cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bernhard Rostad
Politiske og offentlige verv
Som ordfører gikk Rostad inn i striden om Værdalsbruket, som kommunen hadde kjøpt noen år i forveien. Rostad mente at «en bedrift av den art og det omfang som Værdalsbruket ikke med fordel kunne drives som et kommunalt foretagende». Han var selv styreformann i bruket fra 1911 til 1912. Sagbruk for Værdalsbrukets egne skoger ble for det meste drevet på Levanger etter Verdalsraset i 1893, da utskipningen av trelast fra Verdalsøra ble umulig. I 1912 ble Værdalsbruket solgt med fortjeneste til et konsortium som krevde at halvparten av tømmeret ble foredlet i Verdal; året etter solgte Rostad en del jord på nordsiden av Tronestangen til bruket, så det kunne anlegges et sagbruk med dypvannskai, Trones bruk.
Rostad var styreformann i Verdal Sparebank fra 1913 til sin død i 1921.
Seo Hye-jin
Hun representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor hun ble nummer 9.
Fyrsteilene plantefredningsområde
Fyrsteilene plantefredningsområde omfatter en av øyene i øygruppen Steilene i Nesodden kommune. Øya ble vernet i 2008 for å bevare sjeldne plantearter og deres livsmiljø. Kalktørrenger og bergknappsamfunn er dominerende plantesamfunn. Ved undersøkelse i 2002 ble det funnet 81 arter, flere av disse er sjeldne. Det ble blant annet funnet honningkarse, hjorterot og aksveronika, sistnevnte er rødlistet som sterkt truet.
Smålyrehale
Smålyrehale (Menura alberti Bonaparte, 1850 ) er en art i lyrehalefamilien, som kun teller to arter i slekten Menura. Arten er endemisk for et svært begrenset område i det østre Australia og kjent for sin bemerkelsesverdige evne til å herme.
Beskrivelse
Smålyrehalen er den minste av lyrehalene. Den har ikke like spektakulære halefjær, men er ellers ganske lik praktlyrehalen. Arten er dessuten noe mer lavmælt. Den måler cirka 86–93 cm og veier omkring 930 g. Stjerten måler cirka 47–57 cm. Hunnen er ganske lik hannen, men har kortere stjert (36–42 cm)..
EM i banesykling 2016
EM i banesykling 2016 (europamesterskapet i banesykling) ble arrangert i Saint-Quentin-en-Yvelines i Frankrike i 2016.
Smålyrehale
Beskrivelse
Artens vitenskapelige navn er etter dronning Victorias ektemann, prins Albert. Kun nominatformen (M. a. alberti) anerkjennes.
Utbredelse
Arten finnes kun i et meget begrenset område, med subtropiske montane regnskoger med tett og fuktig underskog, i det ekstremt sørlige Queensland og det ekstremt nordøstre New South Wales, hovedsakelig i høyder over 300 moh. Arten har størst tetthet der eukalyptusen (Eucalyptus) danner et naturlig tak som beskyttelse.
Sven Johansson (padler)
Sven Bertil Johansson (født 10. juni 1912, død 5. august 1953) var en svensk padler, som konkurrerte i kajakk. Ett av Johanssons største internasjonale resultat var en gullmedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.
Gim Sung-hee
Gim Sung-hee (født 3. april 1983) er en sørkoreansk landhockeyspiller.
Hun representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor hun ble nummer 9.
René Courvoisier
René Courvoisier (født 9. juni 1907, død 2. januar 1989) var en sveitsisk landhockeyspiller.
Han representerte Sveits under Sommer-OL 1936 i Berlin, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Harold P. Brown
Harold Pitney Brown (født den 16. september 1857 og død 1944) var en amerikansk elektroingeniør og oppfinner kjent for sin motstand mot bruk av vekselstrøm for elektrisk belysning i USA på slutten av 1880-årene. Han var blant de mest dedikerte deltageren under den såkalte strømkrigen.
Etter flere dødsfall forårsaket av kraftlinjer for vekselstrøm til lysbuelamper i New York, dukket Brown første gang opp i pressen i juni 1888. Han hevdet både i avisene og i offentlige møter at vekselstrøm var mer dødelig enn likestrøm. Påstanden hans var at lysverkene som drev med lysbuelamper benyttet vekselstrøm for å spare penger, dette på bekostning av publikums sikkerhet. Han gjennomførte flere offentlige demonstrasjoner av risikoen med vekselstrøm ved å gi dyr elektriske støt. I tillegg drev han også omfattende lobbyvirksomhet rundt om i USA for å prøve og begrense spenningen i overføringslinjener med vekselstrøm til maksimalt 300 volt. En del av hans taktikk var å angripe Westinghouse Electric, som da var USAs største produsent av utstyr for vekselstrøm, ved hjelp av avisene.
Han drev også press for å får den elektrisk stol til å bli drevet med vekselstrøm. Denne var på denne tiden under utvikling. Her var det viktig for ham at generatorer fra Westinghouse ble benyttet. Hans engasjement ved disse hendelsene er kontroversiell siden han jobbet parallelt med (noen kilder peker på samarbeidet med) Thomas Edison. Det ser ut til at han hadde preferanser for Edisons kraftsystemet som benyttet likestrøm. De strenge restriksjonene på kraftsystemer for vekselstrøms som Brown kjempet for ville gi Edisons konkurrenter store ulemper.
Familiebakgrunn og utdannelse
Brown ble født i Janesville, i delstaten Wisconsin den 16. september 1857, som sønn av general Theodore F. Brown og Frances Brown. Familien hans har aner tilbake til Plymouth-kolonien (hans stamfar Peter Browne var passasjer på «Mayflower»). Til hans slekt var det også medlemmer som deltok i Den amerikanske uavhengighetskrigen og 1812-krigen. Hans far var med i Den amerikanske borgerkrigen og fikk rang som brigadegeneral for sin rolle i slaget ved Kennesaw Mountain.
Harold Brown ble uteksaminert fra Chicago High School i 1876. Han ville fortsette sin utdannelse for å bli gruveingeniør ved Harvard, men ble forhindre på grunn av den store brannen i Chicago i 1871 da han måtte forlatt sin familie med reduserte muligheter. Etter gymnaset ble han ansatt ved The Western Electric Manufacturing Company of Chicago. Her arbeidet ham fra 1876 til 1879 med utvikling og produksjon av elektriske apparater, inkludert Edisons såkalte elektriske penn, en type dupliseringsmaskin. Fra 1879 til 1884 jobbet han for Brush Electric Company med ansvaret for å utforme og installere deres systemer for lysbuelamper. Fra 1884 til 1887 drev han sin egen elektriske konsulentvirksomhet kalt Brown Electric Company, hvor han jobbet med å finne opp bedre utstyr for lysbuelamper.
Brown flyttet til New York i 1887 hvor han arbeidet som konsulent for New York og Westchester Railroad, Edison General Electric, og ble da konsultert vedrørende utviklingen av den elektriske stolen på oppdrag fra guvernør David B. Hill og delstaten New York. Han gjorde også konsulentarbeid for Newark (New Jersey), Dayton Ohio Buffalo Electric Rail Line, og Louisville Electric Rail Line. I 1912 stod han bak oppfinnelsen og produksjon av en legering for elektriske forbindelser. Han stod også bak en metode for å bruke betong med komprimert luft eller damp.
13. serierunde i Adeccoligaen 2013
13. serierunde i Adeccoligaen 2013 startet lørdag 22. juni kl 15:30 med mot. 6 kamper ble spilt søndag 23. juni og runden ble avsluttet mandag den 24. juni kl 19:00 med mot.
Harold P. Brown
Korstog mot vekselstrøm
Etter en rekke dødsfall i New York forårsaket av høyspentledninger med opptil 6000 volt vekselstrøm, ble Brown første gang kjent da han skrev et brev til New York Post den 5. juni 1888 der han beskriver luftledningene i byen som en trussel for publikum:
<Blockquote> ''Den eneste unnskyldning for bruk av dødelig vekselstrøm er at det sparer selskapet som opererer dem fra å bruke en større sum penger for de tyngre kobberledninger som kreves av det trygge systemet for glødelamper. Offentligheten må leve i konstant fare for plutselig død for at selskapene skal få et litt større utbytte.'' </Blockquote>
Hans korstog gjorde at han fanget oppfinneren Thomas Edisons oppmerksomheten som også var motstander av vekselspenning. Edison var på denne tiden engasjert i en propagandakampanje mot selskapene som drev med vekselstrøm, blant annet Westinghouse Electric Company. Denne konflikten som skulle komme til å bli kjent som strømkrigen. Edison tillot at Brown fikk bruken hans laboratorium på West Orange i New Jersey for å bevise sine påstander angående vekselstrømmens farlige virkning.
Etter mye eksperimentering der en rekke hunder ble brukt som forsøksdyr, arrangerte Brown en offentlig demonstrasjon den 30. juli i en forelesningssal på Columbia College hvor han viste at opp til 1000 volt likespenning ikke ville drepe en hund. Derimot ville 300 volt vekselspenning være drepende. Han fortsatte med å støtte lovgivning for å kontrollere og sterkt begrense høyeste tillatte spenning for installasjoner med vekselstrøm. I praksis ville denne begrensningen gjøre kraftsystemer for vekselstrøm til ineffektiv systemer. Forsøket på å påvirke lovgiverne var mislykket. Derimot ble det bestemt at kraftlinjer for vekselstrøm skulle flyttes ned i undergrunnen i New York. Dette ble vedtatt i 1889 etter en lengre serie med sterkt pressefokus på dødsfall det året forårsaket av vekselstrøm.
Engasjement i den elektriske stolen
Samtidig som Brown førte sin kampanje mot vekselstrøm, vedtok staten New York en lov som erstattet henging med elektrisk støt. Loven tråde i kraft den 1. januar 1889. En tannlege og maskinist i Buffalo, New York med navn Alfred P. Southwick hadde vært med å utvikle en fremgangsmåte for dødsstraff med elektrisitet ved hjelp av en anordning som lignet på en tannlegestol. Denne ble referert til som den elektriske stol. Loven spesifiserte ikke hvilken type strøm som skulle brukes, slik at New York Medico-Legal Society, en uformell sammenslutning bestående av leger og advokater, fikk i oppgave å utarbeide detaljene. Komiteens leder Frederick Peterson som var nevrolog, han hadde tidligere bistått i eksperimentene med å avlive hunder ved hjelp av elektrisitet ved Columbia College. Peterson fikk vervet Brown som konsulent i forbindelse med utvikling av dødsstraff med elektrisitet. Brown satt opp et eksperiment på Edisons West Orange laboratorium i desember 1888 med deltagere fra pressen, medlemmer av Medico-Legal Society, formannen for dødsstraffkommisjonen og Thomas Edison. Brown brukte vekselstrøm for alle testene på dyr større enn et menneske, inkludert fire kalver og en halt hest, der alle ble utsatt for 750 volt vekselstsøm. Basert på disse resultatene anbefalte Medico-Legal Society anvendelse av 1000-1500 volt vekselstrøm for henrettelser. Avisene bemerket at denne spenningen bare var halvparten av den som brukes i kraftlinjene over gatene i amerikanske byer.
Westinghouse kritisert denne testen som en partisk demonstrasjon fra Browns side, som igjen ble anklaget for å være ansatt av Edison. Brown tilbakevist påstandene, og utfordret selv Westinghouse til en «elektrisk duell». Han foreslo at han selv skulle bli utsatt for elektriske sjokk med stadig høyere spenninger med likestrøm, hvis Westinghouse ville underkaste seg de samme spenninger med vekselstrøm. Den som først ga opp å bli utsatt for høyere spenninger var den tapende part. Westinghouse avslo dette tilbudet.
Verken Edison, Westinghouse, og heller Westinghouses erkerival innenfor vekselspenning Thomson-Houston Electric Company, ville at deres utstyr skulle bli brukt ved henrettelser. Men Brown samarbeidet med Edison Electric og Thomson-Houston for å skaffe seg tre vekselstrømsgeneratorer fra Westinghouse for å drive den første elektriske stol.
Brown hevdet hele tiden at han ikke hadde noen tilknytning til Edison, selv etter at New York Sun i august 1889 publiserte brev stjålet fra Browns kontor som syntes å bevise at Brown både mottok instrukser fra Edison og ble betalt av hans selskap, samt av Thomson-Houston. Brevene røpet også hvordan han hadde ervervet generatorene fra Westinghouse.
Olga Akopjan
Olga Sergejevna Akopjan (Ольга Сергеевна Акопян (Левина); født Levina; 4. mars 1985 i Volgograd) er en russisk tidligere håndballspiller, nå trener for den russiske hovedstadsklubben og assistent på det russiske kvinnelandslaget.
Spiller
Som spiller ble Akopjan verdensmester for Russland i 2007 og 2009, samt russisk mester med klubblaget i 2009 og 2010.
Hun tok gull med Russland under Sommer-OL 2016.
Marit Hermansen
Marit Hermansen (født 20. mai 1964) er en norsk lege, og tidligere president i Den norske legeforening (2015-2021).
Hun er opprinnelig fra Brumunddal og ble cand.med. ved Universitetet i Bergen i 1992. Hun er spesialist i allmennmedisin. Hun var leder i Norsk forening for allmenmedisin 2011–2015 og ble innvalgt i sentralstyret i Den norske legeforening i 2013. Hun ble valgt til president i Den norske legeforening i 2015 og etterfulgte Hege Gjessing 1. september 2015. Samtidig ble hun valgt til nestleder for Akademikerne. Hun var i 2015 lege i Kirkenær.
I 2010 fikk hun Anders Forsdahls minnepris fra Nasjonalt senter for distriktsmedisin.
Adolf Fehr
Adolf Fehr (født 7. april 1904, død ukjent) var en sveitsisk landhockeyspiller.
Han representerte Sveits under Sommer-OL 1936 i Berlin, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Fiat 600
Fiat 600 (1955–69) var en liten familiebil fra italienske Fiat, produsert i nesten 2,6 millioner eksemplarer ved fabrikkene utenfor Torino. Den overtok for Fiat Topolino.
Bilen var tegnet av Dante Giacosa og ble den første Fiat med hekkmotor (montert bak), på 0.663 liter og rundt 35 hestekrefter. Giacosa tegnet også "lillebror" Fiat 500 som kom i 1957.
Startutgaven 600 var en 2-dørs 4-seter med tak. 600 Multipla (1956–1965, 243 000 eks.) kunne fås som 6-seter, 5-seter og drosje, men hadde samme motor. Marinella fra designhuset Fissore hadde ingen dører (åpent) og to benker med plass til 6. 600T (1960–68) var mer som en van.
Omtrent samme bilen ble laget i andre land som Seat 600 (Spania, 800 000 eks.), Neckar Jagst og Fiat 600 (Tyskland, 170 000 eks.), Zastava 750 (Jugoslavia), Fiat 600 R (Argentina, Uruguay og Chile 1960–82). Zaporoset (Sovjetunionen) er tydelig inspirert av Fiat 600.
Konrad Fehr
Konrad Fehr (født 9. desember 1910, død ukjent) var en sveitsisk landhockeyspiller.
Han representerte Sveits under Sommer-OL 1936 i Berlin, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
The Hunter’s Prayer
The Hunter's Prayer er en actionfilm fra 2017 regissert av Jonathan Mostow. Handlingen følger en leiemorder som hjelper en ung kvinne med å hevne dødsfallene til familien hennes. Sam Worthington, Odeya Rush og Allen Leech spiller noen av hovedrollene. Filmen ble utgitt av Saban Films, og hadde premiere den 9. juni 2017.
Handling
Lucas er en rusmiddelavhengig tidligere soldat, leter etter Ella Hatto (spilt av Odeya Rush) som studerer ved en internatskole i Sveits. Ella tror at Lucas har blitt ansatt av faren hennes for å beskytte henne. Uten at Ella vet om det, forbereder faren hennes seg på å fortelle FBI alt han vet om Richard Addisons (spilt av Allen Leech) ulovlige operasjoner. Ellas far og stemor hadde allerede blitt myrdet av en leiemorder. Addisons bevæpnede menn forsøker å drepe Ella ved en nattklubb, men Lucas dreper en av dem og hjelper henne å komme seg unna. Men Lucas mottar en tekstmelding som truer med å drepe hele familien hans, med mindre han går med på å drepe Ella. Han tar henne med seg over den franske grensen.
Lucas blir skutt i beinet under en ny konfrontasjon mot leiemorderne. De to setter seg på et tog, hvor de møter Dani (spilt av Verónica Echegui) en annen leiemorder. Metzger, den samme leiemorderen som hadde myrdet Ellas far, planlegger å drepe henne. Lucas og Ella reiser deretter videre til England. Men Ella tar pistolen hans, og reiser til Addisons kontor, men hun blir arrestert av politiet. Banks (spilt av Amy Landecker) en FBI-agent som også arbeider for Addison, tar Ella med seg til Addison.
Park Jeong-suk
Park Jeong-suk (født 28. mars 1981) er en sørkoreansk landhockeyspiller.
Hun representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor hun ble nummer 9.
Louis Gilliéron
Han representerte Sveits under Sommer-OL 1936 i Berlin, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Erik Bladström
Erik Bladström (født 29. mars 1918, død 21. mai 1998) var en svensk padler som konkurrerte i kajakk. Ett av Bladströms største internasjonale resultat var en gullmedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.
Kim Eun-sil
Kim Eun-sil (født 5. desember 1982) er en sørkoreansk landhockeyspiller.
Hun representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor hun ble nummer 9.
Mimaegialia
Mimaegialia er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
Mimaegialia er små, kraftige, brune eller svarte skarabider. Beina er kraftige gravebein.
Levevis
Nesten ingenting er kjent om biologien til denne arten, men det er sannsynlig at den graver i sand som de fleste andre sandkrypere (Aegialiinae).
Utbredelse
Arten er utbredt i Argentina.
Kirsti Eline Torhaug
Kirsti Eline Torhaug (født 20. november 1969 i Spydeberg) er en norsk skuespiller, forfatter og sanger.
Hun debuterte i en ren talerolle i Mor til David S på Det norske teatret i 1989. Som musikalartist debuterte Torhaug i 1990 på Chateau Neuf som Maria i West Side Story, fulgt av Johanna i Stephen Sondheims Sweeney Todd på Det norske teatret i 1991.
I 1991–1992 gjestet hun Malmö Stadsteater i sentrale roller, blant annet tittelrollen i Elvira Madigan, som hun også spilte på Det Norske Teatret i 1993. Torhaug var Ulvhild i Liv Ullmanns filmatisering av Kristin Lavransdatter (1995). Fra midten av 1990-årene har hun hovedsakelig arbeidet i Sverige, med hovedroller i TV-thrilleren Dråpslag (1998) og TV-seriene Labyrinten (2000) og Skeppsholmen (2002–2003). Torhaug spilte også hovedrollen i den danske thrilleren Besatt (1999).
Som forfatter skrev Kirsti Torhaug En för alla och Alla för En i 2014 og Fornuftens Skjøre Grense i 2022, bok 1 i Amazonas-trilogien.
Michel Arnoux
Michel Arnoux er en monegaskisk svømmer, som vant 200 meter bryst ved De europeiske småstatslekene 1991.
Tage Fahlborg
Tage Fahlborg (født 24. april 1912, død 8. januar 2005) var en svensk padler, som konkurrerte i kajakk. Ett av Fahlborgs største internasjonale resultat var en bronsemedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.
Michel Arnoux
Idrettskarriere
I juni vant han 200 meter bryst ved Monaco International, der han svømte på 2:19,38.
Han deltok også ved Sommeruniversiaden 1991 i England, og kom der på 5.-plass på 200 meter bryst.
Arnoux tok også to gullmedaljer i svømming ved De europeiske småstatslekene 1993.
Basketball under Sentralamerikanske og karibiske leker 1962
Basketball under Sentralamerikanske og karibiske leker 1962. Basketball var en av flere sporter i de niende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Kingston på Jamaica i perioden 15. til 28. august 1962. Det var niende gangen som basketball var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var kun en turnering for menn.
Kim Jin-gyeong
Kim Jin-gyeong (født 22. mars 1981) er en sørkoreansk landhockeyspiller.
Hun representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor hun ble nummer 9.
Non Non Biyori
Handling
Serien er satt i landsbygden rundt landsbyen Asahigaoka, et sted som mangler mange bekvemmeligheter byfolk ellers er vant til å ha. De nærmeste dagligvarebutikkene er flere kilometer unna, og skolen i landsbyen har bare fem elever, hver eneste elever går også i sin egen klasse. Hotaru Ichijo, en femteklassing fra Tokyo, blir sendt over til skolen der og må bli vant til livet på landsbygden og livet med hennes nye venner.
Renge Miyauchi (宮内 れんげ)
Renge er en elev i førsteklasse. Hun hilser på vennene sine ved på si «nyanpasū» (ordspill på «god morgen» på japansk, « nyan» betyr «mjau»), en frase som gir ingen mening for andre enn hun selv, og hun spiller and på blokkfløyte. Selv om hun generelt oppfører seg som om hun går i første klasse, så er hun veldig observant og nesten for smart for sitt eget beste. Hun legger til en overflødig n på grunn av tics hun får. Hun er Hikages og Kazuhos yngre søster.
Hotaru Ichijo (一条 蛍)
Hotaru er en femteklassing som ble sendt over til skolen i Asahigaoka fra Tokyo siden faren hennes flyttet. Hun er ganske høy og er forelsket i Komari. Hun har til og med en samling med plysjdukker som ser ut som Komari som er brukt til å dekorere rommet hennes. Hun har besøkt Asahigaoka flere ganger før hun flyttet dit, siden hun har familie som bor der.
Natsumi Koshigaya (越谷 夏海)
Natsumi går i førsteklasse på ungdomsskoledelen av skolen i Asahigaoka. Hun er høyere enn Komari, hennes storesøster. Hun er opprørsk og bekymrer seg lite over ting, og snakker ofte tilbake mot moren sin. Hun spøker ofte med søsteren sin, og gjør det dårlig på skolen.
Komari Koshigaya (越谷 小鞠)
Komari går i andre klasse på ungdomsskoledelen av skolen i Asahigaoka og er Natsumis storesøster. Hun er ganske lav, noe hun beklager seg for hele tiden. Hun er uskyldig og blir lett skremt, noe Natsumi ofte tar nytte av.
Suguru Koshigaya (越谷 卓)
Suguru går i tredje klasse på ungdomsskoledelen av skolen i Asahigaoka og er Natsumis og Komaris storebror. Han snakker ikke mye, og er ikke en stor del av serien.
Kazuho Miyauchi (宮内 一穂)
Kazuho er Renges storesøster og den eneste læreren på skolen i landsbyen. Hun liker veldig godt å sove. Siden mesteparten av elevene på skolen mer eller mindre studerer av seg selv, så sover hun ofte i timene.
Kaede Kagayama (加賀山 楓)
Kaede er 20 år gammel og har nettopp blitt ferdig med skolegangen sin. Hun eier den lokale godteributikken. På grunn av det så kaller alle barna i lokalområdet henne for «Dagashi-ya» (駄菓子屋). Butikken hennes fungerer også som skiutleie.
Hikage Miyauchi (宮内 ひかげ)
Hikage er Renges storesøster og går i første klasse på en videregående skole i Tokyo.
Yukiko Koshigaya (越谷 雪子)
Yukiko er Natsumis, Komaris, og Sugurus mor. Hun er ofte streng, spesielt mot Natsumi, som ofte er lat. Hun gikk også på den lokale skolen.
Konomi Fujimiya (富士宮 このみ)
Konomi er naboen til Koshigaya-familien. Hun går i tredje klasse på en videregående skole i Tokyo.
Mangaen
Mangaen skrevet av Atto ble først serialisert i Media Factorys Comic Alive-tidsskrift fra september 2009, og har siden blitt gitt ut i ni volumer per 22. desember 2015. Seven Seas Entertainment har lisensrettighetene til serien i Nord-Amerika.
Animeen
En tolv episoders TV-serieadapsjon, som ble produsert av Silver Link og regissert av Shin'ya Kawatsura, ble sendt på TV i Japan mellom 7. oktober og 23. desember 2014, og ble samtidig gutt ut på Crunchyroll. En OVA-episode ble gitt ut sammen med det syvende mangavolumet 23. juli 2014. Det vil bli gitt ut en OVA-episode til sammen med det tiende mangavolumet 23. september 2016. Åpningssangen til serien er «Nanairo Biyori» (なないろびより), som er skrevet av Nano Ripe. Outrosangen er skrevet av Zaq og heter «Non Non Biyori» (のんのん日和), og blir sunget av Rie Murakawa, Ayane Sakura, Kana Asumi og Kotori Koiwai. Lisensrettighetene til serien tilhører Sentai Filmworks i Nord-Amerika. En sesong to av serien, Non Non Biyori Repeat, ble kringkastet i Japan mellom 6. juli og 21. september 2015. Åpningssangen er «Kodama Kotodama» (こだまことだま) skrevet av Nano Ripe mens outrosangen er «Okaeri» (おかえり).
Holsts gate (Oslo)
Holsts gate (1–13, 2a–10) er ei gate i Oslo. Den er nederst på Torshov, og går fra Sandakerveien til Valdresgata. Deretter fortsetter den som gangsti inn i Hallénparken. Kvartalet vest for Vogts gate tilhører bydel Sagene, mens østsida tilhører bydel Grünerløkka. Gata har navn etter statsråd Poul Christian Holst.
På sørsida ligger først en del av Sagene skole (adresse til Biermanns gate). Deretter følger Holsts gate 1 (mot gata) og 3 (bak denne). Disse gårdene har ei svært mangfoldig historie. De blei oppført for AS Sagene Festivitetslokale i 1897 (arkitekt Christian Reuter). Eiendommene var i kommunal eie fra 1927. Her har det vært bl.a serveringssted, varieté og teater (med tilnavnet «Afrika», omtalt hos Oskar Braaten), forsamlingslokale for Kristiania Indremisjon («Emmaus»), mødrehjem, sognekirke for Lilleborg menighet og kommunal fritidsklubb og mediesenter for ungdom. En tid var en rekke kvinneorganisasjoner samla i nr 1 under betegnelsen «Kvinnehuset». Nr. 3 drives fra 1998 av Sagene Janitsjarkorps.
Hallénparken på begge sider av Ring 2 er opprinnelig løkkeanlegget Vennelyst (Holsts gate 13). Hovedhuset fra 1821 brant ned i 1985.
Liv (1967)
Liv er en norsk spillefilm fra 1967 regissert av Pål Løkkeberg. Liv var Pål Løkkebergs debutfilm.
Filmen hadde premiere 27. mars 1967 på kinoer i Oslo, Stavanger, Kristiansand S, Porsgrunn, Kongsberg og Hamar.
Handling
Liv handler om den unge fotomodellen Liv og en dag i hennes liv. Denne dagen er ingen vanlig dag, men heller en oppbruddsdag. Hun gjør det slutt med sin forlovede, tar et oppgjør med faren og blir selv bevisst på det tomme og meningsløse ved hennes yrke som modell. Hun blir også nødt til å finne seg et nytt sted å bo, noe hun mislykkes med og blir nødt til å flytte tilbake til sitt rom i et rivningshus.
Emmanuel Gonat
Emmanuel Gonat (født 30. mai 1919, død 21. november 1979) var en fransk landhockeyspiller.
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1936 i Berlin, hvor laget hans ble nummer 4.
Kim Jung-hee
Kim Jung-hee (født 7. mai 1983) er en sørkoreansk landhockeyspiller.
Hun representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor hun ble nummer 9.
Carrie Prejean
Caroline Michelle Prejean (født 13. mai 1987 i San Diego) er en amerikansk modell og forfatter. Hun var Miss California og Miss USA i 2009. Prejean har vært modell i reklamer for flere merker, også for E!.
Biografi
Carrie Prejean ble født i San Diego, California, til Wilbert Prejean og Francine Coppola. Hennes mor er italiensk-amerikansk. Hun vokste opp i et evangelisk kristent hjem i California. Hennes foreldre skilte seg i 1988.
Prejean ble uteksaminert i 2005 fra Vista High School i California. Hun har også gått på en evangelisk privatskole i El Cajon, California. Prejean har arbeidet som frivillig med barn som har utviklingshemming. Hun studerer til å bli en spesiallærer.
Karrière
Prejean deltok på Miss California 2008-missekåringen og var i utgangspunktet rangert som nummer tre. Senere ble en dommerfeil oppdaget, og hun ble rangert på førsteplass. Året etter vant hun Miss USA 2009-tittelen. Hun konkurrerte på nasjonalt TV under missekåringen i Las Vegas, Nevada i april 2009. Hennes svar på et siste spørsmål under konkurransen ble gjenstand for uenighet.
Prejean fikk landsdekkende oppmerksomhet for sin respons på et spørsmål om homofile ekteskap under missekåringen. Hun ble spurt av dommer Perez Hilton, som er homofil, om hun trodde hver stat i USA bør legalisere homofile ekteskap. Hun svarte at hun mener at ekteskap bør være mellom en mann og en kvinne.
S/S «Svanen»
S/S «Svanen» er et seilskip av typen skonnert. Siden 1973 har skipet tilhørt Norsk Maritimt Museum (tidligere Norsk Sjøfartsmuseum) og seilt som skoleskip.
"Svanen" er en tremastet slettoppet skonnert, bygget i tre av skipsbygger Ring Andersen, Svendborg (DK), i 1916. Skuta het opprinnelig "Jason", men ble etter sjøsettingen solgt til Arendal og omdøpt til "Smart" I 1921 ble hun kjøpt av svensken Isak F. Wikström, ble omdøpt til "Svanen" og seilte som frakteskute under svensk flagg til 1964. Da ble hun kjøpt av kristiansanderen Inge Høy, som sto i spissen for en stiftelse som ønsket å bevare "Svanen" og holde henne i drift som seilskute. I 1972 ble stiftelsen og skonnerten "Svanen" overført til Norsk Sjøfartsmuseum. I 1990 ble "Svanen's ekstriør tilbakeført til sitt opprinnelige utseende fra 1916.
"Svanen" var en av landets første fartøyvernprosjekt. I 1969 fikk "Svanen" støtte av Norsk Kulturråd til restaurering. Den 3. november 1989 fikk "Svanen" formel status, gitt av Riksantikvaren, som verneverdig fartøy. Riksantikvaren skriver i sitt godkjennelses brev fra 1989 bla. Skonnerten "Svanen" har vært blant de prioriterte fartøyer innen det offentlige fartøyvernet siden dette for alvor tok til i slutten av 1970-årene. Fartøyets antikvariske standard er siden det kom i museets eie vel ivaretatt og det er pr. i dag landets eneste seilende tremastede skonnert. Derfor er bevaringen av "Svanen" etter antikvariske prinsipper viktig del av arbeidet med å ta vare på fartøyet ved siden av driften.
Driften eller bruken av "Svanen" er først og fremst rettet mot ungdom i alderen 14 til 18 år. "Svanen" seiler i dag fortrinnsvis som skoleskip med vektlegging på det sosialpedagogiske arbeidet. Et opphold på "Svanen" skal gi ungdommen en minnerik- og god mestringsopplevelse. ”Svanen” seiler tokter med skoleklasser, åpne tokter for ungdom med individuell påmelding. Skonnerten "Svanen" eies og drives av Norsk Maritimt Museum (tidl. Norsk Sjøfartsmuseum) veteranskibsrederi AS og med god hjelp fra "Svanens Venner" og andre gode hjelpere.
Mannskap
1922:
Skipper og Reder: Isak Wickström (1921-1926)
Styrmann: Rutger Wickström (fra 1926 Skipper)
Matros: Johan Johanson
Kokk: Arthur Bergström
2020/21
Rederiet: Norsk Maritimt Museum
Skipper: Åke Lindholm. Vega Sailing
Styrmann/Matros: Morten Midre
Matros: Knut Wågsås
Dekksgutt: Jakob Skarning Andersen
Dekksgutt: Jonas Svendsen
Michael Andersen Saxlund
Michael Andersen Saxlund (født 1. januar 1778, død 11. mars 1853) var en norsk gårdbruker, ordfører og stortingsmann fra Vang i Hedmark. Han var far til Even Saxlund.
Han var født i Vang, hvor faren var bonde. Selv kjøpte han i 1802 gården Sakslund i Stange av svigerfaren sin. Han drev gården til 1849, da han tok ut kår. I 1822 fikk han i stand kjøp av Stange allmenning for 5 000 spesiedaler. 1838 ble han den første ordføreren i Stange, et verv han hadde til han døde.
Saxlund møtte på Stortinget 1815-16 som varamann for Halvor Hoel. Senere representerte han Hedemarkens amt på Stortinget i 1818 og 1827, samt på det overordentlige storting i 1828.
I 1815-16 var han medlem av fire komiteer, blant dem var komiteen om finans- skatte-, bank- og pengestellet og komiteen om bergverksloven og Kongsberg sølvverk. I 1818 var han medlem av ti komiteer, blant annet om kontroll med bank- og pengestellet, om tyverilovgivingen, om salg av benefisert gods og om sivile og militære embedsgårder. På Stortinget 1828 var han medlem av gasje- og pensjonskomiteen, om kjøpstad på Oplandene og om brennevinsbrenning. I 1818 var han medlem av Stortingets deputasjon til kroningen av Karl III Johan i Trondheim.
Han døde på Sakslund-gården i Stange i 1853. Femti år senere, i 1903, reiste herredsstyret i Stange en minnesten på graven hans på Stange kirkegård.
Line Myrestøl Johansson
Line Myrestøl Johansson (født 9. februar 1998) er en norsk friidrettsutøver som konkurrerer i mangekamp. Hun representerer Sørild FIK, og vant sjukamp i seniorklassen under NM i mangekamp 2019.
2013 - 2014
Under NM i mangekamp 2013 kom hun på tredjeplass i J15-klassen. Hun fikk gull på 1000 meter stafett i U20-klassen under Junior-NM i friidrett 2014, og fikk sølv på 4 x 100 meter stafett i juniorklassen under NM i stafetter 2014.
2015
Uoffisielt NM i mangekamp innendørs 2015 ble arrangert i Sandnes, og Myrestøl Johansson kom der på andreplass i J17-klassen. Hun kom også på andreplass i J17-klassen under NM i mangekamp 2015, der hun fikk 4601 poeng. Hun deltok i U18-klassen under Nordisk juniormesterskap i mangekamp 2015, og kom der på tiendeplass med ny personlig rekord på 4694 poeng.
2016
Hun deltok i Junior-NM i friidrett 2016, men nådde ikke finalen i noen av de øvelsene hun deltok i. Hun deltok også i NM i friidrett 2016, men ble slått ut i forsøksheatene på 200 meter og 400 meter hekk. I september deltok hun i Varbergs Mångkamp i Sverige, og vant der sjukamp i seniorklassen.
2017
Under Ungdomsmesterskapet innendørs 2017 fikk hun gull på 4 x 200 meter stafett i klassen jenter 18-22 år, og hun kom på femteplass i høydehopp og sjuendeplass på 60 meter hekk i klassen jenter 18/19 år.
I mai deltok hun i NM i mangekamp 2017, og hun fikk der bronse i juniorklassen. Hun deltok utenfor konkurranse i Nordisk juniormesterskap i mangekamp 2017, og satte der ny personlig rekord i sjukamp med 4724 poeng. Hun vant sjukamp i U20-klassen under Brandenburgische Mehrkampfmeisterschaften i Berlin, og under Junior-NM i friidrett 2017 i august kom hun på andreplass i høydehopp i U20-klassen. Hun deltok også i Nordisk juniormesterskap i friidrett 2017, der hun kom på femteplass i høydehopp.
2018
Under NM i friidrett innendørs 2018 kom hun på 14.-plass i høydehopp, og under NM i mangekamp innendørs 2018 kom hun på fjerdeplass i seniorklassen.
2019
I mai 2019 vant hun sjukamp i seniorklassen under NM i mangekamp 2019, hennes første NM-tittel som senior. Hun deltok i U23-klassen under Nordisk juniormesterskap i mangekamp 2019, og vant denne klassen med 4367 poeng.
Claude Gravereaux
Claude Gravereaux (født 2. mai 1913, død 21. november 1943) var en fransk landhockeyspiller.
Joseph Goubert
Joseph Goubert (født 25. november 1908, død ukjent) var en fransk landhockeyspiller.
Ulrik Kirkely
Ulrik «Spåne» Kirkely Hansen (født 5. januar 1972) er en dansk tidligere håndballspiller, nå trener for den danske klubben og landslagssjef for det japanske kvinnelandslaget.
Joseph Goubert
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1936 i Berlin, hvor laget hans ble nummer 4.
Felttoget i Nord-Afrika (første verdenskrig)
Felttoget i Nord-Afrika under første verdenskrig betegner hovedsakelig kamper mellom Sanussiya, som støttet Det osmanske rike, mot Det britiske imperiet og Kongedømmet Italia.
14. november 1914 erklærte den osmanske sultan jihad og søkte slik å skape en motstandkamp for å få de britiske styrkene ut fra kampområdet i Sinai og Palestina. Italienerne ønsket å sikre det de hadde vunnet under den italiensk-tyrkiske krig i 1911. Kampene mot Sanussiya varte i tidsrommet 23. november 1915 til februar 1917.
Sommeren 1915 overtalte Det osmanske rike stor-senussi Ahmed Sharif as-Senussi til å angripe det britiskokkuperte Egypt fra vest, reise jihad og oppmuntre til en oppstand som støtte til den osmanske offensiven mot Suezkanalen fra øst. Sanussiya krysset den egyptisk-libyske grensen langs kysten i november 1915. Styrker fra det britiske imperiet trakk seg først tilbake, og slo deretter Sanussiya i en rekke kamper, blant dem slaget om Agagia. Britene gjenerobret området langs kysten i mars 1916.
Lengre vest utnyttet befolkningen i de deler som nylig hadde blitt erobret eller overtatt av europeiske makter, anledningen som krigen i Europa hadde skapt, til å sikre kontrollen og gjøre opprør mot de europeiske maktene. Opprør fant sted i Marokko og Niger mot det franske kolonistyrket, og deler av disse opprørene varte etter at første verdenskrig hadde tatt slutt. I Sudan brøt det ut opprør mot sultanen av Darfur, som skulle ha forberedt en invasjon av Egypt fra sør, koordinert med Sanussiyas angrep fra vest.
De britiske styrkene i området var få, men de var utstyrt med kjøretøyer, fly og trådløst samband, noe som gjorde dem svært effektive sammenlignet med motstanderne og overrasket disse med hurtige forflytninger.
Helge Larsson
Helge Larsson (født 25. oktober 1916, død 19. november 1971) var en svensk padler, som konkurrerte i kajakk. Ett av Larssons største internasjonale resultat var en bronsemedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.
Ulrik Kirkely
Spiller
Han spilte håndball for den danske klubben, og deltok blant annet i cupvinnercupen under 1997/98-sesongen.
Claude Gravereaux
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1936 i Berlin, hvor laget hans ble nummer 4.
Ulrik Kirkely
Trener
30. juni 2017 overtok Kirkely ansvaret for det japanske kvinnelandslaget etter Masamichi Kuriyama. I sitt første mesterskap ledet han Japan til en 16.-plass under Håndball-VM 2017, og til en 10.-plass to år senere under Håndball-VM 2019.
Han har også vært klubbtrener for de danske klubbene Tved, Gudme, Sydhavsøerne og, samt landslagstrener for Bahrain og Saudi-Arabia, som han begge kvalifiserte til et verdensmesterskap.
Amerisaprus
Amerisaprus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En liten (2,8-3 millimeter), avlang, matt skarabide, svart på farge. Hodet er spadeformet. Pronotum er kraftig punktert, nokså hvelvet. Dekkvingene er avlange, hvelvede, med rader av svært grove punkter. Beina er korte, kraftige gravebein.
Levevis
Lite er kjent om biologien til denne arten, men de kjente eksemplarene er funnet mellom løvstrø.
Utbredelse
Arten er utbredt i Chile.
Elias Winther Jørgensen
Elias Winther Jørgensen (født 6. september 1771, død 3. desember 1838) var en norsk godseier og 2. representant fra Jarlsberg grevskap til det første ordentlige Storting i 1815.
Veslekroken (Oslo)
Veslekroken (1–19, 2–10) er en vei i Ullern bydel i Oslo, tilhørende Montebello-Hoff delbydel og Abbedikollen grunnkrets. Veien er en blindvei som går fra Bekkefaret. Tidligere hadde veien direkte avkjøring fra Ullernchausseen.
Navnet ble vedtatt i 1936, tidligere hadde veien nr. 959.
Cho Hye-sook
Cho Hye-sook (født 15. november 1983) er en sørkoreansk landhockeyspiller.
Fekteren
Fekteren (finsk: Miekkailija, estisk: Vehkleja) er en finsk-tysk-estisk film fra 2015 skrevet av Anna Heinämaa og med regi av Klaus Härö. Den bygger på livet til den estiske fekteren Endel Nelis. Filmingen begynte i Estland i februar 2014.
Handling
I løpet av andre verdenskrig ble Estland okkupert av Nazi-Tyskland, og de fleste menn fra Estland ble rekruttert til det tyske militæret. Senere ble Estland okkupert av Sovjetunionen, som betraktet soldater fra det tyske militæret som kriminelle. Etter verdenskrigen ble Estland en del av Sovjet. En ung mann, Endel Nelis, ankommer Haapsalu, Estland (den gang en del av Sovjetunionen) på begynnelsen av 1950-tallet, etter å ha forlatt Leningrad i håp om å unnslippe det hemmelige politiet.
Han får arbeid som lærer, og grunnlegger en idrettsklubb for studentene sine. Men skolens rektor begynner å undersøke Endels bakgrunn. I mellomtiden advarer Endels venn Aleksei ham om ikke å komme tilbake til Leningrad under noen omstendigheter. Endel blir snart et forbilde og en farsfigur for studentene sine, hvorav mange av dem var foreldreløse. Når studentene ønsker å delta i en nasjonal turnering i Leningrad, må Endel ta et valg; Risikere alt for å ta med studentene til Leningrad. Eller sette hans egen sikkerhet først, og skuffe alle studentene sine.
Åsa Sonjasdotter
Åsa Sonjasdotter (født i 1966 i Helsingborg) er en svensk kunstner bosatt i Norge og Tyskland. I sin praksis undersøker Sonjasdotter måter kulturbærende fortellinger kan sirkulere og ta form. Utstillingssituasjonene blir steder for både konkret og symbolsk utveksling av materialer, erfaringer og kunnskap. Siden 2005 har Sonjasdotter undersøkt kulturvekster, som er hybrider i betydningen at de verken er helt «ville» eller «artifisielle», men både og. Hun forstår kulturvekster som et resultat av interaksjon mellom mennesker og vekster: kunnskap og erfaringer sedimenteres i vekstene i form av ulike plantesorter som vedlikeholdes gjennom dyrkning. I arbeidet Potetperspektiv undersøker Sonjasdotter potetens rolle for modernitetens utviklingen fra slutten av 1500-tallets Europa frem til i dag. Et sentralt spørsmål er hvorvidt kunnskap sedimentert i ikke-industrielle kulturvekster kan være til hjelp i prosesser for de-kolonialisering og de-kapitalisering.
Brettpadling
Brettpadling (engelsk: stand-up paddle boarding, SUP) er en type surfing hvor surferen padler stående. Det brukes da et ståpadlebrett, som er en type surfebrett med nok volum til at man kan stå og padle på det uten hjelp fra bølger.. Det er en voksende verdensomspennende sport med opphav fra Hawaii, og heter hoe he'e nalu på hawaiisk.
Åsa Sonjasdotter
Sonjasdotter har deltatt i flere større kunstprosjekter og -initiativer. I årene 1996–2006 var hun en av grunnleggerne til den feministiske aksjonsgruppen «Kvinder på Værtshus» (Women Down the Pub) i Danmark. Hun deltok i oppstarten av fagforeningen Unge Kunstnere og Kunstformidlere (UKK) i Danmark i 2002. Hun var professor ved Kunstakademiet i Tromsø i 2007–2014, og var sentral i etableringen av akademiet. Siden 2015 var hun med på å etablere The Neighbourhood Academy i Berlin, et initiativ forankret i lokal kunnskapsproduksjon.
Brettpadling
Ståpadlebrett kan brukes til å surfe i bølger eller på stille vann, men kan også brukes til for eksempel fiske eller yoga. Det er en eldgammel form for surfing, og har også blitt en måte for surfere til padle lengre distanser som konkurranse eller trening.
SUP-surfebrett er spesialdesignet med mer volum, lengde og bredde enn vanlige surfebrett, og det benyttes en lang padleåre som føres langs siden av brettet.
Åsa Sonjasdotter
Sonjasdotter er utdannet ved Kunstakademiet i Trondheim (1994–1998) og Det Kongelige Danske Kunstakademi (1996–2000). Hun har vært ansatt som professor ved Kunstakademiet i Tromsø, UiT–Norges arktiske universitet (2007–2014), og er fra 2014 ph.d. stipendiat ved Department of Art, Goldsmiths, University of London.
Frank Saker
Frank Saker (født 10. august 1907, død 6. april 1980) var en canadisk padler, som konkurrerte i kajakk. Ett av Sakers største internasjonale resultat var en bronsemedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.
Btrfs
Btrfs, en forkortelse for B-tree file system, uttalt butter F S, better F S, eller b-tree F S, er et copy-on-write og journalførende filsystem for Linux. Btrfs er etterfølgeren til filsystemet ext4, og løser problemer knyttet til pooling, snapshots, sjekksummer og datasystemer hvor mange forskjellige typer innmatningsutstyr er integrerte. Filsystemet er POSIX-kompatibelt.
Blant andre egenskaper kan nevnes støtte for defragmentering (deriblant automatisk defragmentering gjennom opsjonen autodefrag), data scrubbing, online endring av størrelsen på diskvolumer, offline filsystemsjekk (fsck), transparent datakompresjon (zlib og Lempel-Ziv-Oberhumer)  av datafiler eller logiske disker, Union mount, etc. Btrfs støtter harddisker på inntil 16 exbibyte (EiB) og filstørrelser på inntil 16 exbibyte (EiB).
Datatrukturen ble beskrevet i forbindelse med filsystemer av Ohad Roed, en forsker ved IBM, under konferansen til USENIX i juni 2007. I juli samme år ble ingeniøren Chris Mason ansatt hos Oracle Corporation og begynte å arbeide på et nytt filsystem basert på B-trær. Dette var begynnelsen på btrfs. Han hadde tidligere arbeidet med det journalførende filsystemet ReiserFS for SuSE. Andre bidragsytere til utviklingen av btrfs har vært Facebook, Fujitsu, Fusion-io, Intel, Linux Foundation, Netgear, Red Hat, Strato AG og SuSE.
En utviklingsversjon ble integrert i versjon 2.6.29 av Linuxkjernen den 23. mars 2009. Første stabile versjon ble lansert 29. mars 2013 i versjon 3.10 av Linuxkjernen.
Filsystemet er fri og åpen programvare og er lisensiert under GNU General Public License versjon 2, sammen med Linuxkjernen.
Journalførende filsystem
Linuxkjernen inneholder flere slike journalførende filsystemer, som har hatt stor innflytelse på utviklingen av btrfs. Av disse vil vi fremheve XFS, ReiserFS, Reiser4, Journaled File System (JFS), ZFS og OpenZFS:
XFS, ReiserFS og JFS er implementert som B+ trær. Denne datastrukturen kan betraktes som en variant av B-trær, hvor hver node bare inneholder nøkler og ikke nøkkelpar. B+ trær er vanlig innenfor filsystemer.
Reiser4 er implementert i form av et B* tre. Et B* tre er en variant av et B-tre, som foretar en belastningsfordeling mellom nabonoder internt i treet, for å pakke dem tettere.
Som vi skal se, kan B+ trær ikke brukes på btrfs, fordi det er et copy-on-write filsystem. I stedet er btrfs implementert som et B-tre. Også ZFS og avleggeren OpenZFS er copy-on-write filsystemer, men de er implementert som hashtabeller. ZFS har mange likheter med btrfs på andre områder, og kunne ha blitt en konkurrent, hvis det ikke hadde vært for lisensieringsproblemene som er knyttet til det.
B-trærs logaritmiske tidsaspekt
Datastrukturen til btrfs er et B-tre, en selvbalanserende tredatastruktur, som sorterer data og tillater søking, sekvensiell aksess, innsettelse og sletting i en logaritmisk tid. Et søk gjennom en sortert tabell med N dataposter kan gjøres med omkring sammenligninger. Hvis tabellen har 1 000 000 dataposter, kan en spesifikk datapost bli lokalisert etter maksimum 20 sammenligninger:.
Informatikeren Douglas Earl Comer har angitt følgende beste og verste tilfeller av høyden på et B-tre: La h være høyden i et klassisk B-tre, n > 0 være antall innganger i treet, og m være maksimalt antall barn som en node kan ha. Hver node kan da ha maksimum m−1 nøkler. Gjennom et induksjonsbevis kan vi da vise at høyden til treet, med alle sine noder fylt, har n= mh+1−1 innganger. I det beste tilfellet er høyden av B-treet:
La d være minimum antall barn som en intern node (ikke roten) kan ha. For et ordinært B-tre, er d=⌈m/2⌉. Det verste tilfellet av høyden på et tre (hvor roten har høyde 0), blir derfor:
B-trær i forbindelse med btrfs
Datatrukturen ble beskrevet i forbindelse med filsystemer av Ohad Roed, en forsker ved IBM, under konferansen til USENIX i juni 2007. I sitt opprinnelige forslag drøftet Rodeh B+ trær, som er i utbredt bruk som datastrukturer i databaser. Rohed påpekte at B+ trær ikke kunne tillate copy-on-write baserte snapshots på en effektiv måte. Årsaken er at løvnodene er lenket sammen: Hvis en løvnode blir kopiert på denne måten, vil dens søsken og foreldre også bli kopiert, såvel som deres søsken og foreldre, og så videre inntil hele treet er kopiert. I stedet foreslo han et modifisert B-tre uten noen sammenlenkede løv, med en referanseteller tilknyttet hver node i treet, lagret i en ad-hoc assosiativ tabellstruktur, og med visse kompromisser relatert til treets algoritmer for belastningsfordeling for å gjøre dem copy-on-write vennlige. Resultatet ville bli en datastruktur som var egnet for høyytelses objektlagring som kunne utføre copy-on-write snapshots samtidig som de utførte parallelle beregninger på en god måte.
Btrfs er strukturert i form av flere lag av slike trær, som alle bruker den samme B-tre implementasjonen. Trærne lagrer generiske elementer, som er sortert med en 136-biter nøkkel. De første 64 bitene av nøkkelen er en unik objekt-id. De midterste 8 bitene er et elementtypefelt, det er hardkodet som et elementfilter under oppslag i treet. Objekter kan ha flere elementer av flere datatyper. De resterende 64-biter benyttes på typespesifikke måter. Elementer for det samme objektet ender derfor opp som naboer til hverandre i treet, ordnet etter type. Ved å velge visse nøkkelverdier som er satt sammen av de resterende 64-biter, kan objekter videre plassere elementer av samme type i en spesiell rekkefølge.