cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arild Kvenseth
Kvenseth har spilt i en rekke band, deriblant countrybandet Vassendgutane. Han er også kjent som tidligere steelgitarist i dansebandet Vestnorge fra 2004 til 2010. Han var, som de fleste andre medlemmer i Vestnorge, medlem i dansebandet PK & DanseFolket fra 2002 til 2004. Han spilte på 80-tallet i bandet P.Coin Band som backet artister som Lillian Askeland, Bjøro Håland, Johannes Kleppevik, G. Thomas, Odd Jarle Hanssen og Karate Kristoffersen. Bandet ga i 1989 ut platen Crazy Time.
Han har også spilt i Lillian Iversen Trio, som i tillegg består av Kåre Synnes og vokalist Lillian Iversen. Trioen kom sammen i 2011 og spiller country, rock, pop og gammelpop. Singelen deres Just A Call har slått godt an i blant annet Kina, med over 10.000 solgte eksemplarer.
István Magas
István Magas (født 22. februar 1952 i Budapest) er en ungarsk vannpolospiller som deltok i De olympiske leker i 1972 i München.
Magas vant en olympisk sølvmedalje i vannpolo under Sommer-OL i 1972 i München. Han var med på det ungarske laget som kom på andreplass i vannpoloturneringen bak Sovjetunionen. Det ungarske laget fikk åtte poeng i finalerunden, like mange som Sovjetunionen, som vant turneringen på målforskjell. Kampen mellom Ungarn og Sovjetunionen endte uavgjort 3–3. Magas spilte åtte kamper i OL-turneringen.
The Man of the Hour
The Man of the Hour er en amerikansk stumfilm fra 1914, regissert av Maurice Tourneur.
Handling
George Garrison taper stort på å spekulere i aksjemarkedet, på grunn av falske tips gitt til ham av Charles Wainwright. Garrison begår deretter selvmord, men før hans død ber han sønnen Henry om å hevne ham. Når Henry senere slår seg ned i New York, antar han navnet Henry Thompson. Han begynner å arbeide for Wainwright, men forelsker seg også i datteren Dallas.
Henry blir deretter valgt til ordfører for New York. Men til gjengjeld for Wainwrights støtte, skal Henry signere en avtale om binder byen til Wainwrights jernbane. Men Henry nekter å gå med på dette, så Wainwright og hans håndlangere forsøker å diskreditere ham.
Nudge Nudge
«Candid Photography», også kalt Nudge Nudge, er en sketsj av og med den britiske komikergruppa Monty Python, vist i episoden «How to Recognise Different Types of Trees From Quite a Long Way Away» i TV-serien Monty Python's Flying Circus i oktober 1969.
Adam Pearson
Adam Pearson (født 19. oktober 1964 i Harrogate, North Yorkshire) var kommersiell direktør for Leeds United, som han forlot i 2001 for å kjøpe Hull City og ta over som styreformann for denne fotballklubben.
Nudge Nudge
Sketsjen er skrevet av Eric Idle som også spiller i den sammen med Terry Jones. De framstiller to fremmede som møtes på en pub. Idle, som spiller en yngre mann, stiller Jones, som spiller en eldre herremann, flere spørsmål om hans forhold til kona, alle skjult som seksuelle tvetydige spørsmål («Does your wife 'go'?», «is she a sport», «is she interested in photography», «likes games, eh?» og så videre), alle fulgt av frasen «nudge, nudge, wink wink, know what I mean, know what I mean, say no more, say no more!», hvorpå den eldre mannen skal forstå den seksuelle dobbeltbetydningen av spørsmålet. Den eldre mannen får etterhvert nok og krever at Idle er direkte, så Idle spør hvordan det er å ha sex med en kvinne.
Adam Pearson
Pearson var også leder av Stadium Management Company, som driver Kingston Communications Stadium, hjemebanen til Hull City. Pearson ble også koblet til et bud på fotballklubben Leeds, etter at denne klubben blir lagt ut for salg. Selv om han ikke ga det høyeste budet, indikerte Pearson at han ønsket å eie en fotballklubb igjen. I oktober 2007 fremmet Pearson et overtakelsestilbud verdt mer enn tre millioner engelske pund for Huddersfield Town, fotballklubben han hadde støttet hele sitt liv, men dette budet ble avvist.
Nudge Nudge
Sketsjen blir også vist i Monty Python-filmen And Now For Something Completely Different fra 1971, og ''Monty Python Live at the Hollywood Bowl fra 1981.
Sketsjen ble senere gjort om til en reklamefilm for Breakaway sjokoladekjeks («suggestive...digestive...know what I mean?»). Etter å ha opptrådt i flere reklamefilmer nektet Idle å lage flere. Medpython John Cleese laget siden en reklame for Breakaway der han spilte bror til figuren til Idle.
Aloria
Aloria er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, mørke bladbiller, antenner og bein rødlige. Kroppen er fint hårete, fint punktert. Antennene er tynne og nokså lange, beina middels lange. Slekten skilles fra de fleste lignende slekter på at antennene har bare ni ledd (vanligvis 11 hos andre bladbiller). Pronotum er betydelig smalere enn de jevnbrede dekkvingene, rundet.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Asia.
Systematisk inndeling
Listen er trolig ufullstendig.
Momoka Muraoka
Momoka Muraoka (født 3. mars 1997) er en japansk alpinist, som vant bronse i utfor for Japan ved Paralympiske vinterleker 2018.
Stade Brestois 29
Stade Brestois 29, forkortet til Stade Brest eller kun Brest, er en fransk fotballklubb som spiller i divisjonen Ligue 1. Klubben ble stiftet i 1903, og spiller sine hjemmekamper på Stade Francis-Le Blé i byen Brest.
Spillerstall
Oppdatert 24. juli 2023.
Wallander – Før frosten
Før frosten, er en svensk langfilm fra 2005.
Handlingen
Linda Wallander tar eksamen på politiskolen og begynner hos ordenspolitiet i Ystad. En forsvunnet kvinne blir funnet død i skogen og en religiøs gruppe sprer trusler. Linda har vanskelig med å komme overens med sin far og flytter inn hos sin beste venn Anna. Men Anna oppfører seg underlig og det virker som det finnes en forbindelse mellom alt det merkelige som har skjedd. Dessuten begynner den nye fyren, Stefan Lindman, på stasjonen.
Om filmen
Før frosten er basert på en roman fra 2002 av Henning Mankell. Filmen hadde skandinavisk kinopremiere 14. januar 2005. Filmen er den første i serien på 13 filmer om Kurt Wallander, Linda Wallander og Stefan Lindman m.fl.
Nordre Måsjøen
Nordre Måsjøen ligger sammen med Søndre Måsjøen i Nordmarka på grensa mellom Oslo og Nittedal kommuner. Vannene ligger 393 meter over havet, helt oppe ved vannskillet mellom Maridals-/Akerselvavassdraget og Nitelva-/Glommavassdraget. Myra ved vestbredden av Måsjøen har avløp vestover til Smalvann, Hakkloa og Maridalen, mens Måsjøene drenerer mot sørøst til Trehørningen og opprinnelig til Nitelva. Men i 1906 ble det slått tunnel som ledet vannet fra Trehørningen til Helgeren og videre til Maridalsvannet.
Drilaster
Drilaster er en slekt av lysbiller. Disse insektene har fått sitt navn ettersom de er istand til å frambringe lys.
Utseende
Hannene er middelsstore, avlange, røde og svarte lysbiller med kamformede antenner, trådformede hos hunnene.
Levevis
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (habitat), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker. De finnes i lavlandet, men kan også finnes oppover i fjellet, men ikke over skog-grensen. Larvene til sankthansormen, som lever i Norge, spiser skallbærende snegler, som de dreper med et giftig bitt. De sprøyter så inn fordøyelsesenzymer som langsomt løser opp sneglen, og slurper i seg innholdet. De kan leve ganske lenge på en snegle.
De spesielle lysproduserende organene er plassert på bakkroppen. Larvene lyser nok som en advarsel til rovdyr om at de kan inneholde giftige kjemikalier. Men for de voksne er det ofte hunnen som sender ut lysblink. Hun er vingeløs, sitter i vegetasjonen og gjør det for å tiltrekke seg partnere.
Hunnene kryper opp i vegetasjonen like før det blir mørkt. De velger gjerne en åpen plass slik at lyset kan ses på lang avstand. Hannene som flyr lavt over vegetasjonen, straks de oppfatter hunnes lyssignal, flyr de til henne. I tropiske strøk er det mange ulike arter og de har utviklet egne lyssignaler (blinking) for å kunne kjenne igjen individer fra samme art.
Utbredelse
Artene lever i Sørøst-Asia.
Knute (andre betydninger)
Begrepet knute kan vise til:
Over grensen (skuespill)
«Over grensen»er et teaterstykke om Jan Baalsruds flukt skrevet av Bjarne Robberstad i samarbeid med Kristin E. Bjørn. Det ble uroppført av teatergruppen Ferske Scener, i samarbeid med Hålogaland Teater i Tromsø 30. mars 2008. Instruktør var Pål Øverland. Scenograf var Sunniva Bodvin. Skuespillerne var Jørn-Bjørn Fuller-Gee, Bernt Bjørn, Pernille Dahl Johnsen, Gøran Østerbøl og Espen Østman.
Stykket bygger på krigshistorien om den mislykkede Operasjonen Martin Red som i 1943 fikk fatale følger for mannskapet på skøyta «Brattholm» og to av de fremste motstandsmennene i Tromsø. Kun Jan Baalsrud kom levende fra operasjonen, og klarte med svært god hjelp fra lokalbefolkninga å flykte over grensa til Sverige. Flukten kom til å vare i to måneder og gikk fra Rebbenesøy i Nord-Troms til Sverige.
Frankenstein (1973)
Den todelte serien ble sendt i ABC's Wide World of Entertainment.
Over grensen (skuespill)
Den 30. mars 2008 var det 65 år siden Bratholm ble sprengt og på denne dagen hadde Ferske Scener premiere på Over grensen.
Oslo politidistrikt
Oslo politidistrikt er Norges største politidistrikt målt i innbyggertall, med en befolkning på rundt 912,000 mennesker. Det omfatter tre kommuner: Oslo, Asker og Bærum. I geografisk utstrekning er det derimot Norges minste politidistrikt, men det har ansvar for en relativt stor del av den registrerte kriminaliteten i Norge.
Distriktet har ca. 3,000 ansatte hvorav 66,2 % er politi, 5,3 % er jurister og 26,4 % er sivilt ansatte. Det gir Oslo politidistrikt en politidekning på 2,35 per 1000 innbygger.
Oslo politidistrikt har flere oppgaver av nasjonal karakter. Hovedstaden er både sete for kongehuset, Stortinget og regjeringen – det er også her departementene og hovedtyngden av direktoratene, og kultur- og finansinstitusjonene er plassert. Beredskapstroppen, Politihelikoptertjenesten, Bombegruppen og Krise- og gisselforhandlertjenesten er organisert under dette distriktet.
Politidistriktet ledes av politimester Ida Melbo Øystese.
Organisasjon
Som ledd i nærpolitireformen ble Oslo politidistrikt slått sammen med Asker og Bærum politidistrikt 1. januar 2016. Justisministeren besluttet at det sammenslåtte Oslo politidistrikt skal være organisert likt som Norges øvrige politidistrikter (med unntak av de nasjonale beredskapsressursene):
I tillegg har distriktet en kommunikasjonsstab, en HR- og HMS-stab, en virksomhetsstyringsstab og en internrevisjonsstab.
Historie
Fra 1866 til 1978 holdt Oslo politikammer til i Møllergata 19. I 1978 flyttet hovedkvarteret til Politihuset i Grønlandsleiret 44. I 1998 skiftet det navn fra Oslo politikammer til Oslo politidistrikt.
Politimestere
Christiania fikk sin første politimester i 1744, Mathias Hansen Stub.
Bergen Kunstforening
Bergens Kunstforening ble stiftet i 1838 av maleren J.C. Dahl, som Norges andre kunstforening (etter Oslo Kunstforening). Foreningen arbeider for å legge forholdene til rette for visning og produksjon av nasjonale og internasjonale kunstprosjekter. Bergens Kunstforening er en medlemsorganisasjon, og eier kunstgalleriet Bergen Kunsthall.
Grenada under Panamerikanske leker 2011
Grenada under Panamerikanske leker 2011. Grenada deltok i de 16. Panamerikanske leker som ble arrangert i Guadalajara i perioden 14. og 30. oktober 2011. Fem utøvere var kvalifisert til å delta i tre sporter, friidrett, svømming og taekwondo, de vant ikke noen medaljer.
Xu Shichang
Xu Shichang (kinesisk: 徐世昌, pinyin: Xú Shìchāng, Wade-Giles: Hsü Shih-ch'ang, stilnavn Ju-ren [菊人], født 30. oktober 1855 i Weihui i provinsen Henan i Kina, død 5. juni 1939) var Republikken Kinas president (Beijing-regjeringen) fra 10. oktober 1918 til 2. juni 1922.
Biografi
Xus hjemstavn var fylket Yinxian (nå distriktet Yinzhou) ved Ningbo i provinsen Zhejiang. Han var Yuan Shikais nærmeste venn. Han var i en tid guvernør av Mandsjuria og mot slutten av Qing-dynastiet ble han sjef dor generalstaben selv om han var sivilist. Han fratrådte som statsminister i protest mot Yuans keiserlige ambisjoner sent 1915, men gjenopptok denne stillingwen etter at Yuan oppgav sine planer om å bli keiser.
Han arrangerte en stor feiring i Beijing for Kinas seier under første verdenskrig den 18. november 1918, og stilte med troppestyrker til den allierte intervensjon i den russiske borgerkrig. Det ble utropt våpenhvile med Sun Yat-sens rivaliserende regjering, og intellektuelle ble inntømmet større frihet. Dette vedvarte helt til det innløp nyheter fra Frankrike om at Duan Qirui hadde lovet tysk territorium i Shandong til Japan. Dette ble fulgt av store studentprotester (Fjerde mai-bevegelsen), og Xu svarte med massearrestasjoner. Den kinesiske delegasjonen ble hjemkalt, og Kina nektet å undertegne Versaillestraktaten. Med dette brøt den skjøre borgfreden mellom Zhili- og Anhui-klikken sammen og Duan ble tilført et avgjørende nederlag. Dette innledet krigsherreepoken i moderne kinesisk historie.
Konflikten med Sørkina blusset opp igjen i 1920 og Xu mislykkedes også i å gjenerobre Mongolia. Cao Kun, som aldri hadde likt Xu, presset ham ut av prsidentvervet og gjeninnsatte Li Yuanhong.
Våre beste julesanger
Våre beste julesanger er et musikkalbum med Nidarosdomens Guttekor og Arve Tellefsen fra 2001. Ved siden av koret og Tellefsen medvirker TrondheimSolistene. Dirigent er Bjørn Moe. Albumet lå 5 uker på VG-lista i 2001-2002, med 11.-plass som beste plassering.
Opplandske dampskibsselskap
Opplandske dampskibsselskap ble dannet i 1856, og fylte 150 år i 2006. Etter at selskapet ble grunnlaget satte det to nye dampskip på Mjøsa. Det ene skipet het Ferdeslsmannen, og var i drift frem til 1887. Det andre skipet het Skibladner, og er fremdeles i drift.
Selskapet er fremdeles eier av Skibladner, som er verdens eldste dampskip, som går mellom Eidsvoll og Lillehammer.
Harvey Kurtzman
Harvey Kurtzman (født 3. oktober 1924 i Brooklyn i New York, død 21. februar 1993) var en amerikansk tegneserietegner og magasinredaktør. Kurtzman signerte ofte navnet H. Kurtz fulgt av en silhuett av en strekfigur. I 1952 grunnla han og ble redaktør av humormagasinetet MAD. Kurtzman var også kjent for den langvarige serien Little Annie Fanny i Playboy (1962-1988) som drev satire over de holdninger som Playboy fremmet. Ettersom MAD hadde en betydelig innflytelse på amerikansk populærkultur ble Kurtzman senere beskrevet av avisen The New York Times som å ha vært «en av de viktigste figurene i etterkrigstidens USA». Komiker og filmregissør Terry Gilliam har uttalt at «På mange måter var Harvey en av gudfedrene til Monty Python.» Undergrunnstegneren Robert Crumb har sagt at en av Kurtzmans omslagsbilder for magasinet Humbug «endret mitt liv». Richard Corliss i magasinet Time har også framhevet Kurtzmans betydning: «MAD var det første tegneseriekonseptet som fikk sin effekt utelukkende fra å parodiere andre former for populær underholdning… Å si at dette ble innflytelsesrikt metode i amerikansk komedie er underdrive saken. Bortimot all amerikansk satire i dag følger den formell som Harvey Kurtzman tenkte ut.» Kurtzman ble opptatt i Will Eisners Comic Book Hall of Fame i 1989.
Tidlig liv
Som barn tegnet Kurtzman Ikey and Mikey, en vanlig seriestripe gjort med kritt på fortauet. I 1939 bidro Kurtzman i tegneseriekonkurranse i Tip Top Comics, og vant en pris bestående av 1 dollar. Han begynte på skolen High School of Music and Art i New York hvor han møtte framtidige kollegaer som Will Elder, Harry Chester, Al Jaffee og John Severin. Etter å ha tatt eksamen fra den videregående skolen Cooper Union ble han frilanser tegnserieforlag som Ace og Timely Comics. Det var ved sistnevnte selskap at han tegnet sine første vitseserier av typen «Hey Look!» som forlaget brukte på de steder hvor de trengte å fylle plass. Kurtzman tegnet også en tegneserie, «Silver Linings» som gikk i New York Herald Tribune fra 7. mars til 20. juni 1948.
EC
Kurtzman fant sin nisje hos Bill Gaines' forlag EC Comics hvor han redigerte krigstegneseriene Frontline Combat og Two-Fisted Tales. Kurtzman ble kjent for en samvittighetsfull oppmerksomhet til detaljer, vanligvis skisset han komplette layout og analyser for de fortellinger som han delte ut til sine tegnere og insisterte at de ikke avvek fra de instrukser han ga. Til tross for eller på grunn av denne autoritære tilnærmingen er Kurtzmans serier fra tidlig på 1950-tallet fortsatt betraktet som blant det beste i sin tegneseriesjanger.
Utviklingen av humormagasinet MAD betydde at Kurtzman begynte å forstå og verdsette sin egen verdi og talenter. Tegneserieheftet ble opprettet på grunn av at Kurtzman klagde til utgiveren Gaines at EC Comics’ to redaktører – ham selv og Al Feldstein – ble betalt betydelig forskjellige lønninger. Gaines slo fast at Feldstein produserte flere titler og gjorde raskere. De konkluderte med at om Kurtzman kunne opprette et humormagasin ville Gaines øke hans lønn betydelig.
Fire år senere, midt i tegneserieindustriens krise for de tegneserier som EC produserte, fikk Kurtzman et tilbud om å bli ansatt i redaksjonen i Pageant, et underholdnings- og livsstilsmagasin. Da Gaines gikk med på å utvide MAD fra å være et tegneseriehefte til 10 cent til å bli et magasin til 25 cent valgte Kurtzman å bli værende hos EC. Selv om Gaines’ viktigste motivasjon for endringen var å beholde Kurtzman førte endringen at MAD ikke ble et rent tegneserieblad lengre og derfor heller ikke var underlagt sensuren til Comics Code Authority som knekte ryggen på ECs øvrige tegneserieblader. Kurtzman forble redaktør av MAD for kun noen få utgaver til, men det var lenge nok til å skape grunnlaget for magasinets utforming og kurs: han introduserte blant annet bildet av Alfred E. Neuman, utgivelsens berømte maskot.
Trump
Etter MAD hadde Kurtzman en variert karriere. Han var redaktør av magasinet Trump, utgitt av Hugh Hefner i 1957. Det representerte Kurtzmans «MAD-følelser» i et glinsende, stort magasinformat. Trump eksisterte i kun to utgivelser. De solgte bra, men kostet for mye å produsere og Hefner la det ned for å spare penger. Kurtzman ledet deretter et tegnerkollektiv bestående av ham selv, Will Elder, Jack Davis, Al Jaffee og Arnold Roth i å utgi humormagasinet Humbug. Til tross for deres anstrengelser og forretningsfører Harry Chester greide Humbug aldri å overkomme problemer med distribusjon og inntjening, og ble nedlagt etter 11 utgaver. .
Etter nederlaget med Humbug tilbrakte Kurtzman noen få år som frilanser for flere magasiner, blant annet Playboy, Esquire, The Saturday Evening Post, TV Guide og Pageant.
Help!
Kurtzmans siste redaksjonelle forsøk var som redaktør av Warren Publishings Help! fra 1962 til 1966. Help! ga den første nasjonale eksponering til tegnere og skribenter som senere kom til å dominere undergrunnstegneseriene noe år senere, Robert Crumb, Gilbert Shelton, Jay Lynch og Skip Williamson. Magasinet ga også et kortvarig forum for John Cleese og Terry Gilliam, som første gang arbeidet sammen under Kurtzmans ledelse, flere år før Monty Python. I Gilliams film Brazil fra 1985 ga Gilliam skuespilleren Ian Holms figur, sjefen av hovedfiguren Sam Lowry, navnet «Kurtzmann». Den assisterende redaktøren av Help! var Charles Alverson, og han samarbeidet senere med Gilliam på manuset for filmen Jabberwocky (1977).
Tverfjordjøkelen
Tverfjordjøkelen er et fjell mellom Skognesdalen og Nordre tverrfjorddalen i Loppa kommune i Finnmark. Toppen ligger 1017 meter over havet.
Harvey Kurtzman
Help!
Den mest beryktede artikkelen som ble publisert i Help! var «Goodman Beaver Goes Playboy!», en grov parodi på Archie Comics som førte til søksmål fra utgiveren. Til tross for en gruppe av talentfulle venner og bidragsytere som støttet magasinet, blant annet navn som Ray Bradbury, Arthur C. Clarke, Gloria Steinem og Gahan Wilson, måtte magasinet nedlegges etter 26 utgaver.
Kurtzmans karriere forble omfattende. Hans tegneserier Little Annie Fanny gikk i totalt 26 år i Playboy, startet i 1962, skjønt en del av hans tilhengere mente at serien var mer kjent for den utsøkte utførelsen i illustreringen enn for seriens humor. Han var med på å skrive manuset til den animerte filmen Mad Monster Party? som hadde premiere i 1967. I 1972 produserte Kurtzman flere korte tegnefilmer for barneprogrammet Sesame Street, og det samme året opptrådte han i en fjernsynsreklame hvor han tegnet Little Annie Fanny på veggen i en fengselscelle. En rekke prosjekter med gjenopptrykk opptok hans tid på 1980-tallet.
Senere år og ettermæle
I sine siste år fortsatte Kurtzman å arbeide med antologier og andre prosjekter, foruten også å undervise i serier ved School of Visual Arts. Fra 1988 ble prisen Harvey Awards, oppkalt etter ham, gitt årlig til enestående serier og serietegnere. Kurtzman vendte tilbake til MAD for et kort oppdrag sammen med sin kollega gjennom mange år, Will Elder. De sidene de gjorde ble signert «WEHK».
Til sist hadde Kurtzman kritiske omdømme overlevd hans karrieres bølgedaler og ble ofte sitert som en hovedinnflytelse til mange ledende serietegnere. The Comics Journal lagde en kritisk liste over århundrets topp hundre amerikanske tegneserier og belønnet med fem av plassene:
Comics Journals utgiver Gary Groth er overstrømmende i å beskrive Kurtzmans stil: «[Den] har en form for platonisk ideal av tegneserier. Harvey var en mester i komposisjon, tone og visuell rytme, både innenfor panelene og blant panelene som utgjorde siden. Han var også i stand til å overføre fragmenter av ekte menneskelighet gjennom en impresjonistisk teknikk som var flytende og smidig.»
I 2009 utkom den 256 siders store boken The Art of Harvey Kurtzman: The Mad Genius of Comics. Den besto av tegninger, malerier, serier, grafiske fortellinger og andre trekk fra Kurtzmans karriere. Den ble utgitt av Abrams, skrevet av Denis Kitchen og Paul Buhle. Kitchen uttale at «Altfor ofte, særlig med samarbeid, er Kurtzmans bidrag oganske bokstavelig ikke synlig. Harvey var en mester med komposisjoner og figurenes interaksjon. Siden han ofte arbeidet med briljante tegnere som like Will Elder, Jack Davis, Wally Wood, Al Jaffee og andre er det lett for den tilfeldige leser å anta at de var ansvarlig for det visuelle og Harvey «bare skrev» eller «bare la ut» fortellingene. Ved å vise hvor komplette og omfattende hans layout var er det langt klarere at han var den sanne direktør av det ferdige verk.»
Kurtzman døde av leverkreft i en alder av 68 år den 21. februar 1993.
Frankenstein: The True Story
Frankenstein: The True Story er en amerikansk TV-film fra 1973 basert på romanen Frankenstein av Mary Shelley og regissert av Jack Smight.
Tittelen kan kanskje indikere at denne filmen skulle vært den mest historietro versjonen av Mary Shelleys bok, men det er den ikke. Denne filmen er en mer psykologisk fortelling og har et helt annet type monster enn romanen fremstiller.
Sammendrag
Victor Frankenstein (spilt av Leonard Whiting) er nylig utdannet som doktor, og er forlovet med Elizabeth Fanshawe (spilt av Nicola Pagett). Etter at Victor's yngre bror, William, drukner, slutter Victor å tro på Gud og erklærer at han ville slå seg sammen med djevelen hvis han kan få broren sin tilbake til liv.
Victor flytter for å ta ytterligere medisinsk opplæring. Han møter Henry Clerval (spilt av David McCallum) som påstår at han har oppdaget en metode for å gjenopprette døde mennesker til livet. Clerval overtaler Frankenstein til å hjelpe ham, og et laboratorium er snart ferdig bygd. Syv arbeidere blir drept i en gruve-ulykke. Legene syr sammen de ødelagte kroppene, og produserer en fysisk kropp. Men Clerval får et hjerteinfarkt og dør før han rekker å begynne på gjenopprettingen av de døde mennene. Victor transplanterer Clervals hjerne for å bruke den til skapelsen deres.
Victor gjenoppliver en person, og introduserer sin nye skapelse. Han introduserer ham som en venn fra et fjerntliggende land, som ikke forstår engelsk særlig godt. Kort tid senere oppdager Victor at det var en feil med Clervals laboratorium og prosessen hans. Victor leier et hus fra fru Blair (spilt av Agnes Moorehead) som dør av sjokk etter å ha sett skapningen, og Victor trekker seg tilbake til laboratoriet. Skapningen oppdager sitt deformerte utseende, og forsøker selvmord uten hell. Skapningen flykter fra laboratoriet og hopper i sjøen. Victor går ut fra at skapningen er død, og tenker at det kanskje er til det beste.
Men skapningen dukker uskadd opp på en strand. Han blir snart venn med en eldre blind bonde (spilt av Ralph Richardson) og den blinde mannen introduserer sin nye venn for barnebarnet Agatha og kjæresten Felix, men skapningen gjemmer seg. Han observerer familien på avstand, og blir forelsket i Agatha. Når Agatha og Felix uventet kommer hjem en morgen, møter de skapningen og reagerer med frykt. Felix blir drept av skapningen. Agatha flykter i skrekk, blir truffet av en vogn og blir også drept. Skapningen tar med seg Agathas kropp til laboratoriet, og vil at Victor skal gjenopprette henne. Victor er ikke der, og laboratoriet blir brukt av Dr. Polidori (spilt av James Mason) som var Clervals tidligere lærer og mentor.
Dr. Polidori, klar over skapningens opprinnelse, planlegger å tvinge Victor til å hjelpe ham med å gjenopprette en annen skapning. I mellomtiden har Victor gitt opp eksperimentene sine, og giftet seg med Elizabeth. Victor blir konfrontert av Dr. Polidori, som presser ham til å hjelpe til med hans prosedyre. Polidori røper at det var han som perfeksjonerte reanimasjonen av dødt kjøtt, hemmeligheter som deretter ble stjålet av Clerval. Victor fester Agathas hode til en ny kropp, og de gjenoppretter en kvinnelig skapning som Dr. Polidori gir navnet Prima. Victor drar på bryllupsreise sammen med Elizabeth.
World Community Grid
World Community Grid er et forsøk på å skape verdens største offentlige distribuerte databehandling-prosjekt, laget for å løse problemer som kan hjelpe menneskeheten. Prosjektet er hovedsakelig styrt av IBM og er foreløpig tilgjengelig for Windows, Linux, og Mac OS X operativsystem.
Hvordan det fungerer
Programvaren for World Community Grid utnytter ubrukt kapasitet på datamaskiner koblet sammen gjennom internett til å løse problemer som er nyttige for utviklingen av menneskeheten.
Programmet fungerer som en skjermsparer: når datamaskinen ikke er i bruk, arbeider maskinen med oppgaver fra World Community Grid; og når maskinen er i bruk, venter programvaren til maskinen blir ledig igjen.
Frankenstein: The True Story
Sammendrag
Noen dager senere arrangeres en påkostet fest i et herskapshus, for å presentere Prima for den sosiale eliten. Prima gleder gjestene, og Dr. Polidori avslører planen sine om å bruke henne for å skaffe seg internasjonal politisk innflytelse. Plutselig kommer den første skapningen og konfronterer Prima, og de begynner å slåss. Skapningen river hodet av Prima, og kaster hodet for Polidoris føtter samtidig som de overlevende gjestene flykter. Skapningen løper deretter sin vei. Neste morgen blir Victor og Elizabeth avhørt av politiet. De får vite at Dr. Polidori har fått et nervøst sammenbrudd, og han innrømmet hva han gjorde mot Prima.
World Community Grid
Hvordan det fungerer
Der tidligere offentlige grid-nettverk, slik som SETI@home eller Genome@home, har arbeidet med enkeltoppgaver, vil World Community Grid støtte flere humanitære prosjekter.
Frankenstein: The True Story
Sammendrag
Elizabeth overtaler Victor til å reise til USA for å begynne et nytt liv sammen. Under seilturen blir Victor og Elizabeth forferdet når de oppdager at Dr. Polidori også befinner seg på samme skip som dem. Polidori forsøker å overbevise Victor om å gjenoppta eksperimentene deres. Skapningen dukker opp på leting etter Victor. Elizabeth ser skapningen gjemme seg i Polidoris rom, og låser de to sammen i rommet. Victor låser opp døren, og konflikten flytter seg til øvre dekk. Dr. Polidori blir truffet av lynet, og redusert til et skjelett. Victor forsøker å roe ned skapningen, men han blir slått bevisstløs. Mannskapet flykter i en livbåt, og skapningen tar Victor under dekk.
Karsk & Calypso
Karsk & Calypso er et musikkalbum med Vikings, utgitt i 1974. Albumet er innspilt i Experience Records. Dette er gruppas debutalbum.
Frankenstein: The True Story
Sammendrag
Skapningen seiler skipet mot Nordpolen. Han dreper Elizabeth, samtidig som Victor fremdeles er bevisstløs. Når Victor endelig våkner, oppdager han det frosne liket av Elizabeth på dekk og skipet er fullstendig omringet av is. Victor følger etter skapningen over isen, og ber om skapningens tilgivelse for alle problemene han har skapt. Men lyden fra ropene hans fører til et stort isskred. Store mengder is begynner å falle ned på dem begge, og skapningen (med Clervals stemme) tlgir skaperen sin.
Porte de Montreuil (Paris Metro)
Stasjonen betjener linje 9.
World Community Grid
Hvordan det fungerer
Internt i systemet kan brukeren lage egne grupper, eller bli medlem i eksisterende grupper basert på tilhørighet til organisasjoner, skoler, grupper eller individer. Disse grupperingene skaper økt følelse av samfunnsidentitet og er ment å appellere til konkurranseinstinktet.
Historien
World Community Grid ble offentliggjort 16. november 2004 av IBM. Systemet bruker samme teknologi som United Devices Inc. som driver United Devices Cancer Research Project og andre grid.org- prosjekter.
Det første prosjektet var Human Proteome Folding Project (HPF1-prosjektet) som ble kjørt samtidig som et grid.org-prosjekt. Derimot har IBM fastslått at alle fremtidige prosjekter vil være eksklusive for World Community Grid.
16. november 2005 startet World Community Grid FightAids@Home. Det forrige HPF1-prosjektet og FightAids@Home er begge BOINC-baserte prosjekter.
Per 12. september 2006 har World Community Grid over 218.000 medlemmer og instanser på over 400.000 maskiner; og har oppnådd en samlet arbeidstid på 55,528 år.
Versjoner er tilgjengelige for Linux, Windows, og Mac OS X.
Slashdot
30. desember 2004, da griden nærmet seg 50.000 maskiner, skrev den kommersielle weblogen Slashdot en kort sak med en peker til Slashdot Users team. Innen få timer hadde laget vokst fra en liten gruppe på 79 medlemmer til nesten 3.000. Før dette var den største grupperingen laget fra IBM, med et medlemstall på rundt 370. Per 10. mars 2006 har laget fra Slashdot 3.602 medlemmer.
Prosjekter
Et av prosjektene er Human Proteome Folding Project, som tar sikte på å forutse strukturen til menneskets proteiner. Initiert av Richard Bonneau på Institute for Systems Biology, vil prosjektet bruke griden til å beregne den sannsynlige strukturen for hvert protein. Fra disse forsøkene håper forskere å forutsi funksjonene til en mengde proteiner. Dette øker forståelsen av de menneskelige proteinene og kan vise seg vitale i søk etter kurer for menneskelige sykdommer.
Et annet prosjekt, kalt FightAIDS@Home, ble innlemmet i World Community Grid den 15. november 2005. FightAIDS@Home hadde, inntil mai 2003, brukt en Entropia-delt beregningsplattform. FightAIDS@home er initiert av Scripps Research Institute, der hver individuell datamaskin arbeider med et potensielt motgiftsmolekyl og tester hvor godt det vil passe med en hiv-protese.
Det tredje prosjektet, Human Proteome Folding 2 (HPF2), ble sluppet ut 23. juni 2006. Dette prosjektet startet ved slutten av HPF1 som en etterfølger og fokuserer på menneskets spesifikke proteiner, med et spesielt fokus på biomarkører og proteiner på overflaten av celler og lovende resultater fra HPF1; men også Plasmdium, som er organismen som forårsakermalaria. Til forskjell for tidligere prosjekter bruker HPF2 en høyere oppløsning for proteiner, noe som er nyttigere, men som også krever en kraftigere datamaskin for å utarbeide.
Det nyeste prosjektet, Help Defeat Cancer, ble sluppet 20. juli 2006, initiert av The Cancer Institute of New Jersey sammen med Rutgers-universitetet og Universitetet i Pennsylvania. Dette prosjektet ønsker å forbedre behandlingen for kreft i bryst, hode og nakke.
Porte de la Villette (Paris Metro)
Porte de la Villette er en metrostasjon i Paris'  19. arrondissement. Stasjonen er knyttet til metrolinje 7 og ble åpnet 5. november 1910. Stasjonen er oppkalt etter porten i Paris' bymurer som vendte ut mot den tidligere franske kommunen La Villette. Denne kommunen ble sammen med tre andre anneksert av Paris i 1860.
Nær stasjonen ligger Tour La Villette og Parc de la Villette med vitenskapsmuseet Cité des sciences et de l'industrie.
Finn Knutsen
Finn Knutsen (1932-2021) var en norsk politiker (Ap) fra Øksnes i Nordland. Han var var stortingsrepresentant fra Nordland i én periode 1985–89. Han var vararepresentant i periodene 1969–1973 og 1981–1985, og møtte som fast representant i 14 dager i oktober 1981 mens Eivind Bolle var statsråd. Knutsen var også ordfører i Øksnes 1967–1973 og 1991–1999.
I det sivile liv var han elektriker, skatteoppkrever og den lengste tiden disponent for trålerrederiene A/S Øksnesfisk og A/S Myrefisk 1961-1985. Han ble tildelt KS-medaljen i 1999 for førti års innsats i kommunestyret, og Kongens fortjenstmedalje i sølv 2000.
Luther Dixon
Luther Dixon (født 7. august 1931 i Jacksonville, Florida, død 22. oktober 2009, Jacksonville, Florida) var en amerikansk låtskriver og sanger. Dixon flyttet tidlig til Brooklyn, New York der han lærte å synge i kirken. Hans periode som sanger var relativt kort, og besto av deltakelse i en doo-wop-gruppe ved navn «The Four Buddies». Dixon var baryton og gitarspiller i tillegg til låtskriver sammen med Larry Harrison. Da bandet ble oppløst, fortsatte de to som låtskrivere, og fikk i 1957 en hit med Pat Boone med låten «Why Baby Why», som nådde femteplass på hitlistene.
Dixon ble etter hvert låtskriver for en rekke kjente stjerner på 1950-tallet, ofte i samarbeid med andre. Sangere som sang sanger han hadde skrevet inkluderte Perry Como, Bobby Darin, Elvis Presley og The Crests. Fra 1960 ble han låtskriver for The Shirelles. To av sangene han var delforfatter på, «Boys» og «Baby It's You» (under psevdonymet Barney Williams), ble innspilt av The Beatles.
De neste årene prøvde Dixon seg som produsent og låtskriver for forskjellige band, inkludert The Platters, men det ble etter hvert klart at musikkstilen hans var utdatert. Etter hvert som enkelte av sangene hans har kommet tilbake i popularitet, har Dixon har en kortvarig popularitetsbølge. Han ble nominert til Songwriters Hall of Fame kort tid før han døde i 2009.
Porte de Pantin (Paris Metro)
Porte de Pantin er en stasjon på metroen i Paris.
Stasjonen betjener linje 5.
Jeon Yu-mi
Jeon Yu-mi (født 11. november 1988) er en sørkoreansk landhockeyspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på åttendeplass med det sørkoreanske landslaget.
Mary Hegge
Mary Braa Hegge (født 20. januar 1908 på Byneset, død 2. desember 2001 i Inderøy) var en norsk lærer og barnebokforfatter.
Hun var utdannet ved Levanger lærerskole i 1930, og arbeidet i skolen fra 1931 til 1964, først et år ved Garten skole i Ørland, deretter ved Vinge skole på Skatval og fra 1940 i Inderøy, hvor hun bodde resten av livet.
Mary Hegge begynte å skrive for damebladet Urd i 1941, under psevdonymet Mari Bru. Hun skrev noveller i Nynorsk vekeblad og i julehefter som Inntrønderungdommen og Jul i Trøndelag fram til 1986. Hun bokdebuterte i 1951 med Beritungen, og fikk Kirke- og undervisningsdepartementets pris for den. Oppfølgeren Beritungen får nye vener kom i 1952. Begge bøkene er skrevet på trøndernært nynorsk og baserer seg i stor grad på forfatterens barndomserfaringer om liv og oppvekst på en gård i tiden rundt 1920.
Lokalt var Hegge en populær kåsør og prologdikter. Hun var gift med kollega Ole Hegge. Ekteparet fikk to barn, datteren Sigrun og pressemannen Per Egil Hegge.
Svinndal kirke
Svinndal kirke er en langkirke i nygotikk / sveitserstil fra 1856 i Våler kommune, Viken fylke. Selve kirken er laftet, mens tårnet er i bindingsverk. Den tilhører Den norske kirke og hører til Vestre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme.
Kirken avløste en kirke som brant i 1854. Den lå på den andre siden av fylkesvei 115, der det fremdeles er kirkegård, mens området rundt selve kirken er parkmessig behandlet. Nordvest for kirken står et bårehus.
Adkomst til stedet er via fylkesvei 115 og fylkesvei 282.
ISO 3166-2:PF
Det er for tiden ikke definert noen ISO 3166-2-koder for Fransk Polynesia.
Fransk Polynesia, som er et fransk oversjøisk samfunn, er offisielt tildelt ISO 3166-1 alfa-2-koden PF. Fransk Polynesia har også koden FR-PF i ISO 3166-2:FR, Frankrikes del av ISO 3166-2.
Yijiang
Yijiang (kinesisk: 弋江区; pinyin: Yìjiāng Qū) er et bydistrikt i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Wuhu.
Porte de Saint-Cloud (Paris Metro)
Porte de Saint-Cloud er en stasjon på metroen i Paris.
Stasjonen betjener linje 9.
Programvarevedlikehold
Programvarevedlikehold er en underdisiplin av programvareutvikling. Den omfatter alt som skal gjøres med programvaren etter at den er levert, og de forberedelsene som gjøres for leveranse for å lette dette. Disiplinen har historisk sett fått lite oppmerksomhet, men dette har endret seg noe etter år 2000-problematikken og Open Source-bevegelsens framvekst.
Typer vedlikehold på programvaren omhandler korrektivt vedlikehold (korrigering av oppdagede feil), adaptivt vedlikehold (modifikasjon utført for å møte endrede krav til programvaren), perfektivt vedlikehold (modifikasjon av programvaren for å øke ytelsen eller vedlikeholdbarheten) og preventivt vedlikehold (modifikasjon av programvaren for å finne og rette skjulte feil før de faktisk slår til).
Jiujiang (andre betydninger)
Jiujiang kan være:
Hans Svendsgård
Hans Bernhard Odin Svendsgård (1937–1996) var en norsk fisker og politiker (H).
Svendsgård ble innvalgt på Stortinget fra Nordland i 1981 og satt i to perioder fram til 1989. Han var vararepresentant i periodene 1973–1977 og 1977–1981. Svendsgård satt også i kommunestyret i Meløy.
Middelindoariske språk
Middelindoariske språk eller middelindiske språk omfatter de tidligere middelalderske dialekter av de indoariske språk, etterkommere av gamle indoariske dialekter som sanskrit, og forgjengerne til senmiddelalderske språk som apabhraṃśa og abahatta. De middelindoariske språkene utviklet seg til moderne indoariske språk, deriblant hindustani, oriya, bengali og panjabi.
Noen ganger er disse språkene klassifisert som avarter av prakrit, deriblant av lingvister som Shapiro. Prakrita betyr «naturlig» eller dagligtale, i motsetning til sanskrit, et navn avledet av ordet saṃskṛtam, som betyr «ordnet», «polert» eller «raffinert». Andre språkforskere legger vekt på at disse språkene utviklet seg langs en uavhengig linje, ofte adskilt fra sanskrit gjennom sosiale og geografiske avstander.
Sveitsertysk
Sveitsertysk (Schweizerdeutsch, Schwyzerdütsch, Schwiizertüütsch, Schwizertitsch) er en samlebetegnelse for de alemanniske dialektene som snakkes i Sveits og det nordlige Italia. Av og til blir begrepet brukt også om dialektene som snakkes i Liechtenstein og den østerrikske delstaten Vorarlberg.
Rent lingvistisk er det ingen stor forskjell mellom sveitsertysk og de andre alemanniske dialektene som snakkes i Tyskland, Østerrike og Frankrike.
Sveitsertysk har ikke noe offisielt skriftspråk. I stedet brukes standardspråket sveitsisk standardtysk, som er en variant av høytysk. Selv om sveitsisk standardtysk er influert til en viss grad av de sveitsertyske dialektene, er sveitsisk standardtysk og sveitsertysk veldig forskjellige.
Alaska Aviation Heritage Museum
Alaska Aviation Museum ble opprettet i 1988 og ligger i Lake Hood Seaplane Base i Anchorage, Alaska. Dens oppgave er å bevare, vise og ære Alaskas flyhistorie, ved å bevare og vise historiske fly, gjenstander og memorabilia, og fremme allmenn interesse for luftfart og dens historie. Museet har over tretti fly på utstilling, en hangar for restaurering, flysimulatorer, to auditorier, og en Hall of Fame. Det vektlegger historiske fly, luftfart gjenstander og memorabilia som har bidratt til utvikling og fremgang av luftfart i Alaska, inkludert bushflyvning, og Andre verdenskrig.
Arthur Alexander
Arthur Alexander (født 10. mai 1940 i Florence, Alabama, død 9. juni 1993 i Nashville, Tennessee) var en amerikansk sanger og komponist. Han hadde et par hitsingler i USA på tidlig 1960-tall, og hans musikk er spilt inn av mange kjente artister.
Herr Nilsson (band)
Herr Nilsson er et band fra Bergen som spiller en blanding av country og popmusikk. Bandet ble startet sommeren 2003 og var i begynnelsen en del av det uavhengige plateselskapet Galant Records.
Arthur Alexander
Etter singledebuten i 1960, fikk han særlig i 1962 hits med først «You Better Move On», og så «Where Have You Been (All My Life)» og «Anna (Go to Him)», som begge ble mindre framganger. «Anna (Go To Him)» ble året senere spilt inn av The Beatles på debutalbumet Please Please Me, og The Rolling Stones spilte inn «You Better Move On» til deres debut-EP.
Alexander fikk ingen større karriere etter dette, og tross flere covre av artister som Bob Dylan og Ry Cooder, kunne han ikke leve som artist. På tross av enkelte plateinnspillinger, levde han mot slutten av livet som bussjåfør før han døde i 1993 etter krot tids sykeleie.
Herr Nilsson (band)
I 2003 deltok Herr Nilsson på Galants samleplate No More Hifi med «The Rain Song». I 2005 kom bandets debutplate I'm No Elvis. To år senere ga bandet ut oppfølgeren Downhill Thrill på plateselskapet Karisma Records. Bandet spilte deretter inn EP-en Tuesday Is My Birthday (2008), som også kom ut på Karisma. I april 2010 kom tredjeplaten Long Live Herr Nilsson ut, denne gangen på bandets eget platemerke "«I'm No Label».
I 2014 ga bandet ut sin fjerde og foreløpig siste plate Songs In Your Basement.
Porte de Saint-Ouen (Paris Metro)
Stasjonen betjener linje 13.
James Slatton
James Walter «Jim» Slatton (født 30. juli 1947 i Los Angeles), amerikansk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1972 i München.
Slatton vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under Sommer-OL 1972 i München. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i vannpoloturneringen bak Sovjetunionen og Ungarn under Sommer-OL 1972. Slatton spilte åtte kamper i OL-turneringen.
Shaun Morgan
Shaun Morgan Welgemoed (født 21. desember 1978 i Pietermaritzburg i Sør-Afrika) er en sørafrikansk musiker. Han er best kjent som sanger i postgrunge-bandet Seether.
Kristian Brenden
Kristian Brenden (født 12. juni 1976 på Lillehammer) er en tidligere norsk skihopper fra Vinstra. Han hoppet for klubben Tormod SK.L. Brenden deltok i 2 olympiske renn og 77 verdenscuprenn.
Ulykken med paraglider
I 1999 overlevde Kristian Brenden en alvorlig ulykke med paraglider. Han var heldig som slapp fra dette uten varige mén, men selv om han kom tilbake som skihopper klarte han aldri å nå det samme nivået. Han la opp som aktiv skihopper etter 2001/2002-sesongen, bare 25 år gammel.
Kurdistans patriotiske union
Kurdistans patriotiske union (PUK) (kurdisk: Yakêtî Nîştimanî Kurdistan) er et kurdisk politisk parti i Irak.
Ledelse og ideologi
Partiet har i hele sin historie vært ledet av Jalal Talabani, som i 2005 ble valgt til Iraks president i landets første frie valg. Nestleder fram til desember 2006 var Nawshirwan Mustafa.
Partiets mål er å kjempe for nasjonal selvstendighet for Kurdistan, samt menneskerettigheter, demokrati og fred for det kurdiske folket. PUK er idag  et sosialdemokratisk parti,  medlem av Sosialistinternasjonalen, men var i sin første periode preget av marxistisk-leninistisk ideologi.
Historie fram til 1991
PUK ble dannet i 1975 da flere mindre organisasjoner gikk sammen i misnøye med at Kurdistans demokratiske parti (KDP) oppga den væpnede kampen for uavhengighet fra arabisk Irak.
PUK dannet sine egne væpnede styrker som kjempet så vel mot den irakiske regjeringshæren og dens kurdiske allierte, de såkalte jash-styrkene. som mot styrkene til KDP. Partiet har i perioder hatt hovedkvarter i Iran og i Syria. Under krigen mellom Irak og Iran 1980-1988 allierte PUK  (og KDP) seg  med Iran.
I 1987 gikk den irakiske hæren til angrep på Kurdistan i den beryktede anfal-kampanjen hvis målsetting var å knuse den kurdiske selvstendighetsbevegelsen en gang for alle. Under ledelse av Ali Hassan al-Majid («kjemiske Ali») angrep araberne PUKs baser med giftgass og jaget organisasjonen, så vel som den sivilbefolkningen den beskyttet, på flukt. Etter at PUK og Iranske styrker våren 1988 erobret byen Halabja, ble også denne byen gasset og rundt 5 000 mennesker mistet livet.
Historie etter 1991
Etter den første gulfkrigen i 1991, gjorde kurderne i Irak opprør mot Saddam Husseins regime. Regjeringshæren gjenerobret området, men lidelsene til hundretusener av kurdiske flyktninger skapte internasjonal oppmerksomhet, og etter mandat fra FN opprettet USA og Storbritannia et sikkert område ved den tyrkiske grensa. I 1992 trakk Saddam Hussein sin administrasjon fra de tre provinsene med kurdisk flertall, og la dermed grunnlaget for det som siden har vært den selvstyrte kurdiske regionen.
PUK grep makta i den sørøstlige delen av dette området, med byene Suleimania og Arbil, mens KDP behersket området nordover med til den tyrkiske grensa, med sentrum i byen Dahuk. Ved frie valg i 1993 oppnådde PUK og KDP begge rundt 50% av stemmene til et kurdisk parlament.
I 1994 brøt det ut kamper mellom PUK og KDP, som med avbrudd varte fram til 1998. KDP tilkalte Saddam Husseins regjeringshær som erobret Arbil  og overlot byen til KDP,  mens  PUK fikk hjelp fra Iran. I 1988 ble det inngått en fredsavtale etter mekling fra USA.
I 2003 støttet både KDP og PUK den amerikanskledede invasjonen. I 2005 ble Jalal Talabani Iraks første demokratisk valgte president.
PUK og KDP ble i 2006 enige om å slå de to delene av den selvstyrte regionen Kurdistan sammen under en felles administrasjon.
Samarbeidet med KDP og den stadig mere åpenbare korrupsjonen  som kom partitoppene og deres familier til gode, førte i 2006 til at PUKs   nestleder, Nawshirwan Mustafa, forlot partiet. Han stilte seg i 2008 i spissen for et nytt opposisjonsparti kalt Gorran (forandring). Ved regionalvalgene sommeren 2009 tok Gorran omkring halvdelen av PUKs stemmer, og fikk flertall i byen og provinsen  Suleimania.
Til tross for at PUK på denne måten var sterkt svekket, fikk deres kandidat Barham Salih posten som statsminister for den kurdiske regionen høsten 2009. Dette skyldes en samarbeidsvatale mellom PUK og KDP. Posten ventes å bli overlatt til KDPs Nechirvan Barzani sommeren 2011.
Profidia
Profidia er en utdødd slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Nhandeara
Nhandeara er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.