cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vinland
Vinlandskartet
Blekket er undersøkt av Walter C. McCrone. Blekket inneholder betydelige mengder titanoksid (TiO2 - anatase) og de svarte fargepigmentene besto i det vesentlige av karbon fra sot. Anatasen ble vist å ha en partikkelstørrelse (ca. 0,15 μm) og en svært smal partikkelstørrelsesfordeling som er karakteristisk for syntetiske produkter fra ca. 1920 og framover, og ikke i naturlige utvalg. Tilstedeværelsen av betydelige mengder av anatase i blekket ble bekreftet senere av andre forskere. En av diskusjonene siden, har vært om det finnes steder der denne fordelingen av titanoksid opptrer i naturen. Det er også vist til at titanoksidkrystallene i blekket er mer avrundede enn det som finnes i kommersielle produkter.
Roman Herzog
Karriere
Deretter underviste han ved universitetet i München som privatdosent, før han fikk en lærestol i statsrett og politikk ved Freie Universität Berlin. Her var han fra 1967 til 1968 dekanus og deretter frem til 1969 prodekanus ved det juridiske fakultet. Det året fikk han en lærestol ved høyskolen for forvaltningsvitenskap i Speyer, hvor han var rektor mellom 1971 og 1972.
Vinland
Vinlandskartet
På kartet står det i øvre venstre hjørne i oversettelse: «Ved Guds vilje, etter en lang reise fra øya Grønland sørover mot de mest fjerntliggende deler av det vestlige havet, ved seiling sørover i isen, oppdaget Bjarni og Leif Eriksson et nytt land, ekstremt fruktbar endog med vinstokker, ... øya kalte de Vinland». Kartet viser helt i vest et landområde oppdelt av to fjorder. Det kan være Baffinøya, Labrador og Newfoundland som er vist.
L'Anse aux Meadows på Newfoundland
I 1960 fant Helge Ingstad bosetningspor på nordsiden av Newfoundland på et sted som i dag heter L'Anse aux Meadows.
Roman Herzog
Kirkelig arbeid
Roman Herzog var alltid aktiv i den lutherske kirke, i Evangelische Kirche in Deutschland. Frem til 1980 var han leder av dens avdeling for offentlig ansvar, og fra 1982 var han medlem av dens synode. Fra 1981 til 1994 var han medutgiver av ukeavisen Christ und Welt – Rheinischer Merkur.
POWER3
POWER3 er en RISC mikroprosessor som er utviklet og produsert av IBM. Den ble lansert den 5. oktober 1998 som etterfølgeren til POWER2, og er tredje generasjon av mikroprosessorer basert på arkitekturen IBM POWER.
Vinland
L'Anse aux Meadows på Newfoundland
Etter åtte år med utgravninger ledet av arkeologen Anne Stine Ingstad, fant de restene av en norrøn bosetning. I 1968 fant de en ringnål av bronse av norrøn type. Det ble funnet åtte tufter hvorav seks var langhus av norrøn type og to grophus. Den største bygningen var på 24 meter. Det ble blant annet funnet en håndteinsnelle av kleberstein, et fragment av en beinnål av norrøn type og en ringnål av bronse av norrøn eller keltisk type. Det ene grophuset viste seg å ha vært smie. Her ble det funnet amboltstein, jernfragmenter og en del slagg. Sporene etter jernvinne er kanskje de sikreste bevis på at her har bodd europeere, for jernfremstilling var ukjent for lokalbefolkningen.
Roman Herzog
Kirkelig arbeid
23. mai 1994 ble han valgt til Tysklands president. Han var forbundspresident til 1999.
POWER3
POWER3 skilte seg ut fra sine forgjengere på tre vesentlige områder. For det første er den en 64-bit superskalær mikroprosessor, mens forgjengerne POWER1 og POWER2 er 32-bit mikroprosessorer. For det andre er de utførende enhetene, sammen med nivå-1 hurtigminne for data og instruksjoner implementert i én enkelt brikke, mens forgjengerne består av mellom 6 og 10 separate integrerte kretser. For det tredje har mikroprosessoren støtte for multiprosessering.
Roman Herzog
Kirkelig arbeid
Han ledet det første europeiske konventet mellom desember 1999 og oktober 2000.
Vinland
L'Anse aux Meadows på Newfoundland
13 prøver av trekull, ett hvalbein og to torvprøver er C-14-datert. De ga samlet med 95% sannsynlighet, at bosetningen var en gang i perioden 986-1022.
POWER3
POWER3 debuterte i den grafiske arbeidsstasjonen RS/6000 43P Model 260. Den var opprinnelig ment å bli kalt PowerPC 630, men ble omdøpt for å differensiere de forbrukerorienterte 32-bit PowerPC mikroprosessorene fra POWER-arkitekturen.
Annemari Erlbeck
Annemari Berge Erlbeck (født 30. desember 1985) er en norsk konditor, med på konditorlandslag, såvel som uttatt på kokkelandslaget som skal til kokke-OL i 2012.
Etter opplæring i konditorfaget ved Sandsli videregående skole i Bergen, har hun virket ved N. Lie Nielsen (Bergen) som læring og fått svennebrev. Så gikk hun til Molière (Bergen), Nobel Conditori (Oslo), Sverre Sætre Konditori (Oslo), og er nu sjefskonditor ved Stattholdergården i hovedstaden. I 2007 deltok hun ved World Skills i Japan.
POWER3
POWER3 var etterfølgeren til P2SC, et derivat av POWER2. Den ble benyttet i IBM RS/6000 tjenermaskiner og arbeidsstasjoner ved 200 MHz. Den konkurrerte med Alpha 21264 fra Digital Equipment Corporation (DEC) og PA-8500 fra Hewlett-Packard (HP).
Narvesen
Narvesen ble etablert i 1894 av Johan Bertrand Narvesen og har vært en viktig servicebedrift i mer enn 100 år. Kjeden er i dag eid av Reitan Convenience, et av de fire forretningsområdene i Reitangruppen. 370 Narvesenkiosker finnes i Norge, fordelt over hele landet.
Roman Herzog
Familie
Han var i sitt første ekteskap siden 1958 gift med Christiane Krauss, og fikk to sønner. Hans første kone døde i 2000. I sitt annet ekteskap var han gift med baronesse Alexandra von Berlichingen, født von Vultejus.
Narvesen
Narvesen selger blant annet kioskvarer, lesestoff, bakevarer og pølser, samt billetter og elektroniske tjenester. Narvesens kioskeeiere er franchisetakere som eier og driver kioskene selv, med rammer satt av Reitan Convenience.
Vinland
L'Anse aux Meadows på Newfoundland
Det har vært mye diskusjon om hvor Vinland lå. Sagaenes beskrivelse av blant annet druer og selvsådd hvete stemmer dårlig med klimaet på Newfoundland. I vikingruinene på L'Anse aux Meadows har man funnet en type nøtter (butternut) og nøttetre som kun vokser mye lenger sør. Mats Larsson antar at vikingene må ha brakt det dit. Dette styrker ifølge Larsson antagelsen om at Vinland muligens kan lokaliseres til et sted i dagens New Brunswick eller Maine
Roman Herzog
Æresbevisninger
Herzog ble i 1996 æresdoktor ved universitetet i Oxford og mottok i 1997 Karlsprisen. Han var æresborger av Berlin og ble i 1998 tildelt storkors av St. Olavs orden.
Vinland
Point Rosee på Newfoundland
I 2015 fant arkeologen Sarah Parcak mulige spor etter norrøn bosetning på neset Point Rosee sørvest på Newfoundland. Point Rosee er 650 km sørvest fra L'Anse aux Meadows. Basert på tolkninger av satellittbilder, gjorde en gruppe arkeologer testutgravinger sommeren 2015. De fant rester etter torv-vegger, et ildsted og til sammen 13 kg slagg. Funn av slagg etter jernframstilling ble tolket som en indikasjon på nordboere. C-14-dateringer tilsier at funnene er fra perioden 800-1300. Slagget viste seg etter hvert å være naturlige avsetninger.
Det er tvilsomt om dette er en norrøn bosetning. Det var ikke spor etter norrøne gjenstander. Torv-veggene avviker også fra det som er funnet i norrøne områder.
Baffinøya
Patricia D. Sutherland ble først oppmerksom på flere mulige norrøne boplasser i 1999, da hun oppdaget to uvanlige biter av tau som hadde blitt gravd ut på Baffinøya av en annen arkeolog. Sutherland la merke til at trådene ikke var laget slik lokale jegere vridde tauverk. Tauet viste seg å være fagmessig spunnet garn, identisk i teknikk til garn produsert av norrøne kvinner som lever på Grønland på 1300-tallet. Hun undersøkte videre og fant flere tau av norrøne garn, tre telleapparatpinner for registrering av handelstransaksjoner til dusinvis av norrøne bryner i arkivene. Gjenstandene kom fra fire steder, fra nord på Baffinøya til nordlige Labrador, en avstand på 1 600 kilometer. At lokale jegere kjent som Dorsetfolket hadde slått leir ved hvert av områdene, økte muligheten for at de hadde gjort vennlig kontakt med norrøne folk.
Sutherland gjenåpnet så utgravningene på det mest lovende området fra 2001 til 2012. Det var et sted kjent som Tanfielddalen på sørøstkysten av Baffinøya. I 1960 hadde amerikanske arkeologen Moreau Maxwell utgravde deler av et stein- og torvhus. Han beskrev funnstedet som «svært vanskelig å tolke.» Sutherland mistenkte at norrøne sjøfolk hadde bygget dem. De har oppdaget en rekke tegn på norrøne sjøfolk, som reinskinnsfragmenter fra Europa, rotter, en hvalbardespade lik de som ble brukt av nybyggere på Grønland for å kutte torv, store steiner som synes å ha blitt kuttet og formet av noen som var kjent med europeiske steinmurer, garn og bryner. Ruinene bar en slående likhet med noen bygg på Grønland. De fleste C14-datering av tidligere arkeologer, hadde vist at Tanfielddalen var bebodd lenge før. Men en av C14-datoene indikerer at dalen var bosatt på 1300-tallet, samtidig med at norrøne folk bodde langs kysten av Grønland.
De undersøkte også slitasjesporene på mer enn 20 bryner, og oppdaget mikroskopiske striper av bronse, messing, og smeltet jern, som var klare bevis på europeisk metallurgi. Sutherland spekulerte i om norrøne sjøfolk reiste hit for å søke etter verdifulle ressurser. I Nord-Europa var hvalrosselfenben og myke arktiske pelsverk luksusvarer. Dorsetjegere og -fangstmenn kunne lett framskaffe slike produkter.
I 2014 ble en beholder som var funnet på Cape Tanfield, sør på Baffinøya, undersøkt. Den er fra om lag år 1000. Den hadde fragmenter av bronse og glass. Den ble brukt til å støpe metaller.
Shannon Lewis-Simpson påpekte at flere av disse tolkningene er basert på en tro på at lokalbefolkningen hadde manglende kunnskaper til å produsere selv. Det har vist seg å ikke stemme. Så langt er det ikke vist til spor etter norrøne bosettinger på Baffinøya som ikke kan forklares på annen måte.
Funn i USA
Flere funn er gjort i USA, men de kan ha vært lagt der eller mistet i nyere tid, eller er forfalskninger. Alder og opprinnelse av runesteinene er omdiskutert, og ingen er funnet i sammenheng med andre tegn på norrøn tilstedeværelse.
Av funnene er:
Genetikk
I 2010 ble det påvist at en på Island hadde folk med mitokondrie DNA fra haplogruppe C1e, som viser til urinnvånere i Canada eller Sibir. Gensporene hos dagens islandske befolkning indikerer at en kvinne av indiansk eller asiatisk avstamning har fått døtre på Island. DNA-et har vært minst 300 år på Island, og mest sannsynlig ytterligere flere hundre år tilbake i tid. Kontakten vestover til og fra Island var begrenset i århundrene før år 1700.
Matt Thompson
Matt Thompson er en amerikansk trommeslager i heavy metal-bandet King Diamond.
Han spilte tidligere i Autumn Silence og Michael Harris band. Han ble medlem av King Diamond i januar 2001. Han spiller også i Batcastle og Shaolin Death Squad.
Han har bachelor i musikk (jazz) fra University of North Texas (2000).
Totma
Totma (russisk: Тотьма) er en by i Vologda oblast i Russland. Den ligger rundt 220 km nordvest for Vologda, ved elva Sukhona.
Totma ble grunnlagt i 1554 (noen kilder oppgir at stedet første gang er nevnt i dokumenter alt i 1137), og fikk innvilget bystatus i 1780. Byen er administrasjonssenter for rajonen med samme navn.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Jaakko Harikkala
Jaakko Harikkala (født 30. mars 1981 i Kaland) er en finsk tidligere ishockeyspiller.
Kleive kirke
Kleive kirke ligger på Kleive i Molde og ble innviet i 1858. Kirken, en åttekantet kirke i empirestil med plass til cirka 270 mennesker, er listeført av Riksantikvaren. Den er en del av Den norske kirke og hører til Molde domprosti i Møre bispedømme. Den åttekantede kirken er bygd etter Grosch' mønstertegning. Byggmester i 1858, var Bottolv Groven fra Kleive. I 1980 ble kirken restaurert innvendig.
Jaakko Harikkala
Harikkala spilte totalt 271 kamper i den finske SM-liiga for klubbene Lukon og HPK Han spilte som en back. Harikkala spilt totalt seks sesonger for Lukko Rauma. Harikkala ble draftet av Boston Bruins i 1999, 4. runde (118. totalt) våren 2005 og flyttet han til Norge og Storhamar Dragons for sesongen 2005/2006. Harikkala startet sesongen 2006/2007 med ECHL -laget på Las Vegas Wranglers, men spilte bare seks kamper på grunn av skade. Han flyttet til HPK like før overføringsterskelen i januar 2007.
Kleive kirke
Kirkested fra 1589
I reformatsen av 1589, er det omtalt en stavkirke på Kleive. Dette er den eldste kjente kirken på Kleive. Stavkirken ble revet i 1697. Samme år ble en korskirke bygd i tømmer.
I 1857 ble korskirken revet og en begynte samtidig å bygge den kirken som står på tomten i dag.
Interiøret
Altertavlen er fra den eldre korskirken. Et trekors ble i 1858 montert over alteret. I 1911 fikk kirken en ny altertavle, malt av Øyvind Nilsen. Motivet er av Jesus Kristus. I 1934, ble altertavlen endret, da interiøret i kirken ble restaurert.
Prekestolen er også fra den eldre korskirken, og var ny da korskirken ble bygd i 1697.
Orgelet er fra 1958. Det første orgelet ble bygget i 1904, men måtte ombygges i 1935. Det ble skiftet ut til 100-års minnet i 1958.
Kirkegården
Kirkegården ligger like ved kirken. Nærmest kirken er den eldste delen av kirkegården, med kistegraver. I nordvest er kirkegården utvidet. Ved inngangen til den nye kirkegården er et lite minnesmerke for dødfødte barn. Det er også et nytt urnefelt.
Litt lengre øst for Kleive kirke, ved Midthaug AS, ligger en eldre kirkegård. Den er stengt for nye graver.
Burdette Haldorson
Burdette Eliele «Burdie» Haldorson (født 12. januar 1933 i Austin i Minnesota) var en amerikansk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne og 1960 i Roma. Haldorson ble olympisk mester i basketball under OL 1956 i Melbourne. Han var med på det amerikanske laget som vant basketturneringen. Det var fjerde gangen som basketball sto på det olympiske programmet, femten lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 22. november til 1. desember. USA vant semifinalen over Uruguay med 101-38 og i finalen vant laget med 89-51 over Sovjetunionen. Haldorson spilte alle åtte kampene og scoret 69 poeng for USA under OL-turneringen.
Fire år senere, under Sommer-OL 1960 i Roma vant han en ny olympisk gullmedalje med det amerikanske basketlaget.
Kondisjonalis
Kondisjonalis er en modus i flere språk, eksempelvis fransk, men også i norsk. Kondisjonalis kommer fra latin conditio: «vilkår, tilstand». Med kondisjonalis uttrykkes noe som ville ha skjedd om visse vilkår var oppfylt.
1. kondisjonalis
På norsk brukes 1. kondisjonalis (ville/skulle/kunne/burde/måtte + infinitiv) i disse tilfellene:
2. kondisjonalis
I norsk dagligtale slukes ofte hjelpeverbet ha i 2. kondisjonalis. Muntlig kan man derfor finne setninger som:
Dette har etter hvert smittet over på skriftlig norsk.
Noen mener at 2. kondisjonalis kommer til å miste sin ha permanent og bli konstruert helt tilsvarende pluskvamperfektum, det vil si ved at et hjelpeverb i preteritum følges av et hovedverb i perfektum partisipp. Pluskvamperfektum har da også den samme funksjonen – en av de norske variantene av konjunktiv: «Om du var en kringle, hadde jeg spist deg.» Foruten pluskvamperfektum kan også påvirkning fra svensk ha vært medvirkende til at 2. kondisjonalis uten ha brer seg slik.
Hjulvisp
Hjulvisp er et mekanisk kjøkkenredskap til å røre rundt eller blande sammen ingredienser. Den består av to ballongvisper (ståltråder eller tynne skovler i en hjulformet krans) festet til en stang med tannhjul, som korresponderer med et tannhjul festet til en S-formet stang (håndsveiva), og i øvre ende et håndtak enten av tre eller plast. Hjulvispen ble patentert i 1850-årene. <Gallery> Fil:batteur_rotatif_manuel.JPG|En eldre type hjulvisp (= fouet rotatif manuel). Fil:Batteur mécanique.JPG|Mekanisk hjulvisp (= batteur mécanique à démultiplication). </Gallery> Hjulvispen drives med håndkraft. Den samme innretning drevet med elektrisk kraft kalles miksmaster. Funksjonen med visping finnes også på større kjøkkenmaskiner. På den andre siden av skalaen er den opprinnelige håndvispen, bundet sammen i øvre ende av tynne kvister, og den enkle, manuelle håndvispen med håndtak av typen spiralvisp, ballongvisp eller flatvisp. <Gallery> Fil:Handheld Electric Beater.jpg|Miksmaster (= batteur électrique portative). Fil:Pickelet whisk.jpg|Spiralvisp (= fouet à main). </Gallery> Mange retter hvor hjulvispen blir brukt begynner med å piske egg (til eggedosis, vaffel- og pannekakerøre, omelett, etc.), og/eller fløte (til krem). Det kan dernest være snakk om å tilføre sukker og mel (til kaker, loff, etc.), men vispen brukes kun inntil blandingen får en tørrere og fastere konsistens, og en må gå over til å elte deigen.
Mindre påhengsmotorer til bruk på småbåter omtales gjerne nedsettende som hjulvisper. Mindre vanlig er å se sykkelen assosiert med hjulvispen: «Han tråkket av sted på hjulvispen».
Robert Curl
Robert Floyd Curl jr. (født 23. august 1933 i Alice i Jim Wells County i Texas, død 3. juli 2022 i Houston) var en amerikansk kjemiker og nobelprisvinner. Han ble tildelt Nobelprisen i kjemi i 1996 sammen med Harold Kroto og Richard Smalley, for oppdagelsen av fullerener.
Bakgrunn
Curl var sønn av en metodistisk prest (forstander). Grunnet farens misjonsvirke flyttet familien flere ganger innen det sørlige og sørvestlige Texas.
Hans far medvirket til grunnleggelsen av San Antonio Medical Center's Methodist Hospital. Robert Curl sporer sin interesse for kjemi til et kjemisett han fikk da han var ni år gammel; han minnes å ha ødelagt morens porselenkomfyr da salpetersyre kokte over og ned på det.
Karriere
Curl tok i 1957 doktorgraden i kjemi under Kenneth Sanborn Pitzer med temaet Some Spectroscopic and Thermodynamic Properties of Molecules ved University of California, Berkeley
Nobelprisgrunnlaget
Curl Kroto og Smalley oppdaget to nye formler av karbon, der karbonatomene sitter i sluttede skall. Antallet karbonatomer i skallet kan variere og ytterligere fullerener har blitt oppdaget senere. De tidlige kjente formene av karbon var grafitt (to former), diamant (to former), kaoit og karbon (VI).
Fullerener dannes når gassifisert karbon kondenserer i en atmosfære av heliumgass. De gassifiserte karbonatomene slår seg sammen til grupper opp mot noen hundre karbonatomer. Gassen ledes inn i et vakuumkammer, der den ekspanderer og kjøles ned til noen grader over det absolutte nullpunkt. Det ble oppdaget at samlinger på 60 karbonatomer var spesielt stabile, noe som tydet på en molekylstruktur med høy symmetri. Det ble derfor foreslått at molekylene kunne være en såkalt avkortet ikosaeder, en polyeder med 20 regelbundne sekskanter og 12 regelbundne femkanter, lignende på mønsteret på fotball. Gjennom videre forskning på slutten av 1980-tallet og begynnelsen av 1990-tallet kunne Curl, Kroto og Smally vise at den foreslåtte strukturen var riktig.
Senere virke
Curl pensjonerte seg i 2008 i en alder av 74 år, og ble professor emeritus, Pitzer-Schlumberger Professor of Natural Sciences Emeritus, og Professor of Chemistry Emeritus at Rice University.
Fort Zeelandia
Fort Zeelandia kan vise til et av følgende tre fort:
Fylkesvei 6356
Fylkesvei 6356 (Fv6356) går mellom Korsgat og Mølnargården i Ørland kommune. Veien er 16,3 km lang.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 115 (Sør-Trøndelag).
Bombs for Food, Mines for Freedom
Bombs for Food, Mines for Freedom er et musikkalbum med Rifu, utgitt i 2006.
Lucy Dahl
Lucy Neal Dahl (født 4. august 1965) er en britisk manusforfatter og datter av den walisisk-norske forfatteren Roald Dahl og den amerikanske skuespillerinnen Patricia Neal.
Lucy Dahl skrev manuset til Wild Child og var konsulent i forbindelse med Charlie and the Chocolate Factory som var basert på hennes fars bok med samme navn. Hun skriver også i online mat- og vinmagasinet Zester Daily.
MS «Jøsenfjord» (1886)
MS «Jøsenfjord» som frem til 1934 var et dampskip, var i årene 1930-1976 en lokalrutebåt tilhørende AS Jøsenfjord Rutelag, Stavanger. Skipet ble benyttet i selskapets lokalruter i østre Ryfylke. I løpet av denne perioden ble skipet ombygd og modernisert en rekke ganger. Da Jøsenfjordselskapets båter og ruter ble overtatt av Stavangerske i 1976, fulgte MS «Jøsenfjord» med og fikk ytterligere to år i lokalrutefarten i Ryfylke. Da den endelig gikk i opplag i 1978, var den blant landets aller eldste ruteskip.
Hjem til Ryfylke
Vinteren 2011 ble det kjent i Rogaland at MS Jøsenfjord var til salgs i Nederland. I januar var en gruppe entusiaster på befaring i Schagen og det ble konstatert at skipet var i forbausende god stand og man fikk også start på Rubb-motoren fra 1932. Etter to folkemøter i Stavanger ble Andelslaget MS Jøsenfjord stiftet 11. februar og startet arbeidet med å få skipet hjem. I løpet av kort tid ble det samlet inn over 600.000 kroner fra privatpersoner og bedrifter og den 8. april ble skipet kjøpt for 35.000 euro. Etter slippsetting i den Oever i Nederland, startet seilasen hjem 18. april og to dager senere kunne MS Jøsenfjord på nytt seile innover Fisterfjorden til sin nye fortøyningsplass i Sandangervågen på Randøy.
MS Jøsenfjord har fått status som vernet skip av Riksantikvaren. Andelslaget som senere har skiftet navn til Jøsenfjord Rutelag AL, har startet restaureringsarbeider for å bringe skipet tilbake til den stand det hadde da det gikk i trafikk på 1960-tallet. Arbeidet skjer etter antikvariske prinsipper i samarbeide med Riksantikvaren. I mai 2015 ble skipet forhalt fra Randøy til Natvigs Minde i Stavanger der styrehuset og skipperlugaren ble satt på land for restaurering av Engøyholmen Kystkultursenter Jøsenfjord ble deretter slept til Bredalsholmen Dokk og Fartøyvernsenter i Kristiansand og her pågår det fortsatt omfattende stålarbeider på skroget.
Zirkon
Det som kan være Jordens eldste stein, ble hentet av Apollo 14 på månen, men stammer trolig fra Jorden fordi den består av zirkon. Zirkon brukes i legeringer til kjernereaktorer, romfart, kirurgisk utstyr og flyindustri. Zirkonium sammen med aluminium virker som antiperspirant i deodoranter.
På grunn av sin hardhet er zirkon godt egnet som edelsten. Siden spesielt den fargeløse varianten, som på grunn av sin evne til å bryte lysstråler, ligner meget på diamant, brukes den ofte som en billigere erstatning.
Zirkon må ikke forveksles med cubic zirkonia som er syntetisk fremstilte krystaller av zirkonium dioksid ZrO2.
Zirkon er det viktigste mineralet for datering av bergarter. Zirkon inneholder alltid noe uran. Uran er radioaktivt og brytes over tid ned til bly. Alderen kan derfor anslås ved å undersøke forholdet mellom bly og uran.
Funnsteder
Australia er største leverandør av zirkon, fulgt av Sør-Afrika, USA og Ukraina. I Norge er zirkon funnet på flere steder:
Johannes' åpenbaring
«Hyasint», som er en rødgul variant av zirkon, nevnes i Bibelens skildring av det himmelske Jerusalem i Johannes' åpenbaring 21,19-20:
Feedback (album)
Feedback er det 18. studioalbumet av det kanadiske progressive rockebandet Rush. Det ble utgitt i 2004 på Atlantic Records. Bandet markerte at det var 30 år siden debutalbumet, ved å utgi 8 covere av låter som betydde mye for dem i starten.
Tomás Luis de Victoria
Tomás Luis de Victoria (ca. 1548 – 1611) var en spansk renessansekomponist.
Victoria skrev utelukkende kirkemusikalske vokalverk og blir ofte kalt «den spanske Palestrina».
Liv og virke
Tomás Luis var Francisco Luis de Victoria og Francisca Suárez de la Conchas sjuende av i alt elleve barn. Faren døde tidlig og Tomás ble tatt hånd om av onkelen Juan Luis som var sogneprest i nærheten av Ávila. Onkelen sørget for å gi ham en solid skolegang med ditto sangundervisning i katedralen i Avila og på stedets jesuittgymnas.
Victoria fikk stipend av Filip II av Spania og reiste rundt 1565 til Roma for å studere ved jesuittenes presteseminar Collegium Germanicum. I 1571 etterfulgte han Palestrina som leder (moderator musicae) av institusjonens orkester.
I 1585 vendte Victoria tilbake til Spania der han ble kapellan for keiserinne Maria av Spania (1528–1603) som var blitt enke. Samtidig ledet han orkesteret til det keiserlige kloster De las Descalzas de Santa Clara («Barfotnonnenes kloster»). Victoria ble ved klosteret til sin død og hadde ulike funksjoner: prest, komponist, kordirigent og organist. I overensstemmelse med eget ønske skrev han bare noen få verk ved klosteret, det mest kjente er rekviet Officium defunctorum.
Musikk
I 1572 publiserte Victoria en samling motetter som etablerte ham som komponist. Eksempler på kjente motetter fra samlingen er «O magnum mysterium», «O vos omnes»" og «Vere languores».
Rundt 1585 gav han ut en samling musikkverk med blant annet Officium Sanctae Hebdomadae. Foranledningen til verket er ikke kjent, for til forskjell fra mange komposisjoner fra hans tid er ikke verket dedisert en levende person. Samlingen inneholder 37 enkeltsanger som skulle synges på de viktigste dagene i den stille uke, dvs. palmesøndag, skjærtorsdag, langfredag og påskeaften, alltid ad matutinum (kl. 03.00). Dette er et av høydepunktene i renessansens polyfone musikk.
Officium defunctorum ble skrevet som et rekviem for den avdøde keiserinnen Maria av Spania. Dessuten skrev han en mengde messer og motetter, samt en miserere. På samme måte som Gregorio Allegris kjente Miserere, hører Victorias pasjoner til det faste repertoaret i Det sixtinske kapell der de har blitt oppført i over 300 år.
Victorias musikk forstås best på bakgrunn av hans virke som prest og en intens religiøsitet. I tråd med tidsånden skrev han utelukkende for religiøse anledninger. Konsilet i Trient (1545–1563) krevde at kirkemusikken skulle være forståelig og enkel, og Victoria føyde seg etter disse kravene. Til tross for de begrensningene konsilets krav innebar, skapte han en mer konsentrert og uttrykksfull musikk enn noen annen komponist i den romerske skole.
Ettermæle
Ved siden av italieneren Giovanni da Palestrina og valloneren Orlando di Lasso regnes han som en av de viktigste europeiske komponistene fra motreformasjonens tid, og i selskap med Francisco Guerrero og Cristóbal de Morales blant de mest betydningsfulle spanske renessansekomponistene.
Gågate
Gågate er en gate i en by som primært er innrettet til gående, og hvor biltraffikk er forbudt i butikkenes åpningstid, dog som regel med unntagelse av varelevering. De to nok mest kjente eksempler er Strøget i København og Strøget i Århus – andre er Kongensgade i Odense og Kordilgade i Kalundborg.
Danmarks første gågate var Houmeden i Randers, som fikk gågatestatus i 1963. Året tidligere, 17. november 1962, var Strøget i København på forsøksbasis blitt endret til gågate, men denne status først ble gjort permanent i 1964.
I Sverige ble den første gågate Kullagatan i Helsingborg i 1961. I Norge er Karl Johans gate mest kjent, men Haraldsgata (Haugesund) er Norges lengste gågate
Langlim
Langlim er ei grend i Seljord kommune i Telemark. Grenda ligger på ca. 700 moh. ved nordenden av Sundsbarmvatnet. Grenda har hatt bosetning fra ca. år 1000. Navn som Jønnardalen og Hyttedalen forteller om jernutvinning i tidligere tider. Grenda fikk bilveg først i 1958, og i 1960 ble skolen nedlagt. Grenda hører nå til Flatdal skolekrets og Åmotsdal sogn.
Neurellipes
Neurellipes er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergruppen blåvinger i den artsrike familien glansvinger (Lycaenidae).
Utseende
Ganske små (vingespenn 20-25 millimeter), mørke sommerfugler. Hannenes overside er mørkbrun med oransje eller blåaktige flekker på forvingen.
Levevis
Artene lever i skog.
Systematisk inndeling
Slekten Neurellipes blir ofte regnet som en underslekt av Anthene. Artene er listet alfabetisk.
Nästelsjön
Nästelsjön er en innsjø, ca fem kilometer sør for tettstedet Åsarna i Berg kommune, Jämtland, Sverige.
Innsjøens eneste tilførsel og utløp er elven Ljungan. Øst for innsjøen ligger bebyggelsen Nästeln, med egen badeplass. Vest for innsjøen ligger Lillsved. Begge bebyggelsene har bare noen få innbyggere hver.
Innsjøens utløp heter Nästelströmmen, og er et sted sportsfiske forekommer. Sør for Nästelsjön ligger Rätanssjön.
Fanat Kakhramonov
Fanat Kakhramonov (født 23. desember 1996) er en usbekisk bokser.
Han representerte Usbekistan under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i åttendedelsfinalen.
Gabrielle Giffords
Gabrielle Giffords (født 8. juni 1970 i Tucson i Arizona) er en amerikansk politiker som representerer Demokratene, og er innvalgt i Representantenes hus i Kongressen fra delstaten Arizona. Hun er gift med romfareren Mark E. Kelly. Giffords er kjent for å arbeide for minstelønn, helsereform, alternativ energi og stamcelleforskning i USA. Giffords har studert ved Cornell University i delstaten New York. Hun er jødisk.
Gabrielle Giffords var den tredje kvinnen som representerte Arizona i Kongressen, etter en karriere i PriceWaterhouseCoopers og farens dekkfirma, samt en termin i delstatsforsamlingen (to år i delstatskongressen og to år i delstatssenatet). Giffords ble innvalgt første gang i 2006 med støtte fra blant andre lærerorganisasjonene og miljøvernorganisasjoner (Sierra Club) i Arizona, og ble gjenvalgt til en andre og til en tredje kongressperiode ved mellomvalget i 2010. Etter valget kom hun på RealClearPolitics' topp ti-liste over de mest spennende nye makthaverne.
Live on Two Legs
Live on Two Legs er det første konsertalbumet gitt ut av Pearl Jam.
Gabrielle Giffords
Giffords ble skrevet ut fra sykehus 21. januar 2011, og overført til et rehabiliteringssenter i Texas.
Krigsskipet USS «Gabrielle Giffords» er oppkalt etter Giffords.
Chin Shan kjernekraftverk
Chin Shan kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i Taiwan. Anlegget ligger ved kysten i bydistriktet Jinshan i kommunen Taipei helt nord i landet, og er landets første kjernekraftverk i kommersiell drift. Byggingsprosjektet startet i 1969, og den første av anleggets to reaktorer ble satt i operativ drift i slutten av 1978. Året senere var anlegget åpnet for fullt, og i dag produserer de to reaktorene tilsammen om lag 1 272 MW. Noen mindre ulykker har funnet sted ved anlegget siden dets igangsetting.
Sjøbad
Sjøbad er en badeplass hvor man kan utføre diverse badeaktiviteter. Populære aktiviteter er bading, stuping, snorkling og lage sandslott i vannkanten. Et sjøbad inneholder som oftest et avgrenset område som er spesielt tilegnet stuping og hopping fra større høyder. Det er også attraktivt å ha en mindre kiosk hvor man selger iskrem.
Typiske sjøbad er Ingierstrand bad, Bygdøy sjøbad utenfor Oslo og Ringshaugstranda i Tønsberg.
Stråfluer
Stråfluer (Chloropidae) er en stor familie av små fluer der de aller fleste er knyttet til planter i gressfamilien og halvgressfamilien. De minerer inne i skuddene på gresset, og noen arter kan gjøre skade i korndyrking, særlig fritfluen Oscinella frit.
Utseende
Små til middelsstore (1 – 8 mm) fluer, som oftest lite hårete. De fleste er enten svarte eller brokete farget i gult og svart. Hodet er stort og bredt, og i pannen har de en karakteristisk, stor ocellartriangel som strekker seg i en spiss frem mot antennefestet. De tre punktøynene (ocelli) sitter nær bakkanten av denne trekanten. Elles varierer hodeformen sterkt mellom de ulike slektene, det samme gjør mengden av hår og børster på hodet, og formen på antennene. Hos noen arter er pannen trukket ut framover til en lang snute, hodet får da gjerne en trekantet form både sett ovenfra og fra siden. Fasettøynene er runde og vanligvis ikke spesielt store, av og til hårete. Hos noen arter er munndelene forlenget til en lang sugesnabel. Kinnbørste (vibrissa) finnes hos noen arter, mangler hos andre. Brystet (thorax) er vanligvis noe langstrakt på form. Hos de brokete artene er ryggsiden gul med 3-5 brede, mørke lengdestriper. Hos noen arter er scutellum (den bakerste ryggplaten) trukket ut til en lang spiss. Vingene er forholdsvis smale, vanligvis klare uten fargeflekker. Noen arter er vingeløse. Beina er forholdsvis kraftige, ofte med fortykkede lår (femorae) og krumme legger (tibiae). Bakkroppen er vanligvis slank, sylindrisk eller kjegleformet. Larvene er mer eller mindre pølseformede og varierer mye i utseende. De er mer eller mindre tydelig delt i 11 ledd. De fleste har tverr-rader av små kroker på undersiden rundt grensene mellom leddene, som hjelper dem å få feste til underlaget.
Levevis
De fleste slektene i denne familien er knyttet til gress og halvgress, der larvene minerer i skuddene og gjerne får gresset til å visne. Man det finnes også noen slekter som er skogsinsekter der larvene utvikler seg i død ved, på sopp, på kongler eller også i råtnende plantemateriale og på åtsel. Noen slekter, blant annet slekten Lipara på takrør, lager galler i gress-stenglene, og det finnes arter som utnytter slike galler som de ikke selv har laget (såkalte inkviliner). Det finnes også arter i denne familien der larvene er rovdyr som spiser insektegg og små-insekter, og noen er muligens også parasitter.
Skadedyr
Siden gressfamilien, som omfatter alle kornsortene, er så viktig for menneskeheten er det ikke uventet at en insektfamilie som stort sett spesialiserer seg på å leve av denne familien omfatter noen brysomme skadedyr. Av stråfluene er det stort sett en art som er viktig økonomisk: fritfluen (Oscinella frit). Denne 2 mm lange, svarte, blanke fluen kan gjøre stor skade på havre og bygg, også på hvete, rug, mais og ulike gress som blir dyrket som for. Fritflue har 2-3 generasjoner hvert år. Den første generasjonen klekkes i mai og legger egg ved rothalsen til plantene. Hver hunn kan legge 100 egg. Larvene klekkes etter 4-7 dager, borrer seg inn i skuddene på plantene og ødelegger skuddspissen. Larveutviklingen tar 3 uker, og larven forvandler seg gjerne til en puppe inne i det ødelagte skuddet. Den andre generasjonen flyr i juni-juli. Disse fluene legger egg på aksene til gresset eller kornet og larvene spiser kornene som holder på å utvikle seg. En eventuell tredje generasjon er aktive i august-september og legger egg på ulike slags gress. Der det har vært angrep av stråfluer er det vanlig at andre stråfluearter (av slektene Aphanotrigonum, Elachiptera og Incertella) kan angripe de alt skadde plantene, såkalt sekundærinfestasjon. En lang rekke parasitter og rovinsekter angriper fritfluen, men den er likevel tallrik nok til å gjøre stor skade. I Norge gjør vårt kalde klima at problemene med denne arten er mindre enn lenger sør i Europa, men de kan likevel være betydelige på Østlandet. Noen arter av slektene Chlorops og Meromyza kan også gjøre skade på korn, men de er mye mindre skadelige enn fritflue. På steder der takrør blir dyrket for taktekking eller lignende, er fluene av slekten Lipara brysomme skadedyr. Disse lager galler i skuddene til takrør og gjør at stråene blir forkortet og misformet. Den vanligste arten er Lipara lucens.
Systematisk inndeling/ slekter med nordiske arter
Familien er relativt dårlig undersøkt i Norge, dette er tydelig ved at tallet på arter publisert fra Norge er mye lavere enn fra våre naboland.
Slaget ved Hvalerøyene
Slaget ved Hvalerøyene var en av historiens siste sjøstrider mellom nordmenn og svensker. Etter det norske nederlaget i slaget ved Strömstad den 28. april 1808 ble svenskene mer dristige i deres rekognoseringstokt langs kysten av Båhuslen og Østfold.
En samlet svensk flåtestyrke på 30 kanonbåter med rundt 1000 mann om bord oppdaget en mindre norsk flotilje på seks kanonbåter i Grævlingesund, sørøst for Hvalerøyene. Disse trakk seg straks tilbake til et trangt innløp i sundet. Svenskene forsøkte å angripe, men deres overmakt kom ikke til rette i det trange farvannet mellom skjærene. Sekundærløytnant Jakob Lund holdt stand og fikk slått tilbake svenskene uten egne tap.
De svenske tapene er ikke kjent, men en av de svenske kanonbåtene ble totalødelagt med det resultat at 20 mennesker drept og såret under kampene.
Jörg van Essen
Jörg van Essen (født 29. september 1947 i Burscheid) er en tysk liberal politiker (FDP). Etter militærtjenesten studerte han jus og økonomi i Köln. Fra 1976 til 1985 var han statsadvokat i Münster, Hagen in Westfalen og Dortmund. Siden 1990 er han innvalgt i det tyske parlamentet for FDP, hvor han fra 1994 er parlamentarisk forretningsfører. Han ble medlem av FDP i 1980.
Epitraninae
Utseende
Små (ca. 2 millimeter), avlange, gjerne mørkt brunlige snyltevepser. Antennene er festet langt nede på ansiktet, langt under ne. Som vanlig for Chalcididae er bakbeina forstørrede, leggen (tibia) har en lang pigg i spissen. Bakkroppen (gaster) er oval og sitter på en tynn stilk (petiolus).
Levevis
Disse artene snylter trolig på små sommerfugler (familiene Tineidae og Pyralidae).
Utbredelse
Gruppen er utbredt i den Gamle verden. Funn fra Amerika er regnet som tvilsomme, eller skyldes introduksjoner.
Krigsdemokrater
Krigsdemokrater (engelsk: War Democrats) var medlemmer av Det demokratiske parti i USA som brøt med majoriteten i sitt parti og støttet president Abraham Lincolns krigføring mot Sørstatene under Den amerikanske borgerkrigen 1861–1865. Krigsdemokrater og republikanere forente seg i National Union Party ved presidentvalget i 1864, hvor de suksessfullt nominerte Lincoln og Andrew Johnson som sine kandidater. Daværende general, og senere president, Ulysses S. Grant var også en fremtredende krigsdemokrat, ved siden av Andrew Johnson og guvernøren John Brough (Ohio).
Palikir
Palikir er hovedstaden i republikken Mikronesiaføderasjonen i Stillehavet. Den ligger i Sokehs kommune i delstaten Pohnpei. Byen hadde 6,674 innbyggere i 2010.
Bedehusmusikken til Sputnik
Bedehusmusikken til Sputnik er et musikkalbum med Sputnik, utgitt i 1993.
Palikir
Tidligere fungerte Kolonia som landets hovedstad. Et landområde i Palikir ble i 1985 utpekt som føderasjonens nye hovedstad og stedet for landets føderale institusjoner. Et kompleks med ni regjeringsbygninger ble reist på stedet. Forbundsregjeringen tok offisielt de nye lokalene i Palikir i bruk i november 1989. Mikronesiaføderasjonens president, kongressen og høyesterett holder til her.
College of Micronesia–FSM har nasjonal campus i byen.
David Tshama
David Tshama (født 12. desember 1996) er en kongolesisk bokser.
Han representerte Den demokratiske republikken Kongo under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i åttendedelsfinalen.
Malfried Tyvold
Malfried Charlotte Tyvold (født 29. oktober 1889 på Fødselsstiftelsen i Kristiania, død 1965 i Drammen ) var en norsk forfatter, lyriker, skolekjøkkenlærer og kaninfarmer.
Liv og virke
I 1905 tok hun middelskoleeksamen ved Wulfsberg og Bordoes skole i Drammen, mens hun bodde hos sin morbror, garverieieren Christian Myhre. Senere tok hun eksamen ved Schønbergs skole for husholdningslærerinner, etterfulgt av en periode ved Handelsakademiet, to år på en lærerskole og deretter Statens Lærerinneskole på Ringstabekk. Fra 1913 til 1930 var hun ansatt ved folkeskolene i Oslo.
I sin tid som lærer var hun utsatt for to alvorlige ulykker. Da hun i 1920 var ansatt ved Uranienborg skole, ble hun truffet av et snøras fra taket av Briskebyveien (Oslo]Briskebyveien 11, som gjorde henne arbeidsudyktig i åtte måneder. Hun måtte ta avskjed som følge av en ulykke i skolekjøkkenet på Ruseløkka skole, der hun fikk elektrisk støt og ble invalid.
Tyvolds litterære produksjon er svært beskjeden. I 1922 utga hun diktsamlingen Scherzo, og først i 1947 kom hennes første og eneste roman, Guds og livets saks. Romanen omhandler en rik mann og den virkningen hans adferd får på sine omgivelser. Anmelderen i Drammens Tidende kalte boken «en pussig roman».
20. august 1965 ble hun bisatt fra Drammen krematorium.
Familie
Malfried Tyvold var datter av Ludvig Andreas Thyvold og Trulsine «Sina» Henriette Otilie Myhre. På morssiden var hun etterkommer etter «Mor Tofte», eller Christiane Dahl, gift Freland og Selvig, som eide flere gårder og et stort skipsverft. Malfried Tyvold forble ugift.
Skiskyting under Vinter-OL 2010 – Sprint kvinner
7,5 km sprint kvinner var en av øvelsene i skiskyting under Vinter-OL 2010, og ble avholdt i Whistler Olympic Park 13. februar 2010.
Konkurranseregler
Deltakerne skyter to ganger à 5 skudd, en gang liggende og en gang stående. For hver bom må deltakeren gå en strafferunde på 150 m.
Resultatlisten etter sprintkonkurransen danner utgangspunktet for jaktstarten 16. februar.
Resultater
Teja Gregorin var den eneste utøveren som deltok under Vinter-OL 2010 med avgitt dopingprøve som ble underkjent ved retestingen i 2017. I oktober 2017 uttalte International Biathlon Union at to prøver testet positiv for GHRP-2, et ulovlig stoff som stimulerer kroppen til å produsere mer veksthormon, i prøver tatt en uke før konkurransen startet. Hun ble diskvalifisert i desember 2017.
Karaganda-2 kraftverk
Karaganda-2 kraftverk (russisk: Карагандинская ТЭЦ-2) er et varmekraftverk nær Temirtau i Karaganda oblast i Kasakhstan. Det eies og opereres av stålselskapet ArselorMittal Temirtau, og har en produksjonskapasitet på 435 MW. Brenselstypen brukt der er kull.
Byggingen av kraftverket begynte rundt 1973, og første byggetrinn stod ferdig i 1975. Kraftverket har senere blitt utvidet og fornyet.
Vindafjord
Vindafjord er en kommune på halvøya Haugalandet, nord i Rogaland fylke. Den grenser i sørvest mot Tysvær, i sørøst mot Suldal og i øst mot Etne i Vestland. Fra sjøsiden grenser Vindafjord mot Sveio i vest, Stord i nordvest og Kvinnherad i nordøst, alle tre kommuner i Hordaland. Kommunen har fått sitt navn fra Vindafjorden, fjorden som danner den sørlige grensen mot Suldal.
Historie
Fra 1. januar 2006 ble de to tidligere kommunene Vindafjord og Ølen slått sammen til nye Vindafjord kommune. Folkeavstemning om sammenslåing ble gjennomført 17. februar 2003, med positivt flertall i begge kommuner, mens ekstraordinært valg til nytt kommunestyre ble avholdt i forbindelse med stortingsvalget i 2005. Ølen hørte tidligere til Hordaland fylke, men ble innlemmet i Rogaland fra 2002.
Ølen kommune ble opprettet som selvstendig kommune med 1 715 innbyggere ved deling av tidligere Fjelberg kommune 1. januar 1916. 1. januar 1964 ble kretsene Veastad, Vik og Aarvik med 578 innbyggere fra tidligere Vikebygd kommune innlemmet i Ølen kommune. Ølen fikk da et samlet innbyggertall på 2 727.
Da Ølen og Vindafjord skulle slå seg sammen ble det en diskusjon rundt navn på den nye kommunen, lokalisering av sentrumsfunksjoner og kommunevåpen. Kompromisset ble at Ølen fikk sentrumsfunksjonene, mens Vindafjord beholdt navnet. Kommunevåpenet er en videreføring av det tidligere kommunevåpenet til Ølen (grønt og sølv), men i Vindafjord sine farger (rødt og sølv). Kommunevåpenet er designet/tegnet av Vigdis Viland fra Ølen, og redesignet i ny fargedrakt av Espen Skålnes fra Ølensvåg.
Anne Vik
Anne Petrea Vik (født 8. januar 1933 i Trondenes) er en norsk senterpartipolitiker som var landbruksminister i Jan P. Syses regjering fra 16. oktober 1989 til 3. november 1990. Hun var medlem av Kvæfjord kommunestyre fra 1971 til 1975 og var varaordfører i Kvæfjord 1995 til 1999. Fra 1979 til 1987 var hun medlem av fylkestinget i Troms, fra 1987 til 1995 av fylkesutvalget.
Vindafjord
Geografi
Vindafjord kommune har 8 829 innbyggere og et flateinnhold på 628 km². Kommuneadministrasjonen ligger i Ølensjøen. Kommunen har et svært sammensatt næringsliv, hovedsakelig basert på industri, landbruk og tjenesteytende næring. Kommunen er den 5. største landbruks-kommunen i landet målt etter husdyrhold.
Anne Vik
Etter realskole fikk hun jobb i Televerket fra 1951 til 1955. Da giftet hun seg og ble husmor og gårdbruker i Kvæfjord. Fra 1970-tallet engasjerte hun seg i politikk. Etter at hun i 1971 ble valgt inn i kommunestyret, var hun nestleder i skolestyret fra 1971 til 1975, i perioden etter var hun leder.
Siden ble hun engasjert av fylkespolitikk og i nasjonale verv:
Vindafjord
Geografi
Det største industriområdet i kommunen, målt i antall virksomheter, er uten tvil i bygda Ølensvåg. Bedriftene Westcon, Ølen Betong, Omega, Arriva Shipping, Granberg Garveri og Berge Sag & Trelast er alle lokalisert her. Oljevirksomheten har de siste årene også satt sitt preg på Ølensvåg, hvor oljeplattformer ofte er inne for service og overhaling. I Ølensvåg ligger også Lundeneset vidaregåande skole, en privat internatskole som Norsk Luthersk Misjonssamband eier.
Anne Vik
I tillegg hadde hun mange verv i organisasjoner:
Dertil var hun medlem av styret for Kvæfjord Sp og Troms Sp.
Vindafjord
Geografi
På Bjoa (Innbjoa og Utbjoa) ligger de største delene av kommunens kulturminner, med både helleristninger og en gammel kolerakirkegård. De siste årene er disse blitt godt tilrettelagt for besøk. Fra Utbjoa var det tidligere ferjeforbindelse til Stord. Dette ble nedlagt da Trekantsambandet, mellom Stord, Bømlo og Sveio, ble åpnet. Nå er det kun ferjeforbindelse til Fjelbergøyene og Halsnøya i Kvinnherad kommune.
I Vikebygd ligger Dommersnes industriområde, stedet hvor verneveggen til Ekofisktanken i Nordsjøen ble bygget på slutten av 1980-tallet. I dag er det lite aktivitet i denne delen av kommunen.
Romsaøyene nord i kommunen består av 3 store og 6 mindre øyer i Bjoafjorden. Her har det bodd folk i minst 2000 år. Det er i dag ikke lenger noen fastboende på øyene. Nå er det i stedet båtfolket som gjør nytte og glede av de lune og fine havnene. Romsa har den største fredede kristornskogen i landet. Ellers har Romsa en stor barskog, fine områder for både bading og for bærplukking, merkede turstier til fraflyttede hus og gårdstun, og svært gode kaianlegg som de lokale båtlagene og friluftsråd har satt i stand.
I Sandeid ligger en gammel militærleir som nå blir brukt til fengsel (arbeidsleir), med åpen soning.
Lunoj byl polon sad
Lunoj byl polon sad (originaltittel: Луной был полон сад) er en russisk film fra 2000 regissert av Vitalij Melnikov.
Vindafjord
Geografi
I Vats er et av de to sykehjemmene i kommunen lokalisert, og bygdene har i tillegg litt industri lokalisert til området på Raunes
Ølensjøen er det sentrale tettstedet i Vindafjord med 1 273 innbyggere.
De andre tettstedene er bygdene:
I tillegg er det 4 små bygder som ikke er definerte som tettsteder av SSB:
Elver, fjorder, fjell og vatn i Vindafjord
Det dypeste vatnet er Krossfjorden.
Topp fem høyeste fjell i Vindafjord kommune
Alle de høyeste toppene ligger i indre del av kommunen, i gamle Vikedal og Imsland kommuner.
Næringsliv
Vindafjord er hovedsakelig en jordbruks- og skogbrukskommune. Her er også etablert Medvind Næringshage. I Nedre Vats ligger hovedkontoret til AutoStore AS som har 500 installasjoner i 30 land, og kontorer i seks andre land utenom Norge.
Kommunestyrevalget 2015
Kommunestyret i Vindafjord hadde 25 representanter som var fordelt slik:
Av i alt 6 468 stemmeberettigede i 2015 stemte 3 792 (58,7% oppslutning).
Kilde: Regjeringen.no - kommunevalget 2015
Nåværende ordfører er Ole Johan Vierdal (Sp). Han ble valgt som ordfører i 2011 og ble gjenvalgt i 2015. Arne Bergsvåg (Sp) ble i 2005 valgt til første ordfører i nye Vindafjord kommune ved direktevalg for toårsperioden 2005–2007. Han var tidligere ordfører i Ølen kommune og var leder i felleskomiteen for kommunesammenslutning mellom Ølen og Vindafjord kommuner. Bergsvåg gikk av som ordfører i 2011.