cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jan Pieterszoon Sweelinck
Jan Pieterszoon (1562–1621) var en nederlandsk organist og komponist.
Liv og virke
Sweelinck var den eldste sønnen til organisten Peter Swybbertszoon og Elske Jansdochter Sweeling.
Som organist i Oude Kerk («Gamlekirka») i Amsterdam fikk Sweelinck stor innflytelse på den nordtyske orgelskole på 1600-tallet. Han var den siste mester innen den nederlandske polyfonien og en overgangsfigur mellom renessansen og barokken. Besøkere kom langveisfra for å høre Orfeus fra Amsterdam improvisere på orgel og cembalo.
Sweelinck komponerte mer enn 70 orgelverk, blant annet toccataer, fantasier og ricercarer), og over 250 stykker med vokalmusikk. Han forbandt elementer fra den engelske virginaltradisjonen med den italienske orgelstilen og han utviklet forløperen til orgelfugen.
Sweelinck var en omgjengelig og respektert mann, og en svært etterspurt lærer. Blant de mest berømte elevene av «den tyske organistmakeren» var Jacob Praetorius den yngre, Heinrich Scheidemann og Samuel Scheidt.
Johnson Aguiyi-Ironsi
Johnson Thomas Umunnakwe Aguiyi-Ironsi (født 3. mars 1924, død 29. juli 1966) var en politiker og general i Nigeria. Han ledet et militærkupp mot president Nnamdi Azikiwe i 1966 og ble deretter landets leder i ca. 6 måneder til han selv ble styrtet i et nytt kupp i juli 1966.
Lars
Lars er et mannsnavn som er utbredt i Skandinavia. Det er en kortform av det latinske navnet Laurentius, og er dermed i slekt med navn som Laurits og det engelske Lawrence. Navnets betydning er opprinnelig «fra byen Laurentum» eller «den laurbærkransede». Men kortformen Lars har en enda lengre historie. Det var nemlig et vanlig etruskisk navn, og mange av deres konger het Lars. En stor del av Romas innbyggere var av etruskisk opprinnelse, og navnet Laurentius tolkes ofte som en forvansking av Lars. Dette kan ha bidratt mye til at navnet var så populært i Romerriket. Den opprinnelige etruskiske betydningen av Lars er ukjent.
Til Norge kom navnet på 1100-tallet, da i formen Lavrans. I middelalderen ble navnet forkortet videre til Lars.
Lars har navnedag den 10. august, minnedagen for St. Laurentius. Hans martyrium var ifølge en legende å bli stekt på en stekerist. Lund domkirke i Skåne er viet til St. Lars. Lund erkebispedømmes våpen er derfor i gull en svart stekerist. Slottet og klosteret El Escorial nord for Madrid er viet til San Lorenzo. Grunnplanen med mange kryssende fløyer med mellomliggende gårdsrom ligner derfor en grill.
Utbredelse
Lars var det fjerde eller femte mest brukte mannsnavnet i Norge på 1500-, 1600- og 1700-tallet.
Lars er i dag det mest brukte tiltalenavnet i Sverige.
Kjente personer som heter Lars
Personene i listen er ordnet i kronologisk rekkefølge.
Xuanzang
Xuánzàng (kinesisk: 玄奘, Wade-Giles: Hsiuan-tsang, opprinnelig Chen Yi, født ca. 602 nær Luoyang i Kina, død 664 i Tongchuan i Shanxi), var en kinesisk buddhistmunk. Han ble født i provinsen Henan i en konfuciansk familie. Han dro i 627 til India der han i 17 år studerte under buddhistiske læremestre, bl.a. ved det buddhistiske akademiet i Nalanda. Etter gjenkomsten oversatte han viktige buddhistiske sutraer fra sanskrit til kinesisk. Han kom til Tang-Kinas hovedstad Chang'an i 657, og med støtte fra keiser Taizong ble det etter hvert 1.330 hellige buddhistiske dokumenter på kinesisk.
I det øvrige var Xuanzang særlig interessert i yoga, og han anses som grunnlegger av den buddhistisk-filosofiske retning som kalles Faxiang, hvis første patriark ble hans mest fremstående elev, Kuji.
For de fleste er Xuanzang idag kanskje kjent fremst som hovedperson i Mingromanen Reisen mot Vest.
Selv skrev han på keiserlig befaling i 646 ned sine inntrykk fra reisen til India med tittelen Reisen til de vestre regioner under det store Tangdynastiet (大唐西域記, Da Tang Xiyu Ji). Boken er i dag en av de viktigste historiske kilder om India på 700-tallet.
Hans skrifter ble oppbevart i Den store villgåspagode i Xi'an; den ble bygd for nettopp dette formål.
Tamkanin
Tamkanin (Oryctolagus cuniculus cuniculus) er en underart av kanin. Den holdes hovedsakelig som kjæledyr, men noen holder også tamkanin til pels og kjøtt. Kaniner blir også brukt som forsøksdyr. I Norge er kaninen det tredje mest populære kjæledyret etter katt og hund.
Kaninens historie
Tamkaninen nedstammer fra den nordlige underarten (Oryctolagus cuniculus cuniculus) av europeisk villkanin (Oryctolagus cuniculus). Den ble trolig først oppdaget på Den iberiske halvøy av føniske seilere rundt år 1000 f.Kr. Fønikerne trodde dyret var en variant av klippegrevlingen, og kalte derfor landet (klippegrevlingenes land). Kaniner i fangenskap er først beskrevet i tidlig romersk tid. Kaninene ble holdt i lukkede innhegninger kalt leporarier, og brukt som mat for romerske soldater. Kaninhagene kunne være over 4 km i omkrets, og hadde høye gjerder for å beskytte kaninene mot rovdyr, og noen steder, rovfugl. Tamkaninen regnes som domestisert omkring år 600.
Fra middelalderen er det funnet slike kaninhager både i Belgia, Storbritannia og Tyskland. Også øyer ble brukt, siden disse ikke trengte å gjerdes inn. Da kaninholderne ble lei, eller ikke trengte mer mat, ble kaninene oftest sluppet fri. Mens de fleste ble spist av rovdyr eller rovfugl, klarte noen seg og ble ville. Tyskerne holdt for eksempel kaniner allerede på 1100-tallet, mens ville kaniner i Tyskland ble ikke beskrevet før i 1423. Storbritannia fikk antageligvis sine første kaniner i 1135, og ble senere satt ut på mange øyer.
Den virkelige domestiseringen av kaninen begynte sannsynligvis i klostre på begynnelsen av 1600-tallet, hvor man begynte med selektiv avl på egenskaper som størrelse og farge. På 1700-tallet fantes det allerede kaniner i flere fargevarianter; ensfarget svart, brun, blå, gul, hvit rødøyd (albino) og tegningene sølv og hollender. Frem til 1850 ble flere farger avlet frem sammen med langhårsstrukturen angora.
Det finnes beskrivelser på at kaniner ble holdt som kjæledyr av adelen under middelalderen, men den fikk for alvor en rolle som kjæledyr under den industrielle revolusjonen på 1800-tallet. Da flyttet mange mennesker vekk fra gårdene og inn i byene. Kaninene ble et ettertraktet kjæledyr for middelklassen, fordi den ga byfolk en følelse av å være knyttet til landsbygda.
Kaniner i moderne tid
På 1900-tallet ble kaninavl en populær hobby. Flere raser ble utviklet og pelsindustrien eksploderte i 1920, mye grunnet den nye rasen rex. Under første og andre verdenskrig ble det oppmuntret til å avle frem kaniner som mat, og mange familier holdt kaniner. Da matmangelen forsvant etter andre verdenskrig ble det mindre populært å holde kaniner til mat, men kaninen er fortsatt et nyttig produksjonsdyr, særlig i fattige land med begrensede ressurser.
Kaniner som forsøksdyr
På 1900-tallet begynte forskere å utføre eksperiment på laboratorium-kaniner. I 1992 ble en vellykket kloning av en kanin gjennomført, og kaninen det andre dyret som har overlevd kloning.
Ifølge oversikt fra Utvalg for forsøk med dyr benyttes årlig noen hundre kaniner i forskning, diagnostikk og medisinsk produksjon. Kaninene holdes vanligvis enkeltvis i små nakne bur med strødd bunn, men det finnes eksempler på at de holdes flere sammen i større og berikete binger, for eksempel inneholdende kasser og rør som kan tjene som ganger.
Dyreforsøk er å bruke dyr som testpersoner for blant annet sminke, medisiner og hygieneprodukter. Her er de to vanligste testene utført på kanin:
Dyrevernaktivister påpeker ofte tre vanlige adferdsendringer hos kaniner i laboratorium:
Slakt og avliving
Av i alt tre slakterier som har vært godkjent for kanin i Norge, er det i dag ingen i drift. Per 2021 har Høgaunet gård eget kaninslakteri. Kaninslakteriet bedøver dyrene med elektrisk strøm gjennom hjernen, men bruk av boltepistol er også tillatt. Ved privat slakting blir kaniner bedøvet eller drept ved slag mot hodet. Familiedyr blir vanligvis avlivet hos veterinær.
Kaniner eter grov kost og omdanner denne effektivt til proteiner. Siden dagens store forbruk av storfe- og kyllingkjøtt ikke er bra for miljøet, anbefaler Sveriges jordbruksuniversitet at man heller spiser mer kaninkjøtt. Storfeavlen fører nemlig til store utslipp av den miljøskadelige gassen metan.
Kaniner som pelsdyr
Kaniner har tidligere vært populære dyr for pelsdyrnæringen, men etter nytt forbud skal ingen kaniner lenger avles opp for pels. Høsten 2008 nedsatte Mattilsynet en referansegruppe for arbeidet med ny pelsdyrforskrift. Fagansvarlig i Dyrevernalliansen, Marianne Kulø, representerte dyrevernorganisasjonene. Til slutt vant altså Dyrevernalliansen og de andre dyrevernorganinsasjonenes syn gjennom, og et forbud ble opprettet.
Australia
Det har vært flere forsøk for å holde kaninbestanden nede, men de fleste har vært mer eller mindre mislykket. Rødrev og katter ble satt ut for å fjerne kaninene, men de fant raskt ut at de lokale artene var enklere å jakte enn kaninene. Situasjonen nå er at alle disse tre regnes som store trusler for den australske faunaen. Mellom 1901 og 1907 ble det bygget et 3 253 km langt gjerde av netting, kalt State Barrier Fence of Western Australia eller «Rabbit Proof Fence» for å holde kaninene unna, men ikke engang dette hjalp. I 1950-årene ble til slutt viruset myxoma introdusert, et virus fra Brasil som blir båret av mygg og lopper. Dette viruset fører til myxomatose, eller kaninpest, en dødelig sykdom for kaniner. Noen mener at viruset drepte 99% av kaninbestanden. Andre mener at 100 millioner kaniner overlevde. Uansett hva som stemmer, ble de gjenværende kaninene resistente for viruset. Det australske laboratioriet som pleide å dyrke viruset myxoma har nå sluttet med produksjon. I dag regner man med at det er 250 millioner kaniner i Australia.
Kaninene ble bragt til Macquarieøya, en liten australsk øy i Sørishavet, av selfangere i 1878. De spredte seg raskt og ble bytte for øyas mange villkatter, som ble introdusert rundt 60 år tidligere.Kaninbestanden økte svært hurtig, og på femtitallet begynte forskere å bli bekymret. Antallet kaniner var oppe i 130 000 i 1978, og det på en øy som er mindre enn Drammen. Men etter at viruset myxoma ble introdusert og nesten utryddet kaninbestanden, begynte kattene i stedet å jakte på øyas sjøfuglbestand. På slutten av åttitallet satte miljøvernere igang et program for å utrydde villkattbestanden og redde de sårbare sjøfuglene, men plutselig mangel på rovdyr har ført til en eksplosiv økning i øyas kaninbestand. Da den siste villkatten på øya ble utryddet i år 2000, begynte kaninbestanden igjen å øke kraftig. Nå er tallet oppe i rundt 130 000 igjen. Australske myndigheter har siden 2010 drevet et omfattende utrydningsprogram for å bli kvitt øyas kaniner.
Selv i dag er det ulovlig å eie en kanin som kjæledyr i Queensland i Australia, og i New Zealand er det totalforbud mot eierskap av kanin, samme hvilket bruksområde dyret er ment for.
Amerika og Afrika
På midten av 1700-tallet ble de første kaninene satt ut i Sør-Amerika, og i Chile prøvde både jegere og misjonærer å «forville» tamkaniner. De første forsøkene mislyktes, men i 1936 fikk kaninen fotfeste i Chile. Før dette fantes det bare frittlevende kaniner på en liten øy. Her ble det satt ut 4 kaniner, og de ble til 30 millioner på 17 år.
I Afrika finnes det noen bestander i Marokko, Algerie og på noen øyer i Sør-Afrika.
Europa
I Europa har kaninen spredt seg ganske sakte. Tørt klima med lite vann og kalde områder med mye snø begrenser spredningen. Villkaninen stammer fra Spania. Da jordbruket økte, og mer land ble dyrket, økte også antall kaniner. Samtidig med dette ble også kaniner som var oppdrettet i fangenskap, sluppet løs rundt i Europa. «Villkaniner» i Nord-Europa er derfor sannsynligvis mer i slekt med våre tamkaniner enn de originale spanske.
Noen mener derfor at de eneste ekte villkaniner finnes i Spania og på noen øyer i Middelhavet, mens resten stammer fra tamme dyr, med viltfarge og større kropp enn den spanske. Allerede 1400-1300 f.Kr. ble kaniner satt ut på Menorca, en øy i Middelhavet. Fønikerne og senere romerne spredde deretter kaninen til middelhavslandene.
Viruset myxoma ble også ulovlig introdusert i Frankrike i juni, 1952 av bakteriologen Dr. Paul Armand Delile, da han var lei kaninkolonien som holdt til på eiendommen hans. Han injiserte viruset i to av kaninene, og viruset spredte seg raskt: I løpet av bare fire måneder hadde det spredt seg 50 km. Videre fortsatte den raske spredningen, blant annet over til Storbritannia, noe som resulterte i at 98% av villkaninene i Europa døde.
Norden
Det finnes også frittlevende kaniner i Norge. Noen overlever bare en kort stund, mens andre etablerer seg bedre. Villkaninene i Norge er forvillede tamkaniner. I 1875 kom noen kaniner fra Shetland til øya Fedje, og der lever visstnok etterkommerne enda. Også ni andre øyer fikk kaniner, bla. Mølen i Vestfold, Edøy ved Smøla og Utsira i Rogaland.
Gressholmen i Oslofjorden er vel mest kjent, hvor det startet med rømte tamkaniner. Per i dag er det ingen kaniner på Gressholmen, etter at alle kaninene ble skutt. De ble et for stort problem, og de spiste verneverdige planter på øya, og det ble derfor vedtatt å skyte alle kaninene. Sveriges villkaniner stammer trolig fra en utsetning i Skåne i 1905, mens flesteparten i Danmark har kommet inn av seg selv fra Tyskland.
Det finnes bare en helnorsk kaninrase, dette er trønderkanin, og den er etterkommer etter utsetninger av tamkaniner. Den er utrydningstruet, grunnet dårlige gener, og det drives store avlsprosjekter for å bevare rasen.
"Norsk lov pålegger alle å gi sine tamdyr forsvarlig stell og pleie. Det er forbudt å dumpe kaniner og andre domestiserte dyr, uavhengig om dette gjøres på en øy, i skogen eller på togstasjonen. Mattilsynet ønsker heller ikke at fremmede arter skal etablere seg i Norge, og man bør også unngå en slik miljøkriminalitet. Vi har ikke villkaniner i Norge. De som observeres ute har enten rømt, har blitt dumpet eller er forvillede tamkaniner. Ikke noe av dette er ønskelig og bør altså unngås. Kaniner som lever i naturen er avhengig av en stor koloni. Overlevelse og trivsel er ikke mulig uten å være medlem av en gruppe med tilholdssted. Å kaste en enslig kanin ut i skogen er dermed denne kaninens sikre død. I tillegg er de klimatiske forholdene i Norge dårlig egnet for "ville" kaniner. Vinteren kommer hvert år, og da som regel i en mer ugjestmild variant enn hva som er tilfelle i kaninenes opprinnelige hjemland Spania. Kaniner er ikke en naturlig hjemmehørende art i norsk natur."
Generelt
Ifølge beregninger fra Opinion (2001) har 53 000 norske husstander kanin, til sammen 216 000 dyr. Dette tallet omfatter både hold av kaniner for hobbybasert produksjon og de rene familiedyr. De kan bli ca. 6-13 år gamle, og man vet om kaniner som har fylt 16 år. Kaniner er sosiale dyr, og har behov for omgang med andre individer.
Man skal aldri løfte en kanin etter nakkeskinnet og spesielt ikke etter ørene, da dette er dyreplageri.
Stell og oppfølging
Kaniner er svært renslige dyr. De trives mye bedre i et rent og ryddig miljø. Dette kan vi se selv i villkaninene: de har et eget hulerom som blir brukt til do, mens de eter og oppholder seg i andre deler av hulene. I tillegg liker mange kaniner i fangenskap å ommøblere, og kan flytte på dokassen, matskålen og lignende.
Den sosiale kaninen
Kaniner er kolonidyr. Det vil si at de i vill forstand bor i grupper på 6-10 individer, og alle gruppene samles i en koloni. Det kan bo opp til 100 kaniner i en koloni, og størrelsen på kolonien kan bli oppmot 20 tennisbaner. Altså er kaninene svært sosiale dyr som ikke trives alene.
Kanin og marsvin sammen
Kaniner og marsvin er svært forskjellige arter, og egner seg ikke til å bo sammen, i motsetning til hva mange tror. Grunnene er mange, for det første har de ikke felles språk. Kroppsspråket til kanin skiller seg tydelig fra marsvinets. I tillegg er kaninen størst, og noen kan oppleve at kaninen «mobber» marsvinet i form av å stadig vekk jage det vekk. Det har også forekomt at kaniner voldtar marsvin.
Også bakterien Clostridium piliforme (tidligere kjent som "Bacillus piliformis") kan være livstruende for marsvin. Bakterien kan finnes i klinisk friske kaniner. Hvis den forårsaker sykdom kalles det Tysser's disease. Hos en del gnagere er dette dødelig, deriblant marsvin. Immunosupprimerte dyr og mennesker kan også bli syke. Bakterien danner miljø-motstandsdyktige sporer, og disse sporene vil kunne overleve i miljøet i ett år. En kanin som er "bærer" men ikke blir syk vil naturlig klarere bakterien etter noen uker.
Flere kaniner sammen
Som tidligere nevnt er kaniner svært sosiale dyr. Kaniner trives bedre med andre kaniner, men da er det viktig å kastrere kaninene. Kastrering av hannkaniner som holdes som rene kjæledyr, anbefales som rutine i en del hobbybøker. Hannkaniner som holdes alene, retter ofte seksuell atferd mot gjenstander eller mennesker, og er generelt mer aggressive enn kastrater. Skal flere kaniner holdes sammen, er kastrering ofte nødvendig for å unngå slåssing. Også hos hunnkaniner anbefales dette inngrepet, spesielt med tanke på den skyhøye livmorkreftfaren. Mellom 80-90% av alle ukastrerte hunnkaniner får livmorkreft før fylte 6 år.
Når to kaniner skal «bondes» (knytte bånd, etablere rang) vil de dominanspare. Slik finner de ut hvem som skal lede gruppen. Det er stor forskjell på bonding og slåssing, da bonding ofte skjer på et nøytralt område. Kaniner er naturlig territorielle, og angriper ofte inntrengere i sitt territorie.
Paring
Kaniner er svært reproduktive dyr, og hvert kull kan ha mellom 1-14 unger, i gjennomsnitt 6. Rett etter kaninmoren har født kan hun på nytt pare seg. Kaniner går drektige i 28-32 dager, vanligvis 31. Det kan derfor bli ganske mange kull i året (ca. 12).
Rede
Kaniner bygger reder til ungene sine. I naturen vil villkaninene grave en hule og samle blader og andre isolerende materialer, for så å nappe av seg pels på hals og brystkassen (ev. forlabber og mage). Kaniner i fangenskap har ofte en kasse med høy eller halm som de bruker som rede. Også her napper hunnen av seg pels for å gjøre redet mykt og varmt.
Drektighet, fødsel og diing
Kaniner går drektige i 28-32 dager, vanligvis 31. Allerede etter 12 dager kan fostrene kjennes ved at man forsiktig kjenner på magen mellom lårene. Hunnen får mellom 1-14 unger, i gjennomsnitt 6. Hun vil i drektighetens første del grave og rote mye i buret. Det er denne perioden hunnen i det fri ville gravd ut en redehule.
Hun trenger litt mer proteiner og mineraler når hun skal lage foster. Siste par dagene kan hun miste matlysten, dette er helt normalt. Det hunnen eter under diing vil kaninungene tåle (via bakterier i melken), og dersom hunnen eter variert vil ungene bli svært tolerante for fôr.
Siden kaniner er byttedyr, er hunnen redd for at rovdyr skal kunne lukte seg frem til redet. Dette instinktet sitter sterkt igjen i dagens tamkanin, og derfor besøker hunnen bare redet et par ganger om dagen for å amme ungene sine. Ellers er ungene alltid alene. Ungene veier cirka 45 gram ved fødselen.
Kaninunger
Etter 9-11 dager åpner kaninungene øynene. Frem til nå har de vært både døve og blinde. Etter ca. to uker begynner ungene å komme ut av reiret på egen hånd. Ved 3 ukers alder begynner de å ete fast føde.
De blir stadig flinkere og flinkere på kroppskontroll og har masse energi. Utfluktene blir lengre og lengre og de utvider horisonten. Frem til 4 ukers alder er de uredde og bekymringsløse, men fra 5 ukers alder begynner de å lære mer om hva som er farlig og hva som er trygt.
Utviklingen til ungene er det som avgjør når de kan avvennes. De skal ete fast føde selv og være i god form. Det er anbefalt å vente med skilling til kaninungene er 8 uker, for da har de bedre immunforsvar.
Kosthold og fôring
Den største feilen kanineiere gjør er feilfôring, og ca 80% av sykdomstilfeller hos kaniner skyldes nettopp dette.
Kaninens kosthold
Pellets: Kaniner bør få servert pellets, da gnagerblanding kan ha skadelige effekter på dem, blandinger kan til og med føre til tidlig død. En pellet er en slags liten sylinder, og den består av komprimerte ingredienser. Pelletsen har mange fordeler, blant annet at kaninen får dekket alle sine næringsbehov, og du vil unngå selektiv spising. Kaniner er skumringsdyr, og er derfor mest aktive om morgenen og kvelden. Derfor foretrekker de å ete på disse tider av døgnet. Kaniner skal ha ca en spiseskje pellets per kilo kroppsvekt hver dag.
Tilbehør: Tilbehør i kosten vil si grønnsaker, lyng, kvister, blader og gress. Kaniner har gjennom avl mistet evnen til å lukte om planter er giftige. Kaniner tåler ikke gulrøtter eller epler siden de inneholder for mye sukker. De tåler heller ikke kål, agurk, mais, potet, rabarbra, løk, tomat, kjerner og steiner i frukt, avokado, lyse salatsorter. Noen ting kaniner kan spise er; romano-, rucola- og lollosalat, grønn paprika, fennikel, selleri, gresskar, reddiker, basilikum og persille.
Vann: Kaniner skal alltid ha tilgang til friskt vann. Mange kaniner foretrekker å drikke fra skål, da dette er mer naturlig (villkaniner drikker fra bakkenivå). Kaniner med skål drikker mer enn kaniner med flaske. I løpet av et døgn skal en kanin drikke mellom 50-150 ml per kilo. Dersom kaninen drikker mindre enn 50 ml per kilo den veier er det noe galt med den, og den vil i løpet av kort tid bli dehydrert. Veterinærer pleier å injisere væske under huden på dehydrerte kaniner, og noen ganger gi væsken intravenøst. Drikker kaninen mer enn 150 ml per kilo den veier er også noe galt. Kaninen kan ha nyreproblemer, diabetes eller infeksjon for å nevne noe.
Hva kaniner ikke bør spise
Grønt gress er bra for kaninen. Den bør imidlertid aldri gis gress som er klippet med gressklipper. Dette vil inneholde rester fra bensin og olje, og i tillegg er de viktige fibrene ødelagte.
Hele frø, nøtter og korn har en fetende effekt på kaniner. Løk mais, erter, linser, bønner, poteter og bambusskudd må ikke kaninen ete, fordi det kan føre til alvorlige fordøyelsesproblemer.
Kaniner bør ikke ete gnagerblanding, da de ikke er gnagere. I tillegg er disse blandingene laget for å dekke kostholdsbehovene til både kanin, marsvin, rotte, mus og hamster, som alle har svært forskjellige ernæringsbehov. Kaninblanding og gnagerblanding kan i seg selv forårsake skjevt kosthold, da mange kaniner velger ut sine favorittbiter og lar resten ligge igjen (selektiv spising).
Løk og hvitløk
Det er kjent at mange dyr utvikler hemolytisk anemi, eller får en anafylaktisk reaksjon etter å ha spist løk. Dette gjelder dyr som katter, sauer, hunder, hester og kveg.
Det faktum at planteetere (herbivorer) kan utvikle hemolyse ved å ete løk eller hvitløk er urovekkende siden kaniner også er planteetere. Disse dyrene har mange av de samme bakteriene i magen eller cecum. Man mistenker at det er disse felles bakteriene som utløser hemolysereaksjonen (som bevist hos sauer). En anafylaktisk reaksjon er derfor fullt mulig for kaniner som har spist løk og hvitløk.
Det er dessuten bevist at løk og hvitløk har en immundempende effekt på kaniner.
Anatomi og fysiologi
De enkelte kaninrasene skiller seg særlig fra hverandre ved pelsfargen, tegningene i pelsen og pelslengde. De rasene som skiller seg mest fra de andre er vedderne som har hengeører.
Kaninens fordøyelse
Fordøyelsen hos kanin er meget avansert og innviklet. Som hos alle andre dyr styres tarmmotorikken av nerveimpulser, men fiber (cellulose) er med på å stimulere tarmmotorikken og får tarmene til å jobbe bedre. I tarmen er det glatt muskulatur (ikke viljestyrt muskulatur, i motsetning til tverrstripet muskulatur som vi har i musklene) som jobber med å elte maten videre, og denne muskulaturen styres av nerveimpulser. Og nerveimpulsene stimuleres blant annet av fiber i maten. Tarmene jobber bedre på full fordøyelseskanal en tom.
Mens rovdyr har et fordøyelsessystem som fint kan gå flere dager uten mat, er kaninen avhengig av å hele tiden ha mat i fordøyelsessystemet. Dette fordi maten de eter er svært næringsfattig sammenlignet med kjøttet rovdyrene har i seg, og for å få i seg tilstrekkelig næring er de avhengig av kontinuerlig tilførsel. Systemet er designet slik fra naturens side for å holde kroppsvekten lav slik at de kan flykte fort. De har ekstremt rask forbrenning, 3-8 timer fra maten blir spist til det kommer ut blindarmslort, som et ledd i dette. Det skal ikke gå lange tider uten mat før kaninen havner i negativ energibalanse og dermed henter energireserver fra fettreservene rundt i kroppen. Dette fettet brytes ned til energi i leveren, og blir en stor påkjenning for den, og dermed utvikles fettlever. Denne tilstanden er vanskelig å snu. Videre er kaninen avhengig av kontinuerlig tilførsel av fiber for å gi næring til riktig type tarmflora. Lang tid uten mat vil kunne føre til forstyrrelser her, og dette kan igjen spille inn på tarmmotorikken (utvikling av gass, toksinproduksjon, nedsatt fordøyelse, diaré, nedsatt næringsopptak osv).
Vitamin D
Kaniner er avhengige av vitamin D fra solen. Ved innekaninhold er sjansen for at kaniner utvikler D-vitaminmangel til stede, selv om dette ikke har vært et tradisjonelt problem i Norge. Mangel på dette vitaminet vil kunne føre til problemer med immunforsvaret, hjertet og tennene. Mange seriøse fôrprodusenter tilsetter D-vitamin i kaninfôrene sine. Andre tiltak som har motvirket D-vitaminmangel er bruk av UVB-lys. Kaniner som brukes i dyreforsøk har spesielt stor sjanse for D-vitaminmangel da de holdes i svært kontrollerte miljøer.
Lorter
Kaniner produserer to typer avføring. 2/3 av avføringen består av harde, lysebrune, små kuler som inneholder store mengder fiber (cellulose), disse er de vanlige lortene. 1/3 av avføringen produseres av blindtarmen og kalles cecotrofer (eller blindtarmslorter). Disse er større, mykere og lukter sterkere enn den andre avføringen. Cecotrofene produseres på natten eller tidlig på morgenen og inneholder viktige næringsstoffer som vitaminer, fettsyrer og proteiner. Kaninen kjenner på seg at cecotrofer blir produsert og eter disse direkte fra endetarmsåpningen (koprofagi). Om kaninen av en eller annen grunn ikke klarer å ete cecotrofene, blir de liggende i buret og dette blir ofte misforstått som diaré. Cecotrofene ser ut som små drueklaser, og inni tarmen til kaninen er cecotrofene grønne og innkapselet i et lag med slim. Blir de ikke spist med en gang vil de etterhvert bli svartbrune i fargen.
Om kaninen har diaré er det et tydelig tegn på at noe er galt.
Søvn
Kaniner sover i 8-9 timer per døgn. Overraskende nok sover kaninens nære slektning, haren, i stedet i flere korte perioder på 2-10 minutter hver. Dyrene har ulike måter å dempe sanseorganene (øyne, ører, nese) mot ytre påvirkning, slik at harmløse signaler filtreres fra signaler som varsler fare. Vaktsomheten overfor fiender oppheves ikke under søvn, også da forblir dyrene rede til flukt eller forsvar. Ikke alle virveldyr kan lukke sine øyne, simpelthen fordi de mangler bevegelige øyelokk. Kaninen gjør som haren, den holder sin pupill vidt åpen selv i det sterkeste lys, men under søvnen trekkes den sterkt sammen.
Kaninens hjerne
Kaninhjernen veier 12 gram. Når kroppen er omtrent like stor som en katt, og kattens hjerne veier 30 gram, er det lett å tro at kaninen er under halvparten så smart som en katt. Men hjernestørrelse og intelligens har ikke nødvendigvis noe med hverandre å gjøre.
Kaniner lærer ved hjelp av assosiasjoner, det vil si at de lærer ved å se sammenhenger. Dette har de til felles med blant annet hunder og katter, og mennesker har også denne evnen. Denne læringsformen gjør at kaniner egner seg ypperlig til klikkertrening.
Tenner
Kaninens tenner vokser hele livet. Tennene vokser mellom 2-5 millimeter i uken. Høy sliper ned kaninens tenner naturlig, da det inneholder sterke fiber (cellulose) som også er nødvendig for kaninens avanserte fordøyelse. Kaniners kosthold bør bestå av mellom 80-85% høy. Kaninen har to fortenner oppe, to nede, to støttetenner bak de øverste fortennene, og to kinntenner plassert ved siden av fortennene oppe (på hver sin side). I tillegg har de jeksler, og det er jekslene som brukes når kaninen eter høy. Fortennene er mer for å kutte over noe, eller gripe noe. Kinntennene er for å male og knuse fôret med. Kaniner eter ved å føre over- og underkjeve skiftevis fra side til side. En del kaniner har fortenner som ikke slites normalt, oftest på grunn av feil tannstilling. Fortennene har også kun emalje på forsiden av tennene, så tennene slipes dermed lettere i møte med hverandre ved et lite overbitt.
Vanlige sykdommer og skader
Det finnes ingen samlet statistikk over sykdomsfrekvenser hos norske kaniner. Kaniner regnes helsemessig som relativt sensible dyr, og det er ikke alltid like lett å oppdage sykdomstegn før dyret er alvorlig sykt. Kaniner kan rammes av en rekke spesifikke og uspesifikke infeksjoner, inkludert parasittære lidelser. Ved NVHs poliklinikk opplyses at 60–70 % av konsultasjonene på kanin gjelder tannproblemer. En del kaniner har fortenner som ikke slites normalt, oftest på grunn av feil tannstilling. Fordøyelsesproblemer forekommer også relativt hyppig.
Ofring
Ofring er en religiøs handling som består i å gi en gave til en gud eller overnaturlig makt, uten samtidig å (hverken implisitt eller eksplisitt) fremme noe krav om å få noe tilbake. Likevel blir offerhandlinger, naturlig nok, ofte utført i håp om at guden eller den overnaturlige makten derved skal bli blidgjort slik at man likevel i praksis faktisk får noe igjen for det man har gitt bort. En ofring kan utføres av privatpersoner alene, men utføres som oftest av spesialister (for eksempel prester) på vegne av et helt samfunn eller en menighet. Ofring skjer som regel på bestemte steder, enten i friluft eller i religiøse bygninger (for eksempel templer).
Tamkanin
Malokklusjon (skjeve tenner)
Kaninens tenner vokser hele livet, cirka 2-5 millimeter i uken. Tennenes lengde justeres og holdes ved like når de sliper dem mot hverandre under daglig tygging av fôr. Hvis tennene ikke møtes og slipes mot hverandre, kan de bli for lange. Dette kan gi tannproblemer.
Ofring
Historie
Et religiøst offer kan bestå av gjenstander, mat eller levende vesener. Fra arkeologiske funn i Danmark kjenner man for eksempel store mengder våpen nedsenket i myrer og ødelagt på en slik måte at det må ha skjedd som et rituale. Dyr blir vanligvis drept når de ofres. I mange tilfelle blir de deretter brent. På en lignende måte ble det også frembåret menneskeoffer i tidligere religioner. Miniatyrfremstillinger av en kroppsdel som har en forbindelse med tro på helbredelse, har i noen tilfelle blitt gitt som votivoffer.
Tamkanin
Malokklusjon (skjeve tenner)
Hvis tennene står hardt i spenn mot hverandre, kan det også gi problemer. Det gir en øm reaksjon i tannrøttene. Fordi tennene vokser hele livet, vil tennene i underkjeven i dette tilfellet, begynne å vokse nedover og ut i kjeven. Dette kan du kjenne med fingrene hvis du kjenner langs underkjevebena. Det kan kjennes som mange små kuler etter hverandre.
Ofring
Historie
Ofringer kan ses på som en form for kommunikasjon mellom mennesker og guder. Skikken med å ofre gjenstander går helt tilbake til steinalderen. I steinalderen ble våpen og redskaper av flint lagt ned i myrer. I bronsealderen begynte man også å ofre gjenstander av metall. Det er gjort flere funn fra bronsealderen på Vestlandet som trolig stammer fra ofringer, for eksempel Blindheimsverdet og Revheimfunnet.
Tamkanin
Malokklusjon (skjeve tenner)
Symptomer på malokklusjon:
Ved malokklusjon av fortennene kan man i noen tilfeller se disse stikke ut av munnen som lange huggtenner. Hvis fortennene er skjeve, skal man alltid kontrollere kinntennene også. Skjeve kinntenner kan være både årsak til og følge av skjeve fortenner. Hvis kinntennene blir skjeve, kan tannsiden ut mot kinnene bli veldig skarpe og spisse. Disse tannspissene kan forårsake sår og ev infeksjon eller bylldannelse. Noen ganger kan man se at spissene på de skjeve kinntennene vokser inn i kinnen og medfører mye smerte og ubehag for kaninen.
Ofring
I kristendommen
I Bibelen kan man lese om en rekke forskjellige typer ofre som israelittene frembar, deriblant brennoffer, fellesskapsoffer, takkoffer, syndoffer, skyldoffer, grødeoffer og drikkoffer. Offer kan være knyttet til bønn. I Mosebøkene står det mange instrukser i forbindelse med ofringer og andre handlinger i tempelet.
Offer var tidligere en viktig del av kirkens inntekter. I Norge ble ofringer til Den norske kirke forbudt ved lov 14. juli 1897, men loven ble opphevet 7. juni 1996.
Tamkanin
Malokklusjon (skjeve tenner)
Ved NVHs poliklinikk opplyses at 60–70 % av konsultasjonene på kanin gjelder tannproblemer. Dvergkaniner har en økt tendens til medfødt malokklusjon. Utover det er alle raser like disponert for tilstanden.
Ofring
Brukt som begrep i dagligtale
Begrepet ofring brukes også i overført betydning om verdslige handlinger der man på kort sikt taper noe av verdi, men der man med vilje gjør dette fordi det på litt lengre sikt kan føre til at man totalt sett vinner/tjener på det. For eksempel det å ofre en brikke i spillet sjakk.
Skogsnegler
Skogsnegler (Arionidae) er en familie landlevende snegler hvor de fleste artene lever i eller nær skogsområder. Skogsnegler hører til blant lungesneglene og gruppen av «nakensnegler» uten synlig skall.
Tamkanin
Infeksjoner og parasitter
Alle dyr kan rammes av forskjellige virusinfeksjoner og en del av dem er helt harmløse.
Myiasis
Myiasis (eller fly-strike, fluelarveangrep) er en tilstand som medfører stor lidelse for kaninene som rammes. Myiasis rammer gjerne utekaniner som bor på fuktig underlag i sommerhalvåret. Det er den vanlige spyfluen Lucilia sericata som er regnet for å forårsake lidelsen.
Myiasis begynner ofte mellom hale og endetarm, da dette er et vanskelig område for kaninen å gjøre rent. Om kaninen er møkkete og fuktig bak vil fluene tiltrekkes av varmen. De legger egg, og deretter klekker larvene i løpet av to timer. Larvene begynner sakte, men sikkert å ete på kaninens hud, slimhinner og muskulatur (vekk fra lyset). Man har også sett flere eksempler der fluelarvene har spist seg innover i endetarmen på kaninen.
Skogsnegler
Utseende
Skogsnegler har to par tentakler. På det øverste paret finnes øyne ute på spissen. Det underste paret brukes til å registrere lukter eller kjemikalier. De har en kappehule som er en del av åndedrettet til sneglen, og den tjenestegjør som en lunge. Man kan lett se åpningen til kappehulen som et hull, normalt på høyre siden av kappen. Skogsnegler har åndehullet foran midten av kappa.
Tamkanin
Myiasis
Årsaker til at kaniner kan bli møkkete og fuktige bak, er først og fremst at de er overvektige eller har fordøyelsesproblemer. Andre grunner til at kaniner ikke klarer å gjøre seg rene kan være ryggproblemer, tannfeil og feilfôring.
Skogsnegler
Utseende
De kan ligne på artene i familien kjølsnegler (Limacidae), men disse har en kjøl på den bakre delen av kroppen, samt at  åndehullet er  bak midten av kappa.
Tamkanin
Nervesystemet
Heteslag er en tilstand, hvor kroppen blir overopphetet på kort tid. Overoppheting skjer typisk ved at kaninen oppholder seg i varme omgivelser, men det kan også skje ved høy fysisk anstrengelse i varmt vær. Kaniner kan ikke svette, og er derfor utsatt for heteslag. En kanin som har hatt heteslag vil i de fleste tilfeller ikke ha varige mèn av hendelsen.
Symptomene på heteslag er:
Skogsnegler
Levevis
Skogsnegler er hermafroditter (tvekjønnet). For å kunne legge egg kreves allikevel to snegler, som under paringen, befrukter hverandre gjensidig. De legger opptil 700 egg i grupper på 20-30 egg, på skyggefulle fuktige steder. Eggene er klebrige og kan enkelte ganger bli hengende fast på fugler eller dyr og på den måten bli transportert til andre steder. Etter noen uker klekker eggene. De nyklekkete sneglene ser ut som miniatyrer av de voksne individene. Utviklingstiden til et voksent individ kan variere etter arten, men mellom seks og sju måneder er vanlig.
Systematisk inndeling
Denne systematiske inndelingen omfatter alle de europeiske artene, samt noen til.
Tamkanin
Nervesystemet
Kaninens temperatur er ofte over 40 °C under heteslag, mens normaltemperaturen skal ligge på 38,5-40 °C.
Lidelser i fordøyelseskanalen
Trommesyke skyldes unormal opphoping av gass i tarmene, ofte som følge av noe kaninen har spist. All luften gjør at kaninen svulmer opp, får vanskeligheter med å gå, og til slutt kan den dø av forgiftning eller kvelning.
Symptomer:
Mariatorget tunnelbanestasjon
Mariatorget tunnelbanestasjon er en stasjon på Stockholms tunnelbane. Stasjonen trafikkeres av T-bane 2 (rød linje) og ligger mellom stasjonene Slussen og Zinkensdamm. Plattformene ligger ca. 20 meter under bakken. Det er innganger til stasjonen fra Swedenborgsgatan 4 og fra Torkel Knutssonsgatan 33.
Stasjonen ble åpnet 5. april 1964, da første etappe av den røde linjen ble innviet.
Synnfjorden
Synnfjorden er en innsjø 796 meter over havet mellom Spåtind og Skjervungfjellet i Synnfjellet i Torpa i Nordre Land kommune, Innlandet fylke. Innsjøen har tilsig fra Lenna i Skardberga naturreservat i nordvest, samt fra mindre bekker. Utløpet er i sørøst gjennom Synna til Dokka. Lenger ned i elva i overføres mesteparten av vannføringen i tunnel til Dokkfløyvatnet for å benyttes i kraftproduksjon der.
Skuespillere i Harry Potter-filmene
Liste over skuespillere i Harry Potter-filmene <blockquote class="toccolours" style="text-align:justify; width:40%; float:right; padding: 10px 15px 10px 15px; display:table;"> <p style="text-align: center;">Tegnforklaring
Liste
{| class="wikitable" style="text-align:center" ! rowspan="2" colspan="1" width="10%" | Rollefigur ! colspan="8" align="center" | Film ! align="center" width="10%" | De vises Stein (2001) ! align="center" width="10%" | Mysteriekammeret (2002) ! align="center" width="10%" | Fangen fra Azkaban (2004) ! align="center" width="10%" | Ildbegeret (2005) ! align="center" width="10%" | Føniksordenen (2007) ! align="center" width="10%" | Halvblodsprinsen (2009) ! align="center" width="10%" | Dødstalismanene - Del 1 (2010) ! align="center" width="10%" | Dødstalismanene - Del 2 (2011)
! colspan="9" style="background-color:#ddf;" |
Hovedfigurer
! Harry Potter Saunders Triplets (u) Toby Papworth (u) ! Ronny Wiltersen ! Hermine Grang ! colspan="9" style="background-color:#ddf;" |
Ansatte ved Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom
! Hierta Aabel ! Armando Duppel ! Albus Humlesnurr ! colspan="1" | Argus Nask ! Professor Pirrevimp ! Wilhelmina Gnureplank ! Rubeus Gygrid Martin Bayfield (u) ! Rolanda Hopp ! Gyldeprinz Gulmedal ! Minerva McSnurp ! Irma Knipe ! Pussi Pomfrit ! Quirinus Krengle ! Horatsion Snilehorn ! Severus Slur Alec Hopkins (u) Benedict Clarke (u) ! Pomona Stikling ! Rakel Rummelfiold ! colspan="9" style="background-color:#ddf;" |
Elever på Galtvort
! Hanna Abom ! Markus Bellby ! Katti Bull ! Malton Blaehr ! Susanne Beining ! Lavender Brun ! Milly Bylling ! Cho Chang ! Pernille Klarvang ! Vincent Krabbe ! Frodrik Fromm ! Roger Davidsen ! Fredrik Djervell ! Julius Finkenfjær ! Marcus Flint ! Jokum Finnimann ! Grylius Gurgel ! Terence Higgs ! Angelina Johnson !Leanne ! Laffen Styx ! Nilus Langballe ! Lulla Lunekjær ! Ernst Maltman ! Draco Malfang ! Colon McMerk ! Petera Parkassen ! Padma Patil ! Parvati Patil ! Adrian Plom ! Zacharias Smith ! Alliken Spunt ! Tommy Ding ! Romilda Vamm ! Fred Wiltersen ! Frank Wiltersen ! Gulla Wiltersen ! Nigel Wolpert ! Oliver Qvist ! Blaise Zabini ! colspan="9" style="background-color:#ddf;" |
Medlemmer av Føniksordenen
! Sirius Svaart James Walters (u) Rohan Gotobed (u) ! Dedalus Dølg ! Elfias Dogger ! Abriam Humlesnurr ! Arabella Figg ! Mundungus Styrfeder ! Alinda Langballe ! Frank Langballe ! Remus Lupus James Utechin (u) ! Galøye Bister ! Jakob Potter ! Lilly Potter Ellie Darcey-Alden (u) ! Nestor Bindebolt ! Nymfadora Dult ! Emmelin Vals ! Arthur Wiltersen ! Rulle Wiltersen ! Kalle Wiltersen ! Molly Wiltersen ! colspan="9" style="background-color:#ddf;" |
Ansatte i Magidepartementet
! Amelia Beining ! Mary Cattermole ! Reg Cattermole ! Bart Kroek Senior ! John Dandel ! Anton Djervell ! Kornelius Bloef ! Mafalda Hopstok ! Albert Runcorn ! Rufus Grimst ! Pius Thicknesse ! Venke Dolorosa Uffert ! Perry Wiltersen ! colspan="9" style="background-color:#ddf;" |
Gumper
! Frank Brask ! Dennis ! Fru Kolle ! Dudleif Dumling ! Maggen Dumling ! Petunia Dumling ! Wiktor Dumling ! Fru Grang ! Herr Grang ! Malcolm Marlon ! Herr Mason ! Fru Mason ! Simion Smelkus ! Kings Cross jernbanestasjon tryggleiksvakt ! colspan="9" style="background-color:#ddf;" |
Utanlandske hekser og trollmenn
! Fleur Delacour ! Gabrielle Delacour ! Gregorovitch ! Gellert Grindelwald ! Igor Karakoff ! Viktor Krumm ! Madame Maxime ! colspan="9" style="background-color:#ddf;" |
Innbyggere på Galtvort
! Blodbaronen ! Ridder Callagal ! Kronian ! Den trinne munken ! Den trinne dame ! Den grå damen ! Stønne-Stina ! Nesten-hodeløse Nikk ! Phineas Nigellus Svaart ! Gnav ! Valghatten ! colspan="9" style="background-color:#ddf;" |
Andre innbyggere i trollmannsverden
(inkludert Aftenprofeten, Diagonallmenningen, Galtvang, Galtvortekspressen, Fnattbussen og Spindelsmuget) ! Bathilda Bang ! Heathcote Barbary ! Herr Borgia ! Gideon Crumb ! Barrabas Kjenning ! Ariana Humlesnurr ! Kirley Duke ! Mattralle dame ! Tante Murre ! Xenophilius Lunekjær ! Herr Olivander ! Pistill Prang ! Madam Rosmerta ! Svinton Slipprush ! Rita Slita ! Orsino Thruston ! Barmannen Tom ! Donaghan Tremlett ! Myron Wagtail ! Eldrid Woffel ! colspan="9" style="background-color:#ddf;" |
Vesen
! Argarapp ! Bane ! Myrstang ! Noldus ! Florens ! Gnurrg ! Klotak ! Krynkel ! Magorian ! Blodini Vampyr ! colspan="9" style="background-color:#ddf;" |
Personer i epilogen
! Astoria Malfang ! Scorpius Malfang ! Albus Severus Potter ! Jakob Sirius Potter ! Lilly Luna Potter ! Hugo Wiltersen ! Rose Wiltersen
Robert Sperati
Robert Sperati (født 27. juli 1872 i Bergen, død 12. oktober 1945) var en norsk skuespiller, kjent fra de tidligste stumfilmer.
Han debuterte ved Den Nationale Scene som adelsmannen i Turgenevs Nådsensbrødet, før han hadde suksess som Thummelumsen i Gustav Wieds komedie med samme navn samt i Elias Kræmmers Bedstemors Gut. Senere virket han i Oslo, ved Centralteatret, Det Nye Teater og Friluftsteatret på Bygdøy. Videre var han med på Radioteatrets første sending, i rollen som Bøygen i Ibsens Peer Gynt (12. september 1926).
Han var sønn av skuespiller Octavia Salmine Sperati og kapellmester Robert F. A. Sperati, som igjen var sønn av dirigent og komponist Paolo Sperati. Han var gift med forfatteren Kitty Lossius.
Mandsjuisk
Mandsjuisk ( manju gisun)  er et utrydningstruet tungusisk språk som snakkes i Kina.
I leksikalisk henseende (ordrøttene) står mandsjuisk nærmest de tungusiske språk i det østlige Sibir, men i formal forstand nærmere til mongolsk.
Språket har seks vokalfonem og 20 konsonantfonem. Vokalharmonien framtreder her mindre enn i tyrkisk og ungarsk. Derimot finnes i mandsjuisk en form for skifte i selve stammens vokaler fra harde til myke, hvorved motsetningen mellom det overordnede og underordnede antydes, for eksempel ganggan, sterk, genggen, svak, áma, far, eme, mor, wasi, nedstige, wesi, oppstige.
Grammatikk
Orddannelse skjer utelukkende med suffiks. Prefiks, preposisjoner og grammatikalsk genus finnes ikke. Pluralis uttrykkes, når det dreier seg om levevesen, ved endelse, -sa, -ta, men ellers ved reduplikasjon eller særskilte ord som betyr «mange» eller lignende. Vanligvis regnes det med fem kasus (nominativ (uten endelse), genitiv, dativ, akkusativ, ablativ), men sammenføyningen er løsere enn i latin og gresk.
Adjektivet er helt ubøyelig og står som alle øvrige bestemmelsesord alltid foran det bestemte. Possessiva uttrykkes ikke som i de fleste altaiske språk med suffiks, men med genitiv av personalpronomen. Elativ mangler helt.
Verbet har intet uttrykk for numerus og person (liksom norsk i de fleste tilfeller), men har derimot hele den rikdom på utledede stammer, kausativa, frekventativa, intensiva og så videre, som karakteriserer de altaiske språk. Roten er ren i imperativ. Temporale og modale stammer, infinitiv og partisipp uttrykkes med særlige vokalharmonisk vekslende suffikser, som for eksempel omi, drikk, omi-me, å drikke, bi (si, i, be) omi-he, jeg (du, han, vi) drakk, omi-ne-me, begynne å drikke, bi (tse) omi-ne-he, jeg (de) begynte å drikke.
Skriftspråk
Mandsjuisk skrives med en justert variant av mongolsk skrift, i vertikale rekker ovenfra og nedover. Rekkene følger hverandre fra venstre mot høyre. Etter tradisjonell offisiell historieskriving ble det mandsjuiske alfabet skapt av to lærde, Erdeni og G'aig'ai, i 1599 etter ordre fra mandsjuenes leder Nurhaci. Resultatet ble kalt tongki fuka akū hergen («skrift uten prikker og sirkler»).
Litteratur og offisiell status
Fra den mandsjiske litteratur må særlig nevnes en fullstendig samling av alle Qing-keisernes lover, en kronikk over Amurlandet (Sachalian-ula) til 1810, samt to utmerkede leksikalske arbeider av mandsjuiske lærde: den saklig ordnede mandsjuisk-kinesiske ordboken Qingwen jian, og den tegnalfabetisk oppstilte mandsjuisk-mongolsk-kinesiske Sanhe bianlan.
Mandsjuisk er lettere å lære enn klassisk kinesisk, og vestlige forskere har brukt oversettelsene til mandsjuisk for å studere klassisk kinesisk litteratur.
Mandsjuisk var Qing-hoffets og de kinesiske embetsmenns offisielle språk. Men det er i dag (2013) svært svekket i Kina. Det tals bare av små befolkningsgrupper i Fuyu og Aihui i provinsen Heilongjiang. Sibe-språket (også kalt Xibo), som er nært beslektet med mandsjuisk, tales i dag av cirka 30.000 personer i Qapqal i Xinjiang.
Film fra Sør
Film fra Sør er en internasjonal filmfestival som arrangeres i Oslo hver høst i november måned.
David Smith (skytter)
David J. Smith (født 10. april 1880, død 15. august 1945) var en sørafrikansk sportsutøver som deltok i de olympiske leker, 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen.
Smith vant en olympisk bronsemedalje i skyting under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det sørafrikansk laget som kom på andreplass i lagskytingen liggende 600 meter armégevær bak USA. De andre på laget var Robert Bodley, Ferdinand Buchanan, George Harvey og Fred Morgan. Alle tre lagene, USA, Sør-Afrika og Sverige skjøt 279 poeng og det måtte to omskytinger til for å kunne fordele medaljene. Smith skjøt 54 poeng som var det svakeste resultatet på det sørafrikansk laget.
Film fra Sør
Festivalen viser hovedsakelig filmer fra Asia, Afrika og Latin-Amerika, og ble arrangert for første gang i 1991 i regi av Blindern Filmklubb. Film fra Sør er Oslos største filmfestival.