cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Et punkts potens
Geometrisk innhold
Dette er illustrert i figuren til høyre. I tillegg til det faste punktet P, er de fire skjæringspunktene A, B, C og D angitt. Mellom punktene A og B er trukket hjelpelinjen AB, mens linjen CD er trukket mellom C og D. Da nå periferivinklene BAC og BDC er like store på samme måte som periferivinklene ABD og ACD er like store, er trekantene PAB og PCD formlike. Derfor vil lengden av deres sidekanter oppfylle PA : PB = PD : PC som igjen betyr at PA ⋅ PC = PB ⋅ PD.
Og dette er nøyaktig hva setningen sier, produktet av de to delene til hver sekant er det samme for alle sekanter gjennom det gitte punktet P. Ligger dette i en avstand a fra sentrum til sirkelen med radius r og sekanten går gjennom sentrum, vil det ene skjæringspunktet med sirkelen ligge i avstand a + r, mens det andre har avstanden a - r. Det konstante produktet har derfor verdien (a + r)⋅(a - r) = a2 - r 2. Og det er akkurat punktets potens.
Punkt utenfor sirkelen
I dette tilfellet er periferivinklene PBD og PAC like store slik at trekantene PBD og PAC er formlike. Derfor er PA : PC = PB : PD eller PA ⋅ PD = PB ⋅ PC som igjen definerer den konstante potensen for punktet P. Betrakter man nå en sekant gjennom sirkelens sentrum, vil avstanden til det fjerneste skjæringspunktet være a + r, mens det nærmeste har avstanden a - r. Verdien til potensen blir dermed igjen (a + r)⋅(a - r) = a2 - r 2.
Ortogonal sirkel
Anta at man har gitt et punkt P med potens p utenfor en sirkel med sentrum i O og radius r. Hvis man nå tenker seg en ny sirkel med sentrum i P som skjærer den gitte sirkelen i punktet T under en rett vinkel 90°, kalles dette en ortogonal sirkel. Dens radius R kan beregnes hvis avstanden a mellom O og P er kjent. Da trekanten OTP er rettvinklet, vil bruk av Pythagoras’ læresetning bety at. Men dette er ikke noe annet enn potensen p til punktet P. Derfor er radius R til den ortogonale sirkelen gitt som kvadratroten av denne potensen.
Konstruksjon
Den ortogonale sirkelen kan konstrueres ved å først lage en tredje sirkel med OP som diameter, det vil si med radius a/2. Den skjærer den gitte sirkelen i punktet T. Linjestykket PT er nå radius til den ortogonale sirkelen med sentrum i P.
Inkognitogata (Oslo)
Inkognitogata (1-37, 2-36) er en gate i Oslo som ligger ett kvartal bak Slottet. Den begynner i Uranienborgveien og følger Slottsparken hele veien i retning mot Oslofjorden, til Henrik Ibsens gate (tidligere Drammensveien).
Et punkts potens
Konstruksjon
Ut fra denne konstruksjonen ser man at projeksjonen Q av skjæringspunktet T ned på linjen OP er harmonisk konjugert med punktet P med hensyn til den gitte sirkelen med sentrum i O. Det er ensbetydende med at punktet Q ligger på polaren til P med hensyn til denne sirkelen.
Potenslinjen
Hvis man har to sirkler, kan man finne en rett linje hvor alle punktene har samme potens med hensyn på begge sirklene. Dette er deres potenslinje. Hvis de skjærer hverandre, går den gjennom deres to skjæringspunkt. Per definisjon har da hvert punkt P på denne linjen samme potens med hensyn på hver av sirklene.
Inkognitogata (Oslo)
Gaten har i overkant av 30 husnumre. Det meste av gaten består fremdeles av byvillaer som ble bygget på siste halvdel av 1800-tallet. De fleste er i dag bygget om til kontorlokaler. Ellers ligger Italias, Sør-Koreas og Sveriges ambassader her.
Villa Parafina, som er regjeringens representasjonsbolig, har inngang fra både Riddervolds gate og Inkognitogata. Den har adresse Parkveien 45. Ved siden av denne ligger statsministerboligen.
Et punkts potens
Potenslinjen
Ligger de to sirklene utenfor eller innenfor hverandre, kan potenslinjen bestemmes ved en annen, geometrisk konstruksjon. Den vil alltid være normal til linjen som går gjennom sentrene til de to sirklene.
Hatanagi vannkraftverk
Hatanagi I er en demning som er 125 meter høy og 275 meter bred, og en betong gravitasjonsdam. Den eies av Chubu Electric Power Company og har en total, installert produksjonskapasitet på 137 MW. Anlegget ble bygget ut i årene 1957–1961. Oppdemmingen skaper reservoaret kalt Hatanagisjøen, som er et av reservoarene for pumpekraftverket her, og som bruker reservoaret fra Hatanagi II som nedre reservoar.
Et punkts potens
Potenslinjen
Potenslinjen kan også finnes ved hjelp av analytisk geometri. Da må radiene til begge sirklene være oppgitt samt koordinatene til deres sentra. Man kan da beregne posisjonen til potenslinjen. Resultatet vil nå være gyldig også for det tilfellet at sirklene ikke skjærer hverandre.
Inkognitogata (Oslo)
Navnets opprinnelse
Allerede på 1700-tallet lå det et hus i skogen bak «Bellevue» som platået slottet i dag ligger på, het. Alleen opp til huset gikk helt fra det som i dag er Aker Brygge og man kan fremdeles se en liten del av den gjennom Dronningparken. Huset ble kalt Incognito («under ukjent navn») og var eid av Bernt Anker, som også eide Paléet som senere ble kongebolig i Christiania. Huset fikk antageligvis navnet fordi det var så bortgjemt.
Historie etter 1840
Da Slottet var bygget ble det bestemt at det skulle bygges paléer i området rundt. Dette var begynnelsen på det som senere ble kjent som «Vestkanten». De aller fleste av disse villaene står fremdeles i dag, nesten alle er fredet og holdt i god stand. Etter som tiårene gikk og byen vokste ble noen av tomtene kjøpt opp av investorer som rev og bygget bygårder. I denne gaten skjedde det ikke med så mange adresser, i Oscars gate, ett kvartal vestover, er det meget få paleer som står igjen i dag.
Hatanagi vannkraftverk
Hatanagi II er en mindre demning nedenfor Hatanagi I, sistnevnte skaper en produksjonskapasitet på 85 MW. Dette er også et pumpekraftverk, som skaper nedre reservoar for Hatanagi I.
Hele komplekset er et resultat av aktiv investeringspolitikk på 1950-tallet. ligger i en nasjonalpark, kalt Minami-alpenes nasjonalpark. Anleggene baserer seg også på vannkilder som brukes til drikkevann.
Inkognitogata (Oslo)
Trafikalt bilde
Inkognitogata er en forholdsvis rolig gate. Mellom Henrik Ibsens gate og Riddervolds gate er det ett kjørefelt i hver retning, ingen parkeringsplasser og spor for trikk. Mellom Riddervolds gate og Uranienborgveien er det enveiskjørt i østlig retning med parkeringsplasser.
Gaten i dag
Gaten, fasadene og trærne, også til en viss del porter gjerder osv., er i dag fredet av Byantikvaren.
VM i curling for kvinner 2006
Curling-VM for kvinner 2006 ble arrangert 18. mars – 26. mars 2006 i Canada Games Arena i Grande Prairie i Alberta, Canada.
1312 Vassar
1312 Vassar er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 27. juli 1933 av George Van Biesbroeck ved Yerkes-observatoriet i Williams Bay.
Kunståret 1242
Kunståret 1242 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1242.
Dødsfall
...
1242 in art
Alba Longa
Alba Longa (tidvis skrevet Albalonga i italienske kilder) var en oldtidsby i Latium i det sentrale Italia, i overkant 20 km sørøst for Roma i Albanerfjellene. Byen grunnla og ledet det latinske forbund, og ble ødelagt av Roma en gang på midten av 600-tallet f.Kr. Ifølge romersk mytologi hadde Romulus og Remus, grunnleggerne av Roma, kommet fra det kongelige dynastiet i Alba Longa.
Mytologi
I henhold til Dionysios fra Halikarnassos ga kongene i Alba Longa en direkte slektslinje mellom Ascanius (sønn av Aineias, mytologisk opphav til Roma) og Romulus, et annet mytologisk opphav til Roma. Ascanius skal ha vært grunnleggeren av Alba Longa. Et annet navn for ham var Iulus, og under dette navnet oppsto tradisjonen at han var stamfar til slekten Gens Julia hvor det mest kjente medlemmet var Julius Cæsar.
Arkeologi og historisk tolkning
Titus Livius skriver at Alba Longa ble grunnlagt av Ascanius for å avløse overbefolkningen ved Lavinium, havnebyen i regionen Latium. Han plasserte den ved foten av Albanerfjellene og sa at byen tok sitt navn fra å ligge langs en fjellrygg. Dionysios fra Halikarnassos gjentok denne fortellingen, men la til at Ascanius ved å følge et råd fra et orakel, samlet sammen andre latinske befolkninger også. Ved å merke seg at alba betyr «hvitt» og longa betyr «langt», oversatte han navnet til «lang hvit by». Han la også til at byen lå mellom Albanerfjellene og Albanosjøen, og på den måten satt han også i gang en langvarig kontrovers om stedets nøyaktige lokalisering.
Siden 1500-tallet har stedet ved ulike tider blitt identifisert med klosteret sankt Paolo ved Palazzola i nærheten av Albano, Coste Caselle nær Marino, og Castel Gandolfo. Det siste navnet til stedene utgjør faktisk stedet for villaen til keiser Domitian (51-96 e.Kr.) som de antikke kildene hevdet i sin tid utgjorde Alba Longas «aix» (citadell).
Arkeologiske data viser eksistensen til en rekke landsbyer i jernalderen, hver av dem med sin egen nekropolis (gravlund), og disse byene lå langs den sørvestlige bredden av innsjøen Albano. På den tiden da Roma skal ha ødelagt denne bosetningen(e), må disse landsbyene fortsatt ha vært i før-urban fase, og begynte å gruppere rundt et sentrum. Dette senteret kan gjerne ha vært Castel Gandolfo, dette grunnet at dens betydelige større nekropolis antyder en større by.
I den senere republikanske perioden ble området til Alba (Ager Albanus) bosatt på nytt med mange private villaer. Disse er nevnt i den antikke litteraturen og levninger fra flere av dem er fortsatt eksisterende.
Kronjylland
Kronjylland refererer til et upresist avgrenset område i Danmark, men sies oftest å være området omkring Randers, eller området mellom Mariager Fjord (minus området nord og vest for Glenstrup Sø i tidligere Hobro Kommune) og Egåen litt nord for Århus.
Navnets historie
Ordet «Kronjylland» er blitt brukt siden midten av 1800-tallet. I 1976 ble det første gang brukt av en (halv)offentlig myndighet, da Randers Ervhervsråd besluttet å utvide sitt samarbeide med de omkringliggende kommunene, og derfor skiftet navn til Kronjyllands Erhvervsråd.
Ved Assentoft øst for Randers het den illeluktende destruksjonsanstalt for selvdøde dyr og slakteriavfall tidligere Kronjyden (i dag del av virksomheten Daka). I Viborg bar et vertshus i Jernbanegade i midten av 1900-tallet også navnet Kronjyden og ble derfor på folkemunne også kalt «den døde ko» eller «den døde gris». En av de største lokale pengeinstittutene i området er Sparekassen Kronjylland.
Man har også brukt betegnelsen Kronjydenes Land lengre tilbake. Ihvertfall fra 1850-årene kjenner man betegnelsen kronjyde, og fra 1870-årene brukes den om de jydene som bor i Randersområdet. Forfatteren Henrik Pontoppidan er en av de første som brukte denne betegnelse på skrift. Her især om beboerne tett ved Randers Fjord, men kanskje egentlig i betydningen 'ekte jyder'.
Fra 1935 til 1949 kjørte lyntoget Kronjyden mellom København og Frederikshavn. I 1949 ble Kronjyden erstattet av Vendsyssel, som kjørte i 25 år til 1974.
Lumbovskijbukta
Lumbovskijbukta (russisk: Лумбовский залив – Lumbovskij zaliv) er ei bukt i den nordøstlige delen av Kolahalvøya i Murmansk oblast i Russland. Den ligger rundt 50 km sørøst for den lukkede byen Ostrovnoj og marinebasen Gremikha. Bukta er 16 kilometer lang og 5 kilometer bred. Bukta er grunn, bare rundt fire meter i gjennomsnitt. Lengst sørøst munner elvene Lumbovka og Kamenka ut i bukta. Ved innløpet til bukta fra Barentshavet ligger Lumbovskijøya.
Velgjørenhetens orden (Det osmanske rike)
Velgjørenhetens orden (tyrkisk: Şefkat Nişanı) er en osmansk orden innstiftet 27. september 1878 av sultan Abd-ul-Hamid II, men allerede utdelt tidligere samme år. Ordenen ble etablert for å belønne kvinners humanitære innsats. Den regnes som en dameorden. Velgjørenhetens orden kunne tildeles innbyggere i Det osmanske rike, så vel som utenlandske kvinner. Ordenen ble avskaffet ved Det osmanske rikes fall i 1922.
Inndeling
Velgjørenhetens orden er inndelt i tre grader:
Ryuhei Sasagawa
Før spillet
Ryuhei Sasagawa Fumiyo Fujiyoshi er en av elevene i klassen med tredjeårsstudenter på Shiroiwa Ungdomsskole i det japanske prefekturet Kagawa.
Velgjørenhetens orden (Det osmanske rike)
Insignier
Ordenstegnet for Velgjørenhetens orden er en femtagget stjerne med sultanens tugra i midten. Ordenstegnenes motiv og utforming var grunnleggende lik for alle klasser, men var ulikt påkostet og hadde ulik størrelse.
Ryuhei Sasagawa
Før spillet
I boka og mangaen var Ryuhei et medlem av Kazuo Kiriyamas gjeng. Ryuhei var kjent for å herse med sine medelever, spesielt Yoshio Akamatsu.
Velgjørenhetens orden (Det osmanske rike)
Insignier
1. klasse hadde to ordenstegn: En stjerne til å bære på brystet (eventuelt i kjede om halsen). Denne består av en rødemaljert femtagget gullstjerne med kuler i spissene og med diamantbesatte stråler samt kvister med grønne blader og røde edelstensblomster mellom spissene. Midtmedaljongen er i gull og har sultanens tugra. Medaljongen er omgitt av en grønn bord med ordene «INSANIYYET», «HAMIYYET» og «MU'AVENET» i arabiske bokstaver. Innskriften betyr veldedighet, oppofrelse og bistand. Videre hadde 1. klasse et ordenstegn til å bære i bånd over skulderen. Dette består også av en stjerne, men uten noe i vinklene mellom spissene. Stjernen er opphengt i båndet i et ledd utformet som en rødemaljert halvmåne og stjerne.
Ryuhei Sasagawa
Under spillet
I boka og mangaen ber Kazuo Kiriyama gjengmedlemmene, inkludert Ryuhei, om å møte ham ved den sørlige spissen av øya etter at de har forlatt skolen. Ryuhei gjør som han blir bedt om, bare for å bli knivstukket av Kiriyama da han ankommer møtestedet.
Velgjørenhetens orden (Det osmanske rike)
Insignier
Ordenstegnet for 2. klasse er en mindre utgave av bryststjernen. Også denne er besatt med diamanter. Ordenstegnet for 3. klasse er en stjerne uten edelstener. Ordenstegnene for 2. og 3. klasse ble båret i sløyfe på brystet.
Ryuhei Sasagawa
Under spillet
I filmen er Ryuhei en del av elevgruppen som styres av Mitsuru Numai, som prøver å tilsnakke Kiriyama. Ryuhei, sammen med Numai, Hiroshi Kuronaga, Sho Tsukioka og Izumi Kanai, beskylder Kiriyama for å være en spion for Takeshi Kitano. Kiriyama dreper hele gruppen.
1313 Berna
1313 Berna er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 24. august 1933 av Sylvain Julien Victor Arend ved Observatoire Royal de Belgique i Uccle.
Ryuhei Sasagawa
Under spillet
Selv om Ryuheis våpen aldri blir direkte avslørt i boka, antas det at han ble utstyrt med Kazuos beryktede maskingevær, ettersom alle Kazuos tidligere ofre ble knivstukket, og Kazuo har maskingeværet etter drapet på Ryuhei.
Velgjørenhetens orden (Det osmanske rike)
Insignier
Ordensbåndet er hvitt med kantstriper i grønt, rødt og grønt.
Ryuhei Sasagawa
Under spillet
Mitsuru Numai Ryûhei Sasagawa
Velgjørenhetens orden (Det osmanske rike)
Tildeling
Velgjørenhetens orden var ment å belønne kvinners innsats for å hjelpe ofre for ulykker og katastrofer, samt innsats for å hjelpe soldater skadet på slagmarken. Den kunne tildeles innbyggere i Det osmanske rike, så vel som utlendinger. Det var ikke satt begrensninger på antall tildelinger av Velgjørenhetens orden.
Libanon under Sommer-OL 1976
Libanon under Sommer-OL 1976. Tre sportsutøvere fra Libanon deltok i tre sporter under Sommer-OL 1976 i Montréal. Det var sjuende gangen Libanon deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer.
2018
2018 (MMXVIII) i den gregorianske kalenderen var et normalår som begynte på en mandag.
Plaza Río de Janeiro
Parken er omgitt av en rekke art nouveau-bygninger. Den het opprinnelig Parque Roma, men fikk dagens navn etter Edificio Río de Janeiro, byens eneste bygning som blander stilene art nouveau og art deco, som ligger ved parken. Rundt parken er det også flere gallerier og bokhandlere.
Setermjelt
Setermjelt (latin: Astragalus alpinus) er en plante i mjeltslekten, som tilhører erteblomstfamilien (Fabaceae). Den er 10-25 cm høy, med liggende stengel og smale, små parstilte blad uten klengetråder. De blek-lilla eller blå-lilla blomstene blomstrer i juni-juli.
Setermjelt har smale, små blader som sitter parvis og er mørk grønne på oversiden, lyse grågrønne og hårete under. Ørebladene (der stilken deles eller bladstilkene er festet) er relativt brede, og 3-5 mm lange.
Belgene er brungrønne og hårete med svarte hår. De er litt klumpete og kan ha en bøyd, kort brodd ytterst.
Arten skilles fra en rekke vikker ved at setermjelt har blomstene i en klase av stort antall – 12-25 blomster i alt. Den skilles fra blåmjelt ved at sistnevnte har atskillig større blader og øreblader, samt enda mer blå blomster.
Utbredelse
Den er utbredt i fjellet og i innlandet i Sør-Norge, men i Nord-Norge nord for Trøndelag går den også ut til kysten.
Giacomo Antonini
Giacomo Antonini (Ren Chongdao, Ren Zhiyuan, født 29. mai 1701 i Udine i Italia, død 7. november 1739 i Beijing i Kina) var en kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. Han kom til Macao i 1737 og dro videre til Beijing i 1738. Han ble gravlagt på Zhalan i Beijing.
Malaysia under Sommer-OL 1976
Malaysia under Sommer-OL 1976. Tjuetre sportsutøvere fra Malaysia deltok i fem sporter under Sommer-OL 1976 i Montréal. De vant ikke noen medaljer.
Polardiagram
Et polardiagram er en grafisk fremstilling av en seilbåts fart ved en gitt vindvinkel og vindhastighet. Polardiagrammer kan benyttes for å finne en båts optimale kurs i forhold til vind og hastighet.
Fordelen framfor tilsvarende informasjon i tabellform er i hovedsak at polardiagram gir en intuitivt og trinnløs avlesning av forventet hastighet ved en gitt vindvinkel.
Telefonplan tunnelbanestasjon
Telefonplan tunnelbanestasjon er en stasjon på Stockholms tunnelbane. Den ligger i bydelen Midsommarkransen i Söderort i Stockholm kommune.
Stasjonen trafikkeres av T-bane 2 (rød linje) og ligger mellom stasjonene Midsommarkransen og Hägerstensåsen.
Etter stasjonen fortsetter toget gjennom den 400 meter lange Hägerstenstunnelen.
Kunståret 1239
Kunståret 1239 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1239.
Dødsfall
1230s in art
Jon Pertwee
John Devon Roland Pertwee (født 7. juli 1919 i Chelsea, London, England, død 20. mai 1996 i Timber Lake, Connecticut, USA), kjent som Jon Pertwee, var en britisk skuespiller.
Pertwee er mest kjent for å ha spilt den tredje Doktoren i science fiction-serien Doctor Who fra 1970 til 1974 og tittelrollen i serien Worzel Gummidge. Han var også programleder for Whodunnit! fra 1974 til 1978
14. april 1971 var Pertwee emnet i Thames Televisions This Is Your Life. Dette var også første gang hans sønn, Sean Pertwee, var på TV.
Pertwee var en offiser i Royal Navy og han jobbet i etterretningen under andre verdenskrig. Han var en del av mannskapet på HMS «Hood», men han ble forflyttet rett før skipet sank. Han var gift to ganger, først med Jean Marsh (1955–1960), som han skilte seg fra 13. august 1960; og så med Ingeborg Rhoesa, som han hadde to barn med (Sean og Dariel). Han var søskenbarnet til skuespilleren Bill Pertwee, som spilte Hodges i komiserien Dad's Army.
Han returnerte til rollen som Doktoren i 20-årsjubileumsepisoden The Five Doctors (1983) og i veldedighetsspesialen Dimensions in Time (1993). På 1990-tallet hadde han en gjesterolle i episoden «Lords and Ladies» i BBC Radio 4s komiserier Harry Hill's Fruit Corner, hvor han spilte en tidsherre, som er samme rase Doktoren er et medlem av.
Pertwee fortsatte å spille i filmer og TV og gjøre opptredener over hele verden relatert til Doctor Who. Han ble etter hvert mer interessert i å hjelpe prosjekter som han selv foretrakk. Etter å ha overtalt tidligere skuespillere fra Doctor Who (blant annet Patrick Troughton) til å gjøre opptredener på amerikanske science fiction-kongresser, ble han inpirert til å få i gang en radioversjon av Doctor Who etter at den ble satt på pause i 1989. Han prøvde også å finne en britisk produsent for Worzel Gummidge.
Pertwee fortsatte å møte opp på kongresser og med skuespill frem til han døde 76 år gammel fra et hjerteinfarkt 20. mai 1996, mens han var på ferie i Connecticut (noen rapporterer at han døde i New York).
Han døde få dager etter at TV-filmen basert på Doctor Who ble vist på amerikansk TV. BBCs visning av TV-filmen hadde en dedikasjon til Pertwee på slutten.
Hans siste forbindelse til serien skjedde etter at han døde. Med tillatelse fra hans enke, Ingeborg, ble stemmen hans brukt i Big Finish Productions' hørespill Zagreus, som ble laget for 40-årsjubileet. Pertwees stemme var tatt fra den fanprodusert Doctor Who-filmen Devious.
Tensta tunnelbanestasjon
Tensta er en stasjon i Tensta i Stockholm som trafikkeres av T-bane 3 (blå linje) og som ligger mellom stasjonene Rinkeby og Hjulsta. Stasjonen ligger i fjellrom under Tensta sentrum.
Blåmjelt
Blåmjelt (latin: Astragalus norvegicus) er en ganske sjelden plante i mjeltslekten, som tilhører erteblomstfamilien (Fabaceae). Den er 20-35 cm høy, med oppreist, stiv stengel og eggeformede, ganske store parstilte blad uten klengetråder. De blekblå eller blå-lilla blomstene blomstrer i juli-august.
Blåmjelt har mellomgrønne, eggerunde og butte blader som sitter parvis på egen bladstilk. Ørebladene (der stilken deles eller bladstilkene er festet) er relativt smale, ofte trekantede, og 5-8 mm lange.
Belgene er brungrønne og hårete med svarte hår. De er 10 mm lange, og åpner seg om høsten.
Utbredelse
Blåmjelt vokser på fuktig og kalkholdig grunn. Den trives på steder som overrisles av vann, langs elver og bekker, i kratt og på blomsterenger.
Den er utbredt i fjellet og i innlandet fra Sogn og hedmark og nordover, men bare spredt i Finnmark.
I Norden lever den spredt i Sverige spredt i Dalarne, Jämtland og Härjedalen.
Clyde Drexler
Clyde Drexler (født 22. juni 1962 i New Orleans i Louisiana) er en amerikansk tidligere basketballspiller, som spilte posisjonene shooting guard og small forward. Han ble valgt til 10 All-Star-kamper og er innlemmet i Naismith Memorial Basketball Hall of Fame. Han vant sin eneste NBA-tittel i 1995 med Houston Rockets, men spilte størsteparten av sin karriere i Portland Trail Blazers Han vant OL-gull med Dream Team under OL-1992 i Barcelona.
1314 Paula
1314 Paula er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaget 16. september 1933 av Sylvain Julien Victor Arend ved Observatoire Royal de Belgique i Uccle.
George Preston Marshall
George Preston Marshall (født 11. oktober 1896 i Grafton i Vest-Virginia, død 9. august 1969 i Washington, D.C.) var en amerikansk forretningsmann og grunnlegger av amerikansk fotballaget Washington Commanders i National Football League (NFL). Han var lagets eier fra det ble stiftet som Boston Braves i 1932 i Boston til han døde i 1969. Marshall var den siste eieren i NFL som integrerte afroamerikanske spillere i laget da den amerikanske regjering truet med å blokkere bruk av stadionet, som lå på føderalt land, i 1962.
Liv og karriere
Marshall ble født i Grafton i Vest-Virginia hvor foreldrene hans eide lokalavisen. Foreldrene hans var Thomas Hildebrand ("Hill") Marshall og Blanche Preston Marshall. Da han var tenåring flyttet familien til Washington, D.C. etter at faren kjøpte et renseri der. Han gikk på Friends Select School hvor han spilte baseball, og gikk i en kort periode på Randolph-Macon College før han droppet ut 18 år gammel. Han gikk inn i skuespill og var en statist for et lokalt teater, men måtte sette skuespillerkarrieren på pause da han ble draftet til første verdenskrig i 1918, selv om han aldri måtte forlate landet. Han ble utskrevet fra militæret i desember 1918. Da faren døde i 1919 tok han over de to renseriene. I 1926 finansierte han basketballaget Washington Palace Five. Laget ble nedlagt i 1928.
I 1933 flyttet han laget fra Braves Field til Fenway Park, som laget da delte med Boston Red Sox. Han ansatte hovedtrener «Lone Star» William Henry Dietz, som påstod at han var dels Sioux, og endret navn fra Braves til Redskins. Marshall sa at han hadde valgt navnet slike at laget kunne beholde de kallenavnene, som allerede var basert på det amerikanske urfolket.
I 1936 vant laget Eastern division og var hjemmelaget under NFL Championship Game 1936, som Marshall flyttet fra Boston til Polo Grounds i New York City. Etter manglende støtte fra tilhengere til tross for at laget vant divisjonstittelen valgte han å flytte laget til Washington, DC. før -sesongen.
I NFLs tidlige år var college football mer populært enn det profesjonelle nivået. Marshall så på NFL som ikke bare en sportsliga, men også som en form for underholdning, og introduserte elementer fra college football som halftime shows, korps og en kampsang, «Hail to the Redskins». er en av de mest kjente i ligaen.
For øke antallet scoringer foreslo Marshall sammen med eier av Chicago Bears George Halas to store regelendringer. En var å tillate en framoverpasning fra hvor som helst bak scrimmagelinjen, istedenfor den daværende regelen om at det måtte være minst fem yards bak linjen. En annen regel var å flytte målstengene fra slutten av banen til starten av målsonen, som var standard i den canadiske versjonen av idretten, for å gjøre field goals mer vanlige. Denne endringen stod i omtrent fire tiår før NFL returnerte målstengene til slutten av banen midt på 1970-tallet i et forsøk på å gjøre kickernes rolle mindre viktig.
Marshall jobbet også for å få frem en standardisert terminliste slik at alle lagene spilte like mange kamper, oppdeling av lagene i divisjoner hvor vinneren av hver divisjon møttes i tittelkampen, og at inngangspengene skulle deles mellom hjemme- og bortelagene, enten med en 60/40 split eller en garantert pengesum, avhengig av hvilken sum som var størst.
I 1937-sesongen leide Marshall et tog og fraktet 10 000 tilhengere til New York City for å se kampen mot New York Giants.
I 1946 solgte han renseribedriften sin, som da omfattet 57 renserier.
På 50-tallet ble Marshall den første eieren i NFL som omfavnet det nye TV-mediet. Han sørget for at Redskins var det første NFL-laget som ble vist på TV og bygget opp et stort nettverk for å sikre dekning av Redskins' kamper i sørlige USA.
I november 1960 solgte Marshall 25% av laget til Jack Kent Cooke for $350 000. Marshall var ekstremt nøysom og lot ikke laget brukte penger på reise eller lønninger. En gang kjeftet han på Art Rooney, eier av Pittsburgh Steelers, for å ha presset opp spillernes lønninger ved å signere Byron White, en stjerne fra University of Colorado, for $15 800, som var den høyeste kontrakten i amerikansk fotball i 1938. En idrettsjournalist refererte til Marshall som «the last of the small-time spenders».
Død
I august 1962 ble han operert for brokk. Senere ble han rammet av hjerneslag.
I 1963, ikke lenge etter at han ble innlemmet i Pro Football Hall of Fame, ble Marshall erklært juridisk inkompetent etter et kraftig slag. Tre konservatorer ble utpekt til å drifte Redskins: C. Leo DeOrsey, som eide 13% av laget, og Edward Bennett Williams og Milton W. King, som begge eide 5% hver. Marshalls barn gikk til søksmål for å få kontroll over laget, men tapte.
I august 1969 døde Marshall i sitt hjem i Georgetown i Washington på grunn av hjerteproblemer kombinert med diabetes og Arteriosklerose. Begravelsen fant sted i National Cathedral i Washington med et stort oppmøte. Marshall er gravlagt på familiens plass i Indian Mound Cemetery i Romney i Vest-Virginia.
Rasisme
Takket være en «gentlemen's agreement» som Marshall fremmet var det ingen lag i NFL som signerte afrikansk-amerikanere før i 1946, da to lag brøt avtalen. Marshall nektet å gjøre det, da han mente at integrering kom til å føre til at laget mistet tilhengere i sørstatene, og Redskins var det sørligste laget i ligaen. Han sa «We'll start signing Negroes when the Harlem Globetrotters start signing whites.»
Marshalls stilling til integrering ble ofte mobbet av skribenten Shirley Povich i Washington Post, som kalte ham for «one of pro football’s greatest innovators, and its leading bigot.» Etter en særs kritisk artikkel tok Marshall ut et mislykket søksmål mot Povich for $200 000.
Marshall prøvde å fremstille integrasjonskampen som en mindre viktig sosial sak, og sa «I am surprised that with the world on the brink of another war they are worried about whether or not a Negro is going to play for the Redskins», og tvilte på at «the government had the right to tell the showman how to cast the play.» Han hadde en langvarig feide med andelseier Harry Wismer, som var for integrering.
I 1962 gav United States Secretary of the Interior Stewart Udall og Attorney General of the United States Robert F. Kennedy ham et ultimatum — enten signerte Marshall en mørkhudet spiller eller så ville regjeringen trekke Redskins 30-årige leieavtale med det nylig oppreiste D.C. Stadium (senere omdøpt RFK Memorial Stadium), som hadde blitt betalt for av staten og var eid av bystyret i Washington. Marshalls respons var å gjøre Ernie Davis, en All-American running back fra Syracuse, sitt første draft pick i 1962. Davis nektet derimot å spille under ham og krevde å byttes til et annet lag. Ønsket hans ble oppfylt da han ble sendt til Cleveland Browns i bytte mot All-Pro Bobby Mitchell. Marshall ble en entusiastisk tilhenger av Mitchell. Redskins hadde kun tre vinnende sesonger i løpet av de 23 årene mellom integrasjonen i 1946 og Marshalls død i 1969, tildels som et resultat av Marshalls motstand mot å signere mørkhudede spillere.
I juni 2020 ble en statue av Marshall ble fjernet RFK Stadium den ble vandalisert under protestene etter George Floyds død. . Samme måned ble han fjernet fra lagets Ring of Fame i FedExField.
Personlig liv
I nekrologen hans i The Washington Post stod det: «Marshall considered it a lost opportunity were he not the center of attention». Han var redd for å fly, og lærte seg aldri å kjøre.
I 1920 giftet Marshall seg med Elizabethg Morton, som var et tidligere medlem av Ziegfeld Follies. De hadde to barn sammen, ble separert i 1928 og tok ut skilsmisse i 1935. Hans elskerinne på 20- og 30-årene var stumfilmskuespiller og danser for Ziegfield Follies Louise Brooks. Hun gav ham kallenavnet «Wet Wash» fordi han eide en rekke renserier. Han var gift med skuespiller og forfatter Corinne Griffith fra 1936 til 1957 Hun refererte til ham som «The Marshall without a plan.»
George Preston Marshall Foundation har som formål å hjelpe barn i storbyområdet Washington. Marshall satte et krav om at ingen penger fra stiftelsen noensinne skulel gå til «any purpose which supports the principle of racial integration in any form»"; dette kravet ble senere erklært ugyldig i en rettssal.
Kunståret 1238
Kunståret 1238 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1238.
Referanser
1238 in art
Stijn Schaars
Stijn Schaars (født 11. januar 1984) er en nederlandsk tidligere fotballspiller.
Tidligere spilte han for Vitesse. Hans debut i nederlandsk proff-fotball kom 9. mars 2003 i kampen Vitesse – FC Utrecht (1-4). Han har spilt for Nederland U-21, og A-landslaget.
I sin første sesong i AZ, på slutten av 2005-sesongen, fikk Schaars en hofteskade. 9. januar 2006 ble han vellykket operert. Etter et avbrekk fra fotballen på over en måned, gjorde han comeback 19. februar 2006 i kampen mellom AZ og FC Utrecht (2-3). Hans til nå største trofé fikk han da han med Nederlands-U21 landslag vant EM. Han ble hentet inn som stand-in av Marco van Basten til for VM i Tyskland, hvor han eventuelt skulle erstatte en skadet spiller. I med at ingen spillere var skadet, ble han sendt hjem igjen dagen før VM startet.
16. august 2006 fikk Schaars sin debut for Nederlands landslag i treningskampen mot som ble vunnet 4-0.
Liste over Rwandas konger
De eneste bevisene for at Rwandas tidlige konger (Mwami, singular Aba) har eksistert er muntlige tradisjoner. Visse historikere anser at disse kongene er mytologiske. Om de har funnets er datoene for embetsperiodene deres veldig omtrentlig anslått og er angitt med "ca" i tabellen.
De tilhører en klan som heter Abanyiginya.
Terrorangrepet i Sharm el-Sheikh 23. juli 2005
'''Terrorangrepet i Sharm el-Sheikh 23. juli 2005''' var en serie bombeeksplosjoner i den egyptiske feriebyen Sharm el-Sheikh på sydspissen av Sinaihalvøya. Minst 88 mennesker ble drept i angrepet, og over 150 ble såret. Det antas at eksplosjonene ble utløst av bilbomber.
Desierto de los Leones nasjonalpark
Desierto de los Leones nasjonalpark er en nasjonalpark vest i Mexicos føderale distrikt, i bydelene Cuajimalpa og Álvaro Obregón. Den befinner seg i fjellkjeden Sierra de las Cruces og dekker et areal på 1 529 hektar. Den er i dag et populært utfartssted for innbyggerne i Mexico by.
Nasjonalparken ligger på en høyde av mellom 2 600 og 3 700 meter over havet, noe som gir den et forholdsvis kaldt klima. Den består av bar- og eikeskog, og har en rekke raviner og fosser.
Desierto de los Leones er Mexicos eldste beskytta biosfæreområde. Det fikk status som skogsreservat i 1876 av president Sebastián Lerdo de Tejada for å ta vare på det friske drikkevannet den forsynte Mexico by med. 27. november 1917 fikk det status som nasjonalpark av president Venustiano Carranza.
I nasjonalparken ligger det et gammelt karmelittkloster som blei oppført fra 1606 til 1611, og som fikk status som nasjonalmonument 16. mai 1937.
Navnet Desierto de los Leones betyr bokstavelig «Løveørkenen». I dette tilfellet henviser imidlertid ikke desierto til «ørken», men snarere til at området var ubebodd. Leones henviser heller ikke til dyret, men til de daværende eierne av området, familien León.
Andrea Cornaro
Andrea Cornaro (født 18. desember 1511 i Venezia i Italia, død 30. januar 1551 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Brescia i Italia fra 1532.
Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 19. desember 1544.
Han var nevø til kardinalene Marco Cornaro og Francesco Cornaro. I perioden 1500 til 1789 var ni medlemmer av Cornaroslekten kardinaler.
Pica
Pica kan referere til:
Fiskebåt
En fiskebåt eller et fiskefartøy er et fartøy som brukes i fiskeri.
Yrkesfiskeres båter har ulik størrelse og fangstredskap ettersom hvilket fiske de deltar i, og hvor havgående fisket er. De viktigste båttypene er:
I tillegg finnes et ukjent og stort antall fiskebåter som brukes av hobbyfiskere og fritidsfiskere.
Norge
Ved utgangen av 2003 var det 9 931 fiskebåter registrert i Norge. 2 366 var åpne båter og 6 915 hadde dekk. Av de dekkede båtene var 650 bygd i stål og 6 915 i tre og andre materialer. Dette registeret omfatter båter som deltar profesjonelt i fiskeriene.
Eksterne lenker
Tsin naaʼeeł łóó beeʼháʼhaalʼééłiʼ Bàta-iasgaich Peschereccio
Wake Forest University
Salem College er et privat, uavhengig universitet i Winston-Salem i delstaten Nord-Carolina, USA. Det ble opprettet av baptister som Wake Forest Manual Labor Institute i 1834 i tettstedet Wake Forest like utenfor delstatshovedstaden Raleigh, og flyttet til Winston-Salem i 1956.
Skolene og de lavere grads fakultetene er:
Universitetets faglige spesialitet er medisin, men fagkretsen er forøvrig svært bred. Rangeringene er ganske høye, særlig innen lavere grads studier. Wake Forest har faglig og studiemessig samarbeid med kvinneuniversitetet Salem College, som ligger i samme by.
Ved universitetet var det 6 739 studenter og 600 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 34 330 for studenter ved lærestedet. Studiene gis opp til doktorgradsnivå.
Biologen William Louis Poteat var universitetets ledende forsker i det 20.århundre, og dets første ikke-klerikale rektor.
Fjordbåt
En fjordbåt har navn etter sitt fartsområde, hvilket betyr at den er ment for trafikk i lukket farvann, for eksempel på en fjord. Samtidig med at nettet av dampdrevne kystruteskip fra 1841 skapte sammenhengende forbindelse fra Oslo til Hammerfest, utviklet det seg grunnlag for rutemessig lokaltrafikk inn og ut av fjordene. I tillegg til passasjerer fraktet fjordbåtene alle slags varer til forretningene ved bryggene langs ruten samt levende dyr som sauer, kuer og hester.
Fjordbåt som bruksbåter
Denne betegnelsen er om både bruksområde og båttype, ettersom vestnorske bruksbåter for lokalfolk kan defineres som fjordbåter hvis bruksområde er i et fjordområde. Fra Stad til Osterfjorden langs kysten med fylkene Møre og Romsdal og Sogn og Fjordane som kjerneområde var båtene oppdelt etter bruksområde; havbåter og fjordbåter. En fjordbåt er spesielt utformet for ferdsel i de lange og buktende fjordene som snodde seg gjennom landskapet, ettersom vinden kan være utilregnelig når den slynges tilbake fra fjellene i kraftige kast og rosser. Fjordbåten må dermed være bred foran med bratt og høy forstavn i møte med bølgene som oppsto i krappsjøen som skyldes vinden.
I kontrast til havbåtene og mer lokale båter var fjordbåter først og fremst ment som lasttransport med plass for varer og gods, spesielt tørrhøy som var meget viktig i et jordbruksdistrikt hvor vannveien var det eneste alternativ for å komme til utslåttene. Båtene deles etter størrelse med ulike betegnelser fra færing på 15-18 fot til sekskeiping på 30 fots lengde. De vanligste størrelsene var færingen og seksæringen som ble brukt av folk flest, mens åttringene var ment som skyssbåter for besøkende og offentlige ansatte som prester og lensmenn.
Fjordbåtene deles etter lokal båtbyggertradisjon inn i egne båttyper som sognebåter, sunnfjordbåter, osterfjordbåter, masfjordbåter og nordfjordbåter med små forskjeller i konstruksjon og utseende. De var allbruksfarkoster som fraktet nærmest alt på fjordene hvor båttransport var den eneste transportmuligheten i lang tid før bilens ankomst.
Fjordbåt som fergebåt
De dampdrevne kystruteskipene trafikkerte langs den norske kysten i slutten på 1800-tallet mellom de små kystbåtene og mellom de store byene og resten av kystlandet. Fra Nordkapp til Tønsberg var disse dampere som kan ha forskjellige betegnelser som lokalbåter ment som et rimelig transportalternativ for passasjerer og gods hvor lokalsamfunn underholdes med disse viktige kommunikasjonene. Men omkring den voksende hovedstaden Christiania, som het Oslo fra 1925, hadde et spesielt fergesystem oppstått i den indre Oslofjorden. Fra Christiania hadde et omfattende fergenettverk oppstått ut til samtlige tettsteder, øyer og havnesteder, som på mange steder var lite annet enn pendeltjenester for arbeidende fram og tilbake.
Fjordbåten i det indre Oslofjordområdet som hadde kallenavnet «pappabåter», var først og fremst ment for passasjerfart med liten kapasitet for godsfrakt og skilte seg dermed fra resten av kystruteskipene i resten av landet. Ettersom det er smule farvann, små brygger og liten tidevannsforskjell med korte reisetider i den indre Oslofjorden var den typiske fjordbåten typiske fergefartøyer med lite plass for dekkslast, lavt fribord og store vindusåpninger nær vannlinjen. Det var mellom tjue og tretti fjordbåter i trafikk i begynnelsen på 1950-tallet.
Den første fergeforbindelsen fra Christiania ble etablert i 1857 med hjulbåten «Bygdø» mellom Pipervigen og Langvikbukten i Bygdøy, men den første fjordbåten med propelldrift var D/S «Louise» fra 1866 med en kapasitet for 144 passasjerer. Større fjordbåter dro ut til byer som Moss og Tønsberg mens mellomstore fjordbåter dro til Askelandet og utover til Drøbak og mindre fjordbåter ble sendt ut til de mange øyene og ned i Bunnefjorden. Mange av de reisende var sommergjester som dro til sommervillaer som for eksempel på Hankø mot slutten på 1880-tallet, og dermed skulle man ha staselige utstyrte fjordbåter som D/S «Hankø» fra 1890 med flotte salonger og spisesalong.
Den første pendelfergen kom i tjeneste i 1892 mellom Kristiania og Bygdøy som D/S «Louise I» etter å ha blitt bygd og levert av Akers Mekaniske Verksted til Bygdø Dampskibsselskab. Den kunne frakte 256 passasjerer, men den og etterfølgeren D/S «Louise II» med plass for 331 passasjerer fra 1898 var for stor for Bygdøyfarten i møte med konkurrentene. D/S «Louise I» ble solgt til Dampskibsselskab Vestfjorden i 1912. Andre pendelferger kom til som D/S «Framnæs» av mindre størrelse fra 1897, i 1912 overtok Huk Aktieselskab all trafikk til Bygdøy ved å ha mindre og ganske kapable ferger som forsørget trafikken uten å ha for mye kapasitet. «Framnæs» etterfølges av andre liknede pendelferger med numre fra 1 til 5. De ble utrangert i 1951.
Trafikken til Nesodden og Bunnefjordområdet foregikk med ordinære fjordbåter som gradvis ble større med tiden. D/S «Kronprins Olav» fra 1908 var et godt eksempel som svenskbygd fergefartøy med et lukket dekk lik over vannlinjen og et tildekket åpent dekk. Mange av de svenske fergebåtene ment for ferdsel i lukkede farvann som skjærgården omkring Stockholm kom til Kristiania ettersom forholdene i den indre Oslofjorden ikke var krevende for de svenskbygde fartøyene. Nyvinninger var også sett som da M/S «Flaskebæk» var levert i 1914 med råoljedrevet motor.
I etterkrigstiden ble fergevirksomheten lagt ned etter hvert som biltrafikken tok seg opp, med unntak av båttrafikken til øyene i den indre Oslofjorden og overgangstrafikken mellom Oslo havn og Nesodden. De lange fjordrutene ble lagt ned utover 1960-tallet. Innføring av nye båttyper som hydrofoilbåt med M/S «Fjordfoil» for Oslo-Horten i 1964-1973 og hurtigbåt som M/S «Vestfjordbussen» for Oslo-Vestfjorden i 1955-1967 var det siste kapittelet på historien om fjordbåtene i Oslofjorden.
1316 Kasan
1316 Kasan er en Mars-kryssende asteroide. Den ble oppdaget 17. november 1933 av Grigoriy N. Neujmin ved Krim-observatoriet i Simeiz på Krimhalvøya.
Israelske sikkerhetsstyrker
Israelske sikkerhetsstyrker (hebraisk: ) er flere organisasjoner som samlet er ansvarlige for Israels sikkerhet. Organisasjonene er uavhengige, men samarbeider med hverandre. Disse inkluderer militærvesen, etterretningstjenester, politi, offentlige representanter og sågar humanitære hjelpeorganisasjoner, som er styrt av sivile men assistert av Israel.
Israelske statsborgere plikter å avtjene verneplikt i militær tjeneste; menn tjener i 36 måneder og kvinner i 21 måneder. Religiøse kvinner, slik som Sheirut Leumi, velger ofte alternative løsninger. Mange religiøse menn følger Hesder-programmet, som tillater dem å fortsette sine Torastudier — man avtjener da 1½ år i den militære gren av forsvaret, Israels forsvarsstyrker (IDF) og deretter 2½ år i en Yeshiva. Israelske arabere har som hovedregel ikke verneplikt, men kan melde seg inn frivillig. Visse arabiske beduinstammer er dog underlagt verneplikt etter ønske fra sine ledere, som drusere.
Haumea
Oppdagelse
To lag krever kredittering for oppdagelsen av Haumea. Et team bestående av Mike Brown fra Caltech, David Rabinowitz fra Yale University og Chad Trujillo fra Gemini Observatory på Hawaii oppdaget Haumea 28. desember 2004 på bilder de hadde tatt 6. mai 2004. 20. juli 2005 publiserte de et online sammendrag av en rapport ment å kunngjøre funnet på en konferanse i september 2005. Omtrent på denne tiden fant José Luis Ortiz Moreno og hans team ved Instituto de Astrofísica de Andalucía ved Sierra Nevada Observatory i Spania Haumea på bilder tatt 7. - 10. mars 2003. Ortiz sendte Minor Planet Center en e-post med oppdagelsen sin natt til 27. juli 2005.
Brown innrømmet opprinnelig oppdagelseskreditt til Ortiz, men kom til å mistenke det spanske teamet for svindel da han fikk vite at observasjonsloggene hans var nedlastet av det spanske observatoriet dagen før oppdagelsen. Disse loggene inneholdt nok informasjon til at Ortiz-teamet kunne forutse Haumea i sine bilder fra 2003, og de ble åpnet igjen like før Ortiz planla teleskoptid for å få bekreftelsesbilder for en annen kunngjøring til MPC 29. juli. Ortiz innrømmet senere at han hadde fått tilgang til Caltech-observasjonsloggene, men nektet for noe galt, og sa at han bare bekreftet om de hadde oppdaget et nytt objekt. Haumea er nå identifisert på bilder tilbake til 22. mars 1955.
IAU-protokollen er at oppdagelseskreditt for en mindre planet går til den som først sender en rapport til MPC (Minor Planet Center) med nok posisjonsdata for en anstendig bestemmelse av bane, og at den krediterte oppdageren har prioritet til å velge et navn. Imidlertid nevnte IAU-kunngjøringen 17. september 2008 ingen oppdagere. Oppdagelsesstedet ble oppført som Sierra Nevada observatoriet, men det valgte navnet, Haumea, var forslått av Caltech. Ortiz' team hadde foreslått "Ataecina", den eldgamle iberiske vårgudinnen, som en chtonisk gud ville ha vært passende for en plutino.
Navn
Inntil det ble gitt et permanent navn, brukte Caltech-oppdagelsesteamet kallenavnet "Santa" seg imellom, fordi de hadde oppdaget Haumea 28. desember 2004, like etter jul. Det spanske laget var det første som fremmet krav om oppdagelse til Minor Planet Center i juli 2005. 29. juli 2005 fikk Haumea den foreløpige betegnelsen 2003 EL61, basert på datoen for det spanske oppdagelsesbildet. 7. september 2006 ble den nummerert og tatt opp i den offisielle mindre planetkatalogen som (136108) 2003 EL61.
Etter retningslinjer som ble etablert den gang av IAU om at klassiske Kuiper-belteobjekter skal gis navn på mytologiske vesener knyttet til skapelsen, i september 2006 sendte Caltech-teamet formelle navn fra hawaiisk mytologi til IAU for begge (136108) 2003 EL61 dets måner, for å "hylle stedet der satellittene ble oppdaget". Navnene ble foreslått av David Rabinowitz fra Caltech-teamet. Haumea er matronsgudinnen til øya Hawaii, der Mauna Kea Observatory ligger. I tillegg identifiseres hun med Papa, gudinnen til jorden og kona til Wākea (verdensrommet), som på den tiden virket passende fordi Haumea ble antatt å være sammensatt nesten utelukkende av solid berg, uten den tykke isen som en mantel over en liten steinete kjerne som er typisk for andre kjente gjenstander fra Kuiperbeltet. Til slutt er Haumea gudinnen for fruktbarhet og fødsel, med mange barn som sprang fra forskjellige deler av kroppen hennes; dette tilsvarer svermen av isete kropper som antas å ha brutt av hovedkroppen under en eldgammel kollisjon. De to kjente månene, som også antas å ha dannet seg på denne måten, er således oppkalt etter to av Haumeas døtre, Hi'iaka og Namaka.
Forslaget fra Ortiz-teamet, Ataecina, oppfylte ikke kravene til IAU-navngiving, fordi navnene på chtoniske guder var reservert for stabilt resonante transneptuniske gjenstander som plutinos som resonerer 3: 2 med Neptun, mens Haumea var i en intermitterende 7: 12 resonans og så av noen definisjoner var ikke et resonansorgan. Navngivningskriteriene ville bli avklart i slutten av 2019, da IAU bestemte at chtoniske figurer skulle brukes spesifikt for plutinos.