat i 1886. Han var formann i Arbeiderpartiet 1897–1900. I 1903 brøt han med partiet. Etter partisplittelsen i 1923 var han en tid medlem av Norges Kommunistiske Parti. Han ble landskjent som Jægers forsvarer for Høyesterett 1885–1886. Han var redaktør i Social-Demokraten i 1898–1900, og bidro med sin formue til å modernisere avisa. Han var også formann i Det norske Studentersamfund.
Meyer kan gjenkjennes som advokat Sibbern i Kristofer Uppdals romanverk Dansen gjenom skuggeheimen.
Docklands Light Railway
Linjenettet og stasjonene
Fra stasjonene er det overgang til øvrig offentlig transport, blant annet til mer enn 100 bussruter, fem jernbanelinjer og åtte undergrunnslinjer. Det finnes også en DLR-stasjon ved London City airport. Alle stasjonene har heis eller rampe og trinnløs adgang til togene. Det finnes et program for å utsmykke DLR med kunst.
Eyvin Ovrum
Utdannelse og karriere
I Kristiania tok Eyvin Ovrum initiativet til å stifte Tegnerforbundet i 1917. Han var forbundets første formann – og tegnet deres emblem «Kråka». Tegnerforbundet utga et eget årshefte i perioden 1917–1920, med bidrag fra tidens kjente tegnere, Per Krohg og andre.
Docklands Light Railway
Linjenettet og stasjonene
De 45 stasjonene er som følger:
Eyvin Ovrum
Utdannelse og karriere
På utstillinger fikk Ovrum spesielt oppmerksomhet for sine følsomme barnetegninger. Han illustrerte også bøker for barn og laget populære tegneserier, som «Dagros» i Nationen og «Professoren» i Morgenbladet, der han også arbeidet som avis- og teatertegner i flere år. Dagros ble i flere år tegnet av Kaare Bratung.
I 1916 begynte Ovrum å utgi bladet Profit, som hadde som formål å vekke interesse for reklame i tekst og bilder. Bladet gikk inn med nummer 3 i 1918.
Docklands Light Railway
Linjenettet og stasjonene
Abbey Road, All Saints, Bank, Beckton, Beckton Park, Blackwall, Bow Church, Canary Wharf, Canning Town, Crossharbour, Custom House, Cutty Sark, Cyprus, Deptford Bridge, Devons Road, East India, Elverson Road, Gallions Reach, Greenwich, Heron Quays, Island Gardens, King George V, Langdon Park, Lewisham, Limehouse, London City Airport, Mudchute, Poonton Dock, Poplar, Prince Regent, Pudding Mill Lane, Royal Albert, Royal Victoria, Shadwell, South Quay, Star Lane, Stratford, Stratford High Street, Stratford International, Tower Gateway, West Ham, West India Quay, West Silverton, Westferry, Woolwich Arsenal.
Togene
Et standard lett-tog kan ta opptil 250 passasjerer, nærmere tre ganger så mye som kapasiteten til en typisk buss. Lett-togene er miljøvennlige, uten utslipp og med lavt støynivå. Akselerasjonen er jevn og rask, og bremsingen skjer raskt, slik at skarpe svinger og bakker ikke volder noe problem. Togene er førerløse. DLR bruker et helautomatisk kontrollsystem (ATC) som kontinuerlig overvåkes av personale på kontrollsenteret på Poplar. Alle tog er utstyrt med automatisk togbeskyttelse (ATP). ATP betyr at alle tog er omgitt av en sikkerhetssone som ingen andre tog kan komme inn i. Den høyeste farten som kan oppnås er 80 kilometer i timen. I 2007 meldte TfL at alle tog skulle bestå av tre vogner i 2010. Oppgradering til trevogners tog ble fullført i tide. Hele nettverket er nå i stand til å håndtere trevogners tog.
Eier- og driftsforhold
Opprinnelig var DLR eid av London Regional Transport. I 1991 bestemte den britiske regjeringen at fra mars 1992 skulle ansvaret for DLR overføres til London Docklands Development Corporation. I 1997 overtok Docklands Railway Management Limited (DRML) driften av DLR. To år senere kjøpte Serco aksjene til Docklands Light Railway Ltd (DLRL). I 2000 var den driftsansvarlige kjent som Serco Docklands Limited (SDL). I 2006 fikk Serco Docklands fornyet avtalen for å drifte og vedlikeholde DLR. I 2007 hadde Serco Docklands 10-årsjubileum som driftsansvarlig for DLR. Formell eier av DLR er Docklands Light Railway Limited (DLRL). DLRL eier infrastrukturen, bortsett fra Lewisham-linjen. Denne eies for tiden av City Greenwich Lewisham Rail Link plc (CGLR), som også er ansvarlig for å vedlikeholde linjen. I 2021 skal eierskapet til Lewisham-linjen tilbakeføres til DLRL.
Vestnorsk
Vestnorsk er en av Norges to store dialektgrupper og består av sørlandske, vestlandske og nordnorske talemål. Den andre store dialektgruppen er østnorsk, som består av østlandsk og trøndersk.
Vestnorsk som gruppe utgjøres av talemålene i Telemark, Aust-Agder, Vest-Agder, Rogaland, Hordaland, Sogn og Fjordane, Møre og Romsdal, Nordland, Troms og Finnmark. Til sammen utgjør antall brukere av denne dialektgruppen rundt 1,9 millioner mennesker.
Inndeling av talemål i dialektgrupper medfører i noen sammenhenger en viss uenighet blant lingvistene. Stort sett er det imidlertid enighet om at Norge kan deles inn i to grunnleggende dialektområder, basert på at de østnorske dialektene har såkalt kløyvd infinitiv (noen infinitiver ender på -e, andre på -a), mens i de øvrige har infinitivene alltid samme endelse, -e, -a, eller ingen:
The Butterfly on the Wheel
The Butterfly on the Wheel er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Maurice Tourneur.
Handling
Peggy Admaston og ektemannen hennes opplever i ekteskapet når Admaston forsømmer sin yngre kone, fordi han bruker alt for mye tid og krefter på forretningene. Han er uvitende om sin kones ensomhet og sårbarhet. Når Peggy møter ektemannens venn Collingwood, blir hun snart interessert i ham - men hun forblir trofast mot Admaston.
Euscorpius sultanensis
Euscorpius sultanensis er en art av skorpioner.
The Butterfly on the Wheel
Handling
Etter at Lady Attwill får Admaston til å tvile på sin kones troskap, blir mistankene hans videreført når en brann bryter løs en kveld ved teateret. Admaston vender derfor uventet hjem hvor han oppdager at Peggy, som ikke ønsket å følge ham på teater fordi hun sa at hun ikke følte seg bra, blir underholdt av en mannlig besøkende denne kvelden.
Euscorpius sultanensis
Utseende
Nokså små (gjerne 30–50 mm), middels kraftige skorpioner med kraftige pedipalper (klør). Kroppen er temmelig jevnbred, halen kort og tynn med et temmelig slankt broddsegment (dermed også små giftkjertler).
Levevis
Disse skorpionene finnes gjerne i tørre, åpne områder, for eksempel maquis.
Utbredelse
Arten finnes i familien Euscorpiidae som er den artsrikeste skorpiongruppen i Europa, der det er funnet 14 arter i denne slekten. Arten finnes i Tyrkia.
Kvantisering (signalbehandling)
Kvantisering er en prosess innen digital signalbehandling som innebærer at man (avbilder) en kontinuerlig verdimengde til en relativt liten mengde av diskrete verdier eller symboler. To eksempler er avrunding av temperatur til halve grader eller avrunding av alle reelle tall mellom 0 og 100 til alle heltall fra 0 til 100.
Avstanden mellom approksimasjonsnivåene kalles kvantiseringssteg og er ofte konstant. Feil ved kvantisering kalles kvantiseringsfeil, og er: kvantisert verdi - virkelig verdi. Det skal maksimalt være 0,5*kvantiseringssteget.
Little Goose-demningen
Little Goose-demningen (engelsk: Little Goose Lock and Dam) er en demning med et vannkraftverk som ligger i Snake River i staten Washington i USA, 14 km nordøst for byen Starbuck i Columbia County, og ligger ellers også i Whitman County. Dette er det tredje siste kraftverket i Snake-elva før denne munner ut i Columbia River i samme delstat. Den må ikke forveksles med Little Goose Dam i Nord-Dakota.
Anlegget ble påbegynt 1963 og ferdigstilt i 1970, med utvidelse i 1978. Det er en installert effekt på 810 MW, med største bruttoeffekt 932 MW, fordelt på seks turbiner. Demningen er 29 meter høy og 809 meter lang. Slusen i dammen er 204 meter lang og 26 meter bred, og gjør det mulig med elvetrafikk videre oppover elva.
Demningen skaper Lake Bryan, et 62 km langt reservoar i Snake-elva som går helt opp til Lower Granite-demningen. Nedenfor demningen ligger Lake Herbert G. West, som er et 45 km langt kunstig reservoar skapt av demningen nedenfor – Lower Monumental-demningen.
Baltiske språk
De baltiske språkene er de eldste fremdeles levende indoeuropeiske språk og tales av ca. 4,7 millioner litauere og latviere i Baltikum og omtrent like mange i resten av verden. Man antar at balterne kom til Baltikum fra sør og sørvest omkring 2500 f.Kr.
Kongeriket Jugoslavias flagg
Kongeriket Jugoslavias flagg var en trikolor i fargene blått over hvitt over rødt. Statsflagget hadde i tillegg det kongelige våpen satt inn i duken over alle tre striper og forskutt et stykke mot stangsiden av flaggduken.
Kongeriket ble etablert i 1918 under navnet «Kongeriket av serbere, kroater og slovenere». Flagget, som i den enkle trikolorens form var i bruk fra 1918 av, men offisielt vedtatt først 28. februar 1922, gjør bruk av de tre pan-slaviske fargene som alle de tre sørslaviske nasjonene allerede gjorde bruk av. Fargerekkefølgen ble endret slik at flagget ikke skulle være identisk verken med slovenernes, kroatenes eller serbernes nasjonale flagg.
Riksvåpenet i statsflagget er basert på det serbiske kongelige dynastis våpen, men har tillegg av symboler for Kroatia og Slovenia, henholdsvis sjakkruter i rødt og hvitt og halvmåne og tre stjerner. Egentlig skulle statsflagget bære den store versjonen av det kongelige våpen, men i praksis bar det en forenklet versjon uten våpenkappe. Dette ble i 1922 også offisielt innført som kongerikets orlogsflagg.
Kongeriket Jugoslavias flagg ble benyttet fram til 1941, da landet ble oppløst i forbindelse med den annen verdenskrig. Trikoloren ble fra 1945 av videreført av det sosialistiske Jugoslavia, da med tillegg av en gulkantet rød stjerne.
Lyon County (Nevada)
Lyon County er et fylke i den amerikanske delstaten Nevada. Det ligger i de vestlige delene av staten og det grenser mot Douglas County og Carson City i vest, Storey County i nordvest, Washoe County i nord, Churchill County i nordøst, Mineral County i sørøst og sør og mot delstaten California i sørvest.
Lyon Countys totale areal er 5,222 km² hvorav 59 km² er vann. I 2010 hadde fylket 51,980 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Yerington.
Gastone Gambara
Under den spanske borgerkrigen var han Corpo Truppe Volontaries fjerde og siste kommandant, og kommanderte de italienske soldatene under Cataloniaoffensiven.
Under andre verdenskrig tjenestegjorde han i Albania, Nord-Afrika, Balkan og Italia for Den italienske sosialrepublikken. I 1942 ble han tiltalt for krigsforbrytelser, men etter krigen fortsatte han som en general for Republikken Italia.
Mary Faber de Sanger
Mary Faber de Sanger (født i 1798 i Freetown i Sierra Leone i Guinea-Conakry, død etter 1857) var en vestafrikansk slavehandler av eurokanadisk opprinnelse. Hun var blant de aktører som dominerte den transatlantiske slavehandelen fra vestafrikansk side i første halvdel av 1800-tallet.
Bakgrunn
Mary ble født i Freetown i Sierra Leone av foreldre som kom som settlere fra det britiske Nova Scotia i Nord-Amerika. Hun ble gift i 1816 med den amerikanske skipsrederen Paul Faber (fra Charleston i South Carolina, død 1851). I 1809 hadde Paul Faber etablert seg som slavehandler i Guinea-Conakry-regionen. Han hadde etablert sin operasjonsbase ved Sangha ved Rio Pongo-elven. Denne elven ligger i den delen av Vest-Afrika som med tiden ble Guinea.
Slavehandel
Ekteparet Faber drev et slavefaktori, et slavefort, der ved Sangha, i maktbalanse med en rekke andre slavehandelsfamilier som hadde slavefort i samme region.
Det skal ha vært 6.000 slaver på Fabers eiendom i 1827.
I 1842 bidro Mary Faber og hennes kollega Bailey Gomez Lightburn med sine hærer for å hjelpe sin allierte fulakongen, med å plyndre susu stammens hovedstad Thia (Tiye?) idet den da var svekket av innbyrdes kamp. De fikk installert deres egen kandidat der, noe som var både i fulaenes, Fabers og Lightburns interesse.
1840-årene beskrives som en periode med stor velstand for regionens handel. Samtidig begynte Faber, som andre slavehandlere, gradvis å overføre sine interesser til peanøtt- og kaffe plantasjer, selv om slavehandelen fortsatte parallelt.
Tilbakegang
Faberfamilien var senere i stand til å gjenoppbygge fortet sitt og fortsette virksomheten. I 1852 overlot Mary Faber selskapet til sinn sønn William Faber, som fortsatte med slavehandelen minst frem til året 1860.
Mary Faber nevnes i 1857, men da kun i rollen som William Fabers mor.
Oksana Tsjusovitina
Oksana Aleksandrovna Tsjusovitina (russisk: Оксана Александровна Чусовитина, født 19. juni 1975 i Bukhara i den tidligere Den usbekiske sosialistiske sovjetrepublikk (Sovjetunionen) er en eks-sovjetisk turner. Fra 2006 til 2012 konkurrerte hun for Tyskland. Siden 2013 har hun igjen konkurrert for Usbekistan.
Hennes karriere strekker over en 20-årsperiode; hun vant det sovjetiske juniormesterskapet i 1988, og begynte å konkurrere på seniornivå internasjonalt i 1989. Hun er den eneste kvinnelige turneren som har deltatt i syv olympiske leker. Hun representerte Samveldet av uavhengige stater i 1992, Usbekistan i 1996, 2000 og 2004 og 2016 og Tyskland i 2008 og 2012.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, deltok hun i kvalifiseringen uten å klare å kvalifisere seg til noen finaler.
Evansgambit
Evansgambit er en sjakkåpning som begynner med åpningstrekkene 1.e4 e5 2.Sf3 Sc6 3.Lc4 Lc5 4.b4. Åpningen ble først spilt av William Davies Evans (1790–1872) mot Alexander McDonnell i 1827. Gambiten ble snart svært populær og ble brukt av spillere som Paul Morphy og Adolf Anderssen. Forbedret defensiv teknikk og mer fokus på posisjonelt og strategisk spill gjorde Evansgambiten mindre populær. Åpningen fikk et lite oppsving da Garri Kasparov spilte den en del ganger på 1990-tallet. Evansgambit var også yndlingsåpningen til den norske forfatteren André Bjerke og sjakkboken hans, «Spillet i mitt liv», inneholder ganske grundige analyser av åpningen.
Bakun-demningen
Bakun-demningen er en demning med vannkraftverk i Sarawak i Malaysia, dvs på den vestlige delen av Borneo. Kraftverket ligger ca. 60 km vest for byen Belaga, i ei mindre sideelv til elva Rajang, og ble påbegynt i 1995. Det er ventet at sluttføringen av anleggsarbeidet med igangsetting av kraftproduksjon kan skje i 2015, men det har vært tre utsettelser av prosjektet og dato for ferdigstilling er ikke sikker. Installert effekt blir etter eksisterende planer totalt 2.400 MW.
Selve demningen skal bli ca. 205 m høy og 750 meter lang, og reservoaret vil demme opp ca. 695 km² jungel og elvedal. Prosjektet er økologisk omstridt.
Anaglyptini
Anaglyptini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Små til middelsstore, spinkle trebukker. Kroppsformen er temmelig avlang, antennene er vanligvis kortere enn kroppen. Pronotum er så langt som bredt eller lengre enn bredt, mer eller mindre tønneformet uten tenner langs ytterkanten. Dekkvingene er parallellsidige, gjerne med mønster av lyse skrå- eller tverrstreker.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Nord-Amerika, Asia og Europa.
Claudia Black
Claudia Lee Black (født 11. oktober 1972 i Sydney i New South Wales i Australia) er en australsk skuespiller. Hun er best kjent som Aeryn Sun i Farscape og Vala Mal Doran i Stargate SG-1. Hun har en særegen stemme og har gitt stemmen til en rekke figurer i tegnefilmer og videospill.
Xiao Gong
Keiserinne Gong Ren, 孝恭仁皇后烏雅氏; Hiyoošungga Gungnecuke Gosin Hūwanghu (født 1660 i Kina, død 1723) var Kangxi-keiserens fjerde hustru/keiserinne og datter av oberstløytnant Wei-wu 威武. Hun er best kjent som Xiao Gong.
Eurovision Song Contest 2010
Eurovision Song Contest 2010 var den 55. utgaven av Eurovision Song Contest, EBUs årlige sangkonkurranse for organisasjonens medlemsland. Konkurransen ble arrangert av NRK, etter at Alexander Rybak hadde vunnet finalen året før med «Fairytale». Dette var tredje gang Norge var vertskap for konkurransen; første gang var i Grieghallen i Bergen i 1986 og andre gang i Oslo Spektrum i 1996. Konkurransen besto av tre sendinger: en semifinale tirsdag 25. mai, en semifinale torsdag 27. mai og finalen lørdag 29. mai 2010. Alle sendingene ble sendt direkte fra Telenor Arena på Fornebu med Erik Solbakken, Haddy N'jie og Nadia Hasnaoui som programletdere.
Total deltok 39 land, en liten nedgang fra årene før. Georgia var tilbake etter ett års fravær, mens Andorra, Montenegro, Tsjekkia og Ungarn trakk seg – hovedsakelig på grunn av den internasjonale finanskrisen. Av deltakerne deltok 25 land i finalen, og vinneren ble Tyskland og Lena Meyer-Landrut med «Satellite». Dette var Tysklands andre seier, 28 år etter at Nicole vant med «Ein bißchen Frieden» i 1982. Dette var også landets første seier etter gjenforeningen i 1990. Tyrkia endte på andreplass, mens Romania ble nummer tre. Danmark og Aserbajdsjan utgjorde resten av topp fem. Sverige ble slått ut av semifinalen for første og hittil eneste gang. Forrige gang Sverige var fraværende i en Eurovision-finale, var i 1976. Som vertsland var Norge direktekvalifisert til finalen. Det norske bidraget var «My Heart Is Yours» og ble fremført av Didrik Solli-Tangen. Den norske sangen fikk 35 poeng og ble nummer 20 av 25.
The Buzzard’s Shadow
The Buzzard's Shadow er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Thomas Ricketts.
Eurovision Song Contest 2010
I tillegg til Tysklands seier skapte scenestormeren Jimmy Jump stor oppstandelse da han løp opp på scenen under Spanias fremføring i finalen. Forstyrrelsen gjorde at Spania fikk opptre på nytt. Pausenummeret i finalen fikk mye ros fra presse og seere. NRK ønsket at europeiske tv-seere skulle dele ett og samme øyeblikk og hadde reist rundt i Europa for å spille inn flash mob-er i ulike europeiske byer. Videoene ble vist samtidig som gruppen Madcon opptrådte i Telenor Arena med sangen «Glow». Publikum i Oslo danset med under fremføringen, og «Glow» gikk inn på singellister over hele Europa etter finalen.
The Buzzard’s Shadow
Handling
Ved et avsidesliggende militærpost i en ørken tjener Alice Corbett – en enke med en liten datter – penger ved å vaske og lage mat til alle soldatene.
Sersjant Barnes, ved denne militærposten, blir gradvis forelsket i henne.
Eurovision Song Contest 2010
De tre sendingene ble fulgt av 108 millioner seere, ned fra konkurransen året før, men på nivå med 2007 og 2008.
Arrangement
Etter at Norge vant finalen i 2009, fikk NRK og Norge ansvaret for å arrangere konkurransen i 2010. Daværende statsråd i kulturdepartementet, Trond Giske, og kringkastingssjef Hans-Tore Bjerkaas samtykket om et budsjett på rundt 150 millioner kroner, rundt 130 millioner kroner mindre enn Moskvas budsjett fra 2009, men 50 millioner mer enn da Finland arrangerte konkurransen i 2007. Dette estimatet ble senere justert til 211 millioner kroner.
NRK slo tidlig slått at de ville benytte en allerede eksisterende arena, og at det ikke ville bli bygget noe nytt i forbindelse med arrangementet. Den europeiske kringkastingsunionen ga NRK og kulturministeren beskjed om at det stilles strenge krav til arena, noe som gjorde Tromsø, Bergen, Trondheim og Stavanger uaktuelle som arrangørbyer, selv om disse byene viste interesse for å arrangere konkurransen. Dermed sto valget mellom Telenor Arena i Bærum og Oslo Spektrum i Oslo. 3. juli 2009 ble det avgjort at konkurransen skulle arrangeres på Telenor Arena. NRK valgte «Share the Moment» (del øyeblikket) som slagord for konkurransen.
Finalen ble arrangert 29. mai, med semifinaler 25. og 27. mai. Opprinnelig dato for finalen var 22. mai med semifinaler 18. og 20. mai, men dette ble endret, siden finaledagen kolliderte med finalen i Mesterligaen i fotball.
Til sammen deltok 39 land i konkurransen: Georgia kom tilbake etter ett års pause, mens Andorra, Tsjekkia, Ungarn og Montenegro trakk seg fra konkurransen. Litauen kunngjorde først at de ikke kom til å delta, men endte til slutt opp med å delta likevel. Bakgrunnen for at flere land trakk seg, var økonomiske vansker hos flere kringkastere i forbindelse med finanskrisen.
Som året før ble resultatet i finalen avgjort av 50 prosent telefonstemmer og 50 prosent fagjuryer. Dette året ble systemet også innført for semifinalene. I 2008 og 2009 valgte tv-seerne ni bidrag og juryene ett bidrag fra hver semifinale.
Programledere
Norske medier startet tidlig å spekulere i mulige kandidater til programlederjobbene. Jon Almaas og Fredrik Skavlan fra henholdsvis Nytt på nytt og Skavlan var blant dem som ble nevnt hyppigst, mens duoen Thomas Numme og Harald Rønneberg vant en avstemning hvor Dagbladet spurte hvilke kjendiser man helst ville ha som programledere. Dorthe Skappel, som kom på andreplass i avisens kåring, viste interesse for å bli programleder.
På en pressekonferanse 10. mars 2010 offentliggjorde NRK at Eurovision Song Contest 2010 skulle ledes av Erik Solbakken, Haddy Njie og Nadia Hasnaoui. Dette var andre gang i konkurransens historie det var flere enn to programledere; første gang var i 1999.
Orkester
En gruppe på nettsamfunnet Facebook som hadde som mål at det skulle bli brukt orkester i Eurovision Song Contest 2010, oppnådde nærmere 5000 medlemmer. Jan Fredrik Heyerdahl fra Kringkastingsorkestret uttalte at orkesteret var interessert i å bidra i konkurransen, gitt at EBU og NRK samtykket.
Det ble brukt orkester i konkurransen fra starten i 1956 til og med 1998. Siden Eurovision Song Contest 1999 har man som følge av den tekniske utviklingen innen musikkindustrien valgt å bruke forhåndsinnspilte lydspor («singback») i stedet. Debatten om orkesterets fremtid i konkurransen har versert siden, men EBU ytret ikke noe ønske om å endre på den nåværende ordningen.
Fordeling av semifinaleplasser
Søndag 7. februar 2010 ble det avholdt en trekning som avgjorde hvilke land som skulle delta i hver av de to semifinalene. Deltakerlandene ble fordelt i fem forskjellige grupper basert på stemmemønstrene fra tidligere konkurranser. Det ble også bestemt i hvilken halvdel av semifinalen de respektive landene kom til å fremføre – dette for at delegasjonene skulle vite når øvelsene startet. Det ble også avgjort i hvilke semifinaler Norge, Storbritannia, Frankrike, Spania og Tyskland (som alle var forhåndskvalifiserte til finalen) skulle være med og stemme. Den endelige rekkefølgen for fremførelsene ble trukket 23. mars 2010. Her ble det også bestemt i hvilken rekkefølge landene skulle presentere sine stemmer i finalen.
Sendingene
Hver semifinale hadde 17 deltakere, og 10 av dem kvalifiserte seg til finalen. Resultatet ble avgjort av 50 prosent telefonstemmer og 50 prosent jurystemmer fra hvert land. For første gang kunne seerne stemme fra programmets start, tidligere åpnet telefonavstemningen først etter at alle hadde opptrådt.
Pauseinnslaget i den første semifinalen var en film om menneskelige lyder, mens den andre semifinalens pauseinnslag handlet om hvordan en gutt kom seg til konsertarenaen, hvor han deltok i en oppvisning i breakdance.
Finalen
25 land stilte i finalen lørdag 29. mai. 20 av dem hadde kvalifisert seg gjennom semifinalene, mens de fem siste var vertslandet Norge og de fire store landene: Storbritannia, Tyskland, Frankrike og Spania.
Finalen åpnet med en film som viste en tidsreise gjennom konkurransens historie fra starten i Lugano i 1956 og frem til Alexander Rybaks seier i Moskva i 2009. Deretter ble det vist små filmer med seere fra hvert finaleland som ønsket sitt land lykke til. Filmene ble vist på en stor, hvit duk som var hengt rundt scenen. Med ett falt duken ned, og frem kom Alexander Rybak, Frikar og flere andre musikere og fremførte fjorårets vinnerlåt, «Fairytale».
Sendingen forløp uten problemer inntil Spania gikk på scenen som nummer to. Midt uti fremføringen til spanske Daniel Diges stormet plutselig den kjente scenestormeren Jaume Marquet, bedre kjent som Jimmy Jump, opp på scenen og blandet seg inn i opptredenen. Diges fortsatte å synge, tilsynelatende uanfektet av inntrengeren. Sikkerhetspersonell fikk til slutt jaget den spanske scenestormeren av scenen, og han ble pågrepet og fikk et forelegg på 15,000 kroner for hendelsen. EBU lot Spania få opptre på nytt etter at alle finalistene hadde opptrådt, og Spania endte til slutt som nummer 15 av 25.
Norges bidrag
Som vertsland var Norge direktekvalifisert for finalen og gikk på scenen som nummer tre, like etter Jimmy Jumps scenestorming. Norges bidrag var balladen «My Heart Is Yours», skrevet av Hanne Sørvaag og svenske Fredrik Kempe. Sangen ble sunget av Didrik Solli-Tangen som vant en klar seier i den norske finalen i februar.
Tross et lite favorittstempel lyktes ikke det norske bidraget å hevde seg i konkurransen. «My Heart Is Yours» fikk 35 poeng og ble nummer 20 av 25. Med på scenen hadde Solli-Tangen koristene Håkon Sigernes, Jorunn Hauge, Karianne Kjærnes, May Kristin Kaspersen og Øyvind Boye Løvold.
Olav Viksmo-Slettan kommenterte sendingene for NRK1, mens Hanne Hoftun kommenterte på NRK P1. Anne Rimmen leste de norske stemmene i finalen.
Kritikerrost pausenummer
I finalen besto pauseinnslaget blant annet av forhåndsinnspilte klipp av dansende flash mob-er fra forskjellige steder i Europa samt direkteoverføring fra Reeperbahn i Hamburg. Forhåndsinnspilte klipp fra tv-stuer i alle deltakerland var også med.
Den norske rapduoen Madcon fremførte også låten «Glow» direkte fra Telenor Arena. Underveis i fremføringen danset publikum i salen med, og NRK viste flere forhåndsinnspilte flash mob-er fra rundt om i Europa. Meningen var at hele Europa skulle «share the moment» – som også var konkurransens slagord. Det norske pauseinnslaget fikk mye ros fra presse og tv-seere over hele Europa, og etter finalen gikk «Glow» inn på singellister i en rekke land.
Avstemning
Den europeiske kringkastingsunionen (EBU) videreførte ordningen med både jury- og telefonstemmer som ble introdusert i finalen i Eurovision Song Contest 2009. I 2010 ble dette systemet også tatt i bruk i semifinalene. Hvert land hadde en nasjonal fagjury som ga poeng i valørene 12, 10 og 8–1 til sine favorittbidrag. Den norske fagjuryen besto av: Elisabet Davidsen (prosjektleder i P2), Arne Martin Vistnes (journalist i Radio Norge), Vivi Stenberg (vaktsjef i P3), Svein Helge Høgberg (musiker, kjent fra Dizzie Tunes) og Anne-Karine Strøm (journalist og tidligere Melodi Grand Prix-vinner). De tre førstnevnte satt også i den norske juryen i 2009. Fire av de fem jurymedlemmene satt også i juryen i 2011.
Juryens stemmer ble kombinert med resultatet fra telefonavstemningen ved at de ti bidragene som mottok flest telefonstemmer, også fikk poeng i valørene 12, 10 og 8–1. De ti bidragene som til sammen hadde fått flest stemmer da jury- og telefonstemmene ble lagt sammen, mottok poeng fra landet. Ved eventuell stemmelikhet skulle telefonstemmene veie tyngst.
Dette året kunne publikum stemme fra før første land hadde fremført til cirka 15 minutter etter at siste bidrag var fremført. Tidligere kunne seerne bare stemme i cirka 15 minutter etter at siste land hadde opptrådt.
Nadia Hasnaoui sto for avstemningen og repeterte poengene på fransk og engelsk. I begynnelsen av avstemningen lå flere land i ledelsen, blant annet Danmark og Belgia – som vant konkurransen da Norge arrangerte finalen i Bergen i 1986. Etter hvert klatret Tyskland oppover listen og tok ledelsen. Til slutt vant Tyskland en klar seier foran Tyrkia og Romania på andre- og tredjeplass. Danmark ble nummer fire og Aserbajdsjan nummer fem. Norge ble nummer 20.
Overoppsynsmann for avstemningen var Svante Stockselius fra EBU.
Annet
Til sammen 69 millioner seere fulgte finalen fra Oslo, hvorav 2 millioner var norske. Medregnet semifinalene var det totale seertallet 108 millioner. Dette var en kraftig tilbakegang fra fjoråret, da rundt 124 millioner fulgte de tre sendingene.
De tre sendingene ble produsert av Jon Ola Sand og regissert av og. I Gullruten 2011 fikk Grønlund fagprisen for beste regi i kategorien flerkamera for sendingen. I tillegg var Strømstad nominert i samme kategori mens Kirsten Weltzin, Al Gurdon, Audun Stjern, Bonsak Schieldrop og Trond Olav Erga var nominert i klassen beste scenografi/lysdesign.
Semifinale 1
Den første semifinalen ble arrangert tirsdag 25. mai 2010. 17 land deltok, og de ti beste kvalifiserte seg for finalen. De forhåndskvalifiserte landene Frankrike, Spania og Tyskland kunne stemme i denne semifinalen. Land markert med rosa bakgrunn, kvalifiserte seg i til finalen.
Semifinale 2
Den andre semifinalen ble arrangert torsdag 27. mai 2010. 17 land deltok, og de ti beste kvalifiserte seg for finalen. De forhåndskvalifiserte landene Norge og Storbritannia kunne stemme i denne semifinalen. Land markert med rosa bakgrunn, kvalifiserte seg i til finalen.
Finale
Finalen ble arrangert lørdag 29. mai 2010. 25 land deltok: «de fire store» (Frankrike, Storbritannia, Spania og Tyskland), vertslandet Norge og totalt 20 land fra de to semifinalene. Under er det offisielle resultatet med vinner markert med gult og plassering i finalen i neste siste kolonne.
Semifinale 1
I den første semifinalen brukte ett land kun jury, siden det ikke kom inn nok telefonstemmer etter det EBU krever. Det er ikke kjent hvilket land dette dreier seg om. EBU offentliggjorde de samlede jury- og seerstemmene i juni 2010. Det detaljerte resultatet for hvert enkelt land ble ikke offentliggjort.
12 poeng i semifinale 1
Under er en oversikt over 12-poeng avgitt i semfinale 1:
Semifinale 2
EBU offentliggjorde de samlede jury- og seerstemmene i juni 2010. Det detaljerte resultatet for hvert enkelt land ble ikke offentliggjort.
12 poeng i semifinale 2
Under er en oversikt over 12-poeng avgitt i semfinale 2:
Finalen
EBU offentliggjorde de samlede jury- og seerstemmene i juni 2010. I motsetning til i 2009 ble ikke det detaljerte resultatet for hvert enkelt land offentliggjort. Poenggivende land er organisert i samme rekkefølge som landene stemte i under finalen.
12 poeng i finalen
Under er en oversikt over 12-poeng avgitt i finalen:
Kommentatorer og poengopplesere
Landene som kringkastet finalen, hadde kommentatorer som formidlet informasjon og hendelser direkte til seerne hjemme. Under er en alfabetisk oversikt over kommentatorer, dirigenter og poengopplesere under Eurovision Song Contest 2010:
Marcel Bezençon Awards
Marcel Bezençon Awards ble først delt ut under Eurovision Song Contest 2002 og er en utmerkelse til de beste sangene i finalen. Prisen ble innstiftet av Christer Björkman og Richard Herrey. Utmerkelsen er oppkalt etter konkurransens skaper, Marcel Bezençon, og deles ut i tre kategorier: presseprisen, artistprisen og låtkskriverprisen. Prisene ble offentliggjort like etter finalen.
OGAE
Organisation Générale des Amateurs de l'Eurovision (forkortet OGAE), stiftet i 1984, er et internasjonalt nettverk av over 40 Grand Prix-klubber. Hvert år i forkant av konkurransen holder de ulike klubbene avstemning over det aktuelle årets bidrag. Hver klubb sender deretter inn sin topp ti-liste med poeng 1–8, 10 og 12 til OGAE. Under er den endelige topp fem-listen:
Barbara Dex Award
Barbara Dex Award er en uoffisiell og humoristisk fan-pris som deles ut av det belgiske nettstedet songfestival.be. Utmerkelsen tildeles den verst kledde artisten, ut fra stemmene til fans og besøkende på siden. Prisen er oppkalt etter den belgiske artisten Barbara Dex, som i et egensydd plagg kom på sisteplass i 1993. Under er vinneren som ble stemt frem av fansen i 2010:
Avbilding (matematikk)
Avbilding er et begrep benyttet i matematikk. Det er gitt en avbilding av en mengde A inn i en mengde B dersom det er gitt en forskrift som lar hvert element i A svare til et bestemt element i B. Istedenfor begrepet avbilding benytter man også funksjon eller transformasjon.
Marianne Elstad Olsen
Marianne Elstad Olsen (født 23. april 1967 i Lofoten, oppvokst og bosatt i Stavern) er en norsk sanger, kjent under artistnavnet Ann Tayler.
Melodi Grand Prix
Olsen ble oppdaget av Arne Bendiksen i 1984 og utga promotionsingelen «Jeg gir meg aldri»/«Fuel to the Flame» (AB Records AB 007) samme år. I 1995 kom hun på tiendeplass i den norske finalen i Melodi Grand Prix med sangen «Kan ikke du?». Olsen kom på femteplass i den norske finalen i Melodi Grand Prix 1997 med sangen «Min egen superstar».
Farmen
Hun ble kjent etter å deltatt i den første runden av reality-tv-serien Farmen på TV 2 i 2001. Samme år utga hun platen Come on, innen sjangeren countrypop med referanser til amerikanske artister som Shania Twain og Dixie Chicks. Uten å få særskilt presseomtale solgte den til gull, og endte med 22 000 eksemplarer solgte.
Plateutgivelser
Olsens oppfølger var Home to Louisiana i 2003, og i desember samme år ble On the Road Again utgitt – den første i en rekke hvor Olsen tolket kjente countrylåter. Hun sang duett med Rune Rudberg på hans album Gone Country i 2004. Hun skriver mye av musikken sin selv og har også skrevet sanger til andre artister som Lasse Stefanz, Bo Göran Svensson, Rune Rudberg og The Boots Band.
I september 2008 utga hun sitt fjerde album, Let Your Momma Go hvor hun har skrevet 12 av i alt 13 låter. Kompet er spilt inn i Omnisound Studios i Nashville. Elstad Olsen selger en god del i Belgia, Frankrike og Canada.
Nikolaj Kalasjnikov
Nikolaj Fjodorovitsj Kalasjnikov (russisk: Николай Фёдорович Калашников; født 11. oktober 1940) var en sovjetisk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo. Kalasjnikov vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det sovjetiske laget som kom på tredjeplass i vannpoloturneringen bak Ungarn og Italia. Kalasjnikov spilte alle seks kampene i turneringen og scoret to mål.
Fri som en vind (sang)
«Fri som en vind» er en er en norsk sang som ble skrevet av Øystein Sunde, og utgitt februar 1974 på Sundes musikkalbum Ikke bare tyll.
Tekstens jeg er en mann som foreløpig ikke føler for å binde seg til noen dame, men heller være fri og frank. Tekstmessig har «Fri som en vind» sporadiske fellestrekk med «Freeborn Man» som ble utgitt på B-siden av singlen «Louise» med Keith Allison i februar 1967 (Et år senere ga både Glen Campbell og Jerry Reed ut hver sine coverversjoner av «Freeborn Man»).
Melodien har en del fellestrekk med «That's All Right» som ble komponert og gitt ut av Arthur Crudup i 1946. (senere en hit med Elvis Presley).
Tekst og noter til «Fri som en vind» ble publisert i noteboka Kjekt å ha–1 i 1990.
22. september 1973 sendte NRK programmet Bridge, bratsj, fille-bom-bom-bom. «Fri som en vind» var en av sangene som ble fremført. Sunde spilte ikke gitar selv, men sang etter komp fra musikere; deriblant Freddy Lindquist på sologitar.
Madras Presidency
Madras Presidency), eller Presidency of Fort St. George), også Madras Province, var en forvaltningsenhet i Britisk India. Hovedstaden var Madras (det senere Chennai). På det største dekket Madras Presidency det meste av Sør-India. I forhold til delstatsgrensene av 2021 dekket Madras Presidency det som er Tamil Nadu, store deler av Andhra Pradesh og den nordlige del av Kerala. Dessuten omfattet det mindre deler av det senere Odisha, Karnataka, Telangana og hele unionsterritoriet Lakshadweep.
Madras Presidency var ved siden av Bombay Presidency og Bengal Presidency en av de tre opprinnelige forvaltningsenheter for det britiske Ostindiske kompani. Det ble styrt fra Fort St. George i Madras. Dette fortet ble anlagt i 1640. Madras var imidlertid ikke året rundt der administrasjonen oppholdt seg. Den var vinterhovedsetet, sommerhovedstaden var Ootacamund (også kalt Ooty).
Til å begynne med hadde Ostindiakompaniet bare enkelte støttepunkter langs kystene. Men som følge av de karnatiske kriger og av Mysore-krigene i andre halvdel av 1700-tallet fikk det overherredømme over store deler av det indre av Deccanhalvøya.
Øya Ceylon var del av Madras Presidency fra 1793 til 1798, da den ble gjort til britisk kronkoloni.
I 1858 ble Madras Presidency likesom de to andre direkte underlagt den britiske krone.
I 1822 hadde man gjennomført den første folketellingen i Madras Presidency: Resultatet var et folketall på 13.476.923. Ved den siste folketellingen i Britisk India, i 1941, var dette steget til 49.341.810.
Ved folketellingen i 1871 var det 14.715.000 som talte tamilsk, 11.610.000 telugutalende, 2.324.000 malayalamtalende, 1.699.000 talte kanaresisk eller kannada, 640.000 talte språket oriya og 29.400 talte tulu.
Etter Indias uavhengighet ble Madras Presidency omvandlet til delstaten Madras. I 1953 ble en nordlig del avdelt ble forbundsstaten Andhra. Det gjenværende av delstaten Madras ble i 1956 omordnet slik at den fulgte den tamilske språkgrensen, og ble til Tamil Nadu.
Hellige Olavs kapell
Hellige Olavs kapell er et russisk ortodoks kirkebygg på Stiklestad i Verdal kommune i Trøndelag. Kapellet er et ombygget laftet stabbur fra Folldal bygget på midten av 1700-tallet.
Det ble innviet som ortodoks kapell av biskop Hilarion Alfeyev i 2003 i Folldal og flyttet til Stiklestad i 2013. Det ble viet på nytt 16. oktober 2014 i anledning tusenårsfeiringen for St. Olavs dåp i Rouen. Kapellet tilhører Hellige Olga russiske ortodokse menighet i Oslo.
Albert Henderson
Albert Percy Henderson (født 29. august 1881 i Ontario, død 20. august 1947 i Los Angeles) var en canadisk fotballspiller som deltok i de olympiske lekene i St. Louis i 1904.
Henderson ble olympisk mester i fotball under OL 1904 i St. Louis. Han var med på det canadiske laget Galt Football Club som vant fotballturneringen. De vant begge sine kamper komfortabelt med 7-0 og 4-0. Henderson spilte kun i den ene kampen og scoret ett mål.
MS «Seohae»
MS «Seohae» (koreansk: 서해 페리호; Hanja: 西海 페리 號) var en sørkoreansk ferje på 110 bruttotonn og med en kapasitet på 221 passasjerer.
10. oktober 1993 var været i Gulehavet, nær Wido, Buan, Nord-Jeolla-provinsen, dårlig med vind på 10 til 14 meter per sekund og bølgehøyde på 2 til 3 meter. MS Seohae var overlastet og hadde 362 personer om bord (355 passasjerer og 7 mannskap), det var 141 personer mer enn tillatt.
Fergen sank og 292 av de 362 passasjerene og mannskapet om bord omkom, kun 70 ble reddet.
Overlast var en faktor for forliset, en annen var et 1 cm tykt tau som ble funnet viklet rundt begge propellakslene.
Albert Johnson
Albert Johnson (født 30. november 1879 i Ontario, død ?) var en canadisk fotballspiller som deltok i de olympiske lekene i St. Louis i 1904.
Johnson ble olympisk mester i fotball under OL 1904 i St. Louis. Han var med på det canadiske laget Galt Football Club som vant fotballturneringen. De vant begge sine kamper komfortabelt med 7-0 og 4-0. Johnson, som var midtbanespiller, spilte begge kampene.
Oljefelt
Et oljefelt er et område på landjorda eller på havet der det finnes en eller flere oljeforekomster i berggrunnen som er teknisk og økonomisk drivverdige. Når feltet er satt i produksjon vil det inneholde installasjoner for utvinning av gass og olje, slik som en oljerigg.
Ifølge Oljedirektoratets definisjon skal det for et felt foreligge en beslutning om utbygging og en myndighetsgodkjent plan for utbygging og drift. Så lenge en slik plan ikke foreligger, så er petroleumsforekomsten teknisk sett ikke et felt, men et funn eller en samling av funn. Et funn defineres som en eller flere petroleumsforekomster, alle knyttet til en og samme brønn, der det ved logging, testing eller prøvetaking er sannsynliggjort at det forekommer bevegelige hydrokarboner.
For å utvinne oljen må det bores brønner, og deretter må oljen pumpes opp av reservoaret. Da et oljefelt kan ha stor utstrekning, vil det ofte være nødvendig å bore mange brønner for å få opp oljen. I mange tilfeller vil det også finnes naturgass i tilknytning til oljefeltene.
Det finnes mer enn 40 000 oljefelt i verden, både på land og til havs. Det største oljefeltet i verden er Ghawar i Saudi-Arabia, et kalksteinsreservoar. Som en god nummer to er Burganfeltet i Kuwait, som er et sandsteinsreservoar. Begge disse to feltene er onshore, og hvert felt inneholder om lag 60 milliarder fat med olje. Det største offshore-feltet er Safaniya, også det i Saudi-Arabia. Det største oljefeltet på norsk sokkel er Statfjord.
I moderne tid har påviste reserver av olje vært en utløsende faktor for flere geopolitiske konflikter.
Euscorpius arikani
Euscorpius arikani er en art av skorpioner.
Utseende
Nokså små (gjerne 30–50 mm), middels kraftige skorpioner med kraftige pedipalper (klør). Kroppen er temmelig jevnbred, halen kort og tynn med et temmelig slankt broddsegment (dermed også små giftkjertler).
Levevis
Disse skorpionene finnes gjerne i tørre, åpne områder, for eksempel maquis.
Utbredelse
Arten finnes i familien Euscorpiidae som er den artsrikeste skorpiongruppen i Europa, der det er funnet 14 arter i denne slekten. Arten finnes i Tyrkia.
Srđan Urošević
Srđan Urošević (født 30. april 1984 i Beograd) er en serbisk fotballspiller som spiller for den slovakiske klubben MSK Zilina. Han debuterte for Obilić i 2001 før han gikk videre til FK Bežanija i 2005 og FK Zemun i 2007. Urošević har også tidligere spilt for Hamarkameratene.
Hamarkameratene
Urošević var regnet som en av de mest lovende talentene i Serbia og ble hentet til Hamarklubben av sportssjef Lars Tjærnås fra den iranske klubben Esteghlal foran 2008–sesongen. Han regnes for å være en duellspiller med en utpreget fysisk spillestil, men i HamKam slet han med å få spilletid av trener Arne Erlandsen.
Srđan Urošević og hans daværende albanske lagkamerat Sebino Plaku fikk for øvrig kritikk av talentspeider Tor-Kristian Karlsen i september 2008, hvor de samtidig ble stemplet som verstingsigneringer i Tippeligaen 2008. Urošević ble løslatt fra kontrakten sammen med flere andre spiller etter at klubben rykket ned til andredivisjon høsten 2009.
Hadelandsdialekt
Hadelandsdialekt er ei norsk dialekt som snakkes i distriktet Hadeland, et landskap som utgjøres av kommunene Gran i Innlandet og Lunner og Jevnaker i Viken.
Pakkeradio
Pakkeradio er en fellesbetegnelse for flere typer dataoverføring, og betyr som regel at informasjon sendes i «pakker» med en gitt lengde, adressert til en spesifikk mottaker via et relevant medium, eksempelvis radiosignaler, kabler o.l.
Hadelandsdialekt
Fonologi
Hadelandsk har opprinnelig ganske store forskjeller i uttale i forhold til bokmål. Internt i de tre kommunene og de mange bygdene er det også store forskjeller.
Vanlige østlandsdialekttrekk finnes i hadelandsk, som jamning, tjukk l i både gammelnorsk rð og l. Mens opplandsdialekttrekk er i pronomene je for "jeg", hænn for "han", hu for "hun", dekk for "dere" i objekt-form, domm (o som i stor) for "de", og denna for "denne".
Den gammelnorske "hv" gått over til "gv", som i dialekter i Numedal og Øst-Telemark. I Jevnaker by og Bjoneroa, derimot, er formen "v" og "kv", respektivt. Denne formen er på vei til å dø ut, og verningen av denne formen ønskes av språkforsker Jens Saxe Huseby.