cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Coudekerque-Branche
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Coudekerque-Branche
Baseball under Stillehavslekene 2007
Baseball under Stillehavslekene 2007. Baseball var en av flere sporter som var med i de trettende stillehavslekene som ble arrangert i Apia på Samoa i perioden 25. august til 8. september 2007. Det var tredje gangen som baseball var med på programmet under stillehavslekene. Det var kun en turnering for menn.
Dong’an-kylling
Dong'an-kylling er en rett innen det kinesiske kjøkken, typisk for hunankjøkkenet. (Det navnegivende Dong'an er et fylke i provinsen Hunan.)
Den består av forvelt kylling, chilipepper og krydder, som stekes raskt i planteolje og eddik.
Janicke Karin Solheim
Janicke Karin Solheim (født 1953) er en norsk politiker (MDG, tidligere SV) og organisasjonsleder. Hun har bl.a. vært kvinnepolitisk leder i SV og nestleder i Norsk Kvinnesaksforening. Hun representerer for tiden MDG som gruppeleder og medlem av formannskapet i Lier.
Bakgrunn
Av utdanning er hun cand.philol. i nordisk språk og litteratur, og hun har bakgrunn som lektor.
Politikk
Hun har vært kvinnepolitisk leder i SV og representert partiet i kommune- og fylkespolitikken i Buskerud, men gikk senere over til MDG. Hun er gruppeleder for MDG i kommunestyret og medlem av formannskapet i Lier. Hun har også vært varamedlem av fylkestinget i Buskerud for MDG. Hun har også hatt en rekke verv i partiorganisasjonene i SV og senere i MDG. Hun har vært medlem i fylkesnemnda for barnevern og sosiale saker i Buskerud og meddommer i Drammen tingrett. Hun er styremedlem i Buskerud Teater og medlem av Distriktsprogramrådet i NRK i Oslo og Viken, det regionale kringkastingsrådet for Østlandet. I Stortingsvalget 2021 er hun MDGs 4.-kandidat i Buskerud.
Hun var 1. nestleder i Norsk Kvinnesaksforening på nasjonalt nivå i perioden 2010–2012 etter å ha vært 2. nestleder 2009–2010, og var medlem av sentralstyret frem til 2016. Lokalt har hun vært leder i Drammen Kvinnesaksforening (som omfatter hele Buskerud) 2008–2015, da hun ble etterfulgt av Turid Lilleheie. Fra 2010 til 2013 var hun medlem av det internasjonale styret i International Alliance of Women, som har flere hundre tusen medlemmer.
Kortbane-EM i svømming 2015 – 200 meter frisvømming menn
200 meter frisvømming menn  var en svømmeøvelse som ble arrangert under Kortbane-EM i svømming 2015 i Netanya i Israel. Finalen ble svømt 3. desember 2015.
Rekorder
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:
Cricket under Stillehavslekene 2007
Cricket under Stillehavslekene 2007. Cricket var en av flere sporter som var med i de trettende stillehavslekene som ble arrangert i Apia på Samoa i perioden 25. august til 8. september 2007. Det var femte gangen som cricket var med på programmet under stillehavslekene. Det var kun en turnering for menn.
Azim ud-Din I
Muhammad Azim ud-Din I eller Alimudín (arabisk: مُحَمَّدعلیم الدین, jawi:محمدعلیم الدیند, også Muhammad Alimuddin; kristent navn: Don Fernando de Alimuddin, død 1778) var sultan av Sulu fra 1735 til 1748 og igjen fra 1764 til sin abdikasjon i 1773. Han konverterte til katolisismen under navnet Fernando, men da han etter en tid vendte tilbake fra Manila til Sulu gikk han tilbake til islam og døde som muslim.
Sultan 1735-1748
I 1732 abdiserte hans far, og idet fetteren Nasar ud-Din (Nasauddin) gav avkall på tronfølgen, ble Azim sultan i 1735.
I januar 1737 inngikk datuene Mohammad Ismael og Yafar i Manila på sultanens vegne en traktat med den spanske generalguvernør for de filippinske øyer, Fernando Valdés y Tamón som etablerte varig fred mellom de to makter, en pakt om felles front og gjensidig assistanse mot angrep fra ytre fiender, fri handel, løslatelse av fanger, og tilbakelevering av kultbilder og kultobjekter. Den 12. juli 1744 anmodet kong Filip V av Spania og å få sende misjonærer fra jesuittordenen til Sulu-sultanatet for å forkynne kristendommen. Sultanet gikk med på dette, men dette skapte stor strid. Sultan Azim ud-Dins egen bror, Bantilan, dannet et parti som tok til orde for både utvisning av misjonærene og sultanens avsettelse, og borgerkrig brøt ut.
Bantilan gikk løs på sultanen med et spyd som rammet ham i låret. Det ble en tid med hyppige opptøyer og angrep på misjonærer. Sultanen flyktet med sin familie og følge til Zamboanga, og der søkte han om spansk vern. Bantilan overtok all makt i sultanatet; han utviste ikke jesuittene meg gav dem heller ikke sjansen til å oppfylle sine misjonsforehavender.
Den 2. januar 1749 ankom den avsatte sultan Cavite rett ved Manila.
Dåp, velvilje - og unåde
I Manila gav den spanske generalguvernøren (1745-1750), Juan de Arechederra, biskop av Nueva Segovia, ham en verdig mottakelse som en høytstående fyrste. Alimuddín uttrykte overfor Arechederra sitt ønske om å bli instruert i kristen tro. Etter en eksaminering foretatt av to jesuitter ble han anbefalt som vel beredt.
Han ble døpt 28. april 1750 i Paniqui (i dagens Pangasinan), det daværende bispesete for bispedømmet i Nueva Segovia, og ble kåret til konge av Jolo, med navnet Ferdinand (spansk: Fernando 1.° de Sulú), til ære for Ferdinand VI av Spania, som godtok ham som sin vasall. Hans barn ble undervist i spansk og gitt en katolsk utdannelse.
Den nye spanske guvernøren, markgreven av Brindisi og Ovando, tilsa Fernando I spansk assistanse slik at han kunne gjenovinne tronen og straffe Bantilan og hans pirater. Før han forlot Manila i 1751 for å gjenerobre sin trone i Jolo, skrev Ferdinand I et brev på arabisk adressert til Muhammad Khair ud-Din Amir ud-Din Itamza, sultanen av Maguindanao, på vegne av generalguvernøren. Oversettelsen av dette brevet ble grunnlag for en anklage om forræderi, og Ferdsinab/Asimuddin ble arrestert og kastet i fengsel. Ferdinand I ble sittende fengslet i Manila i ti år, til 1762, helt til byen ble okkupert av britene under syvårskrigen.
Sultan igjen, 1764-1773
Britene ikke bare løslot Asimuddin; de behandlet ham også som rettmessig hersker over Sulu. Som følge av Paristraktaten (1763) måtte britene trekke seg ut av Manila, og i begynnelsen av april 1764 ble Asimuddin utvist derfra av Simon de Anda y Salazar. I mens hadde Bantilan dødd og fått en etterfølger, Azim ud-Din II; han ble så tvunget bort fra tronen, og slik ble Azim ud-Din I (Fernando I) igjen innsatt på sultanatets trone i Jolo. Han ble vel mottatt av sitt folk og gikk tilbake til islam, og forble muslim til sin død. I november 1773 abdiserte han til fordel for sin sønn, Israil.
Ettermæle
Azim ud-Din I / Fernando I var en av sultanatet Sulus mest elskede herskere. Han ble betraktet som en fredens mann og som en reformator. Han undertegnet fredsavtalen av 1737, myntet egne penger, organiserte en hær og prøvde å etablere en flåte. Han gjennomgikk sultanatets lovverk og hele dets rettssystem, og initierte oversettelsen av deler av Koranen og flere juridiske og religiøse tekster på det lokale språket tausug, og begynte utarbeidelsen av en ordliste over islamske termer som et skritt for å muliggjøre arabisk til det offisielle embedsspråk i sultanatet.
Jesuitthistorikeren pater Horacio de la Costa forfattet en fremstilling av Alimuddins liv som ble publisert i et par akademiske tidsskrifter i 1965. I 2002 ble pater de la Costas skrifter kompilert av Roberto M. Materno.
Chörten
Chörten (tibetansk: མཆོད་རྟེན།, Wylie: mchod rten, tradisjonell kinesisk: 塔、確典, forenklet kinesisk: 塔、确典, pinyin: tǎ, quèdiǎn) er et tibetansk kultbyggverk innen tibetansk buddhisme. Den er den egne videreutvikling av stupaen.
Den hvitvaskede hoveddelen er formet som en omvendt klokke, og hever seg opp over et flere ganger avtrappet underbygg.
Labrang
Labrangklosteret (tibetansk: བླ་བྲང་བཀྲ་ཤིས་འཁྱིལ་; Wylie: bla-brang bkra-shis-'khyil) er et kloster tilhørrnde gelugskolen innen tibetansk buddhisme og ligger i Xiahe fylke i Gansu-provinsen i Folkerepublikken Kina.
Xiahe tilhører det autonome tibetanske prefektur Gannan, som er i den kulturgeografiske regionen Amdo.
Klosteret ble grunnlagt i 1709 av Ngawang Tsondru, som senere ble erkjent som den første Jamyang Shêpa og var de tredje høyst rangerte lamaer i gelug etter Dalai Lama og Panchen Lama. Klosteret er et av de syv store klostere i gelug-skolen og det viktigste klosteret utenfor det sentrale Tibet.
Ernst Klee
Ernst Klee (født 15. mars 1942 i Frankfurt am Main i Tyskland, død 18. mai 2013 samme sted) var en tysk journalist og forfatter. Hans skriving om tysk historie hadde som tyngdepunkt dokumentasjon av de medisinrelaterte forbrytelser i Adolf Hitlers Tredje Rike, særlig Aktion T4 (eutanasi/pasientdrap).
Liv og virke
Klee fikk først utdannelse som sanitær- og varmetekniker. Senere studerte han teologi og sosial undervisning.
I 1997 mottok han Geschwister-Scholl-Preis for boken Auschwitz, die NS-Medizin und ihre Opfer. I 2001 gav byen Frankfurt am Main ham Goetheplakette (Goethemedaljen) for boken ''Deutsche Medizin im Dritten Reich. Karrieren vor und nach 1945''.
Klee skrev for ukeavisen Die Zeit. Den bragte 27 artikler av ham mellom 1974 og 1995. I 2003 skrev han en artikkel som kritiserite utelatelsene av nazistisk virksomhet blant karrieredetaljene i Deutsche Biographische Enzyklopädie.
Dokumentar
This report was broadcast by ARD in 1993. The development of psychiatry in "the third year after the German reunification", shown in the examples of two institutions in the former East Germany. The film shows shocking treatment of disabled people. The commentary uses the view of those affected. Fifty years after the "euthanasia" in Germany, this documentation reminds the viewer of it again. Within the setting of criticism of psychiatry, Klee's documentation occupies equal importance with the feature films, "Freaks", "Shock Corridor" and "One Flew over the Cuckoo's Nest".
Nothodes
Skadedyr og nyttedyr
Noen arter av tannsmellere er brysomme skadedyr i jord- og hagebruk fordi larvene (kjølmark) spiser røtter.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den palearktiske sone og Nord-Amerika.
Regent Airways
Regent Airways (bengali: রিজেন্ট এয়ারওয়েজ) er et flyselskap i Bangladesh som eies av HG Aviation Ltd. Regent Airways har sin base på Dhaka internasjonale lufthavn. Det ble etablert i 2010 og startet flyvninger den 10. november samme år.
Regent utvidet sin flåte med to Boeing 737-700 fly under en leieavtale med ILFC, og startet  internasjonalt i juli 2013.
Hovedkontoret ligger i Siaam Tower i Uttara, Dhaka.
Nordamerikansk mesterskap i volleyball for menn 1969
Nordamerikansk mesterskap i volleyball for menn 1969 ble arrangert i Mexico by i Mexico i 1969.
Regent Airways
Destinasjoner
Regent Airways fløy (2013) til fire internasjonale destinasjoner i som ble åpnet i juli 2013  med Kuala Lumpur. og utvidet med Bangkok i oktober, samtidig startet de innenriks med Chittagong - Kolkata. Dhaka-Kolkata i november, og Singapore i desember.
Regent etablerte en direkterute fra Chittagong til Bangkok den 27. april 2014.
I februar 2015 ble det åpnet en rute til Katmandu som dermed ble den femte internasjonale destinasjonen.
Det foreligge planer om ruter til Hongkong, Guangzhou, Doha og Muscat i nær fremtid.
Rutekart
Regent Airways flyr til følgenede destinasjoner (september 2014):
Flåte
Regent Airways flåte omfatter følgende fly :
Bevertning ombord
På de korte innenriks flyvninger servers snacks som sandwich, pianøtter, sjokolade og drikke.. The two Bombardier Dash-8-Q300s do not have in-flight entertainment.
På internasjoale flyvninger serveres tradisjonelle retter.. . I de to leide Boeing 737 er  det in-flight entertainment i økonomi-klassen, mens  en personlig iPad er tilgjengelig  Business-klassen
Odd Gunnar Røyseth
Odd Gunnar Røyseth (født 24. april 1972 i Naustdal, Sogn og Fjordane) er en norsk vektløfter, som konkurrerer for Tambarskjelvar IL. Han har blant annet vunnet 10 NM-gull.
== Resultater og meritter i vektløfting ==
Nissen (slekt fra Sønderjylland)
Nissen (utdødde grener von Nissen og von Nissen-Benzon) er en slekt fra Danmark, med grener og etterkommere i bl.a. Norge, Tyskland, Storbritannia, USA og St. Croix. I Danmark var slektsmedlemmer godseiere og embetsmenn fra 1400-tallet. Lenge hadde slekten tilknytning til Sønderjylland, men etterhvert bodde medlemmer også andre steder i Danmark. Slektsmedlemmer har eid godsene Oldemorstoft, Lerbæk, Rugballegård, den adelige setegården Brandbjerg og stamhuset Skærsø. Nissen er et patronym avledet av det sønderjyske fornavnet Nis, og viser til Nis Asmussen (1565–1625), Oldemorstoft, som etterkommerne tok i bruk som fast slektsnavn. På 1600-tallet var kong Christian IV gjest på ættegården Oldemorstoft en rekke ganger.
Nicolaus Nissen (1627–1684) var krigskommissær i Jylland, landsdommer i Nørrejylland og eier av godsene Lerbæk, Rugballegaard og Vestre Oldemorstoft. Han var far til etatsråd og krigskommissær i Hertugdømmene Herman Lorentz von Nissen (1663–1717) og til krigskommissær i Jylland Nicolai Nissen (1664–1717).
Herman Lorentz von Nissen og hans etterkommere ble adlet av kongen i 1710, og til den adelige grenen hører sønnen Christian Ulrich von Nissen-Benzon til Skærsø (1691–1756), som var guvernør i Trankebar og senere stiftamtmann i Trondhjem og Aarhus, amtmann i København, og høyesterettsdommer, og hans bror, generalmajor Christian Siegfried von Nissen-Benzon til Skærsø (1690–1763). Den adelige grenen er utdød i mannslinjen, men har etterkommere gjennom kvinneledd, bl.a. den danske adelsslekten von Fischer‑Benzon, som arvet stamhuset Skærsø fra slekten Nissen.
De nålevende slektsgrenene i mannslinjen er etterkommere etter Herman Lorentz' bror, krigskommissær Nicolai Nissen (1664–1717) og Elisabeth Sophie Høeg (Banner) (1669–1739), datter av Gregers Ulfstand Høeg til Vang Hovedgård og Birgitte Kaas («mur-Kaas»). To av deres sønner var bosatt på St. Croix i Dansk Vestindia, der Gregers Høeg Nissen var guvernør og har flere etterkommere. Nicolai Nissen og Elisabeth Sophie Høeg har også flere etterkommere i bl.a. Danmark og Norge. Til slekten hører bl.a. heraldikeren Harald Nissen, og en rekke etterkommere gjennom kvinneledd er oppkalt etter slekten, bl.a. kirurgen Nikolai Nissen Paus.
De første generasjoner i Danmark
Slekten stammer fra overjeger i København Henrik (Henrich, Hinrich) Lorentzen (Schack) (f. ca. 1450), som i 1484 av kong Hans fikk i forlening godset Oldemorstoft i Bov sogn i Sønderjylland, som var en såkalt frigård (en form for privilegert setegård med bl.a. skattefrihet og jaktrettigheter). Sønderjylland stod i en særstilling i Danmark gjennom at det meste av jorden ikke var eid av den egentlige adelen, og at frigårdene og frimannsslektene inntok en fremtredende stilling mellom bondestanden og adelen. Henrik er opplyst å være født av gode folk i Neumünster. Henrik er i noen kilder kalt ved slektsnavnet Schack; det er ukjent om det finnes noen forbindelse til den nordtyske (og danske) adelsslekten av samme navn.
Stamfaren Henrik Lorentzen var far til Jacob til Vestre Oldemorstoft, gift med Ingeborg Jort fra Angeln. Deres sønn var Asmus til Vestre Oldemorstoft, gift med Mette Boysen, datter av herredsfogd i Vis herred Boy Jessen til Kollund. Boy Jessens far ble adlet av kong Hans i 1488, og slekten førte i våpenet i rødt en sølv trappegavl, på hjelmen et sølv eple, hvori tre røde strutsefjær. Asmus og Mettes sønn var Nis Asmussen til Vestre Oldemorstoft (1565–1625), gift med Catharina, datter av borger i Flensborg Lorentz Ketelsen. Sønnen Lorentz Nissen til Vestre Oldemorstoft (1603–1655), den første med navnet Nissen, var gift med Anna (1595–1654), datter av herredsfogd Nis Hansen til Hajstrupgård, som førte som våpen en i sølv halv, springende hjort med en gullslange i munnen, på hjelmen en oppstigende rød hjort med gullslange i munnen.
Lorentz og Annas sønn var (Lorentz) Nicolaus Nissen til Lerbæk, Rugballegaard og Vestre Oldemorstoft (f. 1627, d. 1684), krigskommissær i Jylland og fra 1680 landsdommer i Nørrejylland med sete i Viborg. Han arvet godset Vestre Oldemorstoft og kjøpte godsene Lerbæk og Rugballegaard. Som landsdommer var han bl.a. dommer i en hekseprosess i 1683. Han var gift med Magdalene Boysen (1644–1676), datter av den kongelige danske Hoffzahlmeister Joh. Boysen, som var sønn av borgermester i Flensborg Johannes Boysen og Magdalene Beyer, barnebarn av den kjente juristen Christian Beyer.
Deres sønner var etatsråd, krigskommissær og godseier Herman Lorentz von Nissen (1663–1717), som ble adlet i 1710, og krigskommissær og godseier Nicolai Nissen (1664–1717), begge behandlet nedenfor. De hadde også datteren Magdalene Catharina Nissen (f. 1665), gift med Jacob von Holten.
Den adelige slektsgrenen von Nissen
Etatsråd og krigskommissær i Hertugdømmene (Slesvig og Holsten) (Herman) Lorentz von Nissen (1663–1717) ble adlet under navnet von Nissen gjennom adelsbrev av 3. november 1710 (navnet von Nissen er dessuten brukt av offiserer av slekten som ikke tilhørte den adelige grenen). Han ble eier av den adelige setegården Brandbjerg og i 1695 skjøtet broren Nicolai det ene av sine gods, Lerbæk, over til ham. Han var gift (fra 1689) med Ida Sophie Amalie Glud (1672–1703), datter av biskop i Viborg Søren Glud (adlet 1679) og Ida Christine Moth, en søster av kongens elskerinne Sophie Amalie Moth. Ida Sophie Amalie Glud var altså kusine av kong Christian Vs sønn Ulrik C. Gyldenløve, og gjennom ekteskapet ble Søren Glud en del av mektige mothske parti.
Herman Lorentz og Ida Sophie Amalie var foreldre til generalmajor Christian Siegfried von Nissen-Benzon til Skærsø (1690–1763) og til Christian Ulrich von Nissen-Benzon til Skærsø (1691–1756), guvernør i Trankebar 1720–26 og kommandant på Dansborg i Ostindia fra 1718, senere etatsråd, stiftamtmann over Trondhjems stiftamt, stiftamtmann over Aarhus stiftamt, stiftamtmann over København, medlem av Højesteret 1744–56 og ridder av Dannebrogordenen 1747. Han var også far til døtrene Cecilie Katharina von Nissen (f. 1693) og Elisabeth Margrethe von Nissen (f. 1695). Etter den første ektefellens død var Herman Lorentz gift på nytt med enken Frederica Amalie Rathe.
von Nissen-Benzon til stamhuset Skærsø
Christian Ulrich von Nissen-Benzon døde barnløs, mens broren Christian Siegfried von Nissen-Benzon hadde to døtre: Hans eldste datter, som stamhuset fulgte videre, var Christine Sophie von Nissen-Benzon (1734–1772), gift med oberst Jacob Ludvig de Vauvert (1727–1809), som tok navnet de Vauvert-Benzon for å bli stamherre til sin frues gods. Deres datter Frederikke Christiane de Vauvert‑Benzon var gift med rittmester Henrik Fischer (1734–1794), og deres sønn, major og stamhusbesitter Jacob Ludvig Fischer (1776–1833), ble opptatt i den danske adelstanden med navnet von Fischer‑Benzon i 1805. Christian Siegfrieds yngre datter Friederike Georgine Amalie von Nissen-Benzon (1735–1775) var gift med oberstløytnant Johan Christoph von Oetken (1717–1775).
Etterkommere etter Nicolai Nissen og Elisabeth Sophie Høeg
Den nålevende slekten Nissen stammer fra Herman Lorentz (von) Nissens bror, Nicolai (Nicolaus) Nissen til Lerbæk og Rugballegaard (1664–1717), som var kanselliråd fra 1705 og krigskommissær for den danske armé i Skåne 1709–10 (som Danmark da forsøkte å gjenerobre under den store nordiske krig) og i Jylland fra 1711. Nicolai overtok begge farens gods, men skjøtet Lerbæk over til broren Herman Lorentz i 1695. Han bodde først på Lerbæk, siden på Rugballegaard. Han var gift med Elisabeth Sophie (Banner-)Høeg (1669–1739) fra Nord-Jylland, datter av Gregers Ulfstand (Banner-)Høeg til Vang Hovedgård og hans andre ektefelle Birgitte («Birthe») Kaas («Kaas med muren»), som begge tilhørte noen av Danmarks eldste adelsslekter (Birthe Kaas døde da Elisabeth var liten og faren ble gift tredje gang med Anne Cathrine Sehested, en niese av stattholder Hannibal Sehested). Birthe var datter av lensherre over Lister len og oberst Jørgen Kaas fra Fyn, og Elisabeth Sophie Høeg var i tillegg til Banner/Høeg og Kaas etterkommer etter bl.a. slektene Grubbe, Holck, Ulfstand, Krafse, Bille, Gyldenstierne, Reventlow, Skinkel (alle tre), Lykke, Ulfeldt, Brahe, Rosenkrantz og Bjelke; hun var bl.a. etterkommer etter statsmennene Eske Bille og Claus Bille og videre av bl.a. riksrådene Holger Gregersen Ulfstand, Jens Holgersen Ulfstand, Mogens Gyldenstjerne og Jørgen Lykke. Nicolai og Elisabeth Sophie hadde hele 19 barn, men 11 døde som spedbarn. Etter Nicolais død var boet insolvent og enken satt igjen med en stor barneflokk, og Rugballegaard gikk ut av slektens eie gjennom at enken for seg og barna frasa seg arven. Av deres barn var sønnen Nicolai (Nicolaus) (von) Nissen (1692–1772) infanterikaptein i Norge, Christian Ditlev Nissen (1701–1775) var kanselliråd, Gregers Høeg Nissen (1709–1773) var guvernør i den danske kolonien St. Croix i Det karibiske hav og Lorenz Nissen (1713–1765) var plantasjeeier på St. Croix, før han flyttet hjem til Danmark og ble brygger i København. Deres etterslekt er behandlet i det følgende.
Nicolai von Nissens etterslekt
Nicolai (von) Nissen (1692–1772) var gift med Christence Groll, datter av Johan Halvorsen Groll, som eide Hassel Jernværk til 1691, og Maren Arneberg. Ektefellen hadde kommet fra Norge til Danmark som barn og var oppvokst der. Nicolai von Nissen tjenestegjorde i hæren i Danmark fra ca. 1709 og kom til Norge i 1747 som kaptein i det 1. vesterlenske infanteriregiment og sjef for det skienske landvernkompani. Han solgte embedet for 1500 riksdaler med kongelig tillatelse i 1753 og flyttet tilbake til Danmark, der han bodde hos broren Christian Ditlev i Tjørnelunde på Sjælland. Han brukte i tråd med tidens skikk navnet von Nissen fordi han var offiser (hans onkel hadde også fått dette navnet i sitt adelspatent). Han har etterslekt i Norge gjennom sin datter og eneste barn Andrea Jaspara Nissen (1725–1772), gift med sorenskriver i Øvre Telemark Hans Paus (1721–1774), som gjennom oppkalling har ført navnet videre til våre dager. Fra 1751 har for- og mellomnavnet «Nikolai Nissen» ofte vært gitt til eldste sønn blant deres etterkommere i slekten Paus. Noen av deres etterkommere var skipsreder fra Tangen Nicolai Nissen Paus (1811–1877), kirurg og president i Norges Røde Kors Nikolai Nissen Paus (1877–1956) og grosserer og fabrikkeier Nicolay Nissen Paus (1885–1968).
Christian Ditlev Nissens etterslekt
Christian Ditlev Nissen (1701–1775) var kanselliråd, birkeskriver (dommer i et birk) på Sjælland, økonom i det kongelige kommunitet og forvalter av kommunitetets gods på Sjælland. Han var far til etatsråd, professor i lovkyndighet ved Sorø Akademi og viselandsdommer Hans Nicolai Nissen (1755–1815) og Mads Lind Nissen (1756–1827). Hans Nicolai Nissen var far til prokurator Christian Ditlev Høegh Nissen (1790–1867), som var far til prokurator, branndirektør og sparekassedirektør i Kalundborg Laane- og Sparekasse Sophus Ferdinand August Nissen (1832–1901). Hans Nicolai Nissen var videre far til rittmester og ridder av Dannebrogordenen Frederik Emil Nissen (1798–1857), som ble stamfar for en tysk gren av slekten, og til prost Ludvig August Nissen (1799–1848), som har etterkommere i Danmark og Norge og som bl.a. var farfar til den danske operasangeren Helge Nissen (1871–1926), som ble utnevnt til kongelig kammersanger i 1909 og var sjef for Det Kongelige Teaters operaskole fra 1912. Mads Lind Nissen var opprinnelig dansk skipsoffiser i handelsflåten og seilte som styrmann og skipskaptein på Vestindia og Ostindia. Han var norsk gift og rundt 1787–88 slo han seg ned i Egersund, hvor han var handelsmann, losoldermann, havarikommisjonær, medeier i et skipsverft og kommandant for byens kystvernbatteri under Napoleonskrigen. Blant hans etterkommere er psykolog Ingjald Nissen, sjef for Statens filmkontroll Bernt August Nissen, lagmann Gunnar Brun Nissen (1897–1991), overlege August Johan Brun Nissen (1901–90), heraldikeren Harald Nissen og politikeren Harald August Nissen.
Brandenburgs landdag
Brandenburgs landdag (tysk: Landtag Brandenburg, nedersorbisk: Krajny sejm Bramborska) er delstatsparlamentet i den tyske delstaten Brandenburg, med sete i Potsdam. Landdagens medlemmer velges hvert femte år. Parlamentet består av minst 88 medlemmer, tallet kan økes som følge av eventuelle overskuddsmandater.
Nissen (slekt fra Sønderjylland)
Lorenz Nissens etterslekt
Lorenz Nissen (1713–1765), plantasjeeier på St. Croix og siden brygger i København, var far til Elisabeth Sophie Nissen (1744–1824), gift med prost i Finderup Christian Gottlieb Brorson (1733–1787), nevø av biskop Hans Adolph Brorson, samt til Else Kirstine Nissen (1765–1799), gift med prost i Tønder Peder Rasmussen Prahl (1761–1831).
Slektsvåpen
Det har i flere publikasjoner vært hevdet at slekten fikk våpenbrev i 1484, men bare selve forleningen av Oldemorstoft er dokumentert. Den eldste dokumenterte bruken av slektsvåpenet er fra 1659, i form av Nicolaus Nissens segl på et brev til grev Gerhard von Dernath. Det finnes også på flere brev fra Nicolaus Nissen til riksfeltherre Hans Schack. Våpenet viser en hjort fremspringende av tre trær, på hjelmen (hjelmtegn) en oppvoksende hjort fremspringende av tre trær. Et lignende, men ikke helt identisk, hjortevåpen med gullslange ble ført av Nicolaus' mor Anna (1597–1654) og hennes far, jf. ovenfor.
Brandenburgs landdag
Landdagen har krav om like mange kvinner som menn på partienes valglister, med virkning fra 2020.
Nissen (slekt fra Sønderjylland)
Slektsvåpen
Ved adlingen i 1710 fikk Herman Lorentz von Nissen en «våpenforbedring»: firedelt med hjortehodet fra slektsvåpenet som hjerteskjold. I hovedskjoldets 1. og 4. felt sølv med to blå bjelker, den øverste belagt med to, den nederste med en seksoddet gull stjerne, i 2. og 3. felt rødt hvori en gull heraldisk venstre (sinister) skråbjelke.
Titus Oates
Titus Oates (født 15. september 1649 i Oakham i Rutland i England, død 12. juli 1705 i London) var en engelsk eventyrer og angiver, kjent for å ha diktet opp The Popish Plot. Ett av hans tilnavn skulle bli Titus the Liar.
Nissen (slekt fra Sønderjylland)
Slektsvåpen
Fra 1600-tallet har slekten ført et våpen som kan beskrives heraldisk (blasoneres) slik: ''I sølv en springende rød hind lagt på tre grønne graner. På hjelmen en springende rød hind lagt på tre grønne graner.''
Brandenburgs landdag
Historie
Det første delstatsparlamentet i Brandenburg ble valgt 1946 i den sovjetiske okkupasjonssonen, men besto kun til 1952. President var Friedrich Ebert junior.
Titus Oates
Bakgrunn
Titus Oates var sønn til en anabaptistisk predikant. Han ble sendt til Merchant Taylors' School i Northwood, og fortsatte studiene i Cambridge ved Gonville and Caius College og ved St John’s College.
Nissen (slekt fra Sønderjylland)
Slektsvåpen
Landsdommer Nicolaus Nissens våpen er avbildet i korbuen i Bov kirke og på prekestolen (fra 1684) i Hover kirke, som slekten eide. I hallen på herregården Lerbæk er det en våpentavle for Nicolai Nissen og Elisabeth Sophie Høeg, med Nissen- og Banner-Høeg-våpnene (dvs. Banner-våpenet som ført av den grenen av Banner-slekten som brukte navnet Høeg). Det er bevart en rekke segl med slektsvåpenet i riksarkivene i Danmark og Norge; noen av disse er avbildet i boken Slekten Nissen fra Bov sogn i Sønderjylland.
Titus Oates
Anglikansk prest
Han ble etterhvert for en tid prest i den engelske (anglikanske) kirke. Han ble presteviet og ble farens assistent som forkynner, men gjorde seg i 1674 umulig ved et ærekrenkende falsk angiveri. Han røk imidlertid snart ut på grunn av angivelig gudsbespottelse og homoseksualitet.
Brandenburgs landdag
Historie
I sin nåværende form har parlamentet eksistert kun etter 1990. Etter det første valg til landdagen i oktober 1990 har SPD vært det største partiet. SPD har hele tiden siden vært i regjering og hatt ministerpresidenten.
Fra 2002 til 2009 var Matthias Platzeck ministerpresident i en storkoalisjon. Fra 6. november 2009 til 28. august 2013 var han ministerpresident i en koalisjon med Die Linke. Dietmar Woidke ‎ble 28. august 2013 valgt til ny ministerpresident og fortsatte som leder for en regjering utgått av en koalisjon mellom SPD og Die Linke.
Titus Oates
Anglikansk prest
Noe senere var han hjelpeprest i menigheten Bobbing i Kent. Men også herfra ble han fjernet på grunn av gudsbespottelse og angivelig homoseksualitet.
Han ble derpå kapellan for protestantene blant den katolske hertugen av Norfolks folk og begynte som sådan i angiverhensikt å spionere på sine katolske omgivelser.
Brandenburgs landdag
Paritetslov
Landdagen vedtok 31. januar 2019 en lov med krav om at partienes valglister skulle inneholde halvparten menn og kvinner, og i vekslende rekkefølge på listene. Loven ble vedtatt med virkning fra 2020. CDU og AfD hevdet at loven var i strid med delstatens forfatning. Unntak skulle gjelde for partier som etter sitt formål går mot likestilling mellom kjønnene.
Titus Oates
Anglikansk prest
I samforstand med en overspent anglikansk prest, Israel Tonge, gikk han hyklende i 1677 over til den katolske tro og besøkte jesuittkollegiene i Valladolid og Saint Omer.
Brandenburgs landdag
Sorberne
I Brandenburg bor ca 20 000 sorbere som også kaller seg vendere. Disse utgjør en nasjonal og språklig minoriet som er gitt et særlig vern i Brandenburgs konstitusjon. Det skal for hver valgperiode som er fem år, velges et utvalg for sorbiske spørsmål. Medlemmene av utvalget blir foreslått av sorbiske organisasjoner og valgt av landdagen. Utvalget har rådgivningsrett til landdagen. Utvalget ble opprettet i 1994, da det etter valget i 1990 viste seg at sorberne selv om sperregrensen var opphevet, hadde små muligheter for å bli innvalgt til landdagen.
Titus Oates
Falske anklager
Han ble fordrevet fra disse, og vendte sommeren 1678 tilbake til hjemlandet og satte samme, i samråd med Tonge, et detaljert angivelseskrift om en forment romersk-katolsk sammensvergelse mot Karl IIs liv. Innblandet i en del sanne opplysninger og iakttagelser forekom det blant Oates bevismateriale oppdiktede påstander og forfalskede dokumenter i rikt monn.
Kongen selv, som gjennom en av sine fortrolige, Christopher Kirkby, i august samme år fikk del av «opplysningene», trodde ikke på denne eventyrlige historie om et jesuittmøte som skulle ha besluttet at han skuylle ryddes av veien av et par jesuitter og noen betalte banditter, og at det så skulle følges opp med en fransk invasjon på Irland, og av massakrer av protestantene og et jesuittisk skerkkvelde under hertugen av Yorks styre.
I rådet fant man derimot Oates angivelser sannsynlige, og da den dommer som Oates hadde fremlagt angivelserne for, sir Edmund Berry Godfrey, den 12. oktober plutselig døde (usikkert om han ble myrdet eller begikk selvmord), oppstod en allmen panikk, under hvilken selv de urimligste rykter vant tiltro. Massearrestasjoner fulgte, parlamentet tok upp saken med feberaktig iver, nye menedervitner fremtrådte.
Oates utgav oppildnende skrifter om saken, og innen prosessraseriet la seg i 1681, beregnes det at han han hadde medvirket tll 35 justismord.
Avslørt, straffet
Titus Oates, hvis falskhet slik etterhvert begynte å bli avslørt, fikk beholde den pensjon han var blitt tilstått, hant til han i 1684 ble idømt høye bøter og, idet han ikke kunne betale dem, ble satt i fengsel for ugrunnede anklager mot hertugen av York.
Etter dennes tronbestigning i 1685 ble Oates dømt for mened til livstids fengsel og periodisk gjentatt hars korporlig straff.
Løslatt, benådet
Etter statsomveltningen i 1688 ble Oates løslatt, formelt benådet og til og med innrømmet pensjon.
Han virket fra 1698 som baptistpredikant, men ble i 1701 utestengt fra baptistforsamlingene som følge av finansielle forseelser.
Merope
Merope (gresk: Μερόπη) var opprinnelig navnet til flere, trolig ikke beslektede, figurer i gresk mytologi. Navnet kan vise til:
Anastasija Gornostajeva
Anastasija Gornostajeva (russisk: Анастасия Горностаева, født 31. desember 1999) er en russisk alpinist.
Hun representerte ROC under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hennes beste resultat var nummer 33 i slalåm.
History (Loudon Wainwright III-album)
History er det tolvte studioalbumet fra den amerikanske artisten Loudon Wainwright III, utgitt i september 1992. Albumet ble innspilt etter at Wainwrights far, Loudon Wainwright jr. døde, og er dedikert til hans minne. Sangen «A Handful of Dust» er en bearbeidet versjon av en sang faren skrev.
Knask-eller-knep
Knask-eller-knep er en halloweenskikk for barn og voksne i mange land som praktiseres ettermiddagen før Allehelgensaften. Det er basert på den amerikanske tradisjonen «trick or treat», det vil si «(valget mellom å få en) eller (å gi en) godbit», har en norsk oversettelse i «knask eller knep».
History (Loudon Wainwright III-album)
Sanger fra albumet som bør nevnes er «Hitting You» – en sang om hans datter Martha Wainwright, «A Father and a Son» – om hans sønn Rufus Wainwright, «Talking New Bob Dylan» – et tilbakeblikk på sin egen karriere, og «So Many Songs» – om hans tidligere kone Kate McGarrigle.
Knask-eller-knep
Andre fraser som også brukes er «gi eller svi», «digg eller deng» , «godteri eller fanteri» og «lureri eller godteri». I Danmark sier barna «slik eller ballade». I Sverige sier barna «bus eller godis».
Oversettelsen av «trick or treat» til «knask-eller-knep» ble første gang publisert i Norge i 1993 og gjort av brødrene Espen og Henning Hagerup. Carl Barks laget i 1952 historien «Trick or Treat», en tegneserieversjon av en tegnefilm. Barks satte sitt eget preg på historien istedenfor å overføre filmens handling til tegneserien og føyde derfor til en rekke helt nye scener, blant annet noen episoder med kjempen Hasselbackpotet. Utgiverne var ikke fornøyde med Hasselbackpotet, fikk Barks til å forkorte historien med ni sider og dette var lenge den offisielle tegneserieversjonen av fortellingen. De ni utelatte sidene ble gjenfunnet i Disney-arkivene og i 1993 ble den fullstendige versjonen utgitt på norsk i ny oversettelse med tittelen «Knask-eller-knep».
History (Loudon Wainwright III-album)
Sporliste
Alle sangene er skrevet av Loudon Wainwright III unntatt hvor annet er notert.
Christen Eschildsen Griis
Christen Eschildsen Griis (–1694) var rådmann i Christiania.
Han fødtes omkring 1625 som sønn av handelsmann Eschild Christensen og Maren Arildsdatter Gyldensø. Christen Eschildsen mottok bestalling til rådmann i 1670, et embete han beholdt til 1687, hvor han tok sin avskjed. Foruten 37 gårder eide også Christen Eschildsen sin mødrene odelsgård Fladeby.
Ekteskap
Han giftet seg første gang i 1648 med Sigrid Andersdatter Hack (d. 1673), enke etter fattigforstander Hans Griis. Christen Eschildsen overtok ikke blot konen og Hans Griis' store gård i Kirkegaten, men også selve navnet Griis.
Annet ekteskap inngikk han i 1674 med Sophie Bang (d. 1689). Og tredje ekteskap inngikk han i 1689 med Kirsten Leuck (d. 1705).
Termitocomes
Termitocomes er en gruppe (slekt) av biller som hører til familien kortvinger.
Utseende
Små, blanke, avlangt dråpeformede kortvinger. Føttene er fire-leddete, hos noen arter kan de være fem-leddete på bakbeina. Antennene er 9-11- leddete.
AJ Hurt
AJ Hurt (født 5. desember 2000) er en amerikansk alpinist.
Termitocomes
Levevis
Disse små billene lever sammen med termitter i undergruppen Nasutitermitinae (Termitidae) i tuene deres.
Utbredelse
Slekten er kjent fra Trinidad og Tobago og Guyana.
AJ Hurt
Hun representerte USA under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hennes beste resultat var nummer 34 i slalåm.
Nettball under Stillehavslekene 2007
Nettball under Stillehavslekene 2007. Nettball var en av flere sporter som var med i de trettende stillehavslekene som ble arrangert i Apia på Samoa i perioden 25. august til 8. september 2007. Det var tiende gangen som nettball var med på programmet under stillehavslekene. Det var kun en turnering for kvinner.
Eid prestegjeld
Eid prestegjeld kan vise til:
Fjodor Vasiljev
Fjodor Aleksandrovitsj Vasiljev (russisk: Фёдор Александрович Васильев, født 22. februar 1850 i Gattsjina, død 6. oktober 1873 i Jalta) var en russisk landskapsmaler som introduserte stilen lyrisk landskapsmaling i russisk kunst. Hans stemningsfulle maleri blir regnet som noen av de viktigste i russisk kunst fra det 19. århundre.
Liv og gjerning
Fjodor Vasiljev var sønn av en offentlig tjenestemann på lavt nivå. Foreldrene hans giftet seg først da Fjodor var fire år gammel, så han ble alltid betraktet som født utenfor ekteskap. Fra han var 12 år gammel måtte han brødfø seg selv. Han arbeidet som postbud, skriver og som assistent til en som restaurerte bilder. Etter at faren døde brått var han den eneste i stand til å forsørge familien.
I 1863 klarte han å få plass til et kveldskurs på malerskolen drevet av Selskapet til framhjelp av kunstnere. Mens han gikk på skolen ble Vasiljev kjent med mange maler og som hjalp ham.
Landskapsmaleren Ivan Sjisjkin forelsket seg i 1866 i Fjodors søster Jevgenija Vasiljeva. Sjisjkin ble kjent med Fjodor og begynte å undervise ham i landskapsmaling. Fra juli til november 1867 arbeidet Sjisjkin og Vasiljev sammen på øya Valaam (Valamo) i Ladogasjøen. Enkelte steder på Valaam fant begge malerne motiv til sine malerier. Senere sørget Sjisjkin for at Fjodor ble kjent med Ivan Kramskoj, Ilja Repin, og kunstsamlerne Pavel Tretjakov og Pavel Stroganov. Vasiljev ble etterhvert en sterk konkurrent til Ivan Sjisjkin, og den siste ble ofte beskyldt for å intrigere og å benytte seg av sin posisjon til å påvirke de styrende for å vinne over Vasiljev ved forskjellige kunsttevlinger.
I Vasiljevs tidlige verk, såsom Etter et tordenvær (1868), Nær in brønn (1868) og andre, aner en påvirkning fra Barbizon-skolen. Kunstsynet til denne retningen innvirket på hans arbeider, men det ble aldri kritikkløs låning av motiv. Selv om Vasiljev til å begynne med var noe svakere teknisk enn Barbizon-malerne, var de fleste kritikere enige om at han til sist fant sin egen måte å håndtere motivet. Etter en regnbyge (1869) og ''Etter en regnbyge. Landsvei'' overgår på mange vis stormscenene til Barbizon-malerne med sitt sterke uttrykk og den dype nasjonale tonen.
År 1870 reiste Vasiljev på Volga sammen med Ilja Repin. Maleriet ''Utsyn over Volga. Lektere'' (1870) ble en stor suksess. Samme år ble han medlem av Peredvizjnikij-bevegelsen, han var en av de tyve som var med fra starten.
Vasiljev malte i 1871 Mildvær, et bilde som omgående gjorde ham berømt. Tsarfamilien (fyrst Aleksandr, kommende Aleksander III av Russland) bestilte en kopi, og Selskapet til framhjelp for kunstnere tildelte Vasiljev førstepris. Senere ble fyrst Aleksanders bilde framstilt på verdensutstillingen i 1872 i London og vant en medalje. Vasiljev fikk tilgang, som kandidat, til St. Petersburgs kunstakademi. Noe som blant annet fritok han fra militærtjeneste.
Guttegeniet, som han ble kalt i kunstnerkretser i Russland, fikk ikke tid til å nyte sin popularitet. Vasiljev var diagnostisert med tuberkulose og reiste fra St. Petersburg for godt. Han flyttet til Krim. Stønad til oppholdet fekk han fra Selskapet til framhjelp for kunstnere, men han var pliktig å betale med sine malerier.
Vasiljev døde av tuberkulose i Jalta, 23 år gammel.
Virkning
Utstillingen av verkene hans etter han var død ble en stor suksess, alle bildene var solgte før utstillingen åpnet. Maleriene hans hadde sterk innflytelse på den neste generasjonen av russiske landskapsmålere. Nikolaj Ge sa at han oppdaget himmelen for oss.
Mange kunsthistorikere legger vekt på Fjodor Vasiljevs innvirkning på malere som Isaak Levitan, Valentin Serov og Viktor Borisov-Musatov.
VM i friidrett 2017 – Sleggekast kvinner
Øvelsen Sleggekast kvinner ved VM i friidrett 2017 blir avholdt på Olympiastadion i London 5. og 7. august 2017.
Kvalifisering
Kvalifisering: Utøverne som oppnådde 71.50 m (Q) eller var blant de 12 beste (q).
Gamle Stubbdalsvei
Gamle Stubbdalsvei (6, 7, 13) er en vei i Åsa i Ringerike kommune.
Veien er en sidevei til Stubbdalsveien, på nordsiden av denne, og ligger øst for Barlindveien. Den er kort, cirka 100 meter lang. Veien ligger cirka 105 meter over havet ved avkjøringen fra Stubbdalsveien.
Idrettsklubben Start i 1996
Klubbens tredje nedrykk etter åtte strake sesonger i Eliteserien var et faktum etter en av de verste sesongene i kl0ubbens historie, en sesong med mye turbulens og støttespillere som forsvant. Blant disse var Petter Belsvik og Claus Eftevaag som gikk til hhv Stabæk og Brann før sesongstart, mens Erik Mykland gikk til FC Linz.
På trenersiden ble Start satt i en håpløs situasjon da Steve Perryman midt i sesongoppkjøringen dro til japanske Shimizu S-Pulse. Teddy Moen ble ansatt som hovedtrener, men han trakk seg i juli etter dårlige resultater og klubblegenden Karsten Johannessen gikk løs på sin 9. og siste periode som trener i Start. Han startet med 2-2 mot Bodø/Glimt, men klarte ikke å berge plassen. Trenerskiftet innebar at Eliteseriens eldste trener (70 år) overtok etter den yngste (31 år). Johannessen var Starts femte trener på halvannen sesong: "På 17 måneder hadde vi fem trenere. Dette ble latterliggjort i hele Fotball-Norge, og vitner om fullstendig mangel på fotballkunnskaper og hvilke krav som settes for å være med i eliteserien."
Sesongen bød på en del stygge tap, som 1-7 mot og 1-5 mot  i en kamp som var Steinar Pedersens siste kamp før han dro til  og samtidig Ole Gunnar Solskjærs siste seriekamp i Norge. I siste kamp ble det 2-6 hjemme mot Strømsgodset, et resultat som gjorde at Godset berget plassen med ett mål. Det siste og avgjørende målet ble scoret av Krister Isaksen, som returnerte til Start før -sesongen.
Cupkamper
Utdypende artikkel: Norgesmesterskapet 1996
Start 2
Start 2 spilte i 1996 i 2. divisjon (nivå 3), men endte på 12.-plass i avdeling 3 og rykket ned, og spiller i 3. divisjon i 1997.
Rugby (Nord-Dakota)
Historie
Rugby ble grunnlagt i 1886 og var et jernbaneknutepunkt hvor et sidespor tilhørende Great Northern Railway til Bottineau kom inn på hovedlinjen. I markedføringen av jernbanen ble stedet kalt Rugby Junction, hvor navnet Rugby ble tatt fra byen Rugby i Warwickshire, England. Også en rekke andre stasjonsbyer langs den transkontinentale linjen fra Devils Lake til Minot fikk navn etter engelske byer. Byen fikk postkontor 6. desember 1886 med Nels Jacobsen som postmester. Da stedet fikk bystatus ble Junction («kryss/koblingsstasjon/knutepunkt») fjernet fra navnet.
«Lysefjord»
Flere skip har hatt navnet «Lysefjord» gjennom tidene, deriblant
Destruktiv ledelse
Destruktiv ledelse, eller helsefarlig ledelse, kan defineres som en «systematisk gjentakende atferd fra ledere som undergraver organisasjonens mål, oppgaver og ressurser, eller motivasjonen, helsen og trivselen blant de underordnete». Kile, 1990 var en av de første i Norden til å rette søkelyset på lederes mulighet til langvarig og vedvarende trakassering av en eller flere av sine underordnede gjennom fordekte eller åpenlyst nedverdigende handlinger. Det var lederens naturlige rolle, i form av retten til å veilede, styre, kontrollere og kritisere som ga dem særlige muligheter for misbruk av makt og posisjon.
Rugby (Nord-Dakota)
Samferdsel
Amtrak, det statlige, nasjonale jernbaneselskapet har fortsatt jernbanetrafikk til og fra Rugby med dets Empire Builder en gang pr dag i hver retning på linjen mellom Portland i Oregon/Seattle i Washington og Union Station i Chicago.
Destruktiv ledelse
Dette ble introdusert i en tid hvor interessen for mobbing på arbeidsplassen økte, først i Norden, deretter i Europa og USA. Halvparten av mobbeofrene på arbeidsplassen opplever seg mobbet av sine ledere.
Fire perspektiver for destruktiv ledelse
Forskningen på destruktiv ledelse kan oppsummeres ut i fra fire ulike perspektiver:
Atferdsperspektivet
Hvilke type atferd som kan karakteriseres som destruktiv er klassifisert i 14 ulike kategorier:
Situasjonsperspektivet
Fokuserer på miljøet i bedriften og de situasjoner som utløser eller fremprovoserer destruktiv atferd hos leder. Brodsky (1976) hevder at ledere kun vil trakassere sine medarbeidere i den grad denne atferden oppmuntres, støttes eller aksepteres i organisasjonen eller av virksomhetens øverste leder. Rollekonflikt og rolleuklarhet, sammen med et dårlig sosialt miljø, kan skape en jobbsituasjon som skaper mye frustrasjon, noe som igjen kan medføre aggresjon hos lederen. Destruktiv ledelse kan også bli brukt som en hevn mot en medarbeider som lederen definerer som vanskelig.
Maktperspektivet
Legger vekt på hvordan lederen utøver sin makt. I form av sin rolle og posisjon i organisasjonen har en leder en særlig makt og innflytelse over sine medarbeidere. Denne makten kan brukes til å veilede, styre, fordele, prioritere, kritisere og «stramme opp» sine medarbeidere. Manglende mestringsfølelse i lederrollen kan føre til at ledere overdriver sin makt og samtidig prøver å distansere seg fra sine medarbeidere. Noen ledere med svært stor makt over sine medarbeidere har også en tendens til å se makt og innflytelse over andre som et mål i seg selv.
Personlighetsperspektivet
Fokuserer på lederens personlighet og hvordan disse personlige egenskapene kan være årsak til hans eller hennes destruktive atferd. Dette perspektivet kan forklare hvorfor noen ledere er mer destruktive enn andre. Flere har forsket på destruktiv atferd ut i fra et personlighetsperspektiv: Psykopatibegrepet er viet spesielt stor vekt i litteraturen og kan forklares ut i fra fem ulike perspektiver:
Konsekvenser av destruktiv ledelse
Destruktive ledere oppfyller først og fremst ikke en av sine primære lederoppgaver, nemlig å ivareta og utvikle bedriftens humankapital. Dette kan ha en rekke negative konsekvenser og kostnader for bedriften: Å bli eksponert for mobbing og trakassering fra ens nærmeste overordnete har blitt klassifisert som en av de mest alvorligste kildene til stress på jobben. Ashforth, 1990 hevdet at destruktiv ledelse fører til angst og hjelpeløshet hos medarbeideren, noe som reduserer både trivsel, effektivitet og kreativitet. Denne hjelpeløsheten reduserer medarbeiderens følelse av selvstendighet og fører til et arbeidsmiljø preget av uforutsigbarhet. Flere har funnet at dette fører til lavere jobbtilfredshet og symptomer på dårlig helse, blant annet sterke psykiske og psykosomatiske helseplager, som angst, depresjon, uro, irritasjoner, kvalmeanfall, mageplager og hjerteverk. Hvis denne destruktive lederatferden er systematisk over en viss periode, og rettet mot en eller flere underordnede, kan disse føle at de blir utsatt for regelrett mobbing. Det er derimot ikke alle som opplever denne atferden på samme måte. Robuste medarbeidere som føler seg kompetente og har høy selvtillit vil sannsynligvis klare seg bedre enn andre.