cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nicanor Perlas
Priser og medlemskap
Nicanor Perlas er en ettertraktet foredragsholder, og han er medlem av the Club of Budapest.
Presidentkandidat for Filippinene
I juni 2009 proklamerte Nicanor Perlas at han stiller som presidentkandidat for valget i Filippinene 2010. Han har aldri tilhørt et politisk parti, men er kjent under navnet "Nikki" – den grønne aktivisten – på Filippinene. Den 59 år gamle kandidaten tilstår at han ikke har penger til å drive noen kampanje, men at han har en million frivillige og supportere til å støtte seg. En av disse er Gina Lopez, direktøren i ABS-CBN Foundation. Perlas forteller at hans avgjørelse om å stille som presidentkandidat i 2010, er et svar på et kall som har fulgt ham i en lengre periode. Og at Filippinene nå roper på hjelp og ber oss "stoppe blodet fra alle sårene av maktovergrep, korrupsjon, lovløshet, vold, narkotika, arbeidsledighet, og mangel på utdannelse og alt annet som plager landet." Perlas peker også på at Filippinene nå står overfor en stor utfordring om å skape en ny sosial vekst, ikke bare politisk, men også kulturelt, økonomisk, økologisk, men aller mest på det individuelle og åndelige plan.
Den foreldreløse av huset Zhao
Den foreldreløse av huset Zhao (趙氏孤兒) er et kinesisk skuespill fra Yuan-dynastiet. Det tilskrives en viss Ji Junxiang (紀君祥), en person man vet nesten intet om. Stykket tar utgangspunkt i en episode i Shiji. Dets fullstendige navn er Den foreldreløse av Zhaofamiliens store hevn (趙氏孤兒大報仇).
Den var det første kinesiske skuespill som ble kjent i Europa. Den franske jesuitt og kinamisjonær Joseph Henri Marie de Prémare oversatte det til fransk som Tchao-chi-cou-eulh, ou L'orphelin de la maison de Tchao, tragédie chinoise, og det ble medtatt i jesuitten og historikeren Jean Baptiste Du Haldes Description géographique, historique, chronologique, politique et physique de l'empire de la Chine et de la Tartarie Chinoise, publisert i 1735. Skuespillet ble første gang publisert separat i 1755.
Voltaire ble inspirert til å skrive sitt eget skuespill L'orphelin de la Chine (1755), som den irske dramatiker Arthur Murphy så oversatte som The Orphan of China (1759). Sinologen Stanislas Juliens oversettelse Tchao-chi-kou-eul, ou L’orphelin de la Chine: drame en prose et en vers ble publisert i 1834.
Handlingsreferat
Duke Ling var hersker over Jin-staten. I hans domstol sitter blant annet minister Zhao Dun og general Tu'an Gu, to av hans mest innflytelsesrike underordnede. Tu'an Gu nærer imidlertid et dypt hat mot Zhao Dun. Han ønsket å ødelegge sin rival, Zhao Dun, og utrydde hele Zhao-familien. General Tu'an Gu lyktes med denne planen, og dreper 300 medlemmer av Zhao-familien. Men like etterpå ble det forfalsket et dekret i hertugens navn for å beordre drapet på general Zhao Shuo, sønn av Zhao Dun. Zhao Shuo hadde nemlig blitt skånet under massakren, fordi han var gift med Lady Zhuang, datter av hertug Ling. Når general Zhao Shuo mottok dette forfalskede dekret, velger han å begå selvmord.
Zhao Shuo og hans kone ventet barn sammen, men spedbarnet blir født etter de tragiske omstendighetene rundt farens død. General Tu'an Gu, som har til hensikt å bli kvitt dette nyfødte spedbarnet, beordrer general Han Jue om å omringe hele palasset. Lady Zhuang overlater sitt nyfødte barn til en doktor, Cheng Ying. For å hindre at hun blir presset til å avsløre hvor barnet hennes befinner seg, velger hun også å ta sitt eget liv. Cheng Ying ble betrodd å holde barnet trygt, og forsøker å stikke av sammen med barnet. Men Cheng blir stoppet og avhørt av Han Jue. Men han lar Cheng Ying og barnet komme seg unna. Etter disse hendelsene truer Tu'an Gu med å drepe hvert eneste spedbarn i hele Jin-staten hvis Zhaos foreldreløse barn ikke blir levert til ham.
En bekymret Cheng Ying konsulterer en pensjonert minister Gongsun Chujiu. For å hindre denne massakren, bestemmer Cheng Ying seg for å ofre sitt eget barn i desperasjon, slik at sikkerheten til barnet til Zhao, og alle de andre spedbarnene i staten skal være trygge. Gongsun Chujiu reiser med Chengs barn, som han presenterte som Zhao sitt foreldreløse barn. Men både Gongsun og barnet blir snart oppdaget og myrdet. Tjue år går, og Cheng Ying har i alle disse årene tatt seg av det foreldreløse barnet - nå kjent som Cheng Bo, har blitt voksen. Cheng Ying bestemmer seg for at tiden endelig er moden for å avsløre tragedien rundt Zhao-familien, og offentliggjøre hele sannheten.
Solverv
Solverv er betegnelsen for de to tidspunktene på året når sola har størst deklinasjon, nordlig i juni og sørlig i desember.
I dagligtale sier man ofte at «sola snur» på hvert av disse tidspunktene. Det er feil, det er jordas rotasjon rundt sola og jordas helning som skaper perspektivet om vintersolverv og sommersolverv.
Brudd (mineralogi)
Brudd er et uttrykk som innenfor mineralogien som beskriver et minerals evne til å dele seg i andre retninger enn eventuelle kløvretninger. Ikke alle mineraler har kløvretninger slik som kvarts, og kløv må ikke forveksles med brudd. Mineraler skiller seg ofte fra hverandre ved at de kan ha forskjellige bruddflater selv om de ellers ser helt like ut, derfor er denne egenskapen viktig og mye brukt til å identifisere mineraler.
Solverv
På den nordlige halvkule er solvervet i juni årets lengste dag og kalles sommersolverv, mens solvervet i desember er årets korteste og kalles vintersolverv. På den sørlige halvkule er forholdet omvendt.
Brudd (mineralogi)
Konkoidalt brudd
Konkoidalt brudd eller muslig brudd er en kurvet glatt flate som inneholder fordypninger og forhøyninger som kan minne om skjellet til en musling. Ordet ”konkoidalt” kommer fra gresk og betyr skjell eller skjellaktig. Man finner ofte dette på amorfe eller mikrokrystallinske mineraler som flint, opal eller obsidian men finnes også på krystallinske mineraler som kvarts. Subkonkoidalt brudd er det samme som konkoidalt, men ikke like kurvet.
Jordaktigt brudd
Jordaktigt brudd ser ut som nylig brutt jord. Dette forekommer ofte på bløte og løst sammensatte mineraler, som limonitt, kaolinitt og aluminitt.
Solverv
Sommersolverv
Sommersolverv er tidspunktet når jorden er i det punktet av banen, der den nordlige halvkule heller sterkest mot sola. Når sola står i sør midt på dagen har den sin største høyde over horisonten i året, og det er den dagen som har størst daglengde. Ved Krepsens vendekrets når sola opp til senit midt på dagen på dette tidspunktet.
Brudd (mineralogi)
Takket brudd
Takket brudd er takket skarpt og ujevnt. Forekommer i gedigne metaller som kobber og sølv.
Solverv
Vintersolverv
Vintersolverv er tidspunktet én gang i året når jorda er i det punktet av sin bane rundt sola hvor den nordlige halvkule heller lengst bort fra sola. Dagen dette inntreffer er den med kortest daglengde. Når sola står i sør midt på dagen, har den sin årlig laveste døgnmaksimumshøyde over horisonten (gjelder nord for ekvator og sør for polarsirkelen).
Brudd (mineralogi)
Splintret brudd
Splintret brudd består av lange spisse og flisete splinter. Det er særdeles vanlig på fibrige mineraler som krysotil, men kan også forekomme på ikke fibrige mineraler som kyanitt.
Ujevnt brudd
Ujevnt brudd er selvbeskrivende. Det opptrer på en rekke mineraler som arsenopyritt, pyritt og magnetitt.
Solverv
Vintersolverv
Noen tidsregninger sier at vintersolverv er den første dagen av vinteren. Den kinesiske kalenderen kaller vintersolverv dong zhi (vinterens ankomst), og dette er en viktig merkedag. Andre regner dagen som midten av vinteren.
I Skandinavia ble vintersolvervet feiret med luciadagen, men da den julianske kalenderen ble forlatt til fordel for gregorianske, beholdt man luciafeiringen på 13. desember, og kom da i utakt med solvervet. Primstavsmerket var en sol. Denne dagen skulle man ikke arbeide med noe som ble dreid rundt, og heller ikke bake. Juleølet skulle også være ferdig innen 22. desember så det ikke kom «solverv» i det.
Varierende tidspunkt for vintersolverv
År 46 f.Kr. etablerte Julius Cæsar den julianske kalenderen og fastsatte vintersolverv i Europa til 25. desember. Forskjellen mellom kalenderårets lengde av 365,25 døgn og det tropiske årets lengde av 365,2421875 døgn (epoke J2000.0) flyttet gradvis datoen for vintersolverv framover omtrent tre dager for hvert fjerde århundre, slik at i det 16. århundre var den kommet til 12. desember. I 1582 besluttet pave Gregor XIII å reformere kalenderen for å harmonisere årstidene med det astronomiske året. Han refererte imidlertid ikke til Cæsar, men til 325-konsilet i Nikea, som hadde fastlagt tidene for de viktigste kristne høytidene. Paven annullerte dermed det ti-dagers avviket som hadde påløpt fra 4. århundre til 16. århundre, men tok ikke med de tre dagene som hadde påløpt mellom 46 f.Kr. og 325 e.Kr. Den nye kalenderen fastsatte vintersolverv til omkring 22. desember. I den gregorianske kalenderen varierer tidspunktet fortsatt noe. I det 21. århundre faller vintersolverv på 20. desember (første gang i 2084), 21. desember eller 22. desember (siste gang i 2047). I perioden 2016–2047 faller vintersolverv vekselvis tre år på 21. desember og ett år (året før skuddårene) på 22. desember. Ved begynnelsen av 24. århundre vil det igjen inntre at vintersolverv faller på 23. desember.
Akhtar Hussain
Hussain ble olympisk mester i landhockey under OL 1948 i London. Han var med på det indiske laget som vant landhockeyturneringen. Det var tretten lag med i turneringen og India vant sine tre kamper i gruppespillet med sammenlagt 19-1. I semifinalen slo de Nederland med 2-1 og i finalen Storbritannia med 4-0.
Åtte år senere, under OL 1956 i Melbourne, spilte han på Pakistans landhockeylag. Pakistan tapte finale til India med 0-1.
Kommunal vei 406 (Stavanger)
Kommunal vei 406 (Fv406) i Stavanger går mellom Madla og Madlasandnes i Stavanger. Veien er 1,4 km lang.
Veien har blitt omklassifisert til kommunal vei.
Katrine Lunde
Katrine Lunde (født 30. mars 1980 i Kristiansand) er en norsk håndballspiller som spiller for Vipers Kristiansand og det norske landslaget. Med ti gull, tre sølv og tre bronse fra internasjonale mesterskap er hun mestvinnende kvinnelige håndballspiller. Hun har vunnet Mesterligaen i håndball for kvinner sju ganger.
Lunde var gift med fotballspilleren Tom Reidar Haraldsen fra 2007 til 2012. Hun har en tvillingsøster som heter Kristine Lunde-Borgersen (Katrine er født tre minutter før Kristine).
Karriere
Katrine Lunde har tidligere spilt for Hånes IF, KIF, Vipers Kristiansand, Aalborg DH. Hun spilte for danske Viborg HK fra 1. juli 2007 til 1. juli 2010. Fra sommeren 2010 til 2015 spilte hun for ungarske Győri Audi ETO KC. I 2015 gikk hun til russiske Rostov-Don. Fra sesongen 2017/18 vendte hun tilbake til Vipers Kristiansand og Sørlandet etter at hun signerte en 3-årskontrakt i 2016.
Hun debuterte på det norske landslaget mot Jugoslavia 26. september 2002. Hun var blant annet med på å vinne gull i EM i Ungarn i 2004, EM i Sverige i 2006, OL i Beijing i 2008, EM i Makedonia i 2008 og EM i Norge/Danmark i 2010. I OL og EM 2008 ble hun kåret til beste målvakt. Ved Idrettsgallaen 2009 ble hun kåret til Årets kvinnelige utøver og Årets lagspiller.
I bronsefinalen i Women’s EHF Champions league 2018/2019 spilte Katrine for Vipers Kristiansand mot, og skadet kneet i en kollisjon med en motspiller. Hun kunne ikke spille kamper neste sesong grunnet dette.
Hun fikk en spesiell inngang til Håndball-EM 2020, som ble arrangert i Danmark. Hun ble ikke tatt ut til mesterskapet, fordi hun var gravid. I november mistet hun sitt ufødte barn. Rett før EM varslet hun at hun stilte seg til disposisjon da Silje Solberg ikke kunne delta på grunn av positiv test på Covid-19. Lunde spilte i Norges tredje kamp i mesterskapet den 7. desember 2020. Norge vant over Romania, og Lunde ble kåret til kampens beste spiller. Dette var hennes seniorlandskamp nummer 300. 4. juli 2021 spilte Lunde sin landskamp nummer 306 og overtok dermed rekorden for flest kamper på Norges kvinnelandslag i håndball. Karoline Dyhre Breivang hadde den gamle med 305 kamper.
Lunde spilte på Norges lag som tok bronse under OL 2020 i Tokyo – som var utsatt til 2021 på grunn av covid-19-pandemien. Hun ble kåret til beste målvakt i turneringen. OLs bronsefinale var hennes landskamp nummer 316.
Vipers (Norge)
Norsk serie NM EHF-cupen Champions League (Mesterligaen)
Aalborg DH (Danmark)
Dansk serie DM Dansk cup Champions League (Mesterligaen)
Landslaget
VM EM OL
Francisco Ayala
Francisco Ayala García-Duarte (født 16. mars 1906 i Granada, Spania, død 3. november 2009 i Madrid) var en spansk forfatter og sosiolog.
Etter borgerkrigen i 1939 bodde han mange år i eksil. Han har skrevet romaner som bl.a. Muertes de perro (1958) og El fondo del vaso (1962), men han har først og fremst skrevet fortellinger, som bl.a. samlingene Los usurpadores (1949), La cabeza del cordero (1949), Historia de macacos (1955), El jardín de las delicias (1971) og El jardín de las malicias (1988). Han har også skrevet mange essayer om Spania, film og litteratur og memoirer i tre deler, Recuerdos y olvidos: Del paraíso al destierro (1982), El exilio (1983) og Retornos (1988). Ayala har fått mange litterære priser, bl.a. Premio Nacional de las Letras Españolas (1988), Premio Cervantes (1991) og Fyrsten av Asturias' pris for litteratur (1998).
John James Jackson
John James Jackson (født 11. april 1977) er en britisk bobkjører. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 5 i firer-bob.
Saizhu-demningen
Saizhu-demningen er en demning med vannkraftverk i Yunnan-provinsen i det sørlige Kina, anlagt i elva Xima He, en høyre sideelv til Pudu He. Effekten er ca 300 MW. Operatør er Yunnan Dianneng Luquan Power & Phosphor Development Ltd.
Demningen er en enkel, betong buedam, av typen RCC. Dammen er 72 meter høy og 160 meter lang.
Latif-ur Rehman
Latif-ur Rehman (født 1. januar 1929) var en indisk og pakistansk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1956 i Melbourne.
Rehman ble olympisk mester i landhockey under OL 1948 i London. Han var med på det indiske laget som vant landhockeyturneringen. Det var tretten lag med i turneringen og India vant sine tre kamper i gruppespillet med sammenlagt 19-1. I semifinalen slo de Nederland med 2-1 og i finalen Storbritannia med 4-0.
Åtte år senere, under OL 1956 i Melbourne, spilte han på Pakistans landhockeylag. Pakistan tapte finalen mot India med 0-1.
Fagrskinna
Fagrskinna (norrønt: Nóregs konungatal) finnes i to avskrifter av et eldre forelegg.
A- og B-versjonen
Den eldre versjonen kalles B og dateres til 1220-årene. Den ble i sin samtid kalt Noregs konungatal, og var trolig tiltenkt kong Håkon 4. Forfatteren skrev nøkternt med liten plass til anekdoter, men siterte mange skaldekvad, til dels andre enn de som kjennes fra Heimskringla.
Den yngre A-versjonen er fra tidlig 1300-tall og ble utlånt til Tormod Torfæus, som ble ansatt ved hoffet i 1660 som oversetter av sagatekster til latin. Det var en vakker bok, så han ga den navnet Fagrskinna, «det fagre skinnet». Han lot sin slektning og skriver Åsgeir Jonsson (ca 1657-1707) gjøre tre avskrifter av A-versjonen, som de hadde fått låne med seg til Karmøy. Den eldre B-versjonen var tilbake i København, men også den ble det laget tre kopier av. At det ble foretatt så mange avskrifter, var delvis for å ha noe å tilby, om man ønsket å bytte til seg andre håndskrifter - delvis for å sikre at teksten ble nøyaktig gjengitt - og delvis for å ha lett tilgang til den, uten å måtte hente frem originalen som lå godt sikret i Torfæus' kjeller på gården. Begge originalene - både A- og B-versjonen - gikk tapt ved Københavns brann i 1728. I dag finnes teksten kun bevart i de kopiene Torfæus sørget for å få utført.
Ett blad av B-versjonen finnes i Riksarkivet. Det dreier seg om de fire første verselinjene i ett av to kjente vers av kvadet Valþjófsflokkr av den islandske skalden Thorkell Skallason.
Særtrekk ved Fagrskinna
Fagrskinna har utstrakt bruk av skaldekvad som sitater for underbygge faktagrunnlaget i fortellingen. Noen av disse kvadene er ikke bevart i andre kilder og vil derfor ha vært ukjent om det ikke var for boken, som deler av Haraldskvedet og Eiriksmål.
Den norske historikeren P.A. Munch nevner i forordet for utgaven av 1847 de delene av Fagrskinna som gjør verket unikt i forhold til Snorres kongesagaer og de andre «vidløftige» kongesagaer:
Det som skiller seg fra Heimskringla og de andre kongesagaer:
Gary Cherone
Gary Francis Caine Cherone (født 26. juli 1961 i Malden i Massachusetts) er en amerikansk låtskriver og sanger, mest kjent som vokalist i hardrockbandet Extreme, som blant annet hadde en verdenshit med sangen «More Than Words» i 1991. Han var også Van Halens vokalist fra 1997 til 1999, og i løpet av denne perioden ga bandet ut studioalbumet Van Halen III. Etter perioden i Van Halen startet han bandet Tribe of Judah, og ga senere ut en solo-EP. Cherone ble på slutten av 2000-tallet igjen vokalist i Extreme.
Fagrskinna
Særtrekk ved Fagrskinna
Fagrskinna har tung vektlegging på betydningsfulle slag, som slaget ved Hjørungavåg, hvor Håkon jarl maktet å hindre en invasjonsstyrke fra Danmark å underlegge seg landet, og slaget ved Svolder, et ukjent sted hvor kong Olav Tryggvason døde i kamp mot svenske og danske styrker. Generelt er fremstillingen nøktern og noe tørr.
Forskerne, inkludert P.A. Munch, antar at Fagrskinna ble skrevet i Norge, antagelig i Nidaros, enten av en islending eller en nordmann, og kanskje for den unge kongen Håkon Håkonsson. Da han lå på det siste i Kirkwall, ordnet han først med høytlesning fra Bibelen og latinske bøker. «Men han tyktes, det mødet ham at skjønne meningen av ordene. Han lot da læse for sig norrøne bøker, dag og nat, først sagaer om hellige mænd, og da de var slut, lot han læse kongesagaene fra Halvdan Svarte og siden om alle Norges konger, den ene efter den anden.»
Gary Cherone
Diskografi
Solo Med Extreme Med Van Halen Med Tribe of Judah
Fylkesvei 4596
Fylkesvei 4596 går mellom Håland og Goa i Randaberg kommune. Veien er 683 meter lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 476.
Carlo Cremonesi
Carlo Cremonesi (født 4. november 1866 i Roma i Kirkestaten, død 25. november 1943 i Vatikanet) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble kreert til kardinal i 1935 av pave Pius XI, med San Lorenzo in Lucina som tittelkirke.
Han deltok på konklavet 1939 som valgte pave Pius XII.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Patriz Ilg
Patriz Ilg (født 5. desember 1957 i Aalen-Oberalfingen) er en tidligere tysk hinderløper. Ilgs storhetstid inntraff på slutten av 1970-tallet og på begynnelsen av 1980-tallet. Han vant både EM 1982 og VM 1983. Dessuten ble han nummer to i både EM 1986 og EM 1978.
Camillo Caccia Dominioni
Camillo Caccia Dominioni (født 7. februar 1877 i Milano i Italia, død 12. november 1946 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble kreert til kardinal i 1935 av pave Pius XI.
Han deltok på konklavet 1939 som valgte pave Pius XII, og var den som foretok kroningen av den nye pave.
NTSC
NTSC er et analogt TV-system som brukes blant annet i Sør-Korea, Japan, USA og Canada. Navnet er en forkortelse for National Television System(s) Committee, standardiseringsorganisasjonen som skapte NTSC.
Historie
National Television System Committee ble etablert i 1940 av Federal Communications Commission (FCC) i USA for å løse konflikten mellom flere selskaper over standarden på et landsdekkende analogt TV-system. Komitéen ga ut en teknisk standard for svart-hvitt TV i mars 1941. Den var basert på anbefalingen om å bruke 441 linjer fra Radio Manufacturers Association (RMA) fra 1936. På grunn av utviklingen innen restsidebånd-teknikker, som øker tilgjengelig båndbredde, oppstod det en anledning til å øke bildeoppløsningen. NTSC endte opp med 525 linjer, et kompromiss mellom RCAs ønske om å benytte 441 linjer (NBC, som de eide, brukte allerede denne standarden) og Philcos ønske om å øke oppløsningen til mellom 605 og 800 linjer. Andre spesifikasjoner i standarden var en bildefrekvens på 30 bilder per sekund, et sideforhold på 4:3 og frekvensmodulasjon for lydsignalet. Hvert bilde består av to delbilder (et delbilde består av annenhver linje av det komplette bildet) og hvert delbilde består av 262,5 linjer, slik at man får 60 delbilder per sekund.
FCC hadde godkjent et annet fargesystem i 1950. Det var utviklet av CBS og var ikke kompatibelt med svart-hvitt-sendinger. Systemet brukte et roterende fargehjul, reduserte antall linjer fra 525 til 405 og høynet delbildefrekvensen fra 60 til 144 (men hadde en effektiv bildefrekvens på 24 bilder per sekund). Utsettelsestaktikker fra konkurrenten RCA holdt tilbake systemet frem til midten av 1951 og sendingene varte bare noen få måneder før produsering av CBS-kompatible systemer ble forbydd av National Production Authority (NPA). De eksisterende apparatene ble raskt destruert og man kjenner til bare to mottakere som eksisterer i dag. CBS-systemet ble avskaffet av FCC i 1953 og ble byttet ut senere samme år med NTSC-standarden. En variant av CBS-systemet ble senere brukt av NASA for å kringkaste bilder av astronauter fra rommet.
Et tredje «line sequential»-system fra Color Television Inc. (CTI) ble også tatt i betrakning før NTSC ble godkjent. CBS- og NTSC-systemene er henholdsvis kalt «field sequential» og «dot sequential».
Det første kameraet, som støttet NTSC i farger, var RCA TK-40. Det ble brukt til prøvesendinger i 1953. En forbedret versjon, TK-40A, ble introdusert i mars 1954 og var det første kommersielt tilgjengelige TV-kameraet som filmet i farger. Det ble avløst ett år senere av en den forbedrede TK-41, som ble standardkameraet for mesteparten av 1960-tallet.
NTSC-standarden har senere blitt adoptert av mange andre land, slik som mesteparten av Amerika og Japan.
Oppfriskingsfrekvens
NTSC-formatet, eller mer korrekt, system M, består av 29,97 bilder per sekund. Hvert bilde består av 480 linjer av totalt 525 linjer (resten er brukt til synkronisering, vertikalt tilbakeløp og annen data, slik som undertekster). NTSC bruker delbilder, hvor hvert delbilde enten tegner alle oddetalls-linjene eller alle partalls-linjene i bildet. Hvert bilde består derfor av to slike delbilder. Dette gjør at man får et nesten flimmerfritt bilde med en oppfriskingsfrekvens på 59,94 Hz (nøyaktig: 60 Hz/1,001). Dette er gunstigere enn PAL og SECAMs oppfriskingsfrekvens på 50 Hz (moderne PAL-TV-er opererer dog på 100 Hz). Delbilder gjør videoredigering mere komplisert, noe som alle systemer som er basert på delbilder deler, inkludert PAL og SECAM.
På denne tiden var vipper den eneste praktiske måten å dividere frekvenser på, men de kunne bare dividere med små nummer. Antallet linjer i et delbildesystem kan bare være et oddetall, så en kjede med vipper var nødvendig og disse måtte dividere på små oddetall. Den minste, praktiske sekvensen til 500 er 3 × 5 × 5 × 7 = 525. Det er også teoretisk mulig å bruke andre verdier, men de er høyere, slik som 13 og 17, og vil derfor gjøre at kretsen blir mindre pålitelig. Alle moderne TV-systemer utleder frekvensene fra hjelpebærebølgen til fargesignalet.
NTSC-signalet har mange mulige oppsett (mange flere enn PAL). Et NTSC-signal kan være 60i (60 diskrete delbilder), 30p (kalt 2:2 pullup, altså to delbilder som er en del av et bilde), 24p (3:2 pullup) og et PAL-signal hvor hastigheten er justert ned (også 3:2 pullup). Det finnes også andre versjoner på grunn av feil gjort under laging av DVD-er. For mer informasjon, se her.
Fargekoding
På grunn av at fargesendinger skulle være kompatible med svart-hvitt-TV-er, bruker NTSC en luminans-krominans-kodingssytem oppfunnet av George Valensi i 1938. Luminans (utledet matematisk fra kompositt-fargesignalet) overtar plassen til det opprinnelige monokromsignalet. Krominans overfører fargeinformasjon. Dette lar svart-hvitt-mottakere vise NTSC-signaler ved å ignorere krominansen. I NTSC blir krominans kodet i to signaler på 3,579545 MHz, som er 90 grader ut av fase (kjent som I (kryssmodulasjon) og Q (kvadratur)). Faseforholdet mellom I og Q i hjelpebærebølgen på 3,579545 MHz samsvarer med fargetonene tatt opp av et TV-kamera; amplituden samsvarer med fargemetningen (renheten) i det opprinnelige signalet.
For at en TV skal kunne ta imot fargeinformasjonen, må den ha et referansesignal på 3,579545 MHz. Dette signalet er inkludert i NTSC-signalet som fargesynksignal, lokalisert på begynnelsen av hver horisontale linje i mellom slutten på den horisontale synkpulsen og slukkepulsen på hver linje. Fargesynksignalet består av minimum åtte svingninger av umodulert hjelpebærebølge for fargesignalet. Ved å sammenligne referansesignalet utledet fra fargesynksignalet og fargesignalets amplitude og fase, kan man dekode fargetone- og fargemetnings-informasjonen.
Når NTSC er kringkastet, blir en radiobærebølge amplitudemodulert av NTSC-signalet, mens lydsignalet blir overført ved å modulere en bærebølge som er 4,5 MHz høyere. Hvis signalet blir påvirket av ikke-lineær forvrengning, kan fargesignalet på 3,58 MHz slå i takt med lydbærebølgen og et punktmønster vil oppstår på skjermen. Den opprinnelige delbildefrekvensen på 60 Hz ble justert ned med en faktor på 1000 / 1001 til ca. 59,95059 Hz slik at dette mønstret ble mindre merkbart.
En annen viktig grunn til at delbildefrekvensen ble nedjustert var at man fikk redusere interferensen mellom fargesignalet og lydbærebølgen. Fargesignalet er n + 0,5 ganger (eksakt 227,5) av horisontal-linjefrekvensen for å minimalisere interferens mellom luminans og krominans. Lydbærebølgen er et heltall multiplisert (286,0) med horisontal-linjefrekvensen for å minimisere interferens med fargesignalet. På gunn av at lydbærebølgefrekvensen ble definert for svart-hvitt-standarden (4,5 MHz) og fordi at å forandre den var verre enn å forandre delbildefrekvesen, ble delbildefrekvensen forandret fra 60,00 Hz til 4 500 00 Hz / 286 / 262,5 = 15750 Hz / 1,001 / 262,5 = 15734,26573 / 262,5 = 59,95005 Hz = 60 Hz / 1,001 Hz.
Modulasjonsoppsett for transmisjon
En TV-kanal for NTSC okkuperer en båndbredde på 6 MHz. Et sikkerhetsbånd, som ikke overfører noen signaler, okkuperer de første 250 kHz av hver kanal for å unngå interferens mellom videosignalet i en kanal med lydsignalet i kanalen rett under. Videosignalet, som er amplitudemodulert, okkuperer området 500 kHz–5,45 MHz i forhold til den nedre grensen for kanalen. Bærefrekvensen er 1,25 MHz over den nedre grensen. Slik som alle modulerte signal, genererer videosignalet to sidebånd, et over bærebølgen og ett under. Hvert sidebånd er 4,2 MHz bredt. Hele det øvre sidebåndet blir overført, men bare 750 kHz av det nedre, kjent som et restsidebånd, blir overført. Fargehjelpebærebølgen, som nevnt ovenfor, er 3,579545 MHz over videobærebølgen og er kvadraturmodulert med undertrykt bærebølge. De øverste 250 kHz av hver kanal inneholder lydsignalet, som er frekvensmodulert, noe som betyr at det er kompatibelt med lydsignalene som er kringkastet av FM-radiostasjoner i 88–108 MHz-båndet. Hovedlydbærebølgen er 4,5 MHz over videobærebølgen. Noen ganger kan en kanal inneholde et MTS-signal, som ganske enkelt er mere enn ett lydsignal. Dette brukes vanligvis nå man har stereolyd eller hvis sendingen har mere enn ett lydspor.
Bildefrekvenskonversjon
Det er en stor forskjell i bildefrekvens mellom NTSC og film. Sistnevnte har 24 bilder per sekund mens NTSC har ca. 29,97 bilder per sekund. I motsetning til PAL og SECAM, hvor man setter opp farten på filmen til 25 bilder per sekund, må man bruke en mer kompleks prosess, kalt 3:2 pulldown, for NTSC. Denne prosessen gjentar deler av bildene, slik at man kan gå fra 24 til 29,97 bilder per sekund uten å forandre hastigheten på filmen. Dette introduserer noe risting hvis kameraet panorerer sakte. Se telecine for mer informasjon.
Hvis man vil se materiale tatt opp i PAL eller SECAM på NTSC-utstyr, må man konvertere. Det er to måter man kan konvertere på:
Kvalitetsproblemer
Profesjonelle innen video- og TV-industrien holder ikke NTSC høyt og spøker med at forkortelsen står for «Never The Same Color», «Never Twice the Same Color» eller «Never Tested Since Christ». Kablingsproblemer har en tendens til å forringe bildet (ved å forandre fasen til fargesginalet), så det mister ofte fargebalansen innen det har nådd seeren. Dette gjør det nødvendig å inkludere en fargetonekontroll i NTSC-TV-er, noe som ikke er nødvendig for PAL og SECAM, selv om mange av disse TV-ene likevel har det. Noen klager også på at 525 linjer gjør at bildet får en dårligere kvalitet enn det utstyret er i stand til. I tillegg trenger man en mer kompleks konverteringsprosess for å spille av filmer i NTSC.
Det er ikke noen tvil om at NTSC gjenspeiler begrensningene og teknologien fra svunnen æra. Dens kompatibilitet er grunnen til at standarden har overlevd i over sju tiår. Digital-TV og HDTV vil sannsynligvis bety slutten på NTSC.
Varianter av NTSC
I motsetning til PAL, med sine mange forskjellige varianter, er NTSC brukt med kringkastingssystem M, som gjør at det også kalles NTSC-M. Storbritannia overveide å bruke et system med 405 linjer, kalt NTSC-A, på toppen av sitt eget svart-hvitt-system. De endte istedenfor opp med PAL-I. Japans variant, NTSC-J, er en smule forskjellig. I Japan er svartnivået og slukkenivået identisk (0 IRE), slik som PAL, mens amerikansk NTSC har et svartivå på 7,5 IRE. Siden forskjellen er veldig liten, trenger man bare å forandre kontrasten på TV-en for å se på den «andre» varianten av NTSC.
NTSC III i dag
I Nord-Amerika brukes det i dag bare NTSC III. NTSC II-utstyr brukes ved å konvertere signalet digitalt.
Vanlige landbaserte TV-sendere eller kabelselskap sender ut NTSC III-signaler, spesielt hvis kilden er TVRO eller ATSC. Alle «free-to-air» analoge satellittsendinger er også NTSC III. Scramblingsystemer, slik som VideoCipher, kan ikke oppnå full NTSC III-kompatibilitet på grunn av problemer med at signalet er analogt.
Det er ingen kjente kompatibilitetsproblemer mellom NTSC II og III. Eldre NTSC II-TV-er skal kunne vise NTSC III-signaler uten noen problemer, til og med hvis man tar med mindre frekvensforandringer i fargesynkroniseringen.
Vertikal intervallreferanse
Et NTSC-bilde inneholder noen linjer (1–21 i hvert felt) som ikke er synlige. 1–9 brukes for vertikal synkronisering og utligningspulser. Resten av linjene er slukket med vilje for å gi elektronstrålen i bilderør-TV-ens tid til å returnere til toppen av skjermen.
VIR, som ble tatt i bruk på 1980-tallet, prøver å korrigere noen av fargeprobleme i NTSC ved å legge til referansedata for luminans og krominans på linje 19. Kompatible TV-er kunne så bruke disse dataene til å korrigere bildet. VIR-signalet består av tre deler. Den første delen har 70% luminans og samme krominans som fargesynksignalet og de to andre delene har henholdsvis 50% og 7,5% luminans.
En mindre brukt etterfølger til VIR, GCR (Ghost-canceling reference), la også til muligheter for å fjerne refleks i bildet.
De andre linjene i det vertikale slukkeintervallet er vanligvis brukt for tilleggsdata, eller data som tidskoder og SMPTE-koder på linje 12–14, testdata på linje 17–18, nettverkskoder på linje 20 og undertekster, XDS og V-chip-data på linje 21. Tidlige tekst-TV-oppsett brukte linje 14–18 og 20, men tekst-TV på NTSC slo aldri gjennom hos seerne.
Stillehavet
Territorier som tilhører USA
Andre nasjoner
Har brukt NTSC
Live at Vega
Live at Vega er et dobbelt konsertalbum utgitt den 6. mars 2006 av Kaizers Orchestra med opptak fra en konsert gruppen hadde i Vega i København den 6. oktober 2005. Denne konserten ble også filmet og utgitt på DVD som Viva la Vega.
Sporliste
Disk 1
Disk 2
Balkanika Music Television
Balkanika Music Television, normalt bare kalt Balkanika (kyrillisk: Балканика), er en internasjonal, bulgarsk TV-kanal. Balkanika er eid av Fan TV Ltd med hovedkvarter i Sofia, og startet opp sine sendinger i august 2005.
Kanalen er en musikkanal som sender særlig popmusikk fra følgende land i Sydøst-Europa: Albania, Bosnia-Hercegovina, Bulgaria, Hellas, Kroatia, Montenegro, Nord-Makedonia, Romania, Serbia, Slovenia og Tyrkia.
TV-kanalen arrangerer The Balkan Music Awards.
Verdensrankingen i snooker 2006/2007
Verdensrankingen i snooker 2006/2007 er verdensrangeringen av de 32 beste snookerspillerne i verden for sesongen 2006/2007.
Poengene i rangeringen er basert på prestasjonene spillerne har gjort de to foregående sesongene, altså sesongene 2004/2005 og 2005/2006.
Som regjerende verdensmester var Graeme Dott seedet som nummer to i rankingturneringer og som nummer en i verdensmesterskapet i snooker
<br style="clear:left;" />
Aleksej Pusjkarjov
Aleksej Sergejevitsj Pusjkarjov (russisk: Алексей Сергеевич Пушкарёв; født 4. november 1986) er en russisk bobkjører. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 4 i firer-bob.
Rollmops
Rollmops er en tysk silderett som opprinnelig skal stamme fra Berlin.
Rollmops tilberedes av sildefileter som har ligget i en lake av eddik og salt i 35 dager. På hver ferdig marinert filet er lagt en blanding av hakka sylteagurk og løk; fileten er deretter rulla omkring fyllet og holdt sammen med et par tannpirkere eller cocktailpinner av tre. I fyllet kan alternativt inngå kapers, sennep, kålsalat eller sauerkraut. Det finnes også stekte og røkte varianter, der filetene er stekt eller røkt før innlegging.
Rollmops spises normalt ikke med bestikk, og den rulles under ingen omstendighet ut. Rollmops er en viktig bestanddel i det som på tysk kalles «Katerfrühstück», og som på norsk heter å «reparere» etter stort alkoholkonsum kvelden før. Rollmops kalles også spøkefullt for «german sushi».
Navnet oppsto i biedermeiertida i første halvdel av 1800-tallet, da de sammenrulla sildefiletene ble assosiert med hunderasen mops, som da var på moten.
Seilfly
Seilfly eller glidefly er fly som er bygget for å fly uten bruk av motor. Seilfly deles inn i to hovedkategorier; med og uten motor siden en del seilfly har motor for å komme opp i lufta uten hjelp og for å komme videre om det er dårlig oppdrift.
Seilfly (uten motor)
I Norge er det mest vanlig å trekke opp seilfly etter et motorfly. Det benyttes en line på 20–50 m. Ved flyslep er det seilflyveren som bestemmer hvor høyt en skal slepe siden slepeflyet har med lina ned igjen. I Norge er det vanlig at seilflyet går opp til venstre og motorflyet ned til høyre når seilflygeren løser ut lina.
I utlandet er det mer vanlig å benytte en vinsj på bakken med om lag 1 200 m wire til å trekke seilflyet opp som en drage. Ved vinsjstart kan seilflyet komme om lag 600 m opp i luften med gunstige vindforhold. I Norge brukes denne startmetoden av Elverum Flyklubb Seil.
Typisk for seilfly er lav luftmotstand, og høyt glidetall. Lav vekt er ikke en typisk egenskap for et moderne seilfly. Derimot benyttes gjerne vannballast for å øke seilflyets vekt da dette gjør det mulig å fly fortere med samme glidetall (på samme måte som en sparkstøtting med to personer går fortere ned den samme bakken enn en med bare en person). Moderne seilfly har et minste synk på om lag 0,3 m/s (i forhold til luften) og et beste glidetall på om lag 60.
Det er ikke uvanlig at seilfly må lande på et jorde når det ikke kommer tilbake til flyplassen. Seilflygerne kaller dette utelanding, mens en tilsvarende landing for et motorfly kalles nødlanding.
Norgesrekorden i høyde er mer enn 10 000 meter over havet. Den største distanse som er tilbakelagt med et seilfly i Norge er 1028 km og er holdt av Vidar Stener Ingebretsen.
Motorseilfly
Motorseilfly er seilfly som har motor. Dimensjonene og vingeprofilen er tilpasset seilfly. Motoren er beregnet for å ta av uten hjelp av slepefly eller vinsj, og for å kunne komme trygt hjem dersom det mangler oppadgående luftstrømmer. Noen motorseilfly kan felle motoren inn i kroppen og er da et fullverdig seilfly med svært gode ytelser.
Noen ulykker med disse flyene har skjedd fordi motoren ikke har startet når flyet har kommet for lavt og er for langt unna en flyplass. Opplæringsprogrammene for motorseilflygere fokuserer på å alltid ha landbare områder innen rekkevidde, på samme måte som ved tradisjonell seilflyging.
Instrumenter
For seilfly er høydemåleren viktig. I europeiske seilfly måles høyden i meter. Ved lokal flyging ved en flyplass er det vanlig å stille høydemåleren etter QFE som gir høydene over flyplassen. For å være sikker på å unngå utelanding bør flyet ha minst 200 meter like ved flyplassen, og 100 m i tillegg for hver kilometer avstand til plassen.
Fartsmåleren er en trykkmåler som viser indikert flyfart. Den er viktig for å utnytte flyets egenskaper og for å ha riktig hastighet under landing.
Et viktig instrument er en rød ulltråd (engelsk: yaw string) som er festet på utsiden av cockpitvinduet. Den viser om det flyes koordinert, eller om seilflyet glir mot ene siden gjennom lufta og får øket luftmotstand.
Variometeret som er en stigehastighetsmåler, er viktig for å se om flyet er i oppadgående luftstrømmer eller i synk. Det er viktig å finne de oppadgående luftstrømmene og utnytte dem som en heis slik at seilflyet kan holde seg oppe over tid.
Ilvir Khuzin
Ilvir Ildarovitsj Khuzin (russisk: Ильвир Ильдарович Хузин; født 14. juni 1990) er en russisk bobkjører. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 4 i firer-bob.
Sázava
Sázava er en elv i Tsjekkia, og en av Vltavas sideelver fra høyre. Sázava har en lengde på 225 km, og et nedslagsfelt på 4,350 km². Sázava har sitt utspring fra høylandet Žďárské vrchy og innsjøen Velké Dářko i Øst-Böhmen og munner ut i Vltava ved Davle sør for Praha.
Referanseområde (medisin)
Denne artikkelen tar for seg "referanseområde" som begrep for medisinske blodprøver.
Referanseområde for et prøvesvar er det svarintervallet som 95 % av den friske befolkningen kommer innenfor dersom de testes. Det innebærer at selv blant friske personer vil 1 av 20 personer havne utenfor referanseområdet, uten at dette betyr at personen er syk. Likeledes kan en syk person havne innenfor referanseområdet.
Det er vanskelig å oppgi universelle referanseområder for ulike tester fordi disse vil variere mellom ulike metoder ved ulike laboratorier. De fleste sykehuslaboratorier i Norge har sine egne referanseområder som de bruker. Det arbeides med å standardisere de fleste metodene slik at referanseområdene ved ulike laboratorier skal bli mest mulig like.
Borgerkrigen i Mosambik
Borgerkrigen i Mosambik startet i Mosambik i 1970-årene etter uavhengigheten i 1975. Det styrende partiet Frente de Libertação de Moçambique (FRELIMO) møtte voldelig motstand fra 1977 av fra det rhodesisk og senere sørafrikansk finansierte Resistência Nacional Moçambicana (RENAMO). Over fem millioner sivile måtte flykte fra sine hjem, 900 000 er antatt å ha mistet livet i kamper og av sult og mange flere ble invalidisert av landminer, en arv fra krigen som fortsetter å plage Mosambik. Kampene ble avsluttet i 1992, og landets første frie valg ble avholdt i 1994.
Uavhengighet
Mosambikisk motstand kom til overflaten da folket til slutt konkluderte med at tiår med utnytting, undertrykkelse og forsømmelse fra Portugals koloniale utvidelse var grunnen til deres elendighet. Grunnlag for Mosambiks egen nasjonale uavhengighet utviklet seg og den 25. juni 1962 dannet flere mosambiske antiportugisiske grupper FRELIMO i Dar-es-Salaam i Tanzania.
FRELIMOs første president var Eduardo Mondlane hvis første mål var å samle en opprørskoalisjon med bred støtte som effektivt kunne utfordre det koloniregimet. Anonyme private bidragsytere, mange av dem venner av Mondlane, finansierte eller sikret penger for FRELIMOs helse-, publisitets- og utdanningsprosjekter, mens militærutstyr og trening kom fra Algerie, Sovjetunionen og Kina.
24. april 1974 ble det autoritære regimet til Antonio de Oliveira Salazar kastet i Lisboa, et trekk som ble støttet av arbeidere og bønder. De bevæpnede styrkenes bevegelse i Portugal lovet å returnere til sivil frihet og få slutt på kampene i alle kolonier. Det raske hendelsesforløpet i Portugal overrasket FRELIMO som hadde forventet en forlenget geriljakampanje. Den svarte raskt på den nye situasjonen og den 7. september 1974 fikk de en avtale med offisersbevegelsen om å få overført makten til FRELIMO innen ett år. 25. juni 1975 fikk Mosambik uavhengighet fra Portugal. I uavhengighetsfeiringen advarte Samora Machel som nå var president, om at selv om første fase i kampen var vunnet, måtte det unge landet fremdeles overvinne analfabetisme, sykdom, fattigdom og økonomisk avhengighet som var arven etter kolonialismen.
Borgerkrigen begynner
En ny motstandsbevegelse ble dannet i 1977 under navnet RENAMO. Denne styrken ble dannet for å motsette seg FRELIMO-regjeringen og var først finansiert av Rhodesia. Da Zimbabwe ble uavhengig, ble Sør-Afrika RENAMOs viktigste sponsor. RENAMO ble ledet av Afonso Dhlakama.
En rapport skrevet av Robert Gersony, Summary of Mozambican Refugee Accounts of Principally Conflict-Related Experience in Mozambique, for det amerikanske utenriksdepartementet i april 1988, rapporterte at flyktninger gav øyenvitnebeskrivelser av drap utført av RENAMO som inkluderte henrettelse ved skyting, drap med kniv/øks/bajonett, folk ble brent levende, slått i hjel, kvelninger, sultet i hjel og tilfeldige skudd mot sivile i landsbyer under angrepene. Mosambiske sivile var RENAMOs primære mål i krigen, selv om de også angrep styresmaktens installasjoner og økonomisk infrastruktur. RENAMO var beryktet for bruk av barnesoldater.
FRELIMO-administrasjonen ledet av president Machel ble økonomisk ruinert av RENAMOs opprør. Den militære og diplomatiske ententen med Sovjetunionen kunne ikke lette nasjonens økonomiske elendighet og tørke. Resultatet var at en nølende Machel signerte en ikke-aggresjonspakt med Sør-Afrika, kjent som Nkomati-avtalen. Regjeringen i Pretoria lovet å stanse den økonomisk bistanden til RENAMO i bytte mot at FRELIMOs løfte om å hindre African National Congress (ANC) fra å bruke Mosambik som tilfluktsted i sin kamp mot det hvite minoritetsstyret i Sør-Afrika. Volumet av bistand til RENAMO sank etter Nkomati-avtalen, men dokumenter funnet da et av hovedkvarterene til RENAMO ved Gorongosa ble erobret i august 1985, viste at det fortsatt var kommunikasjon mellom RENAMO og den sørafrikanske regjeringen og at Sør-Afrika fortsatt støttet RENAMO militært.
19. oktober 1986 døde Mosambiks første president, Samora Machel, da hans presidentfly styrtet nær den sørafrikanske grensen. En internasjonal etterforskning fastslo at flyhavariet var forårsaket av feil gjort av flyets besetning. Machels etterfølger var Joaquim Chissano som hadde tjent som utenriksminister fra 1975 til Machels død. Chissano fortsatte Machels politikk med å ekspandere Mosambiks internasjonale forbindelser, særlig landets forbindelser med vesten, og fremmet interne reformer.
Da apartheidregimet i Sør-Afrika falt i 1990 og støtten til RENAMO fra Sør-Afrika og USA tørket inn, ble de første direkte samtalene mellom FRELIMO-regjeringen og RENAMO innledet. FRELIMOs utkast til grunnlov i juli 1989 la grunnlaget for et flerpartisystem, og i november 1990 ble en ny grunnlov vedtatt. Mosambik var nå en flerpartistat med periodiske valg og som garanterte demokratiske rettigheter. 4. oktober 1992 ble en fredsavtale signert i Roma av president Chissano og RENAMOs leder Afonso Dhlakama. Avtalen trådte formelt i kraft den 15. oktober 1992. En fredsbevarende styrke fra FN (ONUMOZ) på 7500 mann ankom Mosambik og overvåket en to års overgangsperiode til demokrati. 2400 internasjonale observatører var også i landet for å overvåke valgene som ble holdt 27.–28. oktober 1994. Den siste ONUMOZ-kontingenten forlot landet tidlig i 1995.
Youchou-demningen
Youchou-demningen er en demning med vannkraftverk i sørøstre Chongqing-provinsen i det sentrale Kina, anlagt i elva Youshui, en sideelv til Yuanjiang og videre Chang Jiang. Effekten er ca 150 MW.
Idrettslaget Sørfjell
Idrettslaget Sørfjell (stiftet 10. april 1916 som Eydehavn Idrettsforening) er en norsk idrettsklubb fra Eydehavn i Arendal.
Idrettslaget har tilbud innenfor fotball, håndball, judo og barneidrett. Sørfjell eier og driver sitt eget idrettsanlegg på Eydehavn Gressbane på Eydehavn.
Historie
I 1921 ble klubben opptatt i Norges Landsforbund for idrett og har siden stått tilsluttet de forskjellige forbund og kretser i fotball, ski, håndball og friidrett.
I 1932 ble Stokken Arbeideridrettslag (AIL) startet. Mange medlemmer gikk over fra det borgerlige Eydehavn Idrettsforening. Det ble lenge en kamp om medlemmer. En stund ble medlemskap i Eydehavn Idrettsforening satt som betingelse for å få arbeid på Nitriden.
Siden 1985 har Sørfjell arrangert Sommerturnering i fotball for barn mellom seks og tretten år. I 2011 var det 70 lag påmeldt turneringen.
Arkivet
Arkivet etter Sørfjell befinner seg på KUBEN i Arendal. Arkivet inneholder også materialet fra forløpere til Sørfjell I.L. som Stokken AIL, IF Fjell, Fjell-Stokken og Eydehavn IF. Arkivet omfatter blant annet styre- og møteprotokoller, medlemsfortegnelser, avisutklipp, regnskapsmateriale, diplomer og jubileumsskriv. Arkivmaterialet stammer fra perioden 1925-1980.
Nixon (andre betydninger)
Det er flere som heter Nixon:
Manduca rustica
Manduca rustica er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne kraftige arten kan ha et vingespenn på opptil 15 cm og er en av de største svermerne. Kan kjennes fra beslektede arter på at den har et stort innslag av hvitt i vingene kombinert med at bakkroppen har gule sideflekker.
Utseende
En stor til meget stor (vingespenn 87 – 150 mm) svermer, mørkebrun med store innslag av hvitt. Hodet er for det meste hvitt, brystet mørkebrunt med en hvit tegning i midten, bakkroppen har en bred, brun midtstripe med et par små, hvite flekker på hvert ledd, på sidene med firkantede, gule flekker på det andre, tredje og fjerde leddet. Forvingen er brun, hvit ved roten, med et bølgete, hvitt tverrbånd rundt 1/3 ut i vingen, nær spissen med et bredt, lysebrunt tverrbånd, innenfor og utenfor dette med smale, ufullestendige, hvite bånd. Bakvingen er mørkebrune med to mørkere tverrbånd og hvite flekker ved bakhjørnet. Larven er grønn, huden kledt med små pigger, på sidene med fiolette og gule skråstriper. Hornet på bakkroppen er piggete. Puppen har en lang, utoverbøyd, kølleformet sugesnabel-slire.
Eagles
Eagles er et amerikansk band som ble dannet i Los Angeles i California i 1971.
Manduca rustica
Levevis
Larvene kan gå på en rekke forskjellige planter i familiene Oleaceae, Verbenaceae, Boraginaceae og Bignoniaceae, også en del dyrkede planter. De voksne sommerfuglene besøker planter med åpne, dype blomster.