cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Baudotkode
Murraykode CCITT-2
I 1901 ble Baudotkoden modifisert av Donald Murray (1865 – 1945), påvirket av hans utvikling av et skrivemaskin-lignende tastatur. Siden det ikke lenger var noen direkte samsvar mellom operatørens håndbevegelser og bit'ene som ble overført, så var det ikke lenger nødvendig å arrangere koden på en slik måte operatøren ikke ble lett utmattet. Murray kunne heller fokusere på å lage koden slik at slitasjen på maskineriet ble minst mulig, ved å la de mest brukte tegnene ha minst mulig behov for å slå hull i papirremsene.
Murraykoden introduserte også det som senere ble kjent som foramt-effektorer, eller kontrolltegn, slik som CR (vognretur) og LF (linjeskift) kodene. Noen få av Baudots koder ble flyttet til posisjoner hvor de har blitt liggendes siden, slik som NULL eller BLANK og DEL koden. NULL/BLANK ble brukt som en tomgangskode når ingen meldinger ble sendt.
Murraysystemet brukte en tastatur-perforator, som tillot en operatør å lage hull i en papirremse, og en remse-sender som ble brukt til å sende en melding fra papirremsen med hull. På den mottakende siden ble en skrivemekanisme brukt for å skrive på en papirremse, og en re-performator kunne brukes for å lage en perforert papirremse som kopi av meldingen.
Western Union
Murrays kode ble brukt av Western Union fram til 1950-tallet, med noen endringer som blant annet involverte å fjerne noen tegn samt tilføye enkelte kontrolltegn. Et tegn for mellomrom, et tegn, BEL, for å gi mottakeren et hørbart varselsignal, og WRU (Who aRe yoU - hvem er du) -koden ble introdusert. Sistnevnte kode sørget for at mottakermaskinen sendte en identifikasjonskode tilbake til senderen.
ITA2
Rundt 1930, ble International Telegraphy Alphabet No. 2 (ITA2) introdusert av CCITT (nå ITU) som en internasjonal standard, basert på koden som ble brukt av Western Union, med noen få endringer. USA standardiserte på en versjon av ITA2 som ble kalt American Teletypewriter code (USTTY), som var basis for 5-bit teletype-koder frem til 7-bit ASCII debuterte i 1963.
ITA2 er fremdeles i bruk i noen typer teksttelefoner for døve og i noen amatørradio-applikasjoner som radioteletype ("RTTY"), og blir ofte feilaktig referert til som «Baudotkode», da den er betraktelig forskjellig fra Baudots originale kode. Baudots opprinnelige kode ble utviklet for å bli sendt fra et manuelt tastatur, og det ble aldri utviklet noe teleprinterutstyr som brukte den opprinnelige formen.
Detaljer
Denne tabellen forutsetter at området kalt «1» av Baudot og Murray er til høyre, og minst signifikant. Den reelle rekkefølgen under overføringen varierte avhengig av produsent.
I ITA2 blir tegn uttrykt som fem bits. ITA2 bruker to kode-subsett, «letter shift» (LTRS) og «figure shift» (FIGS). FIGS-tegnet (11011) signaliserer at påfølgende kode skal tolkes i FIGS settet, inntil det blir resatt av LTRS (11111) tegnet. «ENQuiry» vil trigge den andre maskinens tilbakesvar, da det betyr «Hvem er du?».
OBS: Den binære konverteringen av kodepunktene er ofte vist i motsatt rekkefølge, (antageligvis) avhengig av fra hvilken side du ser på papirremsen. Merk videre at kontrolltegnene ble valgt slik at de enten var symmetriske eller i brukbare par slik at om man satt inn en papirremse opp-ned, så skapte det ikke problemer med utstyret og man kunne derfor dechiffrere utskriften uten problemer. Av den grunn er FIGS (11011), LTRS (11111) og mellomrom (00100) synmmetriske og umulige å forbytte, mens CR (01000) og LF (00010), som oftest brukt parvis, ville resultere i det samme ved en utskrift selv om pairremsen ble satt inn feil vei. LTRS kunne også brukes til å skrive over tegn som skulle slettes (på samme måte som DEL i 7-bits ASCII).
Sekvensen RYRYRY... brukes ofte i testmeldinger og ved starten av hver transmisjon. Siden R er 01010 og Y er 10101, så vil denne sekvensen stresse mange av de mekaniske komponentene i en teleprinter til det ytterste. I tillegg så ble finjustering av mottakeren i sin tid gjort ved å bruke to fargede lys (ett for hver tone), ved at når sekvensen RYRYRY... produserte 010101010101010101010101010101..., så glødet disse lysene like sterkt når justeringen var korrekt.
Implementering av Baudotkoden i De forente stater (USA) kan ha forskjeller i bruken av ENQ, + og f, g og h på FIGS laget. Tabellen som er vist representerer den offisielle ITA2 koden.
Den russiske versjonen av Baudotkoden (MKT-2) brukte tre skift-moduser. I tillegg til de to som brukes i ITA2, så blir Kyrilliske bokstaver modus aktivert ved å bruke tegnet (00000). Da antallet tegn i det Kyrilliske alfabetet er høyere enn i det latinske, så ble tegnene !, &, £ og BEL-tegnet utelatt og erstattet med kyrilliske tegn.
Maree Fish
Maree Beverley Fish (født 23. januar 1963), australsk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul.
Hamre prestegjeld
Hamre prestegjeld, inntil 1914 benevnt Hammer prestegjeld, var et prestegjeld tilhørende Osterøy prosti. Det omfattet sogn i tidligere Hamre kommune i Hordaland fylke, og hovedkirken var Hamre kirke.
Maree Fish
Fish ble olympisk mester i landhockey i OL 1988 i Seoul. Hun var med på det australske laget som vant landhockeyturneringen for damer foran Sør-Korea og Nederland. Australia vant semifinalen med 3-2 over Nederland og finalen over Sør-Korea med 2-0. Fish spilte én kamp i OL-turneringen.
Hamre prestegjeld
Historikk
Hamars sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Hamre prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden, og besto fra denne tiden av hovedsognet Hamre med Hosanger, Meland, Mo, Seim og Åsane annekssogn.
Hammer prestegjeld lå under rektoratet ved Bergen katedralskole 1638-1663 og 1704-1749. Ved kgl.res. av 5. desember 1749 ble det vidløftige Hammer prestegjeld delt i to ved at Hosanger sogn ble skilt ut som eget sognekall, med Mo og Seim som annekssogn. Etter en grenseoppmåling i årene 1776-89 som skulle fastslå hvor Bergen bys grenser skulle gå, ble hele Sandviken skilt ut fra Hammer, og dannet Korskirken landsogn.
Hammer prestegjeld dannet grunnlaget for Hammer formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.
Aasene ble eget annekssogn 1871 etter å ha vært kapellsogn tidligere. Ved kronprinsreg.res. av 20. april 1956 ble Åsane skilt ut som eget sognekall. Hosanger prestegjeld ble oppløst ved kgl.res. av 30. september 1966, da Eksingedal sogn ble overført til Bruvik prestegjeld, Mo sogn gikk til det nye Osterfjorden prestegjeld, den delen som lå i Lindås kommune ble overført til Vike sogn lagt til Osterfjorden, mens de øvrige deler gikk tilbake til Hamre prestegjeld, gjeldende fra 1. januar 1967.
Hamre prestegjeld ble avviklet 1. januar 1975, ved at Hamre og Hosanger sogn ble overført til Osterøy prestegjeld.
Slaktekylling
Slaktekyllinger er tamhøns som holdes i gårdsbruk i den hensikt å bli avlivet for konsum. Kyllingkjøtt kommer fra kyllinger som er avlet for å vokse raskt og ha mye kjøtt på kroppen, og kalles slaktekyllinger. Internasjonalt er slaktekyllinger kjent som broilere. Ross 308 og Cobb 500 er to hurtigvoksende kyllinghybrider (en krysning av to raser som står hverandre nær), som har blitt avlet for å vokse med ekstrem fart, og bruke så lite fôr som mulig for å være så kosteffektive som mulig. Disse to kyllinghybridene er også de to mest brukte i verden, og eies henholdsvis av de internasjonale selskapene Aviagen og Cobb-Vantress (Tyson Foods).
Til sammenligning er verpehøns kyllinger som har blitt avlet for å legge så mange og store egg som mulig.
Produksjon i Norge
Konvensjonell produksjon står for mesteparten av norsk produksjon av kyllingkjøtt, og her følger produsentene og bøndene for det meste lovens minstekrav. I denne produksjonen er det vanlig å ha 15,000 til 30,000 slaktekyllinger i samme lokale til samme tid, og det kan i løpet av ett år bli levert 280,000. I henhold til norsk lov kan produsenter ha opptil 36 kilo levende vekt per kvadratmeter, som blir omtrent 18 kyllinger av typen Ross 308 per kvadratmeter. Som regel blir kyllingene slaktet fra de er 29 til 35 dager gamle, med en slaktevekt på ca. 1,0 til 1,5 kg.
European Chicken Commitment (ECC) er en internasjonal kyllingvelferds-standarden som styrer storskalaproduksjon i Norge. Produsenten Norsk Kylling sto i 2021 for cirka 20 % av markedet for denne type produksjon. Kravene i denne produksjonen er maks 30 kilo levende vekt per kvadratmeter, og kun sakterevoksende (mediumsvoksende) kyllinger skal bli brukt. Ranger Gold og Hubbard JA787 er to eksempler på typer som blir brukt i Norge. Det stilles også krav til lys, miljøinnredning og slaktemetoden.
Økologisk produksjon i Norge styres av Debio, som stiller krav til produksjonen for at produktet skal kunne merkes som økologisk. Normalen er at sakterevoksende kyllingraser blir brukt, men om hurtigvoksende raser som for eksempel Ross 308 blir brukt, stilles det krav til at minstealderen er 81 dager for slaktekyllingen. 21 kilo per levende vekt er maksimum i produksjonen. Kyllingene skal ha utemuligheter, og det stilles noen krav til transport og fôr.
Dyrevernmerket er er en merkeordning for dyrevelferd utviklet og utgitt av dyrevernorganisasjonen Dyrevernalliansen. I denne produksjonen er det et krav om at kyllingrasen skal være sakterevoksende, kyllingene skal ha vinterhage og luftegård, maksimum 25 kilo levende vekt per kvadratmeter, maksimum 4 timers kjøretid til slakteriet og det er ikke tillat med strømbad. Det er også mindre krav om miljøet til kyllingene og fôret.
I 2020 ble det drept og slaktet over 70 millioner slaktekyllinger i Norge, som tilsvarer cirka 100,000 tonn kyllingkjøtt. Norge eksporterer ikke betydelige mengder kyllingkjøtt på grunn av høye priser, og importerer svært lite.
Slakt
I Norge blir over 95% av alle slaktekyllinger bedøvet med gass, og resterende blir som oftest senket i et elektrisk strømbad mens de henger opp ned.
Avl, besteforeldre- og foreldredyr
Det finnes ingen kommersiell avl av slaktekyllinger i Norge, og alle dyr som blir avlet her kommer fra store internasjonale selskaper. I Norge brukes først og fremst kyllingrasen Ross 308 som har blitt selektivt avlet av selskapet Aviagen i Skottland for sin ekstreme vekst og kosteffektivitet. Der blir to forskjellige kyllingtyper krysset for å få besteforeldrene til kyllingene som selges i butikker. Besteforeldedyrene blir transportert til Norge som egg, der de klekkes og legger foredredyrene til kyllingene som blir produsert i Norge.
Slaktekyllinger og dyrevelferd
Forholdene for slaktekyllinger har ofte blitt kritisert av dyrevernorganisasjoner som noen av de verste i landbruket. Kyllingkjøtt er ofte ansett som den mest effektive kjøttproduksjonen, ettersom kyllingene bruker minst fôr per kilo kjøtt. Det er denne intensive produksjonen som blir kritisert av dyrevernorganisasjonene.
En hurtigvoksende kylling som Ross 308, den mest brukt kyllinghybriden i Norge, vokser fra 50 gram til over to kilo på 35 dager. I Norge har det en studie vist at over ni av ti kyllinger av denne typen ikke kan gå normalt, og at 19 prosent har alvorlige gangvansker som i flere tilfeller fører til at fuglene sulter og tørster i hjel. Andre studier har vist at hurtigvoksende kyllinger har dårligere dyrevelferd enn sakterevoksende kyllinger. Noen av problemene hurtigvoksende kyllinger kan lide av er gangvansker, pusteproblemer, organ- og hjertesvikt, sviskader på bein og ascites. Dyrevernorganisasjonen Anima har omtalt hurtigvoksende kyllinger som «turbokyllinger» på grunn av disse problemene og deres ekstreme vekst.
Sakterevoksende kyllinger
I moderne tid har et større fokus på dyrevelferd ført til flere hybrider. Sakterevoksende kyllinger er kyllinger som har litt lavere tilvekst enn hurtigvoksende kyllinger. I Norge har hybridene Ranger Gold og Hubbard JA787 begynt å få betydning.
I økologisk produksjon blir ofte hybriden Ranger Gold brukt i Norge, ettersom hurtigvoksende kyllinger ikke egner seg i økologisk produksjon.
Historie og utvikling fra 1920-tallet
Slaktekyllinger ble først en kommersiell industri i USA på 1920-tallet, til dette punket hadde kyllingkjøtt vært et biprodukt av eggindustrien. Da var det vanlig at enkeltbønder hadde flokker i størrelser på ikke mer enn 200 fugler, men i dag er det vanlig at flokkene er på mange titusener i USA.
På 1940-tallet ble det holdt konkurranse om å utvikle "morgendagens kylling" kalt "Chicken of tomorrow", som ble organisert av USDA og hadde støtten til alle store fjørfe og egg produsenter i landet. Målet for konkurransen var å avle frem en kylling med store bryster som en kalkun har, og ble beskrevet slik i en avis: "En fugl som er tykk nok for hele familien - en kylling med brystkjøtt så tykt at du kan skjære den i biffer, med vinger som inneholder et minimum av bein begravd i et lag med saftig mørkt kjøtt, alt koster mindre i stedet for mer."
Det ble holdt flere slike konkurranser, med i den første nasjonale som ble holdt i 1948 vant Charles Vantress fra California. Han hadde avlet en rød-fjørete hybrid ut av kyllingrasen "New Hampshire". Tre år senere i 1951 ble konkurransen igjen holdt hvor Arbor Acres White Rocks vant i rennase kategorien, som senere ble krysset med den mørk fjærede "Red Cornish" for å bli Arbor Acre-rasen som kom til å dominere den genetiske bestanden av kylling over hele verden.
Tiår senere rundt 1980-tallet ble Arbor Acres kjøpt av Aviagen, som nå selger hovedsakelig tre typer kyllinger - Arbor Acres, Hubbard, Ross og Indian River i over 130 land verden over. Aviagen er i dagen bedriften som dominerer kylling avl markedet verden over. Cobb-Vantress som er den andre dominerende innen kylling-avl selger i dag rasene Cobb, Avian, Sasso og Hybro.
Industri statistikk
I 2017 var verdens produksjon av kyllingkjøtt 109.056.179 tonn. De største produsentene var:
Paul Kohlhoff
Paul Kohlhoff (født 26. juni 1995) er en tysk seiler.
Han representerte Tyskland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 13 i nacra 17.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok han bronse i nacra 17.
Carolina Werner
Carolina Werner (født 2. mars 1994) er en tysk seiler.
Hun representerte Tyskland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 13 i 49erFX.
Kontanthjælp
Kontanthjælp er en trygdeytelse som utbetales til borgere i Danmark som ikke kan forsørge seg selv og/eller sin familie. Kontanthjælp er prinsipielt en universell rettighet for alle borgere som oppfyller noen lovbestemte kriterier. Disse kriteriene er undergått løpende endringer, senest ved lovendring i februar 2012, da starthjælp og andre såkalte fattigdomsytelser ble avskaffet.
Kriterier for tildeling av kontanthjælp
Kontanthjælp er en ytelse for borgere som ekstraordinært ikke kan forsørge seg selv på grunn av en inntruffen sosial begivenhet (for eksempel etter partnerens dødsfall eller i forbindelse med skilsmisse, separasjon, barsel, arbeidsløshet eller langvarig sykdom). Man skal være tilmeldt et jobcenter for å kunne få kontanthjælp, liksom man må motta de jobbtilbud og aktiveringsprosjekter som kommer. Gjør man ikke det, mister man retten til kontanthjælp. Man kan heller ikke motta kontanthjælp hvis man har inntekter eller formue som kan dekke forsørgelsesbehovet. Formue er for eksempel penger og verdier som lett kan omsettes til penger – også eiendom, biler og sommerhus anses som formue. For enslige må ens formue ikke være over 10 000 kroner og for ektefeller er beløpet på over 20 000 kroner. Man må dessuten ha bodd i Danmark i syv av åtte år og hatt ordinært arbeide i 2½ år av de åtte årene (gjelder ikke EU-borgere). Reglene for å få kontanthjælp står i lovningen.
Utlendinger fra land utenfor EU/EØS kan få kontanthjælp hvis de oppholder seg lovlig i Danmark og likeledes oppfylder en rekke betingelser. Herutover beror adgangen til kontanthjælp for utlendinger på en individuell vurdering. Som utgangspunkt kan utlendinger motta kontanthjælp hvis de ikke kan forsørge seg selv, har lovlig opphold i Danmark, er tilmeldt som arbeidsledig i det lokale jobcenter og benytter seg av de aktiveringstilbud som tilbys.
Satser
Ytelsen som utbetales månedlig er skattepliktig og beregnes ut fra alder og forsørgelsesplikt. Foreldre med hjemmeboende barn får mere enn personer uten barn. Laveste kontanthjælpssats er 3 265 kroner til hjemmeboende under 25 år som ikke har forsøgerplikt. For uteboende under 25 år er satsen 6 767 kroner og for personer over 25 år er satsen 10 500 kroner (tall for 2013). Det høyest mulige beløp er 13 952 kroner som tildeles borgere med forsøgelsesplikt (2013).
El Cumbanchero
«El Cumbanchero» er en instrumental som ble skrevet av Rafael Hernández Marín fra Puerto Rico. Originalen til Marga Llergo & Antonio Escobar ble utgitt i 1946.
Chet Atkins har gitt ut to versjoner på følgende album:
«El Commanchero» med Øystein Sunde
Øystein Sunde ga ut en norsk coverversjon med tittelen «El Commanchero» i september 1981 på Sundes musikkalbum Barkebille boogie. Den ble også utgitt som B-side til singlen ''Liten og grønn.
Metopa aequicornis
Metopa aequicornis  er en art av slekten Metopa som er en av de mange slektene av krepsdyr i Stenothoidae-familien, som i sin tur er plassert direkte (Incertae sedis) i den relativt store og artsrike underordenen Gammaridea av amfipoder. Gruppen består av bentiske bunndyr med relativt sett stor bevegelsesradius og små øyne, sammenliknet med de planktonisk frittsvevende og mer storøyde Hyperiidea-artene.
Gruppen ble første gang beskrevet av den norske havforskeren Jonas Axel Boeck i 1871.
Golden League (håndball)
Golden League var en firenasjoners håndballturnering for menn og kvinner, som ble arrangert fra 2012 til 2022 på initiativ fra det danske, franske og norske håndballforbundet. Turneringen foregikk over tre runder som hver fant sted i ett av de tre vertslandene; Danmark, Frankrike og Norge.
Hosanger prestegjeld
Hosanger prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Osterøy prosti. Det omfattet sogn i Alver og Osterøy kommuner i Hordaland fylke, og hovedkirken var Hosanger kirke.
Golden League (håndball)
2012/13
Den første runden ble avholdt 5.–7. oktober 2012 i Aarhus i Danmark, og ble vunnet av Danmark.
Den andre runden ble avholdt 23.–25. november 2012 i Bergen i Norge, og ble vunnet av Frankrike.
Hosanger prestegjeld
Historikk
Hosangr sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Hosanger antas å være lagt under Hamre i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.
Golden League (håndball)
2012/13
Den tredje runden ble avholdt 20.–23. mars 2013 i Nantes i Frankrike, og ble vunnet av Norge.
Hosanger prestegjeld
Historikk
Ved kgl.res. av 5. desember 1749 ble det vidløftige Hammer prestegjeld delt i to ved at Hosanger sogn ble skilt ut som eget sognekall, med Mo og Seim som annekssogn.
Golden League (håndball)
2014/15
I den første runden var Brasil gjest, mens Serbia er gjest i den andre runden.
Den første runden ble avholdt 9.–12. oktober 2014 i Holstebro, Esbjerg og Aarhus i Danmark, og ble vunnet av Danmark.
Hosanger prestegjeld
Historikk
Hosanger prestegjeld dannet grunnlaget for Hosanger formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.
Golden League (håndball)
2014/15
Den andre runden blir avholdt 27.–30. november 2014 i Larvik og Oslo i Norge, og ble vunnet av Danmark.
Hosanger prestegjeld
Historikk
Ved kgl.res. av 13. november 1880 ble Eksingedalen sogn skilt ut fra Mo sogn og opprettet som eget kirkesogn, gjeldende fra 1. januar 1881. Ved kgl.res. av 22. november 1884 ble Hosanger prestegjeld delt ved at Seim sogn gikk til det nye Alversund prestegjeld, gjeldende fra 1. januar 1885.
Golden League (håndball)
2014/15
Den tredje runden ble avholdt 19.–22. mars 2015 i Dijon og Besançon i Frankrike, og ble vunnet av Frankrike.
2016/17
Russland var invitert som gjest i alle rundene.
Hosanger prestegjeld
Historikk
Hosanger prestegjeld ble oppløst ved kgl.res. av 30. september 1966, da Eksingedal sogn ble overført til Bruvik prestegjeld, Mo sogn gikk til Osterfjorden prestegjeld og de øvrige sogn gikk tilbake til Hamre prestegjeld, gjeldende fra 1. januar 1967.
Golden League (håndball)
2016/17
Den første runden ble avholdt 6.–9. oktober 2016 i Haderslev, Esbjerg og Horsens i Danmark, og ble vunnet av Norge.
Den tredje runden ble avholdt 16.–19. mars 2017 i Frankrike, og ble vunnet av Norge.
2018/19
I den første runden var Polen gjest, mens Ungarn var gjest i den andre og Romania i den tredje runden.
Den første runden ble avholdt 27.–30. september 2018 i Viborg, Aarhus og Horsens i Danmark, og ble vunnet av Norge.
Den andre runden ble avholdt 22.–25. november 2018 i Telenor Arena i Norge, og ble vunnet av Norge.
Den tredje runden ble avholdt 21.–24. mars 2019 i Clermont-Ferrand og Boulazac i Frankrike, og ble vunnet av Norge.
2020/21
I den første runden var Montenegro gjest, mens Tyskland skulle vært gjest i den andre. Hverken andre og tredje runde ble avholdt grunnet koronapandemien.
2022/23
I den første runden var Sveits gjest, mens Brasil blir gjest i den andre.
Den andre runden blir avholdt som Intersport Cup 27.–30. oktober 2022 i DNB Arena i Norge.
Den tredje runden blir avholdt i mars 2023 i Nederland.
2013/14
I den første runden var Kroatia gjest, mens Qatar var gjest i den andre og Slovenia i den tredje runden.
Den andre runden ble avholdt 4.-7. januar 2014 i Paris og Le Mans i Frankrike, og ble vunnet av Danmark.
Den andre runden ble avholdt 3.-6. april 2014 i Danmark, og ble vunnet av Frankrike.
2015/16
I den første runden var Island gjest, mens Qatar var gjest i den andre. Den tredje runden skulle blitt avholdt i Danmark, men ble ikke arrangert.
Den første runden ble avholdt 5.-8. november 2015 i Bærum i Norge, og ble vunnet av Danmark.
Frankrike taper tre strake kamper for første gang siden Håndball-EM 2004.
Den andre runden ble avholdt 7.-10. januar 2016 i Rouen og Paris i Frankrike, og ble vunnet av Frankrike.
2017/18
I den første runden var Polen gjest, mens Egypt var gjest i den andre og Island i den tredje runden.
Den første runden ble avholdt 26.–29. oktober 2017 i Brøndby, Aarhus og Herning i Danmark, og ble vunnet av Danmark.
Fljótsdalur
thumb|right|Fljótsdalur Fljótsdalur er en dal øst på Island. Det ligger et gammelt gjestgiveri her. Den er blitt formet av elven med samme navn. Innsjøen Lagarfljót og tettstedet Egilsstaðir ligger i dalen.
Golden League (håndball)
2017/18
Den andre runden ble avholdt 4.–7. januar 2018 i Rouen og Paris i Frankrike, og ble vunnet av Frankrike.
Den tredje runden ble avholdt 5.–8. april 2018 i Sotra Arena på Sotra i Norge, og ble vunnet av Frankrike.
2019/20
I den første runden var Spania gjest, mens Serbia var gjest i den andre. Den tredje runden skulle blitt avholdt i Norge som Gjensidige Cup i 2020, men ble ikke avholdt grunnet koronapandemien.
Den første runden ble avholdt i Danmark, for første gang i cupformat med kamper 24. og 26. oktober 2019 i henholdsvis Aarhus og Aalborg, og ble vunnet av Frankrike.
Den andre runden ble avholdt i Frankrike, med kamper 3. og 5. januar 2020 i henholdsvis Metz og Paris, og ble vunnet av Frankrike.
2021/22
I den første runden var Nederland gjest, mens Spania var gjest under tredje runde. Den andre runden skulle blitt avholdt i Frankrike i januar 2021, men ble ikke avholdt grunnet koronapandemien.
Den første runden ble avholdt 4.–7. november 2021 i Trondheim Spektrum i Norge, men det ble kun spilt fem kamper ettersom Frankrike ikke ville spille tre kamper på fire dager.
Den tredje runden ble avholdt 17.–20. mars 2022 i Aalborg, Herning og Aarhus i Danmark.
Eric García Martret
Eric García Martret (født 9. januar 2001) er en spansk fotballspiller som spiller for den spanske klubben FC Barcelona.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Sharon Buchanan
Sharon Lee Buchanan (født Patmore 12. mars 1963), australsk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles, 1988 i Seoul og 1992 i Barcelona. Buchanan ble en olympisk mester i landhockey under OL 1988 i Seoul. Hun var med på det australske laget som vant landhockeyturneringen for damer foran Sør-Korea og Nederland. Australia vant semifinalen med 3-2 over Nederland og finalen over Sør-Korea med 2-0. Buchanan spilte fem kamper og scoret to mål i OL-turneringen.
Peter Bloch
Peter Bloch (født 15. juli 1923, død 27. juni 1976) var en norsk friidrettsutøver som konkurrerte i sprintløp.
Han representerte Norge i Sommer-OL 1948, der han ble slått ut i heatene.
Fløttardag
Fløttardag, flyttedag eller faredag var i det gamle bondesamfunnet den dagen i året da gårdsarbeidere, tjenestefolk, husmenn og forpaktere kunne slutte i arbeidet eller bytte arbeidsplass. Flyttedagen var 14. april og 14. oktober, i henhold til Christian Vs Norske Lov fra 1687. Noen steder ble bare 14. april regnet som flyttedag, og noen steder var det lokal sedvane for andre datoer.
I Forpaktingslova fra 1965 er 14. april fremdeles regnet som dato for fratredelse av forpaktede gårdsbruk, hvis ikke annet er avtalt.
Flyttedagen er behandlet i skjønnlitteratur av blant annet Alf Prøysen.
Norsk Sameråd
Norsk Sameråd ble etablert i 1964 som et rådgivende organ for norske myndigheter i samiske spørsmål og saker. Rådet besto av 18 medlemmer oppnevnt etter forslag fra samiske organisasjoner. Rådet hadde en egen administrasjon lokalisert i Karasjok. Norsk Sameråd erstattet daværende Samisk råd for Finnmark.
Norsk Sameråd var rådgiver overfor statlig, fylkeskommunale og kommunale myndigheter. I 1975 ble rådet også øverste tilsynsmyndighet for nyopprettede Utviklingsfondet for de samiske bosettingsområdene, og rådet rapporterte årlig til Regjeringen om fondets aktivitet.
Samisk selvbestemmelse
Alta-konflikten ble foranledningen for å samordne og koordinere alle samiske saker fra 1980 i (daværende) Kommunal- og arbeidsdepartementet. Samtidig ble det besluttet at årsmeldingene fra Norsk Sameråd skulle legges fram for Stortinget, sammen med årsmeldingen fra Samisk Utviklingsfond. Norsk Sameråd fikk overført myndighet til fordele statlige midler til samiske organisasjoner, næringer og annet.
Metopa boeckii
Metopa boeckii  er en art av slekten Metopa som er en av de mange slektene av krepsdyr i Stenothoidae-familien, som i sin tur er plassert direkte (Incertae sedis) i den relativt store og artsrike underordenen Gammaridea av amfipoder. Gruppen består av bentiske bunndyr med relativt sett stor bevegelsesradius og små øyne, sammenliknet med de planktonisk frittsvevende og mer storøyde Hyperiidea-artene.
Gruppen ble første gang beskrevet av den norske havforskeren Jonas Axel Boeck i 1871.
Hordaland Venstre
Hordaland Venstre er partiet Venstres fylkesorganisasjon i Hordaland. Hordaland Venstre ledes fra 2018 av Åsta Årøen fra Bergen, med Geir Angeltveit som første nestleder og Bjørn Tore Sund som andre nestleder. Ved stortingsvalget 2017 fikk Hordaland Venstre ett mandat. Hordaland Venstre har tre medlemmer av Hordaland fylkesting og sitter i opposisjon.
Venstre har etter valget i 2015 en ordfører i Hordaland i Granvin kommune, og to byråder i Bergen. 44 representantene ble valgt inn i kommunestyrene for Venstre rundt om i fylket for perioden 2015-19.
Organisasjon
Fylkeslagets høyeste organ er årsmøtet, som avholdes innen utgangen av februar hvert år. Årsmøtet består av valgte delegater fra alle lokallagene i Rogaland, styret i fylkeslaget, representanter fra stortingsgruppen, fylkestingsgruppen, Hordaland Venstrekvinnelag og Hordaland Unge Venstre.
Fylkesstyret består av syv medlemmer, pluss en representant fra Hordaland Venstrekvinnelag og Hordaland Unge Venstre. I tillegg tiltrer leder av fylkestingsgruppen med tale- og forslagsrett, og stortingsrepresentanter fra Hordaland deltar som faste observatører med tale- og forslagsrett.
Stortingvalghistorikk
Liste over nåværende og tidligere stortingsrepresentanter (listen er ikke komplett)
Husnes prestegjeld
Husnes prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Sunnhordland prosti. Det omfattet sogn i Kvinnherad kommune i Hordaland fylke, og hovedkirken var Husnes kirke.
Husnes' sogn er nå en del av Kvinnherad kirkelige fellesråd, og underlagt Sunnhordland prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.
Historikk
Kaldrekstaða sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Husnes antas å være lagt under Kvinnherad i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.
Ved kgl.res. av 9 november 1967 ble Husnes opprettet som eget sognekall, bestående av Husnes sogn i Kvinnherad prestegjeld og utvidet med fastlandsdelen av Eid sogn (Valen krets) i Fjelberg prestegjeld og Holmedal sogn i Skånevik prestegjeld, gjeldende fra 1. januar 1968.
Ved avviklingen bestod Husnes prestegjeld av menighetene i Husnes og Holmedal.
Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.
Vitenskapsåret 1978
Vitenskapsåret 1978 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1978.
NSG
NSG har flere betydninger:
Ottar E. Akre
Ottar Edvardsen Akre (født 19. mai 1896 i Ytre Rendal, død 29. oktober 1992 i Oslo) var en norsk trekkspiller, komponist og pedagog, kjent fra flere innspillinger og besetninger.
Bakgrunn
Akre var sønn av skredder Edvard O. Olsen Akre (1844–1925) og Oline Haagensdatter (1855–1934). Han var svigersønn av ordfører Karl Akre og svoger til ordfører og stortingsmann Peter Edvard Vorum ved at de var gift med to av Karl Akres døtre.
Han betalte seksten kroner for sitt første trekkspill som åtteåring (1904). i 1909 var han nær ved å omkomme under et fallende tømmerlass og lå 6 mnd på Rikshospitalet etter dette. Han flyttet raskt hjemmefra, blant annet til rallar-arbeide ved Dovrebanen og Rørosbanen, såvel som til Volda og Tyssedal der han også var kinomaskinist 1918). Han studerte under Johan Elsmo på Jømna (1910) og i Kristiania spilte han konsert i Gamle Logen, der også kongeparet var til stede. I denne tiden var han også engasjert ved Circus Norbech som elektriker, men begynte å studere til elektroingeniør som han fortsatte i USA der han oppholdt seg fra 1922 til 1928.
I USA studerte han ved Wilberg school of music, tidvis ved musikkonservatoriet i Fargo, Nord-Dakota (1927). Etter retur til Norge i 1928, var han tilsatt i Carl M. Iversens musikkhandler og aktiv pedagog, blant annet lærer for det som etterhvert ble landets ypperste musikere som Toralf Tollefsen, Oddvar Nygaard, Rolf Syversen, Alf Blyverket, Arnt Haugen og Arnstein Johansen. Han var lærer ved Musikkonservatoriet i Oslo (1940–46).
Akre ledet flere orkestre, eksempelvis Aakre Trio med Oscar Skau gitar og Eugen Martinsen/Amund Friestad fiolin (1929), en besetning som virket ved hovedstadens utesteder som Røde Mølle, Grandkjelleren og Original Pilsen. Den ble som Tip Top Band (kvartett) og Akres kvintett etterhvert allment kjent gjennom kringkastingen (han hadde et eget ukentlig radioprogram i flere år) og plateutgivelser med blant annet Jens Book-Jenssen. Det femte instrument var et utvidet klokkespill.
Akre var den første som spilte på et elektrisk trekkspill (solovox, 1946; kordovox). Instrumentet ble første gang turnert i 1949, da Akre opptrådte landet rundt sammen med Einar Holt og andre. . Akre grunnla i 1945 Oslo Trekkspillklubb, og han dirigerte denne fram til 1975.
I 2022 albumet Soloinnspillinger gitt ut, et album med alle 17 soloinnspillinger som Akre hadde gjort. Albumet vant Folkelarmprisen 2022 i klassen dokumentasjon
Komposisjoner og tekster
Han komponerte over hundre låter, deriblant:
Han skrev den norske teksten til «When It's Springtime in the Rockies»: «Det blir atter sol og sommer». Akres samling er å finne ved Rendalstunet. Ottar E. Akres Ærespris har vært utdelt to ganger årlig siden 1992 til unge lovende musikere.
Mandy Mulder
Mandy Mulder (født 3. august 1987) er en nederlandsk seiler.
Hun representerte Nederland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 15 i 49erFX. Hun tok sølv i 2008
Per Olav Baarnaas
Per Olav Baarnaas (født 4. november 1919, død 20. november 2004) var en norsk friidrettsutøver som konkurrerte i kappgang.
Han representerte Norge under Sommer-OL 1948, der han ikke fullførte på 50 kilometer.
Coen de Koning (seiler)
Coen de Koning (født 5. april 1983) er en nederlandsk seiler.
Han representerte Nederland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 15 i 49erFX.
Ivar Ramstad
Han ble norgesmester i diskoskast 1947, 1948 og 1949. Han representerte Norge under Sommer-OL 1948, der hans beste resultat var en fjerdeplass. Et arbeidsuhell forhindret Ramstad i å stille under Sommer-OL 1952, men tok for siste gang en medalje i et norgesmesterskap i 1954, da han kom på andreplass. Han representerte Røra idrettslag.
Han vokste opp på småbruket Østre Rol (Nygjerdet) ved Børgin som eldste sønn av Ola Ramstad og Kirsten Oxaal. Han hadde en yngre bror, Jon Ramstad, som ble rektor og ordfører i Levanger. Ivar Ramstad gikk Sund folkehøgskole og Mære landbruksskole, og overtok gården. Han var også forretningsfører for Inderøy branntrygdelag, som gikk inn i Gjensidige Forsikring, hvor Ramstad ble daglig leder ved kontoret i Steinkjer. Han ble gift og fikk barn.
Han ble tildelt Norges Friidrettsforbunds gullmedalje.
Han døde på Inderøy i 2009, og ble begravet fra Sakshaug kirke.
Haus prestegjeld
Haus prestegjeld, inntil 1838 benevnt Houg prestegjeld, var et prestegjeld tilhørende Osterøy prosti. Det omfattet sogn i tidligere Haus kommune i Hordaland fylke, og hovedkirken var Haus kirke.
The Scrapper
The Scrapper er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av John Ford.
Haus prestegjeld
Haus' kirkesogn er nå en del av Osterøy kirkelige fellesråd, og underlagt Åsane prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.
Historikk
Hauss sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Haus prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden, og besto fra denne tiden av hovedsognet Haus med Bruvik, Stamnes, Gjerstad og Mjelde annekssogn.
The Scrapper
Handling
Kjæresten til Buck kjeder seg ved ranchen, og reiser til en litt større by - hvor hun snart blir involvert i et bordell.
Haus prestegjeld
Historikk
Houg prestegjeld dannet grunnlaget for Houg formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.
Ved kgl.res. av 16. januar 1864 ble Mjelde kirke lagt ned, opphørte som eget kirkesogn og lagt til Haus hovedsogn. Ved samme resolusjon ble Arne annekssogn skilt ut, og Arna kirke besluttet oppført. Ved kgl.res. av 20. juni 1868 ble Haus prestegjeld delt ved at Bruvik sogn ble skilt ut som eget sognekall med Stamnes som annekssogn, gjeldende fra 1. januar 1869.
Ytre Arna ble skilt ut fra Arna som eget sogn i 1955. Ved kgl.res. av 12. mai 1967 ble Haus prestegjeld delt ved at Arna sogn ble skilt ut som eget sognekall med Ytre Arna som annekssogn.
Bruvik sogn ble overført fra Bruvik prestegjeld i 1968, og Haus prestegjeld med sognene Haus, Gjerstad og Bruvik inngikk i Osterøy prestegjeld fra 1. januar 1975.
Kvam prestegjeld
Kvam prestegjeld, inntil 1911 benevnt Vikør prestegjeld, var et prestegjeld tilhørende Hardanger og Voss prosti. Det omfattet sogn i Kvam kommune i Hordaland fylke, og hovedkirken var Vikøy kirke.
Kvams kirkesogn er nå en del av Kvam kirkelige fellesråd, og underlagt Hardanger og Voss prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.
Historikk
Víkeyjar sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Vikør prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden, og besto fra denne tiden av hovedsognet Vikøy med Øystese annekssogn.
Reidar Sørlie
Reidar Sørlie (født 12. mars 1909, død 12. februar 1969) var en norsk friidrettsutøver som konkurrerte i diskoskast. Han ble fire ganger norsk mester fra 1936 til 1939.
Rechelle Hawkes
Rechelle Hawkes (født 30. mai 1967 i Albany) er en australsk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles, 1988 i Seoul, 1992 i Barcelona, 1996 i Atlanta og 2000 i Sydney.
Reidar Sørlie
Han representerte Norge under Sommer-OL 1936, der hans beste resultat var en 4.-plass.
Rechelle Hawkes
Pereira ble en olympisk mester i landhockey under OL 1988 i Seoul. Hun var med på det australske laget som vant landhockeyturneringen for damer foran Sør-Korea og Nederland. Australia vant semifinalen med 3-2 over Nederland og finalen over Sør-Korea med 2-0. Pereira spilte tre kamper i OL-turneringen.
I 2018 ble hun utnevnt til medlem av Order of Australia.
Kvam prestegjeld
Historikk
Vigøer prestegjeld dannet grunnlaget for Vigøer formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837. Navneskifte fra Vikør til Kvam 1.12.1911.
Kirkenes
Stedet
Byen er endepunkt for E6 og for Hurtigruten. Om man regner tettstedene Hesseng, Sandnes og Bjørnevatn, som ligger i umiddelbar nærhet, med i byområdet har byen 7209 innbyggere (1. jan 2005, SSB).
Kvam prestegjeld
Historikk
Ålvik fikk egen kirke i 1962. 1. januar 2004 ble Strandebarm prestegjeld avviklet og hovedsognet overført til Kvam prestegjeld.
Kirill Meretskov
Kirill Afanasjevitsj Meretskov (russisk: Кирилл Афанасьевич Мерецков) (født, død 30. desember 1968) var en sovjetisk offiser.
The Secret Man
The Secret Man er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av John Ford.
Kvam prestegjeld
Historikk
Ved avviklingen bestod Kvam prestegjeld av menighetene i Vikøy, Øystese, Ålvik og Strandebarm.
Kirkenes
Stedet
Hovednæringen i Kirkenes var i mange år gruvedrift. På det meste hadde gruvedriften 1500 ansatte. I 1996 opphørte driften ved AS Sydvaranger, men i 2009 begynte arbeidet med å forberede gruvene for ny drift. I 2015 ble prosjektet avsluttet og gruven var ennå ikke i drift i 2022. I den senere tid har turisme overtatt som den viktigste næringen i Kirkenes.
Kirill Meretskov
Han ble født i Rjazan-provinsen, sørøst for Moskva. Hans foreldre var bønder og bodde i en landsby. Han meldte seg i juni 1916 som frivillig i Den keiserlige russiske hær, der han jobbet som mekaniker.
Kvam prestegjeld
Historikk
Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.
Nicole van der Velden
Nicole van der Velden (født 26. oktober 1994) er en arubisk seiler.
Hun representerte Aruba under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 16 i 49erFX.
Benigne
Benigne er et kvinnenavn av romersk opprinnelse. Det er i dag mest brukt på Grønland.
Etymologi
Benigne er en feminin form av det romerske mannsnavnet Benignus, som betyr «god, vennlig». Bénigne og Benigno er andre maskuline former av navnet, mens Benigna er en annen feminin form av navnet.
Utbredelse
Benigne er et vanlig navn på Grønland, men er svært lite brukt i andre land.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Annen bruk av navnet
Beskrivelsen benign og flertallsformen benigne brukes innen medisin til å karakterisere godartede svulster.
Thijs Visser
Thijs Visser (født 19. oktober 1989) er en arubisk seiler.
Han representerte Aruba under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 16 i 49erFX.
Kirkenes
Stedet
Sydvaranger ble i februar 2006 solgt til Norberg Eiendom av eierne, Sør-Varanger kommune og Varanger kraft for 102 mill. kr. Nordberg Eiendom solgte Sydvaranger videre til Tschudi Shipping 1. mai 2006. Tschudi Shipping børsnoterte Sydvaranger Gruve på den australske børsen gjennom eierselskapet Northern Iron Limited, og fikk gjennom børsnoteringen finansiert oppstart av ny gruvedrift. Arbeidet med å forberede gruveområdet for ny drift og opprusting av gammelt utstyr begynte i januar 2009. Det ble i 2009 gjort forsøk på å starte opp ny og lønnsom gruvedrift 2009. Dette opphørte i 2015 etter vedvarende lave malmpriser på det globale markedet. Per idag er det kun et 20-talls ansatte i gruven som utelukkende driver vedlikehold.
I Kirkenes finner man også Barentssekretariatet. Barentssekretariatet ble etablert høsten 1993, et halvår etter signeringen av Kirkeneserklæringen som markerte starten for Barentssamarbeidet. Hovedoppgaven til Barentssekretariatet er å utvikle det norsk-russiske samarbeidet i nord. Hvert år er Barentssekretariatet tildelt en bevilgning fra Utenriksdepartementet for norsk-russiske samarbeidsprosjekter i norsk og russisk del av Barentsregionen. I november 2022 opplyste Barentssekretariatet at de ville legge ned sin virksohet i Russland fra 1. februar 2023 på grunn av de utfordringene krigen i Ukraina skapte for arbeidet.
Militærleiren Høybuktmoen ligger ca. 14 km fra Kirkenes, og huser Garnisonen i Sør-Varanger (GSV). Byens flyplass, Høybuktmoen lufthavn, har daglige avganger til Oslo og Tromsø, samt resten av Finnmark. På sommeren er det en ukentlig avgang til Tyskland.
Næringslivet i Kirkenes ble spesielt hardt rammet av sanksjonene mot Russland som følge av krigen i Ukraina. Bedrifter med mange eller utelukkende russiske kunder måtte permittere og si opp ansatte.
Dette er forventet å gå hardt ut over folketallet i en kommune som i flere år har slitt med fraflytting og økende antall eldre. Sør-Varanger kommune og deres utviklingsselskap ønsker å iverksette tiltak for å ivareta tilflyttere og unge. Det er spesielt et problem at tilflyttere kun oppholder seg i kommunen i korte perioder. Demografiske utfordringer er ikke et unikt problem for Sør-Varanger kommune, men et problem som rammer alle de nordligste fylkene i Norge.
Grensebyen
I Kirkenes er sentrumsgatene skiltet både med det latinske og det kyrilliske alfabetet, på norsk, finsk og russisk. Omkring 10 prosent av befolkningen i selve Kirkenes er russere. I 2023 ble tidligere ordfører i Sør-Varanger, Rune Rafaelsen (Ap), tillagt uttalelsen at "Kirkenes er en russisk by i Norge". Tidligere leder for Finnmark fylkeskommune, Ragnhild Vassvik (Ap), har også uttalt at «det er på tide at Norge avskaffer sanksjonene mot Russland og i stedet innfører lignende tiltak mot USA». Den russisk-ortodokse biskopen Mitrofan av Murmansk, med grad av løytnant i den russiske nordflåten, har omtalt Sør-Varanger som "vårt ortodokse land Novgorod", men han understreket at Russland ikke ville gjøre hevd på området.
Historie
Området rundt Kirkenes var et felles norsk-russisk distrikt fram til 1826, da den nåverende grensen ble fastsatt. Det opprinnelige navnet på halvøya var Piselvnes, men dette endret seg til Kirkenes etter Kirkenes kirke ble bygget her i 1862.
Andre verdenskrig
Under okkupasjonen av Norge var Kirkenes en av mange baser for den tyske Kriegsmarine, samt Luftwaffes Jagdgeschwader 5; i tillegg til dette var Kirkenes hovedbasen for forsyninger til Murmanskfronten (se Lapplandskrigen). Kirkenes er angivelig kun bak Malta på en liste over europeiske byer som opplevde mest flyalarmer og angrep, med mer enn 1000 alarmer og 320 luftangrep. Brenningen av Kirkenes begynte den 21. oktober 1944. Byen ble tatt over av Den røde armé den 25. oktober 1944, da det tyske Wehrmacht ble drevet ut og flyktet fra byen etter å ha ødelagt det meste av infrastrukturen. Kun 13 hus sto etter krigen og Kirkenes ble den første norske byen som ble befridd.
Rundt Varangerfjorden var det en rekke nordmenn som hadde fått opplæring som partisaner i Sovjetunionen. De opplevde store tap i løpet av krigen. Blant disse var elleve frihetskjemperne som hjalp partisanene med å samle informasjon om den tyske aktiviteten. Sommeren 1943 ble de arrestert og mange ble sent til fangeleirer nær Kirkenes. Etter å bli stilt for krigsrett ble de elleve dømt til døden og henrettet den 18. august 1943 i Kirkenes. . Et minnesmerke er satt opp på kirkegården ved Steglnes kapell i Vardø.
Festung Kirkenes
Etter det tyske angrepet på Sovjetunionen sommeren 1941 fikk Kirkenes rolle som forsyningshavn for tyske styrker på Murmanskfronten. Tyske styrker gikk til angrep på Sovjetunionen gjennom Petsamo 29. juni 1941. Okkupasjonsmakten anla en rekke befestninger eller støttepunkter langs Finnmarskysten. Det var støttepunkter ved Grense Jakobselv, Kobbholmen, Lille Jarfjordnes, Tårnet, Myrslett og Elvenes. Ved Munkelv-Neiden-Sandtangen var det sperrestillinger for opp til en bataljon (disse ble særlig viktig ved retretten i 1944). Det ble også lagt vei over Korpfjellet til Petsamo. Allerede høsten 1940 ble satt opp et lite kanonbatteri som kunne sperre Neidenfjorden og innløpet til Korsfjorden. På Bugøya og på Kiberg var det batteri som sammen dekket Varangerfjorden. Ved blant annet Nyrud og Holmfoss var det lagre med forsyninger til fronten. Ved Svanvik var det hovedkvarter for en divisjon. Disse støttepunktene dannet et ytre forsvar rundt Kirkenes. Mellom Kjelmøya og Holmengrålandet var flere minefelter, og rett før retretten ble Reinøysundet og Bøkfjorden minelagt. På Kjelmøya var det et batteri med 24 cm kanoner, feltartilleri og luftvern. Ved Oksebåsnes var det en kanonstilling og ved Rødberget et delvis ferdigstilt torpedobatteri. På Reinøy og Leirpollen var det luftvernkanoner. Inne på selve havna i Kirkenes var det en stilling med 15 cm kanoner på Prestøya og noen mindre kanoner på Haganes. Det var underjordiske anlegg på Haganes, Storhaugen, Prestelia, Jernbanelia og ved Turisthotellet. Luftvernet omfattet 30 kanoner og til selve forsvaret av Kirkenes var 2000 til 2500 mann. Utbyggingen av Høybuktmoen begynte i 1941. Flyplassen spilte en rolle både ved angrep på konvoiene til Murmansk og ved kampene om Murmansk. Kirkenes hadde en viktig strategisk rolle som forsyningsbase for den tyske hæren og som støttepunkt for fly og marine. I og rundt Kirkenes var det reist brakkeleirer med plass til store styrker. Ved Hesseng-Bjørnelvdal var det lagret 9-12 måneders forsyninger for opp mot 100.000 soldater. Mye av arbeidet ble utført av sovjetiske krigsfanger, samt arresterte norske lærere fra sommeren 1942. Tyske forsyninger kom i konvoi til Kirkenes og ble raskt angrepet av sovjetiske fly.
Etter evakuering og nedbrenning skulle Tromsø overta den rollen Kirkenes hadde tatt og bli base og administrasjon for 20. Gebirgsarmee.