cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Peng Liyuan
Liv og virke
Peng var allerede en godt kjent sangerinne da hun møtte sin ektemann Xi Jinping. Han var da gift med datteren til den kinesiske ambassadør til Paris, men skilte seg fra henne. Paret giftet seg 1. september 1987. På den tiden var Xi viseborgermester av Xiamen (Amoy) i provinsen Fujian, og det var der de giftet seg. Fire dager etter bryllupet måtte Peng Liyuan reise tilbake til Beijing for å delta på en turnerende sangfestival som skulle på rundreise til USA og Canada.
Sangkarriere
Hun sang særlig folkesanger, og er kjent i Kina blant annet for sine opptredender under statsfjernsynsselskapet CCTVs årlige nyttårsgalla under feiringen av kinesisk nyttår. Pengs sanger dreide seg om etniske og landlige temaer, med særlig fokus på bøndenes levevilkår. Hun har vunnet en rekke priser i sangkonkurranser rundt om i Kina.
Blant hennes mest kjente innspillinger er Folk fra vår landsby (父老乡亲), Zhumulangma (珠穆朗玛, det tibetansk-kinesiske navnet på Mount Everest) og På håpets sletter (在希望的田野上). Peng Liyuan er tilknyttet Folkets frigjøringshær med den militære grad generalmajor. Hun var blant de første i Kina som tok mastergrad i tradisjonell folkemusikk etter at dette mastergradsstudiet ble etablert i 1980-årene.
Utvalg av hennes folkesanger
[Med henvisning til opptak; lydkvaliteten varierer]
Paul Laciga
Han representerte Sveits under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor han ble nummer 5.
Det er typisk norsk å være god
«Det er typisk norsk å være god» er et kjent sitat fra daværende statsminister Gro Harlem Brundtlands nyttårstale 1. januar 1992.
I talen viste hun til hva nordmenn har fått til internasjonalt, og understreket at norsk næringsliv på samme måte skulle klare seg gjennom de da vanskelige økonomiske tidene.
AES Red Oak gasskraftverk
AES Red Oak gasskraftverk er et gasskraftverk i delstaten New Jersey i USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 832 MW, fordelt på tre pluss én turbiner. Dette er delstatens sjette største fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1998 og stod ferdig i 2002. Brenselkilden er naturgass.
De Havilland DH 66 Hercules
de Havilland DH 66 Hercules var et britisk passasjerfly fra 1920-årene. Det var en to-dekker med plass til syv passasjerer bygget av De Havilland Aircraft Company ved Stag Lane flyplass, Edgware i Londons utkant. Den var ment som en mer moderne erstatter for D.H 10 som ble brukt på RAFs luftpostruter,
Konstruksjon og utvikling
Hercules ble konstruert for Imperial Airways da de tok over flyposten fra Kairo til Bagdad fra Royal Air Force. Konstruksjonen var en tre-motors to-dekker med plass til syv passasjerer og nok lastekapasitet for luftposten. Prototypen fløy første gang den 30. september 1926, og Imperial Airways bestilte fem fly. Navnet på flytypen Hercules ble valgt etter en konkurranse blant leserne av bladet Meccano Magazine i  juni 1926.
Flyet i bruk
Flyet på åpningsturen fra Croydon Airport til India forlot Storbritannia den 27. desember 1926, og kom frem til Delhi den 8. januar 1927.
West Australian Airways som hadde bestilt fire fly til erstatning for sine DH.50 etablerte den 2. juni 1927 en rute over det australske kontinentet mellom Perth og Adelaide. Imperial Airways bestilte ytterligere to, men de mistet tre i havarier mellom  september 1929 og april 1930. For å erstatte disse kjøpte de to fra West Australian Airways.
Imperial Airways' fly ble trukket tilbake fra tjeneste i desember 1935 etter et havari i Sør Rhodesia i november 1935. Tre fly ble solgt til Sør-Afrikas flyvåpen. Et av de australske flyene var i bruk frem til 1942 da det ble ødelagt som følge av krigshandlinger.
Imperial Airways brukte Hercules effektivt til langdistanseruter til koloniene. Selv om de var langsomme banet de vei for og beviste at det nå var blitt mulig å opprettholde en noenlunde regelmessig flyforbindelse innen Imperiet, mellom England og koloniene.
Amerikanske mikrodestillerier
Mikrodestillerier omtales oftest ved bruk av begreper som ”artisan”, ”boutique” eller ”craft” destillerier. Destilleriene fremstiller sprit i små mengder og produksjonen er i utpreget grad preget av håndverk. Dette i motsetning til de store destilleriene som fremstiller sprit i langt større mengder og med utstrakt bruk av maskinelt utstyr. Det er flere enn 400 mikrodestillerier i drift i USA høsten 2014.
Historie
Destillasjon av sprit i små mengder startet helt tilbake på 1600-tallet i USA og vokste frem til et betydelig antall før de aller fleste måtte stenge som følge av forbudstiden (1920 – 1933). Det var trolig flere tusen mikrodestillerier i drift før forbudstiden.
Etter at forbudstiden var over, gjorde lovgivningen i USA det svært vanskelig å etablere slik virksomhet, men de siste 10 – 20 årene har delstatene endret lovgivningen og gjort det lettere å starte opp slik småskala virksomhet. Etableringsbølgen startet i 2005 og har tiltatt i styrke de siste årene. Høsten 2014 er det mikrodestillerier i drift i samtlige delstater pluss i Washington D.C. De siste par – tre årene er det etablert mellom 5 og 15 nye mikrodestillerier hver måned.
Mikrodestilleriene finnes både i byene og i mer landlige omgivelser. Den sterkeste konsentrasjonen finnes på den amerikanske vestkysten i delstatene California, Oregon og Washington. Portland i Oregon og Seattle i Washington er begge byer med flere enn 10 mikrodestillerier. De typiske mikrodestilleriene etablerer seg i små og beskjedne lokaler, alt fra garasjer til mindre lager og industrilokaler. De fleste har kun en eller to pot stills av mindre størrelse til bruk i produksjonen.
Produksjon
Mikrodestilleriene produserer det aller meste av det som finnes av sprit. Vodka er noe de fleste lager. Whiskey er også svært utbredt. Over 300 mikrodestillerier har utviklet egne merker med whiskey. Ellers produseres det gin, tequila, rom, brandy, akevitt, grappa og en mengde ulike smakssatte sorter. En del av disse kan gis betegnelsen likører, men mange er ulike smakstilsetninger for vodka, whiskey og annet.
Litteratur
David J. Reimer Sr.: Micro-Distilleries in the U.S. and Canada Jim Murray: Whisky bible 2013 Ingvar Ronde (red.): Malt whisky yearbook 2014
Pentodon bidens
Pentodon bidens er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
En middelsstor til nokså stor (14-28 millimeter), tettbygd, hvelvet, brunsvart og nokså blank hornbille. Den mangler horn og kan minne sterkt om en tordivel (Geotrupidae). Kroppen er fint og ganske tett punktert. "Snuten" (clypeus) har to små tenner, arten har to knøler i pannen.
Levevis
De lever i forholdsvis tørre biotoper, som steppe og ørkener.
Utbredelse
Arten er vidt utbredt i områder med middelhavsklima fra Marokko og Spania i vest til Kashmir i øst, nord til det sørlige Russland.
Geminorhabdus
Geminorhabdus er en slekt av stumpbiller.
Utseende
Middelsstore, brede og kraftige, blanke, oftest svarte stumpbiller, dekkvingene ofte med gul- eller rødaktige tegninger. Fra slekten Hister skiller den seg hovedsakelig ved karakterer ved kjønnsorganene.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
Laevagonum
Laevagonum er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Middelsstore, slanke, blankt svarte løpebiller.
Utbredelse
Slekten er kjent fra Ny-Guinea.
UD Leiria
União Desportiva de Leiria er en portugisisk fotballklubb fra byen Leiria i regionen Centro. Klubben ble grunnlagt i 1966 og lagets draktfarger er hvite med røde detaljer, mens bortedraktene er røde med blå underdel. UD Leiria spiller for øyeblikket i Liga de Honra, som er landets nest øverste divisjon, og spiller sine hjemmekamper på Municipal da Marinha Grande. Nåværende trener er Manuel Cajuda.
Historie
UD Leiria har også deltatt i europacupspill flere ganger, blant annet UEFA Intertoto Cup (1995, 2002, 2004, 2005 og 2007). De har også deltatt i UEFA-cupen to ganger, i 2003/2004 hvor de ble slått ut i første runde av norske Molde FK, og i 2007/2008 hvor de nådde første runde mot tyske Bayer Leverkusen.
I perioden fra 2003 og frem til 2011-sesongen spilte klubben på Estádio Dr. Magalhães Pessoa, som var bygget til EM i fotball 2004, men høye leieutgifter gjorde at klubben ble tvunget til å benytte samme stadion som den lokale klubben Atlético Clube Marinhense.
Alpheopsis biunguiculata
Alpheopsis biunguiculata er en art av reker i slekten Alpheopsis innen familien pistolreker. Arten lever i den østlige delen av Stillehavet.
Arter i slekten Alpheopsis
Slekten omfatter følgende arter:
Malagasyprinus
Malagasyprinus er en gruppe av (slekt) av biller som tilhører familien stumpbiller (Histeridae).
Utbredelse
Artene er utbredt på Madagaskar.
Scary Movie 4
Scary Movie 4 er den fjerde filmen i den amerikanske serien av Scary Movie-filmer. Filmen har premiere i april 2006.
Handling
Filmen er en parodi på flere filmer lansert i 2005/2006, blant andre Saw, Saw II, The Village, The Grudge, Klodenes kamp, Million Dollar Baby, Brokeback Mountain med flere. Åpningsscenen er en parodi på filmen Saw, og Dr. Phil og Shaquille O'Neal vil medvirke i scenen.
Anna Faris og Regina Hall er tilbake som elskelige, men dumme Cindy Campbell og hennes selvsentrerte og sexgale venninne Brenda. Denne gangen får de også med seg Craig Bierko som den søte, men forvirrede Tom Ryan. Sammen slåss de for å redde verden fra invasjon av romvesener. Cindy Campbell flytter inn i huset ved siden av Tom Ryan på grunn av at hun skal ta vare på en gammel dame. Hun finner ut at huset er hjemsøkt av en liten gutt, og forsøker å finne ut hvem som tok livet av ham og hvorfor. «Tr-iPods» fra verdensrommet forsøker i tillegg å invadere verden, og Cindy må avsløre hemmeligheten for å stoppe dem.
Askim Idrettsforening
Askim Idrettsforening (stiftet som Askim Skiklub, 23. januar 1893) er et fleridrettslag som holder til i Askim kommune.
10.–12. august 2007 arrangerte Askim IF NM i friidrett på Askim stadion, med én norsk rekord og 22 banerekorder.
Klubben hadde i 1950 totalt 700 medlemmer.
Julianne Baird
Julianne Baird (1952–) er en amerikansk sopran, sangpedagog og fagbokforfatter, men særlig kjent som utøver av historisk informert barokksang.
Liv og karriere
Julianne Baird vokste opp i Kent, Ohio. Hun tok en batcherlorgrad i stemmebruk og Music History ved Eastman School of Music i 1973, studerte Aufführungspraxis med Nikolaus Harnoncourt ved Mozarteum i Salzburg i 1977 og tok en Ph.D. i Musicology ved Stanford i 1991.
Baird debuterte i 1983 med New York Philharmonic i premieren på Steve Reichs Tehillim (1981). Dette samtidsverket ikke er representativt for det repertoaret hun senere ble kjent for, men gav karrieren et løft, og opptredener med Cleveland Orchestra, Brooklyn Philharmonic andre fulgte snart.
Baird er en fremtredende utøver av historisk informert barokksang, kjent for tolkninger av Johann Sebastian Bach (spesielt Messe i h-moll, Magnificat, og flere kantater) og Händels (særlig Messias). Hun har spilt inn flere mindre kjente Händel-operaer, som Deidamia, Siroe, Muzio Scevola, Sosarme, Berenice, og har sunget verk av Henry Purcell, John Dowland, Claudio Monteverdi og Georg Philipp Telemann, samt av amerikanske samtidskomponister som Lukas Foss og Steve Reich.
Med mer enn 130 utgivelser regnes Julianne Baird blant de ti klassiske utøverne som har utgitt flest innspillinger.
Baird har undervist ved New Jersey's Rutgers University siden 1989 og gir mesterklasser og konserter over hele USA.
Javier Bosma
Javier Bosma (født 6. november 1969) er en spansk sandvolleyballspiller.
Ol’ Dirty Bastard
Russell Tyrone Jones (født, død ), bedre kjent som Ol' Dirty Bastard, var en amerikansk rapper. Han var et av de opprinnelige medlemmene i rapgruppen Wu Tang Clan. Han ble betegnet som en svært original person, frittalende og var kjent for utstrakt bruk av alkohol og andre rusmidler. Han døde av en blanding av kokain og opiatet tramadol i 2004.
Peter Paul Rubens
Peter Paul Rubens (født 28. juni 1577 i Siegen i Westfalen i Tyskland, død 30. mai 1640 i Antwerpen i Belgia) var en flamsk maler, tegner, grafiker og diplomat som i hovedsak var virksom i Antwerpen. Rubens var en av de aller fremste malerne innen ungbarokken i europeisk malerkunst på 1600-tallet, og er kjent for sine store malerier preget av bevegelse, farge og sensualitet.
Bakgrunn
Rubens far Jan var en protestantisk advokat som hadde flyktet fra Antwerpen på grunn av religionsforfølgelser. Etter farens død flyttet Rubens tilbake til Antwerpen sammen med sin mor Maria Pypelinckx. Der ble han katolikk.
Maler
Rubens studerte under den nederlandske manieristen Otto van Veen i Antwerpen, der han ble medlem av byens Sankt Lukas-laug, det vil si malerlauget, i 1598. I 1600 reiste han til Italia, en reise som fikk stor betydning for hans senere kunstneriske utvikling. Den gav ham muligheten å studere Tizian, og senere, de tre fetterne Carracci, samt Caravaggio i Roma. I 1603 reiste Rubens på sitt første oppdrag som diplomat til det spanske hoffet, utsendt av hertugen Vincenzo Gonzaga av Mantova som var hans beskytter. I Spania fikk han ytterligere lære å kjenne Tizians malerier.
Rubens tilbakevendte i 1605 til Roma, der han studerte den greske og romerske antikkens kunst og ble kjent med den tyske maleren Adam Elsheimer, som underviste ham i etsningskunsten. Inspirert av blant annet Michelangelos formspråk utførte Rubens i 1607 høyaltermaleriet «Madonnaen og Barnet» for oriatorianernes moderkirke Chiesa Nuova i Roma.
Ved morens død i 1608 vendte Rubens tilbake til Antwerpen, der han det følgende året giftet seg med Isabella Brandt, datteren til Jan Brandt, en av byens ledende humanister. Det berømte dobbeltportrettet med hustruen stammer fra denne perioden. Rubens etablerte seg i et praktfullt palass, der hans malerier ble vist og solgt til Europas aristokrati og fyrstehus. Kunstnere som ville lære seg hemmeligheten med hans kunst flokket seg i hans atelier, der mange kopier og variasjoner av et tema ble utført. De mest betydningsfulle maleriene fra denne perioden er de religiøse og mytologiske komposisjonene og jaktscenene, deriblant «Ytterste domen», «Amasonslaget» og «Løvejakten». Arbeidsbyrden økte, og Rubens ansatte Anthonis van Dyck som sin medhjelper. I året 1621 arbeidet han for Karl I av England og kaltes året derpå av Maria av Medici til Paris for å planlegge utsmykningen av Palais de Luxembourg. Innen tre år var dette oppdraget utført, og omfattet 22 store duker og et antall portretter.
I 1628 førte ytterligere diplomatiske oppdrag Rubens til Spania, der han lærte Diego Velázquez å kjenne, og senere til England. Han ble adlet av Karl I, som bestilte en utsmykning av Whitehall Palace. Året derpå døde hans hustru Isabella 35 år gammel. Sammen hadde de fått tre barn. Fire år senere giftet den da 53-årige Rubens seg med den 16-årige Hélène Fourment (1614–1673), som stod modell for mange av hans senere verker. Rubens dro seg tilbake til Château de Steen syd for Antwerpen, der han, til tross for at han var syk, malte et antall landskapsbilder og fremstillinger av landlig liv.
Sømsøy
Sømsøy, også kjent som «Kaninholmen», er en øy i Hafrsfjord i Sola kommune. Den ligger sentralt midt i Hafrsfjord sammen med Prestøy og Kobbholmen like vest for Ytraberget. Øyen er tett bevokst med busker, hasselkratt, lauvskog og enger. Her finnes det flere sjeldne blomsterarter. Øyen kalles for «Kaninholmen» fordi det er satt ut kaniner her, som klarer seg over vinteren. Disse er husdyr eller kjæledyr som er satt ut. Øyen brukes til fritidsaktiviteter, særlig om sommeren da det er populært å reise ut hit med båter eller kanoer. Blomsten Ceratocapnos claviculata ble funnet på Sømsøy i 1983 av A. Lundberg, O.G. Lima. Blomsten kusymre (Primula vulgaris) trives også godt der.
Peter Paul Rubens
Stil og innflytelse
Rubens innflytelse på flamsk, fransk og engelsk maleri har vært enorm. Både Antoine Watteau og Eugène Delacroix dro store lærdommer av det subtile forholdet mellom fargene i hans malerier, mens de engelske portrettmalerne på 1700-tallet, Joshua Reynolds, Thomas Gainsborough og de senere landskapsmalerne James Ward og John Constable har lært mye av hans frie måte å behandle fargen på.
Mika Pyörälä
Mika Pyörälä (født 13. juli 1981) er en finsk ishockeyspiller.
Han representerte Finland under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble utslått i kvartfinalen med det finske landslaget.
Sanhe (Langfang)
Sanhe (kinesisk: 三河; pinyin: Sānhé) er et byfylke i byprefekturet Langfang i provinsen Hebei i Republikken Kina.
Befolkningen er på 443,745 innbyggere i 1999.
Samferdsel
Kinas riksvei 102 løper gjennom området. Den begynner i Beijing og fører gjennom provinsene Hebei, Liaoning, Jilin og Heilongjiang. Den er innom byene Qinhuangdao, Shenyang og Changchun underveis til Harbin.
Bodog Music
Bodog Music er et plateselskap eid av Bodog Entertainment.
Politikkåret 2009
Dødsfall
undersøkende artikler om Tsjetsjenia ||align=center|34 || align=center| 1974 ||
|| journalist og menneskerettighetsforkjemper ||align=center|51 || align=center| 1958 ||
|| politiker ||align=center|85 || align=center| 1923 ||
Stefan Kobel
Stefan Kobel (født 13. februar 1974) er en sveitsisk sandvolleyballspiller.
Han representerte Sveits under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor han tok bronse.
Abrasio
Abrasio er et medisinsk uttrykk som betyr utskraping.
Ordet abrasio blir ofte brukt om utskraping av adenoidene (som ofte kalles polypper), som ligger bak i svelget. En slik utskraping kan være for eksempel gjøres fordi pasienten har problem med å puste eller har ørebetennelse. Dette er et svært vanlig inngrep som ofte blir gjort på barn mellom 1 og 6 år. Vanligvis er pasienten under narkose. Noen ganger gjøres inngrepet samtidig som mandlene fjernes av samme grunn.
Abrasio uteri eller abrasio eksplorativa er en utskraping av livmorhulen. Dette gynekologiske inngrepet tar mellom fem og ti minutter og blir utført under narkose.
Oserød
Oserød (uttales os're) er et sted og en gård på Nøtterøy i Færder kommune i Vestfold.
Navnet Oserød viser opprinnelig til gården Oserød. Navnet har i nyere tid også blitt brukt på Oserød skole og andre områder i umiddelbar nærhet av Oserød gård, som Oserødmyra, Oserødveien og Oserødlund Borettslag.
Gården har trolig ligget på stedet siden 1300-tallet og på 1390-tallet.
Robert Jackson
Robert Mason David («Bob») Jackson (født 1945 i Ilkeston, Derbyshire) er en britisk forsker. Han forsker på flere ulike felter innen utdanningsvitenskap. Han er spesielt opptatt av menneskerettigheter, og har vært engasjert i Europarådets arbeid med undervisning om religiøse og ikke-religiøse overbevisninger siden 2002. Hans engasjement og utredninger for Europarådet førte i 2008 til at den norske regjering og Europarådet i samarbeid opprettet Wergelandsenteret (Det europeiske ressurs­senteret for opplæring i interkulturell forståelse, menneskerettigheter og demokratisk medborgerskap).
Oserød
Oserød var hovedkvarter for den tyske Organisasjon Todt under byggingen av Vardås fort under andre verdenskrig. Kunstneren Otto Valstad malte i 1883 et oljemaleri av Oserød gård.
Robert Jackson
Han er professor emeritus ved University of Warwick i England, og gjesteforsker ved Stockholms universitet.
Utdanning og karriere
Jackson studerte teologi ved University of Wales i 1963–1966, og fikk pedagogikkgraden PGCE (Postgraduate Certificate in Education) ved University of Cambridge i 1967.
Oserød
Geografi
Oserød ligger på den sørøstre delen av Nøtterøy, sør for Roppestad og vest for Hårkollen. Vest for Oserød ligger Hengerød og Kårød. Sør for Oserød ligger Oserødskogen og Torød.
Robert Jackson
Utdanning og karriere
I 1978 ble han ansatt ved University of Warwick, og ble professor i religion og utdanning der i 1995. I 1994 ble University of Warwicks avdeling for religions- og utdanningsvitenskap, The Warwick Religions and Education Research Unit (WRERU), opprettet under Jacksons ledelse. Han var direktør for avdelingen til 2012. I 1996 ble WRERU tildelt Templeton UK Award for sitt bidrag til interkulturell forståelse gjennom studier av religiøst mangfold i utdanning. Jackson er medlem av WRERU også som pensjonist, nå med tittelen Founding Director.
Han har vært gjesteprofessor ved School of Oriental and African Studies ved University of London i to perioder, i 1974 og i 1978. Det siste oppholdet førte til en serie for BBC Radio 4 om overgangsriter blant medlemmer av ulike religiøse samfunn i Storbritannia.
Oserød
Historie
Den gammelnorske skrivemåten var trolig Ásuruð. Navnet er en sammensetning av kvinnenavnet Aasa og gårdens status som rydningsgård.
Robert Jackson
Utdanning og karriere
Jackson er spesielt opptatt av menneskerettigheter, og mener undervisning om religion og livssyn bør inngå i den undervisningen demokratiske stater gir sine borgere. I 1990-årene ledet han, sammen med Judith Everington, et prosjekt for å forbedre pensumlitteratur innen disse områdene. Dette førte til pensumbokseriene Bridges to Religions og Interpreting Religions.
Han har hatt en ledende rolle i flere britiske og europeiske forskningsprosjekter, blant annet «REDCo» (Religion, Education, Dialogue, Conflict), et europeisk forskningsprosjekt, støttet av Europakommisjonen. Forskere, lærere og studenter fra åtte land var engasjert i prosjektet.
Siden 2002 har han vært engasjert i Europarådets arbeid med undervisning om religiøse og ikke-religiøse overbevisninger. I 2006 gjennomførte han en studie for Europarådet for å se på muligheten av å opprette et europeisk utdanningssenter som skulle omfatte studier i religiøst mangfold. Studien konkluderte med en anbefaling om å opprette et tverrfaglig senter, som blant annet skulle dekke menneskerettigheter, religion og historie. Ideen ble tatt opp av norske myndigheter og Europarådet, og det europeiske wergelandsenteret, The European Wergeland Centre, åpnet i Oslo i 2009. Jackson var spesialrådgiver for senteret fra starten til 2014. På samme tid hadde han et gjesteprofessorat ved Høgskolen i Oslo.
Publikasjoner
Jackson har skrevet flere artikler og bøker, i hovedsak om religion i utdanningen. Han har utgitt både vitenskapelige og populærvitenskapelige publikasjoner. Da han var nestleder (vice chair) i en komité med medlemmer fra Europarådet og The European Wergeland Centre skrev han boken Signposts: Policy and Practice for Teaching about Religions and Non-Religious Worldviews in Intercultural Education (Strasbourg: Council of Europe Publishing, 2014). Signposts er oversatt til mange språk, også norsk. Den inneholder råd og ideer for politikere, skoler og pedagoger, for hvordan de best kan implementere Europarådets anbefaling Recommendation CM/Rec(2008)12: On the dimension of religions and non-religious convictions within intercultural education.
I 2018 utkom en samling av Jacksons arbeider i boken Religious Education for Plural Societies : the selected works of Robert Jackson.
En fullstendig oversikt over hans publikasjoner frem til 2018 er gjengitt på WRERUs nettsted.
Medlemskap (utvalg)
Jackson er medlem av flere internasjonale foreninger og nettverk. Noen av disse er listet opp nedenfor:
Utmerkelser (utvalg)
I 1990 mottok Jackson en pris fra et av de britiske forskningsrådene, the Economic and Social Research Council, for sitt arbeid med «The Religious Education and Community Project».
I 2006 ble han tildelt doktorgraden DLitt av University of Wales, Lampeter, for sitt bidrag til internasjonal forskning innenfor religion og utdanning gjennom publikasjoner, og i
2010 ble han innvalgt som fellow i det britiske akademiet for samfunnsvitenskap: The Academy of Social Sciences.
I 2013 ble han tildelt William Rainey Harper-prisen av den amerikanske foreningen Religious Education Association (REA) og fikk samtidig livsvarig medlemskap i foreningen.
Samme år ble han tildelt livsvarig medlemskap i britiske the Association of University Lecturers in Religious Education (AULRE) som en anerkjennelse for sitt bidrag innenfor feltet religiøs utdanning.
I 2017 ble han kreert til æresdoktor, doctor honoris causa, ved to norske utdanningsinstitusjoner, NTNU og Det teologiske menighetsfakultet.
Jazz og poesi
Jackson har vært jazzmusiker gjennom hele karrieren. Han spiller trombone, synger blues og jazz og opptrer som frilansmusiker. Han opptrer også gjerne med lokale band når han holder foredrag eller mottar priser. I Norge har han blant annet spilt med Rasmus Sand Trio i Stavanger og Bjørn Alterhaug, Vigleik Storaas og Håkon Mjåseth Johansen i Trondheim.
Robert Jackson er beskytter (patron) i The Hump Trust, en organisasjon som støtter unge jazzmusikere, og som sammen med the jazz-fakultetet ved Royal Academy of Music deler ut en årlig pris til en fremstående ung jazzmusiker.
Han er også interessert i poesi, og et utvalg av hans dikt og sangtekster er utgitt i samlingen Narrowboat Music.
Atlantic Crossing
Atlantic Crossing er en åtte-episoders dramaserie om kronprinsesse Märtha og den øvrige norske kongefamiliens opplevelser under andre verdenskrig. Sofia Helin, Kyle MacLachlan og Tobias Santelmann spiller hovedrollene som henholdsvis kronprinsesse Märtha, president Franklin D. Roosevelt og kronprins Olav.
Serieskaper Alexander Eik regisserte og skrev manus til Atlantic Crossing, i samarbeid med medforfatter Linda May Kallestein og co-regissør Janic Heen. Serien er produsert av Silje Hopland Eik i Cinenord for NRK, SVT og DR, og hadde verdenspremiere på NRK den 25. oktober 2020. Serien var co-produsert med tsjekkiske Sirena Films og irske Ripple World Pictures, og Betafilm står for den internasjonale distribusjonen. Det totale budsjettet er ukjent, men produksjonen har mottatt 27 millioner kroner i insentivtilskudd fra Norsk filminstitutt. Den har også blitt tildelt 1 million euro i produksjonsstøtte av Kreativt Europa Media. Innspillingen av Atlantic Crossing fant sted i Norge og Tsjekkia i tidsrommet desember 2018 til juni 2019. Serien skulle etter planen sendes i 2021.
Atlantic Crossing ble en moderat seersuksess i Norge og ble solgt til flere land. I USA ble Atlantic Crossing vist på PBS Masterpiece, som den første norske produksjonen i den amerikanske allmennkringkasterens 50-årige historie.
Serien ble nominert til flere priser under Cannes International Series Festival – Cannesseries i 2020, blant annet «Beste serie» og «Beste manus». Atlantic Crossing vant deretter The Golden Bird Prize / Jury’s Special Prize under Seoul International Drama Awards i 2021. Den ble også tildelt den internasjonale Emmy-prisen i klassen Beste TV-film/Miniserie.
Serien fikk lunken mottakelse av norske TV-anmelderne. I tillegg ble den kraftig kritisert for å avvike sterkt fra historiske fakta. Dette gjaldt spesielt manusforfatternes skildring av kronprinsesse Märthas rolle under krigen. Seriens historiske fremstilling ble også kritisert av Kringkastingsrådet. Serien fikk mer positive anmeldelser i internasjonale medier, blant annet ble Atlantic Crossing omtalt som «a masterpiece» i Wall Street Journal. Frankfurter Allgemeine Zeitung mente at Atlantic Crossing overbeviste med varme og en gripende historie.
Bakgrunn
Atlantic Crossing er resultat av en mer enn ni år lang prosess for serieskaperne Alexander Eik og Linda May Kallestein. Serien hevdes å være tro mot de historiske rammene, men samtidig er dette en fiksjonsserie: Det som finner sted i det private og personlige rom er oppdiktet.
Handling
Atlantic Crossing er inspirert av historien om kronprinsesse Märtha og hennes innsats for Norge under andre verdenskrig. Via vennskapet med den amerikanske presidenten Franklin D. Roosevelt påvirket hun presidenten i en tid da Norge og de allierte behøvde hjelp fra det den gang nøytrale USA i kampen mot Adolf Hitler. Märthas uformelle politiske rolle var med på å påvirke krigens kurs. Atlantic Crossing viser hvorledes Märtha under årene i eksil trer ut av sin beskyttede tilværelse og gjennomgår en personlig og politisk oppvåkning.
Solgt til utlandet
Allerede før premieren ble Atlantic Crossing solgt til en lang rekke land, blant andre Italia, Østerrike, Frankrike, Tyskland, Russland og Australia. Serien har også blitt solgt til den amerikanske TV-kanalen PBS Masterpiece. Som den første norske serien skal Atlantic Crossing etter planen sendes på denne kanalen våren 2021. Per 16. oktober 2020 hadde rundt 30 land sikret seg rettighetene til å vise serien.
Omtale
Norske anmeldere var jevnt over negative til Atlantic Crossing. I Norge ble serien fokus for en mediedebatt sentrert rundt hvordan serien fremstiller kronprinsesse Märthas politiske rolle under andre verdenskrig. Kritikken ble lansert og frontet av kongebiograf Tor Bomann-Larsen, som hevdet at serien overdrev kronprinsesse Märthas politiske rolle under andre verdenskrig og feilaktig ga henne æren for å ha påvirket president Roosevelt i spørsmålet om Lend-Lease-avtalen.
I sin anmeldelse betegnet Dagbladet serien som en «intetsigende såpeopera». Aftenposten mente at den går seg vill i stiv dialog og tvilsom fantasi. VG kalte det hele «tamt, stivt og flatt» og mente at dramaserien mislykkes både som biografi og fantasi. Aftenbladet omtalte den som altfor lang og kjedelig. Adressa mente at seriens største problemet var at den «ikke var frekkere og bedre laget».
Kritikk av de historiske rammer
Det som fikk mest oppmerksomhet var seriens skildring av historiske begivenheter. Enkelte av kritikerne mente at avviket var så stort at det var snakk om historieforfalskning. Forfatter Tor Bomann-Larsen var en av dem som har gikk hardest ut. Blant annet mente han serieskaperne hadde gitt kronprinsessen en altfor stor rolle i å påvirke Roosevelt til å trekke USA inn i krigen. Redaktør i Nettavisen, Erik Stephansen, mente at NRK fabrikkerte pinlige løgner om kronprinsesse Märthas betydning under krigen, mens Tom Kristiansen, professor i historie, mente at Atlantic Crossing ikke bare inneholdt en mengde faktafeil, men at den også formidlet en grunnleggende usann fortelling om krigen. Etter å ha sett hele serien konkluderte Kristiansen med at den spredde desinformasjon og misforståelser og at den var forbløffende svak historisk. Han sa videre at: «Det NRK har sendt strider mot den brede historiske kunnskap som journalister, historikere og forfattere har etablert gjennom 80 år.» Forfatter og biograf Tore Rem kritiserte særlig NRK for at de valgte å stille seg bak den store bløffen som han mente Eik og Kallestein hadde utsatt norske TV-seere for. Han mente dette bidro til å undergrave statskanalens troverdighet. Han uttalte at: «Det er så man skulle tro at Karl Marx hadde latt seg inspirere av den sanne hendelsen «Atlantic Crossing»: «Historien gjentar seg, første gang som tragedie, andre gang som farse.»
Også amerikanske historikere gikk sterkt imot framstillingen, og kalte den en blanding av halve sannheter og rene løgner. Særlig kronprisessens rolle i etableringen av Lend-Lease-loven og forholdet mellom den norske kronprinsessen og den amerikanske presidenten. Blant annet var biografen til Missy LeHand, Kathryn Smith, oppbrakt over den gjennomgående feilaktige og nedvurderende framstillingen av LeHand.
Det vakte også oppmerksomhet at serien på et tidligere tidspunkt hadde blitt markedsført som en «utrolig og sann historie». Etter at serien begynte å gå på TV omtalte NRK den derimot som «inspirert av», og ikke «basert på» virkelige hendelser. Både NRK eller produksjonsselskapet Cinenord nektet å ta på seg ansvaret for at «Atlantic Crossing» ble markedsført som en «utrolig og sann historie». NRKs dramasjef svarte at serien var produsert og eid av Cinenord, og det var de som hadde utformet den første presentasjonsteksten.
Serieskaper Alexander Eik og hans medforfatter, kulturhistoriker Linda May Kallestein, hevdet i sine tilsvar i debatten at Bomann-Larsens kritikk var feil: at serien viser at også andre påvirket president Roosevelt i dette spørsmålet, blant dem Winston Churchill.
Videre mente Eik og Kallestein at de gjennom sin mangeårige research kunne dokumentere og sannsynliggjøre at kronprinsessen hadde politisk innflytelse på den amerikanske presidenten. Dette synet ble støttet av Märtha-biograf og historiker Trond Norén Isaksen, som i en TV-debatt hevdet at kronprinsesse Märtha gjennom sin innsats for Norge under andre verdenskrig hadde gjort seg fortjent til Olavskorset. Ordenen tildeles som «belønning for utmerkede fortjenester for fedrelandet og menneskeheten»
Seertall
Premieren ble sett av 571,000 seere på NRK1 og ytterligere 94,000 på NRK TV det påfølgende døgnet.
MKE Ankaragücü
MKE Ankaragücü, (tyrkiskˈankaɾaɟydʒy, fullt navn Makina Kimya Endüstrisi Ankaragücü) er en tyrkisk sportsklubb tilhørende i hovedstaden Ankara. Ankaragücüs fotballag spiller i Bank Asya 1. Lig på nivå to. Den tidligere tippeliga profilen Marek Sapara har spilt for klubben.
Spillerstall
11. mars 2021
Manfred Wolke
Manfred Wolke (født 14. januar 1943 i Babelsberg, Brandenburg) er en tidligere veltervekt-bokser. Han var medlem av Armeesportsklub Vorwärts Frankfurt an der Oder. Volke ble olympiamester i veltervekt under OL i Mexico by i 1968 da han slo Joseph Besalla fra Kamerun på en 4–1-avgjørelse i finalen. I 1972 tapte han for cubanske Emilio Correa og vant ingen medalje. Senere ble han trener, hovedsakelig for tungtvektsbokseren Axel Schulz, og også for Henry Maske.
Essex kraftverk
(PSEG) Essex kraftverk er et gasskraftverk med integrert oljekraftverk i delstaten New Jersey i USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 558 MW, fordelt på 13 turbiner. Dette er delstatens sjette største fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Operatør er energiselskapet PSEG Fossil LLC.
Anlegget ble påbegynt omkring 1965 og stod ferdig i 1990 etter flere utvidelser. Brenselkilden er naturgass, destillatolje og kerosen.
Pierre Noël Le Chéron d’Incarville
Pierre Noël Le Chéron d'Incarville (født 21. august 1706 i Louviers [eller Rouen] i Frankrike, død 12. juni 1757 i Beijing i Kina) var en fransk katolsk prest og kinamisjonær tilknyttet jesuittordenen. Han beskjeftiget seg sterkt med botaniske studier av kinesisk planteliv. I Kina ble han direktør for de keiserlige haver.
Bakgrunn og virke
Han trådte inn i jesuittordenen i 1727 og underviste i Quebec mellom 1730 og 1739.
Han virket i Kina fra 1740 og til sin død 17 år etter. Hans oppdrag var å prøve å konvertere Qianlong-keiseren til katolisismen, men keiseren viste ingen særlig interesse. Han nektet også amatørbotanikeren d'Incarville tilgang til de keiserlige haver. Men dette endret seg etter at keiseren ble vist noen delikate planter (Mimosa pudica) som d'Incarville hadde dyrket; han ble så betatt at han lot jesuitten inn i hagene. D'Incarville kom på meget god fot med keiseren, og fortsatte med å introdusere ham for mange andre europeiske planter under sine år i Kina.
Han var ikke profesjonell botaniker, men var ikke desto mindre vel utdannet og dyktig. Han beskrev og sendte tilbake til Frankrike frø fra en rekke planter som så langt hadde vært ukjente i Europa. Han ble korrespondent for Jardin des Plantes. Han ble også korrespondent for Claude Joseph Geoffroy, medlem av Académie Royale des Sciences, etter å ha nektet å bli assosiert utenlandsk medlem av det engelske Royal Society.
Blant de planter han introduserte for Vesten var gudetre (Ailanthus altissima), pagodetre (Styphnolobium japonicum), Koelreuteria paniculata og Toona sinensis. Han var også den første europeer som beskrev kinesiske stikkelsbær (kiwi).
Han satte sammen et herbarium som ble sendt til Frankrike til Bernard de Jussieu (1699–1777), og som i 1857 ble skjenket av Jussus etterkommere til Muséum national d'histoire naturelle. Det bestod av 149 arter innsamlet i Beijing og fjellene i nærheten, og 144 arter innsamlet i Macao. Langt senere, på 1800-tallet, publiserte man i Moskva en alfabetisk katalog av disse plantene. Et mer inngående studium av plantene i herbariet ble ikke foretatt før 150 år etter at det kom til Frankrike, av M. Franchet.
Han sendte også mye materiale til den store naturforskeren Georges-Louis Leclerc de Buffon (1707–1788), blant annet frø til busker og trær som han midlertidig bare kalte arbor incognita sinarum (ukjente kinesiske trær).
Antoine-Laurent de Jussieu (1748–1836) oppkalte på 1800-tallet hageplanten Incarvillea i familien Bignoniaceae etter ham.
Nordland kultursenter
I dag kan man leie rom og utstyr til utstillinger og selskaper. Man kan også leie rom for å overnatte der. Kultursenteret ligger i idylliske omgivelser med gamle bygninger og natur mellom Rønvikjordene, cirka 3 km fra Bodø sentrum.
Ludvig Filip-rommet er en del av kultursenteret.
Criterion Games
Criterion Games (offisielt kalt Criterion Software) er en britisk spillutvikler stiftet i 1993, med hovedkontor i Guildford, Surrey i Storbritannia. Criterion Games ble i 2004 kjøpt opp, og er fulleid av Electronic Arts (EA). Criterion Games er mest kjent for Burnout-serien.
Darius Kasparaitis
Darius Kasparaitis (født 16. oktober 1972 i Elektrėnai) er en tidligere sovjetisk/litauisk ishockeyspiller. Han har vært aktiv siden 1989. Han spilte 863 NHL-kamper for henholdsvis Pittsburgh Penguins, New York Islanders, New York Rangers og Colorado Avalanche. På internasjonalt nivå ble han olympisk mester i 1992 med SUS og han tok også OL-sølv og bronse med Russland i 1998 og 2002.
Amati-familien
Amati-familien var en italiensk fiolinbyggerfamilie, og regnes som grunnleggerne av den cremonesiske skole av fiolinbyggere, som definerte form og funksjon på strykeinstrumentene allerede på midten av 1500-tallet. De tidligste instrumentene som fortsatt eksisterer er datert til ca. 1560.
Viktigste familiemedlemmer
Nicolo Amati er kjent som læreren til Antonio Stradivari, tidenes mest berømte fiolinbygger.
Tor Nystuen
Nystuen vant samlagsskytingen på landsskytterstevnet i 1979, for Vestfold. Individuelt på landsstevnet er hans beste resultat en 2.-plass i klasse 1. Nystuen har også flere gode resultater fra Viken I-stevner, der han har hevdet seg i en årrekke, særlig innen feltskyting, men også i samlagsskyting og individuelt på bane. På sine eldre dager har Nystuen tatt opp miniatyrskytingen og resultatet har vært overraskende gode resultater, spesielt i liggende skyting.
Tor Nystuen står bokført med totalt 11 Vestfoldmesterskap (7 i baneskyting og 4 i feltskyting i perioden 1979 til 2003), kun Knut Skjelland fra Andebu kan vise til flere samlagsmesterskap i Vestfold, med totalt 13 seire.
Nore kraftverk
Nore kraftverk kan vise til to vannkraftverk i Buskerud fylke:
Pseudonargiotes
Pseudonargiotes er en slekt av mycelbiller.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Chile.
Kilder
Leiodidae i Tree of life
Gilbert kraftverk
Gilbert kraftverk er et gasskraftverk med integrert oljekraftverk i Hunterdon County, delstaten New Jersey i USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1055 MW, fordelt på 10 turbiner. Dette er delstatens fjerde største fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Operatør er Reliant Energy Mid-Atlantic LLC
Anlegget ble påbegynt omkring 1965 og stod ferdig i 1996 etter flere utvidelser. Brenselkilden er naturgass og destillatolje.
Tørkopp (Nøtterøy)
Tørkopp er et sted vest på Nøtterøy i Færder kommune. Det befinner seg nede ved kysten av Vestfjorden, og avgrenses av Munkerekka i nord, Amundrødveien og Vestskogen i øst, og Niels Werrings vei i sør.
Veien gjennom Tørkopp heter Tørkoppveien. På Tørkopp er det en badeplass og ei småbåthavn, med utsikt over fjorden til Stokke.
Pentodon algerinus
Pentodon algerinus er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Kyborg
En kyborg (kybernetisk organisme, av gresk kybernetes = styrmann ) er en krysning mellom et levende vesen og en maskin. Ordet kan vise til personer med pacemaker eller implantert høreapparat.
Begrepet er kjent fra science fiction, der teknologi implanteres i mennesker, eller i cyberspace hvor mennesket er integrert i maskinen (avatar).
Pentodon algerinus
Levevis
De lever i forholdsvis tørre biotoper, som steppe og ørkener.
Kyborg
Bodyhacking med databrikker innsatt i kroppen er et skritt på veien mot å gjøre mennesker til kyborger.
Pentodon algerinus
Utbredelse
Arten er vidt utbredt i Afrika, Sør-Europa og Asia østover til India. Den forekommer også i Australia dit den må være innført med mennesker.
Kyborg
Begrepet ble popularisert gjennom Terminator-filmene.
Donna Haraway brukte i sitt essay A Manifesto for Cyborgs fra 1985 «kyborg» som metafor i sitt prosjekt for en sammensmeltning av marxisme og feminisme.
Zerynthia cassandra
Zerynthia cassandra er en dagaktiv sommerfugl i gruppen av svalestjerter. Den er utbredt sør øst i Europa, og kan finnes fra Frankrike østover til Russland.
Zerynthia cassandra tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Puppeperioden varierer etter temperaturen.
Zerynthia cassandra ble lagt til slekten Zerynthia i 2009.
Å, salige stund uten like
«Å salige stund uten like» er en norsk påskesalme som ble skrevet av journalist og salmedikter Johan Halmrast i 1890.
Den er basert på Bibelens beretning om Maria Magdalena. Da påskesalmen ble publisert første gang, hadde den overskriften «Maria Magdalenas jubel». Melodien er av Kristian Wendelborg, også den fra 1890. Salmen ble trykt i en rekke sangbøker, også i Melodiboken (1926). I Koralbok for den norske kirke (1926) står imidlertid en annen melodi, av Ludvig Dahl. Først i 4. utgave av koralboken (1947) ble Wendelborgs melodi funnet akseptabel til kirkebruk, men uoffisielt var den forlengst tatt i bruk.
Imphal
Imphal er en by i India. Byen ligger 750 meter over havet, og er hovedstad i Manipur. Den ble okkupert av japanske styrker under annen verdenskrig, og ble tatt tilbake av britiske styrker i 1944.
Dénes Szécsi
Han ble kreert til kardinal den 18. desember 1439 av pave Eugenius IV, med San Ciriaco som tittelkirke.
Lithagonum
Lithagonum er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Middelsstore, slanke, blankt svarte løpebiller.
Hus & Bolig
Hus & Bolig er medlemsbladet til medlemmer av Huseiernes Landsforbund.
Hus & Bolig ble første gang utgitt i 1909, under navnet Gaardeieren, Organ for Kristiania Gaardeierforening. Bladet skiftet navn til Huseieren i 1912, et navn magasinet beholdt i over 50 år. Bladet fikk sitt nåværende navn i 1982, etter flere navneskifter på 1960 og 70-tallet.
Boligmagasinet har som mål å utøve saklig, uavhengig og kritisk journalistikk, samt sette boligeiernes interesser på dagsordenen. Bladet er tilknyttet Den Norske Fagpresses Forening (Fagpressen). Bladet legger vekt på stoff for eiere av egen bolig.
Hus & Bolig kommer ut seks ganger i året, og er normalt på omkring 100 sider. Opplaget første halvår 2014 var 224 388, ifølge Fagpressens mediekontroll. Redaktør for magasinet er Nina Granlund Sæther.
John S. Jamtli
John Sigvart Jamtli (født 24. april 1982) er en norsk illustratør, forfatter og tegneserieskaper. Han arbeider med film, videospill, bøker, illustrasjon og tegneserier.
Jamtli ble tildelt Pondus-prisen 2019, for tegneserien Sabotør og Sabotør: Operasjon Muskedunder.
Nominasjoner: Årets tegneserie (2019), Sproing-prisen (2019), Uprisen (2019), Kulturdepartementes Tegneseriepris (2019), Bokslukerprisen (2020), Sproing-prisen (2020/2021).
Jean Le Jeune
Jean Le Jeune (død 9. september 1451) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Terouanne.
Han ble kreert til kardinal den 18. desember 1439 av pave Eugenius IV.
Ligue 1 2001–2002
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Merja Rantanen
Merja Rantanen (født 7. desember 1980 i Jämsänkoski) er en finsk orienteringsløper som representerer den finske orienteringsklubben Jämsän Retki-Veikot.
Rantanen har sine sterkeste resultater på mellomdistanse og stafett. Ved hele tre anledninger har hun bidratt til at det finske stafettlaget har gått til topps i VM. Individuelt vant hun sølvmedalje på hjemmebane i 2013 og bronsemedalje i skotske Inverness i 2015. Begge medaljene kom på mellomdistanse. I 2016 be hun europamester i stafett da hun som ankerkvinne tok EM-gull for Finland sammen med Sari Antonen og Marika Teini. Det samme laget tok bronse på VM-stafetten i svenske Strömstad-Tanum. I verdenscup-sammenheng har hun 8.-plass sammenlagt i 2011 som beste prestasjon. I enkeltløp har hun tre andreplasser og én tredjeplass i verdenscupen.
Fotballklubben Mandalskameratene
Fotballklubben Mandalskameratene (stiftet 1. juli 1912 som Fotballklubben Aladdin) er en fotballklubb fra Mandal i Agder, som spilte 2019-sesongen i 3. divisjon.
Historie
Fotballklubben Aladdin ble stiftet på Vestnesslettene 1. juli 1912 av de to 17-årige Kristianiaguttene Thorn Reymert og Emil Wulff-Pedersen. De hadde begge slektsrøtter i byen. Klubbens navn ble i 1918 endret til Mandalskameratene, eller MK som det bare kalles lokalt.
Resultater og divisjoner
Mandalskameratenes resultater siden 1912 har gått opp og ned, men MK har de siste årene blitt mer kjent på landsbasis, etter spill i 1. divisjon, hvor de første gang rykket opp i 2001.
Merkeåret 2003
2003 ble et merkeår for Mandalskameratene. Da var nemlig klubben Sørlandets beste lag, med en sluttplassering i 1. divisjon over Start. På toppen av det hele ble erkerivalen Start beseiret tre ganger den sesongen – begge seriekampene, samt et møte i cupen.
Tiden etter 2003
I 2005 rykket klubben ned fra 1. divisjon. Samme året kom Mandalskameratene til tredje runde i cupen hvor de ble slått ut av Start.
2007-sesongen ble en skuffelse og Mandalskameratene rykket ned til 2. divisjon. I den 20. serierunde tapte MK hele 12-1 mot Molde. Cupen ble også en skuffelse for klubben da de ble slått ut av Kopervik IL i andre runde.
I 2. divisjon endte laget i 2008-sesongen på en fjerdeplass, som kanskje var en sterk prestasjon tatt i betraktning store økonomiske utfordringer og tap av mange solide og viktige spillere underveis. I cupen det året ble klubben sendt ut av Sandefjord i andre runde.