cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Torv
Ulike typer torv
Begrepet torv brukes også om det øverste laget av matjord med gras og annen vegetasjon, og deres røtter. Slik torv fra naturlig eng var det beste materialet til tradisjonelle torvtak på never, gjerne på hus som er bygd i lafteverk. Myrtorv egner seg dårlig til taktekking fordi den krymper ved uttørking, men blir likevel markedsført som materiale til moderne torvtak. Grastorv av matjord blir brukt til anlegg av gressplen og i andre sammenhenger hvor matjorden graves bort for å legges tilbake igjen. I dag kan en få kjøpt slik «ferdigplen» i ruller. Mange fotballbaner med gressdekke er blitt fornyet på den måten.
Selvamputasjon
Særlige amputasjonsinnretninger kan finnes i form av svake bruddsømmer i halevirvler og kitinskall. Krabber har i lemmene egne bruddmuskler og avstengningshinne til å framkalle bruddet og å lukke såret. Når sjøpølser ved irritasjon kvitter seg med tarmkanal og vannlunge, skjer det ved heftig sammentrekning av en ringmuskel.
Torv
Energiinnhold
Ett kilogram torv kan avgi fra ca 3,5 til 5 kWh, og dette har gjort tørket torv ettertraktet som brensel.
Selvamputasjon
Selvamputasjon er oftest kombinert med evnen til å danne de avkastede kroppsdelene på nytt, en funksjon som kalles regenerasjon. Noen marine ormer formerer seg ved selvamputasjon, og de tapte delene regenereres etter hvert. Når firfisler danner ny hale, likner den på den gamle, men er oftest litt kortere, og de indre strukturene er mangelfullt utviklet. Dyret kan ikke kaste den nye halen. Også vevkjerringer har mulighet til selvamputasjon av beina, men de vokser ikke ut igjen.
Torv
Norge, Irland og Skottland
Selv om Norge er bemidlet med mye skog, har torv som brensel i Norge vært kjent i lang tid, og er omtalt i Snorres kongesaga. Spesielt langs kysten i Nord-Norge, hvor det var begrenset med skog, kunne det være lettere å få tak i torv enn ved.
I Irland er det derimot lite skog som kan utnyttes, og torvmyrene regnes som en nasjonal ressurs av betydning, og torven er den primære fyringsressursen. I Skottland brukes torvoppvarming under røsting av spirende bygg til malt som brukes til whiskyproduksjon. Mange av de rene whiskyene har tydelig torvbrentsmak. De irske er røstet med antrasittkull, og har derfor en annen smak.
Torving i Norge
Uthentingen av torv til brensel kaltes torving, og foregikk som regel tidlig om sommeren – slik at man var ferdig med dette arbeidet før slåttonnen (også kalt høyonnen) skulle starte.
Torvingsprosessen bestod i å fjerne det øverste jordlaget med en kvass spade, og samtidig skjære ut «torvelumper». Dette var tungt arbeid, som tradisjonelt var ansett som et arbeid for menn. Man skar seg dypt ned, ofte fikk de 7-8 lumper i dybda, og var altså cirka 2 meter ned i myra. Torvlumpene ble lempet opp på myrkanten ved hjelp av et greip, og derfra lastet opp på trillebår og kjørt til en tørr plass. Der sørget kvinner og barn for å skjære torvlumpene opp i skiver og stille dem parvis mot hverandre slik at de kunne stå og tørke. Etter en tid ble torvskivene snudd, slik at den våte undersiden også fikk sol. De ble da stablet som en pyramide med den tørre siden inn mot midten. Deretter måtte de tørkes ytterligere for å bli helt tørre. Når torvskivene var helt tørre ble de fraktet til et uthus kalt «torvsjåen», hvor de ble stablet. Når det så ble snø på marka ble de lastet på en kjelke og kjørt hjem til gården; dette kunne være en forholdsvis lang transportetappe.
Som byggemateriale
I tidligere tider har torv vært benyttet som byggemateriale for boliger og for uthus, se torvgamme.
Som torvstrø til ulike formål
Torv har også blitt benyttet som strømateriale i fjøs, stall, utedoer og såkalt «selvstrøende klosetter». Strømaterialets oppgave var å suge opp urin som var verdifull nitrogenkilde i gjødselen. Det ble også opplyst at torvstrøet holdt urinen tilnærmet luktfri. Det fantes flere fabrikker som produserte torvstrø til dette formålet, blant annet Myhre torvstrøfabrik i Birkenes.
Stanisław Barcewicz
thumb|Barcewicz avbildet med fela i [[Kristiania i 1895.Ludwik Szaciński (firmaet)]] Stanisław Barcewicz (født 16. april 1858 i Warszawa, død 1. september 1929 samme sted) var en polsk fiolinist og dirigent som flere ganger gjestet Norge. Han spilte på en Guadagnini-fiolin.
Bakgrunn
Stanisław Barcewicz studerte fiplin under Apolinary Kątski og Władysław Górski ved musikkinstituttet i Warszawa. Han fortsatte studiene i Moskva, og gikk ut av Konservatoriet i Moskva (etablert 1866) i 1876 med gullmedalje. Blant lærerne på sisteåret var Pjotr Tsjajkovskij (1840–1893) som var professor i teori og harmoni og hadde hørt ham først i 1875 da han som 17-åring fremførte Mendelssohns fiolinkonsert.
Fjellområde
Fjellområde eller høyfjellsområde betegner et avgrenset geografisk område hvor det er flere høyereliggende fjell som har et felles navn. Et lignende betegnelse er høyfjellsvidde, men i dette begrepet ligger at det er færre fjelltopper og at det er selve området som er høytliggende.
Stanisław Barcewicz
Musiker, dirigent
Det var Barcewicz som den 20. september 1882 urfremførte Tsjajkovskijs Valse Scherzo op. 34 ved Verdensutstillingen i Paris (1878). Stanislaus (slik fornavnet ble skrevet i Norge) turnerte mye i Europa frem til 1885 da han ble kapellmester ved Teatr Wielki i Warszawa (åpnet 1833). Fra 1886 var han professor ved Chopinkonservatoriet i samme by.
Han var i Kristiania høsten 1881 og satte opp Johan Svendsen (1840–1911) sin nyskrevne «Romanse for fiolin og orkester i G-dur, op. 26». I samme anledning innledet han Kristianias konsertsesong 1881–82 i duett med Fredrikke Waaler (1865–1952) og byens Kvartetforening (stiftet 1876) med nevnte romanse av Svendsen. Det var Barcewicz som ved sin retur til Dresden, fikk satt opp Svendsens verk der og i Leipzig; og således introdusert det til Europa. Han kom tilbake året efter.
Av hans elever i Warszawa kan nevnes Mieczysław Karłowicz, Grzegorz Fitelberg, Pyotr Stoliarskij (lærer for David Oistrakh, Nathan Milstein og andre), Henryk Gold, Aleksander Jabłoński (som senere ble en kjent fysiker), Paul Godwin, og Józef Ozimiński.
2. divisjon fotball for kvinner 2023
2. divisjon fotball for kvinner 2023 vil være det tredje høyeste nivået i norsk fotball 2023 for kvinner.
Sindre Austevoll
Sindre Austevoll (født 11. september 1995) er en norsk fotballspiller som spiller for Åsane Fotball.
Barnekniv
Barnekniv brukes primært som betegnelse på en liten spisekniv for barn, men betegnelsen er også brukt på små tollekniver beregnet for barn. Barnekniver til å spise med har gjerne et skaft som er dekorert med dyr, eventyrfigurer eller andre motiver for barn, men det er også produsert barnekniver uten slik dekor. Bladet er avrundet i enden, og størrelsen kan variere noe fra størrelse som fruktkniver til dessertkniver, og i moderne bestikk kan samme modell lanseres både som barnekniv og fruktkniv eller både som barnekniv og dessertkniv.
Richárd Rapport
Richárd Rapport (født 25. mars 1996 i Szombathely) er en ungarsk-rumensk sjakkspiller som i 2010 ble stormester i sjakk 13 år, 11 måneder og 6 dager gammel, som den yngste ungarske spilleren gjennom tidene.
David Jacobs (gymnast)
David Jacobs er en amerikansk tidligere gymnast som konkurrerte i trampoline. Han vant fem verdensmesterskapstitler i perioden 1966–68.
Atlas Arena
Atlas Arena er en innendørs flerbrukshall i Łódź i Polen, som ble åpnet 26. juni 2009 og navngitt av Atlasgruppen for 5 år.
Hallen blir brukt til konferanser, konserter og sportsbegivenheter. Blant mesterskap arrangert i hallen er Volleyball-VM 2014 for menn og Håndball-EM 2016 for menn.
Appelsinkniv
Appelsinkniv er en kniv til skrelling av appelsiner. De kan ha forskjellige utforminger, men skiller seg fra andre fruktkniver ved at de har en innretning til å skjære spor i appelsinskallet for å gjøre skrellingen lettere. En type har en høvellignende spalte i bladet til dette bruket, og en annen type har en krok på ryggen som tjener til samme formål.
Gloria
Gloria er et mye brukt kvinnenavn som betyr «herlighet».
Etymologi
Gloria er et nylaget navn dannet av latinske gloria, «herlighet».
Utbredelse
Navnet er kjent brukt i Sverige fra 1717.
Gloria var et populært navn i USA fra 1920-årene til 1950-årene.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Cambarus andersoni
Cambarus andersoni er en art av ferskvannskreps (familie Cambaridae, underordenen eggbærereker) som inngår i den store gruppen av såkalte tifotkreps. Gruppen omfatter nordlige ferskvannskreps, og det som på engelsk kalles «crayfish» eller «Cave crayfish». Den er en art av den tallrike slekten Cambarus.
Utbredelsen er begrenset med forekomster i elver og innsjøer i deler av Nord-Amerika.
Gibraltar-buen
Gibraltar-buen - Gibraltar Arc er en fjellkjede som omgir Alboransjøen mellom Den iberiske halvøy og Afrika. Den består av Cordilleras Béticas (i Syd-Spania) og Riffjellene i Marokko. Gibraltar-buen ligger på vestsiden av Middelhavet og det alpine beltett og dannet under sammenstøtet av de eurasiske og afrikanske kontinentalplatene.
Regionens høyeste topp er Mulhacéntoppen, (3,482 moh) i Cordilleras Béticas. Den største nedbøren får elvene Guadalquivir (Béticas) og Sebou (Rif) som avsetter det meste av de sedimentære fyllmassene.
Anton von Schmerlings regjering
Anton von Schmerlings regjering var en av de midlertidige sentralregjeringer utgått av Frankfurtparlamentet under revolusjonen i Tyskland 1848. Regjeringen tiltrådte etter at Karl zu Leiningen fratrådte, og hans regjering dermed falt etter en avstemning om våpenstillstand i krigen mot Danmark. Anton von Schmerling ble dermed i praksis regjeringens leder.
Fengselskonflikten i Tromsø
Fengselskonflikten i Tromsø har sin bakgrunn i flere konkrete hendelser, den første i april 2005. En ung kvinnelig fange begikk selvmord under soning i Tromsø fengsel. Fengselslege Heidi Berg-Houmb hadde kort tid i forveien anbefalt at pasienten ble overflyttet til fellesskapsavdeling fordi hun fikk økende panikkangst under isolasjon. Fengselsledelsen valgte å ikke etterkomme legens anmodning. På bakgrunn av denne og andre hendelser, varslet fengselslege Kjetil Karlsen tjenestevei om at medisinske råd ble tilsidesatt av ledelsen i Tromsø fengsel, og at liv og helse etter hans vurdering ble satt i fare.
Da varslingen ble offentlig kjent i mars 2008, besluttet fengselsleder Liv-Rigmor Eidissen å nekte Karlsen adgang til fengselet. En uke etter utestengelsen ble han av sin arbeidsgiver, Tromsø kommune, suspendert, og fratatt alle oppgaver som fengselslege. I juni 2008 opphevet Kriminalomsorgens sentrale forvaltning utestengelsen med øyeblikkelig virkning.
I kjølvannet av konflikten har Arbeidstilsynet foretatt et omfattende tilsyn av arbeidsmiljøet i Tromsø kommune, som har arbeidsgiveransvaret for helsepersonell i fengselet. På nasjonalt plan har konflikten ledet til at sentrale justis- og helsemyndigheter nå arbeider for å styrke helsetilbudet og rettsvern for pasienter i fengsel. En gruppe personer har anmeldt fengselsleder Eidissen, som nå er under politietterforskning, mistenkt for å ha forfalsket et sentralt dokument i saken.
Konfliktens prinsipielle sider
Fengselskonflikten i Tromsø avdekket en rutinesvikt i Kriminalomsorgen som svekker rettssikkerheten til pasienter i fengsel. Konflikten berører prinsipper som innsattes rett til helsetjenester, plikt til å varsle når liv og helse settes i fare og beskyttelse ved varsling.
I 1987 innførte Norge, som det første land i verden, den såkalte «importmodellen» for helsetjenester i fengsel. Helsepersonell i fengsel er etter dette underlagt helse- og ikke justismyndighetens ansvarsområde, og fengselshelstjenesten er organisert som en del av den kommunale førstelinjetjenesten. Hensikten med ordningen er å sikre fengselshelsetjenesten en fri og uavhengig rolle i forhold til Kriminalomsorgen.
Bakgrunn: Fengselsledelsen tilsidesetter medisinske vurderinger
Konflikten i Tromsø fengsel har bakgrunn i flere episoder der fengselslegen anbefaler tilpasning av soningsforholdene for pasienter i Tromsø fengsel med alvorlig psykisk eller somatisk sykdom. Ved noen anledninger har fengselsledelsen tilsidesatt rådene, med dramatiske følger for pasientene som ble rammet. Ikke i noen av tilfellene var pasienten dømt for alvorlige allmennfarlige forhold.
Selvmord
I april 2005 henger en ung kvinnelig fange seg på cella i Tromsø fengsel, en uke etter at fengselslegen anbefalte at hun ble overført fra enecelle til fellesskapsavdeling på grunn av økende panikkangst under isolasjon. Fengselsledelsen velger å ikke følge rådet. Ambulanse tilkalles når selvmordet blir oppdaget, men hjerte-lungeredning blir først igangsatt når ambulansepersonell ankommer. Hun erklæres død etter en uke på respirator ved Universitetssykehuset i Tromsø. Fengselsleder Liv-Rigmor Eidissen uttaler at fengselet har fulgt alle prosedyrer til punkt og prikke.
Selvmordsforsøk
I juni 2006 velger fengselsleder Liv-Rigmor Eidissen å ikke ta hensyn til klare advarsler fra behandlende psykiater og fengselslegen om overhengende selvmordsfare hos en domfelt mannlig pasient. Etter fengselslederens beslutning overføres han fra psykiatrisk sykehus til Tromsø fengsel, der han anbringes i enecelle uten tilsyn, og etter kort tid henger seg i eget belte. Selvmordsforsøket oppdages tilfeldig, og han overlever.
Fengselslegens vurdering tilsidesettes igjen
I februar 2008 oppstår igjen en diskusjon mellom helseavdelingen og fengsesledelsen, denne gangen om hvorvidt en domfelt eldre mann er i stand til å gjennomføre soning. Fengselslegen vurderer at pasienten på grunn av alvorlig somatisk sykdom er soningsudyktig, og anbefaler 14 dagers soningsutsettelse. Bedømmelsen meddeles fengselets nestleder, som innvilger soningsavbrudd. Beskjed formidles til avdelingslege ved Universitetssykehuset i Tromsø, der pasienten er innlagt. Samme dag tar fengselsleder Eidissen telefonisk kontakt med avdelingsoverlegen ved sykehuset og meddeler at pasienten likevel skal overføres fra sykehus til fengsel.
Varsling
Etter selvmordsforsøket i 2006 henvender fengselslege Kjetil Karlsen seg til fengselslederen, og ber om en redegjørelse for hvilken informasjon fengselslederen forholdt seg til da hun tilsidesatte klare medisinskfaglige råd. Etter et halvt år svarer fengselslederen ved å legge frem dokumentasjon på at hun drøftet situasjonen med en navngitt psykiater dagen før den innsatte ble tilbakeført fra psykiatrisk sykehus til fengsel. Senere fremkommer opplysninger som tyder på at samtalen ikke fant sted, og at den fremlagte dokumentasjonen er forfalsket.
Kriminalomsorgens varsles
I februar 2008 varsler fengselslegen til Kriminalomsorgen region nord om at den lokale fengselsledelsen gjentatte ganger tilsidesetter klare medisinskfaglige råd ˆ en praksis som etter hans vurdering setter liv og helse i fare. Den konkrete bakgrunnen for varslingen er at fengselslederen nok en gang tilsidesetter fengselslegens vurderinger, denne gang under diskusjon om soningsudyktighet på grunn av alvorlig somatisk sykdom. Det vises også til de tidligere hengningene i fengselet.
Helsemyndighetene varsles
Det blir etter hvert klart at kriminalomsorgen ikke av eget initiativ vil innhente nødvendig dokumentasjon for å undersøke hendelsene. Karlsen og hans kolleger i fengselshelsetjenesten varsler derfor overordnede helsemyndigheter: Helsetilsynet, Helsedirektoratet og helseminister Sylvia Brustad. Ingen av disse instansene tar initiativ til at hendelsene blir undersøkt. Nyutnevnt helseminister Bjarne Håkon Hanssen skriver at han «håper at situasjonen vi løse seg til det beste for alle parter».
Varslingen blir offentlig kjent
Avisa iTromsø blir kjent med brevet fra fengselshelsetjenesten til Kriminalomsorgen region nord, og skriver 1. mars 2008 at fengselslegen reiser spørsmål om fengselslederens vurderinger setter liv og helse i fare.
Justisministeren varsles
2010 henvender Karlsen seg direkte til justisminister Knut Storberget med orientering om hendelsene i Tromsø fengsel, og at de ennå ikke er vurdert ut fra et tilstrekkelig opplyst saksgrunnlag. Justisministeren orienteres videre om at mulig dokumentfalsk fra fengslesleders side ikke er etterforsket. Ministeren svarer at sakene er «grundig behandlet», og at han føler seg «trygg på at de vurderinger som er foretatt har vært forsvarlige».
Reaksjon på varslingen
Som en reaksjon på at varslingen blir offentlig kjent, beslutter fengselslederen den 25. mars 2008 å nekte fengselslege Karlsen adgang til fengselet. Konflikten får betydelig oppmerksomhet i lokale og nasjonale medier.
Utestengelse og suspensjon
Fengselslederen nekter Karlsen adgang til sin arbeidsplass i helseavdelingen i Tromsø fengsel, og hevder offentlig at han utgjør en sikkerhetsrisiko. En uke senere følger Tromsø kommune opp utestengelsen ved å suspendere ham fra alle oppgaver som fengselslege. Kommunen begrunner suspensjonen med at de ønsker å opprettholde et godt samarbeidsklima med fengselslederen, og at dette blir umulig så lenge Karlsen er fengselslege.
Konflikten eskalerer
Fengselslederen får støtte fra sine overordnede i Kriminalomsorgen regionalt, førstestatsadvokat Lars Fause og forbundsleder Geir Bjørkli i Norsk Fengsel- og Friomsorgsforbund. Det uttrykkes full tillit til fengselslederen, og hun beskrives som en dyktig og betrodd medarbeider. Karlsen får støtte fra kollega fengselslege Steinar Robertsen, som sier opp sin stilling som fengselslege i protest mot kommunens håndtering av saken. Når daglig leder i fengselshelsetjenesten, Rønnaug Finnset, bekrefter samarbeidsproblemene mellom helseavdelingen og fengselslederen, reagerer Tromsø kommune med å tvangspermittere henne fra stillingen. Professor Thomas Mathiesen og styret i Norsk forening for kriminal reform (KROM) skriver et åpent brev til statsråd Knut Storberget der de oppfordrer ham til å rydde opp i saken. Stortingsrepresentant Elisabeth Aspaker (H) tar situasjonen ved Tromsø fengsel opp med justisministeren, som velger å overføre spørsmålet til helseministeren som rette vedkommende. Etter oppfordring fra årsmøtet i Troms legeforening engasjerer også Legeforeningen sentralt seg i saken.
Utestengelsen oppheves
Fengselslegen søker privat juridisk bistand hos arbeidsrettsadvokat Nina Kroken ved Føyen advokatfirma. Kroken påpeker at fengselslederens utestengelsesvedtak er besluttet uten saksbehandling, faktiske undersøkelser eller juridiske grunnlag, og uten at Karlsen har hatt anledning til å uttale seg. Den 23. juni 2008 opphever Kriminalomsorgens sentrale forvaltning utestengelsen av Karlsen med øyeblikkelig virkning. Etter ytterligere et halvt års forhandling med Tromsø kommune får Karlsen tilbake oppgavene som fengselslege. I forliksforhandlingene representeres fengselslegen av advokat Kroken og Legeforeningens generalsekretær Terje Vigen og direktør Anne Kjersti Befring.
Fortsatte samarbeidsproblemer
Til tross for at utestengelsen er funnet lovstridig, og Karlsen har fått tilbake oppgavene som fengselslege, fastholder forbundsleder Bjørkli at det er uaktuelt for de ansatte i Tromsø fengsel å samarbeide med Karlsen. Betjentene i Tromsø fengsel vedtar i et allmøte at han ikke er ønsket tilbake på jobb i fengselet. Tromsø kommune er unnvikende og bidrar ikke til å løse konflikten. Høsten 2009 gjenopptar Karlsen likevel sin jobb som fengselslege. Eidissen fratrer samtidig stillingen som fengselsleder.
Konsekvenser for Tromsø kommune
På nyåret 2010 henvender kommunens hovedverneombud, Håvard Sandberg, seg til Arbeidstilsynet. Hovedverneombudet uttrykker bekymring for arbeidsforholdene i fengselshelsetjenesten generelt, og for arbeidssituasjonen til fengselslege Karlsen spesielt.
Tilsyn
Etter flere andre bekymringsmeldinger om at manglende varslervern og dårlige arbeidsforhold i Tromsø kommune fører til mistrivsel og sykmeldinger blant kommunens ansatte, beslutter Arbeidstilsynet å gjennomføre et omfattende tilsyn ved flere tjenestesteder i Tromsø kommune.
Kommunen avviser kritikk
Når planene om tilsyn blir kjent i mars 2010, uttaler kommunalsjef Eva T. Olsen til NRK at arbeidsmiljøet i kommunen er godt, og at konflikten med fengselslege Karlsen er enkeltstående. Kommunalsjefen hevder videre at kommunens ledere på alle nivå har fokus på arbeidsmiljø, og at hun derfor ikke ser behov for en granskning av kommunen.
Konsekvenser for fengselslederen
Den 13. juni 2006 beslutter fengselsleder Liv-Rigmor Eidissen å tilbakeføre en fange fra psykiatrisk sykehus til fengsel, mot råd fra fengselslegen. I etterkant henvender fengselslege Karlsen seg skriftlig til fengselslederen med spørsmål om hvilken informasjon hun forholdt seg til da klare medisinskfaglige råd ble tilsidesatt. I sitt svar hevder fengselslederen å ha konferert med en navngitt psykiater dagen beslutningen ble fattet, og fremlegger et notat som dokumentasjon på at samtalen hadde funnet sted. I etterkant fremkommer opplysninger om at psykiateren som fengselslederen hevder å ha snakket med, ikke hadde vært på jobb, og heller ikke hadde møtt fangen på dette tidspunktet.
Motstand mot etterforskning
I mars 2009 legger Karlsen hendelsesforløpet frem for politimester Truls Fyhn i Tromsø, men politimesteren ønsker ikke av eget initiativ å iverksette etterforskning. Videre fraråder han Karlsen å anmelde forholdet. Etter å ha gjennomgått sakens dokumenter konkluderer høyesterettsadvokat John Chr. Elden i mai 2009 at fengselslederens notat synes å ha feil dato og faktisk feil innhold. Elden anbefaler at forholdet anmeldes til Riksadvokaten. Eldens betenkning oversendes til ordføreren i Tromsø kommune, ekspedisjonssjefen i Kriminalomsorgens sentralforvaltning, og etter hvert til justisminister Knut Storberget.
Statsadvokat omgjør henleggelse
I juli 2010 blir anmeldelsen henlagt «da det antas ikke å være rimelig grunn til å undersøke om det foreligger straffbart forhold». Advokat Elden anker henleggelsen på vegne av anmelderne. Ved gjennomgang av straffesakens dokumenter oppdager advokat Elden at politimester Fyhn har unnlatt å videresende sentrale dokumenter i saken til riksadvokaten, og at disse således ikke var kjent da politiet i Hordaland henla saken uten etterforskning. Elden oversender dokumentene til Wangberg, som samme dag beslutter at det anmeldte forholdet likevel skal etterforskes. ''Pr. desember 2010 er saken under etterforskning.''
Rimelighetsvurdering
En rimelighetsvurdering er enkel test for å raskt kunne vurdere om et krav eller et resultat fra en beregning kan være sant. Det er en enkel sjekk for å se om et resultat virker rasjonelt, og kan brukes for å raskt oppdage alvorlige feilslutninger. Poenget med en rimelighetsvurdering er å utelukke visse typer åpnbare feile resultater, ikke å fange alle mulige feil.
Matematikk
I matematikk kan en rimelighetsvurdering omfatte sjekk av størrelsesordener eller andre enkle tommelfingerregler for å sjekke matematiske beregninger.
Informatikk
Rimelighetsvurderinger i programvareutvikling går under mange forskjellige navn som avhengig av kontekst kan ha samme eller litt forskjellige betydninger. Noen alternative navn på en rimelighetsvurdering (engelsk: sanity test) i programvaresammenheng er «konfidenstest» (confidence test) og «røyktest» (smoke test). En inntakstest (intake test) eller pretest (pretest) er en rimelighetsvurdering for å finne ut om en komponent er klar for videre testing. En build verification test er en automatisert test som validerer integriteten til nye bygginger og verifiserer kjernefunksjonalitet, stabilitet og testbarhet.
Robertprisen for årets korte dokumentarfilm
Robertprisen for årets korte dokumentarfilm (Robertprisen for årets kortfilm: Dokumentar) er en filmpris som deles ut av Danmarks Film Akademi ved den årlige Robertfesten. Den har blitt utdelt årlig siden første utdeling i 1984. Prisen ble ikke delt ut i 1992 og 2017.
Let Me Entertain You (Gypsy)
Let Me Entertain You er en sang skrevet av Jule Styne og Stephen Sondheim. Sangen er fra musiklalen Gypsy.
Ann-Margret spilte inn sangen og ga den ut på albumet Bachelors' Paradise i 1963.
Land tilknyttet den internasjonale telegramtjenesten
Land tilknyttet den internasjonale telegramtjenesten er en oversikt over suverene stater (uthevet skrift) og geografiske områder registrert som operativt tilknyttet den internasjonale offentlige telegramtjenesten.
I parentes er landets destinasjonsindikator angitt. Ofte har land flere registrerte indikatorer, og da er det hovedstadens destinasjonsindikator som er angitt her. Merk: Hovedstadens destinasjonsindikator er ikke å anse som en generell destinasjonsindikator for hele landet. For detaljer, se referansen.
Tylosaurus
Tylosaurus (gresk τυλος / tylos "framspringet, knott" + gresk σταυρος / sauros "øgle") var en mosasaur, en stor, rov marine øgle nært beslektet med moderne overvåke øgler og slanger, som levde for 86,5 til 75 millioner år siden. En karakteristisk kjennetegn Tylosaurus er dens langstrakt, sylindrisk premaxilla (snute) som den har tatt sitt navn, og som kan ha blitt brukt til ram og svimeslå byttedyr og også i intraspesifikk kamp. Tidlig gjenopprettelser som viser Tylosaurus med en rygg kam var basert på feilidentifisert luftrør brusk, men da feilen ble oppdaget, viser mosasaurer med slike toppene var allerede en trend. Sammen med svaneøglene, haier, fisk og andre mosasaurer, Tylosaurus var en dominerende predator av Western Interior Seaway løpet av sen kritt. Slekten var blant de største av mosasaurene (sammen med Mosasaurus hoffmannii), med muligens conspecific Hainosaurus bernardi nå lengder på ca 12,2 meter (40 fot), og T. pembinensis nå sammenlignbare størrelser. T. proriger, den største arten av Tylosaurus, nådde lengder over 13 meter.
Eva Koch
Eva Koch (født 17. juni 1953 i Frederiksberg ) er en dansk billedhugger, video- og installasjonskunstner. Hun er utdannet ved Det Kongelige Danske Kunstakademi.
Koch mottok Eckersbergmedaljen i 2003 og Thorvaldsenmedaljen i 2011. Hun ble tildelt livsvarig hedersytelse fra Statens Kunstfond i 2009.
Blindman
Blindman (italiensk: Il pistolero cieco - «Den blinde pistolman») er en spaghettiwestern fra 1971 regissert av Ferdinando Baldi. Filmen handler om en blind pistolmann (Tony Anthony) som har fått som oppdrag å skaffe postordrebruder til et gruvesamfunn i Texas. Forretningspartnerne har imidlertid solgt brudene til den dominerende Domingo (Lloyd Battista), hans utspekulerte søster Sweet Mama (Magda Konopka) og den yngre broren Candy (Ringo Starr). Disse skal bruke brudene for å kidnappe en mexicansk general (Raf Baldassare).
Den blinde pistolmann jakter på brudene, og møter først på Candy, som prøver å vinne kjærligheten til den unge Pilar (Agneta Eckemyr). Pistolmannen tar etter hvert livet av ham, men Domingo aksepterer ikke dødsfallet, og tvinger Pilar til å gifte seg med den døde Candy. Pistolmannen fullfører imidlertid jakten og dreper til slutt også Sweet Mama og så Domingo.
Filmen er den første utenom Beatles-katalogen der Ringo Starr spiller noe annet enn en mindre birolle. Den er produsert av Allen Klein, daværende manager for The Beatles.
Nói Albínói
Nói Albinói er en islandsk film fra 2003 skrevet og regissert av Dagur Kári.
Handling
Filmen tar for seg 17 år gamle Nói – et geni som nekter å bruke sine evner i en tilværelse han ikke ser noen mening med. Så lenge han bor i Bolungarvik, en liten bygd på nordvestkysten av Island, kan han ikke annet enn å drømme seg vekk til mer eksotiske steder. Filmen utforsker en tenårings klaustrofobiske følelse i en islandsk bygd omringet av sjø, fjell og snø i alle kanter.
Priser og nominasjoner
Dagur Kári ble nominert til årets nykommer under den norske filmprisutdelingen Amanda i 2003. I Island stakk den av med 6 Eddapriser av totalt 11 nominasjoner. Blant dem Beste film, Årets skuespiller (Tómas Lemarquis), Årets regissør og Årets manus. Dagur Kári ble tildelt New Director’s Award – Special Mention under Edinburgh internasjonale filmfestival, mens hovedrolleinnehaver Lemarquis høstet meget gode kritikker for sin tolkning av unggutten Nói. Filmen tok med seg priser fra festivaler i Göteborg, Rotterdam, Transilvania og Rouen nordiske filmfestival i tillegg til å være nominert ved flere andre prisutdelinger.
Abu Salih
Abu Salih (også Abu Salih Al-Armani eller Abu Salih, armeneren) var en egyptisk forfatter av armensk nasjonalitet på sent 1100-tall og tidlig 1200-tall.
Han virket i Kairo, og er lenge blitt tilskrevet forfatterskapet av «Historien til Egypts kirker og klostre», et verk som også beskrev slike i Nubia, Syria og Etiopia. Verket er forfattet på arabisk. Verket beskrev et blomstrende nettverk av aktive klosterfellesskap og pilegrimshelligdommer som var vel så omfattende som noe som kunne finnes i samtidens Vesteuropa.
Tilskrivelsen av verket til Abū Sālih er muligens feilaktig. Oftere antas nå kopteren Abū al-Makārim som forfatteren.
Godlia hageby
Godlia hageby er et boligområde på Bryn i Oslo.
Området ble bygget etter modell av det engelske hageby-konseptet.
Berit Lindholm
Berit Maria Lindholm, opprinnelig Jonsson, (født 18. oktober 1934 i Stockholm, død 12. august 2023 i Stockholm) var en svensk operasangerinne (dramatisk sopran). Hun sang høydramatiske partier i London, Moskva, New York, Stockholm og Wien og i Festspillene i Bayreuth.
Bakgrunn
Lindholm vokste opp i Fredhäll i Stockholm. Etter immatrikulering på latinslinjen ved Bromma høyere allmennlæreanstalt oppnådde hun i 1957 folkeskolelærer- og kantoreksamen. Deretter studerte hun sang hos Brita von Vegesack, Käthe Bernstein-Sundström og ved Operaskolan i 1961–1963.
Karriere
Hun debuterte i 1963 som grevinnen i Figaros bryllup på Kungliga teatern og sang deretter på internasjonale scener som Royal Opera House Covent Garden i London, Festspillene i Bayreuth, Merola Opera i San Francisco, Dallas Opera i Dallas, Metropolitan Opera i New York City, Bayerische Staatsoper i München, Wiener Staatsoper, Teatro Liceo i Barcelona, Bolsjoiteateret i Moskva, Operaen i Budapest, Teatr Wielki i Warszawa, Operaen i Marseille og mer.
Lindholms utgangspunkt for engasjement i utlandet var Deutsche Oper am Rhein (Düsseldorf/Duisburg), hvor hun i løpet av karrieren sang Brünnhilde i 25 komplette Der Ring des Nibelungen-oppførelser av de totalt rundt 50 under hennes karriere. Hun ble først og fremst lagt merke til for roller i operaer av Richard Wagner og Richard Strauss. Hun sang alle de tre kvinnelige hovedrollene i Richard Strauss' opera Elektra. Lindholm var den første Isolde noensinne i Sovjetunionen. Dette skjedde ved en gjesteforestilling på Bolsjojteatret med Wagners Tristan und Isolde av Wiener Staatsoper under ledelse av Karl Böhm i 1971. Hun var også den første Brünnhilde da Der Ring des Nibelungen ble oppsatt i Sovjetunionen da Kungliga teatern var til gjestespill i 1975. Gjestespillet er delvis dokumentert ved en plateinnspilling (se under avsnittet diskografi). Lindholm regnet selv Isolde og Brünnhilde som sine viktigste roller, og de var også de mest fremførte i løpet av hennes karriere. Hun kreerte rollen som Divanah ved premieren av Goehrs Behold the Sun i Duisburg i 1985. Hun avsluttet karrieren i 1993.
I løpet av 1972 led Lindholm av blødende stemmebånd og avlyste derfor en rekke forestillinger. Etter anbefaling fra Birgit Nilsson studerte hun i stedet pusteteknikk i seks måneder hos en sanglærer i New York City. Resultatet ble en stemme helt uten en tidligere ganske merkbar vibrato og med et sterkt øket stemmevolum. Da hun senere kom tilbake, minnet stemmen mye om Astrid Varnays under denne sangerinnens glansdager. Etter en fremføring av Die Walküre på Covent Garden i 1975, skrev den berømte kritikeren Harold Rosenthal i det britiske magasinet Opera: ''«Jeg har aldri hørt Berit Lindholm med bedre stemme før. Når hun synger slik, kunne hun knapt bli bedre i rollen.» Da Der Ring des Nibelungen'' etter et par år var i sin helhet på repertoaret, skrev en anmelder i samme blad: «Covent Garden kan gratulere seg selv med å ha to slike strålende Brünnhilder». (Den gangen delte hun rollen som Brünnhilde med Dame Gwyneth Jones). For Lindholm førte suksessene til at hun noe senere engasjert til å synge Isolde overfor Jon Vickers i London. Svenskene fikk også oppleve Lindholms sangferdigheter i Der Ring des Nibelungen ledet av Rudolf Kempe i Stockholm høsten 1975, og i Puccinis Tosca overfor Nicolai Gedda den 30. desember 1975 (begge representert i diskografien nedenfor.) Rollen som Sieglinde studerte Lindholm for en eneste spesiell forestilling av Die Walküre i San Francisco; Birgit Nilsson var Brünnhilde.
Hun ble tilbudt flere roller av kommersielle plateselskaper, hvorav hun bare takket ja til én, Kassandra i Les Troyens for Philips. Hun ble tilbudt å synge Chrysotemis i Georg Soltis innspilling av Richard Strauss' Elektra på Decca og av von Karajan å fremstå som Brünnhilde i hans Siegfried og Götterdämmerung for Deutsche Grammophon. Lindholm takket imidlertid nei til disse tilbudene fordi hun på det tidspunktet ikke mente hun hadde tilstrekkelig erfaring med de aktuelle rollene.
Liveopptakene er desto flere. To av Berit Lindholms innspillinger, Tannhäuser og Götterdämmerung, er gitt ut på de russiske plateselskapene AnTrop og Melodija, noe som var ekstremt uvanlig for en svensk artist.
Diskografi
Det amerikanske plateselskapet Opera Depot har i sin katalog 2020 75 komplette liveinnspillinger med Lindholm.
Imsterfjorden
Imsterfjorden er en fjordarm av Trondheimsleia i Snillfjord kommune i Trøndelag. Fjorden har innløp mellom Kongensvollen i vest og Moldtun i øst og strekker seg 6,5 kilometer sørover til Feneset i bunnen av fjorden. Åsøya ligger mitt i innløpet til fjorden og sør for denne ligger Monsholmen, Tyskøya og Kattøya med forholdsvis trange sund i mellom. Like øst for Feneset ligger gården Imstra, som fjorden er oppkalt etter.
Jairus Kipchoge Birech
Jairus Kipchoge Birech (født 14. desember 1992 i Uasin Gishu) er en kenyansk friidrettsutøver som har spesialisert seg på 3000 meter hinder. Han vant Afrikamesterskapet i friidrett 2014.
Abgar
Abgar (latin: Abgarus) var navn på flere konger i Det osrhoënske rike, som lå i et området som nå for det meste er i Tyrkia, og litt i Syria.
Mest kjent av dem er Abgar V - Abgar V den svarte. Ifølge en eldgammel kristen legende ble han konvertert til kristendommen av Addai, en av de syttito disipler. Ifølge den armenske historiker Moses av Khorene var han Sanatruks slektning.
Abgarlegenden
Kirkehistorikeren Eusebius av Caesarea beskriver i sin kirkehistorie fra 300-tallet hvordan den ubotelig syke kong Abgar (for å passe kronologisk må det være Abgar V som menes) skal ha hørt tale om Jesu helbredelsesunderer og sendt en kurér med bønn om hjelp. I brevet utloves også et fristed til Jesus fra jødene som stod ham i mot. Jesus reiste ifølge Eusebius ikke selv til kongens palass i Edessa, men sendte et brev med løfte om at en av hans disipler skulle komme dit og formidle såväl helbredelse som frelse. Etter Jesu oppstandelse skal apostelen Tomas på Guds bud ha sendt disippelen Taddaios (i Østen kjent som Addai, en av de syttito disiplene) til Edessa, og han helbredet såvel kongen som mange andre i byen. Som grunnlag for sin gjengivelse siterer Eusebios hele brevene mellom Abgar og Jesus, samt en gjengivelse av hva som skjedde ved Taddaios' ankomst. Disse skrifter skal ved Eusebios' levetid ha bli funnet bevarte i Edessas arkiv. Taddaios' ankomst til Edessa dateres til det 240e år i den syriske tidsregning, noe som tilsvarer år 28–29 e.Kr.
Abgarlegenden ble erklært som apokryf av en synode år 595. Upåliteligheten til Abgarlegenden er også blitt påpekt av Richard Adelbert Lipsius ("Die edessenische Abgarsage", 1880).
The Woman in the Room
The Woman in the Room er en novelle skrevet av Stephen King. Den ble første gang utgitt i novellesamlingen Night Shift i 1978.
Novellesamlingen ble utgitt på norsk, med tittelen Nattmennesker, første gang i 1984. Novellen heter i Thor Dag Halvorsens oversettelse Kvinnen i sykeværelset.
Handling
Johnny besøker Lewiston Hospital hver eneste dag for å møte moren sin, som har blitt diagnostisert magekreft. Morens tilstand plager Johnny så mye at han bare klarer å se henne når han har drukket alkohol først. For å lindre lidelsene gjennomfører legene en operasjon. Men av konsekvensene av operasjonen er delvis lammelse, og Johnny forstår at dette er begynnelsen på slutten for moren hans. Han lurer på om han kan hjelpe henne med å dø, slik at hun slipper å lide alt for lenge, og han bestemmer seg snart for å gjøre dette.
Johnny besøker derfor moren sin på sykehuset for aller siste gang, og får henne til å svelge flere smertestillende tabletter som han tror er nok til å ta livet av henne. Deretter kysser han sin sovende mor, tørker fingeravtrykkene av pille-esken de hadde brukt, før han legger esken blant morens eiendeler, og han forlater værelset.
George Strange
Strange vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1904 i St. Louis. Han var med på den canadiske åtteren som kom på andreplass bak den amerikanske båten med mannskap fra Vesper Boat Club, Philadelphia.
Roerne fra Argonaut Rowing Club, Toronto som representerte Canada var Arthur Bailey, William Rice, George Reiffenstein, Phil Boyd, George Strange, William Wadsworth, Donald MacKenzie, Joseph Wright og Thomas Loudon styrmann. Det var kun to lag som deltok i denne klassen og finalen ble avviklet 30. juli 1904.
Jonas Iversby Hvideberg
Jonas Iversby Hvideberg (født 9. februar 1999 på Rolvsøy) er en norsk landeveissyklist som sykler for Team DSM.
Under NM i landeveissykling 2020 ble han slått på målstreken under fellesstarten, og tok NM-sølv bak Sven Erik Bystrøm.
Hvideberg tok EM-gull på U23-fellesstarten under EM i landeveissykling 2020 i franske Plouay, etter å ha spurtslått Anthon Charmig fra Danmark og Vojtěch Řepa fra Tsjekkia.
QE2 (album)
QE2 er det sjette studioalbumet fra Mike Oldfield, utgitt i 1980 på Virgin Records. Albumet ble oppkalt etter cruiseskipet MS Queen Elizabeth 2. Det inneholder både originale Oldfield-komposisjoner samt to coverversjoner av stykker spilt inn av andre band («Arrival» av ABBA og «Wonderful Land» av The Shadows).
Selv om den bare nådde nummer tolv på de tyske albumlistene, ble albumet det mest solgte albumet fra 1981 i Tyskland. European Adventure Tour 1981, som gikk fra mars til august samme år, var en del av promoteringen av albumet.
Side en
Albumet åpner med «Taurus I» som er det lengste sporet på 10 minutter. Vokal på «Sheba» ble fremført av Maggie Reilly, og trommedelene ble spilt av Phil Collins. Teksten til «Sheba» er ganske enkelt vokal satt til backing-sporet. «Conflict» har et utdrag fra J. S. Bachs «Badinerie» (siste del av Bachs Orchestral Suite No. 2 i B Minor). «Arrival» er en coverversjon av ABBAs låt fra albumet med samme navn, hvor Mike Oldfield har gjort en typisk «Oldfieldsk» versjon.
Side to
Oldfield har også en coverversjon av «Wonderful Land» av The Shadows. Noen år senere svarte The Shadows med å gi ut et coverversjon av Oldfields «Moonlight Shadow», den ble gitt ut som singler. Det andre sporet på side to er «Mirage». Tittelsporet «QE2» er nok et langt spor, på 7 minutter. Teksten til det neste sporet «Celt» er skrevet av Tim Cross. «Molly» ble laget for datteren Molly Oldfield, som senere spilte keyboard på albumet The Songs of Distant Earth og spille en rolle i Songs for Survival-prosjektet.
Tittel og omslag
Albumet og tittelsporet ble oppkalt etter cruiseskipet MS «Queen Elizabeth 2». Albumomslagets design ser ut til å være et nærbilde av siden av skipet. Den første utgaven hadde til og med en koøye kuttet ut i coveret. Innsiden av det opprinnelige utbrettbare LP-coveret inneholdt en oversikt over et av Queen Elizabeth 2-dekkene samt et stilisert bilde av motoren, disse har ikke vært med i senere utgaver, bortsett fra 2012-utgaven fra Mercury Records på CD og LP, som har med alle elementene i det originale kunstverket med unntak av det utklippte koøye.
Side to
På den originale vinyletiketten til albumet er tittelstykket «QE2» oppført som to spor, «QE2» av Oldfield / Hentschel og «QE2 Finale» av Oldfield, men oppgir spilletid som ett stykke.
Nyutgivelse
Albumet ble gitt ut på nytt av Mercury Records 30. juli 2012. Dette kom som en del av en avtale der Virgins rettigheter ble overført til Mercury. Den ble utgitt samme dag som Platinum og et år etter den siste nyutgivelsen av Incantations.
Den første platen er originalopptaket remastret med bonusmateriale, og den andre platen (tilgjengelig i deluxe-utgaven) er et konsertopptak spilt inn i april 1981 i Essen under Oldfields European Adventure Tour.
Sinclair QL
Sinclair QL (forkortelse for Quantum leap) er en personlig datamaskin som ble lansert av Sinclair Research Ltd den 12. januar 1984 som en avansert motpart til Sinclair ZX Spectrum. QL var beregnet på seriøs hjemmebruk og profesjonelle og ledermarkeder fra mindre til større næringsforetagender og institusjoner for høyere utdanning, men lyktes ikke å bli en kommersiell suksess. Produksjonen av datamaskinen ble avviklet i april 1986.
Sinclair QL var basert på en 7,5 MHz Motorola 68008 mikroprosessor.
Bordkniv
Bordkniv er en kniv beregnet til å spise med. Kniven er trolig det eldste spiseredskapet. Men kniven kunne ha mange forskjellige funksjoner både som våpen og verktøy, og egne bordkniver er ikke særlig eldre enn 1400-tallet. Men det er ikke mange bordkniver som er bevart fra den første tiden. Før bladene ble laget av rustfritt står, måtte de pusse ofte og slitasjen ble så stor at en bordkniv ble utslitt etter en eller to generasjoners bruk. På Rosenborg slott er det bevart en bordkniv datert 1570 med Frederik IIs initialer. Den dansk-norske kongen hadde neppe noen spisegaffel på denne tiden, og før gaffelen kom i bruk var bordkniver spisse i enden slik at de også kunne brukes til å føre maten til munnen med. Hvis det oppsto en kritisk situasjon under måltidet kunne de spisse bordknivene også brukes som farlige våpen. I en forordning i 1669 forbød Ludvig XIV knivsmedene å lage spisse bordkniver, enden på bladet ble avrundet og det var først med denne avrundingen at bordkniven som type skilte seg fra andre kniver.
Bordkniver brukes til frokost, middag og andre måltider, og betegnelsen er brukt om alle kniver i miljøer der det ikke er brukt differensiert bestikk. Bordkniver har gjerne et blad i stål og skaft i metall, tre, horn eller ben.
Alternative betegnelser: bordjunge, flus, frokostkniv, junge, matkniv, menykniv og spisekniv
Giuseppe Occhialini
Giuseppe Paolo Stanislao «Beppo» Occhialini (født 5. desember 1907 i Fossombrone, død 30. desember 1993 i Milano ) var en italiensk fysiker som bidro til oppdagelsen av pion eller pi-mesonhenfall i 1947, sammen med César Lattes og Cecil Frank Powell (Nobelprisen i fysikk). Ved tidspunktet for oppdagelsen jobbet de alle ved H.H. Wills Laboratory ved University of Bristol. Occhialini ble sammen med George Uhlenbeck tildelt Wolfprisen i fysikk i 1978.
Kongeparken i Nybergsund
Kongeparken i Nybergsund i Trysil kommune ble åpnet 16. juni 1946 av kong Haakon VII. Parken står i det skogholdet der Kongen, kronprins Olav og deler av den norske regjering søkte tilflukt mot et tysk bombeangrep 11. april 1940. Parken rommer en byste av kong Haakon, en byste av kong Olav V (reist i 1990), en minnebauta og en informasjonstavle på norsk, engelsk og tysk (satt opp i 2015).
Bakgrunn
Natt til 11. april 1940 tilbrakte kong Haakon VII og statsminister Johan Nygaardsvold på Hegg gård utenfor Nybergsund. Den britiske ambassadøren Cecil F. J. Dormer, andre diplomater og noen journalister var også kommet til Nybergsund. Formiddagen 11. april var det statsråd i Nybergsund. Følget oppholdt seg i Nybergsund utover dagen. I en times tid fra kl. 17.00 angrep elleve tyske fly av typen Heinkel He 111 med sprengbomber, brannbomber og mitraljøser. Kongen, kronprinsen og regjeringsmedlemmene unnslapp såvidt bombingen etter at de hadde løpt til et skogholt fra Nybergsund turiststasjon der de spiste middag. De ble varslet av en ung gutt som hørte flyene komme.
Pablo Hernández
Klubbkarierre
Hernández er et produkt av Valencias ungdommssystem. Han gjorde sin debutkamp for Valencia i 2005/2006-sesongen, mot Osasuna, en kamp Valencia tapte 1–2 borte. Neste sesong ble han lånt ut til Cádiz CF.
Photograph (Ringo-sang)
«Photograph » er Ringo Starrs fjerde single, og den første (per 2016 av to) som toppet de amerikanske hitlistene. «Photograph» er også den første singlen der George Harrison er kreditert som medkomponist, enda Ringo Starr åpent kommenterte at de to foregående var skrevet med hjelp av Harrison. Harrison deltok også med koring og 12-strengers gitar på albumet.
Sangen er en nostalgisk kjærlighetssang om at sangeren må venne seg til livet uten sin livs kjærlighet, og at han må holde seg til et bilde. Sangen fikk en ny mening da Ringo sang linjen «All I've got is a photograph, and I've realized you're not coming back anymore» til ære for Harrison.
Deegenøya
Deegenøya er en av de mindre øyene i Bastianøyane, Svalbard, beliggende øst av Wilhelmøya og nordvest av Spitsbergen. Øyen er langstrakt med lengde 1,5 km i øst-vestlig retning, mens breden ikke overskrider 300 m. Den består av lave basaltklipper og det høyeste punktet er 32 m. Bastianøyane ble oppdaget i 1867 av Nils Fredrik Rønnbeck, den første som seilte rundt Spitsbergen.
De fleste øyene i Bastianøyane ble navngitt under den første tyske polarekspedisjon (1868), ledet av Carl Koldewey, og denne er oppkalt etter Kammerrichtsgerat Deegen, en tysk adelig fra Leipzig.
Langs nordvestsiden ligger en del unavnede holmer. Nærmeste øyer er Kiepertøya ca 700 m mot øst, og Klödenøya 1,5 km mot nord og Geograføya 2,3 km mot nordvest.
Dyrelivet består i stor grad av isbjørn.
Janet Ahlberg
Janet Ahlberg (født Janet Hall 21. oktober 1944 i Yorkshire, død 13. november 1994) var en britisk barnebokillustratør. Hun samarbeidet med ektemannen Allan Ahlberg; han skrev teksten, og hun illustrerte. Hun mottok to ganger Kate Greenaway-medaljen: for Each Peach Pear Plum i og for The Jolly Christmas Postman i
Hun vokste opp i Leicester, og tok lærerutdanning i Sunderland. Her møtte hun Allan Ahlberg, og de giftet seg i 1969. Mens han arbeidet som lærer, arbeidet hun som designer og illustratør. De fikk datteren Jessica i 1980. Janet døde av kreft, bare 50 år gammel.
Janet utfordret ektemannen til å skrive tekster for henne, og deres første bøker var de fem bøkene om Brick Street Boys (1975). Paret laget bøker for flere aldersgrupper, fra pekebøker til fortellinger for eldre barn. Den prisvinnende Each Peach Pear Plum (1978) er en letebok, med Mother Goose og andre kjente barneversfigurer gjemt i illustasjonene. Deres største suksess var The Jolly Postman, som er trykket i mer enn 6 millioner eksemplarer (pr 2006). Billedboka viser en postmann på sin rute, mens han leverer brev til kjente personer fra andre eventyr. Brevene ligger i konvolutter; de kan tas ut og leses. Boka hadde to oppfølgere: The Jolly Christmas Postman (1991) og The Jolly Pocket Postman (1995).
Etter hennes død redigerte ektemannen minneboka Janet's Last Book med et utvalg tekster til hennes arbeider. Boka ble først utgitt som privattrykk i 1996 og kom i offentlig distribusjon i 1997.
Liam Hemsworth
Liam Hemsworth (født 13. januar 1990 i Melbourne i Victoria) er en australsk skuespiller.