cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Aztecs
Handling
Tlotoxl begynner å mistenke at Barbara ikke er Yetaxa fordi hun prøver å stoppe menneskeofring. Han setter opp feller for henne og hennes følgesvener. Ian har blitt tatt med til militæret der han må bevise at han kan kommandere hæren ved å vinne over aztekernes sterkeste kriger, Ixta. Ian vinner over Ixta og Tlotoxl får han over på sin side. Doktoren forteller Ixta uforvarende hvordan han skal vinne over Ian med gift, og kampen ender med at Ian nesten dør. Etter at dette feilet, prøver Tlotoxl å overbevise presten Tonila om å lage en gift de kan gi Barbara for å se om hun virkelig er udødelig og derfor en gud. Barbara nekter å drikke giften og forteller Tlotoxl at hun ikke er Yetaxa. Hun advarer ham mot å si det til de andre fordi ingen vil tro på ham.
Susan og Doktoren har i mellomtiden endt opp i giftemål. Susan brøt aztekernes lover og har blitt lovet bort til Perfekt Offer, som Tlotoxl har planlagt å ofre under neste solformørkelse. Doktoren, som ikke kjenner aztekernes kikker, har blitt forlovet med en aztekerkvinne, Cameca, etter at de delte en kopp kakao. Cameca hjelper Doktoren og Ian med å finne en vei inn i graven, selv om hun vet at han vil forlate henne. Ian går inn i en tunnel og finner en hemmelig dør som leder inn i graven. Han forteller de andre at de kan dra.
Barbara blir klar over at hun ikke kan forandre en hel kultur, men at hun har forandret meningene hos en mann, Autloc. Han hjelper henne med å finne de andre før han drar ut i ørkenen for å meditere. Ian ender opp med å drepe Ixta da de prøver å rømme. De kommer seg inn i tardisen og forlater tidsperioden mens Tlotoxl dreper Perfekt Offer.
David Buck
David Buck (født 17. oktober 1936, død 27. januar 1989) var en engelsk skuespiller. Han er mest kjent for å ha gitt sin stemme til karakteren Gimli i den animerte Ringenes Herre-filmen fra 1978. Buck døde av kreft i 1989.
Langhårmattevever
Langhårmattevever (Mughiphantes cornutus) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae). Den ble første gang registrert fra Norge ved Gjøingslii i Skjåk, Oppland, juni 2011.
Utseende
Langhårmattevever er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Värmlänningarne
Värmlänningarne er en svensk film fra 1910, regissert av Carl Engdahl. Den er et kjærlighetsdrama der giftermål, makt og stilling i samfunnet står sentralt i handlingen.
Om filmen
Filmen bygger på Fredrik August Dahlgrens teaterstykke Wermlenningarne. Samtidig som denne ble filmet arbeidet Ebba Lindkvist med sin versjon av Värmländingarna, ytterligere tre innspillinger ble gjort på 1900-tallet.
The Rise and Fall of an Olympic Village
Dette innslaget handlet om hvordan det gikk til at Norge fikk OL, og de problemene det førte med seg.
Nevelfjell
Fjellet er nevnt for første gang i 1775 ("Nevel-Fiæld"), og forleddet er visstnok det norrøne ordet knefill m 'tømmerstokk'. (Mange fjell i Norge er blitt sammenlignet i form og høyde med staver og stokker.)
Fylkesvei 7334
Fylkesvei 7334 går mellom Kløvimoen og Simskarmyra i Grane kommune.
Veien er en del av Villmarksveien.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 273.
George Campbell, 8. hertug av Argyll
Bakgrunn
Han blei født på Ardencaple Castle i Dunbartonshire som andre sønn av John Campbell, 7. hertug av Argyll og hans andre kone Joan Glassel, eneste datter av John Glassel. George hadde en eldre bror, ved navn John, men han døde før faren, og dermed blei det George som i 1847 overtok hertugtittelen. Han arva også tittelen Master of the Household of Scotland og Sheriff Argyllshire.
Politisk karriere
Prins Albert av Sachsen-Coburg-Gotha var en nær venn av Georg og mellom 1852 og 1855 tjenestegjorde han som Lord Privy Seal i kabinettet til lord Aberdeen. Etter dette, i perioden 1855 til 1858, fungerte han som Postmaster General i lord Palmerstons første kabinett. Han blei Lord Privy Seal igjen fra 1859 til 1866, først som en del av Palmerstons andre kabinett, deretter under lord Russells andre kabinett. Han blei kjent for sin støtte til nordstatene i den amerikanske borgerkrig.
I William Ewart Gladstones første regjering (1868–1874) blei han utnevnt til Secretary of State for India. Han nekta å love støtte til emiren av Afghanistan i kampen mot russerne. Dette var et ledd i konflikten som til slutt førte til den andre britisk-afghanske krig.
Argylls kone, født Elizabeth Georgiana Leveson-Gower, tjenestegjorde som Mistress of the Robes. I 1871 blei hertugens sønn og arving, lord Lorne, gift med ei av dronning Viktorias døtre, Prinsesse Louise.
Utmerkelser
Campbell blei utnevnt til medlem av Det kongelige råd. Han var ridder av Hosebåndsordenen og av Tistelordenen.
Campbell var Fellow av Royal Society og Royal Society of Edinburgh.
Bølgen (Ringerike)
Bølgen (gnr. 106) (av norrønt belgr, som betyr dyreskinn, dyreskinnsekk) er en gammel storgård i Øvre Haugsbygd, i Ringerike kommune. Gården hadde opprinnelig matrikkelnummer 57 og ei landskyld på 2½ skippund tunge. Området rundt gårdsanlegget er også kjent som Bølgentoppen og Bølgenhøgda. Gården tilhører bygdas vín-gårder og er trolig ryddet i løpet av de første århundrene etter år 0. I nordøst grenser den til Åsbygda. Bølgen er delt flere ganger.
Bølgen ligger strategisk til på en naturlig høyde i landskapet og har fritt utsyn over store deler av både Ringerike og Hadeland, langs fylkesvei 241). Beliggenheten bekrefter at gården en gang i tiden må ha vært en svært betydningsfull gård på Ringerike. Like ved gården løper også sporene etter den gamle kongeveien over Ringerike.
Flere større gravhauger finnes i umiddelbar nærhet av gården, som kan ha vært et betydelig høvdingsete i fordums tid. Like ved ble blant annet det berømte Gjermundbufunnet fra vikingtiden gjort i 1943. Det rike gravfunnet har i ettertid ført til en rekke teorier omkring hvem høvdingen i grava var, og hvor han bodde. En av teoriene går ut på at det må ha været en av Harald Hårfagres sønner som satt der, men hverken denne eller andre teorier har latt seg bevise.
Bølgen nevnes i en rekke diplomer fra senmiddelalderen, blant annet i 1334, 1358, 1488 og 1489. Likeledes nevnes den i 1511 og i Norske Regnskaber og Jordebøger fra det 16de Aarhundrede, bind IV (1528), samt i flere dokumenter etter reformasjonen. På 1600-tallet var Bølgen fortsatt blant bygdens fullgårder, men i 1680 blir de tre eierpartene i gården solgt til Truls Gulbrandsen som blir eneeier. Senere havnet gården over i Tryg Hansen Gulleruds eie. Han var sønn av Hans Jacob Gullerud Stockfleth, som stammet fra den adelige dansk-norske slekten Stockfleth, og som hadde kjøpt og bosatt seg gården på Gullerud på Norderhov. Hans far var igjen Jacob Eggertsen Stockfleth, som var fogd i Gudbrandsdalen og på Hadeland, før han senere ble rådmann og borgermester i Christiania. Han mottok også Viul hovedgård i gave av kong Christian IV i 1646. Litt innpå 1730-tallet delte han gården mellom sønnene Truls og Hans Trygesen, hvis etterslekt siden har sittet der og tatt navn etter gården. Etter dette framstår Bølgen som to gårder, Søndre Bølgen og Nordre Bølgen, og begge gårdene har forblitt storgårder i området helt frem til idag.
Bedford High School
Bedford High School er en offentlig skole i Bedford, Ohio i USA. Berømte tidligere elever inkluderer skuespiller Halle Berry og NFL-spillerne Chris Chambers og Lee Evans.
Kaluga oblast
Kaluga oblast er en oblast i Vest-Russland. Den grenser til Smolensk oblast i nord, Moskva oblast i øst, Tula oblast og Orjol oblast i sør og Brjansk oblast i vest.
Cato Erstad
Cato Erstad (født 31. januar 1964) er en tidligere norsk fotballspiller. Erstad spilte for Hamarkameratene i 13 sesonger mellom 1982 og 1994. Han fikk sin seniordebut mot Moss den 25. april 1982, i en kamp hvor han for øvrig også skåret. Erstad spilte også én kamp for, som var en OL-kvalifiseringskamp mot i 1987.
Shan (Heze)
Shan (kinesisk: 单县; pinyin: Shàn Xiàn) er et fylke i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Heze.
Befolkningen var i 1999 på:1.134.337.
Grimaldiordenen
Grimaldiordenen (fransk: Ordre de Grimaldi) er en monegaskisk orden innstiftet 18. november 1954 av fyrst Rainier III til belønning av fortjenester av fyrsten. Den ble oppkalt etter det regjerende dynasti i Monaco, Huset Grimaldi. Ordenen tildeles både monegaskere og utenlandske borgere. Grimaldiordenen rangerer som nummer tre i Monacos ordensvesen, etter Den hellige Carls orden og Kroneordenen, men foran Den kulturelle fortjenstorden. Regjerende fyrste er stormester.
Inndeling
Grimaldiordenen er inndelt i fem grader:
Shan (Heze)
Samferdsel
Kinas riksvei 105 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing, løper sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.
Grimaldiordenen
Insignier
Ordenstegnet for Grimaldiordenen består av et hvitemaljert kors med utbuede armer som har kuler i korsendene. Korset er i sølv for laveste grad, i gull for de fire høyere grader. Midtmedaljongen er viser et ryttersegl med Grimaldivåpenet og med omskriften «RAINIER GRIMALDI PRINCE DE MONACO» (Rainier Grimaldi fyrste av Monaco). Reversen bærer årstallet 1950 og innskriften «PRINCIPAUTÉ DE MONACO» (Fyrstedømmet Monaco). Over korset står en krone i gull med oppheng for båndet gjennom rikseplet. Ordensbåndet erhvitt med smale røde striper nær kantene. Rødt og hvitt er fargene i Monacos riksvåpen og flagg. Ordenstegnet er i utforming lik for de forskjellige grader, men er av ulik størrelse og er opphengt i bånd med forskjellig utforming.
Ordensstjernen er i sølv og har seksten stråler utformet som fasetterte romber. Den bærer Midtmedaljongen fra ordenskorset.
I anledning Rainier IIIs femtiårsjubileum som regjerende fyrste ble det laget et ordenskjede for stormesteren. Kjedet har medaljonger med samme seglavbildning som i midtmedaljongen i ordenstegnet. Det sentrale leddet, der ordenstegnet er opphengt, er utformet som Rainiers kronede monogram. Kjedet ble gitt fyrsten i gave av hans undersåtter.
Eggum naturreservat
Eggum naturreservat ligger i Vestvågøy kommune i Nordland. Naturreservatet ligger vest for Eggum på Vestvågøya. Det har et areal på 1 010 dekar, hvorav 381 dekar sjøareal. Området er vernet for å ivareta ei velutviklet rullesteinstrand og en svært godt utviklet randmorene.
Kastrup
Kastrup kan bety følgende:
Lammi
Lammi (eldre svensk: Lampis ) er en tidligere kommune i landskapet Egentliga Tavastland i Finland. Kommunen ble sammen med Hauho, Kalvola, Renko og Tuulos sammenslått med Tavastehus kommune 1. januar 2009.
Viggo Jensen
Jensen ble den første olympiske mester fra Danmark da han vant vektløfting-konkurransen 1896 i Athen. Det var den første av i alt to disipliner i vektløft. Jensen og Launceston Elliot klarte begge 111,5 kg og dommerne mente Jensen utførelse av løftet var gjort bedre stil og dømte han som vinnere. Den britiske delegasjonen la inn protest som førte til at begge fikk flere forsøk til å forbedre resultatet. Ingen klarte det og Jensen ble erklært som vinnere av konkurransen. Han pådro seg en skade i skulderen i siste ektraforsøket. Denne skaden kom til å hemme han i neste disiplin som var enhåndsløft. Jensen løftet 57,0 kg mot Elliots 71,0 kg, men det var nok til en annen plass bak Elliot som ble olympisk mester i enhåndsløft.
Jensen deltok i flere øvelser, i friidrett var han med i både kulestøt og diskos. Han kom på fjerdeplass i kule og hans plassering i diskoskonkurransen er noe usikker, men det var et sted mellom 5. og 9.-plass.
I turn var Jensen med i tauklatring, han klarte ikke å nå toppen av tauet å sluttet på en fjerdeplass bak to grekere som begge nådde toppen av det fjorten meter lange tauet. Han ble også slått av Fritz Hoffmann som klatret høyere, men Jensen kom høyere enn Launceston Elliot.
Jensen var også med i skyte-konkurransen, i to disipliner. I skyting med militærrifle ble han nummer seks med en score på 1 640 poeng. I disiplinen fri rifle kom han på tredjeplass med serien 392, 423, 280 og 210 poeng.
Jensen deltok igjen i skyting under Sommer-OL 1900 i Paris.
Manuel Ávila Camacho
Manuel Ávila Camacho (født 24. april 1897, død 13. oktober 1955) var president i Mexico fra den 1. desember 1940 til den 30. november 1946. I presidentperioden var Mexico involvert i den andre verdenskrig. Etter at tyske ubåter senket meksikanske oljeskip erklærte Ávila Camacho krig den 22. mai 1942 mot aksemaktalliansen. Ávila Camacho arbeidet også hardt for å redusere analfabetisme i Mexico.
Binzhou
Binzhou (kinesisk: 滨州市; pinyin: Bīnzhōu) er en by på prefekturnivå med 3,64 millioner innbyggere (2003) og et areal på 9.447 km² i den østkinesiske provinsen Shandong.
Sun Tzu («Kunsten å krige») ble kanskje født i dette området, i fylket Huimin, som den gang var del av staten Qi.
Administrative enheter
Binzhou består av et bydistrikt og seks fylker:
Samferdsel
Kinas riksvei 205 passerer gjennom området. Den begynner i Shanhaiguan i Hebei og ender opp sør i Shenzhen i provinsen Guangdong. Underveis er den innom blant annet Tangshan, Tianjin, Zibo, Huai'an, Nanjing, Wuhu, Sanming, Heyuan og Huizhou.
Kinas riksvei 220 løper fra Binzhou til Zhengzhou i Henan.
Goddag mann økseskaft
Goddag mann økseskaft er et norsk språklig uttrykk som brukes om et svar som kan karakteriseres som nonsens eller som ikke besvarer spørsmålet.
Uttrykket kommer fra folkeeventyret «God dag, mann! - Økseskaft!» som finnes i Asbjørnsen og Moes Norske Folkeeventyr. Det handler om en tunghørt ferjemann som bor med sin kone, to sønner og en datter. Barna og kona ødsler bort familiens penger, og lensmannen og lensmannsdrengen kommer for å ta pant i det de eier. Da drar kona og barna avsted for å la ferjemannen ta i mot besøket. Mannen setter seg til å telgje (spikke) på et økseskaft. Da lensmannen kommer sier han «God dag, mann!», og ferjemannen har allerede tenkt ut svaret: «Økseskaft». I eventyret fortsetter samtalen med spørsmål og svar som ikke passer.
Historien antyder at dårlig hørsel kan misforstås som svekkede sjelsevner, spesielt hvis den som hører dårlig, prøver å gjette hva som blir sagt.
Shan (Sanmenxia)
Shan (kinesisk: 陕县; pinyin: Shǎn Xiàn) er et fylke i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Sanmenxia.
Befolkningen var i 1999 på 338 495.
Shaanxi
Provinsen Shaanxi har sitt navn etter dette fylket: Shaanxi betyr «Vest for Shan». Shaan er en alternativ romanisering av 陕 / Shǎn.
Samferdsel
Kinas riksvei 310 går gjennom området. Denne viktige trafikkåren begynner i Lianyungang i Jiangsu, går vestover og ender i Tianshui i provinsen Gansu. Den går innom større byer som Xuzhou, Shangqiu, Kaifeng, Zhengzhou, Luoyang og Xi'an.
Fylkesvei 1314
Fylkesvei 1314 går mellom Stikle og Gunneng i Marker kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 841.
Tungvekt (MMA)
Tungvektsklassen i MMA henviser generelt til utøvere som veier mellom 93 kg og 120 kg.
Til tross for at det finnes store variasjoner i de lavere vektklassene, er tungvektsklassen generelt lik uavhengig av stevnearrangør. UFC og de fleste andre nordamerikanske arrangører av MMA-stevner definerer tungvektsklassen i spennet mellom 93 kg og 120 kg. Noen internasjonale stevnearrangører, som f.eks de japanske organisasjonene Dream og Sengoku, har benyttet seg av den nedre grensen på 93 kg, uten å ha satt en øvre vektgrense.
Dominic Matteo
Dominic Matteo (født 4. april 1974) er en skotsk tidligere fotballspiller fra byen Dumfries. Hans posisjon er i forsvaret og han spillte for den engelske klubben Stoke City i Football League Championship. Hit kom han januar 2007 på fri overgang fra Blackburn Rovers. Øvrige klubber han har spilt for er Liverpool og Leeds United. I 2009 la han opp.
Anatolij Artamonov
Anatolij Dmitrijevitsj Artamonov (russisk: Анатолий Дмитриевич Артамонов) (født 1952 i Krasnoje, Russland) er den russiske oblasten Kalugas guvernør, noe han har vært siden 12. november 2000. Artamonov har blitt gjenvalgt to ganger, i 2004 og 2005. Han er gift, og har en sønn og en datter.
Achterhoeksk
Achterhoeksk er et nedersaksisk regiospråk som brukes i østlige deler av Nederland, nærmere bestemt i Achterhoek i Gelderland, øst for elven IJssel. Det er mange variasjoner i dette regionspråket, i nord og øst ligner det sterkt på twentsk eller sallandsk. Dialektene vest i området regnes også til øst-veluwsk En offisiell staving er ikke fastlagt, men det skrives likevel stort sett på samme måte over alt. Ordene som er gjengitt i denne artikkelen er skrevet fonetisk.
Grammatikk
Verb bøyes annerledes enn på nederlandsk, flertallsformen er alltid den samme som annen person entall (verbet gå):
Umlaut
Av og til forekommer også 3./4. kasus:
Thomas Stangassinger
Thomas Stangassinger (født 15. september 1965 i Hallein) er en tidligere østerriksk alpinist.
Bouvet (selskap)
Bouvet ASA er et skandinavisk konsulentselskap som leverer utviklings- og rådgivningstjenester. Bouvet har 15 kontorer i Norge og Sverige.
Thomas Stangassinger
Karriere
I 1990-årene tilhørte han verdenseliten i slalåm, og vant 10 enkeltrenn i verdenscupen. Han tok to VM-medaljer i slalåm, sølv i 1991 i Saalbach og bronse i 1993 i Morioka.
Bouvet (selskap)
Tjenesteområder
Bouvet leverer et tjenestespekter som består av rådgivning, systemutvikling, systemintegrasjon, teknisk infrastruktur, prosjektledelse, digital kommunikasjon, brukeropplevelser, reklametjenester og kurs. Bouvet leverer tjenester til virksomheter i både offentlig og privat sektor.
Thomas Stangassinger
Karriere
Karrierens høydepunkt opplevde han under OL på Lillehammer i 1994, der han gikk til topps i slalåmrennet.
I 1998/1999-sesongen vant han slalåmcupen sammenlagt.
Bouvet (selskap)
Historie
Selskapet ble notert på Oslo Axess den 15. mai 2007, med tickeren BOUVET. 30. november 2010 ble Bouvet notert på hovedlisten på Oslo Børs.
I 2010 ble Olavstoppen opprettet som et datterselskap av Bouvet ASA. Datterselskapet har som mål å tilby internett-, intranett- og portalløsninger i tett samarbeid med Bouvet Rogaland. Navnet Olavstoppen er inspirert av Olavtoppen som er det høyeste punktet på den norske øyen Bouvetøya.
Anders Volle var den første direktøren i Bouvet. Sverre Hurum overtok i 2003. Han ledet selskapet frem til januar 2021, da han ble avløst av Per Gunnar Tronsli.
Kontorer
Bouvet har tolv kontorer i Norge (Oslo, Sandvika, Drammen, Sandefjord, Skien, Arendal, Kristiansand, Stavanger, Haugesund, Bergen, Trondheim og Tromsø) samt tre kontorer i Sverige (Borlänge, Stockholm og Örebro).
Fylkesvei 331 (Nordland)
Fylkesvei 331 (Fv331) i Nordland gikk mellom Bleikvasslia og Tustervatnet i Hemnes kommune. Veien er 13,2 km lang, den har blitt del av.
Veien var en del av Villmarksveien.
Louis Marcoussis
Louis Marcoussis, født Ludwik Kazimierz Wladyslaw Markus (polsk skrivemåte) eller Ludwig Casimir Ladislas Markus (tysk skrivemåte; født 14. november i enten 1878 eller 1883 i Warszawa, død 22. oktober 1941, i Cusset) var maler og grafiker av polsk-jødisk avstamning. Han bodde store deler av livet i Paris, og ble fransk statsborger etter første verdenskrig.
Kunstner
Han fikk vist et verk på en viktig utstilling under Salon d'automne i 1905, og stilte jevnlig ut de neste 25 årene ved kjente saloner som Salon des indépendants og Salon des Tuileries.
For å spe på inntekten fortsatte han å lage vittige tegninger og tegneseriestriper, slik han allerede gjorde i Polen. Han tok også på seg å lage illustrasjoner og annet tegnearbeide. Han ble også kjent med kunstnerne som brukte å samles på kneiper og kafeer i Montmartre og Montparnasse, som Apollinaire, Braque, Degas, Picasso og flere. Det var Apollinaire som foreslo å «forfranske» navnet Markus til Marcoussis etter en landsby i utkanten av Paris.
Impresjonismen utgjorde hovedinnflytelsen på bildene hans de første årene, men fra omkring 1910 var han en overbevist kubist. Bildene hans ble vist i gallerier over hele Europa, og US of A. I 1925 hadde han sin første separatutstilling i Paris. Bildene hans skildret både stilleben og musikkinstrumenter, men også portretter og landskaper fra Paris og Bretagne-kysten
Han hadde giftet seg med Alice Halicka, en malerinne som også var fra Kraków. Paret fikk en datter, Malène i 1922.
Etter 1930, konsentrerte han seg om grafiske arbeider og bokillustrasjoner, blant andre til Apollinaires Alcool, Tzaras Indicateur des chemins de cœur og Éluards Lingères légères og Aurélia. Sent på 1930-tallet samarbeidet han med den spanske surrealisten Joan Miró og lærte ham etsningsteknikk. Han underviste også ved et av de mange private akademiene i Paris.
Ved krigsutbruddet i 1914 meldte han seg til Fremmedlegionen i et polsk kompani. Ved dimisjonen i 1919 fikk han fransk statsborgerskap. Han var likevel i nær kontakt med Polen, både privat og som kunstner. Han snakket sjelden om sin jødiske bakgrunn, og familien hadde forlengst konvertert til katolisismen, men han omtales fortsatt som jødisk kunstner.
Familien flyttet fra Paris til Cusset, nær Vichy, da tyske tropper inntok Paris. Han døde der 22. oktober 1941.
Noter
<references group="lower-alpha" />
Rhodesia (andre betydninger)
Rhodesia kan vise til:
Hippie trail
Hippie trail er en betegnelse som brukes for å beskrive reisene som hippier og andre unge ryggsekkreisende tok fra Europa og Nord-Amerika over land til Sør-Asia, hovedsakelig India og Nepal, i 1960- og 1970-årene. Det var spesielt mange unge fra Europa og USA som benyttet denne ruten.
Man ønsket gjerne å reise så billig som mulig, i hovedsak for å forlenge tiden borte fra hjemmet og komme langt av gårde. Reisene kunne gjennomføres ved thumbing (haiking) eller ved bruk av billige, private busser som trafikkerte ruten. Det gikk også tog på noen strekninger av ruten, spesielt fra Øst-Europa til Teheran eller østover til Mashhad i Iran gjennom Tyrkia (med en fergeforbindelse over Vansjøen). Fra disse byene kunne offentlige eller private transportmidler tas for å dekke resten av turen. Reisene var delvis inspirert av det 18. århundrets dannelsesreiser.
Vanlig rute
Reisen startet vanligvis fra land i Vest-Europa, ofte fra byene London eller Amsterdam. Mange fra USA tok Icelandair til Luxembourg. Reisen gikk gjerne gjennom steder som Istanbul, Teheran, Herat, Kabul, Peshawar, Lahore, Delhi og Varanasi (da kjent som Benares) med Goa, Katmandu, Dhaka eller Bangkok som vanlige destinasjoner. Katmandu har fortsatt en vei, Jochen Tole, med kallenavnet Freak Street til minne om de mange tusen hippier som gikk via den. En alternativ rute gikk fra Tyrkia via Syria, Jordan og Irak til Iran og deretter østover. Videre reiser til Sør-India, Sri Lanka (da kalt Ceylon) og Australia ble noen ganger også gjennomført.
Ruten ble sterkt påvirket av politiske endringer på slutten av 1970-tallet. Sovjetunionen invaderte Afghanistan og sjahen ble avsatt av en islamsk revolusjon i Iran. Likevel fant reiseorganisasjonene Sundowners og Topdeck en banebrytende rute gjennom Balutsjistan. Topdeck fortsatte med å arrangere reiser ut Iran-Irak-krigen og senere konflikter, men tok sin siste tur i 1998.
Med mindre streng immigrasjonskontroll i Iran har det til en viss grad blitt mulig å følge ruten igjen. Imidlertid gjør pågående konflikter i Irak, Afghanistan og deler av Pakistan det både farlig og vanskelig å ferdes langs den originale ruten.
Nye reiser
I de senere år har nye hippieruter blitt dannet, mest av alt på grunn av økningen i antall lavprisflyselskaper, og disse har fulgt den opprinnelige hippie trail kjent fra 1960- og 1970-årene. Eksempler på slike nye hippie trail er reiser mot Nord-Afrika (Marokko, Tunisia etc.) og andre destinasjoner som kan nås med lavprisflyselskapene. I tillegg arrangeres det Banana Pancake Trail til Asia.
Sentralamerikanske og karibiske leker
Sentralamerikanske og karibiske leker er verdens nest eldste fremdeles pågående multisportkonkurranse. Bare De olympiske leker har pågått lengre. I den første utgaven deltok bare tre land: Mexico, Cuba og Guatemala og lekene ble kalt 'sentralamerikanske leker. I 1935 skiftet man til sentralamerikanske og karibiske leker da flere land kom til. 31 land deltok i 1993-lekene i Puerto Rico og 1998-lekene i Venezuela. 2006-utgaven ble arrangert i Cartagena i Colombia.
Eleanor Parker
Eleanor Jean Parker (født 26. juni 1922 i Cedarville i Ohio, død 9. desember 2013 i Palm Springs i California) var en amerikansk skuespillerinne som dukket opp i mer enn 80 filmer og TV-serier i løpet av livet sitt. Hun ble ofte dømt «allsidig», og forfatteren Doug McClelland kalte henne «en kvinne med tusen ansikter»; han skrev også en biografi om Parker med samme navn.
Eleanor Parker ble i 1941, i en alder av kun 18 år, signert av Warner Brothers. Hun ble nominert til Oscar for beste kvinnelige hovedrolle tre ganger i løpet av 1950-tallet; for Caged (1950), Detective Story (1951) og Interrupted Melody (1955). For rolleskildringen i Caged vant hun en pris under filmfestivalen i Venezia. En av de mest kjente rollene hennes er Elsa von Schraeder i filmmusikalen The Sound of Music fra 1965, som vant Oscar for beste film. Parker døde i 2013 i en alder av 91 år som følge av kraftig lungebetennelse.
The Keys of Marinus
The Keys of Marinus er en Doctor Who-historie på 6 episoder som ble vist på BBC One fra 11. april til 16. mai 1964.
1. The Sea of Death
Doktoren, Ian, Barbara og Susan ankommer en liten øy med en glasstrand som er omringet av en syresjø. Noen undervannsbåter har også ankommet øya og menn i amfibiske drakter kommer ut av dem. Etter at Doktoren og de andre har gått vekk fra tardisen, prøver en av mennene å åpne den, men klarer det ikke. De finner to av ubåtene, men ser ingen av mennene. Mens Doktoren og Ian prøver å åpne en av de, finner Barbara en til med noe på innsiden. I mellomtiden har Susan gått tilbake for å hente nye sko, og hun ser fotsporene etter mannen som prøvde å åpne tardisen. Hun går deretter tilbake til de andre mens mannen forfølger henne. Ian drar ut det som er inne i ubåten og det viser seg å være en amfibisk drakt. Mannen som brukte den er blitt etset bort av syra i sjøen fordi det var et hull i ubåten.
De finner stort tårn med mange hemmelige innganger og går tilbake for å hente Susan før de går inn. Susan har derimot allerede gått inn i tårnet og hun blir forfulgt av mannen fra tardisen. Hun detter inn gjennom en skjult dør og hyler. De andre, som i mellomtiden har gått tilbake til tårnet, hører henne og kommer etter. Inne i tårnet blir Susan overrasket over at en død mann i en amfibisk drakt nesten faller over henne og hun møter en hettekledt mann. De andre finner Susan og Ian redder den hettekledte mannen fra en annen mann i en amfibisk drakt. Alle sammen blir deretter tatt med inn i tårnet av mannen, Arbitan, som forklarer at planeten, Marinus, er i fare. Arbitan er vedlikeholder av maskinen Conscience of Marinus (Marinus' samvittighet). Maskinen ble laget for to tusen år siden, som en vokter over lov og orden på hele planeten. I 700 år hadde den uinnskrenket makt over hele planeten og eliminerte alle onde tanker. En mann kalt Yartek fant ut hvordan man kunne motstå impulsene. Han og hans tilhengere, voordene, utførte mange forbrytelser på planeten. Under et angrep fra voordene ble fem av mikrokretsløpene i maskinen tatt ut og sendt til forskjellige steder på planeten. Arbitan forklarer at maskinen har blitt oppgradert slik at den kan kontrollere voordene igjen, men den må aktiveres først. Han har en av nøklene og de fire andre kan finnes ved å reise til steder som er programmert inn i reisearmbånd, som kan teleportere personer fra sted til sted.
I mellomtiden har flere undervannsbåter med voorder kommet opp på stranden. Voordene har på seg våtdrakter som ser amfibiske ut og de prøver å komme seg inn i tårnet slik at de kan ta over maskinen. Arbitan spør Doktoren og hans følgesvenner om hjelp. Han forteller at andre har reist, inkludert hans datter, men ingen har kommet tilbake. Doktoren nekter, men Arbitan setter opp et kraftfelt rundt tardisen slik at han ikke kan dra. Han sier at han vil fjerne kraftfeltet etter at han har fått igjen alle nøklene. Doktoren og de andre går med på det og teleporterer vekk. Rett etterpå bryter voordene seg inn i tårnet og dreper Arbitan. Doktoren, Susan og Ian ankommer et nytt sted samtidig og de finner Barbaras armbånd som det er blod på.
2. The Velvet Web
Det viser seg at de har ankommet byen Morphoton hvor Barbara er i god behold. Hun sier at armbåndet kuttet henne da hun rev det av fordi det føltes som at hun falt gjennom verdensrommet da hun brukte det. De pasifistiske innbyggerne imponerer de reisende med alle luksusgodene byen har å by på. Alt er dog ikke som det ser ut til. Barbara er den første som ser sannheten etter at hun motstår en kraftig, hypnotisk lyd. Hun ser at byen er skitten og i elendig forfatning. Den er ledet av fire hjerner i store glassklokker med øyne på stilker, som kommuniserer gjennom hjerte-lunge-maskinene de er koblet til. Hjernene har brukt hypnose til å kontrollere hele byen etter at de vokste fra kroppene sine, og hele befolkningen er nå undertvunget deres vilje.
Barbara blir sperret inne og hun tar kontakt med slavejenta Sabetha. Det viser seg at hun er Arbitans datter, og hun bærer en av nøklene rundt halsen. Barbara hjelper henne med å bryte hypnosen og sammen rømmer de og ødelegger glassklokkene og instrumentene som holder hjernene i live. Innbyggerne i byen blir igjen frie. En annen slave, som heter Altos, husker at han også var sendt av Arbitan og han og Sabetha bestemmer seg for å slå følge med Doktoren og hans følgesvenner. De bestemmer seg for å dra i to separate grupper. Doktoren drar i forveien til Millennius for å finne den siste nøkkelen og de andre drar til neste sted for å finne den andre nøkkelen. Ian, Barbara, Susan, Sabetha og Altos ankommer en hylende jungel, som har en negativ effekt på telepatiske Susan.
3. The Screaming Jungle
Inne i jungelen finner de et eldgammelt og nedgrodd tempel. Mye av floraen er fiendtlig og gruppen er lettet over å finne den neste nøkkelen på en statue i tempelet. Når de tar på den, aktiveres en mekanisme som flytter på statuen. Hele tempelet viser seg å være fylt av feller. Sabetha finner ut at nøkkelen er falsk. Barbara blir fanget og forsvinner. Ian tror at hun har dratt til neste sted og sender Altos, Sabetha og Susan etter henne mens han fortsetter å lete etter nøkkelen. Etter at de har dratt finner Ian Barbara igjen. De finner en gammel og døende vitenskapsmann kalt Darrius, som Ian redder fra en slyngplante. Den gamle mannen forklarer at han er en venn av Arbitan og at nøkkelen er gjemt i D-E-3-O-2 før han dør. De begynner å lete gjennom rommet hans, mens plantene blir mer og mer aggressive. Det viser seg at D-E-3-O-2 er en kjemisk formel og at nøkkelen er gjemt i et glass med dette stoffet. De forlater stedet og reiser til neste plass samtidig som at plantene invaderer rommet.
Ian og Barbara befinner seg nå i et isdekt ødeland.
4. The Snows of Terror
Inne i hytta begynner Barbara og Vassor å slåss, men Ian og Altos ankommer tidsnok til å stoppe de. De tar bilbake nøklene og tvinger Vassor til å vise de hula. Inne i hula prøver Susan og Sabetha å lage et bål, men klarer det ikke. De utforsker hulene og finner mekaniske issoldater. Ian, Barbara, Altos og Vassor ankommer hulene og finner de. De finner nøkkelen som er i en isblokk. Da de fjerner den aktiveres soldatene. Alle sammen løper tilbake til hytta hvor de tar på seg reisearmbåndene og gjør seg klar til å dra. Vassor tar Susan som gissel og forlanger at de blir for å hjelpe ham med å sloss mot is-soldatene. En av soldatene stikker ham ned bakfra og dreper ham og de drar til neste sted. Ian havner i et museum hvor en død mann ligger på gulvet og en av nøklene er i en monter. Han prøver å åpne den og blir slått ned bakfra. Han legger mordvåpenet i hånda på Ian og stjeler nøkkelen.
2. divisjon bandy for menn 2014/15
2. divisjon bandy for herrer 2014/15 var det tredje nivået i norsk bandy sesongen 2014/15. Serien startet 4. november 2014 og varte til 25. februar 2015. Vinneren rykket opp til 1. divisjon 2015/16, mens laget nederst på tabellen laget rykket ned til 3. divisjon. Laget på andreplass spilte kvalifisering om opprykk mot det nest dårligste laget i 1. divisjon, mens det nest nederste laget spilte kvalifisering om nedrykk mot det nest beste i 3. divisjon.
The Keys of Marinus
5. Sentence of Death
Ian har kommet til Millennius. Han blir beskyldt for å ha drept Eprin, en av Altos' venner, og for å ha stjålet nøkkelen, som Eprin også var på jakt etter. Han vil bli dømt til døden hvis han blir funnet skyldig av retten. De andre blir gjenforent og Doktoren tar på seg rollen som Ians forsvarer. Han lykkes i å utsette rettssaken to dager mens han samler bevis og utforsker saken. Han finner ut at vaktavløseren Aydan er forbundet med mordet, men han blir også drept før han kan vitne i retten. Susan blir deretter kidnappet i et forsøk på å overbevise Doktoren om å slutte etterforskningen.
2. divisjon bandy for menn 2014/15
Kvalifisering om opprykk til 1. divisjon 2015/16
28. februar 2015 3. mars 2015
The Keys of Marinus
6. The Keys of Marinus
Kidnapperen viser seg å være Kala, Aydans enke, som har slått seg sammen med aktoren Eyesen, som har overbevist de tre dommerne i rettssaken om at Ian er skyldig. De finner Susan før Kala kan drepe henne og det viser seg at det var hun som drepte mannen sin. Etterforskeren Tarron er også overbevist om at Kala er skyldig, men de må fremdeles finner ut hvem som drepte Eprin. Doktoren hjelper til med å avsløre Eyesen og de finner den siste nøkkelen som var gjemt i mordvåpenet. Ian blir befridd og de drar tilbake til Arbitans øy.
Altos og Sabetha dro i forveien med alle nøklene unntatt den siste. De vet ikke at Arbitan er død og Yartek har tatt over og har forkledd seg som Arbitan. Han har tatt Altos og Sabetha til fange og stjålet nøklene. Da Doktoren, Ian og Barbara ankommer øya finner de raskt ut at voordene har tatt over. Doktoren befrir Sabetha og Altos mens Ian og Susan møter Yartek, som later som han er Arbitan, og gir ham den falske nøkkelen. Altos forteller Ian at den falske nøkkelen vil få maskinen til å eksplodere. De prøver å stoppe Yartek, men rekker det ikke og maskinen eksploderer og dreper Yartek og voordene. Altos og Sabetha drar tilbake til Millennius mens resten drar avgårde i tardisen.
2. divisjon bandy for menn 2014/15
Kvalifisering om nedrykk til 2. divisjon 2015/16
3. mars 2015
Erich Hoepner
Erich Hoepner, (født 14. september 1886 i Frankfurt an der Oder, Tyskland, død 8. august 1944 i Berlin) var tysk general som deltok i første- og andre verdenskrig. Han var sentral i motstandskampen mot Adolf Hitler og ble dømt til døden og henrettet for sin medvirkning i 20. juli-attentatet.
Kjell Rasmus Steinsvik
Han er mest kjent for etableringen av Blaafarveværket som museum med årlige kunstutstillinger og dokumentasjon av Blaafarveværkets historie. I Steinsviks nedlagte magnesittverk på Morud holder nå Blaafarveværkets dokumentasjonssenter til. Han var gift med Tone Sinding Steinsvik. Han har fått Buskerud fylkes kulturpris to ganger, og ekteparet ble i 1993 utnevnt til riddere av 1. grad av Dannebrogordenen for sin innsats for å bevare Blaafarveværket.
Erich Hoepner
Bakgrunn
Hoepner var sønn av legen Kurt Hoepner og hustruen Elisabeth. Da han var fire år gammel flyttet familien til Charlottenburg-Wilmersdorf i Berlin. I 1893 begynte han på Kaiserin-Augusta-Gymnasium, hvor han tok abitur i 1905. I juni 1909 gikk han inn i den prøyssiske hæren som fahnenjunker.
Kjell Rasmus Steinsvik
Han var sønn av redaktør Kjell Steinsvik og sønnesønn av Rasmus Olai Steinsvik og Marta Steinsvik samt dattersønn av Jakob Hveding Sletten.
Erich Hoepner
Bakgrunn
I 1910 giftet han seg med Irma Gebauer, og de fikk to barn sammen.
Første verdenskrig
Hoepner tjenestegjorde i kavaleriet under første verdenskrig hvor han fra august 1914 tjenestegjorde som ordonnansoffiser. Fra 1916 tjenestegjorde han ved fronten og hadde ved krigens avslutning grad som rittmester. Han ble i løpet av første verdenskrig tildelt Jernkorset av begge klasser og Königlicher Hausorden von Hohenzollern.
Mellomkrigstiden
Han fortsatte i Reichswehr i mellomkrigstiden. Han var først stasjonert som hauptmann i Allenstein i Øst-Preussen. Fra 1927 tjenestegjorde han som major ved generalstaben kavaleri-inspektør og fra 1930 var han sjef for en bataljon i Braunschweig, og ble i 1932 forfremmet til oberstløytnant, og ble på denne tiden sjef for et regiment i Potsdam.
Hoepner var tidlig ute med å fremme planlegging for bruk av stridsvogner og panserkjøretøyer.
Han ble forfremmet til generalløytnant og fikk i 1938 kommandoen over XVI Panzer Korps i Berlin.
Andre verdenskrig
I 1939, etter felttoget i Polen, ble han tildelt Jernkorsets ridderkors. Under felttoget i Frankrike ble han utnevnt til generaloberst i 1940. Under Operasjon Barbarossa fikk han kommandoen over 4. Pansergruppe.
Han ble i januar 1942 avskjediget fra Wehrmacht og fratatt sine dekorasjoner og pensjonsrettigheter av Hitler da han foretok en taktisk tilbaketrekking under den russiske motoffensiven under slaget om Moskva. Han gikk da til sak, og gjenvant gjennom rettsapparatet sine pensjonsrettigheter.
Motstandsarbeidet mot Hitler
Som flere andre i den tyske hæren var Hoepner en sterk motstander av vilkårene i Versaillestraktaten, men i likhet med noen konservative generaler også skeptisk til Hitlers maktovertagelse. Hoepners motstand mot Hitler ble forsterket etter at krigen kom i gang, da han, som så mange andre sentrale yrkesmilitære, fryktet at Hitlers strategiske disposisjoner ville føre til katastrofe. Imidlertid delte han helhjertet Hitlers ønske om krig mot jøder og slavere med utsagn som «Krigen mot Russland er en viktig del av det tyske folks kamp for å eksistere.»
Kuppforsøk i 1938
I 1938 deltok Hoepner i planleggingen av general Ludwig Becks kuppforsøk. Hoepners menn skulle ta kontroll over SS-enheter, særlig Leibstandarte-SS Adolf Hitler, straks hæren hadde arrestert Hitler. Planen mislyktes fordi Neville Chamberlain gikk med på Münchenavtalen, men nazistene hadde ingen mistanke om kuppforsøket.
Konspirasjoner tidlig i krigen
Etter at krigen var i gang, deltok Hoepner allerede i en ny konspirasjon i oktober/november 1939, som også inkluderte personer fra toppnivåene i Abwehr og overkommandoen Oberkommando des Heeres (OKH). Etter Frankrikes fall i 1940 avtok imidlertid frykten i Hoepners miljøer for at Hitlers ekspansive politikk ville føre Tyskland i ulykke. Men etter at Operasjon Barbarossa stoppet opp ved utkanten av Moskva, og Hoepner selv ydmykende fikk sparken fra Wehrmacht, vokste hans motvilje mot Hitler.
20. juli-attentatet
Hoepner var en av deltakerne i 20. juli-attentatet i 1944 og til stede i hærens hovedkvarter i Bendlerblock sammen med general Friedrich Olbricht, oberst Claus von Stauffenberg, oberst Albrecht Mertz von Quirnheim og løytnant Werner von Haeften. Da kuppforsøket slo feil, satt han i et privat møte med general Friedrich Fromm og unngikk å bli skutt i gårdsrommet sammen med de andre.
Siden han hadde blitt avskjediget fra Wehrmacht i 1942, ble han samme natt arrestert og torturert av Gestapo, og etter en summarisk rettsbehandling i den beryktede «folkedomstolen» Volksgerichtshof dømt til døden og henrettet for delaktighet i kuppforsøket mot Hitler. Sammen med andre tiltalte, som Erwin von Witzleben, ble han ydmyket i rettssalen, både ved å bli tildelt klær som ikke passet og behandlingen av rettens administrator Roland Freisler.
Han ble hengt i Plötzenseefengselet i Berlin.
Også generalens familie fikk unngjelde. Under den nazistiske praksisen Sippenhaft, der slekten heftet for den enkeltes forseelser, ble Hoepners kone, datter, sønn (som var major i hæren), bror og søster arrestert. Kvinnene ble sendt til Ravensbrück konsentrasjonsleir. Hans søster ble snart løslatt, men fru Hoepner og datteren hennes satt i den beryktede Strafblock i fire uker. Hoepners sønn satt først fengslet ved Küstrin og deretter i Buchenwald konsentrasjonsleir. Hoepners deltakelse i 20. juli-attentatet medførte at hans gamle gymnas i Berlin-bydelen Charlottenburg-Wilmersdorf ble oppkalt etter ham i 1956; men i 2008 besluttet Erich-Hoepner-Oberschule å skifte navn med tanke på Hoepners deltakelse i Hitlers krig.
Meiseledderkopp
Meiseledderkopp (Tibioplus diversus) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae). Den ble første gang registrert fra Norge ved Melkefoss i Finnmark, juli 2011.
Utbredelse
I Norge er den funnet i Finnmark. Den er utbredt i Sverige, Finland og østover i Russland, til Mongolia. Samt i Alaska.
Utseende
Meiseledderkopp er en liten edderkopp, bare noen millimeter lang. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er lys brun orange, bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen er mørkere, gråbrun hos begge kjønn. Hos hunnen er den stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. Beina er brun orange.
Meiseledderkopp er svært lik flere av de andre dvergedderkoppene. For sikker artsbestemmelse kreves nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppenes kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Levevis
Tibioplus diversus finnes i fjellområder.
Tongzhou (Beijing)
Tongzhou (kinesisk: 通州区; Hanyu Pinyin: Tōngzhōu Qū), som ligger sørøst i Beijing, anses som den østlige innfallsport til den kinesiske hovedstaden. Det sentrale Tongzhou ligger bare ni km fra det sentrale Beijing, enden av Keiserkanalen (ved krysset mellom Tonghuikanalen og Nordkanalen) og i østre ende av Chang'an-gaten. Hele distriktet er på 906 km², eller 6 % av byprovinsen Beijings totale areal. Befolkningen er på 673 952 (folketellingen i 2000).
Historie og kultur
Tongzhou ble grunnlagt 195 f.Kr. under det vestlige Han-dynasti som Lu (路) fylke, skjønt det er tegn på at det var folk som bodde der også i neolittisk tid. Ved begynnelsen av det østlige Han-dynasti ble skrifttegnet Lu justert ved tilføyelse av et vanntegn som radikaltegn, slik at det ble til Lu (潞). I 1151, under Jin-dynastiet, fikk Lu fylke de nye navnet Tongzhou, som betyr omtrent 'sted for gjennomreise', som anerkjennelse for dets betydning som land- og kanalinnfartsåren til Beijing. Den ble et bydistrikt under Beijing i 1997.
Administrative enheter
Subdistrikter:
Storkommuner:
Områder:
Normale:
Samferdsel
Tongzhou har lenge vært en av de viktigste innfallsportene til Beijing. Ikke bare Keiserkanalen passerer gjennom distriktet, men også jernbaner og veier. Kinas riksvei 103 løper gjennom Tongzhou på sin vei ned til kysten ved Tanggu ved Gulehavet.
Gamlestaden
Gamlestaden er en bydel i Göteborg i Sverige. Gamlestaden ligger der hvor Säveån renner ut i Göta älv. I bydelen finnes flere industrier, blant annet SKF.
Geometriske former
Dette er en liste av geometriske former
Eksterne lenker
Forma geometrica Geometrisk figur
Fectio
Castellum Fectio(ne), dagens Vechten i den nederlandske provinsen Utrecht, var en romersk festning (castellum) ved Limes Germanicus, Romerrikets nordgrense. Festningen var en del av en linje av militærleirer (castras) og vakttårn ved skillet mellom elvene Rhinen og Vecht.
Festningen befant seg vest for Fortet ved Vechten som var en del av den nye hollandske vannlinjen. Det nye fortet, ble i det 19. århundre bygget der leiren (vicus) som hørte til festningen hadde ligget.
I 1867 ble en votivsten fra romertiden funnet, denne var viet til gudinnen Viradectis. Budskapet lyder:
Til gudinnen Viradectis har cives og skippere fra Atuatuca Tungrorum, som er bosatt i Vechten holdt sitt løfte, gjerne med en grunn.
En minnesten er reist ved en av adgangsveiene til Fortet ved Vechten.
Bernhard Russi
Bernhard Russi (født 20. august 1948 i Andermatt) er en sveitsisk alpinist.
15. februar 1970 gikk han sensasjonelt til topps i utfor-VM, foran østerrikeren Karl Cordin og australieren Malcolm Milne. I 1972 vant han gull i samme disiplin i OL i Sapporo. Landsmannen Roland Collombin sikret sveitsisk dobbeltseier.
Fire år senere, under OL i Innsbruck, kunne han feire en ny medalje, denne gang sølv etter østerrikeren Franz Klammer.
I Came Here To Rock
I Came Here To Rock er et musikkalbum utgitt av Vidar Busk i 1998.
Ungarns regenter
Liste over regenter for Kongedømmet Ungarn:
K-278 «Komsomolets»
K-278 «Komsomolets» (på russisk К-278 «Комсомолец») var en undervannsbåt som ble tatt i bruk av Den sovjetiske marine i 1984. 7. april 1989 sank den 110 meter lange atomdrevne angrepsubåten i internasjonalt farvann i Norskehavet sørvest for Bjørnøya som følge av brann. 42 av de 69 personene ombord, omkom. Vraket ligger i dag på 1700 meters dyp.
«Komsomolets» var den eneste ubåten som kom ut av det sovjetiske Prosjekt 685 for å bygge atomdrevne angrepsundervannsbåter. Prosjektet, som på russisk ble kalt Плавник (Plavnik, som betyr «finne») og fikk NATO-kallenavnet «Mike–klassen», gikk ut på å utvikle en avansert undervannsbåt som skulle kunne bringe med seg en kombinasjon av torpedoer og kryssermissiler med konvensjonelle eller atomære stridshoder. De første tegningene ble utviklet i 1960-årene, men noen konstruksjon ble det ikke før den første (og eneste) kjølen ble strukket den 22. april 1978 i Severodvinsk. «K-278» ble sjøsatt den 9. mai 1983 og satt i tjeneste sent i 1984.
«K-278» hadde dobbelt skrog, det indre av titan. Det gav den muligheten til å dykke mye dypere enn datidens beste amerikanske undervannsbåter. En rømningskapsel ble også bygd inn.
De første vestlige etterretingsestimater av «K-278»s topphastighet var betydelig høyere enn det som virkelig var tilfellet, noe man etterhvert ble klar over.
I oktober 1988 oppnådde «K-278» den sjeldne ære innen Sovjetflåten å få tildelt sitt eget ekte navn: Комсомолец (Komsomolets), som betyr «medlem av ungkommunistforbundet Komsomol». Samtidig ble kommandørkaptein Jevgenij Demitrjevitsj Tsjernov gjort til Helt av Sovjetunionen for å ha ført ubåten til et rekorddykk på 1027 meters dybde i 1985.