cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ordenen for mot (Bulgaria)
Ordenen for mot (bulgarsk: Орден «За храброст») er en bulgarsk orden innstiftet 1. januar 1880 av fyrst Aleksander I av Bulgaria til belønning av soldater som utmerket seg med modig innsats på slagmarken. Ordenen for mot var den første orden innstiftet etter at Bulgaria i 1878 ble et selvstyrt fyrstedømme. Grunnloven av 1879 forbød ordener, med unntak av en krigsutmerkelse for heltemot. Ordenen for mot ble innstiftet med bakgrunn i den russisk-tyrkiske krig (1877–1878), der Bulgaria vant selvstendighet fra Det osmanske rike.
Ordenen for mot rangerte som den nest fremste i kongeriket Bulgarias ordensvesen, etter Sankt Kyrillos og Sankt Methodios' orden. Monarken var ordenens stormester. Etter at Bulgaria ble republikk, ble ordenen reformert. Den ble beholdt i Folkerepublikken Bulgaria og fikk i 1950 nye statutter. Den ble også bevart i Republikken Bulgaria etter overgang til demokrati og markedsøkonomi og ble igjen regulert ved lov i 2003.
Inndeling
Ordenen for mot fikk ved innstiftelsen fire klasser for offiserer, samt et utmerkelsestegn i tre klasser for underoffiserer og menige. I 1885 ble gradene for underoffiserer og menige utvidet til fire. Øverste trinn for offiserer ble i 1885 delt i to klasser. I 1915 ble også tredje og fjerde trinn delt i to. Ordenen for mot hadde deretter sju trinn:
Fra 1884 ble ordenen tildelt sivile for innsats i krig, da uten sverd.
I 1948 ble inndelingen av ordenen endret og det ble bestemt at den skulle ha fem trinn, uten at tildeling på dette grunnlag fant sted. Ordenen ble endelig regulert ved statutter fra 1950 da den fikk tre trinn uten omsyn til rang.:
I 2003 ble Ordenen for mot nyordnet etter modell fra kongedømmets tid, likevel slik at inndelingen fra folkerepublikkens tid ble beholdt med tre trinn. Ordenen for mot har fra 2003 av tre trinn:
Insignier
Ordenstegnene for Ordenen for mot har skiftet etter styreformen Bulgaria har hatt.
Ordenstegnet for Ordenen for mot hadde form som et malteserkors. Det var hvitemaljert for 1. til 3. klasse, rødemaljert for 4. klasse, og i gull eller sølv for soldatkorsene. Midtmedaljongen har den kronede løven fra Bulgarias riksvåpen omgitt av en bord med innskriften за «Храброст» (for mot) i en bue øverst og med stiliserte liljemotiver nederst. For 1. klasse er medaljongen i rød emalje med gullbord, for 2. og 3. klasse rød emalje med grønn bord, og for 4. klasse rød emalje med hvit bord. Løven er i gull. Grunnleggerens monogram pryder reversen. Monogrammet er omgitt av innskriften «Княз на България 1879» (fyrste av Bulgaria 1879). Ved tildeling til militært personell, er det korslagte sverd bak korset. Over korset finnes en krone, unntatt for 3. klasse, 1. grad og for 4. klasse, 1. grad, som er uten krone og ikke ble båret i bånd. Ordenstegnene for øvrige trinn er opphengt i bånd av forskjellig type.
Ordensstjernen er som ordenstegnet, men midtmedaljongen har en grønnemaljert bord med en rand av sølvperler. Utmerkelsestegnene for underoffiserer og soldater er helt i metall. De har samme motiv som ordenstegnene, men er uten krone. Ordens- og utmerkelsestegn kan ha årstall som indikerer hvilken krig de er tildelt under.
Ordensbåndet er lyst blått, med sølvstriper nær kantene.
Ordensinsigniene ble i 1944 modifisert og kongelige symboler fjernet. Bulgaria ble i 1946 gjort til folkerepublikk og etter en tid ble Ordenen for mot reformert i tråd med den nye, rådende ideologi.
Ordensbåndet er i denne perioden helrødt.
I 2003 ble Ordenen for mot nyordnet etter modell fra kongedømmets tid, det vil si et malteserkors med midtmedaljong der den kronede bulgarske løve finnes omgitt av en bord med innskriften «за Храброст». Bak korset finnes korslagte sverd i de tilfeller tildeling skjer til militære. For sivile er insigniene uten sverd. Over korset er det en krone. For 1. klasse er korset i gull og hvitemaljert, for 2. klasse i sølv og rødemaljert og for 3. klasse i gult metall. Medaljongen på revers har nå striper i fargene i Bulgarias flagg og en bord med innskriften «Република България» (Republikken Bulgaria).
Ordensbåndet er nå lyst blått.
Tildeling
Storkors av Ordenen for mot var forbeholdt monarken, mens 1. klasse, 2. grad ble tildelt bulgarske og utenlandske kongelige og generaler. Ordenens forskjellige grader ble tildelt etter rang. Ordenen for mot er tildelt bulgarere så vel som allierte.
Tildeling fant sted til 1950.
I folkerepublikkens tid (1946 til 1990) ble Ordenen for mot tildelt militære så vel som sivile for innsats i krig. I fredstid kunne ordenen tildeles for fremragende innsats for landets sikkerhet. Ordenen for mot kunne også tildeles personell fra Bulgarias allierte.
Tildeling fant sted til 1990, da 40 personer var tildelt denne varianten av ordenen for mot.
Siden 2003 tildeles Ordenen for mot for modig innsats for det bulgarske samfunn og staten. Tildeling av de forskjellige trinne skjer igjen på grunnlag av mottagerens rang, slik at 1. klasse tildeles generaler og admiraler, 2. klasse til øvrige offiserer og 3. klasse til befal og menige.
Playboard Magazine
Playboard Magazine var et frittstående og uavhengig magasin som henvendte seg til den norske snowboard-, skate- og surfemiljøet. I april 2017 ble magasinet nedlagt etter at det hadde gått i minus i flere år.
Magasinet ble etablert i 1997 med hovedkontor i Oslo, men hadde etter et eierskifte i 2003 hovedkontor i Stavanger. I 2006 ble magasinet kjøpt opp av Fri Flyt, og hadde dermed hovedsete i Oslo. Da Fri Flyt tok over, hadde magasinet seks årlige utgaver og daglige nyheter på nett. På den tiden fikk alle medlemmene av Snowboardforbundet bladet i posten, men etter at Snowboardforbundet trakk seg fra avtalen nedskalerte Playboard til to årlige utgivelser, i tillegg til nettsiden playboard.no. Det ble til sammen gitt ut 75 utgaver av Playboard.
Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:
Product Lifecycle Management
Product Lifecycle Management (PLM) er prosessen for å håndtere hele livssyklusen til et produkt, fra idefase via design og produksjon til drift, vedlikehold og nedleggelse.
Lara Gut-Behrami
Lara Gut-Behrami (født 27. april 1991 i Sorengo) er en sveitsisk kvinnelig alpinist. Hun vant verdenscupen sammenlagt sesongen 2015/16 og har to VM-gull og ett OL-gull.
Hun er spesialisert på utfor og super-G og er en del av sveitsiske A-kader. Hun kommer fra Comano i kantonen Tessin.
Karriere
Gut-Behrami ble tidlig ansett for å være et av Sveits' største alpintalenter noensinne, og i 2008 fikk hun sitt definitive gjennombrudd i verdenstoppen.
Allerede 15 år gammel deltok hun i sine første FIS-renn. I 2007 ble hun sveitsisk mester i super-G som den nest yngste alpinisten noensinne.
28. desember 2007 debuterte hun i verdenscupen ved storslalåmrennet i Lienz. I januar 2008 vant hun fire europacuprenn i løpet av fire dager (2 utfor, 2 super-G).
2. februar 2008 i St. Moritz kjørte hun inn sin første pallplassering i sitt første utforrenn i verdenscupen (tredjeplass). Bare en dag etterpå ble hun femte i verdenscup-super-G i St. Moritz. 20. desember 2008 vant hun sitt første verdenscuprenn, da hun gikk til topps i super-G-rennet i St. Moritz foran lagvenninnen Fabienne Suter.
Hun giftet seg med den sveitsiske fotballspilleren Valon Behrami i juli 2018 og endret etternavn til Gut-Behrami.
I VM 2021 i Cortina tok hun gull både i super-G og storslalåm, og hun tok bronse i utfor.
Psykoterapeut
Psykoterapeut er en alternativ behandler som utøver psykoterapi, og er utdannet med henblikk på å lege eller hele menneskers mentale lidelser gjennom individuelt arbeid med én pasient, eller en gruppe med pasienter i form av gruppeterapi.
Det kreves ingen autorisasjon for å jobbe som psykoterapeut og det er ulike utdanninger og kurs som gir kompetanse i psykoterapi.
Elisabeth Lid Trøen
Elisabeth Lid Trøen (født 15. mars 1992 i Voss) er en norsk jazzsaksofonist og -komponist.
Helt av Folkerepublikken Bulgaria
Helt av Folkerepublikken Bulgaria (bulgarsk: Герой на Народна република България) er en bulgarsk utmerkelse og ærestittel innstiftet 15. juni 1948 ved dekret utstedt av presidentskapet i nasjonalforsamlingen. Ærestittelen ble gitt bulgarske og utenlandske mottagere som belønning for framragende innsats i forsvar av Bulgaria og dets allierte. Helt av Folkerepublikken Bulgaria var den fremste av ærestitlene i Folkerepublikken Bulgaria og landets høyeste utmerkelse. Den ble avskaffet ved Bulgarias overgang til flerpartisystem og markedsøkonomi i 1990.
Utmerkelsestegn
Mottagere av ærestittelen Helt av Folkerepublikken Bulgaria ble dekorert med et synlig utmerkelsestegn kalt Gullstjernen og ble samtidig tildelt Georgi Dimitrov-ordenen. Gullstjernen består av en fasettert femtagget stjerne i gull. På reversen står innskriften «ГЕРОЙ НА НР БЪЛГАРИЯ» (helt av FR Bulgaria) over tre linjer. Stjernen er opphengt i et rødt bånd.
Ærestittelen og utmerkelsestegnet bærer likhet med utmerkelsen Helt av Sovjetunionen. Utmerkelsestegnet for begge er basert på symbolikken i den røde stjerne.
Tildeling
Blant bulgarske mottagere av ærestittelen finner vi generalsekretær Todor Zjivkov, utenriksminister Karlo Lukanov, kosmonauten Georgi Ivanov og fjellklatreren Hristo Prodanov, den første bulgarer på toppen av Mount Everest. Nikita Khrusjtsjov, Leonid Bresjnev og marskalk Fjodor Tolbukhin er blant utenlandske mottagere.
I alt ble 58 personer hedret med ærestittelen Helt av Folkerepublikken Bulgaria.
Ilsviklinja
Ilsviklinja var et jernbanesidespor som gikk fra henholdsvis Skansen stasjon og Marienborg til industriområdet i Fagervika i Trondheim. Sporene ble blant annet benyttet til transport av svovelkis og sink fra Killingdal gruver i Holtålen via Rørosbanen til selskapets oppredning- og utskipingsverk i Fagervika fra 1953 til nedleggelsen i 1986. Periodevis ble det også transportert kis fra Folldal gruver på Hjerkinn på denne strekningen. I tillegg hadde sporet igjen en rekke sidespor til Ila pir og ulike bedrifter basert i Ilsvika og i Fagervika.
Historie
Ilasporet fra Skansen stasjon til Fagervika var på rundt 2,3 kilometer og ble anlagt i 1884. Sporet gikk langs industriområdet ved Nedre Ila og forbi Trondheim kornsilo og Ila pir før den møtte Steinbergsporet rett øst for reservekraftverket i Ilsvika, hvor de sammen gikk videre som ett spor mot Fagervika.
Steinbergsporet fra Marienborg til Fagervika var på rundt 1,2 kilometer og ble anlagt under andre verdenskrig. Sporet gikk gjennom Steinberget tunnel (612 meter) og Møllehaugen tunnel (90 meter) før den møtte Ilasporet ved reservekraftverket i Ilsvika. Begge disse sporene ble stengt høsten 1995, og har i senere tid blitt fjernet helt, blant annet gjennom byggingen av Nordre avlastningsvei og gjenåpningen av Ilabekken.
Trondheim kommune satte igang med opprydding av områdene rundt (pga sterk forurensning fra området) i april/mai 2010 med tanke på å opparbeide friområder. I dag eksisterer det om lag 100 meter av skinnegangen ved tankanlegget i Fagervika, samt at banens opprinnelige trasé fra Ilsvika til Fagervika er åpen som gang- og sykkelsti.
Kristin Johnson
Kristin Espolin Johnson (født 20. november 1940, død 24. oktober 2019) var en norsk kanalvert i NRK.
Tidlig på 1960-tallet studerte Johnson fransk, kunsthistorie og latin ved Universitetet i Oslo og Sorbonne i Paris. Språkinteressen gjorde at Johnson, sammen med studievenninnen Anja Breien, la en del av studietiden til Paris. Hun begynte som «hallodame» i NRK 3. august 1966. Hun sluttet 30. mars 1998 for å begynne i tidligere NRK-kollega Knut Bjørnsens shopping-kanal TV-Butikken Norge. Kanalen gikk konkurs i november 1998. Hun returnerte til NRK og fortsatte som kanalvert til hun pensjonerte seg i 2004.
Johnson spilte inn stemmen til den automatiske telefonklokken «Frøken Ur» for første gang i 1992. Tjenesten opphørte i januar 2007. Hun sto også for den automatiske stemmen til Opplysningen 1881 frem til 2005. I 2007 stemmesatte hun rollen som «Annonsør» i NRKs komiserie Luftens Helter.
Hun var datter av NRK-medarbeideren Lauritz Johnson (1906–1992), kjent som «Onkel Lauritz», og danske Birte Hauch (1911–2002).
De siste seks årene av livet bodde hun på Fagertun sykehjem, Hadeland.
Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna
Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna er en svensk vitenskapelig bokserie, som utkom med aller første bindet, Fjärilar: Dagfjärilar (Dagsommerfugler), den 25. april 2005. Verket skal, på en populær, men vitenskapelig måte, beskrive alle de 50 000 nordiske arter av dyr, planter og moser. Minst 30 000 blir beskrevet utførlig i tekst og bilder. Aldri tidligere har et slik bokverk blitt utgitt, Nationalnyckeln er en referanse over en hel nasjons arter.
Hver art beskrives med forekomst og utbredelse i Norden, inklusive Norge. Dataene bygger her på ulike norske kilder, og i 2008 kunngjorde Regjeringen at Norge skal knytte seg til det svenske prosjektet og utvikle også en norsk totaloversikt over flora og fauna - Artsprosjektet.
Bakgrunn
Den svenske naturforskeren, Carl von Linné, la grunnlaget for den vitenskapelige navngivningen (nomenklatur) til alle organismer. Da Linné levde antok han, at det fantes omtrent 26 500 arter i verden, hvorav ca. 3 500 svenske arter. I sin samtid publiserte Linné beskrivelser av de arter som var kjente for vitenskapen, 12 100 arter. 4 400 var dyrearter og 7 700 plantearter. Mer enn 250 år senere, regner en med at tallet er omtrent 50 000 arter bare i Sverige. I verden er det publisert 1,8 millioner arter. Utgivelsen av bokverket Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna er et arbeide i Linnés ånd - å undersøke, kartlegge og gi artene (svensk) navn.
Alle nordiske arter
Det omfatter primært de svenske artene, men alle nordiske arter vil bli omtalt. I hvert bind er det omtale, utbredelseskart og illustrasjon av hver enkelt art og det er utarbeidet en rikt illustrert nøkkel for å artsbestemme hver organismene.
Mer enn 100 bind
Verket er laget av ArtDatabanken, ved Sveriges landbruksuniversitet (SLU) i Ultuna, Uppsala, på oppdrag av Sveriges riksdag.
Opprinnelig var planen rundt 60 bind, men ble senere økt til å omfatte over 100 bind. Det ble beregnet at det ville bli mer enn 100 000 illustrasjoner i høy kvalitet. Dette kommer til å engasjere hundrevis forskere, illustratører, fotografer, skribenter, museumsfolk, innsamlere og andre medvirkende. Utgivelsen er planlagt å gå over mer enn 20 år. Et så omfattende bokverk er ikke tidligere utgitt i Sverige. Kronprinsesse Viktoria er svenske artprosjektets beskytter.
Prosjektet opplevde en krise tidlig i 2012. Fra 2005 til 2011 hadde kun 13 bind blitt produsert. Det vil si to til tre bind årlig, mot de seks årlige utgivelsene som var planlagt. Kostnadene for hvert bind ble store og det ble vurdert om det ville bli nødvendig å redusere prosjektet. Våren 2012 ble det gjort en utredning på oppdreg av regjeringen, om Nationalnyckeln og det svenske artprojektet. Den 18. juni var utredningen klar, der det konkluderes med at kunnskapsspredningen i prosjektet (Svenska artsprosjektet) foreslås å gjøres digitalt og at Nationalnyckeln opphører som bokverk. Samt at det årlige tilskuddet reduseres med 20 millioner svenske kroner.
Utmerkelser
I 2005 fikk verket (første bind om dagsommerfugler) to av den svenske Publishing-Prisene for beste fagbok, samt juryens store pris.
Hovedbøker
Hele verket: Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna, ISBN 91-88506-50-9
Euphrytus
Euphrytus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Små, avlangt ovale, blankt rødbrune til svarte bladbiller. Antennene er tynne og over halvparten så lange som kroppen. Pronotum er rundet med skarp siderand, fint punktert og svært blankt. Dekkvingene er omtrent jevnbrede, grovere punktert enn pronotum, punktene danner delvis rader. Beina er forholdsvis korte, mer eller mindre rødlige.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere som lever på trær og busker i skog.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Nord-Amerika, 24 av de 29 artene forekommer i Mexico.
Kate Hornsey
Kate Hornsey (født 13. oktober 1981) er en australsk roer som spesialiserer seg i toerbåt. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok sølv i toer uten styrmann.
Ungarn under EM i friidrett 2014
Ungarn deltok med 27 utøvere under EM i friidrett 2014 som ble arrangert 12.–17. august 2014 i Zürich. Utøvere fra Ungarn tok to medaljer under mesterskapet.
Prince of Wales Census Division
Etter folketellingen i 1970 ble Prince of Wales slått sammen med Outer Ketchikan til det nye Prince of Wales-Outer Ketchikan Census Area.
Sibylla av Anjou
Sibylla av Anjou (født ca. 1112, død i 1165 i Betania i Kongedømmet Jerusalem) var en grevinnekonsort av Flandern som hustruen til grev Thierry I av Flandern (Didrik). Hun var regent av Flandern under ektefellens fravær i 1147-1149/50.
Bakgrunn
Sybilla var datter av Fulk V av Anjou og Ermengarde av Maine.
Første ekteskap
I 1123 giftet hun seg med William Clito, sønn av normanneren Robert Curthose, og fremtidig greve av Flandern. Sibylla brakte Maine inn i dette ekteskapet, som ble annullert i 1124 på grunn av for tett slektskap (consanguinitas). Annulleringen ble erklært av pave Callistus II på forespørsel fra Henrik I av England, Vilhelms onkel; Fulk motsatte seg det og samtykket ikke før pave Callistus ekskommuniserte ham og la et interdikt over grevskapet Anjou.
Sibylla ledsaget derpå sin far, som var blitt enkemann, til Det hellige land, der han giftet seg med Melisende, som var arving av kongedømmet Jerusalem, og i 1131 ble han selv konge.
Nonne i Betania i kongedømmet Jerusalem
I 1157 reiste Sibylla sammen med Thierry på hans tredje pilegrimsreise til Det hellige land, men etter å ha ankommet Jerusalem brøt hun av fra mannen og nektet å reise hjem med ham. Hun ble nonne ved De hellige Marias og Martas kloster (også kalt Lasarusklosteret) i Betania, der hennes stetante, Joveta av Betania, var abbedisse. Joveta og Sibylla støttet dronning Melisende og hadde en viss innflytelse over kirken, og støttet valget av Amalric av Nesle som latinsk patriark av Jerusalem fremfor en rekke andre kandidater.
Etterkommere
Med Thierry fikk hun seks barn:
Jacob Wackernagel
Jacob Wackernagel (født 11. desember 1853 i Basel, død 22. mai 1938 i samme by) var en sveitsisk språkforsker med spesialområde indoeuropeisk og sanskrit. Han studerte klassisk og germansk filologi i Göttingen og Leipzig, og underviste ved universitetet i Basel inntil han i 1902 ble kalt til Göttingen. Under første verdenskrig vendte han tilbake til Basel. Wackernagels hovedverk er Altindische Grammatik, en omfattende grammatikk for sanskrit. Han er også kjent for å ha formulert Wackernagels lov.
Prince of Wales (andre betydninger)
Prince of Wales kan vise til:
Borat Sagdijev
Borat Sagdijev (Борат Сагдиев) er en fiktiv person fra Kasakhstan som spilles av den britiske komikeren Sacha Baron Cohen. Han er kjent fra filmen Borat (2006), og ble først introdusert i Cohens TV-serie Da Ali G Show.
Filmen Borat følger journalisten Borat Sagdijev på en tur til USA, der han skal lage en dokumentarfilm om «verdens flotteste land». I løpet av innspillingen viser det seg at han blir mer interessert i å gifte seg med Pamela Anderson enn selve filmarbeidet.
Oppvekst og familie
Borat Sagdijev, sønn av Asimbala Sagdijev og voldtektsmannen Boltok (som også er bestefaren hans), ble født 30. juli 1972 i landsbyen Kusek i Kasakhstan. Hans mor er 43 år gammel, noe som ifølge Borat gjør henne til den eldste kvinnen i Kusek. Borats forhold til moren virker ubehagelig, og han har tidligere uttalt «Hun skulle ønske hun var voldtatt av en annen mann». Han har også sagt i fylla «Hun klemmer meg aldri, hun er ikke glad i meg».
Borat har også en yngre bror, Bilo, som han refererer til som «my retarded brother Bilo». Bilo er mentalt handikappet, så han må bo i et bur. Bilo har tilsynelatende 204 tenner (193 i munnen og 11 i nesen) og han liker å se på porno som ifølge Borat ofte fører til «rub rub rub!».
Borat har vært gift flere ganger i sitt liv, og i tenårene var han trolovet med sin halvsøster. Hans første kone, Oksana Sagdijev, som var halvsøsteren hans og datter av Miriam Tuyakbak og voldtektsmannen Boltok, ble erklært død etter å ha blitt voldtatt av en vill bjørn mens hun gikk på tur i skogen med Bilo. Borat ble ikke lei seg over denne tragedien; han feiret det, og senere tok han med seg en ny kone hjem som han hevdet var «ikke kjedelig».
Han er stolt far til 13 år gamle Hooeylewis (som er hans favorittbarn) og de 12 år gamle tvillingene Biram og Bilak, som har Borats søster Natalya til mor, og han har 17 barnebarn. Han tok Hooeylewis med til England en gang, for å selge han til «transvestittsangeren Madonna». Borat viser gjerne fram bilder av sin sønns store «khram».
Borat gikk på universitetet i Astana. Der studerte han engelsk, journalistikk og pest. I løpet av studietiden sin fant han opp to nye pester og sendte de til «drittsekkene Usbekistan». I sin ungdom hadde Borat en gris til kjæledyr, som han hevdet han elsket, men som han senere spiste sammen med sin familie, inkl. øynene. For øyeblikket har Borat en okse på rommet, som heter Pavel, i frykt for at Johnny Breenski, Kuseks frykt, skal drepe ham.
I løpet av filmen skaffet Borat seg en bjørn ved navn Oksana, for beskyttelse mot jøder, på grunn av en våpenhandler i Texas som nektet å selge ham en Desert Eagle. Senere forteller Azamat at bjørnen stakk av, men når han åpner kjøleskapet kan man tydelig se bjørnens hode ligge på et fat.
Borat ser sterkt opp til de politiske synspunktene til Josef Stalin, og sier at de begge har sterke «khram». Borat er sterkt imot kvinnerettigheter.
På fritiden liker Borat å spille ping-pong, danse disko, solbade i sin grønne sprettert-tanga, spytte, sitte i behagelige stoler, og ta bilder av uvitende kvinner når de «make a toilet».
Forhold til myndighetene og andre mennesker
Selv om han har studert engelsk, så er han ikke veldig god i språket, og kan til tider virke usivilisert og uforståelig blant andre mennesker. Desto mindre omtalt er han av myndighetene i Kasakhstan, som synes Borat gir seerne et feil bilde av landet. Men for litt siden ble det klart at Kasakhstan har opplevet økt turisme etter at Borat-filmen kom ut.
Etter den nye filmen er Sacha Baron Cohen blitt saksøkt flere ganger av folk som føler seg lurt og krenket av skuespilleren, blant annet landsbyen som deler av filmen ble spilt inn i.
Oppfølger
Oppfølgeren Borat Subsequent Moviefilm: Delivery of Prodigious Bribe to American Regime for Make Benefit Once Glorious Nation of Kazakhstan kom i 2020.
Ord og uttrykk
Jagshemash, Hei, god dag
Eet`s nize Det er flott, kjempebra
Wawawewa, Hurra! Uttrykk for glede
Happy Times, Gode tider
Sexytime, Seksuell omgang
Romance/liquid Explosion, Sædutløsning
Chengui, Ha det bra
Eksterne lenker
Sacha Baron Cohen Борат בויראט 波拉特
Svetlana Mironova
Svetlana Mironova (født 20. august 1986 i Gorkiy) er en russisk orienteringsløper. Hun løper for den finske klubben Koovee, russiske Nizjnij Novgorod og det russiske landslaget. Hun har tidligere representert SoIK Hellas. Mironova er verdensmester i orientering, både individuelt og i stafett.
Mironova var på det russiske laget som tok gull på stafetten under EM i svensk Falun i 2012. Sammen med Natalia Efimova og Tatiana Ryabkina tok hun Russlands til da eneste stafettgull i EM-historien i kvinneklassen. To år senere, i 2014, tok hun sølv på langdistansen under EM i Portugal. Noen måneder senere slo hun virkelig til og vant VM-gull på langdistansen i italienske Asiago. Hun vant foran Tove Alexandersson og Judith Wyder. I Inverness i 2015 fulgte Mironova opp med bronsemedalje på favorittdistansen. Under VM i 2016 var Mironova med på å ta Russlands aller første VM-gull i stafett for kvinner. Hun løp andre etappe for det russiske vinnerlaget. Anastasia Rudnaya løp første etappe og Natalia Gemperle avgjorde stafetten til Russlands favør på siste etappe. Mironova fikk med seg to bronsemedaljer fra EM i tsjekkiske Jesenik i mai samme år.
Sarah Tait
Sarah Tait (født 23. januar 1983 i Perth, død 3. mars i Melbourne 2016 ) var en australsk roer som spesialiserte seg i toerbåt. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, hvor hun tok sølv i toer uten styrmann.
Donacia antiqua
Donacia antiqua er en bille i gruppen sivbukker og tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den er ikke registrert i Norge.
Utseende
Donacia antiqua er mellom 5-10 mm lang. Kroppen er langsmal og ikke så oval som bladbillene ofte er. Den er metallisk farget i ulike nyanser av messing- og bronsefarge. Bakkroppen smalner bakover. Hodet er fremover-rettet. Beina er forholdsvis lange.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene finnes nær ferskvann hvor de lever av å spise blad på næringsplanten. Larvene lever under vannoverflaten. De voksne er særlig aktive i solskinn.
Donacia antiqua tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Fredrik Monsen
Christian Fredrik Monsen (født 27. april 1878 i Kristiania, død 31. januar 1954 i Oslo) var en norsk politiker (AP/NKP). Han var stortingsrepresentant 1922–1949, og var også stortingspresident 1945–1948 og forsvarsminister i tre perioder.
Liv og virke
Monsen gikk på Hamar lærerskole, og tok eksamen i 1898. Han fikk jobb på Hamar folkeskole i 1903, og i 1934 ble han skoleinspektør for Hamar. Fra 1913 til 1916 var han redaktør for den Hamar-baserte Arbeiderparti-avisen Demokraten, og mellom 1917 og 1919 var han ordfører i byen. I 1922 ble Monsen valgt inn på Stortinget for Arbeiderpartiet.
Ved den store partisplittelsen i 1923 fulgte partiet på Hamar, avisen og Monsen det nye Norges Kommunistiske Parti. Han var de nærmeste årene igjen aktiv som redaktør i avisen - som nå hadde fått navnet Arbeideren. Han representerte også NKP på Stortinget i årene 1925–27.
Monsen gikk fra NKP til Arbeiderpartiet i 1927. Han var forsvarsminister i både Christopher Hornsruds regjering og Johan Nygaardsvolds regjering. I januar 1940 uttrykte han i trontaledebatten en frykt han delte med flere og flere: «Sterke krefter arbeider for å gjøre de skandinaviske land til en krigsskueplass hvor de store makter kan føre sin kamp på de nøytrale og mindre staters territorium.» Krigen hadde stått nærmest stille i nesten syv måneder etter invasjonen av Polen, og de allierte diskuterte mange planer vinteren 1939/40. Flere gikk ut på å lede tysk aggresjon nordover, og det var en reell frykt for en alliert landgang i vest og nord, og en tysk i sør og øst, med fronter tvers over et Norge forvandlet til en slagmark. Den norske sendemann Erik Colban i London advarte om en planlagt alliert aksjon mot Norge.
Monsen var parlamentarisk leder for Arbeiderpartiets stortingsgruppe i 1945 og avsluttet sin politiske karrière som stortingspresident i den første perioden etter krigen. Fredrik Monsen var far til avistegneren Randi Monsen og redaktøren Per Monsen. Monsen har fått Fredrik Monsens gate oppkalt etter seg i Hamar.
Sankt Aleksanders orden
Sankt Aleksanders orden (bulgarsk: Орден «Св. Александръ») er en bulgarsk orden innstiftet 25. desember 1881 av fyrst Aleksander I av Bulgaria til belønning av fortjenstfull innsats og mot, samt som tegn på monarkens nåde. Ordenen har navn etter Sankt Aleksander Nevskij. Bulgarias fyrste, senere konge, var ordensherre. Sankt Aleksanders orden rangerte som den tredje i kongeriket Bulgarias ordensvesen, etter Sankt Kyrillos og Sankt Methodios' orden og den militære Ordenen for mot. Ordenen ble tildelt så lenge Bulgaria var et monarki, men ble avviklet ved overgangen til folkerepublikk.
Bakgrunn og utvikling
Aleksander av Battenberg, som ble valgt til å bli fyrste av Bulgaria et selvstyrt Bulgaria, planla å innstifte en orden allerede før han overtok tronen. Imidlertid la den bulgarske grunnloven av 1879 ned forbud mot ordener, med unntak av en militærutmerkelse, som ble Ordenen for mot. Sankt Aleksanders orden ble derfor først innstiftet i 1881, da grunnloven var opphevet. Sankt Aleksanders orden ble organisert etter mønster av Storhertugdømmet Hessens Philipp den edelmodiges orden.
Sankt Aleksanders orden ble tildelt så lenge Bulgaria var et kongedømme. Ved overgangen til republikk ble ordenen modifisert og fikk en kort tid fra juli 1946 navnet Aleksander Nevskijs orden. Ordenen ble avskaffet 15. juni 1948.
Inndeling
Etter flere endringer i inndeling fikk Sankt Aleksanders orden til slutt en øverste ordenskjedegrad i to varianter og seks ordinære ordensgrader, til sammen sju trinn:
En medalje i valørene gull, sølv og bronse kommer i tillegg.
Insignier
Ordenstegnet for Sankt Aleksanders orden har et hvitemaljert kors med utsvingte korsarmer. Midtmedaljongen er i rød emalje med innskriften Св. Александър (St. Aleksander) i gull. Medaljongen er omgitt av en hvitemaljert bord med innskriften «СЪ НАМИ БОГЪ» (Gud med oss), motto for ordenen og fyrstehuset Hessen, sammen med laurbærgrener nederst. Reversen har innskriften «19 ФЕВРАЛЪ 1878» (18. februar 1878) i gull på hvit emalje. Dette er datoen for Bulgarias anerkjennelse som selvstyrt fyrstedømme gjennom freden i San Stefano. Ordenstegnet ned til 4. klasse er opphengt i båndet i et ledd utformet som en krone. For 5. og 6. klasse er ordenstegnene uten krone. 5. klasse har ordenstegn helt i metall. Denne var først utformet som en hessisk krone, senere som en bulgarsk kongekrone etter at Bulgaria i 1908 ble opphøyet til kongedømme. Fra 1886 ble ordenen også tildelt med sverd, for krigstidfortjenester. Ordenstegnene ble i slike tilfeller utstyrt med korslagte sverd bak korset.
Kate Bush
Catherine «Kate» Bush (født 1958) er en britisk sanger, musiker, låtskriver og produsent, kjent for sin særpregete stemme, sangstil, litterære tema og eksperimentering med instrumenter. Blant hennes sanger er «Wuthering Heights», «The Man with the Child in His Eyes», «Babooshka» og «Running Up That Hill (A Deal with God)», samt duetten med Peter Gabriel, «Don't Give Up». Hun er kjent for å legge stor vekt på den kunstneriske utformingen av sine musikkvideoer. «Wuthering Heights», «Babooshka» og «Running Up That Hill (A Deal with God)» gikk til topps på de engelske hitlistene. «Wuthering Heights» var første den listetopp som var komponert og fremført av en kvinne. Debutsingelen ble avfeid av flere kritikere og oppfattet Bush som en døgnflue. Etter seks uker utkonkurrerte debuten ABBA på hitlistene. «Wuthering Heights» var en av de mest litterære popsinglene utgitt og en uvanlig hitsingle. Bush, da 18 år gammel, insisterte selv på at denne skulle være single fra debutalbumet (mot EMI-sjefenes ønske). David Gilmour var en viktig støttespiller tidlig i karrieren. I USA slo hun ikke gjennom før på 1980-tallet. Hounds of Love regnes som hennes mesterverk.
Bush har laget rundt 30 videor til låtene sine og kjennetegnes av at nesten alle er bygget opp rundt dans eller ballet. Videoen har dratt nytte av hennes ferdigheter som danser og utmerker seg med elegant koreografi som forsterker hennes utstråling. Videoene er ofte små historier knyttet til sangtekstene. En av de mest kjente er «Cloudbusting» (fra Hounds of Love) med Donald Sutherland i rollen som Wilhelm Reich. Denne forteller en historie som en dramafilm og uten dans.
Sankt Aleksanders orden
Insignier
Fra 1908 fikk 1. klasse storkors ordenstegn med kors i grønn emalje og ordensstjerne for med en kronet løve i gull på rød emalje. Samtidig ble også ordenstegnet for 3. klasse endret fra hvitt til grønt kors med gulløve i rød midtmedaljong.
Ordenskjedet fantes i to varianter, én for ordensherren og arveprinser og én for tildeling til andre. Ordensherrens kjede har medaljonger med Aleksander Is monogram holdt av kronede løver og vekslende med ortodokse kors. Ordenstegnet
Kate Bush
Yngve Blokhus og Audun Molde skriver at Bush er en unik kunsnter som definerte sin egen sjanger med en teatralsk stil «mellom det sensuelle og det grufulle». Musikken er preget av skiftende lydbilder, internasjonale impulser og hennes særpregede, gjennomtrengende sangstemme. Bush har samarbeidet med blant andre Peter Gabriel, Prince og Elton John og hun har inspirerte mange yngre sangere blant andre Björk, Tori Amos, og Rufus Wainwright. Johnny Rotten var en fan av musikken hennes. Hun var en pioner i bruk av Fairlight synthesizer. Opprinnelig ble hun ikke tatt på alvor og ble ble blant annet etter Hounds of Love anerkjent som særpreget og nyskapende kunstner. Den teatralske og eksentriske stilen ble til dels latterliggjort og i Telegraphs avstemning vant hun både klassen for mest likt og minst likte kvinnelige artist. Bush spilte inn vokal i et enkelt opptak uten senere dubbing. Den karakteristiske vokalen i Wuthering Heights er preget like mye av klangfarge som av toneleie.
Sankt Aleksanders orden
Insignier
Ordensbåndet er mørk rødt.
Kate Bush
Bush har vært nøye med å skjerme privatlivet fra offentligheten. Hun sluttet å gi konserter i 1980 inntil hun opptrådte i 2014. Hun ga ut syv album fra 1978 til 1993, og hadde mellom 1993 og 2005 en pause fra musikkutgivelser.
Sankt Aleksanders orden
Insignier
Fra 1944 ble ordenstegnene modifisert og kongelige symboler fjernet.
Kate Bush
Hennes tilhengere samles årlig i stort antall og flere steder i verden for å danse offentlig til Wuthering Heights.
Liv og familie
Catherine «Kate» Bush ble født 30. juli 1958 i Welling, Kent, Storbritannia. Hun er datter av Hannah Bush og legen Robert Bush. Moren Hannah kom fra County Waterford i Irland, var som ung en dyktig folkedanser, bevandret i keltisk folkemusikk og var en viktig inspirasjon for Kate Bush. Bush og brødrene vokste opp i et gammelt gårdshus, East Wickham Farm, på grensen mellom London og Kent. De eldre brødrene, John og Paddy, drev med folkemusikk, mens Kate spilte litt fiolin før hun fokuserte på piano. Paddy spilte mange forskjellige instrumenter. Hun lærte mye pianospill selv og var ganske dyktig 11 år gammel. Bush gjorde sine egne versjoner av blant annet «Eleanor Rigby» av The Beatles og hun begynte å komponere selv 14 år gammel. Brødrene var interessert i progrock som de introduserte til Kate og de har siden oppveksten samarbeidet kunstnerisk. Familien var katolsk. De tidlige omtalene av Bush beskrev henne ofte nedlatende som resultat av en privilegert oppvekst i en generøs familie. Broren Paddy medvirket på Kates 7 første album. Broren John (også kalt Jay) laget blant annet omslaget til Hounds of Love.
With Pen in Hand
«With Pen in Hand» er en amerikansk sang, skrevet av Bobby Goldsboro.
Sankt Aleksanders orden
Tildeling
Sankt Aleksanders orden ble tildelt både bulgarere og utlendinger. Det ble foretatt 29 tildelinger av den mindre versjonen av ordenskjedet. Ordenens ordinære øverste klasser ble tildelt statsoverhoder, kongelige, ministre, generaler og kirkeledere. Tildeling av de ulike grader skjedde etter mottagerens rang eller status. Tildeling fant sted til 1947.
Kate Bush
Liv og familie
Privat beskrives Bush som vennlig og sympatisk, og samtidig målbevisst og arbeidssom. Hun er 160 cm høy.
Sankt Aleksanders orden
Norske innehavere
Også nordmenn mottok Sankt Aleksanders orden, blant dem Ingvald Maryllus Emil Smith-Kielland.
With Pen in Hand
Norsk versjon
Odd Børre har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Med en penn i min hånd».
Kate Bush
Tidlige år
The Kick Inside ble mottatt med begeistring da det utkom i februar 1978, og en ny stjerne var født. Albumet omtales som uvanlig bra som debutalbum fra en ung popartist. Bush ble kjent for sitt slående utseende, sin sangstemme (overdrevent høy sopran i Wuthering Heights) og egenartede sangstil. Hun møtte en del motbør fra kommentatorer som mente at hun ofte sang for barnslig og gjorde narr av henne fordi hun i låtene brukte en del engelske ord som ble oppfattet som gammeldagse og avleggs. Albumet nådde en 3.-plass på de britiske listene og solgte etterhvert til platina. Hun toppet singel-listene i Storbritannia med «Wuthering Heights», og «The Man with the Child in His Eyes» kom på sjetteplass.
Hun ble markedsført som sexsymbol blant annet med store utendørs plakater som viste henne i ettersittende antrekk. Hun ble kåret til årets sexobjekt av NME og Sounds, slått av Debbie Harry.
Kate Bush opprettholdt sin produktivitet, og innen utgangen av 1978, ni måneder etter The Kick Inside, kom album nummer to Lionheart på markedet. Albumet ble innspilt i Frankrike, og EMI presset på for å få en rask oppfølger til det suksessfulle debutalbumet. Her svarte hun kritikerne på selvironisk vis, blant annet ved å fylle refrenget på låten «Wow» med nettopp dette ordet. Lionheart kom på sjetteplass på Storbritannias albumliste og har også solgt til platina, som forgjengeren.
Ledende tidsskrifter som NME, Sounds og Melody Maker var negative til stemmen, sangstilen, og de manierte musikkvideoene. John Peel, discjockey på BBC Radio 1, uttalte at han ikke kunne ta henne på alvor som musiker og spilte aldri hennes musikk. Hun ble nedlatende omtalt som en drømmende ungjente fra den privilegerte middelklasse.
Kate Bush la ut på konsertturnéen «Tour of Life» i 1979 med 28 opptredener rundt om i Europa. Showene var strengt regissert og hun skiftet antrekk 17 ganger i løpet en konsert. Hun gjorde det senere klart at en slik eksponering ikke lå for henne, og hun har siden kun hatt sporadiske konsertopptredener. Bush trakk seg i stor grad tilbake fra offentligen og tok styringen med innspillinger (hun arbeidet i lydstudio ved boligen i Sevenoaks) og markedsføringen. Hun holdt konsert i 2014.
Perfeksjonisme og suksess
Bush ble stadig mer inspirert av avantgardmusikk laget av blant andre David Bowie, Brian Eno og Peter Gabriel. I 1980 kom albumet Never for Ever, og Bush brukte for første gang synthesizere og trommemaskiner. Albumet gikk direkte inn på førsteplass på den britiske albumlisten. Dette var første gang en kvinnelig soloartist nådde toppen av salgslistene i Storbritannia. Hun brukte et halvt år på innspillingen. Singelen «Babooshka» kom på femteplass i Storbritannia og ble også en av hennes største hits i blant annet Australia og Norge.
Tidlig i karrieren meldte ønsket seg om større kreativ kontroll over egen musikkproduksjon. Derfor ble det naturlig for henne å produsere egne album. Hun forberedte seg over tid på å lære seg produsenthåndverket: På det dels retrospekitve albumet Never for Ever var Kate Bush medprodusent, før hun omsider kunne overta eneansvaret på The Dreaming.
På The Dreaming satte hun sitt helt spesielle preg, med tett lydbilde som vakte blandede reaksjoner hos kritikerne. The Dreaming produserte hun selv og regnes som kunstnerisk vellykket, men skuffet kommersielt med moderate salgstall og hennes omdømme falt. Hun etablerte sitt eget firma Kate Bush Music Ltd og fikk da en større andel av fortjenesten fra platesalget. Salget av albumet ble heller ikke det samme, enda platen nådde tredjeplass på de britiske hitlistene. Etter The Dreaming vendte hun seg gradvis bort fra offentligheten. Stadig mer tid ble brukt i platestudiet, hvor hun viste seg som litt av en perfeksjonist. Hun utforsket studioets muligheter til fulle for å gi låtene en tilfredsstillende utforming. De påfølgende årene bare styrket perfeksjonisten i Kate Bush.
Hun var tilbake i 1989 med et nytt album, The Sensual World, som riktignok ikke ble den samme suksessen. Det tok fire år før neste album, og i 1993 hadde hun moderat suksess med albumet The Red Shoes. Singelen «Rubberband Girl» nådde forholdsvis langt opp på musikklistene.
Pause og comeback
Etter The Red Shoes tok Kate Bush en lang pause. Innspillingen av neste album startet for alvor i 1997, og ifølge meldingene skulle det utgis sent i 1998 eller tidlig i 1999. Samtidig voktet hun så godt om sitt privatliv at det gikk to år før offentligheten fikk vite at hun i 1998 hadde født en sønn. Hennes åttende studioalbum, som fikk navnet Aerial, ble utgitt som dobbel-CD og LP 7. november 2005. Aerial fikk stor oppmerksomhet og positiv omtale hos kritikerne. På forhånd hadde «King of the Mountain» blitt lansert som singel 24. oktober.
I 2014 holdt hun 22 konserter på Hammersmith Apollo i London under tittelen «Before the Dawn», de første siden 1979.
«Running Up That Hill» ble populær på nytt hos en ny generasjon i 2022 etter å ha vært brukt i fjerde sesong av serien Stranger Things. Med dette ble hun den eldste kvinnelige musikeren som toppet hitlistene med selvskrevet musikk. Vanligvis er Bush svært restriktiv til bruk av musikken i filmer og fjernsynsserier.
Utmerkelser
I dronningens nyttårsliste for 2013 ble hun utnevnt til kommandør (CBE) av Den britiske imperieordenen for sitt musikalske virke.
Diskografi
Album
Livealbum
Filmåret 2004
Filmåret 2004 er en oversikt over lanserte filmer, utdelte priser og døde filmpersonligheter i 2004.
Kate Bush
Diskografi
Singler (utvalg)
Massif Central
Massif Central (fransk: Massif Central, oksitansk: Massís Central / Massís Centrau; «Sentralmassivet») er en fjellregion i det sentrale Syd-Frankrike. Regionen ligger vest for elven Rhône og består av fjell, platåer og utdødde vulkaner, blant annet områdets to høyeste fjell, Puy de Sancy på 1 885 meter, og det 1 856 meter høye Plomb du Cantal. Området er et eldorado for sykkel- og fot-turer.
Kate Bush
Diskografi
Samlealbum
Massif Central
Massif Central er forholdsvis tynt befolket og omfatter blant annet store skogsområder. Det vulkanske jordsmonnet gjør det mulig for tobakk, mais og vinranker å trives her. Hovedbeskjeftelsen til befolkningen i området er gårdsdrift med disse vekstene, og med sau, storfe og meieriproduksjon, som Saint-Nectaire og Auvergnat-oster. Fornøyelsesparken Vulcania nær Clermont-Ferrand lar besøkende oppdage denne naturarven og introduserer dem til vulkanologi. Det er mye å oppleve i området som katedralen i Rodez og torget Place de Jaude i Clermont-Ferrand.
I området finner man også den 565 meter lange jernbanebroen Garabitviadukten som ble bygget av Gustave Eiffel og innviet i 1885.
Administrasjon
Massif Central består generelt av følgende départementer: Allier, Ardèche, Aveyron, Cantal, Corrèze, Creuse, Haute-Loire, Haute-Vienne, Loire, Lot, Lozère, og Puy-de-Dôme.
De største byene i området er Saint-Étienne og Clermont-Ferrand.
Av andre byer og områder som kan nevnes er Rodez, Vichy, Saint-Nectaire og Mont-Dore.
20,000 Leagues Under the Sea (1916)
20,000 Leagues Under the Sea er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Stuart Paton.
Handling
En fransk professor, og datteren hans, reiser sammen med kaptein Nemo fra «Nautilus» på et eventyr om bord i en ubåt.
Det yngre Jin-dynastiet
Yngre Jìn (hanzi: 后晋/後晋; hanyu pinyin: Hòujìn) var et kortvarig dynasti i kinesisk historie, et av de fem dynastiene i de fem dynastiers og ti kongedømmers tid. Det ble grunnlagt av Shi Jingtang, posthumt kjent som keiser Gāozǔ.
Grunnleggelsen
Det første dynastiet opprettet av de tyrkiske shatuoene var det yngre Tang-dynastiet, som i 923 ble grunnlagt av Li Cunxu, sønnen til den viktige shatuolederen Li Keyong. Dette riket utvidet shatuoenes territorier fra deres base i Shanxi til mesteparten av Nord-Kina, og inn i Sichuan. Etter Li Cunxus død ble hans adoptivsønn Li Siyuan keiser, men forholdet til khitanerne, som var avgjørende for shantuoenes erobring av makten, hadde blitt dårligere.
Territorier
Yngre Jín holdt i stor grad de samme territoriene som Yngre Táng hadde hersket over, med unntak av Sichuan i sørvest, som Yngre Táng i sine siste år hadde mistet til Yngre Shu.
Den andre viktige regionen Jìn hadde mistet var de såkalte seksten prefekturer. Khitanene hadde nå opprettet Liao-dynastiet på deres opprinnelige steppeland, og de ble også en viktig maktfaktor i Nord-Kina. Liao tvang Jìn til å gi fra seg "de seksten prefekturene" til Liao, en region som var omtrent 100 til 160 km bred og inkluderte et område fra dagens Beijing og vestover til Datong. Dette ble regnet for å være en strategisk viktig strategisk område, som ga Liáo enda mer innflytelse i Kina.
Forhold med khitanene
Yngre Jìn har ofte blitt kritisert for å ha vært en marionettstat under khitanene og deres nylig opprettede Liáo-dynasti. Hjelpen fra deres nordlige nabo var avgjørende da Yngre Jìn kjempet sin vei til makta, og det var overføringen av de seksten prefekturene fra Jìn til Liáo som var årsaken til anklagen om at Jìn var khitanenes tjenere.
Etter at dynastigrunnleggeren Shi Jingtang døde i 942, motsatte hans nevø, adoptivsønn og etterfølger Shi Chonggui khitanene, noe som førte til en invasjon av Jìn i 946 og 947, som ble slutten på riket.
Ectenesseca
Ectenesseca er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
Middelsstore, lange og tynne, lyst brunlige trebukker. Antennene er tynne og en del lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, dekkvingene parallellsidige, vanligvis med gule til hvite flekker eller tverrbånd. Beina er forholdsvis lange, lårene litt fortykkede.
Levevis
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.
Utbredelse
Arten er utbredt i Brasil (Rondonia).