cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
USAs regjering
USAs regjering ledes av presidenten og består av presidentens kontor (Det hvite hus), inkludert visepresidenten, samt 15 departementer opprettet av Kongressen ved lov.
I tillegg kan presidenten gi kabinettstatus til andre offentlige posisjoner. I tillegg til de 15 ministrene og visepresidenten har fem andre embeter kabinettstatus i den nåværende regjeringen.
Regjeringsmedlemmer utnevnes av presidenten, men må godkjennes av et flertall i Senatet.
Den sittende regjeringen er Joe Bidens regjering.
PGA Championship 1958
PGA Championship 1958 ble arrangert i Havertown, Pennsylvania i USA i 1958.
USAs regjering
Medlemmer
De 15 ministrene er (i rekkefølge etter når departementene ble opprettet):
De stillingene som i tillegg til visepresidenten og ministrene har kabinettstatus under Obama, er:
Donnchad mac Gilla Pádraig
Donnchad mac Gilla Pádraig (død 1039) var konge av Osraige i Irland fra 1003 til 1039. Under hans styre nådde Osraige toppen av sin makt, og han ble også den første kongen fra Osraige som ble anerkjent som konge av Leinster, noe han var fra 1036.
Association Guillaume Budé
Association Guillaume Budé er en fransk forening som arbeider for å fremme de humanistiske fagene i Frankrike. Den er oppkalt etter 1500-tallshumanisten Guillaume Budé.
Foreningen ble stiftet i 1917 av fire filologer, Maurice Croiset, Paul Mazon, Louis Bodin og Alfred Ernout. Formålet var for det første å utgi greske og latinske forfattere. Dette feltet hadde hittil blitt dominert av engelskmennene og fremfor alt tyskerne.
I 1919 ble serien Collection des Universités de France begynt. Denne er bedre kjent under navnet Budés.
I dag organiserer foreningen møter, foredrag og kulturreiser.
Zhu Renxue
Zhu Renxue (født 6. april 1991) er en kinesisk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton.
Han representerte Kina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 96 i maratonløpet.
Brunskjegg
Brunskjegg, også kalt skjegglav (feilaktig) eller trollskjegg (latin: Bryoria) er en slekt av hengende lav. Plantelegemet (thallus) – som i likhet med andre lavslekter er en symbiose mellom en sopp og en fotosyntesevert (alge) – henger på grener i trær og kan bli inntil 90 cm langt.
Legg merke til at ordet skjegglav er det korrekte navn på slekten Alectoria, mens enkelte arter innen brunskjegg-slekten har navn med «skjegglav» i seg.
Brunskjegg hører til gruppen busklav innenfor familien Parmeliaceae, og det er i alt 30–40 arter av hengende busklav i Norden, fordelt på slektene:
Brunskjegg er vanlig på spesielt gran i Norge, men også på bjørk og andre treslag. Reduksjon av svovel i nedbøren i Norge har gitt økt framvekst av skjegglav og brunskjegg.
Man kan plukke mørk brunskjegg og lage grøt av den. Indianerne i Nord-Amerika brukte svart skjegglav (Bryoria fremontii) til mat i krisetider. Gråhvit skjegglav kan også brukes til sårvask hvor en håndfull lav pr. liter vann kokes i ti minutter. Væsken brukes til å vaske såret med og kompressen kan dynkes i væsken.
Taksoniomi og arter
Universitetet i Oslo har registrert mer enn 90.000 arter av lav, og det er et stort antall slekter og arter også i Norge. Den taksonomiske plasseringen av slekten gjengis nedenfor:
Ruan Ji
Ruan Ji (kinesisk: 阮籍; født 210 i Kaifeng i Henan i Kina, død 263) var en kinesisk dikter fra Weidynastiet i De tre rikers tid i det gamle Kina. Han var en av representantene for den ukonvensjonelle levemåten som kjennetegnet qingtankulturen.
Etter Sima Yis statskupp måtte Ruan Ji flykte fra hovedstaden Luoyang. Ruan Ji var En av de syv vise i bambuslunden. Samme gruppe tilhørte også for eksempel Xi Kang. I motsetning til denne levde Ruan Ji lenge som eneboer. Han var dessuten en ivrig tilhenger av daoismen, som disippel av Wang Bi.
Ruan Jis dikt tar ofte opp temaene sorg og forgjengelighet. Han knyttes også til en guqin-melodi, Jiu Kuang (酒狂 «Fordrukken ekstase» eller «vingal») som skal være hans komposisjon.
Teatro d’ira: Vol. I
Besetning
Hentet fra albumets egen beskrivelse:
Nainy Wiesener
Ragnhild Margrethe «Nainy» Wiesener (født 25. juni 1900 i Kristiania, død 5. mai 1945 i Oslo) var en norsk maler og forfatter.
Liv og virke
Nainy Wiesener studerte ved Statens håndverks- og kunstindustriskole under August Eiebakke i 1917, ved Académie Othon Friesz i Paris i 1921 og var dessuten elev av Gustav Undersaker og Harald Krohg Stabell i Trondheim og av Leon Aurdal i Oslo.
Hun malte landskaper, interiører, stilleben, portretter og figurbilder. Hun gjorde seg mest bemerket med bilder som Fra Trondhjemsfjorden (1916), Panorama over Trondhjem (1919) og Kirke i Paris pyntet til bryllup. Hun utførte dessuten en rekke lyriske landskapsskildringer og et portrett av sin mor (1942). Samme år utførte hun også et selvportrett. Hun deltok ved Høstutstillingen i 1928, 1932 og 1933. I 1923 og 1936 holdt hun utstillinger i Hamar. Ved den første stilte hun ut malte silkearbeider, og ved den andre, som var hennes første store utstilling, malerier. Denne ble holdt i Ynglingeforeningen. Hun malte flere motiver fra Hedmark
Wiesener utga i 1920 Stemninger fra Trondhjemsfjorden, et album med seks fargereproduksjoner av akvareller, der særlig Munkholmen hadde en fremtredende plass i bildene. Bildene ble også solgt som postkort.
Det ble i 1949 utgitt en bok med 32 reproduksjoner av etter hennes malerier. I 1952 ble det holdt en minneutstilling for Nainy Wiesener i Oslo Kunstforening.
I 1932 utga hun boken Analysen og jeg under psevdonymet Et menneske. Hun gikk i analyse hos Harald Schjelderup, og i boken beskrev hun betydningen av psykoanalyse og nye prinsipper i barneoppdragelsen.
Familie
Nainy Wiesener var datter av sorenskriver Harald Severin Wiesener (født Olsen) og Ragnhild (født Aamodt), og søster av advokat Albert Henrik Wiesener. Hun forble ugift.
Ambroise Uwiragiye
Han representerte Rwanda under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 99 i maratonløpet.
Rognemåler
Rognemåler (Venusia cambrica) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den er funnet over hele landet i Norge.
Direktorat (Norge)
Et direktorat er et statlig forvaltningsorgan som har myndighetsoppgaver og som har hele landet som virkefelt. Det har en faglig rolle, altså at det utvikler, forvalter og formidler kunnskap om sitt fagfelt/saksområde. Denne kunnskapsformidlingen vil ofte være knyttet til det løpende arbeidet med myndighetsoppgaver, men kan også være uavhengig av dette. Alle tilsynsorganer regnes som direktorater. Et direktorat ledes av en direktør.
Rognemåler
Utseende
En middelsstor (vingespenn 24 – 30 mm), slank, lysgrå måler. Den kan ligne mange andre arter med gråspraglete vinger (for eksempel slekten bergmålere (Entephria)) men er lysere enn de fleste andre, og kan dessuten vanligvis lett kjennes på de to korte, mørke lengdestrekene som nesten danner en V midt i vingen. Hannen har smalt fjærformede antenner, hunnen trådformede. Forvingen er gråhvit med ca. 5, mer eller mindre tydelige, bølgete, grå tverrstriper. Noen ganger er den midterste av disse svart og står sterkt fram. Midt i vingen er det to korte, svarte lengdestreker som konvergerer innover, men ikke går helt sammen til en V. Disse er gjerne forbundet med en kort "tverrbjelke" innerst. Begge vingepar har en rekke av korte, mørke streker langs ytterkanten. Bakvingen er hvit med 3-4 lysgrå tverrstriper, ofte utydelige.
Direktorat (Norge)
Norge har hatt enkelte statlige direktorater en god stund, bl.a. Sjøfartsdirektoratet (opprettet 1962), Fiskeridirektoratet (opprettet 1906) og Norges vassdrags- og energidirektorat (NVE; opprettet 1921). NVE er en etterfølger av Canaldirectionen (opprettet 1804). Slik sett har den norske direktoratsordningen utspring i tiden da Norge var underlagt den danske kronen. Et sentralt spørsmål i utviklingen av norsk sentralforvaltning har vært hvorvidt det skal opprettes egne sentraladministrative organer (direktorater) underlagt de respektive departementene, for å håndtere deler av arbeidsoppgavene innenfor det aktuelle departementets ansvarsområde.
Rognemåler
Utseende
Larven er lang og slank, med noen korte børster, grønn med store, purpurfargede flekker på ryggen og sidene.
Levevis
Larvene lever på blader av rogn (Sorbus aucuparia), og arten finnes der denne vokser. De voksne målerne flyr i juli – august.
Utbredelse
Arten finnes over hele Europa, og Nord-Asia, og også i Nord-Amerika, men mangler i innlandet i den vestlige delen av USA. I Norge er den funnet over hele landet, men den er sjelden tallrik.
Hå prestegjeld
Hå prestegjeld, også benevnt Bø prestegjeld, var et prestegjeld tilhørende Jæren prosti. Det omfattet sogn i Hå kommune i Rogaland fylke, og hovedkirken var Nærbø gamle kirke.
Nouadhibou internasjonale lufthavn
Nouadhibou lufthavn er en flyplass i Nouâdhibou, Mauritania.
Hå prestegjeld
Hås kirkesogn er nå en del av Hå kirkelige fellesråd, og underlagt Jæren prosti i Stavanger bispedømme i Den norske kirke.
Historikk
Neðribœr sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Hå prestegjeld, under navnet Bø, går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden, besto fra denne tiden av hovedsognet Nærem (etter gården Njærheim) med Bø og Varhaug annekssogn.
Prestegjeldet er i 1620 oppført i Graagaas som Bøe Præstegjeld under Jedernnis Prouistij tilhørende Stavanger stift. Ved kgl. res. av 6. mai 1682 ble prestegjeldet overført til det nye Christianssands stift.
Ved kgl.res. 22. juni 1832 ble Nærem og Bø sogn slått sammen til Nærbø sogn.
Hå prestegjeld dannet grunnlaget for Haa formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.
Prestegjeldet inngikk i det nye Stavanger bispedømme fra 1. januar 1925.
I 1988 besluttet Kirkedepartementet en omfattende revisjon av kirkesogn og prestegjeld i Dalane prosti, med det formål å få samsvar mellom prestegjeld og kommuner. Således ble Ogna sogn overført fra Eigersund til Hå prestegjeld. Helleland prestegjeld ble avviklet og dets hovedsogn Helleland overført til Eigersund, mens annekssognet Bjerkreim ble eget sognekall.
Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.
L’Haÿ-les-Roses
L'Haÿ-les-Roses er en kommune i departementet Val-de-Marne i regionen Île-de-France, og er en av de sørlige forstedene til Paris. Kommunen ligger 8,5 km fra sentrum av Paris L'Haÿ-les-Roses er underprefektur i departementet Val-de-Marne, og hovedsete for arrondissementet L'Haÿ-les-Roses.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen L'Haÿ-les-Roses
Monterrey Open
Monterrey Open er en profesjonell tennisturnering som blir spilt på hardcourt. Den er en del av WTA-touren, og er klassifisert som en WTA International-turnering.
PGA Championship 1956
PGA Championship 1956 ble arrangert i Canton, Massachusetts i USA i 1956.
Turneringen ble spilt som matchspill.
Daniel Estrada
Daniel Estrada (født 27. februar 1990) er en chilensk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton.
Han representerte Chile under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 98 i maratonløpet.
Frontliner
Frontliner ble i 2015 kåret til verdens 73. beste artist på DJ MAG top 100.
Lycocorax
Lycocorax (paradiskråker) er en slekt med paradisfugler (Paradisaeidae) som sorterer i underfamilien Phonygamminae (paradiskråker og manucoder) og består av to arter med tilsammen tre taxa, som alle er endemiske for Molukkene.
Nano (kryptovaluta)
Nano (NANO), tidligere RaiBlocks (XRB), er en peer-to-peer digital valuta. Det er en desentralisert, open-source kryptovaluta basert på DAG-arkitektur (Direct Acyclic Graph) og utgitt under FreeBSD-lisensen. Den fungerer uten mellomledd ved å bruke et distribuert datalager med en datastruktur kalt block-lattice.
Nano ble lansert i oktober 2015 av Colin LeMahieu med et mål om å adressere skaleringsproblemene i blokkjede som kan gi økende gebyrer og transaksjonstider ved høy belastning. Nano har gebyrfrie transaksjoner som typisk oppnår endelig bekreftelse på under et sekund.
Historie
Utviklingen av Nano begynte i 2014 av Colin LeMahieu under navnet RaiBlocks. RaiBlcoks byttet navn til Nano den 31. januar 2018
Villiers-sur-Marne
Villiers-sur-Marne er en kommune i departementet Val-de-Marne i regionen Île-de-France, og er en av de østlige forstedene til Paris. Kommunen ligger 14,8 km fra sentrum av Paris
Historie
7. juli 1899 ble en del av arealet tilhørende Villiers-sur-Marne skilt ut og slått sammen med en del av arealet til La Queue-en-Brie og en del av arealet til Chennevières-sur-Marne for å danne kommunen Le Plessis-Trévise.
TT «Tindfonn» (1961)
TT «Tindfonn» ble bygget ved Harland & Wolff Ltd., Belfast, Nord-Irland. Hun ble levert til skipsreder Sigval Bergesen i mai 1961.
Tsjekkisk pinnsvin
I konstruksjon og funksjon har tsjekkisk pinnsvin mye til felles med den mye mindre fotangelen.
Andresen & Butenschøn
Andresen & Butenschøn AS er et norsk forlag som ble opprettet i 1985 av Barthold A. Butenschøn, Hans B. Butenschøn og Anton Fredrik Andresen. I 2006 gikk Bjørn Smith-Simonsen inn på eiersiden i forlaget. 31. juli 2010 byttet forlaget navn til Dreyers forlag.
Eksterne lenker
Dreyers forlag
Nebojša Novaković
Nebojša Novakovic (serbisk: Небојша Новаковић, født 29. oktober 1964 i Sarajevo) er en bosnisk-serbisk-født tidligere svensk fotballspiller. Han er for tiden assistenttrener i Sandefjord Fotball.
Biografi
Novakovic kom til Sverige fra tidligere Jugoslavia hvor han hadde spilt for laget Dinamo fra Vinkovci. I Sverige spilte han først i Vasalunds IF og Djurgårdens IF før han kom til AIK, som er klubben han har blitt sterkest forbundet med. I tiden han spilte der fikk han blant annet SM-gull (1998), cupgull (1997, 1999) og spill i Mesterligaen. Novakovics mål mot FC Barcelona i Mesterligasesongen 1999-2000 på hjemmebane blir sett på som et av hans beste. Ved å lobbe ballen over målvakten gav han AIK ledelsen over de regjerende spanske mesterne. Målet ble vist om og om igjen på TV-kanaler verden over. Selv anser han det også som et av de beste minnene fra tiden i AIK sammen med målet over AEK Athen, som bidro til at AIK kom til Champions League. Cupgullet 1997 betyr også mye for ham, for det var det første han vant i svensk fotball. Siste gang som aktiv i svensk fotball var 27. oktober 2001 i kamp mot Malmö FF på Råsundastadion.
Trener
Han begynte sin trenerkarriere som assisterende trener i Väsby IK sammen med Rikard Norling. I 2004 ble han ansatt som individuell trener for AIK, men etter at Richard Money forlot klubben ble han assisterende trener under Patrik Englund. Siden ble det gjenforening med Norling da denne ble trener i AIK i 2005. 10, november 2008 gikk han av etter eget ønske som assisterende trener i AIK etter turbulens i klubbens ledelse og styre. Som grunn ble det oppgitt at hovedtrener Norling ble dårlig behandlet i forbindelse med avskjedigelsen. Fra 2009 er han assisterende trener i Sandefjord Fotball.
PGA Championship 1953
Turneringen ble spilt som matchspill.
Guillaume Budé
Guillaume Budé (født 26. januar 1467 i Paris, død 22. august 1540) var en fransk humanist. Han er også kjent under det latinske navnet Budaeus.
Bakgrunn
Budé stammet fra en familie av kongelige tjenestemenn, som var opptatt i adelsstanden under Karl VI. Guillaumes far var Jean Budé (død 1502). og moren Catherine Le Picart. Faren var en stor bibliofil. Han dro til universitetet i Orléans for å studere jus, men velstående som han var tok han ikke dette særlig på alvor, og levde et liv i latskap og nytelse.
Han begynte ikke å studere for alvor før han var 24 år. Etter å ha studert sivilrett, ble han notar og kongelig sekretær. Han samlet seg en så stor lærdom at Erasmus fra Rotterdam kalte ham «Frankrikes vidunder».
Humanistisk virke
I 1513 ble han kalt til Roma av pave Leo X for å lede Pontificio Collegio Greco der.
Etter at Frans I overtok tronen, nærmet han seg hoffet for å tale lærdommens og filologiens sak. Ved å gå inn for opprettelsen av en skole hvor det ville bli undervist i gresk, latin og hebraisk ga han støtet til opprettelsen av Collège de France, som ble stiftet av kong Frans i 1530. I 1522 utnevnte Frans ham til forstander for det kongelige biblioteket i Fontainebleau.
Budé er først og fremst kjent som hellenist. På oppfordring av Erasmus fra Rotterdam utførte han en samling av leksikografiske noter som lenge var hovedverket for den som ville studere gresk i Frankrike. Han sto i forbindelse med berømte samtidige som Thomas More, Pietro Bembo, Étienne Dolet, Rabelais og Erasmus fra Rotterdam.
Til ære for Budé ble Association Guillaume Budé opprettet i 1917. Denne foreningen har til formål å fremme de humanistiske fagene i Frankrike, og utgir en samling av tospråklige latinsk-franske og gresk-franske tekster, som gjerne kalles Budés.
FK Amkar Perm
FK Amkar Perm er en russisk fotballklubb fra byen Perm. Klubben spiller i den øverste divisjonen i Russland.
Historie
Klubben ble grunnlagt 1994, og spiller sine hjemmekamper på Zvezda Stadium som har en kapasitet på ca 17.000.
Bente Kiilerich
Bente Knold Kiilerich (født 31. januar 1954 i København) er professor i kunsthistorie ved universitetet i Bergen.
Bente Kiilerich ble mag. art. i klassisk arkeologi fra Københavns Universitet i 1985 og dr. phil. i kunsthistorie ved samme universitet i 1993. Hun har vært professor i kunsthistorie ved universitetet i Bergen siden 1995. Forskningsfeltet hennes er klassisk gresk og bysantinsk kunst.
Kiilerich ble innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi i 1998.
Baker Lake
Baker Lake (inuktitut: ᖃᒪᓂᑦᑐᐊᖅ) er et tettsted i Kivalliq i Nunavut i Canada. Grenden ligger 320 km unna Hudsonbukta og er det eneste innlandstettstedet i Nordlige Canada. Baker Lake hadde 2 069 innbyggere i 2016, en økning på 10,5% fra 2011.
Storbrettingskollen
Storbrettingskollen er et fjell nord i Lom kommune i Oppland. Fjellet ligger øst i Reinheimen nasjonalpark og har en høyde på 1 851 meter over havet.
Johan Moan
Johan Moan (født 16. september 1900 i Leksvik, død 28. mai 1987 i Leksvik) var en norsk motstandsmann og etterretningsagent for XU under andre verdenskrig.
Moan var sterkt engasjert i motstandskampen på Fosen i krigsårene. Han hjalp flyktninger med å komme seg til Sverige. På tur til grensen med en rømt russer og en mann fra Trondheim ble Moan arrestert (8. februar 1944) etter å ha vært angitt av dobbeltagenten Karl Adding. Russeren ble henrettet. Gestapo overlot Moan til Rinnanbanden 25. mai 1944. Han satt fanget i det beryktede Bandeklosteret til Rinnanbanden i Trondheim. Moan ble torturert og deretter plassert i kjelleren med hendene bundet. Han fikk løs tauene og kom seg ut gjennom et lite vindu. Han klarte å flykte derfra om morgenen 26. mai 1944, og reiste til Tomset (i utkanten av Estenstadmarka i Trondheim) hvor han skjulte seg i en barhytte i seks uker. Moan er den eneste som klarte å rømme fra Bandeklosteret. På grunn av rømningen ble den planlagte Operasjon Oleander fremskyndet og satt ut i livet umiddelbart da Moan visste via avhørene hvor mye tyskerne hadde kjennskap til motstandskampen på Fosen. Moan var den eneste som klarte å flykte fra Bandeklosteret. Broren Jon var også ettersøkt, mens broren Kristoffer Moan satt på Grini. Bakgrunnen for arrestasjonen av Moan var blant annet motstandsaktiviteten på Fosen. Agentene Arnfinn Grande og Kåre Nøstvold hadde landet i fallskjerm i Verran-fjellene og etablerte radiosendere.
Fra sommeren 1942 hadde Leon Bodds mor, Sara Bodd, og de yngre søskene fått husly hos Moan i Leksvik. Uvitende om arrestasjonene som foregikk, reiste 17 år gamle Sonja og moren til Trondheim 26. november. I byen traff de en bekjent som advarte dem om hva som foregikk. Med hjelp fra byggmester Prytz i Haltdalen kom hun og onkelen Moses Kahn seg over grensen. Sonja traff på noen gutter som viste henne vei over fjellet til Tydalen. Et par dager senere fikk moren Sara vite hva som foregikk og de rømte også til Sverige via Haltdalen.
Etter krigen fikk Moan møte Rinnan mens Rinnan satt i fengsel.
Som pensjonist bygde han opp to eksemplarer av Serberhytta oppe i Rødsjøen i 1970-årene, en tro miniatyrkopi som ble gitt i gave til Fosen folkehøgskole i Rissa og Hjemmefrontmuseet i Trondheim.
Kirchnerius
Kirchnerius er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
Middelssrote, avlange, blankt svarte hjortebiller. Hannens kjever er store og kraftige, krumme, med en kort, kraftig tann på innersiden.
Utbredelse
Artene lever i det sørøstlige Asia (Kina).
Systematisk inndeling
Artene blir ofte plassert i slekten Prosopocoilus.
Ladies Open Lugano
Den blir spilt hvert år i Biel/Bienne i Sveits.
Carlos Betancur
Carlos Alberto Betancur Gomez (født 13. oktober 1989 i Ciudad Bolívar i Antioquia i Colombia) er en colombiansk landeveissyklist.
Tor Wennesland
Tor Wennesland (født 21. august 1952) er en norsk diplomat. Han var Norges ambassadør til Egypt og Libya 2011-2015. Fra 2020 har Wennesland hatt stilling som FNs spesialkoordinator for fredsprosessen i Midtøsten.
Bakgrunn og virke
Wennesland er utdannet cand.theol. fra Menighetsfakultetet i Oslo. I 1984 ble han tatt opp som aspirant i Utenriksdepartementet.
I 1992 ble han ansatt som generalsekretær i Europabevegelsen i Norge. Etter folkeavstemningen om norsk medlemskap i EU gikk han i 1995 tilbake til Utenriksdepartementet. I 1996 ble han rådgiver for planleggingsminister Terje Rød-Larsen. Da Rød-Larsen gikk av, vendte Wennesland tilbake til embetsverket i Utenriksdepartementet.
Fra 2007 til 2008 var han rådgiver for Tony Blair, Midtøsten-kvartettens utsending i Midtøsten. I 2008 ble han utnevnt til ministerråd ved Norges ambassade i Tel Aviv i Israel og leder av Norges representasjonskontor for den palestinske selvstyremyndigheten i Ramallah. Den 27. mai 2011 ble han utnevnt til ambassadør i Kairo. Sideakkreditering til Libya fulgte den 25. mai 2012.
Outi Borgenström
Outi Borgenström-Anjala (født Outi Borgenström den 24. januar 1956 i Tammerfors) er en finsk tidligere orienteringsløper. Hun ble to ganger verdensmester i orientering. I sin aktive karriere representerte hun de finske orienteringsklubbene Hyvinkään Rasti, Kangasalan Kisa, Tamereen Pyrintö og Ikaalisten Nouseva-Voima samt det finske landslaget.
Tor Wennesland
Bakgrunn og virke
Den 21. desember 2020 ble Wennesland av FNs generalsekretær utnevnt til FNs spesialkoordinator for fredsprosessen i Midtøsten.
Outi Borgenström
Outi Borgenstrøm er en av VM-historiens mestvinnende orienteringsløpere på kvinnesiden. I sin storhetstid på slutten av 70-tallet og begynnelsen av 80-tallet tok hun hele to gull, to sølv og en bronse i VM. Både i Kongsberg i 1978 og på hjemmebane i Tammerfors i 1979 ble Borgenström verdensmester, henholdsvis på stafett og individuelt. Hun tok også tre medaljer individuelt, hvorav ett gull, i Nordisk mesterskap i orientering.
Kjærlighet ved andre blikk
Kjærlighet ved andre blikk, (originaltittel: Fools Rush In) er en amerikansk romantisk komedie fra 1997 regissert av Andy Tennant og med Matthew Perry og Salma Hayek i hovedrollene.
Tor Wennesland
Bakgrunn og virke
Wennesland har også vært generalsekretær i Det Internasjonale vannakademiet.
Kjærlighet ved andre blikk
Sammendrag
Når de møtes igjen, er det fordi Isabel er gravid med barnet deres. Hun bestemmer seg for å beholde barnet og oppdra det på egenhånd. Hun vet at det å bli alenemor vil skuffe familien hennes, og hun ber Alex om å følge henne til et middagsselskap, slik at de i alle fall har møtt ham én gang. Alex sier seg enig, og til tross for noen kulturelle forskjeller finner han seg stadig mer tiltrukket av Isabels personlighet. Selv om Isabel er klar til å si farvel til ham etter selskapet, foreslår Alex plutselig at de kan begynne et virkelig forhold.
Mike Dean (plateprodusent)
Michael George Dean (født 1. mars 1965 i Angleton i Texas) er en amerikansk hiphop-plateprodusent, lydingeniør og multiinstrumentalist. Dean er mest kjent for hans innspillinger og miksing av sanger for store artister i den amerikanske hiphopindustrien som Kanye West, 2Pac, Scarface, Travis Scott, 2 Chainz, Jay-Z og Desiigner.
1990-tallet
1993
1994
1995
1996
1998
2000-tallet
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010-tallet
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017 2018
2019
Nanaia Mahuta
Nanaia Cybelle Mahuta (født 21. august 1970 i Auckland) er en nyzealandsk politiker for New Zealand Labour Party som ble sitt lands utenriksminister 6. november 2020. Samtidig er hun kommunalminister.
Politisk karriere
Mahuta studerte ved University of Auckland og har bachelor- og mastergrad i sosialantropologi derfra.
Mahuta ble første gang valgt til parlamentet i 1999 på Labours landsdekkende liste. Hun har deretter representert maorivalgkretsene Te Tai Hauāuru (1999–2002), Tainui (2002–2008) og Hauraki-Waikato (fra 2008). Mahuta var tollminister og minister for ungdomssaker 2005–2008 og kommunalminister 2007–2008. Fra 2017 til 2020 var hun minister for maorisaker.
PGA Championship 1950
PGA Championship 1950 ble arrangert i Columbus, Ohio i USA i 1950.
Turneringen ble spilt som matchspill.
Ikaalisten Nouseva-Voima
Ikaalisten Nouseva-Voima er en finsk orienteringsklubb som holder til i Ikalis i Finland. Klubbens draktfarger er blå og gul.
Orienteringsklubben driver virksomhet for orienteringsløpere på barne-, ungdoms-, mosjons- og elitenivå.
Lars Lerin
Lars Ivar Lerin (født 1954) er en svensk billedkunstner og forfatter. Som maler er han mest kjent for sine akvareller, ofte illustrasjoner til hans egne reiseskildringer.
Han fikk sin kunstutdannelse ved Gerlesborgsskolan (1974–1975) og Valands konsthögskola i Göteborg (1980–1984). Han bodde og arbeidet mange år i Lofoten, men flyttet tilbake til Värmland i 2000.
I 2012 ble kunstmuseet Sandgrund Lars Lerin innviet i Karlstad.
Han har stilt ut på både separat- og samlingsutstillinger, og er representert i flere museer i Sverige og Norge.
Providencia alcalifaciens
Providencia alcalifaciens er en art av bakterier. Den er forbundet med diaré, men kan også forekomme i normal avføring.
Bakterien er sjelden, men ble påvist hos mange døde hunder i Norge i 2019.
Magnus Langseth
Magnus Langseth (født 18. juni 1952 i Stjørdal ) er en norsk sivilingeniør og professor ved Institutt for konstruksjonsteknikk (KT) ved Fakultet for ingeniørvitenskap (IV) ved NTNU. Hans spesialfelt er aluminiums- og stålkonstruksjoner, særlig knyttet til respons under ekstreme belastninger som støt, kollisjoner, beskytning og sprengladninger. Metodikken i forskningen hans er en kobling mellom fysisk testing, materialmodellering og analyser. Dette gir grunnlag for anbefalinger rundt modellering og design av materialer og konstruksjoner. I perioden 2015–2023 er Langseth direktør ved ved Senter for avanserte konstruksjonsanalyser (SFI CASA). Dette er et senter for forskningsdrevet innovasjon.
Utdannelse og karriere
Langseth var ferdig utdannet sivilingeniør ved NTH (Norges tekniske høgskole) i 1976, og arbeidet deretter i noen år som rådgivende ingeniør i Reinertsen Engineering AS i Trondheim. I 1983 vendte han tilbake til NTH, der han tok graden dr.ing. med avhandlingen «Dropped Objects – Plugging Capacity of Steel Plates» i 1988 (REF). I 1989–1990 jobbet han som teknisk direktør i Nedre Elvehavn AS i Trondheim, før han fortsatte forskerkarrieren ved NTNU. Han ble utnevnt til professor i 1995. Langseth var sentral i oppbyggingen av forskningsgruppen SIMLab Gruppen forsker på design av kollisjonssikre og beskyttende konstruksjoner av stål, aluminium og polymerer. SIMLab var vertskap for sitt første SFI med samme navn fra 2007 til 2014. Langseth var direktør. Han ble også direktør i oppfølgeren SFI CASA (2016–2023) som gjør multiskala testing, modellering og analyse av materialer og konstruksjoner som grunnlag for nyskapning i industrien. Langseth leder også programmet Industriell implementering i SFI CASA.
Han har i tillegg vært hovedforsker og prosjektleder i et stort antall eksternt finansierte forskningsprosjekter. De viktigste:
Eugène Burnouf
Eugène Burnouf (født 1. april 1801 i Paris, død 28. mai 1852 i samme by) var en fransk indolog, og sønn til filologen Jean-Louis Burnouf.
Liv og virke
Burnouf studerte først rettsvitenskap under Jean-Pierre Abel-Rémusat og orientalske språk under Antoine-Léonard de Chézy, spesielt sanskrit og persisk. I 1829 ble han ansatt ved École normale supérieure og ble i 1832 Chézys etterfølger som professor i sanskrit ved Collège de France. Han beholdt denne stillingen til sin død.
Burnoufs studier gjaldt fremfor alt sanskrit, pali og avestisk. Han regnes som en av de største franske indologene og som grunnlegger av studiet av buddhismen i Europa. Han oversatte Bhāgavata purāna og Lotus-sutraen til fransk.
Burnouf ble i 1832 innvalgt som medlem av Académie des inscriptions et belles-lettres.
USCGC «Midgett» (WMSL-757)
USCGC «Midgett» (WMSL-757) er et kystvaktskip av Legend-klassen, sjøsatt 22. november 2017. Kommandoheis fant sted 24. august 2019.
Claude Dupuy
Claude Dupuy (født i 1545 i Paris; død 1. desember 1594 samme sted) var en fransk humanist, jurist og dokumentsamler.
Bakgrunn
Claude Dupuy kom fra en familie som stammet fra Saint-Galmier i Forez, der hans fettere var slottsherrer. Den første i rekken hvis navn er belagt i kildene er Pierre Barbier, alias Dupuy, kjøpmann i Saint-Galmier, nevnt i et skrift fra 30. juli 1434. Claudes far, Clément Dupuy (1506-22. august 1554), var velrenommert advokat ved parlementet i Paris. Den 23. august 1539 giftet faren seg med Philippe Poncet (død 1586), og i 1550 kjøpte han seigneuriet Saint-Germain-Laval i Forez. Paret hadde tre barn som levde opp: Claude, Clément og Judith. Sistnevnte giftet seg med Claude Séguier, Sieur de La Verrière. Clément, som ble jesuitt, var provinsial for jesuittordenen i Frankrike flere ganger, og døde i Bordeaux 16. april 1598.
USCGC «Midgett» (WMSL-757)
Bestykningen består av en 57 mm kanon, en 20 mm Phalanx CIWS, fire 12,7 mm M2 Browning mitraljøser og to 7,62 mm M240 maskingevær.
Claude Dupuy
Bakgrunn
Claude Dupuy var student under humanistene Jean Strazel, Denis Lambin, Adrianus Turnebus og Jean Daurat, som alle fire var professorer ved Collège des lecteurs royaux, og dessuten under juristen Jacques Cujas, rettshistoriker og sin tids fremste kjenner av romerretten.
Karriere
Dupuy, som skrev under pseudonymet Puteanus, fikk imidlertid aldri utgitt noen av sine arbeider; han døde for ung til å ha klart å organisere resultatene av sin forskning. Han samlet et stort antall skriftstykker. Denis Duval, som i 1595 katalogiserte hans bibliotek, oppførte rundt 300 brev og 2000 bøker. De testamenterte han til sønnene Pierre og Jacques. Etter deres død tilfalt de tilslutt Bibliothèque nationale de France.
Kodekser fra hans samling er å finne under navnet Codex Puteanus. Blant hans manuskripter var det nytestamentlige brev av Paulus fra Tarsos på gresk og latin (BN grec. 107 & A), en samling av tironiske noter (BN lat. 8777), en kopi av Publius Papinius Statius fra 800-tallet, Tertullians Apologeticum (BN lat. 1623), codex fra Titus Livius fra 400-tallet, og den såkalte Excerpta Latina Barbari fra 700-tallet. Disse og andre skrifter hadde han skaffet, på ærlig eller mer krokete vis, fra abbediet Corbie.
«Claude Dupuy var ikke interessert i illuminerte manuskripter; han lette etter gode og korrekte tekster, som var elegant skrevet. Han leste, og noen ganger annoterte, dem.»
Hans omfattende brevveksling med Gian Vincenzo Pinelli, en italiensk humanist fra Padova, er blitt bevart og editert for ettertiden.
Claude hadde tre sønner: Christophe, Pierre og Jacques.
Spartak (idrettslag)
Spaktak (russisk: Спартак, «Spartacus») var Sovjetunionens første og største landsomfattende idrettslag. Laget var tilknyttet fagforeningene, og omfattet folk i en lang rekke yrkesgrupper, som folk i handelsnæringen, konsumentvareindustrien, den sivile luftfarten, utdanningssektoren, helsevesenet og en lang rekke andre.
Spaktak ble til i 1925-26 som en sammenslutning av flere mindre idrettslag. Laget fikk formell status som landsdekkende idrettslag i 1935.
I 1975 organiserte Spartak 23 000 lokale treningskollektiver (inkludert 100 «ordentlige» sportsklubber). Til sammen var 6,2 millioner mennesker organisert i Spartak-systemet, i 40 forskjellige idrettsgrener. Spartak hadde til samme tid 238 stadioner, 89 svømmehaller, 1800 innendørshaller, 1300 fotballbaner, 2600 treningsanlegg og 264 idrettsskoler for barn og ungdom (med tilsammen 75 000 elever).
Blant de kjente klubbene i Spartak-systemet er FK Spartak Moskva med en lang rekke sovjetiske serie- og cupmesterskap i fotball.
Spartak fikk Leninordenen i 1937.
Joseph Vendryes
Joseph Vendryes (født 13. januar 1875 i Paris, død 30. januar 1960) var en fransk keltolog.
Fylkesvei 5325
Fylkesvei 5324 går mellom Kronstad – Årstad i Bergen kommune.
Joseph Vendryes
Joseph Vendryes var elev av Antoine Meillet, og underviste i keltiske språk og litteratur ved École pratique des hautes études. Han underviste også i lingvistikk ved universitetet i Paris og ved École normale supérieure.
Fylkesvei 5325
2020 ble veien oppgradert fra kommunal veg.
Joseph Vendryes
Som keltolog utga Vendryes blant annet en grammatikk over gammelirsk. Han var medredaktør av Revue celtique sammen med Émile Ernaut og Marie-Louise Sjoestedt. Senere grunnla han tidsskriftet Études celtiques.
Vendryes var medlem av Académie des inscriptions et belles-lettres.
Antoine-Léonard de Chézy
Antoine-Léonard de Chézy (født 15. januar 1773 i Neuilly-sur-Seine, død 31. august 1832 i Paris) var en fransk indolog og en av grunnleggerne av indologi-faget.
I 1798 skulle Chézy egentlig ha fulgt Napoleon på ekspedisjonen til Egypt, men ble syk i Toulon og måtte være igjen. Som konservator for orientalske håndskrifter ved det franske nasjonalbiblioteket begynte han å studere sanskrit under Silvestre de Sacy, grunnleggeren av orientalistikken. I 1814 fikk han Europas første lærerstilling i sanskrit ved Collège de France. Han døde i koleraen i 1832.
Chézy tilhørte kretsen omkring Friedrich Schlegel i Paris, hvor han traff Wilhelmine von Klencke, som han giftet seg med i 1805. Ekteskapet var imidlertid ulykkelig, og de ble skilt i 1810. I 1809 planla han å stifte et orientalistisk tidsskrift sammen med August Wilhelm von Schlegel, og korresponderte med Goethe.
Chézys hovedverk er en utgave av Kālidāsas Śakuntalā ledsaget av en fransk oversettelse. Blant Chézys elever var blant andre Franz Bopp, Wilhelm von Humboldt og Friedrich Schlegel.
Chézy ble innvalgt som medlem av Académie des inscriptions et belles-lettres i 1816.
Symfoni nr. 7 (Bruckner)
Anton Bruckners 'Symfoni nr. 7' i E-dur, WAB 107, er en av komponistens mest kjente symfonier. Den ble skrevet mellom 1881 og 1883 og ble revidert i 1885. Den er dedikert til Ludwig II av Bayern. Premieren ble gitt av Arthur Nikisch og Gewandhausorchester i Leipzig 30. desember 1884, og ga Bruckner den største suksessen i hans karriere. Symfonien blir noen ganger referert til som «Den lyriske», selv om betegnelsen ikke er komponistens egen, og sjelden benyttes.
I 2018-artikkelen «The 20 Greatest Symphonies of all time» fra BBC Music Magazine, ble denne symfonien plassert på 20. plass. Bruckner innehar også 13.-plassen med hans Symfoni nr. 8.
Format
Symfonien er i fire satser:
I. Allegro moderato (E-dur)
II. Adagio: Sehr feierlich und sehr langsam (ciss-moll)
III. Scherzo: Sehr schnell (a-moll) – Trio: Etwas langsamer (F-dur)
Instrumentering
Symfonien er skrevet for følgende orkester:
treblåsere: 2 tverrfløyter, 2 oboer, 2 klarinetter i A, 2 fagotter
messingblåsere: 4 valthorn i F, 3 trompeter i F, 3 tromboner, 4 Wagnertubaer (2 tenorer i B, 2 basser i F)¹, kontrabasstuba
slagverk:² pauker, cymbaler, triangel
strykere: fioliner 1, 2, bratsj, celloer, kontrabasser
² Bortsett fra tredje sats hvor paukene er fremtredende, er bruken av slagverk i symfonien svært begrenset. En paukevirvel kommer inn ved kodaen til første sats. I noen utgaver kommer paukene inn igjen sammen med cymbaler og triangel i klimakset av andre sats (den eneste satsen som bruker cymbaler og triangel). Mange dirigenter fremfører andre sats uten slagverk (som i Haas-utgaven), men dette avgjøres vanligvis av utøvernes preferanser.
1883-versjonen
Dette var versjonen som ble fremført under verkets premiere. Den overlever bare i én autografkopi som inkluderer senere endringer av Bruckner og andre, så det nøyaktige innholdet i denne versjonen har gått tapt og den forblir upublisert.
Gutmann-utgaven (utgitt 1885)
Noen endringer ble gjort etter premieren i 1884, men før den første utgivelsen av Gutmann i 1885. Det er allment akseptert at Nikisch, Franz Schalk og Ferdinand Löwe hadde betydelig innflytelse over denne utgaven, men det er en viss debatt om i hvilken grad disse endringene var autorisert av Bruckner. Disse endringene påvirker for det meste tempomarkeringer og orkestrering.
Haas-utgaven (utgitt 1944)
Robert Haas forsøkte å fjerne innflytelsen fra Nikisch, Schalk og Löwe for å hente frem Bruckners originale oppfatning av symfonien. Haas brukte noe materiale fra autografpartituret fra 1883, men fordi denne også inkluderer senere endringer, var mye av arbeidet hans et produkt av formodninger. Det mest fremtredende trekket ved Haas sin utgave er fraværet av cymbaler, triangel og pauker i den langsomme satsen: Haas hevdet at Bruckner bestemte seg for å utelate slagverket, en påstand som forsker Benjamin Korstvedt anser som «usansynlig».
Nowak-utgaven (utgitt 1954)
Leopold Nowak beholdt de fleste endringene i Gutmann-utgaven fra 1885, inkludert slagverk. Han trykket tempomodifikasjonene fra Gutmann på nytt, men plasserte dem i parentes. Noen fremføringer av denne utgaven utelater cymbalkrasjet ved klimakset av den langsomme satsen, men den er inkludert i det trykte partituret.
1921 kammerarrangement
Et arrangement av denne symfonien for kammerensemble (bestående av 2 fioliner, bratsj, cello, bass, klarinett, horn, piano for fire hender og harmonium) ble utarbeidet i 1921 av studenter og medarbeidere til Arnold Schoenberg, for Wiens «Verein für musikalische Privataufführungen»: Hanns Eisler (1. og 3. sats), Erwin Stein (2. sats), og Karl Rankl (4. sats). Samfundet foldet sammen før arrangementet kunne fremføres, og det ble ikke urfremført før mer enn 60 år senere.
Innspillinger
Den første kommersielle innspillingen ble gjort av Oskar Fried med Staatskapelle Berlin i 1924 for Polydor. Sammen med Symfoni nr. 4 er den Syvende den mest populære Bruckner-symfonien både i konsertsalen og på plate.
Herbert von Karajans siste innspilling med Wiener Philharmoniker 23. april 1989, tre måneder før hans død, for Deutsche Grammophon-etiketten av Haas-utgaven av partituret fra 1885, har blitt utpekt av Norman Lebrecht som #80 i hans liste over de 100 beste innspillingene, og blir beskrevet som «mer menneskelig og sårbar» enn hans tidligere Berlin-innspilling. I gjennomgangen av 1999-innspillingen av Kurt Sanderling, oppførte kritikeren David Hurwitz som referanse-innspillinger av Bruckners Syvende de av Eugen Jochum i 1976, Bernard Haitink i 1978, Karajan i 1989, og Günter Wand i 1999. Stephen Johnson foretrekker Karl Böhms innspilling med Wiener Philharmoniker, og sier at Böhm balanserer en «klarsynt formell forståelse med en mer flytende, smidig tilnærming til frasering.» De aller fleste moderne innspillinger bruker vibrato for strykerne, med Roger Norringtons innspilling med Radio-Sinfonieorchester Stuttgart des SWR som et bemerkelsesverdig unntak.
Under sendingen av «BBC Radio 3: CD Review» i desember 2014 valgte musikolog John Deathridge Bernard Haitinks Concertgebouw-innspilling fra 1966 som førstevalget i «Building a Library»-serien. (Wilhelm Furtwänglers innspilling fra 1949 med Berlinfilharmonien ble valgt som den fremste «historiske» anbefalingen).
Jannis Psykharis
Psykharis’ familie stammet fra Khíos. Etter et kort opphold i Konstantinopel i barndommen, flyttet han til en onkel i Marseille i Frankrike. Han studerte filosofi, filologi og språkvitenskap ved Sorbonne-universitetet i Paris og germanistikk, medievistikk og nygresk filologi i Tyskland. Etter å ha vendt tilbake til Paris ble han professor i nygresk språk. I 1904 ble han Émile Legrands etterfølger som direktør for fakultet for orientalske språk, og beholdt denne stillingen livet ut.
Som forfatter skrev Psykharis dikt, fortellinger, romaner, teaterstykker, samt avhandlinger om den greske språkstriden. Han gikk inn for at det greske folkespråket, dimotiki, skulle bli offisielt språk i Hellas og bidro til at språkdebatten kom i gang igjen mot slutten av 1800-tallet.
Denis Lambin
Denis Lambin (latin: Dionysius Lambinus, født 1520 i Montreuil i Picardie; død 29. september 1572 i Paris) var en fransk humanist, filolog og høylærd.
Biografi
I 1561 pådro han seg adskillig motstand for å ha konvertert fra katolisismen til protestantismen. Lambin var venn av hugenotten Petrus Ramus; han ble myrdet i Bartolomeusnatten (24. august 1572), noe som gikk sterkt inn på Lambin. Han fryktet å lide samme skjebne, og døde da noen uker etter rett og slett av sjokk.
Verker
Lambin ble kjent for sine latinske klassikerutgaver: Horats (1561), Titus Lucretius Carus (1564) og Marcus Tullius Ciceros samlede verker (1566). Også hans Plautus  kommentarer (utgitt først i 1576) ble høyt skattet. Hans Lettres gallantes : 1552–1554, er en korrespondanseutgave redigert av Henri Potez et François Préchac, Paris, Vrin, 1941.
Jon Duncan
Jon Duncan (født 6. oktober 1975) er en tidligere britisk orienteringsløper. Duncon er verdensmester i stafett. Han har representert de norske orienteringsklubbene Kristiansand OK og Halden Skiklubb.
Friskvern
Friskvern handler om å ta hånd om mennesker mens de er friske. Det handler om å forebygge framfor å reparere. Friskvern er å styrker menneskers helse og skaper forutsetninger for god livskvalitet for den enkelte. Friskvern handler om å forebygge uhelse.
Jon Duncan
Karriere
Duncan tok i 2003 bronse på stafetten under verdensmesterskapet i sveitsiske Rapperswil. Han løp andre etappe på det britiske bronselaget som foruten ham selv bestod av Daniel Marston og Jamie Stevenson. Duncan var også med da Storbritannia i 2008 vant nasjonens foreløpig eneste VM-stafettgull i tsjekkiske Olomouc. Sammen med Graham Gristwood og Jamie Stevenson tok briten en sensasjonell gullmedalje foran større orienteringsnasjoner som Russland og Sveits. Duncan løp igjen den andre etappen for det britiske vinnerlaget. Duncan var en del av laget også da det ble femteplass i VM både i Inverness i 1999 og i Västerås i 2004.
Friskvern
I Stortingsmelding nr. 16 (2002–2003) Resept for et sunnere Norge – rettes søkelyset mot folkehelsepolitikken: forebygge mer for å reparere mindre. Samtidig åpner arbeidsmiljøloven for større satsing på å forebygge arbeidsrelatert sykdom.
U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2014
U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2014 var den første utgaven av dette toårlige friidrettsmesterskapet for utøvere under 23 år. Det ble arrangert i Aubagne i Frankrike fra 4. til 5. juni 2014.
Jon Duncan
Karriere
Sammen med Kristiansand OK var Duncan med på å vinne orienteringsverdens største klubbstafett, Jukola. Det skjedde i 2009.
Kopervik prestegjeld
Kopervik prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Karmøy prosti. Det omfattet sogn i Karmøy kommune i Rogaland fylke, og hovedkirken var Kopervik kirke.
Koperviks kirkesogn er nå en del av Karmøy kirkelige fellesråd, og underlagt Karmøy prosti i Stavanger bispedømme i Den norske kirke.
Historikk
Kopervik prestegjeld ble opprettet ved kgl.res. av 26. november 1887, med virkning fra 1. januar 1888. Det ble dannet av Kopervik hovedsogn skilt ut fra Avaldsnes prestegjeld og Åkra annekssogn fra Skudenes prestegjeld.
Prestegjeldet inngikk i det nye Stavanger bispedømme fra 1. januar 1925.
Ved avviklingen bestod Skudenes prestegjeld av menighetene i Kopervik og Åkra.
Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.
Jelsa prestegjeld
Jelsa prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Ryfylke prosti. Det omfattet sogn i tidligere Jelsa, nå Suldal kommune i Rogaland fylke, og hovedkirken var Jelsa kirke.
Jelsas kirkesogn er nå en del av Suldal kirkelige fellesråd, og underlagt Ryfylke prosti i Stavanger bispedømme i Den norske kirke.
Historikk
Prestegjeldet er i 1620 omtalt i Graagaas som Jellsze Præstegjeld under Ryefølckes Prouistij. Ved kgl.res. av 6. mai 1682 ble prestegjeldet overført til det nye Christianssands stift.
Jelsøe prestegjeld dannet grunnlaget for Jelsøe formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.
Ved kgl.res. av 24. april 1858 ble Sand sogn utskilt fra Jelsa og Sauda sogn fra Suldal prestegjeld opprettet som Sand prestegjeld med virkning fra 1. oktober 1858. Ved kgl.res. av 19. oktober 1877 ble Erfjord opprettet som eget sogn i Jelsa prestegjeld.
I 2003 ble Jelsa prestegjeld avviklet og dets sogn Jelsa og Ervik ble overført til Suldal prestegjeld.
Lasse Nilsen (musiker)
Lasse Hartmann Nilsen (født 11. november 1951) er en norsk musiker, gitarist, låtskriver og sanger. Han er mest kjent som tidligere gitarist i det norske rockebandet Høst fra 1973 til 1975 sammen med bl.a. Bernt Bodal og Svein Rønning. Han ga i 1994 ut sin foreløpig eneste soloplate So Many Times under artistnavnet Half Moon. Han har også spilt i band som Bazar, 2nd Evolution, Feldson Association og Memphis Underground og har jobbet for Nationaltheatret.