cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eddie Turnbull
Selv om Turnbull ble uttatt ni ganger til å spille for Skottland og spilte i VM i fotball i 1958 i Sverige, mottok han aldri noen fysisk lue, slik britiske landslagsspillere får etter hver landskamp. Det skyldes at Turnbull aldri spilte i en landskamp mot et av de andre britiske landslagene, og luer ble tidligere bare utdelt i interne landskamper fram til midten av 1970-tallet. Denne praksisen ble rettet på i 2006, som et resultat av Gary Imlachs suksessfulle kampanje for sin far Stewart Imlach og også andre spillere mottok da dette beviset retrospektivt for sin deltakelse. Turnbull var helt fram til sin bortgang jevnlig å se på hjemmekamper for Hibernian på Easter Road Stadium. Turnbull døde om ettermiddagen lørdag 30. april 2011, 88 år gammel. Hibernians styreformann Rod Petrie uttalte ved Turnbulls bortgang at ingen annen enkeltperson hadde ytt et større bidrag til klubben enn Turnbull.
NM i fotball for kvinner 2000
Norgesmesterskapet i fotball for kvinner 2000 er en norsk fotballturnering. Det var det 23. offisielle norgesmesterskap. Asker slo Bjørnar 4-1 i finalen som ble spilt lørdag 28. oktober på Ullevaal Stadion i Oslo.
Bjørnar kom til finalen ved å slå Follese, Voss, Byåsen og Trondheims/Ørn.
Første runde
De fleste kampene ble spilt torsdag 26. april
2Tirsdag 25. april
Andre runde
De fleste kampene ble spilt torsdag 10. mai
4Mandag 8. mai
5Tirsdag 9. mai
6Fredag 11. mai
7Lørdag 12. mai
Tredje runde
De fleste kampene ble spilt fredag 9. juni
8=Torsdag 8. juni
9=Lørdag 10. juni
Fjerde runde
Kampene ble spilt tirsdag 8. august
Semifinale
Kampene ble spilt tirsdag 22. august
Karl Friedrich Kurz
Karl Friedrich Kurz (født 23. september 1878, død 26. juni 1962) var en tysk/norsk forfatter.
Karl Friedrich Kurz er født nær Freiburg, Bremgarten i Tyskland. Som barn flyttet han med foreldrene til Basel i Sveits. Han ønsket å bli kunstmaler og begynte på akademiet i Karlsruhe.
Det var tilfeldigheter som gjorde ham til skribent og forfatter. Etter å ha ført en omflakkende tilværelse med omfattende reisevirksomhet i bla. Øst-Asia og Japan, slo han seg ned i Norge hvor han skrev romaner på tysk. Han var påvirket av Knut Hamsun og hentet inspirasjon fra naturen og folkelivet i Sognefjorden og Sunnfjord.
Romanene nøt stor popularitet i Tyskland og ble solgt i store opplag. I 1934 fikk han Schillerprisen og Volkspreis fra Schweizerische Schillerstiftung i Zürich.
Han bodde først i Solund, så ved Vadheim før han i 1924 slo seg ned på Vårdal i Dalsfjorden i Sunnfjord. Der bodde han til han i 1950, da han forlot sin familie og flyttet til Nessjøen (Nese) i Fjell kommune på Sotra i Hordaland hvor han bodde til sin død i 1962, 84 år gammel. Hans etterlatte papirer er for det meste kommet bort etter hans død.
Karl Friedrich Kurz ligger begravet på kirkegården i Holmedal i Dalsfjorden, Sunnfjord.
Utgivelser
Ti romaner og flere novellesamlinger bla.:
Sturefors
Sturefors er et tettsted i Linköping kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 2 229 innbyggere. Sturefors ligger cirka 11 kilometer sørøst for Linköping.
La Toya Jackson
De første årene
La Toya Yvonne Jackson ble født den 29. mai 1956, samme dato som hennes eldre søster Rebbie Jackson fylte 6 år. La Toya var det femte barnet, i en familie med, etter hvert, ni barn og den mellomste av de tre jentene, mellom støresøsteren og lillesøsteren, Janet Jackson, født 1966. La Toya ble beskrevet som et sjenert barn, og hun fulgte morens trosretning innenfor Jehovas vitner. Hun har selv sagt at «hver morgen gikk jeg og Michael rundt i Los Angeles og banket på dører for å spre Jehovas ord», og at livet hennes tidlig dreide seg rundt religion og skole.
Fram til 1974 hadde brødrene hennes hatt suksess med gruppa The Jackson 5, og det var under et show i Las Vegas samme året at La Toya trådte fram på scenen, ikke som sanger, men som danser under brødrenes nummer. La Toya var på dette tidspunktet 18 år, og hadde bestemt seg for å fortsette advokatutdannelsen. Hun gikk på college en kort periode, før hennes far, Joe Jackson, insisterte på at La Toya skulle jobbe for å skape seg en karriere i showbiz som resten av familien.
1976–1977: The Jackson Variety
På dette tidspunktet hadde La Toya et kort forhold til DeBarge-medlemmet Bobby DeBarge. Under farens innflytelse ble det bestemt tidlig i 1979 at de tre Jackson-søstrene skulle danne en gruppe under navnet The Jackson Sisters. Gruppen framførte aldri noe live, og responsen fra plateselskapene var kjølig. La Toya skrev dette året under platekontrakt med plateselskapet Polydor, og begynte innspillingen av sitt første album.
1980–1982: Solokarriere
I 1980 ble albumet La Toya Jackson utgitt i Amerika og Europa. LP-en møttes med god kritikk, men nådde kun 116.-plass på den amerikanske Billboard-listen, og to singler ble utgitt: «If You Feel the Funk» (#42 i Tyskland og #13 i Nederland) og den Michael Jackson-produserte «Night Time Lover» (#59 på Billboard R&B-listen). Dette albumet står i dag som hennes bestselgende. Det kom senere fram at La Toya ikke ville ha etternavnet sitt på albumet, ettersom hun ville se hva hun klarte uten hjelp fra Jackson-navnet.
I 1981 ga La Toya ut albumet My Special Love (#175 på Billboards album-liste), og singlene «Stay the Night»'' (#31 Billboard Hot Soul Singles) og «I Don't Want You to Go» som ikke plasserte seg på listen. My Special Love ble La Toyas siste album på Polydor.
1983–1987: Heart Don't Lie
I 1983 skrev La Toya en ny platekontrakt, denne gangen med Epic Records, og i 1984 ga hun ut albumet Heart Don't Lie som ble møtt med god kritikk. Albumets første singel, tittelsporet, var vellykket sammenliknet med resten av La Toyas utgivelser, og klatret til 56.-plass på Billboards singelliste. Andre singler som ble utgitt, inneholdt blant annet en coverversjon av Princes «Private Joy». Albumet nådde 149.-plass på den amerikanske albumlisten. La Toya ble dette året nominert til en Grammy, for låten «Reggae Nights» sunget av Jimmy Cliff.
I 1985 dukket La Toya opp som en av artistene under «We Are The World», og «Stop the Madness», en antidop-sang sponset av den da sittende presidenten Ronald Reagan. La Toya representerte også USA i den populære «Yamaha Music Festival», også kalt «World Popular Song Festival» i Tokyo, med låten «Baby Sister». La Toya fikk stor pressedekning, og var stor favoritt. Lillesøster Janet var korist, men til tross for oppmerksomheten ble det «bare» en 5.-plass og en «Outstanding Song Award». Låta kom fra La Toyas fjerde album Imagination som regnes som hennes største kommersielle flopp da plateselskapet gikk konkurs og promotering var utelukket.
I 1987 ble Jack Gordon ansatt som manager for La Toya, ved siden av hennes far. Gordon tok senere over kontrollen av managementet for fullt. På dette tidspunktet var den tyske plateprodusenten Sherman Heinig i USA på utkikk etter artister til sitt nystartede selskap, Teldec Records. Han fikk høre om La Toya, og lovnader om at hun var en god sanger. Det var riktignok etternavnet hennes Heinig var interessert i, og da innspillingen av hennes femte album for Teldec begynte i mars 1987, fikk Heinig høre at La Toya på ingen måte var Michael. «''I starten ble jeg fortalt at hun var en god sanger, men vokalt vil jeg si at hun ikke hadde noe. Hun var ikke en god balladesanger, hun hadde bare ikke en sterk stemme''» sa Heinig i 2000. Etter lang innspillingstid kunne La Toya endelig utgi sitt femte album, La Toya som inneholdt sanger skrevet av blant andre den amerikanske hiphopgruppa Full Force og de britiske låtskriverne Stock Aitken Waterman. Albumet floppet.
1988–1991: Playboy, boklansering
I 1988 hadde La Toya sjokkert verdenspressen ved å stille opp i Playboy. Utgaven solgte 8 millioner i løpet av de første 30 dagene, og står fremdeles i dag som bladets bestselgende utgave, og lanserte henne som sexsymbol. Hun skulle senere posere også i 1991, og stilte i 1994 opp i en Playboy-video. Det kom senere fram at La Toya selv ikke ville stille opp de andre gangene, men at hennes manager, og senere ektemann, slo henne til hun stilte opp.
Mesteparten av 1989 gikk med til innspillingen av hennes sjette album, Bad Girl, originalt kalt On My Own, men på grunn av problemer mellom Jackson og plateselskapet ble utgivelsen utsatt. Albumet ble senere solgt til flere forskjellige plateselskap i Europa med forskjellige navn. La Toya holdt en «pay-per-view» konsert fra Bally-teateret i Reno, Nevada, kalt A Sizzling Spectacular! med låter fra sine to siste album. Det var etter denne konserten at Gordon skal ha tvunget Jackson til å inngå ekteskap med ham. La Toya skal senere ha sagt at hendelsen var mot hennes ønske, men at Gordon sa at det var for å kunne beskytte henne mot familien. La Toya hadde på dette tidspunktet ingen kontakt med familien eller søsknene.
De neste årene brukte Gordon fysisk vold og løgner for holde La Toya under kontroll. I 1990 stilte La Toya opp under den italienske Sanremo-festivalen med en engelsk versjon av en av de deltagende låtene «Verso l'ignoto», som fikk navnet «You And Me». La Toya framførte sangen live, og møtte etter framførelsen massiv kritikk for sin manglende stemme. Singelen lå på sitt beste som nummer 28 på den italienske salgslisten. Det tyske selskapet Teldec droppet nå La Toya, som skrev under en ny kontrakt med BCM Records, som utga singelen «Why Don't You Want My Love?», men selskapet gikk konkurs før albumet kunne utgis. La Toya skrev i begynnelsen av 1991 under med Dino Records, som utga albumet No Relations med singelen «Sexbox» som nådde 25.-plass i Nederland. Samme året ble hennes biografi La Toya: Growing Up in the Jackson Family utgitt, en omstridt bok hvor La Toya fortalte åpent om farens seksuelle misbruk av barna.
1992–1996: Moulin Rouge og personlig frihet
La Toya ble på denne tiden karakterisert som den eneste fra Jackson-familien uten talent, og som sjalu på sine søsken. Men i Europa var La Toya ettertraktet i talk show hvor hun aldri la skjul på noe. I 1992 skrev La Toya under en kontrakt med det verdenskjente Moulin Rouge i Paris, for å være hovedstjernen i sitt eget show, Formidable!. La Toya framførte to show om dagen, totalt seks kvelder i uken. Showet var en stor suksess, med utsolgte hus og stående applaus etter forestillingene. Likevel valgte La Toya å forlate showet etter fire måneder, og ble saksøkt for kontraktsbrudd, og ble dømt til å betale 550 000 kroner.
På dette tidspunktet hadde Gordons voldelige behandling nådd toppen, da han i 1993 ble arrestert for å ha slått La Toya med en stol. La Toya hadde blåmerker rundt øynene, leppene og kinnene. Hun måtte sy totalt 12 sting. Gordon ble løslatt da han mente han slo henne i selvforsvar. Da La Toyas bror, Michael, i 1993 møtte de første anklagene om misbruk av barn, støttet La Toya ham åpent. Men under en tur til Jerusalem i desember 1993 sjokkerte La Toya verden på nytt, da hun fortalte pressen at hun trodde at anklagene var sanne og at hun håpet at broren fikk hjelp. Samme året holdt La Toya en times konsert i Polen på «Sopot International Song Festival». Hun ga videre ut to album, et med gamle countrysanger, og et med gamle Motown-klassiskere. Begge floppet.
La Toya klarte i 1996, etter en episode i Ohio, å komme seg vekk fra Gordon, og saksøkte ham for mishandling. Skilsmissen var klar sent i 1996, og Gordon ble dømt til å betale tilbake en ukjent sum med penger, gi tilbake deres leilighet i Las Vegas og New York og bryte alle kontrakter og avtaler La Toya var bundet til under hans management. La Toya var nå fri, og kunne endelig vende tilbake til familien.
Strømforsyning
Strømforsyning (engelsk: power supply unit, PSU) er en komponent som leverer energi til elektriske eller elektroniske forbrukere, som for eksempel datamaskiner.
De kan ha én eller flere av følgende tilleggsfunksjoner:
Strømforsyningen kan ha én eller flere utganger. Disse kan være avhengige eller uavhengige av hverandre.
Eksterne lenker
https://web.archive.org/web/20070720131513/http://www.kunnskapsnett.no/innhold/Faktablad%20%20PC%20Power%20Supply.mht
Når villdyret våkner
Når villdyret våkner er en roman av Jack London. Den ble utgitt i 1903 og er Jack Londons mest leste bok.
Siden protagonisten er en hund, anses den ofte som en barnebok, men den har en mørk tone og inneholder scener med vold og mishandling.
Handling
Boken handler om blandingshunden «Buck» som blir stjålet fra sin trygge tilværelse som familiehund. Han selges og tas med til Alaska der et hardt liv som sledehund venter. Han blir nødt til å tilpasse seg fort. Det harde livet gjør at instinktene hans våkner til.
«Buck» har flere eiere, til slutt en som behandler ham bra og lar ham løpe fritt. Han venner seg mer og mer til livet i villmarken. En dag kommer han hjem til eieren og finner ham drept av indianere. Da vender Buck ut i naturen og lever sammen med ulvene, og får små valper med en av dem. Indianerne oppdager at ulvene begynner å få en ny farge på pelsen sin. Brun. Etter dette lever indianerne i frykt for dette nye beistet.
Isaac Vorsah
Isaac Vorsah (født 21. juni 1988 i Accra) er en ghanesisk profesjonell fotballspiller som spiller for den østerrikske fotballklubben Red Bull Salzburg. Han spiller midtbane/forsvar, og er også en del av. Vorsah har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet All Blacks og Asante Kotoko, begge fra Ghana.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Slaka
Slaka er et tettsted i Linköping kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 592 innbyggere. Slaka ligger like sør for Linköping.
Amarone
Amarone della Valpolicella er en italiensk, tørr rødvin. Tradisjonelt lages den av tørre druer fra Corvina, Rondinella og Molinara. Den ble klassifisert som Denominazione di Origine Controllata i desember 1990.
Kvannlia-Sølvjodalen naturreservat
Kvannlia-Sølvjodalen naturreservat er et naturreservat i Rana kommune i Nordland. Reservatet ligger i sin helhet innafor nedbørsfeltet til Helgåga, og er totalt på 5 696 dekar.
Amarone
Amarone della Valpolicella DOC er en av de fineste italienske vinene. Den kommer fra Veneto i distriktet Valpolicella, like nord for Verona. Amarone har blitt produsert i lang tid, men har først de siste årene oppnådd sin store popularitet. Vinen produseres helt eller delvis av tørkede druer (se passito) som noen ganger også får bli angrepet av edelråte. Dette gjør at vinen blir alkoholsterk og fyldig. Til forskjell fra den klassiske recioton får Amarone gjære helt ut og blir dermed tørrere. En Amarone kan ikke ha mindre enn 14 % i alkoholinnhold og må lagres minst i tre år før den selges. Restsukkerinnholdet kan ikke være høyere enn 15 gram/liter.
Kvannlia-Sølvjodalen naturreservat
Området ble vernet ved kongelig resolusjon 4. desember 1992 for å bevare to av de nordvestligste granforekomstene i Europa.
Amarone
Amarone ble 4. desember 2009 klassifisert som DOCG.
Kvannlia-Sølvjodalen naturreservat
Området ligger øst for Helgåvatnet, ca. 3 km nord for Nordsjona. Sølvjodalen er den innerste delen av reservatet, og tungt tilgjengelig, mens Kvannlia er langt mer tilgjengelig via en traktorvei fra gården Øvre Helgå.
Sølvjodalen er den nordvestligste forekomsten av naturlig granskog i Europa, men ellers preget av en fattig flora. Kvannlia har en rikere flora, og er også blant de nordvestligste forekomstene av gran. Begge forekomstene er under sterkt klimatisk stress, og preget av oseanisk klima.
Områdene er svært lite påvirket av menneskelige inngrep, med spor etter plukkhogst i Kvannlia, mens Sølvjodalen er så godt som uberørt.
Nana-Grébizi
Nana-Grébizi er et økonomisk prefektur i Den sentralafrikanske republikk. Det ligger sentralt i landet og grenser til prefekturene Ouham, Bamingui-Bangoran, Ouaka og Kémo. Det grenser også til landet Tsjad i nord.
Administrativ inndeling
Nana-Grébizi er delt inn i to underprefekturer.
Josquin des Prez
Josquin var en av de betydeligste komponisten i renessansen, og den fremste før andre halvdel av 1500-tallet, dvs i perioden mellom Dufay og Palestrina.
Liv og karriere
Lite er kjent om Josquins ungdom og utdanning, men farens navn var Gossard Lebloitte dit Desprez (død rundt 1466), morens fornavn var muligens Jeanne.
En Claude Hérmeré, senere kannik ved kollegiatkirka i Saint-Quentin, oppgav at Josquin var korgutt i kirka. Opplysningen stammer fra 1633, men kan meget vel være korrekt. Fra tida mellom 1466 og 1475 mangler dokumentariske data om Josquin fullstendig. Han er nevnt ved navn i musiker-motetten Omnium bonorum plena av Loyset Compère, sannsynligvis skrevet for katedralen i Cambrai i 1468 eller 1472, og en gang før Guillaume Dufays død i 1474 listes Josquin opp sammen med flere av tidens framstående komponister: Antoine Busnois, Johannes Ockeghem, Johannes Tinctoris, Johannes Regis og Guillaume Dufay, så det er rimelig å anta at han var begynt å få et visst ry blant sine kolleger rundt 1468.
Flere antatt tidlige verk viser slektskap med Ockeghems musikk, og Josquin skrev etter 1497 sørgesangen Nymphes des bois / Requiem aeternam til ham, så det er ikke urimelig å anta at Josquin var elev av Ockeghem, eller i det minste at de hadde et kunstnerisk forhold.
På et tidspunkt i livet reiste Josquin til Italia, fra 1459 til 1472 var han sanger ved katedralen i Milano, og det kan dokumenteres at han i 1474 var tilstede ved hoffet til den kunstelskende hertug Galeazzo Maria Sforza. Hertugen, en brutal og tøylesløs mann, ble i 1476 ble snikmyrdet av tre milanesiske adelsmenn, og Josquin tok tjeneste hos hertugens bror, kardinal Ascanio Sforza (1455-1505), sannsynligvis i årene 1479 til 1486. I september 1486 dukker Josquins navn opp som medlem av pavens musikk-kapell, der han var minst til rundt årsskiftet 1494-95, men ikke lengre enn til 1501. Deretter antas det at han var kong Ludvig XII av Frankrikes tjeneste, muligens uoffisielt.
En agent som på vegne av hertug Ercole I av Este vurderte Heinrich Isaac og Josquin med tanke på en ansettelse ved hoffkapellet, skrev i et brev (trolig) fra 1502 til oppdragsgiveren at han så Isaac som den best egnede kandidaten av de to, godmodig og omgjengelig som han var. Dessuten komponerte han svært hurtig. Selv om Josquin riktignok skrev bedre musikk, var ulempen med ham at han bare jobbet når han selv ville og ikke når det ble forventet av ham. Dessuten forlangte han en lønn på hele 200 dukater, mens Isaac bare krevde 120. Hertugen valgte likevel den dyktige, men noe egenrådige Josquin. Oppholdet i Ferrarra er lite dokumentert. Josquin kan reist fra byen på grunn av en truende pestepidemi. Pesten brøt ut i juli 1503, og tidlig i 1505 døde Josquins etterfølger, Jacob Obrecht, i epidemien.
Den 3. mai 1504 dukker det opp en ny prost i regnskapene til Notre Dame i Condé-sur-l’Escaut, titulert monsieur le prevost messire Josse des pres. I denne stillingen ble han livet ut.
Betydning og mottakelseshistorikk
Josquins produktive periode var uvanlig lang, kanskje opp mot 60 år, og det er bevart mer musikk av ham enn av noen annen av periodens komponister – med et mulig unntak for Heinrich Isaac. Josquins ouevre omfatter nitten fullstendig messer, noen ordinariumsatser, om lag 90 motetter, 70 verdslige verk og noen enkeltstående instrumentalkomposisjoner. Av de rundt 60 fem- og seksstemmige motettene som er overlevert under Josquins navn, regnes i dag bare 15 som autentiske, resten er enten tvilsomme eller uekte, blant de firstemte verkene er 38 autentiske, mot 60 med tvilsom eller avkreftet autentisitet.
I sin egen tid var Josquin allment anerkjent som en uovertruffen mester i komposisjon, og mange komponister og teoretikere anså hans verk som mønstergyldige forbilder. Det ble gitt ut bøker med Josquins musikk lenge etter at han var død, og i et forsøk på å øke salget publiserte mange utgivere andre komponisters musikkverk i Josquins navn.
Etter Josquins død ble det skrevet flere elegier til hans minne, eksempelvis tonesatte både Gombert og Appenzeller Musae Jovis. Jaquet av Mantova publiserte i 1554 verk som er klart influert av Josquin, og som viser at musikken hans var kjent i Italia flere tiår etter at han var død.
Flere av 1500-tallets litterater lovpriste Josquin. Castiglione gjorde det i Libro del cortegiano (1528) og Rabelais i Pantagruel (1533–1535). Martin Luther skrev om sin favorittkomponist: «Josquin er notenes herre, han befaler dem å gjøre som han ønsker; andre koralkomponister må gjøre det notene dikterer.» Glarean holdt Josquin over alle andre komponister, han ble også lovprist av teoretikere som Spataro og Lanfranco.
Det er usikkert om Josquin hadde regulære elever. Adrianus Petit Coclico oppgav selv at han var elev av Josquin, og selv om Coclico hadde en tendens til å trekke sannheten i lengste laget, virker opplysningene hans om Josquins undervisningsmetoder troverdige, så om han ikke personlig var Josquins elev, kan han i det minste ha fått opplysningene fra noen som hadde vært det: ''«Min lærer Josquin […] gav aldri en musikkforelesning, han skrev heller ikke teoretisk verk, og likevel kunne han på kort tid forme komplette musikere. Dette skyldes at han ikke hindret elevenes utvikling med lange og fruktesløse instruksjoner, men lærte dem reglene i få ord, ved hjelp av praktisk anvendelse gjennom sang.»'' Glarean nevner at Févin emulerte Josquins stil og Ronsard nevner så seint som i 1560 at Jean Mouton var Josquins elev. Begge var uansett influert av Josquin. Ifølge Zarlino var hans egen lærer, Adrian Willaert, elev av Mouton, og Josquins påvirkning er påviselig til stede i Willaerts tidlige verk.
Burke County (Nord-Dakota)
Burke County er et fylke i den amerikanske delstaten Nord-Dakota. Det ligger i den nordvestlige delen av staten og grenser mot Renville County i øst, Ward County i sørøst, Mountrail County i sør, Williams County i sørvest og Divide County i vest. Det har også grense mot Canada i nord.
Josquin des Prez
Betydning og mottakelseshistorikk
Mens Josquins påvirkning holdt seg lenge i Nederlandene, som hos Gombert, Willaert, Clemens non Papa, Crecquillon og andre, endret musikken i Paris seg utover første halvdel av 1500-tallet. Utviklingen gikk i retning av mer akkordpreget musikk med mindre bruk av kanons, og i andre halvdel av århundret falt påvirkningen fra Josquin markant. Likevel skrev Philippe de Monte en parodimesse basert på Josquins Benedicta es, cælorum regina.
Burke County (Nord-Dakota)
Burke Countys totale areal er 2 925 km² hvorav 67 km² er vann. I 2000 hadde fylket 2 242 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Bowbells.
Fylket har fått sitt navn etter guvernør John Burke (1859–1937).
Josquin des Prez
Betydning og mottakelseshistorikk
Josquin ble tidlig gjenoppdaget: Burney notesatte sent på 1700-tallet flere verk og skrev fornuftige analyser, det samme kan sies om Ambros i 1868. På 1900-tallet laget Albert Smijers den første komplettutgave av Josquins verk (fullført av Antonowycz og Elders), og som senere er kommet i en ny, revidert utgave. Listen over musikkvitere som har spesialisert seg på Josquin er lang, det er også blitt holdt internasjonale Josquin-festivaler og -konferanser.
Paula Malcomson
Paula Malcomson (født 1970) er en nordirsk skuespiller.
Malcomson er best kjent for sin gjennombruddsrolle i Den grønne mil (1999). Etter det har hun hatt mange gjesteroller i diverse TV-serier, som blant annet Deadwood, Lost, Criminal Minds, The Event, Sons of Anarchy, Private Practice og Fringe. Hun spilte også en birolle i Tombstone (1993).
I 2012 spilte hun rollen som moren til hovedfiguren Katniss Everdeen i The Hunger Games. Det samme i The Hunger Games: Catching Fire og The Hunger Games: Mockingjay part 1 og part 2.
Rainbow Arts
Rainbow Arts var et videospillsutviklingsfirma og en videospillsdistributør, som ble grunnlagt i 1984 av Marc Ulrich, i Gütersloh i Tyskland.
Rainbow Arts ble kjøpt opp av Funsoft, og ble del av THQ, da Funsoft ble oppkjøpt av THQ i 1999.
Spill
Utgitte spill av Rainbow Arts:
Truncus coeliacus kompresjonsstenose syndrom
Truncus coeliacus kompresjonsstenose syndrom er en usedvanlig sjelden diagnose.
Tilstanden er sannsynligvis medfødt og kjennetegnes ved alvorlig innsnevring (stenose) på blodåren som forsyner mageregionen. Den befinner seg dypt inne i messenteriet (mellomgulvet) nær ryggsøylen og er derfor svært utilgjengelig. Stenosen skyldes ytre press (derav «kompresjon»), altså ikke forkalkning eller blodpropp, av vev som ligger som spente strenger over blodåren og presser den sammen.
Det menes årsaken er en abnormal massiv vevsutvikling som gradvis forårsaker en slags mesenteriell anginga i tidlig voksen alder. Symptomene i forkant er diffuse i form av økende smerter i forbindelse med matinntak og har ikke blitt oppdaget før indre organer bl.a. lever er i ferd med å dø på grunn av blodmangel. Forløpet er derfor dramatisk da eneste behandling er umiddelbar gjenopprettelse av blodtilførselen ved et kirurgisk inngrep via et vertikalt snitt fra navel til brystben (laparatomi) hvor alt overflødig vev fjernes i forkant av stenosen og det legges inn fysisk beskyttelse (gortexpatch) mot arrvevet som ellers vil klemme åren flat igjen.
Prognosen antas å være relativt dårlig da tendensen er nye stenoser som nødvendiggjør reoperasjoner og dette blir nærmest umulig på grunn av massivt arrvev som hindrer tigjengeligheten.
Amiata
Monte Amiata er et fjell i Antiappenninene i Toscana i Italia med en høyde på 1 738 meter over havet. Det ligger i provinsene Grosseto og Siena.
Amiata er en gammel, utdødd vulkan med vulkansk stein og små innsjøer. Vann fra fjellet fyller Fiora-akvedukten, som gir vann til mye av det sørlige Toscana og områdene nord i Lazio. Elvene Fiora og Albegna har sine utspring her, sistnevnte i Buceto, som er en utstikker sørvest for selve massivet.
Hovednæringen i området er kastanjer, tømmer og i økende grad turisme (skisteder finnes ved Prato delle Macinaie, Prato della Contessa, Rifugio Cantore og Pian della Marsiliana). I de lavereliggende områdene finnes oliventrær og vinranker. Annen vegetasjon er blant annet bøk og furu. I antikken ble det utvunnet sinober her.
Amiata omfatter kommunene Abbadia San Salvatore, Arcidosso, Castel del Piano, Piancastagnaio, Santa Fiora og Seggiano, alle i en høyde på mellom 600 og 800 meter over havet.
Hainan
Hainan (kinesisk: 海南, pinyin: Hǎinán) er en provins og en øy i Folkerepublikken Kina. Provinsen er noe større enn øya, ettersom en rekke andre, men ganske små, øyer da også regnes med. Hainan ligger lengst sør i Kina, og ut mot Sør-Kina-havet.
Den kinesiske enkelttegnsforkortelsen er 琼 for Qióng .
Provinshovedstaden er Haikou, (海口, Hǎikǒu).
Frem til 1985 var Hainan en del av provinsen Guangdong, og etter en fire års lang overgangsperiode med en mellomstatus ble øya gitt status som egen provins av sentralmyndighetene i Beijing i 1989.
Provinsen er en av Folkerepublikken Kinas spesielle økonomiske soner.
Historie
Øya Hainan dukker først opp i Kinas nedskrevne historiske kildeskrifter i 110 f.Kr., da Handynastiet etablerte en militær garnison der etter general Lu Bode (路博德) ankom øya. I 46 f.Kr. besluttet Han-hoffet at besittelsen var for kostbar å opprettholde og forlot og oppgav øya. Men omtrent på samme tid begynte han-kinesere å migrere til øya fra det kinesiske fastland. Noen av dem var folk som var blitt landsforvist av politiske grunner. De fleste ankomstene til Hainan kom fra det som i dag er Guangdong, Fujian og Guangxi.
Duduk
Instrumentet brukes foruten i Armenia, Aserbajdsjan og Georgia. I Tyrkia og Aserbajdsjan kjennes det under navnene balaban, mey eller düdük.
Hainan
Historie
Li-folk var Hainans opprinnelige befolkning. De antas å være etterkommere av Yue-stammer fra Kina, som bosatte seg på øya mellom 5 og 25 tusen år f. Kr.
I de tre rikers tid utgjorde Hainan kommanderiet Zhuya (珠崖郡) under Østlige Wu.
I Songdynastiets tid (980-1279) ble Hainan del av provinsen Guangxi, og nå ankom for første gang virkelig betydelige antall han-kinesere. De bosatte seg for det meste i nord. Under Yuandynastiet (1206–1368) ble øya en egen provins, men i 1370 ble den satt administrativt under provinsen Guangdong av Mingdynastiet. På 1500- og 1600-tallet ankom nye han-kinesiske innflyttere fra Fujian og Guangdong, og trengte li-folkene sørover og opp i høylandet. På 1700-tallet gjorde li-folket opprør mot regjeringen, som svarte med å hente leiesoldater fra miaoområder i Guizhou. Mange miao bosatte seg så på øya, særlig på høylandet i vest.
Hainan var historisk del av dobbeltprovinsen Guangdong-Guangxi og ble som sådan til kretsen Ch'iung-yai (pinyin: Qiongya (瓊崖道) da Republikken Kina ble proklamert i 1912. I 1921 var det meningen at den skulle bli en spesiell administrativ region (瓊崖特別行政區); i 1944 ble den så Hainan spesielle administrative region med 16 fylker og ble også tilkjent de øynene Republikken Kina gjorde krav på i Sør-Kina-havet.
Når det tilsvarende ikke skjedde på Taiwan, skyldes det dels at det ikke var noen kommunistisk geriljastyrke der som kunne tilrettelegge for en invasjon fra fastlandet, men desto mer at amerikanerne etter Koreakrigens utbrudd bestemte seg for å støtte opp om Kuomintangregjeringen der, blant annet med å sende store flåtestyrker til Taiwanstredet.
1. mai 1950 bestemte Folkerepublikken Kinas regjering at Hainan skulle nedgraderes til under et administrativt regionalt byrå (海南行政区公署) under provinsregjeringen for Guangdong. Den 1. oktober 1984 ble øya til Hainan administrative region (海南行政区), med egen folkeregjering, og fire år etter ble den til slutt adskilt fra Guangsong og ble egen provins.
Administrative enheter
Hainan består av tre byprefekturer og en rekke underordnede enheter som ikke er innordnet byprefekturene men styres direkte fra provinsnivået.
Direktestyrte enheter på fylkesnivå
Byfylkene
Fylkene
De autonome fylkene
Økonomisk utviklingssone
Asjik
En asjik (tyrkisk, aserbajdsjansk , , armensk , ašuġ, georgisk , ashughi) er en trubadur eller vandrende sanger i Tyrkia, Aserbajdsjan, Armenia, Georgia og Iran. Asjiken synger og spiller på saz, en slags lutt. Ordet «asjik» stammer fra arabisk.
Denne kunstformen er skrevet inn på UNESCOs liste over mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv.
Berømte asjiker
Бахши
Tatjana Zjuk
Tatjana Aleksejevna Zjuk (russisk: Татьяна Алексеевна Жук; født 1. januar 1946) var en sovjetisk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1964 i Innsbruck og 1968 i Grenoble.
Zjuk vant en olympisk sølvmedalje i kunstløp under vinter-OL 1968 i Grenoble. Sammen med Aleksandr Gorelik kom hun på andreplass i parløp, bak sine landsmenn Ljudmila Belousova og Oleg Protopopov.
Skeda udde
Skeda udde er et tettsted i Linköping kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 283 innbyggere. Skeda udde ligger cirka 15 kilometer sør for Linköping.
Sjögestad
Sjögestad er et tettsted i Linköping kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 300 innbyggere. Sjögestad ligger cirka 16 kilometer vest for Linköping.
Tambacounda (region)
Tambacounda er en av Senegals 14 regioner. Den har et areal på 59,602 km², og er dermed Senegals største region. Den grenser til Matam i nord, Mauritania i nordøst, Mali i øst, Kédougou i sørøst, Guinea i sør, Kolda og Gambia i sørvest og Kaffrine i vest. Regionens hovedstad er byen Tambacounda. Ved folketellingen i 2013 hadde regionen 681,310 innbyggere.
Tambacounda er inndelt i fire departementer: Bakel, Goudiry, Koumpentoum og Tambacounda.
MUD
Multi User Dungeon (MUD) er en form for tekstbasert flerspiller sanntidsrollespill på Internett, som spilles over den gamle Telnet-protokollen. MUD er en av de første formene for nettverksspill og forgjengeren til MMORPG. MUDer kombinerer elementer fra rollespill, «hack and slash»-spill, PvP, og online chat.
Renville County (Nord-Dakota)
Renville County er et fylke i den amerikanske delstaten Nord-Dakota. Det ligger i den nordvestlige delen av staten og grenser mot Bottineau County i øst, McHenry County i sørøst, Ward County i sør og mot Burke County i nordvest. Det har også grense mot Canada i nord.
Renville Countys totale areal er 2,310 km² hvorav 45 km² er vann. I 2006 hadde fylket 2,425 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Mohall.
Gjemnes kirke
Gjemnes kirke ligger på Gjemnes, et nes og opphav til navnet på Gjemnes kommune. Den er den første kirken på dette stedet. Den er bygd like ved det gamle tingstedet på Gjemnes, og tingbordet utgjør i dag deler av kirkens grunnmur.
Kirken ble bygd i 1893 og er en langkirke, med omkring 230 sitteplasser. Kirken er tegnet av arkitekt Jacob Wilhelm Nordan. I tårnet henger to kirkeklokker fra 1893.
Kirken ligger på en liten høyde like ved Gjemnessundet, med utsikt mot Bergsøya og Gjemnessundbrua. Mot nord ligger Frei. Den ligger i Gjemnes sogn, Indre Nordmøre prosti i Møre bispedømme.
Interiøret
Altertavlen ble laget til kirken i 1893, og er malt av salmaker C. Waleur. Motivet er Jesus går på vannet og redder Peter.
Et stort vindu – delvis med farget glass finnes i øst-gavlen av kirken, over korpartiet. Dette vinduet er bare synlig utenfra, innenfra er det kledd igjen.
Veikirke
Kirken er åpen som veikirke om sommeren.
The Movement for Multiparty Democracy
The Movement for Multi-party Democracy - MMD) er et politisk parti i Zambia. Partiet ble opprinnelig dannet for å kaste ut Kenneth Kaunda, som ledet United National Independence Party, partiet som hadde makten i landet i 27 år. Ved valget i 1991 ble partiets leder Frederick Chiluba valgt til president. Partiet hadde flertall fra 1991 til 2001 og er fremdeles det viktigste av de politiske partiene i Zambia.
MMDs presidenter
Partiet har hatt presidentvervet siden 1991.
William Davenant
William Davenant (1606–1668) var en engelsk lyriker, dramatiker og teaterdirektør.
Sammen med Thomas Killigrew var Davenant en av de få figurene innen det engelske renessanseteateret som fikk en karriere i karolinsk tid og under restaurasjonen, og som var aktiv både før og etter den engelske borgerkrigen og under protektoratet og det engelske interregnum.
Liv og virke
Davenant var sønn av ekteparet Jane Sheperd og John Davenant, han var borgermester og innehaver av Crown Tavern (eller Crown Inn) i Oxford. William Shakespeare var fadder, og ryktet ville ha det til at han var guttens biologiske far. Shakespeare bodde ofte på Crown Tavern under sine reiser mellom London og Stratford-upon-Avon, og det ganske løse ryktet ser ut til å stamme fra en kommentar av Samuel Butler: «For [William Davenant] selv syntes hans litteratur å stamme fra samme kilde som den Shakespeare skrev fra, og han hadde ikke noe i mot å bli kalt hans sønn». Butler mente også selv at noen tekstutdrag var grunnlag nok til å påvise et slektskap.
Da forfatteren Ben Jonson døde i 1637 ble Davenant utnevnt til den etterfølgende poet laureate. Han ble dømt for høyforræderi i 1641, men som forkjemper for stuartene støttet Davenant kong Karl I. Kongen adlet ham i 1643, og sendte ham blant annet som uoffisiell ambassadør til Frankrike. I 1649 utnevnte kong Karl II Davenant til skattmester i den amerikanske kolonien Virginia.
På begynnelsen av restaurasjonen, 21. august 1660, tildelte Karl II to privilegiebrev som ga Davenant og Thomas Killigrew tillatelse til å danne hvert sitt teaterselskap. Killigrews ensemble be sponset av kongen selv, og ble kalt King's Company. Davenants ensemble ble finansiert av hertugen av York, senere kong Jakob II, og ble kalt Duke's Company. Duke-ensembelets stjerne var Thomas Betterton, en av tidens mest kjente skuespillere.
William Davenant døde 62 år gamel den 7. april 1668 etter nesten 40 års problemer med syfilis. Han er bisatt i «Poet's Corner» ved Westminster Abbey; på gravsteinen står : «O rare Sir William Davenant».
Med sine komedier og dramaer skapte Davenant de første teaterstykkene i restaurasjonstiden, og han blir dermed betraktet som Johnsons etterfølger. The Siege of Rhodes (1656), med musikk av blant annet Henry Lawes og Matthew Locke er den første engelske opera.
Atle Vårvik
Atle Vårvik (født 12. desember 1965 i Trondheim) er en tidligere skøyteløper, og leder av organisasjonen MOT.
Idrettskarriere
Vårvik konkurrerte for Trondhjems Skøiteklub (TSK). Han var best på de lengre distansene. Han deltok under vinter-OL for Norge i 1992 i Albertville med 28.-plass på 5 000 meter, og senere var han en viktig treningskamerat for Johann Olav Koss og del av landslaget som dominerte under de Olympiske vinterlekene på Lillehammer i 1994. Vårviks beste distanser var 5- og 10 000 meter. I Vikingskipet i 1994-OL ble han nummer 26 på 5 000 meter.
Vårvik er også kjent for at han testet ut aerodynamisk utstyr som formet drakten som en donaldfigur.
MOT
Vårvik startet kalenderprosjektet «Norske Toppidrettsutøvere mot Narkotika» i 1994 sammen med Johann Olav Koss. Høsten 1996 tok Atle Vårvik initiativ til å etablere stiftelsen MOT og den 22. februar 1997 fikk organisasjonen sine første ansatte. Vårvik har hatt det daglige ansvaret for organisasjonen siden, mens Koss har en plass i organisasjonens styre. 10. januar 2015 mottok Vårvik og MOT sammen med Johann Olav Koss og Right To Play årets hederspris under Idrettsgallaen.
Andrea Morassi
Andrea Morassi (født 30. august 1988 i Tolmezzo) er en italiensk skihopper.
Per 15. mars 2013 er hans beste plassering i verdenscupen en 3.-plass i Oberstdorf 28. januar 2007.
Han deltok i OL i Torino, hvor han endte på 36.-plass i normalbakke (K-95) og 11.-plass i lagkonkurransen i stor bakke. Han deltok også i OL i Vancouver, hvor han endte på 43.-plass i stor bakke og 46. i normal bakke.
Matthew Amoah
Matthew Amoah (født 24. oktober 1980) er en ghanesisk profesjonell fotballspiller som spiller for den nederlandske fotballklubben NAC Breda. Han spiller spiss, og er også en del av. Amoah har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Borussia Dortmund, Vitesse Arnhem og Fortuna Sittard.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Stanley Lindberg
Stanley Lindberg er en svensk tidligere fotballspiller. Lindberg spilte 32 kamper og scoret elleve mål for Råå IF i Allsvenskan fra 1950 til 1952.
PC-kabinett
PC-kabinett er betegnelsen på den kassen eller boksen som inneholder maskinvaren i en personlig datamaskin.
Standarder
PC-kabinettet er tilpasset komponentene det skal inneholde, vanligvis hovedkort, strømforsyning, harddisk, vifter og dvd, slik at skruehull, dimensjoner og kabelgjennomføringer passer overens. Standarder som beskriver mål og toleranser for kabinetter beregnet for stasjonære PC-er er blant andre: microATX, ATX, E-ATX og BTX.
Funksjon
Ved siden av å samle komponentene i en PC på én plass, har kabinettet også flere funksjoner: De følsomme datakomponentene beskyttes mot berøring, slag og støv. Kabinettets utforming er også styrende for grad av støydemping, luftsirkulasjon og senere utvidelsesmuligheter. Utseendet tillegges også vekt, ettersom kabinettet er en synlig del av den personlige datamaskinen. Noen PC-brukere legger mye energi ned i å modifisere, modde, kabinettet slik at det får et helt særpreget utseende. Enkelte bygger også hele kabinettet selv, for å frembringe et unikt eksemplar.
Kategorier
PC-kabinettene kommer i en rekke forskjellige utførelser, farger, størrelser og materialer. Disse kan ha ulike bruksområder. Vekten og størrelsen på kabinettet kan for eksempel være av betydning for dem som liker å dra på datatreff, mens overflatefinish og farge kan være styrende ved valg av kabinett som skal passe inn i et hjemmekinoanlegg.
Desktop inkludert kabinetter for HTPC (Home Theater PC)
og
Tower kabinetter som produseres i tre hovedvarianter (rangert her etter størrelse): mini- (eller mikro-), midi- og fulltower
Desktopkabinettet er et lite kabinett som kan plasseres liggende på skrivebordet, og det er relativt vanlig å plassere datamaskinens skjerm oppå det. Typiske mål er: 435 mm bredde, 340 mm dybde og fra 85 – 150 mm høyde.
Tower-variantene er kabinetter som plasseres stående på skrivebordet eller gulvet. Mini/mikro-modellene kan ha mål som dette: 200 mm bredde, 470mm dybde og 350 mm høyde. Via mellomstørrelsen midi-tower kommer man til de største fulltowermodellene som har disse typiske mål: 205 mm bredde, 540 mm dybde og 650 mm høyde. For enda større installasjoner, for eksempel en omfangsrik server finnes egne kabinettsystemer. Disse benevnes rack, skap eller servertower.
Sangha-Mbaéré
Sangha-Mbaéré er et økonomisk prefektur i Den sentralafrikanske republikk. Det ligger sørvest i landet og grenser til prefekturene Mambéré-Kadéï og Lobaye. Det grenser også til landene Republikken Kongo i sørøst og Kamerun i vest.
Administrativ inndeling
Sangha-Mbaéré er delt inn i to underprefekturer.
Jens Fink-Jensen
Jens Fink-Jensen (født 19. desember 1956 i København) er en dansk forfatter, poet, fotograf og komponist.
Biografi
Han debuterte som skjønnlitterær forfatter 4. juni 1975 med novellen Juni 1995 i Dagbladet Information, og som lyriker i mai 1976 med diktene Skæbnefuglen, Dagligdags, Eftermiddagsdigt og Etikette i tidsskriftet Hvedekorn nr. 76/1. Han debuterte i bokform 19. oktober 1981 med diktboken Verden i et øje. Han prosadebuterte i bokform 5. juni 1986 med novellesamlingen Bæsterne, som barnebokforfatter 18. mars 1994 med Jonas og konkylien og som faglitterær forfatter 30. oktober 2008 med reiseboken Europas vestkyst – en fotorejse fra Skagen til Gibraltar.
Fink-Jensen ble nyspråklig student fra Herlufsholm kostskole i 1976, avtjente deretter sin verneplikt og tok befalsutdannelsen i Den Kongelige Livgarde. Han ble arkitekt (MAA, cand.arch.) fra Kunstakademiets Arkitektskole i 1986 og multimediedesigner fra samme sted i 1997.
Som medlem av den opprinnelige kretsen med 1980-tallsdiktere, som samlet seg i gruppen omkring Hvedekorn-redaktøren Poul Borum, arrangerte Jens Fink-Jensen i 1980, blant annet sammen med dikterkollegaen Michael Strunge, generasjonsmanifestasjonen NÅ!!80 i Huset i København.
Multimedieshow
Fink-Jensen opptrer med multimedieshow med diktopplesing, egne lysbilder og synthesizerkomposisjoner på skoler, festivaler m.m. sammen med Fredrik Mellqvist på keyboard og Mads Mathias på saksofon.
Malmslätt
Malmslätt er et tettsted i Linköping kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 5 214 innbyggere. Malmslätt ligger cirka seks kilometer vest for Linköping. I Malmslätt ligger Kärna kirke og et flyvåpenmuseum.
Jens Fink-Jensen
Fotografier
Fink-Jensen har blant annet hatt fotoutstillingene Sydens Skibe, Beijing Ansigt, dikt-/fotoutstillingen OrdBilleder og lyd-/lysbildeshowet Øje på verden – om bøgernes råstof. Siden 2003 har han i flere omganger reist langs strekningen fra Skagen til Gibraltar. Det har resultert i fotoreiseboken Europas vestkyst – en fotorejse fra Skagen til Gibraltar, som utkom i 2008. Den tilhørende fotoutstilling hadde premiere på Fiskeri- og Søfartsmuseet i Esbjerg 31. oktober 2008 og ble deretter vist i Fort des Dunes i Dunkerque i Frankrike, juli-september 2009. Utstillingen ble i 2010 vist på Maritiem Museum Rotterdam i Nederland og på Musée portuaire i Dunkerque.
Korverk
I 1995 ble det uroppført to korverk på grunnlag av Jens Fink-Jensens dikt: I dag kom sommeren av komponisten Christian Risgaard og Foran kirkegården av komponisten Kjeld Andersen.
Oversettelser
I 1999 utkom diktboken Nær afstanden på arabisk i Jamal Jumas oversettelse (Forlaget Alwah, Madrid). Enkelte af disse diktene hadde tidligere utkommet i dagbladet Al-Quds Al-Arabi (London, 1996) og i tidsskriftet Nizwa (Sultanatet Oman, 1999). Den svenske lyriker Bengt Berg har til tidsskriftet "Rallarros" (Sverige) oversatt dikt av Jens Fink-Jensen til svensk. Lyrikeren Sheema Kalbasi, som er født i Iran og bosatt i USA, har oversatt dikt av Jens Fink-Jensen til engelsk og persisk. Jens Fink-Jensens fotoreisebok om Europas vestkyst fra 2008 utkom samtidig i engelsk utgave med tittelen The West Coast of Europe – a photographic journey from Skagen to Gibraltar. Den chilenske lyriker Omar Pérez Santiago oversatte i 2009 dikt av Jens Fink-Jensen til spansk.
Kjell Bartholdsen
Kjell Bartholdsen (født 2. oktober 1938 i Hammerfest, død 6. november 2009) var en norsk jazzsaksofonist. Sentral musiker i nordnorsk jazzliv, stilistisk inspirert av Dexter Gordon. Han ble i 1968, etter utdannelse i Oslo, sentral i Bodøs jazzliv, først i Karstein Hansens band, med opptredener på Norsk jazzforbunds jubileumskonsert 1973, Moldejazz 1974 og Kongsberg Jazzfestival 1976. Senere medvirkende i Lars Martin Thomassen kvintett, egen Kjell Bartholdsen sekstett og kvintett (med bl.a. Trond Sverre Hansen, fremføringer på Festspillene i Nord-Norge 1984), samt med Thorgeir Stubø. Representert på Nordnorsk Jazzforums Distant Reports (2001). Han ble i 1989 hedret med Stubø-prisen, oppkalt etter jazzgitaristen Thorgeir Stubø.
Stuping under VM i svømming 2011 – 10 meter synkron menn
10 meter synkron menn under VM i svømming 2011 ble avholdt den 17. juli.
Resultater
Kvalifiseringsrunden ble avholdt den 17. juli klokken 10.00 Finalen ble avholdt samme dag klokken 17.05.
Grønn viser til finalister
Gistad
Gistad er et tettsted i Linköping kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 288 innbyggere.