cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
İlknur Kobaş
Hun representerte Tyrkia under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der hun ble utslått i omspillet.
Lillelitauen
Historie
Forut for Den tyske ordens invasjon på 1200-tallet var Lille Litauen bebodd av de baltiske stammer skalvere og nadruvere. Under ordenens angrep og krigene med Litauen flyktet de opprinnelige befolkningsgruppene. Kampene mellom Den tyske orden og Litauen-Polen ble avsluttet med Melnotraktaten den 17. september 1422, og området ble befolket på nytt av hjemvendende flyktninger, litauiske tilflyttere og opprinnelige vestbaltere.
Lille Litauen har gitt viktige bidrag til litauisk kultur. Lille Litauens skriftspråk kom til å danne skjelett for moderne litauisk. Den litauiske forfatter, dikter og prest Kristijonas Donelaitis (1714 – 1780), etnisk litauisk lutheraner, levde i Lille Litauen og skrev det første klassiske litauiske dikt, «Årstidene» (Metai), som er et av de viktigste litauiske poetiske verker.
Roman Mikulec
Roman Mikulec (født 18. mars 1972 i Bratislava i Slovakia) er en slovakisk politiker, tidligere soldat, og innenriksminister fra mars 2020 i regjeringen Igor Matovič.
Elias Blix
Elias Blix (1836–1902) var en norsk teolog, politiker (V) og salmedikter. Han var født på Våg på Sandhornøya i Nordland og fullførte teologisk embetseksamen i Oslo i 1866. Han ble professor i hebraisk 1879 og var kirkestatsråd i perioden 1884–88. Han har skrevet en rekke salmer, og mange av disse er tatt med i ulike norske salmebøker.
For sine salmer og sanger på nynorsk og for sitt arbeid for nynorsk som skole- og kirkespråk, regnes Blix som en av nynorskens fedre. Da Birger Anneus Hall ga ut sangboken Kirkeklokken i 1890, hadde han med 30 nynorske salmer av Elias Blix, det var i denne forbindelse han for første gang stod fram som salmedikter under eget navn. Ett år senere, i 1891, utgav Blix selv salmeboken Nokre salmar i dens 4. utgave – utelukkende med egne tekster på nynorsk, tilsammen 150 salmer. Denne utgaven ble autorisert i 1892.
Elias Blix var konservativ innen teologien, men radikal når det gjaldt målsaken og politikken. Som kirkeminister var han den som var formelt ansvarlig for det såkalte jamstellingsvedtaket fra 1885, det vedtaket som sidestilte landsmålet med «det almindelige Skrift- og Bogsprog» som offisielt språk i Norge. Hundre år etter, 12. mai 1985, overleverte representanter for styret i Noregs Mållag et maleri av Elias Blix til Stortingets presidentskap til minne om dette.
Blix døde i hjemmet sitt i Kristiania (Oslo) i 1902. Han er gravlagt på Vår Frelsers gravlund.
Blix var gift med Emma Blix, og var far til arkitekten Helge E. Blix (1877–1951) og satiretegneren og riksmålsmannen Ragnvald Blix (1882–1958). Elias Blix var ikke av slekten Blix, men benyttet sitt mellomnavn Blix som etternavn. Hans foreldre var fiskerbonde Peder Christophersen (1804–39) og Margrethe Christophersdatter (1808–57).
Liv Signe Navarsete
Liv Signe Navarsete (født 23. oktober 1958 i Sogndal i Sogn og Fjordane) er en norsk tidligere politiker for Senterpartiet (Sp) som siden 2022 er statsforvalter i Vestland. Fra 2005 til 2021 var hun innvalgt på Stortinget for Sogn og Fjordane. Navarsete er den fra Senterpartiet som har sittet lengst i regjering. Fra 2005 til 2009 var hun samferdselsminister og fra 2009 til regjeringsskiftet etter stortingsvalget i 2013 kommunal- og regionalminister i regjeringen Stoltenberg. Navarsete var partileder for Senterpartiet fra 2008 til 2014.
Bakgrunn
Navarsete er opprinnelig fra Sogndal, giftet seg i 1979 og ble som tobarnsmor i 1992 enke, da ektemannen brått døde på grunn av hjerteinfarkt.
Fra år 2000 har hun bodd i Lærdal, hvor hun ble samboer med Lars Petter Nesse, som har vært varaordfører i kommunen. På skuddårsdagen 2008 fridde hun til ham, og 17. mai 2008 giftet de seg i den norske sjømannskirken i London.
Navarsete har utdannelse som cand.mag. ved Høgskulen i Sogn og Fjordane. Hun har blitt tildelt Storegutprisen for god og levende nynorsk.
Utradisjonell bakgrunn
I det 21. århundre er de aller fleste toppolitikere yrkespolitikere som har gått gradene gjennom ungdomspartiet, men Navarsete utmerket seg med en helt annen bakgrunn. Hun kom inn i politikken i 30-årene via foreldreengasjement for å få flere skoleklasser med færre elever i hver klasse. Hun var 46 år da hun først ble innvalgt på Stortinget, og bare tre år senere satt hun som en av de tre i Regjeringens underutvalg, det uformelle beslutningsorganet som under en flertallsregjering tar svært mange av beslutningene i styringen av Norge.
Lokalpolitikk
Navarsete ble medlem av Senterpartiet høsten 1986. Hun var leder i Sogn og Fjordane Sp 1998–2004. Hun var medlem av Sogndal kommunestyre 1991–1995 og av Lærdal kommunestyre 2003–2005 og 2019–2023, samt av Sogn og Fjordane fylkesting 1995–2005.
Rikspolitikk
Hun var politisk rådgiver i Helse- og sosialdepartementet 1999—2000 og andre nestleder i Senterpartiet 2001–2008. Hun var vararepresentant på Stortinget 2001–2005. Ved stortingsvalget i 2005 ble Navarsete innvalgt på Stortinget, og senere gjenvalgt tre ganger.
Hun ble statsråd i Samferdselsdepartementet i Jens Stoltenbergs andre regjering 17. oktober 2005. Da Dagsavisen trillet terning over statsrådene til jul det året fikk Navarsete terningkast seks for å "levere mest håndfaste resultater av alle statsråder". Senere la Navarsete fram en svært ekspansiv Nasjonal Transportplan. Nå skulle det endelig storsatses på jernbaneutbygging i Norge, men Navarsete klarte likevel å redusere andelen av investeringene som går til jernbane. Senere ble Senterpartiets forhandlingskrav om at investeringer i storbyenes kollektivtransport fullt ut skulle matches med veiinvesteringer i distriktene omtalt som "klausulen fra helvete".
Navarsete overtok ledelsen av Kommunal- og regionaldepartementet 20. oktober 2009, og hadde denne posten fram til regjeringen gikk av høsten 2013. Regjeringen opplevde slitasje, og ble stadig mer upopulær. I motsetning til andre koalisjonsregjeringer hadde Stoltenberg II en kultur for alltid å fronte enighet utad.
Innad i regjeringen ble Navarsete i følge biografien sin særlig forbauset over at Ap som hadde helseministeren sto hardt på nedleggelselser av to lokalsykehus, hvorav begge var i Navarsetes hjemfylke, og at SV som hadde utdanningsministeren kort tid før 2013-valget satte igang et initiativ for å redusere statusen til sidemålet.
I karrieren som opposisjonspolitiker i Stortinget utmerket Navarsete seg som en av de fremste talspersonene for forsvar av egne territorier framfor internasjonale operasjoner, en tanke som vant fram hos stadig flere utover på 2010-tallet. Navarsete varslet i 2020 at hun ikke ville stille til gjenvalg til Stortinget.
Partiledelse
Etter at Åslaug Haga trakk seg som partileder i 2008 (og Lars Peder Brekk fungerte midlertidig i vervet i noen måneder), ble Navarsete valgt til leder for Senterpartiet 12. september 2008. Hun hadde vervet fram til 2014.
Navarsete videreførte kursendringen som ble gjort med å velge SV som samarbeidspartner framfor KrF og Venstre. Dette er omstridt i Senterpartiet, og særlig i den trønderske delen av partiet. Ola Borten Moe kjempet for en mer oljevennlig politikk med redusert vekst i offentlig sektor, og hadde stadige utspill som slo sprekker i Regjeringens enighet utad og partilederspørsmålet.
Øvrig yrkesliv
Navarsete har sittet i konsernstyret i Gjensidige Nor Forsikring, vært styreleder i Stiftinga Vestlandsforsking og arbeider som selvstendig næringsdrivende. I 2022 ble Navarsete utnevnt til statsforvalter i Vestland for en åremålsperode på seks år.
Francis Drake
Francis Drake (født ca. 1540, død 28. januar 1596) var en engelsk sjøkaptein, navigatør, marinehelt, politiker og oppdager. Han var den første engelskmannen som gjennomførte en jordomseiling, fra 1577 til 1580. I 1579 gikk han i land i nordlige California og gjorde krav på landområdet som «Nova Albion» for den engelske kronen. Kart som er laget i tiden like etter kravet hadde tegnet inn alt land nord for Nye Spania som britisk.
Fødsel og tidligste år
På lik linje med mange andre på hans tid er Drakes eksakte fødselsår ukjent og kan ha vært så tidlig som 1535. Året 1540 er tatt ut ifra et portrett malt av den aldrende Francis Drake.
Drake ble født i Tavistock, Devon, sønn av protestantiske bønder. Under det katolske opprøret i 1549 måtte familien flykte til Kent. Da Drake var 13 år mønstret han ombord på et lasteskip. Han ble skipssjef bare 20 år gammel. Han tilbragte sin tidlige karriere ved å forbedre sine seileferdigheter på Nordsjøen. Etterhvert ble han en kaprer.
Konflikten i Karibia
I 1563 seilte Drake først vest mot de spanske fastlandskoloniene, trukket dit av den enorme rikdommen Spanias sølvmonopol førte med seg. Han mislikte spanjolene fra første stund, dels på grunn av deres mistro mot alle ikke-spanjoler, og dels på grunn av deres katolske tro. Hans fiendtlige innstilling skal ha blitt forsterket etter en hendelse ved San Juan de Ulloa i 1568, da spanske styrker utførte et overraskelsesangrep til tross for at våpenhvile var inngått noen dager tidligere. Drake mistet nesten livet ved dette sammenstøtet. Fra da av viet han seg til å kjempe mot det spanske riket. På sin andre reise utkjempet han et slag mot spanske styrker, hvor han vant en dyrekjøpt seier; mange engelske sjømenn falt, men Drake vant dronning Elizabeths gunst.
I mars 1573 utførte Drake sin største bedrift under sine reiser i Karibia, da han kapret den spanske sølvtransporten ved Nombre de Dios. Han hadde samlet et mannskap som inkluderte flere franske kaprere og rømte afrikanske slaver, og seilte utenfor Darien (dagens Panama) på leting etter spanske skip. Han fant sølvtransporten i havnen Nombre de Dios, og erobret en enorm mengde gull. Sølvet måtte han la ligge igjen; han hadde ikke mannskap nok til å ta med de spanske skipene, og hans egne kunne ikke holde hele lasten. Da han kom tilbake til Plymouth den 9. august 1573 hadde han bare tredve engelske sjømenn igjen ombord, alle rike etter den vellykkede kapringen. Til hans store skuffelse kunne ikke bedriften anerkjennes offentlig, da dronningen hadde signert en midlertidig våpenhvile med Filip II av Spania.
Den spanske armada
I 1588 var England i den største fare da den spanske armada seilte mot landet. Drake gjorde da tjeneste som viseadmiral under Lord Howard av Effingham. Drake var blant de som ble hyllet etter den lille engelske marinens spektakulære seier over den enorme Armadaen. En kjent historie, som antagelig er apokryf, stammer fra denne episoden: Drake skal ha spilt bowls, et populært ballspill, ved havnen i Plymouth da beskjeden om at armadaen var på vei nådde ham. Han skal ha svart at det var mer enn nok tid til å spille ferdig og allikevel slå spanjolene.
Hans siste år
Han fortsatte som aktiv kaptein også etter dette. I 1595 angrep han San Juan på Puerto Rico, uten å lykkes. En kanonkule skutt fra festningen El Morro gikk gjennom kapteinskabinen på flaggskipet, men han unnslapp uskadd. Året etter forsøkte han igjen å angripe San Juan, der spanske skip som transporterte sølv hadde søkt tilflukt. Forsøket var igjen mislykket. Kort tid etter, den 28. januar 1596 døde han av feber.
Hobbseus attenuatus
Hobbseus attenuatus  er en art av ferskvannskreps (familie Cambaridae, orden Reptantia) som inngår i den store gruppen av såkalte tifotkrepser. Gruppen omfatter nordlige ferskvannskreps, av det som på engelsk kalles «crayfish». Den er en av 7 arter i slekten Hobbseus.
Utbredelsen er endemisk med forekomster i elver og innsjøer i Mississippi. Arten anses av IUCN som lite utforsket.
Artens taksonomiske plassering
En moderne oppdatering av systematikken gis her med basis i Fetzner et al: (2005).
Yael Arad
Yael Arad (født 1. mai 1967) er en israelsk judoka.
Hun representerte Israel under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der hun ble utslått i omspillet.
Hun tok sølv under Sommer-OL 1992.
Formosa (provins)
Provincia de Formosa er en provins nord i Argentina som grenser til naboprovinsene Chaco og Salta samt til Paraguay. Provinsen har en befolkning på (2010) og dekker et areal på  km². Hovedstaden ligger i byen Formosa.
Urspråket Pilagá snakkes i de vestre og sentrale delene av Formosa.
Historie
Den 15. juni 1955 ble territoriet Formosa en egen provins. Fra 1991 til 2001 økte befolkningen i provinsen med nesten 100.000.
Chelorchestia limicola
Chelorchestia limicola er en art i slekten Chelorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Samuel Maier
Samuel Maier (født 3. oktober 1999) er en østerriksk skeletonkjører.
Han representerte Østerrike under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor han ble nummer 13.
Sniffer
Sniffer er en norsk kortfilm fra 2006 regissert av Bobbie Peers. Den vant Gullpalmen for beste kortfilm i Cannes i 2006, som første norske film noen gang. Regissøren ble ved samme festival tildelt Norman McLaren Award.
Handling
Sniffer foregår i et samfunn der alle har muligheten til å fly, men det er ingen som gjør det. I stedet klamper de rundt med gravitasjonstøvler som lenker dem til bakken. Men en dag er det en mann som får nok; han løsner på bindingene og tar bokstavelig talt helt av.
Philadelphia Eagles i NFL-sesongen 2020
Philadelphia Eagles spilte i sin 88. sesong i National Football League og femte og siste under hovedtrener Doug Pederson. Etter et tap mot Seattle Seahawks i uke 12 kunne de ikke lenger forbedre på fjorårets sesongresultat på 9–7. Med et tap mot Green Bay Packers i uke 13 ble dette Eagles' første tapende sesong siden 2016. Etter et tap mot Dallas Cowboys i uke 16 kunne de ikke lenger nå sluttspillet, og sesongresultatet på 4–11–1 var lagets dårligste siden 2012. Hovedtrener Doug Pederson skilte vei med laget 11. januar 2021. Den 17. mars 2021 ble quarterback Carson Wentz byttet til Indianapolis Colts mot et pick i tredje runde i 2021 og et betinget pick i andre runde i 2022.
Den 14. juli 2020 annonserte Philadelphia at store arrangementer var ulovlig i seks måneder, og Eagles hjemmekamper hadde derfor ikke tilskuere. Fra uke seks av annonserte Philadelphias borgermester Jim Kenney at byen kom til å tillate opp til 7 500 tilskuere for Eagles' hjemmekamper. Dette ble omgjort 16. november 2020 da Philadelphia innførte nye restriksjoner for utendørs samlinger.
I en kamp mot Green Bay 6. desember ble quarterback Carson Wentz tatt av banen og erstattet med nykommeren Jalen Hurts. Uken etter var Hurts utpekt til lagets startende quarterback.
Draft
Notater
Sesongoppkjøring
Eagles' terminliste for sesongoppkjøringen ble lansert 7. mai, men ble senere kansellert av sikkerhetshensyn på grunn av koronaviruspandemien.
Terminliste
Merknader
Kistefoss stoppested
Kistefoss stoppested var en jernbanestasjon på Roa–Hønefosslinjen, i Ringerike kommune. Stoppestedet ble opprettet i 1917, nedgradert til holdeplass i 1952 og nedlagt i 1989.
Stasjonsbygningen ble oppført til åpningen i 1917. Den er revet.
Rosicléia Campos
Rosicléia Campos (født 7. november 1969) er en brasiliansk judoka.
Hun representerte Brasil under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der hun ble utslått i omspillet.
Sikorsky R-4
Sikorsky R-4 var et to-seters helikopter, konstruert av Igor Sikorsky. Det hadde en enkel tre-bladet hovedrotor og stjernemotor. R-4 var verdens første fullskala helikopter som ble masseprodusert, og det første brukt av United States Army Air Forces, Marinen, Kystvakten og britiske Royal Air Force og Royal Navy
Utvikling
Helikopteret var utviklet fra det berømte eksperiment-helikopteret, VS-316 som var oppfunnet av Igor Sikorsky og det ble demonstrert for publikum i 1940. VS-316 fikk betegnelsen XR-4, under United States Army Air Forces' serier for "Rotorcraft". XR-4 foretok sin første flyvning 13. januar 1942 og ble akseptert 30. mai 1942. XR-4 hadde langt bedre egenskaper enn tidligere helikoptre, hva angikk flytid, høyde- og hastighetsrekorder satt tidligere. XR-4 gjennomførte en 1,225 km flyvning over land fra Connecticut til Wright Field, Ohio, satte rekord i marsjhøyde på 12 000 fot (3 700 m), 100 flytimer uten alvorlige hendelser og oppnådde en fart nær 140 km/h.
Hungersnøden i Russland 1921–1922
Hungersnøden i Russland 1921–1922, også kjent som Hungersnøden i Volgadalen (på russisk Голод в Поволжье, golod v Povolzje, «Hungersnøden i Volga-regionen») og annet, var en sultkatastrofe i det bolsjevikkontrollerte Russland, forløperen til Sovjetunionen. Hungersnøden begynte tidlig på våren 1921 og varte gjennom hele 1922. Den rammet regionene rundt elvene Volga og Ural. En anslår at fem millioner mennesker omkom i perioden.
Katastrofen skyldtes ødeleggelser og politisk kaos under den russiske borgerkrigen 1918–1920, en periode preget av krigskommunisme og sammenbrudd i næringsliv og framkomstmidler, kombinert med tørke og avlingssvikt i regionen.
Årsaker
Grunnlaget for hungersnøden i Volgadalen begynte med økonomiske belastninger og andre påkjenninger allerede under første verdenskrig 1914–1917. Den materielle og menneskelige slitasjen fortsatte under den russiske revolusjonen 1917 da Det russiske keiserriket falt sammen. Riktignok ble storbøndenes makt overfor fattige grupper mindre, men borgerkrigen som fulgte, ble blodig.
Partene i den russiske borgerkrigen var bolsjeviker (kommunister) og tsartilhengere i Den hvite armé, men også anarkister og ulike grupper nasjonalister. Alle disse beslagla korn som tilhørte bøndene. Da kommunistene, som trengte mat til store bybefolkninger og Den røde armé, mistenkte at bøndene saboterte krigsinnsatsen ved å holde tilbake forsyningene, beordret lederen Lenin (1870–1924) i 1920 at en skulle innskjerpe mengden som måtte leveres. Statistiske analyser i ettertid antyder at bøndene neppe holdt tilbake kornet, men isteden solgte det på det svarte markedet.
Stridighetene ødela i tillegg jernbanenettet som ikke lenger kunne brukes til å fordele mat og varer effektivt. I 1921 oppstod det dessuten alvorlig tørke. Forholdene ble dermed dramatisk forverret, og situasjonen utviklet seg til en nasjonal katastrofe.
Chelorchestia vaggala
Chelorchestia vaggala er en art i slekten Chelorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Mattia Gaspari
Mattia Gaspari (født 14. september 1993) er en italiensk skeletonkjører.
Han representerte Italia under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor han ble nummer 14.
Spyro (serie)
Spyro er en serie med videospill som har dragen Spyro som hovedperson. Serien begynte i 1998 med spillet Spyro the Dragon, og etter dette spillet har det vært flere oppfølgere. Spill-franchisen har vært under flere utviklere og utgivere. I 2018 kunngjorde Toys for Bob, kjent for Skylanders'-serien, at de holdt på å utvikle ei nylaging av den originale triologien. Den heter Spyro Reignited Triology. . Den ble utgitt for Playstation 4, Xbox One den 13. november 2018, og PC og Nintendo Switch 3 Septemeber 2019. Remaken hadde også med norsk tale på alle 3 spillene på alle versjonene.
Den originale triologien (1998–2000)
Det første spillet i serien, Spyro the Dragon, kom ut på PlayStation i Nord-Amerika den 10. september 1998. I Europa ble spillet utgitt litt senere, i oktober. I dette spillet styrer man Spyro, en liten lilla drage som må frigjøre de andre dragene som er fanget i krystall. Disse dragene er spredt rundt omkring i drageverdenene. Man går inn i forskjellige verdener gjennom portaler fra en slags hovedverden. Spillet slutter med en kamp mellom Spyro og Gnasty Gnorc. Kritikere i IGN var positive til spillet og ga det 9 av 10.
Det andre spillet i triologien kom ut den 2. november i 1999 i Nord-Amerika og den 5. november i Europa. I Europa og i Australia gikk spillet under navnet Gateway to Glimmer, mens det i Nord-Amerika het Ripto's Rage. Det var nå med nye karakterer i spillet, som Hunter (en geopard), Elora (en faun), Professoren (en mulvarp) og Zoe (en fe). Strukturen i spillet likner på det første spillet i at man har hovedverdener hvorfra man går gjennom portaler inn i andre mindre verdener. På slutten av spillet er det en kamp mellom Spyro og hovedantagonisten Ripto. I tillegg til nye karakterer er det også noen nye evner Spyro enten har eller må lære seg, som dykking og klatre i stiger. IGN ga spillet 8.8 av 10.
Katrine Pedersen
Katrine Søndergaard Pedersen (født 13. april 1977) er en dansk fotballtrener og tidligere fotballspiller som har spilt i den norske Toppserien.
Med 210 A-landskamper for Danmarks kvinnelandslag i fotball 1994–2013 er hun den som har flest. Den siste var da hun ledet laget til bronse i EM 2013 og fikk plass på turneringens lag.
I hjemlandet spilte hun for Hjortshøj-Egaa Idrætsforening (HEI) i Aarhus 1994–2002 og vant Elitedivisjonen 1997 og 1998. Derpå spilte hun for Fulham Ladies der hun vant "The Treble" (serie og begge cup) i 2003. Laget ble nedlagt og hun jobbet hos IF Fløya i Tromsø 2003–05 og fikk bronsemedalje i Toppserien 2004 og Toppserien 2005. Etter ett år i Djurgårdens IF Dam var hun med Asker Fotball Kvinner 2007–08 og innkasserte ytterligere to bronsemedaljer. Men også det laget kollapset og hun og de fleste andre, samt hennes danske samboer Maiken With Pape, fikk jobb hos Stabæk Fotball Kvinner der Katrine spilte nær hundre kamper 2009–13, og vant da endelig Toppserien 2013 etter to sølv. Tre cupmesterskap ble det også 2011–13. Etter 2014–15 i australsk toppdivisjon (Adelaide, der også kollega Kristy Moore spilte) og noen kamper for Stabæk i 2015 la hun opp.
Hun har undervist på Norges toppidrettsgymnas og ble i 2015 assisterende trener til det danske landslaget.
I 2011 utkom biografien Katrine - fodboldlandsholdets anfører.
Lee Kam Sheung
Lee Kam Sheung (født 1868 i Xinhui i provinsen Guangdong i Kina, død 1922) var en kinesisk østers fisker og forretningsmann som sies å ha utviklet østerssausen i 1888. Lee grunnla samme år også selskapet Lee Kum Kee – nå basert i Hongkong –, som produserer sauser, krydderblandinger og smakstilsetninger som selges i mange land.
Matt Weston
Matt Weston (født 2. april 1997) er en britisk skeletonkjører.
Han representerte Storbritannia under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor han ble nummer 15.
Chiltonorchestia
Chiltonorchestia er en slekt innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Kommuner i departementet Charente-Maritime
Dette er en liste over de 472 kommunene i departementet Charente-Maritime i regionen Nouvelle-Aquitaine i Frankrike. Per 1. januar 2021 er antall kommuner redusert til 463.
Smaragdmetallhopper
Smaragdmetallhopper (Heliophanus dubius) er en av edderkoppene i gruppen hoppeedderkopper (Salticidae). De jakter vanligvis på jordbunn, de spinner ikke fangstnett.
Utseende
Smaragdmetallhopper er en forholdsvis liten edderkopp, mellom 3,5 og 5,7 millimeter lang. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Hodet har åtte øyne, to uvanlig store midt foran, og to litt mindre på hver side. De resterende fire øynene er plassert på siden av hodet. Hoppeedderkoppene skiller seg ut ved at de har evnen til i en viss grad å fokusere blikket.
Det finnes mange mørke små hoppeedderkopper som er ganske like hverandre, samtidig som de kan være noe fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Rogaland KFUK-KFUM-speidere
Rogaland KFUK-KFUM-speidere (Rogaland krets) er KM-Speiderenes krets i Rogaland fylke sør for Boknafjorden. Kretsen har per 2020 36 speidergrupper med om lag 2200 medlemmer.
Speidergrupper
Rogaland krets består av 36 speidergrupper som står for den daglige aktiviteten. Disse er:
Æresgjesten
Det ble tidligere antatt at filmen ikke hadde vært vist offentlig, men man har funnet bevis for at den ble vist på Hamar i 1919.
Rogaland KFUK-KFUM-speidere
Kretsleierer
Oslo krets har arrangert en rekke kretsleirer fra 2004.
Æresgjesten
Handling
Generalkonsulen vil at Klara James skal gifte seg med en greve, men vedkommende viser seg å skjule noe myndighetene ikke liker.
Daniela Darquea
Daniela Darquea (født 26. juli 1995) er en ecuadoriansk golfspiller.
Hun representerte Ecuador under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 38.
Viul stoppested
Ekspedisjonsbygningen ble flyttet hit i 1916 fra Brandbu stasjon, som hadde fått ny og større stasjonsbygning få år tidligere. Den ble revet i 1987. Godshuset står imidlertid fortsatt og brukes av emballasjeprodusenten Huhtamaki.
Rommel Pacheco
Rommel Pacheco (født 12. juli 1986) er en meksikansk stuper.
Han representerte Mexico under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 7 i 3 meter sviktstup.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 6 på 3 meter.
Marcus Wyatt
Marcus Wyatt (født 14. desember 1991) er en britisk skeletonkjører.
Han representerte Storbritannia under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor han ble nummer 16.
Chiltonorchestia pusilla
Chiltonorchestia pusilla er en art i slekten Chiltonorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Madaglymbus
Både imago og larvene lever i vann. De er avhengig av atmosfærisk luft for å leve, og den henter de i vannoverflaten.
Vannkalver er rovdyr både som larve og imago.
Utseende
Artene er ganske små (gjerne 3,5-4,5 millimeter), smalt ovale og strømlinjeformede, gjerne blankt rødbrunlige vannkalver.
Faxonella beyeri
Faxonella beyeri er en art av ferskvannskreps (familie Cambaridae, orden Reptantia) som inngår i den store gruppen av såkalte tifotkrepser. Den er en av i alt 4 arter i slekten ''Faxonella..
Madaglymbus
Levevis
Artene kan finnes i kortvarige, små pytter i groper på skogbunnen.
Faxonella beyeri
Utbredelsen er nordlig med forekomster i elver og innsjøer i Nord-Amerika.
Taksonomisk plassering
En moderne oppdatering av systematikken gis her med basis i Fetzner et al: (2005).
Madaglymbus
Utbredelse
Slekten er endemisk for Madagaskar og Komorene.
Murverk
Med murverk menes normalt en bygningskonstruksjon som er bygget opp av individuelle murstein, med eller uten mørtel mellom steinene. Murstein kan være naturlig forekommende eller tilhogd naturstein, kunstig fremstilt tegl av brent eller soltørket leire, eller støpte blokker av betong, slagg, glass og andre meterialer. Murverk har også vært laget med kubber eller plankebiter av trevirke. Yrkestittelen murer brukes på personer som bygger murer.
Byggemateriale for mur
Mørtel kan bestå av leire, eventuelt blandet med sand eller fibermaterialer av forskjellig slag. Leire har liten evne til å binde steinene sammen, men sikrer stabilt anlegg og tette fuger mellom dem. Gjennom historisk tid har mørtel av kalk og sand vært det vanligste, av og til med tilsetning av andre bestanddeler for å oppnå spesielle egenskaper. Kalkmørtel har relativt god sammenbindende evne og er samtidig forholdsvis elastisk, men herder langsomt. Tidlig på 1800-tallet kom sement (Portland-sement) i bruk som bindemiddel i mørtel. Sement herder raskt og gir fastere mørtel med kraftigere vedheft, men er uelastisk og tåler ikke bevegelser i murverket. Sement ble tidligere mye brukt som tilsetning til kalkmørtel for å kombinere de beste egenskapene ved begge bindemidler. I etterkrigstiden har ren sementmørtel vært dominerende, men ofte med forskjellige tilsetninger. Til muring av peiser ble tidligere brukt en mørtel av vannglass (natriumsilikat, SiO2*Na2O) og sand.
Tørrmur er murverk uten mørtel, med stein som er «løst» stablet på og inntil hverandre, hvor bare friksjon og tyngdekraft holder muren sammen.
Stein til muring kan være ubearbeidet naturstein, eller stein som er bearbeidet ved kløyving, hogging eller saging. Stein med naturlig «kløyv» blir ofte foretrukket, fordi den gir parallelle flater som letter murerarbeidet. Skifer er derfor mye brukt. Mange bergarter kan brukes i murverk, noen av de tradisjonelt mest brukte er marmor eller annen kalkstein, travertin og granitt.
Tegl har siden oldtiden vært et av de vanligste materialene til muring. Tegl er kunstig stein i standardformate, laget av leire som enten er brent i ovn ved høy temperatur, eller bare tørket. Soltørket tegl ble brukt i de tidlige sivilisasjonene i Mesopotamia og brukes fortsatt innenfor folkelig byggeskikk mange steder i verden. Romerne oppførte de fleste av sine byggverk i tegl, ofte i form av relativt store skiver. Teglmuren ble pusset med mørtel eller forblendet med bearbeidet stein eller keramiske fliser. I middelalderen ble brent tegl tatt i bruk i store deler av Europa, både til bruksbygninger og til monumentalbygg. I Norge kom tegl i bruk omkring 1300, mest til kongelige anlegg som kirker og borger. I flere hundre år ble det ikke produsert tegl i Norge, men fra midten av 1700-årene kom flere teglverk i drift. Innføring av murtvang i byene på 1800-tallet satte fart i norsk teglproduksjon.
Tegl fremstilles som regel i formater hvor forholdet mellom lengde og bredde (inkludert vanlig fugebredde) tilsvarer 2:1. Det gir mulighet til å mure i forband uten gjennomgående vertikale fuger, slik at muren blir fastere. I mange byggemiljøer inngår også teglsteinens høyde i proporsjonssystemet, slik at forholdet mellom lengde, bredde og høyde er 4:2:1. Gjennom flere hundre år inntil omkring 1840 fulgte det norske standardformatet på tegl dette systemet. Lengden varierte rundt 23 cm, bredden rundt 11 cm, og høyden rundt 4,5 cm. Til oppmuringen av Slottet fra 1833 til 1836 ble det brukt tegl med samme lengde og bredde, men med større høyde, ca. 6,5 cm. Dette ble etterhvert standardformatet for tegl her i landet.
Byggeteknikk for mur
Forband er mønsteret som følges under oppmuring. All muring, også av urelgelmessig naturstein, må skje i forband for å bli tilstrekkelig solid. Hver skiftegang (hvert lag) av stein må legges forskjøvet, slik at det ikke blir sammenhengende vertikale fuger. Systematiske typer av forband er særlig aktuelle når det mures med stein i standard format, som f.eks. med tegl. I teglmur blir alle skifteganger jevnhøye og vannrette. Utseendet avhenger av forbandet i kombinasjon med murtykkelsen. Minste tykkelse er halvsteins mur, hvor all stein ligger med langsiden ut. Til bærende murverk brukes helst tykkere murverk av helstein (1/1-steins) eller mer. Det vil si at noen steiner også må ligge som bindere med kortsiden ut og langsiden på tvers av murretningen. Mange forskjellige typer av forband med spesielle navn har vært brukt gjennom tidene. I eldre norsk murverk av tegl ble nesten utelukkende brukt kryssforband, hvor annethvert skift består bare av stein med langsiden ut (løpere) og annethvert med kortsiden ut (kopper). Mønsteret i murflaten var det samme, uansett murtykkelsen.
Wu Mei-ling
Wu Mei-ling (født 6. januar 1973) er en taiwansk judoka.
Hun representerte Kinesisk Taipei under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der hun ble utslått i omspillet.
Gjøvik og Toten Golfklubb
Gjøvik og Toten Golfklubb ligger på Sillongen i Vestre Toten.
Den hyggelige golfklubben på “toppen av Toten” har vært åpen siden juli 2002. Banen ligger i både Vestre Toten og Østre Toten og er designet av Jeremy Turner. Banen ligger i et variert terreng med åpent landskap med vakker utsikt og lett skogsterreng. Området består også av driving range, putting green og nærspillsområde. Utslag til første hull ligger 50 meter fra Toten Hotel.
Deichmans hovedbibliotek på Hammersborg
Deichmans hovedbibliotek på Hammersborg var hovedbibliotek for Deichman bibliotek, folkebiblioteket i Oslo kommune, på Hammersborg i Oslo sentrum, like ved Regjeringskvartalet, Trefoldighetskirken og Svenska Margaretakyrkan. Bygget åpnet som hovedsamling og -utlån for Deichmanske bibliotek i 1933. Biblioteket ble stengt sist i 2019, og virksomheten ble flyttet til Deichman Bjørvika, som åpnet i 2020.
Knut Bache
Knut Bache (født 20. juni 1918 i Buenos Aires, død 7. mai 1944) var en norsk jockey og flyger.
Avskoging i Afrika
Avskoging i Afrika er et forskningsemne ettersom det er relativ liten kunnskap av avskokingen og effektene av prosessen. Som det siste kolonialiserte kontinentet har Afrikas natur lenge vært et aktuelt tema. Skogen har lenge vært et viktig emne for europeiske og afrikanske politikere. Skal en hogge, bruke, eller bevare skogen må en vite hvor den er, hvor mye det er av den og hvor fort den forsvinn.
Knut Bache
Før andre verdenskrig var Bache en av landets ledende amatørjockeyer, med over 70 løpsseire. Han var amatørchampion fem ganger, og mestvinnende rytter på Øvrevoll i 1937.
Deichmans hovedbibliotek på Hammersborg
I september 2020 ble bygningen solgt til Møller Eiendom.
Avskoging i Afrika
!Studie !År !Afrika !Tropisk Afrika !Fuktig tropisk Afrika
Knut Bache
I 1941 kom han til Little Norway i Toronto og gjennomgikk flygeropplæring, før han ble beordret til 331 skvadron i juni 1942. Etter en hvileperiode som instruktør fra september 1943 til mars 1944, var han tilbake ved 331 skvadron, der han fløy til han omkom etter å ha blitt truffet av luftvernild over Frankrike 7. mai samme år.
Deichmans hovedbibliotek på Hammersborg
Historie
Det Deichmanske Bibliothek ble opprettet med offentlig bokutlån til byens borgere allerede i 1785. 28. august 1933 åpnet Oslos hovedbibliotek i eget nybygg på Hammersborg. Bibliotekets hovedhus var tegnet i nyklassisistisk stil av arkitekten Nils Reiersen. Bak ble det reist en loggia (søylegang) mot Schandorffs plass og Krist kirkegård, som var starten på et byggetrinn mot nord som ikke ble noe av. Bygget, som er blitt kalt «trappehuset» på grunn av alle trappene, har adresse Arne Garborgs plass 4.
Knut Bache
For sin innsats under andre verdenskrig, ble Bache tildelt blant annet St. Olavsmedaljen med ekegren og Distinguished Flying Cross.
Avskoging i Afrika
Hva er avskoging, og hvorfor er det et problem?
Før en kan diskutere avskoging som et problem er det viktig å vite hva det er en snakker om. Hva er skog? Hva er avskoging? Når er avskoging et problem og hvorfor?
Deichmans hovedbibliotek på Hammersborg
Historie
I 2011 ble hovedbiblioteket, som lå inntil regjeringsbygningene i Oslo sentrum, skadet i terrorangrepet 22. juli. Deler av inngangspartiet måtte rives, og alle avdelinger i bygget var stengt for publikum i mer enn to måneder etter eksplosjonen.
Avskoging i Afrika
Definisjon
Hva som blir definert som skog har helt vesentlig betydning for hva statistikken sier om hvor mye skog det er og hvor mye skog som forsvinner. Er for eksempel en frukttrehage, en palmeplantasje eller en savanne med et tre her og der skog? Hvor tett må trærne stå? Hvor høye må de være? Hvor stor betydning slike detaljer i skogdefinisjonen kan ha å si for selve statistikken kan en se fra den store endringen i verdens skogsområder mellom FAO (1993) sin undersøkelse «Forest Resource Assessment 1990» (FRA 1990) og «FRA 2000» (FAO 2001).1
Deichmans hovedbibliotek på Hammersborg
Historie
Oslos offentlige bibliotek, som omfatter rundt 20 avdelinger i tillegg til hovedbiblioteket, skiftet navn fra Deichmanske biliotek til Deichman bibliotek i 2018. Det gamle hovedbiblioteket med søylefasaden på Hammersborg stengte dørene for godt rett før nyttår 2019. Fra våren 2020 fortsetter biblioteksvirksomheten med utvidet publikumstilbud i et nytt signalbygg ved Oslo havn i Bjørvika.
Avskoging i Afrika
Definisjon
I FRA 1990 ble skog definert ulikt i utviklede og utviklingsland (som hele Afrika hører inn under). I utviklingsland skulle skogtoppene (kruna) dekket 10 %, mens i utviklede land 20 %2. I FRA 2000 ble skog derimot definert til 10 % trekrunedekke for alle land3. Verden gikk dermed fra å ha 3,442.4 millioner hektar (m ha) skog i 1990 (FAO 1993) til 3,869.5 i 2000 (FAO 2001). Skulle en sammenlignet de to statistikkene ville en altså se at verden hadde fått 12,4 % mer skog mellom 1990 og 2000! Men FRA 2000 kom også med nye tall for 1990 som viste at skogene skulle ha minket med 2,4 % (FAO 2001).
Med FAO sin hoveddefinisjon blir avskoging en netto reduksjon i område dekket av skog over tid. Dersom en bruker naturlig skog kan en ikke ta med tilvekst fra plantasjer, og dersom en definerer skog som «urørt» skog kan en vanskelig ta med tilvekst i avskoget område i det hele tatt; det blir da egentlig snakk om brutto avskoging. Andre vil kanskje definere avskoging som «skogsdegradering», og «degradering» er ofte i den sammenhengen en reduksjon av biomasse og biodiversitet, eller som Grainger (1996:184) skriver det: «temporary or permanent reduction in the density or structure of vegetation cover or its species composition». Selv om det er så mange ulike definisjoner og ulikhetene kan være store ser det ut til at FAO sin siste definisjon er den som er dominerende (f.eks. DeFries 2002, og FAO 2004 tilpasser sine tall til denne definisjonen) og ettersom FAO også delvis publiserer tall over plantasjeområder kan en finne tall for «naturlig skog». I tillegg er det vanlig å bruke en «closed forest» eller «dense forest» definisjon for regnskogsområdene (f.eks. Archard 2002; WRI 2000a, 2002).
Avskoging som problem
I Afrika er det mange land som har veldig lite skog (ifølge FAO 2001 er det 25 land som har under 15 % skog, Norge har 28,9 %), enten fordi miljøet ikke er egnet for skog, eller fordi skogen er fjernet. Når skog er en knapp ressurs blir det problematisk å fjerne den, men selv når det er mye av den kan det være problematisk:
Årsaker til avskoging
Hva er så årsakene til avskoging i Afrika?
Kull (2000) viser i sin studie av Madagaskar at selv om jordbruk har vært med på å fjernet regnskogen øst på Madagaskar, kan ikke denne årsaken overføres direkte til resten av øya. Store deler av høylandet som før var dekket med gress, har sannsynligvis aldri blitt avskoget, men kan i dag etter stor befolkningsvekst «sport imbricated crop fields, rice terraces, woodlots and fruit trees» (Kull 2000:432).
Det er nok klart at jordbruk kan føre til avskoging, men en kan neppe påstå at innfødte jordbruksteknikker som skiftjordbruk og svibruk universelt fører til dette. Archard (2002a:111) formulerer det slik i en av de siste studiene om tropisk avskoging som er publisert: «Shifting cultivation mainly occurs in the mosaics of 112 secondary forests and affects only partially the closed primary forests», samtidig peker han på at storparten av landet som ble avskoget ble gjort om til jordbruksland.
Vedhogst ble i 1997 av FAO ikke gitt stor vekt, og 2/3 av vedbehovet kommer fra «nonforest sources such as woodlands, roadside verges, and wood industries» (WRI 2000). I «Forest Outlook Study for Africa» (FOSA) (FAO 2003a, b, c, d, e, f) blir det gitt ulik vekt. Selv om produksjonen av ved har økt veldig mye de siste årene og 91 % av all industriell trefelling blir brukt til fyring, er det ting som tyder på at etterspørselen minker p.g.a. at andre energikilder kommer til, og at avskogingen rammer skog som er plantet for å bli hogd til ved. Det kan se ut til at der en har knappe vedressurser p.g.a. avskoging har en begynte å ta konsekvensene av dette ved hjelp av plantasjeetablering. (FAO 2003). FOSA forutser at økt etterspørsel vil mest gå utover bynær skog, men dette vil være avhengig av markedskrefter og den uformelle sektoren.
Tidligere og nåværende avskoging i Afrika
For å finne gode løsninger på problemet avskoging og vite hvor stort det blir i fremtiden er det fundamentalt viktig å vite hvor mye skog det er, og hvor fort den forsvinner.
Tidligere avskoging
Det er tydelig at det er skrevet mye om skog i Afrika. Skogen ble prioritert av kolonimaktene, både for å ta vare på noe som var nesten helt borte i Europa, men også p.g.a. at de store ressursene som skogene inneholdt. Ser en langt tilbake i tid så har skogen variert med det vekslende klimaet på jorden (Goudie 1996). Det som er mest interessant er likevel hvor mye menneskelig påvirkning har ført til avskoging. De fleste har brukt 1900 som referanseår, og dermed indirekte påstått at det ikke fant sted menneskelig påvirkning før 1900. Dette er i alle tilfelle det Fairhead & Leach (1998) fant i sin studie av Vest-Afrika, og det er sannsynlig at det kan overføres til andre deler av kontinentet.
En går oftest ut fra at i dette referanseåret dekket skogen sitt «klimaks-område» eller potensiell utbredelse slik som Grainger (1996:175) og Alhassan (2004) viser til. Ved å beregne et potensielt område ut fra klimatiske forhold og jordforhold, og sammenligne det med dagens skogdekke (som i seg selv er ganske usikkert) har en funnet ut at Vest-Afrika i det 20. århundre har mistet opp til 87 % av skogdekket (Fairhead & Leach 1998). Som en kan se fra tabell 3, har Fairhead & Leach komme til at avskogingen i Vest-Afrika sannsynligvis har vært 20–41 % av det som en har trodd.
Nyere avskoging
Vet en noe mer om dagens avskoging i Afrika? Er det slik at «there are indications that there might be nothing left for posterity» (Alhassan 2004:2). Det som kanskje er det største problemet når en skal svare på dette spørsmålet er «the paucity and sometimes-complete lack of basic reliable data on forest cover» (Alhassan 2004:6). FAO er den klart dominerende kilden for informasjon om verdens skogsressurser. Problemet har alltid vært og er det fortsatt i dag at dataene er for upålitelige, definisjonene ulike, og FAO oftest må basere seg på gamle skogundersøkelser (median for FRA 2000 var 1991) og «ekspertmeninger». I tabell 1 kan en se hvordan FAO sitt estimat for hvor mye skog det var i Afrika i 1990 har svingt mellom 545, 539 og 703 millioner hektar i undersøkelser publisert i henholdsvis 1993, 1997 og 2001 – og dette uten store definisjonsendringer. Eller en kan se at i 1981 ble det estimert at tropisk Afrika hadde 703 millioner hektar skog i 1980, og tjue år senere blir det estimert at hele Afrika hadde like mye skog i 1990. Dette er tall som blir brukt og referert til i mange, innflytelsesrike og populære verk av f.eks. Verdsbanken (WB), WRI, FAO og andre FN-organisasjoner.
Samtidig har FAO siden FRA 1990 også gjort undersøkelser med satellittbilder som basis. Siden disse bare har dekket den tropiske delen av verden, ikke har gitt tall for hvert enkelt land og kanskje også fordi de har spriket så mye fra hovedundersøkelsen, har den ikke blitt lagt vekt på. Resultatene som ble delvis publisert i FRA 1990 og FRA 2000 som «pan-tropical survey», er hentet fra en ny database på FAO sine internettsider. De er her representert som «FAO 2004» i tabell 1 og 2. Ettersom undersøkelsen baserer seg på «Landsat» satellittbilde fra bare 10 % av landarealet i den tropiske verden, tatt rundt 1980, 1990 og 2000 har den blitt kritisert for å være usikker (Matthews 2001).
I senere tid har det komme flere undersøkelser som baserer seg på satellittbilder. To av dem er støttet av EU og er i tabell 1 og 2 representert som «TREES-I» og «TREES-II». Achard (2002) brukte i TREES-II satellittbilde fra flere ulike satellitter med god resolusjon (standard 1,1 km, men ned til 20 m). Den siste undersøkelsen er en NASA støttet undersøkelse som er representert som «AVHRR» (Advanced Very High Resolution Radiometer). DeFries (2002) brukte AVHRR satellittbilder med 8 km. resolusjon for hvert år i perioden 1984–97 og korrigerte det med Landsat data.
Mens FAO og DeFries har gitt statistikk for «tropisk Afrika» har Achard konsentrert seg om «fuktig tropisk Afrika» (se figur i Sciencemag.org artikkel). Da tropisk Afrika dekker storparten av kontinentet med betydelig skogdekke (se figur på [web] og tabell 2), har nok ikke ikke-tropisk Afrika så mye å si for statistikken.
Av de nye undersøkelsene er det nok TREES-II som gir de mest pålitelige verdiene ettersom de har brukt flest og mest nøyaktige satellittbilde og har korrigert ved hjelp av observasjon på «sample sites» som vist i figur i Sciencemag.org artikkel. Men siden denne undersøkelsen bare dekker en mindre del av Afrika og konsentrerer seg om «dense forest» gir den ikke hele bildet. Også disse nye undersøkelsene bør leses med feilmarginer i mente: satellittbilde kan forstyrres av skydekke, bildene kommer fra ulike perioder som kan være ukompatible og FAO sin undersøkelse dekker som sagt bare 10 %. AVHRR verdiene for avskoging som er presentert i tabell 2 for 80 og 90 årene (henholdsvis −0,28 og −0,38 millioner hektar) skjuler derfor en skala på henholdsvis 0-0,65 og 0-0,66 m ha. TREES-II tallene skjuler en feilmargin på 0,3 m ha som i motsetning til AVHRR undersøkelsen er lite i forhold til de andre kontinentene.
Når en så skal oppsummere kan det være nyttig å se på FAO sine dokument om plantasjer. Disse viser at områder som allerede har lite skog – disse kan egentlig samanfattast som de landene som ikke omfatter tropisk Afrika – har forholdsvis mye plantasjer, og noen land øker også sitt skogdekke (FAO 2001). Dersom en skal ta FRA 2000 alvorlig så er store deler av skogen i land som Algerie, Kapp Verde, Egypt, Libya, Sør-Afrika, Swaziland og Tunisia allerede plantasjer og skogsområdet har stige fra 1990–20005. Som en kan se fra figur på [web] dekker disse landene storparten av det som ikke er «tropisk Afrika». Slik kan en konkludere at når en skal snakke om avskoging i Afrika er det nok hensiktsmessig å konsentrere seg om tropisk Afrika.
Ettersom TREES-II undersøkelsen ikke bruker samme definisjon og ikke dekker hele Afrika, kan den vanskelig brukes til å finne noe 10 %-trekrunedekke-tall for hele tropisk Afrika. Da står en igjen med FAO sin FRA 2000 rapport basert på nasjonal statistikk og FAO sin «pan-tropical» satellittbildeundersøkelse. Afrika har da sannsynligvis en sted mellom 484 og 650 m ha skog etter FAO sin definisjon.
Hvor fort skogen forsvinner er et helt annet spørsmål. Som en kan se fra tabell 2 er det store sprik mellom tallene. Avskogingstakten har gått ned etter hvert som undersøkelsene har blitt publisert. De mest aktuelle viser fra 0,28–2,38 m ha årlig avskoging på 80-tallet og 0,38–5,26 på 90-tallet. Dersom en utelukkar FRA 2000 data og konsentrerer seg om satellittbildeundersøkelsene for tropisk Afrika, blir ikke skalaen like stor. AVHRR undersøkelsen skjuler en stor feilmargin (0–649 på 80-tallet, 0–662 på 90-tallet), men vil selv om en regner inn denne være langt under FAO tallene. Jeg vil tro at DeFries sin undersøkelse er mer pålitelig enn FAO, fordi DeFries har brukt bilder fra hvert år for hele området, mens FAO har brukt 3 bilder fra 45 «sampling units»6 som for hele det pan-tropiske området dekker 10 %.
Men det som er nyttig å vite i afrikansk sammenheng er hvor det er mest avskoging. Dette har TREES-II undersøkelsen illustrert bra. De røde feltene i figur på Sciencemag.org artikkel viser «varme steder» for avskoging som er områder der avskogingen går fort.
!Studie !Periode ! COLSPAN="2" | Afrika ! COLSPAN="2" | Tropisk Afrika ! COLSPAN="2" | Fuktig tropisk Afrika