cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Reinhard Mohn
Karriere
Da Mohn ble løslatt og returnerte tilbake til sitt hjemland i 1946, overtalte hans far ham til å begynne å arbeide i familiebedriften. Bedriftens lokaler var blitt ødelagt på grunn av alliert bombing under andre verdenskrig. Selv om hans far hadde enten vært medlem eller tilhenger av SS, var familiebedriften i stand til å få en tillatelse til å drive bedriften videre fra de allierte styrkene.
Oncopoduridae
Levevis
Mange av artene er beskrevet fra huler, men det er også arter som lever i jorden. De fleste er regnet som sjeldne.
Reinhard Mohn
Karriere
Nesten et halvt århundre senere, fant den østerrikske journalisten Hersch Fischler ut at Mohns familiebedrift, i motsetning til den offisielle versjonen, hadde arbeidet tett med nazi-regimet helt fra 1930-tallet og gjennom store deler av andre verdenskrig. Blant annet hadde bedriften ansatt jødiske slavearbeidere på noen av sine fabrikker. Reinhard Mohn var imidlertid ikke involvert i familiebedriftens virksomhet under den andre verdenskrig.
Mohn var gift to ganger. Han hadde en sønn, Johannes, og to døtre med sin første kone, Magdalena, som han giftet seg med i 1949. I en alder av 38 år møtte han den sytten år gamle sentralborddamen Liz Beckmann. De giftet seg i 1982 og fra sitt andre ekteskap hadde Mohn to sønner, Christoph og Andreas, og en datter, Brigitte.
Skottland
Religion
Katolisismen i Skottland overlevde reformasjonen, spesielt på avsidesliggende øyer som Uist og Barra til tross for den harde undertrykkelsen fra 1500-tallet og til slutten av 1700-tallet. Katolisismen ble styrket spesielt i det vestlige Skottland i løpet av 1800-tallet ved innvandring fra Irland. Rundt 16 % av befolkningen er i dag katolsk.
Katolikkene er en minoritet i alle Skottlands 32 regioner i en enkelte av disse er andelen omtrent som for nasjonalkirken Den skotske kirke. De sterkeste katolske områdene er i de vestlige områdene med Glasgow og områdene omkring. I Inverclyde oppga 38,3 % ved folketellingen i 2001 at de var katolikker, mot 40,9 % tilhørte Den skotske kirke. Tilsvarende tall i North Lanarkshire var 36,8 % katolikker, mot 40,0 % tilhørte Den skotske kirke, mens andelen katolikker var i West Dunbartonshire (35,8 %), Glasgow (31,7 %), Renfrewshire (24,6 %), East Dunbartonshire (23,6 %), South Lanarkshire (23,6 %) og East Renfrewshire (21,7 %).
Deler av Skottland, spesielt det vestlige beltet rundt Glasgow, har opplevd problemer på grunn av sekterisme, spesielt på grunn fotballrivalisering mellom det katolske fotballaget Celtic og det protestantiske laget Rangers.
Islam er den største ikke-kristne religionen i Skottland, men utgjør bare 0,8 % av befolkningen. Det er også betydelige samfunn med jøder og sikher, spesielt i Glasgow. Hele 27,5 % av befolkningen i Skottland oppgir at de ikke tilhører noen form for religion, og dette utgjorde den nest største andelen av svarene i folketellingen i 2001.
Utdannelse
Utdannelsessystemet i Skottland er skilt fra Storbritannias og har en særpreget historie ved at Skottland var det første land siden Sparta i antikkens Hellas som innførte et allment skolesystem. De første røttene var i loven om utdannelse av 1496 som for første gang introduserte obligatorisk utdannelse for adelens eldste sønner. Deretter ble prinsippet om generell allmenn utdannelse innført ved reformasjonens etablering av den nasjonale Kirk som i 1561 dannet et nasjonalt program for åndelig reform, inkludert en skole i hvert sogn.
Utdannelsen ble til slutt lagt inn under statens kontroll og ble obligatorisk for alle barn ved innføringen av loven om utdannelse av 1872 og fremover. Som et resultat av dette har Skottland i de siste to hundre år hatt en høyere prosentandel av befolkningen som er utdannet i grunnskole, videregående skole, og universiteter og høyskoler enn noe annet land i Europa. Forskjellene i utdannelse har manifestert seg på mange måter, men det mest merkbare er antallet skotter som ble innovatører i sine respektive fagfelt i løpet av 1700-tallet og 1800-tallet.
Elever i Skottland tar en «Standard Grade»-eksamen når de er 15 eller 16 år, noen ganger også tidligere, i åtte fag inkludert obligatorisk eksamen i engelsk, matematikk, et fremmedspråk, et vitenskapelig fag og et sosialt fag. Hver skole kan variere disse obligatoriske kombinasjonene. Eleven kan forlate skolen i 16-årsalderen, eller velge å bli på skolen og studere til høyere eksamener. Et lite antall elever ved noen private, uavhengige skoler kan følge et engelsk system istedenfor det skotske.
Skotske myndigheter finansierer over 40 høyskoler for høyere utdannelse hvor studenter kan studere for mer yrkesrettede kvalifikasjoner; diplom, og spesialistkurs innenfor kunst eller jordbruk.
Skottland har 13 universiteter og en universitetshøyskole, inkludert fire oldtids universiteter som ble grunnlagt i middelalderen:
Studenter som studerer mot en bachelor-grad ved et skotsk universitet må studere i fire år, men med muligheten til å ta en ordinær eksamen etter bare tre år, eller studere ytterligere et år for å ta en hovedoppgave (honours degree). I kontrast til resten av Storbritannia trenger ikke en skotsk student å betale for undervisningen, men betaler ved endt undervisning, og da en redusert avgift på rundt 2000 pund. Skotske studenter som studerer utenfor Skottland, men innenfor Storbritannia kan også betale en redusert avgift for undervisningen. Dette er avhengig av hvor mye deres valgte institusjon krever. Alle skotske universiteter tiltrekker seg stor andel av studenter fra andre land og mange har også forbindelser med andre institusjoner i andre land.
Musikk
Musikklivet i Skottland er en betydelig del av skotsk kultur og som har både en tradisjonell og en moderne bakgrunn og innflytelse. Skottlands mest berømte karaktertrekk er sekkepipen, et vindinstrument som har en eller flere fløyter som får konstant luft fra en sekk, og således har gitt navn til instrumentet. Fele og trekkspill er også tradisjonelle skotske instrumenter som har hatt stor innflytelse på skotske danseband i bygdene. Berømte folkemusikere fra nyere tid har navn som Andy Stewart, The Corries og den samtidige Dougie MacLean. Tradisjonell skotsk musikk ble videreført av skotske emigranter i Nord-Amerika og ble en betydelig tidlig innflytelse på tradisjonell musikk der, eksempelvis country-musikk.
Moderne skotsk popmusikk har skapt mange internasjonale band som Mogwai, The Bay City Rollers, Primal Scream, Simple Minds, The Proclaimers, Deacon Blue, Texas, Franz Ferdinand, Biffy Clyro, Belle & Sebastian, Idlewild, og Travis, foruten solomusikere som Gerry Rafferty, Lulu, Midge Ure, Annie Lennox og Lloyd Cole, og dessuten verdensberømte grupper som synger på skotsk gælisk som Runrig og Capercaillie. Sistnevnte har også fått selskap av gæliske pønkeband som Oi Polloi, som har gitt en oldtidskultur en ny stemme.
Reinhard Mohn
Karriere
Mohn døde den 3. oktober 2009, da han var 88 år gammel. Han etterlot seg sin andre kone og sine seks barn fra begge ekteskap.
Skottland
Litteratur
Skotsk litteratur har hatt en lang og suksessfull historie. I Skottland er den mest kjære lesningen kanskje verkene til Robert Burns, som blir ansett som en nasjonalpoet. Verkene til Burns, stort sett skrevet på skotsk, blir årlig feiret på «Burns’ Night» den 25. januar. Andre berømte skotske skribenter er Walter Scott, James Hogg, J.M. Barrie, Arthur Conan Doyle, Robert Louis Stevenson; og mer opp til nåværende tid, Alexander McCall Smith, Ian Rankin, James Kelman, Iain Banks og Irvine Welsh. J.K. Rowling skrev sin første Harry Potter-bok, De vises stein, på kafeen The Elephant Cafe i Edinburgh
Reinhard Mohn
Karriere
I 1998 ble Mohn tildelt prisen Fyrsten av Asturias' pris for kommunikasjon og humaniora. Han ble utnevnt til æresdoktor ved universitetet i Münster i 2001.
Skottland
Sport
Fotball er det mest populære sporten i landet, både å spille og å se på. Skottlands fotballforbund (Scottish Football Association) er det andre eldste fotballforbundet i verden, og det nasjonale fotballaget var vert og spilte i verdens første internasjonale fotballkamp. Den skotske cupmesterskapet er verdens eldste nasjonale pokalspill.
Skotske fotballklubber har hatt relativt stor grad av suksess internasjonalt til tross for landets lille befolkningsandel. I europeiske mesterskap har Celtic FC, Rangers FC og Aberdeen FC alle vunnet europeiske mesterskap, men bare Celtic har vunnet det europeiske fotballcupen, nå Mesterligaen. Celtic vant cupen i 1967 som det første britiske laget og faktisk også det første laget fra Nord-Europa. Lagets seier var viktig i fotballhistorien, blant annet for at seieren ble vunnet av et lag hvor ingen av spillerne var født mer enn 50 km fra klubbens hjemmebane, Celtic Park.
Profesjonelle rugby union-lag i Skottland deltar i ligaen Pro14 som også har med lag fra Irland, Wales, Italia og Sør-Afrika, men landet opprettholder en nasjonal liga for amatører og semiprofesjonelle klubber.
Skottland er det land hvor golf ble oppfunnet og er svært kjent for sine mange golfbaner, mange svært gamle og tradisjonsfylte, blant annet Gleneagle og St Andrews.
Skottland er også «hjem» for curling, selv om det ikke lenger så populært som det er i Canada er det fortsatt mer populært i Skottland enn i andre europeiske land.
Manndomsprøven Høylandsleker er et annet eget opplegg for Skottland som er en betydelig del av landets nasjonale sportskultur.
Media
I tillegg til radio driver BBC også to andre nasjonale TV-stasjoner. De to største kommersielle TV-stasjonene er Scottish TV og Grampian TV som i løpet av 2006 vil bli slått sammen til STV (= Scottish TV) mens Border TV, basert i Cumbria i England, har visninger i Dumfries, Galloway og i grenseområdet. Tele-G er den eneste gæliske TV-stasjon som har sendinger mellom klokken 18.00 og 19.00 hver kveld. Både BBC Scotland og skotske ITV-kanaler har nyhetsprogrammer foruten også noen gæliske språkprogrammer. Av rene nyhetskanaler finnes BBCs «Reporting Scotland» og «Newnight Scotland», foruten regionale programmer som Scottish TVs «Scotland Today» og Grampian TVs «North Tonight». «Lookaround» er nyhetsprogrammet til Border TV.
Transport
Skottland har fire internasjonale hovedflyplasser: Glasgow, Edinburgh, Prestwick og Aberdeen, som har forbindelser til en rekke europeiske og internasjonale ruter. Highland & Islands Airports har ti regionale flyplasser som har ruter til mer avsidesliggende steder i Skottland.
Thomas Kjekstad
Etter studier ved Norges musikkhøgskole har han drevet omfattende virksomhet som solist og medlem av ulike ensembler, som Oslo Sinfonietta og Affinis Ensemble. Kjekstad har jobbet med en rekke store orkestre, og med et variert repertoar – også urfremførelser. Han spiller også i duoen Twitter Machine sammen med Lars-Erik ter Jung (fiolin).
Inga Tidblad
Inga Tidblad (født 29. mai 1901 i Adolf Fredriks församling, Stockholm, død 12. september 1975 i Bromma församling, Stockholm) var en svensk skuespiller. Giftet seg i 1931 med skuespilleren Håkan Westergren. Hun er mor til skuespillerne Meg Westergren og Claes-Håkan Westergren. Tidblad hadde utdannelse fra Dramatens elevskola og var først og fremst en teaterskuespiller, men hadde også et stort antall filmroller.
Skottland
Transport
Skottland har et omfattende jernbanenettverk og som nå blir drevet uavhengig av det øvrige Storbritannia. East Coast, West Coast Mainlines og Cross Country Line forbinder de største byene med det engelske jernbanenettet. First ScotRail har ruter innenfor Skottland. De skotske myndighetene har vedtatt en politikk som forplikter landet til bygge nye jernbaner og gjenåpne nedlagte.
Skotske motorveger blir vedlikeholdt og administrert av de skotske myndighetene, mens de øvrige blir administrert av lokale autoriteter i deres områder. Landets mest travle motorveg er M8 som strekker seg fra utkanten av Edinburgh til sentrale Glasgow og derfra til Renfrewshire.
Ferger operer mellom fastlandet og øyene. Superfast Ferries i Rosyth er den eneste fergetjenesten som forbinder Skottland til det europeiske kontinentet.
Egil Haugsdal
Egil Haugsdal (født 3. februar 1961) er konserndirektør i Kongsberg Gruppen. Han leder forretningsområdet Kongsberg Maritime og var tidligere leder for forretningsområdet Kongberg Protech Systems og det tidligere forretningsområdet Kongsberg Oil & Gas Technologies. Haugsdal er Maskiningeniør fra Høgskolen i Gjøvik.
Cheech Marin
Richard Anthony «Cheech» Marin (født 13. juli 1946 i Los Angeles i California) er en amerikansk komiker og skuespiller mest kjent fra komikerparet Cheech og Chong, som ble startet på 1970-tallet.
Bennett Mountain kraftverk
Bennett Mountain kraftverk er et varmekraftverk i Elmore County, i delstaten Idaho i det nordvestre USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 173 MW fordelt på 1 turbin. Operatør er energiselskapet Idaho Power Co.
Det stod ferdig utbygd i 2005. Brenselkilden er hovedsakelig naturgass.
Norwalk Harbor kraftverk
Norwalk Harbor kraftverk er et varmekraftverk i Fairfield County, i delstaten Connecticut i det nordøstre USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 343 MW fordelt på 1 + 2 turbiner med effekt på hhv 12 eller 163 MW hver, avhengig av sesong. Operatør er energiselskapet NRG Norwalk Harbor Co.
Det stod ferdig utbygd i 1966. Brenselkilden er hovedsakelig fyringsolje.
Bonapartesnipe
Bonapartesnipe (Calidris fuscicollis) er en monotypisk vadefugl i snipefamilien.
Armensk kalender
Den armenske kalenderen bruker det armenske tallsystemet. Den begynner i år 552 e.Kr.
Bonapartesnipe
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).
Armensk kalender
Datoer er markert med tegnene ԹՎ eller lignende, gjerne med en strek i overkant for å indikere «t'vin» («i året») etterfulgt av ett til fire tegn fra det armenske alfabetet, hvor hvert tegn står for et armensk tall. For å oversette dette til standard år, kan man legge 551 til tallet. Dersom du ser en inskripsjon som leser ԹՎ ՈՀԳ kan du simpelthen sjekke alfabettabellen nedenfor og se at dette tilsvarer 600+70+3+551= året 1224.
Siden ikke all weblesere kan vise Unicode armenske bokstaver, er det i tillegg gitt en omskriving (REarm)
Hellas’ flagg
Hellas' flagg består av ni horisontale striper, vekselvis hvite og blå. I øvre venstre hjørne har flagget et hvitt kors på blå bakgrunn. Korset symboliserer den gresk-ortodokse kirke. Historien forteller at de ni stripene tilsvarer stavelsene i slagordet Frihet eller død på gresk. Flagget stammer fra den greske uavhengighetskrigen på 1820-tallet. Det ble offisielt antatt da Hellas proklamerte uavhengighet 13. januar 1822. Det har hatt konkurranse fra et enklere flagg, blå duk med hvitt kors, som i perioder har vært anerkjent som landets flagg. Flagget er ett av flere nasjonalflagg som har USAs flagg som forbilde.
Flagget benyttes i samme form som nasjonalflagg, handelsflagg, statsflagg og orlogsflagg.
Presidentflagg
Republikkens president fører siden 1979 kvadratisk, blått flagg med en variant av riksvåpenet, et skjold med hvitt kors på blått omkranset av gule olivengrener, i midten. Flagget benyttes for å markere presidentens nærvær på land og som rangflagg i sjøforsvaret.
Tigran Sargsian
Tigran Sargsian (armensk: Տիգրան Սարգսյան, født 29. januar 1960 i Kirovakan i Armenske SSR) er en armensk økonom og politiker.
Han var statsminister i Armenia fra 9. april 2008 til 3. april 2014. Til tross for felles etternavn er han ikke i slekt med president Serzj Sargsian.
Utdanning
Etter to år ved Institutt for nasjonaløkonomi i Jerevan studerte han fra 1980 til 1983 ved Det økonomiske instituttet etter N. A. Voznesenskij i St. Petersburg (den gang Leningrad). Fra 1983 til 1987 tok han hovedfag, og fikk tittelen ph.d. Etter dette har han også tatt tilleggsutdanning innen lovstiftingsarbeide ved International Institute of Law i Washington (1994), samt «effektiv bankledelse» ved Verdensbanken i Washington. I 2005 ble han utnevnt til æresdoktor ved Jerevan statlige økonomiske universitet.
Yrkeserfaring
Fra 1987 til 1990 jobbet han som seniorforsker for Instituttet for økonomi og planlegging, der han ledet avdelingen som hadde hovedansvaret for internasjonale økonomiske forbindelser. Fra 1988 til 1993 var han styreformann for Det republikanske rådet for unge spesialister og vitenskapsfolk. Etter dette satt han som parlamentsmedlem fra 1990 til 1995.
Fra 1995 til 1998 var han direktør ved Det vitenskapelige forskningsinstituttet for sosial reform. Etter dette fikk han sitt møte med banknæringen, da han ble formann for Den armenske bankforeningen. 3. mars 1998 ble han valgt til sentralbanksjef for CBA. Da den første perioden hans var slutt ble han gjenvalgt 2. mars 2005, for en ny syvårsperiode. 92 parlamentsmedlemmer deltok i avstsmmingen, og 86 av disse stemte for Sargsian.
Statsminister
Sentralbankstillingen hadde han fram til 9. april 2008, da han ble utnevnt til statsminister i Armenia, av president Serzj Sargsian da han selv ble innsatt som president.
Ordstyrer Hovik Abrahamian etterfulgte Sargsian som statsminister den 3. april 2014.
Retroculus
Retroculus er en gruppe ciklider som lever i hurtigstrømmende elver i Brasil. Gruppen er trolig nært beslektet med Geophaginae, og har en overflatisk likhet med Geophagus. Øynene sitter høyt og langt bak på hodet. Leppene er av den afrikanske typen. De lever av benthiske smådyr, spesielt larver av døgnfluer, fjærmygg og vårfluer.
Det urgamle språket
I Christopher Paolinis Eragon lærer ridderne å bruke trolldom med ord fra Det urgamle språket, men trolldommen har regler man må følge. Har man først sluppet trolldommen løs er det ingen vei tilbake. Da må man fortsette til man er ferdig med oppgaven eller er død.
Det er Brom, en gammel historieforteller, som lærer opp Eragon om Det urgamle språket, trolldom og riddernes kunster.Senere fortsetter en alv ved navn Ormis det Brom begynte på.
Rinus Michels
Rinus Michels (født 1928, død 2005) var en nederlandsk fotball-spiller og -trener. Som trener vant han Serievinnercupen med Ajax og La Liga med Barcelona. Han førte Nederland til finalen i VM i 1974 og vant EM i 1988. Han er kjent som mannen som oppfant totalfotball i 1970-årene. I 1999 ble han kåret til århundrets trener av FIFA.
Ajax
Michels første kamp for Ajax var i juni 1946 da han var 18 år gammel. Han skåret fem mål da Ajax slo ADO Den Haag 8-3. Han spilte ytterligere 10 kamper den sesongen og skåret sju mål. Ajax kom på andreplass i serien, men vant ligaen den påfølgende sesongen. Michels la opp i 1958 for å bli gymnastikklærer; da hadde han spilt 269 ganger for Ajax og skåret 121 mål. Ajax vant ligaen to ganger mens han spilte der.
Landslaget
Michels' debut for landslaget var 8. juni 1950 borte mot Sverige da de tapte 1-4. Laget tapte alle de neste fire kampene han spilte; 1-4 mot Finland, 0-4 mot Belgia, 1-6 mot Sverige og 1-3 mot Sveits.
Trenerkarrière
I januar 1965 overtok Michels Ajax da de sparket den engelske treneren, Vic Buckingham. I sin første kamp som trener vant laget 9-3 over MVV. Han trente laget i seks år og vant serien fire ganger og den nasjonale cupen tre ganger. I 1969 kom de til finalen i Serievinnercupen, men tapte 1-4 mot AC Milan. To år senere vant de cupen da de slo Panathinaikos 2-0 i finalen. I Ajax utviklet og moderniserte han spillet til det som blir kalt totalfotball. Under hans ledelse startet Ajax opp sitt berømte ungdoms-akademi. De meste kjente spillerne som kom opp på seniorlaget da han ledet Ajax var Johan Cruijff og Johan Neeskens.
I 1974 mens han var trener for Barcelona, ble han trener for det nederlandske landslaget som var kvalifisert til VM i fotball 1974. Under hans ledelse kom de til finalen med fem seire og en uavgjort. På veien hadde de slått ut de regjerende verdensmesterne Brasil og skåret 14 mål og slapp bare inn ett mål. I finalen mot Vest-Tyskland tok Nederland ledelsen, men tapte finalen 1-2. Dette var hans siste kamp som landslagstrener inntil han tok over laget igjen i 1986.
Han dro til USA for å trene Los Angeles Aztecs i 1979 og fikk med seg Cruijff som da spilte i New York Cosmos. Etter bare ett år gikk han til 1. FC Köln. Laget vant nesten ligaen i 1981-82, men kom tre poeng bak Hamburger SV. I 1982-83 kom laget på femteplass og vant den tyske cupen da de slo lokalrivalen Fortuna Köln 1-0 i finalen etter mål av Pierre Littbarski.
Han var trener for Bayer Leverkusen fra juli 1988 til 13. april 1989. Leverkusen hadde vunnet UEFA-cupen sesongen før og han forlot klubben rett før sesongslutt da laget presterte en middelmådig sesong hvor de havnet på åttendeplass i ligaen, røk ut av UEFA-cupen i første runde, men likevel kom til semi-finalen i den tyske cupen. Dette var det siste laget han hadde hovedansvar for.
Han var ansatt av det nederlandske fotballforbundet da de spilte i VM i fotball 1990 og ble med til mesterskapet selv om det var Leo Beenhakker som var trener. Beenhakker fikk jobben rett før mesterskapet da treneren som førte dem der, Thijs Libregts, fikk sparken. Laget tapte 2-1 mot Vest-Tyskland i åttendedelsfinalen og Beenhakker fikk sparken. Denne kampen huskes kanskje best for episoden da Frank Rijkaard spyttet flere ganger på Rudi Völler og begge spillerne ble utvist. Michels overtok som trener igjen og førte dem til EM i fotball 1992 og helt til semi-finalen hvor de tapte på straffespark mot Danmark. Dette ble Michels' siste kamp som trener da han trakk seg etter turneringen.
Spiller
Ajax
Trener
Ajax
Barcelona
1. FC Köln
Nederland
Kommunalvalget i Danmark 2005
Kommunalvalget i Danmark 2005 var et valg som ble avviklet den 15. november 2005. Valget fant sted i 98 fremtidige kommuner som ble opprettet den 1. januar 2007 i forbindelse med den kommende kommunereformen i Danmark i 2007. Ved forrige kommunalvalg i 2001 var det valg i 275 kommuner.
Karl-Heinz Riedle
Karl-Heinz Riedle (født 16. september 1965 i Weiler im Allgäu) er en tysk fotblltrener og tidligere fotballspiller som blant annet vant VM i 1990 for Vest-Tyskland, og Mesterligaen i 1997 for Borussia Dortmund.
Riedle startet sin karriere i som juniorspiller i TSV Ellhofen og SV Weiler før han skrev under profesjonell kontrakt med Augsburg i 1983. Her ble han værende til 1986 da han skrev under for Blau-Weiss Berlin. Her ble han kun en sesong i det han signerte for Werder Bremen i 1987. Etter tre år i klubben dro han til Italia og Lazio i 1990.
I 1993 gikk turen tilbake til Tyskland og Borussia Dortmund. I 1997 scoret han to mål da Borussia Dortmund slo Juventus 3-1 i finalen i Mesterligaen.
Dette ble hans siste sesong i Tyskland, da han etter sesongen skrev under for Liverpool for £1 800 000. Her fikk han utdelt trøyenummer 13. Den 22. september 1997 scoret han Liverpools ligamål nummer 6 400 gjennom tidene da Liverpool slo Aston Villa 3-0 på Anfield. Han ble værende i klubben i to år. Turen gikk da til London, og Fulham hvor han spilte til 2001 da han la opp som spiller. I 2000 hadde han et kort opphold som midlertidig spillende manager for klubben.
Bocas del Toro
Bocas del Toro er spansk for «Oksebuktene». Navnet viser til flere steder i Panama:
Anne Helene Barlund
Anne Helene Barlund (født 4. november 1964) er en norsk handikappidrettsutøver som har deltatt i to paralympiske vinterleker, der hun vant 7 medaljer i langrennsøvelser.
Lake McKenzie
Lake McKenzie er en av de mange innsjøene på K’gari, en sandøy lokalisert utenfor Hervey Bay på østkysten av Australia. Lake McKenzie eksisterer ved at regn som faller ned på landområdet av Australia skylles ned i bakken og videre på en naturlig måte transporteres under jorden, for så å kommer opp igjen i innsjøen Lake McKenzie. Vannet er nå blitt renset, og har blitt så rent at ingenting kan leve i det, ikke engang bakterier.
Irene Dalby
Irene Karine Dalby (født 31. mai 1971 på Hamar) er en av Norges beste svømmere gjennom tidene. Hun representerte Hamar IL.
Personlige rekorder
Hun innehar per januar 2011 5 norske rekorder.
NM-medaljer
Irene Dalby vant tilsammen 97 individuelle gull i senior-NM i løpet av sin karriere, 57 i fri, 20 i medley, 10 i rygg, 6 i bryst og 4 i butterfly. I tillegg vant hun 14 NM-sølv og 5 NM-bronse.
Hans Jacob Nielsen
Hans Jacob Nielsen (født 2. september 1899, død 6. februar 1967) var en dansk bokser som konkurrerte på 1920-tallet. Fra 1924 til 1928 var han regjerende verdensmester i lettvekt.
Nielsen ble olympisk mester i boksing under OL 1924 i Paris. Han vant gull i lettvekt (61,2 kg), i finalen beseiret han argentinske Alfredo Copello. Det var 30 boksere fra 22 nasjoner som stilte i denne vektklassen som ble avviklet i perioden 15. til 20. juli 1924.
Michael E. Lopez-Alegria
Miguel Eladio «LA» López-Alegría  (født 30. mai 1958) er en amerikansk NASA-astronaut med fem romferder bak seg, som del av mannskapet på både romferge og Sojuz. Han har også gjennomført et langvarig opphold på Den internasjonale romstasjonen i ISS Ekspedisjon 14. Han har logget over 257 dager i verdensrommet totalt, og har 10 romvandringer på over 58 timer totalt, hvilket gjør ham til den amerikanske astronauten som har gjennomført flest romvandringer gjennom tidene. Med sin deltagelse på ISS Ekspedisjon 14 har han også satt amerikansk rekord for lengst enkelt-opphold i verdensrommet, med 215 dager
Christian Dior
Christian Dior (født 21. januar 1905 i Granville, Normandie, død 24. oktober 1957 i Montecatini Terme, Italia) var en innflytelsesrik fransk motedesigner.
Bakgrunn
Familien flyttet til Paris i 1910. I studietiden fikk han mange venner blant kunstnere og intellektuelle i byen. Med økonomisk hjelp fra sine foreldre åpnet han kunstgalleriet Galerie Jacques Bonjean, det første som stilte ut Salvador Dalis maleri av de smeltende klokkene. Dior stilte ut verker av flere avantgardistiske malere som Georges Braque, Maurice Utrillo og Max Jacob. Men galleriet gikk konkurs, og Christian Dior livnærte seg da av å selge motetegninger og lage moteillustrasjoner til Le Figaro. I 1941 ble han ansatt hos Lucien Lelong.
Motehuset Dior og new look
Dior er fremfor alt kjent for den såkalte new look fra 1947. For kvinner innebar den spisse skuldre, vepsetalje, fyldig byste og ankelsid lengde. Diors design representerte en klassisk eleganse som fremhevet det kvinnelige i utseendet, og ble kritisert for å tvinge mange kvinner til å gjenoppta bruken av korsett.
Dior åpnet sitt motehus i Avenue Montagne i 1946 og presenterte sin første kolleksjon, new look, 12. februar 1947. Etter 12 år hadde firmaet over 2 000 ansatte og virksomhet i 15 land. «Motens gylne tiår» 1947-57 skapte liv og arbeidsplasser i et krigsherjet Europa. Bare produksjonen av underskjørt var en hel industri. I Paris fantes en gate med fabrikker som ikke sydde annet enn hansker. Dior hadde 85 ansatte i 1946; på slutten av 1950-tallet sysselsatte han rundt 1 200 personer med fremstilling av 12 000 kjoler i året. Paris hadde 50 motehus som fremstilte haute couture, og moteindustrien ble avgjørende for fransk økonomi. I 1949 stod Dior alene for fem % av Frankrikes eksportinntekter. Men i utgangspunktet var myndighetene kritiske til new looks store tekstilforbruk. Ifølge avisen the Independent fryktet Labours statsråd Stafford Cripps at den nye moten ville «oppfordre kvinner til lettsinn»; men hans etterfølger Harold Wilson lot kvinnene kjøpe de nye omfangsrike skjørtene med tilføyelsen: «De skal bare ha færre av dem.» Planer om å forlenge damenes skjørtelengde vakte uro og stor diskusjon i Sverige, og det ble tatt til orde for regjeringsinngrep ettersom en forlengelse av skjørtene ble beregnet å koste landet ti millioner kroner. Og dette var ikke medregnet detaljhandlernes tap på lagrene av skjørt og kjoler med gammel lengde.
Dior designet også undertøy og nattøy for kvinner med merket Christian Dior Lingerie. Etter Diors død i 1957 fortsatte firmaet med Yves Saint-Laurent som leder.
Fra 1957 til i dag
Etter Diors død i 1957 og Yves Saint-Laurents farvel etter kun seks haute-couture- kolleksjoner, var det Marc Bohan som fra 1961 til 1989 var husets sjefsdesigner. Han stod for blant annet brudekjolen til dronning Silvias og prinsesse Caroline av Monacos brudekjoler. Etterhvert ble han kjent for sine strømlinjede og elegante kreasjoner, noe som skulle sette sitt merke på huset.
Etter Bohan ble motehuset ledet av mange av moteverdens største navn, blant andre italienske Gianfranco Ferré, spansk-britiske John Galliano og den nåværende sjefsdesigneren belgiske Raf Simons. John Galliano, som i 2011 ble avskjediget som konsekvens av antisemittiske kommentarer i offentlig rom, står i dag som den mest berømte av husets sjefsdesignere, ved siden av Saint-Laurent og Dior selv.
Dagens Dior er preget av sjefsdesignerens interesse for arkitektur, møbeldesign og post-modernisme. Simons som er utdannet interiørdesigner, setter fokus på moderne, minimalistiske linjer og silhuetter med hint av det klassiske Dior.
Spania
Spania (spansk: España), offisielt Kongeriket Spania (spansk: Reino de España), er et land på Den iberiske halvøy i Sør-Europa. Landet grenser i nord mot Andorra og Frankrike, i sør mot Gibraltar og Middelhavet, og i vest mot Portugal. Spanias hovedstad er Madrid. Det høyeste fjellet i Spania er det vulkanske Teide (3,717 moh.), som ligger på Tenerife. Det spanske kongedømmet omfatter også øygruppen Balearene (blant annet Menorca, Mallorca og Ibiza (Eivissa) i Middelhavet) og Kanariøyene (i Atlanterhavet). Byene Ceuta og Melilla er eksklaver som grenser mot Marokko. Spania har også suverenitet over eksklaven Llívia som tilhører Catalonia, men som ligger omsluttet av Frankrike, øst for Andorra.
Kunsten å gråte i kor
Kunsten å gråte i kor er en dansk film fra 2007 regissert av Peter Schønau Fog.
Spania
Navn
Inntil 1714 var «Spania» bare en geografisk betegnelse for Den iberiske halvøy inkludert Portugal. I ettertid har det blitt vanlig å bruke navnet «Spania» eller «de spanske rikene» om de statsdannelsene før 1714 som dekket det samme territoriet som Spania. Midt på 1400-tallet var Den iberiske halvøy politisk inndelt i kongerikene Castilla, Aragón, Navarra, Granada og Portugal. Spania var derimot ikke etablert som en politisk enhet. Det var ett felles myntsystem på Den iberiske halvøy, ett skattesystem og felles skriftspråk (kastiljansk var dominerende fra senmiddelalderen). De katolske monarker hadde opprinnelige ambisjoner om å samle hele Den iberiske halvøy (Portugal, Castilla og Aragon) under en hersker. Catalonia gjorde opprør under Den spanske arvefølgekrigen. Filip 5. erobret Catalonia i 1714, oppløste Aragóns kronvelde (føderasjonen av Aragon, Catalonia og Valencia) og proklamerte kongeriket Spania.
Kunsten å gråte i kor
Handling
Filmen, som foregår i Sønderjylland, handler om den 11-årige Allan som kjemper for å holde sammen sin bisarre familie med sin voldsomme far, fornektende mor og rebelske søster under den sosiale uroen på 1970-tallet.
Spania
Navn
I Romertiden utgjorde Den iberiske halvøy, Hispania, et rike hvor Lusitania (inkludert området som utgjør det moderne Portugal) var en provins. Da Romerriket gikk i oppløsning i folkevandringstiden ble det latinske språket bevart på halvøya. Navnet Hispania er av fønikisk eller iberisk opphav. Tidligere språk på halvøyen ble nesten helt fortrengt av romernes språk, bare baskisk er bevart. Navnet Iberia kommer av elven Ebro (Hiberus på latin) trolig fordi elven var særlig viktig for handelen på halvøyen. Iberia regnes som det greske navnet på halvøya. Folkegruppene som holdt til ved Middelhavskysten blir omtalt som iberere.
Kunsten å gråte i kor
Om filmen
Filmen er basert på en roman av Erling Jepsen og filmmanuset er skrevet av Bo Hr. Hansen. I 2008 fikk filmen både Bodil- og Robertprisen for beste danske film.
Spania
Naturgeografi
Spania ligger i Vest-Europa og omfatter størstedelen av Den iberiske halvøy, i tillegg til to øygrupper (Kanariøyene i Atlanterhavet og Balearene i Middelhavet) og to byer (Ceuta og Melilla) i det nordlige Afrika.
Kunsten å gråte i kor
Om filmen
Nord for Kongeå blir filmen vist tekstet på riksdansk, da filmen er innspilt med sønderjysk tale.
Spania
Naturgeografi
I utstrekning er Spania det fjerde største landet i Europa, etter Russland, Ukraina og Frankrike, og det nest største i Den europeiske union. Landområdet er på 505,955 km².
Spanias fysiske grenser er de følgende: Portugal og Atlanterhavet i vest, Middelhavet i øst, Gibraltarstredet i sør og Pyreneene og Frankrike, sammen med Biscayabukta og Det kantabriske hav, i nord.
Fjell
Det spanske landområdet rager i gjennomsnitt 660 moh. og er dermed det nest høyeste landet i Europa – etter Sveits. De sentrale deler av Spania omfatter mesetaen som ligger mellom 600 og 1,200 moh.
Klima
Spania har middelhavsklima.
Spanias klima deles inn i tre hovedgrupper, middelhavsklima langs kysten i sør og øst, atlantisk klima langs kysten i nord, og kontinentalt klima på høysletta i innlandet. Kystområdene fra Costa Brava i nordøst til Costa del Sol i sør har middelhavsklima, med tørre, varme somrer og milde, til dels nedbørrike vintrer. Også Ebrodalen og det meste av innlandet i Andalucía og Estremadura har tilsvarende klima.
Det finnes likevel ganske store variasjoner innenfor de nevnte områder både med hensyn til nedbør og temperaturer. Costa Brava i nordøst har eksempelvis over 800 mm med nedbør også om sommeren, mens Almería i sørøst kun har 220 mm i årsnedbør og en nesten total sommertørke. På mesetaen er årsnedbøren jevnere fordelt, sommeren er varm, vintrene kjølige og særlig i de nordlige og høyereliggende områder.
Folkegrupper
Den overveldende majoriteten av innbyggerne i Spania definerer seg som spanjoler, selv om mange har en sterk regional tilhørighet. Området som i dag er Spania har opp igjennom historien blitt bebodd av blant annet keltere, iberere, gotere, jøder og maurere, og dagens spanjoler har derfor en blandet etnisk opprinnelse. Castillas politiske dominans har medført en tilsvarende kulturell kastiljansk dominans i Spania, men spesielt i Catalonia har mange en klar regional identitet.
Sandeltrefamilien
Sandeltrefamilien eller trådurtfamilien (Santalaceae) er en plantefamilie av løvtrær i ordenen Santalales. Den inneholder 45 slekter med om lag 1 000 arter, med kjente arter som sandeltre og misteltein. Flere av artene er parasittiske på andre trær.
Spania
Folkegrupper
Nord i Spania bor baskerne, omtrent 2,7 millioner i antall. Denne folkegruppens opprinnelse er ukjent, og språket baskisk har intet slektskap til andre europeiske språk. I Galicia i nordvest bor galicierne, som er av keltisk opphav. Den opprinnelige befolkningen på Kanariøyene er av afrikansk opphav, for det meste berbisk. Spania har også en sigøynerbefolkning på et par hundre tusen. Spanias sigøynere kan deles inn i undergruppene gitanos og hungaros, der førstnevnte bor sør i landet og er assimilert inn i det spanske samfunnet, mens sistnevnte holder til i nord og i mindre grad er vellykket integrert.
Historie
De tidligste beboerne på Den iberiske halvøy var ibererne. Ibererne utgjorde sammen med baskerne befolkningen i det som senere skulle bli Spania, frem til keltere innvandret og etterhvert overtok halvøyen fra det 8. århundre f.Kr. Senere ble Iberia kolonisert av både grekere og kartagenere.
Under romersk styre
Romerne erobret Iberia fra Kartago under den andre puniske krig. Spania ble da en del av Romerriket og ble gjort om til den romerske provinsen Hispania. Hispania ble en viktig romersk provins, blant andre var Seneca, Trajan og Hadrian herfra. Latin fortrengte etterhvert de eksisternede språkene keltisk/iberisk, mens noe baskisk overlevde. Sammen med Gallia og selve Italia utgjorde Hispania Romerrikets kjerne, og særlig gjennom et felles språklig opphav har dette medvirket til at Spania, Portugal, Frankrike og Italia senere kalles det latinske Europa.
Under muslimsk styre
Fra 716 til begynnelsen av 1200-tallet var Spania i hovedsak styrt av muslimske, mauriske herskere. Den muslimske invasjonen begynte i 711, og i løpet av få år hadde maurerne erobret mesteparten av Iberia. Økonomisk og kulturelt var dette en blomstringstid.
Prosessen med å ta tilbake halvøya for de kristne (Reconquista) begynte på 1000-tallet, men det var ikke før i 1492 at det siste muslimske området, Granada, ble erobret av de kristne.
Spania blir en stormakt
Spania ble samlet til et forent land da Ferdinand II av Aragón og Isabella I av Castilla etablerte en personalunion i 1479, de to ble kalt det katolske kongepar eller de katolske monarker (spansk: Reyes Católicos), og i 1492 erobret Granada etter lang kamp mot maurerne. Sammenslutningen førte til at man etablerte den spanske inkvisisjonen og til at alle jøder som ikke hadde konvertert til katolisisme ble drevet ut av landet i 1492.
På 1500-tallet, under blant andre keiser Karl V, ekspanderte Spania som en stor kolonialmakt og la under seg store områder i Amerika. På 1600-tallet fikk man konkurranse fra blant andre Nederland og England. I perioden 1811–1824 erklærte alle de spanske koloniene i Sør-Amerika seg som selvstendige, noe som krympet imperiet betraktelig. Den spansk-amerikanske krigen i 1898 førte til at Spania mistet sine siste kolonier i Karibia og på Filippinene.
Spania i det 20. århundre
Den spanske borgerkrigen begynte i 1936, da den nasjonalistiske Francisco Franco gjorde militært opprør mot den sittende regjeringen av den såkalte andre spanske republikk. Med hjelp fra de andre fascistlandene, Tyskland og Italia, vant nasjonalistene borgerkrigen.
Etter at borgerkrigen var over i 1939, styrte Franco Spania frem til han døde 20. november 1975. Franco hadde utpekt prins Juan Carlos til sin etterfølger, og den nye kongen åpnet for demokratiske reformer. Det ble ikke gjort utskiftninger i maktapparatet. Det første parlamentsvalget ble holdt i juni 1977, hvor UCD ble det største partiet, og Adolfo Suárez var statsminister frem til 1981, da hans partifelle Leopoldo Calvo-Sotelo overtok. I 1982 vant partiet PSOE, og Felipe González ble landets nye statsminister. Samme år ble Spania medlem av NATO. Fire år senere ble landet medlem av Det europeiske fellesskap. Etter 14 år, ved valget i 1996 vant det høyreorienterte partiet PP (Partido Popular), som ble ledet av José María Aznar. Ved valget i mars 2004 ble José Luis Rodríguez Zapatero fra sosialistpartiet PSOE valgt til Spanias nye statsminister. Han satt til 2011, da Mariano Rajoy fra PP overtok statsministerposten frem til 2018. Pedro Sanchez fra PSOE har deretter vært leder for mindretallsregjeringer i Spania.
Politikk og administrasjon
Spanias statsoverhode er kong Felipe VI. Han har en seremoniell funksjon.
Det spanske parlamentet kalles Cortes Generales og har to kamre, Congreso de los Diputados med 350 medlemmer og Senatet med 259 medlemmer. Parlamentet er lovgivende makt og godkjenner regjeringen.
Den spanske regjeringen kalles Consejo de Ministros, og ledes av en «regjeringspresident» (vanligvis omtalt som statsminister). Statsministeren trenger flertall i parlamentet, men utnevnes formelt sett av kongen.
Administrativ inndeling
Administrativt er Spania delt i 50 provinser, gruppert i 17 autonome regioner og to autonome byer med stor selvråderett.
Spania består av 17 autonome regioner (comunidades autónomas) og 2 autonome byer (ciudades autónomas); Ceuta og Melilla).
Den spanske konstitusjonen anerkjenner historiske nasjonaliteter, men gir dem ikke spesiell status. Navarra og Baskerland har spesielle skattesystem.
Fra fattig og tilbakeliggende til en moderne økonomi
Spania tilhørte sammen med land i sør- og øst-Europa landene i randsonen, som ikke hadde fulgt med i modernisering og vekst i laissez-faire perioden. Landene var mindre industrialisert og modernisert. I Spania dominerte et gammeldags jordbruk. Etter borgerkrigen sto det virkelig dårlig til i spansk økonomi. Franco-regimet var isolert og sto til å begynne med for en lukket, stramt styrt planøkonomi, dirigisme, der staten dominerer alt. Etter hvert som Spania gradvis tilknyttes Vesten blir denne modellen oppgitt, og spansk økonomi tilpasses Vestens neo-liberalisme. I 1959 åpnes landet, og vestlig kapital bidrar til en formidabel vekst i 1960-årene. Samtidig blir spansk økonomi mer avhengig og sårbar. I 1973 representerte olje 42 % av alle importkostnader til Spania. Med oljekrisen i 1974 blir det slutt på 15 års økonomisk fremgang, veksten bremser, arbeidsledigheten øker og inflasjonen øker til 37 % sommeren 1977. Med "Pacto de Moncloa" settes tak på lønninger for å hindre inflasjon, økning i konsumpris bremses kraftig opp, valutaen - pesetas - devalueres med 20 %. Import av olje fortsetter å øke til midten av 1980-årene. Deretter blir kull, vannkraft, naturgass og fremfor alt atomkraft viktigere. Med inntreden i EU kommer en utvikling av næringsstrukturen som følger et vestlig mønster der jordbruket sysselsetter mellom 5–10 % av arbeidsstyrken, industri 25–35 %. Servicenæring sto for 2/3 av BNP mot år 2000. I 1998 var BNP per innbygger nesten 80 % av gjennomsnittet i EU.
I 2007 begynte den internasjonale finanskrisen å svekke økonomien betydelig, og i annet kvartal 2008 gikk landet i resesjon. Spesielt bank, bygge og eiendomsvirksomheten ble rammet på grunn av overoptimistiske investeringer. Statlige redningspakker til bankene mellom 2008–2010 var samlet på nesten 11 % av Spanias BNP. Dette og i mindre grad statens forsøk på å bremse opp arbeidsløsheten førte til at Spanias budsjettoverskudd i årene frem til 2007 ble snudd til underskudd, og landet opplevde en alvorlig økonomisk krise de første årene etter 2010. Eiendomsbransjen opplevde et børskrakk i 2007, mens Spanias børsindeks IBEX 35, som hadde nådd et toppunkt i november 2007, falt med rundt 50 % våren 2009. Dette medførte blant annet stigende arbeidsløshet, fra 8 % (2007-nivå) til over 20 % i 2011. Mens eksportindustrien til en viss grad har kunnet kompensere ved å ekspandere utenlands, er den innenlandske økonomien, og spesielt småbedrifter, hardt rammet. Turismeindustrien synes imidlertid å være mindre alvorlig berørt.
Spanias bruttoinnlandsprodukt viste en svak eller lite positiv utvikling fra 2008.
Med 81,1 millioner utenlandske besøkende i 2017 var Spania det nest største turistmålet i verden.
Viktige importvarer er maskiner, olje, jordbruksprodukter og transportutstyr. Viktige eksportvarer er blant annet maskiner og transportutstyr. Viktige handelspartnere er Italia, Frankrike og Tyskland.
Energi
Spania har satset sterkt på vannkraft, og har store produksjonsanlegg for vannkraft i fjellområdene. Siden 1960-årene har det skjedd en overgang i energiforsyningene fra kull til petroleum. Spania produserer cirka 28 % av sitt eget forbruk av energi, og importen av råolje har lenge vært en belastning for utenriksøkonomien. Spania importerte 57 millioner tonn naturgass og 14 millioner tonn med olje fra Norge i 1996.
Oppføring på UNESCOs lister
Verdensarvsteder
Oppføringer på UNESCOs verdensarvliste (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvsteder.
Oppføringer på UNESCOs liste knyttet til aktivt vern av immateriell kultur (Intangible Cultural Heritage). Årstallet angir når det ble listeført hos UNESCO.
Keegan Bradley
Keegan Bradley (født 7. juni 1986) er en amerikansk profesjonell golfspiller på PGA-touren.
Bradley ble profesjonell i 2008, og debuterte på Hooters Tour, der han vant to turneringer. Han spilte i 2010 på Nationwide Tour, før han i 2011 var kvalifisert for PGA-touren.
Dean Delaurier
Dean Emmett Delaurier er en tidligere canadisk kjelkehockeyspiller.
Veidekke Industri
Veidekke Industri (inntil 2011: Kolo Veidekke) er et datterselskap av Veidekke ASA og har sine virkeområder innen asfalt, pukk og grus, drift og vedlikehold av vei og asfaltproduksjon (veivedlikehold)
Virkeområder
Veidekke Industri er Norges største privateide aktør i asfaltmarkedet. Firmaet produserte i 2010 2,1 millioner tonn med asfalt der totalmarkedet utgjorde ca. 5 millioner tonn. Firmaet er også en av de største produsentene av pukk og grus og har en markedsandel på ca. 17 % på drift og vedlikehold av det offentlige veinettet.
Veidekke Industri er en av få internasjonale aktører som har kompetanse på asfaltkjerne brukt i demninger og fyllingsdammer. Fordelene med asfaltkjernedammer er den kostnadseffektive måten å sikre tetthet og varighet og pålitelighet under ulike klimatiske forhold.
I 1995 gikk daværende Kolo Veidekke sammen med Shell og utviklet en prosess for å lage asfalt ved vesentlig lavere temperaturer uten å ofre produktkvalitet, også kalt "Warm Foam" eller Warm [Asphalt] Mix, basert på Kolo Veidekkes skumbitumen teknologi.
Historie
Kolo Veidekke a.s. ble stiftet som selskap i 1999, men selskapets historie går helt tilbake til 1910 da AS Sigurd Hesselberg begynte produksjonen av støpeasfalt og senere ble Norges første produsent av veiasfalt. Da Sigurd Hesselberg gikk bort i 1929, ledet ingeniør Bjarne L. Corwin selskapet videre til å bli Norges største private asfaltentreprenør. I 1964 tok Bjarne L Corwin's sønn, Paul Corwin over som leder og da var AS Sigurd Hesselberg den klart dominerende aktøren i det norske asfaltmarkedet.
I 1950 gikk Arne W. Korsbrekke and Fritz Lorck, begge tidligere kolleger av Bjarne L Corwin i AS Sigurd Hesselberg, sammen og startet Korsbrekke og Lorck AS (KOLO). Selskapet var godt utstyrt fra tidlig av og vant kontrakter på Ørlandet og Andøya flyplass. Selskapet drev sin virksomhet uavhengig fra starten av 1960 tallet og frem i tid, men med nære forbindelser til AS Veidekke.
I 1988 selger AS Sigurd Hesselberg sin hoveddivisjon, Hesselberg Vei til AS Veidekke. Den gang var Korsbrekke og Lorck delvis eid av AS Veidekke. Et nytt selskap stiftes, Veidekke Asfalt. Sammen med Korsbrekke og Lorck AS, hadde nå Veidekke Asfalt hegemoniet i asfaltmarkedet.
I 1999 blir Veidekke Asfalt og Korsbrekke og Lorck AS sammenslått og blir til Kolo Veidekke a.s. Vidar Aarvold inntrer som Adm. dir og leder selskapet fra da av.
I november 2009 tar Per-Johan Plünnecke over som leder av selskapet.
I juli 2012 tar Øyvind Moen over som leder av selskapet da Per-Johan Plünnecke går av med pensjon.
Ulovlig markedsdeling og prissamarbeid
Økokrim gav i 2006 millionbøter til: Kolo Veidekke, Skanska og Oslo Vei.
I 2011 skjedde det samme, og da skiftet selskapet navn fra Kolo Veidekke a.s. til Veidekke Industri AS.
Iași
Iași (uttales på rumensk:, historisk omtalt som Jassy) er fylkeshovedstad i fylket med samme navn, i det nordøstlige Romania, i regionen Moldova.
Byen er Romanias nest største by og blir ansett som landets kulturelle hovedstad. Den ligger i det historiske området Moldova.