cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sentralisering
Sentralisering vil si at et samfunn blir konsentrert rundt et begrenset og sentralt område. Vi kan kalle flytting av arbeidsplasser og tjenester fra et sted til en større by, for sentralisering. Bedrifter og statlige organer sentraliserer gjerne drift både i form av styre og produksjon/tjenestested.
Sentralisering er ofte bra for å kunne øke effektivitet eller spare penger, men går som regel utover ansatte i en bedrift, eller for folk i distrikter som får et svekket tjenestetilbud.
Bigger than Us
«Bigger than Us» (norsk oversettelse: større enn oss) er en britisk popsang fra 2019, skrevet av Laurell Barker, Anna-Khara Folin, Jonas Thander og John Lundvik. Den fremføres av sangeren Michael Rice. Sangen vant BBC-konkurransen Eurovision: You Decide 8. februar 2019 og var Storbritannias bidrag i Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv i Israel. Der endte den på sisteplass, Storbritannias fjerde sisteplass i konkurransen.
Bakgrunn
Sangen var blant deltakerne i sangkonkurransen Eurovision: You Decide på BBC i februar 2019. Et dommerpanel og tv-seerne valgte sangen til vinner. «Bigger than Us» skulle i utgangspunktet deltatt i Melodifestivalen 2019, fremført av sangeren John Lundvik. Til slutt valgte Lundvik en annen sang og sendte i stedet «Bigger than Us» inn til Eurovision: You Decide.
Lundvik stilte opp i Melodifestivalen 2019 med sangen «Too Late for Love» og vant konkurransen. Han konkurrerte dermed mot sin egen sang, «Bigger than Us», i Eurovision Song Contest 2019.
«Bigger than Us» deltok i finalen av Eurovision Song Contest lørdag 18. mai 2019 i Expo Tel Aviv i Israel. Sangen hadde startnummer 16 i finalen, og avsluttet på sisteplass med 11 poeng. Dette var fjerde gang Storbritannia endte sist i konkurransen. Sangen tok seg heller ikke inn på den britiske singellisten, det var første gang på 55 år at et britisk bidrag ikke kom inn på singellisten.
Juhani Rinne
Juhani Gustav Rinne (født 2. desember 1872 i Pikis, død 11. august 1950 i Helsingfors) var en finsk arkeolog, statsarkeolog 1929–35.
Rinne forskning var hovedsakelig rettet inn mot Finlands middelalder slott og byggningshistorikk og han ledet restaureringen av Åbo domkirke.
I 1914 framla Rinne sin doktorsavhandling som omhandlet Vanhalinna i Lundo og Haga fornborg i Janakkala. På 1920-tallet undersøkte Rinne Åbo domkirke, et arbeid som Iikka Kronqvist fortsatte det påfølgende tiåret. Arkeologiens interesse for middelalderen avtok sterkt etter andre verdenskrigen, og undersøkelse av kirker og borger ble i flere tiår etterpå hovedsakelig håndtert av kunsthistorikere. Rinne kan på mange måter sies å ha staket ut rettingslinjene for alle seinere kirkerestaureringer, og han var Finlands første middelaldersarkeolog.
Greg Cunningham
Greg Cunningham (født 31. januar 1991) er en irsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Preston North End FC. Han spiller også for landslaget til.
Klubbkarriere
Cunningham begynte i klubben Cregmore FC da han var seks år gammel. I 2004 ble han en del av Mervue United AFC før han undertegnet en kontrakt ved Manchester City Youth Academy. Cunningham gjorde sin debut som profesjonell fotballspiller for Manchester City FC som en innbytter på det 46te minutt i en 4-2 seier over motstanderne Scunthorpe United FC i FA-cupen den 24. januar 2010. Cunningham gjorde sin første opptreden i Premier League under en kamp den 11. april 2010 da klubben hans spilte mot Birmingham City FC, da han fungerte som en erstatning for Adam Johnson i de siste minuttene av kampen.
Landslagskarriere
Cunningham ble kalt opp til den irske landslagstroppen av landslagssjef Giovanni Trapattoni den 22. februar for en treningskamp mot. Den 28. mai 2010 gjorde Cunningham sin debut for i en 3-0 seier mot.
Skien prestegård
Skien prestegård ligger på Lundetoppen i Skien. Gården fikk sin nåværende form rundt 1779, etter at den hadde brent ned i bybrannen i 1777. I den store bybrannen i 1886 var gården en av de få som ikke strøk med. Dette gjør bygningen til en av de aller eldste i Skien sentrum.
Gården er en trebygning på 240 kvm over to etasjer, og er bygget i rokokkostil. Bygningen har vært bolig for byens sokneprest med familie helt fra den ble bygget.
En av de mest kjente beboerne av gården er Gustav Adolph Lammers. Han var sokneprest i tida 1849–1855, og tok initiativ til å bygge et bedehus på prestegårdens grunn. Andreas Hauge har også bodd i prestegården.
Erosida
Erosida er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, rødbrunlige trebukker. De er lyst brunlige på farge med tre lengdestriper som ligger ved siden av hverandre på dekkvingene, den midterste av disse er svart og de to ytterste hvite. Antennene er tynne og lengre enn kroppen. Pronotum er litt smalere enn dekkvingene, med en liten tann midt på hver side.
Sigbjørn Solheim
Sigbjørn Solheim (født 4. august 1990) er en norsk skuespiller/dubber og instruktør fra Asker.
Erosida
Levevis
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.
Sigbjørn Solheim
Sigbjørn Solheim har gitt sin stemme til en rekke norske tegnefilmer, animasjonsfilmer og reklamer og har blant annet den norske stemmen til Jackson Stewart i fjernsynsserien Hannah Montana, som sendes på Disney Channel, Ben Tennyson i fjernsynsserien Ben 10 som sendes på Cartoon Network, Dipper Pines i Gravity Falls som sendes på Disney channel og mange fler.
Erosida
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Sigbjørn Solheim
I 2002 spilte han rollen som Nick, i oppsetningen I blanke messingen på Chateu Neuf.
Stormvloedkering Hollandse IJssel
Stormvloedkering Hollandse IJssel (no.: Springflobarrieren Hollandske IJssel) er det første av byggverkene som ble oppført under Deltaprosjektet (ned.: Deltawerken).
Barrieren er bygget over elven Hollandse IJssel i den nederlandske provinsen Zuid-Holland, like ved stedet elven går over i elven Nieuwe Maas, øst for Rotterdam, mellom Capelle aan de IJssel og Krimpen aan den IJssel. Den har en direkte forbindelse med Nordsjøen via Rotterdam, og kan dermed være utsatt for oversvømmelse ved springflo. Dette kan få katastrofale følger, da området rundt denne elven både er et av Nederlands lavestliggende og samtidig et av de tettest befolkede.
Det var flere grunner til å bygge en slik barriere istedenfor å stenge elven med en demning:
Løsningen ble å bygge en barriere som kunne lukkes om vannet steg så høyt at sikkerheten til områdene rundt ble truet, eller om man venter springflo. Slik ville ikke skipsfarten bli hindret. Barrieren består av to åtti meter brede slusedører. Hver av disse er hengt opp mellom to betongtårn. Ved (truende) høyvann senkes dørene vertikalt slik at elven stenges. Så lenge vannet ikke stiger høyere enn til 2,5 meter over NAP er dørene åpne og kan skipsfarten foregå uhindret under dem. Ved siden av barrieren ligger en sluse som vanligvis brukes av skip som er for høye til å passere under slusedørene, men når dørene er stengt kan skip bruke den for å passere barrieren.
Som man senere gjorde i Zeeland, brukte man her byggingen av barrieren som en mulighet til å anlegge en fergeløs forbindelse mellom området Krimpenerwaard og resten av Zuid-Holland. En bro ble inkludert i designet for springflobarrieren på en slik måte at broens underside ligger høyere enn toppen av slusedørene når de er helt åpne. Fylkesvei N210 passerer i dag over denne broen. 18. januar 1954, kort tid etter den store oversvømmelsen i 1953, begynte forberedelsene for byggingen av denne barrieren. Den 6. mai 1958 ble den ene slusedøren stengt på prøve for første gang. 22. oktober samme år ble springflobarrieren offisielt åpnet, og fikk konstruksjonen navnet "Algerabrug" (no.: Algerabroen). Den ble oppkalt etter minister Jacob Algera som trådte av tolv dager tidligere. Maeslantkering som ble ferdigstilt i 1997 har sørget for at barrieren over Hollandse IJssel egentlig ikke lengre er nødvendig. Den brukes fremdeles og stenges ved sterk storm, noe som inntreffer fem til seks ganger hvert år. Årsaken til dette er at Maeslantkeringen ikke styres av mennesker, og kun stenges når forholdene regnes som ekstreme. Stormvloedkering Hollandse IJssel styres derimot av mennesker og kan dermed lettere stenges ved behov.
Hvorfor trengtes en barriere her?
Under oversvømmelsen i 1953 truet det stigende vannet Randstads 1-1,5 millioner innbyggere, i elven Hollandse IJssel nådde det en høyde på 3,7 meter over NAP. Dikene var gjennomsnittlig bygget til 4,0 meter over NAP, og langs elvens nordside var de dårlige. De hadde blitt gjennombrutt flere ganger tidligere, uten at det hadde blitt tatt affære.
Hvis dikene hadde sviktet natten mellom 31. januar og 1. februar 1953 har beregninger vist at mellom 25 000 og 35 000 mennesker ikke ville ha overlevd katastrofen i motsetning til de 1835 som omkom. Tallene baseres på antallet døde som falt i provinsen Zeeland under denne oversvømmelsen, der mistet 1 av 40 innbyggere livet. Deltakommisjonens anbefaling var at en spingflo-barriere burde bygges. Slik ville man ikke trenge å forhøye dikene langs elven.
Byggingen av barrieren
Der barrieren ble bygget var elven 250 meter bred, og et av kravene under byggingen var at skipsfarten skulle hindres så lite som mulig. For å lette passasjen for de rundt 250 skipene som passerte hver dag, ble kanaler mudret ut ved siden av elven slik at skip kunne passere nesten uhindret mens byggingen pågikk.
Videre ble ustabile leirelag byttet ut mot sand fra Nieuwe Maas til dit barrieren skulle bygges, som var for ustabile til å bære konstruksjonen. Ved Vlaardingen ble sanden suget opp av skipet Ahoy og lastet på skip som transporterte den til Capelle aan de IJssel.
I juli 1954 begynte man å jobbe med selve området på elvebunnen der det skulle bygges. For å få et tørt område å arbeide på ble stålplater (ned.: damwand) drevet ned i elvebunnen, før vannet ble pumpet ut. Totalt ble det brukt 100 kilometer stålplater til å avgrense byggeområdet, men likevel foregikk det meste arbeidet under vann.
Terskler
Som tidligere nevnt bestod grunnen under elven blant annet av ustabile, svake leirelag. Disse lagene var for svake til å bære vekten av slusedørene, og man anla derfor terskler slik at dørene kunne hvile på elvebunnen. For å kunne bygge en terskel av samme lengde som slusedørene i ett stykke ville man trengt en 80 meter lang tørrdokk, noe som ikke var mulig uten å stenge en stor del av elven for trafikk. Problemet ble løst ved at terskelen ble bygget i seksjoner, først ble to seksjoner på 27,5 meter plassert midt i elven og koblet sammen. Senere ble disse seksjonene forbundet med landsidene da to mindre stykker på 12,5 meter ble plassert på hver side. Tersklene ble formgitt på en slik måte at problemer dersom grunnen rundt tersklene skulle bli vasket vekk av vannet når slusedørene stenges, ble minimalisert. Når slusedørene stenges blir vannstrømmen sterkere etterhvert som vannet må passere gjennom en stadig mindre åpning.
Slusen
Mens arbeidet med tersklene pågikk, begynte byggingen av slusen. Den ble 24 meter bred og 120 meter lang, med slusedører på 60 tonn. Slusen ligger på nordsiden av elven, ved Capelle aan de IJssel. For at brohodene skulle få et godt fundament ble de bygget på pæler som ble drevet ned i elvebunnen. Brohodene bæres av totalt 33 kilometer pæler.
Barrierens slusedører
De 81,2 meter brede, 11,5 meter høye og 635 tonn tunge slusdørene ble produsert mens byggingen av tersklene, slusen og brohodene pågikk. Som tersklene ble også disse produsert i deler som man monterte på byggeplassen. Det sier seg selv at det koster mye å løfte disse dørene, måten det blir gjort på er ved hjelp av en motvekt på 460 tonn som oppveier dørenes vekt. Motvekten er lettere enn dørene fordi man ville være sikre på at dørene virkelig stengte elven. Dette blir drevet av elektromotorer montert i tårnene, og for at strømstans ikke skal hindre stengingen av barrieren har den en egen generator. For å være sikre på at Krimpenerwaard og omgivelsene skulle kunne beskyttes mot springflo ble først den vestligste døren gjort helt ferdig, før man begynte på den østligste. Denne ble ikke satt på plass i 1977.
Tårnene
Hver av slusedørene ble hengt opp mellom to 45 meter høye tårn, dette ble gjort for at seilingshøyden under dem skulle være stor nok. I byggeperioden tok det omtrent en uke å bygge et tårn tre meter høyere. I løpet av høsten 1957 begynte man å montere alle delene som i dag utgjør barrieren:
Arnfinn Ellingsen
Arnfinn Torbjørn Ellingsen (født 1946) er norsk politiker (V) som var ordfører i Røst kommune fra 1988 til 1999, og fra 2007 til 2011. Han har også vært statssekretær i Samferdselsdepartementet for Venstre.
Einsatzstab Reichsleiter Rosenberg
Einsatzstab Reichsleiter Rosenberg, ERR, var en tysk nazistisk spesialstyrke som ble grunnlagt den 17. juli 1940. Den hadde til oppgave å plyndre de av nazityskland okkuperte områder for bl.a. kunstskatter og verdifull litteratur. Høyeste ansvarlige var Alfred Rosenberg. Han ledet organisasjonen i kraft av å styre NSDAPS utenrikspolitiske amt; Außenpolitischen Amt der NSDAP (APA).
Hiletinae
Levevis
Artene lever i eviggrønn skog, eller på savanne med spredte trær.
Utbredelse
Slekten Hiletus lever i tropisk Afrika, slekten Eucamaragnathus er vidt utbredt i Afrika (inkludert Madagaskar), Sør-Amerika og Sørøst-Asia.
Kenny G
Kenneth Gorelick, mest kjent under artistnavnet Kenny G (født 5. juni 1956 i Seattle, Washington, USA) er en av verdens mestselgende og mest kjente saksofonister og klarinettister. Han kaller seg selv for jazzmusiker, men spiller mest popballader som for eksempel «Songbird», «Moment» og «Forever in Love». Kenny G har også spilt saksofon på andre artisters album, som for eksempel Frank Sinatra, Toni Braxton, Katy Perry med flere. Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Maren Flotve Birkeland
Maren Flotve Birkeland (født 29. april 1985) er en norsk sanger og tidligere deltaker i TV-programmet Idol.
Religiøs skeptisisme
Religiøs skeptisisme er en form for skeptisisme som er knyttet til religion, men som ikke må forveksles med ateisme. Religiøse skeptikere tviler på og stiller spørsmål ved religiøse autoriteter og er i seg selv ikke nødvendigvis motstandere av religion. Isteden er de skeptiske i begrenset grad av særskilte og enkelte aspekter av religion, eller skeptiske i stor utstrekning av alle eller det meste av religiøse trosforestillinger. En del er deister, tror på en gud, men avviser etablerte religioner.
Maren Flotve Birkeland
Birkeland kommer fra Skudeneshavn på Karmøy i Rogaland. Hun endte på 8.-plass i Idol 2004. Hun ga høsten 2005 ut sin egen plate For a Moment gjennom plateselskapet Lynor.
Leikanger kirke (Herøy)
Leikanger kirke (Leikanger kyrkje) er en åttekantet kirke fra 1807 i Herøy kommune, Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Søre Sunnmøre prosti i Møre bispedømme.
Religiøs skeptisisme
Den greske filosofen Sokrates (død 399 f.Kr.) var en av de første religiøse skeptikere som er dokumentert; han satte spørsmålstegn ved berettigelsen til trosforestillingene på de ulike gudene i sin samtid. Han var også en uttalt motstander av sofisme.
Leikanger kirke (Herøy)
Kirken er i tre og har 380 plasser. Den ble opprinnelig bygget på Sjøholt, men ble flyttet derfra til Leikong i 1872.
Religiøs skeptisisme
Thomas Jefferson (1743–1826), USAs tredje president i tiden 1801–1809, skrev i 1819 boken The Life and Morals of Jesus of Nazareth, gjerne omtalt som Jefferson-bibelen. Han var deist og i navnet tilknyttet den anglikanske kirke, men hadde sterke sympatier for unitarismen, en gren av kristendommen som la vekt på fornuftsbasert og dogmefri tro. Jefferson trodde ikke på de overnaturlige innslagene i Bibelen og var sterk motstander av det finnes tre guder, treenighetslæren. Jefferson skrev derfor sin egen utgave av Det nye testamente hvor han fjernet alt som var overnaturlig og mente han av den grunn fikk en Bibel som var i langt større grad i samsvar med Jesus' opprinnelige lære og budskap.
Leikanger kirke (Herøy)
Leikong tilhørte på midten av 1800-tallet Rovde sokn, og i 1856 ble det gjort forsøk på å få flyttet Rovde kirke til Leikong, men dette forsøket ble det ikke noe av. Man søkte så om å skille ut Leikong som eget sokn, noe som ble gjort i 1871. Da ble soknet etablert med Leikong og Jøsok samt deler av Gurskedalen, Eika og Eiksund innenfor grensene. Noe senere ble hele Eika og Eiksund inlemmet i soknet. På 1900-tallet skjedde det flere endringer; Djupvika ble lagt til i 1957 og Gurskedalen og Eiksund gikk ut av soknet.
Sarah Elmaleh
Sarah Elmaleh er en amerikansk stemmeskuespiller. Hun har vært stemmeskuespiller i spill som Final Fantasy XV, Gears 5 og Anthem.
Leikanger kirke (Herøy)
Fra Sjøholt fikk man med en inngangsdør og prekestol fra 1642. Prekestolen er dekorert med utskjæringer av de syv dyder. Altertavlen ble sendt til Bergen Museum, men man fikk i 1948 en kopi som er den som står i kirken i dag.
A Christmas Carol
A Christmas Carol kan dreie seg om:
Asbjørn Lindboe
Asbjørn Lindboe (født 19. juni 1889 i Trondheim, død 8. mars 1967 i Bærum) var en norsk jurist, embetsmann, justisminister og fylkesmann.
Lindboe var sønn av lagmann i Trondheim og stortingsrepresentant (V) Jacob Albert Lindboe. Han ble cand.jur. i 1914, og var sorenskriverfullmektig i Nordfjord 1914–1915, fullmektig ved Trondheim byfogdembete 1915–1919 og privatpraktiserende sakfører i Trondheim 1919–1931 (høyesterettsadvokat fra 1925). Han var deretter justisminister i Bondepartiregjeringene til Kolstad og Hundseid 1931–1933. Fra 1933 var han sorenskriver i Inderøy sorenskriverembete, en stilling han hadde fram til han ble avsatt av okkupasjonsmyndighetene i 1943. 23. november 1945 ble han utnevnt til fylkesmann i Nord-Trøndelag, og tiltrådte i 1946. Han gikk av for aldersgrensen i 1959 og flyttet deretter til Bærum.
Sister (sang)
«Sister» (norsk oversettelse: søster) er en tysk popsang fra 2019 som fremføres av duoen S!sters. Sangen vant musikkonkurransen Unser Lied for Israel og var Tysklands bidrag i Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv i Israel. Sangen er skrevet av Laurell Barker, Tom Oehler, Marine Kaltenbacher og Thomas Steengard.
Asbjørn Lindboe
Han var medlem av Trondheim bystyre for Frisinnede Venstre 1923–1925, medlem av Bondepartiets landsstyre fra 1938 og medlem av styret i Norges Grønlandslag fra det ble etablert i 1931. Lindboes privatarkiv befinner seg i Gunnerusbiblioteket i Trondheim.
Virke ved Studentersamfundet i Trondhjem
I Studentersamfundet i Trondhjems første år var Asbjørn Lindboe en av de viktigste skikkelsene. Han medvirket både som forfatter og skuespiller i de første UKErevyene, men er i dag mest kjent for å ha vært lederen av Studentersamfundets Byggekomité, hvis mål var å samle inn penger og bygge et nytt hus til Studentersamfundet i Trondhjem. I 1929 ble dette huset bygd, og det er fremdeles Studentersamfundet i Trondhjems tilholdssted. Som aktiv i Studentersamfundet var Lindboe innehaver av Storkors av Den Gyldne Kat, Studentersamfundets Interne Teaters orden, 1919 og Storkors av De Sorte Faars Ridderskab, Studentersamfundet i Trondhjems orden.
Sister (sang)
Bakgrunn
Sangen ble skrevet av låtskriverne Laurell Barker, Tom Oehler, Marine Kaltenbacher og Thomas Steengard under en låtskriverkonferanse i Sveits i 2018. Sangen var tiltenkt den sveitsiske finalen, men den ble ikke plukket ut til finalen. Sangen ble i stedet sendt til den tyske nasjonale finalen i 2019, Unser Lied for Israel. Der deltok den i konkurranse med fire andre låter og vant en knapp seier i konkurransen. «Sister» ble dermed Tysklands bidrag til finalen i Eurovision Song Contest lørdag 18. mai 2019.
I finalen endte sangen nest sist, som nummer 25 av 26 deltakere. Sangen fikk 24 poeng fra juryene, og 0 poeng i telefonavstemningen.
Asbjørn Lindboe
Utmerkelser
Lindboe var Kommandør av St. Olavs Orden.
Elektrode
Med elektrode menes i allmennhet et elektrisk tilkoplingspunkt.
En elektrode er et stykke strømførende stoff som fører elektrisk strøm til eller fra en væske, en gass, en legemsdel osv, eller til en annen elektrode. Ved elektrolyse er det vanlig å bruke elektroder av karbon, ettersom metaller lett kan oksidere. Når det settes spenning mellom to elektroder, kalles den negative for katode, og den positive for anode. Elektrodene i brytere og andre elektriske kontakter bør ha veldig liten motstand, spesielt når spenningen er liten, ettersom kontaktflaten i virkeligheten er mindre enn den ser ut som, eller at urenheter på overflaten kan gjøre at strømmen bare går gjennom deler av kontaktflaten. Gode kontakter for svakstrøm, for eksempel til signaloverføring, kan ofte være belagt med gull fordi gull har god ledningsevne og ikke oksiderer.
Potensialdifferensen mellom to elektroder i en elektrokjemisk celle kalles elektrodepotensial.
Odd Henriksen
Odd Johan Henriksen (født 1. mars 1965) er en norsk politiker (H). Han var innvalgt på Stortinget fra Nordland fra 2013 til 2017. Han var medlem av Energi- og miljøkomiteen.
Henriksen er utdannet jurist og har praktisert som advokat på Fauske. Han har også vært daglig leder i attføringsbedriften Galvano Tia AS på Fauske og daglig leder i Sjøfossen Næringsutvikling AS.
Henriksen var medlem av Fauske kommunestyre 1995–2011 og Fauskes ordfører 2007–2011. I 2007 fikk Høyre 22,2 % av stemmene i kommunestyrevalget, en fremgang på 15,8 prosentpoeng, og Henriksen ble valgt til ordfører med støtte fra Fremskrittspartiet, Venstre, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet. Dette avsluttet 82 år med sammenhengende Arbeiderparti-styre i kommunen.
I juni 2011 tiltrådte han som regiondirektør i NHO Nordland.
Du Qiuniang
Du Qiuniang (kinesisk: 杜秋娘) var en av keiser keiser Xianzong av Tangs konkubiner, og en av hans politiske rådgivere. Hun var en dyktig poet, og går for å ha vært en skjønn kvinne som var god til å danse og musisere. Hun var kjent fore sin sang i sørlig stil, det vil si etter den maner som man fant sør for Yangtzefloden.
Skjørbuksurt
Skjørbuksurt (Cochlearia officinalis) er en plante i korsblomstfamilien. Navnet har tilknytning til at den ble mye brukt i folkemedisinen mot sykdommen skjørbuk. Artsepitetet officinalis er en form av det latinske ordet for apotek, og vitner om plantens historie. Det er det høye innholdet av Vitamin C som har gjort den til en medisinplante. Utbredelsen konsentrerer seg ved kysten i Europa, Storbritannia, Island, Canada og Alaska. I Norge vokser den i kystnære strøk over hele landet, fra Lindesnes i sør til Kirkenes i Nord-øst. Den finnes i større mengder på frodige gressenger i bunnen av bratte skråninger under fuglefjell.
Du Qiuniang
Etter keiserens død flyttet hun hjem til sin fødeby.
Swissôtel The Stamford
Swissôtel The Stamford (kinesisk: 史丹福瑞士酒店) er et luksushotell i Singapore i kjeden Swissôtel Hotels & Resorts. Hotellet er designet av arkitekt I.M. Pei og planlagt som The Westin Stamford Singapore sammen med et mindre søsterhotell, The Westin Plaza. Bygningen som huser Swissôtel The Stamford er 226 meter høy, og er en av Sørøst-Asias høyeste hoteller. Det ligger sentralt i byen og er en del av komplekset Raffles.
Du Qiuniang
Hennes diktning er representert i 300 Tang-dikt, en viktig antologi fra 1700-tallet.
Swissôtel The Stamford
Hotellet stod ferdig i 1986 og ble konstruert av sørkoreanske SsangYong Group. Det var da Asias høyeste bygning. Det er antatt at Ryugyong Hotel i Pyongyang i Nord-Korea var ment som et svar i den kalde krigens ånd på byggingen av dette hotellet.
1. januar 2002 ble dette og et annet hotell i Westin-kjeden solgt til Swissôtel/Raffles Hotels og ble gitt dagens navn, fra The Westin Stamford til Swissôtel The Stamford og The Westin Plaza ble Raffles The Plaza. I 2006 ble Raffles Hotels solgt til Fairmont og Raffels ble gitt navnet Fairmont Singapore.
Skjørbuksurt
Underarter i Norge
Det er tre underarter av skjørbuksurt (Cochlearia officinalis) i dens utbredelsesområde i Norge. Strandskjørbuksurt har den største utbredelsen av disse, og vokser langs hele kysten. Fjordskjørbuksurt vokser langs kysten på vestlandet og nordover, mens kildeskjørbuksurt holder seg langs kysten i nord-Norge, med hovedutbredelse i Troms og Finnmark.
Aldor Gamle
Aldor Gamle (2544-2645 av det tredje tideverv) var en fiktiv person fra J.R.R. Tolkiens bøker. Han var den tredje kongen av Rohan, og den av alle kongene som styrte lengst (i hele 75 år) og ble 102 år gammel. Derav kom tilnavnet Gamle. Han var den andre sønnen til Brego. Hans eldre bror Baldor forsvant da han forsøkte å gå De dødes stier, så Aldor ble konge i en alder av 26 år da faren døde i året 2570 T.T..
Aldor hadde mange barn, og av dem var de tre eldste døtre. Han styrte i 75 år, og ble kjent som Aldor Gamle. Han døde i år 2645 i det tredje tideverv, i en alder av 102 år, et år etter fødselen av sin første tipp-oldesønn. Han ble etterfulgt av sitt fjerde barn, sønnen Fréa, som hadde ventet til han var 75 år gammel før han endelig ble konge av Marken.
Lijst van koningen van Rohan Królowie Rohanu
Pierluigi Carafa
Pierluigi Carafa (den yngre) (født 4. juli 1677 i Napoli i Italia, død 15. desember 1755 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie og det pavelige diplomati, blant annet som nuntius i Toscana.
Han ble utnevnt til kardinal i september 1728 av pave Benedikt XII, med Santa Prisca som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1730 som valgte pave Klemens XII, og konklavet 1740 som valgte pave Benedikt XIV.
Andre kardinaler i samme slekt var Filippo Carafa della Serra (kreert 1378), Oliviero Carafa (kreert 1467), Carlo Carafa (1555), Diomede Carafa (1555), Alfonso Carafa (1557), Antonio Carafa (1568), Decio Carafa (1611), Pier Luigi Carafa (1645), Carlo Carafa della Spina (1665), Fortunato Ilario Carafa della Spina (1686), Francesco Carafa della Spina di Traetto (1773), Marino Carafa di Belvedere (1801), og Domenico Carafa della Spina di Traetto (1844). På morssiden var han beslektet med pave Paul V (1605–1621).
Wilful Peggy
Wilful Peggy er en amerikansk stumfilm fra 1910, regissert av D. W. Griffith.
Handling
Peggy er en livlig ung kvinne fra en fattig familie. Hun tiltrekker seg oppmerksomheten til en velstående irsk herre, og etter kort tids bekjentskap gifter de seg. Hun blir introdusert for hans omgangskrets, men det er ikke særlig vellykket; dels kjeder hun seg i sosietetslivet, og dels blir hun gjort narr av fordi hun er sosialt klønete og ikke kjenner sosietetens sosiale koder.
En rekke komplikasjoner oppstår når herrens unge nevø også blir forelsket i Peggy.
Millioner år
Millioner år eller mega-annum (Ma) er et tidsenhet som ofte brukes i vitenskapelige beskrivelser av astronomi, geologi og paleontologi med mer, til å angi tid i millioner år, både framover og bakover i tid. Ma må ikke forveksles med tidsforkortelsen mya (million years ago = millioner år siden), som kun angir tiden bakover i tid.
På engelsk brukes også ofte betegnelsen mya eller m.y.a. som er en forkortelse for million years ago. Tidsenheten brukes for å angi tiden før nåtid, på engelsk forkortet B.P. (before present eller egentlig before AD 1950, det vil si «før år 1950»). Én million år skrives med vitenskapelig tierpotens 106 år.
På samme måte som den engelske enheten bya eller b.y.a., det vil si billion years ago («milliarder år siden»), blir også mya vanligvis skrevet med små bokstaver. Enheten bya blir i vitenskapelige sammenhenger ofte erstattet med enheten Ga, Gigaannum.
Reklamasjonsnemnda for eiendomsmeglingstjenester
Reklamasjonsnemnda for eiendomsmeglingstjenester er en norsk privat organisasjon som behandler tvister som gjelder forbrukeres forhold til tilsluttede eiendomsmeglingsselskaper.
Organisasjonen ble opprettet 1. januar 2005 og er et samarbeid mellom Norges Eiendomsmeglerforbund, Den Norske Advokatforening, Eiendomsmeglerforetakenes Forening og Forbrukerrådet.
Tom Pernice jr.
Tom Pernice jr. (født 5. september 1959 i Kansas City i Missouri) er en amerikansk profesjonell golfspiller som spiller på PGA-touren og Champions Tour.
Pernice ble profesjonell i 1983, etter å ha spilt universitetsgolf ved UCLA. Han fikk sin første seier på PGA-touren i 1999, da han vant Buick Open. I 2009 fylte han 50 år og kunne dermed debutere på Champions Tour, og i sin første sesong der vant han SAS Championship. Etter debuten på senior-touren spilte han kun sporadisk på den ordinære PGA-touren, men var i 2012 også kvalifisert til spill der.
Lommemannsaken
«Lommemannsaken» er en kriminalsak som førte til at en norsk forretningsmann fra Bergen i 2010 ble dømt for seksuelle overgrep mot mindreårige gutter. De lovstridige handlingene skal ha funnet sted i Sør-Norge siden 1976. Ifølge anklagen skal gjeningsmannen ha lurt gutter flere steder på Vestlandet, Østlandet og i Trøndelag, og han ble av enkelte betegnet som en klassisk serieforbryter. Det siste kjente tilfellet fant sted i Skjolden i Luster 14. juni 2006. Politiet hadde registrert rundt 160 forhold, hvorav ett er å regne som voldtekt. De hevder også at det har vært flere overgrep som ikke er anmeldt. Identiteten hans var ukjent for politiet inntil flere års etterforskning førte frem til en 55-åring fra Bergen som ble arrestert og siktet som gjerningsmann 11. januar 2008.
Overgriperen var på et tidligere tidspunkt omtalt som «Bandasjemannen», første gang i en sak fra Bergen i 1980. Politiet ble klar over at dette var samme overgriper høsten 2007. Borgarting lagmannsrett dømte ham i 2010 til ti års forvaring med en minstetid på syv år for overgrep mot 66 gutter. Han be løslatt fra Ila fengsel og forvaringsanstalt i november 2014 etter å ha sonet sin minstetid (inkludert varetekt).
Fremgangsmåte
Fremgangsmåten var den samme i alle kjente saker: Gjerningspersonen lokket unge gutter til å stikke hånden ned i lommen hans, for eksempel ved å lure dem til å «lete» etter en nøkkel. Han gikk uten fôr i lommene, slik at guttene kom i kontakt med kjønnsorganet hans. Han har også i noen tilfeller bedt gutter om å feste en bandasje på låret. Han skal i tillegg ha begått mer alvorlige overgrep, blant annet oralsex, som i noen tilfeller grenser mot straffelovens voldtektsbestemmelser. Oralsex er i straffeloven likestilt med samleie og har en strafferamme på inntil 21 års fengsel. Politiet har senere opplyst om en strafferamme på 15 år for det groveste forholdet.
Andre fellestrekk i sakene er:
Tid
Det første overgrepet som per januar 2008 er kjent for politiet, skjedde i Åsane i Bergen i den siste halvdelen av 1976. De aller første årene lurte overgriperen barn ved å be dem om å hjelpe til med å skifte bandasje på intime steder, og fikk slik tilnavnet «Bandasjemannen». DNA-spor fra 2007 fastslo at «Bandasjemannen» også hadde vært på ferde i Oslo. Politiet konkluderte derfor med at «Bandasjemannen» og «Lommemannen» var samme person.
Tidlig på 1980-tallet (1983 eller 84) forsøkte han seg mot to gutter i en episode ved Garnes, guttene løp og kom seg unna.
27. november 1994 slo han til ved Karistøl barnehage på Søndre Nordstrand. Det er, per januar 2008, det tidligste kjente overgrepet fra «Lommemannen» i Oslo. Utover på 1990-tallet skjedde overgrepene i Oslo, som en kjenner til bare i forbindelse med helger, mens de fleste andre episodene hendte i Bergen. Fra og med nyår 2000 endret dette mønsteret seg: En har ikke lenger registrert hendelser i Bergen-området. De påfølgende årene var overgrepene begrenset til Oslo-området, før en etter 2003 så en tendens til flere overgrep andre steder i landet, i 2003 skal personen ha vært på Quality Hotel og Badeland i Sarpsborg. To overgrep fant sted 13. juli 2002 i Sarons dal i Kvinesdal og på Hamresanden camping i Kristiansand 12. juli 2003.
I januar 2005 skjedde et overgrep i Sauda, mens et dobbeltovergrep skjedde i en svømmehall i Skjolden 14. juli 2006. I oktober 2007 ble det kjent at også svensk politi undersøkte om «Lommemannen» kunne stå bak et overgrep i Svinesund.
Tilfeldig start før koordinering
Politiet i Norge manglet et datasystem som kunne se sammenhengen mellom ulike enkeltstående saker. «Lommemannens» overgrep mot barn hadde kun vært registrert som enkeltsaker. Tilfeldigheter i 2003 førte til at en etterforsker oppdaget at det var flere sammenhengende saker.
Det var politiet i Ski som fikk ansvar med å begynne en større etterforsking av den omreisende serieforbryteren i 2003. De startet en gjennomgang av over 70 registrerte saker som var innrapportert fra andre politidistrikter. Politiet i Ski oppdaget da at de egentlig satt på ganske spinkelt bevismateriale, blant annet manglet essensielle ting som avhør. Mai 2004 var politiet ikke nærmere en løsning av saken, og etterforskningen ble da lagt ned.
Et nytt team som skulle arbeide bare med «Lommemannen» ble etablert de to første ukene av 2008 i Bergen, der etterforskerne tror saken kan ha startet. I samme periode kom det flere tips til dette teamet om tidligere ukjente episoder.
DNA-spor
Politiet sikret seg genetisk fingeravtrykk fra flere av åstedene, inklusive et fra en episode i Trondheim, der Lommemannen ble fotografert av et overvåkingskamera 6. september 2003. DNA-prøver viste også at «Bandasjemannen» og «Lommemannen» var samme person.
En DNA-prøve som fantes på Rettsmedisinsk institutt av biologisk materiale fra en overgrepssak tilbake i 1995, viste gjennom en ny analyse i 2007 at materialet kom fra «Lommemannen». Det var ikke teknisk mulig å analysere beviset i 1995, men det ble tatt vare på for senere analyser.
«Spesiell signatur»
Det ble etterhvert kjent at politiet holdt hemmelig en «spesiell signatur» i forbindelse med overgrepene. Grunnen til dette ble skjult for media, var at politiet ikke ønsket å påvirke vitneforklaringene, samt å skille andre overgrep ut fra de som «Lommemannen» stod bak.
Tips og navngitte menn
I forbindelse med to overgrep, i Moss i 1995 og Bergen i 1997, uttalte «Lommemannen» selv at «Jeg kommer fra Moss». Kripos trodde i oktober 2007 at flere navngitte menn fra Oslo- eller østlandsområdet kunne være «Lommemannen». I forbindelse med et overgrep i juli 1999 på Nattland, brukte imidlertid «Lommemannen» et Bergens-uttrykk, og Kripos fikk høsten 2007 DNA-prøver fra fire personer i Bergens-området. Dette førte blant annet til at det på 90-tallet ble pågrepet en mann av bergenspolitiet som ble siktet for forholdet. Senere er flere andre personer anholdt og konfrontert med at de skal være «lommemannen».
Pågripelse
Før pågripelsen ble det gjennomført hemmelig ransaking hos vedkommende. En forutsetning for en slik fremgangsmåte er at det straffbare forholdet må ha en strafferamme på over ti år. Fordi straffeloven likestiller oralsex og samleie har forholdet en strafferamme på 21 år og politiet kunne derfor gjennomføre hemmelig ransaking.
Ved senere ransakinger har politiet latt journalister få tilgang til å fotografere beslag fra siktedes hus.
Lommemannen, som ble identifisert som en 53 år gammel mann fra Bergen, tilsto i mai at han hadde stått bak overgrep av gutter i perioden 2003 til 2006, men ikke så mange som politiet mente han sto bak.
Skrueuttrekker
Skrueuttrekkeren er en spiss og links gjenget skrue, det vil si at gjengene går motsatt vei av det som er vanlig på skruer. Skrueuttrekkeren er tynn ytterst, og blir gradvis tykkere. De finnes i ulike størrelser, og selges ofte i sett med forskjellige standarddimensjoner.
Når man bruker en skrueuttrekker borer man først et tynt hull midt i skruen man skal ha ut. Deretter skrur man skrueuttrekker ned i hullet. Siden den er links gjenget vil den trekkes stadig hardere til, helt til skruen løsner og skrus ut. Hullet man borer må være stort nok til at uttrekkeren entrer og får skikkelig tak, men samtidig klart mindre enn skruen. I praksis betyr det at metoden er lite egnet for svært små skruer. For skruer med tykkelse 6 mm. eller mer kan skrueuttrekker benyttes.
Miki Higashino
Miki Higashino (東野美紀) er en japansk videospillkomponist. Hun er kjent for å ha komponert musikken til Suikoden-serien.
Zanjantepper
Zanjantepper, eller Zenjantepper, er de håndknyttede persiske tepper som kommer fra Zanjan i den aserbajdsjanske del av nordvestre Iran, rett sør for Tabrīz.
Blue Norwegian Moon
Blue Norwegian Moon er et musikkalbum med Ottar «Big Hand» Johansen, utgitt i 1990.
«Mariasuden»
«Mariasuden» var et stort klinkbygd skip som kong Sverre skal ha latt bygge i Nidaros vinteren 1182–1183. Skipet skal ha vært en spesielt stor 33-sesse.
Sagaen forteller at skipet ble sjøsatt på høstparten (1183). Det skal ha vært så stort at folk mente det ville bli nødvendig å rive noen hus for å få det på sjøen, og mange skal ha vært sinte på kongen av den grunn. Sjøsettingen gikk imidlertid uten at verken gjerder eller hus måtte rives.
«Mariasuden» skal opprinnelig ha hatt «ni syinger» (suder) på hver bordgang, men da kong Sverre så skipet mente han det var blitt for lite i forhold til hva han hadde bestilt. Skipsbyggeriet nedenfor Ladehammeren måtte derfor bryte det opp og legge til 12 alen (6 meter ) mer kjøl. Det fikk navn etter jomfru Maria og ble kalt «Mariasuden», men det skal ikke ha vært et vakkert skip. For- og akterskott skal ha vært små i forhold til midtskipet. Skipet, som ble skjøtt både i kjølen og i bordgangene, ble ikke særlig sjødyktig, og fikk en svak konstruksjon ifølge skipsbyggere, som kalte skjøtingen samskarat. Skjøtene klumpet seg tett i tett på midten. Under seilasen fra Nidaros hadde kong Sverre tatt med seg fire store kister som inneholdt nagler for reparasjon. Sammenføyningene som ikke klarte seg godt i hardt vær, måtte repareres med en god del nagler i hvert halvrom.
«Mariasuden» skal ifølge Karl Jonsson ha hatt 280 mann ombord, noe som kan tolkes dit hen at skipet trolig var en såkalt «storbusse». Man kan da tenke seg at det ble rodd av enten 132 eller 264 mann, avhengig av hvor mange som rodde samtidig. I tillegg kom naturligvis kongen selv (som styrmann), seilmakere, utkikkere og noen flere.
Liste over olympiske medaljevinnere i svømming (menn)
Se også liste over olympiske medaljevinnere i svømming 1896-1996 (herrer), liste over olympiske medaljevinnere i svømming (damer), svømming under sommer-OL og olympiske gullvinnere
Kilder
Lijst van olympische medaillewinnaars zwemmen
«Mariasuden»
Det er usikkert om «Mariasuden» ble bygget på Ormen langes linjer, slik tradisjonen hadde vært blant Olav Tryggvasons etterfølgere fram til da. Etter «Mariasuden» ser det ut til at ekspertisen (inkludert A. W. Brøgger) mener at de store kongeskipene fikk delvis nye linjer. «Mariasuden» kan derfor ha markert et vendepunkt, dersom den store bemanningen skal legges til grunn, for det var neppe plass til 280 mann ombord i en slank og hurtig skeid. Skipet skal ha vært like høybordet som en knarr. Det kan ha hatt både fram- og akterkastell (løfting), samt midtkastell. Kan tenkes hadde det også stevnror, dersom løftingen akter var permanent. Dette finner man referanser til i sagalitteraturens omtale av slaget ved Fimreite (som hendte den 15. juli 1184). Kong Sverres skip «Mariasuden» skal ha hatt «kastali fram i stafni» (framkastell) og «lypting» (bak), samt «kastali vid siglu» (midtkastell), noe som forsåvidt stemmer overens med Brøggers antydning om at Mariasuden kanskje markerer et skille med Ormen lange.
Ingunn Laumann
Ingunn Jofrid Laumann (født 29. mai 1952) er en norsk politiker for Arbeiderpartiet. Hun var ordfører i Dønna kommune i Nordland fra 2007 til 2011. Laumann ble første gang innvalgt i kommunestyret i 1983 og har vært med siden med unntak av en periode.
Laumann ble direktevalgt under kommunevalget 2007 som en av to kommuner i Nordland (den andre var Evenes) med godt over 50% av stemmene.
Glamour (andre betydninger)
Glamour kan sikte til:
Río Imperial
Río Imperial er en elv sør i Chile, i regionen Araucania.
Río Imperial har en lengde på rundt 52 km. Den er resultatet av at elvene Rio Cautín og Río Huichahue flyter sammen. Rio Cautín har sitt utspring fra den 2 727 m høye vulkanen Lonquimay. De to elvene går sammen ved Nueva Imperial, sørvest for Temuco. Like nedenfor kommer også Río Cholchol til. Elven renner til slutt ut i Stillehavet ved Puerto Saavedra.
Historie
Området rundt Río Imperial ble aldri egentlig erobret av de spanske konkvistadorene. Fra 1604 til 1880 hadde Mapucheindianerne praktisk talt uinnskrenket makt. Først i 1881 kunne koloniseringen omkring Temuco ta til.
Winning Back His Love
Winning Back His Love er en amerikansk stumfilm fra 1910, regissert av D. W. Griffith.
Handling
Mrs. Wallace er besatt av en urovekkende forutanelse om at ektemannens kjærlighet til henne er i ferd med å avta.
Det viser seg at ektemannen har blitt interessert i Vera Blair, som tror at Frederick Wallace er en singel mann. Vera blir facinert av ham, og inviterer ham på middag. Noen også Mrs. Wallace oppdager.
Kunståret 1682
Kunståret 1682 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1682.
Blåkläder
Blåkläder er et svensk konfeksjonsselskap grunnlagt i Svenljunga 1959. Det ble først kjent som Gustonbolaget.
Blåkläder internasjonalt
Blåkläder AB Sverige er det styrende organet i Blåkläder. De har flere datterselskaper rundt om i verden, slik som i USA, Storbritannia, Norge, Hongkong, Canada, Finland, Tyskland og Østerrike. Blåkläder har en egen fabrikk i Vietnam der produserer rundt én million plagg årlig.
Blåkläder Norge
Kleshuset Aug. P. Horn ble i 1898 etablert og i1995 skiftet firmaet navn til Horn Yrkesklær AS. I 1999 ble selskapet kjøpt opp av det svenske Blåkläder-konsernet, men fortsatte virket som før og under samme navn. 1. mars 2001 skiftet selskapet nok en gang navn (til Blåkläder AS).
Melaeninae
Melaeninae er en underfamilie av løpebiller. Ingen arter er registret fra Norge.
Elsk meg i natt
Elsk meg i natt, (originaltittel: Love Me Tonight) er en amerikansk musical fra 1932 regissert av Rouben Mamoulian, og med Jeanette MacDonald) og Maurice Chevalier i hovedrollene.
Handling
Historien beskriver et møte mellom en skredder fra Paris ved navn Maurice Courtelin (spilt av Maurice Chevalier) og en familie bestående av lokale aristokrater. Denne familien inkluderer Vicomte Gilbert de Varèze (spilt av Charles Ruggles) som skylder Maurice en større sum penger. Gilberts onkel Duc d'Artelines (spilt av C. Aubrey Smith) er familiens patriark.
Maurice skreddersyr klær for de Varèze på kreditt, men Vicomtes ubetalte regninger blir etter hvert alt for store. Så Maurice reiser til d'Artelines slott for å få tak i pengene han skylder. Når Maurice ankommer slottet, introduserer Gilbert ham som "Baron Courtelin" i forsøk på å skjule sannheten for hertugen. Maurice blir umiddelbart interessert i d'Artelines 22 år gamle niese, Jeanette.
U19-EM i fotball for menn 2012
U19-EM i fotball for menn 2012 ble arrangert i Estland i 2012.
Gulsildre
Gulsildre (Saxifraga aizoides) er en flerårig urt i sildrefamilien.
Den har en lav, tuet vekst, og stenglene er opprette eller krypende. Bladene sitter spredt og er tykke, linjeformede til avlange og ofte lett tannete. Blomstene er gule og har av og til røde flekker, slik at de ser oransje ut på avstand. Gulsildre vokser ved på kalkrik grunn ved kilder, snøleier og bredden av bekker og elver.
Arten har en vid amfiatlantisk utbredelse. I Europa finnes den i Island, Norge, Sverige, Finland, Nord-Russland, De britiske øyer, Pyreneene, Alpene, Appenninene og Karpatene, mens den i Nord-Amerika vokser i store deler av Canada, Alaska, nordøstre USA og på Grønland. I Norge er den meget vanlig i fjellet over hele landet, og finnes også noen steder på Svalbard og Bjørnøya. I Jotunheimen finnes den opp til 1700 moh, og i Nord-Norge går den opp til 1050 moh.
Oktanten
Oktanten (fra latin Octans) er et stjernebilde rundt sørpolen på himmelhvelvingen. Stjernebildet er oppkalt etter navigasjonsinstrumentet sekstant, som altså heter octans på latin.
Serberhytta
Serberhytta, som ligger i Rissa kommune i Trøndelag, ble reist av folk fra Rødsjøen og Sørfjorden i 1943 for å hjelpe jugoslaviske krigsfanger som hadde rømt fra tysk krigsfangenskap ved Austråttleiren på Ørland under andre verdenskrig. Hytta var et hvile- og skjulested mens de ventet på hjelp til å komme i sikkerhet i Sverige. Hytta som står der i dag er gjenoppbygd/restaurert, senest i 1990.
De fleste fanger som rømte fra Austråttleiren overnattet og fikk mat og hjelp også før selve hytta ble bygd.
Rømte fanger som var på hytta vinteren 1942–1943, var Stranhislaw Marcovic, Petro Petrovic, Miladin Jovanovic, Vidoje Jovanovic, Dragostin Jovanovic og Jovan Mladenovic. Da fangene forlot hytta og dro over til Sverige 21. mai 1943, ble de loset av Ole Martin Lillemo, Kristoffer Lilleli og Hartvik Nesset. De nådde svenskegrensen 10 dager etter avreise 30. mai 1943.
Historie
De fleste rømte fanger som nådde Rødsjøen ved hjelp av lokalbefolkningen mellom Ørland, Bjugn, Ny Jord og Rødsjøen var i sikkerhet. Men leia innover Stjørnfjorden var farefull både for serbere og lokalbefolkningen. På denne tiden var det innført dødsstraff for de som hjalp flyktninger å rømme. På stedene fantes det også angivere, men de fleste visste hvilket parti disse var på og tok tilsvarende forholdsregler.
Fangene jobbet med byggingen av Austrått fort som tyskerne satte igang i 1942 for forsvaret av innløpet av Trondheimsfjorden. De fikk hard behandling.. Arbeidsdagene var lange og de fikk dårlig med klær og nesten ikke mat. Men de kom i kontakt med forpakteren av Austrått gård, Kåre Nesset. Da han så at fangene forsynte seg av åkrene hans, gjorde han ingenting og lot dem holde på. Han skjønte fort at noe måtte gjøres da fangene tok til å rømme til Sverige. Han engasjerte seg med de kontaktene han hadde innover mot Rødsjøen.
Blant de som hjalp partisanene over til Sverige var Bjarne Nilsen ved Søtvika i Høybakken, Nora og Olaf Jøssund i Høybakken, Leonard Lilleli ved Indre Dueskar, Peder og Gunnhild Øyan på Ny Jord, Reidar Rødsjø ved Ny Jord, Anna Arntsen ved Høybakken, og mange flere.
Mange jugoslaver rømte. Flere ble tatt underveis, men noen nådde målet. Ferden var imidlertid ikke enkel. De fikk stor hjelp og lå ofte i ukevis på de forskjellige gårdene. Dette var utrygt i lengden, og det ble et krigsråd ved Rødsjøsæther gård oppe i Rødsjøen besluttet at ei hytte var nødvendig på et skjult sted. Den måtte være vanskelig å finne både for fly og folk. Pauline Rødsjø anbefalte krattberget ved Sørskaret ved Rødsjøen som et passende utgangspunkt. En frivillig gjeng ble innkalt til å bygge hytta, de klarte det på tre dager i begynnelsen av februar 1943. Gårdbrukerne rundt omkring hjalp til med tømmer. Kåre Nesset hjalp til med spiker, papp og annet nødvendig materiale. Da hytta var bygd ferdig, ble det i tillegg ordnet med mat gjennom B. Berg & co. Georg Breivoll hjalp til med rasjoneringskort.
April 1943
I slutten av april i 1943 kom jugoslaviske Draugtin Laziz, som tilhørte nazipartiet i hjemlandet, til hytta. Han var en av tyskernes håndlangere og var blitt sendt innover Stjørnfjorden for å oppklare fluktruten. Gutta i hytta rådet Rødsjøfolket å være forsiktig. De ville få mannen vekk fra området, men med råd fra folket i Rødsjøen ville de kontakte Kåre Nesset på Ørland for bistand. Men før han nådde Rødsjøen ble eksekusjonen utført de siste dagene før avreise til Sverige.