cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vistegutten
Rekonstruksjon
Som ledd i et forskningsprosjekt ledet fra universitetet i Dundee ble hodeskallen til Vistegutten i 2011 laserskannet og gjenoppbygd i en virtuell versjon. Resultatet ble skrevet ut som en tredimensjonal modell i plast. Etter å ha lagt på muskelvev og hud i leire, laget man en negativform til støpning av hodeomrisset med kunstharpiks og glassfiber. Til sist ble hodet malt og ansiktet utstyrt med ører, øyne, nese og lepper.
En lignende rekonstruering har tidligere blitt gjort av et annet norsk steinalderskjelett, Søgnekvinnen.
Ischnoderus
Ischnoderus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
Små (2-3 millimeter), gjerne brunaktige, avlange, litt flate kortvinger. De er blanke og glatte, tilsynelatende hårløse, kroppen tydelig punktert. Hodet er stort og bredt med middels store fasettøyne, markert "hals" og to små punktøyne i den bakre delen. Pronotum har rundede sider, er tydelig bredere enn langt, med dype lengdefurer. Bakvingene er mye lengre enn pronotum (gjerne rundt dobbelt så lange). Bakkroppen er ganske jevnbred.
Levevis
Disse billene er gjerne typiske skogsarter som blant annet kan finnes under barken på døde trær.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia.
Edmond Aman-Jean
Edmond François Aman-Jean (født 13. januar 1858 i Chevry-Cossigny i Seine-et-Marne i Frankrike, død 25. januar 1936 i Paris) var en fransk maler under fin de siècle og grunnlegger av Salon des Tuileries.
Maler
Edmond Aman-Jean studerte av ved École nationale supérieure des beaux-arts under Henri Lehmann og Pierre Puvis de Chavannes. Han tok også inntrykk fra japansk kunst (ukiyo-e) og av de engelske prerafaelittene. Blant hans egne elever var amerikaneren Charles Hopkinson og rumenerne Theodor Pallady og Nicolae Tonitza, og Julie Wolfthorn.
Han var venn av Georges Seurat, og de to delte fra 1879 et atelier i Paris, og med symbolistene Paul Verlaine, Auguste de Villiers de L'Isle Adam og Stéphane Mallarmé. Fra 1883 til 1884 var han medarbeider med Puvis de Chavannes. I 1885 oppholdst han seg takket være et reisestipend i Roma, Napoli og Arezzo. I 1887 reiste har sammen med Georges Seurat til Brussel for å besøke Vincent van Gogh.
Christian Hartvigsen Ruge
Christian Hartvigsen Ruge (født 19. august 1676 i Christiania, død 10. oktober 1751 på Nesodden) var prest på Nesodden. Han oppnådde nesten å bli legendarisk for sine kunnskapsrike og poetiske søndagsprekener.
Edmond Aman-Jean
Maler
Ved siden av gjorde han plakatkunst og skapte grafikk. Mot slutten av 1880-årene fikk han et kunstnerisk gjennombrudd i med portretter av kvinner fra de ledende parisiske kretser. Hans kvinneportretter, med noe sentimentalt, forfinet og melankolsk fordunklet og psykologisk attributt, førte til at han i 1889 og 1900 vant gullmedaljer ved de parisiske verdensutstillinger de årene.
Siden 1897 var han korresponderende medlem av Wiener Secession.
Christian Hartvigsen Ruge
Bakgrunn
Christian Ruge er tipptippoldefar til Otto (1882–1961) og Herman Ruge (1883–1976).
Livsgjerning
Christian Ruge var først kapellan hos Christopher Olufsen Pharo på Nesodden i Akershus et par-tre år, før han i 1709 fikk han overta som sokneprest. Han ble værende i stillingen i 40 år, helt til han ble entlediget i 1749.
Edmond Aman-Jean
Maler
Etter flere opphold i Italia, og etter å ha blitt preget av første verdenskrig, kom han inn i en kunstnerisk krise. Men ved begynnelsen av 1920-årene gjenopptok han sitt kunstneriske virke. Sammen med Auguste Rodin og Albert Besnard grunnla han i 1923 Salon des Tuileries, som skulle utvikle seg til en av de best betydelige av de franske årlige kunstutstillinger. I 1933 ble han utnevnt til kommandør av Légion d'Honneur for sitt livsverk.
Hans malerier henger i dag blant annet i Musée d'Orsay og Louvre i Paris, og i kunstmuseer i Nantes, Strasbourg, Douai, Lyon, Rouen, Dijon, Aachen, Frankfurt am Main, Los Angeles, Melbourne og Rio de Janeiro.
René Strauwen
René Strauwen (født 14. mai 1901, død 19. september 1960) var en belgisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Strauwen vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det belgiske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak Storbritannia og Danmark. Fire lag deltok i turnering og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møtte hverandre en gang. Belgia vant første kampen mot Frankrike med 3-2 men tapte siden de to siste kampene, mot Storbritannia med 1-12 og mot Danmark med 2-5. Turneringen ble spilt i perioden 1. til 5. september 1920.
Guttorms gate
Guttorms gate er en gate ved Øya i Trondheim som går nordvestover fra Ragnhilds gate via Margretes gate til Gudruns gate. Gaten fungerer som adkomstvei til boligbebyggelsen i området, men ikke som direkte gjennomfartsvei da Margretes gate forhindrer gjennomkjøring med sine to traseer og midtstilt allé. Bebyggelsen består for det meste av firemannsboliger som ble oppført i 1930-årene med enkelte eneboliger.
Gaten fikk sitt navn i 1915 og ble oppkalt etter erkebiskop Guttorm av Nidaros (død 1224), som stod bak den siste kjente jernbyrd i Norge. Navnet Biskop Guttorms gate ble i 1899 gitt til en prosjektert gate på Lademoen som skulle gå nordover fra Mellomveien, men denne ble aldri anlagt.
Golfbaneveien (Tønsberg)
Golfbaneveien (21-65, 44-64) er en 1,5 km lang vei på Vear i Tønsberg, langs kommunegrensen til Sandefjord. Den går fra Melsomvikveien og ender opp som blindvei med sykkelsti videre til Vearlia. Før 2017 lå veien i Stokke kommune og het da Robergveien.
EM i friidrett 1934 – Diskoskast menn
Norge var ikke representert i øvelsen.
Christian Daniel Rauch
Christian Daniel Rauch (født 2. januar 1777 i Arolsen (det daværende fyrstedømmet Waldeck) i Hessen, død 3. desember 1857 i Dresden) var en tysk billedhugger som tilhørte den tyske klassisismen. Han var elev av Johann Gottfried Schadow.
Sagelva 2 kraftverk
Installert effekt er 440 kW. Årsproduksjon er 1,65 GWh.
Christian Daniel Rauch
Kjente verker er rytterstatuen av Fredrik den store på Unter den Linden i Berlin, dronning Luises sarkofag i mausoleet ved Charlottenburg slott og minnesmerket i Hakenberg over slaget ved Fehrbellin.
Sagelva 2 kraftverk
Det er installert tre små francisturbiner.
Det er 3 kraftverk i Sagelva; Sagelva 1, Sagelva 2, og Kvannvatn. Det er søkt om utvidelse av Kvannvatn og modernisering av Sagelva 1 og 2.
Val de Briey
Val de Briey er en kommune i departementet Meurthe-et-Moselle i regionen Grand Est i Frankrike.
Kommunen ble opprettet 1. januar 2017 ved en sammenslåing av kommunene Briey, Mance og Mancieulles.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Val de Briey
St. Olavs kapell
St. Olavs kapell er et katolsk kapell på Stiklestad i Trøndelag. Kapellet ble bygd i 1930, til nihundreårsjubileet for slaget ved Stiklestad.
Kapellet ble bygd etter felles innsats fra norske katolikker. Særlig var Marie Knudtzon sentral. Hun stod for det meste av treskjæringsarbeidet, og lagde blant annet alteret og kommunionsbenker.
I 1966 fikk kapellet flere bilder lagd av kunstneren Karl Kristian Hildrum. Han lagde bilder til koret, og til begge sidene av koråpningen. I koret er det et bilde med mange, ulike symbolske betydninger, mens sidene viser St. Olav og St. Sunniva med sine martyrattributter.
Filosofiåret 1417
Filosofiåret 1417 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1417.
Universitetet i Pisa
Universitetet i Pisa (italiensk Università di Pisa) ligger i Pisa i Toscana. Det ble formelt etablert den 3. september 1343 ved et edikt av pave Clemens VI, men det hadde blitt gitt forelesninger i jus siden 1100-tallet. Universitetet har en av Europas eldste akademiske botaniske hager, grunnlagt i 1544.
Ante Aikio
I 2009 ga Aikio ut en avhandling om samiske lån i finsk språk. I tillegg har Aikio studert historien og etymologien til uralske språk og samisk etnolingvistikk.
Ante Aikio er sønn av Samuli Aikio.
Brin-sur-Seille
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Brin-sur-Seille
Norgesmesterskapet i håndball for menn 2011
Norgesmesterskapet i håndball for menn 2011 var en norsk håndballturnering som kårer norgesmesteren i håndball for menn 2011.
Vinje (andre betydninger)
Vinje er et stedsnavn flere steder i Norge og et vanlig etternavn, men har også flere betydninger:
El Dorado Hills
El Dorado Hills er en by i El Dorado County i California i USA. Byen ligger 35 km øst for stats hovedstaden Sacramento. Byen hadde 42 108 innbyggere i år 2010. Det var en befolkningvekst på 233,72% på 10 år, i 2000 hadde byen 18 016 innbyggere. I 2007 ble byen rangert som den 77 beste byen i USA å bo i av CNN Money Magazine.
Oma kraftverk
Oma kraftverk er et vannkraftverk i Kvam kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 163 meter i Omaelva.
Installert effekt er 1,4 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 5 GWh.
Kraftverket eies av 6 aksjonærer, hvorav 4 er grunneiere.
Waverly (Illinois)
Waverly er en liten by i Morgan County i Illinois i USA. Byen hadde en befolkning på 1346 i år 2000.
Globothorax
Globothorax er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).
Utseende
Små til middelsstore (ca. 6 - 15 millimeter), noe brede, rødlige smellere. Pronotum er nokså høyt hvelvet og rundet, fint og tett punktert, bahjørnene lite tilbaketrukne. Et særtrekk er at scutellum er hjerteformet. Dekkvingene har kraftige punktrader.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.
Jacob Christensen Bjørnerød
Jacob Christensen Bjørnerød (født 15. oktober 1778 i Våler i Østfold, død 16. april 1848 samme sted) var gårdbruker og stortingsrepresentant i to perioder.
Jørunds gate
Jørunds gate er en gate ved Øya i Trondheim som går nordvestover fra Ragnhilds gate ved St. Olavs hospital via Margretes gate til Gudruns gate langs Nidelva. Gaten fungerer både som adkomstvei og gjennomfartsvei til boligbebyggelsen i området. Bebyggelsen består i hovedsak av firemannsboliger som ble oppført i 1930-årene i tillegg til enkelte eneboliger lengst mot nord.
Jacob Christensen Bjørnerød
Bjørnerød var dragon i sin ungdom. Senere tok han over farsgården i Våler og drev den så lenge han levde.
Jørunds gate
Gaten fikk sitt navn i 1915 og ble oppkalt etter erkebiskop Jørund av Nidaros (død 1309), som var erkebiskop av Nidaros i perioden 1288–1309.
Alloproteinus
Alloproteinus er en gruppe (slekt) av små biller som er vanlige i kompost og annet råtnende plantemateriale. Til Kortvinger (Staphylinidae) å være har de forholdsvis lange dekkvinger, og de kan minne om enkelte glansbiller.
Utseende
Små (vanligvis 1 – 2 mm), brede, litt flate biller, gjerne svarte. Disse artene har nokså lange dekkvinger og kan minne om glansbiller.
Levevis
Artene finnes ofte tallrikt i kompost og på sopp.
Utbredelse
Det er beskrevet én art fra Chile.
Agnellus Andrew
Agnellus Matthew Andrew (født 27. mai 1908 i Glasgow i Skottland, død 19. januar 1987 i London) var en skotsk katolsk prelat og biskop.
Elisabeth Selbert
Martha Elisabeth Selbert, født Rohde, (1896–1986) var en tysk jurist og politiker (SPD). Hun var en av fire kvinner i Det parlamentariske råd, som i 1949 vedtok den nye grunnloven, Grundgesetz. Opprinnelig var forslaget å videreføre bestemmelsen i Weimarforfatningen om like statsborgerlige rettigheter for begge kjønn, som for eksempel retten til å velge. Selbert krevde imidlertid at likeverdet mellom kjønnene skulle gjelde i alle forhold, og mobiliserte den offentlige opinion til støtte for sitt krav. Den endelige grunnlovsbestemmelse, som uten begrensninger fastslår like rettigheter for begge kjønn, anses derfor for en stor del å være hennes fortjeneste.
Fest i Kniplia
Fest i Kniplia er et musikkalbum med Kniplia Pukkverk, utgitt i 1977.
Elisabeth Selbert
Bakgrunn
Hun ble født inn i et borgerlig, kristelig preget foreldrehjem i Kassel. I 1912 begynte hun på en håndverks- og handelsskole for kvinner i hjembyen. Det var ikke penger til å realisere drømmen om å bli lærer, så hun arbeidet først i Televerket. Her traff hun sin senere mann, «den røde funksjonær» Adam Selbert. Han vakte hennes politiske interesse og i 1918 gikk hun inn i SPD. Philipp Scheidemann (1865–1939), senere overborgermester i Kassel, oppfordret henne til å engasjere seg i arbeidet med å bevisstgjøre og utdanne kvinner i likestillingsarbeidet. Hun skrev artikler og holdt foredrag, og ble i 1919 ble hun innvalgt i kommunestyret i Niederzwehren. I 1920 deltok hun i den nasjonale kvinnekongressen i Kassel.
Agnellus Andrew
Bakgrunn
Agnellus Matthew Andrew var sønn av Hugh Andrew og Mary, født Burns. Han studerte ved Jesuit College of Garnet Hill og ved University of London. I 1925, i en alder av sytten år, gikk han inn i fransiskanerordenen.
Elisabeth Selbert
Bakgrunn
Etter å ha født to sønner tok hun abitur i 1926, for deretter å studere jus i Marburg an der Lahn og i Göttingen. I 1930 tok hun juridisk doktorgrad i ekteskaps- og familierett. Fra 1934 arbeidet hun som advokat i Kassel. Ved nazistenes maktovertakelse i 1933 mistet hennes mann stillingen som viseborgermester, og ble satt i konsentrasjonsleir. Hun fikk sin mann fri, men ble likevel familiens hovedforsørger.
Likestillingsbestemmelse i Tysklands grunnlov
Allerede i sin doktorgrad tok hun opp spørsmålet om overgang fra det såkalte skyldprinsippet (tysk: Schuldprinzip) til det objektive bruddprinsippet (tysk Zerrüttungsprinzip) som grunnlag for skilsmisse. Tidligere hadde skilsmisse foregått ved at en av partene hevdet skyld hos den andre, påstanden ble møtt med innrømmelse og saken var over på kort tid. Bruddprinsippet innebar at skilsmisse ble innvilget uten hensyn til skyld, men etter en separasjonsperiode på tre år. Dette ble innført i (vest-)tysk rett i 1970-årene.
Agnellus Andrew
Prest
I 1939 ble han assisterende kapellan ved University of Manchester. Der ble han til 1942 da han begynte å jobbe i kommunikasjon. Fire år etter ble han katolsk rådgiver for BBC, samtidig som han var involvert i opplæring av ansatte. I 1954 begynte han ved Broadcasting House, BBCs hovedkvarter i en heltidsstilling som katolsk assistent og religiøs kringkastingssjef. På tidspunktet for utnevnelsen erklærte selskapet at det ikke så for seg noen økning i katolskbaserte sendinger. I tillegg til å gi råd var Andrew aktiv som produsent og regissør. Han ble den første katolske presten som dukket opp på britisk fjernsyn og ble en kjent TV-kommentator gjennom sine presentasjoner av begivenheter fra Notre-Dame i Paris og abbediet Tongerlo i Belgia. I 1956 sendte BBC ham til Budapest for å dekke hendelsene under revolusjonen og så den sovjetiske invasjon. Senere samme år dro han med produsent Humphrey Fisher, sønn av erkebiskopen av Canterbury, til en ungarsk flyktningleir nær Wien for en Eurovision-TV-oppkobling. Programmet, Trais Kirchen, viste dramatiske og emosjonelle scener.
Elisabeth Selbert
Likestillingsbestemmelse i Tysklands grunnlov
Fra 1946 deltok hun i den forfatningsgivende delstatsforsamlingen i Groß-Hessen og dessuten i Hessens landdag, fra 1946 til 1958, og bygget der opp demokratiske strukturer. Ved hjelp av Kurt Schumacher fikk Selbert plass i Det parlamentariske råd. Der deltok hun som en av i alt fire kvinner, gjerne kalt «grunnlovens mødre».
Agnellus Andrew
Prest
I 1968 deltok Andrew på åpningen av det nasjonale katolske senter for massemedier (senere katolsk radio- og TV-senter) i Hatch End i Middlesex, en satsning han hadde arbeide hardt for og samlet inn over 125.000 pund for å betale for det nye studioet. Elektroniske medier, sa han tidligere, gir Kirken en effektiv plattform for å formidle sitt budskap til massene. Postadressen til senteret var St Gabriels hus; erkeengelen Gabriel er skytshelgen for telekommunikasjon. Andrew sa: «Gabriel var verdens første herold, og han gjorde et vakkert stykke arbeid med å fortelle de gode nyhetene.» Hatch End ble et verdenssenter for opplæring av geistlige, munker og lekfolk innen telekommunikasjon. Det åttekantede studioet var i stand til å åpne seg inn i et tilstøtende, diamantformet kapell, slik at en TV-kirke kunne dukke opp i løpet av minutter.
Elisabeth Selbert
Likestillingsbestemmelse i Tysklands grunnlov
I arbeidet med grunnloven ble det foreslått å innføre en setning fra Weimarrepublikkens forfatning, «menn og kvinner har grunnleggende de samme statsborgerliger rettigheter og plikter» («Männer und Frauen haben grundsätzlich dieselben staatsbürgerlichen Rechte und Pflichten»). Men begrensningen i ordlyden til å gjelde de statsborgerlige rettigheter, for eksempel stemmeretten, gjorde at Selbert fant den mangelfull. Hun ønsket like rettigheter på alle plan. Selberts forslag om dette ble imidlertid avslått to ganger i det parlamentariske råd. Selbert gikk da til det uvanlige skritt å organisere en stor utenomparlamentarisk protest. Denne protesten førte til en storm av støtteerklæringer fra kvinneforbund og enkeltpersoner over hele landet. Med hjelp av Friederike (Frieda) Nadig (1897–1970) fikk hun deretter igjennom formuleringen «kvinner og menn er likeberettiget» («Männer und Frauen sind gleichberechtigt»). Grunnlovsbestemmelsen pålegger derfor lovgiveren å tilpasse all lovgivning i Forbundsrepublikken Tyskland til prinsippet om likeberettigelse.
Jacob Christensen Bjørnerød
I 1815-16 var han 3. representant fra Smaalenenes amt til det 1. ordentlige Storting. Han var medlem av komiteen for «land-, skog- og bergvæsenet».
Brouville
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Brouville
Elisabeth Selbert
Ettermæle
Arbeitsgemeinschaft Orte der Demokratiegeschichte regner henne blant de 100 viktigste personer som i løpet av de siste 200 år, har bidratt til dannelsen av demokratiet i Tyskland.
Jacob Christensen Bjørnerød
I perioden 1833–1835 var han 4. representant fra samme valgkrets og var da medlem av komiteen for bank- og pengevesen.
Fra 1838 var han medlem av herredsstyret i Våler.
Arrhenopeplus
Arrhenopeplus er slekt av kortvinger. De kan kjennes på flat, jevnbred kroppsform og flere opphøyde lengderibber på dekkvingene. De er små, rundt 2 mm lange biller med svakt kølleformede antenner. De er ikke vanlige man kan påtreffes nå og da i kompost og annet råtnende materiale.
Utseende
Små, nokså brede og flate, mørke kortvinger, ytterkantene gjerne rødlige. Antennene har en markert, rund klubbe. Hodet er kort og bredt med noen ribber, pronotum er rundet, mye bredere enn langt, med flere kraftige lengderibber. Dekkvingene dekker omtrent halve bakkroppen, hver dekkvinge med tre skarpe, opphøyde lengderibber.
Utbredelse
Slekten er kjent fra Europa og Nord-Amerika.
Ottilie Bie
Ottilie Margrethe Bie (født Reinhardt 19. november 1864 i Kristiansand, død 2. april 1927 i Drammen) var en norsk politiker og kvinnesaksaktivist. Hun var en av de første kvinnelige bystyrerepresentantene i Drammen.
Familie
Ottilie Bie var datter av handelsmann og konsul Ferdinand Reinhardt (1836-1908) og Andrea Henriette Marie Bessesen (1839-1901), en datter av presten Bernt Tobias Bessesen. Hun ble 24. mai 1887 gift i fødebyen Kristiansand med stadsfysikus Christen Helmer Bie (1859-1943) og flyttet samme år til Drammen. De var foreldre til friidrettsutøveren Ferdinand Reinhardt Bie (1888-1961).
Erling Nilsen
Erling Nilsen og Erling Nielsen er navnet til flere personer:
Agnellus Andrew
Biskop
Andrews rykte nådde til Roma, og den 15. februar 1980 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titulærbiskop av Numana og visepresident for den pavelige kommisjon for sosial kommunikasjon, et relativt nyopprettet dikasteri. I praksis ble han ansvarlig for pressen og for radio- og fjernsynsorganisasjonen til Den hellige stol. Han ble bispeviet den påfølgende 26. mars av kardinal Gordon Joseph Gray, metropolitanerkebiskop av Saint Andrews og Edinburgh; medkonsekrerende var erkebiskop Bruno Bernard Heim, apostolisk nuntius til Storbritannia, og biskopen av Salford, Thomas Holland.
Denne utnevnelsen gjorde ham til det mest fremtredende britiske medlem av den romerske kurie. Den nye jobben ga ham direkte tilgang til paven, en spesiell fordel for de som, som de fleste journalister, hadde opplevd frustrasjoner ved å håndtere Vatikanet.
Emeritering
Den 16. juli 1983 innvilget pave Johannes Paul II hans aldersbetingede avskjedssøknad. Kort tid etter vendte han tilbake til hjemlandet som formann for kommunikasjonskomiteen i Bishops' Conference of England and Wales, en rolle han hadde til sin død.
Han døde i London den 19. januar 1987. Han er gravlagt på St Conval's Catholic Cemetery i Barrhead.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Wisting (andre betydninger)
Wisting kan vise til:
Ottilie Bie
Liv og virke
Ottilie Bies vei i Drammen er oppkalt etter henne.
Gastón Gaudio
Gaston Norberto Gaudio (født 9. desember 1978) er en argentinsk tidligere tennisspiller. Hans største prestasjon var seieren i French Open 2004.
Jeppe Kaas
Jeppe Kaas (født 1966) er en dansk filmkomponist og skuespiller, utdannet trompetist fra Rytmisk Musikkonservatorium i 1992. Som skuespiller har han hatt roller i flere filmer og TV-serier, men han har særlig utmerket seg som komponist.
Kaas er sønn av skuespilleren Preben Kaas. Han er halvbror til Nikolaj Lie Kaas.
Practapyrus
Practapyrus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).
Utbredelse
Slekten er utbredt på Madagaskar.
Samuli Aikio
Samuli Aikio (1937–2022) var en samisk oversetter, journalist og forsker.
Aikio hadde en bachelorgrad i finsk-ugrisk etnografi og språkvitenskap fra Universitetet i Helsingfors. Deretter jobbet han for det finske informasjonskontoret på 1960-tallet. Siden ble han redaktør for magasinet Sápmelaš, der han kom med i redaksjonen i 1967. Deretter ble han lektor ved Helsingfors Universitet, forsker ved Nordisk institutt for samiske og finske språk, og også lektor i samisk forskning i Uleåborg. Fra Universitetet i Uleåborgs humanistiske fakultet fikk han en æresdoktorgrad i 1998. Han var også på IBBYs æresliste i Finland.
Hans viktigste arbeide er Olbmot ovdal min (Folk før oss). I 2017 ga han ut boka Davvisámi báikenamat (Nordsamiske stedsnavn).
Samuli Aikios sønn er professor Ante Aikio.
Carmen Lyra
Hun ble tildelt tittelen Benemérita de la Cultura Nacional i 1976. Hun er avbilda på 20 000-colones-seddelen som ble satt i sirkulasjon i 2010.
Egentlig heter hun María Isabel Carvajal Quesada, og hun var en costaricansk forfatter, pedagog og politiker. Hun regnes som grunnlegger av sosial realistisk fortelling i Costa Rica, hvor innsatsen hennes har vært viktig for de latinamerikanske kvinnene.
Carmen Lyra vokste opp i San José, og hun ble lærer på Colegio Superior de Señoritas i 1904. Etter det underviste hun på skoler både på landet og i byen. Samtidig skrev hun barnebøker og teaterstykker.
I 1912 var hun en av grunnleggerne av den første avisen til for barn i Costa Rica som heter San Selerín. Noen år senere (1919) deltok hun i en manifestasjon mot Tinocos diktatur.
I 1920 skrev hun Cuentos de Mi Tía Panchita som er den meste kjente boken hennes. Fremdeles er bøkene hennes en viktig del av costarikansk kultur. Barneaktivitetene i Costa Ricas største fornøyelsespark er inspirert av tegnene fra bøkene hennes.
Samtidig vant hun et stipend og reiste til Europa (Frankrike, Italia og Storbritannia), hvor hun studerte førskoleundervisning. Der lærte hun om montessoripedagogikk. Den inspirerte henne til å grunnlegge en barnehage i Costa Rica for fattige barn (1926).
Carmen Lyra begynte å delta i kommunistpartiet. I denne perioden opprettet hun en fagforening for kvinner og deltok i etableringen av en organisasjon for kvinner som alle var lærere. På grunn av sine politiske ideer, mistet hun jobben sin. Imidlertid stoppet ikke dette henne. Hun underviste politikere, forfattere og unge mennesker i hjemmet sitt, inntil hun ble forvist etter borgerkrigen i Costa Rica (1948).
Eksil var veldig vanskelig for henne. I 1949 døde hun i Mexico. Helst ville hun dø i sitt hjemland. Etter noen dager ble kroppen hennes sendt til Costa Rica der hun ble begravd i San José.
Nå er ansiktet hennes i de costaricanske pengesedlene. En av de viktigste litteraturprisene i landet bærer navnet hennes, og hun ble en av de mest innflytelsesrike kvinnene i Costa Ricas historie.
Carmen Lyra var en kontroversiell person. Hun er mest kjent for barnebøkene sine som er en viktig del av costaricansk kultur, men hun kjempet også for at kvinner kunne har muligheter i Costa Rica i en tid da det ikke var vanlig.
Adolphe Goemaere
Adolphe Joseph Henri Goemaere (født 7. mai 1895, død 12. september 1970) var en belgisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1928 i Amsterdam.
Goemaere vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det belgiske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak Storbritannia og Danmark. Fire lag deltok i turnering og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møtte hverandre en gang. Belgia vant første kampen mot Frankrike med 3-2 men tapte siden de to siste kampene, mot Storbritannia med 1-12 og mot Danmark med 2-5. Turneringen ble spilt i perioden 1. til 5. september 1920.
Åtte år senere, under sommer-OL 1928 i Amsterdam, kom det belgiske laget på fjerdeplass. Goemaere spilte en kamp i turneringen.
Troglamaurops
Troglamaurops er en slekt av små, rødlige eller brunlige biller som tilhører gruppen køllebiller.
Lag-EM i mangekamp 2019
Lag-EM i mangekamp 2019 (engelsk: 2019 European Combined Events Team Championships) ble arrangert 6. og 7. juli 2019.
Troglamaurops
Utseende
Små, avlange, maurlignende, lysbrunlige biller.
Lag-EM i mangekamp 2019
Europamesterskapet i mangekamp innen friidrett er delt inn i tre "divisjoner" etter deltakerlandenes lagresultater i forrige EM. Disse kalles henholdsvis superliga, 1. divisjon og 2. divisjon. Mesterskapet er en lagkonkurranse for land, der poengsummen for de tre beste utøverne mannlige og de tre beste kvinnelige utøverne summeres. Norge deltok ikke i Lag-EM i mangekamp 2019.
Troglamaurops
Utbredelse
Slekten er utbredt på Balkan (Bosnia-Hercegovina).
Lag-EM i mangekamp 2019
Deltakerland
Nederland stilte kun med kvinner i dette mesterskapet.
Lagkonkurranse
Tsjekkia og Nederland rykker ned til 1. divisjon.
Tsjekkia og Finland rykker opp til Superligaen, mens Sverige og Latvia rykker ned til 2. divisjon.
2. divisjon
Kommer
Lagkonkurranse
Belgia og Irland rykker opp til 1. divisjon.
Louis Diercxsens
Louis Diercxsens (født 28. september 1898, død 21. april 1992) var en belgisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1928 i Amsterdam. Diercxsens vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det belgiske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak Storbritannia og Danmark. Fire lag deltok i turnering og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møtte hverandre en gang. Belgia vant første kampen mot Frankrike med 3-2 men tapte siden de to siste kampene, mot Storbritannia med 1-12 og mot Danmark med 2-5. Turneringen ble spilt i perioden 1. til 5. september 1920.
Åtte år senere, under sommer-OL 1928 i Amsterdam, kom det belgiske laget på fjerdeplass. Diercxsens spilte alle fem kampene og scoret fire mål.
Bruley
Bruley er en kommune i departementet Meurthe-et-Moselle i regionen Grand Est i Frankrike. Innbyggerne kalles for Brulois.
Bruley er kjent for sin vinproduksjon.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Bruley
Sebastian Gazurek
Sebastian Gazurek (født 18. juni 1990 i Istebna) er en polsk langrennsløper. Han representerte Polen under Vinter-OL 2014.
OL-resultater
Sotsji 2014
Kommunenavnsendringer i årene 1900–1940
Kommunenavnsendringer i årene 1900–1940 er en oversikt over norske kommuner som fikk endret sine navn ved kongelig resolusjoner om skrivemåten i årene 1900–1940.
Mors hus
Mors hus er en norsk erotisk dramafilm fra 1974 basert på boken Sin Mors Hus av Knut Faldbakken fra 1969. Den handler om en ung student som ikke finner fotfeste i tilværelsen, vender hjem til sin mor og innleder et incestuøst forhold til henne. Filmen er regissert av Per Blom og er en kontroversiell norsk film med sine skildringer av incest. Filmen ble innspilt i Oslo og på Gjøvik og hadde 18-års aldersgrense da den gikk på kino. Den ble en suksess i sin tid og er i ettertid vist flere ganger på NRK2. Filmen er foreløpig ikke gitt ut på DVD.
Martin Bjertnes
Martin Bjertnes (født 12. februar 1993) er en norsk tidligere skøyteløper som deltok i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og representerte Geithus Idrettslag.
Bordalsbekken kraftverk
Bordalsbekken kraftverk er et vannkraftverk i Tysvær kommune i Rogaland.
Mors hus
Handling
Filmen begynner med at vi møter hovedpersonen Petter (Svein Sturla Hungnes), som sitter på Universitetet under en prøve. Han klarer ikke å konsentrere seg og alt han får rablet ned er en naken dame. Han leverer inn prøven og avbryter sine studier. Så drar han til sin forlovede og gjør det slutt med henne. Petter reiser hjem til sin mor som bor alene i et stort hus på Gjøvik, etter farens død. Han tar toget og på toget møter han Eva (Frøydis Armand). Hun har nettopp fått jobb som lærer på Petters gamle barneskole på Gjøvik. Petter blir tiltrukket av Eva og de veksler noen ord under togturen. Moren (Bente Børsum) går ensom hjemme i det store huset, røyker og leser ukebladfortellinger. Hun blir overrasket, men glad over at sønnen er kommet hjem. Hun viser ingen tegn til bekymring over at Petter har avbrutt sine studier og brutt med sin forlovede. Nå som sønnen er hjemme lager hun mat til ham, og de to blir mer og mer knyttet til hverandre igjen. Akkurat slik som det var da Petter vokste opp. En kveld overtaler hun Petter til å sove inne hos seg i dobbeltsengen. Petter går med på det. Det blir jul og de feirer jul sammen. Petter gir moren sin en LP-plate og de danser lenge sammen til musikken. Petter treffer også Eva og de to innleder et forhold. Når moren får vite om forholdet til Eva tilspisser situasjonen seg i huset. Skjult sjalusi kommer etter hvert opp til overflaten og vi forstår at moren vil ha Petter for seg selv. Moren går likevel med på å invitere Eva på kaffe. Petter dras nå mellom de to kvinnene i et slags trekantforhold. Moren reiser bort en tid og Petter treffer Eva i mors hus. De leker gjemsel og sover sammen i mors seng. Når moren kommer hjem merker Petter at noe er galt. Moren har funnet et brukt kondom og konfronterer Petter med det. Petter går til Eva, som etter at de har elsket forteller ham at hun er med barn. Det blir for mye for Petter og han stikker av. Han løper fortvilet den lange veien hjem til mors hus. Moren ligger våken i sengen. De to møtes på soverommet og omfavner hverandre. Petter gråter. Moren trøster, klemmer og holder rundt ham. Etterhvert glir det over i kyssing. Det ender med at de kler av hverandre og ligger sammen på mors soverom. Idet filmen slutter ser vi mors hus.
Martin Bjertnes
Sesongen 2011/12 ble hans beste meritt-messig med juniornorgesmestertittel i sprint og universitetsverdensmester på 10,000 meter og i lagtempo i det første universitetsverdensmesterskapet i hurtigløp på skøyter i polske Zakopane.
Bordalsbekken kraftverk
Installert effekt er 1,8 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 5,9 GWh.
Martin Bjertnes
Hans yngre søster Ellen er også en skøyteløper.
Bordalsbekken kraftverk
Anlegget er utviklet i samarbeid mellom Haugaland Kraft og Sunnhordland Kraftlag.
Mors hus
Om filmen
Børsum fortalte i et intervju med Dagsavisen i 2016, at "Mors hus" sendte sjokkbølger gjennom Film-Norge og skapte voldsomme reaksjoner. På den tiden var en film om en mor og en sønn som innleder et seksuelt forhold!det et helt utenkelig tema. Hun fortalte:
Sin mors hus er Knut Faldbakkens debutroman fra 1969.
Mottakelse
Filmen fikk terningkast 3 i Programbladet, VG og Dagsavisen. Aftenposten ga den terningkast 4.
Juozapas Matulaitis
Juozapas Matulaitis (født 8. mars 1936 i Užgirėlis i Litauen) er emeritert katolsk biskop av Kaišiadorys.
Prest
Juozapas Matulaitis mottok prestevielsen den 25. mars 1964.
Biskop
Pave Johannes Paul II utnevnte ham den 10. mars 1989 til apostolisk administrator av Kaišiadorys og titulærbiskop av Sicilibba. Erkebiskopen av Kaunas, Vincentas Sladkevičius M.I.C., bispeviet ham den 18. mars samme år; medkonsekratorene var Julijonas Steponavičius, erkebiskop av Vilnius, Juozas Preikšas, apostolisk administrator av Kaunas og av Vilkaviškis, og Vladas Michelevičius, hjelpebiskop i Kaunas.
Den 24. februar 1991 ble han valgt til biskop av Kaišiadorys. Pave Benedikt XVI innvilget den 12. februar 2012 hans helsemotiverte avskjedssøknad.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Evje prestegård
Evje prestegård ligger et par hundre meter nordøst for Evje kirke, i Evje og Hornnes kommune i Setesdal i Agder.
Hovedbygningen ble oppført i 1843–44 på grunnlag av standardtegninger fra Kirkedepartementet utarbeidet av Jacob Sverdrup og H.D.F. Linstow. Det er et laftet bygg med noe valmet tak. Det finnes også et stabbur fra 1850. Anlegget er fredet.
Bunaea
Bunaea er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).
Utseende
Store til svært store (vingespenn 120-170 millimeter), brune påfuglspinnere. Forvingene er lange og smale, litt sigdformede hos hannene. De har en hvit tverrstripe. Bakvingen har en stor, gul øyeflekk, forvingen en mer eller mindre firkantet, hvit flekk. Larvene er gjerne svarte, uten hår, men med hvite pigger.
Levevis
Som vanlig for påfuglspinnere kan larvene lever på mange ulike slags busker og trær. I likhet med flere andre slekter av store, afrikanske påfuglspinnere blir larvene til denne slekten noen steder samlet inn og spist av mennesker.
Société pour l’aviation et ses dérivés
SPAD (Société pour l'aviation et ses dérivés) var en fransk flyprodusent, aktiv mellom 1911 og 1921. Dens SPAD S. XIII dobbeltdekker var det mest populære franske kampfly i første verdenskrig.
Ballade i bakgården
Ballade i bakgården er det tredje studioalbumet til den norske viseduoen Tobben & Ero. Albumet er produsert av Johnny Sareussen og har som forgjengeren musikalske tolkninger av dikt, samt egenkomponerte låter.
Société pour l’aviation et ses dérivés
Deperdussin
Selskapet ble stiftet i 1911 som Aéroplanes Deperdussin. Dets grunnlegger, Armand Deperdussin (født 1867) hadde vært omreisende selger og kabaretsanger i Liège og Brussel før han gjorde formue i salg av silkeprodukter. Deperdussin ble fascinert av flyvning i 1908, og i 1909 etablerte han en flyfabrikk i Laon. Deperdussin var selv ikke konstruktør, men han ansatte den talentfulle ingeniør Louis Béchereau (1880-1970) som teknisk direktør. Béchereau ble deretter ansvarlig for konstruksjon av Deperdussin og SPAD fly. Det første Deperdussin-flyet var et mislykket canard-vinget, men det neste fly, Type A, ble en umiddelbar suksess, og førte til en rekke nært beslektede endekkere som Louis Blériots Blériot XI, og Nieuport IV. Dette var en layout som ble populær, både blant militære og sivile før første verdenskrig. Deperdussin TT ble en betydelig eksportsuksess, og 63 ble bygget på lisens av Lebedev selskapet i Russland og andre i Highgate i London av det Britiske Deperdussin Company. Fra 1911 og fremover bygde Deperdussin en ny fabrikk i Grenelle i hjertet av Paris. Han etablerte også fabrikker i Le Havre og Juvisy som bygde motorbåter og sjøfly, i tillegg til tre skolefly.
Selskapet har også produsert en rekke bemerkelsesverdige racerfly, inkludert det banebrytende Deperdussin Monocoque, som vant 1912 og 1913 Gordon Bennett-troféet, satte flere verdesrekorder, og var det første flyet til å overskride 200 Km/t
Brian Gregg
Brian Gregg (født 27. juni 1984) er en amerikansk langrennsløper. Han representerte USA under Vinter-OL 2014.
Société pour l’aviation et ses dérivés
Deperdussin
Den første konkurranse om Schneider-troféet ble arrangert 16. april 1913 i Monaco. Den ble vunnet av et Deperdussin sjøfly som oppnådde en gjennomsnittlig hastighet på om lag 73 Km/t. I 1913 ble Armand Deperdussin arrestert for svindel. Han hadde utviklet en dyr smak, og i tillegg til fiksing av konkurranser som for eksempel Gordon Bennett Cup, holdt han et overdådig hus. Hans bank hevdet at han finansierte dette ved svivaktig å låne fra banken ved hjelp av falske kvitteringer fra hans silkevirksomhet som sikkerhet. Han ble fengslet inntil rettssaken i 1917. Selv om det ble hevdet at han har brukt mye av pengene til å utvikle Frankrikes luftfartskompetanse ble han kjent skyldig og dømt til fem års fengsel, men som en innrømmelse for førstegangs lovovertredere ble han benådet ("sursis") og løslatt umiddelbart. Deperdussin kom seg aldri fra hendelsen og begikk selvmord i 1924.
Brian Gregg
OL-resultater
Sotsji 2014
Société pour l’aviation et ses dérivés
SPAD
Etter Armand Deperdussins konkurs i 1913 ble selskapet satt under administrasjon og navnet ble endret til Société Provisoire des Aéroplanes Deperdussin, det første som brukte SPAD akronym. Med Deperdussins svindel ble kontantstrøm stoppet og fremtiden for SPAD-selskapet var truet. Et konsortium ledet av Louis Blériot kjøpte selskapets eiendeler i 1913. Det nye selskapet ble omdøpt til Société Pour L ' aviation et ses Dérivés som fikk benytte SPAD akronymet. Béchereaus første virkelige suksess var SPAD S. VII, som lignet A. 2. Det var utviklet fra SPAD V, hvorav 268 ble bestilt, men ingen ble bygget. VII var en en-seters traktor dobbeltdekker av enkel og robust konstruksjon, drevet av den nye Hispano-Suiza vannkjølte V 8-motor. I forhold til tidligere jagerfly da SPAD VII dukket opp i 1916, virket det som et tungt fly, vanskelig å manøvrere, men piloter lærte snart å dra nytte av dets hurtighet og styrke. Om lag 3500 SPAD VII ble bygget i Frankrike, 120 i Storbritannia, og 100 i Russland under første verdenskrig, selv om mange flere var blitt bestilt fra en ny fabrikk i Jaroslavl. Disse ble bygget først etter den russiske borgerkrigen.
Litteratur
[
Maya Vik
May-Britt «Maya» Vik (født 12. februar 1980) er en norsk musiker. Hun spilte bass og bassynthesizer i bandet Montée og har tidligere spilt i bandene Furia og Savoy og med Chris Lee. Som soloartist har hun sluppet albumene Château Faux-Coupe (2011), Beyond the Basics (2015) og Bummer Gun (2012).
Hun er datter av den norske høydehopperen Per Kristian Vik.
Adolf Hitlers syn på religion
Monistene
Man må anta at Hitler hadde lest monismens datidige hovedtalsmann Wilhelm Ostwald (1853–1932) som mente at det stadige vitenskapelige fremskritt gradvis gjorde den kirkelige kristendom overflødig og irrelevant, og at kristendommen egentlig fører til manglende respekt for kulturen og at fremskrittet blir bremset opp.
Bakgrunn
Antisemittismen hadde dype røtter i Østerrike, Hitlers fødeland, og var utbredt i de fleste kretser. I den tildels selvbiografiske boken Mein Kampf redegjør Hitler blant annet for sin beundring for den fremtredende anti-semittiske politikeren Karl Lueger og hans kristelig-sosiale parti. Også landets katolske kirke var ved begynnelsen av det 20. århundre klart jødefiendtlig innstilt.
Til en viss grad kan også farens negative sider ha innvirket på Adolf Hitler. Han kunne fremstå som en såkalt «frisinnet», uten religiøs tro eller overbevisning, uten å oppfylle de religiøse plikter, og med en heller avvisende holdning til kirken. Borgerskapet og embedsverket i datidens Østerrike var dessuten nokså fascinert av liberalismen som de oppfattet som det sunne motstykke til en tilstivnet og overtroisk katolisisme. Man vet at faren gjerne kom med svært syrlige utfall mot kirken, og at kirkebesøkene for det meste hadde avgrenset seg til pliktfremmøter som til Keiserens Fødselsdag (18. august).
Hans parti, NSDAP hadde stadfestet en tilknytning til kristendommen i sitt partiprogram, hvor det blant annet het
Taler og skrifter
I taler og skrifter påberoper Hitler seg en nær tilknytning til kristendommen.
Hitler synes imidlertid først og fremst å ha klandret moderne kristendom for å mangle radikal besluttsomhet, gjennomslagskraft og maktvilje, hva som i sin ytterste konsekvens var til hinder for «germansk» utfoldelse. Han fremholdt blant annet at den arabiske tradisjonen, slik den ble representert gjennom islam var en mer effektiv måte å forfekte trosspørsmål.
Andre uttalelser
Senere i livet skrøt Hitler av den opposisjon han hadde oppvist under religionsundervisningen på realskolen. Etter eget utsagn hadde han med sine innvendinger mot gudstroen drevet sin religionslærer Sales Schwarz «slik til fortvilelse at han ofte ikke visste verken inn eller ut». Den 20. februar 1942 erklærte han at han «fra 13, 14, 15 års alder [...] ikke hadde noen tro lenger» og at heller ingen av hans skolekamerater, med unntak av noen få «helt dumme mønsterelever [...] trodde lenger på den såkalte kommunion». Han hevdet at han allerede da var kommet til at «det hele helst burde sprenges i luften».
Imidlertid synes Hitlers praktiske forhold til religion i all hovedsak å bygge på maktpolitiske fremfor åndelige vurderinger. Han delte motstanden mot marxisme, liberalisme, ateisme og andre strømninger med den katolske kirken, som han tidlig forsøkte å binde inn i kampen mot politiske motstandere.
Hitler som «den nye Messias»
miniatyr|[[Gott mit uns, «Gud med oss», på Wehrmachts beltespenner forkynte at tyskerne hadde gud på sin side. Mottoet var det prøyssiske kongehusets valgspråk fra 1701, og fra 1871 også de tyske keiseres valgspråk.]] Adolf Hitler ansporte til en ekstrem personkult, brukte religiøs språkbruk om seg selv og sin egen rolle, og promoverte og tolererte at det ble brukt temmelig vidtgående sammenligninger mellom ham selv og det guddommelige. Blant de nazistiske forfattere og diktere som gjorde dette, kan nevnes Camilla Meyer-Bennthsow («Adolf Hitler den Store i all evighet, velsignelse for alle tider»), Alice Försterling («Du Braunau, deg har Gud utvalgt, og har skjenket oss det rent tyske vesen» ), SA-dikteren Herybert Menzel («Føreren kommer snart! Ja, Gud hørte det forpinte folkets bønn»), Hanns Johst («Führer og Himmel i samme åsyn, Førerens smil den kosteligste monstrans»), og Fritz von Rabenau («Kristus har sendt Adolf Hitler til vårt tyske land»).
Lausitzring
Et spesielt trekk ved EuroSpeedway er en ovalbane, som er vanlig brukt i USA av NASCAR og Indycar, men uvanlig i Europa. Den 3,2 km lange ovalen er trekantformet, som Pocono Raceway, og ble i 2001 og 2003 brukt til et Champ Car-løp kalt German 500 (vunnet av Kenny Bräck og Sébastien Bourdais). I 2005 og 2006 ble det kjørt løp i det tyske Formel 3-mesterskapet på ovalen.
Innefor tri-ovalen er det en vanlig bane for bil- og motorsykkelracing, som kan kjøres i forskjellige konfigurasjoner opp til drøyt 4 500 meters lengde. Tribunene rundt tri-ovalen kan ta opptil 120 000, mens den store hovedtribunen har 25 000 seter. I motsetning til de fleste andre baner kan hele banen ses fra hovedtribunen.
Ved siden av banen finnes en testoval med lange rettstrekninger og sterkt doserte svinger. Alle banene kan også knyttes sammen til en 11 kilometer lang bane for utholdenhetsløp, men denne muligheten er ennå ikke brukt i løpssammenheng.
Pierre Chibert
Pierre Chibert var en belgisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen. Chibert vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det belgiske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak Storbritannia og Danmark. Fire lag deltok i turnering og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møtte hverandre en gang. Belgia vant første kampen mot Frankrike med 3-2 men tapte siden de to siste kampene, mot Storbritannia med 1-12 og mot Danmark med 2-5. Turneringen ble spilt i perioden 1. til 5. september 1920.
Premio Bancarella
Premio Bancarella er en italiensk litteraturpris som ble etablert i 1953. Den blir hvert år utdelt in Pontremoli, den siste lørdag eller søndagen i juli.
Først blir seks bøker valgt ut og tildelt Premio Selezione Bancarella, så stemmer bokhandlerne over en vinner. Overrekkelsen av prisen finnes sted den siste kvelden.
Andre priser
Andre priser som blir utdelt i Pontremoli sammen med Bancarella er: Premio Bancarellino (mat) og Premio Bancarella Sport.
Dongseong av Baekje
Dongseong av Baekje (født 445, død 501 ) var 24. konge i det koreanske kongedømmet Baekje. Han var sønn av Gonji som var en yngere bror av kong Munju og som returnerte til Baekje fra Yamato-Japan i 477 etter å ha hørt at Baekjes hovedstad var erobret av Goguryeo.
Bakgrunn
Gonji døde i 477 og som Munju kan han ha blitt drept av Hae Gu. Dongseong kan ha blitt forremmet som tronarving av Jin-klanen som slo ned Hae Gus opprør i 478. Forrige konge, Samgeun, døde uten arvinger og trona ble derfor gitt til Dongseong.
Kongetid
Dongseong satte i gang emd å styrke kongehoffets makt etter at hovedstaden ble flyttet fra området det dagens Seoul ligger, sørover til Ungjin. Han fikk bygd flere festninger og slott i den nye hovedstaden. Han inkluderte de lokale klanene Sa, Yeon og Baek i hoffet for å supplere aristokratiet fra den gamle hovedstaden.
Dongseong sendte en tributtdelegasjon til det sørlige Qi-dynasti i 484 og gjenåpnet Baekjes forbindelser med det sørlige Kina etter en lang pause.
Han etablerte en allianse med Silla gjennom hans ekteskap med en adelskvinne fra landet i 493. De to landene angrep i fellesskap Goguryeo i 495.
I 498 tok Baekjehæren kontroll over kongedømmet Tamna på øya Jeju, Tamna hadde formelt akseptert Baekjes overherredømme to år tidligere, men Baekje tok kontroll fordi Tamna ikke hadde sendt tributt.
Den kinesiske boka Qishu skriver at Dongseong sendte hæren til Liaodong og Liaoxi (요서, 遼西) i Kina for å slå ned styrker fra Goguryeo.
Død
I 499 ble landet herjet av hungersnød, men ifølge Samguk Sagi var kongen likegyldig med det. Han fortsatte å leve i sus og dus mens kriminelle og opprørere fikk herje fritt.
Mot slutten av Dongseongs regjeringstid hadde de lokale klanene overtatt mye av makta til de tradisjonelle maktbastionene Hae- og Jin-klanene. Dongseong forsøkte å stagge nykommerne ved å sende Baek Ga i eksil til en øde festning. Dette var ikke spesielt populært og Baek Gas egne styrker drepte Dongseong mens han var ute på jakt.
Dave Weckl
Dave Weckl (født 8. januar 1960) er en anerkjent amerikansk jazz-fusion-trommeslager. Han er blant annet en kjent utøver av den såkalte Moellermetoden.
Weckl har jobbet sammen med kjente artister som Paul Simon, Madonna og Chick Corea.
I 2010 var han en av artistene under Barentsjazz-festivalen i Tromsø.
Édouard Dulaurier
Jean Paul Louis François Édouard Leuge-Dulaurier (født 29. januar 1807 i Toulouse, død 21. desember 1881 i Meudon) var en fransk orientalist, forsker på Armenia og egyptolog.
Dulaurier ble født i Toulouse. Han etterfulgte Paul Émile Levaillant de Florival, da han døde i 1862, som professor i armensk ved Ecole spéciale des Langues orientales. Han etablerte også professoratet i malayisk. He var også medlem av Institut de France (Académie des Inscriptions et Belles-Lettres). Han døde i Meudon.