cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oljeutslippet fra Statfjord i 2007
Politianmeldelse og etterforsking
Politiet bestemte seg, uken etter uhellet, for å starte etterforsking av saken. Etterforskingen ble avsluttet fra politiet 28. februar 2009. Den ble deretter oversendt til Petroleumstilsynet for faglig vurdering. Det ble rettet kritikk mot politiet og tilsynet på grunn av treg saksbehandling.
Ansvar
StatoilHydro sendte 8. februar 2008 sin egen granskingsrapport etter oljeutslippet på Statfjordfeltet til Petroleumstilsynet. I denne rapporten tar StatoilHydro på seg all skyld etter oljeutslippet. «Granskingen har avdekket svakheter både av teknisk og organisatorisk art som vi umiddelbart har grepet fatt i», uttalte konserndirektør for Undersøkelse og produksjon Norge i StatoilHydro, Tore Torvund.
Segway
Segway PT er en ståhjuling, et batteridrevet, selv-balanserende kjøretøy på to hjul, konstruert av Dean Kamen og produsert av Segway Inc. i New Hampshire i USA. PT er en engelsk forkortelse for personal transporter, mens den gamle endelsen HT var en forkortelse for human transporter. Enheten holdes oppreist av datamaskiner og motorer i bunnen av enheten, samt et integrert gyroskop som sørger for at føreren lettere klarer å holde balansen. Man lener seg forover for å kjøre fram, og tilsvarende bakover for å bremse eller rygge. Svinging foretas ved å benytte styret. Toppfart ved standardinnstilling er 20 km/t.
Produksjonen ble avviklet i 2020.
Historie
Segway ble introdusert i 2001, og produksjonen startet året etter. Produktet ble avduket 3. desember 2001 i Bryant Park i programmet Good Morning America, og den første modellen så dagens lys i 2003. Selv om alvorlige ulykker sjelden forekommer, omkom Segways eier James Heselden på en kjøretur i 2010.
I Norge
Mens man kunne kjøre ståhjulinger lovlig i mange land har kjøretøyet – på grunn av veitrafikklovgivningen – inntil 1. juli 2014 vært ulovlig å benytte på såvel privat som offentlig vei i Norge. Grunnene til dette var blant annet topphastigheten på 20 kilometer i timen, noe som fører til at kjøretøyet er å regne for moped. Unntakene har vært guidede publikumsturer i Bodø, og ved tillatt bruk av ansatte i Kongeparken. Etter Stortingsvalget i 2013 ble det uttalt at den nye borgerlige regjeringen likevel kom til å godkjenne bruken av Segway på norske veier. De ble tillatt fra 1. juli 2014.
Hedvig av Polen
Hedvig av Polen har flere betydninger:
Tundzja
Tundzja (bulgarsk: Тунджа, tyrkisk: Tunca) er en elv i Bulgaria og Tyrkia, med sitt utløp i Maritsa nær den tyrkiske byen Edirne. Elven er 390 km lang.
Større byer langs elven er Kalofer, Jambol og Elkhovo.
Birger Wasenius
Birger Adolf Wasenius (født 7. desember 1911 i Helsingfors, død 2. januar 1940) var en finsk skøyteløper.
Wasenius fikk sitt internasjonale gjennombrudd da han ble nr 2 under europamesterskapet i 1933, bak Ivar Ballangrud. Året etter tapte han VM-tittelen til Bernt Evensen på grunn av en dårlig 1500 m.
Under Vinter-OL i 1936 var han den eneste reelle utfordreren til de norske gullvinnerne. En uke før lekene ble han nr 2 i VM, også denne gang bak Ballangrud. Under OL fikk han tre medaljer – to sølv og en bronse, og han var mindre enn 10 sekunder fra tre gull. I 1939 vant han endelig en tittel da han ble verdensmester på hjemmebane i Helsingfors under vanskelige forhold og bløt is.
Wasenius ble finsk mester på skøyter seks ganger.
Ved slutten av 1939 brøt vinterkrigen mellom Finland og Sovjetunionen ut, og Wasenius ble drept tidlig i 1940 mens han kjempet for den finske hæren på Ladoga.
Svingbane
En svingbane (en svingfil eller et svingfelt) er en kjørebane som er beregnet for kjøretøyer som ønsker å svinge av til en sidevei lenger fremme.
Svingbaner er normalt oppmerket med piler som starter med en strek parallelt med kjørebanen for å "knekke" i 45° eller 90° til den siden hvor man kan dreie (svinge). Gradtallet kommer an på sideveiens retning. Visse steder kan pilene kombineres hvis svingbanen fører til to sideveier. Pilen kan også være en blendet sidegren midt på "skaftet" av pilen, dersom man ikke må svinge av den førstkommende veien, men skal fortsette til den neste.
The Strokes
The Strokes er et amerikansk indie-rock-band som oppstod i 1999 i New York. Deres første album, Is This It som kom i 2001, hadde stor suksess. Det ble starten på en bølge av New York-baserte band med større suksess, som også Black Rebel Motorcycle Club fra San Francisco hengte seg på.
Tidlige år
The Strokes ble opprettet i ung alder, og alle er på en eller annen måte bundet til vokalist Julian Casablancas. Casablancas, gitarist Nick Valensi, og trommis Fabrizio Moretti begynte å spille sammen i ung alder, mens de alle gikk på samme skole. Bassist Nikolai Fraiture hadde vært venn med Julian Casablancas siden barndommen han og. Albert Hammond Jr., ble kjent med Casablancas da de begge var elever ved Le Rosey, en internatskole i Sveits.
Senere ble Albert Hammond Jr med Casablancas til New York, der de delte en leilighet mens de studerte i New York University's Tisch School of the Arts. Der de offisielt begynte å kalle seg for The Strokes. Populariteten steg kraftig på «the Lower East Side» av New York, og de begynte å opptre på Mercury Lounge, et populært utested i Manhattan.
El Clásico (Costa Rica)
El Clásico i Costa Rica er fotballkampene mellom de to erkerivalene Liga Deportiva Alajuelense og Deportivo Saprissa, landets to mest populære og mest meritterte lag. De har møtt hverandre 310 ganger i den hjemlige serien, og Saprissa har vunnet flest ganger.
Statistikk
''Sist oppdatert 4. april 2017.''
Sina Weibo
Sina Weibo (kinesisk: 新浪微博, pinyin: Xīnlàng Wēibó, oversatt: «Sina mikroblogging») er et kinesisk mikrobloggsted. Den kan beskrives som en slags blanding av Twitter og Facebook, og er (2011) blant de mest populære nettsider i Folkerepublikken Kina.
Sina Weibo ble lansert av SINA Corporation i august 2009.
Serena Maneesh
Serena Maneesh er et alternativt rockeband med base i Oslo. Bandets frontmann er Emil Nikolaisen. Nikolaisen har tidligere spilt trommer i punkrockbandet Silver og popgruppen The Loch Ness Mouse. Han har også vært gitarist i metalbandet Extol og i indiebandet Royal (der også Elvira Nikolaisen var med).
Den selv-titulerte debutplaten ble gitt ut på det norske plateselskapet Honeymilk høsten 2005. Bandet vant turnéprisen under Alarmprisen 2006, som ble delt ut i samarbeid med Rikskonsertene. Bandet ble også nominert til Spellemannprisen 2005 i klassen «Rock».
Det neste albumet, SM2 – Abyss in B Minor, ble utgitt 22. mars 2010 på platemerket 4AD. For albumet ble bandet nominert til Spellemannprisen 2010 i klassen «Rock». Det har også vært nominert til Statoil-stipendet i 2008 og 2010, og til Nordic Music Prize for 2010.
Bandmedlemmer
Tidligere og/eller assosierte medlemmer:
Chitradurga (distrikt)
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,660,378 innbyggere i distriktet, mot 1,517,896 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 19,78 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 10,71 % i 2011 mot 13,15 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 933 i 2011 mot 946 i 2001.
Bjarne Råsberg
Bjarne Råsberg (født 1. juni 1900 i Hyllestad, død 19. september 1942) var en norsk fotograf.
Råsberg er mest kjent for sine landskapsbilder og portretter, og var en meget benyttet fotograf i Sogn og Fjordane fra 1920-tallet og fremover. Hans samlinger ble levert Nasjonalbiblioteket i 1983, og er videre å finne hos Fylkesarkivet i Sogn og Fjordane, Hyllestad kommune og nasjonalt fotomuseum Preus Museum. I de senere årene har hans samfunnsrealistiske bilder fått mer fokus, der disse bidrar til innsikt i datidens samfunnsliv, veiarbeid, gårdsdrift og fiskeri. Råsberg var også fotograf under dokumenteringen av Havørn-ulykken, Norges første flyulykke.
Den norske fotohistorikeren Susanne Bonge studerte Råsbergs arbeider, og fant disse kulturhistorisk interessante.
Fylkesvei 256 (Oppland)
Fylkesvei 256 (Fv256) gikk mellom Hundorp i Sør-Fron og Vinstra i Nord-Fron. Veiens lengde er 20,1 km.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei. Veien ble del av fylkesvei 319 etter at en ny trasé langs E6 ble tatt i bruk.
Hervik
Hervik er et sted i Tysvær kommune øst for Haugesund med ca. 250 innbyggere. Stedet er kjent for produksjon av saft og syltetøy, men det drives også med maritim virksomhet, turisme og kolonialhandel.
Stedet er bekreftet befolket siden 1300-tallet, og har graver fra bronsealderen. Navnet Hervik er etymologisk beslektet med Harwich i Storbritannia, Here-wic, som betyr «viken hvor en (viking)hær slo seg ned». I middelalderskrift er stedet titulert Heruicum.
Tidslinje over Færøyenes historie
Færøyenes historie strekker seg tilbake til omkring år 625, med den første menneskelige bosetningen på øyene. Her følger en kort oversikt.
Montecristo Snus
Montecristo er en snus utviklet av Taboca AS og kom på det norske markedet i 2007. Montecristo går under kategorien sterksnus og har ca. 11 mG nikotin per porsjon. Ulikt andre snusmerker, er Montecristo rettet mot de «mer velstående» og betraktes av mange som luksussnus. Dette gjenspeiles forøvrig i den delikate innpakningen der det står skrevet at tobakken kommer fra Cuba, vannet kommer fra Norge og at den lages i Sverige.
Montecristo finnes bare i porsjon. Produksjonen av løs ble stoppet i 2009.
Filmåret 1982
Filmer med høyest inntjening
Nord-Amerika
Priser
Palme d'Or (Filmfestivalen i Cannes):
Farmannsveien (Tønsberg)
Farmannsveien (1-45, 2-48) er en 1,3 km lang gate som går fra sentrum til Kjelle i Tønsberg. Gaten er oppkalt etter Bjørn Farmann og fikk sitt navn i 1882. Deler av veien tilhører fylkesveiene 466 og 468.
NeXT
NeXT, Inc. (senere kalt NeXT Computer og NeXT Software) var et amerikansk datafirma som ble startet av Steve Jobs i 1985 etter at han ble presset ut av Apple av daværende daglig leder John Sculley.
NeXT Software lagde – i tillegg til operativsystemet NeXTStep – flere legendariske maskiner der den mest kjente nok er NeXT Cube som var en sort, mattlakkert kube i magnesium på 1x1 fot. NeXTStep ble senere til OpenStep og kunne kjøres på Intel-baserte systemer.
NeXT Software ble i 1997 solgt til Apple Computer, samme år som Steve Jobs kom tilbake til Apple som rådgiver (og senere samme år CEO).
Tim Berners-Lee brukte en NeXT-cube da han lagde den første anvendelige World Wide Web-programvaren.
Kreml (Moskva)
Kreml i Moskva (russisk: Московский Кремль) er et historisk festningsverk midt i Russlands hovedstad Moskva, med utsikt til Moskvaelva i sør, Vasilijkatedralen (som ofte feilaktig anses som en del av eller hele Kreml), Den røde plass i øst og Alexander-hagen i vest. Dette er det mest kjente kreml (russiske festninger), og består av fire palass (blant annet Store Kremlpalass fra 1800-tallet) og fire katedraler (blant annet Uspenskijkatedralen fra 1300-tallet). Anlegget er omringet av Kremlmuren med Kremltårn.
Komplekset representerer samtidig den russiske og tidligere sovjetiske politiske makt, og er residens for den russiske presidenten.
Ordet kreml betyr byfestning. I dagligtale brukes ordet (i likhet med ordet Moskva) som en synekdoke på den politiske administrasjonen i Russland. Uspenskijkatedralen ligger i Kreml.
Tsarklokken er støpt i bronse, klokken sprakk under en brann etter at den var ferdig, men hadde aldri blitt ringt med. Klokken er den største klokken i verden, den veier 201,924 tonn, har en høyde på 6,14 meter, en diameter på 6,6 meter og en tykkelse på opptil 61 centimeter.
Tsarkanonen er støpt i bronse og veier 39,312 tonn og har en lengde på 5,34 meter. Løpets innvendige diameter er 0,89 meter og utvendig diameter er 1,2 meter. Kanonkulene den var ment å avfyre veier 800 kg. Kanonen er et monument over russisk artilleristøpekunst, mest symbolsk, da den den ble aldri brukt i krig. Kanonen bærer imidlertid spor av minst én avfyring.
Kremls militærmuseum finnes også innenfor murene, her finner man også de fleste av Faberge-eggene som fremdeles er i Russland.
NLA Global Medical Support
NLA Global Medical Support AS (GMS) er et norsk helseselskap som yter medisinsk hjelp fortrinnsvis til skandinaver i utlandet. Selskapet eies det nordiske selskapet SOS International a/s. Det ble opprettet i 2004 som et datterselskap i Stiftelsen Norsk Luftambulanse (NLA), da den internasjonale virksomheten i NLA (som går tilbake til 1978) ble skilt ut i et eget selskap. I november 2008 ble selskapet solgt til SOS International a/s. Norsk Luftambulanse samarbeider med selskapet gjennom å kjøpe inn tjenester fra det.
Bakoverkompatibilitet
I sammenhengen telekommunikasjon og EDB er en enhet eller teknologi bakoverkompatibel eller baklengs kompatibel hvis den virker med inndata fra et eldre enhet . Hvis produkter laget for den nye standarden kan motta, lese, vise eller spille av eldre standarder eller formater, er produktet bakoverkompatibelt. Eksempler på slike standarder er dataformater og kommunikasjonsprotokoller.
Heidi Østlid Bagstevold
Heidi Østlid Bagstevold (født 10. juli 1987) er en norsk orienteringsløper. Hun løper for Fredrikstad Skiklubb og det norske landslaget. Tidligere har hun løpt for Kongsberg OL og Bækkelagets SK.
Bakoverkompatibilitet
Det motsatte er fremoverkompabilitet, som forutsetter at en eldre enhet tillater (eller forventes å tillate) dataformater som er skapt av nye (eller fremtidige) enheter, kanskje uten å støtte alle de nye egenskapene. En standard støtter fremoverkompabilitet hvis et eldre produkt kan motta, lese, vise, eller spille av den nye standarden.
Heidi Østlid Bagstevold
Heidi vant VM-gull i stafett i Finland i 2013 sammen med Mari Fasting og Anne Margrethe Hausken Nordberg. De samme jentene tok sølvet på VM-stafetten i Inverness to år senere. Hennes beste resultat individuelt er en 5.-plass på langdistansen under VM i orientering i 2011.
Under VM i Strömstad-Tanum i Sverige tok hun sin aller første individuelle medalje i et internasjonalt mesterskap. Hun tok sølv på mellomdistansen, kun slått av hjemmefavoritten Tove Alexandersson.
Fairy (band)
Fairy er en norsk rockegruppe som spiller melodiøs rock/metall. Gruppa ble startet Therese Tofting og Hanne Østhagen i 2007, som etterhvert fikk med seg Masha Vestrheim og Trine Pernille Klokkerud. Senere ble også Gerard Dwyer med på Synth, og Doro Korsvold på sopranvokal. Gruppa ga ut sitt første album, «Private Universe», i oktober 2010. I mai 2015 kom album nummer to, «Vinterverv», denne gangen med hovedvekten på norske tekster.
Gruppa deltok i 2009 i Emergenza-festivalen, hvor den ble nr. 1 av 38 band.
Olympia Zacharias
Olympia Zacharias (født 17. januar 1986 i Denigomodu) er en naurisk friidrettsutøver, som har spesielt seg på 100-meter løping. Hennes personlige rekord er 14,07 sekunder, som hun fikk under Friidrettsverdensmesterskapet i Paris i 2003. Hun var den eneste nauriske deltakeren der.
Tao of Jeet Kune Do
Tao of Jeet Kune Do er en bok om kampteknikker skrevet av Bruce Lee.
Boken er en av de mest utbredte i verden om temaet.
Haveri (distrikt)
Haveri (kannada: ಹಾವೇರಿ ಜಿಲ್ಲೆ ) er et distrikt i den indiske delstaten Karnataka. Distriktets hovedstad er Haveri.
Rumiko Takahashi
Rumiko Takahashi (高橋 留美子; født 1957 i Niigata, Japan) er tegner og forfatter, utdannet ved Kazuo Koikes skole for tegneserieskapere. Hun debuterte i 1977 med serien Katte Na Yatsura, men fikk sitt gjennombrudd med sci-fi-komedien Lum Urusei Yatsura, som gikk i bladet Shonen Sunday fra 1978 til 1986. Hennes mest populære tegneserie er den romantiske farsekomedien Ranma 1/2(1986–1997).
Typiske trekk ved både Ranma 1/2 og Lum Urusei Yatsura er bisarr humor og plump, tegnefilmaktig vold. Men Takahashi er mer allsidig enn som så, noe hun har bevist med blant annet såpeoperaen Maison Ikkoku(1982–1987), og fantasy-serien Inu-Yasha(1997–2008).
Et tilbakevendende tema i seriene hennes ser ut til å være den umulige romansen: en gutt og ei jente som er tvunget sammen på grunn av omstendighetene, og aldri greier å ha et reelt forhold.
Rumiko Takahashi jobber fortsatt full tid som tegneseriskaper, riktignok med assistenter. Alle de mest populære seriene hennes er blitt gjort til tegnefilmer for TV, og i noen tilfeller også for kino.
Damon Wayans
Damon Kyle Wayans (født 4. september 1960 i New York City) er en amerikansk stand-up-komiker, forfatter og skuespiller. Han er en av Wayans-brødrene.
Tidlig liv
Wayans ble født i New York City i New York. Han er sønn av husmor og sosialarbeider, Elvira og Howell Wayans som er daglig leder. Han har fem søstre; Elvira, Vonnie, Nadia, Kim, Diedre og fire brødre, skuespillerne Marlon Wayans og Keenen Ivory Wayans, og og. Som barn fikk han skamslått foten, denne egenskapen ga han også til karakteren i tegneserien Waynehead.
Karriere
Damon begynte som stand-up komiker i 1982. Hans tidligste filmopptreden er som en feminin hotellansatt i Beverly Hills purk. Han har også hatt en liten rolle i sketsj-showet Saturday Night Live, hvor han fikk sparken for å spille sin karakter som en fargerik homofil politimann. Damon har også spilt i TV-serien In Living Color fra 1990 til 1992.
Etter In Living Color spilte han hovedrollen i filmer som The Last Boy Scout, Major Payne og The Great White Hype og skrev og spilte i filmen Blankman. I 1996 produserte han Waynehead, en tegneserie for WB, løst basert på hans egen barndom som vokser opp i en stor familie, med en fattig gutt med klumpfot. Showet varte bare en sesong på grunn av dårlige karakterer. Fra 1997 til 1998 var han den utøvende produsenten av 413 Hope St., en kortlivet drama på Fox Network med skuespiller Richard Roundtree og Jesse L. Martin.
I 1998 spilte han i et kortvarig komedie med tittelen Damon, der han spilte en Chicago-detektiv. Den ble sendt på FOX. I 1999 ble hans New York Times bestselger Bootleg med medforfatter David Asbery publisert. Det er en humoristisk samling av hans observasjoner om familie.
I 2005 var Damon med i en annonsekampanje med kjendiser for Hanes.
I 2006 begynte han i hovedrollen i The Underground, en komedieserie på Showtime. Hans sønn, Damon Jr, var også en av stjernene på showet.
Wayans dukket opp i Janet Jacksons video «Det beste i livet er gratis» og ble vurdert for rollen som The Riddler i Batman Forever (den rollen gikk til Jim Carrey, hans medspiller fra In Living Color og Earth Girls Are Easy). Han var vert i 2006 BET Awards som ble avholdt i Shrine Auditorium i Los Angeles i California 27. juni 2006.
I mai 2008 ble Wayans fremhevet av media for produksjonen av en kontroversiell video med tittelen «Abort Man». Denne virale videoen skildrer en ung mann som trenger å drepe det ufødte barnet til sin gravide kjæreste, og dermed oppsøker Abort Man. Abort Man (fremstilt som en superhelt) finner den gravide jenta, og ynskte å kne, slag-og stomp jentene magen til fosteret flyr ut. Enkelte kilder mener at denne videoen er satire og et forsøk på å vise vold og grusomhet mot abort, mens andre kilder mener videoen bare er et produkt av Wayans fordreide sans for humor.
For sin enestående rolle i ABC-komedieserien My Wife and Kids, mottok Wayans fire International Press Academy «Golden Satellite Award»-nominasjoner, og fire Emmy-nominasjoner for sitt skuespill og regi på 90-tallsserien In Living Color.
Personlig liv
Wayans var gift med Lisa Thorner, men de skilte seg i 2000. Han er far til Damon Wayans Jr, Michael Wayans, Cara Mia Wayans og Kyla Wayans. Han er også onkelen til Damien Dante Wayans og Craig Wayans.
Wayans er en nær venn av NBA-legenden Michael Jordan.
Wayans vant People's Choice Awards for Favorite Male Performer.
Ferwerderadiel
Ferwerderadiel (nederlandsk: Ferwerderadeel) var en kommune i den nederlandske provinsen Friesland. 1. januar 2019 ble den slått sammen med kommunene Dongeradeel og Kollumerland en Nieuwkruisland til den nye kommunen Noardeast-Fryslân.
Kathinka Blichfeldt
Kathinka Blichfeldt (født 21. november 1972 i Oslo) er en norsk pedagog og prosessveileder ved Senter for Livslang læring ved Høgskolen i Innlandet med hovedfokus på profesjonsutvikling og lederstøtte i skolesektoren. Hun har bakgrunn som skoleleder ved Borgen ungdomsskole i Asker, og har arbeidet i alle skoleslag. Utdannet innen ledelse, pedagogikk, musikk, nordisk språk- og litteratur.
Blichfeldt er en av forfatterne bak norskverket Kontekst 8-10 (2006) på Gyldendal Norsk Forlag. Verket fikk i 2006 Brageprisen i kategorien skolebøker 1. – 10. trinn (åpen klasse). Har også vært medforfatter på Kontekst 8-10 Fordypning i norsk (2011), og norskverket Nye Kontekst 8-10 (2014).
SINA Corporation
SINA Corporation (kinesisk: 新浪公司) er et internetselskap i Folkerepublikken Kina, etablert i 1998. SINA har (2011) fire plattformer: SINA.com, SINA Mobile, SINA Online og SINA.net. SINA har over 94,8 millioner registrerte brukere verden over; tallet er raskt voksende (2011).
SINA Corporation eier Sina Weibo, Folkerepublikkens ledende mikroblogg tjeneste.
Utladning
Utladning (originaltittel: Clash by Night) er en amerikansk dramafilm fra 1952, regissert av Fritz Lang og produsert av Wald/Krasna Productions. I hovedrollene spiller Barbara Stanwyck, Paul Douglas, Robert Ryan og Marilyn Monroe. Filmen handler om en kvinne som etter ti år returnerer til sitt barndomshjem. Hun innleder et forhold til en hardt arbeidende fisker, men har også et godt øye til bestekameraten hans. Manus er skrevet av Alfred Hayes, basert på teaterstykket Clash by Night (1941), skrevet av Clifford Odets.
Handling
Til tross for det tilsynelatende vellykkede familielivet er ikke Mae lykkelig. Hun er ikke forelsket i Jerry. En kveld dukker en sanseløst beruset Earl opp hjemme hos dem, knust over at ekteskapet hans har tatt slutt. De lar han sove ut rusen hjemme hos dem. Neste morgen reiser Jerry tidlig for å fiske og Mae blir dermed alene med Earl. Han forfører henne og de innleder et forhold. Etterhvert begynner ryktene å gå i landsbyen og Jerry blir informert av sin onkel Vince (J. Carrol Naish). Han vil ikke tro det først, men da han leter gjennom Maes ting finner han parfyme og undertøy gjemt i en skuff. Han konfronterer henne da hun kommer hjem etter å ha tilbragt dagen sammen med Earl. Hun innrømmer forholdet og forklarer at det skjedde fordi hun var ensom og kjedet seg. Earl og Mae har planlagt å flytte bort sammen, og Jerry blir rasende da han får vite at hun har tenkt å ta med seg Gloria. Mae blir redd og bestemmer seg for å hente datteren senere. Jerry oppsøker Earl på jobb og prøver å drepe ham, men Mae kommer akkurat i tide til å få avverget det.
En liten stund senere kommer Mae og Earl for å hente Gloria, men kan ikke finne henne. Jerrys far (Silvio Minciotti) nekter å avsløre hvor barnet er og Mae begynner å tvile på om det er riktig å reise. Earl derimot, mener at de bør reise selv om de ikke får med seg Gloria. Da går det opp for Mae at hun har flyktet fra ansvar gjennom hele ekteskapet, og hun bestemmer seg derfor for å bli. Earl reiser imidlertid selv om hun ikke blir med. Mae oppsøker Jerry i båten hans der hun også finner datteren deres. Hun ber Jerry om tilgivelse og de blir enige om å gi ekteskapet en ny sjanse.
Fylkesvei 1548
Fylkesvei 1548 går mellom Skibakk og Nybakk i Ullensaker. Veiens lengde er 4,3 km.
Veien var del av riksvei 2 til den nye motortrafikkveien ble åpnet i 2007.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 450.
Utladning
Produksjon
Jeff Chandler og Mala Powers ble vurdert i rollene som henholdsvis Earl Pfeiffer og Peggy. Rollen som Earl Pfeiffer gikk til slutt til Robert Ryan, som tidligere hadde spilt rollen som Joe Doyle i teaterstykket. RKO Pictures lånte Marilyn Monroe fra 20th Century Fox til rollen som Peggy. Produsenten Jerry Wald skal ha blitt overtalt av Monroes venn, journalisten Sidney Skolsky til å gi henne rollen.
Regissøren Fritz Lang og filmfotografen Nicholas Musuraca brukte flere dager på å filme Montereys marine liv, fiskebåter og sardinboksfabrikker for å skape den dokumentaraktige åpningen på filmen.
Mottakelse
Variety var lite imponert over filmen og mente den ble for overfladisk. Anmelderen roste derimot Stanwycks prestasjon og mente det var en av hennes beste roller. A.H. Weiler i The New York Times roste de tre hovedrolleinnehaverne, men syntes selve filmen var lite overbevisende.
Andre versjoner
En annen versjon av Odets' teaterstykke ble regissert av John Frankenheimer for TV-serien Playhouse 90 13. juni 1957, med Kim Stanley, E. G. Marshall og Lloyd Bridges i hovedrollene. Den 14. juli 1959 ble enda en versjon av dette teaterstykket sendt på BBC, med Patricia Neal og Sam Wanamaker i hovedrollene.
Sonja Henie
Sonja Henie (1912–1969) var en norsk kunstløper, OL-vinner, filmskuespiller og kunstmesén. Hun vant gull i tre OL. Hun vant også ti verdensmesterskap og seks europamesterskap på rad (1927–1936 og 1931–1936). Hun gikk for Oslo Skøiteklub. På høyden av sin karriere var hun Hollywoods best betalte filmstjerne.
Sonja Henie og hennes ektefelle, Niels Onstad, gav store deler av sin kunstsamling til Henie Onstad Kunstsenter på Høvikodden i Bærum.
Barndom og oppvekst
Sonja Henie var eneste datter til Wilhelm Henie (1872–1937) og Selma Lochmann-Nielsen (1888–1961). Hun vokste opp i Thomas Heftyes gate i Kristiania, rett i nærheten av Frogner stadion. Faren drev kåpe- og pelsforretning i Prinsens gate, og i tillegg hadde begge foreldrene arvet betydelige formuer.
Faren hadde i sin tid selv vært aktiv idrettsutøver og ble verdensmester i 100 km banesykling i 1894. Han hadde også en andreplass i europamesterskapet i hurtigløp på skøyter 1896. Sonja og broren Leif ble oppmuntret til å drive med idrett fra ung alder. Leif tok med seg søsteren ut på isen som seksåring, og en av skøyteklubbens trenere mente hun hadde talent. Faren ble veldig begeistret, og satte i gang omfattende treningsopplegg, og hun ble tatt ut av skolen allerede i fjerde klasse for å gå på skøyter på heltid. Sonja drev blant annet også med tennis, svømming og riding i tillegg til kunstløp. Faren hennes sørget for å skaffe henne de beste mulige trenerne, blant annet den russiske ballerinaen Tamara Karsavina, for at hun skulle kunne nå så langt som mulig.
Men Sonja Henie spilte også tennis, og meldte seg inn i Oslo tennisklub (OTK) på sin sekstenårsdag i 1928. I 1929 tok hun en delt tredjeplass i NM i tennis i Drammen. OTK skrev selv om dette at «man merket seg at 3. premien gikk til Marion Cramer og den unge skøytestjernen Sonja Henie».
Mesterskapsdeltagelser
Henie vant sin første større konkurranse allerede som tiåring, da hun vant norgesmesterskapet i kunstløp. Under de første olympiske vinterleker i Chamonix i 1924 endte hun på åttendeplass av åtte deltagere, i en alder av 11. Faren klagde høylytt over resultatet, og mente at datteren ikke hadde blitt tatt på alvor. Henie vant sitt første verdensmesterskap i 1927 som 14-åring. Det påfølgende året vant hun sitt første OL-gull, og forsvarte tittelen i 1932 og 1936. Hun vant til sammen ti verdensmesterskap på rad, det siste i 1936. Hun vant også seks europamesterskap på rad fra 1931 til 1936. Ingen andre kunstløpere har vunnet tre OL-gull på rad etter at Sonja Henie gjorde det.
Hun vant til sammen syv norgesmesterskap (1923-1929) og ble også norgesmester i parløp sammen med Arne Lie i 1926-1928. I denne tiden drev hun aktivt med ballett, noe som hadde stor betydning for hvordan hun videreutviklet kunstløp som en verdensidrett. I 1936 ble de fjerde olympiske vinterleker arrangert i Garmisch-Partenkirchen, og Henie gjorde hitlerhilsen i forbindelse med lekene. I ettertid hevdet Henie at hilsenen var en høflig gest og ikke politisk motivert; hun var idrettsutøver og kunstner og på ingen måte politisk aktiv. Episoden vakte ikke nødvendigvis så stor oppmerksomhet der og da, men bildene av hilsenen kom til å forfølge henne resten av livet. Hun ble sterkt fordømt av den norske pressen.
I løpet av sin konkurransekarriere reiste Henie mye og jobbet med mange utenlandske trenere. Hjemme i Oslo trente hun på Frogner stadion, med blant andre Hjørdis Olsen og Oscar Holte som trenere. Senere i konkurransekarrieren trente hun hovedsakelig i London under amerikaneren Howard Nicholson. Begge foreldrene reiste sammen med Sonja og fungerte som hennes managere.
Inn i Hollywood
Etter OL i 1936 ble Henie profesjonell, og bare en måned etter OL undertegnet hun en turnékontrakt med den amerikanske manageren Arthur M. Wirtz. En av grunnene til at hun ga seg som konkurranseutøver var at det ikke var mye igjen å erobre som idrettsamatør, men yngre utøvere begynte også å presse på som sterke utfordrere. Sonja hadde filmdebutert allerede som 15-åring i en liten rolle i den norske filmen Syv dage for Elisabeth, og i 1929 spilte hun seg selv i dokumentarfilmen Se Norge. Sonja og faren bestemte seg for å satse på en Hollywood-karriere, og fikk napp hos Darryl F. Zanuck, sjefen i 20th Century Fox. Sonja debuterte med hovedrollen i Isens dronning (One in a Million) i 1936, noe som ble en enorm suksess. Oppfølgeren På glattisen (Thin Ice) (1937), med Tyrone Power som motspiller, ble også en suksess.
I 1937 ble hun, som den til da yngste, utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. Samme år døde faren Wilhelm Henie brått, noe som for henne ikke bare var å miste et familiemedlem, men også hennes viktigste manager og støttespiller. Etter to nye filmer (Happy Landing og My Lucky Star, begge 1938), fikk hun en ny femårskontrakt med dollar per film og tre filmer per år, ble hun verdens best betalte filmskuespiller. Skøytescenene var sterkt vektlagt i filmene, der handlingen gjerne foregikk om vinteren. Sonja spilte ofte en jente fra et europeisk land på grunn av sin sterke aksent.
Privatliv
Henie var gift tre ganger. Først giftet hun seg med Dan Topping i 1940. De skiltes i 1945. Hennes andre ektemann var Winthrop Gardiner Jr. De giftet seg i 1949 og skiltes i mai 1956. I juni 1956 giftet hun seg for tredje gang, med skipsrederen Niels Onstad. Begge var samlere av moderne kunst, og slapp snart opp for plass der kunsten deres kunne stilles ut. Derfor opprettet de i 1961 en stiftelse som de ga penger og kunstverker til, slik at Henie-Onstad Kunstsenter kunne etableres på Høvikodden i Bærum. Senteret ble åpnet i september 1968. I september 1968 ble Henie syk og lagt inn på sykehus på grunn av lungebetennelse. Hun ble sakte bedre, og på grunnlag av blodprøver ble det konstatert at hun hadde leukemi. Ifølge broren Leif fikk ikke Sonja vite den faktiske diagnosen, men ble fortalt at hun led av anemi og trengte hvile. Hun reiste i september 1969 sammen med ektemannen til Sveits, og i oktober til Paris. 12. oktober fløy de hjem mot Oslo, og Henie døde på flyet. Hun ble bare 57 år gammel. Hun er begravd sammen med Onstad i Bærum, på en bakketopp med utsikt over Henie-Onstad kunstsenter.
Betydning og anerkjennelse
Henie påvirket kunstløpsporten sterkt, og ifølge sportsjournalist Sandra Stevenson endret hun kunstløp fra å være en fritidsaktivitet for overklassen til å bli en seriøs konkurranseidrett. På 1900-tallet innebar kunstløp en lang teknisk del der utøverne utførte ulike bevegelser. Det ble spilt musikk i bakgrunnen, men bevegelsene ble utført hver for seg, og ikke som et helhetlig program. Takket være Henies kunstneriske utdannelse klarte hun å planlegge en koreografi som fulgte musikken i sine egne løp. Hun er kjent som den første kunstløperen som virkelig tok i bruk dansekoreografer i idretten, og tok med seg «dansen ut på isen». I tillegg brukte hun kort skjørt under opptredenene sine, noe som gjorde det mulig å utføre enda vanskeligere element. På denne tiden var det vanlig at løperne brukte lange kjoler og svarte skøyter, men Henie gjorde hvite skøyter populært.
Henie fikk flere priser og premier for idrettsprestasjonene sine. I 1938 ble hun utnevnt til Ridder 1. klasse av St. Olavs Orden for sine idrettslige og kunstneriske prestasjoner, og for å fremme Norge i utlandet. Hun ble den til da yngste personen som noen gang hadde fått denne utmerkelsen. I 1976 ble Henie valgt til World Figure Skating Wall of Fame. Sportmagasinet Sports Illustrated kåret henne i 2000 til tidenes fjerde beste kvinnelige idrettsutøver.
I forbindelse med Sonja Henies 100-årsdag ble det i 2012 satt opp en musikal om hennes liv i Bærum kulturhus. Musikalen hadde navnet Isdronningen – Sonja Henie, ble skrevet av Cecilie Due (manus) og Helge Sunde (musikk) og satt opp av Bærum Musikk- og Danseteater.
Sonja Henie fikk ikke like stor anerkjennelse som filmstjerne i Norge som hun fikk i USA. Da hun dukket opp på et norsk frimerke i 1990, var det som ung kunstløper, og ikke som filmstjerne. Sonja Henie blir av mange ansett som den internasjonalt mest kjente norske kvinne gjennom historien, og har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame. I 2012 markerte Posten 100-årsjubileet for Sonja Henies fødsel med å utgi to nye frimerker av henne.
Biografier
Broren Leif Henie ga i 2008 ut biografien Min søster Sonja Henie : i sin egen skygge på Juritzen Forlag. Andre forfattere har også gitt ut bøker om henne:
Filmen Sonja (2018)
Dramafilmen Sonja om hennes liv hadde premiere 25. desember 2018, til gode anmeldelser i blant annet Adresseavisen, Dagbladet, Bergens Tidende og Dagsavisen.
Filmer
Hennes mest kjente filmer er
8-biter
Viktige 8-bits CPUer
Den første kommersielle 8-bits prosessoren var Intel 8008 (1972) som opprinnelig var beregnet for den intelligente terminalen Datapoint 2200. De fleste av konkurrentene til Intel tok utgangspunkt i slike 8-bits mikroprosessorer. Moderniserte varianter av disse 8-bits maskinene er fortsatt en av de mest vanlige typene prosessor i integrerte systemer.
Tidlige og/eller populære 8-bits prosessorer (ikke komplett):
KolourPaint
KolourPaint er et tegneprogram for skrivebordsmiljøet KDE. Meningen er at det skal være intuitivt enkelt å bruke for en gjennomsnittlig bruker.
Fylkesvei 254
Fylkesvei 254 går mellom Tretten i Øyer og Segalstad bru i Gausdal.
KolourPaint
KolourPaint er til forveksling likt Windows-programmet Paint (mspaint), men har noen forbedringer:
I likhet med mspaint er det ingen støtte for glidende fargeoverganger, for eksempel «anti-alias». Det gjør at streker på skrå blir hakkete.
KolourPaint erstattet KPaint i versjon 3.3 av KDE, og er nå en del av kdegraphics-pakken.
Trond Jacobsen (fallskjermhopper)
Trond Jacobsen (født 21. mars 1965 i Oslo, oppvokst i Rælingen) er en norsk fallskjermhopper som var den første til å gjøre et tandemhopp over sydpolen den 6. desember 1997. Hoppet gjorde han som tandeminstruktør sammen med Morten Halvorsen. Han har med samme person også gjort et tandemhopp over Nordpolen den 19. april 1998, noe som også gjorde Trond Jacobsen og Morten Halvorsen til de første i verden til å hoppe tandemhopp i fallskjerm over begge polpunktene. NRK Brennpunkt laget i ettertid programmet Dødshoppet sammen med Trond Jacobsen og Morten Halvorsen der ekspedisjonens eget filmateriale samt NRKs egne opptak ble brukt. I etterkant av hoppet over Sydpolen er det innført forbud mot fallskjermhopping på Sydpolen, noe som sannsynligvis gjør Trond Jacobsen og Morten Halvorsen til de eneste i verden som noen gang gjør et slikt hopp.
Trond Jacobsen er også Norgesmester i fallskjermhopping i klasse C, hoppere med inntil 150 hopp og hopping med rund skjerm, fra 1984. Trond tok gull i presisjonshopping og bronse i stil. Dette resulterte da også i gull sammenlagt.
Trond Jacobsen er nå bosatt i Skien, medlem av Grenland Fallskjermklubb og Veteranenes Fallskjermklubb. Jacobsen har hoppet rundt 2500 fallskjermhopp inkludert over 300 tandemhopp.
Trond Jacobsen er også utdannet CMAS-dykkeinstruktør og har arbeidsdykkersertifikat klasse S.
Washington State University
Washington State University er et delstatseid, forskningsbasert land-grant-universitet i Pullman i delstaten Washington, USA. Det ligger bare ti kilometer fra grensen mot Idaho, og i grensebyen Moscow, Idaho, ligger University of Idaho.
Det ble opprettet i 1890 som Washington Agricultural College and School of Science , og har idag regionale campuser to andre steder i delstaten – Vancouver og Spokane. Universitetets Agricultural Experiment Station er fra 1894. Forskningsaktiviteten er idag særlig høy innen teknologi- og landbruksfag.
WSU har mer enn 200 ulike studieprogrammer, fordelt på følgende fakulteter, skoler og forskningsinstitutter (studenttall 2007):
Ved universitetet var det 23 655 studenter og 1 501 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 6 447 for studenter folkeregistrert i Washington. Etniske minoriteter utgjør 14%. Studiene gis opp til doktorgradsnivå. Det tilbys også 100 studieprogrammer i utlandet, i tilsammen 70 land.
Anton Diabelli
Biografi
På Antons Diabellis dåpsattest er faren Nikolaus ført opp som «Musiker hier». Moren Regina Moser stammet fra en musikerfamilie. Faren gav Diabelli den første undervisningen i sang, klaver-, og orgelspill. Syv år gammel ble han tatt opp som korgutt i klosteret Michaelbeuern, der han fikk en grundig musikalsk utdanning som senere ble viderført ved Benediktinergymnaset.
Foreldrene ønsket at Diabelli skulle bli prest, og i 1796 startet han på latinskolen i München. For å avslutte sine teologistudier, studerte han året 1800 ved cistersienserklosteret Raitenhaslach. Diabelli komponerte likevel videre, og arbeidene hans gjorde Michael Haydn oppmerksom på ham. Haydn gav Diabelli undervisning og hjalp ham fram.
Da Raitenhaslach ble sekularisert i 1803, gav Diabelli opp forsettet om å bli prest og konsentrerte seg om musikken. I Wien traff han Ludwig van Beethoven og Michaels Haydns bror, Joseph. Etterhvert ble Diabelli en ettertraktet klaver- og gitarlærer i Wien.
I 1807 kom den italienske gitarvirtousen Mauro Giuliani til Wien, og etter gjensidig utveksling av ideer, skrev Diabelli verk for sologitar, duetter, trioer, hus- og kammermusikk for gitar, og sanger med gitarakkompagnement.
Diabelli gikk i kompaniskap med forleggeren Peter Cappi og drev musikkhandel og forlag sammen med ham. Senere drev Diabelli forretningene for egen regning, og publiserte musikk av Haydn-brødrene, Cherubini, Mozart, og framfor alt Franz Schubert.
Diabelli ble rammet av aldersdemens. Han er begravet på Sankt Marxer Friedhof i Wien.
Verk
Diabelli skrev mer enn 200 komposisjoner i nær sagt alle musikkformer: to- og firhendige klaverstykker, undervisnings- og studiemateriale for klaver og gitar, orkesterverk, kammermusikk, operetter, syngespill, kantater, messer og offertorier. Mangfoldigheten og det høye antall verk gjør Diabelli til en sentral komponist under Wienerklassisismen.
Kirkemusikken er lett tilgjengelig og takknemlig å oppføre, i dag blir særlig Pastoralmesse op. 147 og Landmesse op. 107 hyppig oppført.
Spesielt slitesterke har hans to- og firhendige klaververkene vært som krevende og pedagogisk verdifulle undervisningsstykker. En gitarskole og andre læreverk stammer fra hans tid som gitarelev. For sologitar skrev han framfor alt sonater, sonatiner, variasjonsverk, serenader og arrangementer over populære operamelodier, kammermusikk med klaver, strykere og blåseinstrumenter og et stort antall sanger med gitarakkompagnement.
Med sine musikkdramatiske verk hadde Diabelli derimot liten suksess.
Rikshirden
Rikshirden var den opprinnelige, egentlige og viktigste delen av Hirden, de «politiske soldatene» i Quislings fascistparti Nasjonal Samling (NS) før og under andre verdenskrig og bevegelsens harde ideologiske kjerne. Medlemmene i Rikshirden var menn over 18 år.
Etter hvert bestod Rikshirden på landsbasis av flere tusen menn. Rikshirden skulle danne grunnstammen i en framtidig norsk hær.
Oppgaver
Rikshirdens oppgave var i første rekke å gjennomføre «Førerens», NS-lederen Vidkun Quislings, ideer og bestemmelser i praksis. I motsetning til de to andre hirdavdelingene for voksne menn, som var mer begrensa til enten sjø eller luft, var medlemmene i Rikshirden pålagt oppgaver som var flere, større og mer politisk vidtrekkende og historisk bestemmende.
Oppbygning
Rikshirdens øverste sjef var NS' «fører» Vidkun Quisling. Under partilederen var Hirdsjefen, som Rikshirden var direkte underlagt. Hirdstaben ble ledet av stabssjefen i Rikshirden, som var hirdsjefens utøvende organ.
Medlemmene i Rikshirden hadde militære grader som sine forbilder i det tyske nazistpartiet NSDAPs paramilitære stormtropper SA og elitetropper SS.
Mennene var delt inn i tre hovedgrupper: Menige hirdmenn, nestlagsførere, speidere og nestspeidere ble omtalt som «mannskap». Den andre hovedgruppa var «underførere». Den omfattet lagførere, overlagførere, kvartermestere, furere og kommandosersjanter. Den siste gruppa var «hirdførere»: troppsførere, nestsveitførere, sveitførere, fylkingførere, nestregimentsførere og regimentsførere.
Organisasjon
Hirden var organisert militært med Rikshirden øverst. Hirden hadde ellers en desentralisert struktur med regionale og lokale avdelinger med egne hirdførere.
Regimenter
Rikshirden var delt i sju regimenter:
Hirdfordelinger
Fra februar 1944 ble ordningen med Hirdregimenter droppet til fordelt for tre hirdfordelinger.
Uniform
Politiske uniformer ble forbudt i Norge fra 1933. Denne uniformsforbudloven ble formelt opphevet 8. november i okkupasjonsåret 1940. Allerede sommeren dette året trosset hirdmenn forbudet og kledde seg i brun skjorte, svart slips og armbind, og i september opptrådte medlemmene for første gang i en særegen norsk uniform i «utpreget sportslig tilsnitt» med skiluer og strekkbukser. NS, landets eneste lovlige parti fra 25. september, ble for alvor en uniformert bevegelse i nasjonalsosialistisk, militær tradisjon inspirert av det tyske nazistpartiet (NSDAP). Medlemmene bar uniformer, men ikke våpen slik frontkjemperne gjorde.
På venstre overarm bar Hirden svart armbind med solkors (hjulkors, olavskors) i «rødt og gull», partiets hovedsymbol, supplert med to oppadstående sverd, som var hirdmerket. Rangdistinksjonene var striper på skulderklaffene. Knappene var dekorert med partiets «solørn». De var mørke for menige og gylne for ledere.
Rikshirdens mørkeblå uniformer lignet både et tidstypisk sportsantrekk og en forenklet kombinasjon av uniformene til NSDAPs gatepøbler i Sturmabteilung (SA) og dets svartkledde elitetropper i Schutzstaffel (SS). Også Unghirden, Guttehirden og NS' partiførere hadde brunfarget uniformsskjorte etter mønster av de tyske «brunskjortene».
Eberhard-Karls-Universität Tübingen
Eberhard-Karls-Universität i Tübingen ble grunnlagt i 1477 av hertug Eberhard av Württemberg. Universitetet i dag (2007) har 22 000 studenter, 10 000 ansatte, 450 professorer og 2 000 vitenskapelige ansatte.
Historie
I 1477 grunnla hertug Eberhard universitetet i Tübingen med pavelig tillatelse og kalte 15 professorer til de fire klassiske fakulteter (teologi, juss, medisin og filosofi).
Det første semesteret ble 308 studenter immatrikulert og berømte personligheter fra universitetets tidlige tider var: Johannes Vergenhans (eller Naukler), Johann Heynlin, Gabriel Biel, Konrad Summenhart, Heinrich Bebel, Martin Prenninger kalt Uranius, Johannes Reuchlin, Philipp Melanchthon og Johannes Stöffler.
Etter to års byggetid, i 1480, sto det eldste nåværende universitetsbygg ferdig, Bursen. Det var et internat for studenter, men hadde også et stort auditorium. I 1509 hadde Martin Plantsch og Georg Hartsesser, begge geistlige, opprettet Martinianum. Martinianum var et studentstipend for de mindre velhavende.
I 1535 ble reformasjonen innført på universitetet etter massivt trykk fra fyrstene. Tübingen ble en høyborg for den lutherske ortodoksi. Det evangeliske stift ble grunnlagt i 1536 som et stipendutdannelse for prestestand av hertugen. Johannes Kepler studerte ved Det evangeliske stift i perioden 1589–1594. I perioden 1790–1793 studerte Hölderlin, Hegel og Friedrich von Schelling samtidig i Det evangeliske stift.
Texas v. White
Texas v. White var en viktig rettssak ført i De forente staters høyesterett i 1869. I en avgjørelse med 5-3 stemmer avgjorde høyesterett at Texas hadde fortsatt å være medlem av unionen, selv etter at Texas sluttet seg til Amerikas konfødererte stater og at delstaten var under militært styre da handlingene i saken fant sted. Høyesterettsdommen fastslo videre at grunnloven ikke tillot delstater å bryte ut fra USA og at forordningene ved adskillelsen og alt lovverk innen utbryterstatene vedrørende dette var å anse som absolutt ugyldig.
Tasersuup atuarfia
Tasersuup atuarfia (tidligere Qaqortup atuarfia) er en folkeskole i Qaqortoq i Kujalleq kommune på sydkysten av Grønland. Før kommunesammenslåingen 1. januar 2009 lå skolen i Qaqortoq kommune.
Skolen er sydgrønlands største, med ca. 600 elever og 60 lærere.
Tencent
Tencent Holdings Ltd. (kinesisk: 腾讯) er et Internett-selskap i Folkerepublikken Kina. Det er virksomt innen et bredt spekter, som direktemeldingstjenester, internettbaserte sosiale nettverk (Qzone, onlinemedier (webportaler), Internett-merverditjenester (stasjonære og i mobiltrafikk), interaktiv underholdning, elektronisk handel og onlinereklame.
Selskapet ble opprettet i 1998 av Ma Huateng og Zhang Zhidong, og har sitt hovedkontor i Shenzhen.
Tibidabo fornøyelsespark
Tibidabo fornøyelsespark (katalansk: Parc d'Atraccions del Tibidabo) er en liten fornøyelsespark på fjellet Tibidabo i Barcelona. Den ble påbegynt i 1899 og åpna i 1901, og er med det Europas nest eldste fornøyelsespark. Parken dekker et areal på rundt 70 000 m², og har en flott utsikt over byen.
De Fryske Marren
De Fryske Marren (nederlandsk: De Friese Meren) er en kommune i den nederlandske provinsen Friesland. Kommunen ble til i 2013 ved en sammenslåing av de tidligere kommunene Gaasterlân-Sleat, Lemsterland, Skarsterlân og en del av Boornsterhem. Kommunenavnet viser til området med 24 store og små innsjøer, som sammen utgjør området kalt «De frisiske sjøene». Kommunestyre besluttet i 2014 å skifte det offisielle navnet på kommunen (fra det nederlandske navnet) til det vestfrisiske De Fryske Marren.
Premiership Rugby
Premiership Rugby er den øverste divisjonen for rugby union i England. Den blir også kalt English Premiership og er en profesjonell liga. Serien startet opp i 1987. Laget som kommer sist i ligaen rykker ned i RFU Championship. Etter endt seriespill, spiller de fire beste lagene mot hverandre i sluttspillet. Laget på førsteplass spiller hjemme mot laget på fjerdeplass og andreplass hjemme mot tredjeplass. Vinnerne av de to kampene spiller sluttspillfinalen på Twickenham Stadium og vinneren blir årets mester.
De beste lagene ved sesongslutt kvalifiserer seg for de to europeiske turneringene European Rugby Champions Cup og European Rugby Challenge Cup.
Den er fra 2018-19 sesongen sponset av forsikrings- og konsulentselskapet Gallagher og har sponsornavnet Gallagher Premiership Rugby.
Spillerstatistikk
''Oppdatert 6. juni 2023''
Spillere med navnet i fet tekst og kursiv er fortsatt aktive spillere i Premiership.