cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Armand Marc de Montmorin Saint-Hérem
Montmorin var ambassadør i Spania, og ble derfra kalt til å etterfølge Charles Gravier de Vergennes som utenriksminister i 1787, og fungerte også som sådan 1789-91. Montmorin var Honoré Gabriel Riqueti de Mirabeaus talsmann i regjeringen. Etter regjeringens avgang var han Ludvig XVIs hemmelige rådgiver.
Han ble fengslet 10. august 1792 og drept i massakeren i september i Prison de l'Abbaye.
Montmorins datter, Pauline Montmorin, gift med greve C. F. de Beaumont, ble kjent for å ha vært elskerinne til François-René de Chateaubriand.
Yakushima
Yakushima (japansk (屋久島) – Yaku-shima) er den største øyen i arkipelet Osumiene i nordvestre Stillehavet. Øya tilhører Japan og står på UNESCOs Verdensarvsliste.
Geografi
Yakushima ligger cirka 60 kilometer sør for øya Kyushu og ca. 135 km sør for Kagoshima.
Den er opprinnelig oppstått som følge av vulkanaktivitet og har et areal på ca 504,5 km². Klimaet er subtropisk ved kysten, men kaldere i innlandet. Høyeste punkt er Miyanoura-dake på 1 935 moh. samt Nagata-dake på 1 886 moh. I tillegg er det ytterligere et 30-talls bergtopper over 1000 meters høyde.
Yakushima er et av Japans mest fuktige steder med en årlig nedbørsmengde på mellom 4 000 og 10 000 mm og dekkes for det vesentligste av tette skogsområder med mange gamle sedertrær, (Cryptomeria japonica, kalt Japanseder eller sugi). Deler av øyen utgjør nå en del av nasjonalparken Kirishima-Yaku.
Befolkningen er på ca. 14 000 innbyggere, fordelt på byområdet Yaku-chō på den sydvestre del av øyen med ca. 7 000 innbyggere, og byområdet Kamiyaku-chō i nordøst med 7 000 innbyggere. Hvert sted omfatter en rekke byer. Forvaltningsmessig tilhører øya prefekturet Kagoshima.
Historie
Det er usikkert når øyen ble oppdaget, men øyen er først nevnt i boken Nihonshoki fra 720-tallet.
Marie Luise Kaschnitz
Marie Luise Freifrau Kaschnitz von Weinberg, (1901–1974) var en tysk forfatter og poet. Hun er kalt «den lille forms mester», og huskes særlig for sine dikt, essay, skisser og hørespill. Hun besøkte Norge i 1970 og var en nær venn av Max Tau.
Yakushima
Historie
Frem til 1624 utgjorde øyen en del av det uberørte kongedømmet Kongeriket Ryukyu. I 1609 ble Ryūkyūriket innvandret av den japanske Satsumaklanen under den daværende Daimyo som da kontrollerte området i den sørlige delen av Japan.
Øygruppen ble i 1624 en del av Satsumariket. I 1879 under Meijirestaurasjonen ble riket innlemmet i Japan, og øyen ble først en del av provinsen Ōsumi no Kuni (Ōsumi provinsen).
Marie Luise Kaschnitz
Biografi
Kaschnitz ble født 31. januar 1901 i Karlsruhe og nedstammet gjennom sin mor fra en adelsslekt i daværende Elsass med etternavnet Freiin von Holzing-Berstett. Hennes far var prøyssisk generalmajor, og hun vokste opp i Potsdam og Berlin. I årene 1922 til 1924 lærte hun yrket som bokhandler i Weimar (Thelemannsche Buchhandlung) og München (O. C. Recht-Verlag). Fra 1924 arbeidet hun i Leo S. Oschkis bokhandel i Roma. Etter bryllupet reiste hun sammen med sin mann til Italia, Hellas, Nord-Afrika og Tyrkia. Hun bodde i Italia til 1932 og flyttet deretter til Königsberg og Marburg. Fra 1941 til 1955 oppholdt hun seg i Frankfurt am Main og flyttet deretter til Roma. Etter mannens død i 1958 bodde hun vekselvis i Frankfurt am Main, på familiegården Bollschweil ved Freiburg og i Roma. I stor grad forbindes hun med Frankfurt am Main etter at hennes mann fikk en undervisningsstilling i arkeologi i byen. Hun skrev i Frankfurt en rekke dikt og store prosaverk, fikk en lærerstilling i poesi her og mottok æresdoktorgraden fra Goethe-universitetet.
I perioden 1948 til 1949 var hun en av utgiverne av tidsskriftet Die Wandlung. Fra 1960 var hun gjestedosent i poesi i Frankfurt. Med foredragsreiser og opplesninger prøvde hun å påvirke det kulturelle livet i Tyskland etter andre verdenskrig. Hun var en nær venn av Max Tau, og besøkte Norge i 1970.
Yakushima
Historie
Under Andre verdenskrig ble området våren 1945 okkupert av USA som forvaltet øyene frem til 1953. Etter dette ble øyå tilbakelevert til Japan.
I 1973 ble området innlemmet i Kagoshima-distriktet som del av Kagoshima (prefektur).
Marie Luise Kaschnitz
Biografi
Odd Abrahamsen uttrykker i sin bok Sinn og sprog at «Kaschnitz' diktning observerer med sjelden skarphet katastrofer i krig og fred. Hun våger virkelig en konfrontasjon med lidelsen, men lidelsen er i hennes diktning ikke den siste sannhet».
Yakushima
Historie
I 1980 ble store områder på øyas mellomste del, og deler av de søndre og vestre lavtlandte kystområder internasjonalt anerkjent som et biosfærereservat.
Marie Luise Kaschnitz
Biografi
Kaschnitz mottok blant annet Georg Büchner-prisen og var medlem av Deutsche Akademie für Sprache und Dichtung. Hun døde 10. oktober 1974 i Roma.
Marie Luise Kaschnitz-prisen utgis årlig av Evangelische Akademie Tutzing.
Yakushima
Historie
1993 ble området innskrevet på UNESCOs Verdensarvsliste. Verdensarvområdet omfatter ca. 107,47 km², d.v.s. ca. 21 % av hela øyens overflate.
Antonin-Fernand Drapier
Antonin-Fernand Drapier, O.P., eller Antonio (født 28. april 1891 i Creuë-en-Woëvre i departementet Meuse i Frankrike; død 30. juli 1967), var en katolsk erkebiskop og apostolisk delegat til Indokina.
Liv og virke
Antonin-Fernand Drapier gikk inn i dominikanerordenen, og ble presteviet 24. april 1924 av biskopen av Amiens, Charles-Albert-Joseph Lecomte. Den 7. oktober 1929 ble han utnevnt til titulærerkebiskop av Neocaesarea in Ponto. Han ble bispeviet den 22. desember 1929 av den kaldeiske biskop av eparkiet Amadiyah, François David; medkonsekratorer var den syrisk-katolske erkebiskop av Mosul, Athanase Cyrille Georges Dallal, og den armensk-katolske erkebiskop av Mardin, Jacques Nessimian.
Fra 1929 var Drapier i Den hellige stols diplomatiske tjeneste som apostolisk delegat til Irak og fra 1936 til 1950 til Indokina.
Han bispeviet ti biskoper under sitt virke på oppdrag av Paven. Den mest kjente av dem turde være erkebiskop Pierre Martin Ngô Đình Thục, den 4. mai 1938. De andre var: Jean-Baptiste-Maximilien Chabalier M.E.P. den 14. februar 1938, Félix Hedde den 30. november 1939, Jean Phung den 3. desember 1940, Jean Cassaigne den 24. juni 1941, Jean-Liévin-Joseph Sion M.E.P. den 22. april 1942, Santos Ubierna den 21. september 1942, Raymond-Marie-Marcel Piquet den 19. januar 1944, Jean-Baptiste Urrutia M.E.P. den 27. mai 1948, og Étienne Loosdregt O.M.I. den 30. juni 1952.
Ivan Frederick
Ivan Frederick (født i 1966) er en tidligere stabssersjant i USAs hær.
Frederick var den med høyest rang av de amerikanske militære som ble anklaget for tortur av fanger i fengselet Abu Ghraib under Irak-krigen. Under rettssaken mot Frederick anklaget han toppledere og embetsmenn i Pentagon, at de var klar over hva som skjedde i Abu Ghraib - og at hans sjefer skal ha gitt ordre om å begå tortur og vold.
I mai 2004 sa Frederick seg skyldig i blant annet ha forsømmet hans plikt, mishandling og overgrep av fanger, og usømmelige handlinger. Han ble dømt til 8 års fengsel, tap av militær rang og lønn, og fikk sparken fra det amerikanske militæret. Frederick ble løslatt med prøveløslatelse i oktober 2007, etter å ha tilbragt fire år i fengsel.
Daniel Wiederkehr
Daniel Wiederkehr (født 15. mai 1989) er en sveitsisk roer.
Han representerte Sveits under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han kom til C-finalen i dobbeltsculler lettvekt.
Veierland (sang)
«Veierland» er en sang av Ole Paus, utgitt på platen Stjerner i rennesteinen. Paus kjøpte i 1972 huset Eikvold på øya Veierland fra forfatterekteparet Aasmund Brynildsen og Karin Bang. I 1974 solgte han huset til vennen Jens Bjørneboe, som tok sitt eget liv der i 1976.
Émile Poilvé
Émile Marieange Poilvé (født 19. september 1903, død 11. oktober 1962) var en fransk bryter, som konkurrerer i vektklassen mellomvekt. Poilvés største internasjonale resultat er en gullmedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.
Slaget om Varese
Slaget om Varese ble utkjempet 26. mai 1859 ved byen Varese i dagens Lombardia i Nord-Italia. Slaget var en del av Den andre italienske frigjøringskrig og ble utkjempet mellom den frivillige formasjonen Alpejegerne under ledelse av Giuseppe Garibaldi mot østerrikske styrker.
Garibaldi og hans alpejegere hadde rykket inn i byen om natten 23. mai, og den østerrikske kommandanten Ferenc Gyulay sendte Urbans divisjon for å innta byen fra alpejegerne. Da østerrikerne ankom byen hadde alpejegerne rukket å etablere et forsvar av byen.
Østerrikerne åpnet kampene med et kanon-bombardement, før de sendte inn infanteriet mo fienden. Italienerne møtte angrepet og klarte å vri den østerrikske framrykningen slik at de kom i veien for hverandre og italienerne klarte å drive dem tilbake. Urban overvurderte den italienske styrken og trakk seg tilbake til Malnate, rundt 5 kilometer i sørøstlig retning. Under tilbaketrekningen ble de angrepet av italienerne, noe som økte de østerrikske tapene.
Alpejegernes seier gjorde det mulig for dem å rykke fram til Como, samtidig som østerrikerne ble tvunget til å beholde noen styrker i nord for å beskytte sin nordlige flanke. Slaget ble etterfulgt av slaget ved San Fermo den følgende dagen.
Dejima
Dejima (出島, ordrett oversatt "utgangsøy"; også Desjima eller Deshima, av og til latinisert som Decima) var ei lita vifteformet, kunstig øy bygd i Nagasaki-bukten i 1634. Øya var knyttet til fastlandet via 4,5 meter lang steinbro.
Øya, som ble laget ved å grave en kanal gjennom en smal halvøy, var den eneste plassen der handel mellom Japan og verden utenfor kunne finne sted i en periode over 200 år fra 1634 til 1854. Denne perioden sammenfalt omtrent med Edoperioden. Dejima ble bygget for å kontrollere utenlandske handelsmenn, som del av en selvpålagt isolasjonistisk politikk kalt «sakoku».
I første omgang laget for å huse portugisiske handelsmenn og del av undertrykkelsen av kristendommen som hadde blitt sterk i Nagasaki-regionen, ble senere kinesiske og nederlandske skip tillatt (fra 1641). Etter Shimabara-opprøret i 1637-1638, ble portugiserne bortvist fra Dejima i 1639. Det nederlandske ostindiske kompani sto for den største delen av handelen de neste 200 år, med gode avkastninger og god lønnsomhet til tross for betydelige restriksjoner. Utlendingene ble bevoktet på øya og fikk ikke komme på fastlandet, i perioder fikk ikke flere enn to skip komme til Dejima. Med få unntak (handelsmenn, regjeringsembetsmenn og prostituerte), fikk japanerne heller ikke lov å besøke Dejima. Det fantes om lag 60 bygninger på Dejima, og mellom 10 og 15 hollendere bodde der til enhver tid, alle menn: handelsmenn, sekretær, lege, kokk, og tjenere fra Java. Etter 1715 fikk bare to nederlandske skip komme til Dejima hvert år. Totalt var det omtrent 600 nederlandske anløp av Dejima mellom 1641 og 1860. Nederlenderne kom med råsilke, tekstiler, lær og fargestoffer, og kjøpte umyntede edelmetaller, mynter, kamfer osv.
Øya strakte seg over et område på mellom 13 000 og 15 000 m². I dag er øya landfast og en del av byen, men i februar 2017 begynte byggingen av en ny, 38,5 meter lang bro som blir ferdig i november samme år.
Dette spesielle handelsmiljøet er skildret i en roman fra 2010 av den engelske forfatteren David Stephen Mitchell, kalt The Thousand Autumns of Jacob de Zoet.
Escuintla (departement)
Escuintla er et departement i det sørlige Guatemala. Det grenser til departementene Chimaltenango, Sacatepéquez og Guatemala i nord, til Santa Rosa i øst, til Stillehavet i sør og til Suchitepéquez i vest og nordvest. Departementets hovedstad er byen Escuintla.
Administrativ inndeling
Departementet er delt inn i følgende 13 kommuner:
Fargeeik
Fargeeik (Quercus velutina) er et løvfellende tre som vokser i østlige deler av Nord-Amerika.
Den blir opptil 25 meter høy. Barken er mørkegrå og er først glatt og senere tett furet i små, frikantete flak. Bladstilken er gul og 25–70 mm lang. Bladene er omvendt lansettformede med 3–4 dype, brede fliker på hver side. De er 10–30 cm lange og 8–15 cm brede. Oversiden er mørkegrønn og undersiden gulbrun. Nøttene bruker 1,5 år på å bli modne, og nøtteskåla dekker halvparten av nøtta.
Fargeeik danner skog sammen med kviteik og rødeik. Andre trær den vokser sammen med er svinehickory, kvithickory, bitterhickory, skihickory, kvitalm, rødalm, kvitask, svartvalnøtt, smørvalnøtt, skarlageneik, rødlønn, sukkerlønn, romhegg og sumptre. Vanlige små trær og busker er blomsterkornell, syretre, sassafras, virginiahumlebøk, amerikajudastre, Asimina triloba, tresøtmispel, Staphylea trifolia, bærlyng, bredbladkalmia, virginiatrollhassel, nebbhassel, Lindera benzoin, sumak og korsved. De vanligste klatreplantene er Smilax, vin, giftsumak og klatrevillvin.
Nordgrensen for utbredelsen går fra sørvestre Maine gjennom New York, sørligste Ontario, sørøstre Minnesota og Iowa. Vestgrensen går gjennom østre Nebraska, østre Kansas, sentrale Oklahoma og østre Texas. Den finnes sørover til Louisiana og nordvestlige Florida, men mangler stort sett i Mississippi-dalen og på den sørlige kystsletta.
Fargeeik er et viktig tømmertre, men blir sjelden plantet i hager og parker. Barken er rik på tanniner og ble brukt til garving. Et gult fargestoff kan utvinnes av barken.
Emmanuel Armand de Vignerot du Plessis
Emmanuel Armand de Vignerot du Plessis de Richelieu, hertug av Aiguillon (født den 31. juli 1720 i Paris, død der den 1. september 1782 samme sted) var en fransk offiser og statsmann.
Bakgrunn
Aiguillon var sønn av Armand Louis de Vignerot du Plessis (1683–1750) og hans hustru Charlotte de Crussol de Florensac (1700–1772). Han var nevø til marskalk Richelieu. Som 17-åring trådte han inn i den franske hær.
Karrière
Som 19-åring ble han utnevnt til oberst i Bries regiment. Han tjenestegjorde i felttogene i Italia under den østerrikske arvefølgekrig, og ble alvorlig såret i 1744 i slaget ved Pierrelongue ved Chateau-Dauphin. I 1746 ble han tatt til fange.
Hans ekteskap i 1740 med Louise Félicité de Bréhan, datter av comte de Plélo, likesom hans bånd til familien Richelieu, gav ham et viktig innpass i det kongelige franske hoff. Han var medlem av det såkalte parti dévot, fraksjonen mot Madame de Pompadour, jansenistene og parlamentet.
Hertugen av Aiguillon ble utnevnt til feltmarskalk i 1748 Han ble i 1753 guvernør i Bretagne, der han energisk representerte statsintressene mot kravene om landskapsprivilegier.
De Aiguillons eneste fremgang var Gustav IIIs statskupp; man medvirket i forberedelsene, og da situasjonen etter revolusjonen ble kritisk for Sverige, stilte han fransk hjelp i utsikt og bidro dermed i betydelig grad til at Gustav III kunne stabilisere sitt verk. I 1774 ble De Aigullon, etter å ha fått dronning Marie Antoinette mot seg, avsatt og forvist fra hoffet.
Blues for Pyttsan Jespersens pårørende (sang)
«Blues for Pyttsan Jespersens pårørende» er en sang av Ole Paus, utgitt på platen med samme tittel i 1973 og i boken også med samme tittel og med originale tegninger av Frans Widerberg samme år. Den var en Paus' første samarbeidsprosjekter med Ketil Bjørnstad; sangen regnes som en klassiker og er ofte beskrevet som en av Paus' beste sanger.
Sangen er også utgitt blant annet på platene Ekte Paus, I anstendighetens navn, Jeg kaller det vakker musikk: Hjemmevant utenfor – Ca. 40 Beste og 20 av de beste sangene.
Michael Schmid (roer)
Michael Schmid (født 2. januar 1988) er en sveitsisk roer.
Han representerte Sveits under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han kom til C-finalen i dobbeltsculler lettvekt.
EM i judo 1988
EM i judo 1988 (europamesterskapet i judo) ble arrangert i Pamplona i Spania i 1988.
Alpejegerne
Alpejegerene (italiensk: Cacciatori delle Alpi) var en frivillig militær spesialavdeling etablert 20. februar 1859 av Giuseppe Garibaldi i Cuneo for å bistå den Kongedømmet Sardinias hær i Nord-Italia under Den andre italienske frigjøringskrig.
Avdelingen var blant annet involvert mot Østerrike under Slaget om Varese og San Fermo.
De var også i tjeneste under Den tredje italienske frigjøringskrig i 1866 på den prøysiske siden mot østerrikerne. Den 40 000 store avdelingen sikret den eneste italienske seieren ved Bezzecca.
Louis Laneau
Louis Laneau, M.E.P. (født 31. mai 1637 i Mondoubleau i Frankrike, død 16. mars 1696 i Ayutthaya i Siam) var en fransk katolsk biskop på 1600-tallet som var aktiv som misjonær i kongeriket Siam. Han var medlem av Société des Missions Etrangères, Det parisiske ytremisjonsselskap.
Prest
Louis Laneau ble ordinert til prest i La Société des Missions Etrangères.
Han ble sendt til Siam, og ble i 1662 tiltenkt son etterfølger etter biskop Ignace Cotolendi med ansvar for Nankin. Han var på vei landeveien fra India til sitt embede i Kina, og døde nær Masulipatam mens han ventet på å komme videre via Siam. Men Kabeau ble likevel ikke sebdt til Kina.
Apostolisk vikar av Siam, titulærbiskop
Den 4. juli 1669 ble Laneau utnevnt til apostolisk vikar av Siam og titulærbiskop av Metellopolis.[1] Den 25. mars 1674 ble han bispeviet av Pierre Lambert de la Motte, apostolisk vikar av Cochin, med biskop François Pallu, apostolisk vikar av Fo-Kien, som medkonsekrator.[1] Som apostolisk vikar i Siam var han leder for den katolske misjon i hele Bakindia, inklusaive Indokina, med hovedkvarter i Ayutthaya.
Biskop av Ayutthaya
Laneau ble biskop av Ayutthaya i 1674.
Tianjin Open 2019
Tianjin Open 2019 var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2019 som fant sted i Tianjin i Kina fra 7. til 13. oktober 2019.
Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på hardcourt.
Manifesto (film)
Manifesto hadde premiere i Australian Centre for the Moving Image den 9. desember 2015.
Louis Laneau
Biskop av Ayutthaya
Laneau ble ikke sluppet fri fra siamesisk fangenskap før i april 1691.
Han døde i Ayutthaya 16. mars 1696.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi var:
Jalapa (departement)
Jalapa er et departement i det sørøstlige Guatemala. Det grenser til departementene El Progreso og Zacapa i nord, til Chiquimula i øst, til Jutiapa og Santa Rosa i sør og til Suchitepéquez i vest. Departementets hovedstad er byen Jalapa.
Administrativ inndeling
Departementet er delt inn i følgende 7 kommuner:
Márton Lőrincz
Marton Lörincz (født 26. oktober 1911 i Korond i den transilvanske del av Ungarn, død 1. august 1969 i Argentina) var en ungarsk bryter, som konkurrerte i vektklassen bantamvekt. Ett av Poilvés største internasjonale resultat var en gullmedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.
Lörincz var jøde. Han klarte imidlertid å flykte til Argentina før jødeaksjonene under annen verdenskrig rammet.
Xavier Vela
Xavier Vela (født 7. august 1989) er en brasiliansk roer.
Gabriel Kielland (kommandør)
Gabriel Kielland (født 26. august 1864 i Trondheim, død 2. april 1938 i Sevilla) var skipsfører og kommandør i det norske sjøforsvaret.
Militær karriere
Førte en lang rekke orlogsfartøyer, fra torpedobåten «Oter» 1893 til panserskipene «Norge» og «Eidsvold» 1906-07, P/S «Eidsvold» 1908, og kanonbåten «Frithjof» som kadettskip 1909.
Sivil karriere
Medlem av Hortens bystyre 1910 - 1913 og 1916 - 1919.
Han var i lang tid formann i styret for Barneasylet i Horten, og for Sjømenns Leseværelse, drevet av Sjømenns Kristelige Forening. I 1919 utarbeidet han planer for skoleskipsutdannelse av sjømenn, på oppdrag fra Norges Rederforbund. Fra 1923 førte han skoleskipet «Statsraad Lehmkuhl». Som erkjentlighet for sin innsats for opplæring av sjømenn, fikk han fra 1934 fri reise med skip, tilhørende norske redere, og benyttet seg av dette i stor utstrekning. På en slik reise døde han i Sevilla, Spania, og ble begravet der.
Utmerkelser
Ridder av St. Olavs Orden, Kongens fortjenstmedalje av første grad, Haakon VIIs jubileumsmedalje, Britiske Georg Vs kroningsmedalje, Offiser i den franske Æreslegionen, Nederlandske Oranje-Nassau-ordenen, ridder av svenske Vasaordenen. Riksarkivet oppbevarer hans privatarkiv.
Linz Open 2019
Upper Austria Ladies Linz 2019 var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2019 som fant sted i Linz i Østerrike fra 7. til 13. oktober 2019.
Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på hardcourt.
Dypt i forledelsen
Dypt i forledelsen er et musikkalbum fra 2020 med musikk av Marcus Paus til dikt av Jens Bjørneboe, fremført av sangeren Julie Kleive og pianisten Joachim Kwetzinsky. Albumet markerer 100-årsjubileet for Bjørneboes fødsel. Tittelen er hentet fra en strofe i diktet «Forføreren». Komponistens far Ole Paus, Bjørneboes nære venn, utgav i 1976 albumet Våpenløs – Jens Bjørneboe leser egne dikt, spilt inn få dager før Bjørneboes død.
Pleurophorus
Pleurophorus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned. (Tidligere ble gruppen regnet som en egen familie, Aphodiidae).
Utseende
Små (ca. 3 millimeter), avlange, svarte gjødselbiller. Kroppsformen er forholdsvis smal. Pronotum er rektangulært sett ovenfra, blankt, grovt og spredt punktert, men uten tverrfurer. Dekkvingene har markerte punktrader.
Levevis
Billene er knyttet til råtnende plantemateriale, som kompost og møkk.
Willian Giaretton
Willian Giaretton (født 26. september 1990) er en brasiliansk roer.
Pleurophorus
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Europa og i Nord-Afrika, og for øvrig vidt utover Afrika og Asia.
Willian Giaretton
Han representerte Brasil under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han kom til C-finalen i dobbeltsculler lettvekt.
Trond Berg
Trond Berg er navnet til flere personer:
Hiroshi Nakano
Hiroshi Nakano (født 1. desember 1987) er en japansk roer.
Maqbul Ahmed
Maqbul Ahmed (bengali: মকবুল আহমদ; født 2. august 1939 i Daganbhuiyan Upazila i Feni i Bengal Presidency i Britisk India, død 14. april 2021 i Dhaka i Bangladesh) var ameer, eller øverste leder, av Bangladesh Jamaat-e-Islami, det største islamske politiske parti i Bangladesh.
Saint-Gratien (Val-d’Oise)
Saint-Gratien er en kommune i departementet Val-d'Oise i regionen Île-de-France, og er en av de nordlige forstedene til Paris. Kommunen ligger 13,8 km fra sentrum av Paris.
Maqbul Ahmed
Han ble utnevnt til stillingen den 17. oktober 2016 etter å ha vært fungerende leder i seks år.
Ahmed døde 13. april 2021 av covid-19 i en alder av 81 år, på Ibn Sina Medical College Hospital i Dhaka.
Saint-Gratien (Val-d’Oise)
Historie
7. august 1850, ble en del av arealet tilhørende Saint-Gratien skilt ut og slått sammen med deler av arealet til Deuil-la-Barre, en del av arealet til Soisy-sous-Montmorency, og en del av arealet til Épinay-sur-Seine for å opprette kommunen Enghien-les-Bains.
Arremon phaeopleurus
Arremon phaeopleurus er en spurvefugl i slekten Arremon i familien buskspurver. Noen autorer regner arten som en underart av cordillerakjerrspurven: Buarremon torquatus phaeopleurus.
Underarter og utbredelse
Arten er endemisk til fjellkjeden Cordillera de la Costa i Venezuela.
Det er beskrevet ingen underarter av Arremon phaeopleurus:
Hideki Omoto
Hideki Omoto (født 12. august 1984) er en japansk roer.
Han representerte Japan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han kom til C-finalen i dobbeltsculler lettvekt.
Yngelpleie
Yngelpleie er en innsats foreldre gir til avkom etter at de kommer ut av egget. Hos de fleste dyr vil eggene bli overlatt til seg selv, og i mange tilfeller vil de voksne dø før eggene klekkes. Hos dyr som er langlevende, og særlig dyr som legger få egg, eller føder levende unger, vil foreldre i mange tilfeller hjelpe ungene.
Variasjon i yngelpleie
Slik hjelp varierer fra å beskytte de små mens de ligger i eggene, slik vi ser hos blekkspruter, til å mate, beskytte og lære opp avkommet slik vi finner det hos mange sosiale pattedyr som rødrev, gepard og primater. Mange dyr ligger mellom disse ytterpunktene, slik som skalare og krokodiller, som passer på eggene og beskytter ungene i de første leveukene til de er store nok til å jakte selv, men som ikke gir dem noen næring.
Yngelpleie hos leddyr
De fleste leddyr har ingen form for yngelpleie, men overlater eggene til seg selv så snart de er lagt. Det finnes likevel unntak i mange grupper. Hos sosiale insekter, såsom maur, bier og termitter, forer de eldre arbeiderne larvene og delvis også unge voksne dyr. Mange biller graver ned eggene sammen med en matkilde (åtsler, avføring). En del bladbiller passer på eggene og blir hos larvene fram til puppestadiet for å beskytte dem og lede dem til matkilder.
Ulveedderkopper lager et lite silkespinn som de legger eggene sine på, og bærer dem med seg til de klekkes. Hos enkelte arter av edderkopper vil moren la avkommet spise henne selv når de er blitt store nok til å nå gjennom eksoskjelettet hennes med gifttennene sine. Skorpioner bærer ungene rundt på ryggen til i alle fall første hudskifte.
Yngelpleie hos fugl og pattedyr
Fugler og pattedyr har en meget velutviklet yngelpleie sammenliknet med de aller fleste andre dyr. Hos fugler varierer yngelpleien likevel betraktelig. Unger av ovnhøns klekkes med fjær heller enn dun og forlater reiret så snart de er ute av egget. Grupper som hegrer, hauker, hakkespetter, ugler og de fleste spurvefugler har derimot unger som er sterkt reirbundne, og er helt avhengige av foreldrene for mat, beskyttelse og til og med kroppsvarme. Duer skiller ut et eget sekret som de gir til ungene, som kan sammenliknes med melk hos pattedyr.
Yngelpleie er godt utviklet hos pattedyr, der ungene vil patte moren i den første levetiden. Pattedyr har ikke tenner ved fødselen, og er helt avhengig av moren for å få næring den første tiden.
Fordeling av yngelpleie mellom kjønnene
Hos de fleste arter faller ansvaret for yngelpleie på hunnen, men hos mange fisker og hos bladhøns er det hannen som står for hovedansvaret. Hos mange fugler deles ansvaret relativt likt. Hannen hos pattedyr bidrar gjerne lite i ungepleie, men unntak finnes, som hos ulv, hyene og menneske.
Faces (album)
Faces er et album av det amerikanske bandet Earth, Wind & Fire utgitt i 1980 på Columbia Records. Albumet nådde nummer 2 på amerikansk Billboard Top LPs -diagrammet, nummer 10 i amerikansk Billboard Hot 200 Top Soul albums diagram, nummer 15 i det norske VG-lista diagrammet og nummer 10 i UK Pop Albums -tabellen.
BGL Luxembourg Open 2019
BGL Luxembourg Open 2019 var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2019 som fant sted i Luxembourg by i Luxembourg fra 14. til 20. oktober 2019.
Yasar Erkan
Yasar Erkan (født 30. april 1911, død 18. mai 1986) var en tyrkisk bryter, som konkurrerte i vektklassen mellomvekt. Ett av Erkans største internasjonale resultat var en gullmedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.
BGL Luxembourg Open 2019
Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på hardcourt.
Mads Erik Odde
Mads Erik Odde (født 1991) er en norsk trekkspiller og folkemusiker fra Lom.
Han ble nominert til Toneprisen i 2013, en pris som ble vunnet av broren, felespiller Bjørn Kåre Odde. I 2018 var han nominert til FolkOrgs pris INTRO-folk for årets unge folkemusiker 2018. Han vant to priser under Folkelarmprisen i 2020: klassen solo for albumet Logne slåttar og klassen dansespel sammen med trekkspiller Inge Gjevre og felespiller Vegar Vårdal for Husklugumt. For Logne slåttar vant han også Spellemannprisen 2020 i klassen folkemusikk/tradisjonsmusikk.
Han er barnebarnet til felespiller Bjørn Odde.
Cem Yılmaz
Cem Yılmaz (født 3. juni 1982) er en tyrkisk roer.
Munkegata holdeplass
Munkegata holdeplass var en holdeplass på Gamlebylinjen i bydel Gamle Oslo. Den ble åpnet i 1875 da Gamlebylinjen ble forlenget til Oslo Hospital og lå i Oslo gate der jernbanen krysser i bro. Holdeplassen var i drift inntil trikken ble flyttet til Dronning Eufemias gate i oktober 2020.
Cem Yılmaz
Han representerte Tyrkia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han kom til C-finalen i dobbeltsculler lettvekt.
Hüseyin Kandemir
Hüseyin Kandemir (født 9. september 1986) er en tyrkisk roer.
Han representerte Tyrkia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han kom til C-finalen i dobbeltsculler lettvekt.
Guatemalteca
Guatemalteca er en slekt av løpebiller.
Utbredelse
Arten er beskrevet fra Costa Rica.
Skognes og Omegn Idrettslag
Skognes og Omegn Idrettslag (stiftet 17. mars 1971) er et idrettslag fra Sjursnes i Tromsø kommune.
Fotball
Klubbens A-lag i fotball for menn spiller 2013-sesongen i 5. divisjon, etter å ha rykket ned fra 4. divisjon i 2012. I 2007 rykket Skognes opp til 3. divisjon. I den sjeldne visitten i divisjonen rykket laget ned, og fikk samtidig «æren» av å gå på det største tapet av alle de 3 402 kampene i 3. divisjon 2008; 1-17 mot.
Ernst Norgrenn
Ernst Robert Dallin Norgrenn (født 2. februar 1839 på Grefsheim gård på Nes i Hedmark, død november 1880) var en norsk arkitekt. Ernst var sønn av sekondløytnant Haagen Norgrenn (født 1793) og Halvordine Grefsheim. Han gikk i utdannelse som arkitekt i Karlsruhe og Berlin.
Bernardo Guerrero
Bernardo Guerrero (født 10. juni 1986) er en chilensk roer.
Ernst Norgrenn
I årene frem til 1872 var han assistent ved flere arkitektkontorer, han hadde i tillegg en selvstendig praksis. I denne tiden skal han ha vært involvert i oppføring av stasjonsbygningene langs Hamar-Elverum-banen. Det er kun tre kjente prosjekter av Ernst Norgrenn. Det første er Bragernes kirke i Drammen, som Ernst utførte før han i 1872 reiste til Egypt av helsemessige grunner. Det andre prosjektet et konkurranseutkast til rådhus i Kristiania som ikke ble utført. Det tredje prosjektet er Sandvikskirken i Bergen, som han utførte etter at han kom tilbake fra Egypt.
Bernardo Guerrero
Han representerte Chile under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han kom til C-finalen i dobbeltsculler lettvekt.
Ernst Norgrenn
Bragernes kirke ble oppført etter en internasjonal arkitektkonkurranse ble holdt i 1867, de tre arkitekter som hadde levert de beste utkast, ble anmodet om å utarbeide nye tegninger rettet etter byggekomiteens forslag, denne konkurransen vant han. Året etter at konkurransen var utlyst, ble kirkens endelige beliggenhet avgjort av myndighetene. Stadsingeniør Halvor Heyerdahl og ingeniør Geelmuyden utførte så situasjonsplaner hvor kirkens grunnriss var inntegnet.
WTA Finals 2019
WTA Finals 2019 var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2019 som fant sted i Shenzhen i Kina fra 27. oktober til 3. november 2019.
Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på hardcourt.
CVR
CVR kan vise til:
Luis de la Fuente
Luis de la Fuente Castillo (født 21. juni 1961) er en spansk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er landslagstrener for.
WTA Elite Trophy 2019
WTA Elite Trophy 2019 var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2019 som fant sted i Zhuhai i Kina fra 22. til 27. oktober 2019.
Luis de la Fuente
Den 8. desember 2022 ble han ansatt som ny landslagstrener for.
WTA Elite Trophy 2019
Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på hardcourt.
Pseudophorticus
Pseudophorticus er en slekt av løpebiller.
Utseende
Middelsstore, avlange og litt flate, mørke løpebiller, gjerne med gule flekker på dekkvingene. Hodet har nokså store, litt utstående fasettøyne. Pronotum er hjertformet, dekkvingene litt rundede med fine punktstriper.
Rolfhamre och Måga
Rolfhamre och Måga er et tettsted i Ljusdal kommune i Gävleborgs län i landskapet Hälsingland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 215 innbyggere.
Felipe Cárdenas
Felipe Cárdenas (født 22. juli 1991) er en chilensk roer.
Han representerte Chile under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han kom til C-finalen i dobbeltsculler lettvekt.
Marita Verón-saken
Marita Verón-saken handler om en argentinsk kvinne som ble kidnappet i 2002 da hun var 23 år. Hun antas å ha blitt kidnappet for deretter å bli tvunget til prostitusjon. Siden 8. februar 2012 har det pågått en rettssak i San Miguel de Tucumán i Argentina. Syv menn og seks kvinner er tiltalt for å ha bortført Verón.
Hun er datter av Susana Trimarco, som etter forsvinningen har blitt tildelt USAs utenriksdepartements pris «Modige kvinner», overrakt av Hillary Clinton.
Diastictus
Diastictus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.
Utseende
Diastictus vulneratus er en liten (ca. 3 millimeter), kort og bred, brun gjødselbille. Hodet er bredt skovlformet med jevnt buet forkant. Antennene er gule med en klubbelignende, tre-leddet vifte. Pronotum er mye bredere enn langt med temmelig rette sider og buet forkant, tett og grovt punktert. Dekkvingene er hvelvede med grove punktrader. Beina er brunrøde, kraftige gravebein.
Levevis
Billene er knyttet til råtnende plantemateriale, som kompost og møkk. Den finnes ofte sammen med maur (Formica spp.)
Utbredelse
Arten er utbredt i Mellom-Europa og finnes i tillegg i Storbritannia og Sverige.
Merv
Merv (turkmensk: Merw, persisk: مرو) var en by i Sentral-Asia, ved Silkeveien. Oldtidsbyen ligger i det sørøstlige Turkmenistan, fire kilometer nord for Baýramaly og 30 kilmeter vest for byen Mary.
Stedet for antikkens Merv ble i 1999 oppført på Unescos verdensarvliste.
Historie
Den handelsvei som er blitt kalt Silkeveien har alltid vært en hovedvei for folkenes vandringer gjennom Sentral-Asia. Skjønt en meget eldre historie ligger begravd under lagene av den senere byens liv, har arkeologiske undersøkelser avslørt spor av bymessig liv til så langt tilbake som til det tredje årtusen før Kristus.
Under navnet Mouru nevnes stedet sammen med Balkh i Zend-Avesta-geografien, som antagelig daterer seg til 600-tallet før Kristus (men tradisjonelt angis betydelig eldre datum). Under navnet Margu dukker byen opp i Behistuninnskriften (cirka 515 f.Kr.) som en del i et satrapi i den persiske monarken Dareios I' regjeringstid.
Non stop (andre betydninger)
Non stop, non-stop, nonstop, Non Stop eller Non-Stop kan vise til:
Merv
Historie
Oldstidsbyen synes å ha blitt grunnlagt av Kyros den store (559-530 f.Kr.), men de akemenidiske nivåene er dypt begravd under senere lag på stedet.
Aleksander den stores besøk i Merv er utelukkende legendarisk, men etter hans død ble Merv hovedstad i provinsen Margiana under seleukidiske, partiske og persiske kongedømmer. Ved Margusfloden - kalt Epardus av Lucius Flavius Arrianus Xenophon og i dag Murghab - lå distriktets hovedstad, kalt Antiochia Margiana (Antiochia av Margiana) etter Antiochus Soter, som gjenoppbygde byen, i en sterkt ekspandert plan som gjorde byen nær to kilometer tversover. Lite er kommet frem om seleukidenes Achiochia Margiana, foruten restene av det ytre forsvarsverket.
Etter Ardashir I (cirka 220-240) kom Merv under det persiske sassanidedynastiets kontroll i fire århundrer.
Ved siden av den offisielle zoroastrianismen under sassanidedynastiet i Persia, har Merv vært hjem for en rekke forskjellige trosretninger og flere religiøse grupperinger, inklusive buddhistiske og manikeistiske. På 400-tallet var Merv sete for en kristen erkebiskop av den nestorianske kirke.
De persiske kongenes herredømme tok slutt da den siste av sassanidedynastiets ledere, Yazdgard III (633-651), ble myrdet ikke langt fra byen, noe som gjorde at militærguvernøren kapitulerte for de fremrykkende arabiske hærstyrker. Byen ble okkupert av stattholdere for kalif Uthman ibn Affan, og ble hovedstad i Khorasan. Araberne benyttet byen som sin base, ledet av Kotaiba ibn Moslim.
Merv var i februar 748 det sted der Abu Muslim (død 750) utropte det nye Abbasidedynastiet i Merv. Han dro av sted fra byen for å erobre Iran og Irak og grunnla en ny hovedstad ved Bagdad. Deretter var Merv en provinshovedstad - med unntak av en kort glansperiode fra 813 til 818 da kalif al-Ma'mun var bosatt i Merv noe som gjorde byen til hovedstad for hele den muslimska verden.
Den siste halvdel av 700-tallet kom Merv i motsetningsforhold mot islam som sentrum for kjettersk propaganda forkynt av al-Muqanna under tilnavnet «profeten av Khorosan». År 874 var det arabiske styret i Sentral-Asia over. Da araberne dominerte Merv, var byen likesom Samarkand og Bokhara, var en av de store skolene for lærdom, og historikeren Yaqut studerte i Mervs bibliotek. Merv produserte mange lærde innen forskjellige kunnskapsområder som islamsk lov, hadith, historie, litteratur og lignende. Flere lærde har tilnavnet Marwazi المروزي som indikerer at de er hjemmehørende i Merv.
I 1040 krysset seldsjukk-tyrkere elven Oxus fra nord ledet av Masud, sultanen av Ghazni, oppvokst som Toghrul Beg og arvtaker til Persias trone. De grunnla det seldsjukkiske dynasti, med dens hovedstad Nishapur. En yngre bror til Toghrul, Daud, tok kontrollen over Merv og Herat. Toghrul ble etterfulgt av sin nevø Alp Arslan (Den store løve), som ble begravd i Merv. Det var omtrent på denne tid at Merv nådde toppen av sin storhetstid og ble et sentrum for persisk kultur og vitenskap. Under sultan Sanjars (eller Sinjars) regjering av samme dynasti, på midten på 1000-tallet, ble Merv invadert av de tyrkiske stammene i Ghuzz som lå på den andre siden av Oxus. Dette skjedde under lederskiftet i Khwarizm (Khiva).
I 1221 åpnet Merv sine porter for Tolui, sønn til Djingis Khan, mongolenes høvding. Ettersom de først hadde ytt motstand ble alle byens innbyggere, 70 000 pluss tyve ganger så mange flyktninger, drevet ut av byen, og der fikk de strupene avskåret. En beregning etterpå konstaterte at mer enn en million trehundretusen mennesker mistet livet, ifølge John Mans bok «Djingis Khan». Utgravinger bekrefter en drastisk gjenoppbygging av byens befestninger, men nå begynte byens nedgangstider. I begynnelsen av 1300-tallet ble kirken sete for en erkebiskop av Østens kirke. Efter Djingis Khans sønnesønns død ble Merv i 1380 gjort til Timur Lenks eiendom, Samarkands mongolprins.
I 1505 ble byen okkupert av usbeker, som fem år senere ble kastet ut av Ismail Khan, grunnleggeren av safavidedynastiet i Persia. Det var i hans periode at en stor dam ble gjenoppbygd ved floden Murghab av en persisk adelsmann, og bosetningen som vokste frem i området med irrigasjonskanalene ble kjent som Bairam Ali, et navn funnet i noen 1800-tallstekster. Merv forble under persernes kontroll til 1787, da byen ble inntatt av emiren av Bokhara. Syv år senere raserte Bokhara byen til grunnen, rev dammen og forvandlet distriktet til ødemark. Da Sir Alexander Burnes krysset landet i 1832, hadde Khiva herredømme over Merv. Omkring denne tid ble tekketurkmenere, bosatt i Hari Rud, tvunget av perserne til å flytte nordover. Khivanerne bekjempet Tekkes utbredelse, men til slutt, omkring 1856, ble de sistnevnte en overveldende makt i landet, og forble det til Russland okkuperte oasen i 1883.
Levninger
Russiske utgravninger begynte i 1890. Fra 1992-2000 har et samarbeidsteam av arkeologer fra Turkmenistan og Storbritannia gjort bemerkelsesverdige oppdagelser.
Geografi
Oasen ligger i søndre ende av Karakumørkenen, på koordinatene 37°30’ N og 62° Ø. Den ligger omkring 370 kilometer nord for Herat, och 450 kilometer sørsørvest for Khiva. Området er omkring 4900 km². Den store fjellkjeden med navnet Paropamisus og Hindukush løper fra Kaspihavet til Pamirfjellene, er omkring 290 kilometer sør for Merv. Gjennom eller nær dette passet nordover går elvene Hari Rud (Tejend) og Murghab i parallell kurs til de forsvinner i Karakumørkenen. Dette gjør Merv til en slags vaktpost over veien inn i Afghanistan i nordvest og samtidig gjør dette Merv til en slags etappe mellom nordøstre Persia og byene Bokhara og Samarkand.
Demografi
Dagens innvånere i oasen er turkmener fra tekkestammen.
Økonomi
Oasen har et vanningssystem med kanaler gravd fra Murghab. Landet har alltid vært kjent i hele Østen for sin fruktbarhet. Alle kornslag og mange frukter vokste her i store mengder, for eksempel hvete, hirse, korn og meloner, også ris og bomull. Bomullsfrøene fra arkeologiske utgravninger viser at bommullstekstiler allerede på 400-tallet var en viktig del av økonomien i byen. Silkeormer ble fremavlet. Turkmenene har en berømt type av hester og har kameler, sauer, kveg, esler og muldyr. Turkmenene er utmerkede sølvhåndverkere og kjent som våpensmeder. En av oppdagelsene under 1990-tallets utgravninger var 800-talls eller 900-tallsverksteder der det ble produsert stål.
Tepper fra Merv-regionen anses iblant som bedre enn persiske tepper.
Klima
Om sommeren er heten trykkende. Den minste vind skaper støvskyer som fyller luften og gjør den så tett at den formørker middagssolen og gjør det tungt å puste. Om vinteren er klimaet svært behagelig. Snø faller sjeldent, og smelter i så fall straks. Den årlige nedbør er sjelden mer enn 120 mm og det faller vanligvis ikke regn mellom juni og oktober. Om sommeren stiger temperaturen til 36 °C og om vinteren går den ned til -7 °C. Årsmiddeltemperaturen er cirka 16 °C.
Liosbel Hernández
Liosbel Hernández (født 17. desember 1983) er en cubansk roer.
Han representerte Cuba under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han kom til C-finalen i dobbeltsculler lettvekt.
Kistefjellet (Svalbard)
Kistefjellet (665 moh.) er et fjell på Sørkapp Land på Spitsbergen, Svalbard. Fjellets topp ligger 6 km nord for Sørneset, det sørligste punktet på Spitsbergen.
Randi Eek Thorsen
Randi Eek Thorsen (født 1957) er en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Hun har vært ordfører i Gran kommune siden 2019 og var tidligere kommunestyrerepresentant i Lillehammer for SV.
Dokkene naturreservat
Dokkene naturreservat ligger i Vestre Spone vest for Snarumselva i Modum kommune, Buskerud. Reservatet ble opprettet i 2005 for å verne en av svært få gamle ravineskoger av noe størrelse i Øst-Norge.
Randi Eek Thorsen
I 2019 ble hun oppnevnt som nestleder i Riksteaterets styre. Fra 2013 til 2019 var hun styreleder i Sparebankstiftelsen DNB.
Raúl Hernández
Raúl Hernández (født 22. september 1992) er en cubansk roer.
Han representerte Cuba under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han kom til C-finalen i dobbeltsculler lettvekt.
Valeriaaschero
Valeriaaschero er en slekt av løpebiller.
Utseende
Middelsstore, avlange og litt flate, svært blanke, mørke løpebiller. Hodet har nokså store, utstående fasettøyne. Pronotum er avrundet firkantet, dekkvingene jevnbrede med fine punktstriper.
Utbredelse
Artene er utbredt i Costa Rica og Panama.
Pearland
Pearland er en amerikansk by nær USAs sørkyst. Byen ligger i delstaten Texas, i Brazoria County i utkanten av Houstons storbyområde. I 2010 hadde byen 91 252 innbyggere. , i 2011 ble den beregnet til å ha vokst til 96 000 innbyggere. Byen ble av Forbes Magazine rangert som den 34. raskest voksende forstaden i landet og den tiende raskest voksende i Texas.
Dina Boluarte
Dina Ercilia Boluarte Zegarra (født 31. mai 1962) er en peruansk advokat og politiker som har vært Perus president fra 7. desember 2022. Hun tiltrådte etter et mislykket kuppforsøk av tidligere president Pedro Castillo. Hun er den første kvinnelige presidenten i Peru.
Oppvekst og utdanning
Boluarte er født 31. mai 1962 i byen Chalhuanca i den peruanske regionen Apurímac. Som liten jente flyttet hun med foreldrene til Lima. Så studerte hun senere rettsvitenskaper ved Universidad de San Martín de Porres, og arbeidet som advokat.
Politiker
I 2018 stilte hun som kandidat for partiet Perú Libertario (senere kalt Perú Libre) ved valgene til borgermester i Surquillo, men ble ikke valgt. Drøyt to år etter stilte hun om ved siden av Pedro Castillo som hans veisepresidentmakker. De vant, og den 29. juli 2021 tiltrådte hun som bisepresident. Samme dag gjorde Castillo henne dessuten til minister for utvikling og sosial inkludering i sintt regjeringskabinett.
I januar 2022 uttalte Boluarte i et intervju med avisen La República at hun aldri hadde omfavnet Perú Libres ideologi. Partiets generalsekretær, Vladimir Cerrón, ekskluderte senere Boluarte fra partiet og la ut på Twitter: «Alltid lojale, aldri forrædere». Cerrón sa også at Boluartes kommentar truet partiets enhet.
President
I desember 2022 forsøkte president Pedro Castillo å oppløse parlamentet i Peru, og begynne å styre ved dekret. Dette endte med at Castello ble kastet og arrestert, og ble besluttet at Castillo skal stilles for riksrett for kuppforsøk.
Dina Boluarte tiltrådte da i stillingen som Perus president etter hendelsen, og er den første kvinnelige presidenten i landet.
I sin første tale til parlamentet oppfordret hun «nasjonalt samhold», og fordømte Castillos handlinger.
Octavien de Saint-Gelais
Octavien de Saint-Gelais (født i 1468 i Cognac i Frankrike, død i 1502 i Vars) var en fransk dikter og katolsk biskop. Han var onkel (farbror) til Mellin de Saint-Gelais.
Biografi
Octavien de Saint-Gelais studerte teologi ved Collège de Navarre, og ble medlem av kong Karl VIII av Frankrikes hoff. En forskrekkelig sykdom tvang ham til å legge bak seg sin tidligere frivole levemåte, og derpå ble han presteviet.
Han ble den 18. oktober 1493 utnevnt av kong Karl VIII til biskop av Angoulême, og ble bispeviet 16. april 1494 i Saint Paul i Lyon av biskop Charles de Martigny av Elne og de medkonsekrerende biskoper Jean de Rely (Rezy) av Angers og Raoul le Chauve de Moël av Quimper.
Et utbrudd av pesten tvang ham til å forlate bispegjerningen 1502, og han døde samme året.
Han var påvirket dels av middelalderens siste lyriske skoleretning Les grands rhétoriqueurs, dels av Charles d'Orléans. Hans diktning består hovedsakelig av allegorisk lyriske dikt som er blitt både priset og eller ansett som noen større originalitet.
Et eksempel på biskop Saint-Gelais' diktning: « Adieu, Coignac, le second paradis, Chasteau assis sur fleuve de Charente, Où tant de fois me suys trouvé jadis, Mettant esbas et bonne chière en vente Quand de tout ce me souviens et ramente J'en ay le deuil qui passe tout plaisir. Que j'euz jamais et le tiens à loisir, À digérer très-cuysant et doubtable: Dont par regret suis servy à ma table. » (Le Séjour d'honneur, IV, 15, v. 109-117)
Av stor interesse er hans oversettelser fra Ovid og Vergil. Den franske dikter Clément Marot priste hans verker, og skrev at Saint-Gelais gav sin fødeby, Cognac, udødelig.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi lar seg kun føre tilbake ett ledd, til biskop Charles de Martigny (død 1509).
ISUs mesterskapsdommere og mesterskapsstartere
ISUs mesterskapsdommere og mesterskapsstartere er de høyest rangerte dommerne og starterne i hurtigløp på skøyter i International Skating Union. Det er disse dommerne som dømmer OL, VM, EM og verdenscupfinalene.
ISUs mesterskapsdommere
Dette er ISUs mesterskapsdommere som er godkjente fra 1. august 2014.
Personer i kursiv kan kun brukes som assisterende mesterskapsdommer i tillegg som dommer i andre internasjonale og nasjonale konkurranser.
Personer i fet skrift er kvinner.
ISUs mesterskapsstartere
Dette er ISUs mesterskapsstartere som er godkjente fra 1. august 2014.