cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Laika (andre betydninger)
Musikk
Annet
Leif Granli
Bakgrunn
Han var sønn av snekker Paul Troseth og Severine Buland, og hans utdannelse etter folkeskolen bestod i et opphold ved AOFs kurssted på Malmøya i 1934 og Nordisk folkehøyskole i Genève i 1936. Granli var småbruker på eget bruk i Frol 1935–1940, journalist i Arbeider-Avisa i Trondheim 1937–1940 og redaktør i Hardanger Folkeblad i Odda 1940–1941.
Politisk virke
Etter andre verdenskrig var han engasjert i politikken på heltid. Som 22-åring kom han inn i lokalpolitikken som formann i Frol Arbeiderparti 1931–1933, og var videre medlem av Frol herredsstyre og formannskap 1934–1940 og 1945–1949, formann i Inntrøndelag Arbeiderparti 1935–1947, medlem av Arbeiderpartiets landsstyre 1939–1948, styremedlem i Norges Kommunalbank 1950–1982, medlem av Levanger kommunestyre 1960–1967, formann i Statens vassforsyningsråd 1962–1974 og formann i Frol lokallag av IOGT.
Granli var innvalgt på Stortinget fra Nord-Trøndelag 1945–1973, landbruksminister i Einar Gerhardsens fjerde regjering 1963–1965, visepresident i Stortinget 1969–1972 og stortingspresident 1972–1973.
Fylkesmann
Granli ble utnevnt til fylkesmann i Nord-Trøndelag i 1972, og satt i embedet frem til oppnådd aldersgrense i 1979.
Tomelilla kommune
Tomelilla kommune er en kommune i Skåne län i landskapet Skåne i Sverige. Kommunens administrasjonssenter ligger i Tomelilla.
Tomelilla kommune ligger på Österlen og grenser til Simrishamn, Kristianstad, Hörby, Sjöbo og Ystads kommune.
Tettsteder
Tomelilla kommune har fem tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.
Kulturliv
I Tomelilla kommune finnes flere gallerier og kunstnere med egne atelier. I administrasjonssenteret Tomelilla ligger Tomelilla Konsthall med en bildekunstskole for barn og ungdom, og Tomelilla Jazzarkiv for eldre ungdom. Christinehofs slott i Andrarum nord for Tomelilla er velkjent for sine utendørskonserter med internasjonalt berømte artister og andre populære arrangementer.
Vennskapskommuner
Tomelilla kommune har vennskapskommuner i Norge, Danmark og Finland.
7. mars
Fra gammelt av kalt kråkedagen – vær og avling spås ut fra hvordan kråka ter seg idag.
Navnedag
Arild, Are, Ali
Fødsler
Se flere som er født 7. mars i Kategori:Fødsler 7. mars.
Dødsfall
Se flere som døde 7. mars i Kategori:Dødsfall 7. mars.
Pack up the Plantation: Live!
Pack Up the Plantation: Live! er det første konsertalbumet til Tom Petty and the Heartbreakers, gitt ut i 1985. Mesteparten av sangene ble spilt inn i Wiltern Theatre i løpet av deres turné i 1985, og inneholder også noen spor fra tidligere turneer. Albumet ble gitt ut som en dobbel-LP og enkel CD og kassett.
Robert Curthose
Hans nedsettende tilnavn, «Curthose», «korthose», kommer fra normannisk-fransk Courtheuse i betydningen kort (court) og strømper (heuse, som i hoser). Samtidige kilder som William av Malmesbury og Orderic Vitalis forteller at det var Roberts far Vilhelm Erobreren som kalte ham brevis-ocrea (kort-støvel) for å spotte sønnen.
Pack up the Plantation: Live!
En konsertfilm med Wiltern Theatre-opptredenen, også kalt Pack Up the Plantation: Live! ble gitt ut på video i 1986. Den inneholder sanger som ikke kom med på albumet, som for eksempel «Don't Do Me Like That» og «Don't Come Around Here No More», og noen coverlåter som «Little Bit o' Soul» og «Route 66».
Sporliste
CD-versjonen ekskluderer «I Need to Know» og «You Got Lucky» for å få plass på kun en CD.
Robert Curthose
Robert Curthose gjorde opprør mot faren i ungdommen og er en av de få som beseiret Vilhelm Erobreren i kamp. Som hertug av Normandie ble Robert Curthose til stadighet utmanøvrert av sine yngre brødre, og at han ikke lyktes i å ta den engelske tronen har overskygget hertugens rolle i det første korstoget hvor han bidro til å frigjøre Jerusalem. Hans sørgelige endelikt fikk samtidens krøniker til å behandle ham nedlatende og dette negative bilder har påvirket også moderne historieskrivning.
De yngste årene
Robert var den eldste sønnen til Vilhelm Erobreren, og Matilda av Flandern. Hans fødselsdato blir som regel oppgitt til å være 1054, men kan ha vært i 1051. Som barn ble han forlovet til Margaret, arving til Maine, da hans far ønsket å bruke Maine som en buffersone mellom Normandie og grevskapet Anjou, men hun døde i 1063. Robert giftet seg ikke før han hadde passert 40. I ungdommen var han kjent for å være en modig og dyktig i militære øvelser. Han skal derimot ha vært både lat og karakterløs, noe som spottende ble kommentert av både adelen og den franske kongen. Han var også misfornøyd med fordeling av makt og posisjon, og kranglet heftig med faren og brødrene.
Pack up the Plantation: Live!
Innspillingsinformasjon
Alle spor ble spilt inn i Wiltern Theatre, Los Angeles, California, 6. & 7. august 1985 unntatt,
Robert Curthose
De yngste årene
Robert hadde to yngre brødre, Vilhelm Rufus og Henrik. De ble alle utdannet av eldre medlemmer av husholdningen i henhold til deres kongelig byrd. Robert skal ikke ha vært en fremragende elev, men hadde dog den støpning som var verdig hans byrd. Da Robert var 14 år hadde faren erklært ham som sin arving og etterfølger, de normanniske baronen ga ham sin hyllest minst to ganger, og han var blitt gitt formell makt i Normandie i 1067. Det er ingen bevis på at det var en familiestrid før Robert formelt ba om sine eiendommer i Normandie og Maine i 1077.
Pack up the Plantation: Live!
Personell
Soul Lips Horns: (på spor spilt inn i Wiltern Theater)
Robert Curthose
Opprør mot faren
Antagelig var det behovet for status som var motivasjonen bak Robert Curthoses opprør i årene 1078–1079. Han var da rundt 25 år gammel i 1078, allerede antatt å arve sin fars rike som den eldste sønn, men uten land hadde ingen midler å til lønne sine egne riddere og husholdning. Da han ba om Maine og Normadie avslo Vilhelm Erobreren, og da Robert tilbød å holde Normandie som farens vasall avviste faren også dette tilbudet. Da faren tok parti med hans yngre brødre Henrik og William Rufus i en krangel i Laigle i 1077 kom det til brudd. Orderic Vitalis beskriver en hendelse hvor Vilhelm og Henrik ble lei av å spille terninger og besluttet å holde gjøn med storebroren og tømte illeluktende vann over ham fra etasjen over, noe som skjemte ham ut og gjorde ham rasende. Det oppsto et slagsmål mellom dem og faren måtte gripe inn for å skille dem. Robert følte at hans verdighet var blitt fornærmet, men ble ytterligere rasende da faren ikke ville straffe brødrene.
Pack up the Plantation: Live!
Personell
The Rebeletts: (på spor spilt inn i Wiltern Theater)
Musikere:
Robert Curthose
Opprør mot faren
Roberts oppfattelse av urettferdighet ble vendt til åpent opprør. Den neste dagen forsøkte han og hans riddere å ta festningen i Rouen. Forsøket mislyktes, og da kong Vilhelm ga ordre om deres arrest flyktet de til Hugh av Chateauneuf-en-Thymerais. Da kong Vilhelm angrep deres base ved Rémalard ble de nødt til å flykte igjen. I utgangspunktet hadde Robert kunne sin egne riddere, men kong Filip IV av Frankrike og adelen i nabolandene hadde egeninteresse i å støtte Robert mot kong Vilhelm, og overraskende nok støttet hans mor, Mathilda av Flandern, sin sønn mot sin ektemann. Robert Curthose fant tilflukt hos sin onkel på morsiden, Robert I, greve av Flandern, deretter ved hoffet til den franske kongen. Kong Filip IV ga Robert festningen Gerberoy ved grensen til Normandie, men kong Vilhelm beleiret festningen i 1078 og Robert ble sendt i landflyktighet igjen. I et slag i januar 1079 skal Robert ha veltet kong Vilhelm av hesten i kamp og såret ham, og først stoppet angrepet da han gjenkjente farens stemme. Rasende skal kong Vilhelm ha forbannet Robert før han avsluttet beleiringen og dro tilbake til Rouen.
Přerov nad Labem
Přerov nad Labem  er en landsby i distriktet Nymburk, i regionen Sentralböhmen i Den tsjekkiske republikk – cirka 30 kilometer øst for Praha.
Robert Curthose
Landflyktighet
I henhold til Orderic Vitalis skal Robert ha blitt forsont med sin far ved sin mors mellomkomst løpet av påsken 1080,, men Orderic Vitalis’ moralistiske beretning er neppe riktig. Skribentens egne holdninger var at Roberts opprør var et brudd med naturens orden. Det er ikke kjent om de noen gang møttes igjen etter bruddet, men Robert skal ha blitt sendt til sin onkel Odo av Bayeux før han igjen gikk landflyktighet i 1083 ved morens død.
Martha Genenger
Martha Genenger (født 11. november 1911 i Krefeld, død 1. august 1995) var en tysk svømmer som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin. Genenger vant en olympisk sølvmedalje i svømming under OL 1936 i Berlin. Hun kom på andreplass på 200 meter bryst for damer bak Hideko Maehata fra Japan
Robert Curthose
Landflyktighet
I de neste årene skal han ha reist rundt i Frankrike, Tyskland og Flandern. Han besøkte Italia hvor han fridde til den store arvingen Matilde av Toscana (1046 – 1115), men ble avvist. I løpet av den tiden som en vandrende ridder avlet han en mengde illegitime barn. Hans sønn Richard synes å ha tilbrakt det meste av livet ved det kongelige hoffet i England hos sin onkel Vilhelm Rufus før han ble drept i en jaktulykke i New Forest i 1099. En illegitim datter ble senere gift med Helias av Saint-Saens i hvis husholdning hans eneste legitime sønn William Clito senere ble oppdratt for en tid.
Grønlendingenes saga
Grønlendingenes saga er en islendingesaga. Sagaen handler om hvordan Eirik Raude og de som fulgte ham bosatte seg på Grønland. Den forteller deretter om flere ekspedisjoner vest for Grønland, utført av Eirik Raudes barn og av Thorfinn Karlsefni. Handlingen i sagaen foregår fra ca. 870 og fram til 1030. Deler av den har fantastiske trekk, som omtalen av Torsteins spådom, men det er antatt at den inneholder en stor kjerne av faktisk historiske hendelser.
Robert Curthose
Landflyktighet
Robert Curthose dukker opp i Normandie i 1087 når den omfangsrike kong Vilhelm ramler av hesten og dør etter å ha punktert maven. I utgangspunktet skal den døende Vilhelm ha ønsket å gjøre Robert arveløs, men ble overtalt til å dele sitt store normanniske rike mellom sine to eldste sønner. Til Robert ga han således hertugdømmet Normandie, og til sin nest yngste sønn Vilhelm Rufus kongedømmet England. Den yngste sønnen Henrik fikk derimot intet rike, men en formue på 5 000 pund i sølv slik at han selv kunne kjøpe seg land. Muligens tenkte kong Vilhelm at ved å dele sitt rike mellom sin to sønner ville deres makt utligne hverandre og således holde fred. En annen antagelse kan være at de normanniske baronene betraktet Robert som den mest føyelige av brødrene og således mest ønsket til å styre begge sider av Den engelske kanal. Brødrene skal ha inngått en avtale om at den som døde først og ikke hadde en arving skulle arve den andre. Denne freden varte mindre enn et år før de normanniske baronene gikk sammen med Robert Curthose for å erstatte Vilhelm Rufus. Et opprør brøt ut i England i 1088, men feilet da Robert Curthose aldri dukket opp for å bistå de engelske rebellene.
Grønlendingenes saga
Denne sagaen og Eirik Raudes saga er de to eneste skriftlige kildene som forteller om den norrøne ekspedisjonen til Nord-Amerika. Sagaen er antagelig skrevet en gang på 1200-tallet på Island og er blitt bevart i Flateyboka som ble nedskrevet en gang på slutten av 1300-tallet. De første ni kapitlene av sagaen er antagelig en senere tilføyelse fra Landnåmabok, men bortsett fra dette må sagaen være eldre enn Eirik Raudes saga og utgjør en av kildene for denne.
Bosetningen av Grønland
Eirik Raude utvandret fra Norge og til Island sammen med sin far på grunn av noen drap han har begått. På Island finner Eirik seg en hustru, Tjodhild. Igjen blir han involvert i stridigheter, slår i hjel en mann og blir utropt som fredløs på Alltinget. Han beslutter å seile vestover og søke etter det land som en mann ved navn Gunnbjørn har sett da han kom ut av kurs.
Robert Curthose
Hertug av Normandie
Robert dro til Det hellige land for å delta i Det første korstoget i 1096. For å skaffe penger til turen pantsatte han hertugdømmet til sin bror Rufus for 10 000 mark. Da Vilhelm II Rufus døde 2. august 1100 skulle Robert arvet den engelske tronen. Men han var på vei hjem etter korstoget. Underveis hadde han giftet seg med en rik arving slik at han kunne løse ut gjelden på hertugdømmet. Denne utsettelsen førte imidlertid til at uhellet (eller mordet) i New Forest hvor Kong Vilhelm ble skutt, ble utnyttet av den yngste broren Henrik til selv å bli kronet til engelsk konge.
Grønlendingenes saga
Bosetningen av Grønland
Eirik setter seil fra et sted i nærheten av Snæfjellsjøkelen og når kysten av et snøbredekket land. Han seiler sørover langs kysten på søk etter et område som ville kunne beboes. Etter to års utforskning av landet drar han tilbake til Island og forteller om sine oppdagelser. Han har navngitt det land han har utforsket. Han kaller det for Grønland fordi han sier at folk vil bli tiltrukket av landet om det har et godt navn.
Robert Curthose
Hertug av Normandie
Etter hjemkomsten startet forberedelsene til en invasjon for å avsette Henrik og erobre den engelske kronen. I 1101 landet Robert med sin hær i Portsmouth, men mangelen av støtte fra de engelske baronene medførte at Henrik greide å avverge invasjonen. I stedet ble Robert tvunget til å frasi seg sitt krav til den engelske tronen ved en diplomatisk traktat, den såkalte Alton-traktaten i Alton. Det er sagt at Robert var en glimrende feltkommandør, men en forferdelig general under korstoget. Hans vanstyre i Normandie og hans mislykkede invasjon av England viser at han verken var en dyktig militær eller en politisk leder.
Grønlendingenes saga
Bosetningen av Grønland
Etter å ha tilbrakt en vinter på Island satte Eirik seil igjen med den hensikt å bosette Grønland. Han fikk med seg hele 30 skip, men kun fjorten nådde fram. Eirik grunnla sin gård Brattalid helt sørvest på Grønland og ble selv en respektabel leder for det nye landet. Med hustruen Tjodhild fikk han sønnene Leiv Eiriksson, Torvald Eiriksson og Torstein Eiriksson, samt den viljesterke datteren Frøydis Eiriksdatter.
Robert Curthose
Hertug av Normandie
I 1105 invaderte Henrik Normandie som en følge av rykter om vanstyre og uro. Orderic Vitalis forteller om en episode i påsken 1105, da Robert skulle delta i en messe forrettet av den høyverdige Serlo, biskop av Sèes. Robert tilbrakte natten før i selskap med skjøger og drikkebrødre, og da han sov av seg rusen ble han frastjålet alle klærne sine. Han våknet naken og måtte stå over prekenen.
I 1106 sto det avgjørende slaget mellom brødrene i Tinchebray. Henrik vant og proklamerte Normandie under engelsk besittelse, noe som skulle vare i nærmere 100 år. Robert ble tatt til fange og ble fengslet i slottet Devize i nesten 20 år før han ble overført til Cardiff.
Grønlendingenes saga
Bjarnes reise
En mann ved navn Bjarne Herjolvsson hadde den vanen at han tilbrakte vintrene vekselvis i Norge og på Island hos sin far. Da han en sommer kom tilbake til Island oppdaget han at hans far hadde emigrert til Grønland. Han beslutter å følge etter ham dit selv om han innser at seilasen ikke er uten farer ettersom verken han selv eller noen i mannskapet hans har tidligere vært så langt vest.
Robert Curthose
Hertug av Normandie
Robert døde i Cardiff Castle 1134, nærmere 80 år gammel. Robert Curthose, tidligere hertug av Normandie, eldste sønn til Vilhelm Erobreren, ble gravlagt i St. Peters klosterkirke i Gloucester, hvor det senere ble bygd et gedigent gravmonument.
Grønlendingenes saga
Bjarnes reise
Etter å ha seilt i tre dager fra Island kommer Bjarne ut for dårlig vær med nordlige vinder og tåke, og han mister retningen. Etter flere dager med ruskevær skinner sola igjen og Bjarne når et skogkledd land. Når han forstår at dette ikke er Grønland gjør han ikke landgang, og seiler videre. Han finner to andre landområder, men heller ikke disse passer beskrivelsen av Grønland slik at han, trass i mannskapets nysgjerrighet, ikke går i land. Til slutt når skipet Grønland og Bjarne bosetter seg der.
Robert Curthose
Hertug av Normandie
Navnet «Curthose» eksisterer fremdeles, på fransk som Courtois og engelsk som Curthoys.
Familie
Robert giftet seg med Sibylla, datter til Geoffrey av Brindisi, hertug av Conversano, på hjemveien fra korstoget. Deres sønn William Clito ble født 25. oktober 1102, og ble arvingen til hertugdømmet Normandie. Sibylla som ble beundret av datidens kronikører, døde kort tid etter fødselen. Både Orderic Vitalis og Robert av Torigny antyder at hun ble forgiftet av en sammensvergelse av adelskvinner, ledet av Roberts elskerinne Agnes Giffard. William Clito levde et miserabelt liv. Hans invasjonsforsøk av Normandie mislyktes både i 1119 og 1125.
Grønlendingenes saga
Leivs ekspedisjon
Leiv Eiriksson ble interessert i Bjarnes oppdagelser og kjøpte et skip fra ham. Han hyret et mannskap på 35 menn og ber Eirik om å lede ekspedisjonen mot vest. Eirik er motvillig og mener at han er blitt for gammel, men blir etter hvert overtalt. Når han rir ned til skipet, snubler hesten, og Eirik faller av og skader foten sin. Han betraktet dette som et dårlig varsel, og sier: «Det er vel ikke så at jeg skal finne flere land enn det vi nå bor i.» Således ble det til at Leiv Eiriksson ble leder ekspedisjonen.
Etter at de seilte ut fra Brattalid fant Leiv og mannskapet de samme landområdene som Bjarne hadde oppdaget tidligere, men i motsatt rekkefølge. Først kommer de til et islagt land. De går på land og finner lite av interesse. Leiv navngir området for «Helleland» ettersom det er dekket med flate steinheller. De seiler videre og finner et skogkledd land med hvite strender. Leiv kaller det for «Markland», og de seiler videre.
Deretter seiler Leiv i to dager med en nordøstlig vind, og kommer til et nytt land som synes lovende. De beslutter å bli der over vinteren. Landets natur var slik, mente de, at krøtter ikke ville trenge en låve om vinteren, for det kom ingen vinterfrost, og gresset falmet lite der. Dag og natt var mer likeverdig enn på Grønland eller Island.
Ettersom Leiv og folkene hans utforsket landet fant de vinbær (vínber), og Leiv ga navn til stedet som han kalte for «Vinland». Sagaen nevner at det er Leivs tyske fosterfar Tyrke som finner druene, og som sydlending gjenkjenner ham dem. Det virker som en litterær forklaring. Navnets betydning har nok endret seg i etterleveringen. Mer sannsynlig kom navnet fra det norrøne ordet «vin» for «åpne gressmarker» slik som i de norske stedsnavnene Bjørgvin (Bergen) og Granvin.
Om våren satte ekspedisjonen seil for Grønland lastet med tømmer og vinranker. På reisen kom de over et skipbrudd og berget en gruppe nordmenn. Etter dette ble Leiv betraktet som en mann med lykke og ble kalt for «Leiv den hepne».
Torvalds ekspedisjon
Leivs reise ble diskutert stort og lenge på Brattalid, og Leivs bror Torvald mente at Vinland ikke var nok utforsket. Leiv tilbyr ham skipet sitt for en ny sjøreise dit. Med et mannskap på tretti mann seiler Torvald til det sted hvor Leiv hadde overvintret. De blir der vinteren over og lever av fiske.
Om våren utforsker Torvald landet og seiler mot vest. De finner ikke tegn etter mennesker, bortsett fra en kornåker. De drar så tilbake til leiren for vinteren. Den neste sommeren utforsker Torvald øst og nord for leiren. Et sted kommer de over et bra, skogkledd område:"Torvald gikk i land der med hele mannskapet. Da sa han: «Her er det fint, her skulle jeg gjerne bygge meg en gård.» Så gikk de ned til skipet igjen. Men da fikk de se liksom tre hauger på sandstranden innenfor hovden; de gikk dit bort, og da så de at det var tre skinnbåter og tre menn under hver båt. Torvald og hans menn delte seg i tre flokker og tok dem til fange alle sammen uten én, han kom seg vekk med båten sin. De drepte de andre åtte, og så gikk de tilbake til hovden og så seg om. Og nå så de noen små hauger inne i fjorden og mente det var bygder der."De innfødte som de kalte for skrælinger kom tilbake med en større styrke, og angrep Torvald og mennene hans. De skjøt med piler på dem en stund, og deretter trakk de seg tilbake. Torvald fikk et dødelig sår og ble begravd på Vinland. Deretter dro mannskapet tilbake til Grønland.
Torsteins ekspedisjon
Torstein Eiriksson besluttet da å dra til Vinland for å finne brorens lik. Det samme skipet ble klargjort igjen, og Torstein satte seil med et mannskap på 25 mann og hans hustru Gudrid.
Torfinns ekspedisjon
Det kom et skip til Grønland fra Norge som var eid av en rik mann ved navn Torfinn Karlsevne. Han ble glad i enken Gudrid og de giftet seg. Av sin nye hustru blir Torfinn oppildnet til en ny ekspedisjon til Vinland. Han besluttet å gjøre som hun foreslo, og hyrte et mannskap på 60 menn og 5 kvinner.
Ekspedisjonen kom fram til Leivs og Torvalds gamle vinterleir, og de ble der over vinteren. Den neste sommeren kom en gruppe skrælinger på besøk, med skinn som de vil handle med. Skrælingene ville ha våpen tilbake, men Torfinn nektet sine folk å bytte våpen med dem. Isteden tilbød han skrælingene melk, og handelen gikk bra.
På slutten av sommeren kom skrælingene igjen tilbake for å handle. Da en av skrælingene strakk seg etter et norrønt våpen slo vikingene ham i hjel. De andre skrælingene løp av gårde.
Torfinn fryktet at de innfødte vil komme tilbake, sinte og i større antall. Han la en plan for det kommende slaget. Skrælingene kom tilbake, men vikingene klarte å slå dem. De ble der resten av vinteren, før de seilte tilbake til Grønland om våren. I løpet av deres opphold fødte Gudrid en sønn som fikk navnet Snorre.
Frøydis’ ekspedisjon
Eiriks datter Frøydis ønsket også æren og rikdommen som Vinlandsfarerne hadde fått. Hun gjør en avtale med to islendinger, Helge og Finnboge, at de skal seile sammen til Vinland og dele inntektene i to like halvdeler, den ene til dem og den andre til henne. De enes om å ta med det samme antallet menn, men i all hemmelighet tar Frøydis med flere.
På Vinland forråder Frøydis islendingene, overfaller dem og mennene deres når de sover og dreper dem. Sagaen forteller så:"Nå var alle menn drept, men kvinnene var igjen, og ingen ville drepe dem. Da sa Frøydis: «Gi meg en øks!» De gav henne en. Siden hogg hun de fem kvinnene som var der, og de var døde da hun gikk fra dem."Hun ønsker å dekke over sitt forræderi og truer med å drepe enhver som forteller om drapene. Etter et års tid drar hun tilbake til Grønland og der forteller hun at Helge og Finnboge valgte å bli igjen på Vinland.
Men ikke alle fra seilasen holder munn og etter hvert kommer det ord om drapene til Leiv Eiriksson. Han får tre av mennene pint og torturert til de tilstår ugjerningene. Selv om han tenker ondt om sin søster orker han ikke «å gjøre det med Frøydis, søsteren min, som hun fortjener ...»
Torfinn Karlsevne fikk god fortjeneste for sine seilaser mot vest. Han slo seg senere ned på Island med Gudrun og sin sønn. Etter ham stammer blant annet flere av de første biskopene på Island. Sagaen ender med en setning som synes som et forsøk på å etablere dens troverdighet:"«Og Karlsevne har først av alle sagt hvordan det gikk for seg på de ferder det er fortalt om her.»"
Zdeno Chára
Zdeno Chára (født 18. mars 1977) er en slovakisk profesjonell ishockeyspiller. Han spiller for øyeblikket som back i Washington Capitals. Chára er den høyeste spilleren i NHL noensinne med sine 206 cm. Han går under kallenavnet «The Big Z» (Den Store Z).
1. juli 2006 signerte han en 5-årskontrakt verdt 37.5 millioner dollar med Boston Bruins. Den 3. oktober 2006 ble han offisielt klar som kaptein for The Bruins.
Chára var kaptein på Boston Bruins da laget vant sitt første Stanley Cup siden 1972 etter Stanley Cup-sluttspillet 2011.
Geirrød
Geirrød hos Snorre
Myten om Geirrød slik den blir gjenfortalt av Snorre Sturlason i Skaldskaparmål i Den yngre Edda er som følgende:
Myten forteller at Loke en gang hadde lånt falkehammen til Frøya og fløy over Jotunheim. Loke var uforsiktig og ble fanget av jotnen Geirrød som grep den fremmende fuglen og holdt den fanget i en kiste. Tiden gikk og først etter tre måneder snakket Loke og tilkjennega hvem han var. Med Loke i sin vold stilte Geirrød betingelser for å slippe ham fri. Han forlangte at Loke skulle lokke Tor til ham, men uten våpen – uten hammeren Mjølner. Loke gikk med på dette.
Loke lokker Tor med seg, og de la på veg uten Mjølner. På veien stopper de hos Grid, ei gyger som Tor kjenner fra før og som er mor til Odins sønn Vidar. Da Grid hører om ærendet deres, at de er på veg til Geirrød våpenløs, venter hun til Loke er ute av rommet og forteller Tor at han er i ferd med å gå i felle. For at han skal ha noe å forsvare seg med gir hun ham våpen: et par jernhansker, et styrkebelte ved navn Megingjord og en stav ved navn Gridarvol, og det skulle vise seg å komme til nytte.
På vegen må de krysse den strie elven Vimur. De stiger ut i den, men blir overrasket av at vannet stiger og stiger faretruende. Tor skotter urolig rundt seg og oppdager da at ei jotunkvinne sitter og skrever over elven lengre opp. Hun lar sin urin flomme i slik store mengder at hun truer med å drukne de reisende. Det var Gjalp, Geirrøds datter. Tor griper da med begge hender en stein fra elvebunnen og hiver den slik at han plugger igjen utfloden.
«Ved osen skal elver stemmes», sier han.
Framme hos Geirrød ble Tor og Loke henvist til ei ussel hytte. Inne var det bare en stol og Tor setter seg på den. Straks blir den løftet mot taket. Han oppdager da at to av Geirrøds døtre, Greip og Gjalp, lå under stolen og forsøkte å knuse ham mot taket. Tor griper da staven, spenner den mot taket og knekker jotunkvinnenes rygger.
Deretter blir de tatt i mot i Geirrøds hall. Geirrød var lite vennlig mot gjestene. Han griper en klump jern og kaster den mot Tor. Men Tor fanger jernet i hanskene sine og slynger den tilbake med all sin kraft. Den knuser en søyle, går deretter tvers igjennom Geirrød og til sist gjennom veggen og ut av Utgard og lander først i menneskenes verden.
Slik fikk menneskene jernet.
Varianter
I Torsdråpa, et storslått kvad av skalden Eiliv Godrunarsson, blir myten fortalt med noen betydningsfulle endringer. Loke egger Tor til å legge ut på reisen, men blir selv ikke med. Isteden er det Tjalve som Tors reisefølge. Elven Vimur blir ikke nevnt, og Geirrøds datter Gjalp står da heller ikke og skaper oversvømmelse med sin urin. Isteden krysser de et hav. Tors hammer har ingen rolle i kvadet. Faktisk har det blitt antydet at Torsdråpa kan fortelle om hvordan han skaffet seg den.
I Grímnismál er Geirrød også navnet på et menneske, en konge som blir drept av Odin som straff for sin grusomhet.
Oneida County (Wisconsin)
Oneida County er et fylke i den amerikanske delstaten Wisconsin. Det ligger i de nordlige delene av staten og grenser mot Vilas County i nord, Forest County i øst, Langlade County i sørøst, Lincoln County i sør og mot Price County i vest.
Oneida Countys totale areal er 3,201 km² hvorav 288 km² er vann. I 2000 hadde fylket 36,776 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Rhinelander.
Fylket er oppkalt etter Oneidaindianerne.
Paris kraftverk
Paris kraftverk er et varmekraftverk i USA. Det ligger i Paris sørøst for byen Union Grove i Kenosha County, Wisconsin. Det har en installert produksjonskapasitet på 400 MW, fordelt på 4 gassturbiner med kogenerasjon. Operatør er energiselskapet Wisconsin Electric Power Co (WE Energies). Brensel er primært naturgass, men de fire gassturbinene kan også anvende fyringsolje.
Kraftverket ble utbygd omkring årene 1990–1995.
Pietro del Po
Pietro flyttet til Napoli i 1644, senere til Roma der han jobbet for Giovanni Lanfranco. Senere etablerte han sitt eget studio, der blant andre sønnen Giacomo fikk sin opplæring. Datteren Teresa ble også maler. I Roma bodde han på Via Margutta, nær der Spansketrappen i dag står. I Roma ble han kjent med Jean Dughet, som han jobbet litt for.
Kenguruøya
Kenguruøya (engelsk: Kangaroo Island) er Australias tredje største øy etter Tasmania og Melvilleøya. Øya ligger i delstaten Sør-Australia 112 kilometer sørvest for delstatshovedstaden Adelaide ved inngangen til Gulf St Vincent. Det nærmeste punktet på fastlandet er Cape Jervis. Øya er 150 km lang og mellom 900 m og 57 km bred, øyas areal er på 4 405 km². Kystlinjen er 540 kilometer lang og det høyeste punktet ligger 307 moh. Øya er skilt fra Yorke-halvøya i nordvest fra Investigator-stredet og fra Cape Jervis i nordøst fra Backstairs Passage.
Historie
Den britiske oppdagelsesreiseren Matthew Flinders, kaptein på HMS Investigator, kalte landet "Kanguroo (sic) Island" i 1802 etter at han havnet nært Kangaroo Head på den nordlige kysten ved Dudley Peninsula. Han ble fulgt tett av den franske oppdagelsesreiseren Nicolas Baudin, som kartla og navnga store deler av øya (derfor har mange steder på øya franske navn). Selv om franskmennene og britene var i krig på den tiden, møttes Flinders og Baudin fredelig. Begge brukte ferskvannet som sivet ved Hog Bay i nærheten av Frenchman's Rock; tettstedet kalles nå Penneshaw.
Et løst organisert samfunn av selfangere og andre eksisterte på Kenguruøya fra 1802 til Sør-Australia ble etablert som separat koloni i 1836. Selfangerne var røffe menn og kidnappet flere aboriginkvinner fra Tasmania og fastlandet. Kvinnene ble tvunget til å gjøre arbeidet til selfangere, og andre aktiviteter. Tre aboriginkvinner forsøkte å rømme og svømte tilbake til fastlandet, den ene kvinnen overlevde reisen. Det første skipet som ankom var Duke of York kommandert av kaptein Robert Clark Morgan (1798–1864).
Fossilfunn
I 2011 ble det funnet fossiler av seks sammensatte øyne på et arkeologisk utgravningssted på øya. Fossilene er datert til kambrium-perioden (515 millioner år siden). Fossilfunnet beskrives som et av de største i moderne historie. Øynene er tilsvarende i kompleksitet til dagens moderne leddyrs, hadde utviklet seg i en tid da det var tenkt skapninger fortsatt hadde bare en veldig grunnleggende visjon eller proto-øyne.
Byer og tettsteder
Den største byen på Kenguruøya er Kingscote med ca. 1 200 innbyggere. Den var Sør-Australias første offisielle bosetning da den ble grunnlagt 27. juli 1836. Den var påtenkt som hovedstad for kolonien Sør-Australia, men ressursgrunnlaget på øya var for dårlig for den store befolkningsutvidelsen en hovedstad ville medført. Derfor ble den nye hovedstaden bygget ut i Adelaide i stedet.
Andre tettsteder er Parndana og American River.
Zunhua
Zunhua (kinesisk: 遵化; pinyin: Zūnhuà) er et byfylke i byprefekturet Tangshan i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 687,203 innbyggere i 1999.
Liste over land etter antall mann under våpen
Liste over verdens land etter antall mann under våpen er en liste som rangerer land alfabetisk og etter antall væpnede mann, inkludert reservestyrker som kan bistå svekket aktivt militært og/eller paramilitært personell. Listen omfatter alle statsstøttede soldater som benyttes til å fremme en regjerings innenriks- og utenrikspolitiske mål og prioriteringer, samt både mannlige og kvinnelige styrker med mindre noe annet er spesifisert i fotnotene lenger nede. Begrepet «land» brukes i denne sammenheng om stater som utøver suverenitet eller har begrenset diplomatisk anerkjennelse.
Zunhua
Kulturminner
De østlige Qinggravene ligger innen dette distriktet. De står på UNESCOs liste over verdens kulturarv.
Liste over land etter antall mann under våpen
Generelt om bruk av listen
Listen består av kolonner som kan sorteres etter behov ved å klikke på sorteringssymbolet i kolonneoverskriften. Sortering kan skje etter:
Disse tallene er kun omtrentlige ettersom militære styrker over hele verden stadig er i forandring.
Zunhua
Samferdsel
Kinas riksvei 112, en ringvei som går rundt Beijings byprovins, fører gjennom området.
Liste over land etter antall mann under våpen
Generelt om bruk av listen
Mange av de 180 landene som er oppført her, og særlig de med høyest antall soldater totalt, slik som Nord- og Sør-Korea og Vietnam, har et betydelig antall paramilitære, sivile og politimenn medregnet i sine reservestyrker. Enkelte land, slik som Folkerepublikken Kina, India, Italia og Japan, har kun frivillige i sine væpnede styrker, mens andre land som Mauritius og Panama mangler nasjonale hærer, men har kun en paramilitær styrke.
Liste over væpnede styrker
Merk at dette er en ufullstendig liste som kanskje aldri vil kunne tilfredsstille spesielle krav for fullstendighet eller nøyaktighet.
De væpnede styrkene til Abkhasia, Nagorno-Karabakh, Nord-Kypros og San Marino er ikke tatt med på listen.
Odd Frantzen
Odd Bernhard Frantzen (1913–1977) var en norsk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin, på det som i ettertid ble kjent som «Bronselaget».
Fotballkarriere
Frantzen vant en olympisk bronsemedalje i fotball under OL 1936 i Berlin. Han var med på det norske laget som kom på tredjeplass i fotballturneringen bak Italia og Østerrike. Norge vant kvartfinalen over hjemmefavoritten Tyskland med 2-0, men i semifinalen tapte de med 1-2 til Italia som siden vant finalen. I bronsefinalen, som ble spilt 13. august 1936 med 95 000 tilskuere, møtte de Polen. Norge vant bronsefinalen med 3-2.
Frantzen deltok også under VM i fotball 1938 i Frankrike.
Som klubbspiller representerte han fra Bergen.
I 1961 mistet han det ene beinet i en arbeidsulykke med en truck. Livet hans deretter ble gradvis preget av alkoholmisbruk. Høsten 1977 ble Frantzen slått i hjel i sitt eget hjem, i bydelen der han var født, av to ungdommer som stjal to flasker øl. Ikke engang i Bergens lokalaviser kom det noen minneord om Odd Frantzen.
Ettermæle
I 2016 ble en gate i Bergen oppkalt etter Odd Frantzen. Deler av Vestre Strømkai på Nygård har blitt omdøpt til Odd Frantzens plass. Dette ligger ved inngangen til Media City Bergen, som har adresse Odd Frantzens plass 5. En av grunnen til at dette stedet ble valgt er at fotballklubben Hardy hadde sin fotballbane i dette området. Vedtaket ble gjort i Bergen byråd desember 2016.
Hallvard Vikholt
Hallvard Kjell Vikholt (født 12. oktober 1916, død 15. juni 2004) var under andre verdenskrig både mekaniker, navigatør og flyger. Han ble tildelt Krigskorset med sverd for «fremrakende [sic] innsats for Norges sak ved å ha deltatt i 50 operasjonsflygninger i Bomber Command over sterkt befestede fiendtlige mål, og derved tilføiet fienden store skader».
Vikholt var før krigen utdannet som mekaniker på Kjeller. Han reiste til England 7. juni 1940 med HMS «Devonshire». Ved Little Norway i Canada tjenestegjorde han først som mekaniker, før han fikk utdannelse som navigatør. Tilbake i England ble han tilsluttet No. 76 Squadron RAF, der han fløy en tjenesteperiode som navigatør på Halifax, hovedsakelig i mannskapet til Gunnar Halle. I hvileperioden reiste han tilbake til Little Norway og fikk flygerutdannelse. I sin andre tjenesteperiode havnet han i bombeflyskvadronen No. 166 Squadron RAF, der han fløy som skipper på Avro Lancaster.
Etter krigen begynte Vikholt i SAS. Han var også medlem i Havarikommisjonen.
Vikholt fikk foruten Krigskorset med sverd også den britiske utmerkelsen Distinguished Flying Cross (DFC).
Vikholt var gift med Anne Brunborg. De fikk to døtre.
Utmerkelser
På kortet til Vikholt i Krigsdekorasjonskanselliet står det at han mottok DFC 14. august 1943. Videre er det skrevet med blyant "(Foreslått til Bar) Jan 45." Og med skrivemaskin: "D.F.C. (Bar to) 15.11.1943." Denne siste nedtegningen i parentes står sannsynligvis på engelsk, og betydningen blir derfor andre gangs tildeling av DFC, og ikke bar nummer to. For nedtegningen i 1945 finnes det ingen bevis for at Vikholt mottok to spenner - altså tre DFC-tildelinger.
1. FC Köln
1. FC Köln er en fotballklubb fra Köln i Tyskland. Deres hovedrivaler er Bayer 04 Leverkusen, Borussia Mönchengladbach og Fortuna Düsseldorf.
Laget ble til som en sammenslåing av flere klubber i byen, og dukket opp like etter andre verdenskrig. De hadde sin første store periode tidlig på 60-tallet, da de hadde kommet til den øverste divisjonen, og allerede i 1960 kom på andreplass i sluttspillet. I 1962 vant de sluttspillet, og ble tyske mestre, mens året etter tapte laget sluttspillet og kom på andreplass. Etter igjen å ha vunnet Bundesliga i 1964 og kommet på andreplass i 1965, kom laget lenger ned på listen igjen. I 1965 spilte de en UEFA-cupkamp mot Liverpool FC, som etter tre uavgjorte på rad ble avgjort gjennom myntkast, da straffesparkkonkurranse ikke fantes. Myntkastet ble først høykant, før Liverpool vant.
I 1968 var Köln tilbake på vinnersporet ved å vinne cupen, og deretter var de et nesten-lag, som i 1970, 1971 og 1973 tapte cupfinalen, og i 1973 også kom på andreplass i serien. Deres store år var imidlertid i 1978, da de vant både serie og cup. Det var også per avsluttet sesong 2009/10 siste sesong Köln vant serien, men de har i tillegg tre andreplasser. Köln markerte seg også i UEFA-cupen 1985/86, der de kom til finalen i den første UEFA-cupen uten engelske lag etter Heysel-tragedien. Köln tapte finalen mot Real Madrid.
Kvinnefotball
1. FC Köln tok over FFC Brauweiler Pulheim den 1. juli 2009. I sin første sesong som kvinnelag, endte 1. FC Köln på tredjeplass i den nest øverste divisjonen.
Av lagets store spillere kan Sonia Fuss nevnes.Tidligere store spillere inkluderer landslagskeeper Silke Rottenberg.
Se egen artikkel: 1. FC Köln Frauen.
Spillerstall
Oppdatert 4. august 2023.
Votering
Votering er en formell avstemning i en ledelse eller besluttende forsamling. Voteringen kan være åpen eller hemmelig, ut i fra om sakens karakter er alminnelig eller kontroversiell. Åpen votering skjer oftest gjennom håndsopprekning, mens hemmelig votering skjer skriftlig ved utdeling av stemmesedler. I større forsamlinger trengs det et tellekorps som har ansvar for å registrere antall stemmer. Tellekorpset består ofte av to personer. Dersom saken er omstridt bør tellekorpset representere begge sider. Bare de personer til stede som er stemmeberettigede kan delta i voteringen.
Før votering bør ordstyrer referere forslaget slik det er fremsatt. Ordstyreren må også orientere om framgangsmåten for votering slik at dette ikke kan misforstås. Dersom det skal voteres over ett eller to forslag under ett er framgangsmåten enkel. Om det er flere enn to forslag samtidig må voteringen skje over flere omganger. Forslagene må systematiseres i en av to kategorier etter deres karakter eller omfang. Voteringen begynner dermed over de mest ytterliggående forslagene. Om det mest ytterliggående forslaget vinner, faller de andre forslagene. Om det ytterliggående forslaget taper, går en videre og setter de mer moderate forslagene opp mot hverandre.
Rachel de Queiroz
Rachel de Queiroz (født 17. november 1910, død 4. november 2003) var forfatter fra Brasil. Debuterte som forfatter med boken O Quinze. Hun var en svært produktiv forfatter.
Fylkesvei 5442
Fylkesveg 5442 går mellom Matre i Masfjorden og Ortnevik i Høyanger.
Rachel de Queiroz
Hun ble valg inn til delegat til FN som første kvinne fra Brasil.
Fylkesvei 5442
Historikk
I 1930-årene fantes det i Høyanger kommune bare lokale grendeveger på sørsida av Sognefjorden. Etter at kommunene Kyrkjebø og Lavik hadde blitt slått sammen til Høyanger kommune 1963 fikk innbyggerne i den tidligere Lavik kommune en mye lengre veg til kommunesenteret enn tidligere. Det ble derfor besluttet å bygge veg fra Ikjefjord til Svartemyr, med ferje videre til Nordeide, sammen med en gjennomgående vei for grendene i Høyanger sør for Sognefjorden.
Etter en del diskusjoner om hvor veien skulle gå ble den utbygd i etapper. 1970 ble 3,9 km gammel vei mellom Bjordal og Leirnes oppgradert, traséen Hest–Bjordal er idag del av Fv92. 1972 ble 3,5 km mellom Leirnes og Svartemyr tatt i bruk sammen med ferjeforbindelsen. 1972 var veien Vamråk–Mjølsvik tatt i bruk, 1976 Bjordal–Søreide og 1980 Mjølsvik–Ortnevik. Ferjesambandet mellom Ortnevik og Nordeide ble åpnet 1983. Det siste stykket, mellom Søreide og Vamråk ble tatt i bruk 1985.
Fv5442 ble fastlagt 2019, og består av den tidligere fylkesvei 381 (Hordaland), og en delstrekning av den tidligere fylkesvei 92 (Sogn og Fjordane).
Lincoln County (Wisconsin)
Lincoln County er et fylke i den amerikanske delstaten Wisconsin. Det ligger i de nordlige delene av staten og grenser mot Oneida County i nord, Langlade County i øst, Marathon County i sør, Taylor County i vest og mot Price County i nordvest.
Lincoln Countys totale areal er 2,349 km² hvorav 62 km² er vann. I 2000 hadde fylket 29,641 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Merrill som også er fylkets største by.
Fylket er oppkalt etter USAs 16. president, Abraham Lincoln.
Helgenen
Helgenen (originaltittel: The Saint) er en serie med kriminalromaner skrevet av den britiske forfatteren Leslie Charteris mellom 1928 og 1963. Serien om den eventyrglade karakteren Simon Templar opptrådte også i en tegneserie publisert fra 1948 til 1961, opprinnelig med manuskript av Charteris.
Helgenen ble første gang filmatisert i perioden 1938–1954 med Louis Hayward, George Sanders og Hugh Sinclair som Simon Templar. Roger Moore spilte Simon Templar både på TV og på film mellom 1962 og 1969. Val Kilmer spilte Simon Templar i filmen fra 1997, og i 2013 ble rollen bekledd av Adam Rayner. Rollelisten i 2013-versjonen inkluderer blant andre Roger Moore som Jasper, Ian Ogilvy som The Fixer og Oliver Bell som den unge Simon Templar.
I 1965 ble singelen «Og så kom Helgenen frem» med gruppen Key Brothers & Quivers utgitt.
The Saint (1962–1969)
I 1989 spilte Simon Dutton rollen som Simon Templar i seks TV-filmer.
Return of the Saint (1978–1979)
I 1978 kom det en ny TV-serie med «Helgenen», denne gangen med Ian Ogilvy i rollen som Simon Templar. Det ble innspilt 24 episoder, og serien hadde premiere på NRKs Detektimen den 7. september 1979.
Fotonovelle
Leslie Charteris selv spilte Helgenen i en fotonovelle i magasinet Life: «The Saint Goes West».
Joe Trohman
Joseph Mark Trohman (født 1. september 1984, i Hollywood i Florida) er gitarist for det Chicago-baserte bandet Fall Out Boy.
Biografi
Han vokste opp i South Russell, i Cleveland, Ohio, og spilte trombone i skolekorpset, før han senere tok opp gitar i stedet. Rundt 12 år flyttet han til en forstad av Chicago, der han ble kjent med Pete Wentz.
Etter å ha spilt i diverse hardcore punk-band med Wentz, spurte han om ikke de skulle prøve å forme et band som fokuserte på med positive ting, i stedet for det negative, som de hadde gjort til da. De gjorde så det, og fikk med seg Patrick Stump som gitarist og vokalist, og Andy Hurley som trommis, med Wentz på bass, og Trohman på gitar. Det var dette bandet som senere skulle bli til Fall Out Boy.
Hans Karl von Winterfeldt
Hans Karl von Winterfeldt (født 4. april 1707 i Vanselow i Pommern, død 8. september 1757 i Görlitz) var en prøyssisk general, arveherre til flere gods og nær venn av kong Fredrik den store.
Liv
Winterfeldt trådte i 1723 inn i sin onkels prøyssiske arméregiment. I 1740 ble han, som Fredrik den stores nærmeste fortrolige, utnevnt til gesandt til St. Petersburg. Her klarte han å forhindre Østerrikes planer om å slutte en militærallianse med Russland.
Ved utbruddet av de schlesiske kriger reiste han tilbake til Preussen og deltok i 1741 i stormen på Glogau (8. mars), slaget ved Mollwitz (10. april) og overfallet på Rothschloß (22. juni) i Schlesien. Kort tid etter ble han befordret til oberst.
Winterfeldt deltok i 1742 under slaget ved Chotusitz og i 1745 i slaget ved Hohenfriedeberg (4. juni), Landeshut og slaget ved Hennersdorf (23. november).
Etter krigen var Winterfeldt med i den engere krets rundt kongen og ble hans generaladjutant. Kongen sendte ham til London for å fremforhandle Westminster-konvensjonen med England. I praksis hadde Winterfeldt rollen som kongens generalstabssjef og var dermed en historisk forløper for denne funksjonen som senere ble innført i den prøyssiske arméen.
I 1756 ble han av kongen tildelt Den sorte ørns orden. Samme år ble han utnevnt til kommandant for festningen Kolberg og guvernør i Kolberg, samt befordret til generalløytnant.
Winterfeldt deltok i slaget i Praha 6. mai 1757, hvor han kommanderte vestre flankes infanteri. Da han slo østerrikerne tilbake i slaget ved Moys ble han alvorlig såret og døde dagen etter av skadene.
Mahadevi
Mahadevi, Sanskrit: Mahādevī, Devanagari: महादेवी) er den store gudinne i hinduismen.
Antonio González de Balcarce
Antonio González de Balcarce (født 24. juni 1774 i Buenos Aires, død 5. august 1819 samme sted) var en argentinsk militær kommandant på begynnelsen av det 19. århundre.
Mahadevi
Som den ypperste kvinnelige guddom, framstår Mahadevi som en parallell til Mahadeva, den ypperste mannlige guddom. Gudinnekrafta Shakti framstilles i den tantriske tradisjon som universets urkraft.
Hans Karl von Winterfeldt
Liv
Han er begravet på Invalidenfriedhof i Berlin. Winterfeldtplatz i Berlin er oppkalt etter ham.
Dag Stokke
Dag Stokke (født 1. april 1967, død 27. april 2011) var en norsk pianist, keyboardist og plateprodusent, mest kjent som konsert- og studiomusiker for det norske hardrock-bandet TNT.
Dag Stokke vokste opp på Raufoss, og var blant annet medlem av bandene Vagabond og Jorn. Han har også mikset og produsert for blant andre Terje Rypdal og Multicyde. Han var sist aktiv i bandet Treasure, og eide og drev selskapet OnlineMastering. Stokke var også kirkeorganist og var bosatt i Vardal. Stokke døde som følge av kreft, og etterlot seg en sønn.
Antonio González de Balcarce
Bakgrunn
Antonio González Balcarce var sønn av en spansk offiser ved et blandengues-regiment, oberst Francisco González Balcarce Lat fra Barcelona og hans hustru Victoria Damasia Martínez Fontes Bustamante fra Porteña.
Militær karriere
Da han kom tilbake til Buenos Aires, deltok han i mai-revolusjonen i 1810. Deretter ble González kåret til sjef for den militære kampanjen for de uavhengige styrkene til visekongedømmet i Peru, hvor han vant slaget ved Suipacha den 7. november 1810, dette var den første seieren over den spanske kongelige styrkene.
Til slutt ble han kalt tilbake og ble guvernør i provinsen Buenos Aires i 1813. I 1816 tjenestegjorde han som øverste leder for De forente provinser av Río de la Plata ad interim.
González ble utnevnt til generalmajor over de væpnede styrkene under administrasjonen til Juan Martín de Pueyrredón.
I 1817 dro Antonio González Balcarce med José de San Martíns eksepedisjonshæt over Andesfjellene til Chile. I slaget ved Maipú i april 1818 hadde han kommandoen over infanteriet. Til slutt vendte han seg mot sør, for å bekjempe de spanske rojalistene. Beleitingen av Valdivia måtte han oppgi, for hans lenge skrantende helse var så sterkt svekket. Han reiste tilbake til Buenos Aires, der han døde etter kort tid.