cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gatemagasinet ASFALT
Formålet med magasinet er å fremme engasjement og selvhjelp blant mennesker med ruserfaring eller som er i en vanskelig livssituasjon. Stiftelsen som utgiver av magasinet er politisk og religiøst uavhengig og har eget styre. Gatemagasinet skal sette fokus på mangfoldet i sosiale, kulturelle og samfunnsmessige forhold. Videre skal det bidra til verdighet og forståelse, og fremme like rettigheter for alle. Eventuelt overskudd fra salget brukes til å finansiere arbeid blant vanskeligstilte.
Ansvarlig redaktør er Helle Aasand. ASFALT er tilsluttet International Network of Street Papers (INSP).
Magasinet bygger på samme prinsipp som andre norske gatemagasiner, som for eksempel =Oslo (Oslo), Megafon (Bergen), =Norge (selges på Østlandet og utgis av Stiftelsen Erlik), Sorgenfri (Trondheim), Virkelig (Tromsø), Ekko (Bodø), Klar (Kristiansand) og Gatemagazinet (Fredrikstad). De norske gatemagasinene har for øvrig hentet inspirasjon blant annet fra publikasjonen The Big Issue, som selges i engelsktalende land verden over.
ASFALT fikk Menneskerettighetsprisen for Nordjæren-regionen i 2011 og Aftenbladets statuett i 2010.
De ulike salgskontorene drives av ulike organisasjoner:
Dag Helleve
Dag Helleve (født 9. desember 1951) er en norsk lærer og forfatter, født og bosatt på Voss.
Han debuterte i 1985 med romanen Brøyt, med handling lagt til et fjellanleggsmiljø på Vestlandet, og har skrevet flere romaner og novellesamlinger. Han har skrevet en bok om norske plateomslag, og skrevet fire reiseskildringer sammen med Ragnar Hovland og Per Olav Kaldestad: fra USA, Irland, Belgia og Finland. Han fikk nynorsk barnelitteraturpris for sin hittil eneste ungdomsbok Kubanaren (1999).
EM på skøyter 1980, menn
EM på skøyter 1980, herrer ble avholdt på Leangen kunstisbane i Trondheim den 19. og 20. januar 1980 med 25 deltagere fra 11 nasjoner. Mesterskapet skulle egentlig vært avholdt på Trondheim stadion, men på grunn av mildvær og regn ble det flyttet til den nye kunstfrosne banen på Leangen.
Jan Egil Storholt var tittelforsvarer fra Deventer året før. Kay Arne Stenshjemmet ble europamester for andre gang.
I tillegg til de 25 deltakerne var også Sovjet påmeldt med 4 løpere: Sergej Martsjuk, Viktor Ljoskin, Dmitrij Ogloblin og Sergej Balasjov. To dager før mesterskapet fikk arrangøren melding om at alle fire var rammet av influensa, og at Sovjet i stedet ville stille med tre reserver: Vladimir Birin, Vladimir Ivanov og Dmitrij Botsjkarjov. Juryen nektet imidlertid Sovjets etteranmeldte løpere å delta, da de var påmeldt etter fristen for anmeldelse av løpere, inkludert reserve, og mesterskapet gikk derfor uten deltakelse fra Sovjet.
Sammenlagt
NCxx = ikke kvalifiserte for den avsluttende 10 000 meteren
Digão
Rodrigo Izecson dos Santos Leite, bedre kjent som Digão, (født 14. oktober 1985 i Brasília) er en brasiliansk tidligere fotballspiller. Digão har tidligere spilt for Rimini. Han er lillebroren til Kaká.
Warren Street undergrunnsstasjon
Warren Street undergrunnsstasjon er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den betjener Northern-linjen og Victoria-linjen, og ligger i kollektivsone 1.
Historie
Stasjonen ble åpnet 22. juni 1907 som en del av Charing Cross, Euston & Highgate Railway. Den het da Euston Road, og dette navnet er fortsatt synlig i flisleggingen på Northern-linjens plattform. Navnet ble endret til Warren Street allerede året etter. Den nåværende bygningen er et resultat av ombygging da man installerte rulletrapper. Victoria-linjens plattform åpnet 1. desember 1968.
Joackim Jørgensen
Joackim Jørgensen (født 20. september 1988) er en norsk fotballspiller som fra 31. desember 2021 er klubbløs.
Warren Street undergrunnsstasjon
Historie
Under terrorangrepet i London 21. juli 2005 gikk en av bombene av ved Warren Street stasjon. Ingen ble skadet.
Joackim Jørgensen
Han har tidligere spilt for, og svenske.
Warren Street undergrunnsstasjon
Stasjonen
Komplekset har fire nivåer. På bakkenivå er det to separate inn- og utganger, og billetthall. Tre rulletrapper går ned til neste nivå, hvor man må velge hvilken linje man skal til. Deretter går det to rulletrapper til Nortern-linjen på neste nivå, og to til Victoria-linjen på det nederste.
Joackim Jørgensen
Sarpsborg 08
Etter to sesonger i 1.divisjon debuterte Jørgensen i Tippeligaen for Sarpsborg 08 mot Molde FK fredag 18. mars 2011 på Sarpsborg stadion. Kampen endte 3 - 0 til hjemmelaget. Da klubben rykket ned fra Tippeligaen i 2011, var Jørgensen aktuell for flere klubber. Blant annet Rosenborg BK, som så på han som en mulig erstatter for Per Ciljan Skjelbred som hadde dratt til Tyskland og Hamburger SV. Spilleren fikk totalt 28 kamper i Tippeligaen for klubben.
IF Elfsborg
Jørgensen ble hentet til IF Elfsborg av tidligere Stabæk-trener Jörgen Lennartsson i forkant av 2012-sesongen. Jørgensen var tiltenkt en defensiv midtbanerolle i Elfsborg, men skader i troppen og hard konkurranse om midtbaneplassene førte til at han spilte mest i midtforsvaret. Joackim Jørgensen ble seriemester med klubben i 2012. I den påfølgende mesterliga-kvalifiseringen røk Elfsborg ut i 3. runde, etter å ha blitt slått ut 1-0 sammenlagt av skotske Celtic FC. Jørgensen ble byttet inn etter 86 minutter i det første oppgjøret på Celtic Park, men var ubenyttet reserve i returoppgjøret hjemme på Borås Arena. Elfsborg endte på 6.-plass i den hjemlige serien i 2013, og klarte dermed ikke å forsvare ligatittelen fra sesongen før.
Warren Street undergrunnsstasjon
Stasjonen
Plasseringen av sporene på Victoria-linjen er motsatt av det vanlige; man kjører på høyre side i motsetning til det vanlige engelske systemet. Dette skyldes at det på denne måten er lettere å organisere overgang mellom de to linjene, og at neste stasjon, Euston også har samme ordning.
Joackim Jørgensen
Viking FK
På en pressekonferanse 19. november 2013, ble Joackim Jørgensen presentert som Vikingspiller. Jørgensen skrev under på en kontrakt som strekker seg ut 2016-sesongen. Spilleren fikk sin debut i Tippeligaen for Viking i 1. runde, borte mot Rosenborg BK 29. mars 2014, i en kamp som endte 2 - 2. Jørgensen spilte totalt 27 kamper i sin debutsesong for klubben. Jørgensen scoret sitt første mål for klubben i en 4 - 2 seier mot Vålerenga Fotball på Ullevaal Stadion 13. september 2015. Spilleren spilte totalt 23 kamper igjennom 2015-sesongen, og bidro både fra midtbaneposisjon og ifra midtforsvaret. Laget var lenge med i medaljekampen, men endte til slutt på en 5.-plass. I forkant av 2016-sesongen startet det tidlig med spekulasjoner om at Jørgensen som var på utgående kontrakt, ville forlate klubben etter endt sesong. August 2016 ble det meldt i medier at spilleren var klar for en overgang til den moldovske klubben Sheriff Tiraspol, men etter å ha besøkt klubben og kikket på forholdene, ombesemte Jørgensen seg, og vendte dermed tilbake til Stavanger. Jørgensen spilte totalt 23 kamper for klubben i gjennom 2016-sesongen, derav 20 fra start. Etter at midtstopper Anthony J. Soares dro til danske AGF Fodbold midtveis i sesongen, spilte Jørgensen for det meste som makker til Karol Mets i midtforsvaret.
Warren Street undergrunnsstasjon
Stasjonen
Fra stasjonen er det kort gangavstand østover til Euston Square undergrunnsstasjon på Hammersmith & City-, Metropolitan- og Circle-linjene.
Joackim Jørgensen
Sarpsborg 08
30. januar 2017 ble det offentliggjort at Jørgensen var klar for sin tidligere klubb Sarpsborg 08. Spilleren undertegnet en 2-års kontrakt, og kom vederlagtsfritt til klubben.
Start
Jørgensen signerte i august 2018 en 3-års kontrakt med Start, men valgte etter eget ønske å fullføre kontrakten sin med Sarpsborg 08 ut sesongen.
Meritter
IF Elfsborg
Liste over flyplasser i Polen
Liste over polske flyplasser gruppert etter alfabetisk rekkefølge i beliggenhet, IATA og ICAO koder og trafikk i 2011.
Åspaviljongen
Åspaviljongen er et serveringssted i Drammen som eies av Drammen kommune. Stedet ligger i Bragernesåsen halvveis mellom Bragernes torg / Bragernes kirke og Spiraltoppen.
Historie
I årene 1877–1880 ble det bygget en spasérvei fra Bergstien i Drammen opp til et utsiktspunkt i Bragernesåsen. Initiativtageren til veibyggingen var overlærer Morten Album (1824–1885), som sammen med Drammens Sparebank bekostet arbeidene, med en halvpart på hver. Til sammen kostet veien i overkant av kr 4 000. Formålet med veien var å gi drammenserne tilgang til rekreasjonsområdet Bragernesåsen. Ved utsiktspunktet langs veien oppførte snekkermester Ole Ruud i 1886 en paviljong hvor han solgte forfriskninger. Paviljongen ble raskt for liten, og i 1895 besluttet Åskomiteen – som disponerte Bragernesåsen – å oppføre en ny og større paviljong, som fikk navnet Åspaviljongen. Planene ble i mars 1897 godkjent av kommunen. Paviljongen ble oppført av byggmester Magnus Torgersen, som hadde innlevert et anbud på kr 1587,75.
Den 17. mai 1898 ble den nye paviljongen tatt i bruk. Restauratør var konditor Carl August Ekstrøm, som fra 1891 hadde leiet snekker Ruuds paviljong av Åskomiteen. Ekstrøm, og senere hans hustru, var vertskap i Åspaviljongen helt frem til 1935.
Den offisielle åpningen av Åspaviljongen skjedde 16. oktober 1898. Da var 59 herrer innbudt til «vin, kager og cigarrer» i paviljongen, som skulle komme til å fungere som «byens landlige storstue». Året etter ble en kamin innkjøpt (kr. 97,45), og i 1901 ble det oppført en liten smie, slik at det ble mulig å utføre forskjellig slag smedarbeid på stedet. Imidlertid ble også den nye paviljongen etter hvert for liten, og i 1933 var paviljongen dessuten blitt så medtatt at det var behov for en større renovering. Av økonomiske grunner måtte man nøye seg med en mindre ombygging, som var fullført til 17. mai 1935. Da hadde nye restauratører fått kontrakt på driften; Stina Bøe og Ebba Eriksen ble leietagere fra 1. januar 1935. De betalte en årlig leie på kr 3 500. Bøe og Eriksen leide paviljongen frem til 1. januar 1961. Fra 1962 til 1980 var Åspaviljongen bortleid til Ingeborg Olsen. I 1974 ble paviljongens eier, Åskomiteen, formelt nedlagt. Paviljongen ble da vederlagsfritt overdratt til Drammen kommune. I 1980 ble Ingeborg Olsen avløst som restauratør av Leif O. Larsen, som tidligere hadde vært hovmester ved Park Hotel. Larsen drev paviljongen i to tiår, men i desember 2009 gikk hans driftselskap A/S Åspaviljongen konkurs, og paviljongen ble midlertidig stengt. Drammen kommune inngikk i 2011 driftsavtale med Bård Gulbrandsen og Torgeir Hestnes, som gjenåpnet Åspaviljongen den 14. april 2011.
Den opprinnelige paviljongen, St. Gothards Paviljong, benyttes i dag som et uthus.
Grytting
Det er funnet tufter fra vikingtiden (ca. rundt år 1000) etter en høvdinggård, og rundt er det gravhauger. Grytting ligger på Langøya, mellom Sortland (16 km) og Stokmarknes (12 km).
Det er kort vei til Stokmarknes lufthavn (ca. 6 km).
Grytting er også navnet på et fraflyttet sted på vestsiden av Eidsfjorden. Stedet tilhørte tidligere Hadsel kommune, men har siden 1963 vært en del av Sortland kommune.
Spangereidkanalen
Spangereidkanalen går tvers gjennom Lindesneshalvøya i Lindesnes kommune gjennom Spangereid fra Store Båly til Lenesfjorden. Den ble vedtatt bygget i 2005 etter over 20 år med planlegging fra kommunen. Finansieringen ble sikret med bidrag fra stat, nabokommuner og det private næringsliv i regionen. Hensikten med kanalen er å gi småbåttrafikken en mulighet til å passere Lindesnes uten å gå ut på havet. Med en seilingshøyde på 4,5 m er imidlertid de fleste seilbåter utestengt fra å passere kanalen og må fortsatt runde Lindesnes til havs.
Kanalens historie går tilbake til 700-tallet og er enestående i sitt slag i Norge. Trolig har vikingskip kunnet passere gjennom kanalen. Den er siden fylt igjen og var inntil anlegget på 2000-tallet helt borte.
Flere smale eid ga slike muligheter, men den vanligste måten å få skip med seg var å dra dem over på en spesiell vei belagt med stokker kalt «spong», flertall «spenger».
Dronningbrygga
Dronningbrygga er en 60 meter lang brygge oppkalt etter dronning Sonja, som sto for den offisielle åpningen av kanalen 5. juli 2007. Bryggen ligger på den sørlige siden av kanalen, lengst mot munningen ut mot Lenesfjorden.
Jernalder
Utgravinger i 2001 ved førstekonservator og fylkesarkeolog Frans-Arne Stylegar viste at det så tidlig som i år 700 hadde eksistert en kanal over eidet. Funnet var en kanal som var 12 meter bred og 2 meter dyp. Funnet av denne kanalen er helt unikt i norsk sammenheng, og er et av de største byggeprosjektene som kjennes i dag fra norsk jernalder. Man fant også avtrykk etter påler som er rammet langt ned i jorda, og rester etter treverk opp etter kanalveggene.
1500–1800-tallet
Man kjenner beskrivelser av ”Groben” fra et kart laget i 1724, men også fra en rettssak om land som var i gang 1595 og først avsluttet i 1787, nesten 200 år senere. Den ene parten hevdet at kanalen var eiendomsgrense. Ingen hadde hørt om båter der.
Planene om en kanal over eidet ved Høllen er gamle. Rundt år 1600 skriver Peder Claussøn Friis om denne kanalen i boka Norriges oc Omliigende Øers sandfærdige Bescriffuelse (trykket 1632). Han skriver at i fordums tid var det forsøkt gravd en kanal, men det måtte oppgis da en støtte på fjell.
Siden den gang har planene om en kanal blitt tatt opp flere ganger, senest i 1880-årene. I 1810, under krigen med England, satt en kapteinløytnant Michael Bille på Spangereid og skrev et brev til kongen i København. I brevet ber han kongen ta opp planen om en kanal over eidet. Det ville gjøre skipsfarten tryggere mot engelske kaprere. Restene etter det man i dag kaller "Billes groper", stammer fra prøvegraving utført på denne tiden.
Luansheng
Luansheng er en kinesisk by i provinsen Hebei ved Kinas kyst mot Gulehavet. Provinsen omkranser Beijing og byprovinsen Tianjin. Befolkningen innenfor bygrensene anslås (2004) til 528 000.
Spangereidkanalen
Finansiering
Kanalen er finansiert ved hjelp av gaver, private selskaper, kommune og stat. Kanalen er estimert til å ha kostet cirka 35 millioner kroner inkludert opprustning og bygging av veier, gang- og sykkelstier, samt bruer i tilknytning til kanalen.
Finansielle bidragsytere til kanalen:
Også private selskaper har gitt større og mindre bidrag.
Shepherd’s Bush
Shepherd's Bush er et område i distriktet Hammersmith and Fulham i det vestlige London. Området grenser til Hammersmith i sør, Notting Hill i øst og Ealing i vest. Det er lokalisert 7,9 km vest for Charing Cross, og identifisert som et betydelig storbysentrum innenfor London-planen.
Hjertet av området er Shepherd's Bush Green, en stor triangelformet gresseng omgitt av trær og gater, med et par tennisbaner. Det betjenes av to undergrunnsstasjoner, Shepherd's Bush på Central-linjen og Shepherd's Bush Market undergrunnsstasjon på Hammersmith & City-linjen, men det er fem minutters gange mellom de to stasjonene. Parallelt med, og delvis under, sporene til Hammersmith & City-linjen ligger det et stort, permanent marked, hvor det selges dagligvarer, tilberedt mat, klær og nips. BBC Television Centre ligger like i nærheten.
Historie
Stedsnavnet Shepherd's Bush, som kan oversettes direkte som «Gjeterens busk», er antatt å ha sin opprinnelse til et felles land som ble benyttet under framtredende busk som hvilested for gjeterne på vei til markedet i Smithfield i City of London. Imidlertid kan ikke dette bli bekreftet, og en annen teori er at det kan ha vært en forbindelse til en person som faktisk het Shepherd.
Det er bevis på menneskelig bosetning som kan bli sporet tilbake til jernalderen. Stedsnavnet Shepherd's Bush er dokumentert i 704 da landet ble kjøpt av Waldhere, biskop av London, som en del av eiendommen Fulanham.
Et kart over London som er datert 1841 viser at Shepherd's Bush er i stor grad ikke urbant utviklet og er hovedsakelig et ruralt, landlig område sammenlignet Hammersmith som er raskt utviklet. Boligutviklingen begynte mot slutten av 1800-tallet da Londons befolkning økte raskt. I 1904 ble den katolske kirken Holy Ghost and St Stephen bygget og fullført i gotisk stil med en fasade med triple gavler og i portlandstein.
Arnt Haugen
Arnt Haugen (født 3. januar 1928 i Jondalen (Buskerud), død 26. juni 1988) var en norsk trekkspiller og musikkjournalist fra Kongsberg som utgav over 100 utgivelser.
Han er far til musikk- og sportsjournalist Thor-Rune Haugen.
Cedars-Sinai Medical Center
Cedars-Sinai Medical Center er et stort, privat sykehus i Los Angeles i USA, med over 8,000 ansatte og 900 sengeplasser. Cedars-Sinai er resultatet av en sammenslåing av to store sykehus i Los Angeles i 1961: Cedars of Lebanon, grunnlagt i 1902 som Kaspare-Cohn Hospital, og Mount Sinai Home for the Incurables, opprettet i 1918 som et hospice.
Osveien
Osveien finnes flere steder:
Gil Suray
Gil Suray (født 29. august 1984) er en profesjonell belgisk landeveissyklist. Han sykler for det svenske laget Cycle Collstrop.
Stoltenberg (Tyskland)
Kommunen Stoltenberg består av selve landsbyen Stoltenberg samt godsene Ottenhof og Charlottenthal, i tillegg til gårdene Jabek og Adolfshof.
Historie
Etter oppløsningen av godsdistriktene i Schleswig-Holstein i 1927 ble Stoltenberg en egen kommune i det daværende amt Schlesen.
Dresden gasskraftverk
Dresden gasskraftverk er et varmekraftverk under bygging ved byen Dresden i delstaten Ohio i USA. Det skal få en installert produksjonskapasitet på 580 MW. Brenselkilden blir naturgass. Operatør og eneste eier er energiselskapet American Electric Power. Anlegget ble påbegynt 2007, og byttet eier da AEP kjøpte det prosjekterte anlegget 19. september 2007. I 2009 stoppet arbeidene opp som følge av den økonomiske krisen, og det er avtalt å gjenoppta utbyggingen i 2012.
Skogergaten (Tønsberg)
Skogergaten (1-21, 2-20) er en 400 meter lang gate i grunnkretsen Engene 1 i Tønsberg.
Skogergaten 1 er et toetasjes kontorbygg. I gatens nummer 2, kvartalet mot Meierigaten, lå Tønsberg Meieri fra 1936 til 1989. Bygningene er nå brukt til forretninger og leiligheter. I nummer 3-5 ligger Tønsberg Pinsekirke Betania i et bygg fra 1935 som senere er påbygd. Resten av bebyggelsen i gaten består av boliger. Skogergaten 7 brant ned til grunnen i 2007, og et nytt boligbygg ble reist i 2010.
Gaten har fått navn etter den tidligere Skoger kommune.
Niels Scheuneman
Niels Scheuneman (født 21. desember 1983 i Veendam, Groningen) er en profesjonell nederlandsk landeveissyklist. Han sykler for KrolStonE.
Scheunemans far er den tidligere landeveissyklisten Bert Scheuneman. Under aspirantperioden ble han ansett for å være et stort talent, og vant også forskjellige konkurranser. I 2003 kom han på andreplass i det individuelle temporittet under VM for U-23. Resultatene i det første året som profesjonell (2004), da han syklet for Relax-Bodysol, var ikke så bra. Likevel fikk han en kontrakt for Rabobank, som han syklet for i to sesonger. Heller ikke her greide han å få gode resultater, og han ble dermed nødt til å skifte lag før sesongen 2007. Han gikk fra Rabobank til Unibet.com.
Shepherd’s Bush undergrunnsstasjon (Central)
Shepherd's Bush undergrunnstasjon er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den betjener Central-linjen, og ligger i Shepherd's Bush i kollektivsone 2.
En annen stasjon, Shepherd's Bush Market, ligger i nærheten. Denne stasjonen betjenes av Hammersmith & City-linjen. Begge stasjoner brukes blant annet av de som skal se hjemmekampene til Queens Park Rangers FC og London Wasps Rugby Union på Loftus Road Stadium.
Stasjonen åpnet i juni 1900, og var opprinnelig vestlig endestasjon for Central London Railway. Nord for stasjonen lå linjens kraftstasjon og Wood Lane-depotet, som kunne nås gjennom en enkeltsporet tunnel. I 1908 ble linjen forlenget til den nå nedlagte Wood Lane undergrunnsstasjon. Denne ble i 1947 erstattet av White City.
Balutsjistan (Pakistan)
Balutsjistan er en pakistansk provins som utgjør den østlige delen av den historiske regionen Balutsjistan. Provinsen utgjør 42% av Pakistans areal og har landets laveste befolkningstetthet. Store deler av det sørlige Balutsjistan er svært tynt befolket og til dels ubebodd. Balutsjistans befolkning består av rundt 500 stammer og klaner, og det bor mange etniske baluchistanere i Iran og Afghanistan.
Provinsen grenser mot Arabiahavet i sør, de pakistanske provinsene Sind og Punjab i øst, de iranske- og afghanske delene av Balutsjistan i vest, og de pakistanske stammeområdene i nord. Balutsjistan og de sørvestlige områdene består av kalksteinsbergarter med fjell over 3000 meter og ved grensen mot Iran dominerer sandsteinsberg. Disse områdene er til dels svært ugjestmilde. Balutsjistan består for det meste av den sørøstlige delen av den iranske høysletten og for en stor del ørkenaktig. Det er for en stor del beskjeden naturlig vegetasjon i Pakistan. I Balutsjistan er det spredte tørre busker i sanddynene og grusslettene. I Sui i Balutsjistan er det forekomst av naturgass. I Balutsjistan og andre perifere områder er det vanlig med beitebasert (til dels nomadisk) jordbruk med sauer, geiter og kameler; til forskjell fra lavlandet langs Indus der det er intensivt jordbruk basert på kunstig vanning.
Balutsjistan har naturressurser i form av blant annet naturgass og mineraler, men er den minst utviklede provinsen i Pakistan. Inntektene har enten gått rett til utlandet, til Islamabad eller til de lokale klanssjefene (Seidars); svært lite har vært til nytte for befolkningen i regionen.
Det har vært flere bølger av opprør i provinsen siden britisk India ble delt og Pakistan ble en uavhengig stat i 1947. Det siste opprøret startet for et par år siden (per 2006) med angrep på rørledninger, millitærforlegninger og store konstruksjonsprosjekter i regionen. Organisasjonen «Balochistan Liberation Army» (BLA) tok på seg ansvaret for flere av aksjonene, men det var uklart hvor mye den reelt var ansvarlig for.
Portugal under Sommer-OL 1976
Portugal under Sommer-OL 1976. Nitten sportsutøvere fra Portugal deltok i seks sporter under Sommer-OL 1976 i Montréal. Portugal kom på 30.-plass med to sølvmedaljer. Friidrettsutøveren Carlos Lopes var Portugals flaggbærer under åpningsseremonien.
Pimco
Pimco eller Pacific Investment Management Company er et globalt investeringsfirma, med sete i Newport Beach, California og eid av det tyske finanskonsernet Allianz. Pimco ledes av stifteren William H. Gross (Bill Gross), og administrerende direktør er Mohamed A. El-Erian.
Bill Gross styrer the Total Return Fund som er verdens største mutual fund, med aktiva på 240 milliarder dollar ved utgangen av 2010. Gross var med og etablerte Pimco i 1971 og det var tidligere knyttet til Pacific Life Insurance Co. men ble år 2000 kjøpt av Allianz og er nå et selvstendig datterselskap under det.
Pimco beskriver sin rolle som å «håndtere risiko og skaffe avkastning for våre klienter». Firmaet styrer nå investeringer på over 1000 milliarder dollar på vegne av en stor gruppe klienter; millioner av pensjonssparere, offentlige og private pensjonskasser, utdanningsinstitusjoner, sentralbanker og stiftelser. Pimco har en viktig posisjon i verdens obligasjonsmarkeder og investeringer fra firmaet er spesielt ettertraktet fra land som sliter med gjeld.
Harry Markowitz
Harry Markowitz (født 24. august 1927, død 22. juni 2023) var en amerikansk økonom og er mottaker av John von Neumann Theory Prize og Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel.
Markowitz er professor i finans ved Rady School of Management ved University of California, San Diego (UCSD). Han er mest kjent for sitt banebrytende arbeid innen kategorien Moderne porteføljeteori, der han studerte effekten av risiko, avkastning, korrelasjon og diversifisering på sannsynlige investeringsporteføljer.
I 1955 mottok han en doktorgrad fra Universitity of Chicago med sin avhandling om porteføljeteori. Markowitz fikk Nobels minnepris i økonomisk vitenskap i 1990, mens han arbeidet som professor innen finans ved Baruk College of the City University of New York. I det foregående året, hadde han mottatt John von Neumann Theory Prize fra Operations Research Society of America (nå Institutt for Operations Research og Management Sciences)
Geoffrey II, greve av Gâtinais
Geoffrey II «Ferreol», greve av Gâtinais (født ca. 1004, død 1. april 1046) var en fransk adelsmann i middelalderen. Fra vicomtene av Orleans og grevene av Gâtinais ble forfedrene til Huset Plantagenet som ble det herskende dynasti i England i tre århundrer.
Geoffrey ble født i Seine-et-Loire i Frankrike. Hans far var grev Geoffrey I de Gatinais (av Gâtinais) og hans mor var Beatrix (Beatrice) de Macon. Han var det eneste barnet.
Hans bestefar på farsiden var grev Aubri II de Gatinais, og besteforeldre på morsiden var Alberic II de Macon og Ermentrude de Reims en Rouci. Geoffrey var også en etterkommer av Robert II av Normandie.
Han ble gift med Ermengarde av Anjou (1018–1076) i 1035. De hadde følgende barn:
Geoffrey II døde i Jerusalem den 1. april 1046. Hans hustru Ermengarde giftet seg på nytt i 1048 med hertug Robert I av Burgund, («den gamle»). Hertugens brutale voldsstyre vendte seg imot ham da han ble myrdet under gudstjeneste sammen med sin hustru den 18. mars 1076.
Vidar Vang & friemann
Vidar Vang & friemann EP er en EP med artisten Vidar Vang. EP-en ble solgt på konserter i 2001. To av sangene («This one steals back what you took» og «Silvershine») var tidlige demoer spilt inn i Hønsehuset Studio i Bodø, med Are Simonsen som tekniker og produsent. De to andre (Fly across the moon og Barefoot ballet) ble spilt inn på en 4-spors kassettopptaker sammen med Robert Burås i Stensgata 21 i Oslo.
friemann ble senere omdøpt til The Northern Men.
Defence Safety Authority
Defence Safety Authority (DSA) er et britisk forvaltningsorgan som ble opprettet 1. april 2015 for å ivareta arbeid med trygghet innen Storbritannias forsvar. DSA er en sammenslåing av Defence Safety and Environment Authority, Military Aviation Authority og Defence Fire Safety Regulator.
DSA er underlagt Forsvarsministeriet og ledes av en generaldirektør med generalløytnants eller viseadmirals grad. Hovedkontoret er i London.
Åram/VanKam Fotballklubb
Åram/VanKam Fotballklubb er en fotballklubb fra Vanylven i Møre og Romsdal. Klubben ble stiftet i 1997 etter en sammenslåing av klubbene Åram IL og Vanylvskameratene. A-laget spiller i Sunnmørsk 5. divisjon. Klubben spiller sine hjemmekamper på Eidsåvoll stadion. Publikumsrekorden skriver seg tilbake til 1992, mens klubben het Åram, og da 600 tilskuere så hjemmekampen mot Larsnes.
Norskveps
Norskveps (Dolichovespula norwegica) er en art i familien stikkeveps.
Utbredelse
Norskveps er utbredt i Europa. I Norge finnes den over hele landet, og er en av de vanligste norske stikkevepsene.
Utseende
Norskveps varierer i størrelsen og dronningen er mellom 15-19 millimeter lang. Arbeidere er 12-15 millimeter lange. Fargene er typiske for stikkevepser, gult og svart. De fine hårene på brystets sider er svartfarget. Bakkroppen kan ha antydning til rødfarge, særlig på de første leddene. Vingene er svakt brunlige.
Norskveps hører til i slekten av langkinnet stikkeveps (Dolichovespula), der avstanden mellom fasettøyets nedre kant og kjeven er lengre enn følehornets bredde. De store fasettøynene har en kraftig innskjæring i fremkanten, slik at de får en C-form. På toppen av hodet, mellom fasettøynene, finnes tre punktøyne. Norskveps kan være vanskelig å skille fra engveps. Men avstanden fra de bakerste punktøyne til hodets bakkant er mindre enn avstanden mellom de to bakerste punktøynene.
Arbeiderne er sterile hunner som har eggleggningsrøret omdannet til en stikkebrodd. Brodden har noen små mothaker, men disse er for små til at brodden sitter igjen, derfor kan samme veps stikke flere ganger. Brodden står i forbindelse med giftkjertler. Normalt er giften ufarlig for mennesker, men enkelte kan få allergiske reaksjoner.
Levevis
Norskveps er rovdyr og lever av andre mindre dyr, ofte larver til insekt som lever i vegetasjonen. Dersom byttet har bein eller vinger, fjernes disse med de kraftige kjevene. Larvene blir matet med en blanding av byttedyr, nektar og spytt.
Norskveps hører til blant de sosiale insektene og danner svermer. De bygger kulerunde, lysegrå bol, som ligner på bolet til engveps. Bolet henger ned og bygges i trær, men også i fuglekasser, under takutstikk og hulrom i hus. Bolet er på sitt største utpå sensommeren. Inntil da har larvene blitt utviklet til sterile arbeidere, men nå dannes hanner og kjønnsmodne hunner. Disse parer seg. Hver høst (vinter) dør svermen ut og bare de befruktede hunnene, kalt dronningene overlever vinteren. Om våren danner hver dronning en ny sverm.
Åram/VanKam Fotballklubb
Kjente spillere
Mest kjente spillere i klubben er Oddvin Kragset og Ole Per Kragset, med 800 kamper hver for klubben. De har begge en fortid fra Hødd.
Mainzrepublikken
Mainzrepublikken var en av de første demokratiske statene på tysk område, og eksisterte fra mars 1793 til juli samme år. Staten ble etablert med hovedstad i Mainz, etter at franske tropper hadde erobret byen i oktober 1792.
Det rhinsk-tyske nasjonalkonventet (Rheinisch-Deutsche Nationalkonvent) trådte sammen fra 17. til 23. mars 1793. Det var valgt av borgere fra Pfalz og områder langs Rhinens venstre bredd. Et forbilde var valgene til det franske nasjonalkonventet høsten 1792. Den første dag av konventet møtte 59 representanter, dagen etter kom det flere, slik at konventet til slutt talte 128 representanter fra 126 valgdistrikter. Mainzrepublikken ble utropt 18. mars 1793.
Protokollen fra konventet er bare delvis i behold. Et referat fra forhandlingene fremgår av forskeren og daværende bibliotekar i Mainz, Georg Forster, i hans avis Die neue Mainzer Zeitung oder der Volksfreund. Forster ble valgt som visepresident i konventet.
Republikken ble oppløst i juli 1793 da prøyssiske og østerrikske styrker inntok byen.
AdSurfDaily
AdSurfDaily var et amerikansk pyramidespill av varianten Ponzi-svindel som ble etablert av Thomas Bowdoin Jr i 2006.
Xingtai
Byen ligger 400 km fra hovedstaden Beijing, og ligger ved jernbanehovedlinjene fra Beijing sørover til Guangzhou og Hongkong.
Under Six Strings EP
Under Six Strings EP er Vidar Vangs første offisielle EP, sluppet 8.juli 2002 på EMI. EP-en er produsert av Seasick Steve og Cato «Salsa» Thomassen, og spilt inn i Juke Joint Studio på Notodden. Musikere på EP-en er: Vidar Vang, Gaute Fredriksen, Raymond Jensen, Kenneth Simonsen, Eirik Bjarghov, Seasick Steve og Cato «Salsa» Thomassen. Sangen Under Six Strings har blitt en av Vidar Vangs signaturlåter.
Xingtai
Arkeologiske funn viser at byens historie går tilbake til første del av Shang-dynastiet.
AdSurfDaily
Totalt ble 8400 personer lurt til å investere penger i konseptet, totalt 110 millioner dollar. Disse ble lovet høy avkastning basert på inntekter fra på nettreklame, men i virkeligheten ble 98 % av all avkastning finansiert med innbetalingene fra nye investorer. United States attorney aksjonerte mot virksomheten i august 2008, frøs selskapets bankkonti og tok beslag i eiendommer og luksusbiler. Om lag 55 millioner dollar er tilbakeført til de rammede investorene. Det ble tatt ut tiltale mot Bowdoin i 2010 og rettssaken mot ham er er berammet til september 2012.
Xingtai
Administrasjon
Byprefekturet Xingtai har jurisdiksjon over 2 distrikter (区 qū), 2 byfylker (市 shì) og 15 fylker (县 xiàn).
Samferdsel
Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her.
Jingguangbanen, som er den konvensjonelle toglinjen mellom Beijing i nord og Guangzhou i sør, har stoppested her. Denne sterkt trafikkerte jernbanelinjen er også innom blant annet Baoding, Shijiazhuang, Handan, Anyang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Shaoguan.
Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstedene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.
Ithaca M37
Ithaca M37 er et amerikansk haglegevær med pumpemekanisme.
Våpenet har lade- og utkastingsport under, noe som gjør den like enkel å bruke for høyre- og venstrehendte. Den ble opprinnelig designet av John Moses Browning og John Pedersen som Remington Model 17. Etter første verdenskrig var Ithaca Gun Company på jakt etter en pumpehagle som kunne konkurrere med Winchester Modell 1912. De designet en kopi av Remington Model 17 i 1933, men fant ut at patentene ikke gikk ut før i 1937. De måtte så vente til 1937, og introduserte da Ithaca M37, som opprinnelig skulle hete Ithaca M33. Våpenet ble brukt av US Army under andre verdenskrig, men har også vært populær blant sivile og enkelte politienheter.
M37 byttet navn til M87 engang, men ble senere byttet tilbake. Produksjonen stoppet også opp en stund i 2005 ved ett av de mange eierskiftene av selskapet. Produksjonen ble startet opp igjen i Ohio.
Versjoner
Det er laget utallige versjoner, men her er noen av de mest populære:
Omvendt osmose
Omvendt osmose er en filtreringsmetode som ligner på membranfiltrering, men det er viktige forskjeller mellom omvendt osmose og filtrering. I membranfiltrering stanses partikler fordi de er større enn filterets åpninger og denne filtreringsmetoden skjer dermed uavhengig av trykk og partikkelkonsentrasjon på den løsningen som skal filtreres. I omvendt osmose skjer separasjonen av ulike stoffer ved diffusjon gjennom en halvgjennomtrengelig membran.
Prosessen skjer ved at man øker trykket i oppløsningen som skal renses slik at trykket blir høyere enn det osmotiske trykket mellom løsning (urenset væske) og løsemiddel (renset væske).
Eksempelvis vil det være en osmotisk trykkforskjell mellom saltvann og ferskvann når de to forbindes med en halvgjennomtrengelig membran. Denne trykkforskjellen fører til at vannmolekyler naturlig vandrer gjennom membranen fra ferskvanns- til saltvannssiden. Dersom trykket på saltvannet økes slik at det overstiger det osmotiske trykket, vil strømmen av vannmolekyler snu og prosessen kan for eksempel brukes til avsalting av havvann.
Omvendt osmotisk desalinasjonsanlegg er blant annet bygget opp på Gran Canaria, ved Jinamar kraftverk like sør for hovedstaden Las Palmas. Myken vannverk, Nordland.
Referanser
<References/>
Ósmosis
Slagkrysser
Slagkrysserne hadde samme type store kanoner som slagskipene, og de var generelt like store og like dyre som de samtidige slagskipene. Man hadde kuttet ned på pansringen i skroget og på antallet av kanoner, for å ha høyere hastighet, som ble oppnådd med kraftigere maskineri, en slankere skrogform og altså mindre vekt. De første slagkryssere hadde tynnere pansring enn de samtidige slagskipene, dermed var ikke slagkrysserne i stand til å motstå granater tilsvarende sin egen hovedbestykning. Sjømilitært sett var skipene «ubalansert», ettersom de kunne forårsake mer skade på andre enn hva de selv kunne absorbere.
Skillet mellom slagskipe og slagkrysseren ble aldri riktig fastslått. Utviklingen av den britiske slagkrysseren i Royal Navy ble styrt av admiral John «Jackie» Fisher, som betraktet den som en revolusjonerende ny type panserkrysser som kunne erstatte slagskipet. Slagskipet hadde i svært mange år vært Storbritannias «hovedskip», det viktigste våpenet til sjøs. Fishers idé gikk ut på å benytte slagkryssere til forsvar for imperiet, ledet av et verdensomspennende etterretningsnettverk, som skulle gjøre det mulig for Admiralitetet å plotte inn alle skipenes bevegelser, slik at slagkrysserne kunne oppsøke og ødelegge fiendtlige skip som truet sjøhandelen, og angripe større fiendtlige skip på lang avstand.
Dreadnought-slagkrysserne fortsatte å dominere sjøkrigen gjennom hele første verdenskrig, og slagkrysserne ble brukt i rollen som en hurtig og hardtslående utvidelse av slagskipsflåten. Slagkrysserne inngikk i flåtene i Storbritannia, Tyskland, Japan og Det ottomanske imperiet, og under krigen hadde disse deltatt i flere sjøslage mellom Storbritannia og Tyskland, blant annet Jyllandsslaget.
Under den andre verdenskrig kom slagkrysserne i kamp på nytt. Det ble ikke påbegynt arbeid på nye skip, og produksjonen av slagskip ble redusert, ettersom ressursene istedenfor var brukt på produksjon av fly og hangarskip. Et mindre antall nyere skip blir ofte beskrevet som slagkryssere, deriblant den sovjetiske Kirov-klassen.
Det Kongelige Danske Kunstakademis Skoler for Arkitektur, Design og Konservering – Designskolen
Det Kongelige Danske Kunstakademis Skoler for Arkitektur, Design og Konservering – Designskolen er en avdeling under Det Kongelige Danske Kunstakademis Skoler for Arkitektur, Design og Konservering og hører til under Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser. Inntil 2011 het skolen Danmarks Designskole og lå under Kulturministeriet.
Slagkrysser
De første slagkryssere
Slagkrysseren var en markant utvikling av pansrede kryssere og slagskipene av annen klasse som hadde blitt bygget i 1890-årene, hovedsakelig på grunn av den britiske admiral Fisher. Omkring år 1900 var den moderne panserkrysseren et hurtig og sterkt krigsskip, som kunne true handelsruter over hele verden, og som også kunne samarbeide med en slagskipsflåte. Royal Navy, og spesielt Fisher, var bekymret over trusselen fra disse pansrede kryssere (spesielt de av den franske flåten) mot den verdensomfattende britiske handelen om det skulle bryte ut krig. Fisher kom på at hvis den britiske panserkrysseren skulle være hurtigere og ha kraftigere artilleri, vil man ha et effektivt svar på denne trusselen. Han var imidlertid også meget opptatt av HMS «Renown», som var klassifisert som «annenrangs slagskip», som var sjøsatt i 1895. Disse annenrangs slagskipene kunne ikke møte et førsterangs slagskip, og hadde blitt designet med høyere toppfart for å unnslippe disse. Slagskipene av annen klasse kunne derimot engasjere pansrede kryssere med sterk bestykning. Så tidlig som i 1901 hadde Fisher kommet med motstridende utsagn om hvordan han betraktet slagskipet eller krysseren som basis for den fremtidige utviklingen av krigsskip.
Det Kongelige Danske Kunstakademis Skoler for Arkitektur, Design og Konservering – Designskolen
Danmarks Designskole holder til i Philip de Langes Allé 10 på Holmen i København.
Skolen skal sikre dansk designs internasjonale posisjon, fremme dansk konkurranseevne og være med på å sette internasjonale standarder for designutdannelse og designforskning.
Slagkrysser
De første slagkryssere
I tiden 1902-1904 gikk den britiske sjømilitære tankegangen inn for kraftig pansrede slagskip fremfor de hurtige skipene Fisher ønsket. Det var kommet planer om et skifte fra blandede kanonkalibre («store kanoner av blandet kaliber») i hovedbestykningen, som karakteriserte pre-dreadnought slagskip fra 1890-årene, til et design med ensartede store kanoner, det såkalte «all-big-gun» konseptet med svære kanoner med ett kanonkaliber. Det hadde kommet utkast av design på slagskip med utelukkende 305 mm eller 254 mm kanoner, og panserkrysser med utelukkende 234 mm kanoner.
Det Kongelige Danske Kunstakademis Skoler for Arkitektur, Design og Konservering – Designskolen
Utdannelsene består av en 3-årig grunnutdannelse og en to-årig overbygningsutdannelse. Designutdannelsen er organisert på 8 linjer: Beklædningsdesign, Digital Interaktion, Industriel Design, Keramik- og Glasdesign, Møbel- og Rumdesign, Production Design, Tekstildesign og Visuel Kommunikation.
Slagkrysser
De første slagkryssere
Etter Fisher i sommeren 1904 var utnevnt til tittelen First Sea Lord, det vil si flåtesjef for Royal Navy, ble det besluttet å bruke 305 mm kanoner for den neste generasjon av slagskip, på grunn av overlegenhet på lange avstander. Kanonene for den neste generasjon panserkrysserne skulle imidlertid ble mer omstridt. Størrelsen og prisen på de neste panserkrysserne betydde at det vil være nyttig om disse kunne delta i slaglinjen sammen med slagskipene, og det mente 305 mm skyts som hovedbestykning. Den samme tankegangen fikk japanerne til å utruste deres nyeste kryssere av Tsukuba-klassen med fire 305 mm kanoner etter disse var bestilt i juni 1904. Det er også fullt mulig at Fisher presset på for at panserkrysseren skulle ha samme bevæpning som slagskipet, i troen om at krysserdesignet på lengre sikte skulle erstatte slagskipet. Beslutningen om å gi den neste generasjonen av panserkryssere en bestykning med utelukkende store kanoner var den avgjørende faktor i utviklingen av slagkrysseren. Om skipene var utrustet med 254 eller 234 mm kanoner, ville de bare ha vært bedre panserkryssere.
Det Kongelige Danske Kunstakademis Skoler for Arkitektur, Design og Konservering – Designskolen
Danmarks Designskole er en del av Det nationale Center for Designforskning.
Slagkrysser
De første slagkryssere
Gitt de radikale endringene i skipsbyggeriet som Fisher ønsket å innføre, ble det utnevnte en designkomite (Committe on Designs) i desember 1904 for å stakke ut retningslinjer for bygging av fremtidige krigsskip. Selv om komiteens oppgave var å undersøke og rapportere om kravene til fremtidens skip, var de viktige beslutninger allerede tatt av Fisher og hans stab. Utgangspunktet for komiteen var et slagskip som kunne ha en toppfart på 21 knop, utstyrt med 305 mm kanoner uten sekundær bestykning, og som kunne benytte de eksisterende dokkanlegger. Deretter en krysser, som skulle ha en toppfart på 25,5 knop, og også skulle ha en hovedbestykning på 305 mm skyts med samme pansring om den nyeste panserkrysseren, HMS «Minotaur». Krysseren også skulle være i stand til å bruke de eksisterende dokkanlegger. Slagskipet ble det revolusjonerende HMS «Dreadnought», og krysseren som ble kjøllagt i våren 1906 sammen med to søsterskip, ble HMS «Invincible».
Det Kongelige Danske Kunstakademis Skoler for Arkitektur, Design og Konservering – Designskolen
Forskningen ved Det Kongelige Danske Kunstakademis Skoler for Arkitektur, Design og Konservering – Designskolen dekker såvel grunnforskning som anvendt forskning og praksisbasert designforskning. I tillegg kommer kunstnerisk virksomhet som oppfattes som en sentral del av skolens profil.
Historie
Det Kongelige Danske Kunstakademis Skoler for Arkitektur, Design og Konservering – Designskolen kan føre sin historie tilbake til 1875 da Dansk Kvindesamfund stiftet Tegne- og Kunstindustriskolen for Kvinder. I 1930 ble Kunsthåndværkerskolen opprettet ved en sammenslutning av Kunstindustrimuseets Håndværkerskole og Det tekniske Selskabs Skolers avdeling for kunstindustrielle fag. I 1934 ble Skolen for Boligindretning grunnlagt. Kunstindustriskolen og Kunsthåndværkerskolen ble endelig fusjonert i 1973 som Skolen for Brugskunst og denne enheten ble fusjonert med Skolen for Boligindretning i 1990 som Danmarks Designskole. 2. juni 2011 ble Danmarks Designskole så fusjonert med Kunstakademiets Arkitektskole og Kunstakademiets Konservatorskole i Det Kongelige Danske Kunstakademis Skoler for Arkitektur, Design og Konservering.
Slagkrysser
De første slagkryssere
Invincible-klassen på tre skip, «Invincible», «Inflexible» og «Indomitable», hadde sin sprede begynnelse allerede i 1902 da admiral Fisher innledet samtaler med skipskonstruktøren W.H. Gard om hvordan den neste generasjonen av panserkryssere skulle bli. Annenrangs og tredjerangs slagskip som HMS «Renown» kunne ikke lenge møte nyere panserkryssere som hadde blitt større og sterkere, blant annet hadde fire 10-tommer (254 mm) kanoner av eldre design mot førsterangs panserkryssere som HMS «Black Prince», som hadde seks 9,2-tommer (234 mm) kanoner. I løpet av 1900-årene var en ny generasjon panserkryssere bygd og sjøsatt av Royal Navy, og som skulle i stigende grad inkorporerte elementer fra slagskipsbyggingen. . Hver slagskipsklasse hadde deres «overensstemmende» panserkrysserklasse i 1900-årene, og det var ikke gjorde unntak for HMS «Dreadnought» og Invincible-klassen.
Krysserklassen ble påbegynte i våren 1906 og var ferdigbygget for leveranse i 1908, og de ble tilsynelatende forsinket en smule, fordi man vil først se om det var problemer med HMS «Dreadnought». Skipene tilfredsstilte spesifikasjonene man hadde lagt fram i forkanten av byggingen. Invincible-klassen hadde et deplasement på over 20 000 tonn tungt lastet, tilsvarende deplasementet til slagskipet «Dreadnought» på 22 000 tungt lastet, men hadde dobbelt så stor maskinkraft (41 000 hestekrefter mot 23 000 hestekrefter) for å oppnå den planlagte toppfarten på 25 knop. De hadde åtte 305 mm kanoner fordelt i fire tårner, en forut, en akterover og to sidetårner i midtaksen mot ti kanoner av samme kaliber i «Dreadnought». Panseret var fra 152 mm langs skipssiden (panserbeltet) og 178 mm på kanontårnene, mens «Dreadnought» hadde opptil 280-300 mm tykkelse i pansringen. Klassen stod for en markant forøkelse av fart, størrelse og skuddkraft i forhold til de nyeste panserkryssere, men pansringen var den samme som i HMS «Minotaur».
De tre Invincibler skulle ha samme oppdrager som panserkrysserne disse erstattet. Man forventet at de ville være bedre for deres tiltenkte oppdrager. Disse roller skipene skulle utfylle var:
Helt fra begynnelsen hadde man vært forvirret om hvordan man skulle betegne disse nye panserkryssere av slagskipstørrelse. Ved utgangen av året 1905 før arbeidet på Invincible-klassen startet, var disse beskrevet i et memorandum fra Royal Navy som large armoured ships («store pansrede skiper»), hvilken betyr både slagskip og store kryssere. I oktober 1906 begynte Admiraliteten i London å klassifisere slagskip og panserkryssere bygget etter Dreadnought som capital ships («hovedskip»), mens Fisher brukte ordet «dreadnought» for å betegne slagskip, og deretter som fellesbetegnelse for slagskip og panserkryssere. På den tid ble Invincible-klassen både omtalt som cruiser-battleship («krysser-slagskip») og dreadnought cruiser («dreadnought-kryssere»). Uttrykket battlecruiser eller slagkrysser ble brukt for første gang av Fisher i 1908. Til slutt, den 24. november 1911, meddelte Admiraliteten i sin Weekly Order No. 351 beslutningen om at «Alle kryssere av Invincible-klassen og senere klasser, skal for fremtiden beskrives og klassifiseres som slagkryssere, så de kan skilles fra panserkryssere av eldre type».