cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dobbel sjalupp
Robåten hadde 24 par årer og en besetning på 50 mann, og kunne dessuten være til assistanse i innaskjærs krigføring som overraskelsesangrep med sin bevæpning som besto av et varierende antall småkalibrert skyts, mest vanlig svingbass. Større stevnskyts opptil 2-pund kunne monteres, men større kanoner kunne ikke brukes på en lettkonstruert båt, så denne var forgjengeren for kanonsjaluppen som først kom i bruk på slutten av 1700-tallet. Dobbelte sjalupper kunne ikke forvolde skade på større krigsskip, og måtte bruke sin bestykning på myke mål som personell.
Multi-Purpose Logistics Module
MPLM var opprinnelig designet for den amerikanske romstasjonen Freedom. Den skulle etter planen da bygges av selskapet Boeing, men i 1992 annonserte ASI at de ville bygge en "Mini-Pressurized Logistics Module", som kunne holde opp til 4500 kg med nyttelast. Etter redign i 1993, ble lengden doblet og den fikk sitt nye og endelige betegnelse "Multi-Purpose Logistics Module".
Donatello er en noe større modul enn sine søsken, da den kan bære nyttelast som trenger kontinuerlig strøm fra konstruksjon til installasjon på ISS. Donatello skal fly bare en gang på romferden STS-128. På den ferden vil den medbringe utstyr for å utvide ISS sin kapasitet fra 3 til seks astronauter/kosmonauter.
Med slutten av romferge-programmet i 2010, vil de tre modulene bare fly ti ganger basert på de nåværende planene.
Klotoide
der r er krummingsradiusen, l er lengde på buen, og a er en konstant, klotoideparameteren.
På parameterform blir likningen:
der l er lengden av kurven fra til.
Dette integralet er det samme som fresnelintegralene i optikken.
Når en planlegger en trasé for veg eller jernbane, blir traseen i horisontalplanet bygget opp av rette linjer og sirkelbuer. Hvis kjøretøyer med høy hastighet skal bruke traseen, må det settes inn overgangskurver mellom sirkel og rettlinje for å unngå plutselige endringer i sentripetalakselerasjonen.
Klotoiden egner seg godt til overgangskurve, ettersom sentripetalakselerasjonen som kjøretøyet utsettes for vil endres lineært i en klotodide. En enklere måte å se det på er at man beveger rattet med jevn hastighet når man kjører bil langs en klotoide. Bruken har også en estetisk begrunnelse ettersom traseer der klotoider er brukt som regel vil passe bedre inn i naturlig terreng.
Når en bruker en klotoide som overgangskurve, er radiusen uendelig ved enden av rettlinja og minker så jevnt til den blir lik sirkelens radius ved begynnelsen av sirkelen. En klotoide brukt mellom to sirkler med ulik radius kalles eggkurve. En sammensatt klotoide består av flere klotoider etter hverandre med ulike klotoideparametere.
Når man bygger berg- og dalbaner med looper, blir det brukt klotoider inn og ut av loopen, så passasjerene ikke blir utsatt for farlig høy akselerasjon.
Denne kurven ble først oppdaget av Leonhard Euler, og blir av og til kalt Eulers spiral. Flere jernbaneingeniører gjenoppdaget på 1800-tallet kurven uten å kjenne til Eulers arbeid.
Tromøybrua
Tromøybrua (lokalt: Tromøybroa) er en hengebro som går over Tromøysundet øst for Arendal, den er en del av fylkesvei 409, og forbinder øya Tromøy med fastlandet.
Spesifikasjoner og statistikk
Brua er 400 meter lang, og største spenn er 240 meter. Til sammen har brua 12 spenn, med seilingshøyde 37 meter. Årsdøgnstrafikk (ÅDT) i 2001 var omtrent 7 500, og trafikken hadde da siden 1990 hatt en årlig vekst på 3,4%. I 2008 var ÅDT på omtrent 8 350. Broa tåler 50 tonns vogntog med normal aksellast på hver side av brua.
Gang- og sykkelvei
I løpet av 2012 ble en ny gang- og sykkelvei ferdigstilt hengende på utsiden av selve brua på vestsiden. Bredden er 2,5 meter, og med et 160 centimeter høyt rekkverk på begge sider. På grunn av vektproblemer blir underlaget laget av gitter i stål, for å forhindre for høy vekt, og ansamling av snø/is. Gang- og sykkelveien er påkoblet eksisterende gang- og sykkelveier på begge sider av brua, og fører til sammenhengende gang- og sykkelvei fra Arendal sentrum til vestre deler av Tromøy. Kostnadsrammen på prosjektet er 30 millioner norske kroner.
I tillegg blir brua sikret samme år for å hindre personer som vil begå selvmord fra å hoppe fra brua, da det tidligere har vært flere tilfeller av dette.
Lincolnshire
Lincolnshire (forkortes Lincs) er et grevskap i England. Tradisjonelt er det det nest største grevskapet etter Yorkshire; dagens grenser gir et noe annet bilde. Det grenser mot Norfolk, Cambridgeshire, Rutland, Leicestershire, Nottinghamshire, South Yorkshire, East Riding of Yorkshire og Northamptonshire. Grensen til sistnevnte er bare 19 meter lang, hvilket gjør den til den korteste grensen mellom to grevskap i England. Administrasjonssenteret er Lincoln.
Det meste av området er jordbruksland. Det er også en del våtlandskap langs kysten, der mudder og leire har utvidet området utover i sjøen.
Historie
Lincolnshire oppsto da kongedømmet Lindsey ble forent med Stamford, som var under Danelagen. Hele grevskapet ble en tid kalt Lindsey, og forekommer under det navnet i Domesday Book (1086). Senere ble Lindsey kun brukt som navn på den nordlige kjernedelen, rundt Lincoln. Grevskapet ble delt i tre distrikter, Lindsey, Holland og Kesteven.
I 1888 ble grevskapsråd innført, og de tre distriktene fikk hvert sitt. Denne ordningen fortsatte til 1974, da Holland, Kesteven og det meste av Lindsey ble forent som Lincolnshire. Den nordligste delen, med byene Scunthorpe og Grimsby ble innlemmet i Humberside.
Kultur
Lincolnshire er et jordbruksområde hvor tempoet i livsstilen er noe langsommere enn resten av Storbritannia. Søndag er fortsatt en dag preget av hvile, og de eneste butikker åpne er i Lincoln, større markedsbyer og industribyene ved kysten. En del byer og landsbyer i grevskapet har fortsatt tradisjonen med halve dagen stengt på torsdager. Grunnet de store distansene mellom byene er det mange av landsbyene som er selvberget med mange butikker, puber, lokale kapeller og kirker og har et variert antall sosiale aktiviteter for beboerne. Fiske i elver og jakt er populære aktiviteter. The Collection er et arkeologisk museum og kunstgalleri Lincoln. Katedralen i Lincoln har også en stor andel i byens kultur og er vert for mange begivenheter gjennom året, fra konserter til innendørs matmarkeder. Et fast munnhell i Lincolnshire er at ytterdørene ble benyttet for kun tre ting: en ny baby, en brud og en kiste.
SPQR
I nyere tid har SPQR blitt et kjennetegn og symbol for byen Roma og dens myndigheter. Bokstavene SPQR er dominerende i Romas kommunevåpen, der de er skråstilt og i gull på rød bunn. Bare unntaksvis brukes bokstaver i våpenskjold, men den lange historiske tradisjonen har her vært avgjørende. På skjoldet brukes en rangkrone med kronring og kløverblader eller en murkrone. Byen bruker SPQR som kjennetegn også frittstående og stilt vannrett, blant annet på offentlige kumlokk.
En humoristisk forvrengning av forkortelsen finner man i blant annet i de italienske utgavene av tegneseriene om Asterix: Sono Pazzi Questi Romani, som er italiensk for «disse romerne er gale».
Antonio Salieri
Antonio Salieri (født 18. august 1750 i Legnago i Republikken Venezia, død 7. mai 1825 i Wien) var en italiensk komponist og dirigent. Han satt på de mektigste poster i Wiens musikkliv i femti år, fra 1774 som hoffkomponist og 1788 som hoffkapellmester. Han var læremester for en rekke store musikere og komponister.
Bakgrunn
Antonio Salieri vokste opp i Legnago og studerte fiolin og cembalo med sin bror Francesco, som studerte under Giuseppe Tartini. Etter foreldrenes tidlige død flyttet han til Padova og senere til Venezia hvor han studerte generalbass under Giovanni Battista Pescetti.
I Venezia møtte han Florian Leopold Gassmann, som i 1766 inviterte ham til Wien, hvor Salieri bodde resten av sitt liv.
Komponist
I Wien ble Salieri nært knyttet til Christoph Willibald Gluck. Salieri ble en tid betraktet som Glucks arvtager, da han tok etter dennes stil på et personlig vis og särskilt da i operaen Tarare som hadde premiere i Paris. Som italiener skrev han det meste av sin musikk i italiensk bel canto som var på mote i Wien i nærmere hundre år.
Keiser Josef II utnevnte han til hoffkomponist i 1774, og fra 1788-1824 var han kongelig kapellmester.
Salieri er mest kjent for sine operaer, men også sin kammermusikk og sin kirkemusikk. De mest suksessfulle av hans mer enn 40 operaer inkluderer Europa riconosciuta (1774), Armida (1771), La scuola de' gelosi (1778), Der Rauchfangkehrer (1781), Les Danaïdes (1784), Tarare (1787), Axur, Re d'Ormus (1788), Palmira, regina di Persia (1795), og Falstaff (1799).
Salieris musikk forsvant sakte fra repertoarene mellom 1800 og 1868, men fikk et oppsving på slutten av 1900-tallet etter Salieris dramatiske og høyt fiksjonaliserte rolle i Amadeus (skuespill i 1979 av Peter Shaffer og film i 1984 av Miloš Forman), som var løst basert på biografiene om Salieri og Wolfgang Amadeus Mozart.
Arabella Figg
Arabella Figg Figuren der Harry-Potter-Romane Arabella Figg Order of the Phoenix (organisation) Arabella Figg Mrs Figg Arabella Figg Arabella Figg アラベラ・フィッグ Arabella Figg Arabella Dora Figg Fenixorden
Nordvestlandet folkehøgskole
Nordvestlandet folkehøgskole (tidl. Nordmøre ungdomsskule og Høgtun folkehøgskole) er en folkehøgskole i Gjemnes på Nordmøre. Skolen, som tok dagens navn i 2020, tilbyr linjefag innen idrett, friluftsliv og formingsfag, og har en internatkapasitet på 105 elever. Skolen er tilknyttet Informasjonskontoret for kristen folkehøgskole, IKF, som er fellesorganet for de kristne folkehøgskolene i Norge. Den eies i dag av nordvestlandske kretser av Normisjon, Norsk luthersk misjonssamband og Indremisjonsforbundet.
Liste over album med tonesatte tekster av Olav H. Hauge
Liste over album med tonesatte tekster av Olav H. Hauge er en liste over album hvor Olav H. Hauges tekster er brukt som grunnlag for musikken.
Nordvestlandet folkehøgskole
Skolen ble opprettet som en kristelig ungdomsskole i 1917 og ble drevet som folkehøgskole fra 1949 da ungdomsskoler, amtsskoler (fylkesskoler fra 1919) og frilynte folkehøgskoler ble omfattet ett elles lovverk for folkehøgskoler, og i praksis ble ett skoleslag.
Etableringen
Ideen om en kristelig ungdomsskole på Nordmøre ble lansert av kirkesanger og lærer Anton T. Malme på et kretsmøte i Kinamisjonen på Øre 17. og 18. juni 1917. I etterkant av dette ble det kalt inn til et samtalemøte i Totalsalen (avholdslosjen) i Kristiansund den 29. juni. På dette møtet ble det satt ned en arbeidsgruppe som bestod av Patrick Tveikra, Johan Slørdahl, Aslak Øyen og Ingvald Lyche. Arbeidsgruppen skulle jobbe videre med å realisere skoleprosjektet. Det ble arrangert møter i Torvik bedehus 22. juli og 19. august. På det første møtet ble Olav Nilsen Grytli kalt til å være skolens første rektor. På det andre møtet ble "Føreningen for Nordmør Ungdomsskole" stiftet som skolens første eier. Arbeidsgruppen gikk inn i styret og ble forsterket med ytterligere seks mann. Det ble vedtatt at Torvikbukt skulle være foreløpig skolested, og at skoledriften skulle starte allerede 15. oktober. Torvik bedehus på Vollan i Torvikbukt ble leid ut som undervisningslokaler, mens innkvartering og servering foregikk på gårdsbrukene i bygda. Den første elevflokken talte 35 elever.
Høgtun tar form
Allerede første skoleåret ble det bestemt at skolen skulle få permanent lokalisering i Torvikbukt, og våren 1918 bestemte styret å kjøpe branntomta etter styremedlem Ingvald Lyches gård, Løkkegarden. Byggingen av en gymnastikksal startet den påfølgende sommeren, og et hus fra Blikåsen (Blikåshuset eller Blekkhuset) ble kjøpt og flyttet ned til Torvikbukt. I en avstemning ble Høgtun valgt som navn på tunet, i konkurranse med Høgheim og Uppheim. Undervisninga flyttet over til Høgtun allerede høsten 1918. Det andre skoleåret ble preget av spanskesyken. Mange på skolen ble syke, men ingen døde. Løkkegarden ble først drevet videre i skolens regi, men i 1921 ble Høgtun skilt ut som en egen parsell, mens resten av Løkkegården ble solgt tilbake til gårdbrukere i bygda. 1923 stod skolens internatbygg ferdig, og for første gang kunne skolens elever flytte inn på tunet. Fram til da hadde elevene bodd på hybler rundt på gårdene i bygda. Internatbygget ble senere ansett som skolens hovedbygg og er av noen kilder omtalt som Nordmøres største trebygning.
Videreutvikling
I 1935 skrev avisen Tidens Krav at styret vurderte å flytte skolen til Tingvoll. Dette er ikke omtalt i skolens egne publikasjoner, og det ble heller ikke realisert. Derimot ble det lagt planer om forbedringer av byggene rett før krigen, men den urolige situasjonen satte en stopper for dette. I 1958 ble den gamle gymnastikksalen revet til fordel for et nytt murbygg, som inneholdt både internat, undervisningsrom, gymnastikksal og sløydsal. Dette ble høytidelig vigslet i mai 1960. Internatbygget Øvretun stod klart i 1967. Etter en tragisk brann i 1984, ble det behov for å rehabilitere murbygget, og i 1986 ble en utvidet versjon av gymsalen tatt i bruk. I 2005 ble det gamle Blekkhuset erstattet av et nytt internatbygg. I 2021 blir Øvretun rehabilitert.
Kunst og arkitektur
Dagligstua i hovedbygget ble i 1931 dekorert av kunstmaler Axel Fiske, som malte ett motiv fra hver av datidens 16 kommuner på Nordmøre. Fiske ble senere ordfører i Frei kommune. Et stort mosaikkarbeid laget av Kalla Skrøvseth pryder frontveggen i gymnastikk- og festsalen. Dette var en gave som fra elevlaget i forbindelse med skolens femtiårsjubileum. Knut P. Bugge var arkitekten som ble engasjert da internatet Øvretun ble bygd i 1966–1967. Bugge ble også brukt i 1965 som arkitekt for rehabilitering av hovedbygget fra 1923.
Navneskifter
Skolen het frem til 1969 «Nordmøre ungdomsskole». Fram til 1923 ble riktig nok varianten ' Nordmør ' mest brukt, og både ' ungdomsskole ' og 'ungdomsskule ' ble brukt, alt etter hvilken målform som ble benyttet i teksten. På grunn av lovendringer i 1949 og innføring av allmenn i ungdomsskole i hele Norge fra 1969, måtte skolen bytte navn i 1969. Begrepet «ungdomsskule» måtte erstattes med «folkehøgskule» eller «folkehøgskole». Navnet «Nordmøre folkehøgskule» var allerede i bruk i Surnadal, derfor ble det nye navnet på skolen i Torvikbukt «Høgtun folkehøgskole».
Skolen byttet formelt navn til «Nordvestlandet folkehøgskole» i juni 2020. Navneskiftet ble markert på Høgtun 16. oktober 2020. "Høgtun" brukes fortsatt som navn på tunet skolen ligger på.
Undervisningstilbudet
Fagprofilen har variert i takt med utviklingen i de kristne ungdomsskolene og etter hvert folkehøgskolene. Per 2020 har skolen en satsing på idrettsfag, friluftsliv og formingsfag.
Eiere
Foreningen for Nordmøre ungdomsskole ble stiftet 19. august 1917 og var skolens første eier. Foreningen ble senere omorganisert og byttet 18. desember 1921 navn til Nordmøre Ungdomsskoleforening. Fra 1. juli 1954 ble skolen overdratt til Nordmøre kretser av Indremisjonsselskapet, Vestlandske Indremisjonsforbund og Misjonssambandet (NLM). Det Norske Misjonsselskap fikk også tilbudet, men de måtte avslå. Senere har de tre eierorganisasjonene gjennomgått både fusjoner og nye regioninndelinger, men eierskapet til skolen har de tatt med seg. I dag eies skolen av Normisjon Region Møre, Nordmøre og Romsdal Indremisjon og NLM Region Nordvest.
Rektorer
Disse har vært rektorer for Nordmøre ungdomsskule (1917-1969), Høgtun folkehøgskole (1969-2020) og Nordvestlandet folkehøgskole (2020-) :
Manger Folkehøgskule
Manger Folkehøgskule er en frilynt folkehøgskole med rundt 60 elevplasser, og ligger på Manger i Alver kommune. Skolen har fem ulike musikklinjer.
Den eies av Vestland fylkeskommune.
Ulrich Karger
Ulrich Karger (født 3. februar 1957 i Berchtesgaden i Tyskland) er en tysk forfatter og kritiker.
M3 (Ungarn)
Motorvei M3 er en motorvei i Ungarn som går mellom hovedstaden Budapest og Nyíregyháza. Motorveien vil ved ferdiggjøring forbinde Budapest med den ukrainske grensen. To andre motorveier går ut ifra M3, M30 (som forbinder M3 med Miskolc) og M35 (som forbinder M3 med Debrecen). M3 følger ruten til Rute 3-hovedveien, og senere Rute 4. Den siste strekningen av motorveien, mellom Görbeháza og Nyíregyháza, ble åpnet for allmennheten i august 2007. Motorveiens totale lengde nå er 234 km. Den er en del av europavei E71, E79 og E573.
Søvn
Søvn er tilstanden som mennesker og dyr periodisk inntar for å hvile; en tilstand med sterkt nedsatt bevissthet.
Under søvn skjer det flere fysiologiske forandringer i kroppen:
Søvn reguleres av døgnrytmen, av homeostase (tiden som er gått siden den siste adekvate søvnen) og, hos mennesker, av villet atferd.
Det er fremdeles usikkert hva som skjer under søvnen som gjør den til en livsnødvendighet, men alle dyr som er blitt forsket på, dør når de holdes fra å sove. Rotter, for eksempel, lever ikke lenger enn ca. 14 dager uten søvn.
Det er blitt antatt at hjernen under søvn kvitter seg med skadelige rester av stoffskiftet, at skadde/svekkede hjerneceller blir reparert og at dagens minner blir bearbeidet og enten lagret i hukommelsen eller «forkastet». Men dette er kun fremlagte ideer.
Søvnen opptrer i to hovedstadier, NREM og REM, som inntreffer med regelmessige intervaller. REM står for rapid eye movement, og NREM betyr ikke-REM. Man drømmer som oftest i REM-stadiet, men forskning ved bruk av EEG-målinger viser at man også kan drømme i NREM-stadiene. NREM-søvn deles opp i fire stadier, to lette (1 og 2) og to dype (3 og 4), som blir etterfulgt av en periode med REM-søvn. Rekkefølgen er 1 – 2 – 3 – 4 – 3 – 2 – REM for en syklus på 90 til 110 minutter. Syklusen gjentas utover natten, som oftest 4 – 5 ganger, med større porsjoner NREM den første halvdelen av natten og mer REM fram mot morgenen.
Stadium-1 er lett søvn (theta-bølger) og tildels likner våken tilstand. Stadium-2 er noe dypere. Stadium-3 (delta-bølger) og -4 er dyp søvn, og det er i dette stadiet svært vanskelig å vekke individet. Tendensen er å slå sammen stadium-3 og -4. Stadium-3 har 20 – 50 % delta-bølger mens stadium 4 inneholder mer enn 50 % delta-bølger.
I REM-søvn økes hjernens aktivitet drastisk, og den jobber faktisk hardere enn i våken tilstand. Skjelettmuskulaturen blir paralysert, og øynene kan bevege seg rundt som om de ser etter noe i mørket under øyelokkene.
Som hos alle arter der nyfødte ikke er fullt utviklet, har småbarn mye REM-søvn. Nyfødte sover opptil 18 timer i døgnet, ca. 50 % REM. Antall timer voksne mennesker sover er helt individuelt; omfattende studier viser at det selvrapporterte gjennomsnittet er 7,5 timer pr. døgn. Eldre mennesker trenger like mye søvn som da de var yngre, men den er ofte mer oppdelt.
Søvnmangel
Søvnmangel over kortere perioder —som ett døgn— har ved forsøk vist tendenser til redusert kortidshukommelse, trøtthet, og redusert oppmerksomhet. Uteblir søvn over flere døgn, svekkes individet ytterligere og kan få store konsentrasjonsproblemer, hallusinasjoner og paranoia. Virkningen kan sammenlignes med beruselse.
Barn bør sove minst 9 timer hver dag. Voksne derimot, bør sove 7 eller 8 timer. Disse påstandene støttes av The National Sleep Foundation (NSF) i USA; en uavhengig, frivillig nullprofittorganisasjon som har som mål å forbedre offentlig helse og sikkerhet ved å oppnå forståelse av søvn og søvnforstyrrelser, og å støtte søvnrelatert utdanning, forskning og forståelse. Mange søvneksperter er uenig i at åtte-timers-behovet gjelder generelt. Isteden er den beste søvnlengden mellom 6,5 og 7,5 timer. Kanskje har timetallet åtte oppstått som et retorisk eller pedagogisk grep ved en tredeling av døgnet i «åtte timer arbeid, åtte timer (religiøse) studier og åtte timer søvn» fra jødenes forskrifter i talmud og blitt forsterket av arbeiderbevegelsens slagord «åtte timer arbeid, åtte timer fritid og åtte timer hvile».
Randy Gardner holder verdensrekorden (Guinness rekordbok) for å holde seg våken lengst. I 1965 holdt syttenåringen seg våken i vel ti døgn i sammenheng med et skoleprosjekt. Han ble alvorlig mentalt svekket under forsøket, men var normal igjen etter få dager. Ved slutten av forsøket klarte likevel Gardener å slå forsøkslederen i actionspillet pinball. Det blir ikke nye rekordholdere; Guinness vil ikke godkjenne flere, på grunn av helsefaren. På grunn av dette finnes det ikke lenger noen offisiell rekordholder, bortsett fra Randy Gardner, men briten Tony Wright holder den uoffisielle rekorden etter å ha holdt seg våken i mer enn 264 timer (11 døgn) i mai 2007.
Søvndeprivasjon blir også benyttet som en torturmetode.
Søvnforstyrrelser
Det er mange grunner til inadekvat søvn, både blant barn og voksne, både akutte og kroniske. Pasienter kan oppleve å få for lite søvn, søvn til feil tid (døgnrytmeforstyrrelser), eller søvn av for dårlig kvalitet. Leger vil ofte først foreslå søvnhygieniske tiltak. Sykdommer, både mentale og fysiske, kan påvirke søvnen. De vanligste søvnforstyrrelser er søvnløshet og søvnapné. Andre søvnforstyrrelser er narkolepsi, marerittlidelse, søvnparalyse, søvngjengeri, skrekkanfall og søvnrelatert spiseforstyrrelse.
Fysisk aktivitet
Regelmessig fysisk aktivitet har en positiv effekt på søvnkvaliteten. Den kan også ha en positiv virkning på søvnproblemer, men det er ingen garanti for at fysisk aktivitet løser dette. Det er viktig å være tålmodig  og ikke forvente resultater med en gang. Fysisk aktivitet tidlig på dagen er det beste, om man er i stor fysisk aktivitet om kvelden vil det ha en negativ effekt.
Søvn og vekt
Søvn er også med å regulere vekta. Når du sover reduserer kroppen blant annet mengden av stresshormonet kortisol, slik at kroppen kan produsere andre hormoner, som ghrelin og leptin. Disse er på hver sin måte med på å styre sult- og metthetsfølelse din. En god natts søvn regulerer nivåene av leptin og ghrelin.
Ghrelin er et hormon som ofte kalles sulthormonet. Når du sover, reduseres nivåene av dette hormonet og du ønsker mindre mat. Hvis du sover for lite lagrer kroppen mer ghrelin som gir signaler til hjernen om at du bør spise mer. Leptin kalles gjerne for appetitthormonet, og er hormonet som gjør at du føler deg mett. Når du sover stimuleres kroppen til å produsere mer leptin. Dette hormonet styres også av fett. Jo mer fettmasse, jo mer leptin. En studie med 1000 deltakere fant at de som hadde underskudd på søvn hadde 14,9% høyere ghrelin-nivåer og 15,5% lavere leptin-nivåer enn de som fikk tilstrekkelig søvn.
De med søvnunderskudd hadde også høyere BMI.
Newswire
Newswire var et norsk nyhetsbyrå, etablert i 1992, opphørt i 2019.
Newswire varr ifølge egenomtalen verdens første oppdragsfinansierte nyhetsbyrå. De identifiserte, skrev og distribuerte nyhetssaker som kunder i privat og offentlig sektor ønsket at media tok opp, og som mediene ville benytte.
Newswire ble betalt av sine kunder, og leverte stoffet gratis til mediene. Dette skilte dem fra tradisjonelle nyhetsbyråer som NTB, som hovesakelig er betalt av mediene selv.
Newswire ble etablert av Christopher Hoelfeldt-Lund.
Lundheim folkehøgskole
Historie
Skolen ble etablert under navnet Fjordsyn folkehøgskole etter andre verdenskrig i noen gamle tyskerbrakker og var da Skandinavias første folkehøgskole for funksjonshemmede. I 1952 flyttet skolen inn i nye lokaler i det nyinnkjøpte Moi turisthotell samtidig som skolen fikk dagens navn.På 1970-tallet startet man også å ta inn funksjonsfriske elever. Skolen tar fremdeles inn mange elever som har behov for særlig oppfølging og tilrettelegging, men flertallet av elevene har ingen funksjonsnedsettinger. På Lundheim velger elevene to linjer med unntak av de som går på Global-linjen, som bare har ett valg. Skolen tilbyr et variert utvalg av linjer og valgfag. Lundheim har eget LAN og arrangerer i samarbeid med Lions et eget sykkelritt, Lundheimrittet.
Internater
På Lundheim har vi tre internater: Skogly, Hovedbygget og Gamlebygget. Bygningene er godt tilrettelagte for rullestolbrukere. Wifi over hele skolen utenom på skolens nyeste bygg Skogly, hvor det er nettverk-plugg i veggen på alle rom.
Stab
Lundheim har ca. 40 årsverk, fordelt på
Badekar
Et badekar er et porselenlagd komfortmøbel som fylles med vann og er mest til å ivareta kroppslig hygiene.
De første badekarene stammer fra den gamle romertiden der de rike hjemmene var preget av utsmykkede baderom med fliser, bilder og fine vinduer.
Hildur
Utbredelse
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til fornavnet Hildur i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Morozovsk
Landsbyen Morozov (russisk: Моро́зов) ble grunnlagt på 1880-tallet. I 1900 ble jernbanestasjonen Morozovskaja (russisk: Моро́зовская), oppkalt etter landsbyen, åpnet like ved. I 1910 ble stanitsaen (kosakklandsbyen) Taubejevskaja (russisk: Таубе́евская) etablert nær jernbanestasjonen. Navnet ble endret til Morozovskaja i 1917. Senere vokste landsbyene, og ble slått sammen, og den sammenslåtte bosetningen fikk bystatus i 1941.
Møre Folkehøgskule
Møre Folkehøgskule er en frilynt folkehøgskole i Ørsta i Møre og Romsdal. Skolen tar årlig imot om lag 100 elever og eies siden 1992 av Stiftinga Møre Folkehøgskule, der styremedlemmene pekes ut av Sunnmøre frilynde ungdomssamlag (tidligere eier) og Ørsta kommune. Skolen ble etablert i 1899. En av skolens lærere er film- og animasjonslærer Jørn Brente, kjent fra norske filmer som Villhesten og Fjellvettreglene.
Matt Pelissier
Matt Pelissier er en tidligere trommeslager i bandet My Chemical Romance, som han startet sammen med Gerard Way i 2001.
Gukovo
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Scotch Cup 1964 for menn
Scotch Cup er forløperen til dagens Curling-VM for herrer. Konkurransen arrangert i perioden 1959-1967.
I 1964 ble Scotch Cup arrangert i Stampede Corral Calgary i Alberta i Canada (første året utenfor Skottland). Dette året kom det to nye deltakerland i forhold til året før; Norge og Sveits deltok for første gang, slik at 6 land deltok.
For Norge deltok Eivind Kjaervik, Per Holaker, Kristian Alstad og Erling Ween.
Eksterne lenker
WCF Statistics
Jokke & Valentinerne
Jokke & Valentinerne var et norsk rockeband med Joachim Nielsen som vokalist og frontfigur. Nielsen skrev nesten alle gruppens sanger selv, og oppnådde både kommersiell suksess, kultstatus og kunstnerisk anerkjennelse for sine skildringer av et Oslo-liv med alkohol, ulovlige rusmidler og depresjon, men også gode øyeblikk.
Historie
Gruppa oppsto i 1982, og utgjorde sammen med deLillos, Raga Rockers og DumDum Boys en markant bølge i norsk rockehistorie på slutten av 1980-tallet. Disse bandene er kjent som «de fire store i norsk rock». Felles for gruppene var påvirkningen av musikalske former som punk, visesang, jazz og amerikansk sørstatsrock i tillegg til å bruke norsk som språk i sangtekstene.
Musikalsk var Jokke & Valentinerne kjent som et ganske rølpete party-band, med stort rom for improvisasjoner som ga bandets konserter et element av spontanitet og bare delvis kontrollert kaos. Bandet fikk Spellemannprisen 1991 i klassen rock for albumet Frelst!.
Formelt ble bandet oppløst i 1994, etter utgivelsen av Alt kan repeteres. I årene som fulgte ble det imidlertid stadig avholdt sporadiske gjenforeningskonserter, i all hovedsak i Oslo-området.
Foruten soloalbumet Nykter, fortsatte Joachim Nielsen i samme musikalske stil med bandet The Tourettes, bestående av ungdomsvenner og Petter Baarli fra bandet Backstreet Girls. Sammen ga de ut platene Trygge Oslo (1997) og Billig lykke (1999).
Nielsens bror Christopher Nielsen er serietegner, og skapte gruppens visuelle image (covere, plakater, T-skjorter) med en tegnestil som var enda mer rølpete og grov enn musikken.
Henrik Sørensen
Henrik Ingvar Sørensen (født 12. februar 1882, død 24. februar 1962 i Oslo) var en norsk maler. Han var av de ledende kunstnere i sin generasjon, både som utøvende kunstner og som ideolog. På kulturnett.no blir hans arbeider karakterisert slik: «Romantisk fantasi, religiøse malerier, dystre ekspresjonistiske malerier og naturskildringer, særlig fra Telemark.»
Jokke & Valentinerne
Historie
Etter Joachim Nielsens død i 2000 opptrer de gjenlevende bandmedlemmene kun sporadisk sammen, da i hovedsak i tributebandet Valentourettes, som består av tidligere medlemmer fra både Valentinerne og The Tourettes.
Henrik Sørensen
Liv og verk
Han var født i Fryksände i Värmland av norske foreldre. Moren Helene døde da han ble født. Faren Severin var sagbruksbestyrer. Far og sønn flyttet til Lillestrøm da Henrik var 12 år gammel. Han arbeidet på et advokatkontor i Lillestrøm fra 1900-1904, og var elev ved SHKS i 1904. Samme år debuterte han på Høstutstillingen. Senere utdannet han seg videre i København og på Académie Colarossi i Paris. Høsten 1908 og våren 1910 studerte han med Jean Heiberg hos Henri Matisse.
Jokke & Valentinerne
Historie
I november 2009 ble livealbumet Levende (så lenge det varer)... gitt ut. Albumet inneholder opptak fra en konsert på Sentrum Scene i Oslo lille julaften 1996. Opptakene ble først forkastet av bandet, men dukket opp igjen i 2008 og ble deretter mikset og gitt ut.
Henrik Sørensen
Liv og verk
Sørensens bilde Svartbekken (1909) karakteriseres som Norges første ekspresjonistiske maleri. Samtidig er det flere bilder fra hans tidligste periode som karakteriseres som realistiske i formen, med en noe dyster og uren fargeholdning. Andre bilder viser påvirkning fra Erik Werenskiold, som han møtte under sommeropphold på Lillehammer. Etter en separatutstilling i Kunstnerforbundet i 1910 skar Sørensen i stykker 56 lerreter.
Jokke & Valentinerne
Historie
I 2011 ble bandet innvalgt i Rockheim Hall of Fame sammen med a-ha, Åge Aleksandersen, Wenche Myhre og Alf Prøysen.
Henrik Sørensen
Liv og verk
Året 1914 ble noe av et vendepunkt for Sørensen. Under Jubileumsutstillingen på Frogner deltok han med 16 bilder, og dette sees som et gjennombrudd for ham. Samme år malte han det første av en lang rekke bilder av sin kone Gudrun Cleve (1884-1944): Gudrun på trappen. Paret giftet seg i 1910. I årene 1914-18 oppholdt han seg ofte i Göteborg, hvor han fikk god kontakt med kolleger, og satte preg på det som kalles Göteborgskolen i svensk malerkunst. Fra 1918 bosatte paret seg i Paris, med regelmessige sommeropphold i Norge. Sønnen Sven Oluf Sørensen (1920–2017) ble født i Paris.
Sørensen fikk i 1921 oppdraget med å illustrere Bjørnsons Bondefortellinger. Arbeidet kom til å omfatte ca. 200 tegninger, og boken ble først utgitt i 1929. Utgaven er siden regelmessig opptrykt. Arbeidet omfatter både vignetter og egentlige bilder. Bildene er beskrivende realistiske, og lite preget av den naturmystikken som man kjenner fra hans malerier.
Perioden 1927-1940 ble en særdeles produktiv periode i Sørensens kunstnerskap, og rommer sentrale bilder som Myllarguten (1926), Storegut dør (1932), en rekke pasifistiske malerier som Gatekamp (1930) og Ærens mark (1931), flere bilder av Tone Veli; og ikke minst den kjente altertavlen i Linköping domkirke, 1934.
Hans Kristusbilder brøt sterkt med tradisjonen. Norsk kunstnerleksikon skriver at han skildrer den milde Kristus, skjeggløs og høyreist, som med åpne armer vil favne hele menneskeheten. Kristus er avbildet mens han kommer mot tilskueren, ut fra en mandorla. Sørensen laget også altertavler til Vinje kirke (1932), Notodden kirke (1938), Steinkjer kirke (1952), Hamar domkirke (1954) og krematoriet i Ålesund (1956) og Lillestrøm kirke. Både i Notodden og på Hamar malte han en tilsvarende ung Kristus som i Linköping.
Hans pasifistiske grunnholdning satte preg på bilder han malte både under første og andre verdenskrig, slik som Menneskefuglene I og II (1916, 1917), Enkene (1918) og Flyktninger (1943), foruten de nevnte Gatekamp (1930) og Ærens mark (1931). Hans fredsvisjoner finnes også i den 56 m2 store komposisjonen Drømmen om freden (1939), som dekorerer en vegg i Folkeforbundets (nå FNs) hovedsete i Genève. I 1940-årene malte han flere variasjoner over et eiketre i Holmsbu og bildet Det sørgende tre og den hvite vei (1944) tolkes som et uttrykk for okkupasjonen. Under okkupasjonen ble han en tid holdt fengslet på Grini.
Selv om han hadde få formelle verv, var Sørensen gjennom sin væremåte og sitt engasjement noe av en lederskikkelse innen norsk kunst. Han var en flittig debattant og skribent, og skrev dikt, noveller og reiseskildringer.
Sørensen laget portretter av blant andre Pär Lagerkvist (1921 og 1948), Martin Tranmæl (1928), Ingeborg Refling Hagen (1932), Knut Liestøl (1931), Sigurd Christiansen (1936), Marianne Hamsun (1951) (som han også brukte som modell), Carl Joachim Hambro (1947), Halvdan Koht (1948), Agnes Mowinckel (1949). Foruten Bjørnsons bondefortellinger illustrerte han Jørgen Moes I brønden og i tjernet (1929), Asbjørnsen og Moes eventyr (1936), Ragnhild Jølsens Brukshistorier (1938) og Aasmund O. Vinjes Storegut (1951). Han deltok i utsmykningen av Oslo rådhus med fondveggdekorasjonen Arbeid, administrasjon og fest (1950). Her er Ingeborg Refling Hagen modellen for framstillingen av 'friheten', symbolisert ved en kvinne som bryter av seg lenker.
I 1973 sørget sønnen Sven Oluf Sørensen (1920–2017) for at det ble innviet et Henrik Sørensen museum Holmsbu billedgalleri i Holmsbu. Foruten Sørensen har galleriet en fast samling med bilder av Oluf Wold-Torne og Thorvald Erichsen. Sønnen stod også bak Vinje Biletgalleri i 1991 som også huser mange av maleriene. Vi finner også en samling av Sørensens bilder i aulaen på Lillestrøm videregående skole.
Vesta (gudinne)
Vesta er i romersk mytologi en jomfrugudinne som beskyttet arnen og ildstedet, hjemmet og familien. Hennes tilstedeværelse i romersk religion ble symbolisert av den ilden som brant i hennes arne og templer. Hennes nærmeste ekvivalent i gresk mytologi er Hestia.
Teologien
Vesta var gudinne for Romas ild. Dumezil har trukket en sammenligning mellom romerske religiøse oppfatninger og ritualer med tilsvarende aspekter i vedisk religion. Offerritualer i vediske India krevde tilstedeværelsen av tre ilder, to av dem vesentlige.
Det er bemerkelsesverdig at den hellige ilden sto for og representerte den jordiske opprinnelse måtte kun bli antent ved friksjonen fra to treplanker, en av den arbor felix, antagelig eik. Vann var ikke tillatt i de indre aedes, og ble fraktet av vestalinnene i bøtter kalt futiles og som hadde en liten fot som gjorde dem ustabile. Vesta var et symbol på og en beskytter av Roma, og dets sted, arnen til den store romerske familie.
Vestaprestinner
Vestalinnene, Vestas jomfruprestinner, voktet gudinnens ild i hennes templer. Hver 1. mars ble ilden fornyet, og den brant helt fram til år 391 e.Kr. da keiser Theodosius la ned forbud mot all annen religionsdyrkelse enn den kristne. En av de vestalinnene som er nevnt i mytologien var Rhea Silvia som guden Mars befruktet og som siden fødte Romulus og Remus, de legendariske grunnleggerne av Roma.
Music! Music! Music!
'''«Music! Music! Music!»''' er en sang skrevet av Stephen Weiss og Bernie Baum som ble spilt inn og gitt ut på singel med Etienne Paree i 1949.
Den bestselgende versjonen av sangen ble spilt inn på plate av Teresa Brewer 20. desember 1949 og utgitt av London Records med katalognummer 604. Den ble en nummer én-hit og millionselger i 1950.
En versjon spilt inn på plate av den britiske sangeren Petula Clark ble populær i Australia samme år.
Joe Loss and His Orchestra spilte inn sin versjon i London 6. mars 1950. Den ble utgitt på platene His Master's Voice BD 6065, på His Master's Voice IM 1476, på His Masters' Voice HE 2793 og på His Master's Voice A.L. 3074 (sistnevnte i Norge).
Gösta Rybrant har skrevet en svensk versjon med tittelen «Music, music, music». Bibi Johnson m. Carl Henrik Norins orkester spilte den inn i Stockholm 14. april 1950. Den ble utgitt på 78-platene His Master's Voice X 7612 (i Sverige) og på His Master's Voice A.L. 23070 (i Norge).
En instrumentalversjon ble spilt inn på plate av Bill Haley and His Comets i 1959 og utgitt på single i 1960. Det var bandets siste utgivelse for Decca Records og ble kun en mindre hit.
R&B-gruppen The Sensations spilte inn en oppdatert utførelse, som ble utgitt i 1961.
The Happenings spilte inn en coverversjon i slutten av 1960-årene.
En coverversjon med Melanie ble utgitt på hennes album Photographi 1976.
Teresa Brewer spilte inn flere veresjoner av sangen i sin karriere. Hun spilte inn for Coral-etikettens katalog. Innspillingen hadde et større orkesterarrangement og sterkere beat. Da Brewer flyttet til Philips-etiketten i 1962 spilte hun inn på nytt i Nashville. I 1973, på Amsterdam-etiketten, ble det produsert en versjon med sterk rock and roll-beat. Da Brewer var på RCA-etiketten i 1974-75 spilte hun inn en ny versjon. I 1976, på Signature-etiketten, spilte Brewer inn en discoversjon. Kun den originale utgivelsen på London Records ble en listehit.
Brewer har også fremført sangen på The Muppet Show.
Innspillinger
Povel Ramel har gjort en parodiversjon: «Hosta gamla positiv».
Norske versjoner
Arild Haga har skrevet en norsk tekst. Det er også en norsk versjon som heter «Pappas gamle grammofon».
Kerrier
Kerrier er et tidligere distrikt i Cornwall, England. Det var det sørligste distriktet i Fastlands-England, på grunn av utstikkeren Lizardhalvøya. Administrasjonssenteret var Camborne. Det ble innlemmet i det nyopprettede Cornwall Unitary Council 31. mars 2009.
Distriktet har navn etter et gammelt distrikt i Cornwall, som dekket omtrent samme område bortsett fra at det ikke nådde helt fram til nordkysten.
Det dekker et område på 473,52 km², og har et befolkningstall på 93 244 (2002).
Christopher Hoelfeldt-Lund
Christopher Henrik Hoelfeldt-Lund (født 1953) er en norsk journalist. Han grunnlag og ledet nyhetsbyrået Newswire. Han begynte i 1974 i Associated Press i Oslo, og har senere arbeidet i NTB. Deretter ble han Norden-sjef for United Press International (UPI) i Stockholm, før han flyttet til London for å inngå i ledelsen for UPI i Europa. Han deltok deretter i etableringen av CNN i Europa. Han ledet UPIs Norden-kontor da de var først ute med nyheten om katastrofen ved kjernekraftverket i Tsjernobyl i 1986.
Hoelfeldt-Lund ledet Newswire til det gikk konkurs i 2019.
Roger Lloyd Pack
Roger Lloyd Pack (født 8. februar 1944 i Islington, London, død 15. januar 2014 i Kentish Town, Camden, London) var en engelsk skuespiller. Hans far, Charles Lloyd Pack, var også skuespiller, og det samme er hans datter, Emily Lloyd. Roger var gift med Jehane Markham.
På britisk fjernsyn var Lloyd Pack best kjent for sin rolle som Colin «Trigger» Ball i BBC-serien Only Fools and Horses. For det internasjonale publikum er Lloyd Pack mest kjent for sin rolle i filmen Harry Potter og Ildbegeret. Han dukket opp på Doctor Who i 2005, samt at han er kjent for sin rolle i The Vicar of Dibley som karakteren Owen Newitt. Pack var gift to ganger. Hans første kone var Sheila ball, og hans andre var poet og dramatiker Jehane Markham. Han har en datter, Emily Lloyd, som også er en skuespiller, og han har tre sønner: Spencer, Hartley og Louis. Han var tilhenger av Tottenham Hotspur. I juni 2008 dukket Pack som gjest på The Politics Show, som ble sendt på BBC2.
Riksvei 226
Riksvei 226 (Rv226) går mellom Skedsmovollen og Kjeller i Lillestrøm.
Før 1. januar 2010 gikk veien mellom Hurdal og Moss, se fylkesvei 120.
2019 ble betegnelsen endret fra riksvei 120 til Rv 226.
Dolly Pentreath
Dolly Pentreath (død desember 1777) regnes av mange som den siste som hadde kornisk som eneste språk. Hennes død markerer dermed slutten på kornisk som levende språk.
Hun bodde i sognet Paul, nær Mousehole i Cornwall, sammen med sin mann, som var fisker. Det hevdes at hun ble 102 år gammel. Det har oppstått flere legender omkring henne, så dette må tas med en klype salt.
Hun ble gravlagt på kirkegården i Paul, og hennes grav ble raskt et valfartssted for korniske patrioter. Et monument til hennes ære ble plassert i kirkegårdsmuren i 1860 av Louis Lucien Bonaparte.
Vidøla
Vidøla, eller «den hellig Vidøla» som den gjerne ble kalt i riktig gamle dager, er ei lita elv i Vassfaret som danner grense mellom Ringerike kommune i Viken og Sør-Aurdal kommune i Innlandet. Elva, som inngår i Vassfaret/Vidalen landskapsvernområde, dannes ved av flere småbekker omkring Småtjerna i Vidalen og renner ut i Urula på Hedalsiden.
Vidalen omkranses av Vikerfjell i øst og Storrustefjell og Middagsknatten i vest. På begge sider stiger landskapet bratt til over tusen meters høyde. Bunnen av dalen, der Vidøla renner, ligger ca. 600 moh.. Gjennom dalen gikk den gamle ferdaveien sørover, også kalt kongeveien. Elven flyter sakte nordover gjennom dalen, og til tross for at den ligger høyt, fryser den aldri helt om vinteren.
Et sagnet sier at før svartedauen bodde det folk i Vidalen. Det skal ifølge det samme sagnet også ligge en stor sølvskatt nedgravd langs den gamle kongeveien, og en gang i tiden lå det også ha stått ei lita kirke der. Rett nord for Aslaksetra krysser veien Vidøla på en slik måte at alle som gikk der måte blitt våte på bena, selv om man godt kunne krysset tørrskodd et par kilometer sør for dette vadestedet. Det er hit man mener folk kom som skulle døpe seg i det hellige vannet fra Vidøla.
Fylkesvei 195 (Sør-Trøndelag)
Fylkesvei 195 i Sør-Trøndelag gikk mellom Valså og Kvernsjøen i Rissa. Veien var 12 km lang.
Da Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 ble veien del av fylkesvei 6384.
Snikksnakk
Snikksnakk var en gruppe bestående av DJ-er fra Oslo som ga ut ett album og fire singler mellom 1989 og 1993.
Gruppen bestod av DJ Hanza (Hans Erik Hansen), Lars Petter Holte, Stig Antonsen, Jimmy James (James Ekgren) og Marius Hauki. Albumet Mer muffens inneholdt en av de første norske hiphop-låter, «Crazy minister» (med Tommy Tee) og «Something» (med Jimmy James).
Snikksnakk var den første gruppen i Norge som produserte house- og technomusikk og kan regnes som pionérer innenfor samplingteknikk. Gruppa benyttet også teknikker som pitch-nøytral hastighetsøkning og hastighetsreduksjon, noe som var banebrytende på den tiden. Store deler av materialet ble produsert og spilt inn i et lydstudio som var innredet i boligen til Marius Hauki i Oslo.
Gruppen turnerte i 1990 med Tommy Tee og Trine Rein som gjesteartister.
Snikksnakk opphørte i 1993. Stig Antonsen produserte grupper som Wishful Thinkng, W.I.P., Eastside Flow, Solfaktor X og Reset. De resterende medlemmene DJ Hanza, Lars Petter Holte og Jimmy James dannet techno-trioen D.A.C (Digital Audio Concept). Marius Hauki forfulgte en karriere innenfor teknikk og ledelse.
Scotch Cup 1966 for menn
Scotch Cup er forløperen til dagens Curling-VM for herrer. Konkurransen arrangert i perioden 1959-1967.
I 1966 ble Scotch Cup arrangert i PNE Forum i Vancouver i Britisk Columbia i Canada. Dette året deltok de samme 6 landene som året før, pluss Frankrike.
For Norge deltok Nils Wiedemann, Johann Lefstad, Henrik Mollerjius og Rudolf Ingebrigtsen.
Scotch Cup 1965 for menn
Scotch Cup er forløperen til dagens Curling-VM for herrer. Konkurransen arrangert i perioden 1959-1967.
I 1965 ble Scotch Cup arrangert i Perth Ice Rink i Perth i Skottland. Dette året deltok de samme 6 landene som året før; Canada, USA, Skottland, Sverige, Sveits og Norge.
For Norge deltok Ulf Engh, Arne Ramstad, Rolf Carlem og Perfinn Hansen.
Eksterne lenker
WCF Statistics
Malayfiskeugle
Beskrivelse
Malayfiskeugle er en stor ugle, 45 cm lang. Den er mørk brun på oversiden og oransjebrun og mørkflekket på undersiden. Den har store, gule øyne og fjærdusker ved ørene. Beina er nakne, og fotsålene har skjell med skarpe kanter, som sammen med de lange, krumme klørne gjør den istand til å holde fast på fisk. Den mangler de myke svingfjærene som gjør flukten til de fleste andre ugler fullstendig lydløs.
Habitat og utbredelse
Malayfiskeugle finnes i Sørøst-Asia, fra Thailand til Malaysia og fra Indonesia til Myanmar. Muligens lokalt utryddet i India.
Levevis
Malayfiskeugle er nattaktiv, og om dagen skjuler den seg i tett vegetasjon. Om natten jakter den fra et utkikkspunkt på fisk og amfibier, men spiser også smågnagere, reptiler og virvelløse dyr. Reiret legges i en fjellhule, eller i et tre, og forlatte reir etter andre store fugler blir også brukt. Hunnen legger to eller tre egg.
Eksterne lenker
Malayfiskeugle på owlpages.com
Kaukasiske avarer
Avarene er en folkegruppe i Kaukasus, hovedsakelig i Dagestan. De må ikke forveksles med den historiske folkegruppen med samme navn. Avarenes språk er avarisk, et dagestansk språk.
Donetsk (Russland)
Donetsk (russisk: Доне́цк) er en by i Rostov oblast i Russland. Den ligger ved elva Donets, rundt 125 km nord for Rostov-na-Donu.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Åleruse
En åleruse er en flaskeformet innretning (felle) beregnet på ålefangst. Flasken var opprinnelig flettet av vidje eller peddik, og bunnen var til å åpne for innlegging av åte/agn og uttak av fangst. Den er utstyrt med en kolv der korken normalt skulle sitte.
Rusefangsten startet iflg. Gabriel Scotts Kilden med at fiskeren la ut åte på bestemte steder i fjorden, slik at ålen ble vant til servering på stedet. Deretter ble serveringen «innendørs». Ålen fant veien inn – men veien ut ble først synlig ved daggry. Ålefiskeren måtte derfor ha tømt rusene sine før der ble for lyst.
Olav Storli Ulvund
Olav Storli Ulvund (født 1960 i Rindal) er en norsk fjellklatrer og sivilingeniør. Han er utdannet sivilingeniør ved NTH i Trondheim 1983, almenavdelingen, linjen for databehandling. Olav Storli Ulvund er tidligere partner / Senior Executive i konsulentselskapet Accenture og senere direktør i Telenor Nordic.
Ulvund har en rekke ekspedisjoner til flere kontinenter bak seg.
Einar Utzon-Frank
Aksel Einar Utzon-Frank (født 30. mars 1888, død 15. juli 1955) var en dansk billedhugger og professor.
Utzon-Frank var utdannet maler, men fikk smak for arbeidet med skulpturer. Han ble tatt opp på Kunstakademiet i 1906, hvor han gikk et enkelt semester. Utzon-Frank debuterte med en utstilling på Charlottenborg i 1907.
Einar Utzon-Frank var bl.a. inspirert av Constantin Meunier. Han foretok flere studiereiser i Europa 1912–1913 bl.a. til München, Firenze, Berlin, Roma og Paris, hvor han så klassisk kunst, som inspirerte ham i hans eget arbeide. Hans formspråk var tydelig fundert i klassisismen og fulgte tradisjonen fra Bertel Thorvaldsen, men ofte er Einar Utzon-Frank kjennetegnet ved et unikt raffinert og stilisert uttrykk. Fra 1916 stilte han ut på Den Frie Udstilling.
Som 30-åring ble han i 1918 utnevnt til professor ved Kunstakamdeiet, hvor han var til 1955. I sin undervisning la han vekt på de håndverksmessige kunnskaper. Han ble en inspirasjonskilde for flere generasjoner av billedhuggere – eksempelvis Henry Heerup, Sigrid Lütken, Janus Kamban og Anne Marie Carl Nielsen.