cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Shetlands historie
Den spanske armada
Flåteutsendelsen skjedde under den lille istid, og spanjolene ble overrasket over dårlig og kaldt vær når de rundet nordspissen av Skottland. Flere skip og mannskap gikk tapt på grunn av været enn i kamphandlinger. Omkring 20. september 1588 kom skipet El Gran Grifón og tre andre skip bort fra flåten og søkte ly ved Fair Isle, en øy tilhørende Shetland. Et forsøk på å strande skipene for å unngå at skipene sank lyktes ikke og skipene gikk ned ved Stroms Hellier. Omkring 300 soldater tok seg i land på den lille øya som hadde få innbyggere og knappe ressurser. En gjenfunnet spansk dagbok forteller at 50 menn døde mellom 28. september og 14. november, hovedsakelig på grunn av sult. Sjømennene og soldatene oppholdt seg på øya i to måneder, da de ble lovet fritt leide av Elizabeth I. Spanjolene dro de til St. Andrews og Edinburgh før de satte kursen mot Spania. Skipet ble hevet i 1970 og restene står i dag i Shetland Museum.
Napoleonskrigene
3000 shetlendere tjenestegjorde i Storbritannias marine under Napoleonskrigene som pågikk i perioden fra 1800 til 1815.
Andre verdenskrig
Under andre verdenskrig ble en norsk marineavdeling med tilnavnet Shetlandsgjengen etablert av Special Operations Executive, Norwegian Section høsten 1940 med base i Scalloway på Shetland for operasjoner mot Norge. På Shetland hadde det etter hvert samlet seg ca. 30 fiskeskøyter som norske flyktninger hadde seilt over. En del av disse skøytene ble nå leid og norske fiskere ble vervet som frivillig mannskap. Shetlandsgjengen seilte i hemmelige oppdrag mellom Norge og Shetland, og fraktet Linge-karer, etterretningsfolk, flyktninger, instruktører for motstandsbevegelsen og militære forsyninger. Motsatt vei ble mange som var i tysk søkelys brakt i sikkerhet og viktig informasjon om tyskerne i Norge ble formidlet videre til de allierte. I enkelte tilfeller ble det lagt ut miner og foretatt aksjoner mot tyske skip. I begynnelsen av krigen stod avdelingen helt under britisk kommando, men senere kom også nordmenn med i ledelsen.
Fiskeskøytene foretok til sammen 80 turer over Nordsjøen. Tyske angrep og uvær førte til at 10 skøyter med en besetning på 44 mann og mer enn 60 flyktninger gikk tapt. På grunn av de store tapstallene ble det besluttet å skaffe hurtiggående fartøyer. Amerikanerne stilte de tre ubåtjagere KNM «Hessa», KNM «Hitra» og KNM «Vigra» til disposisjon. Ingen av turene med ubåtjagerne medførte tap av personell eller utstyr.
I alt gjorde Shetlandsgjengen over 200 turer, hvor den mest kjente personen Leif Larsen (Shetlands-Larsen) var skipper for 52 av turene.
Anton Bruckner
Josef Anton Bruckner (1824–1896) var en østerriksk komponist, organist og musikkpedagog i romantikken. Han var professor ved konservatoriet i Wien. Først sent i livet ble han anerkjent av sine samtidige som komponist, men i dag regnes han som en av de største symfonikerne i andre halvdel av 1800-tallet. Han skrev også kirkemusikk, blant annet tre store messer og et Te Deum. Som organist ble han fremfor alt kjent for sine improvisasjoner.
Bruckner var en beskjeden mann, og var lenge i tvil om sitt talent. Dette overvant han gjennom et utrettelig arbeid med sine komposisjoner, som ofte fikk nye versjoner etter den første utgivelsen. Hans sterke gudstro og kjærlighet til naturen var uløselig knyttet sammen, og kommer umiskjennelig til uttrykk i all hans musikk.
Hans møte med Richard Wagners musikk kom først da han hadde fylt 40 år, men det påvirket til gjengjeld sterkt hans senere arbeider. Samtidens motstandere mot Wagner vendte seg følgelig også mot Bruckner, og kritiserte hans komposisjoner. Dette forsinket den alminnelige anerkjennelse av Bruckners verker, som likevel kom til slutt. Han døde i en æresbolig i Belvedere-slottet i Wien, tildelt av keiseren.
Bakgrunn
Anton Bruckner ble født 4. september 1824 i landsbyen Ansfelden, nå delbydel i kommunen med samme navn, en forstad til Linz. I Bruckners slekt hadde det vært bønder og håndverkere, helt tilbake til 1500-tallet. De bodde nær en bro sør for Sindelburg, noe som førte til at de ble kalt «Pruckhner an der Pruckhen». Bruckners farfar Josef Bruckner (1749–1831), ble utnevnt til skolemester i Ansfelden i 1776. Stillingen gikk i 1823 videre til hans sønn og komponistens far, Anton Bruckner (1791–1837). Det var en dårlig betalt, men godt respektert stilling i landlige omgivelser. Anton Bruckner den eldre giftet seg med Theresia Helm (1801–60). Paret fikk elleve barn, hvorav Anton Bruckner var den eldste.
Musikk var en del av skolens læreplan, og Bruckners far var hans første musikklærer. Bruckner lærte å spille orgel tidlig som barn. Han ble veldig opptatt av instrumentet og øvde ofte i 12 timer om dagen. Han begynte på skolen da han var seks år, og var en hardtarbeidende elev. Mens han studerte, hjalp Bruckner også faren med å undervise de andre barna. Etter at Bruckner ble konfirmert i 1833, sendte hans far ham til en annen skole i Hörsching. Skolemesteren der Johann Baptist Weiß, var en respektert organist. Her fullførte Bruckner sin skoleutdannelse og utviklet seg som organist. Rundt 1835 skrev Bruckner sin første komposisjon, en pange lingua. Den ble også en av komposisjonene som han reviderte på slutten av livet. Da faren ble syk, dro Anton tilbake til Ansfelden for å hjelpe ham i arbeidet.
Lærerutdannelse
Bruckners far døde i 1837, da Bruckner var 13 år gammel. Lærerstillingen og tjenesteboligen ble gitt til en etterfølger, og Bruckner ble sendt til augustinerklosteret Stift Sankt Florian for å bli korgutt. I tillegg til korpraksis inkluderte utdannelsen hans fiolin- og orgeltimer. Bruckner hadde ærefrykt for klosterets store orgel, som ble bygget i senbarokken og rekonstruert i 1837. Enkelte ganger spilte han på det under gudstjenester. Senere fikk orgelet navnet «Brucknerorgelet». Til tross for hans musikalske evner sendte Bruckners mor sønnen til et lærerseminar i Linz i 1841.
Etter å ha gjennomført seminaret med utmerket karakter, ble Bruckner sendt som lærerassistent til en skole i Windhaag. Levestandarden og lønnen var svært dårlig og Bruckner ble stadig ydmyket av sin overordnede, lærer Franz Fuchs. Til tross for den vanskelige situasjonen klaget Bruckner aldri eller gjorde opprør. En tro på egen underlegenhet skulle bli et av Bruckners personlige hovedtrekk hele livet. Han bodde i Windhaag fra han var 17 til 19 år, og underviste i fag som ikke hadde noe med musikk å gjøre.
Prelat Michael Arneth la merke til Bruckners dårlige situasjon i Windhaag og tildelte ham en lærerassistentstilling i nærheten av Stift Sankt Florian, og sendte ham til Kronstorf an der Enns i to år. Her kunne han drive mer med musikk, og tiden i Kronstorf ble mye bedre for Bruckner. Mellom 1843 og 1845 var Bruckner elev av Leopold von Zenetti i Enns. Sammenlignet med de få verkene han skrev i Windhaag, viser Kronstorf-komposisjonene fra 1843 til 1845 en betydelig forbedret kunstnerisk evne, og til slutt begynnelsen på det som kan kalles «Bruckner-stilen». Blant Kronstorf-verkene er vokalstykket Asperges me (WAB 4), som den unge lærerassistenten, upassende for sin stilling, signerte med «Anton Bruckner m.p.ria. Comp[onist]». Dette har blitt tolket som et tidlig tegn på Bruckners kunstneriske ambisjoner. Ellers er lite kjent om Bruckners planer for livet, slik han så det på dette tidspunktet.
Organist i Sankt Florian fra 1845 til 1855
Etter Kronstorf-perioden vendte Bruckner i 1845 tilbake til Sankt Florian, der han de neste 10 årene skulle jobbe som lærer og organist. I mai 1845 besto Bruckner eksamen som hjelpelærer, og han begynte ved en av landsbyskolene i Sankt Florian. Da han senere tok eksamen for undervisning ved høyere utdanning, fikk han karakteren «meget godt» i alle disipliner. I 1848 ble Bruckner utnevnt til organist i Sankt Florian og i 1851 ble dette gjort til en fast stilling. I Sankt Florian besto det meste av repertoaret av musikken til Michael Haydn, Johann Georg Albrechtsberger og Franz Joseph Aumann. Under oppholdet i Sankt Florian fortsatte Bruckner å jobbe med Zenetti.
Domorganist i Linz fra 1855 til 1868
I 1855 forlot Bruckner Sankt Florian for å bli domorganist i Linz, der han ble i tretten år. I Linz dirigerte han også et mannskor, et såkalt Liedertafel. I denne perioden vant han et stadig bedre ry som orgelspiller og -improvisator.
Bruckner ønsket å bli elev av den berømte musikkteoretikeren i Wien Simon Sechter. I 1855 viste han Sechter sitt verk Missa solemnis (WAB 29), som han hadde skrevet et år tidligere, og ble akseptert som elev. Utdanningen omfattet blant annet inkluderte ferdigheter i musikkteori og kontrapunkt. Den foregikk for det meste via korrespondanse, men inkluderte også lange personlige økter i Wien. Sechters undervisning skulle vise seg å få en stor innflytelse på Bruckner. Da Bruckner selv begynte å undervise i musikk, baserte han læreplanen sin på Sechters bok fra 1854, Die Grundsätze der musikalischen Komposition (norsk: De grunnleggende regler for musikalsk komposisjon).
Bruckner, som hovedsakelig var selvlært som komponist, begynte først å komponere for alvor i en alder av 37 år i 1861. Han studerte videre med Otto Kitzler, som var ni år yngre enn ham. Bruckner betraktet de tidligste orkesterverkene sine som rene skoleøvelser, utført under tilsyn av Otto Kitzler. Det dreide seg om «studieverket» Symfoni i f-moll, de tre orkesterstykkene (Moderato in E-dur, andante i e-moll og moderato com moto i F-dur), Marsj i d-moll og Ouverture i g-moll, som han komponerte i 1862–1863. Han fortsatte studiene til han var 40 år.
Kitzler introduserte ham for musikken til Richard Wagner, som han tidligere ikke hadde hørt om. Wagners verker fikk avgjørende betydning for Bruckner og fra 1863 arbeidet han mye med dem. Da han fikk høre Tannhäuser ble han helt bergtatt og hans musikkoppfatning ble nå en helt annen. Han begynte å korrespondere med Wagner og fikk låne noter av ham.
Bruckner i Wien fra 1868 til 1896
Etter Sechters død i 1868 aksepterte Bruckner nølende Sechters stilling som lærer i musikkteori ved konservatoriet i Wien. Han ble professor i generalbass, kontrapunkt og orgel. I løpet av sin tid ved konservatoriet konsentrerte han seg om å skrive symfonier. Disse symfoniene ble imidlertid dårlig mottatt, til tider ansett som «ville» og «intetsigende». Hans studenter ved konservatoriet inkluderte Richard Robert. Hans elev Friedrich Klose skrev en bok om hans inntrykk av Bruckner som komponist og lærer.
Han aksepterte senere en stilling ved Universitetet i Wien i 1875, hvor han forsøkte å gjøre musikkteori til en del av læreplanen.
Bruckners begeistring for Wagner ble også en ulempe for ham. Det eksisterte i samtiden en hissig strid for og mot Wagner. Så lenge han nøyde seg med å fremføre Wagners verker var det ikke så farlig. Men da han begynte å utgi egne symfonier, slo Wagnermotstanderne til også mot Bruckner. Det gjaldt særlig Eduard Hanslick som dominerte det musikalske liv i Wien.
I tillegg til sine symfonier skrev Bruckner messer, motetter og andre sakrale korverk, og noen få kammerverk, inkludert en strykekvintett. I motsetning til hans romantiske symfonier er noen av Bruckners korverk ofte konservative og kontrapunktiske i stilen; Te Deum, Helgoland, Salme 150 og minst én messe viser imidlertid nyskapende og radikal bruk av kromatikk.
Bruckner var en kjent organist på sin tid, og imponerte publikum i Frankrike i 1869, og Storbritannia i 1871. Han ga seks konserter på et nytt Henry Willis-orgel i Royal Albert Hall i London og ytterligere fem i Crystal Palace. Selv om han ikke skrev noen større verk for orgelet, kunne improvisasjonene hans noen ganger gi ideer til symfoniene. Han underviste i orgelspill ved konservatoriet; blant elevene hans var Hans Rott og Franz Schmidt. Gustav Mahler, som kalte Bruckner sin «forløper», gikk på konservatoriet på dette tidspunktet.
I juli 1886 dekorerte keiser Frans Josef I av Østerrike-Ungarn ham med Frans Josef-ordenen. Han trakk seg mest sannsynlig fra sin stilling ved Universitetet i Wien i 1892, i en alder av 68. Han skrev mye musikk som han brukte for å hjelpe til med å undervise studentene sine.
Bruckner fikk fra 1892 svært dårlig helse, og måtte i 1895 forlate sin leilighet i Hessgasse. Keiseren tildelte ham da en æresleilighet i Belvedereslottet, i den såkalte Kustodenstöckl i Øvre Belvedere, for å spare ham for trappene. Bruckner døde i Wien i 1896 i en alder av 72. Han er gravlagt i krypten til klosterkirken i Sankt Florian, rett under favorittorgelet hans. Han hadde alltid hatt en grotesk fascinasjon for døden og døde kropper, og etterlot seg eksplisitte instruksjoner angående balsamering av liket hans.
Personlighet
Bruckner manglet alle de karakteristika som i dag regnes som typiske for den verdensvante kunstnerprofil i romantikken. Han var lenge i tvil om sitt talent, men overvant dette gjennom et utrettelig arbeid med alle sine komposisjoner. De utkom også ofte i reviderte versjoner.
I biografer blir Bruckner ofte karakterisert som en «enkel» mann fra provinsen, Han fornektet heller aldri at han kom fra bygda, og fremsto alltid upretensiøs og naturlig, til dels grov. Mange biografer klaget over at det er stor uoverensstemmelse mellom Bruckners liv og hans arbeid. For eksempel skrev Karl Grebe: «hans liv forteller ikke noe om arbeidet hans, og hans arbeid forteller ikke noe om livet hans, det er det ubehagelige faktum enhver biografi må starte fra.»
Kvisti
Det er gjort funn av en steinalderboplass her. Et par kilometer øst for Kvisti ligger Havråtunet.
Anton Bruckner
Personlighet
Han er beskrevet som et «geni med håndverkerinnstilling», og var overbevist om at komponisten bare kunne nå sitt mål gjennom et nitid håndverksmessig arbeid, og gjennom omfattet utallige repetisjoner og øvelser. Hans nærmest fanatiske religiøsitet preget all hans musikk. Hans livsførsel var lik munkens, med lydighet, underordning og avholdenhet som ideale føringer.
En rekke anekdoter finnes om Bruckners iherdige arbeid og hans ydmyke aksept av berømmelsen som til slutt kom. En gang, etter en repetisjon av hans Fjerde symfoni i 1881, tipset den velmenende Bruckner dirigenten Hans Richter: «Da symfonien var over,» fortalte Richter, «kom Bruckner til meg, ansiktet hans strålte av entusiasme og glede. Jeg kjente han presset en mynt inn i hånden min. «Ta denne,» sa han, «og drikk et glass øl for helsen min.» Richter tok imot mynten, en Maria-Teresia-daler, og bar den på urkjeden sin resten av livet.
Bruckner var en livslang ungkar som kom med en rekke mislykkede ekteskapsforslag til tenåringsjenter. Det antas at kantaten «Entsagen» (Forsakelse), er skrevet i sorgen over avslaget på ett av hans frierier. Hans hengivenhet for tenåringsjenter førte til en beskyldning om upassende oppførsel der han underviste i musikk. Han ble frikjent, men bestemte seg for heller å konsentrere seg om å undervise gutter. Kalenderen hans for 1874 viser navnene på jenter som appellerte til ham, og listen over slike jenter i alle dagbøkene hans var lang. I 1880 falt han for en 17 år gammel bondepike i rollebesetningen til Pasjonsspillene i Oberammergau. Hans interesse for tenåringsjenter ser ut til å ha vært motivert av frykten for synd; han trodde at han (i motsetning til eldre kvinner) kunne være sikker på at han giftet seg med en jomfru. Hans mislykkede frierier til tenåringer fortsatte etter han hadde fylt 70; en slik ungjente, stuepiken Ida Buhz i Berlin, var nær ved å gifte seg med ham, men brøt forlovelsen da hun nektet å konvertere til katolisismen. Han led av periodiske anfall av depresjon, og hans mange mislykkede forsøk på å finne en kvinnelig følgesvenn bidro til hans ulykkelighet.
Symfonier
Bruckner komponerte elleve symfonier i perioden 1863 til 1896, men han selv anså bare ni av dem som ferdige. Han ga Symfoni nr. 4 undertittelen Den romantiske, men påførte ingen av de øvrige verkene sine noen undertittel. De undertitler som verkene siden har fått, er derfor gitt dem av andre.
Oppbygning
Det var Beethoven som hadde gitt Bruckner hans oppfatning av hvordan en symfoni skulle bygges opp, og det var, ifølge musikkforskeren Gabriel Engel, Beethovens femte som var modell for hans verker. Hans formel oppsummeres slik:
Symfonisk stil
Bruckners symfonier er orkestrert for et ganske standard symfoniorkester av treblåsere i par, fire valthorn, to eller tre trompeter, tre tromboner, tuba (fra den andre versjonen av den Fjerde), pauker og strykere. De senere symfoniene øker denne besetningen, men ikke vesentlig. Bruken av wagnertubaer i de tre siste symfoniene hans er også bemerkelsesverdig. Bare den Åttende bruker harpe, og slagverk foruten pauker i alle versjoner. (Den Syvende har et enkelt cymbalkrasj i noen versjoner, sammen med en triangelvirvel ved klimakset av andre sats). Bruckners orkesterstil ble kritisert av hans samtidige i Wien. Halvveis i det tjuende århundre kom musikologer til at orkestreringen hans var modellert etter lyden av hans primære instrument, pipeorgelet.
Nicholas Temperley skriver i New Grove Dictionary of Music and Musicians (1980) at Bruckner
«alene lyktes i å skape en ny skole for symfonisk skriving […] Noen har klassifisert ham som en konservativ, noen som en radikal. Egentlig var han ingen av delene, eller alternativt var han en sammensmeltning av begge […] Hans musikk har, selv om den er wagneriansk i sin orkestrering og i sine enorme stigende og fallende perioder, åpenbart sine røtter i eldre stiler. Bruckner tok utgangspunkt i Beethovens Niende symfoni […] Introduksjonen til den første satsen, som begynner på mystisk vis og sakte klatrer med fragmenter av det første temaet til den storslåtte fulle åpenbaringen av dette temaet, ble overtatt av Bruckner; det samme var den fryktinngytende kodaen til den første satsen. Scherzoen og den langsomme satsen, med deres veksling av melodier, er modeller for Bruckners romslige mellomsatser, mens finalen med en storslått kulminerende salme er et trekk ved nesten hver eneste Bruckner-symfoni.» «Bruckner er den første komponisten siden Schubert som det er mulig å gjøre slike generaliseringer om. Symfoniene hans fulgte bevisst et mønster, han bygget hver av dem på det han hadde oppnådd med de forrige […] Hans melodiske og harmoniske stil endret seg lite, og den hadde like mye av Schubert i seg som Wagner […] Hans teknikk i utviklingen og transformasjon av temaer, som han hadde lært av Beethoven, Liszt og Wagner, var uovertruffen, og han var nesten Brahms' likemann i melodisk variasjon.»
Deryck Cooke legger til, også i New Grove,
"«Selv om han står i gjeld til Beethoven og Wagner, er 'Bruckner-symfonien' en unik hendelse, ikke bare på grunn av det unike i ånd og uttrykk, men enda mer på grunn av det absolutte originale i de formelle prosessene. Til å begynne med virket disse prosessene så merkelige og enestående at de ble tatt som bevis på ren inkompetanse […] Nå er det anerkjent at Bruckners uortodokse strukturelle metoder var uunngåelige […] Bruckner skapte en ny og monumental type symfonisk organisme, som avviste den anspente, dynamiske kontinuiteten til Beethoven, og den brede, flytende kontinuiteten til Wagner, for å uttrykke noe dypt forskjellig fra begge komponistene, noe elementært og metafysisk.»"
I en konsertanmeldelse beskrev Bernard Holland deler av de første satsene av Bruckners Sjette og Syvende symfonier som følger: «Det er den samme langsomme, brede introduksjonen, de utstrakte klimaksene som vokser, trekker seg tilbake og deretter vokser litt til – en slags musikalsk coitus interruptus.»
I andre utgave av New Grove (2001) kalte Mark Evan Bonds Bruckner-symfoniene «monumentale i omfang og design, de kombinerer lyrikk med et iboende polyfonisk... Bruckner favoriserte en tilnærming til storskala form som stolte mer på storskala tematisk og harmonisk sammenstilling. I løpet av produksjonen hans merker man en stadig økende interesse for syklisk integrasjon som kulminerer i hans mesterverk, Symfoni nr. 8 i c-moll, et verk hvis siste side integrerer hovedtemaene til alle fire satsene samtidig.»
Sakrale korverk
Bruckner var en dypt religiøs mann, og komponerte en rekke sakrale verk. Han skrev en Te Deum, fem salmesettinger (inkludert Salme 150 i 1890-årene), en høytidelig kantate, en magnificat, rundt førti motetter (blant dem åtte settinger av Tantum ergo, og tre versjoner av både Christus factus est og Ave Maria), og minst syv messer.
Verdslige korverk
Som ung sang Bruckner i mannskor og skrev musikk for dem. Bruckners verdslige kormusikk ble stort sett skrevet for korforeninger, og tekstene er alltid på tysk. Noen av disse verkene ble skrevet spesielt for private anledninger som bryllup, gravferder, bursdager eller navnedager, mange av disse er dedisert til venner og bekjente av komponisten. Denne musikken fremføres sjelden. Av rundt 30 slike stykker er en høyst uvanlig og stemningsfull komposisjon sangen Abendzauber (1878) for mannskor, mannssolist, jodlere og fire horn.
Bruckner komponerte også 20 Lieder, hvorav bare noen få er utgitt. I tillegg komponerte Bruckner komponerte fem navnedagskantater, samt to patriotiske kantater, Germanenzug og Helgoland, basert på tekster av August Silberstein. Germanenzug (WAB 70), komponert i 1863–1864, var Bruckners første publiserte verk. Helgoland (WAB 71), for mannskor og stort orkester, ble komponert i 1893 og var Bruckners siste fullførte komposisjon og det eneste verdslige vokalverket som han mente var verdig nok til å testamentere til det østerrikske nasjonalbiblioteket.
Andre verk
Bruckners improvisasjoner ble vanligvis ikke transkribert, slik at bare noen få av verkene hans for orgel har overlevd. De fem preludiene i Ess-dur (1836–1837), klassifisert WAB 127 og WAB 128, samt noen få andre WAB-uklassifiserte verk, som er funnet i Bruckners Präludienbuch (preludiebok), er sannsynligvis ikke av Bruckner.
Bruckner skrev aldri noen opera. Selv om han var beundrer av Wagners musikkdramaer, var han selv uinteressert i å skrive slike verker. Han overvar flere av Wagners operaer, men var mer interessert i musikken enn i handlingen. Etter å ha sett Wagners Götterdämmerung spurte han angivelig: «Si meg, hvorfor brente de kvinnen på slutten?».
Bruckner Kritische Gesamtausgabe
Bruckner Kritische Gesamtausgabe, utgitt av Musikwissenschaftlicher Verlag i Wien, er utgitt i tre utgaver.
Problemet med de forskjellige utgavene
En vanlig forklaring på de mange versjonene er at Bruckner var villig til å revidere arbeidet sitt på grunnlag av hard, ufaglig kritikk fra kollegene. «Resultatet av slike råd var å umiddelbart vekke all usikkerheten i den ikke-musikalske delen av Bruckners personlighet», skriver musikkforsker Deryck Cooke. «Da han manglet all selvsikkerhet i slike saker, følte han seg forpliktet til å bøye seg for meningene til vennene sine ,'ekspertene', for å tillate (...) revisjoner og til og med hjelpe til med å gjøre dem i noen tilfeller.»
Robert Haas utga fra 1935 den første kritiske utgaven av Bruckners verk basert på originalpartiturene. Haas var nasjonalsosialist, og hans arbeid falt derfor i miskreditt etter krigen, da de allierte gjennomførte avnazifisering. Senere ble hans arbeider likevel anerkjent. Leopold Nowak som fra 1937 hadde vært delaktig i å lage den opprinnelige samlede utgaven, ble etter krigen utnevnt til å produsere en helt ny kritisk utgave av Bruckners verker.
Ettermæle
Anton Bruckner Privatuniversität i Linz er en utdannelsesinstitusjon for musikk, skuespill og dans. Det ble oppkalt etter ham i 1932 og het «Brucknerkonservatorium Linz» frem til 2004. Bruckner Orchester Linz ble stiftet 1967. Brucknerhaus er et konserthus oppført i Linz, som åpnet i 1974. Fra 1974 har det i konserthuset årlig blitt arrangert Brucknerfest, en musikkfest i Bruckners navn.
I nazitidens Tyskland ble Bruckners musikk høyt verdsatt. Adolf Hitler som ble født i Braunau am Inn, bare 90 kilometer vest for Linz, innviet i 1937 en byste av Bruckner i Walhalla- templet nær Regensburg. Adagiosatsen fra Bruckners Syvende symfoni ble kringkastet av tysk radio (Deutscher Reichsrundfunk) da nyheten om Hitlers død ble kunngjort 1. mai 1945. Bruckners musikk ble likevel fra 1950-årene brukt i flere filmer og TV-produksjoner i Europa og USA, slik de ble allerede i 1930-årene. Israel Philharmonic Orchestra har innspilt den Åttende symfonien med Zubin Mehta.
Günter Sommer
Günter «Baby» Sommer (født 25. august 1943 i Dresden) er en tysk jazztrommeslager.
Han studerte musikk på Høgskolen for musikk i Dresden. Han ble raskt kjent i Øst-Tyskland. Han er med i den såkalte European free jazz avantgarde bevegelsen. Sammen med Conny Bauer og Peter Kowald hadde han en trio. Nå er han ansatt som professor i slagverk i Dresden.
Chorizo
Pølsesorten stammer opprinnelig fra Den iberiske halvøy, det vil si fra Spania og Portugal, men den er utbredt også i Latin-Amerika, samt på Filippinene. Den er etterhvert blitt populær i store deler av verden.
Upperdog
Upperdog er en norsk spillefilm som hadde premiere 26. august 2009. Den er den andre langfilmen som regisseres av Sara Johnsen, som også har skrevet manus. Filmmusikken er ved Marcus Paus.
Handlingen kretser rundt en hjemvendt norsk soldat fra Afghanistan; polske Maria, som jobber som hushjelp og oppvasker i Norge med en sønn i Polen; hennes venninne Yanne, som jobber på asiatisk restaurant og Axel, en overklassegutt som har problemer med å binde seg. Yanne og Axel er adoptert, men har havnet i forskjellige familier, Axel i en rik vestkantfamilie og Yanne i en vanligere familie, men uten at Axel vet at de er søsken.
Priser
Under Kosmorama i Trondheim fikk medvirkende i Upperdog fire tildelinger av Kanonprisen 2009: prisen for beste regi til Sara Johnsen, prisen for beste manus til Sara Johnsen; prisen for beste foto til John Andreas Andersen og prisen for beste klipp til Žaklina Stojcevska. I tillegg var filmen nominert til beste kvinnelige hovedrolle (Agnieszka Grochowska), beste mannlige hovedrolle (Hermann Sabado), beste produsent (Christian Fredrik Martin og Asle Vatn) og beste filmmusikk (Marcus Paus). Kanonprisens vinnere avgjøres etter avstemning blant medlemmene i de forskjellige fagforbundene innen film i Norge.
Filmen ble tildelt Filmkritikerprisen for beste langfilm i 2009, og under filmfestivalen i Rouen i 2010 ble filmen tildelt juryens hovedpris.
Under Filmfestivalen i Haugesund i 2010 ble filmen tildelt fem Amandapriser: Beste norske kinofilm, beste regi til Sara Johnsen, beste kvinnelige hovedrolle til Agnieszka Grochowska, beste klipp til Žaklina Stojcevska og beste foto til John Andreas Andersen. Filmen var i tillegg nominert i ytterligere tre klasser: beste mannlige hovedrolle (Hermann Sabado), beste filmnauns (Sara Johnsen) og beste lyddesign.
Kunståret 1372
Dødsfall
…
Italia (kvinnenavn)
Italia er et italiensk kvinnenavn dannet av navnet på landet Italia. Betydningen av navnet er usikker. Det kan være relatert til det latinske ordet vitulus som betyr «kalv».
Navnet ble populært i Italia under renessansen og også under første verdenskrig og blir ansett for å være et patriotisk navn.
Utbredelse
Navnet er svært lite brukt utenfor Italia, og er heller ikke blant de mest brukte kvinnenavnene i Italia.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til fornavnet Italia i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Italia (andre betydninger)
Italia kan vise til:
René Lasserre
Félix «René» Lasserre (født 9. oktober 1895 i Bayonne, død 19. august 1965 i Saint-Avold) var en fransk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris. Lasserre vant en olympisk sølvmedalje i rugby union under OL 1924 i Paris. Han var med på det franske laget som kom på andreplass i rugbyturneringen. Det var kun tre lag som deltok og kampene ble spilt i perioden 4. til 17. mai 1924. Frankrike vant første kampen med 59-3 over Romania men tapte siste kampen mot USA med 3-17.
Sofie
Utbredelse
Sophie har vært et svært populært navn i England fra 1990-tallet.
Sofie er et svært vanlig navn på Grønland. Det er også relativt vanlig navn i Sverige og Danmark, mens Sophie er relativt vanlig i Frankrike og Belgia. I Belgia er både Sofie og Sophie brukt.
Navnet Sofie er kjent i Norge fra 1600-tallet. Navnet var blant de mest bruke navnene på jentebarn i slutten av 1800-tallet og igjen fra 2000-tallet. Formen Sophie var populær på begynnelsen av 1800-tallet.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
24 (TV-serie)
24 er en amerikansk TV-serie som gikk på Fox fra 2001 til 2014. Serien handler om en amerikansk spesialagent som må ta på seg tilsynelatende umulig oppdrag. Navnet på serien henviser til at hver sesong i serien, som viser handlingen i «real time» (sanntid), omhandler nøyaktig 24 timer av livet til CTU-agent Jack Bauer. Serien følger også Jacks kolleger ved Counter Terrorist Unit (antiterrorist-enheten) i Los Angeles i USA samt terroristene involvert i serien og mennesker i Det hvite hus i Washington D.C.
Hver sesong i 24 har 24 episoder, som følgelig omhandler nøyaktig en time hver. Episodene kalles dermed for eksempel 09pm-10pm. 24 ble skapt av Joel Surnow og Robert Cochran og første sesong hadde premiere i 2001. Det ble totalt produsert åtte sesonger av serien pluss en film, 24: Redemption mellom sesong 6 og 7 og en mini-serie, 24: Live Another Day.
Vadstena kloster
Vadstena kloster er et kloster grunnlagt av Den hellige Birgitta av Vadstena i 1384, som også planla og tegnet det. Klosteret ligger i Vadstena kommune i det svenske fylket Östergötland.
Vadstena kloster var et kloster for Birgittinerordenen i Vadstena, og var et dobbeltkloster som omfattet både nonner og munker. Det spilte en viktig rolle i middelalderen, da det var moderkloster for andre klostre av samme orden. Vadstena kloster ble stengt i 1595, men i 1935 opprettet man et nytt kloster av birgittinerordenen på samme sted.
Klosterets storhetstid
Klosteret ble etablert ved at kong Magnus Eriksson og dronning Blanka av Namur testamenterte kongepalasset som stod på stedet til et nytt kloster. Det skjedde først i deres svenske testamente i 1346 og senere i det norske testamentet året etter. Kongeparets hensikt var at de skulle begraves i klosterets kirke som skulle opprettes, og at klostrets prester på kongeparets dødsdager skulle be for deres sjeler.
Det drøyde til 1370 før Birgittes ordensplaner ble godkjent av paven, om enn i modifisert grad. Planleggingen av det nye klosteret begynte umiddelbart, men det kunne ikke innvies før i 1384, noe som skjedde etter både Birgittes og hennes datter Katarina Ulfsdotters død.
VM i friidrett 1983
VM i friidrett 1983 var det første verdensmesterskapet i friidrett som ble arrangert av IAAF. Mesterskapet ble arrangert på Olympiastadion i Helsingfors i Finland i tidsrommet 7.- 14. august.
Vadstena kloster
Klosterets storhetstid
I overensstemmelse med Birgittes instruksjoner skulle klostret bestå av 60 søstre og 25 brødre, hvorav åtte lekbrødre. Både munkene og nonnene så vel som hele klostret var i det det store og det hele underlagt en abbedisse, mens en priorinne fikk ansvaret for nonnene spesielt og en generalkonfessor for brødrene. Hensikten med å ha et dobbeltkloster med et mannlig konvent, hvis generalkonfessor ble utpekt av abbedissen, sammen med et søsterkonvent var trolig å sikre nonnenes behov for prester for skriftemål og messer. De mannlige og kvinnelige medlemmene levde likevel ikke alltid så adskilt som reglene foreskrev, de kunne til og med omgås. Dette beskrives i et brev fra søster Ingrid Pärsdotter i 1498 da hun stevnet møte med en mann utenfor klostret: "Brødre og søstre lekte og spilte, drakk vin og danset med hverandre i hagen om aftenen og morgenen" I 1419 ble det holdt refselse og en undersøkelse ble utført da det ryktes at abbedissen og nonnene skal ha tatt imot private gaver av verdslige menn, sluppet inn lekmenn i klostret og truffet menn privat Klosteret ble begunstiget av kongehuset og adelen og ble snart både Sveriges fremste åndelige sentrum og landets største grunneier. Klosteret drev en sykestue, et såkalt helligåndshus, i det minste fra  året 1401. Klosteret innlosjerte allerede tidig beginer, kvinner fra den fremste adel som levde på klostrets almisser og av kirken ble ansett å leve et utsvevende liv, og i 1412 ble det forbudt klosteret å ta dem imot, men beginer fantes beviselig fortsatt på Vadstena frem til 1506. I 1436 tok opprørsmannen Jösse Eriksson sin tilflukt til klosteret, hvor han allikevel ble grepet. Vadstena kloster hadde internasjonal betydning som moderkloster for andre klostre av birgittinerordenen rundt om i Europa, slik som klostrene i Reval, Nådendal, Bergen og Danzig, hvor Vadstena pleide å utføre inspeksjoner, og Syon Abbey i England, som hadde blitt grunnlagt på anmodning av en engelsk delegasjon. Både nonner og munker ble sendt ut til disse klostrene. I 1406 kom en engelsk delegasjon under ledelse av Henrik Fitzhuger og ba om medlemmer for å grunnlegge et kloster av birgittinerordenen i England, og i 1415 ble fire nonner, tre nonnenoviser, en munk og en prestemunk eskortert under store høytidligheter og i nærvær av alle Sveriges biskoper fra klosteret for å reise til England ved grunnleggelsen av Syon Abbey.
VM i friidrett 1983
Den første verdensmesteren som ble kåret, var norsk. Grete Waitz vant maratonøvelsen på mesterskapets første dag.
Vadstena kloster
Klosterets siste tid
Da reformasjonen kom til Sverige i 1527, innledet det avviklingen av Sveriges klostre gjennom et forbud mot å ta imot nye noviser. De gamle medlemmene fikk fortsette å leve der på livstid, med underhold fra klosterets tidligere eiendom, som ble konfiskert av kronen. Sveriges øvrige klostre forfalt, men Vadstena, som hadde en sterk posisjon gjennom sine forbindelser med adelen og sitt internasjonale rykte, klarte seg bedre enn andre klostre. Kong Gustav Vasas egen søster Anna var på denne tiden nonne i Vadstena.
Vadstena fikk til forskjell fra andre svenske klostre fortsatt ta imot noviser, med forbehold om at de måtte få kongens særskilte tillatelse. I 1527, etter at en kvinne hadde rømt fra klosteret med sin trolovede, ga Gustav Vasa instruksjoner til biskop Hans Brask at ingen kvinne heretter fikk vies til nonne i Vadstena uten spesiell tillatelse fra kongen De som allerede var medlemmer fikk tillatelse til å forlate klosteret. Vadstenas abbedisse Birgitta Botolfsdotter forlot klosteret, og giftet seg i 1539. De yngre nonnene skal ha vært mer villige til å forlate klosteret enn de eldre, og abbedissen fikk en kongelig befaling som sa at hin ikke fikk lov til å hindre dem. I 1544 fikk nonnene og munkene, etter opplysning på eget ønske, uttrykkelig kongelig tillatelse til å forlate klosteret og gifte seg. . Vadstena kloster sluttet å nedtegne hvem som ble antatt som nonner etter 1528, så kunnskapen om hvem som ble antatt i klostret etter reformasjonen er ufullstendig. Men munkene anførte nye medlemmer frem til 1542. Myndighetene skaffet munkene nye erverv som leger, lærere, prester og misjonærer etter at de hadde avsvoret seg katolisismen, og munkene forlot klosteret raskere og i større antall enn nonnene. Nonnene kunne ikke forsørge seg selv utenfor klosteret og ble i større grad værende, selv om kongen forbød abbedissen å forhindre nonner som ville gifte seg å forlate klosteret.
24 (TV-serie)
24 bruker mye håndholdte kameraer og splittet skjerm, og kameraperspektivet er stort sett fra menneskelig øyenhøyde.
Vadstena kloster
Klosterets siste tid
I 1539 ble det forbudt for klosterets munker å holde katolske prekener. I 1540 ble det laget en fortegnelse over klosterets verdigjenstander, som straks etter ble fjernet. På 1540-tallet ble klosterets eiendom konfiskert. I 1541 fikk klosteret tillatelse til å ta imot almisser på den betingelse at munkene avholdt seg fra å preke offentlig, mens nonnene skulle få motta luthersk undervisning. I mai 1540 kom magister Jeorgius, superintendent og kongens ombud, samt biskop Henrik i Västerås, til Vadstena, og forbød den katolske messen og messene for helgnene. Biskopen holdt deretter en svensk messe i klosteret i nonnenes nærvær. Embetsmennene kunngjorde siden de nye bestemmelsene, først i munkenes del av klosteret, og deretter overfor nonnene. Ifølge sagnene skal nonnene ha stoppet voks i ørene på de lutherske gudstjenestene de ble tvunget til å overvære. Flere donasjoner ble gjort frem til stengningen. Blant deres donatorer fantes dronning Margareta Eriksdotter (Leijonhufvud) og hennes familie, samt dronning Karin Månsdotter. I 1545 opphørte Vadstenadiariet. Klosterets mannlige avdeling ble avviklet i 1555, da munkene av kongen ble gjort til prester eller leger. Da Erik XIV ble avsatt i 1568, fantes det 18 nonner i klosteret.
24 (TV-serie)
Den ble vist i Norge på TV 2.
Vadstena kloster
Klosterets siste tid
Klosteret opplevde en siste blomstringstid under Johan III, som i 1575 ga klosteret tillatelse til å ta imot nye noviser. Dronning Katarina Jagellonica sendte vin og penger under fasten, og formidlet til og med kontakter til den katolske kirken og antas å ha ligget bak kardinal Possevinos besøk. I 1580 fikk klosteret besøk av pavens sendebud Antonio Possevino, som ble værende i seks uker, innførte de nyeste katolske doktrinene og oppdaterte virksomheten. Ved denne hendelsen fikk alle nonnene, da 14 stykker, på ny avlegge sine løfter, og abbedissen og priorinnen fikk sverge den tridentiske eden. Han hadde også med seg et antall gutter da han reiste som skulle ta katolsk presteutdannelse. I 1587 fikk klosteret besøk av monarken og tronfølgeren, og den første høytidlige katolske messe siden reformasjonen ble forrettet i klosteret. I 1592 ble det opprettet en katolsk presteskole av Anders Magnusson. Sigismund ga klosteret sin beskyttelse før han besteg tronen i 1594, pavens sendebud, Malaspina, besøkte klosteret og en pike ble antatt som novise.
24 (TV-serie)
Oversikt
24 er en thriller som presenterer seg selv i sanntid, det vil si at hvert minutt i episodene tilsvarer ett minutt i rollefigurens liv. Dette gir serien en unik følelse av tidsperspektivet som igjen medvirker til å gjøre serien mer dramatisk. Dette forsterkes av en tikkende klokke på skjermen som viser seg innimellom. Opprinnelig sa Jack Bauer at handlingen foregikk i sanntid, dette ble senere forlatt. Hver episode følger vanligvis Jack Bauer, ansatte i den amerikanske regjeringen, og de forskjellige konspiratørene bak de ulike hendelsene. Historiene involverer også mellom-menneskelig drama, og dykker ned i karakterenes private liv. Som en del av et tilbakevendende tema blir karakterer ofte konfrontert med forskjellige etiske dilemmaer.
I realiteten er hver episode bare rundt 40 minutter. Siden dette er en amerikansk serie er den beregnet på hyppige reklamepauser som oppstykker episodene. Når derimot 24 blir vist for eksempel i Norge, vil klokken fire-fem ganger per episode gjøre plutselige hopp fem minutter framover i tid der reklamepauser er planlagt.
En serie som fulgte hvert minutt i en persons liv ville fort blitt kjedelig med slik som trafikk-køer, toalett-besøk og perioder uten noe spesielt som skjer. Men siden serien viser flere parallelle historier, og vi følger mange forskjellige rollefigurer på forskjellige geografiske steder, blir dette effektivt klippet sammen slik at det alltid er noe som skjer samtidig som vi aldri går glipp av noe som er viktig.
Selv om 24 ikke er den første serien/filmen produsert i sanntid og splitt-skjermer, blir 24s teknikker betegnet som innovative og definerer den karakteristiske serien visuelt og teknologisk.
24: Legacy som hadde premiere 5. februar 2017 på Fox er en spin-off av 24.
Årsrapport
En årsrapport er en årlig rapport som inneholder følgende informasjon om et foretak:
Vadstena kloster
Klosterets siste tid
Den kvinnelige klosterdelen bestod til og med året 1595, da den ble stengt på ordre av hertug Karl. Av de elleve nonnene som da fantes igjen i klosteret forlot åtte Sverige sammen med den siste abbedissen, Katarina Olofsdotter, og reiste til et annet birgittinerkloster i Danzig i Polen. Nonnene skal ha tilbragt vinteren i Söderköping og reist til Polen våren 1596. Nonnene som ble etterlatt var til stede ved biskop Angermannus visitt i juli 1596. Av de tre nonnene som ble igjen i Sverige ble en gift med en ung offiser som var kammersvenn til Karl IX, og en annen ble ansatt som kammerjomfru hos Kristina av Holstein-Gottorp. Den gjenstående, Karin Johansdotter, fikk tillatelse til å bli igjen i klosteret for å ta hånd om dets hageanlegg a
24 (TV-serie)
Handlingsreferat
Sesong 1 begynner ved midnatt i California, på dagen for det amerikanske president-valget. Jack Bauers mål er å beskytte senator David Palmer fra et mulig attentat. Samtidig må han redde sin egen familie fra de som ønsker hevn mot Jack og Palmers engasjement i et hemmelig tidligere amerikansk oppdrag på Balkan. Sesong 2, lagt til 18 måneder senere, begynner klokken 08.00. Jack må forhindre en atombombe fra å detonere i Los Angeles, og deretter hjelpe president David Palmer med å finne ut hvem som er ansvarlig for trusselen. Samtidig må de forhindre en potensiell krig mellom USA og forskjellige land i Midtøsten.
Vadstena kloster
I mellomtiden
Klosterbygningene stod siden tomme i omkring førti år. Det fantes planer om å opprette ett universitet i dem, men dette ble det aldri noe av. I 1641 ble det isteden innrettet et såkalt krigsmannshus for tidligere soldater og offiserer og deres familier, såkalte gratialister, i det tidligere nonneklosteret. På denne tiden ble det også organisert en egen forsamling og skole for gratialistene og deres familier. Krigsmannshuset bestod fram til 1783.
Maspalomas
Maspalomas er et bymessig område på sørkysten av Gran Canaria. Den utgjør en del av storkommunen San Bartolomé de Tirajana, som for øvrig består av byene San Agustín, San Fernando de Maspalomas, og Playa del Inglés. Det egentlige administrasjonsstedet for storkommunen befinner seg i fjell-landsbyen San Bartolomé de Tirajana, som ligger 23 km inne på øya (900 moh.). Men på grunn av at veksten i kommunen foregår i de sydlige områdene har man valgt å legge stadig mer av den kommunale forvaltningen og de kommunale kontorene her. Navnet Maspalomas brukes ofte som fellesbetegnelse på de fire byene sør i kommunen.
Vadstena kloster
I mellomtiden
I 1795 ble det opprettet et sykehus for kjønnssykdommer i både det tidligere nonneklostret og det tidligere munkeklosteret. Sykehuset for kjønnssykdommer forlot snart nonneklostrets lokaler, men ble fortsatt værende i munkenes fløy, hvor man fra 1840-tallet til og med tok imot andra pasienter og ble lasarett. Det var i drift fram til 1909.
I 1757 hadde et sinnssykehus, kalt "Stora Dårhuset", blitt bygd på klosterområdet. Sidan sykehuset for kjønnssykdommer hadde blitt flyttet fra nonneklostret, tjente det fra 1810 til 1825 som et fengsel, og fra 1825 til 1951 som en del av Vadstena sinnssykehus.
Klosteret gjenopprettes
Birgittinerne vendte tilbake til Sverige og Vadstena gjennom Elisabeth Hesselblads understøttelse i 1935. De slo seg ned utenfor det gamle klosterområdet, ved Vätterns strand. Dette nye klosteret, av den såkalte svenske grenen av birgittinerordnen, sluttet seg i 1963 til klostret Maria Refugie i Uden, Nederland, av den middelalderske grenen. I 1988 ble det selvstendig, og fra og med 1991 er det et abbedissekloster under navnet Pax Mariæ.
Kjente medlemmer
Kjente medlemmer i Vadstena kloster, både munker og nonner. Unntatt klosterets forstandere, som oppføres separat.
24 (TV-serie)
Handlingsreferat
Sesong 5, lagt til 18 måneder senere, begynner klokken 07.00. Jack Bauer antas å være død av alle, bortsett fra noen få av hans aller nærmeste venner og kollegaer. Men Jack blir tvunget til å dukke opp igjen, etter at noen av vennene hans blir myrdet. Terroristene forsøker samtidig å skaffe nervegass, og Jack oppdager en lumsk konspirasjon samtidig som han forsøker å stoppe de ansvarlige. Sesong 6, lagt til 20 måneder senere, begynner klokken 06.00. Jack Bauer blir løslatt etter å ha sitter internert i et kinesisk fengsel etter hendelsene fra sesong 5. Terrorister som planlegger en vendetta mot Jack planlegger å aktivere små kjernefysiske enheter i USA. Senere blir Jack tvunget til å velge mellom dem han elsker, og nasjonal sikkerhet, når kinesere legger planer som kan utløse en krig mellom USA og Russland.
Årsrapport
Rapporten er en melding om mål som er oppfylt siste år og hva organisasjonen forøvrig har gjennomført i året som er gått. I tillegg kan årsrapporten inneholde statistisk materiale.
Maspalomas
Sørøstlige del av Maspalomas består av de velkjente sanddynene som delvis er fredet (naturreservat). Midtre og østlige deler består av lave ferieboliger (bungalower), golfbaner, parker og andre areal som er mer eller mindre klare for utbygging. Den nordvestlige del omfatter bydelen Sonnenland, mens søndre del kalles Las Meloneras. Her finnes flere luksushoteller, kasino og flere store kjøpesentre. Av attraksjoner kan nevnes fornøyelsesparken Holiday World og vannparken Aqualand. Meloneras huser også et kulturhus og et kongressenter.
Navnet
Direkte oversatt betyr Maspalomas «flere duer». Imidlertid er navnet en forvanskning av Rodrigo Mas de Palomar, en erobrer fra Mallorca som hadde skaffet seg landområder på sørkysten av Gran Canaria.
24 (TV-serie)
Handlingsreferat
24: Redemption, lagt til tre og et halvt år senere, begynner klokken 15.00. Jack Bauer havner midt i et planlagt militærkupp i den fiktive afrikanske nasjonen Sangala. De afrikanske militantene får bistand fra amerikanske tjenestemenn. Samtidig blir Allison Taylor sverget inn som ny amerikansk president. Sesong 7 av 24, lagt til 65 dager etter slutten av 24: Redemption, begynner klokken 08:00. Jack Bauer får hjelp fra FBI og hemmelige operatører når en brannmur rundt USAs føderale data-infrastruktur brytes ned de samme personene som var ansvarlige for en konflikt i Sangala.
Men Jack Bauer må samtidig avdekke korrupsjon innenfor president Taylors nye administrasjon, som har tillatt militante fra Sangala å raide Det hvite hus og kidnappe president Taylor. Hun blir senere utpresset av et fiktivt privat militært selskap i et forsøk på å frigjøre biologiske våpen på amerikansk jord. Sesong 8, lagt til 18 måneder senere, begynner klokken 16:00. Jack blir hentet inn av CTU for å avdekke et russisk komplott for å myrde den islamske lederen Omar Hassan som befinner seg i fredsforhandlinger med USAs president Taylor.
De russiske planene innebærer blant annet å konstruere en radioaktiv bombe som islamske ekstremister truer med å detonere, med mindre Omar Hassan blir overlevert til dem. Jack søker også gjengjeldelse for personlige tap påført etter at Charles Logan overbeviste president Taylor om å dekke over disse forbrytelsene for å beskytte den planlagte fredsavtalen deres. 24: Live Another Day, lagt til fire år senere, begynner klokken 11:00. Jack Bauer befinner seg nå i London. Han forsøker å stoppe et planlagt attentat mot president James Heller, gjennomført av terroristen Margot Al-Harazi. Senere må Jack også forhindre at en gammel fiende, og en russisk diplomat, utløser en større konflikt mellom USA og Kina.