cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ebirah, Horror of the Deep
Ebirah, Horror of the Deep også kjent som Godzilla vs. the Sea Monster (ゴジラ・エビラ・モスラ　南海の大決闘) er en japansk film fra 1966 regissert av Jun Fukuda. Dette er den sjuende filmen om det klassiske filmmonstret Godzilla.
Eochaid av Skottland
Kildene
Beviset for at Eochaid var en konge av pikterne hviler Krønike om kongene av Alba, hvor det står:
Himmelbjerget
Historie
Helt frem til 1847 trodde man at Himmelbjerget var Danmarks høyeste punkt, men Møllehøj er høyere. Det var derfor naturlig at forfatteren Steen Steensen Blicher gjorde Himmelbjerget til et nasjonalt samlingspunkt med Himmelbjergmøtene i perioden 1839–1844.
Provinsen Reggio Calabria
Geografi
Provinsen Reggio Calabria grenset:
Ebirah, Horror of the Deep
Handling
Etter at Yata går tapt på sjøen, stjeler hans bror Ryota en yacht sammen med to venner og en bank-raner. Imidlertid stikker mannskapet av med Ebirah, en gigantisk hummer-lignende skapning, og skyller i land på Letchi Island. Der produserer Red Bamboo, en terror-organisasjon, tungtvann for å selge masseødeleggelsesvåpen. Red Bamboo har gjort slaver av innfødte fra den nærliggende Infant Island, og de innfødte håper at Mothra snart kommer til å våkne for å redde dem fra terroristene.
Eochaid av Skottland
Kildene
Det er opptegnelsen av Eochaids styre som konge. Dødsfallet til den irske kongen Áed Findliath, sønn av Niall Caille, er datert til 20. november 879, og solformørkelsen til den 16. juni 885. At kronikøren sier «skjønt andre sier» viser at forvirringen for Eochaid eventuelle styre som konge ikke er av ny dato.
Himmelbjerget
Historie
I 1854 sto Silkeborgs grunnlegger Michael Drewsen i ledelsen for en grunnlovsfest på Himmelbjerget, en fest som senere fikk mange etterfølgere. Også i våre dager holdes det grunnlovsfester på Himmelbjerget, og området er et populært utfluktssted på grunn av den storslåtte utsikten og naturen.
Hyperparathyreoidisme
Operasjonen
Fremgangsmåten er nå denne:
Ebirah, Horror of the Deep
Handling
Ryota og hans venner hjulpet av Daiyo, en innfødt jente, oppdager Godzilla, som tidligere kjempet mot monsteret Ghidorah og nå sover i en hule. Gruppen lager en plan for å beseire terroristene i håp om å unnslippe fra øya. I prosessen vekker de Godzilla som begynner å slåss mot Ebirah, men det enorme dyret slipper unna. Godzilla ødelegger også terroristenes base, samtidig som menneskene forsøker å frigjøre de innfødte slavene og komme seg unna fra hele øya.
Hyperparathyreoidisme
Operasjonen
* Scintigrafi. Dette er en radioaktiv undersøkelse som lokaliserer parathyreoidea-adenomet før operasjonen, noe som lykkes hos 85 % - 90 %. Man gir et stoff intravenøst (Tetrofosmin eller Sestamibi) som konsentreres mer i adenomet enn i omgivende vev. Ved at en radioaktiv isotop knyttes til stoffet, kan adenomet lett avbildes. Scintigrafi gjøres 1-1 ½ time etter at det radioaktive stoffet er gitt, samme dag og straks før operasjonen. Noen ganger blir undersøkelsen gjort 2 ganger, den første gangen som forundersøkelsen av sykdommen. Den radioaktive dosen er så liten at den kan gis også i tilfelle graviditet.
* Probe. Med håndholdt probe måler den ferdigvaskede kirurgen hvor på halsen det registreres høyest radioaktivitet, som med en Geigerteller. Der er adenomet lokalisert, og kan lett finnes og fjernes ved den etterfølgende operasjonen. Inngrepet kan da gjøres via et tomme-stort snitt.
Himmelbjerget
Historie
Det er mulig å seile med rutebåt til Himmelbjerget fra Ry og Silkeborg – fra Silkeborg blant annet med det gamle dampskipet «Hjejlen».
Eochaid av Skottland
Kildene
En del varianter av kongelistene i Krønike om kongene av Alba inkluderer ikke Eochaid. Duan Albanach utelater både Eochaid og Giric, hopper fra «Aodh av de hvite blomster» (Áed mac Cináeda) til «Domhnal, sønn av Cusaintin den rettferdige» (Donald II, sønn av Konstantin I). Duan Albanach utelater også eldre konger, slik som Selbach mac Ferchair (konge av Dalriada), men om disse utelatelsene er bevisst eller ved uhell er ikke kjent. Forskeren David Dumvilles forslag er at de bevarte listene er ødelagt ved tilfeller av damnatio memoriae (bevisst slettet fra kollektivt minne) er ikke mulig å bevise, men kan ikke utelukkes. Andrew av Wyntouns Orygynale Cronykl of Scotland (ca. 1420) og George Buchanans Rerum Scoticarum Historia (1579) kjenner til Giric, men ikke Eochaid.
Himmelbjerget
Himmelbjergtårnet
På toppen av Himmelbjerget står et 25 meter høyt murtårn, tegnet av den senere byarkitekten i København, Ludvig Fenger. Tårnet er reist til minne om kong Frederik VII, og som en takk fra det danske folk for grunnloven i 1849. Øverst på tårnet er det en frise som løper rundt på alle fire sidene, og som bærer innskriften: «Til minde om kongen – Frederik d. 7. – det danske folks ven – Grundlovens giver».
Eochaid av Skottland
Kildene
Den amerikanske forskeren Benjamin Hudson, ekspert på keltiske studier, er sikker på at Eochaid kan bli identifisert, og støtter seg da på Bercháns profeti i å fastslå at Eochaid var en skotsk eller piktisk konge. Bercháns profeti, en historie om skotske og irske konger på vers fra 1100-tallet framstilt retrospektivt som framtidsspådommer er en notorisk vanskelig kilde. Da versene refererer til kongene ved epiteter (tilnavn), men aldri ved navn, er det vanskelig å knytte informasjonen til annet materiale. Oppslaget som er antatt å identifisere Eochaid kaller ham for britoner av Clyde, og refererer til hans mor som «kvinnen fra Dún Guaire (Bamburgh)», noe som åpner for flere spørsmål enn svar.
Mbabane
Mbabane nærmeste grense til Sør-Afrika er Piggs Peak, og selv om swazi er hovedspråket, brukes også engelsk i stor utstrekning. Mbabane, som resten av Eswatini, har viktige inntekter fra turisme og sukkereksport.
Himmelbjerget
Himmelbjergtårnet
Oppføringen av tårnet begynte i 1874, og det ble innviet 6. juni 1875. Utsmykkingen med kongens relieff ble ferdigstilt i 1891.
Minnesteinene
Rett ved toppen av Himmelbjerget står en rekke minnesteiner. De er reist til minne om Steen Steensen Blicher, A.F. Tscherning, Leopold Budde og Vilhelm Beck. I tillegg er det en stein reist til minne om innføringen av kvinners stemmerett i 1915.
Kultivasjonsteorien
Kultivasjonsteorien er en kommunikasjonsteori som hevder at mediene bidrar til å konstruere vrangforestillinger omkring virkeligheten. Det grunnleggende premisset i teorien er at personlige erfaringer og andre måter å kjenne til verden på har blitt erstattet med fjernsynets fremstillinger fordi fjernsynet har fått en så sentral plass i dagliglivet.
Annenberg-gruppen
Kultivasjonsteorien, betydningen av implisitte og akkumulerte mediebudskap i forhold til samfunnets normer og verdier er spesielt knyttet til TV. Spørsmålet har blitt studert av forskere ved Annenberg School of Communication. I disse studiene var man ikke opptatt av effekten av enkeltprogrammer, men de samlede effektene av alle TV budskapet som publikum blir eksponerte for over lang tid. Forskerne hevdet at TV fungerer som en "kultiverende" faktor i samfunnet og at kulturelle og sosiale forskjeller viskes ut (mainstreaming).
Annenberg- gruppen har drevet med kontinuerlig innholdsanalyser av en ukes fiksjonsstoff i "prime time" og på dagtid i helgene siden 1969 for å avdekke hvilket virkelighetsbilde TV serverer publikum. Deres analyser viser at TV innholdet avviker systematisk og vedvarende på flere viktige områder:
Fjernsynsvold
Teorien har vært utgangspunktet for studier hvor man ønsker å kartlegge om det er en statistisk sammenheng mellom høy eksponering av vold i fjernsynet og egen voldelig adferd. Den mest kjente representanten for kultivasjonsteorien er George Gerbner. Hans studier viser at TV-seere som henter sin informasjon om vold i samfunnet gjennom fjernsynet, er tilbøyelig til å tro at samfunnet er mer voldelig enn det faktisk er. Selv om vedvarende eksponering av voldsinnhold i fjernsynet haddet små effekter på den perspetuelle verden til publikum, var disse effektene signifikante.
Fjernsynets fremhevelse av vold vil kunne skape frykt, mistenksomhet, usikkerhet og angst («mean world-syndromet») som igjen kan føre til krav om strengere straffer, bedre lover og mer midler til bekjempelse av kriminalitet.
Gerbners kommunikasjonsmodell
Modellen er orientert mot det individuelt kognitive og legger vekt på den dynamiske aspektet ved menneskelig kommunikasjon. Modellen tar utgangspunkt i at en begivenhet (E) finner sted i «virkeligheten». Denne begivenheten kan bli oppfattet av en mottaker (M) som fortolker begivenheten. Fortolkningen er avhengig av en rekke faktorer; holdninger, kunnskap, kulturelle og sosiale posisjon etc. Tre sentrale faktorer er seleksjon av begiveneheter, begivenhetenes kontekst og hvor mange begivenheter som er tilgjengelige. Mottakerens oppfattelse av begivenheten markeres som E1 i modellen. E1 kan korrespondere godt eller dårlig med E. I modellens neste fase blir mottakeren en ny avsender når han eller hun skal viderebringe E1 til nye mottakere. M produserer et utsagn om begivenheten (SE). For å videresende utsagnet kan M ta i bruk medier eller andre kommunikasjonskanaler. I modellen benevnes dette som kontroll (dvs. M sine kommunikasjonsevner, tilgjengelighet til medier og bruk av kommunikasjonsverktøy). SE (statement about event) blir i andre kommunikasjonsmodeller kalt «budskapet» og består av et innhold og en form.
Kritikk av teorien
Kultivasjonsforskere har blitt kritisert på metodisk grunnlag, for eksempel ved at inndelingen mellom høykonsumenter og lavkonsumenter av fjernsynsinnhold er for unyansert. Teorien har også blitt kritisert av representanter fra kulturstudier.
Eochaid av Skottland
Kildene
David Dumville, som støtter seg utelukkende på Krønike om kongene av Alba, synes å akseptere at Eochaid var konge, men Archie Duncan, som argumenterer fra samme kilde, avviser helt at Eochaid var konge og tilskriver det foreslått fellesstyret til Giric, og til Giric alene. Det er bevis uavhengig av Krønike om kongene av Alba og beslektede kongelister som kan argumentere for Girics kongedømme, men ingen for Eochaid. Det siterte oppslaget i Krøniken kan ha Eochaid fjernet og fortsatt være lesbart, mens det ikke ville være det uten Giric, hvis navnedag er nevnt som datoen for en solformørkelse.
Konklusjon
I korthet, det er ingen akademisk konsensus om Eochaid var konge av pikterne eller konge av Strathclyde, eller ingen konge i det hele tatt.
Finn Lange
Finn Lange (født i 10. oktober 1895 på Gjøvik, død 7. desember 1976), var en norsk skuespiller.
Beagle
Beagle (FCI #161) er en middels stor jakthund av støvertype (drivende hund) som opprinnelig stammer fra Storbritannia.
Opprinnelse og alder
Støvere av beagletypen har eksistert i mer enn 2 000 år, men beagle som egen hunderase slik vi kjenner den oppsto i Storbritannia på 1830-tallet. Før den tid fantes det flere typer beagle på De britiske øyer. Disse varierte i størrelse fra 20 til 45 cm i skulderhøyde. Likeledes hadde de ulike typene forskjellig utfargning.
Dagens beagle hevdes å være en blanding av disse, blant annet av Talbothund, North Country beagle, Southern hound (også kalt sørlig beagle) og kanskje også Harrier. Det eksakte blandingsforholdet er ukjent, men den minste av disse hundene var den såkalte «Elisabeth-beaglen». Den skal ha hatt en skulderhøyde på mindre enn 20 cm og en meget klangfull los. Den gikk derfor under tilnavnet «den syngende beagle».
Beagle er i dag populær over store deler av den industrialiserte delen av verden. I hjemlandet ble den første spesialklubben dannet alt i 1890. Alt i 1860 ble det eksportert beagle av «ny type» til Frankrike, der den første beagleklubben ble dannet i 1914. Man antar at rasen også ble eksportert tidlig til USA, der man vet at oppdrett med den «nye typen» tok til i 1870-årene. American Kennel Club (AKC) anerkjente rasen alt i 1884.
Utseende, anatomi og fysikk
Beagle ligner på Foxhound, men den er betydelig mindre og har kortere ben. Pelsen er glatt og blank uten underull. Den mest typiske fargen er rødbrun med sort sadel og hvite tegninger på snuten, halsen, brystet, buken, nedre del av lemmene og haletippen (det siste obligatorisk). Tofarget brun/sort og lysbrun/hvit er også vanlig, men leverfarget/hvit er ikke ønskelig. Skulderhøyden er normalt 33–41 cm.
Bruksområde
Beagle ble opprinnelig avlet for jakt på hare og kanin, men den har også glimrende egenskaper som jakthund på rev, rådyr og annet småvilt. Den kan brukes både i flokk (som såkalt packhunter – se hetsjakt og parforsejakt) og alene. Førstnevnte jaktform er imidlertid forbudt i mange land, blant annet i Norge. I senere år har rasen på grunn av sin hendige størrelse og usedvanlig godt utviklede luktesans også blitt svært populær som tolltjenestehund og politihund. Beagle er også en flott familiehund og en populær utstillingshund.
Lynne og væremåte
Beagle har normalt et svært vennlig vesen og passer godt som familiehund, spesielt i en aktiv familie. Den regnes også som et godt valg for en barnefamilie. Den har jaktinstinkt og vil jage om den kommer løs. Den trenger også oppgaver og mye mosjon for å trives godt. Pelsstellet er minimalt om kostholdet er godt. Om det jaktes med den må også potene vedlikeholdes.
Almenningstunnelen
Almenningstunnelen er en veitunnel i Suldal kommune i Rogaland. Den er 642 meter lang og utgjør en del av fylkesvei 46.
Sankeykanalen
Sankeykanalen var et av hindrene jernbanen mellom Liverpool og Manchester måtte krysse. Viadukten som ble bygget over kanalen, var 22 meter høy og med ni bruer.
Mysterious Skin
Mysterios Skin er en amerikansk-nederlandsk film fra 2005, regissert av Gregg Araki. Den er basert på en roman av Scott Heim fra 1996. I 2004 fikk den hovedprisen Juryens pris ved Bergen Internasjonale filmfestival.
Handling
En sommer utsettes to åtte år gamle gutter for overgrep av sin pedofile baseball-trener.
Ti år senere har guttene ikke sett hverandre siden overgrepene. Brian (Brady Corbet) kan ikke huske noe av det som skjedde, men likevel bærer han dype sår av hendelsene. Han er aseksuell, blør lett neseblod og tror han har kontakt med ikke-jordiske romfartøy. Niel (Joseph Gordon-Levitt) husker alt i detalj og lever nå som homofil prostituert.
Brian forsøker å få kontakt med Niel, slik at han kan få klarhet i det som skjedde.
Horten stasjon
Horten stasjon er en nedlagt jernbanestasjon i Horten kommune i Vestfold fylke. Stasjonen ble åpnet i 1881 sammen med Hortenlinjen. 28. mai 1967 ble persontrafikken nedlagt. 2007 ble det besluttet å fjerne Hortenlinjen, som gikk mellom Skoppum og Horten havn.
I forbindelse med utbyggingen av jernbanestrekningen Nykirke - Barkåker har regjeringen fastlagt at det skal bygges en stasjon i Hortenområdet. Ett av alternativene er i nærheten av den tidligere Borre stasjon, området ved den gamle Horten stasjon kommer ikke i betraktning.
Tysk-amerikanere
Tysk-amerikanere er statsborgere i USA av tysk opprinnelse. Omkring 8 millioner tyske immigranter har slått seg ned i USA, størstedelen i perioden mellom 1840 og 1920. Tyske immigranter kom av en rekke grunner. Noen søkte religiøs eller politisk frihet, andre bedre økonomiske muligheter enn i Tyskland, og andre igjen rett og slett for muligheten til å starte på nytt i den nye verden.
Med over 47 millioner mennesker er tysk-amerikanerne den største etniske gruppe i USA.
Hennstedt
Hennstedt er en by og kommune i Ditmarsken i delstaten Schleswig-Holstein i Tyskland. Hennstedt er administrasjonssentrum i Eiderens amt.
Hennstedt ligger i lavlandet mellom elvene Eider og Treene, om lag 4 km sør for Eider. Hennstedt ble sannsynligvis grunnlagt på 400-tallet, da sakserne befolket Holstein. Eiders løp gikk ved Hennstedt, så stedet hadde sin egen elvehavn.
Hennstedt er et tradisjonsrikt kirkested. Sankt Secundus-kirken i Hennstedt ble reist på 1100- og 1200-tallet i senromansk stil. Den er for det meste bygget i gråsteinsmur. Kirkeskipet ble senere utvidet mot vest. I 1847 ble vestveggen restaurert i nygotisk stil, og det ble reist et kirketårn i tre. Interiøret skriver seg for det meste fra barokken.
Hennstedt ligger 12 km i kjøreavstand fra Heide.
Mellom 1905 og 1937 ble Hennstedt betjent av passasjer- og godstog på Kreisbahn Norderdithmarschen, en smalsporet jernbane som forbandt det nordlige Ditmarsken med Heide.
Hillgroven
Hillgroven er en kommune i kretsen Ditmarsken i delstaten Schleswig-Holstein i Tyskland. Hillgroven ligger i Büsums amt, og lå inntil 1. januar 2008 i Wesselburens amt.
Eritreisk nakfa
Eritreisk nakfa (ISO 4217:ERN) er valutaen som benyttes i Eritrea. Valutaen ble innført i 1997, som erstatning for birren, og fikk navnet etter byen Nakfa.
Iglatjørntunnelen
Iglatjørntunnelen er en veitunnel i Suldal kommune i Rogaland. Den er 447 meter lang og utgjør en del av fylkesvei 46.
Yama-inu
Yama-inu (山犬, fjellhund) er en skapning fra den japanske mytologien, basert på Japans utdødde ulverase. Den er også kjent som ōkami, okuri-inu og okuri-ōkami.
Yama-inu jakter vanligvis på mennesker som vandrer i fjellene. Men av og til kan den tilkalles for å beskytte de som føleler seg utrygge på fjellet, og føre dem i sikkerhet i bytte mot et måltid. Den tar da på seg rollen som okuri-inu, «sendehund».
Enkelte mener at ulven kan føle om en person er god eller ond, og at den derfor vil hjelpe den førstnevnte og spise den andre.
Kunst og håndverk
Kunst og håndverk er et praktisk estetisk fag som er et obligatorisk på barne- og ungdomsskolen, og som tilbys som grunnstudium (60 studiepoeng) ved enkelte høyskoler og universitet.
Beskrivelse av skolefaget
Faget kunst og håndverk handler om menneskets skapende arbeid i kunst, arkitektur, design, håndverk, kunsthåndverk, duodji og folkelige uttrykksformer. Faget er et kunst- og kulturfag, et erkjennelses- og danningsfag og et uttrykks- og kommunikasjonsfag. Praktisk skapende arbeid utgjør hovedtyngden i kunst og håndverk.
Tonje Steinsland møter…
Tonje Steinsland møter... er en norsk portrettserie med Tonje Steinsland som gikk på TV 2 fra 2004 til 2008. Samtalene med Steinsland var ikke intervjuer i vanlig forstand. Journalisten stilte uten en liste med spørsmål, og åpnet i større grad for refleksjon og dybde. Steinsland var både intervjuer og regiansvarlig.
Premieren ble sett av 292 000 og hadde en markedsandel på 25,8 prosent. Sesongens siste episode ble sett av 450 000.
Intervjuobjekter
Rigmor Galtung, Bjørn Sundquist, Andreas Skartveit, Torun Lian, Søster Anne-Lise, Saynab Mohamud, Stein Winge, Kim Friele, Eli Rygg, Dagfinn Enerly, Truls Frogner, Fabian Stang, Anna Wahlgren og Kristoffer Joner, Nini Stoltenberg, Ayaan Hirsi Ali, Tom Sterri, Ole Fyrand, Mari Boine, Karl Moursund, Gerd-Liv Valla, Ada Sofie Austegard, Hans Fredrik Dahl, Ghita Nørby, Georg Apenes, Mikkel Gaup, Knut Birkeland, Hildegun Riise, Terje Strømdahl og Sarita Skagnes.
Rot til en ligning
I matematikk er roten til en ligning der den ukjente er et reelt eller et komplekst tall det samme som løsningen av ligningen. En ligning kan ha én eller flere røtter.
Dersom ligningen har forma f(x) = 0, er roten til ligningen sammenfallende med nullpunktene til funksjonen f(x). En skiller ofte ikke klart mellom de to begrepene rot og nullpunkt.
Algebraens fundamentalteorem sier at en ligning der f(x) er et n-te-gradspolynom har n komplekse røtter. For en potensligning på formen x^n = a vil en rot være like n-te-roten av a.
Multiplisitet
For en polynomligning av grad n på forma p(x) = 0 vil en rot x_0 ha multiplisitet m dersom polynomet kan skrives
der q(x) er et polynom av grad (n – m).
John Stene
John Stene (født 1938) er en norsk fagforeningsleder. Han var Fellesforbundets første leder. Han ble valgt under stiftelsen av Fellesforbundet i 1988 og gikk av i 1991.
Stene kommer fra Halden og var opprinnelig dreier. Han begynte som lærling ved Kværner Brug, og avanserte etterhvert til klubbformann. Han ble sekretær i Norsk Jern- og Metallarbeiderforbund i 1975, og senere leder. Etter dannelsen av Fellesforbundet i 1988 ble han leder også der.
Stene måtte trekke seg som leder av Fellesforbundet etter at han ble dømt til fengsel i seks måneder for grovt underslag av 300,000 kr, som han hadde tatt ut av forbundets kasse for å dekke egen gjeld.
Snøhetta (andre betydninger)
Snøhetta har flere betydninger:
Jekaterina Khramenkova
Jekaterina Khramenkova (Екатерина Храменкова, født 16. oktober 1956) er en belarusisk tidligere maratonløper som representerte Sovjetunionen, best kjent for å ha vunnet bronsemedalje under EM 1986 i Stuttgart.
Fylkesvei 3122
Fylkesvei 3122 går mellom Haugar og Kilen i Tønsberg kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 469 (Vestfold).
Vestfronten på Nidarosdomen
Vestfronten med alle sine skulpturer var det siste som ble fullført ved restaureringen av Nidarosdomen. Dette er domkirkens hovedfasade og den rikeste siden av kirken. Restaureringen av vestfronten pågikk fra 1901 til 1969, og siste statue ble satt opp i 1983. Denne delen av kirken er også den yngste av den opprinnelige konstruksjonen, erkebiskop Sigurd Eindrideson la ned grunnsteinen til vestfronten i 1248. Mye tyder på at veggen ikke var komplett da kirken brant i 1328. De opprinnelige planene for vestfronten er ikke kjent, men man antar at den aldri ble ferdigbygget etter disse planene. Man antar likevel med sikkerhet at det var planlagt en skjermfront (screenfront) mot vest. Skjermfrontene var ofte rektangulære, og skulle være en slags avslutning for å «skjule» resten av kirken. Engelske katedraler fra samme tidsepoke, blant andre Lincoln, Wells og Salisbury, har slike skjermfronter. Vestfronten har tre portaler, og er flankert av to mindre tårn på hver side av skjermfronten.
Rekonstruksjon
(Se utdypende artikkel: Restaureringen av Nidarosdomen) Vestfronten var blant de mest ødelagte delene av Nidarosdomen da restaureringen av kirken begynte i 1869. Samtidig var den blant de delene av kirken som var mest komplisert, svakest dokumentert og vanskeligst å rekonstruere. Utgangspunktet var så dårlig at mange fagpersoner gikk imot tanken om restaurering av vestskipet med vestfronten. Rekonstruksjonen av vestfronten skulle også bli den delen av restaureringen som vakte mest debatt.
Hvor mye av vestfronten som ble bygget etter brannen i 1328 og senere branner, finnes det lite dokumentasjon på. Den eldste kjente avbildningen av vestfronten er et stikk av J. M. Maschius (ca. 1630–1678) fra 1661, som viser to hele etasjer og deler av tredje etasje. Mye tyder på at det har vært et vindu i tredje etasje, som på Lincolnkatedralen. Her er det innfelt et spissbuet rosevindu i høygotikk. Skriftlige kilder dokumenterer at Nidarosdomen også skal ha hatt et slikt rosevindu: skriver Absalon Pederssøn Beyer (1528–1575) rundt 1560. Gunnar Danbolt (1940–) siterer en annen kilde fra 1500-tallet i sin bok Nidarosdomen, fra Kristkirke til nasjonalmonument, 1997: Det finnes en slik «karfunkelsten» (eldre betegnelse på alle røde edelsteiner) i sentrum av rosevinduet i dag. Den skal symbolisere Kristus.
Mont Ngaliema
Mont Ngaliema, også kalt Mount Stanley eller Margherita Peak, er et 5 109 meter høyt fjell i Ruwenzorifjellene. Det er det høyeste fjellet i Den demokratiske republikken Kongo og Uganda og Afrikas tredje høyeste fjell.
Vestfronten på Nidarosdomen
Arkitekt Christian Christie
Siden man hadde lite dokumentasjon på hvordan vestfronten hadde sett ut, oppsto det en heftig diskusjon da restaurering av vestskipet ble aktuelt i 1903. Domkirkearkitekt Christie (1832–1906) var motstander av at veggen skulle ha skjermfront fordi dette stred mot gotikkens ellers praktiske og funksjonsorienterte struktur. På hans skisse fra 1903 hadde heller ikke vestfronten noe rosevindu, noe han også fikk kritikk for. Restaureringen av vestfronten ble imidlertid ikke igangsatt før han døde i 1906.
Arkitekt Olaf Nordhagen
Etter Christies død ble det arrangert en arkitektkonkurranse om utformingen av vestfronten, og den delte førstepremien gikk til Olaf Nordhagen (1883–1925) og Henrik Bull (1864–1953). I 1909 ble Nordhagen ansatt, og hans skisse til vestfront fra 1913, som inneholdt både skjermfront, rosevindu og sidetårn, ble godkjent av Stortinget. I 1915 gjorde han imidlertid radikale endringer i tegningene, samtidig som historikeren Macody Lund foreslo et helt annet system for vestfronten og vestskipet, basert på det gylne snitt. Denne «systemstriden» førte til store forsinkelser i restaureringsarbeidene, helt til en internasjonal ekspertkommisjon forkastet Macody Lunds system i 1923. I 1930, fem år etter Nordhagens død, var derfor bare de tre første etasjene og rosevinduet ferdig.
Arkitekt Helge Thiis
I 1929 ble det arrangert en ny arkitektkonkurranse, og forslaget som vant, Kongespeilet, var utført av Helge Thiis (1897–1972). Dette startet siste fase i restaureringen av vestfronten. Thiis ble tilsatt som domkirkearkitekt, en stilling han hadde fra 1930 til sin død i 1972. Han mente at arbeidet med vestfronten ble mer en kunstnerisk oppgave ut fra gotikkens ånd og form, og ut fra kirken som helhet, enn en rekonstruksjon. Arbeidene hans har mye til felles med Nordhagens godkjente skisse, og utgjør vestfronten slik den framstår i dag.
Rosevinduet
Ingen av Nidarosdomens opprinnelige glassmalerier var i behold da restaureringsarbeidene startet i 1869. Grunntanken var å gjenreise kirken i gotisk stil, og nye glassmalerier skulle også ha middelalderske motiver. I 1907 vant arkitekten Gabriel Kielland (1871–1960) en konkurranse om nye malerier til Nidarosdomens søndre tverrskip. Kielland leverte imidlertid forslag til samtlige av kirkens vinduer, og fikk oppdraget med å lage glassmaleriene. Malerienes ikonografiske billedspråk ble utarbeidet i samarbeid med Oluf Kolsrud (1885–1945), professor i kirkehistorie. Motivene er fra bibelhistorien og helgenlegender, og rosevinduets motiv som er vendt mot solnedgangen (vest), symboliserer dommedag. Rosevinduets grindverk er tegnet av domkirkearkitekt Olaf Nordhagen, og selve rosen er bygd opp omkring en åttefoldsymmetri som innerst deler seg slik at rosen får 16 blad.
Rosen uttrykker hvordan alle ting går ut fra Kristus og tilbake til ham ved dommedag. I midten er det en rød karfunkelstein (edelsten), som skal symbolisere Kristus. Ut fra denne stråler gule flammer på blå bunn. I enden av hver flamme er det engler, syngende og spillende på øvre halvdel og seksvingede på nedre halvdel. I den ytterste ringen er det engler med domsbasuner rett over midten, rett under, rett til høyre og rett til venstre. Mellom domsenglene er de fire evangelistsymbolene. Øverst til venstre: Matteus som en engel med skriftrull. Øverst til høyre: Johannes som en ørn. Nederst til høyre: Lukas som en okse. Nederst til venstre: Markus som en løve. Ellers består rosevinduet av ornamentikk. Glassmaleriet består av over 10 000 biter. Rosevinduet var en gave fra Norges kvinner til Olavsjubiléet i 1930, det ble ferdigstilt samme år og regnes som Kiellands mesterverk.
Skulpturene
Skulpturene på dagens vestfront er basert dels på Maschius' stikk, dels på gjetning og dels på fri fantasi. Veggen skal opprinnelig ha vært flankert av to sidetårn og skal ha hatt rekker med skulpturer. De få av dem som har overlevd, viser tydelig fransk innflytelse, spesielt fra katedralen i Reims. Men man vet ikke hvor mange rader med skulpturer det opprinnelig var - bare den nederste rekken stod igjen etter brannene og forfallet i senmiddelalderen og de fem gjenværende skulpturene var i dårlig forfatning. Disse befinner seg nå i museet i Erkebispegården. Arbeidet med skulpturene, som alle er modellert av norske billedhoggere, startet i 1929. Skulpturene avbilder både bibelske og historiske personer.
De to nederste rekkene med statuer på vestfronten ble foreslått av professor Oluf Kolsrud i 1928, med støtte i Maschius’ stikk. Han var kirkehistorisk rådgiver for restaureringen, og utarbeidet en ikonografisk plan for skulpturene. Thiis’ forslag til statuene i «kongeetasjen» – uten historisk belegg - ble godkjent i 1935. Man antok at middelalderens skulpturer ofte var modellert etter levende forbilder, og dette ble også gjort i stor utstrekning for de nye skulpturene. Således skal for eksempel biskop Sigurd ha lånt ansiktstrekk fra dikteren Aasmund Olavsson Vinje, og Kristofer Leirdals statue av Erkeengelen Mikael på toppen av nordre vesttårn sies å ha ansiktet til Bob Dylan, inspirert av Dylans motstand mot Vietnamkrigen.
Symbolae Osloenses
Symbolae Osloenses (opprettet 1922) er et norsk vitenskapelig tidsskrift for klassisk filologi, landets eldste i sin sjanger (oldtidsforskning).
Vestfronten på Nidarosdomen
Skulpturene
Over kongerekken, på toppen av hver søyle som skiller hver nisje med konge/profetskulpturer, finner vi mindre anfengerfigurer. 12 av disse symboliserer hver sin måned i året og er modellert av Odd Hilt i 1937–38. Figurene er i gotisk stil og fremstiller forskjellige gjøremål. Kun en av dem er en kvinneskikkelse, dette er «Eplehøstende pike» som representerer september. Figurene er opptil 150 cm høye, men har klare former, og er derfor tydelige. Originale månedsfigurer fra middelalderen finner vi på flere større europeiske katedraler, spesielt franske.
Midtaksen på vestfronten domineres av Kristus, som jo Nidarosdomen er viet til. Den representerer stammen i et tre, og rekkene med skulpturer skal være greinene på treet. Nederst i midtaksen er en skulpturgruppe med motiv fra korsfestelsen – den korsfestede Kristus, modellert av Wilhelm Rasmussen. Over rosevinduet finner vi et relieff med samme tema som motivet i vinduet, dommedag – den dømmende Kristus. Relieffet er utformet av Stinius Fredriksen. Øverst på vestfrontens gavl er det er relieff med Kristus i triumf – den forklarende Kristus, utformet av Kristofer Leirdal. Om disse skriver Danbolt i sitt verk om Nidarosdomen:
Symbolae Osloenses
Det ble stiftet av professorene Samson Eitrem og Gunnar Rudberg ved Universitetet i Oslo, og de første to årgangene hadde navnet Symbolae Arctoae. Siden 1997 har det hatt undertittelen Norwegian Journal of Greek and Latin Studies for å uttrykke at studiet av klassiske språk også foregår ved andre universitet enn det i Oslo. Det utgis en gang i året av det britiske forlaget Taylor & Francis. Artiklene er på engelsk, av og til fransk, tysk eller italiensk.
Vestfronten på Nidarosdomen
Skulpturene
Fra midtaksen brer skulpturene seg ut til hver side. Øverste rekke viser Kristi åndelige og legemlige stamfedre. Midterste rekke viser Utdrivelsen av Paradiset i motsetning til Bebudelsen på hver side av rosevinduet, norske helgener og deres dyder. Nederste rekke viser apostlene, i tillegg til helgener og konger som har spredd budskapet videre ut i Europa.
Ellers er vestfronten overstrødd med mindre skulpturer av hoder, masker, vannspyere, rennebærere, parapetfigurer, engler og gargoyler. Det er en hel fauna av bjørner, esler, elefanter, fugler, griffer og padder. Denne rikdommen skal uttrykke Guds skaperverk. I tillegg finner vi relieffer, ornamenter, buer og søyler med rikt utformede kapitéler. Det sies at «intet menneskelig øye kan nede fra jorden nå alle de rike detaljer som kirken rommer» (Helge Thiis, Nidarosdomen i billeder, 1974).
Symbolae Osloenses
Tidligere redaktører har vært Eiliv Skard, Egil Kraggerud (1972–94), Tomas Hägg og Lars Boje Mortensen (1995–2004) og Øivind Andersen (2005–13). Nåværende redaktører er Monika Asztalos (2005–) og Anastasia Maravela (2014–) ved Universitetet i Oslo.
Vestfronten på Nidarosdomen
Skulpturene
Mange av landets fremste billedhoggere arbeidet med vestfrontens skulpturer over flere tiår.
Øverste rekke: Gammeltestamentlige konger og profeter
1. Patriarken Abraham Abraham var etterkommer etter Noah, og hans ofring av Isak peker fram mot Kristus' offerhandling. Skulpturen er modellert av Knut Skinnarland, hugd av Steffen Krogstad og viser Abraham med kniven hevet over Isak. Motivet på sokkelen viser væren som erstattet offeret.
2. Profeten Samuel Samuel var den første og en av de sterkeste profetene i bibelen. Det var han som salvet David til konge. Kristofer Leirdal har modellert Samuel og han har en kniv i høyre hånd og et lam som skal ofres i venstre. Statuen er hugd av Kristofer Leirdal og Josef Ankile.
3. Profeten Jesaja (Esaias) Jesaja var en ledende og sterk profet som levde under kongene Ussia, Jotam, Akas, og Hiskia. Han er modellert av Stinius Fredriksen og har en kvist med en bladknoll i hånden – noe som spiller på et profeti fra Jesajas bok om at Jesus skulle springe ut som et skudd fra Kong Davids far Isais stubbe. Statuen er modellert av Stinius Fredriksen og hugd av Steffen Krogstad.
4. Profeten Esekiel Esekiel var en av de fire store profetene i den gamle pakt. Han var fange i Babylon og blir sett på som en stor seer og mystiker. Statuen er modellert av Tone Thiis Schjetne og har to hjul innflettet i hverandre svevende foran seg – et motiv hentet fra Esekiels bok. Statuen er hugd av Gunnar Sundet.
5. Profeten Jonas Profeten Jonas trosset Guds ord og ble slukt av en hval der han levde i tre dager og tre netter før han ble kastet på land. Dette ses på som et varsel om at Jesus skulle ligge like lenge i graven før oppstandelsen. Skulpturen er modellert av Odd Hilt og på sokkelen ser vi hvalen mens den sluker Jonas. Statuen er hugd av Per Jensen, Erling Nygård og Ola Moum i 1982.
6. Kong David Kong David er en av de sterkeste skikkelsene i Det gamle testamentet og et forbilde på Jesus, som var av hans ætt. Han var kjent som vis og musikalsk, og Kristofer Leirdal har modellert ham med en harpe på fanget. Sokkelen hviler på et tempel med løven av Judea foran porten. Statuen er hugd av Gunnar Sundet fra 1973 til 1976.
7. Kong Josjafat Kong Josjafat var konge i Juda og skal være en av Jesu forfedre ifølge Matteus 1, 8. Josjfat holder på et septer og er modellert av Kristofer Leirdal og hugd av Bård Sagfjæra.
8. Kong Hiskia Kong Hiskia regnes som en av de beste konger i Juda. I hendene holder han et septer og på sokkelen er det et motiv fra Andre kongebok 19, 35: Den natten gikk Herrens engel ut og slo i hjel 185 000 mann i assyrernes leir. Assyrerne angrep Juda og Hiskia fikk altså Herrens hjelp. Statuen er modellert av Knut Skinnarland og hugd av Ola Moum.
9. Døperen Johannes Døperen Johannes forkynte om den kommende Messias. Da Jesus kom til ham for å la seg døpe, sa han: «Se, Guds lam, som bærer bort verdens synd!» (Joh. 1, 29). Johannes er modellert av Knut Skinnarland med kamelhårskappe og en framstilling av Agnus Dei, Guds lam med korsfanen, foran brystet. Statuen er hugd av Gunnar Sundet.
10. Moses Moses er opphavet til mosebøkene og er en sentral skikkelse i både det gamle og nye testamentet. Han viser fortiden med begynnelsen og profetier framover mot Messias. Moses er modellert av Arnold Haukeland og han bærer på steintavlene med Moseloven. Statuen er hugd av Axel Rønning.
11. Kong Josjia Kong Josjia var konge i Juda og er kjent for å ha fjernet alle spor av avgudsdyrking fra Juda. Han gjeninnførte påskefeiringen etter mange års fravær. Josjia er modellert med krone og septer av Knut Skinnarland og hugd av Per Jensen. På sokkelen vises slakting av lam til påskefesten.
12. Kong Ussia Kong Ussia var en av Judas sterkeste konger militært og politisk. Han er her modellert av Sivert Donali og bærer ansiktstrekkene til Gerhard Fischer, som jobbet som arkeolog ved Nidarosdomen i mange år. I høyre hånd holder han et forsvarstårn - et symbol på at han styrket forsvarsverkene i Jerusalem. På sokkelen avbildes Fischers kone, Dorothea Fischer, i arbeid - Fischer hadde høydeskrekk og hans kone måtte gjøre mye arbeid for han. Statuen er modellert av Axel Rønning.
13. Kong Salomo Kong Salomo var konge over Israel og sønn av Kong David. Salomo var ansett som en meget vis mann og det kom konger og dronninger fra hele verden for å høre hans råd. I fanget holder han et tempel – noe som henspiller på at han bygde Herrens tempel i Jerusalem. Sokkelen viser historien om de to kvinnene som gjorde krav på samme barn, der Salomo dømte «en salomonsk dom». Han er her modellert av Stinius Fredriksen og hugd av Steffen Krogstad.
14.Profeten Sakarja Profeten Sakarja var en av de tolv små profetene i bibelen. Etter fangenskapet i Babylon var han pådriver for gjenoppbygningen av tempelet i Jerusalem. Dette er framstilt med et tempel på sokkelen. Sakarjas profetier fortalte om Messiasriket og kongen som fattig skulle kommer ridende på et esel. Statuen holder opp «steinen med de syv øyne» og er modellert av Sivert Donali og hugd av Jan Ankile.
15. Profeten Daniel Profeten Daniel var en kjent profet og drømmetyder i Babylon. Han profeterte om Messiasriket som skulle komme og overvinne de fire verdensrikene. Daniel er modellert med en skriftrull av Odd Hilt. På sokkelen vises en uskadd Daniel i løvehulen. Statuen er hugd av Rolf Johansen.
16. Profeten Jeremia Profeten Jeremia måtte lide mye på grunn av sine profetier om Jerusalems undergang og hans lidelser skal være et forvarsel på Jesu lidelser. Jeremia levde på den tiden da Salomos tempel ble ødelagt og Judea falt i hendene på Babylon. Skulpturen holder en glorie med stråler og kors foran brystet sitt, symbol på Jesu lidelse, og sokkelen viser Jeremia som blir steinet. Skulpturen er her modellert av Sivert Donali og hugd av Ola Moum.
17. Profeten Elias Elias er en av de mektigste profetene i Det gamle testamentet. Han ble tatt opp til himmelen «i en ildvogn med glødende hester», noe som varslet Kristi himmelfart. Sokkelen viser Elias i ildvognen, og skulpturen er modellert av Stinius Fredriksen og hugd av Per Jensen.
18. Patriarken Jakob Jakob var sønn av Rebekka og Isak, og Esaus tvillingbror. I hendene holder Jakob en stige som symboliserer hans drøm om en stige som nådde inn i himmelen med engler som steg opp og ned – et tema de var sterkt opptatt av i middelalderen. Jakob ga Efraim rang over Manasse ved å legge hendene i kors under velsignelsen. Dette ble tolket som at Jesus ved korsets kraft skulle erstatte det syndige folket med et nytt gudsfolk. Sokkelen viser Jakobs kamp med engelen. Statuen er modellert av Sivert Donali og hugd av Gunnar Sundet.
Midterste rekke - norske helgener på venstre side
19. Erkebiskop Øystein Erkebiskop Øystein var en av de store pådriverne for bygging av Nidarosdomen. Øystein ble inspirert av gotikken og katedralen i Canterbury og ønsket å bygge noe tilsvarende i Nidaros. Han var født ca. 1120, døde 26. januar 1188 og ble erklært som helgen i 1229. Skulpturen holder en miniatyrkatedral i hendene, som skal være en modell av katedralen Øystein bygde i Nidaros. Han er modellert av Stinius Fredriksen og hugd av Oscar Lynum.
20. St. Hallvard St. Hallvard er Oslo bys skytsengel og en av våre store hjemlige helgener. Han var født ca. 1020 og ble drept da han forsøkte å hjelpe en forfulgt, svanger kvinne. Dette skal etter tradisjonen ha vært 15. mai 1043. Han ble senket i Drammensfjorden med en kvernstein, men fløt mirakuløst opp igjen, stadig med steinen rundt halsen. Det viste seg jærtegn ved liket, snart ble han dyrket som martyr og han ble kanonisert etter sin død. Han er modellert av Nic. Schiøll, med kvernstein og piler i hendene. Statuen er hugd av Jakob Skaufel.
21. St. Sunniva St. Sunniva var (etter sigende) en irsk kongsdatter som flyktet til Norge. Hun levde på 900-tallet og ble drept av en av Olav Tryggvasons fiender. Hun ble den første erklærte helgen i Norge, noe som skjedde i Olavs kongetid. Dette betydde mye for kristningen av Norge på 1000-tallet, og St. Sunniva ble Vestlandets vernehelgen. Hun er modellert med en stein i hendene av Stinius Fredriksen. Statuen er hugd av Gunnar Olsen.
22. St. Olav St. Olav ble født i 995 og døde i slaget ved Stiklestad 29. juli 1030 under sitt forsøk på å kristne Norge. Ett år etter hans død, ble graven åpnet og viste at liket ikke var forringet. Han ble kanonisert i 1031 og senere gravlagt der høyalteret i Nidarosdomen ligger i dag. St. Olav regnes for nordens viktigste helgen. Skulpturen holder en øks i høyre hånd og et rikseple i venstre. På sokkelen er en dragelignende figur med menneskehode og krone, et symbol på Olavs gamle hedenske jeg, som han nå tramper på. Skulpturen er modellert av Stinius Fredriksen og hugd av Per Jensen.
Midterste rekke - De tre himmelske dyder
23. Kjærlighet Kjærligheten er den himmelske dyden hvor vi elsker Gud og vår neste som oss selv. ''Så blir de stående, disse tre: tro, håp og kjærlighet. Men størst blant dem er kjærligheten.'' (Kor. 13,13). Modellert av Odd Hilt og hugd av Johannes Opdahl.
24. Håp Håpet er den himmelske dyden hvor vi lengter etter himmelriket og det evige liv, liter på Kristi løfter og støtter oss til den hjelp som kommer fra Den hellige ånds nåde. Modellert av Arnold Haukeland og hugd av Arnfinn Weiseth.
25. Tro Troen er den himmelske dyden hvor vi tror på Gud og alt det han har sagt og åpenbart for oss. Modellert av Stinius Fredriksen og hugd av Gunnar Olsen.
Midterste rekke - Bebudelsen
26. Profeten Esaia Esaia (Jesaia) forutså Jesu fødsel: Derfor skal Herren selv gi dere et tegn: Se, en jomfru skal bli med barn; hun skal føde en sønn og gi ham navnet Immanuel. (Jesaia 7, 14). Statuen er modellert av Stinius Fredriksen og hugd av Gunnar Olsen.
27. Engelen Gabriel Gabriel kom til Maria: ''Men engelen sa til henne: «Frykt ikke, Maria! For du har funnet nåde hos Gud. Hør! Du skal bli med barn og føde en sønn, og du skal gi ham navnet Jesus.'' (Lukas 1, 30-31). Statuen er modellert av Stinius Fredriksen og hugd av Arne Kvidbergskår.
28. Jomfru Maria Jomfru Maria ble utvalgt av Gud til å føde hans sønn. Hun aksepterte dette og bidro dermed som «Herrens tjenerinne» på en forbilledlig måte til å fullbyrde Guds plan. Maria sammenlignes med Eva som hennes motsetning: Mens Eva lot seg friste, fulgte Maria Guds vilje og gjenopprettet dermed skaden fra syndefallet. Slik Jesus ble den nye Adam, ble Maria oppfattet som den nye Eva. Statuen er modellert av Stinius Fredriksen og hugd av Oscar Lynum.
Midterste rekke - Utdrivelsen fra Paradis
29. Engelen Engler eller kjeruber vokter porten til Paradis. 1. Mos. 3, 24: ''Han jaget menneskene ut; og øst for hagen satte han kjerubene og det flammende sverd som svinget fram og tilbake. De skulle vokte veien til livets tre.'' Statuen er modellert av Nic. Schiøll og hugd av Arne Kvidbergskår.
30. Adam Ved utdrivelsen fra paradis sa Gud til Adam: Fordi du hørte på din hustru og åt av treet som jeg forbød deg å ete av, skal jorden for din skyld være forbannet. (1. Mos. 3, 17). Statuen er modellert av Nic. Schiøll og hugd av Jakob Skaufel.
31. Eva Slangen fristet Eva til å ete fra kunnskapens tre: ''...Så tok hun av frukten og spiste. Hun gav også mannen sin, som var med henne, og han spiste.'' (1. Mos. 3, 6). Statuen er modellert av Nic. Schiøll og hugd av Gunnar Olsen.
Midterste rekke - De fire verdslige dyder
32. Sannhet Dyden sannhet henspiller til ærlighet og sannferdighet. Statuen er modellert av Odd Hilt og hugd av Ola Moum.
33. Miskund Miskunn er en av de grunnleggende kristne dyder. Dyden henspiller på medlidenhet, og er beslektet med rettferd og moral. Statuen er modellert av Odd Hilt og hugd av Jakob Skaufel.
34. Fred Fred er fravær av fiendtlighet. Ekte fred kommer fra hjertet. Statuen er modellert av Odd Hilt og hugd av Oscar Lynum.
35. Rettferd Rettferd er en av de fire kardinaldydene og går ut på å leve rett og moralsk. Figuren bærer vekt og sverd, som begge symboliserer rettferd. Statuen er modellert av Odd Hilt og hugd av Josef Ankile.
Midterste rekke - norske helgener på høyre side
36. Biskop Torlak Biskop Thorlákr Thorhallsson er Islands nasjonalhelgen. Han ble født 1133 og ble utnevnt til biskop på Island i 1174 av Erkebiskop Øystein. Han døde 1193 og ble erklært til helgen av Alltinget i 1198. Torlak er modellert av Anne Raknes, i full bispeskrud med en bok i hånden og en velsignende gest. Statuen er hugd av Gunnar Olsen.
37. St. Magnus St. Magnus som var jarl på Orknøyene på begynnelsen av 1100-tallet, regnes som Orknøyenes nasjonalhelgen. Han ble født ca. 1076, led martyrdøden mens han velsignet sverdet og ba for sine svikefulle mordere 16. april 1115. Det skjedde undere ved hans grav og han ble slått til helgen i 1898. St. Magnuskatedralen i Kirkwall er viet til ham. Statuen er modellert av Stinius Fredriksen og hugd av Oscar Lynum.
38. Biskop Erlend Biskop Erlend var biskop på Færøyene fra 1269 til han døde 1308, og han startet byggingen av domkirken i Kirkjubøur. Bispesetet i Kirkjubøur ble underlagt erkebispesetet i Nidaros da det ble opprettet. Erlend er modellert av Odd Hilt og hugd av Oscar Lynum.
Nederste rekke - konger og helgener som har spredt budskapet
40. Biskop Sigurd Biskop Sigurd kom med Olav Tryggvason fra England og var en av hans følgesmenn. Han var den første som kanoniserte en norsk helgen, St. Sunniva. Sigurd er her modellert av Dyre Vaa – med Aasmund Olavsson Vinjes ansikt. I hendene holder han et stort fat med en stein hengende fast. De tre avhugne hodene i fatet skal være hodene til hans søstersønner, som han etter legenden skal ha funnet flytende på vannet. De talte til ham og fortalte om udåden. Hodene er modellert etter tre av arkitektene som stod for gjenoppreisningen av Nidarosdomen; Gudolf Blakstad, Herman Munthe-Kaas og Helge Thiis. Statuen er hugd av Kristofer Leirdal.