cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Geithus
Idrett
Kunstisbanen på Furumo arrangerte allround-EM på skøyter for damer i 1986, hvor østtyske Andrea Ehrig ble europamester. I jubileumsåret 1992 arrangerte de også sprint-NM på skøyter junior 1992 (mestere ble Marthe Sundby, Aurskog-Finstadbru SK og klubbens egen Arnt Olaf Stillerud) og stafett-NM på skøyter junior 1992 (mestere ble Sand IF for damer og arrangørklubben Geithus IL for herrer med Benny Flaglien, Arnt Olaf Stillerud og Nils Steinar Holth på laget). Og i februar 1999 var det junior-VM på skøyter på Furumo stadion. Junior-verdensmestere ble de nederlandske løperne Mark Tuitert og Helen van Goozen.
Geithus Idrettslag har hatt mange kjente skøyteløpere blant medlemmene sine, for eksempel Edel Therese Høiseth, Linda Olsen, Ellen Bjertnes, Rune Stordal og tvillingene Odd og Reidar Borgersen.
Kreis Unna (1930–1974)
Kreis Unna var en krets i Regierungsbezirk Arnsberg i Tyskland. Kretsen eksisterte fra 1930 til 1974. Kretsen var en del av provinsen Westfalen fra 1930 til 1946 og den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen fra 1947 til 1975. Fra 1939 til 1969 hadde kretsen benevnelsen Landkreis Unna. Kretshovedstaden var Unna.
Med virkning fra 1. januar 1975 ble Unna slått sammen med deler av Kreis Lüdinghausen, Kreis Iserlohn og den kretsfrie byen Lünen til den nye Kreis Unna.
Are Tomasgard
Are Tomasgard (født 30. april 1968 i Odda) er en norsk LO-leder og lokalpolitiker fra Arbeiderpartiet. Han ble valgt til LO-sekretær ved LO-kongressen i mai 2013. .
Han var ordfører i Sørum kommune i Akershus i perioden 2011-2013 etter å ha vært medlem av Sørum kommunestyre siden 2007. I kommunestyret ledet Tomasgard en koalisjon mellom Arbeiderpartiet, Senterpartiet, Kristelig Folkeparti og Sosialistisk Venstreparti.
Ole Hedemann
Ole Kristian Hedemann (født 29. mai 1960) er fra mars 2020 professor ved Høgskolen i Innlandet/Fakultet for audiovisuelle medier og kreativ teknologi på Lillehammer. Han er tidligere programutvikler og formatsjef i NRK.
Han var også vært keyboardist, komponist og tekstforfatter i rockebandet Ung Pike Forsvunnet, som ga ut LP-ene Ung Pike Forsvunnet (1982) og Uppercut (1985).
Fra 1990 arbeidet han i NRK, først som programleder og reporter i NRK Østlandssendingen, deretter som programleder og reporter i Forbrukerinspektørene (2000–2002), før han ble prosjektsjef for samfunnsprogrammene i NRK Fakta og deretter utviklingssjef i NRK Fakta.
Fra 2007 ledet han programutviklingsprosesser i NRK og har skrevet fagbok om innholdsutvikling for mediehus («Ideutvikling i mediehuset», IJ-forlaget mai 2010). Han har også vært ansvarlig for at NRK-formater som «Teenage boss», «Never ever do this at home (Ikke gjør dette hjemme)», «Eyewitness (Øyevitne)» og «SKAM» har fått internasjonal distribusjon, som prosjektleder for formatutvikling. I 2018 utga han fagboken; "TV-formater - fra Kvitt eller Dobbelt til Skam" (Cappelen Damm Akademisk 2018).
I mai 2012 utga rockebandet Ung Pike Hedemanns nye sang Kraften i oss to (Curling Legs Records), samtidig som de holdt enkelte konserter. I 2013 utkom nok en single, Skatten i Skrinet og i 2015 Ung Pike Forsvant, begge på Curling Legs Records.
Benedicte Brænden
Benedicte Brænden (født 27. april 1981) er en norsk countrymusiker og sanger. Hun er tidligere vokalist i bandet Bazooka Boppers, hvor hun var medlem fra 2001 til 2006.
TV-opptredener
Høsten 2007 var hun deltager i NRK-programmet Lyden av lørdag, der hun hadde Christian Ingebrigtsen som «trener».
I 2008 deltok hun i TV-programmet Beat for beat.
Erlbach-Kirchberg
Erlbach-Kirchberg er en tidligere landkommune i den nordlige delen av Erzgebirgskreis i Direktionsbezirk Chemnitz i den sørlige delen av Fristaten Sachsen. Kommunen var en del av forvaltningsfellesskapet Lugau. Den 1. januar 2013 ble kommunen innlemmet i bykommunen Lugau.
Kommunen hadde 1 719 innbyggere den 31. desember 2010.
Kommunen besto av de tre stedene Erlbach, Kirchberg og Ursprung, som tidligere var selvstendige kommuner. Ursprung ble innlemmet den 1. januar 1999.
Storoffiser
Storoffiser er betegnelsen på den nest øverste grad i ordener, særlig i slike som har fem trinn, men også i en del andre.
Betegnelsen har sitt opphav i ordningen av den franske Æreslegionen, som har følgende trinn:
Betegnelsen benyttes enkelte ganger også om nest øverste grad i ordener som benytter annen terminologi, da for å indikere likeverdighet med hensyn til status. Graden storoffiser tilsvarer klassen kommandør med stjerne i tregradige ordener der kommandørgraden og riddergraden er delt i to klasser, slik som i de to norske ordenene, St. Olavs orden og Den Kongelige Norske Fortjenstorden.
Anglisering
Å anglisere eller å anglifisere betyr å snakke eller handle engelsk. Dette gjelder blant annet språk, kultur og opptreden. Verbene skilles ved at førstnevnte omtales om en prosess der eksempelvis et uttrykk gjøres «mer engelsk» enn tidligere, mens anglifisering omhandler et fenomen som allerede er forandret i retning av det engelske språk, kultur og lignende. På de britiske øyer betegner anglifisere også stedsnavn i områder hvor ikke engelsk var det opprinnelig språket, som skotsk-gælisk i Skottland og irsk i Irland, eksempelvis er byen Carlow i Irland en anglisering av irske Ceatharlach.
Ved den økende bruken av engelsk i litteratur og medier, kanskje spesielt på internett er det norske språket utsatt for anglisering/anglifisering, noe det norske Språkrådet arbeider med. Eksempler på engelske ord og uttrykk som benyttes ofte i det norske språket i dag kan være aircondition, breakdance og deadline.
Kosciusko County
Kosciusko County er et fylke i den amerikanske delstaten Indiana.
Mutterlein
«Mutterlein» er en populær tysk sang med melodi og tekst av Gerhard Winkler og Fred Rauch. «Answer Me, My Love» er den engelske tittelen. Den engelske teksten var skrevet av Carl Sigman.
Sigman skrev den først som en religiøs sang (med Answer me, Lord above i første linje) som et spørsmål til Gud om hvorfor sangeren hadde mistet sin kjæreste.
«Answer Me, My Love» ble en nummer én-slager på den britiske listen med Frankie Laine og David Whitfield i november 1953. Det var første gang i den britiske listehistorien at to versjoner av samme sang lå på toppen.
BBC forbød sangen på grunn av den «religiøse» teksten. Sigman omskrev den, slik at sangeren henvender seg direkte til sin tapte kjæreste med tittelen «Answer Me, My Love». Whitfield spilte inn sangen på nytt med den nye teksten for å bli spilt på BBC Radio. Begge disse versjonene er utgitt på CD.
Ulvåkjølen naturreservat
Ulvåkjølen naturreservat er et våtmarksområde på begge sider av Ulvåa nordøst i Elverum kommune.
Mutterlein
Den bestselgende versjonen av sangen ble spilt inn av Nat King Cole i 1954. Den ble utgitt som Capitol 2687. Platen nådde Billboard Best Seller-listen 24. februar 1954 og lå der i nitten uker med nummer seks som høyeste plassering.
Ulvåkjølen naturreservat
Plante- og dyrelivet er vernet mot skade og ødeleggelse. Motorisert ferdsel er ikke tillatt, med unntak av lovlig skogsdrift på frossen mark. Forbudt er også jakt, teltslagning og oppsetting av kamuflasjeinnretninger.
Mutterlein
Norske versjoner
Knud Pfeiffer har skrevet en dansk tekst som én av de norske bygger på. Edgar Rufus samt Viggo Sandvik og Eldar Vågan har skrevet norske tekster. Pfeiffers versjon heter «Lille mor». Rufus' norske versjon bærer tittelen «Ikke gå». Sandviks og Vågans versjon heter «Hør på meg».
Red Hicks Defies the World
Red Hicks Defies the World er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av Dell Henderson.
LaGrange County
LaGrange County er et fylke i den amerikanske delstaten Indiana.
Ingeborg-psalteret
Ingeborg-psalteret (Chantilly, Musée Condé, MS 9) er et illuminert manuskript fra slutten av 1100-tallet. Det ble skapt av en ukjent kunstner en gang rundt 1195 i nordlige Frankrike, antagelig i området rundt Noyon, for dronning Ingeborg av Danmark, hustru av Filip II August av Frankrike.
Det er usikkert hvem som sto bak bestillingen, men muligens av Stefan av Tournai eller Eleanor av Vernandois, grevinne av Beaumont-sur-Oise. Det er uansett bestilt av en rik lekperson som privat bønnebok. Den inneholder 150 salmer og andre poetiske tekster fra Bibelen, som kommer før en kalender av særskilte helgener og hendelser som blir minnet for hver dag i året.
Bokens illustrasjoner besto opprinnelig av store malte initialer for salmene 1, 26, 38, 51, 52, 68, 80, 97, 101, og 109, skilt av salmenes tekst i ti seksjoner. Første salme er fjernet fra manuskriptet og nå antatt tapt. De gjenværende ni initialene er et vitnemål til den anonyme kunstnerens håndverksmessige dyktighet, og et av de mest betydningsfulle bevarte eksempler på tidlig gotisk maleri. Mange av initialene har den israelittiske helten kong David av Israel som emne. Det er rundt 400 bevarte sider (200 folioer) i størrelsen 30.4 x 20.4 cm som inneholder 51 miniatyrer i full størrelse med rike gullornamenter, og teksten er skrevet i tidlig gotisk minuskel.
Doonesbury
Doonesbury er en amerikansk tegneserie for dagspressen, skapt av Garry Trudeau i 1970.Serien kronikører livene til en rekke figurer av ulik alder, yrker, og bakgrunner, fra den amerikanske presidenten til den figuren som har gitt navn til serien, Michael Doonesbury, som har utviklet seg fra student ved universitet til en ungdommelig pensjonist gjennom de tiårene som serien har eksistert.
Serien er kjent for sine sosiale og politiske standpunkter til venstre i amerikansk politikk, og sin tørre og ironiske humor. Den ble skapt i kjølvannet av 60-tallet og 1970-tallets motkultur, Doonesbury har figurer som representerer en rekke tilknytninger og yrker. Michael Doonesbury var opprinnelig modellert etter serieskaperen selv. Selve navnet «Doonesbury» er en kombinasjon av ordet «doone» (skoleslang for en som er dum, uoppmerksom eller likegyldig) og etternavnet til Charles Pillsbury, Trudeaus værelsekamerat på Universitet på Yale.
Fylkesvei 4126
Fylkesvei 4126 går mellom Langåker og Nordberg i Farsund kommune. Veien er 1,9 km lang.
Nederland under Sommer-OL 1900
Nederland under Sommer-OL 1900. Trettiseks sportsutøvere fra Nederland, alle menn, deltok i seks sporter under Sommer-OL 1900 i Paris. Nederland kom på attendeplass med en sølv- og tre bronsemedaljer. OL-troppen besto av tretten roere, åtte skyttere, seks bueskytere, fire svømmere, tre seilere, en fektere og en fotballspiller.
Russell Means
Russell Charles Means (lakota: Oyate Wacinyapin) (født 10. november 1939 på Pine Ridge indianerreservat i USA, død 22. oktober 2012) var en indiansk aktivist for urfolks rettigheter. Means forsøkte seg også innen politikken og spilte i flere filmer.
Nederland under Sommer-OL 1900
Medaljer
Det ble ikke delt ut gull, sølv og bronsemedaljer under Sommer-OL 1900 i Paris. Vinneren fikk sølvmedalje og den som kom på andreplass fikk bronse. Det var først under Sommer-OL 1904 det ble utdelt medaljer til de tre beste, men IOC har med tilbakevirkende kraft besluttet at medaljefordelingen også gjelder for de olympiske leker 1896 i Athen og  1900 i Paris
Russell Means
Oppvekst
Means var en Oglala Sioux og ble født på Pine Ridge indianerreservat i Sør-Dakota. Begge foreldrene hans hadde gått på Carlisle internatskole. I 1942 flyttet Russell og familien til San Francisco-området. Means gikk på San Leandro High School og var ferdig i 1958. Russell har en voksen sønn ved navnet Tatanka.
Engasjementet i AIM
I 1974 deltok Means i valget om å bli stammepresident for Oglala Sioux, et valg han tapte mot sittended president Dick Wilson.
I 1988 ble AIM delt i to leirer. Splittelsen skjedde etter at Means kunngjorde sin støtte til de CIA-støttede Contras, og Miskito-gruppen MISURASTA. På det tidspunktet ba Grand Governing Council of the American Indian Movement om at Means skulle slutte å fremstille seg som AIMs leder.
I 1988 kom fraksjonen som ble ledet av Bellecourt-brødrene med en uttalelse som sa at Means hadde offentlig meldt seg ut fra AIM hele seks ganger – første gang allerede i 1974. Per 2004 hevdet Means' hjemmeside at han var styremedlem i lokalavdelingen for Colorado AIM, som er tilsuttet den andre fraksjonen av AIM enne Bellecourt-brødrene. Means har tidligere også vært assosiert med den kontroversielle aktivisten Ward Churchill, som holdt nominasjonstalen for Means da han i 1987 sto til valg om presidentkandidat for det libertarianske parti mot Ron Paul. Han tapte mot Paul og har siden returnert til Det republikanske parti.
Annen politisk aktivitet
Siden slutten av 70-tallet støttet Means ofte libertarianske politiske saker, noe som førte til uenighet med andre AIM-ledere. I 1986 reiste Means til Nicaragua for å vise sin støtte til Miskito-folket som var allierte med den USA-støttede Contras-geriljaen som kjempet mot de Nicaraguanske myndighetene. I 1987 forsøkte Means å vinne nominasjonen som Libertarianerpartiets presidentkandidat, og fikk betydelig støtte innen partiet, men mistet til slutt nominasjonen til kongressmann Ron Paul.
Means begynte i 2001 en kampanje for guvernør i delstaten New Mexico, men på grunn av prosedyremessige problemer kunne han ikke stille til valg. Istedenfor stilte han som kandidat til president for Oglala Sioux med hjelp fra Twila Lebeaux, men tapte såvidt for sittende president John Yellow Bird Steele.
Means argumentert mot å bruke det godt innarbeidede uttrykket Native American (innfødt amerikaner) og ville heller innføre mer hyppig bruk av American Indian (amerikansk indianer). Grunnen til dette var at han mente alle som er født i Amerika er innfødte amerikanere. Han argumenterte også flittig for at ordet indian ikke kommer fra en forveksling med India, men fra det spanske uttrykket En Dio som betyr "i Gud". Han hevdet også at siden traktater og andre rettslige dokumenter omtaler urbefolkningen som indianere, og ikke innfødte amerikanere, så kan bruken av amerikanske indianere hjelpe dagens urbefolkning og eventuelt komme forsøk på å finne smutthull i forkjøpet etterhvert som de går inn i rettssaker for å gjenvinne kontroll over tapte landområder.
Etter den ikke-bindende FNs erklæring om urfolks rettigheter som kom i september 2007 presenterte en gruppe med amerikanske indianeraktivister et brev til det amerikanske utenriksdepartementet der de erklærte at de trakk seg fra alle traktater med de amerikanske myndigheter, og at de per desember samme år hadde begynt en prosess for å kontakte andre lands myndigheter for å anmode om støtte.
Batala
Batala ligger på Pathankot Road, 38 km nordøst for Amritsar og i en gjennomsnittlig høyde på 249 moh. NH 15 (National Highway 15, Kandla-Pathankot) går gjennom byen. Byen huser 14 monumenter av stor religiøs og historisk betydning. Av disse er fem moskéer, to templer og to gurdwaraer (nylig ombygd, med bevaring av de gamle delene av bygget). Tre monumenter er forbundet med sikhismens historie og to med mogulperioden.
Russell Means
Annen politisk aktivitet
20. desember 2007 annonserte Means at en liten gruppe Lakota Sioux ville trekke seg fra alle traktater med USAs myndigheter. Means og en delegasjon av aktivister erklærte opprettelsen av den suverene staten Republic of Lakotah med eiendomsrett over tusener av kvadratkilometer i Sør-Dakota, Nord-Dakota, Nebraska, Wyoming og Montana.
Batala
Demografi
Ved folketellingen i 2001 hadde byen 126 646 innbyggere, hvorav 53 % var menn og 47 % var kvinner. Gjennomsnittlig lesekyndighet var 72 %, noe som var høyere enn landsgjennomsnittet på 59,5 %. Mannlig lesekyndighet var 75 %, mens 69 % av kvinnene var lesekyndige. 11 % av befolkningen i Batala var barn under 6 år.
Bediha Tunadağı
Bediha Tunadağı (født 20. august 1985) er en tyrkisk vektløfter som konkurrerer i -58 kg. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun kom på 15.-plass.
Patrick Jameson
Patrick Geraint «Jamie» Jameson (født 10. november 1912 i Wellington i New Zealand, død 1. oktober 1996) var et newzealandsk flygeress under andre verdenskrig. Han ble tildelt Krigskorset med sverd, Norges fremste utmerkelse.
Før verdenskrigen
Jameson arbeidet i forsikringsbransjen i New Zealand. Han lærte seg å fly privatfly og i 1936 reiste han til Storbritannia der han gikk inn i Royal Air Force. Etter å ha gjennomgått opplæring som krigsflyger ble han i 1937 beordret til tjeneste i No. 46 Squadron RAF.
Andre verdenskrig
Ved utbruddet av andre verdenskrig fløy han Hawker Hurricane-fly i 46 Squadron RAF. Skvadronen ble i mai 1940 sendt til Norge, der britiske, franske og polske allierte forsøkte å motstå de tyske invasjonsstyrkene. Jameson utmerket seg i strid i Norge. Han opererte fra midten av mai fra Bardufoss flyplass og ble satt inn mot tyske luftstyrker i Nord-Norge. Jameson deltok 28. mai i nedskytning av to Dornier Do 26 flybåter før han dagen etter fikk sin første helt egne nedskytning av et fiendtlig fly da han skjøt ned en Junkers Ju 88. Mot slutten av den allierte innsatsen i Norge i 1940 landet han sitt fly på hangarskipet HMS «Glorious» og var den siste som forlot dette, etter at det ble senket av tysk ild under evakueringen av britiske tropper fra Norge natten til 8. juni 1940.
Jameson kom tilbake til Storbritannia og ble sjef for No. 266 Squadron RAF. Med denne skvadronen fikk han sin første nedskytning over engelsk jord, da han skjøt ned en Heinkel 111 9. april 1941. Han ble seinere operasjonsgruppesjef (Wing Commander Flying) for vingen der 266 Squadron inngikk. Han deltok i august 1942 i Diepperaidet.
Fra desember 1942 til mai 1943 var Jameson operasjonsgruppesjef for North Weald Wing der de norske 331- og 332 skvadron samt en britisk skvadron, 124 Squadron, inngikk. Under hans ledelse oppnådde disse skvadronene resultater som ble ansett som betydelige. Fra desember 1942 til april 1943 skjøt skvadronene ned 30 tyske fly. I tillegg kom tolv sannsynlige nedskytninger og 26,5 skadet fly. I norsk statsråd 13. august 1943 ble Jameson tildelt Krigskorset med sverd «for å ha ledet norske jagersquadrons på en fremrakende [sic] måte og derved i høy grad bidratt til de kampresultater norske flygere har oppnådd.»
Etter en periode med stabsarbeid i 11 Groups hovedkvarter, ble Jameson i juli 1944 sjef for 122 (Mustang) Wing. Ved krigens slutt hadde han en resultatliste med ni nedskytninger av fiendtlige fly.
Etter krigen
Da vingen ble oppløst i september 1945, ble Jameson stasjonssjef ved RAF-basen Schleswigland i Tyskland før han ble beordret til samme stilling ved Wunsdorf. I mars året etter ble han beordret til RAF Staff College i Haifa. I forbindelse med Operation Grapple, britenes atomprøvesprengning på øya Kiritimati i Stillehavet, var Jameson tilknyttet stabshovedkvarteret.
Jameson tjenestegjorde i RAF til 1960, da han gikk av som Air Commodore (brigader). Han hadde da fått tuberkulose og vendte tilbake til New Zealand.
Utmerkelser
I tillegg til det norske Krigskorset ble Jameson i 1940 tildelt det britiske Distinguished Flying Cross. I 1941 ble han tildelt barre til dette. I 1942 ble Jameson dekorert med Distinguished Service Order. Han mottok 1939–1945 Star og War Medal 1939–1945. Han ble Mentioned in Despatches tre ganger i løpet av krigen. I 1946 ble han tildelt USAs Silver Star. Jameson ble i 1959 utnevnt til følgesvenn av Order of the Bath. I tillegg var han kommandør av den nederlandske Oranje-Nassau-ordenen med sverd.
Aribert Heim
Aribert Ferdinand Heim (født 28. juni 1914 i Bad Radkersburg i Østerrike, antatt død i Kairo 10. august 1992) var en østerriksk medisiner. Medieoppslag omtalte ham som «Doktor Død» eller «Slakteren fra Mauthausen». Som leirlege ved konsentrasjonsleirene Mauthausen og Buchenwald tok han livet av mange fanger i forbindelse med medisinske eksperimenter. Heim ble arrestert av de tyske myndighetene etter krigens slutt, men det ble ikke tatt ut tiltale.
Han var ikke del av rettsprosessen mot leger og andre ansatte i Mauthausen. I 1962 ble det reist tiltale mot ham, men da gikk han under jorden og ble aldri funnet.
Livsløp
Aribert Heim var sønn av en politimann og en husmor. Han studerte medisin, tok den medisinske doktorgrad i Wien.
KZ Mauthausen
I oktober 1941 ble han beordret til konsentrasjonsleiren KZ Mauthausen. Der begynte han med menneskeforsøk. Han valgte ut friske fanger, som så ble avlivet ved giftinjeksjoner direkte i hjertet (gjerne med fenol). Han fjernet også levende organer fra syke under narkose, uten anestesi, slik at de døde i etterkant, gjerne etter at de våknet av narkosen. Eksperimentene var sadistiske, og ble utført blant annet på jødiske fanger og på spanske republikanere. Fangene i Mauthausen kalte ham «Doktor Død». Hans virksomhet har mange fellestrekk med hva legen Josef Mengele i Auschwitz foretok seg.
Arrestasjon
15. mars 1945 ble Heim arrestert av amerikanske militære styrker og internert i krigsfangeleir ved Ludwigsburg. I 1949 ble han løslatt uten tiltale. Han giftet seg og praktiserte som lege til 1961 i det sørlige Tyskland.
Tiltale og flukt
I oktober 2005 mente man å ha sterke indisier på at han bodde på den spanske middelhavskysten i nærheten av Dénia. Ved slutten av den måneden skal han angivelig ha flyktet via Madrid til Sør-Amerika, og angivelig har han siden tidlig 2006 oppholdt seg et sted i Chile. I juni 2007 ble den norske tidligere frontkjemperen Fredrik Jensen satt under politietterforskning for angivelig å ha assistert Heim mens han oppholdt seg i Spania.
Senere år og død
SS-legens falske identitet og tilholdssted forble ukjent, og han var i 47 år ettersøkt over hele verden av nazijegere fra Simon Wiesenthal-senteret. De siste årene av sitt liv bodde Heim tilbaketrukket som gjest ved det nå nedlagte hotellet Kasr el Medina i Kairo, under pseudonymet Tarek Hussein Farid. Her opererte han som et medlem av eierfamilien Doma. Dødsdatoen er oppgitt av sønnen Rüdiger Heim (født 1955), som også opplyser at faren døde av kreft.
I boken Ingen glemsel – ingen tilgivelse fra høsten 2007 hevder en tidligere oberst i den israelske hæren, Danny Baz, at han var med på å drepe Heim i 1982 gjennom en jødisk hevngruppe kalt «Uglen» på øya Catalina utenfor Los Angeles. Etter drapet skal de ha dumpet liket i Stillehavet. Dette blir avvist av nazijegerne.
I 2009 rapporterte den tyske TV-stasjonen ZDF at Heim døde i Kairo den 10. august 1992. Dette bestrides imidlertid av andre, blant annet har det ikke vært mulig å oppspore graven eller levningene hans. I en BBC-dokumentar som ble sendt 12. september 2009 ble det hevdet at tysk politi hadde besøkte Kairo i 2009, uten å finne noen beviser på Heims død.
I 2012 fastslo en tysk domstol at han døde av kreft i Kairo i 1992.
Paul Reinecke
Paul Reinecke (født 25. september 1872 i Charlottenburg, død 12. mai 1958 i Herrsching) var en tysk arkeolog i Bayern.
Reinecke studerte medisin og allmenn naturvitenskap under Rudolf Virchow. Han interesserte seg utover dette for forhistorisk tid og studerte derfor videre hos antropologen Johannes Ranke (1836–1916) og arkeologen Adolf Furtwängler (1853–1907). I 1893 foretok Reinecke en studiereise gjennom Østerrike-Ungarn.
Etter studiene fikk han ansettelse i Römisch-Germanisches Zentralmuseum i Mainz der han ble 1908. Mellom 1908 og 1937 arbeidet Reinecke som hovedkonservator ved Generalkonservatorium der Kunstdenkmale und Altertümer Bayerns. Reinecke rakk før sin død 1958 med å arbeid med alle forhistoriske perioder i Europa og han har blant annet gitt bidrag til Hallstattkulturens periodeinndeling.
Carlo’s Bakery
Carlo's Bakery er et verdenskjent bakeri i Hoboken, New Jersey (New York, USA). Bakeriet har adressen 95 Carlos Bakery Way. Bakeriet er et familiebakeri som har gått i arv gjennom tre generasjoner. Eieren av bakeriet er Buddy Valastro.
I tillegg til bakeriet som selger kaker og annet bakverk, har foretaket en fabrikk i Lackawanna hvor de lager spesialkakene og bakverk de sender til Carlo's Bakery. Bakeriet bærer et gammeldags preg med tradisjonelle oppskrifter og bakverk fra Italia.
Yamen
Bygningsmessig var en yamen som regel bestående av en inngangsportal, en åpen plass og en hall. I tilslutning lå kontorer, arrestceller og lagerrom, Vanligvis bodde den stedlige embedsmann (mandarinen) inne på yamenområdet med sin familie. Særlig under Qing-dynastiet var dette gjennomført, da det gjaldt at mandarinen skulle skjermes fra de interessekonflikter som kunne oppstå dersom han bodde ute blant den øvrige lokale befolkning.
Carlo’s Bakery
Realityserien Cake Boss handler om Valastro-familien og hvordan den driver bakeriet.
Yamen
De klassiske yamen bortfalt etter revolusjonen i 1911/12, særlig fordi de mange krigsherrer tilrev seg den egentlige myndighet. Under Sun Yat-sen ble det skapt nye forvaltningsstrukturer som i noen grad grep tilbake til yamenkonseptet.
Red Margaret, Moonshiner
Red Margaret, Moonshiner er en amerikansk stumfilm fra 1913 regissert av Allan Dwan.
Yamen
På folkemunne benyttes fremdeles uttrykket på kinesisk, generelt om offentlige kontorer, men det er tildels blitt negativt verdiladet, med konnotasjoner til arrogant og inkompetent byråkratvelde.
Carlo’s Bakery
Historikk
Bakeriet åpnet i 1910 av Carlo Guastaferro, og i 1964 ble det kjøpt av Bartolo «Buddy» Valastro Sr. Han overtok bakeriet etter å ha innvandret til USA fra Italia. Bartolos sønn, Buddy Valastro, overtok bakeriet etter hans død. I begynnelsen var bakeriet drevet av familien, venner og noen få ansatte, deriblant Sal Picinich, som var Bartolos høyre hånd. Han begynte å jobbe i bakeriet like etter at Bartolo overtok driften, og jobbet der frem til han døde 30. januar 2011.
I april 2009 begynte den amerikanske betalings-TV-tjenesten TLC å vise reality-serien Cake Boss. Serien har hatt enorm suksess og blir vist over store deler av verdenm noe som også medførte at bakeriet ble berømt. Serien gir et innblikk i den travle hverdagen på bakeriet, der det lages både spesialdesignede kaker og tradisjonelle bakeverk som selges over disk i bakeriet.
Etter den store suksessen med Cake Boss bestemte Buddy Valstro seg for å åpne en fabrikk i Lackawanna. På fabrikken masseproduseres det små kaker og små bakverk som sendes rund i landet og til Carlo's Bakery, hvor de selger dem. Det har også kommet en egen hjemmeside til bakeriet hvor man kan bestille bakverk og melde seg på kurs hvor man lærer å dekorere kaker og lage dem.
Takket være bakeriet har Hoboken, New Jersey blitt et populært turistmål; turistene kommer for å besøke bakeriet og kjøpe noen av de berømte bakverkene. Dette har igjen ført til at Buddy Valastro har fått plass på listen over de 50 mest innflytelsesrike personene i Hudson Country.
Valastrofamilien
Bartolo Valastro og hans kone fikk 5 barn; 4 døtre og en sønn. Alle barna jobber på Carlo's Bakery.
Cake Boss og spinoff-serier
Reality-serien har fått masse oppmerksomhet og gjort bakeriet verdensberømt. Serien hadde premiere i april 2009, og etter hvert har det blitt laget ni sesonger, med totalt 152 episoder.
Det har blitt produsert tre spinoff-serier om og med familien Valastro:
Kinesisk druetaks
Kinesisk druetaks (latin: Cephalotaxus sinensis) er en art av druetaksslekten som vokser bare i det sentrale og sørlige Kina. Treet blir 10-15 meter høyt og med en diameter på inntil 120 cm er det et kraftig, tettvokst tre. Bladene blir 2-7 cm lange, inntil 3-4 mm brede.
Brit Sandaune
Brit Sandaune (født 5. juni 1972 på Skatval) er en norsk fotballspiller og førskolelærer.
Kinesisk druetaks
Det er to varianter:
Brit Sandaune
Hun er oppvokst på Skatval i Stjørdal, der hun spilte for lilleputtlaget i IL Fram. Hun var her til 1985, da hun gikk til Stjørdals/Blink og spilte til 1989. I januar 1989 ble hun som Blink-spiller uttatt på landslagssamling, og kom inn sammen med Anne Nymark Andersen etter pause da de vant 3–0 mot Kina i mars 1989.
Kinesisk druetaks
Mange forskere mener den er meget nært beslektet med druebarlind (Cephalotaxus harringtonia) og med koreansk druetaks (Cephalotaxus koreana).
Slekten grupperes i druetaksfamilien (Pseudotaxaceae), men som i daglig bruk like godt kan henføres til barlindfamilien (Taxaceae) i bred forstand.
Brit Sandaune
Hun spilte for Trondheims-Ørn 1990–2004. Der fikk hun 507 klubbkamper, 258 av disse i Toppserien der hun skåret 127 mål og vant  7 seriemesterskap, og åtte NM i fotball for kvinner.
Hun var med på det norske OL-laget som vant bronse i Atlanta i 1996, og som senere vant gull i Sydney i 2000. Hun fikk fair play-prisen i kvinnefotball i 2000. I alt fikk hun 119 kamper på det norske landslaget.
I 2003 ble hun kåret til årets spiller av Serieforeningen for kvinnefotball. I 2008 spiller hun for veteranlaget «Harry's Team».
Sandaune ble rangert som nummer 69 på listen over de tusen beste idrettsutøverne i Trøndelag i avisa Nidaros sin kåring i 2022.
Gildehallen på Oset Høyfjellshotell
Gildehallen på Oset Høyfjellshotell er et privat museum med bondeantikviteter ved Oset Høyfjellshotell på Golsfjellet.
I Gildehallen har Gudrun og Asle Hesla har samlet bruksting fra gammel tid. En liten landhandel er innredet ved inngangen og inne i Gildehallen er det stort utvalg av kister, symaskiner, tutegrammofoner, hardingfeler, mangletre, seletøy, smørbøtter, løkhyller, framskap, ølboller, tutekanner, rokker for å nevne noe. Denne hallen rommer en av de største private samlingen av bondeantikviteter i Norden, trolig den aller største.
Nils Gunnar Kvamstø
Nils Gunnar Kvamstø (født 31. januar 1964) er en norsk meteorolog og professor ved Universitetet i Bergen. Han ble fra 2022 direktør for Havforskningsinstituttet i et seksårig åremål.
Karriere
Hovedfags- og doktorgradsarbeidene hans omhandlet behandling/beskrivelse av skyer og nedbør i numeriske værvarslingsmodeller. Senere har arbeidene dreiet mot klimamodellering og klimaanalyse. Problemstillingene i disse arbeidene er rettet mot vekselvirkning mellom hav og atmosfære.
Jean Djorkaeff
Jean Djorkaeff (født 27. oktober 1939) er en tidligere fransk fotballspiller. Han fikk over 400 kamper på øverste nivå i fransk klubbfotball fra 1958 til 1974, samt 48 kamper for det franske landslaget. Djorkaeff var opprinnelig angrepsspiller, men huskes best for sine senere år som forsvarsspiller.
Djorkaeff fikk debuten i fransk toppfotball for Lyon mot Limoges i 1958. Han spilte i Lyon frem til 1966, da han gikk til Marseille. På tampen av karrieren hadde han to sesonger i Paris Saint-Germain (1972–1974) og Paris FC (1972–1974). Djorkaeff vant Coupe de France to ganger, i 1964 (med Lyon) og 1969 (med Marseille).
På landslagsnivå debuterte Djorkaeff mot i 1964. Han fikk totalt 48 kamper (hvorav 24 som kaptein), og scoret tre landslagsmål. Hans siste landskamp kom mot i 1972.
Jean Djorkaeff er far til den senere franske landslagsspilleren Youri Djorkaeff.
Conan O’Brien
Conan Christopher O'Brien (født 18. april 1963 i Brookline i Massachusetts i USA) er en amerikansk komiker og talkshowvert.
Conan O'Brien, hvis foreldre begge stammer fra Irland, begynte som manusforfatter til humorprogrammene Simpsons og Saturday Night Live. Hans innsats for sistnevnte gav ham en Emmy i 1989. I 1993 ble han programleder for et eget talkshow – Late Night with Conan O'Brien, som var en videreføring av Late Night with David Letterman etter David Letterman gikk fra NBC til CBS. O'Brien fikk ofte en hjelpende hånd fra David Letterman i starten av sin karriere som talkshow-vert, blant annet ved at Letterman sendte publikum som ikke fikk plass hos ham til O'Brien. Letterman har både hatt O'Brien som gjest og har vært gjest hos O'Brien.
I januar–februar 2006 ble Conan O´Brien kjent for sin støtte til Tarja Halonen i det finske presidentvalget. Han betalte blant annet for å vise en reklamesnutt på finsk TV hvor det ble gjordt et poeng ut av at han lignet mye på presidentkandidaten.
Fra 1. juni 2009 tok Conan O'Brien over som programleder for Jay Leno og The Tonight Show på NBC. Den amerikanske komikeren Jimmy Fallon tok over Late Night 2. mars 2009. O'Brien ble den femte programlederen i The Tonight Shows historie.
8. november 2010 hadde hans nye talkshow Conan premiere på TBS. Blant nye påfunn i talkshowet er blant annet reiser til andre land, noe han kalt «Conan without borders».
Otto Torell
Otto Martin Torell (født 5. juni 1828 i Varberg, død 11. september 1900 på Charlottendal, Liljeholmen) var en banebrytende svensk geolog, zoolog og polfarer.
Biografi
Torell ble i 1844 student i Lund, i 1853 filosofie magister, i 1858 medicine kandidat, i 1860 adjunkt i zoologi og i 1866 e.o. professor i zoologi og geologi ved Lunds universitet. Han var fra 1871-1897 også sjef for Sveriges geologiska undersökning (SGU).
Han er best kjent for sin banebrytende innsats innen polarforskning og istidsgeologi. Han reiste i 1856 til Sveits for å studere isbreer, spesielt med henblikk på spørsmålet om isbreer tidligere hadde vært utbredt over Skandinavia, og i 1857 besøkte han Island i samme ærende.
I 1858 gjennomførte han, sammen med Adolf Erik Nordenskiöld og August Quennerstedt, sin første ferd til Svalbard, og i 1859 reiste han til Grønland. Disse ferdene ble innledningen til de svenske polarekspedisjonene, og han var selv leder for den førsta større ekspedisjonen, Svalbardekspedisjonen i 1861. Denne ekspedisjon kan sies å ha grunnlagt den vitenskapelige polarforskningen, som har en allsidig vitenskapelig undersøkning som formål.
Foruten geografiske, geologiske, zoologiske og botaniske studier ble det også utført en forberedende undersøkning til en nivåmåling, samt bunnprøver som viste seg å inneholde et rikt dyreliv, helt ned til 2 500 meters dybde. Fra en så stor dybde hadde man tidligere bare innhentet foraminiferer, og den store interessen som disse funnene vakte førte til ytterligere undersøkelser av de store havdypene, hvor forskere fra en rekke land deltok og som innledet en ny era for oceanografien, geologien og den fysiske geografien.
Torell var en av de første svenske forskere som omfavnet teorien om at Skandinavia hadde vært dekt av en innlandsis, noe han hevdet allerede i sitt første arbeide, Bidrag till Spetsbergens molluskfauna jemte en allmän öfversigt av arktiska regionens naturförhållanden och forntida utbredning (1859). I en innledning til Leonard Pontus Holmströms gradualavhandling Märken efter istiden, iakttagna i Skåne (1865) gikk Torell lengre, og mente nå at innlandsisen fra Skandinavia var utbredt over hele det området øst og sør for Østersjøen hvor flyttblokker forekommer.
Hollandsche Maatschappij der Wetenschappen i Haarlem hadde i 1865 utlyst en priskonkurranse angående opphavet til de fremmede bergarter, som forekom som løse blokker ved Hondsrug i Noord-Holland, og Torell leverte i 1866-1867 inn sitt svar. For dette tildelte selskapet han sin gullmedalje og 150 gylden. Disse belønningene skulle han dog aldri motta, ettersom han tok tilbake manuskriptet for kompletteringer som aldri ble utført, og han hadde ved sin død ennå manuskriptet i behold. Arbeidet ble derfor ikke publisert, men den nevnte Holmström gjorde i en biografi over Torell rede for dette. Her fremgikk det at arbeidet inneholdt en utførlig behandling av flyttblokkene i hele det nordlige Europa, samt bevis for at disse har sammenheng med en innlandsis som har dekt dette området. Torells Undersökningar öfver istiden I (1872), II (1873) kan sies å gjengi prisskriftets innhold i sammendrag.
Minnesmerker og oppkalling
Da Torell i 1875 framførte sine synspunkter for Deutsche geologische Gesellschaft ble han sterkt kritisert av de tyske geologene, som til da hadde støttet Charles Lyells såkalte driftteori, som hevdet at flyttblokkene hadde blitt avsatt på bunnen av et ishav. Allerede etter noen år var imidlertid Torells innlandsisteori allment anerkjent og antatt også i Tyskland. Ved Rüdersdorf utenfor Berlin ble en av de største flyttblokkene reist som et minnesmerke over han, med inskripsjonen «Torell, schwedischer Geolog».
På Svalbard ble Torell Land, området mellom Bellsund og Hornsund, oppkalt etter han. Vest for Torell land renner Torellbreen ut i havet, på sørsiden av Braganzavågen innerst i Van Mijenfjorden ligger Torellfjellet, øst for Woodfjorden ligger Torelldalen, og på Nordøstlandet ved Hinlopenstretet ligger Torellneset''.
I Varberg finnes Otto Torells gata, en vestlig forlengelse av Norrgatan. Ved krysset mellom denne og Västra Vallgatan ligger huset hvor Torell ble født, som nå huser Hotell Gästis. Edvin Öhrströms Torellbrunnen kan ses vest for Brunnsparken ved siden av Galleria Trädgården.
Marcelo Fernan
Marcelo Briones Fernán (født 24. oktober 1927 i Cebu City på Filippinene, død 11. juli 1999 i Manila) var en filippinsk jurist og politiker. Han var den første og så langt (2008) eneste filippiner som har vært både justitiarius for Filippinenes Høyesterett og president for Det filippinske senat.
I 1992 var han filippinsk presidentkandidat, men tapte for skuespilleren og senatoren Joseph Estrada.
The Rumble in the Jungle
The Rumble in the Jungle er navnet på kampen om tungvektsmestertittelen mellom tittelforsvareren George Foreman og utfordreren Muhammad Ali på Stade du 20 Mai i Kinshasa i Den demokratiske republikken Kongo 30. oktober 1974 er en av boksehistoriens mest minneverdige kamper. Kampen ble markedsført som «The Rumble in the Jungle» – slagsmålet i jungelen. Ali vant på knockout i 8. runde, og ble dermed den andre i boksehistorien – etter Floyd Patterson – til å gjenerobre tungvektsmestertittelen.
Gaske-laanten sijte
Gaske-laanten sijte eller Færen reinbeitedistrikt er en sørsamisk sijte og et reinbeitedistrikt nord for E14/Stjørdalselva og sør for Verdalselva, i kommunene Meråker, Stjørdal, Levanger og Verdal i Nord-Trøndelag.
The Rumble in the Jungle
Forspillet
Etter at Ali hadde tapt tittelkampen mot Joe Frazier i 1971, skulle det gå tre år før han fikk sjansen til å kjempe om tittelen igjen. Sjansen bød seg da den relativt ferske manageren Don King greide å stable et beløp på 10 mill. $ til en kamp mellom Foreman og Ali, godkjent som tittelkamp både av WBA og WBC.
Gaske-laanten sijte
Sijten dekker et område på 2 429 km² og har inntil 1 600 rein. Det er fire andelseiere i sijten. Sør for distriktet ligger Saanti sijte, i nord ligger Skæhkeren sijte; i nordøst grenser distriktet såvidt til Kalls sameby på svensk side. Årsrytmen i beitemønsteret i området går øst-vest; med vår-, sommer- og høstbeiter i øst, og vinterbeiter i vest. Det meste av reindriften foregår innenfor Meråker og Verdal kommuner, fordi det er her man finner høgfjellsområdene mot svenskegrensen. I noen deler av 1900-tallet har reinflokkene vært sammenblandet med rein fra Kalls sameby.
The Rumble in the Jungle
Forspillet
Kampen skulle gå i hovedstaden i Zaire, der diktatoren Mobutu Sese Seko så en mulighet for å pynte på sitt dårlige internasjonale rykte og samtidig gi kampen som «en gave til det zairiske folket». Både Foreman og Ali lå mye av sommeren i Kinshasa og trente for å venne seg til det tropiske klimaet. Kampen var beramma til september, men Foreman pådro seg et kutt over øyet under trening, og kampen måtte utsettes en måned.
Gaske-laanten sijte
Den sørsamiske navnet gaske laante betyr «det midterste landet» eller «landet i mellom», mens det norske navnet viser til innsjøen Feren som ligger i Meråker og Verdal. Navnet skrives Gaske-laante i nominativ, og med en tilføyd genitivs-n i sammenstillinger som Gaske-laanten sijte. Reindriftsforvaltningen bruker formen Gasken-Laante.
Thomas Connelly
Thomas Francis Connelly (1909–1996) var en amerikansk gymnast og OL-bronsevinner, samt viseadmiral i den amerikanske marinen.
Gaske-laanten sijte
I reindriftsagronomens rapporter er det notert 14 reindrivere i distriktet i 1889. I 1890-årene bodde Daniel Mortenson og hans familie her. Margrete Kreutz er fra dette området. Fra 1921 var familiene Nursfjell og Stenfjell sentrale i reindriften i området. I løpet av 1900-tallet har det vært relativt stor utskifting av driftseneheter i området; mange har drevet her en periode og flyttet videre til områder i sør eller nord. Sijten har over tid hatt store utfordringer med mange og store inngrep i sine beiteområder. Dette gjelder kraftutbygginger, vei- og hytteutbygginger. Distriktet var en av de første i det sørsamiske området til å få registrert kulturminner.
Thomas Connelly
Han deltok i Sommer-OL 1932 hvor han tok bronse i grenen tauklatring. Dette var forøvrig siste gang tauklatring var olympisk øvelse, etter å ha stått på programmet siden starten i 1896. USA vant alle tre medaljer i denne øvelsen; Raymond Bass tok gull og William Galbraith sølv.
The Rumble in the Jungle
Forspillet
Mens kampen var imøtesett med spenning over store deler av verden, og skulle direkteoverføres til et stort antall lokaler i USA og andre land, var det ikke mange utlendinger som virkelig reiste til Kinshasa for å overvære kampen live. Den utadvendte og karismatiske Ali hadde brukt treningsperioden til å innynde seg hos det zairiske folket, og på det store Stade du 20 mai var det på kampdagen en udiskutabel stemning for Ali. For å tilpasse det til amerikansk tid, ble kamptidspunktet satt til kl 0500.
Thomas Connelly
Connelly begynte sin utdanning ved UCLA, men fikk i 1932 en plass på United States Naval Academy. Han jobbet blant annet som testpilot, og fikk flere utmerkelser i sin karriere, blant annet Distinguished Flying Cross (USA) og Air Medal med gullstjerner. Han jobbet seg opp til graden viseadmiral, og sluttet i marinen i 1971.
The Rumble in the Jungle
Forspillet
På forhånd var Foreman hos bookmakerne og blant kommentatorer ansett som den sterkeste. Det var en utbredt oppfatning at han hadde en hardere punch enn noen Ali hadde møtt før; han hadde imponert på trening og virket balansert og selvsikker. Ali hadde i forhold hatt et lett treningsopplegg, og det var tvil om hvor god formen hans var. Ali så på sin side ut til å ta en seier over Foreman for gitt; han hadde på forhånd annonsert at han skulle danse med Foreman, en antydning om at han ville bygge kampen på sitt raske fotarbeid. Men han hadde også latt falle ord om at han hadde en overraskelse til Foreman og forståsegpåerne.
Thomas Connelly
Han døde av pulsåresvulst i aorta.
The Rumble in the Jungle
Kampen
Første runde var voldsom og fartsfylt, med mange treffere fra begge. Ali overraska med flere høyreslag, som er uvanlige mot en frisk motstander fordi de legger eget forsvar åpent. Men på grunn av hurtigheten traff han mot hodet med flere av dem. Til gjengjeld måtte han tåle flere svært harde slag fra en pågående Foreman. Ali hadde flest treff, men Foremans var hardere.
I andre runde skifta Ali taktikk. Til alles forbauselse rygga han tilbake mot tauene og boksa nesten hele runden i en trengt posisjon i hjørnet eller med ryggen mot tauene. Denne taktikken holdt han fast ved gjennom nesten hele kampen, og overraska alle forståsegpåere ved ikke å prøve å komme seg ut av en posisjon som de fleste boksere gjør alt for å unngå. Dobbelt overraskende var det å se Ali i en stilling der han så å si ikke brukte beina til å danse rundt med Foreman, som han hadde annonsert på forhånd, og som var ansett som ett av hans fremste fortrinn som bokser.
I fire runder holdt Ali seg strengt til taktikken, lot Foreman hamre løs, konsentrerte seg om å ta av for slagene og slå raske serier mot hodet når Foreman åpna seg under sine egne angrep. De gangene Foreman fikk inn tunge slag, lot Ali kraften i slaget gå over i tauene slik at virkningen ble mindre. Samtidig erta han Foreman ved å snakke til han nesten uavbrutt, håne slagene hans og spørre om han ikke hadde noe bedre.
Femte runde var kanskje kampens beste. Da satte Foreman inn et rasende angrep med lange serier av (fortsatt) tunge slag. De fleste ble avverga, men noen traff godt. Fortsatt var utfallet uvisst: Foreman var rysta av Alis støt mot hodet og var mindre presis enn i første runde; på den andre sida hadde han kraft nok til å kunne slå knockout på Ali med en eventuell fulltreffer. Mot slutten av runden, da Foreman hadde avlevert sine serier, kom Ali ut av tauene og svarte med en serie mot Foremans hode som overraska alle både på grunn av dens hurtighet og kraft. Da gongongen gikk etter femte runde, var Foreman ustø og tydelig redusert.
I sjette runde så Ali sliten ut, mens Foreman hadde mista alt av presisjon og kraft. Det var tvilsomt om Ali hadde kondisjon til å gå ti runder til, men også tvilsomt om han hadde nok kraft igjen til å slå ut Foreman. Både sjette og sjuende runde var seige og bød på lite boksing; Ali lente seg mye mot tauene og Foreman lente seg mot Ali.
I åttende runde viste Foreman at han fortsatt kunne slå, men han traff ikke særlig godt lenger. Da det var tjue sekunder igjen av runden, samla Ali seg til motangrep. Han hadde ennå krefter til å avlevere en lang serie av presise og harde høyre- og venstreslag mot hodet som sendte motstanderen i kanvasen. Foreman lå nede for telling, og kom ikke opp før etter at dommeren hadde talt til ti.
Dokumentasjon
I 1996 lagde Leon Gast og Vikram Jayanti den Oscarprisbelønte dokumentarfilmen When We Were Kings om «The Rumble in the Jungle». I den biografiske spillefilmen Ali fra 2002 tjener denne kampen som et dramatisk høydepunkt.
Romandie rundt 2015
Romandie rundt 2015 var den 69. utgaven av sykkelrittet Romandie rundt. Rittet besto av seks etapper, det startet med en lagtempo 28. april fra Vallée de Joux til Juraparc de Vallorbe og ble avsluttet med en individuell tempoetappe i Lausanne 3. mai. Rittet ble vunnet av russiske Ilnur Zakarin fra Katjusja.
Ursprung (Lugau)
Ursprung er en del av kommunen Lugau i den nordlige delen av Erzgebirgskreis i Direktionsbezirk Chemnitz i den sørlige delen av Fristaten Sachsen. Den hadde 612 innbyggere den 31. desember 1998.
Ursprung var tidligere en selvstendig kommune. Den ble innlemmet i Erlbach-Kirchberg den 1. januar 1999.
Artopoetes
Utseende
Middelsstore (vingespenn ca. 45 millimeter) stjertvinger uten stjerter på bakvingene. Denne slekten ligner overflatisk mer på blåvinger enn på typiske stjertvinger. Oversiden er litt matt blå med mørke ytterkanter. Undersiden er lysgrå med en rad av svarte flekker langs ytterkanten.
Levevis
Larvene lever på syrin og liguster.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Japan og det nordøstlige Kina.
John G. Bernander
John Gordon Bernander (født 22. september 1957 i New York i USA) en norsk næringslivsleder, forretningsadvokat og tidligere politiker for Høyre. Han var kringkastningssjef i NRK 2001–2007 og administrerende direktør i Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO) 2009–2012, og har arbeidet innen finans, industri og skipsfart.
Liv og virke
John G. Bernander ble født i New York og vokste opp i Brooklyn og Kristiansand. Foreldrene var motelleierne Harry Bernander (1927–2011) og Ingrid Synnøve Kjevik (1931–2012). Han er oppkalt etter tegneseriehelten «Lyn Gordon», og hadde amerikansk statsborgerskap frem til tenårene. Familienavnet Bernander er opprinnelig svensk.
Han gikk handelsgymnas i Kristiansand og Sjøkrigsskolen i Bergen før han studerte jus ved Universitetet i Oslo. Han tok juridisk embedseksamen i 1982 med angloamerikansk avtalerett som spesialfelt. Han var advokatfullmektig hos Olav Bryge i Kristiansand 1982–1985, konsernadvokat i Sørlandsbanken 1986–1988 og konsernadvokat i Johan G. Olsen Industrier 1988–1989.