cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kjeller flyplass
Andre verdenskrig
Under andre verdenskrig var Kjeller flyplass blant annet hovedverksted for Luftflotte 5 i Norge og Finland. Kjeller flyplass utførte blant annet reparasjoner på jagerfly av typen Focke Wulf Fw 190 og Messerschmitt Me 109, samt reparasjoner på fly ment for østfronten. I tillegg hadde BMW og Daimler Benz verksteder for sine flymotorer ved Kjeller, noe som gjorde at flyplassen kunne utføre et stort utvalg reparasjoner. På grunn av dette ble det iverksatt to bombeangrep på flyplassen, ett amerikansk i 1943, og ett britisk i 1944, hvor bomber også gjorde skade i Lillestrøm, og medførte sivile dødsfall.
Ved ett av bombeangrepene var general von Falkenhorst, øverstkommanderende for de tyske styrkene i Norge, til stede på Kjeller. I angrepet i 1943 ble 838 høyeksplosive bomber sluppet fra mellom 2600 til 3600 meters høyde, med stor spredning.
Etter krigen
Etter krigen har Forsvaret fortsatt med vedlikehold av fly på Kjeller, og virksomheten har blitt utvidet og nedskalert i takt med Luftforsvarets utvikling.
Den 18. november 1993, femti år etter det første allierte angrepet på Kjeller flyplass, ble det holdt en minnesmarkering på Kjeller. Einar Smedsvig, generalinspektør for Luftforsvaret, avduket en minnetavle over de omkomne, og Skedsmo kommune holdt lunsj for amerikanske krigsveteraner og andre inviterte gjester. Bombeangrepet etterlot varige arr i landskapet, og i området opp langs «Brøterbakken» var det tett med bombekratere. I dag er det ikke mange rester av bombeangrepet igjen, selv om man langs Elvengveien mot Nitteberg kan se arr i terrenget. Mange bomber forble udetonert og det oppdages ved jevne mellomrom udetonerte bomber nær Kjeller.
Kjeller i dag
I dag er Kjeller flyplass en av de aller største arbeidsplassene i Lillestrøm kommune. Flere flyklubber holder til på Kjeller, blant annet Nedre Romerike Flyklubb, som ble stiftet i 1955, og Oslo Flyveklubb. Flyplassen brukes av blant annet Oslo Flyveklubb og Nedre Romerike Flyklubb. Flyveopplæring finner også sted på Kjeller. Av organisasjoner med tilhold på Kjeller er Experimental Aircraft Association, Chapter 573 Norway og Kjeller Flyhistoriske Forening.
Av kommersiell virksomhet finnes flyverkstedet Aeromech og helikopterselskapet HelikopterDrift. Avionikkforhandler og serviceinstansen Hovet & Co har vært på Kjeller i mange år, men er flyttet til Torp flyplass ved Sandefjord i 2015.
Deler av flyplassen er stengt for allmennheten grunnet sin militære funksjon.
Flyplassen ligger i et tett befolket byområde, med bebyggelse på nær sagt alle kanter. Den 15. november 2016 vedtok Stortinget at flyplassen skal legges ned innen 2023, til fordel for næringsutvikling og boligbygging.
Statens havarikommisjon holder til i Lillestrøm, på vestsiden av flyplassen.
Slaget ved Moore’s Creek Bridge
Slaget ved Moore's Creek Bridge ble utkjempet nær Wilmington i Nord-Carolina den 27. februar 1776 mellom patrioter fra North Carolina og skotske lojalister. Den amerikanske seieren førte til støtte for revolusjonen og økt rekruttering av soldater til deres styrker.
En gruppe lojalistiske styrker under kommando av oberst Donald McLeod, en 80 år gammel erfaren britisk offiser, samlet seg 15. februar i respons til patriotenes bevegelser i regionen. McLeod ledet en styrke på rundt 700 skotske emigranter og 800 lojalistiske militsmenn mot atlanterhavskysten med planer om å slutte seg til en gruppe britiske regulære soldater ved Moore's Creek Bridge som lå rundt 32 km nord for Wilmington. En gruppe på rundt 1000 frivillige og minutemen bestemte seg for å utfordre lojalistenes marsj mot kysten.
Morgengry den 27. februar 1776 førte med seg tåke, og høylandsskottene ankom med trommer og sekkepiper, noen var kledd i kilt, og oppdaget at broa var blokkert av opprørerne ledet av oberstene Lillington og Richard Caswell. Britene stormet mot broa, bare for å bli møtt av tunge skuddsalver på kloss hold. Hele den angripende avdelingen ble meiet ned på bare ti minutter, og kolonistene stormet over broa i et motangrep og tvang de gjenværende skottene og lojalistene på flukt. Patriotene seiret og mistet bare en mann mens en annen ble såret. De påførte fienden et tap på 30 menn og forhindret at avdelingen kunne slutte seg til de britiske soldatene. Over 850 lojalister og andre britiske styrker ble tatt til fange de neste dagene, inkludert oberst McLeod.
Fylkesvei 775
Fylkesvei 775 (Fv775) går mellom sentrum i Høylandet og Gartland i Grong. Veiens lengde er 13,9 km.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
4-stjerners middag
4-stjerners middag (først kjent som 4-stjerners middag halv åtte) er en norsk matrelatert underholdningsserie som har gått på TVNorge siden 2009. Programmet kan beskrives som en kombinasjon av underholdning og kokkekamp. Deltagerne er kjendiser som fordeles på lag der hvert lag består av fire deltakere. Disse fire skal invitere hverandre hjem på middag etter tur og gi poeng etter hvor fornøyde de er med mat og oppvartning. Åtte av vinnerne fra hvert lag med høyest poengsum går til finalen. Finalen ble droppet fra og med sesong 8. Det sendes fire program per uke.
Serien er løst basert på den britiske Come Dine with Me, men denne hadde ikke kjendiser som deltakere. TV3s Klokka åtte hos meg er imidlertid mer tro mot denne versjonen. Det er også produsert en dansk versjon av programmet.
Seertallene har jevnt over vært gode. Blant annet så ble premieren av sesong syv (sendt 2015) sett av 248 000, noe som var nest beste resultat for seriens sesong-premierer. Premieren av første sesong (2009) ble sett av 185 000, sesong to av 272 000, sesong tre av 217 000, sesong fire av 215 000, sesong fem av 204 000 og sesong seks av 200 000.
Serien ble nominert til Gullruten 2021 i klassen beste reality.
For deltakeroversikt, se deltakere i 4-stjerners middag.
Konsept
Kjendiser fordeles på lag der hvert lag består av fire deltakere. Målet er å lage en perfekt kveld for de tre gjestene og samle flest mulig poeng i konkurransen om å bli ukens vert. Verten kjøper inn mat, tilbereder, pynter opp og serverer gjestene en treretters i løpet av kvelden. I tillegg kommer ett underholdningsinnslag, gjerne i regi av verten selv. En profesjonell kokk (Ole Martin Alfsen) kommer med tips og kommentarer fra sidelinjen. I tillegg kommer Anders Hatlo med ironiske kommentarer underveis, presumptivt til glede for seerne. Frem til og med sesong sju ble det arrangert en direktesendt finale blant ukesvinnerene.
Anklage om plagiat og rettssak
Serien hadde mange likhetstrekk med TV3s Klokka åtte hos meg (fra 2010 kjent som Celebert selskap). Den store likheten gjorde at TV3 og britiske ITV saksøkte TVNorge for plagiat. Anklagene gikk konkret ut på at TV3 mente TVNorge drev med krenkelse av åndsverk, ulovlig etterligning og urimelig opptreden i forbindelse med sin serie.
TV3 vant imidlertid ikke frem med sine anklager. Oslo tingrett gav TVNorge full støtte og TV3 og ITV måtte betale saksomkostninger på over to millioner til TVNorge og produksjonsselskapet Monster. Retten poengterte også med at TV3 med vilje endret sitt program til å ligne mer på TVNorges, og konstaterer: «At TV3 i sesong 2 la programmet tettere opp til 4-stjerners middag kan TVNorge etter rettens vurdering ikke holdes ansvarlig for». I tillegg til nederlaget i Norge hadde TV3 og produksjonsselskapet tapt den tilsvarende saken i Danmark.
Begge seriene er norske versjoner av den britiske Come Dine with Me, men TV3 opprinnelige versjon er mere tro med dets britiske opphav.
Mølje og sodd
Mølje og sodd er en kassett utgitt av Oluf Raillkattli og Åge Aleksandersen i 1980. Kassetten ble utgitt av Dagbladet.
Huey Lewis
Huey Lewis (født Hugh Anthony Cregg III, 5. juli 1950) er en amerikansk musiker.
Han er frontfigur for bandet Huey Lewis and the News, og han skriver også sanger for bandet. Han var også med i bandet Clover fra 1972 til 1979. Han har hatt flere mindre roller på film og hatt flere gjesteopptredener i TV-serier.
Ekeberggårdene
Ekeberggårdene refererer til to større akergårder med hovedbøl anlagt på Ekeberg i Oslo. Man skiller de to gårdene gjennom benevnelsene Ekeberg hovedgård (gnr 151) og Lille Ekeberg gård (gnr 134, tidligere gnr. 154 Munkehagen: 224 - 225).
Gårdene har mange fellestrekk: Hovedbølet på Lille Ekeberg ligger på det nordøstre området av Ekebergplatået, mens hovedbølet på Ekeberg hovedgård ligger i det nordvestre området. Begge har Ekebergskrenten innunder seg i nord. Lille Ekeberg ligger i tilknytning til østskråninga ned mot Ryenberget, mens Ekeberg hovedgård har Ekebergskråninga, men mot vest og Bunnefjorden var skråningen tilhørende Braatten (Jomfrubråten gård) fra slutten av 1600 tallet da Christian Stockflet ble eier. Begge gårdene hadde felles grenser med hverandre og dessuten med Middelalderbyen Oslo. Begger gårdene har diabasbrudd for steinalderredskaper på sine gamle marker, og eldgamle bosetnings-/dyrknings- og samferdselspor. Ekebergområdet er generelt det området i Oslo med de fleste og eldste registrerte kulturminnene, og Ekebergkleivene opp mot Ekebergflata er særpregende for området. Ellers gikk Middelalderens kongevei over Ekeberg forbi hovedbølet på Lille Ekeberg, mens Den Frederikshaldske Kongevei tilknytta Christiania gikk forbi hovedbølet på Ekeberg hovedgård.
Forskningsproblematikk
Kildene skriver gjerne bare «Egeberg» el.l. uten å preisere nærmere hvilken av de to Ekeberggårdene det refereres til – noe som har skapt mye forvirring. For ikke mange år siden mente man for eksempel at Lille Ekeberg opprinnelig var husmannsplass under Ekeberg hovedgård. Det er først i de seneste år man er blitt oppmerksom på at når «Egeberg» nevnes, er det ikke nødvendigvis Ekeberg hovedgård det refereres til. Munkebråten og Lille Ekeberg hørte sammen under Munkehagen Nordre. Nøkler ut av forvirringa er blant annet:
I dag er man oppmerksom på at når det står f.eks. "Egebergeie", kan det dreie seg om en husmannsplass under Ekeberg, og ikke under Lille Egeberg som ikke har hatt noen husmannsplasser (var ubebygget i mange år). Svingen hørte til Munkehagen Nordre under Oslo Hospital. Og Stampen var en plass ved Svendengen og Kværner på andre siden av Alnaelven og har ikke noe med Lille Ekeberg å gjøre.
Elros Tar-Minyatur
Élros Elros Elros Elros Elros Elros エルロス Elros Elros Элрос Elros Elros 愛洛斯
Sekund (symbol)
Symbolet ″ har Unicode-navn double prime, Unicode-kode U+2033, og HTML-kode  og.
Symbolet ″ brukes i flere sammenhenger
På grunn av liknende utseende kan enkelte andre tegn forveksles med dette symbolet. Dette gjelder enkelte skriftsnitt mer enn andre, og gjelder spesielt ved lav oppløsning, som for eksempel på en dataskjerm. Symbolet kan særlig forveksles med følgende tegn. I parentes står Unicode-kode, symbolet, og Unicode-navn.
Undervannsfotografering
Undervannsfotografering er en betegnelse på en aktivitet som går ut på å fotografere under vann. Undervannsfotografi foregår gjerne mens man dykker (med eller uten medbrakt luft), men kan også skje mens man snorkler eller bader. Mange oppfatter dette som en hobbyaktivitet, men undervannsfotografi benyttes også profesjonelt i forbindelse med for eksempel marinarkeologi og marinbiologi. Det avholdes både norsk, nordisk og verdensmesterskap i flere disipliner innen undervannsfotografering.
Historie
Undervannsfotografering har en historie som går helt tilbake til 1856 da det første undervannsbildet ble tatt med et nedsenket kamera av den engelske ingeniøren William Thompson. Det skulle allikevel være franskmenn som gjorde pionerarbeidet i forbindelse med undervannsfotografi. Gjennom et vindu i ei dykkerklokke tok den franske fotografen Bazin i 1866 flere brukbare bilder av et skipsvrak. Han var også den første som brukte kunstig lys.
Den første som tok et kamera med seg under vann i en trykksikker boks og virkelig fikk tatt et bilde, var franskmannen Louis Boutan i 1893. Det virkelige gjennombruddet kom ikke før i 1903, da Boutan kom med den første boka om undervannsfotografering. Boutan var professor i zoologi ved Argo marinbiologiske stasjon ved Banyuls-sur-Mer i det sørlige Frankrike.
Aqualungen, forløperen til vår tids undervannspustesystemer, ble funnet opp av franskmennene Emil Gagnan og Jacques-Yves Cousteau i 1943. Omtrent på samme tid hadde østerrikeren Hans Hass blitt kjent for sine bøker om marinbiologi illustrert med bilder han hadde tatt selv. Hans Hass konstruerte det første serieproduserte undervannhus til kamera.
Det kameraet som mer enn noe annet bidro til å gjøre undervannsfotografering tilgjengelig for den vanlige dykker, er uten tvil det nå så kjente Nikonos. Kameraet ble planlagt så langt tilbake som vinteren 1951-52 av Jacques-Yves Cousteau og Jean de Wouters. Sistnevnte, en belgisk flyingeniør, utviklet kameraet videre til det som i 1959 ble markedsført som «Calypso-phot». Dette kameraet var lite og lett og kunne tas med under vann uten noen som helst form for ekstra hus. Ved hjelp av o-ringer ved alle gjennomføringer og sammenføyninger var det fullstendig tett, og det var garantert å kunne stå imot 50 meters vanntrykk. En litt forenkelet versjon av kameraet ble fra 1963 produsert av Nikon under navnet Nikonos I, og Nikon produserte flere modeller av kameraet. Den siste modellen, Nikonos V, ble produsert fra 1984 til det ble tatt ut av produksjon i 2001. Digital fototeknikk tok deretter over markedet..
Forutsetninger
For å ta gode undervannbilder er det en forutsetning at man har interesse for både dykking og fotografering. Det er også viktig at en behersker begge delene brukbart før en starter med undervannsfotografering. Fotografens evne til å svømme, snorkle og dykke er ikke bare avgjørende for fotografens egen sikkerhet, men også er en forutsetning for å ta gode bilder.
Med bare maske, svømmeføtter og snorkel kan man ta utmerkete undervannsbilder i overflaten eller på grunt vann. Om en ønsker å dykke dypere ned med drakt og luftflasker, er det nødvendig å gjennomgå et skikkelig dykkerkurs på en autorisert dykkerskole.
Kamera og kamerahus
Det er mange muligheter for valg av undervannsfotoutstyr. Noe av det rimeligste utstyret på markedet er vanntette engangskameraer. Få engangskamera har blits, og for å kompensere for dette benyttes film med høy ISO, noe som gir brukbare bilder i dårlige lysforhold. Det finnes også kameramodeller som kan brukes under vann uten hus, men de færreste av disse kan brukes på større dyp enn noen få meter. Alle undervannshus er utstyrt med betjeningsorganer for å sikre tilgangen til kameraet på innsiden og som dermed gir fotografen tilgang på de fleste funksjoner. Husene kan også ha tilkoblinger for utvendig blitsutstyr.
Vedlikehold
Som for alt undervannsutstyr er vedlikehold også veldig viktig for at fotoutstyret skal virke optimalt. Etter all bruk i saltvann bør fotoutstyret skylles godt. Kanskje enda viktigere er jobben før dykket. For at utstyret fortsatt skal være vanntett, må alle o-ringer og pakninger fuktes i silikonfett (som gjerne følger med kameraet/huset). Det er viktig at en ikke benytter for mye silikon, men kun fukter pakningene. Samtidig med at en gjør dette, renses pakninger og pakningsspor for urenheter som støv, sandkorn og hår. En liten lekkasje kan koste dyrt.
Bipes
se tekst
Undervannsfotografering
Kameravalg
Noen kamerahus er spesifikke for ett kamera, andre tillater mange alternativer. Husene kan være laget av alt fra billig plast til dyre aluminiumsprofiler. Noen er så heldige at de finner undervannshus til det kameraet de allerede har og kan dermed også benytte de linsene de allerede har. De som ikke er så heldige, har to muligheter: De kan bygge et undervannshus selv eller kjøpe både kamera og undervannshus. Noen få søk på nettet burde kunne gi idéer om priser og mulige fabrikater. De fleste kameraprodusenter tilbyr i dag undervannshus til en rekke av sine kompaktkameraer. Disse er ofte vanntette til over 30 meters dyp. Brukt utstyr kan også være et alternativ.
Imanol Erviti
Imanol Erviti Ollo (født 15. november 1983 i Pamplona) er en profesjonell spansk landeveissyklist. Han sykler for det spanske laget Movistar Team.
Undervannsfotografering
Kameravalg
Digitale kameraer kan ta vare på mange flere bilder enn standard fotografisk film som sjelden har mer enn 36. Dette er en av de viktigste fordelene ved å bruke digitalt kamera under vann, ettersom det er umulig å skifte film under vanns. Den øyeblikkelige tilbakemeldingen gir også raskere læring og økt kreativitet, og det er derfor nesten alle undervannsfotografer nå bruker digitale kameraer.
Bipes
Bipes er en slekt av ormeøgler som forekommer i Mexico.
Imanol Erviti
Han vant den 18. etappen i Vuelta a España 2008, og den 10. etappen i Vuelta a España 2010.
Undervannsfotografering
Kameravalg
Kjennskap til kameraet er viktig og at man vet hvilke innstilinger som er tilgjengelige og hvordan man endrer disse under vann. Som nybegynner kan det være en fordel å benytte seg av mest mulig automatikk og heller forsøke å fotografere motiver som passer innstillingene.
Bipes
I motsetning til andre ormeøgler har de bevart forlemmene, og på grunn av den forlengede kroppen ser det nesten ut som om føttene sitter på hodet. Forlemmene brukes til å ta seg fram oppe på marka, og brukes også til å skuffe unna det øverste jordlaget før ormeøglen borer seg ned i jorda. Bipes er den eneste slekten i familien Bipedidae.
Antall tær varierer mellom de ulike artene. Bipes biporus har fem tær på hver fot, B. canaliculatus har fire eller fem tær, mens B. tridactylus alltid har tre tær.
Arter
De tre artene har følgende utbredelse:
Undervannsfotografering
Kuppelforsats
En kuppelforsats (på engelsk dome port’) er en enkel form for linse som er formet som en del av en kuleflate. Kuppelen har jevn tykkelse over det hele. Når vi prøver å fotografere noe gjennom den, prøver vi faktisk å fotografere et buet bilde som ligger ganske nær kuppelen. For å oppnå best mulig resultat må kameralinsas plassering justeres i forhold til kuppelen slik at den tenkte aksen som går gjennom linsas sentrum også treffer kuppelens (egentlig kulas) sentrum.
Bipes
Arter
I noen oversikter nevnes en fjerde art, Bipes alvarezi, men de fleste mener at dette navnet er et synonym for Bipes canaliculatus.
Undervannsfotografering
Flat forsats
En flat forsats (på engelsk flat port) virker på samme måte som en dykkermaske under vann. Også denne skaper et virtuelt bilde under vann og motivet ser ut som om det er ca. 25 % nærmere enn det virkelig er og har derfor en zoom-lignende effekt under vann.
Fargetap
Som kjent består lyset av flere farger og hver av fargene har sin frekvens. Fargene med lavest frekvens når ikke så dypt som de med høyere frekvenser. Som en følge av dette når rødt og fargene i denne enden av regnbuen kortest. Allerede ved tre meters dyp vil rødfargen kunne være sterkt redusert. Fargene i den andre enden av regnbuen, fra blå og videre, trenger ned til dybder som ikke er tilgjengelige for sportsdykkere.
For å kunne kompensere for manglende farger har noen kameraer eget program for undervannsfotografering. En slik kompensering ligner trolig bruk av rødfilter som også kunne være en mulig løsning. Andre innstillinger, som for eksempel bruk av et program for gjøre bilder varmere i fargene, kan som bieffekt også føre til en unaturlig bakgrunnsfarge.
En mulighet er, om kameraet tillater det, å benytte rått lagringsformat (RAW) og foreta alle kompenseringer i digitalt mørkerom. Denne strategien kan være nyttig ved fotografering av store objekter hvor man allikevel ikke klarer å lyse opp hele objektet (for eksempel vrak).
Tilleggslys
Tilleggslys i form av blits er vanlig. Det er mange aspekter ved bruk av blits under vann. Brukt på riktig måte vil den gi bildene et skikkelig løft og være et verdifullt verktøy for kreativitet. Blitsen erstatter de tapte fargene og bidrar også til å gi skygge og tekstur. Noen hus tillater bruk av blitsen på kameraet, men denne er ofte ikke kraftig nok. Den sitter gjerne også galt plassert forhold til undervannsfotografering. I vannet er det store mengder med små partikler og plankton, selv om vannet er tilsynelatende klart. Ved bruk av blits vil disse partiklene reflektere lyset. Hvis blitsen og kameralinsa ligger langs samme akse i forhold til motivet, vil det reflekterte lyset fra partiklene dukke opp som sjenerende «snø» i bildet. En løsning på dette er å holde blitsen langt vekk fra aksen av kameralinsa. Ideelt sett betyr dette at blitsen ikke vil lyse opp vannet rett foran objektivet, men vil fortsatt belyse fotoobjektet. Noen blitser leveres med en semi-transparent skjerm som sprer lyset jevnere ut over bildet. Forskjellige systemer med leddede armer og annet tilleggsutstyr blir ofte brukt for å gjøre utvendig blitsutstyr enklere å betjene.
Kreativ bruk av blits
Noen benytter seg også av en tilleggsblits (en slaveblits) som avfyres i det hovedblitsen lyser opp. Bilder der hele bildet lyses opp av tilleggslys kan i blant føre til unaturlige, fargerike bilder. I alle fall føles de unaturlige for dykkere som har opplevd den spesielle stemningen i det tildels fargeløse dypet. Blitsen kan derfor med hell benyttes til kun å fargelegge deler av motivet, som for eksempel et korall eller en fisk, samtidig som resten av bildet forblir uforandret.
Bruk av linser
Alle som har brukt dykkemaske under vann vet at alt virker større og nærmere under vann. Derfor benyttes ofte vidvinkelobjektiver under vann. Med et 35 mm vidvinkelobjektiv blir virkningen omtrent som om man hadde et normalobjektiv (50 mm) over vann.
Avstandsbedømming
Med flat forsats kan forstørrelsen gjøre avstansbedømming til en liten utfordring, men heldigvis blir kameraet lurt på samme måte som oss, og hvis et objekt ser ut som om det er 1,5 meter unna, så stiller man inn kameraet etter dette, selv om den virkelige avstanden er nærmere to meter. Det kan også være verdt å tenke på at blitslyset må gå dobbelt så langt som avstanden til motivet, noe som kan forårsake tap av lys og farger. Med kuppelforsats og ekstra brede vidvinkellinser vil mesteparten av bildet alltid være i fokus. Makroobjektiver benyttes ofte sammen med en avstandsramme som gir perfekt fokusering.
Objektiver
Nikonosserien av undervannskameraer hadde linser laget for å brukes under vann og som derfor tillot direkte kontakt mellom vann og optikk. Noen av disse manglet muligheten til å fokusere på riktig måte når de ble brukt i luft. Noen digitale kameraer har ikke tilstrekkelig bra vidvinkelobjektiver innebygd i kameraet og for å løse dette, er husene ofte laget med supplerende optikk. Noen hus tillater bruk av våtkoplede forsatslinser. Disse tres på utsiden av objektivet og øker synsfeltet. Disse forsatslinsene kan settes på eller fjernes under vann. På denne måten kan kameraet benyttes til både makro og vidvinkelfotografering på samme dykket. De fleste undervannsfotografer bruker gjerne enten en vidvinkellinse eller et makroobjektiv som tillater nærbilder. Dermed elimineres også problemet med å ha for mye vann mellom kameraet og motivet.
Forvrengning
Optikkens form og kvalitet kan forårsake større eller mindre forvrengning av bildet. Forvrengningen er som oftest mest utpreget i bildets hjørner. I de fleste sammenhenger har dette liten eller ingen betydning. Tydeligst synes slike feil ved dykk i bassenger med firkantede fliser, noe man kan tenke seg å gjøre for å teste nye linser, forsatser eller undervannshus.
Marinarkeologi
Bruk av undervannsfoto er en viktig del av jobben med å dokumentere vrakfunn. Ikke kun som illustrasjonsfoto, men også med bilder som kan brukes som dokumentasjon og støttemateriale ved arkeologiske undersøkelser. Fotomosaikk er en teknikk som benyttes mye ved utgraving av gamle skipsvrak. Mosaikken settes sammen av mange, tildels overlappende bilder. Bildene tas i samme avstand fra motivet og vinkelrett på bunnlaget. Posisjonen til bildet kan bestemmes i forhold til et utlagt rutenett eller ved å måle avstanden fra tre faste punkter.
Marinbiologi
I marinbiologi og ved vannforskning benyttes stereofotografi. Metoden går ut på å ta bilder med to kameraer samtidig. For å se endring over tid gjentas operasjonen med faste intervaller. Kameraene monteres i ei ramme slik at avstanden mellom kameraene forblir lik fra bilde til bilde. Ramma holdes på riktig plass av forhåndsplasserte referanser. Referansene er de eneste som står igjen mellom hver fotografering. Bildene kan betraktes parvis som tredimensjonale bilder, noe som gjør artsidentifikasjon, måling av objektenes størrelse og telling av organismer enklere.
Bristolkanalen
Bristolkanalen (walisisk: Môr Hafren, betydning «Severn-havet»; engelsk: Bristol Channel) er ei stor bukt i Storbritannia som skiller det sørlige Wales fra det sørvestlige England. Den har navn etter byen Bristol og grenser mot St George's Channel i nord og grensa mot Keltersjøen trekkes ved meridianen 5°V. Innerst i Bristolkanalen munner elva Severn ut gjennom et stort estuar. Den er over 50 km bred på det største.
Joan Horrach
Joan Horrach Rippoll (født 27. mars 1974 i Deyá, Balearene) er en profesjonell spansk landeveissyklist.
Han har en etappeseier fra Giro d'Italia 2006.
Bristolkanalen
Ved lavvann blir mye av kanalen gjørmefelter, ettersom Bristolkanalen har en tidevannsforskjell på 15 meter, den nest største forskjellen i verden, etter Bay of Fundy i Canada. Området er et viktig sted for dyre- og fugleliv, spesielt for vadefugler, og deler av det er beskyttet.
Økologi
Bristolkanalen er et viktig område for dyrelivet, i særdeleshet lofugler, og har beskyttede områder, inkludert nasjonalparker som Bridgwater Bay ved munningen av elven Parrett. Ved fjære blir store deler av kanalen til mudderflater grunnet tidevannsforskjell på 13 meter, kun nest etter Fundybukta i østlige Canada. Utviklingsplaner har blitt foreslått langs kanalen, inkludert flyplass og tidevannsbryter for generering av elektrisitet, men miljøhensyn har så langt forhindret slike planer.
Venezuela under Sommer-OL 1980
Venezuela under Sommer-OL 1980. Trettisju sportsutøvere fra Venezuela deltok i sju sporter under Sommer-OL 1980 i Moskva. Venezuela kom på delt 32.-plass med en sølvmedalje.
Prato
Prato er en by i Toscana i Italia, og er hovedstaden i provinsen Prato. Byen, som ligger i Val di Bisenzio (Bisenzio-dalen) ved foten av Monte Retaia (768 m), har 188 691 innbyggere (31. mai 2011). Siden 1950-tallet har innflyttingen til Prato vært stor, og folketallet er tredoblet siden 1936.
Prato har hatt tekstilindustri som sin hovedinntekt. Stedet er den nest største byen i Toscana, etter Firenze.
Covington County
Covington County er navnet på to fylker i USA:
Steep Holm
Steep Holm er en engelsk øy i Bristolkanalen. Administrativt tilhører den grevskapet Somerset. Øya er ikke bebodd, og er beskyttet som naturreservat og sted av spesiell vitenskapelig interesse.
Den virker som vind- og bølgefanger, og gir derfor roligere forhold i den indre del av fjorden enn hva som ellers ville vært tilfelle.
Like i nærheten ligger øya Flat Holm, som er en del av Wales.
Navneleddet «holm» er av nordisk opprinnelse, med samme betydning som holme. «Steep» (betyr «bratt») er en beskrivelse som må sees i forhold til Flat Holm, den flate holmen.
Simbelmynë
Simbelmynë er i J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard en blomst. Den var hvit og vokste i Rohan, på gravene hvor de døde Kongene av Rohan var begravd utenfor Edoras. Blomsten er skapt av Tolkien til bruk i hans litterære trilogi Ringenes herre. Blomsten er som oftest omtalt ved navnet Evindelminn, i stedet for det alviske navnet Simbelmynë. Det er sagt at blomsten vokste året rundt, og at de vokste hvitest og tettest på gravhaugen til Helm Hammerhand. Dette anses som et bevis på at han var den største av alle kongene som Rohan hadde hatt.
List of Middle-earth plants
MS «Mega Smeralda»
MS «Mega Smeralda» (tidligere MS «Color Festival») er et skip som var eid av det norske rederiet Color Line fra 1994 til 2008, og som trafikkerte rutene Oslo-Hirtshals (1994–2006) og Oslo-Frederikshavn (2006–2008).
Skipet ble bygd av OY Wärtsila Helsinki Shipyard i Helsingfors i 1985 og kjøpt inn fra Silja Line i 1994. Skipet ble i 1994, etter at Color Line overtok det, satt inn på ruten Oslo – Hirtshals, forgjengeren på denne ruten MS «Christian IV» ble satt på ruten Kristiansand – Hirtshals. I april 2006 byttet skipet bortehavn til Fredrikshavn.
«Color festival» var registrert i Norge og hadde Oslo som hjemmehavn. Tonnasjen er på 34 314 bruttotonn, lengden er 168 meter, bredden 27,6 meter. Skipet går 6,5 meter i dybden og har maksimal fart på 23 knop. Skipet har ti dekk, er utstyrt med 1933 sengeplasser fordelt på 577 lugarer og har kapasitet til 2 000 passasjerer og 330 personbiler. Det har ellers 850 lanemeter for trailere.
I november 2007 ble skipet solgt til rederiet Corsica Ferries, Color Festival hadde sin siste tur for Color Line søndag 6. januar 2008 ved ankomst Oslo tirsdag morgen den 8. januar 2008 gikk hun ut av ruten. I slutten av januar 2008 ble skipet overlevert til Corsica Ferries og omdøpt til MS «Mega Smeralda».
I forbindelse med at de tre første etappene i Tour de France i 2013 gikk på Korsika, ble skipet benyttet som pressesenter.
Lys og varme (samleplate)
Lys og varme er et samlealbum utgitt av Åge Aleksandersen i 1984. Plata ble utgitt igjen i 1997 med nytt cover.
Knut Fagerbakke
Knut Fagerbakke (født 4. april 1952) er en norsk politiker som representerer SV. Han var fast representant i bystyret i Trondheim fra 1999 til 2015, og var varaordfører siste del av denne perioden, fra oktober 2003 til oktober 2015. Fagerbakke var i tillegg gruppeleder for SVs bystyregruppe i perioden 1999–2007, leder av Lønns- og administrasjonsutvalget fra 2003 til 2015 og representant i Trøndelagsrådet fra 2007 til 2015.
Fagerbakke gikk ut av Trondheimspolitikken ved valget i 2015, men er nå medlem av fylkestinget i Trøndelag.
Han har hatt en rekke verv i SV, blant annet som leder av Trondheim SV i flere år i 1990-årene, leder av Sør-Trøndelag SV mot slutten av 1990-årene og medlem av landstyret i SV fra 1997 til 1999. Fagerbakke var 2. varamedlem til Stortinget i perioden 2009–2013.
Før Fagerbakke ble heltidspolitiker for SV i 1999 arbeidet han ved NTNU (1988–1999), og etter at han gikk av som varaordfører i 2015, gikk han tilbake til NTNU som seniorrådgiver ved Kommunikasjonsavdelingen.
Fagerbakke var styreleder i Trondheim Jazzfestival i perioden 2004–2014.
Gulistan-traktaten
Gulistan-traktaten av 1813 var en fredsavtale mellom Russland og Persia, signert 24. oktober (5. november etter vestlig tidsregning) i landsbyen Gulistan i Karabakh på slutten av Den russisk-persiske krig (1804-1813). (29. shawal 1228 etter den islamske kalenderen)
Traktaten ble satt opp av sir Gore Ouseley fra Storbritannia som fungerte som mekler, og ble signert av Haji Mirza Abol Hasan Khan fra den iranske side.
Gjennom denne traktaten:
Iran ser offisielt på denne og den etterfølgende Turkmantsjaj-traktaten som en av Irans mest ydmykende traktater noen gang signert. Traktaten er også regnet av iranerne som hovedgrunnen til at Fath Ali Shah er sett på som en av Irans mest inkompetente herskeren som huskes.
Roy Eldridge
Roy Eldridge (født 30. januar 1911 i Pittsburgh i Pennsylvania i USA, død 6. februar 1989) var en amerikansk jazztrompetist i swing-æraen.
Eldridge spilte i noen av de mest kjente orkestrene:
Audun Sørsdal
Audun Roal Sørsdal (født 24. november 1951) er en norsk bildekunstner.
Sørsdal er utdannet ved Kunstakademiet i Trondheim. Der dannet han, sammen med Oddvar I.N. Darén, Lars Henrik Paalgaard og Terje Munthe, kunstnergruppa Nye alle fem, "...som på 1980-tallet representerte en konseptuell vending i norsk kunstpraksis, hvor nye materialer ble tatt i bruk og oppfatningen om hva som kunne være kunst – og hvor den kunne vises – ble utfordret". Som gruppe hadde de sin debututstilling i Trondheim Kunstforenings lokaler i 1982, og samme år mottok de Trøndelag fylkeskommunes kulturstipend. Kunsten deres har blant annet vært representert i utstillingen Stille Revolt: Norsk prosess- og konseptkunst på 70- og 80-tallet på Museet for samtidskunst i Oslo (2016). Utstillingen fikk Kunstkritikerprisen i 2016.
Toledo (Ohio)
Toledo er en by i Lucas County i den amerikanske delstaten Ohio. Den ligger i et område som tidligere ble kalt The Great Black Swamp, som var hjem for bl.a. store mengder frosk. Byen kalles derfor i blant Frog Town. Byen, som har et areal på 217,8 km² og en befolkning av ca. 309.000 innbyggere, ligger nordvest i Ohio ved stranden av Eriesjøen.
Duane Eddy
Duane Eddy (født 26. april 1938 i Corning i New York i USA) er en amerikansk rockemusiker. Eddys «Rebel Rouser» fra juli 1958 er en av 1950-tallets mest populære instrumentale rock and roll-hiter. Noen av hans populære oppfølgere var «Peter Gunn» og «Shazam».
Eddy var den som innførte «twang» i rock'n'rollen. Han er den mest fremgangsrike instrumentalisten i rockehistorien, og han har solgt over 100 millioner album.
Armégruppe sentrum
Armégruppe sentrum (tysk: Heeresgruppe Mitte) var en tysk armégruppe under annen verdenskrig. Armégruppe sentrum ble dannet den 22. juni 1941 da armégruppe B ble omdøpt. Hærgruppen var en av de tre tyske hærgruppene som angrep Sovjetunionen i 1941 under kodenavnet operasjon Barbarossa. Det var armégruppe sentrum som fikk oppgaven med å angripe Moskva og som fra tysk side kjempet i slaget om Moskva høsten og vinteren 1941-42.
I 1945, under retretten på østfronten ble armégruppe sentrum stengt inne ved omringningen av Königsberg og armégruppe A overtok da betegnelsen og hadde den inntil Tyskland kapitulerte.
Jüri Kahn
Jüri Kahn (født 1953) er en estisk diplomat og økonom.
Han studerte matematikk ved Universitetet i Tartu, deretter økonomi ved det økonomisk-matematiske institutt under Sovjetunionens vitenskapsakademi i Moskva, hvor han avla doktorgraden. Fra 1977 til 1989 arbeidet han ved vitenskapsakademiet i Den estiske sosialistiske sovjetrepublikk.
Fra 1989 til 1991 var han innvalgt i Sovjetunionens folkekongress og Det øverste sovjet.
Fra 1990 til 1992 var han den estiske regjeringens representant i Moskva, og fra 1992 til 1995 Republikken Estlands ambassadør i Russland. Fra 1996 til 2001 var han Estlands ambassadør i Danmark, frem til 2000 også sideakkreditert til Norge og Island.
Han gikk så tilbake til en stilling ved Estlands utenriksdepartement i Tallinn.
Pablo Lastras
Pablo Lastras García (født 30. januar 1976 i Madrid) er en spansk, tidligere profesjonell landeveissyklist. Han syklet for det spanske laget Movistar Team (m/forgjengere) hele sin profesjonelle karriere.
Han har blant annet etappeseire i alle tre Grand Tours; én i Giro d'Italia (2001), én i Tour de France (2003) og tre i Vuelta a España (2002 (2) og 2011).
Covington County (Alabama)
Covington County er et fylke i den amerikanske delstaten Alabama. Det ligger sør i staten og grenser mot Butler County og Crenshaw County i nord, Coffee County og Geneva County i øst og mot Escambia County og Conecuh County i vest. Det har også grense mot delstaten Florida i sør.
Covington Countys totale areal er 2 704 km² hvorav 26 km² er vann. I 2000 hadde fylket 37 631 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Andalusia.
Fylket ble etablert i 1821 og har fått sitt navn etter general Leonard Covington.
Liste over fengsler og fangeleirer i Norge under andre verdenskrig
Liste over fengsler og fangeleirer i Norge under andre verdenskrig
Fangeleirer og konsentrasjonsleirer
Det er dokumentert 470 fangeleirer i Norge under krigen, de fleste for sovjetiske krigsfanger.
Krigsfangene jobbet med utbyggingen av Nordlandsbanen og Polarbanen. Fangene utførte også arbeid på veien over Korgfjellet i Hemnes kommune, samt veiutbygging mellom Rognan og Fauske, kalt Blodveien. De deltok også i bygging av snøtunneler i Nord-Norge, blant annet over Kvænangsfjellet.
Luna 1958B
Luna 1958B (E-1 serien) var sovjetunionens andre forsøk på å nå månen. Den ble sendt ut for å krasjlande på månen den 11. oktober, 1958. Forsøket feilet etter at utskytningsfartøyet eksploderte, 104 sekunder etter utskytning.
Eurytela
Eurytela er en slekt av sommerfugler som hører til gruppen Biblidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Disse sommerfuglene lever i Afrika.
Utseende
Middelsstore (vingespenn 40-55 millimeter), brune eller svarte sommerfugler med flikete vinger. Oversiden er brun til svart med lysere ytre del eller et lyst tverrbånd, undersiden brunspraglete.
Levevis
Biblidinae er tropiske skogsinsekter. Disse artene finnes mest i landskap med en mosaikk mellom skog og savanne. Larvene lever på planter i vortemelkfamilien (Euphorbiaceae), også på ricinusbusk (Ricinus communis) og en del andre planter.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika sør for Sahara, også på Madagaskar.
Brad Delson
Bradford Philip Delson (født 1. desember 1977 i Agoura Hills, California, USA) er gitarist i Linkin Park. Han kalles «Big Bad Brad» og bruker derfor signaturen BBB.
Bakgrunn
Brad Delson gikk på Agoura High School der han møtte Mike Shinoda og Mark Wakefield. Shinoda, Wakefield og Delson ville senere starte et band som het Super Xero. Wakefield hadde alltid ønsket å danne et berømt band og fikk Shinoda og Delson til å bli med. De begynte å spille sammen på Cobalt Cafe, en liten café i byen der de pleide å spille sammen med Hoobastank. Men bandet varte ikke lenge, og etter hvert sluttet Delson i bandet for å studere jus.
Før Delson sluttet, spilte han inn et album med dem, Xero, som ikke fikk mye oppmerksomhet.
Mens Delson studerte i California møtte han produsenten Jeff Blue som ville hjelpe bandet med å få kontrakt. Da Delson fikk høre at Wakefield hadde sluttet i bandet, var Jeff Blue behjelpelig med å finne en ny vokalist, Chester Bennington. Bandet skiftet navn til Hybrid Theory og lagde EP-en Hybrid Theory. Den skapte tilstrekkelig oppmerksomhet til at de fikk platekontrakt med Warner Bros Records.
Privatliv
Delson giftet seg med Elisa Delson i 2003. Elisa Delson skriver manuskriptet til serien Everwood.
Veldedighet
Brad Delson har gitt penger til Little Kids Rock, som er en organisasjon som gir instrumenter til små barn for at de skal kunne begynne å spille i tidligere alder.
Luna 1958C
Luna 1958C(E-1 serien) var sovjetunionens tredje forsøk på å nå månen. Den ble sendt ut for å krasjlande på månen den 4. desember, 1958. Forsøket feilet etter at utskytningsfartøyet eksploderte, 245 sekunder etter utskytning.
Fylogenetisk nomenklatur
Fylogenetisk nomenklatur er et alternativ til tradisjonell biologisk klassifikasjon. Innenfor fylogenetisk navngivning (nomenklatur) skal alle grupper kun defineres ut fra sitt slektskapsforhold, det vil si fra sin posisjon i et stamtre og ikke gjennom anatomiske trekk slik som i tradisjonell biologisk systematikk. Et annet viktig trekk ved fylogenetisk nomenklatur er mangelen på obligatorisk hierarkiske kategorier (klasse, orden, familie etc).
Definisjoner
I tradisjonell systematikk har ikke navnene til et gruppe noen definisjon. De er i stedet knyttet til et typeeksemplar som den aktuelle art eller gruppen ble beskrevet ut fra. Enkelte biologer mener at dette ikke er et tilfredsstillende system. Særlig har de påpekt at forskjellige grupper gis forskjellige kategorier, og at denne taksonomiske ustabiliteten ikke viser til manglende kunnskap om stamtreet, men smak og behag hos den enkelte forsker. I fylogenetisk nomenklatur bruker derimot kladistiske definisjoner for å gi navn til en monofyletisk gruppe, og dette navnet knyttet direkte til selve definisjonen. På denne måten vil enhver endring av et navn være uaktuelt, selv om innholdet i en gruppe kan endres dersom ny forskning endrer stamtreet det er basert på.
Tradisjonelt har fylogenetisk nomenklatur strengt holdt seg til å navngi monofyletiske grupper, men det er i prinsippet også mulig å bruke det samme systemet for å sette navn på parafyletiske grupper. Bakgrunnen for fylogenetisk nomenklatur har imidlertid hele veien vært å fjerne parafyletiske grupper, slik som klasse Reptilia.
Tradisjonell og fylogenetisk innfallsvinkel
Tradisjonell og fylogenetisk nomenklatur har forskjellig utgangspunkt for sine beskrivelser. En tradisjonell beskrivelse av for eksempel pattedyr vil kunne starte med en oppramsing av de artene eller gruppene som skal dekkes og vise trekk ved disse dyrene (melkekjertler for eksempel), eller ved å vise til en såkalt «nøkkelkarakter», et enkelt trekk som er lett å definere og som gjerne også finnes på fossiler. For pattedyr er dette kjeveleddet, som hos pattedyr består av underkjevebeinet og squamosum (en del av skalletaket), mens det for krypdyr består av andre knokler som er homologe med våre øreknokler. Innefor fylogenetisk nomenklatur vil imidlertid stamtreet selv utgjøre definisjonen. Pattedyr kan for eksempel defineres som «alle etterkommere etter den siste felles stamfar mellom brunbjørn og maurpiggsvin» (en kronegruppedefinisjon), eventuelt som «alle etterkommere etter siste felles stamfar mellom brunbjørn og Morganucodon» om man ønsker å få med de fossile gruppene som inkluderes av den tradisjonelle definisjonen.
Analog med kjemisk klassifisering
Tilhengere av fylogenetisk nomenklatur hevder at tradisjonell systematikk med sine kategorier ikke setter skarpe grenser for hva som inkluderes i de forskjellige gruppene, og at disse grensene flyttes ettersom når ny forskning endrer stamtreet. De foretrekker den fylogenetiske framgangsmåten, siden selve definisjonen på en gruppe forblir konstant selv om treet endres. Det er imidlertid ingen enighet om hvorvidt slike endringer er vanlige i naturvitenskaper utenfor biologien, og om det er tilfelle, hvorvidt biologi skal følge praksisen i andre vitenskaper. Kjemi har blitt brukt som eksempel.
Øistein Aagesen
Øistein Aagesen (født 12. juni 1953) er en norsk næringslivsmann. Han var administrerende direktør i Statskog fra 2005 til 2016.
Fylogenetisk nomenklatur
Analog med kjemisk klassifisering
Michel Laurin, en av de fremste forkjemperne for fylogenetisk nomenklatur, mener at det periodiske system har vært stabilt siden Dmitrij Mendelejev framsatte det i 1869, nettopp fordi definisjonene er presise og knyttet til navnet på hvert enkelt grunnstoff. Han mener biologisk systematikk bør følge dette eksemplet og gi så skarpe og presise fefinisjoner som mulig. Michael Benton, en framstående tilhenger av kategoribasert nomenklatur, mener at biologi og kjemi er vesensforskjellige. De fysiske egenskapene til grunnstoffer er et resultat av uforanderlige fysiske lover, mens Jordas mange arter er et resultat av stadig evolusjonær forandring. Fra dette perspektivet er det mindre viktig at definisjoner er stabile enn at systematikken er nyttig gjennom at et navn på en gruppe stort sett viser til de samme organismene. Han anser at fylogenetisk nomenklatur søker stabilitet for selve definisjonen, mens tradisjonell systematikk søker stabilitet for innholdet i hver gruppe, og foretrekker den tradisjonelle systematikken som langt mer nyttig.
Øistein Aagesen
Aagesen er utdannet sivilingeniør fra NTNU. Han arbeidet siden som plassjef i Nexans og organisasjonsdirektør i Fjord Seafood. I 2002 ble han assisterende direktør i Statskog, før han ble toppleder samme sted i 2005.
Fylogenetisk nomenklatur
Mangel på kategorier
I tradisjonell systematikk skal også navn på grupper ha spesielle endelser avhengig av kategori. Om en gruppe endrer kategori (for eksempel går fra å være underfamilie til familie), skal de også endre endelse. Dette har ført til flere navn med mer eller mindre samme betydning på for eksempel menneskeaper: Hominini (trib, en enhet under underfamilie) og Hominidae (familie). I fylogenetisk nomenklatur har ikke nivået i hierarkiet noe å si for hvordan navnet skrives. Imidlertid er ikke kategorier som sådan forbudt. De er bare ikke ansett som en del av navnsettingen: De har ingen innflytelse på hvordan navn utformes, hvilke grupper som er samlet under hvilke navn eller den hierarkiske rekkefølgen. Det står derved enhver fritt å benytte kategorier eller ikke.
Historie
Fylogenetisk nomenklatur bygger på ideen om at livets mangfold kan illustreres som et slektstre. Med Darwins arbeider ble dette den rådende måten å framstille evolusjon på. Metodene for å finne stamtrær har variert fra fenetikk (numerisk systematikk), via evolusjonær systematikk til kladistikk. Fra 1960-tallet og framover ble kategoriløs systematikk nå og da foreslått, men hadde lite gjennomslag før på 1990-tallet.
De grunnleggende ideene til fylogenetisk nomenklatur (mangel på obligatoriske kategorier og noe som likner på fylogenetiske definisjoner) kan spores tilbake til Edwin Goodrich som i 1916 foreslo å bruke uttrykket Sauropsida til å omfatte fugler og en del av Reptilia, og Theropsida for å omfatte pattedyr og en annen del av Reptilia (de pattedyrliknende krypdyrene). Han gav ingen av navnene noen kategori, og foreslo heller ingen trekk som definerte dem annet enn hvorvidt de hørte til på den ene eller den andre grenen i stamtreet. Goodrich argumenterte også for å gå bort fra navnet «Reptilia» når stamtreet var tilstrekkelig godt kjent til å fastslå hvilke grupper som hørte hjemme på hvilken gren. Goodrich inndeling ble imidlertid stort sett ignorert, muligens fordi gode fylogenetiske metoder enda ikke var utviklet.
Prinsippet om at kun monofyletiske grupper skulle ha formelle navn ble mer populær på andre halvdel av 1900-tallet. Den spredte seg sammen med kladistikk, som er et bærende element i fylogenetisk nomenklatur. Samtidig ble det klart at de obligatoriske kategoriene kunne skape problemer. Det kom flere forslag til drastiske endringer av kategorisystemet, og enkelte forskere gikk inn for å fjerne kategoriene helt, slik som kladistikkens far Willi Hennig, som gikk bort fra et forslag om å basere kategoriene på geologisk alder og til et kategoriløst system.
Den fylogenetiske nomenklaturen fikk sin første publikasjon med Jacques Gauthiers arbeider på fuglenes opprinnelse i 1986. Dette ble snart fulgt av teoretiske artikler som la fram prinsippene for fylogenetisk nomenklatur, og artikler der navn ble satt på diverse grupper, for det meste virveldyr. Ifølge Mischel Laurin foreslo Gauthier ovenfor to medlemmer av ICZN å begrense formelle navn til monofyletiske grupper og å gå bort fra Linnes kategorier for å unngå en splittelse i systematikken. Dette skal ha blitt avvist på stedet. Dette førte til at Gauthier, kollegaen Kevin de Quieroz og botanikeren Philip Cantino begynte å skrive en egen nomenklaturkode, PhyloCode i 2000, og foreningen International Society for Phylogenetic Nomenclature for å utforme reglene. Det er imidlertid ikke noen stor støtte for å forlate de eksisterende nomenklaturkodene til fordel for PhyloCode. PhyloCode er fortsatt ikke ferdigskrevet, og det er usikkert når den offisielt skal lanseres og hvor stor utbredelse den får.