cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dag Solstad
Tidlig liv
Dag Solstad vokste opp i Sandefjord i 1940- og 1950-årene. Hans far døde da Solstad var 11 år. Faren etterlot seg en kolonialforretning som gikk konkurs. Dag Solstads ni år eldre bror hadde dratt til sjøs, og deres mor måtte livnære seg ved å selge sko. Solstad tok seg jobb på Jarlsberg travbane og var dessuten målvakt på juniorlaget til fotballklubben Store Bergan. Etter gymnaset var han lærervikar i Kabelvåg.
Debut
Dag Solstad debuterte med novellesamlingen Spiraler i 1965. En novelle hvor man møter fremmedgjorte mennesker som lengter etter noe egentlig, men som opplever tilværelsen som mer eller mindre uegentlig eller absurd. I artikkelen Norsk prosa – europeisk modernisme fra 1967 fremmer han mistro til den tradisjonelle romanen, og et ønske om å bringe norsk litteratur à jour med nyere europeisk modernisme. Her henviser han bl.a. til James Joyce, Marcel Proust, Alain Robbe-Grillet og Samuel Beckett.
I 1969 kom romanen Irr! Grønt! som omhandler problemstillingen mellom identitet og rolle. Hovedpersonen Geir Breivik inntar det standpunktet at mennesket er lik summen av sine skiftende roller. Frihet består i å være seg rollespillet bevisst. Temaet tas også opp i artikkelen Om nødvendigheten av å leve inautentisk.
Kommunisme
I årene 1974–1980 kom fire romaner som ble skrevet etter de krav som AKP (m-l)-bevegelsen satte opp om at litteraturen skulle tjene de arbeidende massene. Først kom 25. septemberplassen, som skildrer en arbeiderfamilie gjennom to generasjoner i det sosialdemokratiske Norge fra frigjøringen i 1945 til folkeavstemningen om EEC i 1972. Senere kom krigstrilogien Svik. Førkrigsår, Krig. 1940 og Brød og våpen, som gjennom et stort persongalleri viser konflikten mellom kommunister og sosialdemokrater innenfor den norske arbeiderklassen før, under og etter krigen.
I 1982 og 1987 kom to romaner, Gymnaslærer Pedersens beretning om den store politiske vekkelsen som har hjemsøkt vårt land og Roman 1987. Hovedpersonene Knut Pedersen og Fjord ser på årene innenfor AKP (m-l) i tilbakeblikk, og forholdene i partiet behandles humoristisk og ironisk. Solstad selv omtaler denne litterære perioden i sitt forfatterskap som «min utopiske periode».
Solstad har ved flere anledninger uttalt at han fortsatt er kommunist, og ønsker å huskes som kommunist. «Om man ser tilbake på mitt forfatterskap, håper jeg at man ikke glemmer at jeg var kommunist. Det er veldig viktig for meg», har han uttalt til Dagens Næringsliv.
Professor Bernt Hagtvet er svært skeptisk til Solstads kommunistiske ståsted:
«Hvilken type kommunisme vil Solstad ha? Til Klassekampen sier han at han er maoist, riktignok av ‘eksistensielle behov mer enn politiske’. Han sier ‘det er synd’ at ‘Mao tapte’.
I det 20. århundre, fra 1917 til 1989, er kommunistiske regimer og bevegelser ansvarlig for omkring 100 millioner menneskers død. Det fastslår Stéphane Courtois og hans team ved det franske nasjonale forskningssenteret CNRS i verket Kommunismens svartebok (1997).
Josef Stalin og Mao Zedong kommer før Adolf Hitler i rekken av massemordere. De overgår langt ofre i kriger. Fanatiserende ideologier er en fellesnevner for dem. Og intellektuelle som spilte med i fascinasjonen.
Den nederlandsk-britiske historikeren Frank Dikötter mener Mao var ansvarlig for minst 45 millioners menneskers død i det vanvittige forsøket på å hurtig-industrialisere Kina fra 1958 til 1962, ‘Det store spranget’.»
Solstad kommentarer Hagtvets kritikk slik:
"«Det synes jeg var ganske morsomt. Men jeg er for gammel til å bry meg om hva Bernt – hva heter han – tenker, enten det er et angrep på meg eller hva annet han måtte tenke på.»"
I Dag og Tid utdyper Solstad sin kommunistiske holdning:
«– Kva var det som var så bra med kommunismen at du blei hekta?
– Maoismen forandra faktisk ganske mykje av livet mitt, gav meg eit politisk håp i tilværet. Her hadde ein milliard menneske gjort opprør mot kapitalismen og imperialismen. Det var verkeleg stort, og det gjorde at eg i dag gjerne vil bli hugsa som ein som blei forført av maoismen.
– Kva med undertrykkinga og kulturrevolusjonen som drap millionar av menneske?
– Det der har eg ikke studert så nøye. Eg reknar med at folk måtte døy i kampen for og mot maoismen. Men dette vil eg ikke gå inn på.»
Tilbakeblikk
I 16.07.41 fra 2002 introduserte Solstad seg selv som hovedperson. Tilsynelatende møter vi her forfatteren i egen person som mot slutten av sin forfattergjerning griper tilbake til hendelser i sin egen oppvekst.
I Armand V. fra 2006, bruker Solstad igjen en jeg-person som i alle ytre henseender sammenfaller med hans egen biografi. Foruten å fortelle historien om en norsk karrierediplomats vilkår under den nyimperialistiske verdensorden diskuterer han her hvordan hans egne romaner er blitt til. Hovedspørsmålet han stiller er om forfatteren skriver romanen, eller om romanen ligger der ferdig i utgangspunktet, slik at forfatterens rolle består i å grave den fram. I Armand V. proklamerer Solstad videre: ''«Mitt forfatterskap endte med T. Singer, skrevet og utgitt i 1999. Alt etter dette er et unntak, som aldri skal gjenta seg.»''
17. Roman (2009) er en oppfølger til Ellevte roman, bok atten fra 1992. Her møter vi igjen Bjørn Hansen, kemneren fra Kongsberg, som har store problemer med å innordne seg som familiefar og samfunnsborger. Vi følger hans vei mot forsoning med sønnen og hans familie.
I 2013 utkom romanen Det uoppløselige episke element i Telemark i perioden 1591–1896, en familiekrønike basert på genealogisk materiale fra hans egen familie i Bø og Seljord.
Annet
Han har tidligere vært gift to ganger og har tre døtre. Han er nå gift med Therese Bjørneboe.
Medaljens forside var et bestillingsverk for industribedriften Aker, og forteller selskapets historie, med genrebetegnelsen «en roman om Aker» på tittelbladet.
Sammen med Jon Michelet rapporterte han i bokform fra VM i fotball i 1982, 1986, 1990, 1994 og 1998.
Solstad ble i 1996 kåret av Bokklubben Nye Bøker til en av De fire nye store.
I 2003 var Solstad festspilldikter ved Festspillene i Bergen. I 2011, i forbindelse med Solstads 70-årsdag, ble en plass oppkalt etter ham i Sandefjord, Dag Solstads plass.
Hyde Park Corner undergrunnsstasjon
Hyde Park Corner undergrunnsstasjon er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den ligger ved det sørøstre hjørnet av Hyde Park, hvor gatene Park Lane, Knightsbridge, Piccadilly, Grosvenor Place og Consitution Hill møtes.
Som en av få undergrunnsstasjoner i London har ikke Hyde Park Corner noen tilhørende bygning. Nedgangen til billetthall og plattform finnes under gateplan i sammenheng med nettverket av gangtuneller.
Linjegods
Linjegods AS var et logistikkselskap med hovedkontor i Oslo, dannet i 1972, og som opphørte under eget navn i 1992 etter at NSB solgte seg ut. Direktør for Linjegods AS har blant annet vært Øyvind Leonhart Arnt Nordby.
Tidligere Linjegods AS, som i dag er en del av konsernet Schenker, har bakgrunn i stykkgodsavtalen (1970) mellom NSB og NRF (Norges Rutebileierforbund) og Godssentralen som drev de største terminalene utenfor NSB-systemet. Linjegods ble dannet 15. september 1972 med følgende eiere: NSB (47,5 prosent), Norges Rutebileierforbund (47,5 prosent) og Thagaard Investment (5 prosent). 1. januar 1973 ble NSB og Rutebilselskapenes terminaler slått sammen. Linjegods hadde da til sammen 70 terminaler og 4500 ekspedisjonssteder og 3000 ansatte. Eierforholdet ble senere endret ved at NSB og Rutegods – senere TI (Transport Invest) eide 50% hver fra 1980. Svenske Bilspedition kom etter hvert også inn på eiersiden (20 prosent), og NSB og Transportinvest (TI) med 40 prosent hver. I 1992 solgte NSB seg ut av Linjegods. TI eide da 67 prosent og Bilspedition 33 prosent. Bilspedition kjøpte seg også opp i TI og eide nesten 43 prosent av aksjene der. I 2005 solgte TI resten av sine aksjer til Schenker, som i mellomtiden hadde kjøpt opp svenske Bilspedition, og var selv blitt kjøpt av de tyske statsbanene Deutsche Bahn. Fra 1. januar 2007 heter selskapet Schenker AS.
873 Mechthild
873 Mechthild er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 21. mai 1917 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter den tyske mystikeren Mechthild av Magdeburg.
Strålande Jul
Strålande Jul er et musikkalbum med Odd Nordstoga og Sissel Kyrkjebø (som Sissel og Odd), utgitt i 2009. Albumet lå 7 uker på VG-lista og endte med 1.-plass som beste plassering.
Ángel Castro y Argiz
Ángel María Bautista Castro y Argiz (født 5. desember 1875 i Láncara i provinsen Lugo i Spania, død 21. oktober 1956 i Brián i Cuba) var far til blant andre Fidel Castro og Raúl Castro.
Bakgrunn
Han var sønn av en fattig arbeider i distriktet Láncara i Galicia i Spania.
Etterhvert forretningsmann og godseier
Etter en noe omflakkende tilværelse, startet han som anleggsarbeider på jernbanen som United Fruit Company (UFCO) var i ferd med anlegge fra sukkermarkene ved Birán i provinsen Holguín, til fabrikk og utskipningshavn ved Nipebukta.
Han viste et tidlig forretningstalent, og skaffet seg ekstrainntekter ved å selge limonade, som han laget grytidlig om morgenen. Etterhvert som han opparbeidet seg litt kapital, startet han å levere brensel til sukkerfabrikkens dampmaskiner. Så leide han jord av UFCO, og deretter kjøpte han jorden og drev egen sukkerplantasje. Etter hvert investerte han i butikk, bakeri, sagbruk og en nikkelgruve. På det meste levde og arbeidet ca. 300 familier på eiendommen, og eiendommens størrelse var ca. 105.000 dekar.
Ángel var gift to ganger. Første ekteskap (1910) var med María Luisa Argote. Med henne fikk han barna: Pedro Emilio og Lidia. Med sin andre kone Lina Ruz González (1900–1963) fikk han barna: Angelita (f.1923), Ramon (f.1924), Fidel (f.1926), Raúl (f.1931), Juanita (f.1933), Enma (f.1935) og Agustina (f.1938). Offisielt ble han imidlertid ikke skilt fra sin første kone før i 1943.
Han døde 21. oktober 1956, 42 dager før Fidel Castro landsatte sine tropper i Granma. Han døde av tarmblødninger, som kan være noe av det samme problemet som Fidel fikk da han var like gammel (80 år).
Shawinigan-2-demningen
Shawinigan-2-demningen er en demning med et vannkraftverk i Saint-Maurice-elva i Québec, Canada. Det har en installert total vannkrafteffekt på 200 MW, fordelt på 8 generatorer. Vannfallet (hydraulic head) er på 44,2 meter. Anlegget stod ferdig konstruert i 1929, etter atten års arbeider. Dette anlegget magasinerer ikke opp noe reservoar, men er et såkalt elvekraftverk (run-of-river).
Ángel Castro y Argiz
Etterhvert forretningsmann og godseier
Det sies at forholdet mellom ham og sønnen Fidel var svært anstrengt, og familieeiendommen var blant de første som ble nasjonalisert da Fidel kom til makten.
Shawinigan-2-demningen
Anlegget igger bare om lag 100 meter fra Shawinigan-3-demningen, og de to anleggene demmer opp et felles reservoar.
Tage Danielsson
Tage Ivar Roland Danielsson (født 5. februar 1928 i Linköping i Östergötlands län (Östergötland), død 13. oktober 1985 i Stockholm) var en svensk forfatter, poet, manusforfatter, filmregissør, skuespiller og komiker.
Biografi
Som barn tilbrakte Danielsson mye tid i Linköpings folkets park der hans mamma Elsa jobbet i kiosken og dit pappa Ivar kjørte buss. Fra åtte års alder, til han tok artium, hjalp han til med vasking, samt godteri- og billettsalg. Her fikk Tage også sin første kontakt med teater, da det ble spilt alt fra revyer til mer seriøse dramaer med datidens store skuespillere.
Etter eksamen fra Katedralskolan i Linköping begynte Danielsson i 1949 å studere ved Uppsala universitet.
Sammen gjorde de mange revyer, for eksempel Gula Hund 1964 og Svea Hund 1976, filmer som for eksempel Att angöra en brygga 1965 og Picassos äventyr i 1978 samt revylystspillet Fröken Fleggmans mustasch 1982, som ble deres siste felles produksjon.
En kort tid etter at Danielsson medvirket ved humanistdygnet i Linköping 1985 døde han av malignt melanom. Han er begravd på Lidingö kyrkogård.
Linköpings kommune har innstiftet en pris til Tage Danielssons minne, som deles ut annen hvert år. I byen finnes også en statue av byens store sønn.
Carl Friedrich Zelter
Carl Friedrich Zelter (1758–1832) var en tysk musiker, professor, musikkpedagog, komponist og dirigent med stor kulturpolitisk innflytelse i sin egen levetid.
Liv og virke
Zelter var sønn av en murer og ble selv murermester. Ved siden av arbeidet som murerlærling studerte han musikk på egen hånd. Han ble medlem av Karl Theophil Döbbelins orkester og gikk i 1791 inn i Sing-Akademie zu Berlin som hans lærer og mentor Carl Friedrich Christian Fasch nettopp hadde grunnlagt. Zelter overtok ledelsen da Fasch døde i 1800 og ble i 1806 utnevnt til æresmedlem. I 1809 ble han professor ved Preußische Akademie der Künste.
Ved siden av arbeidet som murer og dirigent, forfattet Zelter musikkpedagogiske skrifter og underviste en rekke elever. Av de mest kjente er Otto Nicolai, Giacomo Meyerbeer, Eduard Grell, og ikke minst søsknene Felix og Fanny Mendelssohn.
Johann Sebastian Bachs musikk var stort sett glemt i Zelters tid, men han selv var full av beundring for Bach og viderformidlet sin entusiasme til eleven Mendelssohn. Zelter har derfor sin del av æren for den revurderingen og fornyede interessen for Bachs musikk som startet opp etter Mendelssohns oppføring av Matteuspasjonen med Sing-Akademie i 1829.
Musikalsk orienterte Zelter seg mot J.S. Bach og Georg Friedrich Händel. Han skrev symfonier, kantater, motetter, kormusikk og lieder – ikke minst en rekke tonesettinger til dikt av Johann Wolfgang von Goethe. De ble kjent i Weimar 1802, og det utviklet seg et nært vennskap mellom dem. Under en korrespondanse som varte i over 30 år sendte Goethe ofte dikt som Zelter tonesatte lieder til.
Verk i utvalg
<div style=""> Tonesettinger av Goethe-dikt (Lieder) <div style="">
Morondava
Morondava er hovedstaden regionen Menabe i provinsen Toliara på Madagaskar og har 33 372 innbyggere (2005). Byen ligger på den vestlige kysten av landet på deltaet til Morondova-elven. Byen er kjent for å ha svært mange og store baobab-trær.
Assur
Assur kommer av det semittiske Ashur. Det brukes som mannsnavn noen steder i Midtøsten i dag.
Assur kan enten bety:
Parachariesthes
Parachariesthes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En middelsstor, avlang trebukk, svart med lysgrønne tegninger. Antennene er tynne og mye lengre enn kroppen. De to innerste leddene er svarte, de øvrige gulbrune, litt mørkere mot spissen. Pronotum er sylindrisk, bakkanten noe innbuktet. De parallellsidge dekkvingene har runde, lysgrønne flekker. Beina er brungule.
Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Kenya og Tanzania.
Huang Juezi
Huang Juezi  (forenklet kinesisk: 黄爵滋, tradisjonell kinesisk: 黃爵滋, pinyin: Huáng Juézī; født 1793 i fylket Yihuang i provinsen Jiangxi, død 1853 i Beijing）var en lærd mandarin og embedsmann under Qing-dynastiet i Kina. Han var en sterk bekjemper av opiums handelen. Hans memoriale av 1838 til Daoguang-keiseren som beskrev problemene som opiumet bragte med seg, bidro til utnevnelsen av  Lin Zexu atil keiserlig kommissar for å bekjempe opiumsproblemet, noe som snart skulle føre til utbruddet av første opiumskrig mot Storbritannia.
Diapriidae
Diapriidae er en gruppe som hører til blant parasittvepsene og er en familie i ordenen vepser. Det er en ganske artsrik gruppe som omfatter ca. 2300 beskrevne, nålevende arter fra alle verdensdeler, mna regner med at det finnes mer enn 4000 arter. I Europa er det funnet ca. 780 arter og i Norge regner man med at det finnes 350. De fleste er parasitoider som snylter på tovinger (Diptera).
Utseende
Små, slanke, svarte vepser. De fleste er 2 – 4 mm lange, men enkelte blir opptil 8 mm. Et godt kjennetegn på alle bortsett fra den lille underfamilien Ismarinae er at antennene sitter på en sokkel som skyter markert frem fra ansiktet. Antennene er lange og trådformede, og består av 12 – 15 ledd. Den innerste leddet er langt, slankt og sylindrisk, de øvrige er også lengre enn brede. Hodet er middels stort og rundt (bortsett fra antennesokkelen), med nokså små, ovale fasettøyne. Det er markert avsatt fra thorax ved en smal "hals". Thorax er forholdsvis lang og smal, gjerne blankt svart. Beina er middels lange, ofte lyse på farge, lårene og noen ganer også leggene er noe kølleformede. Forvingene er mer eller mindre trekantede, uten noe tydelig vingemerke (pterostigma) og med ikke flere enn tre lukkede celler. Bakvingene har ikke mer enn én lukket celle. Mange er mer eller mindre vingeløse. Bakkroppen er nokså slank, litt flat, blank, nesten hele oversiden er dekket av én stor ryggplate (tergitt). "Stilken" (petiolus) som fester bakkroppen til propodeum (som egentlig er første bakkroppsledd, men sammenvokst med thorax) er lang, tynn og rørformet, uten tydelig skilte rygg- og bukplater.
Levevis
Diapriidene er parasitoider, larvene kanleve enkeltvis eller mange sammen inne i en vert. De fleste snylter på larver eller pupper av tovinger (Diptera). Det er også noen som snylter på maur og biller i familien kortvinger (Staphylinidae). Artene i slekten Ismarus er hyperparasitoider som snylter på snylteveps i familien Dryinidae, som i sin tur snylter på sikader.
Steinestø
Steinestø er et tidligere fergested i Åsane bydel i Bergen kommune. Fram til åpningen av Nordhordlandsbrua i 1994 gikk det ferge over til Knarvik i Lindås kommune. Kaien brukes i dag som opplagskai for ferger.
Se også
Knarvik-Steinestø
Sølvkre
Sølvkre (Lepisma saccharina) et lite, dråpeformet og litt sølvfarget insekt. Disse små, flate dyrene kan lett gjemme seg i sprekker og lignende. Det er et nattaktivt insekt, det vil si at det er lyssky og aktivt i mørket. Det har tidligere blitt regnet til børstehaler, som senere har vist seg å være en parafyletisk gruppe, og klassifiseres i dag under insekter.
Rammstein
Rammstein er et tysk industriell metalband grunnlagt i Berlin i 1994. Bandet består av de samme 6 medlemmene som grunnla bandet; Vokalist Till Lindemann, sologitarist Richard Z. Kruspe, rytmegitarist Paul Landers, bassist Oliver Riedel, trommeslager Christoph Schneider, og keyboardist Christian «Flake» Lorenz.
Sølvkre
Utseende
De voksne dyrene er mellom 7 og 12 mm lange. Sølvkre er et vingeløst insekt og kroppsformen er dråpeformet, noe flattrykt, langstrakt og jevnt avsmalnende bakover. Kroppen er dekket av små, blanke skjell, og bakerst har dyret tre lange haletråder.
Levevis
Sølvkreet trives best på varme steder med høy luftfuktighet, og finnes gjerne på bad eller på kjøkken.
Rammstein
Bandet var med på å skape, og tilhører derfor sjangeren Neue Deutsche Härte (ny tysk hardhet). Bandet har solgt over 20 millioner album på verdensbasis, som gjør de til en av de største tyske artistene noensinne. De er også kjent for sine spektakulære konserter, ofte assosiert med pyroteknikk.
Sølvkre
Levevis
Det er en vanlig misforståelse at sølvkre ikke kan klatre på loddrette flater. Sølvkre har samme evnen til å klatre, som for eksempel skjeggkre. Men sølvkre holder seg aller helst på gulvnivå, da de er mer avhengig av fukt enn skjeggkre. Tilgangen på fukt er oftest best på gulvnivå.
De kommer frem i mørket (om natten) for å spise på alle slags stivelses- og sukkerholdige stoffer som brødsmuler, mel, såperester, tapetklister osv. De spiser også proteinholdige stoffer, som f.eks. døde insekter. Om dagen gjemmer de seg bort i sprekker, under gulvfliser og gulvbelegg, under kjøkkenbenker, bak fliser og paneler osv. De rømmer fra lyset om man kommer inn på badet og slår på lysbryteren. Flukten er hurtig, med typiske raske, buktende/svømmende bevegelser. Derfor har de også fått navnet «sølvfisk» på folkemunne.
I tarmen har sølvkreet enzymer som gjør at de også kan fordøye papir. Dette gjør at de ved noen tilfeller opptrer som skadegjørere på museer og arkiver, ved at de gnager seg inn i bøker, frimerkesamlinger m.m.
I Norge forekommer sølvkre nord til Vadsø og i Finnmark, blant annet i Lakselv og Karasjok, men de er også observert i Oslo, Østfold, Rogaland (Forus, Hillevåg og Mariero) og relativt vanlig på Sørlandet (Kristiansand - Flekkefjord).
Rammstein
Historie
I 1986 dannet Till Lindemann bandet First Arsch som trommeslager, hvor han senere fikk med seg gitaristene Richard Z. Kruspe og Paul Landers. Samtidig som dette pågikk, bodde Kruspe med Oliver Riedel og Christoph Schneider. Romkameratene delte en visjon om å lage en ny type industriell musikk blandet med gitarer og keyboard. En konkurranse ble holdt i Berlin i 1994 for amatørband, hvor vinneren ville få muligheten til å bruke et profesjonelt studio. Kruspe, Riedel, Schneider, og Lindemann sendte inn en demokasett bestående av 4 sanger, og vant konkurransen. Dette vekket interessen hos Paul Landers som ble med på prosjektet. For å oppfylle drømmen trengte de en keyboardist, og tidligere bandmedlem med Landers, Flake Lorenz ble spurt. Rammstein signerte senere en kontrakt med Motor Music.
Bandet kalte seg selv opprinnelig Rammstein-Flugschau (Rammstein Flyoppvisning), inspirert av Ramsteinulykken som tok plass den 28. august 1988 på den amerikanske flybasen Ramstein Airforce Base. Skrivemåten med to m-er som er én mer enn i flyplassens navn, var resultatet av en feilskrift. Senere da de begynte å bli mer populære, skal de ha nektet for at bandet var oppkalt etter ulykken, og skal deretter ha forklart at navnet var oppkalt etter store dørstoppenheter funnet på gamle porter kalt «Rammsteine».
Samtlige av bandets medlemmer ble født i det tidligere DDR.
Medlemmer
Siden bandet oppsto i 1994 har bandet beholdt alle sine originale medlemmer. Noen av medlemmene i bandet har sine egne side-prosjekter. Richard Z. Kruspe er for øyeblikket frontman i bandet Emigrate. Till Lindemann startet sitt band Lindemann i 2015 med den svenske artisten Peter Tägtgren. Tägtgren forlot bandet i 2020, og etter dette har Lindemann fortsatt for seg selv i sitt nye prosjekt under sitt eget navn.
Album
Studioalbum
Samlealbum
Konsertalbum
Völkerball inneholder tre liveopptredener fra henholdsvis Frankrike: Les Arenes de Nîmes tatt opp 23. juli 2005, England, Brixton Academy London tatt opp 3. til 5. februar 2005, og Japan, Club Citta Tokyo, tatt opp den 3. juni 2005. I tillegg er det et bonus-spor tatt opp i Russland, Olympiski Moscow tatt opp 28. september 2004.
Konserter i Norge
Rammstein har holdt syv konserter i Norge per juli 2022. De skulle etter planen spille på Quartfestivalen i Kristiansand 1. juli 1998, men dette som kunne være Rammsteins første norgeskonsert, ble avlyst.
Callitrisslekten
Callitris baileyi
Callitris canescens
Callitris columellaris
Callitris drummondii
Callitris endlicheri
Callitris monticola
Callitris muelleri
Callitris neocaledonica
Callitris oblonga
Callitris preissii
Callitris rhomboidea
Callitris roei
Callitris sulcata
Callitris verrucosa Callitris macleayana
Callitris-slekten (Callitris) er en slekt av busker og lave trær i sypressfamilien (Cupressaceae). De kan bli opp til 25 meter høye (en art 40 m), og vokser kun på tørre steder i Australia (13 arter), og Ny-Caledonia (2 arter).
Slekten kalles også for sypressfuru, et tilnavn den deler med den nærstående Actinostrobusslekten. Én av artene, C. macleayana , vokser i regnskogen i nordlige Australia, resten av artene foretrekker tørre habitater.
Unge skudd har nåleaktige blader, mens moden nåler blir skjellaktige og sitter tett på kvistene. Skjellbladene sitter da oftest i seks rader. Konglene er inntil 6 mm lange, og artene har ofte spredning etter brannherjing hvor frøene overlever skogbrannen.
Arter
Seksjon Octoclinis
Slaget ved Kunyang
Slaget ved Kūnyáng (tradisjonell kinesisk: 昆陽之戰; forenklet kinesisk: 昆陽之战; hanyu pinyin: Kūnyáng Zhī Zhàn) var et viktig slag i Kinas historie utkjempet i juni-juli 23 mellom Xin-dynastiet og Hàn-opprøre. Hàn-styrkene (Lǜlín) ble ledet av Liú Xiù mens de lagt større Xīn-styrkene ble kommandert av Wáng Yì og Wang Xun. Sistnevnte ble drept under et dumdristig angrep mot Liú-styrkene med en liten del av hans styrke, og Hàn-styrkene splittet resten av Xīn-hæren, slik at Wáng Yì ble nødt til å trekke seg tilbake. Slaget kom til å bli den avgjørende slutten på Wang Mangs Xīn-dynasti.
Bakgrunn
Mot slutten av Xin-dynastiets styre gjorde bønder over hele Kina opprør mot Wang Mang på grunn av hans styre. Flere og flere ønsket å gjenopprette Han-dynastiet, som Wáng hadde styrtet i 9. Derfor støttet opprørslederne Liú Xuán som keiser for et nytt Hàn-dynasti.
Xīn-keiseren Wáng Măng bestemte seg for at han måtte slå ned det nyopprettede Hàn-regimet før det ble for sterkt, og sendte derfor sin fetter Wáng Yì og statsministeren Wang Xun med det han regnet for å være en overveldende hær med flere hundre tusen soldater for å angripe Hàn-styrkene. Opprørsstyrkene var delt i to, en del under Wáng Fèng, Wang Chang og Liú Xiù, en etterkommer av det vestlige Han-dynastiets keiserfamilie, og en annen, større del under Liu Yan, Xiùs bror. Wáng Fèng, Wang Chang og Liú Xiù inntok fort festningene i Kūnyáng, Dingling og Yanxian. Liú Xiùs styrker begynte å angripe Yangguan, men etter de hørte om ankomsten til Xīn-hovedarméen, bestemte han seg for å trekke seg tilbake til Kūnyáng. De omtrent 9000 opprørerne i Kūnyáng var helt klart underlegne i forhold til Xīn-styrkene, og ønsket først å spre seg og flykte til Jingzhou, men Liú Xiù motsatte seg dette. Han ville heller forsvare Kūnyáng, siden en spredt hær lett kunne ødelegges av Xīn-hæren. Liú Xiù lovet i stedet at han skulle samle alle tilgjengelige styrker i det omliggende området og angripe Xīn-styrkene fra utsiden. Selv om de først nektet gikk opprørsstyrkene til slutt med på denne planen.
Slaget
Mens Xīn-hæren nærmet seg Kūnyáng fra nord, dro Liú Xiù på natta bort med tretten kavalerister for å samle forsterkninger fra Dingling og Yanxian. Xīn-kommandanten Wáng Yì var overbevist om at hans overlegne hær ville "utslette alt på dens vei, massakrere byen og danse i dens blod," og han begynte så sin beleiring av Kūnyáng. Forsvarerne sto ovenfor beleiringstårn og tunneler gravd under murene, men den beleirede styrken holdt stand fram til Liú Xiù vendte tilbake med 10.000 infanterister 7. juli. Xīn-hærens moral stupte, mens Hàn-soldatene ble oppmuntret av Xiùs tilbakekomst. Liú Xiù brukte sjansen til å angripe Xīn-soldatene med 1000 mann, mens en annen styrke på 3000 soldater dro rundt Xīn-hæren for å angripe dens hovedbase. Wáng Yì undervurderte fremdeles Hàn-styrkene, og han endte Wang Xun med 10.000 soldater for å angripe fienden, mens han også beordret at resten av hans soldater ikke skulle angripe med mindre de fikk ordre om det motsatte. Da de ble involvert i kampene og hadde blitt påført mindre tap, nølte de andre enhetene med å hjelpe dem, og Liú Xiù fikk drept Wang Xun. Da brøt den beleirede styrken ut av Kūnyáng og gikk til angrep på de andre Xīn-enhetene, som førte til at størsteparten av Xīn-hæren kollapset. I tillegg ble Xīn-styrkene utsatt for en regnstorm, som førte til en flom som mange av de flyktende soldatene druknet i.
Etterspill
Wáng Yì var ute av stand til å samle de fleste av sine soldater, og ble nødt til å trekke seg tilbake til Luoyang med et par tusen mann. Da nyhetene om slaget ved Kūnyáng spredte seg rundt i riket, gjorde folket mange steder opprør samtidig, og ofte drepte de de lokale regjeringsembedsmennene og hevdet de selv var embedsmenn under det nye Hàn-styret. I løpet av en måned hadde mesteparten av landet frigjort seg fra Xīn-styret, og i løpet av de følgende årene fram til 36 samlet Liú Xiù, som i 25 ble keiser, Kina igjen under Hàn-dynastiets styre.
Sulfonamider
Sulfonamider er en gruppe bakteridrepende antibiotika som virker ved å hemme omdannelsen av PABA (para-aminobenzosyre) og pteridin til dihydropteroinsyre i folsyresyntesen.
Sulfonamider var de første moderne antibiotika og utløste et paradigmeskifte i infeksjonsmedisinen. Prontosil var det første sulfonamid utviklet av Gerhard Domagk ved Bayer AG.
West Coast Express
West Coast Express er et lokaltog som operer i Britisk Columbia, Canada. Systemet har vært drevet av Translink siden 1995 på spor eid av Canadian Pacific Railway. Toget kjører fem ganger daglig i hver retning, og betjener forstedene Mission, Maple Ridge, Pitt Meadows, Port Coquitlam, Coquitlam og Port Moody før tjenesten terminerer ved Waterfront stasjon i Vancouver sentrum. Her er det overgang til SkyTrain (T-banen), SeaBus-fergen til North Vancouver og busser.
Bhatpara
Bhatpara (bengali: ) er en by og kommune under Jagatdal politistasjon i underavdelingen Barrackpore i distriktet North 24 Parganas i den indiske delstaten Vest-Bengal. Den ligger på bredden av elven Hooghly. Byen er først og fremst kjent for dens rike tradisjoner innen sanskritopplæring. Faktisk stammer navnet Bhatpara fra det gamle navnet Bhatta-Palli, hvor Bhatta betegner sekten av brahmin sanskritpanditter og palli betegner sted eller landsby. Bhatpara er en av de eldste kommunene i Vest-Bengal; den ble en kommune i 1899, da den ble skilt fra kommunen Naihati. I den britiske kolonitiden og den etterfølgende tid ble byen til en viktig industriby, først og fremst på grunn av de godt utbredte juteproduserende plantene som finnes langs bredden av Hooghly-elven.
Geografi
Bhatpura ligger i en gjennomsnittlig høyde av 12 m. Hovedbyen er presset sammen i området mellom Hooghly-elven i øst og jernbanelinjer i vest. Disse jernbanelinjene knytter Sealdah til Krishnanagar.
Klima
Bhatpara har en varm og fuktig sommer og en tørr vinter, typisk klima i Vest-Bengal. Regnsesongen varer vanligvis fra midten av juli til langt ut i oktober. Gjennomsnittstemperaturen om sommeren kan bli så høy som 38°C, mens om vinteren er gjennomsnittstemperaturen ofte under 10°C.
Økonomi
Før tok en stor del av befolkningen del i noen form for arbeid i de lokale jutemøllene. Økonomisk ustabilitet knyttet til juteindustrien i Vest-Bengal tvang imidlertid mange av disse møllene til nedstengning. I disse dager er folk i Bhatpara mest opptatt av arbeid i privat og offentlig sektor utenfor selve byen (i Kolkata og omegn) og små forretninger i lokalområdet. Et stort antall av Bhatparas innbyggere har flyttet til byer utenfor Vest-Bengal, til og med utenfor Indias grenser, i håp om et bedre økonomisk liv.
Demografi
Ved folketellingen i 2001 hadde Bhatpara en befolkning på 441 956. Av disse utgjorde 55 % menn. Den gjennomsnittlige lesekyndigheten i Bhatpara er 72 %, noe som er høyere enn landsgjennomsnittet på 59,5 %. Mannlig lesekyndighet er 78 %, mens kvinnelig lesekyndighet er 66 %. 9 % av befolkningen i Bhatpara er barn under 6 år.
Jutemøllene trekker til seg en stor mengde arbeidskraft fra de omkringliggende delstatene Bihar og Orissa, men også fra Uttar Pradesh. Dette utgjør ofte en overveldende majoritet av befolkningen i området, som lever i slumlignende strøk ved fabrikkene.
Utdanning
Selv om Bhatpara var berømt for sin kulturelle arv av sanskritlærdom, har mye av den gamle tradisjonen blitt borte. Moderne utdanningspraksis følges imidlertid av flere høyskoler som f.eks. Bhatpara Amar Krishna Patshala, Bhatpara High School, Bhatpara Central Girls School, Taraknath Balika Bydiamandir, Himayatal Gurba High School, Kankinara High School etc. Selv om Bhatpara ikke har noen college innenfor sin bygrense, tilbyr nærliggende Naihati og Barrackspore enkel tilgang til høyere utdanning for Bhatparas unge folk. Mange studenter drar også til Kolkata for teknisk utdannelse og universitetsutdannelse.
Kultur
Bhatpara er kjent for sin Durgapudsja. Selv om familiebaserte pudsjaer var vanlig en rekke tiår tilbake, har det nå blitt en mer fellesskapbasert rituale. De unge fellesskapene eller klubbene organiserer disse pudsjaene, og som følge av at det ikke finnes grenser for antallet fellesskap kan man finne over 50 pudsjaer bli gjennomført i et område på en kvadratkilometer. Den beste Durgapudsjaen som noensinne har blitt organisert i Bhatpata, stod Nayalankar Thakurpara Durgapuja Committee (Taaltala math) for i 1984, da de feiret sitt gulljubileum.
Varud holdeplass
Varud holdeplass ble åpnet i 1953. Holdeplassen ligger 59,54 kilometer fra Oslo S. Eneste tilkomst til holdeplassen er via Varudgutua, en nokså smal og svingete vei.
Jesusbevegelsen
Bevegelsen begynte for alvor å utbre seg på 1970-tallet og kom også etter hvert til Europa og Norge. Kristne ungdomsbevegelser ble influert, men mange av de mer tradisjonelle karismatiske miljøene (som eksempelvis Aril Edvardsens Sarons Dal) ble i mindre grad påvirket. I Norge var det særlig «Guds fred» i tilknytning til Trefoldighetskirken i Oslo som ble et arnested for bevegelsen. Jesusbevegelsen førte med seg en iver og et engasjement hos store deler av datidens kristne ungdommer. Jesus-bevegelsen kan vel sies å være en slags motkulur mot det materialistiske Vesten.
I Norge
Norske grupper som var preget av Jesusbevegelsen var Guds Fred med base i bokollektivet Fredens bolig i Bærum, og Ung Visjon/Ny Visjon i Molde. Visegruppa Kari Hansa og Gregers Hes hadde utspring i Guds Fred-miljøet, mens jazzrockgruppa Kainos kom fra Molde.
Ole Bjørn Urne etablerte et arbeid blant rusmisbrukere i Oslo i 1970, kalt Ten Center.
Salgótarján
Salgótarján er en by i det nordøstlige Ungarn. Byen er administrasjonssentrum i fylket Nógrád, og har 43,169 innbyggere (2005). Salgótarján ligger like ved grensen til Slovakia.
Australian Open 2001
Australian Open 2001 ble arrangert i Melbourne 15. – 28. januar. Australian Open er en Grand Slam-turnering i tennis. Singleturneringen for herrer ble vunnet av Andre Agassi og dameturneringen av Jennifer Capriati, begge fra USA.
Maurice Bardèche
Maurice Bardèche (født 1. oktober 1907 i Dun-sur-Auron, død 30. juli 1998 i Paris) var en fransk essayist, litteratur- og kunstkritiker, journalist, og en ledende eksponent for nyfascisme i etterkrigstidens Europa. Bardèche ble en ledende holocaust-benekter og skrev omfattende om dette senere i livet. Bardèche var også svoger av kollaboratøren og antisemitten Robert Brasillach som ble henrettet for landsforræderi etter frigjøringen av Frankrike.
Den tredje republikken og Vichy
Bardèche var et produkt av de mulighetene til utdannelse som åpnet seg med den tredje republikken. Han fikk stipend og gikk på Lycée Louis-le-Grand, der han møtte og ble venn med Thierry Maulnier og sin fremtidig svoger Robert Brasillach. I 1928 begynte han på École normale supérieure, og ble ferdig i 1932.
Bardèche ble først kjent gjennom sitt samarbeid med Brasillach, sammen skrev de historiske verk om film og om den spanske borgerkrigen, det siste er et manifest for forsvar av orden, mot «paralyserende demokrati, det samme som malaria». Han var professor i fransk litteratur ved Université des Sciences et Technologies de Lille fra 1942 til 1944, og ble anerkjent som kritiker.
Etter andre verdenskrig
Han var en av grunnleggerne av Mouvement Social Européen i 1951 og ble nestleder, dette brakte ham i kontakt med personer som Oswald Mosley, Karl-Heinz Priester og Per Engdahl. Han utga også et tidsskrift, Défense de l'Occident («Forsvar av Vesten»), fra 1952 til 1982, som uttrykte de samme ideene om europeisk nasjonalisme og enhet.
I motsetning til noen av sine samtidige gjorde Bardèche ingen hemmelighet av sin fascisme, og skrev i innledningen til sitt verk Qu'est-ce que le fascisme? («Hva er fascismen?») i 1961 «Jeg er en fascistisk forfatter». Han prøvde å utvikle en mer tidsriktig ideologi, som han kalte fascisme amélioré («forbedret fascisme»). Bardèche var også holocaust-benekter og skrev mye om dette emnet på slutten av sitt liv.
Han døde i 1998 og hans hustru Suzanne døde i 2005.
1 (tall)
1 (én eller ett) er det naturlige tallet som kommer etter 0 og kommer før 2.
1 er et oddetall, og er kvadrattallet av 1.
Tallet okkuperer også de to første plassene i rekken av Fibonaccitall. Det neste Fibonaccitallet er 2.
Definisjon
Det finnes et tall «1» slik at: og:
For alle a.
I andre sammenhenger
1 er også:
Barry University
Barry University er et katolsk, uavhengig universitet i Miami Shores, delstaten Florida i USA. Det ble grunnlagt i 1940.
Det er (2006) i alt 8 885 studenter ved Barry, og skolepengene utgjør US$ 24 000. Det gis eksamen opp til doktorgrad (Ph.D).
Dwayne O. Andreas School of Law i Orlando, Florida er jus-skolen ved Barry University.
Shawinigan-3-demningen
Shawinigan-3-demningen er en demning med et vannkraftverk i Saint-Maurice-elva i Québec, Canada. Det har en installert total vannkrafteffekt på 194 MW, fordelt på 3 generatorer. Vannfallet (hydraulic head) er på 44,2 meter. Anlegget stod ferdig konstruert i 1949. Dette anlegget magasinerer ikke opp noe reservoar, men er et såkalt elvekraftverk (run-of-river).
Anlegget ligger bare om lag 100 meter fra Shawinigan-2-demningen, og de to anleggene demmer opp ett felles reservoar på elva.
Mutasjon
Mutasjon er en forandring i et gen eller kromosom. Det var den nederlandske biologen, genetikeren og botanikeren Hugo de Vries (1848–1935) som innførte begrepet mutasjon i 1901.
Selv om cellene kopierer DNA-molekylene med stor nøyaktighet, skjer det noen ganger en feil. Da kan rekkefølge av baser i genet bli forandret, og vi har fått en mutasjon. Hvis mutasjoner skjer under dannelsen av en kjønnscelle, vil den bli overført til de neste generasjonene. Noen feil skjer under replikasjonen, mens andre kan skyldes omgivelsesfaktorer, f.eks. biotop messige endringer eller andre ytre påvirkningsfaktorer.
Vi kan si at vi har to typer mutasjoner:
I sekvenssammenstilling tilsvarer en mutasjon til en substitusjon (utbytting) av en base med en annen. Dette kalles også enkeltbasepolymorfi.
I medisin brukes mutasjon ofte om forandringer som gir sykdom. Men en mutasjon trenger ikke være skadelig eller gi sykdom.
Georg Friedrich Karl av Brandenburg-Bayreuth
Georg Friedrich Karl av Brandenburg-Kulmbach-Bayreuth (født 19. juni 1688, død 17. mai 1735) var fra 1708 til sin død titulær markgreve av Brandenburg-Kulmbach og fra 1726 markgreve av Brandenburg-Bayreuth.
Han var eldste sønn av Christian Heinrich av Brandenburg-Kulmbach og Sophie Christiane av Wolfstein (1667–1737), og dermed storebror til Sophie Magdalene, senere dronning av Danmark og Norge. I 1709 giftet han seg meg Dorothea av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Beck, datter av hertug Frederik Ludvig. Paret ble skilt i 1709.
Likekjønnede ekteskap i Nepal
Likekjønnende ekteskap er iferd med å bli tillatt i Nepal. Høyesterett i Nepal bestemte 17. november 2008 at homofile, bifile og transpersoner ved lov skulle defineres som «naturlige mennesker» og ha fulle rettigheter; inkludert retten til å gifte seg. Retten ba regjeringen å oppnevne en komité som kunne studere lover omkring likekjønnede ekteskap i utlandet og ba om at den nye loven ikke diskriminerte seksuelle minoriteter, inkludert transpersoner. Partnerskap er tillatt, men vil ikke motta offisiell godkjennelse inntil videre.
Something Odd
Something Odd er et musikkalbum med Something Odd, utgitt i 1997.
Line Holter
Line Holter (født 25. april 1989 i Oslo) er en norsk tidligere fotballspiller.
Something Odd
Sporliste
Alle låter er skrevet av Odd Nordstoga, unntatt hvor annet står.
Line Holter
Karriere
Holter ble født i Oslo og vokste opp de første årene på Ullern. Deretter flyttet familien til Bærum, og Holter ble aktiv i Stabæk Idrettsforening. Ettersom Stabæk ikke hadde noe seniorlag, dro Holter til Asker i 2006, men debuterte på A-laget i 2007-sesongen. Holter markerte seg i Asker, og 30. juni 2007 fikk hun spille fra start borte mot Kolbotn. På tross av at Kolbotn vant kampen 2-0, fikk Holter svært god tilbakemelding fra trener Eli Landsem. Måneden etter ble hun tatt ut til J19-landslaget. Hun fikk også et innhopp i cupfinalen det året.
Holter slet imidlertid med skade, og den 19. februar 2008 ble hun operert for benhinnebetennelse i begge ben. Holter brukte noe tid på å komme tilbake, og var først sent i 2008 tilbake for Asker. Holter kom tilbake til Stabæk i 2009. Hun spilte i Stabæk i to sesonger, og var i førsteelleveren i halvparten av kampene. Imidlertid var hun ofte i uvante posisjoner, og i 2010 spilte hun mye venstre back mot slutten. Holter ble kontaktet av Røa etter sesongslutt, og hun endte med å skrive under for klubben.
Holter har tidligere vært aktiv innen bandy.
Morten Claussen
Morten Claussen (født 1957 i Oslo) er en norsk forfatter, gjendikter, oversetter og forlegger.
Han har gitt ut flere essaysamlinger, og debuterte skjønnlitterært med romanen «Heartland» i 2001, som er en allegori om USA. Året etter kom den frittstående oppfølgeren «Badlands», og tredje bind i Heartland-trilogien, Mainland kom i 2004. Året før gav han ut Laura. Den frittstående oppfølgeren kom i 2005 med Johannes -en lidenskaps historie. I 2006 kom to verker fra Claussens hånd: Tredje landevei og Livet i Venedig. Hans bøker har fått gode kritikker.
Morten Claussens språk kjennetegnes av lange, rytmiske setninger som går over hele avsnitt. Stream of counsciousness er en teknikk han benytter og språket veksler mellom det indre og ytre landskap.
874 Rotraut
874 Rotraut er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 25. mai 1917 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Bakgrunnen for navnet er ikke kjent – Rotraut er et tysk kvinnenavn.
Tillbergfonna
Tillbergfonna er en isbre på Spitsbergen, Svalbard, øst for Colesdalen. Den er en ca. 2,5 km lang bre som går fra østre Tillbergfjellet (983 m) og renner nøstover langs østveggen av fjellet og inn i Gangdalen og Reindalen, midt mellom Isfjorden og Van Mijenfjorden i Nordenskiöld Land. Breen ligger på grensen til Nordenskiöld Land nasjonalpark.
Breen er oppkalt etter den svenske länsmannen Knut Henning Robert Tillberg som bidro til å finansiere ekspedisjoner på Spitsbergen.
Daniil Tsyplakov
Daniil Tsyplakov (russisk: Даниил Александрович Цыплаков, født 29. juli 1992 i Komsomolsk-na-Amure i Khabarovsk kraj i Russlands fjerne østen) er en russisk friidrettsutøver som konkurrerer i høydehopp.
Idrettskarriere
Tsyplakov deltok i sine første internasjonale mesterskap i 2009. Ved Ungdoms-VM i friidrett 2009 satte han ny personlig rekord med 2,17 meter, og kom på delt 3.-plass med canadiske Django Lovett. Dmitriy Kroyter vant høydekonkurransen, med 2,20 meter. Samme år deltok han ved European Youth Olympic Festival 2009, der han vant høydehopp med 2,21 meter.
Han ble russisk juniormester i høyde i 2010. Han deltok deretter ved junior-VM i friidrett 2010 i Moncton i Canada, men ble slått ut i kvalifiseringen, med 2,05 meter.
I 2011 deltok han ved junior-EM i friidrett 2011 i Tallinn, der han kom på 4.-plass. Ved det russiske mesterskapet for lag kom han på 7.-plass.
Ved det russiske innendørsmesterskapet i 2012 kom han på 13.-plass med 2,15 meter, og ble slått ut i kvalifiseringen. Han deltok også ved det russiske lagmesterskapet i friidrett, der han kom på 2.-plass, og ved det russiske mesterskapet i friidrett utendørs, der han kom på 6.-plass med en høyde på 2,31. Dette var første gang han hoppet over 2,30 meter, og dette kvalifiserer til utmerkelsen «Master of sport, International Class». Han vant også den russiske cupen dette året.
Han fikk bronse ved det russiske innendørsmesterskapet i 2013 i Moskva, med 2,30 som beste resultat. Han kom på 2.-plass i det russiske mesterskapet for lag, og vant igjen høydehopp i den russiske cupen i friidrett. I juli deltok han ved U23-EM i friidrett 2013 i Tammerfors. Her greide han 2,28 og endte på 2.-plass, bak nederlandske Douwe Amels, som også hadde 2,28 som høyeste hopp. Ved det russiske mesterskapet utendørs kom han på 3.-plass.
I 2014 kom han på 2.-plass ved det russiske mesterskapet innendørs, og 3.-plass utendørs. Han hoppet 2,25 ved det russiske mesterskapet for lag, og kom der på 3.-plass. Han deltok både ved VM i friidrett innendørs 2014 og EM i friidrett 2014, og han kom på 5.-plass i begge disse mesterskapene. Han vant det russiske mesterskapet utendørs i juli, foran Alex Dmytryk og Dmitry Semenov. I august satte han personlig rekord med 2,33 meter.
Ved EM i friidrett innendørs 2015 i Praha kom han på 1.-plass, foran Silvano Chesani og Antonios Mastoras som delte 2.-plassen. Han vant også høydehopp ved Lag-EM i friidrett 2015, der Russland deltok i Super League. Her hoppet han 2,33 meter, og tangerte sin personlige rekord. I juli vant han høydehopp ved Sommeruniversiaden 2015 i Gwangju i Sør-Korea, der han hoppet 2,31 på tredje forsøk.
Kehat
Kehat var ifølge Bibelen en av sønnene til Levi, og den patriarkalske grunnlegger av kehatittene, en av de fire avdelingene blant levittene i bibelsk tid.
I noen apokryfiske tekster som Levis testamente og Boken om Jubelårene, omtales Levis kone og Kehats mor, og hun blir navngitt som Milkah og sies å være en datter av Aram.
I 2. Mosebok sies Kehat å ha fått fire sønner: Amram, Jishar, Hebron og Ussiel. Amram giftet seg med en kvinne som het Jokebed, og ble far til Moses, Aron og Mirjam. Jokebed opplyses å ha vært datter av Levi – altså søster av Kehat og Amrams tante – til tross for at noen greske og latinske manuskripter av Septuaginta sier at Jokebed var Kehats kusine. Den masoretiske teksten sier at hun var Kehats søster og Amrams tante, men Jokebeds slektskapsforhold til Levi beskrives ikke direkte.
Sakçagözü
Sakçagözü er en småby i distriktet Nurdağı i Gaziantep i Tyrkia. Ruiner fra hettittene er tre kilometer fra byen, som har omkring 7 000 innbyggere (2010).
Vickers MG
Vickers machine gun er et britisk tungt maskingevær.
Det er vannavkjølt, bruker .303 British ammunisjon og ble produsert av Vickers Limited, opprinnelig for den britiske hær. Våpenet var basert på Maxim maskingeværet. Normalt måtte det seks til åtte mann for å operere den, en til å skyte, en til å mate ammunisjon, og resten for å transportere våpenet, ammunisjonen og reservedeler. Den var i tjeneste og produksjon fra før første verdenskrig (1912) og frem til 1968.
Våpenet er kjent for god funksjonalitet og utholdenhet. I august 1916 ble ti stk Vickers avfyrt i tolv timer, og over én million skudd og 100 løp ble brukt uten at det oppstod feil.
Cserhát
Cserhát (ungarsk: Cserhát-hegység) er en fjellkjede i Ungarn. Den er delt mellom fylkene Pest og Nógrád, og er en del av Északi-középhegység (Nordfjellene) i Vest-Karpatene. Det høyeste punktet er Karancs med en høyde på 729 meter over havet.
Cserhát strekker seg fra Cserhátalja til Ipolydalen (slovakisk: Ipeľ). De sentrale områdene er skogkledde fjell, mens sørlige og nordlige deler er mer åslendt.