cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Florida Department of State
Florida Department of State er et departement i den amerikanske delstaten Floridas regjering. Departementet ledes av en minister som utnevnes av delstatsguvernøren, og har ansvar for valg, kunst og kultur og stiftelser og selskaper.
Tømmertilhenger
Tømmertilhenger er en tilhenger for landbrukstraktor eller ATV som er beregnet på å frakte virke av ved eller kappet tømmer fra skogen til lunneplassen. Den er bygd av stål og har 2 til 5 sett med tømmerbanker som holder lasset på plass. I front er det en grind som sikrer at lasset ikke sklir fremover. Normalt har tømmertilhengeren kran montert foran grinda, som drives hydraulisk. En slik kran har normalt rekkevidde fra 4 til 9 meter, og er utstyrt med en tømmerklo til lasting av virke. Enkelte traktorer kan ha tak- eller bakmontert kran, og tømmertilhengeren er da uten kran. De større kranene har gjerne utskyt på 1,5 til 2,5 meter, for å hente virke lengst ut. Tømmerhengeren kan ha enkel eller dobbel ramme, og boggiakslinger for å øke stabiliteten og bæreevnen i ulendt terreng. For kjøring etter vei og for sikker kjøring i terrenget har de aller fleste tømmertilhengere brems på første hjulpar i boggien. Større og mer profesjonelle modeller kan ha drift på hjulene gjennom eget oljeanlegg drevet fra traktorens kraftuttak (PTO) eller via olje fra traktoren. Tidligere modeller kunne også ha mekanisk drift fra traktorens kraftuttak.
Tømmertilhengere for ATV har egen motor som driver hydraulikkanlegget, gjerne montert foran på ATV for best vektfordeling.
Normalt har tømmertilhengeren støtteben av utskyt- eller lavettype, for å sikre stabilitet ved kranbruk ut til en av sidene.
Lastekapasitet på en tømmertilhenger kan variere fra rundt 1,5 tonn på de minste modellene beregnet på ATV-drift, til 12 til 14 tonn på de største. Lastekapasitet oppgis i maksimal last, men også arealet til frontgrinda brukes som kapasitetsmål.
For enda større lastekapasitet må man over på profesjonelle lastbærere som er selvkjørende uten bruk av landbrukstraktor.
Philolimniidae
Philolimniidae er en utdødd familiegruppe av døgnfluene. De var tilknyttet et liv i ferskvann som nymfer (larve), de voksne tok ikke til seg føde og levde ikke så lenge. Det er beskrevet én art, Philolimnias sinica fra eocen-tiden, Kina.
Kasimir III av Polen
Kasimir III den store (polsk Kazimierz III Wielki, født 30. april 1310, død 5. november 1370) var konge av Polen fra 1333 til 1370. Han var sønn av Władysław I den korte og Jadwiga av Kalisz.
Under Kasimirs far Władysław I ble det polske kongedømmet gjenopprettet som selvstendig stat etter en oppløsningstid som hadde vart i nesten 200 år. Kasimir III den store fortsatte fremgangsrikt sin fars verk, og huskes som en av Polens største konger.
Idet han overtok makten hadde ikke Polen noen betydelig posisjon internasjonalt. Under hans styre ble landet derimot omdannet til et politisk og økonomisk maktsentrum med et fordoblet territorium. Kasimir reformerte skatte-, lov- og administrasjonssystemet, grunnla nye byer og oppførte nye slott. Han opprettet også universitetet i Kraków i 1364, som et av verdens første. Kasimir førte en tolerant politikk mot etniske og religiøse minoriteter. Mange jøder som led under jødeforfølgelser i vestlige Europa fikk et fristed i Polen i hans tid. Han bekreftet også Bolesław Vs privilegier for Polens jøder fra 1264. Styret hans kan oppsummeres med et berømt polsk ordtak som sier at han «arvet et land bygd i tre og etterlot et land bygd i stein».
Kasimir den store døde i 1370 uten å etterlate noen mannlig arving, og ble slik den siste polske monark fra det piastiske dynasti. Han ble etterfulgt av søstersønnen Ludvig I av Ungarn.
Underskog
Underskog har flere betydninger:
Grant County (Minnesota)
Grant County er et fylke i den amerikanske delstaten Minnesota. Det ligger i de vestlige delene av staten og grenser mot Otter Tail County i nord Douglas County i øst, Pope County i sørøst, Stevens County i sør, Traverse County i sørvest og mot Wilkin County i nordvest.
Grant Countys totale areal er 1 490 km² hvorav 75 km² er vann. I 2000 hadde fylket 6 289 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Elbow Lake.
Fylket ble grunnlagt 1868 og har fått sitt navn etter USAs 18. president Ulysses S. Grant.
«Nordstjernen» (korvett) (1864–1945)
«Nordstjernen» var en dampkorvett i den norske marines tjeneste fra den ble bygget og sjøsatt i 1864, til den ble ombygge til losjiskip i 1899 og lå ved Marineholmen i Bergen. Den ble siden overtatt av tyskerne under andre verdenskrig, og funnet igjen ved Det Naue utenfor Bergen, i sunket tilstand. Den ble siden hevet, og tatt i bruk som lekter av Norsk Bjergningskompani, som blant annet brukte den i Narvik. «Nordstjernen» hviler i dag på havets bunn i Herdlefjorden, hvor den ble senket en gang på 50-tallet.
«Nordstjernen» gjorde flere tokter til fjerne farvann. Norges handelsflåte tok seg betydelig opp i disse årene, og man fant det nødvendig å bruke midler på å vise det norske orlogsflagget i utlandet. «Nordstjernen» representerte Norge ved Suezkanalens åpning i 1869, i 1874 deltok den på tusenårsfesten på Island, hundreårsjubileet for USA i 1876, og ved verdensutstillingen i Philadelphia i 1876.
Hun ble brukt som kadettskip i 1894–1898, og ble altså ombygget til losjiskip i 1899. Den funksjonen hadde «Nordstjernen» frem til 2. verdenskrig, da tyskerne brukte henne som losjiskip for krigsfanger som bygget flyplassen på Herdla.
Motocross
Motocross er en motorsport som kjøres med en crossykkel på egne baner med enten jord, sand eller lignende som underlag.
Løp kjøres vanligvis over to heat, eller to omganger. På det meste så kan det være opptil 30 startende hvor de første 100 meterne er en rett slette, før de kommer inn i en krapp sving. Resten av banen er sammensatt av hopp, svinger for å holde farten nede.
Motocross i Norge
I Norge er det tillatt å kjøre motocross på spesielt godkjente områder og i regi av en klubb som er medlem i NMF. Alle som kjører motocross må ha lisens. Det finnes også nybegynnerlisens som kan løses ved fremmøte på en motocrossbane. For å få trening eller konkurranselisens må et lisenskurs som inneholder åtte timer teori og 8 timer kjøreteknikkvære gjennomgått. Motocrossgrenen omfatter også Freestyle Motocross (FMX), Supercross og supermotard.
Hoppene på en motocrossbane kan ha fra 1 meter og helt opp imot 40 meter. Sporvalget i motocross er helt avgjørende for hvilken plassering man får, ved å velge feil spor kan man tape bortimot 10 sekunder, og det skal mye til for å kjøre seg opp igjen. Motocross er en veldig fysisk krevende idrett og utøverne må ha svært bra kondisjon samt godt med styrke i hele kroppen. I motocross arrangeres det NM, NM for lag og Norgescup.
Norges største motocross-stjerne, Kenneth Gundersen, er eneste nordmann som har kjørt Motocross Grand Prix (VM) på et profesjonelt lag. Han la opp i 2009.
I motocross kan barn kjøre inntil 60 cm³ laveffekt fra fylte fem år. Det året et barn fyller ti år kan det kjøre inntil 85 cm³. Inntil 125 cm³ kan man kjøre fra det året man fyller 14 år. Fra 16 år kan man kjøre fri cm³. Teknisk utvalg i motorsportforbundet kan også seriegodkjenne barnemotorsykler med høyere kubikkstørrelse, under forutsetning at syklene er beregnet for barn og har laveffektytelse (lav HK-ytelse) som passer størrelse og individuelle ferdighetsnivå.
Fylkesvei 2266
Fylkesvei 2266 går mellom Smedås og Stålem i Os.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 752 (Hedmark).
Luna 3
Den 4. oktober 1959 ble Luna 3 skutt opp fra Baikonor kosmodromen. Den ble først kjent i pressen som Automaticheskaya Mezplanetnaya Stantsiya. Den veide 278,5 kg. Utskytningsraketten var en modifisert, sovjetisk R7. For den interplanetariske ferden ble R7-raketten utstyrt med et ekstra trinn som ville tillate en last på inntil 400 kg å unnslippe jordens gravitasjon. Sonden var utstyrt med avansert fotoutstyr for fotografering av månens bakside og overføring av bildene til jorden. Luna 3 hadde også instrumenter som eventuelt kunne oppdage og måle magnetiske felt og stråling fra månen. Ferden var vellykket. Sonden ble innfanget av månens gravitasjon. Sirklet rundt dens bakside og slengt tilbake mot jorden. Mens den var på månens bakside tok den bilder i 40 minutter fra en høyde på 7 884 km over månens overflate. Den fotograferte 70% av overflaten på månens bakside. På tur tilbake mot jorden overførte Luna 3 bildene til jorden. Fra en mosaikk av bilder satte sovjetiske vitenskapsmenn sammen et kart av månens bakside. Her så man at det var stor forskjell mellom månens framside og dens bakside. Det var færre og mindre «hav». Videre så man færre store kratere mens det var mange flere klaser av mellomstore kratere. For første gang fikk menneskeheten se hvordan månens bakside var formet. Luna 3 var både ingeniørmessig og vitenskapelig en suksess. Den demonstrerte at sovjetiske ingeniører og vitenskapsmenn hurtig hadde perfeksjonert teknologien for å lage komplekse interplanetariske romfarkoster.
Troika
Troika (kyrillisk alfabet: тройка – norsk transkripsjon: trojka) er et russisk ord som betyr gruppe på tre. Ordet brukes bl.a. på følgende måter:
Slaget ved Fraustadt
Slaget ved Fraustadt under den store nordiske krig fant sted ved Fraustadt (nå: Wschowa) i Polen like ved grensen til Schlesien. Slaget ble utkjempet mellom svenske styrker under ledelse av general Carl Gustaf Rehnskiöld og saksiske styrker under ledelse av grev von der Schulenburg. En russisk hjelpetropp på 6400 mann bistod de saksiske styrkene.
General Rehnskiöld gjennomførte en knipetangsmanøver og vant en overlegen seier. Følgen av slaget ble at August II gjennom freden i Altranstädt mistet sin innflytelse i Polen og at den svenskvennlige Stanisław Leszczyński overtok embetet som polsk regent.
São Martinho da Serra
São Martinho da Serra er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Klassekamp
Marx' klassebegrep har intet å gjøre med noen nedarvet kaste, og det er heller ikke helt det samme som en sosial klasse i sosiologisk forstand, som i overklasse, middelklasse og underklasse (begreper som er knyttet til inntekt eller formue, men også til kulturelle preferanser). Under det kapitalistiske historiske utviklingsstadium som Marx beskriver forstås klasseinndelingen som plassering i det økonomiske system, eller den sosiale struktur som eksisterer under kapitalismen.
Marx opererer i hovedsak med to klasser, som omfatter det meste av befolkningen: proletariatet og borgerskapet (bourgeoisiet). Andre klasser, slik som småborgerskapet, har karakteristika fra begge disse klassene. Proletariatet eller arbeiderklassen er arbeidstakere i bedriftene, og borgerskapet eier bedriftene. De to klassene har dermed stikk motsatte interesser, ved at arbeidstakerne ønsker høyest mulig lønn og best mulige arbeidsbetingelser, mens borgerskapet vil at lønnsnivået skal være så lavt som mulig for å holde kostnadene nede. Denne interessemotsetningen er grunnlaget for kampen mellom klassene.
Innenfor de sosialistiske tankesystemer er det variasjoner i hvordan klassekampen skal betraktes og innordnes. Karl Marx og Friedrich Engels, som var kommunismens ledende ideologer, fremla sitt grunnsyn på klassekampen i skriftet Det kommunistiske manifest av 1848. Etter deres syn er klassekampen et drivende element i historien (se historisk materialisme), og klassekampen mellom kapitalismens proletariat og borgerskap vil lede til proletariatets seier gjennom opprettelsen av en sosialistisk statsmakt.
Forestillingen om klassekampen før Marx
Trass i den utbredte oppfatning om at Karl Marx står bak begrepet klassekamp, forekom forestillingen om samfunnets som splittet i klasser som kjemper mot hverandre allerede lang tidligere, før ordsammensetningen «klassekamp» ble til. Således talte den franske historikeren og politikeren François Guizot (1787–1874) om Frankrikes historie og mente at «klassenes kamp fyller, eller rettere sagt utgjør, hele landets historie».
Stan Cullis
Stan Cullis (født 25. oktober 1916 i Ellesmere Port, Cheshire, England, død 28. februar 2001) var fotballspiller og fotballtrener og er nok mest kjent for sine gode prestasjoner som trener for Wolverhampton Wanderers.
Karriere som spiller
Cullis gikk på Cambridge Road School i Ellesmere og sommeren 1930 startet han sin karriere for lokalklubben Ellesmere Port Wednesday. Han ble forsøkt hentet av flere klubber, men i februar 1934 signerte han for Wolves og han var kaptein på 3. laget og reservelaget til klubben. 12 måneder senere gjorde han sin førstelagsdebut for klubben i et 2–3 tap hjemme mot Huddersfield. Han ble også kaptein for førstelaget før han var 20 år gammel.
På den tiden var Wolves i ferd med å bli et av topplagene i England, noe de beviste gjennom å bli nr 2 i serien i 1938 og 1939. Dessverre tok 2. verdenskrig vekk syv lange år av Cullis karriere på fotballbanen og på grunn av krigen spilte han kun 12 offisielle kamper for, selv om han også i tillegg til dette 20 landskamper under krigen. Han ble også spiller nr 62 som fikk æren av å være kaptein på landslaget i en bortekamp mot Romania den 24. mai 1939.
Karriere som trener
I 1948, kun 31 år gammel, ble Cullis hovedtrener i Wolves og han ledet klubben gjennom den mest suksessrike perioden til dags dato.
I sin første sesong ble han den yngste treneren til å vinne FA-Cupen da Wolves slo Leicester på Wembley. Dette var klubbens første trofé siden 1908 og fem år senere passerte de rivalene West Bromwich Albion og vant sitt første ligagull. Cullis ledet Wolves til to ligatittler til, i 1958 og 1959 og når de i tillegg var de veldig nære i 1960 å vinne sitt tredje ligagull på rad, men klarte istedenfor å vinne FA-Cupen var klubben nå definitivt etablert som et av de beste lagene på De britiske øyer.
Utover 1960-tallet begynte klubben å slite og Cullis ble overraskende sparket i 1964. Han uttalte at han aldri ville jobbe innen fotball igjen, men han returnerte ett år senere som trener for Birmingham City uten at han klarte å få samme suksess som han hadde hatt i Wolves.
Cullis ga seg som trener i 1970 og han døde i 2001 i en alder av 84 år.
Jim Sheridan
Jim Sheridan (født 6. februar 1949) er en irsk filmregissør som er blitt Oscar-nominert seks ganger. Han er kanskje best kjent for filmene Min venstre fot, I min fars navn og In America.
Mainland (Orknøyene)
Mainland (norrønt: Megenland, «Storlandet»; skotsk-gælisk: Mòr-thìr) er hovedøya på Orknøyene i Skottland. Begge byene på Orknøyene, Kirkwall og Stromness, ligger på øya, som også er hjertet av Orknøyenes ferge- og flyforbindelser.
Syttifem prosent av Orknøyenes befolkning bor på øya, som er tettere befolket enn de andre øyene i øygruppen. Befolkning på øya var på 17162 innbyggere i henhold til folketelling for 2011. Den lange historien til øyas bosetning har gitt mange viktige arkeologiske steder, og sandsteingrunnen gir en plattform for fruktbart jordbruksland. Det er et rikt dyreliv, spesielt sjøfugler.
Etymologi
Det noe selvmotsigende stedsnavnet Mainland (i og med at det er en øy) er en forvanskning av det norrøne Meginland, som kan være avledet norrønt mikinn, «mye», «stor» Tidligere var øya også omtalt som Hrossey i betydningen «Hestøya». Øya har også tidvis blitt referert til Pomona (eller Pomonia), et navn som stammer fra en feiloversettelse av George Buchanan på 1500-tallet. Begrepet falt til slutt ut av utbredt bruk på begynnelsen av 1800-tallet, men har likevel hjulpet til med å skille «Isle of Pomona» fra «fastlands-Skottland» av emigranter til Canada, England, og andre regioner, slik at navnet klamrer seg fast og kan fortsatt en sjelden gang finnes lokalt, eksempelvis i vertshuset Pomona Inn i Finstown i sognet Firth, samt en lokal kafé i hovedstaden Kirkwall, også kjent som Pomona.
Økonomi
De økonomiske sektorene omfatter landbruk, fiskeri og havbruk samt olje og gass. En rapport fra 2020 sier at «i løpet av de siste 20 årene har det vært en vekst i ... produksjon, turisme, mat- og drikkeforedling og, mer nylig, fornybar energi». Turisme er absolutt betydelig med over 190 000 besøk til øyene, mange på cruiseskip, i 2019. Restriksjonene med koronapandemien førte derimot til en negativ vekst.
Grunnkretser i Evenes kommune
Grunnkretser i Evenes kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Evenes kommune, Nordland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Ternana Calcio
Ternana Calcio er en italiensk fotballklubb fra Terni i Umbria. Klubben ble grunnlagt i 1925. Ternana var det første laget fra Umbria som nådde Serie A. Klubben spiller hjemmekampene sine på Stadio Libero Liberati.
Otter Tail County
Otter Tail County er et fylke i den amerikanske delstaten Minnesota. Det ligger i de vestlige delene av staten og grenser mot Becker County i nord, Wadena County i nordøst, Todd County og Douglas County i sørøst, Grant County i sørvest, Wilkin County i vest og mot Clay County i nordvest.
Otter Tail Countys totale areal er 5 762 km² hvorav 635 km² er vann. I 2000 hadde fylket 57 159 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Fergus Falls.
Fylket har fått sitt navn etter elven Otter Tail River som renner gjennom fylket og innsjøen Otter Tail Lake.
Min venstre fot
Min venstre fot (originaltittel: My Left Foot: The Story of Christy Brown) er en irsk biografisk dramafilm fra 1989 regissert av Jim Sheridan. Filmen handler om Christy Brown, en irsk forfatter med cerebral parese som kun hadde kontroll over sin venstre fot. Han vokste opp i en fattig arbeiderklasse-familie, og ble en kjent forfatter. Manus er basert på Browns halvbiografiske bok. Rollen som Brown spilles av Daniel Day-Lewis, mens sentrale biroller spilles av Brenda Fricker, Ray McAnally og Fiona Shaw.
Filmen ble godt mottatt av kritikerne og fikk 97 % på Rotten Tomatoes.
São Miguel das Missões
São Miguel das Missões er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil. Den ble grunnlagt på 1600-tallet av Jesuittordenen som en såkalt jesuittreduksjon for å misjonere guaraníindianerne.
Min venstre fot
Daniel Day-Lewis ble belønnet med en Oscar for beste mannlige skuespiller og Brenda Ficker, som spilte Christy Browns mor, ble tildelt Oscar for beste kvinnelige birolle. Day-Lewis ble også tildelt en BAFTA i klassen beste mannlige skuespiller, mens Ray McAnally vant en BAFTA i klassen beste mannlige birolle.
São Miguel das Missões
Ruinene etter reduksjonen ble i 1993 erklært til verdensarv av UNESCO.
Min venstre fot
Handling
I 1932 blir Christy Brown født i en allerede stor familie. Sykehuset oppdager at han har alvorlig cerebral parese. Christy klarer ikke å gå eller snakke. Christy får etter hvert en hobby med å male, ved å bruke sin venstre fot. Ungdommene i nabolaget inkluderer ham i deres aktiviteter, som fotball. Men når han maler et bilde og gir det til en jente han liker, returnerer hun bildet. Senere mister faren jobben sin, og familien får problemer. Christys mor klarer likevel å spar nok penger til å kjøpe en rullestol til ham.
Christy blir introdusert for Eileen Cole, som tar ham med til en skole for folk med cerebral parese. Han overtaler en venn til å holde en utstilling av hans malerier. Christy blir forelsket i Cole, men får vite at hun er forlovet. Så Christy vurderer selvmord. Moren hjelper ham med å bygge et privat male-studio til ham. Men kort tid senere dør faren hans av hjerneslag.
Fylkesvei 63
Fylkesvei 63 er en vei som går mellom Åndalsnes i Rauma og Langvatnet i Skjåk.
Vegstrekningen omfatter de tre berømte fjellovergangene Trollstigen, Ørnevegen og Geirangervegen. Trollstigen og Geirangervegen er vinterstengt, mens Ørnevegen er helårsvei (kortvarig stengning på grunn av snøskred forekommer).
Veien forlater europavei 136 ved Sogge bru sør for Åndalsnes, følger Isterdalen som Trollstigvegen, videre gjennom Meierdalen og Valldal til tettstedet Sylte ved fjorden og videre til fergestedet Linge. Gjennom Valldal krysser veien storelva (Valldøla) ved Alstad (Gudbrandsjuvet), Hol, Uri og Muri. Ved Grønning er vegen utsatt for snøskred og trafikken er om vinteren omdirigert over broer til østsiden av elven for å unngå skredfaren. Fra Linge går det ferge over Norddalsfjorden til Eidsdal, traséen fortsetter over Korsmyra og ned Ørnevegen til Geiranger. Herfra starter Geirangervegen som går opp forbi Dalsnibba til Langvatn der den møter riksvei 15. Den er vinterstengt (vanligvis november-mai) mellom Geiranger og Langvatn og over Trollstigen. Veien er asfaltert og har varierende bredde (ett køyrefelt på det smaleste). Særlig de tre fjellovergangene på strekningen har skarpe kurver og en rekke hårnålssvinger. Veien var tidligere en del av markedsføringssatsingen The Golden Route, hele veien har fra 2012 offisiell status som nasjonal turistvei.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei. Strekningen gjennom Norddal kommune fikk tildelt gatenavn i 2015.
Nasjonal turistvei
Hele veien har status som Nasjonal turistvei Geiranger - Trollstigen.
Geiranger-Trollstigen ble offisielt innviet (av samferdselsminister Magnhild Meltveit Kleppa) som nasjonal turistvei med en seremoni på Stigrøra (Trollstigplatået) 16. juni 2012. Dette var samtidig en offisiell markering av de 17 andre nasjonale turistveiene.
Historie
Oppover Valldal var det i 1827 kjøreveg til Skjersura ved Alstad, etter vegarbeid fra 1820 var vegen gjennom Skjersura farbar med vogn i 1840. 60 år senere var det god bygdeveg fra Sylte til Langdal og såvidt kjørende til Øvstestølen. Ridevegen over «Stegafjellet» (senere kalt Trollstigen) var ferdig i 1913. Vegen gjennom Valldal fikk nye bruer først Gudbrand bru (Gudbrandsjuvet) i 1919, Hoel bru 1921, Uri bru 1924 og Krike bru i 1927. Disse bruene var del av arbeidet med å få til kjørbar veg over fjellet til Sogge ved Åndalsnes (Trollstigen), vegen over fjellet var ferdig i 1936.
Før Trollstigen ble åpnet i 1936 var Geirangervegen den eneste sammenhengende kjørevegen på det som nå er fylkesveg 63. Trollstigen knyttet Valldal til Åndalsnes med Raumabanen og veg over Lesja til Østlandet. Før Trollstigen var Valldal uten kjøreveg til omverdenen. Ørnevegen åpnet i 1956 og før den tid hadde Geiranger og Valldal ferjesamband (ferjestedet var Sylte). Fra 1956 har det vært direkte veg mellom Åndalsnes og Geiranger bare avbrutt av den korte ferjeturen over Norddalsfjorden. Ferjesambandet Linge-Eidsdal åpnet i 1967 og kortet inn ferjesambandet ytterligere. Tunneler til Liabygda åpnet i 1975 og ga sammenhengende til Sjøholt.
Kommuner og knutepunkter
Geiranger-Trollstigen nasjonal turistvei (Sogge bru - Langvatnet, 104 km )
Ørnevegen
Geirangervegen
Ma Wen
Ma Wen (马馼; Hanyu pinyin: Mǎ Wén; født 8. juli 1948 i fylket Wuqiao i provinsen Hebei i Kina) er en politiker i Folkerepublikken Kina.
Hun har slutteksamen med spesialisering i Kinas historie fra Nankaiuniversitetet i Tianjin. Hun ble medlem av Kinas kommunistparti i 1972.
Harold Walter Bailey
Harold Walter Bailey (født 16. desember 1899 i Devizes i Wiltshire i England, død 11. januar 1996) var en engelsk orientalist.
Bailey vokste opp på en gård i Nangeenan i Vest-Australia, uten å få noen formell utdannelse. Likevel lærte han seg en rekke språk på egen hånd. I 1921 begynte han å studere klassiske fag ved universitetet i Western Australia. Etter å ha fullført en Master's degree i 1927, fikk han et stipend for å fortsette studiene ved University of Oxford. Han avsluttet studiene i 1929 og ble utnevnt til dosent ved London School of Oriental Studies. I 1937 fikk han en lærestol i sanskrit ved Queens College i Cambridge. Han gikk av i 1967.
Esa Tikkanen
Tikkanen er for øvrig kjent for sin finsk-engelsk. Han har også trent den norske klubben Frisk Asker Ishockey.
Finlands landslag
Esa Tikkanen spilte 81 kamper for finske ishockeylandslag. Tikkanen deltok i to Canada-kopper, fem VM-turneringer og i Vinter-OL 1998.
Harold Walter Bailey
Bailey ble regnet som en av 1900-tallets fremste orientalister, og var verdens ledende ekspert på khotanesisk, middelalderspråket som ble brukt i kongeriket Khotan i kinesisk Turkestan.
Skånelandene
I historisk sammenheng var Skånelandene et dansk landområde mens det selvstyrte Skåne slo seg sammen med Sjælland og Jylland i dannelsen av en dansk stat tidlig på 800-tallet, Som en kulturell og historisk region besto det av provinsene Skåne, Halland, Blekinge og Bornholm. Det ble en dansk provins, stundom referert til som De østlige provinsene, etter borgerkrigen som ble kalt for Det skånske opprør. Regionen ble en del av de områder som ble avgitt til Sverige i 1658 under traktaten i Roskilde, men etter et opprør på Bornholm ble denne øya avstått tilbake til Danmark i 1660 under traktaten i København i bytte med 18 krongods i Skåne. Siden denne traktaten har de dansk-svenske grensene forblitt uendret.
Skåneland har også vært benyttet som et poetisk navn for landskapet Skåne i en del dikt, eksempelvis «Skåneland» av Nils Norling (1880–1956) eller «Hembygden» av Nils Hildestrand (1849–1916). Skåneland (iblant også Skånelandet ) kan selv på moderne svensk bli benyttet som en omskrivning for Skåne, omtrent som Värmeland benyttes for Värmland.
Begrepet
Det første skriftlige belegget for begrepet «Skåneland» er i henhold til Svenska Akademiens ordbok fra 1719. Det er uklart hvilket område som begrepet tegner. Carl von Linné benyttet det i 1751, skrevet i henhold til tidens skikk, om landskapet Skåne i sin bok Skånska resa (1751).
Begrepet «Skåneland» som kortform for de skånske landskapene synes å ha bli lansert av historikeren og skandinavisten Martin Weibull i siste halvdel 1800-tallet i hans politiske påberopelse Samlingar till Skånes historia i 1868 for å belyse om den felles førsvenske historie i Skåne, Blekinge, og Halland. Begrepet er hovedsakelig en oversettelse av middelalderlatinske terra Scaniæ («Skånes land» eller «Skåneland»). Weibull benyttet begrepet som en kombinert begrep for de fire provinsene hvor Skånelagen (den skånske lov, den eldste provinsielle lov for nordiske landene) hadde sin domsmakt, foruten også området til erkebispesetet i Lund inntil reformasjonen i 1536, siden det danske lutherske bispesetet Lund. Denne formen for Skåneland var deretter anvendt av fagtidsskriftet Historisk tidskrift för Skåneland som i årene 1901–1921 ble utgitt av De skånska landskapens historiska förening (og Martin Weibulls sønn, Lauritz Weibull. Dette kan regnes som gjennombruddet for begrepets anvendelse i historisk sammenheng. På dansk benyttes normalt formen Skånelandene.
Tidlig historie
Fra 1104 var det et danske erkebispesete i Lund, og det var her det første danske "universitet" ble grunnlagt, Akademiet i Lund (1425–1536).
De første danske historikere som skrev på 1100- og 1200-tallet, mente at det danske kongedømmet hadde eksistert siden den legendariske kong Dan en gang i en fjern fortid. Kilder på 700-tallet nevner eksistensen av Danmark som et kongedømme. I henhold til frankiske kilder fra 800-tallet anerkjente mange høvdinger i den sørlige delen av Norden danske konger som deres overherre, skjønt begrepet «kongedømme» var egentlig svært løse forbund av høvdinger fram til midten av middelalderen da sentraliseringen økte. Vest- og sørkysten av dagens Sverige var således en del av det danske rike i den omtalte tidsepoke som var kjent som «Danmark» Svein Estridsson, konge av Danmark i tiden 1047 til rundt 1074, som selv kan ha vært fra Skåne, er referert til den konge som med sin slekt etablerte Skåne som en integrert, og tidvis som den viktigste, delen av Danmark.
I 1332 døde kong Kristoffer II av Danmark som en «konge uten et land» etter at han og hans eldre bror og etterfølger hadde pantsatt Danmark stykke for stykke. Magnus VII av Sverige dro fordel av hans nabos elendighet og utløste panten for de østlige danske provinsene for et stort beløp i sølv, og ble således hersker av også Skåne (1332–1360), men han ble erstattet i 1360 av Valdemar Atterdag av Danmark.
Fra Kalmarunionen til tapet av Skåne
Da Kalmarunionen ble dannet i 1397 ble unionen administrert fra København. I 1471 gjorde Sverige opprør under lederskap av Sture-familien. I 1503 da Sten Sture den eldre døde, hadde det østlige Sveriges uavhengighet fra Danmark blitt etablert
I 1600 kontrollerte Danmark bortimot alt land som grenset mot Skagerrak, Kattegat og det avgrensete farvannet Øresund. De nåværende svenske provinsene Skåne, Blekinge og Halland var en del av Danmark, og Båhuslen var et fylke i Norge. Skåneland ble et område for bitre militære strider, særlig mellom 1500- og 1700-tallet da Danmark og Sverige var i stadig konfrontasjon med hverandre i kampen om å kontrollere Østersjøen og til svensk tilgang til handel med Vest-Europa. Danske historikere har ofte fremstilt dette som en periode av endeløs svensk aggresjon hvor Sverige var konstant i krig, mens svenske historikere ofte har fremstilt denne tiden som «Sveriges storhetstid».
Inter Revisjon
Inter Revisjon er en norsk kjede stiftet i desember 1985 med formål å utøve revisjon og rådgivningsvirksomhet. Kjeden var en av landets største revisjonskjeder frem til den gikk inn i BDO i 2011.
Inter Revisjon hadde per 2011 40 kontorer over hele Norge med til sammen ca. 400 ansatte. Kjedens hovedkontor lå i Trondheim. Kjeden hadde til sammen 18 000 kunder, hovedsakelig små og mellomstore virksomheter.
Norges Skiskytterforbund
Norges Skiskytterforbund (NSSF) (stiftet 10. desember 1983) er det norske forbundet for skiskyting, og underlagt Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité og Den internasjonale skiskytterunionen.
NSSF sin sentrale administrasjon holder til på Ullevaal Stadion.
Hederstegnet
NSSF sitt hederstegn er en utmerkelse skiskytterforbundet tildeler skiskyttere eller ledere med fremragende resultater i nasjonale og internasjonale konkurranser, eller som har utmerket seg spesielt i arbeidet for forbundet. Hederstegnet er jakkemerke i gull og regnes som forbundets høyeste utmerkelse for idrettslig og administrativ innsats.
Tildelingen skjer gjennom nomineringer som sendes forbundsstyret som treffer vedtak om tildeling.
Følgende har mottatt NSSF sitt Hederstegn (per 2007): Ole Jacob Bangstad, Jon Istad, Magnar Solberg, Olav Jordet, Svein Ringdal, Eirik Kvalfoss (1995), Trond Harstad (1997), John Olav Lund (1997) og Anders Besseberg (1999)
Erlend Caspersen
Erlend Caspersen (født ) er en norsk bassist som har medvirket i bandene Blood Red Throne og The Allseeing I, og som sesongmedlem av bandene Vile, Decrepit Birth og Deeds of Flesh.
Norges Skiskytterforbund
Kretser og klubber
Per 2020 var det 168 klubber fordelt på følgende 16 kretser innen norsk skiskyting:
Erlend Caspersen
Diskografi
Blood Red Throne Emeth
The Allseeing I
Nankaiuniversitetet
Nankaiuniversitetet (kinesisk: 南开大学; pinyin: Nánkāi Dàxué) er et statlig universitet i Folkerepublikken Kina. Det ble grunnlagt i 1919, og har sitt sete i bydistriktet Nankai i Tianjin.
Grunnleggerne var de patriotiske utdannelsespolitikerne Zhang Boling (1876–1951) og Yan Fansun (1860–1920).
Tidligere statsminister Zhou Enlai studerte ved Nankai.
Vedkløyver
Vedkløyver er et redskap med en øks eller kile, ofte drevet av et hydraulisk stempel. Man legger veden som skal klyves, mellom stempelet og kilen, og stemplet skyver veden med stor kraft mot kilen, der den kløyves. Moderne vedkløyvere har en vugge til veden, mens på de aller enkleste modellene ble veden lagt på en bjelke. Moderne vedkløyvere har også et transportbrett der veden kan ledes til tilhengere eller i storsekker. Kilen kan være formet som et kors, slik at veden deles i fire deler.
Farer i bruk
Særlig eldre vedkløyvere er det mange faremomenter med. Enkelte modeller hadde et stempel som gikk frem og tilbake kontinuerlig, med de klemfarer dette kunne medføre. På noen modeller ble veden lagt på en bjelke, der man ofte måtte holde i veden for å balansere den. På moderne vedkløyvere er styringshendlene utformet slik at man må benytte begge hender på dem, og dermed er klemfaren minimert, men fremdeles kan fliser og vedbiter sprette og forårsake skade. Hansker, vernebriller og visir kan være nyttig verneutstyr for operatøren.
Fliskløyver
Fliskløyver er et lignende redskap i mindre skala for å lage fliser til opptenning til vedfyring, ofte drevet med håndkraft.
Canon EOS 50D
Canon EOS 50D er et halvprofesjonelt, digitalt speilreflekskamera som er produsert av Canon. Kameraet ble introdusert 26. august 2008 og tok over etter Canon EOS 40D. Noen av oppdateringene var:
Fylkesvei 2268
Fylkesvei 2268 går mellom Smedås og Os bru i Os.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 753 (Hedmark).
Thasos
Thasos (gresk: Θάσος) er en gresk øy i det nordlige Egeerhavet, nær kysten til Trakia og sletten ved elven Nestos, men geografisk en del av greske Makedonia. Det er den nordligste gresk øy, og den tolvte største i henhold til areal. Thasos er også navnet på den største byen på øya, skjønt den er også kjent som Limenas Thasou, «Havnen på Thasos», beliggende på nordsiden, på motsatt side av fastlandet og rundt 10 km fra Keramoti.
Det høyeste punktet på Thasos er Ypsario, 1045 meter over havet. De viktigste landbruksproduktene på øya er honning og olivenolje i tillegg til vin, oppdrett av sauer og geiter, foruten fiske. Andre foretak omfatter tømmer og turisme. Gruveindustrien produserer marmor, særlig i Panagia-området hvor et av fjellene nær det trakiske hav har et stort marmorbrudd. Et antikt marmorbrudd ses ytterst på den fredede halvøya Aliki.
Tidligste tid
Liggende nær kysten av østlige Makedonia ble Thasos befolket fra den paleolittiske perioden og framover, men den tidligste bosetningen som har blitt detaljert undersøkt er den ved Limenaria hvor levninger fra midtre og sen neolittisk tid har blitt avdekket. Den minner sterkt om kulturen på Dramasletten på fastlandet. I kontrast er øyas levninger fra tidlig bronsealder tilsvarende lik med kulturen som ble utviklet i øygruppene Kykladene og Sporadene som ligger noe lengre sør i Egeerhavet (se kykladisk sivilisasjon). Ved Skala Sotiros er det eksempelvis funnet en liten bosetning som ble omkranset av en sterk forsvarsmur. Selv tidligere aktivitet er vist ved tilstedeværelsen av store megalittiske steler som ble bygget inn i murene, og disse har man så langt ikke funnet noe lignende av ellers i Egeerhavet.
Det er deretter et hull i det arkeologiske materialet fram til slutten av bronsealderen en gang rundt 1100 f.Kr. da de første gravleggingen ble gjort ved det store gravstedet ved Kastri i øyas innland. Her ble det bygget graver som ble dekket av en små jordhauger som var typiske fram mot slutten av jernalderen. I de tidligste gravene var det et lite antall av lokalt imitert mykensk keramiske krukker, men de fleste var håndlaget keramikk med innrisset dekorasjon som reflekterte forbindelser østover til Trakia og bortenfor.
Antikken
Øya ble kolonisert fra en tidlig dato av fønikere, antagelig tiltrukket av stedets gullgruver. De bygget et tempel for sin gud Melqart, som grekerne senere identifiserte som «tyriske Herakles», og hvis kult ble sammenslått med den til gresk Herakles i løpet av øyas hellenisering. Tempelet eksisterte fortsatt ved Herodotos' tid. Mytene hevdet at øya fikk sitt navn fra en eponymisk Thasos, sønn av Foenix (eller av Agenor, som Pausanias rapporterte) og som var fønikernes leder.
En gang rundt 650 f.Kr., eller noe tidligere, kom grekere fra øya Paros, sør i Egeerhavet, og opprettet en koloni på Thasos. En generasjon eller så senere, skrev poeten Arkhilokhos, en etterkommer av disse kolonistene, om å kaste sitt skjold under en mindre krig mot en stedegen trakisk stamme, saianerne. Thasos' makt og kildene til øyas rikdom, strakte seg til fastlandet hvor øyboerne eide gullgruver som var mer verdifull enn de som var på øya; de kombinerte årlige gruveinntektene var på mellom 200 og 300 attiske talenter. Herodotos sier at de beste gruvene på øya var de som ble påbegynt av fønikerne på østsiden av øya, rett mot Samothraki. Poeten Arkhilokhos beskrev Thasos som «et esels ryggrad kronet med villskog». Øyas fremste by, Thasos, hadde to havner. Foruten gullgruvene var øya også kjent for sin vin, nøtter og marmor. Særlig dens vin var godt kjent og mynter fra Thasos hadde hodet til vinguden Dionysos på den ene siden og en bunt vindruer på den andre.
Thasos fikk betydning i det joniske opprøret mot Perserriket. Etter at Miletos var erobret og herjet i 494 f.Kr., og perserne gjorde Histiaios til tyrann, deltok han i persernes krig og beleiret Thasos, men angrepet feilet. Øya benyttet deretter sine rikdom til å bygge krigsskip, og forsterke sine befestninger. Det skaffet dem persernes oppmerksomhet som krevde at de overga sine skip og rev ned sine forsvarsmurer. Etter perserkongen Xerxes' nederlag i kampen mot grekerne, gikk Thasos inn som medlem av det athenske sjøforbundet, men senere grunnet uenighet og strid om øyas gruver og markeder på fastlandet gjorde de opprør mot Athen.
Athenerne seiret til sjøs og etter en beleiring som varte mer enn to år, ble hovedstaden Thasos by erobret, antagelig i 463 f.Kr., og tvang øyboerne til rive ned sine murer, overgi sine skip og betale erstatning og en årlig skatt. I 449 f.Kr. var skatten på 49 talenter. I tillegg måtte de overgi alle sine besittelser på fastlandet. I 411 f.Kr., på samme tid som det oligarkiske kuppet i Athen, gjorde Thasos opprør på nytt og mottok en guvernør fra Sparta, men allerede i 407 f.Kr. ble soldatene fra Sparta forvist og øya lot athenerne under Thrasybulos komme tilbake.
Etter slaget ved Aigospotamoi i 405 f.Kr. under Peloponneskrigen hvor den athenske flåte ble ødelagt, havnet Thasos igjen inn under Sparta ledet av Lysandros. Det synes som om athenerne likevel kom tilbake og gjenopprettet sin innflytelse på øya ettersom Thasos ble et stridsemne mellom Athen og Filip II av Makedonia. I de senere forviklingene mellom Filip V av Makedonia og Romerriket måtte Thasos underkaste seg Filip, men de fikk sin frihet av romerne etter slaget ved Kynoskephalai i 197 f.Kr., og ble fortsatt regnet som en fri stat på tiden til Plinius den eldre (død 79 e.Kr.).
Osmansk tid
Thasos var en del av Østromerriket (Det bysantinske rike) som ble erobret av tyrkerne i 1462. De tidligere bysantinske områdene ble det muslimske osmanske rike. Under tyrkerne ble Thasos på tyrkisk kjent som Taşöz (طاشوز). Et kortvarig opprør mot den tyrkiske undertrykkelsen brøt ut i 1821, ledet av Hajiyorgis Metaxas, men som raskt ble slått ned. Øya ble gitt av sultan Mahmud II til Muhammad Ali av Egypt som et personlig føydalt len som belønning for at Egypt hadde gitt militær hjelp til å slå ned de greske opprørerne under den greske selvstendighetskrigen (1821–1829). Det egyptiske styret skal ha vært relativt mildt, og i henhold til en del redegjørelser skal Muhammad Ali enten ha blitt født eller tilbrakt barndommen på Thasos. Øya hadde en del økonomisk framgang som varte fram til 1908 da det nye tyrkiske regime sikret tyrkisk kontroll. Øya ble gjort til en kaza (underprovins), men det varte fram til Balkankrigene. Den 20. oktober 1912 under første Balkankrig frigjorde en gresk marinestyrke Thasos som en del av Hellas, noe øya har vært siden.
Moderne tid
Under aksemaktenes okkupasjon (1941–1944), havnet Thasos, sammen med resten av østlige Makedonia og Trakia under bulgarsk kontroll. Den bulgarske regjeringen døpte om Thasos til «Tacoc», og stengte skolene som et første skritt på å tvinge gjennom bulgarisering. Øyas fjellrike terreng gjorde det mulig å drive motstand i liten skala. Mot slutten av krigen og tilbaketrekningen av aksemaktenes soldater, ble øya dratt inn i borgerkrigen i Hellas 1946–49. Trefninger og kommunistiske geriljaangrep fortsatte på Thasos fram til 1950, bortimot et år etter at fiendtligheter på det greske fastlandet hadde opphørt.
Administrasjon
Thasos er en adskilt regional enhet av regionen Øst-Makedonia og Trakia, og den eneste kommunen i den regionale enheten. Som en del av Kallikratis-regjeringens selvstyrereform av 2011 ble den regionale enheten Thasos opprettet ut av det tidligere prefekturet Kavala. Kommunen, uendret i Kallikratis-reformen, omfattet også noen få ubebodde øyer foruten også hovedøya Thasos. Provinsen Thasos (gresk: Επαρχία Θάσου) var en av provinsene i prefekturet Kavala. Den hadde det samme området som dagens kommune. Det ble avviklet i 2006.
Geografi
Øya Thasos er lokalisert i den nordlige Egeerhavet rundt 7 km fra det nordlige fastlandet og 20 km sørøst for Kavala. Dens form er stort rundt uten dype bukter eller utstående halvøyer. Terrenget er fjellrikt, men ikke særlig ulendt og kupert, og stiger jevnlig og gradvis fra kysten og oppover til den sentrum. Den høyeste fjelltoppen er Ipsario, 1 205 meter, som ligger noe øst for sentrum. Furuskog dekker mye av øyas østlige skråninger.
Historisk sett har øyas befolkning vært hovedsakelig engasjert i jordbruk og avl av krøtter, og etablert landsbyer i innlandet, en del av knyttet sammen ved trappeplatåer, kjent som skalas, fra havnene ved kystene. Den lokale befolkningen er gradvis flyttet ut mot kystbosetningene etter hvert som turistindustrien begynte å utvikle seg til en betydelig kilde for inntekter. Det er således flere «parvise landsbyer» slik som eksempelvis Marion–Skala Maries med den tidligere i innlandet og den sistnevnte ved kysten.
Geologi
Geologisk sett er øya dannet hovedsakelig av gneis, glimmerskifer, og marmor fra Rodopifjellene. Marmorsekvensen tilsvarer falakronmarmoren med innskudd av glimmerskifer og gneis. Den er opp til 500 meter tykk og er adskilt fra den underliggende gneis ved en overgangssone som er rundt 300 meter tykk.
Tidlig på 1900-tallet utnyttet gruveselskaper øya rike forekomster av sinkspat som er rik på sink og bly, og utvant rundt 2 millioner tonn. Et foredlingsanlegg ved Limenaria produserte sinkoksid. Jernmalm ble utvunnet i en betydelig skala fra 1954 til 1964 med et utbytte på rundt 3 millioner tonn. Siden 1964 har geologiske undersøkelser vist at det eksisterer forekomster av sink og bly på et dypt nivå, men siden midten av 1960-tallet har det eneste gruvedriften vært lite kostbare steinbruk for marmor.
Økonomi
Det viktigste økonomiske aktivitet er turisme. De viktigste landbruksproduktene er honning, oliven (mest kjent er throubaoliven) og olivenolje, foruten også vin, sauer, geit og fiske. Annen industri er tømmerdrift og gruvedrift, særlig ved området Panagia hvor et av fjellene ved kysten har et stort steinbrudd for marmor. Marmordriften i sør i området Aliki som har vært utnyttet siden oldtiden, er i dag oppgitt.
Vedmaskin
En vedmaskin er normalt et traktorredskap som benyttes til å kappe og kløyve ved i én operasjon. Det er flere utforminger av maskineriet, enkelte har sagblad, andre sagkjede til å kappe veden. Andre modeller har en øks med en pigg til å kappe og kløyve veden i én operasjon. Kløyvningsoperasjonen kan også foregå etter modell av en normal vedkløyver eller andre løsninger. Ofte har den transportbånd som mater stranger inn og ved ut. Den henter kraft fra kraftuttaket eller traktorens hydraulikksystem.
Thasos
Bosetninger
Byer og landsbyer med mer enn 100 innbyggere:
Vedmaskin
Vedmaskinen erstatter kappsagen og vedkløyveren i vedproduksjonen, den er sikrere i bruk og mer effektiv, men samtidig mer kostbar i innkjøp.
São Nicolau (Rio Grande do Sul)
São Nicolau er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Dypgang
Dypgangen eller dypgående på et skips skrog er den vertikale distansen mellom vannlinjen og skrogets bunn (kjølen), inkludert tykkelsen på skroget. Dypgangen avgjør den laveste vanndybden et skip trygt kan navigere i. Dypgangen kan også brukes til å bestemme lastens vekt ombord. Vannets tetthet (salt eller fersk) og skipets bunkerolje må tas med når dypgang beregnes.
Dynamisk dypgang
Dynamisk dypgang (engelsk: squad) oppstår når skip i fart i grunne farvann lager en trykkbølge foran seg som gjør at baugen tipper nedover og akterenden oppover. Skipet kommer av den grunn nærmere bunnen, og det kan innebære større fare for grunnstøting. Denne effekten kan også brukes for å gi større klaring til broer.
Infocom
Infocom var et tekstspillselskap grunnlagt i 1979, i Cambridge i Massachusetts.
I 1979 ble det laget et spill ven Dungeon, men det ble til slutt utgitt med navnet Zork.
I 1989 gikk selskapet konkurs etter mange tekstspill og ble kjøpt opp av Activision og det er fremdeles en del av dette selskapet.
Norsk Petroleumsdata
Norsk Petroleumsdata (NPD) var en norsk it- og oljekomet som ble etablert i Oslo 1985 og avviklet i 1987 som følge av kollaps i kapitalmarkedet og utsatt letevirksomhet i nord. Administrerende direktør var. I selskapets ledelse satt i tillegg Torfinn Stulen Jonassen (Finansdirektør), Trond Davidsen (Markedsdirektør), Lars-Dag Berthinussen (HR-direktør), Frank Olav Jægtnes (Direktør Source Management), Christian Roger Oprand Pedersen (Direktør logistikk) og Leif Ove Olaisen (Direktør Eiendom og Teknisk Utstyr).
Selskapet var banebrytende innen utvikling av bunding mellom petroleumsbaserte produkter og IT-tjenester. Sentralt i selskapets forretningsidé sto utvikling av prosjekter i forbindelse med letevirksomhet nord for 62o. Kompetansebasen i selskapet var av denne grunn rekruttert hovedsakelig fra Vesterålen, og det ble satt inn store ressurser på nettverksbygging i nettopp denne regionen. Selskapets to generalforsamlinger fant for øvrig sted på Melbu og Sortland i hhv 1985 og 1986.
THE-QS World University Rankings
THE–QS World University Rankings er en årlig rangering av universiteter som blir publisert av Times Higher Education (THE) og Quacquarelli Symonds (QS). Rangeringen ble utgitt årlig fra november 2004. Fra og med 2010 er rangeringen delt i THE World University Rankings og QS World University Rankings, der sistnevnte viderefører metodologien fra THE-QS World University Rankings. Blant kriteriene som ligger til grunn for rangeringen veier fagfellevurdering tyngst.
Harvard University har i alle år inntatt topplasseringen, fulgt av britiske universiter.
Kritikk
Rangeringen har helt fra begynnelsen fått kritikk for ikke å være representativ og favorisere britiske universiteter. En av kritikerne, Andrew Oswald, påpeker for eksempel at Stanford University i USA ifølge rangeringen er det 19. beste universitetet i verden, men i løpet av de siste to årtiene har vunnet tre ganger så mange nobelpriser som Cambridge University (nr. 2 på listen) og Oxford University (nr. 3 på listen) gjorde til sammen. Rangeringen behandler universitetene som én enhet, slik at hvis universiteter har fremragende eller svake fagmiljø kan en ikke lese dette ut av rangeringen. Dessuten er rangeringen også til en viss grad mer en omdømmemåling enn kvalitetsmåling, siden forskere kvalitetsbedømmer undervisning de ikke har deltatt på og studentenes egne vurderinger er utelatt.
En annen kjent rangering av universiteter, Academic Ranking of World Universities, som Jiaotong-universitetet i Shanghai står bak, blir sagt å være mer globalt representativ, men blir samtidig kritisert for å favorisere naturfag.