cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pediatri
Pediatri (gresk: pais = barn + iatros = lege) er den medisinske spesialiteten som beskjeftiger seg med barnesykdommer. Det er en vidtfavnende og utpreget tverrfaglig spesialitet. Leger som er spesialister i pediatri kalles barneleger.
Cicindela elisae
Levevis
Cicindela elisae finnes i tilknytning til åpne solrike tørre lokaliteter. Både de voksne og larvene lever som rovdyr. Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Haitis sentralbank
Etablering av sentralbanken
Banque Nationale de la République d'Haïti ble i 1979 splittet i to finansinstitusjoner; Banque Nationale de Crédit (BNC), som overtok BNRHs ordinære bankfunksjoner, og Banque de la République d'Haïti (BRH), som overtok sentralbankfunksjonene. Banque de la République d'Haïti er fortsatt sentralbank på Haiti.
Oppgaver og målsettinger
Sentralbanken har som oppgaver:
Pediatri
Det finnes 657 godkjente spesialister i pediatri i Norge, derav 479 yrkesaktive under 70 år (pr. 2005). Ca. 100 av spesialistene har medisinsk doktorgrad.
Haitis sentralbank
Oppgaver og målsettinger
En resolusjon av 28. mars 1985 tillegger sentralbanken følgende fire målsettinger:
Hovedmålsettingen er prisstabilitet, dvs en lav og stabil inflasjon.
Pediatri
Undersøkelser blant leger indikerer at pediatri hører til de medisinske spesialiteter med høyest faglig anseelse.
Haitis sentralbank
Organisasjon og sentralbanksjef
Sentralbankloven fra 1979 sier at styremedlemmene utpekes for en periode på tre år. Styret består av sentralbanksjefen («Gouverneur»), en visesentralbanksjef og tre medlemmer.
Pr mai 2016 er Jean Baden Dubois sentralbanksjef, og Georges Henry Fils visesentralbanksjef. Dubois ble utnevnt til sentralbanksjef i november 2015, og overtok etter Charles Castel i desember.
Pediatri
Den tyske legen Abraham Jacobi, som emigrerte til USA, regnes som pediatriens far.
Det internasjonale tidsskriftet Acta Paediatrica omhandler pediatri.
Luka Bukić
Luka Bukić (født 20. april 1994) er en kroatisk vannpolospiller.
Han representerte Kroatia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok sølv i herrenes turnering.
Cambay
Cambay (engelsk: Khambhat, hindi:खंभात, gujarati: ખંભાત) er en by i den indiske delstaten Gujarat og ligger i distriktet Anand. Byen var tidligere hovedstad i Fyrstedømmet Cambay. Byen ligger på 22° 19' nordlig breddegrad, ved elven Mahis utløp, lengst inne i den grunne Cambaybukten. Cambaybukten skyter inn mellom halvøya Kathiawar i vest og distriktet Bharuch i øst, nord for den større byen Vadodara og syd for Ahmadabad. Innbyggertallet i Cambay er estimert til å være 80 439 innbyggere ved folketellingen i 2001, noe som er en økning fra 76 724 innbyggere i 1991.
Cambay er en gammel og blomstrende handelsby i India, og er kjent for sine bomulls- og sidenveverier, samt gull- og sølvbrokader, men havnen er blitt for grunn til at de største handelsskipene kan legge til. Byen er også kjent for sine agater og karneoler, som slipes i byen.
Green Lantern
Green Lantern (på norsk også kjent som Grønne Lykt) er en superhelttegneserie skapt av Bill Finger og Martin Nodell i 1940. Serien utgis av DC Comics. Den første historien om Green Lantern stod på trykk i All-American Comics, utgitt av nr. 16 (1940), utgitt av All-American Publications, en av forløperne til DC Comics. Green Lantern fikk sitt eget blad i 1941 som utkom med 39 nummer før det ble nedlagt i 1949.
Ingeniøren Alan Scott (1940–1949)
I den første utgaven av serien er seriens hovedperson ingeniøren Alan Scott, som kommer over en magisk lykt som han lager en ring av. Ringen gir ham diverse superevner forutsatt at han lader den opp en gang i døgnet mens han resiterer en ed.
Testpiloten Hal Jordan (1959–)
I 1959 ga redaktør Julius Schwartz forfatteren John Broome og tegneren Gil Kane i oppdrag å bringe konseptet tilbake. De skapte en helt ny Green Lantern, en testpilot med det sivile navnet Hal Jordan, som kommer i kontakt med et døende utenomjordisk vesen som forærer ham en ring som gir ham superevner. Denne nye versjonen av figuren hadde en mer science fictionpreget bakgrunn. Denne nye Green Lantern ble introdusert i Showcase nr. 22 fra 1959. Året etter fikk figuren sitt eget blad. Green Lantern har vært utgitt kontinuerlig i eget hefte frem til idag.
Tidlig på 1970-tallet laget Denny O'Neil og Neal Adams noen oppsiktsvekkende historier med Green Lantern og Green Arrow (Grønne pil) som tok opp sosiale problemer som fattigdom, rasisme, overbefolkning og narkotikamisbruk. Siden har en rekke tegnere og forfattere jobbet på serien, bl. a. Steve Englehart, Joe Staton, Len Wein, Dave Gibbons, Gerard Jones, Jim Owsley, Ron Marz, Judd Winick og Geoff Johns.
Andre
Hver Green Lantern har en ring som gir brukeren kontroll over den fysiske verdenen, og som er avhengig av brukerens viljestyrke. Ringen må lades opp med en grønn lykt, derav navnet. Ringen til den første Green Lantern hadde magisk opphav. De senere innehaverne av Green Lantern-identiteten har vært medlemmer av en intergalaktisk politistyrke og har følgelig hatt ringer med utenomjordisk teknologisk opprinnelse.
Strandvindelslekta
Strandvindelslekta (Calystegia) er ei slekt i vindelfamilien.
Artene er krypende, opprette eller venstreslyngende urter. Bladene er avlange til spyd- eller pilformede. Blomstene sitter som regel enkeltvis i bladhjørnene og har to store forblad som nesten dekker begeret. Krona er traktformet og hvit eller rosa. Frukten er en rund kapsel med fire frø.
Slekta omfatter omtrent 30 arter. De er vidt utbredt i tempererte og subtropiske strøk både i nord og sør. Omtrent halvparten av artene er endemiske for California. Avgrensningen mellom artene er uklar, og det finnes mange overgangsformer.
Strandvindel er den eneste arten som fra gammelt av forekommer naturlig i Norge. Rosenvindel er funnet forvillet noen steder. Sandvindel etablerte seg på 1900-tallet i Danmark, og har fra 2007 også vokst på Lista.
Green Lantern
Norske utgivelser
I Norge har tegneseriene om Green Lantern blant annet vært utgitt i heftene Gigant og Supermann.
Colobotheini
Colobotheini er en liten gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore til nokså store, slanke, brunspraglete trebukker. Antennene er betydelig lengre enn kroppen. Hver dekkvinge har en tann ved bakkanten.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.
Sandarnakulturen
Sandarnakulturen er en vestsvensk arkeologisk kultur som er oppkalt etter en funnplass i Göteborg. Sandarnakulturen er en steinalderkultur som en regner med eksisterte mellom 8400 og 6000 år f.Kr.
Kjennetegn og levninger
Typebestemmende levninger for kulturen er blant annet hakker med skaftehull, sandarna-økser, kjerneøkser, skiveøkser, pilspisser av flint (hullingspetsar), lansettmikrolitter, runde skrapere, koniske flintkjerner og små smale flintflak med store plattformer. Pilspisser av flint anses å være en led artefakt for kulturen til tross for at de ikke er særlig vanlige. De forekommer først og fremst i den eldre fasen av Sandarnakulturen, men forekommer allikevel også seinere.
På funnplassene for Sandarnakulturen har man funnet rester etter både land- og marinejaktbytter. Ved en boplass ved Balltorp har man funnet villsvin, urokse, kronhjort og rådyr mens andre lokaliteter oppviser funn av sjøfugl, fisk, sel, niser og hvitsnutet delfin.
Cato Hamre Andersen
Cato Hamre Andersen (født 10. juni 1959 i Oslo) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Han representerte Idrettslaget Manglerud/Star.
Andersen spilte 21 offisielle landskamper for Norge, og deltok under vinter-OL for Norge i 1984 i Sarajevo med ellevteplass.
Laika
Laika (fra russisk Лайка (egentlig Lajka), en blandingshund, som betyr «bjeffer» eller «hyler») var en sovjetisk romhund (ca. 1954–3. november 1957) som ble det første levende pattedyr i bane rundt Jorden, og også det første dødsoffer i bane. Lite kunnskap om romfarts virkning på levende organismer var tilgjengelig da Laikas ferd ble påbegynt. Enkelte vitenskapsmenn trodde ikke at mennesker ville være i stand til å overleve oppskytningen eller forholdene i verdensrommet, så teknikere så det nødvendig å benytte dyr forut for bemannede ferder. USA brukte sjimpanser og rhesusaper, mens det sovjetiske romprogrammet valgte å bruke hunder. Laika, en herreløs hund, opprinnelig navngitt Kudrjavka (russisk кудрявка, den lille med krøller), ble trent opp sammen med to andre hunder. Hun ble senere valgt som testhund til den sovjetiske romkapselen Sputnik 2, som ble skutt opp i rommet den 3. november 1957.
Laika døde få timer etter oppskytningen, tilsynelatende grunnet syntose (en hundesykdom) og overoppheting, antakelig forårsaket av en funksjonsfeil i varmeanlegget. Den virkelige årsaken og tidspunktet for hennes død ble ikke offentliggjort før i 2002; i stedet rapporterte mange at hun levde i flere dager. Eksperimentet beviste derimot at levende passasjerer kunne overleve oppskytningen, og tåle vektløshet og påkjenningene i bane. Det banet vei for bemannet romfart, og gav vitenskapen noe av den første informasjonen om hvordan levende organismer reagerer på omstendighetene under en romferd. Den 11. april 2008 avduket russiske ledere et monument til Laika. Et lite monument til hennes ære ble bygget nær den militære forskningsstasjonen i Moskva som hadde forberedt Laikas ferd ut i rommet. Det forestiller en hund stående på toppen av en rakett.
Sputnik 2
Etter suksessen med Sputnik 1 i oktober 1957, ønsket den sovjetiske lederen Nikita Khrusjtsjov å skyte opp et romskip den 7. november, på 40-årsjubileet til oktoberrevolusjonen. Et mer avansert romfartøy var allerede under konstruksjon, men det ville ikke bli klart før i desember; dette romfartøyet skulle senere bli til Sputnik 3. For å rekke fristen i november, måtte det bygges et nytt romfartøy.
Khrusjtsjov ønsket seg ikke et hvilket som helst fartøy – han ba sine ingeniører spesifikt om å levere et «spektakulært fartøy». Ferden skulle gjenta triumfen med Sputnik 1, og demonstrere Sovjets teknologiske forsprang for hele verden. Det ble planlagt at en hund skulle settes i bane rundt Jorden. Sovjetiske rakettingeniører hadde lenge ønsket dette før et eventuelt forsøk på bemannede romferder. Siden 1951 hadde de sendt 12 hunder ut i rommet i ballistiske baner, i en gradvis prosess mot en ferd som skulle nå jordbane – muligens en gang i 1958. For å leve opp til Khrusjtsjovs krav, ble ferden hastig planlagt til samme tid som oppskytningen i november.
Ifølge russiske kilder ble den offisielle beslutningen om å skyte opp Sputnik 2 gjort den 10. eller 12. oktober, noe som gav teamet bare fire uker på å designe og bygge romfartøyet. Sputnik 2 var derfor en slags hastejobb, hvor de fleste av fartøyets deler ble konstruert fra grove skisser. I tillegg til ferdens hovedmål om å sende en levende passasjer i bane rundt Jorden, var Sputnik 2 også utstyrt med instrumenter for å måle solstråling og kosmisk stråling.
Fartøyet ble utstyrt med systemer som skulle sørge for et levelig miljø ombord, bestående av et oksygenapparat og utstyr for å unngå oksygenforgiftning og for å absorbere karbondioksid. Det ble satt inn en vifte som skulle aktiveres dersom kabintemperaturen oversteg 15 °C for å holde hunden avkjølt. Mat i gelatinform for syv dager var med, og hunden ble utstyrt med en pose for å samle opp avføring. En sele ble designet og tilpasset hunden, og det var spenner for å begrense hennes bevegelser til å stå, sitte eller ligge; det var ikke plass til å snu seg rundt i kabinen. Et elektrokardiogram overvåket hjerterytmen, mens andre instrumenter overvåket pustefrekvens, maksimalt arterieblodtrykk og hundens bevegelser.
Trening
Hunden, som senere fikk navnet Laika, ble funnet som løshund i Moskvas gater. Sovjetiske vitenskapsmenn valgte å bruke løshunder fra Moskva siden de antok at disse dyrene allerede hadde lært seg å mestre forhold under ekstrem kulde og sult. Den utvalgte hunden var en femkilos tispebastard, omtrent tre år gammel. En annen kilde anslo at vekten var omtrent 6 kg. Sovjetiske arbeidere gav henne flere navn og kallenavn, blant annet Kudrjavka (russisk for «den lille med krøller»), Zjutsjka («Lille basill») og Limontsjik («Lille sitron»). Laika, egentlig et fellesnavn for flere russiske spisshundraser, i likhet med husky, var navnet som ble kjent rundt i verden. Laikas opphav var imidlertid ikke laikahunder, som er fysisk mye større hunder. Amerikansk presse kalte henne Muttnik (fra det amerikanske «mutt» + suffiks -nik) som et ordspill på Sputnik, eller refererte til henne som Curly. Hennes virkelige raseopphav er ukjent, selv om det er generelt akseptert at hun var delvis husky eller en annen nordisk rase, og muligens delvis terrier. Et russisk magasin beskrev hennes temperament som flegmatisk, siden hun ikke kranglet med andre hunder.
For å venne hundene til den trange romkapselen, ble de holdt i gradvis mindre bur i perioder opptil 20 dager. Det ekstremt lukkede området gjorde at de sluttet å urinere og avgi ekskrementer, gjorde dem rastløse, og gjorde at deres generelle tilstand ble forverret. Avføringsmidler forbedret ikke tilstanden. Forskerne fant ut at bare lengre perioder med trening var effektivt. For å forberede hundene på de ekstreme påkjenningen oppskytingen ville medføre, ble de plassert i store sentrifuger som simulerte akselerasjonen (G-kreftene), og i maskiner som simulerte rakettstøyen og vibrasjonene. Dette gjorde at pulsen deres doblet seg, og blodtrykket økte med 30–65 mmHg. Hundene ble vent til en spesiell næringsrik gelé som skulle være maten deres i rommet. Denne geleen ble ført inn i magesekken ved hjelp av slanger.
Før oppskytningen tok en av forskerne med seg Laika hjem for å leke med barna. I en bok som tar for seg sovjetisk rommedisinhistorie, skriver dr. Vladimir Jazdovskij: «Jeg ønsket å gjøre noe fint for henne: Hun hadde så liten tid igjen å leve».
Ferden
Ifølge et dokument fra NASA, ble Laika plassert i romkapselen den 31. oktober 1957 – tre dager før romferdens start. På den tiden av året var temperaturene på oppskytningsstedet ekstremt lave, og en slange tilkoblet et varmeapparat ble brukt for å holde kabinen varm. To assistenter ble satt til å overvåke Laika kontinuerlig før oppskytningen. Like før oppskytning den 3. november 1957 fra Bajkonur kosmodrom i nåverende Kasakstahn, ble Laikas pels desinfisert med en svak alkoholholdig væske og nøye børstet. Jodsprit ble påført der det skulle plasseres sensorer for å overvåke livsfunksjonene hennes.
Ved maksimal akselerasjon økte Laikas pustefrekvens til det tre- eller firedobbelte av hva det var før oppskytningen. Sensorene viste en hjerterytme på 103 slag i minuttet før oppskytning, noe som økte til 240 slag i minuttet mens akselerasjonen var på sitt høyeste. Etter å ha kommet i bane, ble Sputnik 2s forpart frakoblet etter planen, men kjernen «Block A» ble ikke utløst som planlagt, slik at varmereguleringen sluttet å fungere slik den skulle. Deler av varmeisoleringen ble revet løs, noe som økte kabintemperaturen til 40 °C. Etter tre timer med vektløshet, hadde Laikas puls stabilisert seg på 102 slag/minutt, tre timer lenger enn det hadde tatt under tidligere bakketester, en indikasjon på stresset hun gjennomgikk. Måledata som ble overført tidlig på ferden, indikerte at Laika var urolig, men spiste maten sin. Etter omtrent fem til syv timer i rommet, ble det ikke mottatt flere livstegn fra Laika.
De russiske forskerne hadde planlagt å avlive Laika med en forgiftet dose mat. Sovjetunionen kom i mange år med motstridende uttalelser om at hun døde enten av surstoffmangel da batteriene sviktet, eller at hun hadde blitt forgiftet. Mange rykter verserte om hva som forårsaket dødsfallet. I 1999 rapporterte flere russiske kilder at Laika døde da kabinen ble overopphetet den fjerde dagen. I oktober 2002 avslørte dr. Dimitri Malasjenkov, en av forskerne bak Sputnik 2-ferden, at Laika hadde dødd fem til syv timer etter oppskytning grunnet overoppheting og stress. Ifølge en publikasjon han presenterte for World Space Congress i Houston, Texas: «Det viste seg at det var praktisk talt umulig å skape et pålitelig temperaturreguleringssystem med en slik tidsbegrensning».
Over 5 måneder senere, etter 2 570 kretsløp rundt Jorden, ble Sputnik 2 – sammen med Laikas levninger – den 14. april 1958 ødelagt under tilbakevendingen til atmosfæren.
John McBryan
John «Jack» Crawford William MacBryan (født 22. juli 1892, død 14. juli 1983 i Cambridge) var en britisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen. MacBryan ble olympisk mester i landhockey under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det britiske laget som vant landhockeyturneringen. Fire lag deltok i turnering og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møtte hverandre en gang. Storbritannia vant foran Danmark og Belgia. Det britiske laget vant over Danmark med 5-1 og Belgia med 12-1 og siste kampen mot Frankrike vant de på walk over. Turneringen ble spilt i perioden 1. til 5. september 1920.
Laika
Kontrovers
På grunn av romkappløpet mellom Sovjet og USA, ble det ikke reist store spørsmål knyttet til eksperimentets etiske problemstillinger for en tid. Som nyhetsutklipp fra 1957 viser, var pressen mer opptatt med å rapportere om det politiske perspektivet, mens Laikas helse og tilbakeføring – eller mangel på dette – ble knapt nevnt. Først senere ble det større diskusjoner om hundens skjebne.
Sputnik 2 var ikke designet til å kunne lande, så det var aldri meningen at Laika skulle overleve. Ferden skapte internasjonal debatt om dyreplageri og dyreforsøk generelt for å fremme vitenskapen. Den britiske dyrevernorganisasjonen National Canine Defence League oppfordret alle hundeeiere til å delta i et minutts stillhet. Den britiske organisasjonen Royal Society for the Prevention of Cruelty to Animals (RSPCA) mottok protester selv før Sovjetunionen fullførte offentliggjøringen av ferdens utfall. Dyrerettighetsgrupper den gang oppfordret allmennheten til å protestere utenfor sovjetiske ambassader. Andre demonstrerte utenfor FNs hovedkvarter i New York; På den annen side gav forskere ved laboratorier i USA noe støtte til russerne, spesielt før nyhetene om Laikas død.
I Sovjetunionen var det mindre kontrovers. Hverken media, bøker i de påfølgende år, eller allmennheten stilte spørsmål offentlig om beslutningen om å sende en hund ut i verdensrommet for å dø. Ikke før i 1998, like etter Sovjet-regimets kollaps, gikk Oleg Gazenko, en av forskerne som var ansvarlige for utsendingen av Laika, ut og utviste anger for å ha tillatt henne å dø:
EH
EH, Eh, eH og eh kan bety:
Hole in the Sky 2008
Hole in the Sky-festivalen ble arrangert på Garage og USF Verftet i Bergen for niende gang i 2008. Fredag 28. mars 2008 ble det arrangert kick off på Club Maiden i Oslo og Garage i Bergen hvor den komplette listen over band ble offentliggjort. Gravdal og Deride spilte på kick off-arrangementet i Bergen.
Gilgit (by)
Gilgit er en by i det nordlige Pakistan, med et innbyggertall på ca. 10,000 i 2007. Byen er hovedstad i distriktet Gilgit i området Gilgit-Baltistan, og er den eneste betydningsfulle byen i den nordlige delen av Pakistan.
Bundesliga 1999–2000
Fußball-Bundesliga 1999–2000 var den 37. sesongen av Fußball-Bundesliga, Tysklands toppdivisjon i fotball. Den begynte 13. august 1999 og sluttet 20. mai 2000. FC Bayern München var regjerende mestre.
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Veldedighet
Veldedighet (fra tysk: Wohltätigkeit) eller velgjørenhet betegner privat engasjement som med penger, arbeidsinnsats eller andre ytelser har som mål å hjelpe mennesker som har behov for slik hjelp og som ikke er i nær slekt med giveren.
Veldedighet i Norge
Gulatingsloven fra 900-tallet påla folk å hjelpe de som ikke kunne hjelpe seg selv. Også Frostatingsloven og Magnus Lagabøtes landslov hadde dette på dagsordenen.
Tidligere var veldedighet den eneste formen for økonomisk sikkerhet som fantes. Foruten pengegaver omfattet charité, som det het frem til 1800-tallet, at syke og trengende fikk livsopphold hos proprietærer og andre velstandsfolk.
På 1700-tallet og 1800-tallet kom det til en form for institusjonalisering av veldedighet. Fattigkommisjonen ble opprettet i 1714, og noen år senere opprettet de største byene fattigvesenet. I Bergen var «almisser» den vanlige betegnelsen på kontant hjelp til de fattige i starten. En almisse var betegnelsen på en barmhjertighetsgjerning eller gave til nødlidende. Andre steder brukte de ordet «understøttelse», som etter hvert ble det vanlige.
Det ble også opprettet stiftelser for å hjelpe trengende. Flere slike ordninger var forbeholdt fattige personer av borgerskapet. Særlig kjent er Thomas Angells Stiftelser. Gjennom stiftelsene gav kjøpmann Thomas Angell 1,2 milliarder kroner til Trondheims fattige. I nesten tohundre år fremover var stiftelsene en betydelig sosial aktør der i byen, og fremdeles bedriver stiftelsene veldedighetsarbeid.
Veldedighet og religion
I jødedommen og kristendommen ble veldedighet tidlig institusjonalisert. I Bibelen fortelles det om faste utdelinger til jødiske enker, og blant kristne ble embetet diakon opprettet for å lede veldedighetsarbeidet innen menighetene. Så vel kristendommen som buddhismen har tiggermunker som er avhengige av andres veldedighet og som i sin tur forventes å dele et eventuelt overskudd med trengende.
Erik Nerell
Nerell spilte tolv offisielle landskamper for Norge, og deltok under vinter-OL for Norge i 1984 i Sarajevo med ellevteplass.
Jordmorloven
Jordmorloven ble opphevet fra den tid helsepersonelloven trådte i kraft.
Ashford University
Ashford University er et privat, kommersielt universitet i Clinton i delstaten Iowa, USA. Det ble opprettet i 1918.
Ved universitetet var det 3 836 studenter og 268 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 15 340. Studiene gis opp til mastergradsnivå.
Lemonias
Lemonias er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.
Utseende
Små til middelsstore (vingespenn 30-35 millimeter), mer eller mindre brunlige sommerfugler. Oversiden er gjerne farget i brunt og hvitt, men kan også ha et metallisk blått skjær. Undersiden er mønstret i brunt og hvitt.
Levevis
Disse sommerfuglene lever i skog, gjerne tropisk regnskog.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Holmboeprisen
Holmboeprisen ble opprettet som en minnepris etter matematikeren Bernt Michael Holmboe (1795–1850) av Det Norske Videnskaps-Akademi, til fremme for god undervisning innen matematikk.
Holmboeprisen deles ut til en eller flere matematikklærere eller et matematikkmiljø i den norske grunnskole eller videregående skole.
Prisen ble delt ut første gang i 2005. Prisutdelingen foregår på Oslo katedralskole, der Holmboe i sin tid var elev og senere matematikklærer. Det er Norsk matematikkråd som står for utvelgelsen av vinnerne, og prisen på kr 100,000 er finansiert av Abelfondet.
Dubai Desert Classic
Dubai Desert Classic er en årlig golfturnering på Europatouren som arrangeres i De forente arabiske emirater, som regel i februar eller mars. Turneringen ble stiftet i 1989 som Europatourens første turnering i Midtøsten. Den spilles på «Majlis»-banen ved Emirates Golf Club, bortsett fra årene 1999 og 2000 da den flyttet til Dubai Creek Golf Club. Dubai Desert Classic er kjent for å trekke til seg noen av de største stjernene innen golf, mye takket være store oppmøtehonorarer.
Wilson Godett
Wilson «Papa» Godett (født 11. august 1932, død 19. april 1995) var en bokser, fagforeningsleder og politiker fra Curaçao.
Privatliv
Godett vokste opp i Otrabanda i Willemstad. Han var gift med Norma Merenciana og paret fikk syv barn, fire sønner og tre døtre, hvorav en døde. De mest kjente barna er Anthony Godett og Mirna Louisa-Godett.
Karriere
Da han var i 20-årene var han en vellykket bokser og kalt seg for Papa Diamante Negro. I 1954 ble han karibisk mester.
Han startet senere han som havnearbeider. I 1960-årene ble Godett valgt som leder for fagforeningen Algemene Haven Unie (A.H.U.), som da var den største fagforeningen for havnearbeiderne i Curaçao havn. Han ledet havnearbeiderne under opptøyene 30. mai 1969, som hadde utspring i en streik ved oljeraffineriet. Godett ble skutt i ryggen av politiet under opptøyene. Opptøyene førte til regjeringen måtte gå av og det ble avholdt nyvalg i september 1969.
5. juli 1969 grunnla Godett det radikale og sosialistiske partiet Partido Frente Obrero Liberashon 30 Di Mei, sammen med Amador Nita og Stanley Brown. Partiet fikk valgt inn representanter ved valget i september 1969. Godett ble fengslet for sin delaktighet i opptøyene 30. mai. Han ble senere løslatt og tok plass som parlamentsmedlem.
Godett var parlamentsmedlem fram til 1992, og var medlem av det øyrådet fra 1971 til 1990. Godett var arbeids- og sosialminister i Juancho Evertsz regjering i perioden 1973-1977, og kort tid etter minister for kultur, sport og rekreasjon. Som minister, ble Godett kjent for å reduserte pensjonsalderen, men uten å øke pensjonspremien, noe som medførte at en antilliansk pensjon ikke ble verdt noe mer.
Godett døde i 1995.
EI
EI, Ei, eI og ei kan bety:
Magnetisk omkobling
Magnetisk omkobling (engelsk magnetic reconnection) er i plasmafysikken en prosess hvor energi bundet i et magnetfelt frigjøres og omvandles til bevegelsesenergi og varme. Ved omkobling kan store mengder energi som er lagret over lang tid frigjøres på svært kort tid, og dermed forårsake spektakulære romplasmafenomen som koronamasse-utbrudd, solstormer og geomagnetiske substormer.
I noen tilfeller brukes benevnelsen magnetisk tilbakekobling, som kan føre til en sammenblanding med det systemteoretiske begrepet tilbakekobling som brukes innen kontrollteknikk og fysikk, og derfor bør unngås.
Slaget ved Solferino
Slaget ved Solferino fant sted den 24. juni 1859 og førte til seier for den allierte franske hæren under Napoleon III av Frankrike og Kongedømmet Sardinias hær under Victor Emmanuel II av Italia (også kalt den fransk-sardinske allianse) mot keiserdømmet Østerrikes hær under keiser Frans Josef.
Slagfeltet ligger et lite stykke sør for Gardasjøen i Lombardia.
Beskrivelse
Over 200 000 soldater tok del i dette viktige slaget, som ble det største siden slaget ved Leipzig i 1813. Det var over 100 000 østerrikske tropper og en samlet styrke på 118 600 franske og sardinske soldater. Etter dette slaget trakk den østerrikske keiser seg fra å lede styrkene direkte.
Slaget ved Solferino var en viktig del av den andre italienske frigjøringskrig (den sardinske krig), et viktig steg i den italienske Il Risorgimento (Gjenreisningen). Målet med krigen, både geografisk og politisk, var å gjenforene Italia etter lenge å ha vært delt mellom Frankrike, Østerrike, Spania og Kirkestaten. Slaget fant sted nær landsbyen Solferino i dagens Italia, mellom byene Milano og Verona, like sør for Gardasjøen.
Konfrontasjonen var mellom østerrikerne, på fremmarsj gjennom Nord-Italia, og de franske og piedmonteske styrker som ønsket å stoppe deres fremgang. Slaget var langvarig og hardt; det varte i 9 timer og medførte, for de østerrikske styrker, et tap på 3 000 soldater drept, 10 807 skadde og 8 638 savnet eller tatt til fange, mens de alliertes tap var på 2 492 drepte, 12 512 sårede og 2 922 savnede eller tatt til fange.
Tilbakemeldingene om sårede og døende soldater som ble skutt eller stukket med bajonetter på begge siden medvirket til å gjøre dette slaget til et grusomt slag. Til slutt ble de østerrikske styrkene nødt til å trekke seg tilbake og de allierte styrkene vant en taktisk, men kostbar seier.
Følger
Slaget var keiser Franz Josephs første nederlag. Ved freden i Zürich den 10. november 1859 ble så den sardinske krig endelig avsluttet. I denne fredsavtalen avstod Østerrike Lombardia – med unntak av festningene Mantova og Peschiera del Garda som ligger ved Mincio som var grenseelv til Venezia – til keiser Napoleon III, som i sin tur gav Lombardia videre til Sardinia.
Slaget fikk ringvirkninger på hvordan man utførte militære handlinger i fremtiden. Forretningsmannen Jean Henri Dunant (1828–1910), som selv opplevde virkningene av slaget da han ankom stedet samme dag, ble inspirert av de grusomme smertene til de skadde soldatene på slagmarken. Hans arbeid og initiativ la så grunnlaget for Genève-konvensjonen og opprettelsen av Det internasjonale Røde Kors.
Til symbol for slaget og i siste instans for de seierrike piemonte-sardinske og de franske styrker ble det bygget et 28 meter høyt tårn på en ca 100 meters høyde; dette tårnet fikk navnet Italias spion (italiensk: Spia d'Italia).
Napoleon III lot en gate i Paris oppkalle etter slaget (Rue Solférino).
Todalsordførerne i Aure
Todalsordførerne er et begrep som spesielt brukes om ordførerne i Aure fra Todalen som dominerte politikken og ordførervervet i Aure hovedsakelig i mellomkrigstiden, men også før og etter. Etter at partier ble startet på lokalnivå, var de hovedsakelig Venstrepolitikere og Bondepartipolitikere.
Ivan Krapić
Ivan Krapić (født 14. februar 1989) er en kroatisk vannpolospiller.
Han representerte Kroatia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok sølv i herrenes turnering.
Gudrød Bjørnsson
Gudrød Bjørnsson var sønn av Bjørn Farmann, småkonge i Vestfold, og sønnesønn av Harald Hårfagre. Gudrød ble far til Harald Grenske og bestefar til Olav Digre, den senere Olav den hellige.
Etter at Gudrøds far Bjørn ble drept av Eirik Blodøks ble Gudrød boende hos sin onkel Olav Haraldsson Geirstadalf, småkonge i Vingulmark. Olav gjorde opprør mot Eirik Blodøks, men ble drept i kamp. Gudrød måtte flykte opp i Opplandene sammen med fosterbroren sin, Olav Geirstadalfs sønn Tryggve Olavsson.
Da Håkon den gode ble konge fikk Gudrød Vestfold, hans fars område, som len av kongen. Da Harald Gråfell ble konge var det mange menn i Norge som mente at de var av vel så stor ætt som Harald. Ifølge Håkon jarls saga var det en gang mange menn samlet for å drikke utferdsøl, og det ble «et svært drikkelag, og det ble sagt mye over drikken». En hevdet at Harald var den fremste av alle, og da ble Gudrød sint og sa at han ikke sto tilbake for Harald i noe. Snart ble begge sint og grep etter våpen. «Men folk som hadde mer vett og var mindre fulle, stagget dem og gikk imellom, og hver gikk til sine skip,» sier sagaen.
Hendelsen var nok til at Harald og Gudrød ikke kunne stole på hverandre. Kort tid etter kom Harald Gråfell seilende inn Viken, omringet huset til Gudrød og da han kom ut sammen med mennene sine ble det en kort kamp før han ble drept.
Det nevnes ikke hvem Gudrød ble gift med, annet enn at hun var av «god ætt slik som høvelig var» og at de fikk en sønn som het Harald.
Venlo
Venlo er en by og en kommune i provinsen Limburg i Nederland. Kommunens totale areal er 128,99 km² (der 4,03 km² er vann).
Neorygocera
Neorygocera er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Etiopia.
Marebek
Marebek er en art av lav som danner svarte flekker på steiner i strandsonen.
Beksvarte marebekbelter strekker seg ofte kilometervis langs hele kysten. Marebeken trives på svaberget rett over flolinjen der det finnes sjøsprøyt som holder den fuktig. Ettersom den tåler lite tørke, finnes den ikke på (ofte sørvendte) tørkeutsatte strandlinjer.
Åge Ellingsen
Åge «Æljen» Ellingsen (født 5. november 1962 i Oslo) er en norsk tidligere ishockeyspiller, nå Sportssjef for ishockeyen på Norges Toppidrettsgymnas på Lillehammer. Han representerte Sportsklubben Forward, Furuset Idrettsforening, Storhamar Idrettslag, IF Björklöven, Idrettslaget Stjernen og Lillehammer Ishockeyklubb.
Åge Ellingsen var en av de aller største profilene i Storhamar Hockey på 80, 90-tallet og spilte ni sesonger for klubben. Æljen, som han gjerne ble kalt, kom til Storhamar fra Furuset i 1984, og ble snart sentral i Storhamar. Tre kåringer til årets lag, og fast plass som kaptein på landslaget forteller sitt om posisjonen han hadde i hockey-Norge.
Ellingsen spilte 67 offisielle landskamper for Norge, og deltok under vinter-OL for Norge i 1984 i Sarajevo med 11.-plass, og i 1988 i Calgary med 12.-plass.
NHL
Han ble draftet av Edmonton Oilers i 1987 og fikk senere også tilbud om å prøvespille. Han er fortsatt den eneste som har blitt draftet som Storhamarspiller.
Familie
Åge Ellingsen bor nå på Lillehammer og er far til ishockeyspiller Martin Ellingsen og Adrian Ellingsen. Han er nå Sportssjef for ishockeyen på Norges Toppidrettsgymnas på Lillehammer, og har vært ekspertkommentator under ishockeykamper på NRK, da NRK sende landskamper.
Enaria
Enaria er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
Små til middelsstore (ca. 10 millimeter), rødbrune oldenborrer. Oversiden har små, oppstående, hårlignende skjell.
Utbredelse
Slekten er endemisk for Madagaskar og Komorene, der den har gjennomgått en adaptiv radiasjon.
Ungarn under EM i friidrett 2006
Ungarn deltok utøvere under EM i friidrett 2006 som ble arrangert 7.–13. august 2006 i Göteborg. Utøvere fra Ungarn tok en medalje under mesterskapet.
Two Sleepy People
«Two Sleepy People» er en amerikansk sang skrevet 10. september 1938 av Hoagy Carmichael med tekst av Frank Loesser.
Sangen ble spilt inn på plate av Hoagy Carmichael selv og har blitt fremført og spilt inn på plate av tallrike artister, innbefattet Bing Crosby, Sammy Davis jr., Art Garfunkel, Vince Jones, Dean Martin, Silje Nergaard, Carly Simon samt Fats Waller. Den ble også fremført i et kortvarig varietéshow med den tidligere modellen Twiggy og Jeremy Brett, kjent for rollen som Sherlock Holmes.
I 1938 ble den fremført av Bob Hope og Shirley Ross i filmen Thanks for the Memory.
Sangen forteller om et par som er trett, men så forelsket i hverandre at de ikke kan få seg til å skilles for natten.
Norske versjoner
Gunnar Kaspersen og Prima Vera har skrevet norske tekster. Kaspersens versjon bærer tittelen «Hvor du er søvnig». Prima Veras versjon heter «To slapphe mennesker».
Det Norske Kammerkor har gitt ut en oversettelse av Geirr Lystrup, med titel "To trøytte fuglar"
EJ
Ej
Ej er ordet for Jeg. Ordet brukes i hovedsak av sunnmøringer. siden det er stor "E", så betyr det at ordet begynner en setning. f.eks: Ej gjeng på do.
ej
betyr det samme sim "Ej", men er med små bokstaver. dermed begynner ikke ordet en setning.
H.L. Mencken
Henry Louis Mencken (født 12. september 1880 i Baltimore, død 29. januar 1956 samme sted) var en amerikansk journalist, redaktør, satiriker og kritiker som var bitende skarp i sine analyser av amerikansk liv og kultur. Han var også litteraturforsker innenfor amerikansk litteratur. Mencken, kjent som «vismannen fra Baltimore», er vurdert som en av de mest innflytelsesrike amerikanske forfattere og prosastilister i første halvdel av 1900-tallet.
Mencken skrev storverket The American Language (Det amerikanske språk), et veldig verk i mange bind som analyserte hvordan engelsk ble snakket og praktisert i USA. Han var også kjent for sin satiriske rapportering fra Scopes-rettssaken («Staten Tennessee vs. Scopes»), en banebrytende amerikansk rettssak i 1925 hvor en biologilærer på videregående skole, John T. Scopes, ble anklaget for å ha krenket delstatens Tennessees Butler-lov som gjorde det ulovlig å undervise i evolusjonslæren. Mencken omdøpte rettssaken til «Monkey trial», det vil si «apekattrettssaken». I tillegg til sine litterære ferdigheter var Mencken kjent for sine kontroversielle ideer. Under begge verdenskrigene var hans sympatier på tysk side, og han var meget mistroisk til det han karakteriserte som «britisk propaganda».
Han var en beundrer av Friedrich Nietzsches filosofi, og skrev et større verk som analyserte den tyske filosofens tekster. Han skrev mange artikler om samfunn, litteratur, musikk, framstående politikere, såkalte eksperter, edruskap og var særlig kritisk innstilt til anti-intellektuelle, skinnhellighet, populisme, kristen fundamentalisme, kreasjonisme, organisert religion, spørsmålet om Guds eksistens, og såkalt alternativ medisin. Han var en ivrig beundrer av vitenskapelig framgang, men meget skeptisk til økonomiske teorier.
Stitch! Eksperiment 626
'Stitch! Eksperiment 626' er en amerikansk tegnefilm produsert av Walt Disney Television, som hadde premiere i 2003. Dette er den første oppfølgeren til animasjonsfilmen Lilo og Stitch fra 2002. Den var også en pilot for animasjonsserien Lilo og Stitch: Serien.
Handling
Stitch og hans tidligere fiender, Jumba og Pleakley, er nå alle en del av Lilos familie. Men det Lilo og Stitch ikke vet, er at Jumba smuglet har sine første 625 romvesen-eksperimenter til Hawaii, og at den onde kaptein Gantu vil ha dem tilbake. Nå er det opp til Lilo og Stitch å redde alle romvesen-eksperiment søskenbarn.
Watercolors
Sporliste
Albumet, som tematiserer en rolig stemning av havet, inneholder 8 sanger.
Flux transfer event
Flux transfer event (FTE) oppstår når en magnetisk portal åpner seg i jordens magnetosfære hvor høyenergetiske partikler fra solen strømmer gjennom. Disse forbindelsene var tidligere antatt å være permanente, men har senere blitt funnet å være korte og svært dynamiske. De fire Cluster-sondene til ESA og de fem THEMIS-sondene til NASA har flydd gjennom og omgitt disse FTE-ene og målt dimensjoner og identifisert partikler som har blitt overført gjennom de magnetiske feltene.
Dagestanske språk
Dagestanske eller nordøstkaukasiske språk (også kalt nakhisk-dagestanske, østkaukasiske eller kaspiske språk) er en språkfamilie som snakkes i de russiske republikkene Dagestan, Tsjetsjenia og Ingusjetia, i nordlige Aserbajdsjan og Georgia, samt av utvandrere fra disse områdene. Den er én av tre språkfamilier som kun snakkes i Kaukasus (se kaukasiske språk for mer informasjon).
Familien er kjent for sitt komplekse lydverk (opptil 60 konsonanter og 30 vokaler i enkelte språk), substantivklasser, ergative setningsstruktur, og et stort antall kasus, inkludert flere lokative kasus.
Nakhiske språk
Snakkes i Tsjetsjenia, Ingusjetia og Georgia. Tsjetsjensk og ingusjisk er offisielle språk i sine respektive republikker.
Avarisk-andiske språk
Snakkes i nordvestlige og vestlige Dagestan. Avarisk er lingua franca for alle disse språkene, samt for de tseziske språkene.
Tseziske språk
Snakkes for det meste i sørvestlige Dagestan. Ingen av dem er litteraturspråk.
Lesgiske språk
De lesgiske språkene snakkes i sørøstlige Dagestan og nordlige Aserbajdsjan. Lesgisk er det største språket i gruppa, og lesgisk og tabassaransk er de eneste litteraturspråkene.
Isolerte språk
Språk som ikke kan klassifiseres ytterligere enn som dagestanske språk.
Slektskap med andre familier
Mange språkforskere mener at de nordøstlige (dagestanske) og nordvestlige (pontiske) kaukasiske språkene danner en nordkaukasisk familie, noen ganger kalt kakukasiske språk (selv om dette ikke er ment å dekke den sørkaukasiske familien). Denne teorien er imidlertid ikke godt bevist.
Torgil Gjertsen
Torgil Øwre Gjertsen (født 12. mars 1992) er en norsk fotballspiller som spiller for Kristiansund Ballklubb.
Tunfisk
(T. obesus)
Tunfisk (latin Thunnus) er en slekt i makrellfamilien.
I dagligtale brukes navnet «tunfisk» også om andre arter i makrellfamilien. Hermetisk tunfisk er for eksempel ofte bukstripet bonitt (Katsuwonus pelamis).
Tunfisken har fått status som utrydningstruet. Mellom årene 1970 og 2012 sank populasjonen med 74 prosent, og en årsak til dette kan være at fisken er svært populært til sushi.
Kroppsbygning
Kroppen er spoleformet, langstrakt og litt flattrykt fra sidene. Ryggfinnene sitter tett. Første ryggfinne har 11–14 piggstråler; de fremste piggstrålene er mye lengre enn de bakre, noe som gjør at første ryggfinne har en konkav form. Andre ryggfinne har 12–16 bløtstråler, og bak den er det 7–10 småfinner. Brystfinnene har hele 30–36 bløtstråler, mer enn i noen av de andre slektene i makrellfamilien.
Hele kroppen er dekket av små skjell, unntatt hodet og forkroppen som har et panser av store skjell. Ryggen er metallisk mørkeblå, og buksiden hvitaktig. Småfinnene er sterkt gule, og har en svart kant hos flere arter. De fleste artene har svømmeblære. Sporden er svært smal med en kraftig utviklet langsgående kjøl, som har to mindre kjøler på hver side.
The Mended Lute
The Mended Lute er en amerikansk stumfilm fra 1909 regissert av D. W. Griffith.
Emsdepesjen
Emsdepesjen eller Emser-depesjen (tysk: Emser Depesche) var en skriftlig meddelelse i et telegram til Preussens ministerpresident Otto von Bismarck, fra den prøyssiske kongen Vilhelm I om hans møte med den franske ambassadøren Vincent Benedetti.
Kort beskrivelse
Telegrammet ble sendt den 13. juli 1870 fra kurbyen Bad Ems, hvor kongen oppholdt seg, og var egentlig ment som en intern beskjed til von Bismarck om kravene fra den franske ambassadøren.
Bismarck tilspisset ved hjelp av utelatelser kongens formuleringer på en måte som kunne tolkes som en ærekrenkelse, og fikk denne tendensiøst forkortede versjonen publisert i avisene samme kveld. Tyske avisers egne artikler om saken skjerpet det hele ytterligere.
Denne teksten ble straks kjent i Paris. Der utløste den en chauvinistisk motvilje, og siden den ga inntrykk av at den prøyssiske kongen bryskt hadde avvist ambassadøren, ble saken av Napoleon III brukt som påskudd for å erklære Preussen krig den 19. juli 1870. Keiser Napoleon III ønsket personlig å bevare freden, men ble presset av den franske nasjonalistiske stemningen til å erklære krig. Bismarck hadde utnyttet den franske regjeringens diplomatiske udugelighet til å framkalle den lenge truende krigen på et tidspunkt da Frankrike såvel militært som politisk var ikke var fullstendig forberedt. Frankrike overvurderte sterkt sin militære styrke, noe som Bismarck bygde på i sin politikk.
Detaljert beskrivelse - forskjellen mellom den første og den forkortede teksten
Bismarcks nære medarbeider Heinrich Abeken, som ledsaget kongen i Bad Ems, noterte kong Wilhelms beretning om hendelsene der samme dag som de fant sted, og telegraferte dette til ministerpresidenten. Denne meddelelsen var den egentlige Emsdepesjen, men det var i Bismarcks versjon den gikk over i historien.
(Tysk:)
(Norsk:)
Bismarck mottok dette telegrammet under en middag den 13. juli, der han hadde invitert Albrecht von Roon og Helmuth Karl Bernhard Graf von Moltke. Bismarck leste telegrammet høyt for de to gjestene: «de ble så nedslåtte at de hverken kunne spise eller drikke».
På norsk:
Av denne utgave fremgikk det ikke at kong Wilhelm I hadde hatt en samtale med den franske ambassadør og hadde meddelt ham sin avvisning, kun det franske krav, og avvisningen av en ytterligere audiens ble kort omtalt.
Med disse forkortelsene kunne meddelelsen lett gi inntrykk av at Benedetti hadde opptrådt utilstedelig i Bad Ems, og at kongen hadde avvist ytterligere diplomatiske kontakter.
Stemningen blant Roon og Moltke endret seg straks fra nedslåtthet til glede. Bismarck sa til sine gjester at den øyeblikkelige offentliggjørelse av hans versjon «ville virke som en rød klut på den galliske tyr», som nå måtte slå til og derved fremstå som angriper. Moltke sa: «Hvis jeg får lov å oppleve å føre våre hærer i en slik krig, så kan djevelen godt straks etter hente det gamle kadaveret.»
Innen frigivelsen av teksten til pressen forhørte Bismarck seg igjen med general Moltke om status på opprustningen. Han ville vite hvor lang tid som var nødvendig for å forberede en seierrik krig. Moltke mente at et snartlig utbrudd av krigen i det store og hele var mer fordelaktig enn en utsettelse var.
Bismarck ga pressen den forkortede utgaven til offentliggjøring, og allerede den 13. juli ble den offentliggjort av den regjeringsnære «Norddeutsche Allgemeine Zeitung» i en ekstrautgave.
Det var det franske telegrambyrået Havas som oversatte Bismarck-versjonen av depesjen. Der brukte man det tyske ordet «Adjutant» - det var ikke gitt noen fransk oversettelse for det. På tysk er en adjutant en høystående medarbeider. Men ordet finnes også på fransk, og da brukes det om underoffiserer. Dermed fikk franske lesere inntrykk av at kongen bevisst hadde fornærmet deres ambassadør ved å sende en underoffiser med beskjeden. Dette var den versjonen som ble trykket i de fleste franske aviser neste dag, som dessuten var var Bastilledagen ( 14. juli). Lesere ville få inntrykk av at kongen hadde krenket deres ambassadør før den sistnevnte hadde fått fremført sitt budskap.
Salavan
Salavan (laotisk:ສາລະວັນ) er hovedstaden i provinsen Saravane i det sørlige Laos. Selv om Vietnam ikke ligger mer enn 100 km unna i luftlinje er byen en av de mest isolerte i landet.
Geografi
Salavan ligger i den sørligste delen av Laos, i et av de mest isolerte områdene av landet. Byen er omgitt av en tett jungel som har sett lite utvikling utenfor byen. Det går en vei til Pakse 125 km lenger øst, men denne er bare delvis asfaltert, så adkomsten til byen er vanskelig. Vestover går det få, om noen, veier. I området rundt byen finnes det likevel dusinvis av minoritetsspråklige landsbyer, som blant annet rommer bosetninger av Hmongfolk.
Kistefjellet
Kistefjellet kan vise til:
Frank Vestreng
Frank Rune Vestreng (født 19. august 1961 i Oslo) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Han representerte Furuset Idrettsforening og Vålerengens Idrettsforening.
Vestreng spilte 21 offisielle landskamper for Norge, og deltok i vinter-OL for Norge i 1984 i Sarajevo med ellevteplass.
Geranium (restaurant)
Geranium er en dansk gourmetrestaurant som ligger i Parken i København. Kjøkkensjef er kokken Rasmus Kofoed, som blant annet har vunnet Bocuse d’Or i 2011. Den har tre stjerner i Michelinguiden.