cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nahmanides
Liv
I henhold til Nahmanides var visdommen til rabbiene av Misjná og Talmud, foruten også Geonim (rabbinere fra tidlig middelalder) ubestridelig. Deres ord skulle ikke bli tvilt eller kritisert. «Vi bøyer oss,» skrev han, «for dem, og selv når årsaken i deres ord er ikke helt innlysende for oss, underkaster vi oss for dem». Nahmanides' uforbeholdne troskap til ordene til de tidligere autoritetene kan ha sin årsak i fromhet, eller til innflytelsen fra den nordfranske jødiske tankeskole. Det er også antatt å ha vært en reaksjon på den raske aksept av gresk-arabisk filosofi blant jødene i Spania og franske Provence. Det skjedde kort tid etter utgivelsen av Maimonides' bok Dalālat al-ha’irīn eller De rådvilles rådgiver. Maimonides' bok kan opphav til en tendens til å lese Bibelens fortellinger som allegorier, og nedvurdere miraklenes rolle. Nahmanides gikk mot denne tendensen til den motsatte ytterlighet. Han tillot ikke en gang ytringene til de mest endeframme disiplene av Geonim til å bli motsagt.
Holdning mot Maimonides
Da Nahmanides ble tilkalt en gang rundt 1238 for å støtte av Solomon av Montpellier, som hadde blitt bannlyst av Maimonides' støttespillere, adresserte han et brev til samfunnene i Aragón, Navarra, og Castilla, hvor Solomons motstandere var heftig hånet. Med den store respekt som han hadde for Maimonides, selv om han ikke delte dennes syn, forhindret ham å bli en del av Maimonides' fiender, og førte ham til rollen som mekler.
I et brev adressert til de franske rabbinere ga han oppmerksomhet til Maimonides' dyder, og opprettholdt at Maimonides' Misjné Torá – hans kode for jødisk lov – ikke bare viste ingen mildhet i fortolkningen av det urimelige innenfor jødisk lov, men kunne også ble sett som mer streng, noe som i Nahmanides' var en positiv faktor. I henhold til Maimonides' De rådvilles rådgiver hevdet Nahmanides at det ikke var tilsiktet for de med urokkelig tro, men for de som hadde blitt ledet på avveger av ikkejødiske filosofiske verkene til Aristoteles og Galenus.
«Hvis», har han sagt, «du var av den mening at det var din plikt å fordømme De rådvilles rådgiver som kjettersk, hvorfor gjør en del av din flokk avstår fra beslutningen som om det angret på skrittet. Er det riktig i slike viktige forhold å handle lunefullt, å applaudere den ene i dag og en annen i morgen.»
For å forsone de to partiene foreslo Nahmanides at forbudet mot den filosofiske delen av Maimonides' Kode for jødisk lov skulle bli trukket tilbake, men at forbudet mot studiet av De rådvilles rådgiver, og de som avviste allegorisk tolkning av Bibelen, skulle bli opprettholdt og faktisk styrket. Dette kompromisset, som kunne ha avsluttet striden, ble avvist av begge partier til tross for Nahmanides' autoritet.
Iggeret ha-Kodesh
Nahmanides har blitt tilskrevet forfatterskapet til et brev om ekteskap, hellighet, og seksuelle forhold, Den hellige epistel (אגרת הקודש, Iggeret ha-Kodesh). Her kritiseres Maimonides for å stigmatisere menneskets seksuelle natur som vanære for mennesket. I forfatterens syn er menneskekroppen, med alle dens funksjoner, som en del av Guds skapelse, og er derfor hellige, og ingen av dens normale seksuelle impulser og handlinger kan av den grunn betraktes som upassende.
Synet på døden, sorg og oppstandelse
I Nahmanides' Torat ha-Adam som tar for seg ritualer for sorg, gravskikker og lignende, kritiserer han skarpt de forfattere som streber å framstille mennesket som likegyldig til glede og sorg. Dette, erklærte han, er imot Loven som befaler mennesket å fryde seg på gode dager og gråte i dager med sorg. Det siste kapittelet, «Shaar ha-Gemul», diskuterte belønning og straff, oppstandelse, og lignende emner. Det gjør narr av oppfattelsen av filosofer som hevder å ha en kunnskap om Guds vesen og englene, mens selv sammensetningen av deres egne legemer er et mysterium for dem.
For Nahmanides var den himmelske åpenbaring den beste vegviser i disse spørsmål, og fortsatte med å gi sin mening om jødiske synspunkter på etterlivet. Han hevdet at da Gud er absolutt rettferdig må det være belønning og straff. Dette må da skje i en annen verden ettersom det gode og onde i denne verden er både relativt og forgjengelig.
Foruten dyrenes sjel, som er avledet fra «den høyeste makter» og er felles for alle vesener, har mennesket en særskilt sjel. Denne, som er en direkte emanasjon (utstråling) fra Gud, eksisterte før verdens skapelse. Via mennesket som medium går det over i materielt liv og ved legemets oppløsning går det enten tilbake til sin opprinnelige kilde eller inn i legemet til et annet menneske. Denne troen, i henhold til Nahmanides, er grunnlaget for e ekteskap, barnet arver ikke bare navnet til broren av sin legemlige far, men også hans sjel, og således fortsetter dets eksistens på jorda. Gjenoppstandelse som profetene snakket om, som vil skje etter at Messias har kommet, er referert til av Nahmanides for legemet. Den fysiske legeme kan, via dens innflytelse fra sjelen, omforme seg til en så ren essens at den vil bli evinnelig.
Kommentarer på Tora
Nahmanides' kommentarer på Tora (de fem bøkene om Moses) var hans siste verk, og hans mest kjente. Det er hyppig sitert og gir alternative fortolkninger. Hans hensikt i å skrive den hadde tre motiver: (1) å tilfredsstille forstanden til de som studerer Loven og stimulere deres interesse ved en kritisk undersøkelse av teksten; (2) å rettferdiggjøre Guds veger og oppdage skjulte meninger i Skriftens ord, «for i Tora er det skjult hvert under og hver mysterium, og i hennes rikdommer er det forseglet hver visdoms skjønnhet»; (3) å lindre forstanden til studentene ved enkle forklaringer og milde ord når de leser utpekte seksjoner av Pentateuk (Tora) på sabbatene og høytidsdager.
Hans kommentar om verdens skapelse beskriver en ekspanderende univers, og materie som dannes:
Hans redegjørelse, avbrutt av aggadiske og mystiske fortolkninger, er basert på omsorgsfylt filologi og selvstendig studie av Bibelen. Som i hans foregående verker, angrep han heftig greske filosofer, særlig Aristoteles, og kritiserte hyppig Maimonides' bibelfortolkninger. Således siterte han Maimonides' fortolkning av Første Mosebok 18.8 og hevdet med stor styrke at det er stridende med den åpenbare meningen i Bibelens ord og at det syndig å bare høre det. Mens Maimonides bestrebet seg på å redusere Bibelens mirakler til naturlige fenomener, uthevet Nahmanides dem og erklærte at «ingen mann kan dele vår lærer i Tora om han ikke tror det om alle være affærer, om de angår massene eller den enkelte, er mirakuløst kontrollert, og at ingenting kan bli tilskrevet naturen eller verdens orden.»
Nest etter å tro på mirakler Nahmanides plasserte han tre andre overbevisninger som er, i henhold til ham, den jødiske trosprinsipper: troen på skapelse ut av ingenting; Guds allvitenhet; og den guddommelige forsyn.
Holdningen mot Abraham ibn Ezra
Nahmanides var en motstander av rabbiner Abraham ibn Ezra, en innflytelsesrik jødisk bibelkommentator. Nahmanides var uenig med ham; særlig med hensyn til Kabbala, jødisk mystikk, som er betraktet som en del av den normative jødiske tradisjon. Ikke desto mindre hadde han meget stor respekt for ibn Ezra, noe som er åpenbart i hans introduksjon til dennes kommentarer på de fem mosebøkene.
Disputten i Barcelona, 1263
Nahmanides, først som rabbiner av Girona og senere som hovedrabbiner av Catalonia, synes ha levd et hovedsakelig rolig liv. Da han var framskreden alder ble hans liv forstyrret av en hendelse som fikk ham til å forlate sin familie og sitt land, og vandre i fremmede land. Det var den religiøse disputten hvor han ble tilkalt for å forsvare sin tro i 1263. Initiativet til debatten var foretatt av en apostasisk (frafallen) jøde, Pablo Christiani, som hadde blitt sendt av dominikanerordenens generalsuperior Raymond de Penyafort til kong Jakob I av Aragonia, med det krav at kongen beordret Ramban (Nahmanides) for å stå til ansvar for anklagene som ble rettet mot jødedommen.
Pablo Christiani hadde forsøkt å få jødene til å oppgi det de trodde på og isteden konvertere til kristendommen. Overbevist om at hans motstandere ville bli tvunget til å møte opp i frykt for å fornærme kristnes følelser, forsikret Pablo kongen at han ville bevise kristendommens sannhet fra Talmud og andre rabbinske skrifter. Tamban svarte bekreftende på kongens beordring, men ba om at han ble garantert fullstendig ytringsfrihet. I fire dager, 20. til 24. juli, diskuterte han med Pablo Christiani i nærvær av kongen, hoffet, og mange kristne geistlige.
Emnene som ble diskutert var:
Christiani argumenterte, basert på flere aggadiske avsnitt, om fariseernes trodde at Messias hadde levd i løpet av den talmudske tid, og at de tilsynelatende mente at Messias derfor var før Jesus. Nahmanides imøtegikk med Christianis fortolkninger var per se (i seg selv) fordreininger; rabbinerne ville ikke antyde at Jesus var Messias mens, på samme tid, uttrykkelig motsette seg ham som det. Nahmanides fortsatte å gi kontekst for den teksten som Christiani siterte og viste at de var klart forstått forskjellig enn slik Christiani hadde framlagt det. I tillegg demonstrerte Nahmanides fra tallrike kilder i Bibelen og Talmud at tradisjonell jødisk tro gikk i motsatt retning enn til Christianis postulater.
Nahmanides fortsatte med å vise at de bibelske profetene anså den framtidige Messias som et menneske, en person av kjøtt og blod, og ikke som en guddom slik de kristne så på Jesus. Han slo fast at deres løfter om et regime om universell fred og rettferdig var ennå ikke oppfylt. Tvertimot, siden Jesus' framtoning hadde verden vært fylt med vold og urettferdighet, og blant alle trosretninger var kristne de mest krigerske.
Han slå fast at spørsmålene om Messias var av mindre dogmatisk viktighet for jødene enn hva de fleste kristne kunne tenke seg. Grunnen gitt av ham for denne modige påstanden er at det er mer fortjenstfullt for jøder å observere forskriftene under en kristen hersker, mens man er landflyktighet og lider ydmykelser og mishandling, enn under styret til Messias, da alle ville nødvendigvis handle i henhold til Loven.
Etter hvert som disputten vendte seg i favør av Nahmanides begynte jødene i Barcelona å frykte dominikanernes raseri, og bønnfalt ham om å ikke fortsette; men kongen, som Nahmanides hadde gjort kjent med engstelsen til jødene, anmodet ham om å fortsette. Disputten ble derfor fortsatt, og endte med en fullstendig seier for Nahmanides som kongen lot tre av med en gave på trehundre gullstykker som et tegn på hans respekt. Kongen bemerket at han aldri hadde møtt en mann som, selv om han hadde feil, argumenterte så godt for sin posisjon.
Dominikanerne på sin side hevdet uansett at de hadde vunnet disputten, noe som tvang Nahmanidestil å utgi teksten til debatten. Fra denne utgivelsen valgte Pablo Christiani utvalgte avsnitt som han lot utlegge som blasfemi mot kristendommen og forkynte det til overhodet for sin orden, Raymond de Penyafort. En anklage ble deretter formet og en formell klage mot verket og dens forfatter ble framført for kongen. Kongen ble tvunget til behandle den, men da han ikke stolte på dominikanernes rett, sammenkalte han en egen kommisjon og beordret at prosessen ble gjort i hans nærvær. Nahmanides innrømmet at han hadde hevdet mange ting mot kristendommen, men han hadde ikke skrevet noe som han ikke hadde benyttet i sin disputt i kongens nærvær som hadde innvilget ham ytringsfrihet.
Irland under VM i friidrett 2023
Irland deltok under VM i friidrett 2023 (utendørs) fra 19. til 27. august 2023 i Budapest i Ungarn.
Nahmanides
Disputten i Barcelona, 1263
Rettferdigheten i hans forsvar ble anerkjent av kongen og kommisjonen, men får å tilfredsstille dominikanerne ble Nahmanides dømt til landflyktighet i to år og at hans pamflett ble fordømt til å bli brent. Han kan også ha fått en bot, men det ble fjernet som en gunst til Benveniste de Porta, som i henhold til en del forskere var bror av Nahmanides. Dominikanerne fant imidlertid denne straffen altfor mild og via pave Klemens IV synes det som om de lyktes å få endret de to årene med landflyktighet til en evigvarende forvisning. Andre forskere mener at identifikasjonen av Bonastruc de Porta med Nachmanides er ikke korrekt. Om deres syn er riktig var det faktisk to mennesker som ble funnet blasfemiske i den samme tiden og stedet.
Irland under VM i friidrett 2023
Resultater
Irland var påmeldt med 24 utøvere.
Nahmanides
I Jerusalem
Nahmanides forlot Aragón og oppholdt seg i tre år et sted i Castilla eller i sørlige Frankrike. I 1267, etter å ha søkt tilflukt i muslimske land fra kristen forfølgelse, gjorde han aliyah (oppstigning, det vil si innvandring) til Jerusalem. Her etablerte han en synagoge i Gamlebyen som eksisterer den dag i dag, kjent som Rambansynagogen. Han etablerte på nytt det jødiske kommunale livet i byen som hadde blitt avbrutt av korsfarernes undertrykkelse, og er bemerkelsesverdig da det markerte begynnelsen på nær 700 påfølgende jødiske år i Jerusalem fram til den arabisk-israelske krig 1948. Nahmanides bosatte seg deretter i Akko ved kysten hvor han var aktiv å spre jødisk lære som på den tid var stort neglisjert i Det hellige land. Han samlet seg en sirkel med elever om seg og folk kom i mengder, selv så langt unna som fra distriktet ved Eufrat, for å høre ham. Det ble sagt at karaittene («oppleserne»), en religiøs jødisk gruppe som var kjent for at de muntlige tradisjonene som Misjná og Talmúd, blant dem Aaron ben Joseph den eldre, som senere ble en av de fremste blant karaittene.
I løpet av sine tre års opphold i Det hellige land opprettholdt Nahmanides en brevveksling med sitt fødeland, i sin streben i å bringe en nærmere forbindelse mellom Judea og Spania. Kort tid etter at han kom til Jerusalem adresserte han et brev til sin sønn Nahman hvor han beskrev ensomheten i Den hellige byen hvor det da var kun to jødiske beboere, to brødre, klesfargere av profesjon. I et senere brev fra Akko rådet han sin sønn til å kultivere ydmykhet, noe han betraktet som den fremste dyd. I et annet brev som han adresserte til sin andre sønn, og som hadde en administrativ posisjon ved hoffet i Castilla, anbefalte han framsigelse av daglige bønner og advarte mot all umoral.
Nahmanides døde etter å ha passert alderen 76 år. Det eksisterer en uenighet om hva som er hans faktiske gravsted. En del hevder at hans levninger ble gravlagt i Haifa, mens hevder at han ble gravlagt slik han selv ønsket, ved siden av byggehuset til patriarkene og matriarkenes gravsteder i Hebron. En støtte for den siste teorien var oppdagelsen av en liten underjordisk gravkammer av en som benyttet ønskekvist på nøyaktig det sted som hans ønske nevnte, under det syvende trappetrinnet i de smale trappene til høyre for bygningen. Stedet er besøkt av de som ønsker å vise sin respekt til den store Toralæreren. Andre tradisjoner hevder at en hule som er hogd ut av fjellet i Jerusalem, kalt for «Rambans grotte», er hans siste hvilested.
Verker
Nahmanides skrev ordlister for hele Talmud, gjorde kompendier av deler av den jødiske lov etter modell av Isaak Alfasi. Hans mest betydelige arbeid med Talmud er referert til som Chiddushei haRamban, og tilbyr en blendende bredde og dybde i Talmud. Han framskaffer ofte et forskjellig perspektiv på en rekke emner som er adressert av tosafoterne (en rekke middelalderkommentarer på Talmud).
Nahmanides' mest kjente halakhiske verker er Mishpetei ha-Cherem, lovene som omhandler bannlysing, reprodusert i Kol Bo; Hilkhot Bedikkah, angående undersøkelse av lungene til dyr som er slaktet, sitert av Shimshon ben Tzemach Duran i hans Yavin Shemu'ah; Torat ha-Adam, om lovene for sorg og gravseremonier, i tretti kapitler, det siste som kalles for «Sha'ar ha-Gemul» omhandler eskatologi (læren om de siste ting): Konstantinopel 1519, og påfølgende utgivelser.
Nahmanides' skrifter i forsvar av Simeon Kayyara og Alfasi tilhører også kategorien av hans talmudske og halakhiske verker. Disse er Milhamot HaShem, som forsvarer Alfasi mot kritikken til Zerachiah ha-Levi of Girona (utgitt med Alfasi, Venezia, 1552; hyppig gjenopptrykket; adskilt utgave, Berlin, 1759); Sefer ha-Zekhut, i forsvar av Alfasi mot kritikken til Abraham ben David (RABaD; trykt med Abraham Meldolas Shiv'ah 'Enayim, Leghorn, 1745; under tittelen Machaseh u-Magen, Venezia, 1808); Hassagot (Konstantinopel, 1510; hyppig gjenopptrykket), i forsvar av Simeon Kayyara mot kritikken til Maimonides' Sefer ha-Mitzwoth («Boken om Forskriftene»).
Andre skriftstykker er
Huiguan
Huìguān (kinesisk: 慧觀, med etternavnet 崔 (Cuī), født i Qinghe 淸河 i Shandong) var en kinesisk munk som levde i det 4. - 5. århundre under det nordlige og sørlige Liang.
I 401 ble han elev av Kumārajīva og dro deretter sørover sammen med Buddhabhadra for å studere sammen med Huiyan.
Han ble senere kjent for sine argumenter mot Daoshengs teorier om plutselig opplysning. Han var også en av de tidlige tilhengere av læren om taksonomi doktrinær (教判), hvor Buddhas lære ble delt inn i de fem tidsperioder (五時).
Han døde omkring midten av det femte århundre i en alder av 71 ved Daochang tempelete (道場寺) i Yangdu (楊都).
Andreas Hammerschmidt
Andreas Hammerschmidt (1610/1611 – 1675) var en tysk organist og en av de mest populære kirkemusikk-komponistene i det tyske språkområdet på midten av 1600-tallet.
Liv
Hammerschmidts musikalske utdanning er ukjent. Han fikk sin første organistpost i 1633 og året etter ble han Christoph Schreibers etterfølger som organist i St. Petri i Freiberg. I 1637 fikk Hammerschmidt borgerrettigheter som organist i byen og giftet seg samme år med Ursula Teufel, datter av en kjøpmann fra Praha. Sammen fikk de seks barn – bare to døtre overlevde barndommen.
Etter at Schreiber døde, ble Hammerschmidt på ny hans etterfølger, denne gangen som organist i St. Johannis i Zittau der han ble livet ut. Zittau var den gang en rik by og Hammerschmidt ble etterhvert en holden mann som eide flere hus i byen. Han tonesatte salmetekster, bidro med stoff i skolebøker og publiserte årvisse samlinger med egne komposisjoner, gjerne utstyrt med forord av Heinrich Schütz og Johann Rist. Han fikk også eksklusivt privilegium på klaverundervisning i Zittau og fungerte som forvalter i landsbyen Waltersdorf og av skogene rundt.
Hammerschmidt hadde et hissig gemytt og lå i konflikter med komponisten Johann Rosenmüller i Leipzig og andre.
Musikk
Hammerschmidt skrev sanger, kantater, motetter og instrumentalmusikk. Hovedvekten ligger på vokal kirkemusikk i en typisk barokk stile concertato. Mange av komposisjonene er en form av, en tilpasning av den tidlige italienske barokkstilen monodi som hadde som mål å oppfylle en kirkelig, og spesielt protestantisk, funksjon. Hammerschmidt var en representant for den andre komponistgenerasjonen som plukket stilmidler fra italiensk musikk for å skape dem om til en tysk barokktradisjon, og han hører til i samme tradisjon evangelisk-lutherske kirkekomponister som Heinrich Schütz og Johann Sebastian Bach.
Melodiene til Hammerschmidt ble regnet som fengende og enkle, og ettertiden holdt ham for å være lettvekter. Manfred Bukofzer skrev at Hammerschmidt «vannet ut Schütz' nyskapninger for å tilpasse dem massenes smak.» ilte i 1719 til Hammerschmidts forsvar: «for når det gjelder å ære Gud, har han gjort mer enn tusen operakomponister.»
Eystanfyri Herðablaðið
Eystanfyri Herðablaðið (605 moh.) er et fjell på Færøyene. Det er beliggende ved vestkysten av Suðuroy, Færøyenes sydligste øy.
Fjellet er det nest høyeste på Suðuroy, etter det nærliggende Gluggarnir, og det er Færøyenes 110. høyeste fjell totalt sett.
Maifeld (Berlin)
Maifeld avgrenses i vest av Klokketårnet. Øverst i Klokketårnet finnes en utsiktsplattform og ved foten av tårnet tribuner med 4 500 sitteplasser i tillegg til et stort antall ståplasser. Under tribunene finnes Langemarckhallen, et nasjonalmonument over de falne tyske ungdommer i den første verdenskrigen.
Mellom stadion og Maifeld finnes fire tårn oppkalt etter de tyske folkegruppene friserne, sakserne, schwaberne og frankerne. Friesertårnet og Sachsertårnet finnes i nord og Schwabertårnet og Frankertårnet i sør. På motsatt side av stadion, foran hovedinngangen finnes Bayer- eller Bajovartårnet og Prøyssertårnet, med de olympiske ringer hengende imellom seg.
Bakgrunn
Anlegget ble oppført foran olympiaden i 1936 og dermed i Tysklands nasjonalsosialistiske periode. Oppkallingen av tårnene til seks av de historiske tyske folkegruppene var tjenlig for makthavernes ønske om å dyrke nasjonalistiske holdninger. Tårnene ble oppført med byggematerialer fra ulike deler av Tyskland. Klokketårnet ble for eksempel kledt med kalksten fra Schwaben, brystningen med travertin fra Thüringen og trappeanlegget med granitt fra Bayern og Schlesien.
Tuutikki Tolonen
Tuutikki Tolonen (født 1975) er en finsk redaktør og barnebokforfatter.
På norsk finnes de to bøkene Monstervakt (2017, Mörkövahti) og Monsterreisen (2018, Mörköreitti).
Birkeland gamle kirke
Birkeland gamle kirke var en kirke som stod på Kirkebirkeland i Fana bydel i Bergen. Tuftene etter kirken og kirkegården er i dag markert med en steingjerde.
Kirken var nevnt for første gang i 1329, men den er trolig eldre enn det. I middelalderen var kirken en stavkirke. Fra denne kirken er det bevart et alterskap som i dag er å finne på Universitetsmuseet i Bergen. Stavkirken ble revet på første halvdelen av 1600-tallet og bygd opp som en langkirke. Kirken hadde våpenhus i vest, tårn på vestsiden av skipet og et smalere kor i øst.
På grunn av problemer med å holde kirken ved like, og siden kirken etter hvert ble for liten ble det avgjort å bygge en ny kirke ved Nesttun i 1879, dagens Birkeland kirke. Den gamle kirken ble da revet.
Norbert Domnik
Norbert Domnik (født 30. juli 1964) er en østerriksk triatlet.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble nummer 37.
Eligio Cervantes
Eligio Cervantes (født 17. desember 1974) er en meksikansk triatlet.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble nummer 38.
De nye herrer
De nye herrer, (originaltittel: Les Nouveaux Messieurs) er et fransk stumfilmdrama fra 1929, regissert av Jacques Feyder.
Handling
Suzanne Verrier, en danserinne med middelmådig talent ved en opera i Paris, er elskerinnen til en eldre aristokrat og konservativ politiker: Comte de Montoire-Grandpré, som bruker sin innflytelse for å hjelpe hennes karriere.
Suzanne begynner samtidig en romanse med Jacques Gaillac, en ung, venstreorientert elektriker som også er en engasjert i en fagforening. Gaillac blir valgt inn i parlamentet, noe som gir ham langt mindre tid på forholdet sitt til Suzanne.
What Happened to Rosa
What Happened to Rosa er en amerikansk stum romantisk komedie fra 1920, regissert av Victor Schertzinger og med Mabel Normand i hovedrollen. Den er basert på en novelle av Pearl Lenore Curran.
Handling
En spåkone forteller en en ung butikk-medarbeider, med et romantisk sinn, at hun egentlig var en spansk adelskvinne i hennes tidligere liv.
Den unge kvinnen begynner deretter å leve som denne spanske adelskvinnen, og både romantikk og komedier følger.
Euparia
Utseende
Små (4-5 millimeter), avlange, blanke, rødbrune til svarte gjødselbiller, antennene ender i en vifte. Kroppen er mer eller mindre sylindrisk. Oversiden er spredt kledt med fine, korte hår. Hodet er bredt og skovlformet. Pronotum er bredt, tydelig bredere enn dekkvingene. Denne slekten har forholdsvis slanke bein, ikke kraftige gravebein som mange andre gjødselbiller. Dekkvingene har markerte punktrader (lengdefurer) og er nokså jevnbrede, avrundede bak.
Awamori
Awamori (泡盛) er en alkoholholdig drikk fra Okinawa i Japan. Den brygges ikke, men destilleres av ris. Awamori minner om sake, men er laget med indicaris istedenfor japonicaris.
Euparia
Levevis
Euparia castanea er assosiert med maur i slekten Solenopsis, der billene eter på døde maur i kolonien og også dreper og eter maurlarver. De voksne billene kommer av og til til lys om natten.
Utbredelse
Slekten er utbredt i varme områder av Amerika og Afrika. Avgrensingen av denne slekten har variert betydelig, noen ganger blir arter fra tropisk Asia og Ny-Guinea også inkludert her.
Dani Rodrik
Dani Rodrik (født 14. august 1957 i Istanbul) er en tyrkiskfødt økonom og professor ved John F. Kennedy School of Government på Harvard University. Han har særlig arbeidet innenfor internasjonal økonomi, økonomisk utvikling og politisk økonomi. Problemstillinger rundt forutsetninger for en god økonomisk politikk og hvorfor noen myndigheter lykkes bedre enn andre har vært sentrale i hans forskning.
Bakgrunn
Rodrik har bakgrunn fra en sefardisk jødisk familie, og var sønn av en penne-fabrikant.
Etter å ha avlagt avgangseksamen fra den private Robert College i Istanbul, begynte han studier ved Harvard i 1975, som den eneste i sin familie som fikk anledning til å studere i utlandet. Her tok han en bachelor-grad med meget god karakter (summa cum laude), og tok deretter en ph.d. i økonomi med en avhandling med tittelen Studies on the Welfare Theory of Trade and Exchange-rate Policy og en MPA fra Princeton University.
Han har siden 2009 skrevet i den tyrkiske dagsavisen Radikal.
Han er gift med datteren av den pensjonerte generalen Çetin Doğan som ble dømt til livsvarig fengsel, senere redusert til 20 år, for sin deltakelse i det planlaget kuppforsøket Operasjon slegge (tyrkisk: Balyoz Harekâtı) mens han var sjef for generalstaben i 2003.
Arbeid
Rodrik er tilknyttet National Bureau of Economic Research, Centre for Economic Policy Research (i London), Center for Global Development, Peterson Institute for International Economics og Council on Foreign Relations. Han er medredaktør for Review of Economics and Statistics. Han har mottatt støtte fra Carnegie Corporation, Ford Foundation og Rockefeller Foundation.
Utmerkelser
Han er blant annet tildelt Leontief-prisen for Advancing the Frontiers of Economic Thought i 2002 fra Global Development and Environment Institute. I 2020 ble han tildelt Fyrstinnen av Asturias' pris for samfunnsvitenskap.
Kunståret 1903
Kunståret 1903 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1903.
Fødsler
|| avistegner, journalist og forfatter || align=center|84 || align=center| ||
Annabelle
Annabelle er et engelsk og fransk kvinnenavn med flere opprinnelser.
Etymologi
Annabelle har flere opprinnelser. Det er:
Utbredelse
I USA var Annabelle et sjeldent navn fram til midten av 1990-årene, men har siden vært et populært navn. Navnet har hatt en økende popularitet siden år 2000 i flere engelsktalende land.
Charles Warren Thornthwaite
Charles Warren Thornthwaite (født 7. mars 1899, død 11. juni 1963) var en USA-amerikansk geograf og klimatolog. Han er særlig kjent for å ha utvikla flere modeller for klassifisering av klimatyper.
Thornthwaite vokste opp i fattige kår i Bay County i Michigan. Gjennom militærtjenesten fikk han mulighet til å gå på college i Mount Pleasant, der han tok bachelor-grad i 1922. Etter noen år som lærer på high school, gjenopptok han studiene på University of California i Berkeley, der han i 1930 tok universitetets andre doktorgrad i geografi. Han hadde spesielt interesse for kartografi.
Han var også interessert i klima, og han satte seg godt inn i Köppens klimaklassifikasjon. Da han en periode bodde i Oklahoma, reagerte han på at Köppen-systemet fastslo at stort sett heile staten hadde fuktig klima, noe som slett ikke stemte med det Thornthwaite observerte. Med dette som utgangspunkt satte han i gang et omfattende arbeid med en alternativ klassifiseringsmodell som tok større hensyn til nedbøren. I 1931 publiserte han sin første klassifikasjon. I denne var forholdet mellom nedbør og fordampning av større betydning enn temperaturen. Han innførte også en mellomkategori mellom tørt og fuktig klima, slik at beskrivelsen av Oklahoma traff bedre.
På slutten av 1930-tallet var Thornthwaite leder for et nyoppretta senter for forskning på klima og fysiografi, der hans egen forskning i stor grad var konsentrert om spørsmål rundt fordampning. Under andre verdenskrig var han en periode i Mexico, der han prøvde ut et system for å planlegge vanning ut fra jordsmonnets vanninnhold. Han systematiserte også store mengder klima- og fordampningsdata, noe som etter hvert resulterte i artikkelen «An Approach Toward a Rational Classification of Climate» i 1948, der han presenterte en mer raffinert klimaklassifikasjon.
Samtidig videreførte Thornthwaite arbeidet fra tida i Mexico. I New Jersey utvikla han et system for tilleggsvanning av grønnsaker basert på et enkelt bokholderi av vannbalansen på plantasjen. Her etablerte han også klimalaboratoriet Laboratory of Climatology, som gjorde ham verdenskjent på fagfeltet. Han etablerte også et selskap for utvikling og salg av måleinstrumenter.
Thornthwaite var professor i klimatologi ved Johns Hopkins-universitetet fra 1947 til 1955.
Hans arbeider blei etter hvert høyt verdsatt. Han var preseident i klimatologikommisjonen til Verdens meteorologiorganisasjon og ærespresident i Association of American Geographers. Han fikk Cullum-medaljen fra American Geographical Society. Bare ei uke før han døde, blei han tildelt et æresdoktorat ved Central Michigan University, som da omfatta colleget han i si tid fikk sin bachelor fra.
Paulo Miyashiro
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble nummer 34.
Rotraut Susanne Berner
Rotraut Susanne Berner (født 1948) er en tysk illustratør og designer. Hun mottok den internasjonelle H.C. Andersen-prisen i 2016.
What Happened to Jones (film, 1920)
What Happened to Jones er en amerikansk stumfilm-komedie fra 1920, regissert av James Cruze og med Bryant Washburn i hovedrollen. Den er basert på et skuespill fra 1897 av George Broadhurst.
Nasjonal IKT
Nasjonal IKT HF var et helseforetak som ble opprettet 1. januar 2014. Det var eiet i fellesskap av de fire regionale helseforetakene.
Rotraut Susanne Berner
Hun er kjent for sine myldrebøker. Karakteristisk for hennes arbeider er videre at hun «bruker hele arket som en scene», med originale detaljer og visuell komikk.
What Happened to Jones (film, 1920)
Filmen er antatt tapt.
Nasjonal IKT
Helseforetaket var spesialisthelsetjenestens organ for samhandling innenfor informasjons- og kommunikasjonsteknologi, både innad i spesialisthelsetjenesten og med andre sentrale aktører som primærhelsetjenesten, Helse- og omsorgsdepartementet, Helsedirektoratet, Direktoratet for e-helse og Norsk Helsenett.
Gustav Mogensen
Gustav Busch Trend Mogensen (født 19. april 2001) er en dansk fotballspiller som spiller for, på lån fra.
Nasjonal IKT
Foretaket ble i mai 2019 foreslått nedlagt grunnet endrede roller i forvaltning av nasjonale IKT-spørsmål i spesialisthelsetjenesten. Nedleggelsen ble vedtatt senere samme år. Foretakets oppgaver og prosjekter ble tilbakeført til de fire regionale helseforetakene.
What Happened to Jones (film, 1920)
Handling
Jimmie Jones pakker koffertene sine full av brennevin, som han ønsker å sende til vennen Bobbie Brown. Men når han kommer frem med toget oppdager Jones at lasten hans har blitt stjålet. Han forsøker derfor å skaffe nye forsyninger ved å kontakte en lokal hjemmebrent-smugler, men dette blir oppdaget av den lokale sheriffen. For å unnslippe arrestasjon får Jimmie ideen om å posere som Anthony Goodley, en reformator som forsøker å slåss mot alkohol og andre problemer for samfunnet.
Men når Jones blir tvunget til å holde en forelesning om tobakkens ondskap, får han problemer på grunn av en gruppe bråkmakere som planlegger å ødelegge hele foredraget hans. Situasjonen blir ytterligere komplisert når Goodleys gamle hushjelp, og forlovede, begynner å fokusere sin oppmerksomhet mot Jones som er i forkledning som Goodley. Jones forsøker å stikke av sammen med sin forlovede, Cissy Smith. Men den virkelige Anthony Goodley dukker også opp, og må håndtere alle problemene som Jones har forårsaket i hans sted.
Rotraut Susanne Berner
Hun fikk Deutscher Jugendliteraturpreis første gang i 1984 for illustrasjonene til Gudrun Mebs' Søndagsbarn. Senere i 1996 for bildene i Jürg Schubigers Als die Welt noch jung war og i 1998 for Med bare hendene av Bart Moeyaert. I 2006 fikk hun spesialprisen for sitt samlede arbeid.
Ilmari Niskanen
Ilmari Niskanen (født 27. oktober 1997) er en finsk fotballspiller som spiller for den tyske klubben FC Ingolstadt 04.
Garpevold
Garpevold er en eiendom ved uthavna Bota på Tverrdalsøya i Flosta i Arendal kommune. På eiendommen står et stort 2-etasjes valmet bolighus, oppført første halvdel av 1800-tallet. Foran huset ligger et stort bryggeanlegg med bl.a. steinbrygge. Rundt huset er det hageanlegg. Det er også et mindre uthus, trolig oppført samtidig som bolighuset.
Cross Creek Pictures
Cross Creek Pictures er et amerikansk medieselskap som produserer og distribuerer filmer. Selskapets første produksjon var av den kritikerroste Black Swan i 2010, som ble fulgt av The Ides of March (2011), The Woman in Black (2012) og Rush (2013). September 2011 underskrev Cross Creek en kontrakt med Universal Pictures, som gikk ut på at Universal skulle utgi seks av selskapets filmer i løpet av de følgende tre årene, og siden mai 2012 hadde de et samarbeid med Exclusive Media.
Garpevold
Bygningen er vedtaksfredet etter Lov om kulturminner.
Cross Creek Pictures
Filmer
Følgende er en liste over filmer som er produsert og distribuert av Cross Creek Pictures.
Caprella fretensis
Caprella fretensis er en art i slekten Caprella innenfor spøkelseskreps-familien (orden Caprelloidea eller «spøkelsestanglopper») - en type amfipoder. Larvene er planktoniske. De er relativt små, med to store og to små antenner. De lever bare i havet (saltvann).
Arten ble beskrevet fra Sibiga-ekspedisjonen, og er dessuten funnet ved Gibraltar. Den lever ved Irland, Frankrike, Storbritannia, Spania, og i sørlige del av Nordsjøen.
Taksonomisk plassering
Slektens systematikk er i nyere tid beskrevet og oppdatert i 2003. Artens moderne tilhørighet i Caprella-krepsenes systematikk gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Oxyomus
Oxyomus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
Nokså små, sylindriske, mørke gjødselbiller, bein og antenner gjerne lysere farget. Hodet er bredt og skovlformet. Hodet er nokså fint punktert, pronotum mye grovere. De jevnbrede dekkvingene har regelmessige rader av grove punkter som er skilt av skarpe lengderibber. Beina er ikke spesielt kraftige.
Levevis
Disse billene lever i møkk eller kompost.
Utbredelse
Slekten er representert i de fleste verdensdeler.
Die drei Tanten
Die drei Tanten er en tysk stumfilm fra 1921 regissert av Rudolf Biebrach.
Vannpumpe
Ei vannpumpe er ei pumpe for pumping av vann.
Vannpumper for bestemte formål:
Blylagsdammen dyrefredningsområde
Blylagsdammen ligger på østsiden av Nesodden tett ved grensa mot Frogn kommune. Vannet er demmet opp ca fem meter ved utløpet i sørenden, og tjernet ligger da på 40,5 moh. Tjernet ble utnyttet til isskjæring fra 1870-tallet til 1932.
Formålet med dyrefredningsområdet er å bevare sjeldne og truete amfibier som storsalamander, småsalamander og spissnutet frosk samt sjeldne insekter, og artenes livsmiljø. I dammen finnes også karuss, og både gråhegre og kvinand er registrert.
I den nordlige delen krysses fredningsområdet av Blylagsveien.
Det er utarbeidet en skjøtselsplan for dammen.
Agathymus
Agathymus er en gruppe (slekt) av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).
Utseende
Svært store (vingespenn 50-60 millimeter), brune smygere, vingene med et litt uregelmessig, gulaktig tverrbånd eller med gule flekker. Undersiden er gråaktig.
Levevis
Larvene lever i ørkenområder i det sørlige Nord-Amerika, der larvene borer i stengler på agaver. Eggene dumpes ned i klynger av vertsplanten, larvene borer seg inn i stengelen og lever i en silke-kledt gang, der også puppen legger seg. Hannene er territorielle.
Utbredelse
Slekten er utbredt i de tørre områdene i Nord- og Mellom-Amerika.
La misma Luna
La misma Luna er en meksikansk dramafilm fra 2007 som tar for seg livet til meksikanske immigranter uten oppholdstillatelse som oppholder seg i USA. Filmen dramatiserer rundt en liten gutt som ønsker å krysse grensen for å være sammen med sin mor.
Handlingsreferat
Filmen forteller historien om Rosario, en alenemor som krysset grensen mellom USA og Mexico. Men hun etterlot sønnen Carlitos i hjemlandet, og sønnen bor sammen med hans syke bestemor. På dagen for hans niende bursdagsfest forsøker hans tante og onkel å få Carlitos til å bo hos dem, for å ta tak i alle pengene som Rosario sender til sønnen sin hver måned.
Når bestemoren hans dør, forsøker Carlitos også å krysse landegrensen. Carlitos kommer frem til en busstasjon, men klarer ikke å kjøpe billett fordi han er for ung. Carlitos spør en mann om han kan kjøpe billett til ham. Carlitos innser da at han har mistet alle pengene sine. Mannen, opprørt, forsøker å selge Carlitos til en hallik. Reina tar Carlitos med seg for å bo og arbeide sammen med andre papirløse ulovlige immigranter.
Dagen etter, på jobb, dukker politiet opp og arresterer de aller fleste arbeiderne. Men Carlitos og en annen arbeider ved navn Enrique, som i begynnelsen ikke liker Carlitos, klarer å stikke av. De reiser mot Tucson, Arizona. Carlitos klarer å skaffe jobb både for Enrique og seg selv ved en restaurant. Ved restauranten får Carlitos øye på faren sin, Oscar Aguilar Pons, og de møtes. Men de får snart problemer i deres nye forhold. Enrique bestemmer seg for å ta Carlitos til Los Angeles med buss.
Edward Dahl
Edward Dahl (født 3. august 1886, død 21. november 1961) var en svensk friidrettsutøver.
Nathan Richmond
Nathan Richmond (født 6. juli 1979) er en newealandsk triatlet.
Edward Dahl
Han representerte Sverige under Sommer-OL 1906, hvor han tok bronse på 5 miles.
Nathan Richmond
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble nummer 33.
Politikkåret 1924
Fødsler
stortingspolitiker og stortingspresident ||align=center|88 ||align=center| ||
fra 1981 til 1982 ||align=center|85 ||align=center|2010 || statsminister 3 ganger ||align=center|92 ||align=center|2017 ||
Dødsfall
Kongedømmet Italias statsminister 1898–1900 ||align=center|85 ||align=center| ||
Eksterne lenker
xxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxx
Kongedømmet Italias statsminister 1898–1900 ||align=center|85 ||align=center| ||
Kongedømmet Italias statsminister i to perioder ||align=center|69||align=center| ||
The Three Musketeers (1921)
The Three Musketeers er en amerikansk stumfilm fra 1921 regissert av Fred Niblo.
Dick Maas
Dirk Willem Herman (Dick) Maas (født 5. april 1951) er en nederlandsk filmregissør, manusforfatter og filmprodusent. Han er best kjent for filmene De Lift (1983), Flodder (1986, og etterfølgende franchise) og Amsterdamned (1988).
Filmografi
Spillefilmer:
TV:
Pope-Tribune
Fabrikken ble satt opp i den gamle Crawford sykkelfabrikk og ble drevet av Harold E. Pope, oberstens sønn. Den første Pope-Tribune, en ensylindret runabout ble introdusert i 1904. Den var utformet av Hiram Percy Maxim, sønn av sir Hiram Stevens Maxim (oppfinneren av Maxim). Den modellen som er utstilt i National Motor Museum, Beaulieu, er en tidlig modell med en sylinder og Modell II hadde en frontmontert, vertikal, én-sylindret motor (med en 4,5 tommer boring og 4 tommer slaglengde), hjulstyring, pinjong, girkasse og bakaksel med differensial.
Dick Maas
Filmografi
Utvalgte musikkvideoer
Pope-Tribune
I 1905 ble prisen på bilen redusert fra 650 til 500 dollar og en ny 12 Hk to-sylindret modell ble lagt til produksjonsprogrsmmet.
Produksjonen fortsatte frem til 1908, men da bilene hadde blitt større og dyrere. De endelige modellene, med fire-sylinder motorer, var en 16/20 Hk kostet 1 750 pund og en 30 Hk kostet 2 750 pund. Selskapet opphørte i november 1908.
Zr. Ms. «De Ruyter» (F804)
'''Zr. Ms. «De Ruyter»''' er en fregatt tilhørende den nederlandske Koninklijke Marine. Det er det tredje skipet i De Zeven Provinciën-klassen, og er optimalisert for anti-luft-krigføring.
Skipet ble bygget ved Schelde-verftet i Vlissingen i perioden 2000-2004. Zr. Ms. «De Ruyter» har et deplasement på 6 050 tonn (fullastet), og et mannskap på 174.
Foldalbruket
Foldalbruket er et museumsanlegg i Kjøllefjord i Finnmark. Museet holder til i et tidligere fiskebruk som ble nedlagt 1983, dette består av 5 bygninger som alle ble fredet av Riksantikvaren 8. april 1994.
Museets hovedtema er produksjon og liv ved fiskebruket, og dessuten etterkrigs fiskerihistorie og kystkultur. Den første utstillingen ble åpnet 2005, 2017 ble det medlem av Museene for kystkultur og gjenreisning i Finnmark.
József Kovács
József Kovács (født 3. mars 1926, død 29. mars 1987) var en ungarsk friidrettsutøver.
Han representerte Ungarn under Sommer-OL 1956, hvor han tok sølv på 10 000 meter.
Mats Ahlstedt
Mats Ahlstedt (født 1949) er en svensk kriminalforfatter og journalist.
Ahlstedt ble født i Jämtland, men familien flyttet tidlig til Göteborg, der faren var fengselsprest.
Three Word Brand
Three Word Brand er en amerikansk stumfilm fra 1921 regissert av Lambert Hillyer.
Caprella rudiscula
Caprella rudiscula er en art i slekten Caprella innenfor spøkelseskreps-familien (orden Caprelloidea eller «spøkelsestanglopper») - en type amfipoder. Larvene er planktoniske. De er relativt små, med to store og to små antenner. De lever bare i havet (saltvann), og er utbredt i farvannene ved Alaska og Britisk Columbia.
Arten kan bli 8 – 9 mm lang, og likner mye på Caprella laeviuscula.
Hōjicha
Hōjicha, eller Houjicha, (ほうじ茶) er en røstet grønn te fra Japan. Røstingen skjer tradisjonelt i en porselenbeholder over trekull inntil de grønne bladene blir rødbrune. Røstingsprosessen ble utviklet i Kyoto på 1920-tallet.
Teen som anvendes i røstingen er oftest bancha (, «vanlig te»), kukicha eller en lavkvalitativt sencha.
Under røstingen mister teen mange av de catechiner som vanligvis står for en viss bitterhet i alle teer, og også koffeinnivåene senkes en del. Teens lave koffeininnhold gjør at den ofte drikkes til middag og før leggetid; også av barn og gamle mennesker som kan være følsomme for koffein.
Caprella triodos
Caprella triodos er en art i slekten Caprella innenfor spøkelseskreps-familien (orden Caprelloidea eller «spøkelsestanglopper») - en type amfipoder. Larvene er planktoniske. De er relativt små, med to store og to små antenner. De lever bare i havet (saltvann).
Arten er funnet ved Sør-Afrika.
Taksonomisk plassering
Slektens systematikk er i nyere tid beskrevet og oppdatert i 2003. Artens moderne tilhørighet i Caprella-krepsenes systematikk gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Sally Carr
Sally Carr (født 28. mars 1945) er en skotsk sangerinne, kjent som vokalist i popgruppen Middle of the Road.
Daniel Fontana
Daniel Fontana (født 31. desember 1975) er en argentinskfødt italiensk triatlet.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble nummer 28.
Victor Plata
Victor Plata (født 10. april 1973) er en amerikansk triatlet.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble nummer 27.
EM på skøyter 1913, menn
EM på skøyter 1913, herrer ble avholdt i Jusupovskij park i St. Petersburg i Det russiske keiserdømmet den 22. til 23. februar 1913. Tittelforsvarer var nordmannen Oscar Mathisen, som i 1912 vant EM på Östermalms Idrottsplats i Stockholm. Vasilij Ippolitov fra Russland ble europamester.
Risberget (Eidsvoll)
Risberget er en fjelltopp i Eidsvoll kommune i Akershus. Den ligger mellom Feiring i Eidsvoll kommune og Hurdal verk i Hurdal og har en høyde på 612 meter over havet. Toppen har en primærfaktor på 105 meter, og referansesadelen er vannskillet ved sørenden av Damtjennet.
Litløra
Litløra er et fjell i Aure kommune på Ytre Nordmøre. Det har en høyde på 637 meter over havet. Fjellet ligger på østsiden av øyen Stabblandet, nær Imarsundet som deler Stabblandet fra Ertvågøya. Vest for Litløra ligger fjellet Storøra (905 moh), og i sør ligger Høgheian (478 moh).
Litløra er et lett tilgjengelig turmål, de vanligste rutealternativene er:
Omar Richards
Omar Tyrell Crawford Richards (født 15. februar 1998) er en engelsk fotballspiller som spiller for.
Eventyrstund med Janosch
Eventyrstund med Janosch (orig: Janoschs Traumstunde) er en tysk animert TV-serie for barn som gikk på Westdeutscher Rundfunk fra 1985 til 1990. Serien er bygget på den tyske barnebokforfatteren Janoschs fortellinger og består av 26 episoder på 25 minutter hver. Den er regissert av Jürgen Egenolf, Uwe-Peter Jeske og Wolfgang Urchs, med musikk av Wolfram Brunke.
Serien ble sendt på NRK Barne-TV på 1980- og 1990-tallet, med Hildegun Riise som forteller. Stemmene var på nynorsk. Flere av Janoschs bøker har blitt oversatt til nynorsk av Halldis Moren Vesaas.
Serien inneholder blant annet fortellingene :
Naskh
Naskh (arabisk: نسخ, tyrkisk: Nesih) er et kalligrafisk skriftsystem for å skrive det arabiske alfabet, og som antas å ha blitt utviklet av kalligrafen Ibn Muqlah Shirazi (persisk: ابن مقلهٔ شیرازی). Røttene til ordet naskh er det arabiske begrepet nasakh-a, som betyr «å kopiere». Med små modifikasjoner brukes naskh ikke bare til å skrive arabisk, men også persisk, pashto og sindhi.
Platytomus
Platytomus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.
Cairns-gruppen
Cairns-gruppen (engelsk: Cairns Group of Fair Trading Nations) er en interessegruppe stiftet i 1986 av 20 landbrukseksporterende land bestående av Argentina, Australia, Bolivia, Brasil, Canada, Chile, Colombia, Costa Rica, Filippinene, Guatemala, Indonesia, Malaysia, New Zealand, Pakistan, Paraguay, Peru, Syd-Afrika, Thailand, Uruguay og Vietnam.
Platytomus
Utseende
Små (1,8 -3,3 millimeter), litt matte, rødbrune til svarte gjødselbiller, avlange med kraftige bein, antennene ender i en vifte. Kroppen er mer eller mindre sylindrisk og avlang. Pronotum har svært kraftig, litt rynket punktering, også noen ganske fine punkter innimellom de grovere. Dekkvingene har kraftige punktrader. De er blant de minste artene i gruppen skarabider.
Cairns-gruppen
Gruppens målsetning er liberalisering av global handel med landbruksprodukter. I særdeleshet søker medlemslandene å avskaffe eksportsubsidier og annen statsstøtte som forstyrrer handelen med landbruksprodukter, og øke markedstilgangen for landbrukseksport.
Platytomus
Levevis
Til tross for at slekten er artsrik er biologien nokså dårlig kjent. Noen arter er funnet mellom løvstrø, noen kommer til lys om natten.
Utbredelse
Slekten er utbredt i alle verdensdeler.
Kunståret 1904
Kunståret 1904 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1904.