cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rogaland
Fylkestinget 2015–2019
Fylkesordføreren er Marianne Chesak (Ap) og fylkevarasordføreren er Arne Bergsvåg (Sp).
H.C. Andersens Barndomshjem
H.C. Andersens Barndomshjem er huset i Munkemøllestræde i Odense i Danmark hvor H.C. Andersen tilbrakte sine barndomsår fra 1807 til 1819.
I 1930 ble to rom i huset åpnet som museum. Et større museum som er relatert til H.C. Andersen, H.C. Andersens Hus, ligger også i Odense.
Huset ble fredet i 1919.
Rogaland
Stortingsrepresentanter
Rogaland har 14 stortingsrepresentanter i perioden 2017–2021:
Partioppslutning
==== Historisk prosentvis partioppslutning ved stortingsvalg i Rogaland siden 1973: ====
Chaetobranchopsis
Chaetobranchopsis er en gruppe ciklider. De er fisk som lever i ferskvann og blir ca. 12 cm lange.
Rogaland
Partioppslutning
Fet skrift markerer blokkene (Venstresiden Ap+SV. Sentrum KrF+V+Sp. Høyresiden H+FrP). M = Antall mandater innvalgt på Stortinget.
Chaetobranchopsis
Typearten er Chaetobranchopsis orbicularis, som trolig fanger mat gjennom å filtrere vannet.
Fittja tunnelbanestasjon
Fittja tunnelbanestasjon i Stockholm trafikkeres av T-bane linje 13 (rød linje), og ble tatt i bruk 1. oktober 1972. Det er en utendørsstasjon som ligger ved Fittja sentrum i Botkyrka kommune.
Chaetobranchopsis
Chaetobranchopsis australis lever trolig også av plankton, men har tenner som også kan være tilpasset til å ete små krepsdyr og andre smådyr. Den kan opptre sammen med arter som Hoplosternum littorale, Parauchenipterus galeatus, Chaetobranchus flavescens, Heros efasciatus, Mesonauta guyanae, Hypselecara temporalis og skalare.
Rogaland
Næringsvirksomhet
Rogalendingen har tre primære næringsveier: oljeindustri, mekanisk og metallurgisk industri samt betydelig jordbruk på Jæren. Stavanger er den norske «oljehovedstaden», og Norges største oljeselskap Equinor har hovedkontor i Stavanger. Flere internasjonale oljeselskaper har sitt norske hovedkontor i Stavanger/Sandnes. Også Oljedirektoratet og Petroleumstilsynet holder til i Stavanger. Haugesund er fylkets største handelsby, sett i forhold til omsatte kroner per innbygger. I Sauda ligger administrasjon for en rekke kraftselskaper, blant annet hovedkontor og kontrollsenter for all produksjon av elektrisitet i Vest-Norge. Det finnes tre smelteverk i fylket, Eramet Norway i Sauda, Hydro Aluminium på Karmøy og Scana Staal på Jørpeland.
Næringslivet i Rogaland går bedre enn landsgjennomsnittet, og DNB har utarbeidet en egen indeks for selskapene som kommer fra fylket, Rogalandsindeksen.
Sitka
Sitka er den største byen i bykommunen Sitka i den amerikanske delstaten Alaska. Byen ligger ved Sitka-sundet, på vestkysten av øya Baranof, om lag 150 kilometer sørvest for Juneau.
Rogaland
Landbruk
Rogaland er det fremste landbruksfylket i landet. Gode klimatiske forhold, et aktivt fagmiljø og lange tradisjoner er grunner for det. I fylket er det 5,300 gårdsbruk. Hovedproduksjonene er melk samt kjøtt fra storfe, gris og sau. I tillegg har man òg en vesentleg produksjon av fjørfe og grønnsaker. Rogaland har mer enn 80 % av landets veksthusareal. Fylket er også et viktig fiskerifylke, med fiskerimottak både i Haugesund og Egersund. Egersund er landets største fiskemottak. Godt og vel 368,000 tonn fisk og skalldyr ble ilandført i Rogaland i 2001, til en verdi av nærmere 500 millioner kroner.
Sitka
Bykommunen, som omfatter store landområder rundt byen, har 9 020 innbyggere (2013), hvorav 68,5 prosent hvite og 18,6 prosent urinnbyggere (i 2000).
Historie
Shee Atika var opprinnelig bebodd av tlingit-folk, og ble oppdaget av den russiske Vitus Bering-ekspedisjonen i 1741. I 1799 ble Old Sitka, som ligger 8,7 kilometer nord for Sitka, grunnlagt av guvernøren for det det russiske Amerika, Alexandr Baranov. I landsbyen ble det ble etterhvert bygd opp en handelspost og et fort. I 1802 ble de fleste av de russiske innbyggerne drept av en gruppe tlingit-indiandere, og fortet ble brent. Baranov ble pålagt å betale en løsesum på 10 000 rubler for fritt leide for seg og de overlevende av nybyggerne.
Rogaland
Landbruk
Det er liten tvil om at det er Jæren som er fylkets viktigste jordbruksområde, og rundt 55 % av den totale jordbruksproduksjonen i fylket blir utført i de åtte jærkommunene. Resten er ganske likt fordelt mellom de andre regionene i fylket, med ca. 15 % i Ryfylke og i Nord-Rogaland, og om lag 11 % i Dalane.
Sitka
Historie
I 1804 returnerte Baranof med krigsskipet «Neva» og en gruppe russere og aleuter. Skipet bombaderete de innfødtes landsbyer og tvang tlingitene til retrett inn i de omkringliggende skogene. Russerne vant slaget ved Sitka, og etablerte seg med en permanent bosetning og bygde opp fortet Novo-Arkhangels, eller New Archangel, ved stedet der Sitka ligger i dag.
Rogaland
Landbruk
Landbruket i Rogaland har omtrent 10,000 årsverk som er direkte knyttet til primærproduksjon. Dette legger grunnlaget for en verdiskapning på hele 2,5 til 3 milliarder kroner. I tillegg kommer verdiskapningen tilknyttet industrivirksomhet slik som meieri, slakteri og liknede på omtrent 14 milliarder kroner. Dette fører til at landbruket i fylket er den største næringsgrenen etter oljeindustrien.
Samferdsel
Vestlandets første jernbane, togforbindelsen mellom Egersund og Stavanger (Jærbanen) åpnet 27. februar 1878. Anleggsarbeidet for dobbeltsporet på Jærbanen mellom Stavanger og Sandnes startet 23. oktober 2006. Arbeidet skal være ferdig i 2009. Kostnaden er på 1,8 milliarder kroner for en strekning på 14,5 km. I tillegg til utvidelsen av selve sporene, så vil også elektrisk anlegg og lignende bli modernisert. Nåværende spor og elektrisk anlegg er over 40 år gammelt. Reisetidsbesparelsen er på fire minutter, men med dobbeltspor kan togene gå i hver retning og frakte over dobbelt så mange passasjerer.
I 1937 fikk Norge sin første sivile lufthavn. Kong Haakon VII foretok den offisielle åpningen av Stavanger lufthavn, Sola, som skjedde med stor festivas den 29. mai. Fra Sola er det en rekke direkteforbindelser til reisemål i inn- og utland.
Hurtigbåtruter og ferjeforbindelser forbinder byen til viktige næringsområder som Hjelmeland, Finnøy og Vindafjord, samt byene Sauda og Jørpeland. Kollektivtrafikken på Nord-Jæren, Høg-Jæren og Dalane administreres av Kolumbus, og bussene kjøres av Boreal Transport Sør. 1. januar 2008 ble 170 nye busser satt i trafikk på Nord-Jæren. Syv av ti busser ble erstattet av de nye. I tillegg ble en god del av rutene lagt om for å utvide tilbudet.
Kultur og severdigheter
Rogaland er kjent som «matfylket», og hvert år arrangeres Gladmatfestivalen i Stavanger. I sommerhalvåret er Rogaland et festivalfylke og inviterer blant annet til sandvolleyball, MaiJazz, Numusic, Sildajazz og Stavanger internasjonale kammermusikkfestival (ICMF). Av populære aktiviteter kan nevnes vandring, sykling, vindsurfing, basehopping, båtliv og fiske i fjord, hav og elv.
Det finnes mange museer i Rogaland, blant annet Arkeologisk museum i Stavanger, Dalane folkemuseum, Jærmuseet med Vitenfabrikken, Norsk grafisk museum, Norsk hermetikkmuseum, Stavanger maritime museum, Den kombinerede Indretning, Det norske utvandrersenteret, Karmsund folkemuseum, Kunstmuseet Haugesund Billedgalleri, Nordvegen Historiesenter, Norsk barnemuseum, Norsk Oljemuseum, Telemuseet i Stavanger, Stavanger kunstmuseum, Ryfylkemuseet, Stavanger museum, Sauda museum, Industriarbeidermuseet og Utstein kloster.
Andre severdigheter er Kongeparken, Byrkjedalstunet, Preikestolen, Lysefjorden og Lysefjord-området, Avaldsnes-området, Skudeneshavn, Sverd i fjell, Solspeilet, Rogaland Arboret og Sogndalstrand.
Mange kjente forfattere kommer fra Rogaland, blant andre Arne Garborg, Kjartan Fløgstad, Rasmus Løland, Alfred Hauge, Alexander Kielland, Sigbjørn Obstfelder, Tor Obrestad, Bjørn Ingvaldsen, Tore Renberg, Arild Rein, Sigmund Jensen og Rune Salvesen.
Sitka
Historie
Sitka ble hovedstad i det russiske Alaska rundt 1808, og deretter i det amerikanske territoriet Alaska frem til 1906. På midten av 1800-tallet var Sitka en av de viktigste havnebyene langs Stillehavets nordkyst. Under andre verdenskrig var byen beleiret, og det ble bygd en flybase på øya Japonski. Byen fikk eget styre i 1913, og i 1971 ble byen og omlandet slått sammen og fikk felles administrasjon.
Næringsliv og infrastruktur
Næringslivet i Sitka består i hovedsak av fiske, prosessering av fisk, turisme, administrasjon, transport, handel og helsetjenestetilbud.
På Japonski, som er knyttet til «fastlandet» med O'Connell-broen, ligger Sitka Rocky Gutierrez-lufthavnen. Det er veiforbindelser i nord- og sørlig retning fra byen, og det er fergeforbindelser til blant annet Juneau, Wrangell og Ketchikan.
Canica
Canica AS er et investeringsselskap eid av Stein Erik Hagen (10 %), Caroline Marie Hagen (30 %), Carl Erik Hagen (30 %), Nina Camilla Hagen (30 %).
Selskapet ble etablert i 1985 av Stein Erik Hagen for å kontrollere Rimi-kjeden, som Hagen etablerte i 1977. I 2004 ble kjeden solgt til ICA.
Selskapet disponerer også et privatfly av typen Falcon 900EX EASy, som Hagen mottok i 2007 og kostet ham 250 millioner kroner. Privatflyet opereres i dag av Sundt Air.
Fiskens anatomi
Fiskens anatomi eller fiskens oppbygning er en oversikt over fiskens kropp og struktur. Fisker er tilpasset et liv i vann og kroppen er bygd opp tilpasset vannets egenskaper. Vann har større tetthet enn luft, det inneholder en liten del oppløst oksygen og absorberer mer lys enn luft.
Kropp
[[Fil:Lampanyctodes hectoris (Hector's lanternfish).svg|thumb|350px|Lampanyctodes hectoris
(1) – operculum (gjellelokk), (2) – sidelinje, (3) – ryggfinne, (4) – fettfinne, (5) – halerot, (6) – halefinne, (7) – gattfinne, (8) – lysorganer, (9) – bukfinne, (10) – brystfinne]]
Fisker finnes med en rekke forskjellige kroppsformer. Kroppen er delt inn i hode, kropp og hale, en inndeling som ikke alltid er synlig utvendig. Den er ofte strømlimjeformet, som hos hurtigsvømmende fisk som makrell, og sammentrykt, enten horisontalt eller vertikalt.
Enkelte arter har lysorganer. Dette er enten kjertler i huden som skiller ut stoff som sender ut lys i reaksjon med oksygenet i sjøen, eller mer komplisert bygde lysorganer der lyset blir sendt ut av symbiontiske bakterier som finnes i organet. Organet blir brukt til å fange byttedyr eller for å forvirre fiender.
Sidelinjen er et organ som blir brukt til å oppdage bevegelse og vibrasjoner i det omgivende vannet. Hos de fleste arter består det av en linje med reseptorer langs hver side av fisken.
Bruskfisker har elektrorespetorer, kalt Lorenzinis ampuller, som registrer elektriske utladninger i omgivelsene.
Fiskens lengde angis enten i standardlengde (SL), fra snuten til halefinnens rot, eller i totallengde (TL), fra snuten til halefinnens ende.
Hode
Hode består av snute, fra øyet til det fremste punktet på overkjeven, gjellelokk og forgjellelokk (utenom haier) som kan ha pigger, underkjeve og kinn.
Niøyer har en munn som er formet som en sirkulær skive. Hos de fleste kjevemunner er det stort sett tre forskjellige munnstillinger. Terminal vil si at begge kjevene er like lange, underbitt vil si at underkjeven er lenger enn overkjeven og overbitt vil si at overkjeven er lenger enn underkjeven. Noen arter har utviklet en sugemunn. [[Fil:PyskiRyb.svg|150px|thumb|Munnplassering hos fisk:
(a) – terminal,
(b) – underbitt,
(c) – overbitt]]
Noen arter har føletråder rundt eller under munnen og pigger i varierende antall og størrelse på hodet. Neseåpningene er ikke forbundet med svelget som hos mange andre dyr, men er åpninger som leder vann forbi sansecellene i lukteorganet og ut igjen.
Tenner
Fisk som lever av plankton og fisker med rørformet munn (nålefiskfamilien) kan mangle tenner. Alle andre fisker har tenner, men det finnes en hel rekke forskjellige utforminger alt etter levevis og føde. Rovfisker har ofte skarpe og spisse tenner langt fremme i munnen for å holde byttet fast. Planteetere har ofte flate tenner som egner seg til å knuse plantemateriale, mens fisk som spiser korall har beinplater til å knekke løs korallbiter.
Finner
Finnene har flere bruksområder. Den viktigste oppgaven er å la fisken bevege seg i vannet, men de blir også brukt til å gi signaler til artsfrender eller fiender. Noen arter kan også låse piggstrålene i finnene som forsvar.
Piggstråler og bløtstråler
Skjelettet, eller finnestrålene, i finnene hos beinfisker kan bestå av kun piggstråler, kun bløtstråler eller en kombinasjon av disse. Piggstrålene er forbeinete og stive som i ryggfinnen hos berggylte, mens bløtstråler er mye mer bevegelige, kan være leddete og ofte forgrenet. Det er ikke uvanlig at ryggfinnen i forkant har én piggstråle, og bakenfor denne et antall bløtstråler. Dette kan også gjelde for brystfinnene og andre finner.
Sommerfuglbuskslekta
Sommerfuglbuskslekta (Buddleja) er en planteslekt bestående av rundt 100 arter. De er utbredt i mange varmt tempererte og subtropiske områder. Flere arter dyrkes på grunn av den praktfulle blomstringen, blant annet sommerfuglbusk (Buddleja davidii) og jonsoksommerfuglbusk (Buddleja alternifolia).
Utseende og oppbygning
De 100 artene er for det meste halvbusker eller busker, men noen få er også trær eller lianer. De største artene er 30 m høye, men de fleste blir sjelden høyere enn 5 m. Det finnes både eviggrønne og lauvfellende arter. Bladene er hos de fleste arter grønne og lansettformede, og plassert motsatt slik at de sitter parvis på hver sin side av stilken (unntak hos B. alternifolia, der bladene sitter spredt). Bladene har en lengde på mellom 1 og 30 cm.
Blomstene vokser i tette topper som blir mellom 10 og 50 cm lange; hver enkel blomst er rørformet, har en lengde på ca. 1 cm og har en blomsterkrone med fire kronblader. Hvert kronblad er ca. 3-4 mm på tvers. Blomsterfargen varierer mye, men hvit, rosa, rød, lilla, oransje og gul er farger som er å finne hos forskjellige naturlige og kultiverte planter. Blomstene er rike på nektar, og ofte har de også en fin duft. Frukten er en liten kapsel med en lengde på ca. 1 cm og en diameter lik 1-2 mm, og den inneholder mange små frø. Hos enkelte arter (tidligere klassifisert i en egen slekt, Nicodemia) er kapselen myk og kjøttfull.
Utbredelse
Artene har sin opprinnelse i de varmere områdene av den nye verden, fra sydlige deler av USA til Chile. De har også stor utbredelse i den gamle verden; det vil si i Afrika og varmere deler av Asia. I Europa og Australasia finnes de ikke naturlig, men de er ofte forvillet. Plantene er videre delt inn i to grupper etter deres blomstertype; artene i den nye verden er diøciske, mens i Afrika og Asia er artene monøciske.
Systematikk
Buddleja regnes nå til brunrotfamilien (Scrophulariaceae). Omfanget av denne familien har endret seg mye, og tidligere har slekta vært klassifisert i Loganiaceae eller i en egen familie, sommerfuglbuskfamilien (Buddlejaceae).
Planteslekten har fått sitt navn etter den britiske botanikeren Adam Buddle. En fylogenetisk studie fra 2017 viste at Buddleja i tradisjonell betydning er en parafyletisk gruppe, noe som ikke ønskes i moderne systematikk. Slektene Chilianthus, Emorya, Gomphostigma og Nicodemia er derfor blitt slått sammen med Buddleja.
Dyrkning og bruk
Flere arter brukes som hagevekster. Sommerfuglbusk (B. davidii) er en slik hageplante, og den tåler temperaturer ned mot −15 °C eller −20 °C. Flere buddlejaarter kalles ofte for «sommerfuglbusker» fordi de trekker til seg sommerfugler. Artene er også attraktive for bier og møll. Noen arter med røde blomster tiltrekker også kolibrier.
Nomenklatur
Det botaniske navnet på planteslekten har vært opphav for en del forvirring. Etter vanlig biologisk nomenklatur ville navnet på slekten laget fra "Buddle", bli "Buddleia". Imidlertid skrev Linné det ned som "Buddleja", og han endret det aldri. Etter regelen for prioritering av navn, er det "Buddleja" som bør bli brukt, selv om i/j-byttet kunne blitt modernisert som en ortografisk variant. Bruken av navnet er uansett forvirrende, og det er vanlig å finne mangler på sammenheng når man snakker om de ulike artene og deres innbyrdes systematikk.
Sturle Holseter
Sturle Holseter (født 9. april 1976) er en norsk tidligere skihopper som representerte Vikersund IF.
Han debuterte i verdenscupen med sisteplass av 76 deltakere på Raufoss 17. mars 1990. Hans beste plassering individuelt i verdenscupen er 2.-plass i normalbakken i Sapporo 18. januar 1997. Sammenlagt i verdenscupen er 22.-plass i sesongen 1996-97 hans beste plassering. Hans siste renn i verdenscupen var på Lillehammer 29. november 1998.
Holseter ble nummer 15 i normalbakken i VM i Trondheim i 1997.
Han ble norgesmester for lag med Buskerud i 1996, og tok bronse i 1997. Han tok også bronse individuelt i normalbakke i Mo i Rana i 1997.
Bruno Caliciuri
Biografi
Cali har røtter fra Italia, men også fra Spania, Frankrike og Belgia. Bestefaren hans, Giuseppe Caliciuri, var fra Calabre i Italia, ble med i Brigades internationales for å kjempe mot Francisco Franco, noe Cali var veldig stolt av. Han flyttet senere til Barcelona i Spania, hvor han giftet seg med Maria Pilar og fikk en sønn og en datter – Vincent, faren av Cali, og tanten hans Marie-Lou. På scenen har Cali tatt med seg noe av motet av faren og oppfordrer ofte folk til å kjempe for viktige saker, som for eksempel rettighetene til utlendinger i Frankrike.
Bruno Caliciuri liker veldig godt rock som Simple Minds, The Waterboys og The Clash, og franske sangere som Léo Ferré, Jacques Brel og Miossec. Han har også viet 17 år av livet sitt til rugby, i klubben Perpignan. Han bestemte seg for å gi opp rugby på høyt nivå etter en minneverdig konsert av U2 på Palais des Sports, Toulouse i 1984.
Den nicaraguanske revolusjon
Sandinistrevolusjonen var ikke bare viktig i Nicaragua eller Amerika, revolusjonen gjorde landet til det første sosialistiske landet i Amerika etter Cuba hadde gjennomgått den cubanske revolusjonen i 1959, men kom også til å få betydning for den kalde krigens videre utvikling.
Bruno Caliciuri
Biografi
De Bruno Caliciuri jobber med profesjonelt er hovedsakelig også hans nære venner, mange av dem er også fra Vernet-les-Bains, som han er fra. Cali har også stiftet veldedighetsorganisasjonen L'amour parfait sammen med sine søsken og venner fra Vernet-les-Bains. Med slagordet Les Papas = Les Mamas jobber de i en veldedighetsorganisasjon som hjelper foreldre som sliter med restriktive besøksrettigheter til barna sine. Han er far til to barn, og ønsker å fortsette å leve livet sitt i hjemregionen Roussillon.
Musikk-karriere
Da Bruno Caliciuri var 17 år gammel reiste han til Irland i noen måneder, og oppdaget der musikkstilen punk, som han tok med seg hjem og baserte det nye bandet sitt Pènètration anale på, bandet som først gjorde ham kjent.
Bruno Caliciuris neste band, som ble kalt Les Rebelles, spilte for det meste fransk rock, og besto av Cali og to av hans venner fra Vernet-les-Bains. Fra han var 25 til 28 år spilte han i bandet Indy sammen med vokalist Pascal Bizern, gitarist og vokalist Jak Jimenez,, bassist og vokalist Henri Serra og Fred Espilondo på slagverk. De gav ut to album. Etter det spilte han i bandet Tom Scarlett sammen med sin trofaste gitarist Hugo Baretge. I perioden fra 1997 til 2001 skrev han en hel del tekster selv, som han og Tom Scarlett fremførte og spilte inn.
Den nicaraguanske revolusjon
For kampene som førte til sandinistenes revolusjon i 1979 og contras' voldelige motstand mot sandinistenes styre, se artikkelen om den nicaraguanske borgerkrig, som kan regnes fra 1972 til 1990.
Bruno Caliciuri
Musikk-karriere
På ti år har Bruno Caliciuri hatt hundrevis av konserter, inkludert Chantier des Francofonlies i 2001. I 2001 overtar Cale pianospillingen fra Tom Scarlett, som var hans tidligere pianist. Produsenten hans, Didier Varrod, ga ut en singel av Calis låt Tout va bien. Han varmet opp for artister som Birgitte Fontaine og Bénabar.
I juli 2002, på en konsert på Vieilles Charrues, ble Bruno Caliciuri lagt merke til av plateselskapet Labels. I august 2003 ga de ut et album med ham som heter L'amour parfait. Flere låter ble populære blant publikum, blant annet C'est quand le bonheur, Elle m'a dit og Pensons a l'avenir.
I oktober 2005 gav Bruno Caliciuri ut albumet Menteur. På TV ble albumet reklamert med setningen «Jeg vil redusere det sosiale gapet..... med 100 timer», som ble etterfulgt med en stemme som sang låten Menteur (løgner). BVP har sagt at setningen refererte direkte til en identifiserbar politiker og TV-personlighet, nærmere bestemt Jacques Chirac og Dominique de Villepin.
TV-reklamen ble utgitt i fem versjoner med samme prinsipp, men bare to fikk bli sendt på TV. I begge versjonene blir Cali fremstilt som løgner. I den ene versjonen etter å ha sagt «Jeg elsker deg», den andre etter å ha sagt «Jeg organiserer OL i 2012 i Perpignan». Han laget albumet sammen med den irske produsenten Daniel Presley (kjent fra bandet Muse). Andre som er å finne på albumet bortsett fra Cali er M, Daniel Darc, Steve Wickham og Waterboys, sistnevnte er fans av Cali.
Bruno Caliciuris albumet L'espoir ble utgitt 4. februar 2008 med låtene 1000 cæurs debout, Comme j'étais en vie og en duo med Olivia Ruiz: Je ne te reconnais plus. Han sang sin første låt i duetten.
1000 cœurs ble themelåten i 2009 til den franske TV-serien Star Académie.
Ulf Adelsohn
Ulf Adelsohn (født 4. oktober 1941 i Östermalm i Stockholm) er en svensk politiker som var leder for Moderaterna fra 1981 til 1986.
Adelsohn ble cand.jur. i 1968 og var deretter ombudsmann for Fastighets AB Stockholm City fra 1968 til 1970, direktørsassistent i SACO fra 1970 til 1973, leder av ishockeyseksjonen til Djurgårdens IF fra 1974 til 1977 samt medlem av Riksidrottsförbundets styre fra 1977 til 1978. Han var leder for Fria Moderata Studentförbundet fra 1966 til 1968, nestleder for Moderata samlingspartiet i Stockholm fra 1968 til 1973, medlem av partiledelsen fra 1978 og dets leder i 1981. Adelsohn var finansbyråd i Stockholm fra 1976 til 1979 og deretter statsråd og sjef for kommunikationsdepartementet (kommunikationsminister) fra 1979 til 1981 samt riksdagsmedlem fra 1982 til 1988. Da han var leder for Morderaterna, var han også partiets gruppeleder i Riksdagen.
Adelsohn var landshövding i Stockholms län fra 1992 til 2002 og siden styreleder for SJ AB til 2011. Han er også styreleder for Sveriges Hotell & Restaurangföretagare.
Han har siden 1981 vært gift med Lena Adelsohn Liljeroth, kulturminister i regjeringen Reinfeldt.
Thor Willy Ruud Hansen
Thor Willy Ruud Hansen (født 21. desember 1946 i Fredrikstad) er en norsk barnelege. Han er professor i barnesykdommer (professor II) ved Universitetet i Oslo og leder for Norsk barnelegeforening.
Han ble utdannet cand. med. ved UiO i 1972, og tok diplom i tropemedisin og hygiene i Liverpool i 1977. I 1983 ble han spesialist i barnesykdommer, og ble dr. med. ved UiO i 1988. Han har lederutdannelse i form av mastergrad i helseadministrasjon fra UiO, som han tok i 2003.
Hansen begynte som assistentlege ved barneavdelingen på Rikshospitalet i 1976, og var misjonslege i Angola 1977–1980. Etter å ha vært stipendiat ved UiO og Fulbright-stipendiat i USA, ble han overlege i neonatologi ved Rikshospitalet i 1990, avbrutt av nok et opphold i USA.
Han ble professor II i barnesykdommer ved UiO i 2003, og ble valgt til leder i Norsk barnelegeforening for perioden 2009–2011.
Rødhalsgås
Rødhalsgås (vitenskapelig navn Branta ruficollis) er en fugl i andefamilien.
Beskrivelse
Rødhalsgåsa er en liten gås som veier omkring 1200 til 1500 gram. Den har rødbrun hals, bryst og ansiktsflekk med hvite kanter rundt. Oversiden og buken er svart.
Atferd
Rødhalsgåsa hekker i nordvest-Sibir. Den overvintrer i Sør-Europa, Midtøsten og ellers rundt Middelhavet. Den legger som regel seks eller syv egg i juni. Disse ruges i rundt 23-25 dager. Den spiser helst planter og frø.
Hornstull tunnelbanestasjon
Hornstull tunnelbanestasjon ligger på T-bane 2 (rød linje) mellom stasjonene Zinkensdamm og Liljeholmen på Hornstull i Stockholm. Stasjonen ble tatt i bruk 5. april 1964, da T-bane 2 ble innviet.
Baskisk
Baskisk (baskisk: euskera / euskara / eskuara) er et isolert språk som snakkes av rundt 690 000 personer i Baskerland, en spansk-fransk grenseregion ved altanterhavskysten. Men mange baskisktalende bor utenfor Baskerland, i andre deler av Europa og i Amerika, og totalt er antallet brukere rundt 800 000.
Navnet baskisk stammer fra det latinske ordet vascones, et navn som ble brukt om keltiberere, en gruppe keltere som levde på Den iberiske halvøy. Ordet deler imidlertid etymologi med den baskiske forstavelsen eusk-. Baskernes betegnelse på seg selv er Euskaldunak, som er avledet fra språknavnet, Euskara (og betyr egentlig «baskisktalende»).
Baskisk er i dag ett av få ikke-indoeuropeiske språk som tales i Vest-Europa, og det eneste isolerte språket på det europeiske kontinentet. Baskisk har holdt stand mot indoeuropeiske språk i tusener av år, blant dem keltisk, latin og dagens romanske språk. Det antas å være en siste levning av språkene som ble talt i Europa før de indoeuropeiske språkenes inntog.
Latinske innskrifter av romersk opphav i Aquitaine (i Sør-Frankrike) inneholder flere ord som er kognater med baskisk, for eksempel personnavnene Nescato og Cison (neskato og gizon betyr «jente» og «mann» i moderne baskisk). Dette språket er kalt aquitansk, og ble trolig talt før romerne brakte med seg latin til vestpyreneene. Romersk forsømmelse av denne ytterregionen gjorde at baskisk overlevde som språk mens andre ikke-indoeuropeiske språk på Den iberiske halvøya, som for eksempel iberisk og tartessisk, døde ut og ble erstattet med latin.
Geografisk utbredelse
Det baskiske språkrommet omfatter en 50 kilometer bred stripe fra Bilbao i Spania til Bayonne i Frankrike, med et totalt areal på 100 000 km². I Spania gjelder dette altså provinsene Gipuzkoa (Guipúzcoa), deler av Bizkaia (Viscaya) og Nafarroa (Navarra), og det nordøstlige hjørnet av Araba (Álava). Baskerne er spesielt konsentrert til de industrialiserte regionene i dette området. I Frankrike blir baskisk mest brukt i vestlige deler av departementet Pyrénées-Atlantiques, i de tidligere provinsene Labourd, Basse-Navarre og Soule. Det finnes også større grupper av baskisktalende i USA, Latin-Amerika, Australia, Filippinene og andre deler av Europa.
Dialekter, euskara batua
Lingvister gjør vanligvis forskjell på sju hoveddialekter av baskisk:
Disse dialektene kan videre deles inn i minst 25 underdialekter. Dialektene er delt inn etter (de tidligere) provinsene. Dialektene varierer ikke mye, og de forstås i nabodistriktene. Den østligste dialekten i Frankrike, fra Zuberoa, er den som skiller seg mest fra de andre.
Baskiske dialekter deles av og til inn i tre forskjellige språk, nemlig spansk baskisk, navarro-laburdinsk og suletinsk, men dette stemmer ikke med de gjengse vitenskapelige oppfatninger, til tross for at suletinsk skiller seg relativt kraftig fra de andre dialektene.
Språkets historie
Baskisk har blitt talt nord og sør for Pyreneene, samt i nordlige Spania, siden før begynnelsen av vår tidsregning. Det var det eneste språket som overlevde latiniseringsprosessen i Spania. Baskisk har blitt konstant påvirka av indoeuropeiske språk helt siden det kom i kontakt med latin. Det er mulig at latin i begynnelsen var et slags lingua franca eller pidginspråk i Baskerland, som bare ble brukt i de sektorene hvor det var nødvendig. Mange latinske ord kom inn i baskisk, særlig ord som hadde med handel, varer, verktøy og matvarer å gjøre. Eksempler på dette er merke «billig» < lat. merce, karrika «gate» < lat. carricare, mailu «hammer» < lat. malleu og kipula «løk» < lat. cepulla.
Etter romertiden økte språkets områder sørvest til Rioja Alta. De østlige baskiske dialektene (aquitansk) ble tidlig «ofre» for de romanske språkene. I middelalderen ble baskisk truet av de kulturelle romanske språkene (for eksempel navarrisk og oksitansk). I sør tapte baskisk territorium for spansk fra det 10. århundre, men det har i dag omtrent samme geografiske utstrekning som det hadde fra det 16. århundre og videre.
Skriftlig overlevering
I perioden 1887–1936 gjennomførte den såkalte baskiske gjenoppvekkelses- eller renessansebevegelsen (Euskal pizkundea) de første konkrete stegene mot en standardisering av baskisk med grunnlag i de sentrale dialektene i Gipuzkoa.
Borgerkrig og Franco-tid
Under den spanske borgerkrigen hadde baskisk en kort stund fra 1935–36 offisiell status i spansk Baskerland. Under Francisco Francos styre fra 1939 til 1975 var bruken av baskisk helt forbudt, noe som førte til et drastisk fall i antall brukere. Fra 1965 ble det løsnet på disse kravene, og man kunne ha skoler hvor undervisningsspråket var baskisk (ikastolak), og baskiskkurs for voksne. Slike institusjoner, som raskt spredde seg over hele Baskerland, gjorde behovet for et baskisk skriftspråk større.
Standardisering, offisielt regionalspråk
Etableringen av en felles baskisk ortografi, Euskara Batua, ble påbegynt av Koldo Mitxelena fra 1968; denne er per 2006 ikke helt fullført. Demokratiseringa av Spania fra og med 1975, og grunnloven fra 1978, som gjorde baskisk til et offisielt språk i regionene Viscaya (Bizkaia), Guipúzcoa (Gipuzkoa), Álava (Araba) og deler av Navarra (Nafarroa), ga gode kår for en videreutvikling og stabilisering av det baskiske språket i Spania.
Disse forbedrede politiske betingelsene, sammen med det sterke festet baskisk har i den baskiske befolkninga, og baskernes sterke etniske og lingvistiske bevissthet, bidrar til at det er rimelig å anta at baskisk har gode muligheter til å bli opprettholdt som et levende språk, selv om det har under en million brukere.
Teorier om slektskap med andre språk
Å bevise at baskisk er beslektet med andre språk er vanskelig, fordi:
Det er likevel gjort mange forsøk på å sette baskisk i forbindelse med andre språk, og blitt et viktig mål for mange innen lingvistikken å bevise slektskap mellom baskisk og andre språk. R.P.G. Rijk (1992) ordla seg slik: «Til tross for alt blekket som er brukt på dets genetiske slektskap de siste hundre årene, er saken fortsatt uklar.» (For all the ink spent on its genetic affiliations over the past hundred years, the matter is still unclear.) Men få teorier har vist seg å være overbevisende.
Iberisk
Først Wilhelm von Humboldt og senere Hugo Schuchardt fremsatte i det 19. århundre hypotesen om slektskap mellom baskisk og iberisk. Iberisk (som ikke må forveksles med keltiberisk, et keltisk, og således også indoeuropeisk, språk) – var et ikke-indoeuropeisk språk talt i før- og tidlig romersk Spania (mellom det 6. og 1. århundre før Kristus), som også ble overlevert til Balearene og Sør-Frankrike. Iberisk ble skrevet med det greske alfabetet, og senere også med et eget iberisk alfabet, brukt på flere innskrifter og mynter i Spania, Selv om skriften er tydet, er tekstene som er skrevet på iberisk, vanskelige å forstå. Baskere har ikke vært i stand til å forstå noe av tekstene, og dette alene gjør det usannsynlig at de to språkene var i slekt. Noen forskere står likevel fast ved denne teorien, mens de fleste mener at den er usannsynlig. Noen likheter mellom baskiske og iberiske ord kan forklares ved den geografiske nærheten mellom de to språkene.
Afrikansk
Andre ser forbindelser mellom baskisk og afroasiatiske språk (for eksempel berberspråk eller egyptisk) eller andre afrikanske språk, som de nilosahariske språkene. Ingen av disse hypotesene har blitt generelt akseptert, og språktypologisk sett er de svært tvilsomme.
Etroplus
Etroplus er en gruppe ciklider. Deres nærmeste nålevende slektninger er Paretroplus fra Madagaskar. Disse to blodslinjene må ha delt seg allerede i mesozoikum, siden Madagaskar og den indiske platen skilte seg på slutten av kritt.
Baskisk
Kaukasisk
Det er også en teori om at baskisk er i slekt med kaukasiske språk. Med kaukasiske språk mener man gamle språk som tales i Kaukasus som verken er indoeuropeiske, tyrkiske eller semittiske. Kaukasologen G.A. Klimov har avvist teorien helt (Klimov 1994).
Klimovs hovedgrunner for å avvise denne teorien er:
Klimov konkluderer dermed med at denne teorien kun benyttes av journalister og av språkforskere som ikke er kjent med fakta om baskisk og/eller kaukasiske språk.
Dene-kaukasisk
Den nyeste teorien plasserer baskisk i en europeisk-asiatisk-nordamerikansk makrofamilie, kalt dene-kaukasisk. Denne makrofamilien ble først foreslått av Sergej Starostiri i 1984, og baskisk ble inkludert i den i 1985. Teorien går ut på at kaukasiske, sinotibetanske og na-dené-språk er i slekt med hverandre, og at baskisk, samt burushaski, et annet isolert språk, også tilhører denne makrofamilien. Hele teorien om makrofamilien støttes imidlertid så langt kun av et fåtall forskere, og spørsmålet om klassifisering av baskisk inn i denne familien kan ikke regnes som avklart. Den bygger også på den kaukasiske teorien, som allerede er motbevist.
Baskisk og gammeleuropeisk
En nyere og høyst omstridt teori konkluderer med at baskisk var del av en større språkfamilie, baskiske språk, som ble talt over større deler av Europa, men gradvis ble erstattet av indoeuropeiske språk, og at rester av denne språkfamilien, foruten baskisk, kun eksisterer i form av stedsnavn. Denne teorien hevder at det er overensstemmelser mellom ord på baskisk og stedsnavn over hele Europa. Teorien har ikke fått stor anerkjennelse.
Språkstruktur
Baskisk skiller seg typologisk sett fullstendig fra de romanske språkene, og andre indoeuropeiske språk. Baskisk bruker en suffiks-bøyning (i likhet med agglutinerende språk, som for eksempel den uralske eller tyrkiske familien), har intet grammatisk kjønn, og har et ytterst formrikt og komplisert verbalsystem med markering av én, to, tre og fire personer i hver verbform (polypersonlig bøyning). Markeringa av substantivbøyninga kommer i slutten av en ordgruppe (syntagma).
Fonologi
Vokalsystemet til baskisk tilsvarer det til spansk. Vokalene som brukes er //, //, //, // og //. Konsonantene vises i følgende tabell.
Lydene er angitt med IPA-tegn (i hakeparentes er skrifttegnet som brukes til å skrive lyden, om dette avviker fra IPA-tegnet). Ortografisk x uttales som norsk sj. Uttalen til ortografisk j [x] er som i spansk j. Dobbelkonsonantene [tt], [dd] og [ll] er palataliserte, altså at de uttales omtrent som tj, dj og lj. Fonemer som skrives i parentes i oversikten har ikke fullstendig fonemstatus; // finnes kun i lånord, // finnes kun i enkelte kontekster, og // finnes bare i enkelte sammensetninger med //.
Ingen indoeuropeiske språk skiller mellom apiko-alveolare, dorso-alveolare og postalveolare sibilanter. Forskjellen mellom ts og tz er fonemisk, som vist i dette minimale paret:
Uttalen i ustemte plosiver er sterkere aspirert enn i romanske språk.
Ergativspråk
Baskisk er et ergativspråk, altså at det er et spesielt kasus, ergativ, for subjektet av transitive verb, mens subjektet for intransitive verb kommer i absolutiv. Absolutiv fungerer samtidig som direkte objekt (akkusativ) for transitive verb. Ergativ markeres i baskisk med suffikset /-(e)k/, mens absolutiv forblir umarkert, da det er standardformen av substantiv.
Transnumeral, entall og flertall
Substantivene består av en numerusfri grunnform (transnumeral), en entallsform og en flertallsform. I absolutiv (se ovenfor) er formene slik:
Den numerusfrie grunnformen (transnumeral) blir også kalt ubestemt form. Det dreier seg imidlertid ikke om en ubestemt form som i norsk (en katt), men heller en abstrakt antallsløs form. Betegnelsen bestemt form for de andre formene er heller ikke helt korrekt, men veldig vanlig. Noen lingvister bruker derfor begrepet individualisert form. Setningen Garfield katua da («Pusur er en katt») viser tydelig at det ikke dreier seg om en bestemt form.
Kasusdannelse
I baskisk dannes kasus ved substantivendelser, som imidlertid ikke må følge direkte etter substantivet, men etter siste element i en substantivgruppe. Bøyningsendelsene er i «ren» form ved bøyning i transnumeral. I entall dannes kasusene ved å legge til markøren /-a(-)/, mens man i flertall omgår endelsesinnledende /-r-/. Man har ikke grammatisk kjønn i baskisk. Følgende tabell gir en oversikt over regelmessig bøyning i baskisk.
Bøyningen av substantiv som slutter på konsonantlyd skiller seg ikke veldig fra standardbøyninga; endelsesinnledende /-r-/ forsvinner i transnumeralformene, og /-e-/ legges til foran enkelte endelser.
Personlige pronomen
Bøyninga av personlige pronomen følger følgende skjema:
Nominalfraser
Kasusendelsene i nominalfraser blir kun lagt til siste element i gruppa. De andre elementene bøyes ikke. Attributive adjektiver står sammen med tilhørende substantiv. Bat («en») fungerer som ubestemt artikkel, og står i slutten av nominalfrasen.
Tallord
Baskisk bruker et tjuetallssystem. For eksempel er 40 = 2 x 20, 60 = 3 x 20, 80 = 4 x 20 og 90= 4 x 20 + 10. Man finner rester av dette systemet i fransk og bretonsk. Dansk bruker også tradisjonelt et tjuetallssystem.
Bi og sei kommer fra indoeuropeiske språk, mens de andre elementene er unike for baskisk.
Verbalbøyning
Substantivbøyninga i baskisk er ganske klar, til tross for de mange kasusene; verbalbøyninga er imidlertid beryktet for sine mange forskjellige og kompliserte former. Grammatikere i det 18. århundre fant intet mindre enn 30 952 forskjellige former av ett enkelt verb. Dette er fordi endelige verb i baskisk ikke bare inneholder referanser til hvem som utfører handlingen (som er vanlig i indoeuropeiske språk, som for eksempel tysk: ich liebe, du liebst, er liebt og så videre), men også til direkte og indirekte objekt for handlingen, og av og til den som svarer.
Her en noen former av verbet ukan «å ha» i presens (3sg = 3. person entall, og så videre).
Enkel bøyning
Baskisk skiller mellom en såkalt enkel (eller syntetisk) bøyning, med former som kommer direkte fra verbet (som i den norske presenssetninga «han elsker»), og en sammensatt (analytisk) bøyning med hjelpeverb (for eksempel den norske perfektumsetninga «han har elsket»).
Den enkle bøyninga gjelder kun for noen få, vanlige verb. Verb som bruker denne bøyninga er izan «være», ukan «ha», egon «være», etorri «komme», joan «gå (målretta)», ibili «gå omkring», eduki «ha, holde», jakin «vite» og esan «si». I skriftlig baskisk er det også noen andre verb som bøyes enkelt, som ekarri «bringe», erabili «bruke», eraman «bære», etzan «ligge» og iraun «vare». Andelen enkle verb var større tidligere, og tekster fra det 16. århundre inneholder rundt 50 slike verb. I dag brukes de i opphøyd språk. Alle andre verb bøyes ved hjelp av hjelpeverb. Enkel bøyning inneholder i dag kun to tider – presens og preteritum, samt en imperativsform.
Eksempel: Presens av verbet ekarri «bringe», med noen forskjellige varianter av subjekt, direkte og indirekte objekt (3sg = 3. person entall, og så videre):
En fullstendig tabell over presens av det mye brukte hjelpeverbet ukan «ha» med fast direkte objekt i tredje person, «det», og variable dativ-objekter blir slik:
For eksempel betyr diguzue „dere har det for oss” (subjekt 2pl, indirekte objekt 1pl, direkte objekt 3sg «det»). De korrekte formene for et direkte objekt i 3. person flertall blir danna ved å sette inn /-zki-/ etter første stavelse /di-/, for eksempel dizkiot „jeg har dem for ham/henne”, mens diot er „jeg har det for ham/henne”.
Sammensatt bøyning
Alle ikke-enkle verb bøyes ved hjelp av sammensatt bøyning, og formes ved en av stammeformene til verbet sammen med en form av en av hjelpeverbene izan, ukan, edin eller ezan. De forskjellige stammeformene er stammen av verbet selv, perfektum partisipp, futurum partisipp og gerundium (egentlig et verbalsubstantiv i inessiv). Ukan og ezan brukes med transitive verb, izan og edin med intransitive. Videre detaljer finnes her; se litteraturliste.
Ordforråd, lånord
Baskisk har beholdt sin selvstendighet ikke bare i bøyningsverket, men også i ordforrådet, til tross for over 2 500 år med press fra andre språk på flere sider. Ikke desto mindre har det tatt opp mange lånord i historiens løp, spesielt fra latin og romanske språk. Noen eksempler er:
Til tross for at baskisk inneholder mange muligheter for avledning av ord til nye navn på ting, kommer det stadig ord inn fra engelsk og romanske språk. Det har vært veldig få ord som har gått fra baskisk og til omkringliggende romanske språk, men mange steds- og familienavn i Spania og Latin-Amerika har baskiske røtter (for eksempel Bolívar, Echeverría og Guevara). Mulige baskiske lånord i romanske språk er:
Stedsnavn
Mange byer i Baskerland har både et baskisk og et spansk navn, hvorav det spanske er det som brukes på norsk. Dette er en oversikt over hva de største baskisktalende byene heter på baskisk:
Landet Andorra, som er katalansktalende, har også fått sitt navn fra baskisk.
Leksika
(Baskisk-tysk og tysk-baskisk ordbok; tabeller med endelser og med verbalbøyning.)
Metal Church
Bandet ble startet opp av Kurdt Vanderhoof, Craig Wells, Duke Erickson og Kirk Arrington under navnet Shrapnel i 1981. Det selvtitulerte debutalbumet kom i 1984. De var pionerer innen thrash metal, og det strides om de var det første thrash metal bandet, eller om musikken er mer speed metal, eller en kombinasjon av disse.
I 1998, fem år etter oppløsningen, gjenforentes den opprinnelige besetningen. Sammen ga de ut platen, Masterpeace. Platen fikk generelt god respons. I 2001 forlot David Wayne bandet nok en gang. Han ble erstattet av Ronny Munroe, som medvirket på alle platene fram til 2014. Det året kunngjorde bandet at vokalisten Ronny Munroe hadde forlatt bandet.
Tidlig 2015 meldte gruppa på sin Facebook-side at tidligere vokalist Mike Howe var tilbake i bandet. I mars 2016 slapp de albumet XI, det første studioalbumet med Howe på 23 år.
Vokalist Mike Howe døde 26. juli 2021.
Rolf Rämgård
Rämgård vant to olympiske medaljer i langrenn under vinter-OL 1960 i Squaw Valley. Han ble nummer to på 30 km bak sin landsmann Sixten Jernberg. På 50 km kom han på tredjeplass bak Kalevi Hämäläinen og Veikko Hakulinen begge fra Finland.
GG Allin
Kevin Michael "GG" Allin, født i Lancaster, New Hampshire 29. august 1956, død 28. juni 1993 i New York City, var en amerikansk punkrockartist. Allin ble egentlig døpt Jesus Christ Allin, men da han var ca. 6 år gammel byttet moren hans navnet til Kevin Michael Allin ettersom hun ikke ville at han skulle utsettes for mobbing.
GG Allins karriere begynte 1980 da hans første skive "Always was, is, And shall be" kom ut. Allin ble mer kjent for sine obskøne og bisarre liveopptredener enn for selve musikken. Disse gikk ut på å opptre naken, kaste, spise og rulle seg i sin egen avføring, angripe publikum, selvskading etc.
GG Allin spilte med et antall grupper gjennom sin karriere, blant andre:
Allin skal også ha planlagt å begå selvmord på scenen, som høydepunkt på sin karriere. Dette fikk han aldri gjennomført da han døde av en heroinoverdose i 1993.
Plaek Pibulsonggram
Feltmarskalk Plaek Pibulsonggram (thai: แปลก พิบูลสงคราม; IPA: ; (født 14. juli 1897 i Nonthaburi, Thailand, død 11. juli 1964 i Sagamihara, Kanagawa, Japan), ofte kjent som Phibun Songkhram eller bare Phibun, født Plaek Khittasangkha, var en thailandsk (etnisk kantonesiskkinesisk-thai) offiser og politiker som tjente som tjente som landets statsminister, eller kanskje mer nøyaktig militærdiktator, fra 1938 til 1944 og fra 1948 til 1957, inkludert mesteparten av tiden da Thailand var involvert i Stillehavskrigen under andre verdenskrig på Japans side.
I 1938 tok Phibun over som leder av Khana Ratsadons militære faksjon, samtidig som han ble Statsminister etter Phraya Phahonphonphayuhasena. Etter utbrudet av andre verdenskrig lyktes han, med Japans innblanding, å få Frankrike til å gi fra seg noen områder som Thailand gjorde krav på. Følgene av dette var at han signerte en pakt med Japan som ga japanerne adgang til å bygge ut baser i Thailand.
I 1949 omdøpte han landet fra Siam til Thailand. Landet ble kalt Thailand også under krigen, men da Pridi Banomyong, lederen av motstandsbevegelsen mot japanerne, fortrengte Phibun, ble navnet forandret tilbake til Siam.
Tegnsetting
Tegnsetting kan handle om både skriftlig tegnsetting, kommuniserende tegnsetting og maskinell tegnsetting.
Dyr
Dyr kommuniserer på flere måter og mange nivåer. En av måtene er gjennom tegnsetting, som sammen med duftavsetning kan hevdes å utgjøre det zoologiske begrepet markering. Tegnsettinger kan være skrape- eller kloremerker på grunnen og trær. En annen kan være bitemerker og avføringer på bestemte steder.
Planter
Planter kan på lik linje med dyrene sies å betjene seg av forskjellige former for tegnsetting på en rekke nivåer. I plantenes tegnmarkeringsspekter inngår i så måte, foruten kroneutfoldelse og fruktifikasjon, også selve støvstiftningene.
Prosessuell tegnsetting i datastrømfordeling
I alminnelig elektronisk datastrømbehandling fordeles ofte strømmene fra hverandre idet hvert enkelt strømelement tildeles tilsvarende allokasjonspunkter gjennom fiksering på gitte tegn som danner adgang til tilbakeføring av de sammes koblinger til startkapslene, slik at ikke fast data ved omkobling går tapt, eller selve strømgangen belastes irrasjonelt. Det karakteristiske ved slik tegnsetting er det prosessuelt labile ved koblingenes gjensidige vekselprogresjon, dvs. forholdene mellom de respektive tilbakeføringsratene i seg selv.
Skriftlig tegnsetting
Skriftlig tegnsetting eller interpunksjon handler i skriftlig språk om alle andre tegn enn vanlige bokstaver og tall, slik som skilletegn, ordmellomrom og innrykk. I tegnsetting brukes symboler som hverken tilsvarer fonemer (lyder) eller leksemer (ord og fraser), men som bidrar til å avgrense og logisk understrukturere de påhverandrefølgende periodedannelsene i den skriftlige teksten. De hovedsakelige logiske symbolene er i så måte punktum, komma, kolon og semikolon. Under andre utbredte symboler, som kan betegne både utfyllelse, innskytelse og betonelse, finner man for eksempel tankestreken, parentestegnet, anførselstegnet, utropstegnet og spørsmålstegnet.
Scratch
Scratch er et fritt visuelt programmeringsspråk, som kan bli brukt av elever, studenter, interesserte, lærere og foreldre for lett å lære å skape spill, animasjoner og andre programmer. Scratch er designet og vedligeholdt av "the Lifelong Kindergarten group" på "the MIT Media Lab". Målet med Scratch er å bruke det som et trinn mot en mer avansert programmeringsverden.
Scratch i ulike utgaver
Scratch 2.0 finnes i både en online utgave og i en nedlastbar utgave, som kan installeres på datamaskinen, slik man kan jobbe uten nettforbindelse. Det samme kunne den tidligere versjonen Scratch 1.4.
Bruk av Scratch i undervisning
Scratch blir brukt kodeklubber til å lære barn programmering. Den første opplæring kan starte med Kodetimen, som er interaktive oppgaver med Scratch. Senere vil brukere kunne bruke selve programmet. Lær Kidsa Koding har lagt flere oppgaver, som kan brukes i opplæring i Scratch.