cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kanonbåtkrigen
Utvikling og sjømilitære slag
Det siste større sjøslaget mellom Storbritannia og Danmark-Norge fant sted 6. juli 1812 ved Lyngør, der den nybygde fregatten «Najaden» ble senket av det britiske linjeskipet «Dictator» og tre kanonbrigger. «Najaden» var blitt sjøsatt 26. oktober 1811 og ble sendt til Norge i februar 1812 for å sikre proviantforsyningene mellom Danmark og Norge under engelskmennenes blokade. «Najaden», som var planlagt med 36 kanoner, fikk økt bestykningen til 42, men ble utsatt for en rekke uhell og måtte ligge til reparasjoner i lang tid. Som følge av dette fikk besetningen liten tid til trening og opplæring ombord, noe som kanskje var medvirkende til nederlaget. Najaden ble overrumplet av en større britisk marinestyrke, forsøkte å flykte, men ble sammen med flere andre mindre skip til slutt overmannet, og «Najaden» sank brennende inne i Lyngør.
Arendal kystforsvarsdivisjon var involvert i forspillet til slaget ved Lyngør, i det som kalles trefningen ved Buskjærsteinen. Risør kystforsvarsdivisjon kom fram til Lyngør da slaget nærmet seg slutten og reddet trolig to orlogsbrigger for det dansk-norske forsvaret.
Konstruksjon og bruk
Båtene ble konstruert som erstatning for den danske orlogsflåten og til kaperfart med kongelig autorisasjon i perioden som fulgte flåteranet høsten 1807. Kanonbåtene var rofartøyer som ble bygget i to utgaver; Kanonsjaluppen med en besetning på 76 sjømenn, bevæpnet med én kanon i baugen og én i akterstavnen; og den mindre kanonjollen med en besetning på 24 og én enkelt kanon. Båtene var avhengige av stille vær og støtte fra landsiden, og bevegelsesfriheten var begrenset av at de sjelden kunne ferdes på åpent hav, og av fremdriften med årer.
Fartøyenes foretrukne operasjonsfelt var i smult farvanne innen rekkevidde for de danske og norske kystfortene, som kunne gi en kjærkommen håndsrekning under jakten på eller flukten fra fiendtlige skip. Kanonbåtene hadde likevel flere seire i kamp med britiske orlogsskip og kunne til en viss grad beskytte sivil skipsfart til og fra landene i de syv årene konflikten varte.
Fylkesvei 4046
Fylkesvei 4046 går mellom Naglestad i Hægebostad og Øydneskleiv i Lyngdal. Veien går over Hægebostadtunnelen på Sørlandsbanen.
Kanonbåtkrigen
Følger
Krigen sluttet med Kielfreden 14. januar 1814. Danmark måtte avstå Helgoland til Storbritannia, og kongeriket Norge ble avstått til kongen av Sverige. Danmark fikk Svensk Pommern med Rügen, som siden ble overlatt til Preussen i bytte mot Lauenburg. En ytterligere følge var Norges selvstendighet i personalunion med Sverige etter avvisning av Kielfreden og den kortvarige krigen som førte til Mossekonvensjonen 14. august 1814.
Fylkesvei 4046
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 501 (Vest-Agder).
Anoplistes
Anoplistes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Genève-konferansen (1954)
Genève-konferansen (26. april – 21. juli 1954) var en fredskonferanse mellom en rekke land med sikte på å få avsluttet stridighetene i Fransk Indokina og Korea.
Anoplistes
Utseende
Middelsstore, litt flate, svarte trebukker, dekkvingene oftest mer eller mindre rødlige. Hode og pronotum er vanligvis matt svarte. Antennene er omtrent så lange som kroppen hos hunnene, betydelig lengre enn kroppen hos hannene. Pronotum har rundede sider uten tenner og er tett og kraftig punktert. Dekkvingene er tegnet i rødt og svart, sjeldnere ensfargede. Spissen er rundet.
Genève-konferansen (1954)
Koreahalvøya
Den første delen av konferansen (26. april – 15. juni) behandlet konflikten i Korea, men intet gjennombrudd skjedde. Ingen av partene ville gi etter og oppdelingen i Sør-Korea og Nord-Korea langs den 38. breddegrad forble slik den var.
Anoplistes
Levevis
De voksne billene besøker gjerne blomster, og er dagaktive. De er aktive flygere.
Genève-konferansen (1954)
Indokina
I den andre delen av konferansen (8. mai – 21. juli) var det forhandlinger for å få avsluttet krigen i Indokina. Deltagerne i denne delen av konferansen var Frankrike, Storbritannia, USA, Kina, Sovjetunionen, Laos, Kambodsja, Viet Minh (Nord-Vietnam) og Sør-Vietnam.
Anoplistes
Utbredelse
Gruppen er utbredt i den palearktiske sone (Sør-Europa og Asia).
Genève-konferansen (1954)
Indokina
Resultatet ble en avtale mellom Frankrike og Nord-Vietnam om å avslutte krigen. Det viktigste resultatet var at Frankrike ga avkall på Vietnam som koloni og landet ble delt i to; Nord-Vietnam og Sør-Vietnam.
Resultatet av Genève-konferansen ble en splittelse av landet med en demilitarisert sone mellom disse, men med utsikter til valg for etterhvert å samle Vietnam. Valget skulle overvåkes av en internasjonal kontrollkommisjon. Valget ble avlyst etter at begge parter brøt fredstraktatens bestemmelser, blant annet gjennom oppbygging av de militære styrkene.
USA overtok etter franskmennene som politisk støtte for Ngô Đình Diệm som da etablerte seg som statsminister i den sørlige delen av landet, kalt Republikken Vietnam. Geriljaaktivitetene i sør ble trappet opp, og amerikanske militære rådgivere fortsatte sin virksomhet i etableringen av Sør-Vietnams hær. Situasjonen utviklet seg videre til Vietnamkrigen.
Appletini
Appletini er en drink som består av vodka og enten eplejuice, eplecider eller eplelikør.
Den serveres gjerne med en skive av eple på glasset som på bildet.
Melbille
Melbiller er flere insektsarter i skyggebille-slektene Tribolium og Tenebrio. De er skadedyr i kornsiloer og er mye brukt som forsøksdyr siden de er enkle å holde.
De spiser tørre varer som mel, gryn, frø og kjeks, og angriper også tørrfor til dyr, sjokolade, nøtter og krydder. Av denne grunnen kan det lønne seg å ikke ha store lagre av mel og gryn stående dersom man vil unngå melbiller. Ved angrep kan man fryse gjenværende mat og støvsuge, men bør påse å kaste støvsugerposen etterpå.
Habitat
Melbiller spiser hvete og andre kornsorter, og er tilpasset for å overleve i svært tørre miljøer, og kan tåle enda høyere mengder stråling enn kakerlakker. De er en stor plage i landbruksnæringen, og skal være meget motstandsdyktige mot insektmidler.
Parasitter
Melbiller er en del av livssyklusen til bendelormen musebendelorm (Hymenolepis nana, forkortet H. nana) som forårsaker hymenolepiasis his mennesker. Reproduksjon hos kvinnelige melbiller er fordelt over deres voksne levetid som varer i cirka ett år. Den blir 10–20 mm lang. Siden den ikke har vertskifte kan selvsmitte oppstå.
Forskning
I 2008 ble genomet til Tribolium castaneum sekvensert av Tribolium Genome Sequencing Consortium.
Black Russian
Black Russian er en alkoholbasert drink, karakterisert av sin søte kaffesmak. I drinken inngår vodka og Kahlúa. Den dekoreres ofte med et kirsebær.
Randi og Ronnis restaurant
Randi og Ronnis restaurant (også kjent som Randi og Ronnys restaurant) er en norsk komi- og eventyrserie for barn og ungdom som ble sendt på NRK i 1986. Dette var den siste TV-serien med Tramteatrets Pelle Parafins Bøljeband.
Annelise Høegh
Annelise Høegh (født 26. juli 1948 i Oslo, død 27. mars 2015 samme sted) var en norsk politiker (H).
Familiebakgrunn og yrkeskarrière
Annelise Høegh var datter av generalsekretær Anders Høegh (1920–1989) og kontorist Tove Bothner-Bye (1927–2008). Hun var fra 1985 gift med stortingspresident Jo Benkow (1924–2013).
Høegh hadde examen artium fra Sinsen gymnas fra 1967 og var cand.philol. med hovedfag i historie, mellomfag i engelsk og grunnfag i idéhistorie fra Universitetet i Oslo fra 1976. Hun var førstesekretær i Utenriksdepartementet 1977–1978, forskningsassistent ved Den nordatlantiske forsamling i Brussel i 1977, utredningskonsulent i Akademikernes Fellesorganisasjon 1978–1981. I det meste av sitt voksne liv var hun heltidspolitiker.
Etter tiden på Stortinget bekledde Annelise Høegh verv som medlem av UNICEFs nasjonalkomité fra 2000, styremedlem i Rikshospitalet HF 2001–2003, styremedlem i Norsk Luftambulanse 2001–2005, riksrevisor fra 2002, styremedlem i Sentrum Røntgeninstitutt 2002–2007, styremedlem i Oslo-Filharmonien fra 2006 og styremedlem ved Senter for studier av Holocaust og livssynsminoriteter fra 2010. Hun arbeidet som lobbyist i Konsensus AS 2001–2005 og var generalsekretær i Norsk Epilepsiforbund 2006–2008.
Politisk arbeid
Allerede som gymnasiast og student påtok Annelise Høegh seg verv som formann i Skoleungdommens Riksmålsforbund fra 1967, studentrepresentant i fakultetsråd og styre ved Det historisk-filosofiske fakultet 1971–1973 samt formann i Den Konservative Studenterforening i 1975.
Høegh var medlem av Høyres politiske råd 1976–1983, 1. vararepresentant til Høyres sentralstyre 1976–1980, medlem av Oslo Høyres representantskap 1976–2006, medlem av Norsk Kvinnesaksforenings landsstyre 1980–1984, styreleder i Statens barne- og ungdomsråd 1982–1985, formann i faglig-politisk utvalg i Oslo Høyre 1982–1984, medlem av Høyres programkomité i 1983 og 1. nestleder i Oslo Høyre 1988–1992. Hun var fast innvalgt på Stortinget fra Oslo 1985–2001 og vararepresentant 1977–1985, og møtte fast for statsminister Kåre Willoch 1981–1985. På Stortinget var hun blant annet parlamentarisk nestleder 1989–1990 og Høyres sosialpolitiske talskvinne gjennom 16 år. Ekteparet Høegh og Benkow har hatt stor påvirkning på Høyres sosialpolitikk i nyere tid, og Høegh gikk inn for både partnerskapsloven og dagens abortlovgivning.
Annelise Høegh var fra 2007 frem til sin død medlem av Oslo bystyre, hvor hun var fraksjonsleder i samferdsels- og miljøkomiteen og medlem av valgstyret og samevalgstyret i Oslo. Hun var også nestleder i Høyres bystyregruppe. I 2007 ble hun foreslått som Høyres ordførerkandidat i hovedstaden, men tapte mot Fabian Stang.
Høegh har også tidligere vært på tale som ordførerkandidat, statsråd eller leder i Oslo Høyre.
Torreya californica
Torreya californica eller «California Torreya», «California Nutmeg», er en art av nøttebarlindslekten som vokser i Sierra Nevada og kystfjellene i California.
Treet blir 15-25 meter høyt, og likner i mangt på barlind. Kronen er konisk. Bladene blir inntil 5 cm lange.
Slekten grupperes i druetaksfamilien (Pseudotaxaceae), men som i daglig bruk like godt kan henføres til barlindfamilien (Taxaceae) i bred forstand.
Sogns
Sogns, også kjent som Sogns danseorkester, er et norsk danseband fra Dokka i Oppland startet i 2005. Bandet ble startet av bassist Geir Aage Sogn som i besetningen blant andre har fått med seg sin egen far, Aage Sogn fra Aage Sogns orkester.
Bandet var en av deltakerne i talentkonkurransen Lyden av lørdag som gikk på NRK1 høsten 2007. Juni 2008 kom debutalbumet Det kostar å vara kar, utgitt av Big Box Records. Albumet ble nominert til Spellemannprisen 2008 i klassen danseorkester.
Bent Hegna
Bent Hegna (født 10. juni 1959 i Oslo) er en norsk politiker (Ap). Han ble innvalgt på Stortinget fra Telemark i 1993.
Glan (Sarangani)
Glan (Bayan ng Glan) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Mindanao, og tilhører provinsen Sarangani. Folkemengden var i 2015 på 118,263 innbyggere.
Barangayer
Glan er inndelt i 31 barangayer.
Kilian Stobæus
Kilian Stobæus (den eldre) (født 6. februar 1690 i Vinslöv, død 17. februar 1742 i Lund) var en svensk naturforsker, lege og historiker.
Bakgrunn
Han var sønn av akademirantmesteren Nils Stobæus. Selv om Stobæus ble født i Skåne vokste han opp hos en onkel i Göteborg.
Karriere
I 1724 ble han stadslege i Göteborg, men dro tilbake til Lund året etter. I 1728 ble Stobæus professor i Philosophia naturalis et physica experimentalis (naturhistorie og fysikk), og fra 1732 ble han professor i historie.
Stobæus ble betegnet som fremstående, både som lærer, forfatter og samler. Han oppnådde å få stor allmenn respekt ved universitetet. Stobæus lot mange lovende studenter, deriblant den unge Carl von Linné, å få bo kostnadsfritt i hans privatbolig i Lund. Av andre markante studenter under Stobæus var Nils Rosén von Rosenstein og Sven Lagerbring. Innenfor naturvitenskapen arbeidet Stobæus særlig med studiet av fossiler. På det historiske feltet innførte han nye retninger som studie av fornminne og numismatikk. Han opparbeidet store samlinger som siden ble overtatt av universitetet i Lund.
I 1906 ble det satt opp en byste av Stobæus laget av Walter Runeberg på universitetsplassen i Lund.
Anthology 3
Anthology 3 er et samlealbum av The Beatles gitt ut i oktober 1996 av Apple Records som en del av The Beatles Anthology-serien. Albumet inneholder rariteter og alternative versjoner av sanger fra de to siste årene i bandets karriere, med start ved innspillingene for The Beatles (også kjent som The White Album) og frem til de siste innspillingene for Let It Be og Abbey Road sent 1969.
En oppfølger til «Free as a Bird» fra Anthology 1 og «Real Love» fra Anthology 2, var ment å være en John Lennon solodemo kalt «Now and Then» som skulle lages i samme stil som forgjengerne, med nye instrumental- og vokalspor fra de gjenlevende medlemmene i The Beatles. Men det ble ikke noe av på grunn av komplikasjoner og lydkvalitets problemer involvert i Lennons demo. På dens plass er «A Beginning», et orkestral instrumental spor, originalt ment for å være med på The White Album.
I likhet med de forrige Anthology albumene, så er coveromslaget laget av Klaus Voormann, en collage med The Beatles-relaterte bilder på en vegg med albumcovere. Et oppdatert bilde av Voormann kan bli sett i George Harrisons hår på Revolvers albumcover.
Om Anthology 3
Samlingen inneholder sanger og lyder, variasjoner av kjente komposisjoner i annerledes tapping som aldri tidligere har vært kjent utenfor Apple Records, med unntak av piratutgaver og bootlegs, blant disse finnes «Beginning» og «Not Guilty». De første tidlige demoene fra bandets siste dager, som akustiske utgaver av George Harrisons «While My Guitar Gently Weeps» og «Something». Det er også svært tidlige opptak av sanger som gruppens medlemmer aldri utga med The Beatles (før nå), men som soloartister; Paul McCartneys «Junk» og «Teddy Boy» og George Harrisons «All Things Must Pass».
Sangen «Come and Get It» som McCartney skrev for gruppen Badfinger, som Apple Records ga ut, finnes også her. Versjonen av «Happiness Is A Warm Gun» viser at John Lennon var i begynnelsen med å konstruere sangen og at den ble skrevet i tre deler, og her finnes «I Need a Fix» og «Mother Superior» delene. «Because» uten instrumenter er et fint musikkstykke som viser hvor gode harmonier Lennon, McCartney og Harrison kunne synge.
Om serien
Hele Anthology-samlingen ble utgitt i årene 1995 og 1996 bestående av tre utgivelser med to CD-er i hver, og hadde en mengde av likt og ulikte, av sjeldne og gylne opptak og «outtakes», mindre heldige opptak som kanskje burde forblitt i skapet. Anthology-samlingen består av:
Disk to (CD 2)
Savile Row-innspillingene fant sted i the Beatles' kontorbygning i 3 Savile Row mellom 22. januar og januar, 1969. De gikk tilbake til røttene, derfor er alle sangene fra Savile Row spilt inn live i studio og ble filmet som en del av Let It Be og filmen med samme navn. Billy Preston kan høres på noen av sporene, blant annet «I've Got a Feeling».
Patiala
Patiala (punjabi: ) er en by i distriktet med samme navn i den nordvestindiske delstaten Punjab. Byen er administrasjonssentrum i dette distriktet. Den ligger om lag 200 km nordvest for Delhi og 45 km fra Chandigarh. Den ligger gjennomsnittlig 250 moh. I 2001 hadde Patiala 302 870 innbyggere. Den fungerer som et handelssenter med variert industri, blant annet olje- og bomullsmøller og elektroindustri. Fortet Qiva Mubarak dominerer bysenteret. Patiala er kjent for sin turban (tradisjonelt hodeplagg), paranda (et tradisjonelt hodeplagg for kvinner), peg (Patiala Peg - et dobbelt eller stort glass whiskey), jutti (tradisjonelle sko for punjabifolk) og patialashahi salwar.
Stedet Patiala fikk med Mohindra College i 1870 regionens første høyskole med eksaminasjonsrett. I byen og dens nærliggende områder finnes flere gamle befestninger, blant annet Qila Mubarak. Ett praktfullt palass, Moti Bagh Palace, ble oppført av Patialas maharaja på midten av 1800-tallet.
Helt av Sovjetunionen
Helt av Sovjetunionen (russisk: Герой Советсково Союза) var en orden som ble tildelt i Sovjetunionen. Den var landets høyeste utmerkelse og ble tildelt for heroisk innsats for stat og samfunn. Ærestittelen ble innstiftet 16. april 1934, mens det medfølgende ordenstegnet, omtalt som Den gylne stjerne,  ble innført 1. august 1939 ved beslutning fattet av presidiet i Det øverste sovjet. Ordenen ble avskaffet etter Sovjetunionens sammenbrudd i 1991.
Tittelen var den høyeste sivile og militære utmerkelse i Sovjetunionen. Mottakerne ble samtidig også tildelt Leninordenen. De som mottok tittelen to ganger, fikk en byste oppsatt på sitt hjemsted. Ved tredje tildeling, ble en inngravert plate oppsatt i Kreml.
Inndeling
Utmerkelsen besto av én enkelt klasse.
Insignier
Ordenstegnet for utmerkelsen Helt av Sovjetunionen besto av en femoddet, fasettert, gull stjerne opphengt i et rødt bånd. Baksiden av stjernen bærer en variant av ordenens navn: Geroj SSSR. Stjernen er et utbredt motiv i sovjetisk symbolikk og var blant annet å finne i Sovjetunionens flagg.
Stjernen er opphengt i et rødt bånd. Ordensbåndets farge har sitt opphav i arbeiderbevegelsens og sosialismens røde flagg.
Tildeling
Tittelen ble tildelt for heroisk sivil eller militær innsats og for vitenskapelig og teknisk fortjeneste. Utmerkelsen Helt av Sovjetunionen kunne tildeles både enkeltpersoner, samfunn og kollektiver. Ordenen kunne tildeles posthumt. Praksisen med flere tildelinger til samme person opphørte i 1988. Ordenen ble også tildelt utlendinger.
Under krigen i Afghanistan ble det 1980–1989 foretatt 65 utnevnelser til Helt av Sovjetunionen.
Forbilde for andre utmerkelser
Etter Sovjetunionens sammenbrudd ble tittelen avskaffet. I Russland ble den erstattet av tittelen Helt av Den russiske føderasjon. Flere andre land som tilhørte Sovjetunionen har innført tilsvarende ærestitler. Blant disse er Helt av Hviterussland, Helt av Ukraina, Nasjonalhelt av Aserbajdsjan og Nasjonalhelt av Georgia.
Protogalakse
Protogalakse, som også kunne kalles en «urgalakse», er innen fysisk kosmologi en sky av gass som dannes til en galakse. Det antas at frekvensen av stjernedannelser i perioden til galaksens utvikling vil avgjøre om galaksen blir en spiral eller elliptisk galakse. En lavere frekvens i stjernedannelsen gir en spiralgalakse. De mindre klumpene med gass i en protogalakse dannes til stjerner.
Lundsgata
Lundsgata (1-5, 2-6) ) er en vei på Toso i Jevnaker kommune.
Malnesberget
Malnesberget er et 529 meter høyt fjell ved gården Malnes i Bø i Nordland. Fjellet kan bestiges fra Malnes ca. 500 meter nord for Tussen. På toppen av fjellet finnes det en varde med loggbok i.
Moudros
Moudros (Μούδρος) er en gresk kommune beliggende på øya Lemnos i prefekturet Lesbos. Den omfatter hele den østre delen av øya og har et areal på 185 km². Moudros er øyas største kommune og dekker 38,8 % av øyas areal. I 2001 hadde kommunen en befolkning på 4 842. Kommunesenteret heter Moúdros.
Våpenhvilen i Moudros 30. oktober 1918 endte med at stridighetene mellom Det osmanske rike og ententemaktene opphørte.
Lakhimpur Kheri (distrikt)
Lakhimpur Kheri (hindi: लखीमपुर खीरी ज़िला, urdu: لکھیم پور کھیری ضلع ) er et distrikt i den indiske delstaten Uttar Pradesh. Distriktets hovedstad er Lakhimpur.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 4,013,634 innbyggere i distriktet, mot 3,207,232 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 11,49 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 16,06 % i 2011 mot 19,83 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 943 i 2011.
Ulla Vestergaard
Ulla Vestergaard (født 21. oktober 1958) er en dansk lokalpolitiker for Socialdemokratiet. Etter Kommune- og regionsrådvalget i Danmark 2017 overtok hun som borgermester i Thisted kommune fra 1. januar 2018 og satt til og med 2021.
Yven Idrettsforening
Yven Idrettsforening (stiftet 14. desember 1945) er en fotballklubb fra Sarpsborg som spiller i 7. divisjon i Østfold Fotballkrets.
Yven har i tillegg til et A-lag for herrer også old boys-lag og 11 aldersbestemte lag.
1945–1952: Utgraving av bane og spill i 3. divisjon
Hvert tiår ble det dannet nye klubber på Tunøya: Sarpsborg FK i 1903, Greåker i 1919, Sparta i 1928 og Tune i 1933. Disse klubbene dannet en halvsirkel rundt Yven. Fra Yvenbanen tar det 10 minutter å sykle til anleggene til både Tune, Greåker og Sparta. Langs Østfoldbanen hadde tilnærmet alle stasjonene mellom Fredrikstad og Sarpsborg fotballklubber, men ikke Yven. 14. desember 1945 ble Yven Idrettsforening stiftet av Anker Fredriksen, Ragnar Johansen og Erik Pettersen. Yven har farger av svensk og logo av tysk opprinnelse. Arne Skrøders logoforslag vant, basert på et skjold han hadde sett på en reise til Tyskland. Draktfargene ble fastsatt til svart og grønn, men det var draktmangel etter krigen og da klubben kom i kontakt med en kjenning som solgte drakter i Sverige med svenskeflaggets farger, ble disse valgt i stedet. Draktfargene er forbeholdt landslaget i Sverige, og Yvens gule og blå drakter er også svært uvanlige i Norge.Klubben ble raskt en ren fotballklubb, selv om ambisjonen først også var å ha ski, friidrett og bordtennis på programmet. Da Yven ble stiftet hadde Tune tilhold nær Tunevannet, mens befolkningen på Yven var konsentrert nede ved elva, nesten en times gange fra Tunevannet. Senere etablerte begge klubbene baner oppover i åsen mellom Glomma og E6, og ble dermed nærliggende rivaler, med bare en drøy kilometers avstand mellom banene. Yven leverte gode resultater etter krigen, og fikk etter hvert en egen grusbane der dagens anlegg ligger. År med trening blant annet på Tunebanen og hjemmekamper så langt bort som Nylende kunne ta slutt.
Viktige milepæler og høydepunkter i årene fra stiftelse til egen bane kunne innvies:
1953–1968: Grusbane med spillerflukt i Johansen-æraen
Yven får en flott start på tiden med egen bane med kretsmesterskap i 4. divisjon i 1954, men det blir fort en ørkenvandring for det som da blir en grusbaneklubb. I ni sesonger står klubben uten seniorlag. Klubblegenden Oskar Johansen (1913–2003) holdt klubben flytende med en rekordlang formannsperiode på 13 sesonger, og ble første æresmedlem. Senere har Tor Olsen, Egil Sørensen, Gunnar Wehler og Jan Åge Nilsen også blitt æresmedlemmer.
1969–1975: Gressbane og legendetrener før nye nomadeår
Da gressbane ble innviet i 1969 ble samtidig keeperlegenden Asbjørn Hansen ansatt som trener og optimismen var stor. Til dags dato er de eneste keeperne med flere landskamper for Norge faktisk Erik Thorstvedt, Rune Jarstein og Thomas Myhre, og da Hansen tok over Yven som 38-åring var det bare sju år siden hans siste landskamp. Selv om det blir opprykk på tredje forsøk og det første lokalderbyet mot Tune, snur pilene og det blir en ny sportslig nedtur når klubben mister hjemmebanen i halvannet år og må ut i en nomadetilværelse med trening på Tindlund og kamper på Grålum.
1976–1983: Boligutbygging og tiår som best i Tune
Medlemstallet økte raskt i takt med en stadig større boligutbygging i området. Bare 6 år etter at han var med på Sarpsborgs europacupkamper mot Leeds ble Bjørn Woodruff spillende trener i Yven. Han fikk raskt klubben opp i samme divisjon som Tune og Greåker, og det ble spennende år med forrykende derbykamper på nivå 5. Hadde Yven på noe tidspunkt rykket opp en gang til, ville de møtt lag fra andre kretser, og det var heller ikke mer enn to divisjoner opp til byens beste lag Sarpsborg i 3. divisjon. Klubben har tilfluktsrommet på nyåpnede Hannestad skole som klubblokale, og bruker gymsalen til garderobe, fram til den gledens dag i 1981 da Yven endelig kan innvie eget klubbhus på motsatt side av banen. Det nye klubbhuset har kveldssol og flott utsikt over banen, og blir raskt et sosialt samlingssted.
1984–1996: Knøtteturnering trekker Østfold til Yven
I 1984 startet Yven en knøtteturnering, som i mange år var klart størst i Østfold med over 100 påmeldte lag. I 1993 fikk Yven knøttebane, men knøtteturneringen ble lagt ned i 1997 grunnet manglende interesse. Den massive boligutbyggingen på 1980-tallet bidro til et sammenhengende boligområde mellom Tunebanen og Yvenbanen. Selv etter all utbygging er det imidlertid bare drøyt 10 000 innbyggere i området som sogner til klubbene Sparta, Tune, Yven og Greåker, noe som gir rundt 120 av hvert kjønn per årskull med barn. Det er i minste laget for å klare å stille fire lag i alle årsklasser.
2011–: En av få naturgressklubber
Yvens tomt ligger svært sentralt i et attraktivt boområde, men klubben har aldri falt for fristelsen å flytte anlegget til utkanten av bydelen for å tjene penger på tomtesalg. Derimot satset klubben på at nytt naturgress skulle gjøre den mer attraktiv i et marked med stadig flere kunstgressklubber og økende frafall av klubber. Yven ble flere ganger blitt reddet fra nedrykk av at andre klubber trakk lagene sine, men siden 2017 har klubben med unntak av 2019 spilt i 7. divisjon, den laveste seniordivisjonen.
Elena Leușteanu
Elena Leușteanu (født 4. juli 1935 i Chernivtsi, død 16. august 2008 i București) var en rumensk turner som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne, 1960 i Roma og 1964 i Tokyo.
Leușteanu vant to olympiske bronsemedaljer i turn under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Hun kom på tredjeplass i frittstående bak Ágnes Keleti fra Ungarn og Larisa Latynina fra Sovjetunionen. Hun var også med på det rumenske laget som kom på tredjeplass i mangekamp bak Sovjetunionen og Ungarn. de andre på laget var Elena Săcălici, Emilia Vătășoiu, Sonia Inovan, Georgeta Hurmuzachi og Elena Mărgărit.
Torreya grandis
Torreya grandis er en art av nøttebarlindslekten som vokser bare i det sørlige Kina.
Det er i tillegg to varianter av arten med ulike geografisk distribusjon:
Treet blir 10-15 meter høyt, og likner i mangt på barlind. Kronen er konisk. Bladene blir inntil 5 cm lange.
Slekten grupperes i druetaksfamilien (Pseudotaxaceae), men som i daglig bruk like godt kan henføres til barlindfamilien (Taxaceae) i bred forstand.
Inge Myrvoll
Inge Myrvoll (født 21. juni 1948 i Rana i Nordland, død 25. oktober 2020 i Rana i Nordland) var en norsk politiker (SV). Han ble innvalgt på Stortinget fra Nordland i 1989. Myrvoll satt på Stortinget i tolv år fra 1989 til 2001, alle tre periodene som medlem av Stortingets samferdselskomite. Han var vararepresentant i perioden 2001–2005.
Paul Claudel
Paul Claudel (født 6. august 1868, død 23. februar 1955) var fransk forfatter og diplomat. Han var bror til skulptøren Camille Claudel. Paul Claudel ble valgt inn i Académie française den 4. april 1946. Som forfatter tilregnes han den filosofiske og sosialkritiske bevegelse Renouveau catholique.
Inge Myrvoll
Myrvoll var ordfører i Rana kommune fra 2003 til 2007.
Myrvoll arbeidet ved Norsk Jernverk 1978–1989 og var i en årrekke tillitsvalgt i Jern og Metall (senere del av Fellesforbundet). Han gikk LO-skolen i 1985 og Manchester-skolen i 1987 og hadde en rekke lokale og sentrale tillitsverv i LO.
Paul Claudel
Karriere
Han debuterte 1882 med L'endormie ('Den sovende'). Under en vesper i Notre-Dame de Paris den 25. desember 1886 gjennomgikk han en religiøs omvendelse og ble en brennende katolikk. Han skrev dramaer og lyrikk preget av religiøs mystikk, og han var influert av symbolismen. Blant hans verk kan fremheves dramaene L'Annonce faite à Marie (1912) og Le Soulier de Satin (1929), som utspiller seg i 1500-tallets Spania, samt lyrikkverket Cinq Grandes Odes (1910).
Inge Myrvoll
Myrvoll var en talsmann for økt utbygging av jernbanen og tok blant annet initiativ til jernbaneforbindelse i tunnel fra Bærum og under Krokskogen til Hønefoss (Ringeriksbanen).
Paul Claudel
Karriere
Før han slo inn på den diplomatiske løpebane, vurderte han alvorlig å tre inn som munk i et benediktiner kloster. Som diplomat var han først som visekonsul postert i New York City i 1895, deretter i Shanghai, Peking, Tientsin, Frankfurt am Main fra 1911 samt Hamburg. Deretter var han fra 1916 minister i Rio de Janeiro, i København fra 1919, i Tokyo fra 1921 og i Washington fra 1926.
Inge Myrvoll
Myrvoll deltok i solidaritetsarbeidet for Eritrea.
Paul Claudel
Karriere
Claudel var alltid en kontroversiell forfatter i sin levetid og er det fortsatt. Hans ivrige katolisisme og hans politiske synspunkter langt ute på høyresiden, gjorde ham upopulær, og gir fortsatt berørsverging i mange sirkler den dag i dag. Selv om han var en konservativ av den gamle skolen, var han åpenbart ikke fascist, og han tok avstand fra antisemittiske uttalelser han kom med sine yngre år. Hans reaksjon på nazistenes antisemittisme var helt utvetydig. Han forfattet et åpent brev til World Jewish Conference og fordømte i 1935 de tyske Nürnberglovene som «avskyelige og stupide». Han var også behjelpelig under krigen til å med å tilrettelegge jøders flukt fra Vichy-Frankrike. Claudel gjorde kjent sitt sinne mot Vichy-regjeringens antijødiske lovgivning, og fikk publisert et brev han sendte til dovedrabbineren Israel Schwartz i 1941 der han uttrykte «den vemmelse, gru og indignasjon som alle anstendige franskmenn og katolikker føler med hensyn til den urett, ødeleggelse og stygge behandling som våre jødiske landsmenn nå er ofre for ... Israel er alltid den eldste sønn av [Guds] løfte, og er i dag den eldste sønn i lidelse». Regjeringen gjennomsøkte deretter hans hus og holdt ham under oppsikt. Hans støtte til Charles de Gaulle og de fire franske styrker toppet seg i de seiersode han viet til de Gaulle da Paris ble befridd i 1944.
Han tvangsinnla sin søster Camille Claudel i et psykiatrisk sykehus i mars 1913. Der ble hun værende de siste 30 årene av sitt liv, og hun fikk besøk av sin bror syv ganger i løpet av disse årene.
Fylkesvei 206
Fylkesvei 206 (Fv206) er en vei som går mellom Flisa og grensen mot Sverige. Veiens lengde er 37,3 km.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Singsongpiker
Singsongpiker, best kjent under den engelske betegnelsen Sing-song girls, er den vestlige terminologi for kurtisaner i Kina på 1800-tallet og tidlig på 1900-tallet. Uttrykket er særlig knyttet til Shanghai selv om det var et helt alment fenomen, og alternativt ble disse unge kvinnene også kalt Flower girls (blomsterpiker).
Forut for Xinhairevolusjonen i 1911 var det mulig for en kinesisk allerede gift mann å finne seg en konkubine i den hensikt å få en sønn med henne. Noen familier hadde bare døtre, og en annen hustru var da påkrevet for å føre familienavnet videre. En mannlig arving var viktig også av den grunn at det innen konfucianismen var viktig at den eldste sønn foretok rituelle offer som et uttrykk for familiens barnlige pietet overfor foreldre og forfedre.
Dette var en skikk som kunne holdes i hevd også uten den første hustrus samtykke. Ektemannens handling her var lovbeskyttet. Den ble ikke regnet som utroskap så lenge det var et tiltak for å føre familienavnet videre – noe som etter kinesisk skikk bare skjer gjennom den mannlige linje. Det vanlige var å forvente at hustru og annenhustru kom overens med hverandre i samme hushold.
Trollan
Trollan er et fjell i Bø kommune i Vesterålen i Nordland. Det ligger mellom Nykvåg og Hovden og har to topper, hvorav den høyeste er 543 meter over havet.
Singsongpiker
Det var stedvis nokså utbredt at mannen valgte seg konkubinen/annenhustruen blant syngende kurtisaner. Kurtisanen sang sanger for å tiltrekke seg menns oppmerksomhet i den hensikt å bli utvalgt til annenhustruer.
De vestlige besøkende som så disse syngende kvinner var usikre på hva de skulle kalle dem, ettersom det ikke ville være riktig å betrakte dem som prostituerte. Slik oppstod uttrykket Sing-Song-Girls. Men det er også en annen versjon til navnets opphav. Ifølge en roman fra 1892 av Han Bangqing hang uttrykket sammen med at de unge kvinnene ble kalt xi sang 先生 på den stedlige wu-dialekten.
Einskilskopp
Einskilskoppen var beregnet på at én person skulle drikke hele innholdet, mens ølboller kunne bli sendt rundt mellom flere. I Setesdal var det skikk å drikke einskjelt når gravferdsfolket kom til gårds: ''Ølet hadde dei i store ølskåler som sto på bordet med einskilsskåler ved sida. Dei skiftaest til og drakk av desse.''
Fra Telemark har M. B. Landstad beskrevet skikken med å drikke einskjelt: ''Naar maden er taget av bordet, bæres der frem ølboller af indtil en skjæppes rum, hvoraf 2 eller 3 sættes på det langs stuen løbende bord. Gjæsterne sætter sig da omkring dette, især de gamle, medens ungdommen danser, kvinderne ved den nederste og mænderne ved den øverste ende. I enhver av de store med inskripsjoner og brogede farver malede ølboller svømmer en and, der er uthulet og dannet til en slags øsekopp. Skjænkesvenden øser nå opp det sterke skummende øl i smaa skaaler, af størrelse med en kontorkopp,"einskjelskoppar"; disse skal enhver drikke ud. Dette kaldes at drikke "einskjels" (en for en) og nu går det løs med drikkestev.''
På en ølbolle datert 1779 fra Rauland i Telemark er skikken beskrevet slik:
en bonde før har drukket,
og med en enskiels kop
Saksumdal kirke
Saksumdal kirke er en langkirke fra 1875 i Lillehammer kommune, Innlandet fylke. Kirken ligger i Saksumdal.
Einskilskopp
sin Tonges Bran(d) udslukket.
Saksumdal kirke
Historie
Arbeidet med kirken startet i 1874 etter at Anders Hovland hadde gitt tomt til et kapell. På bygningen arbeidet murmester Pedersen og snekkermester Kristian Svendsrud, mens resten av arbeidet ble gjort på dugnad etter at Saksumdølene hadde stilt tømmer og arbeidskraft til rådighet. De første årene hadde ikke kirken ovn da det ikke var murt pipe. Kapellet ble innviet 26. august 1875 av Halvor Olsen Folkestad. Bygget tituleres i dag som kirke. Fram til prestegjelda blei fasa ut hørte kirka til Fåberg prestegjeld.
Einskilskopp
saa knapt (han) kunde staa,
Socialist Workers Party (USA)
Socialist Workers Party er et kommunistisk, tidligere trotskistisk parti i USA.
Saksumdal kirke
Bygningen
Bygningen har gjennomgått en del forandringer. Det ble lagt inn strøm i 1928 og bygget sakristier i 1934. I 1951 ble bygningen restaurert, og det ble satt inn blyglassvinduer. En har seinere fått gravkjeller, uthus og flombelysning. Rullestolrampe kom på plass på 1980-tallet.
Einskilskopp
men som det gick med ham,
Saksumdal kirke
Interiør
Altertavla ble laget av snekkermester Svendsrud og gitt til kirken som gave av tomtegiveren Anders Hovland. Det første orgelet kom i 1895 og er nå erstattet med et nytt.
Socialist Workers Party (USA)
SWP ble grunnlagt i 1938 av den amerikanske kommunisten James P. Cannon ved hjelp av den russiske revolusjonslederen Lev Trotskij. Partiet hadde sine røtter i organisasjonen Communist League of America (CLA) som oppstod i 1928 da en gruppe som støttet Trotskij i den ideologiske striden mot Josef Stalin ble ekskludert fra Communist Party USA.
Einskilskopp
saa kand det flere gaa.
Socialist Workers Party (USA)
SWP forsvarte den russiske revolusjon og Karl Marx', Lenins og Trotskijs politikk, men tok avstand fra og fordømte stalinismen i Sovjetunionen. SWP ble en av de ledende kreftene innen den fjerde internasjonale også om man formelt ikke kunne være medlem i internasjonalen på grunn av amerikansk lovgivning.
Saksumdal kirke
Interiør
På 1980-tallet ble alteret utsmykket med tekstiler av tekstilkunstneren Inger Holbø som også har laget messehagel.
I 2000 fikk kirkerommet bilder av billedkunstner Borgny Farstad Svalastog.
Socialist Workers Party (USA)
I de kalde krigsårene ble politikken til SWP endret. Solidaritetsarbeidet for den cubanske revolusjon ble et dominerende arbeidsfelt og kom til å forandre partiets politikk bort fra trotskismen. Socialist Workers Party er aktive også i dag og den nåværende partilederen heter Jack Barnes. Partiet har forlaget Pathfinder og gir ut avisen The Militant. Ideologiske ledestjerner for partiet er blant andre Fidel Castro og Malcolm X.
Elena Burkard
Elena Burkard (født 10. februar 1992) er en tysk friidrettsutøver som konkurrerer i langdistanseløp og hinderløp.
I 2021 representerte hun Tyskland på øvelsen 3000 meter hinder under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun løp forsøksheat, men kvalifiserte seg ikke til finalen.
Flikkflakk
Flikkflakk er et bakovermoment som brukes i sporten turn.
Flikkflakk utføres enten på tumbling, frittstående eller på bom. I flikkflakk kaster man seg bakover, gjør en ”baklengs salto” med stor svai i ryggen og skyver seg videre rundt med armene, slik at man kommer opp på beina. Siden flikkflakk er et baklengs moment gjøres ofte en araber før flikkflakken, for å endre kroppens fartsretning. Flikkflakk er også et raskt moment som brukes for å samle fart før en baklengs salto. Dersom tilsvarende bevegelse utføres forover, kalles det å slå stiften.
Beina skal være strukket gjennom hele flikkflakken. Flikkflakk krever stor bevegelighet i rygg, skuldrer og mage.
Arne Anda
I 1933 grunnla han en misjonsstasjon i Zhalantun (Chalantun) i Mandsjuria, og to år senere ble stasjonshuset bygget. Den første dåpen i Mandsjuria ble holdt der 15. april 1934. I 1946 ble stasjonen evakuert. Generelt hadde katolske misjonærer større suksess enn protestantiske misjonærer i Zhalantun.
Han var gift med læreren Randi Anda, født Friestad, (1898–1999) fra Egersund. Randi Anda var lærer og tjente i Kina sammen med mannen.
Ekteparet Anda fikk to barn, en sønn og en datter.
Brukergrensesnitt
Maskiner av alle slag har en form for brukergrensesnitt. En bil har for eksempel ratt, pedaler og annet utstyr som gjør det mulig å bruke den.
Et viktig felt innen brukergrensesnitt er personalisering, hvordan grensesnittene kan bli bedre tilpasset den enkelte brukeren. Dette kan bestå i alt fra et nettsted som bruker informasjonskapsler for å plassere kundetilpasset reklame og til en bil som gjenkjenner sjåføren og justerer seter og speil.
Kjerringi
Kjerringi er et fjell mellom Årdal og Luster kommuner i Sogn og Fjordane. Det er en del av Maradalstindane, mellom Maradalen i Luster i nord og Midtmaradalen i Årdal i sør. Fjellet har en høyde på 1 938 meter over havet.
Mahdia
Mahdia er en by i Tunisia. Den ligger øst i Tunisia ved kysten til Middelhavet. Byen har 45  977 innbyggere (2004). Hovednæringene er fiske og fiskeindustri. Mahdia ble grunnlagt i 921 av kalifen  Ubayd Allah al-Mahdi Billah (873-934), grunnleggeren av fatimiddynastiet. Noen få bygninger fra 900 og 1000 tallet er bevart.
Fylkesvei 4020
Fylkesvei 4020 går mellom Vassvika i Lyngdal og Abelset i Lindesnes.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 504 (Vest-Agder).
Japansk nøttebarlind
Japansk nøttebarlind eller «Japanese nutmeg», «Kaya» (latin: Torreya nucifera) er en art av nøttebarlindslekten som vokser bare i det sørlige Japan og på øya Jeju sør for Sør-Korea.
Treet blir 15-25 meter høyt, og likner i mangt på barlind. Kronen er konisk. Bladene blir inntil 3 cm lange. Treet er som regel enkjønnet eller stort sett enkjønnet.
Slekten grupperes i druetaksfamilien (Pseudotaxaceae), men som i daglig bruk like godt kan henføres til barlindfamilien (Taxaceae) i bred forstand.
Afrikanske elefanter
Afrikanske elefanter (Loxodonta) er en slekt med elefanter som utviklet seg i Afrika og har blitt der. Man kjenner til minst fire arter, men to av dem er utdødde. I senere år er det også framsatt påstander om at såkalt vestafrikansk elefant også kan regnes som en egen art. Spørsmålet er imidlertid ikke avklart, og African Elephant Specialist Group hevder det trengs ytterligere forskning før en omklassifisering eventuelt kan støttes.
Arten Loxodonta adaurora regnes å være den første elefanten i denne slekten, men den er  utdødd for  lenge siden. Trolig har slekten utviklet seg fra blant annet Primelephas gomphotheroides. Ny forskning har dessuten vist at Mammuthus primigenius er nærmere beslektet med artene i slekten Loxodonta enn tidligere antatt. Mye tyder på at de to nålevende artene afrikansk skogselefant (Loxodonta cyclotis) og afrikansk savanneelefant (Loxodonta africana) har utviklet seg separat i nærmere 2,5 millioner år. Spørsmålet om afrikansk skogselefant er en egen art eller ikke, er fortsatt heller ikke endelig avklart. Nordafrikansk elefant (Loxodonta pharaohensis) er utdødd.
Nålevende afrikanske elefanter er generelt større enn den asiatiske. Størst er den afrikanske savanneelefanten, der hannene gjerne veier omkring 6-7,5 tonn og normalt blir omkring 3-3,5 meter høy på skuldrene. Til sammenligning blir den afrikanske skogselefanten sjelden mer enn 2,5 meter høy (typisk omkring 2-2,2 meter). Den veier også adskillig mindre, og bare sjelden mer enn 5 tonn. Den asiatiske elefanten veier normalt omkring 4,5-5,5 tonn og blir ca. 2,5-3 meter høy.
Den største elefanten som noen gang har blitt registrert var en afrikansk hann som ble skutt i Angola i 1974. Den veide ca. 12 240 kg og målte 400 cm i skulderhøyde. Tjue år tidligere ble det også skutt en hannelefant i Angola som veide ca. 12 tonn. Dette dyret står nå utstilt ved Smithsonian National Museum of Natural History i Washington D.C., USA.
Skagway
Skagway er en by i den sammensatte bykommunen Skagway i Alaska i USA. Byen ligger i det såkalte Alaska Panhandle, i delstatens sørøstre del. Ved folketellingen i 2000 talte byens befolkning 862 personer. Om sommeren fordobles imidlertid befolkningen, for å kunne håndtere de over 900 000 turistene som besøker byen hvert år.
Havna i Skagway er et populært stopp for cruiseskip, og turistnæringen utgjør en stor del av næringslivet i byen. Den smalsporede jernbanen White Pass and Yukon Route til Whitehorse i Canada, som ble bygget under gullrushet på slutten av 1890-årene, drives nå utelukkende som turistjernbane i sommermånedene.
Lidia Szczerbińska
Lidia Szczerbińska-Król (født 30. april 1934 i Warszawa) var en polsk turner som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne.
Skagway
Skagway ble grunnlagt i 1887 av dampskipskapteinen William Moore. Byen var et viktig støttepunkt for gullgraverne under gullrushet, og var utgangspunkt for rutene over White Pass og Chilkoot Pass til Klondike og Alaska.
Smedsbøleveien
Smedsbøleveien (16, kun én adresse registrert ) er en vei mellom Haug og Åsbygda i Ringerike kommune.
Skagway
Skagway utgjorde også en del av settingen for Jack Londons bok Når villdyret våkner.
Lidia Szczerbińska
Szczerbińska vant en olympisk bronsemedalje i turn under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Hun var med på det rumenske laget som kom på tredjeplass i mangekamp bak Sovjetunionen og Ungarn. De andre på laget var Dorota Jokiel, Natalia Kot, Danuta Nowak, Helena Rakoczy og Barbara Ślizowska.
Smedsbøleveien
Smedsbøleveien er en sidevei til Hadelandsveien (Fylkesvei 241), ved Stigsrud, og går vestover fra denne. Veien ligger cirka 325 meter over havet ved Hadelandsveien.
Skagway
Navnet Skagway (opprinnelig stavet Skaguay) er fra Tlingit-navnet på området: «Skagua» eller «Shgagwèi», som betyr «et vindfullt sted med skumskavler på vannet».
Søndre Tyrifjorden naturreservat
Naturreservatet skal bevare en bestemt type natur i form av et stort våtmarksområde av stor økologisk betydning for plante- og dyreliv. De store, produktive grunntvannsarealene med mudderbanker, evjer, bukter og viker har særlig verdi for fuglelivet. Våtmarksområdet er særlig viktig som trekk- og overvintringsområde for våtmarksfugler. Det er en målsetting å beholde verneverdiene i best mulig tilstand, og eventuelt videreutvikle dem.
De tre nye verneområdene overtar for tidligere Tyrifjorden dyrefredningsområde.
University of San Carlos
University of San Carlos er et katolsk universitet i Cebu City på Filippinene. Det drives av den katolske prestekongregasjonen Societas Verbi Divini, og bedriver utdannelse på alle nivåer, fra forskole til forskerutdannelse. Universitetet har bestått i sin nåværende form siden 1935, men har en historie som strekker seg tilbake til 1500-tallet - den gang var det jesuittordenen som drev den.
Høyskolen begynte den 1. august 1595 som Colegio de San Ildefonso og ble fra 1783 kalt Colegio de San Carlos; i 1948 fikk den universitetsstatus.
Liste over Senegals presidenter
Dette er ei liste over Senegals presidenter. Senegal har hatt fire presidenter siden landet ble selvstendig fra Frankrike i 1960. Etter grunnloven fra 2001 velges presidenten til en periode på sju år.
Sander Olsen
Sander Olsen (født 4. april 1999) er en norsk ishockeyspiller. Olsen spiller per 2021 i den norske 1. divisjonsklubben Gjøvik, men er fra Hamar og spilte for Storhamar Hockey fram til 2019. Han har også spilt i Skellefteå AIK.
Løvehaugen
Løvehaugen eller Løvehøyden (nederlandsk Leeuwenheuvel, fransk Butte du Lion) i den belgiske kommunen Braine-l'Alleud er hovedmonumentet over slaget ved Waterloo. Den markerer stedet der man formoder at prinsen av Oranien ble såret under slaget den 18. juni 1815.
Marengs
Marengs (av fransk meringue, etter den sveitsiske byen Meyringen) eller pikekyss er lette konfektkaker av stivpiskede eggehviter og sukker eller melis stekt ved svak varme. Ofte blir marengs smaksatt med for eksempel sjokolade for å smake bedre.
Løvehaugen
Beskrivelse
Byggverket ble påbegynt i 1823 og stod ferdig i november 1826. Det ble bygd av arbeidere fra firmaet Cockerill i Liège. Det gikk med 290 485 m³ jord, tatt fra jordene mellom «Haie Sainte» og den veien der Wellington hadde oppstilt sine styrker. Haugen ble 40 meter høy. Basis har en omkrets på 520 meter.
Det fører 226 trinn opp til en liten plattform på toppen, der det står en løvestatue på sokkel. Den 4,45 m høye og 4,50 m brede bronsefiguren veier 28 tonn og ble også laget av firmaet Cockerill.
At løven skal inneholde metall fra franske kanoner benyttet under kampene, er bare en legende. Likeså er det, i alle fall sannsynligvis, ikke tilfelle at Lord Wellington da han i 1830-årene så haugen utbrøt «de har endret på mitt slagfelt».
Men ikke desto mindre hadde de omfattende jordarbeidene naturligvis gjort store inngrep i terrenget, slik at det for eksempel ble vanskeligere å se med egne øyne det gunstige med plasseringen av den engelske hovedstyrke i hellingen bak en åsrygg som gjorde direkte observasjon fra fransk side umulig. Store deler av de 300.000 kubikkmeter masse var fjernet fra terrenget slik at det etterpå for en besøkende ville være vanskelig å forestille seg ikke minst den bakskrånestillingen som var nøkkelen til Wellingtons forsvar.
Bottolf bak rattet
Bottolf bak rattet er et samlealbum med diverse artister, utgitt i 1980. På albumet deltar også Arve Opsahl.
Paal-André Grinderud
Paal André Grinderud (født 20. februar 1962) er en norsk sakprosa og skjønnlitterær forfatter.
Grinderud vokste opp i Mjøndalen i Nedre Eiker kommune sammen med to søsken. Da Grinderud var 10 år, døde hans far Walther av hjertesykdom. Moren Wanda hadde et alkoholproblem som eskalerte etter ektemannens død. I seks år, fra Grinderud var 10 til han ble 16, tok han seg av sin mor. Da søsknene flyttet ut, sto han alene igjen med et stort ansvar. Wanda døde i 1978.
Grinderud har skrevet bøkene Alene – nå igjen (1992), En mor ved navn Wanda (2011) og Jeg hadde også en far (2016) om sin egen barndom. Han har skrevet til sammen ti bøker.