cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Cuiheng
Cuiheng ligger 17,6 kilometer sørøst for storbyen Zhongshan, og bare 26 km nord for Macao. Landsbyen ble grunnlagt i Kangxi-keiserens regjeringstid av familiene Feng 馮 og Mai 麥. Senere tilkom familiene Yang 楊 og Lu 陸. Da Sun Yatsen ble født i 1860-årene var det 60 hushold fordelt på familienavn i byen.
Zhongnanhai (sigaretter)
Zhongnanhaisigaretter produseres i syv varianter: 1 mg, Menthol 1 mg, 3 mg, 5 mg, 8 mg, Special 8 mg, og 10 mg, etter tjære innholdet. Det produseres også en åttende variant, med 12 mg tjære, men den skal være vanskelig å oppdrive (2008) i Fastlands-Kina.
Zhongnanhaisigaretter ble opprinnelig spesielt produsert for Formann Mao sent i 1960-årene. Han var bortimot kjederøyker.
Cuiheng
Cuiheng har et Sun Yatsen-museum (孫中山故居紀念館) som ble bygd i 1956. Byen har også et Polaristempel (北極殿) viet til Polaris-keiseren (北極帝君).
Også Suns første hustru Lu Muzhen, og Lu Hao-tung (1868–1895), en tidlig revolusjonsmartyr, ble født her.
Ragnvald Utne
Ragnvald Utne (født 22. juni 1887 ) var en norsk arkitekt. Utne tegnet en rekke stasjonsbygninger mens han arbeidet for NSB Arkitektkontor: Sandvika (ny bygning oppført 1919, revet), Lunde (sammen med Gudmund Hoel, oppført 1920), Asker (ny bygning oppført 1921, revet 1957), Bø (sammen med Gudmund Hoel, oppført 1922), Svenseid (med Gudmund Hoel, oppført 1922), Skien (sammen med Gudmund Hoel og Gerhard Fischer, oppført 1920) og Høvik (ny bygning oppført 1920, revet 2013).
I 1920 utvandret han til Argentina, der han fortsatte sitt arkitektvirke.
Dionysius Exiguus
Dionysius Exiguus, eller Denys le Petit (født ca. 470 i Dobruja, død ca. 544 i Roma) var en skytisk-romersk munk fra Skytia Minor, som omtrent tilsvarer det moderne Dobruja i Romania. Han ble kjent for å ha beregnet Anno Domini, eller Vår Herres År, som ble brukt i den julianske kalenderen. Tilnavnet "le Petit" fikk han fordi han ikke var stor av vekst.
Biografi
Han fikk i oppdrag av paven å finne en metode for å forutsi eller beregne påskens dato ifølge den «aleksandrinske regelen», som var blitt vedtatt på det første konsilet i Nikea i 325:
Dionysius Exiguus unnlot å innføre et år null i vår tidsregning. Det er egentlig ikke så rart, idet tallet null ennå ikke var kjent ved den europeiske middelalderens begynnelse. Likevel gir det latinske ordet nulla, som står i den tredje kolonnen i hans påsketabell, inntrykk av at Dionysius Exiguus kjente til dette tallet. Men hvordan det nå er, så benyttet han det ikke i sine beregninger. I middelalderens Europa måtte man vente helt til det andre millennium før man begynte å bruke tallet null.
Tidsregningen
I karolingertiden ser det ut for at man fremdeles angav årstallene ved å ta utgangspunkt i begynnelsen på keiserens regjeringstid, altså Karl den stores og hans efterfølgeres.
Den gregorianske kalenderen begynte å erstatte den julianske i 1582. I dag benytter man fremdeles den gregorianske beregningsmåten (comput) til å fastsette påskedatoen. Således for eksempel det offisielle «institutt for himmel­mekanikk og efemeride­beregning» i Paris, hvis beregninger derefter videre­benyttes av de forskjellige almanakk­forlagene.
Elisa Carrió
Elisa María Avelina Carrió (født 1956 i Chaco i Argentina) er en argentinsk politiker og partistifter. Hennes parti het opprinnelig Alternativa para una República de Iguales, ARI), men har endret navn til Afirmación para una República Igualitaria.
Carrió var skjønnhetsdronning i tenårene. Under Argentinas militærdiktatur (1976–1983) ble hun utnevnt til advokat for påtalemyndigheten. Etter demokratiet ble gjeninnført ble hun valgt inn i det argentinske parlament. På oppfordring fra sin mentor Raúl Alfonsin drev hun i 1999 en iherdig kampanje for Fernando de la Rúa.
Etter å ha brutt med sosialistene i 2000 fikk Carrió med seg venstreorienterte politikere fra Argentinas demokratiske sosialistparti og andre grupperinger, da hun grunnla det nye partiet Argentinos por una República de Iguales, ARI. Etterhvert forlot sosialistene partiet, og det gjorde også Carrió. De dannet sammen partiet Alternativa para una República de Iguales.
Carrió var presidentkandidat for sitt parti både ved valget i 2003 og valget i 2007, men nådde ikke opp.
Ingemars
Ingemars er et norsk danseband fra Hedmark startet i 1986. Bandet kalte seg i starten X-Pop og Shandys, men endret tidlig navn til Ingemars etter vokalist og gitarist Terje Ingemar Larsson.
De første årene spilte bandet coverlåter, men på begynnelsen av 90-tallet begynte de å lage sine egne sanger. I 1995 ga de ut sin første singel, «Ei bygd i Hedmark» og to år senere singelen «Den gamle grinda». I 1998 vant de konkurransen årets dansebandmelodi på programmet På dansefot på NRK P1 med sangen «Bre dine vinger» av Thor Wang. Året etter kom de på andreplass med «Spellemann østpå skogen» av vokalist og bassist Steve Andersson og fikk platekontrakt med Tylden & Co.. Debutalbumet Spellemenn østpå skogen ble gitt ut samme høst og ble nominert til Spellemannprisen 1999.
Bandet ble tildelt Finnskogprisen i 2005 og vant samme år for andre gang årets dansebandmelodi med «Hæffør ska vi slærve og skravle». De har dessuten vunnet dansebandprisen Gullskoen i 2005, 2006 og 2007.
Høsten 2008 ga Ingemars ut sitt fjerde studioalbum, I Finnskogens rike, som solgte til gull på en uke. Albumet vant dessuten Spellemannprisen 2008 i klassen danseorkester.
Kitchener
Byen hadde en befolkning på 219 153 beboere ved folketellingen i 2011. Storbyområdet, som også omfatter nabobyene Waterloo og Cambridge, har 507 096 beboere. Det gjør den til den største storbyområdet i henhold til folketallet (CMA) i Canada og den fjerde største i Ontario alene. Byen ligger tilstøtende til de mindre byene Cambridge i sør og Waterloo i nord. Faktisk blir Kitchener og Waterloo ofte referert til i fellesskap som «Kitchener-Waterloo» (K-W), men de har adskilte kommunale autoriteter. Sammen med Cambridge utgjør de en urban treenighet; «the tri-cities».
Bundesliga 2008–2009
Bundesligaen i fotball for menn 2008–2009 var den 46. sesongen siden opprettelsenn av ligaen. Den ble spilt i tidsrommet 15. august 2008 – 23. mai 2009. Bayern München var forsvarende mester etter førsteplassen i foregående sesong.
VfL Wolfsburg ble for første gang tyske mestre med et forsprang på to poeng til Bayern München og ytterligere tre poeng til VfB Stuttgart. Toppscorer ble brasilianeren Grafite fra mesterlaget med 28 mål.
Stillingen
(*) Werder Bremen kvalifiseret seg til Europaligaens playoff-runde ved å bli cupmester.
Playoff om plass i neste sesong Bundesliga
Som tredjesist i sesongens Bundesliga skulle Energie Cottbus spille to playoff-kamper mot nummer tre fra 2. Bundesliga, som var 1. FC Nürnberg. Nürnberg vant kampene med henholdsvis 3-0 og 2-0 og sikret seg dermed sammen med de to øverstplasserte i 2. Bundesliga, SC Freiburg og 1. FSV Mainz 05, opprykk til 1. Bundesliga i 2009-10-sesongen, mens Cottbus måtte rykke ned sammen med Karlsruhe og Bielefeld.
Fåberg kirke
Fåberg kirke er en korskirke fra 1727 ved Fåberg i Lillehammer kommune i Innlandet fylke.
Kirken ble på 1800-tallet modernisert ved å forenkles i interiøret og få hvitmalte vegger. Ved restaurering i 1956 ble kirken ført tilbake til sin gamle stil. Døpefont av kleberstein fra 1100-årene.
Altertavlen har et maleri malt av Fåberg-maleren Ole Larsen Smerud. Han hadde fått maleropplæring i København, der han ble kongelig våpenmaler. Maleriet av Jesus på korset ble gitt som gave til kirken i 1810.
To portaler fra den gamle stavkirken i Fåberg er oppbevart i Universitetets kulturhistoriske museum i Oslo. Et middelaldersk krusifiks er på Maihaugen. Den gamle almissetavlen fra kirken fra 1668 er nå i Garmo stavkirke på Maihaugen.
Ved kirken står Fåbergsteinen, en runestein som antagelig var en av tre bautasteiner ved kirken.
Adkomst til stedet er via Rv255.
Allen Welsh Dulles
Allen Welsh Dulles (født 23. april 1893 i Watertown i New York i USA, død 29. januar 1969 i Washington D.C.) var en amerikansk jurist og etterretningssjef. Mellom 1953 og 1961 var han sjef for CIA. I 1963 var han med i Warrenkommisjonen som hadde til oppdrag å utrede mordet på John F. Kennedy.
Bakgrunn
Dulles kom fra en diplomatfamilie.
Diplomat
Etter sine studier virket han allerede fra 1916 for USA i den amerikanske ambassade i Wien og senere i Bern.
Etter første verdenskrig (1914-1918) arbeidet han først sammen med sin bror John Foster Dulles som rådgiver for deres onkel Robert Lansing som i egenskap av amerikansk utenrikspolitiker deltok i forhandlingene som munnet ut i Versaillestraktaten. I diplomatkretser der sirkulerte Sions vises protokoller, nettopp introdusert for de diplomatiske miljøer. Dulles klarte i 1921 i sin tid ved ambassaden i Konstantinopel sammen med journalisten Philip Graves, å avsløre dokumentet som en forfalskning.
I 1926 avslo han å bli utnevnt til amerikansk ambassadør i Beijing og gikk ut av den diplomatiske tjeneste.
Jurist
Dulles engasjerte seg sammen med broren John Foster Dulles som advokat i selskapet Sullivan & Cromwell, som spesialiserte seg på utenlandsforretninger, og som ikke bare assisterte sine klienter med juridisk arbeid, men også bedrev lobby-arbeid og til tider Public Relations-iscenesettelser. For å øke interessen for å investere såkalte i Heidelberg-bonds og dermed  gjenoppbyggingen i Tyskland, inspirerte man til en mer tyskvennlig stemning med å gå oppsatt tyske operetter i USA. Sullivan & Cromwell representerte både amerikanske så vel som tyske og andre europeiske selskaper. Blant dem var Rockefeller-familiens Chase Bank, Ford, ITT, SKF, I.G. Farben, Belgische Nationalbank, byggerne av Panamakanalen, og United Fruit Company som kontrollerte mellomamerikansk landbruk.
Allen Dulles, som mellom verdenskrigene gjorde forretninger med den tyske riksbanksjefen Hjalmar Schacht, representerte i 1936 også Prescott Bush i hans forretninger med Det tyske rike. Dulles hadde etter et besøk i Tyskland i 1933 vendt tilbake med manglende begeistring for Adolf Hitler. Men som forretningsadvokat engasjerte han seg for tyske interesser. Brødrene Dulles gikk i offentligheten inn for at USA ikke skulle gå inn i krigen, frem til angrepet på Pearl Harbor gjorde at et slikt standpunkt ikke lenger kunne være aktuelt.
Philippe de la Chambre
Han ble utnevnt til kardinal i mars 1533 av pave Klemens VII under hans fjortende konsistorium.
Qanat Äbwtälipov
Qanat Qalïzjanuly Äbwtälipov (kasakhisk: ; født 22. mars 1983 i Barshino) er en kasakhstansk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen bantamvekt. Äbwtälipov har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Kasakhstan under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i åttendedelsfinalen av Yankiel Leon fra Cuba i vektklassen bantamvekt. Han deltok også i Verdensmesterskapet i 2009 i Milano, Italia der kom til kvartfinalen.
Johan von Hanno
Albert Johan von Hanno (ført 19. august 1894, død 19. november 1952 ) var en norsk arkitekt og tegnelærer. Han var sønn av Albert Oscar von Hanno (1862–1938), sønnesønn av arkitekt Wilhelm von Hanno (1826–1882), bror til maleren Carl von Hanno (1901–1953), gift med keramikkunstneren Ingeborg von Hanno (f. Ulstad) og far til skuespilleren og billedkunstneren Eva von Hanno.
Von Hanno gikk ut fra Krigsskolens 1. avdeling i 1915 og fra arkitektlinjen på NTH i 1919. Han var ansatt som assistent hos Kristofer Lange i 1919–22 og vikarierte i omtrent samme periode som tegnelærer ved Teknisk aftenskole. I 1922–23 foretok han studiereiser til Tyskland, Italia og Frankrike.
Som arkitekt har von Hanno tegnet villaer og leiegårder, deriblant de nyklassisistiske gårdene i Gabels gate 25 og 27 og Vidars gate 11 i Oslo, de to første sammen med Heinrich Jürgensen.
Von Hanno hadde en rekke tillitsverv. Han er gravlagt på Vår Frelsers gravlund i Oslo.
Georgetown (Delaware)
Georgetown er en by i Sussex County i Delaware i USA med cirka 4 643 innbyggere (2000). Den ble grunnlagt i 1791.
Kislovodsk
Kislovodsk (russisk: Кислово́дск) er en by i Stavropol kraj i Russland. Den ligger 900 moh i Nord-Kaukasus, omtrent midt mellom Svartehavet og Det kaspiske hav, rundt 140 km sørøst for Stavropol. Innbyggertall: 129 788 (folketelling 2002), 114 414 (folketelling 1989).
Kislovodsk (oversatt: surt vann), som er kjent for sine kurbad, er oppkalt etter de mange mineralvannskildene rundt byen.
Prostatahypertrofi
Prostatahypertrofi (Hypertrophia prostatae) er en ganske vanlig tilstand hos menn over 40 år, der prostata øker i størrelse og klemmer på urinrøret slik at urinstrålen blir svak og urinblæra ikke blir helt tømt under vannlating. Tilstanden kjennetegnes også med hyppige vannlatinger, etterdrypp av urin, nattlig vannlatningstrang og midlertidig stans i urinavløpet.
Kilden til tilstanden kan være nyresvikt.
Behandling kan være prostatektomi gjennom hudsnitt eller transuretal reseksjon, eventuelt behandles medikamentelt.
Se også
Benigne prostaathypertrofie
EM i karate 2011
EM i karate 2011 (europamesterskapet i karate) ble arrangert i Zürich i Sveits i 2011.
Frekvens
Frekvens, også kalt periodetallet, er et mål på antallet ganger en hendelse gjentar seg i løpet av en tid. For å beregne frekvens, setter man et fast tidsintervall, teller antall ganger en hendelse inntreffer og dividerer på tidsintervallets lengde.
Beregning
Så lenge hendelsene inntreffer regelmessig er en enkel metode for å beregne frekvens å måle tiden mellom to ganger hendelsen inntreffer (perioden) og så beregne frekvensen f som den inverse av denne tiden: der T er tiden mellom de to hendelsene (perioden) i sekunder. For uregelmessige hendelser brukes definisjonen under hvor n er antall hendelser og t er tidsrommet for observasjonen, uttrykt i enhetstiden.
Enhet og symbol
SI-enheten for frekvens er i hertz (Hz), oppkalt etter den tyske fysikeren Heinrich Rudolf Hertz. Med en 1 Hz menes at en hendelse gjentar seg en gang per sekund. Hertz er dermed lik invers sekund, dvs. Hz=s-1. Andre enheter har vært brukt til å måle frekvens som: rotasjoner per sekund, omdreininger per minutt (rpm). Hjerteslag måles i slag per minutt.
I dagligtale (og i vitenskapelig sammenheng) snakker man ofte om kilohertz (kHz), megahertz (MHz) og gigahertz (GHz). Forholdet mellom disse begrepene er:
Bølger og frekvens
For en bølge som forplanter seg gjennom rommet er frekvens proporsjonal med forplantningshastigheten v og omvendt proporsjonal med bølgelengden \lambda, dvs. I overgangen mellom to medier er frekvensen uendret, mens bølgelengde og forplantningshastighet endres.
Archibald Douglas, 3. jarl av Douglas
Archibald Douglas, også kalt for «den grimme», det vil si «den strenge» (født ca. 1328, død ca. 24. desember 1400), herre av Galloway og 3. jarl av Douglas, var en skotsk adelsmann og en nevø av den berømte James «Svarte» Douglas, en fortrolig og nestkommanderende hos kong Robert Bruce. Achibald arvet jarldømmet Douglas og tilhørende eiendommer da den andre jarlen, hans fetter James Douglas (ca. 1358–1388), ble drept i slaget ved Otterburn ved at denne ikke hadde direkte arvinger.
Med sin fetter hadde Archibald kjempet ved Poitiers i Frankrike i 1356 på fransk side mot England. Han ble tatt til fange, men ble frigitt da hans høye rang ikke ble forstått. Da han kom tilbake til Skottland fikk han posisjonen som konstabel og sheriff for Edinburgh, og senere posisjonen som vokter av grenseområdene mot England. På grunn av dette ble han herre av Galloway i 1369, og i 1372 kjøpte han jarldømmet Wigtown. Han økte sine eiendommer ytterligere ved å gifte seg med Joan Moray (død ca. 1407), datter av Maurice Moray, 3. av Drumsagard, jarl av Strathearn, som var arvingen til Bothwell.
Archibald kjempet på nytt mot engelskmennene i 1384. De hadde da slått seg så langt inn i Skottland som til Edinburgh. Archibald var med på beleiringen av Lochmaben Castle. Kong Rikard II av England ble tvunget ut av Skottland på grunn av den intense geriljakrigen som blant annet Arcibald deltok i. Skottene fulgte etter og herjet det nordlige England så langt sør som Newcastle og ødela festningene i Wark, Ford og Cornhill på veg tilbake.
I løpet av krigen mot England påla han grensehøvdingene føydale lover og trakk opp en spesiell lov for grenseområdene. Han ble to ganger sendt på diplomatiske oppdrag til det franske hoffet. Kraften som lå i navnet Douglas på grunn av onkelen Svarte Douglas overskygget kronen under den svake styret til kong Robert III av Skottland, og i 1399 fikk Archibald arrangert et ekteskap mellom kongens sønn David, arveprinsen, og sin egen datter, Marjory Douglas (død 1421). Problemet var at unge David allerede var under kontrakt til å bli gift med Elizabeth Dunbar, datteren til jarlen av March som allerede hadde betalt en stor sum penger for æren. Jarlens raseri ble så voldsomt at han avsverget sin troskap til den skotske tronen, gikk inn i de engelske styrkene og var med på å invadere Skottland. Arveprins David ble lurt inn i en felle av sin onkel, Robert Stewart, 1. hertug av Albany, og sannsynligvis drept av denne i 1401. Det fikk ikke Archibald oppleve da han selv døde året i forvegen.
Archibald døde ved Threave Castle ved juletider 1400, og ble gravlagt ved Bothwell i Collegiate Church of St. Bride's som han selv hadde grunnlagt. Hans eldste sønn, som var oppkalt etter ham selv, Archibald Douglas (ca. 1372–1424) arvet jarldømmet og ble senere også hertug av Tourraine. Han ble gift med Margaret Stewart, datter av kong Robert III av Skottland, og søster til David, gift med hans tante Marjory Douglas.
Ekteskap og barn
Rundt 1362 giftet han seg med Joan Moray, datter av Maurice Moray, 1. jarl av Strathearn. De fikk fire barn:
Gemara
Gemara er en del av den jødiske skriftsamlingen Talmud. Gemara er betegnelsen på talmudrabbinernes utdypende kommentarer til de juridiske avgjørelsene og synspunktene som fremsettes i Misjná.
Myrfiol
Myrfiol (Viola palustris) er en plante i fiolfamilien. Den kjennetegnes av veik stengel, hjerte- eller nyreformet blad og nikkende 5-tallsblomst med spore. Den har grønne øreblader.
Planten kan bli syv centimeter høy. Bladene er snaue og lysegrønne med utydelige nerver. Kronbladene er små og gråfiolette med mørke årer. Små blader vokser på blomsterskaftet, oftest nedenfor midten. Den blomstrer i mai og juni på fuktige steder.
Fabio Cannavaro
Fabio Cannavaro (født 13. september 1973) er en italiensk fotballtrener og tidligere fotballspiller.
Han var kaptein for.
I 2006 ble Cannavaro kåret til årets spiller av FIFA. 2006–2007-sesongen vant de La Liga. Det var en stund usikkert om Cannavaro ville reise tilbake til Napoli da laget rykket opp til Serie A, men overgangen kom ikke i stand. I 2009 returnerte han til Juventus. I 2010 skrev han under for Al-Ahli Dubai, og la opp året etter.
Trenerkarriere
Han fortsatte å jobbe som konsulent for Al-Ahli, der han ble trener 2013–14. Han var hovedtrener for kinesiske Guangzhou Evergrande fra november 2014, der han tok over for Marcello Lippi. Laget vant etterhvert Kinesisk superliga 2015, men han hadde gitt seg midtveis i sesongen for å starte i jobb hos saudiarabiske Al-Nassr FC der han var i tre måneder frem til februar 2016. Sommeren 2016 tok han over Tianjin Quanjian som vant Liga 1 og dermed rykket opp til Kinesisk superliga.
Landslagskarriere
Cannavaro har over 100 landskamper for Italia og ble verdensmester med laget i 2006. Han spilte for landslaget under VM 1998, VM 2002, VM 2006, VM 2010 og under EM 2000 og 2004.
Nyastølfossen
Nyastølsfossen er en foss i Husedalen i Ullensvang kommune i Vestland. Den er en av fire store fosser i elva Kinso.
Hønefoss stasjon
Hønefoss stasjon er en jernbanestasjon som ligger på Hønefoss i Ringerike kommune. Stasjonen er et sentralt knutepunkt for togtrafikken på Østlandet. Den ligger på oversiden av Ådalselva, rett ovenfor Hønefossen og selve bysentrumet (ca. 500 meter unna). Stasjonen ligger 96,8 moh. og ble åpnet i 1868 da Randsfjordbanen ble forlenget fra Tyristrand til Randsfjord. Nåværende stasjonsbygning ble tatt i bruk i 1909, i forbindelse med åpningen av Bergensbanen.
Stasjonen er utstyrt med en tømmerterminal med tre lastespor.
Historie
Siste halvdel av 1800-tallet medførte en betydelig teknologisk utvikling for Hønefoss og distriktene rundt byen. Fra å være et lite samfunn med næringsvirksomhet knyttet til fossefallet og sagbrukene, ble tilknytningen til Drammen via jernbane i 1868 viktig for byens industri og handel fram mot 1900-tallet.
Tanken om en slik jernbane ble lansert alt i 1846, da Land herredsstyre gjorde en henvendelse til Indredepartementet og ytret ønske om bedre kommunikasjon mellom Drammen, Tyrifjorden og Randsfjorden. Det skjedde imidlertid ikke noe den gangen. I 1853 nedsatte imidlertid Drammen formannskap en komité for å utrede en forbindelse til Opplandene. Den gang ble også kanal utredet, men siden denne bare kunne benyttes halve året, ble den uaktuell. I 1857 fikk så sivilingeniør C. A. Pihl i oppdrag fra Indredepartementet å utrede hvorvidt det var mulig å anlegge en jernbane mellom Drammen og Randsfjorden, og rapporten hans forelå allerede den 31. mai 1858. Der konkluderte han med at dette var fullt mulig å bygge Randsfjordbanen, og han hadde dessuten kostnadsberegnet prosjektet til å koste 1 150 000 speciedaler. Dette var oppløftende nyheter, og Drammens formannskap kalte inn til møte om prosjektet i Hønefoss den 12. september 1859, der det ble enighet om å gå igang.
Den 11. juni 1863 vedtok Stortinget med 65 mot 44 stemmer å bygge banen. Den 31. oktober 1866 ble første del av strekningen åpnet. Den knyttet Vikersund og Drammen sammen. Den 1. desember 1867 ble så Skjærdalen på Tyristrand knyttet til strekningen. Etter hvert ble også arbeidene med å bygge en jernbanestasjon på Hønefoss ferdig, og den 12. oktober 1868 kunne toget rulle helt fra Drammen til Randsfjord stasjon ved Randsfjorden. Randsfjordbanen, som den ble hetende, var den femte jernbanestrekningen i landet. Persontrafikken ble nedlagt fra 26. mai 1968, etter 100 års drift. Den 7. januar 2001 ble så all lokaltrafikk på banen nedlagt, etter 133 års drift.
Lørdag 27. november 1909 var det igjen duket for en stor samferdselsbegivenhet i Hønefoss. Den gang var det Bergensbanen som ble åpnet.
Den 31. juli 1926 ble også Sperillbanen åpnet og knyttet Finsand i Ådal til Randsfjord- og Bergensbanen. Den ble vedtatt bygget i 1921, men alt den 1. juli 1933 blir det vedtatt å nedlegge persontrafikken ved banen. Konkurransen med busstrafikk hadde alt blitt for stor. Den 1. august 1957 ble også godstrafikken nedlagt, og banen ble lagt øde.
Stasjonsbygningen
Nåværende stasjonsbygning sto klar til åpningen av Bergensbanen i 1909. Den er oppført i jugendstil av teglstein og er utvendig pusset. Bygningen ble tegnet av arkitekt Paul Armin Due. I 1. etasje holdt «Jernbanerestauranten» til. I 2. etasje var det en leilighet for stasjonsmesteren. Jernbanerestauranten ble nedlagt i 1972.
Stasjonsområdet
De opprinnelige stasjonsbygningene på Hønefoss stasjon var lave byggverk i tre, som sto framfor vestfasaden av den nye stasjonsbygningen, langs med perrongen til drammenssporene. Disse er i dag borte, etter at de ble revet i 1987. Den «nye» stasjonsbygningen inneholdt tidligere også Jernbanekaféen, som var populær blant både reisende og lokalbefolkningen i mange år. Kafeen var blant annet kjent for å ha både god og billig mat. Den ble imidlertid lagt ned alt i 1972. I 1979 ble også de gamle Lloydsskurene (enorme lagerskur av tre) som sto på sørvestsiden av sporene revet.
I andre enden av stasjonsområdet lå de store toghallene, med en lokstall og en enorm svingskive der damplokomotivene kunne snus). I dag har Norsk Museumstog sin driftsbase i lokstallen på Hønefoss. Der foretar de det meste av vedlikeholdet på sine lokomotiver og vogner, som brukes i trafikken de har på det nasjonale jernbanenettet. Vinteren 2006/2007 sto det fem lokomotiver i stallen. I tillegg til lokomotivene står det normalt også flere personvogner på Hønefoss som det jobbes på.
Like på oversiden av perrongplata gikk det i tidligere tider et kort sidespor ned mot det området der tidligere Ringerikes Meieri holdt til. En del av dette sporet ble også benyttet til å frakte gods til og fra meieriet. På den tid da man fortsatt brukte damplokomotiv var det her man fylt opp lokene med vann og kull. Det var bygget et vanntårn og et stillas (kalt en kullrigg eller kølarigg) over de to sporene (to lok kunne fylles opp samtidig). Ut til kullriggen gikk det små vogner på smale skinner med kull som kunne tippes sideveis ned på kullvogna. Fra vanntårnet gikk det ut to store rørarmer som kunne fylle opp lokene med vann.
Fra slutten av 1950-tallet var NSB opptatt av å bli kvitt de gamle damplokene under mottoet «vekk med dampen!» For Hønefoss stasjons vedkommende ble Randsfjordbanen elektrifisert i 1959 og Bergensbanen (fram til Ål stasjon i Hallingdal) i 1962. De gamle damplokomotivene forsvant, og etter en del år ble derfor vann- og kullfyllingsdepoet nedlagt og sporene stengt. Fra nå av var lokene enten dieseldrevet eller elektriske. Vanlige lok på stasjonen etter 2. verdenskrig var type 18c, type 24 b, type 26c, type 28b, type 31a, type 31b, type 33c og type 63a.
Storskjæringa
Da Bergensbanen skulle knyttes sammen med Randsfjordbanen måtte man direkte vest for stasjonsområdet i Hønefoss legge skinnegangen gjennom et høyereliggende terreng av leire og grus, mellom Veienmoen og Veienmarka. Denne strekningen har siden vært kjent som Storskjæringa. Arbeidet med å grave ut skjæringa begynte alt i 1904 og skulle stå ferdig til åpningen av Bergensbanen i 1909. Imidlertid gikk det flere ras som forsinket arbeidene. I september 1909 gikk det et ras der to arbeidere mistet livet. Det måtte derfor legges et midlertidig spor på oversiden av skjæringa, til Tolpinrud på Randsfjordbanen. I 1910 gikk det et nytt ras som ytterligere forsinket arbeidene. Strekningen var derfor ikke klar for normal trafikk før den 1. juli 1912. Mellom Veienmoen og Veienmarka ble det langs den gamle veien til Veien bygd bru over skjæringa. Brua ble i ettertid kjent som Skjæringsbrua.
Storskjæringa er ca. 900 meter lang og ca. 21 meter dyp. Nede ved skinnegangen er den ca. 7 meter vid, mens den er omkring 70 meter vid på toppen. I gjennomsnitt beskjeftiget utgravingen av Storskjæringa 70 mann og 6–8 hester. I denne perioden ble det gravd ut 250 000 m³ masse, som ble benyttet til å utvide stasjonsområdet, der blant annet et helt tjern ble fylt igjen. Massen ble fraktet til stasjonsområdet i såkalte vagger, små smalsporede vogner som gikk på skinner og kunne tippes sideveis.
Begna bru
Begna bru eller «Begnabrua» som den gjerne kalles av ringerikingene, er ei 216 meter lang steinbru som løper over Ådalselva (nedre del av Begna) ved Hønefoss stasjon, rett på oversiden av Hønefossen. Brua ble vedtatt bygget i 1898, samtidig med at det ble besluttet at Bergensbanen skulle gå om Hønefoss. Arbeidene med å sett opp brua kom i gang utpå høstparten i 1907 og den sto ferdig til åpningen av Bergensbanen to år senere. Brua har åtte spenn på 21,2 meter, ett spenn på 19 meter og ett på 10,7 meter der veien gikk (før nyveien ble åpnet).
Etterhvert som biltrafikken økte og bilene ble større, ble gamleveien under det minste bruspennet for liten. Spennet har en maksimal høyde på 3,5 meter ved sentrisk kjøring, men for tungtransporten var ikke dette lenger nok. Det ble derfor bygget en ny og større vei langs bredden av elva, som tok i bruk det første av de store bruspennene. Gamleveien er imidlertid fortsatt i bruk lokalt.
Begna bru var i sin tid Norges lengste steinbru. Den vakre brua ble etter årtusenskiftet kåret til «århundrets byggverk» (1900-tallet) på Ringerike.
Yukie Nakayama
Yukie Nakayama (født 7. mars 1979) er en japansk skytter som konkurrerer i hagleskyting. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 15 i trap.
M72
M72 eller M72 LAW er en panservernrakett i 66 mm kaliber. Det er et engangsvåpen som ble utviklet i USA av Frank Spinale og andre mens de jobbet for Hesse-Eastern Division av Norris Thermadore. Våpenet er videreutviklet mange ganger, og produseres i dag av Nammo Raufoss AS i Norge.
M72 ble den amerikanske hærens og det amerikanske marinekorpsets viktigste individuelle panservernvåpen etter 1963, da den ble tatt i bruk i stedet for M31 HEAT og M20A1 «Super Bazooka». Den skulle egentlig senere erstattes, sammen med FGM-77 Dragon, av FGR-17 Viper, men ble erstattet av M136 AT4 i stedet for.
I det norske Forsvaret erstattet våpenet Energa geværgranat som individuelt panservernvåpen på 1960-tallet.
Stridshodene for panserbruk virker etter hulladningsprinsippet. Et piezoelektrisk brannrør sørger for å detonere hovedladningen når prosjektilet treffer målet. M72 har effekt mot lettpansrede mål, bunkere og lignende.
Yukie Nakayama
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble hun nummer 19 i trap.
M72
M72 er ett av de mest eksporterte våpen fra Norge.
M72 lages i to øvingsversjoner, en med innebygget løp for 9 mm pistolammunisjon, og en med innebygget løp for 21 mm øvingsgranat.
Teknisk
Våpenet består av en rakett inne i en utskytningsenhet som består av to rør. Det ene røret er pakket inn i det andre. Et lokk i hver ende gjør hele våpenet vanntett i transportmodus. Det ytre røret inneholder avtrekker, ladearm, for- og baksikte. Innerrøret inneholder sporet som rommer avtrekkermekanismen og en sikringssplint. Når de to rørene trekkes fra hverandre holdes de to delrørene i stilling av sporet, og sikringssplinten beveges under avtrekkermekanismen og både låser våpenet i uttrukket stilling og spenner avtrekkermekanismen. Etter at våpenet har blitt armert, er det ikke lenger vanntett, selv om det skulle klappes sammen igjen til transportstilling.
Under avfyring blir drivstoffet i rakettmotoren fullstendig forbrent før det forlater løpet. Drivgassene har en temperatur på rundt 760 °C. Raketten driver det 66 mm store stridshodet uten vesentlig rekyl. Idet prosjektilet kommer ut av løpet, spretter seks finner ut og stabiliserer prosjektilets flukt.
Etter avfyring er ikke lenger avfyringsenheten brukbar og kan kastes. De tomme rørene brukes noen ganger som attrapper til øvelser. På grunn av våpenets engangsnatur behandlet i alle fall den amerikanske og kanadiske hæren det som en enkel granat.
Ajax Amsterdam
Amsterdamsche Football Club Ajax (også kalt Ajax Amsterdam, AFC Ajax, eller ganske enkelt Ajax) er en nederlandsk fotballklubb fra Amsterdam.
Ajax Amsterdam har vunnet Mesterligaen fire ganger, den europeiske Supercupen tre ganger, Verdenscupen to ganger, UEFA-cupen én gang, Cupvinnercupen én gang, den nederlandske cupen 20 ganger, og landsmesterskapet 35 ganger.
Ajax ble grunnlagt i 1900 av Han Dade, Floris Stempel og Carel Reeser. De vant for første gang landsmesterskapet i 1918 uten å tape en eneste kamp. Siden har de aldri rykket ned fra den nederlandske æredivisjonen. Ajax har hatt stor suksess med egenutviklede spillere som bl.a. Johan Cruijff, Marco van Basten, Patrick Kluivert, Frank Rijkaard, Clarence Seedorf og Rafael van der Vaart. De har også utviklet mange stjerner, blant andre Zlatan Ibrahimović, Christian Eriksen og Cristian Chivu.
Ajax hadde sin «gullperiode» på begynnelsen av 70-tallet. I 1971, 1972 og 1973 vant Ajax europacupen, i tillegg til landsmesterskapet i 1970, 1972 og 1973, cupen i 1970, 1971, 1972 og 1973, den europeiske Supercupen i 1972 og 1973 og Verdensmesterskapet i 1972. Ajax nådde på nytt et høydepunkt midt på 90-tallet, da de vant Mesterligaen igjen i 1995, UEFA-cupen i 1993, landsmesterskapet i 1994, 1995 og 1996, den europeiske Supercupen i 1995, Verdensmesterskapet i 1995 og den nederlandske cupen i 1993. Ajax er en av de fire klubbene som har vunnet alle store Europeiske turneringer (Mesterligaen, Cupvinnercupen og UEFA-cupen), en bragd de deler med Bayern München, FC Barcelona og Juventus.
Historie
De første årene Ajax ble stiftet i 1894 av en kameratgjeng. Klubben ble kalt «Union», men senere det samme året ble navnet gjort om til «Footh-Ball Club Ajax» (inkludert skrivefeilen), navnet etter den greske helten Ajax. Floris Stempel ble den første formann i Ajax den 18. mars 1900.
Første seriemesterskap
Før Ajax for første gang ble seriemester i 1918, var «Amsterdam Blauw-Wit» mye mer populære enn Ajax. På denne tiden måtte alltid bortesupporterne kjøre gjennom jødeghettoen i Amsterdam med trikken for å komme fram til stadion, noen mener at dette er grunnen til at Ajax har fått et «jøde-image»
Den gylne tiden
Ajax opplevde en gyllen periode på 1970-årene. Da vant klubben det vi i dag kjenner som Mesterligaen tre ganger på rad. Verdensstjerner som Johan Cruijff, Piet Keizer, Sjaak Swart og Johan Neeskens gjorde klubben verdenskjent. På slutten av 1980-årene gikk Ajax gjennom et par urolige og vanskelige år. Hooligans (sitter alltid på F-Side i Amsterdam ArenA) og diverse bestikkelser gjorde UeFA-cup-kampen mot Austria Wien nesten til Ajax' undergang.
Men de klarte seg, og under en ny ledelse, ny teknisk direktør og ny trener opplevde Ajax igjen nye glansdager. De vant serien flere ganger, og høydepunktet ble nådd da de vant Mesterligaen i 1995. Det samme året ble Bosman-dommen innført og hele åtte av spillerne dro til spanske Barcelona. Dette var flere av Ajax' store stjerner, og nå opplevde Ajax igjen vanskelige tider. Til tross for det, har de siden vunnet flere seriemesterskap.
Spillerstall
Oppdatert 15. april 2023.
Gods
Gods (genitiv av norrønt góðr, «god») har flere betydninger:
Hunden med to haler
Hunden med to haler (ungarsk: Magyar Kétfarkú Kutya Párt) er et ungarsk politisk-satirisk parti.
Det ble grunnlaget i Szeged i 2006, men ble først registrert som offisielt politisk parti i 2014. Partiet er mest aktivt innenfor gatekunst som graffiti– og posterkampanjer hvor de parodierer landets politiske elite.
En av partiets ildsjeler, Gergö Kovács, har to å på rad hatt suksess med å samle penger inn til motkampanjer mot regjeringeringens offensiver. Der myndighetene under Ungarns folkeavstemning om EUs flyktningenkvoter i 2016 hengte opp plakater med påskrifter som: «Visste De at flere millioner migranter vil reise til Europa alene fra Libya?» og «Visste De at flere kvinner er blitt utsatt for overgrep siden flyktningekrisen begynte?», svarte partiet med å henge plakater opp som lød «Visste De at det er flere rapporter om UFOer enn det er migranter i Ungarn?» og «Visste De at utlendinger truet de ungarske atletenes sjanser for å vinne i OL?»
Månekake
Månekake (forenklet kinesisk: 月饼; tradisjonell kinesisk: 月餅; pinyin: Yuèbĭng) er et kompakt lite bakverk med fyll som kan være søtt eller salt, og som i Kina og i store deler av Øst-Asia er tett knyttet til Månefesten som feires om høsten, i alle fall siden Song-dynastiet. Kaken har som regel et eller flere kinesiske tegn trykt på oppsiden som forteller hva slags fyll kaken har, eller bare signaliserer lykke i form av for eksempel tegnet for 'langt liv' eller nettopp 'lykke'. Bakeriene kan også påføre andre symboler og mønstre, som for eksempel omrisset av jadekaninen.
Kinesisk folklore vil at en handelsmann fra Turfan gav kaker til keiser Taizong av Tang i anledning hans seier mot xiongnuene på den femtende dag av den åttende måned. Taizong tok imot de runde kakene, pekte smilende mot månen, og sa, «Jeg vil gjerne invitere padda til å nyte hú (胡)-kaken». Så fortærte han kakene sammen med sine ministre, og fra den dag spredte skikken å spise slike húkaker over hele Kina. (Hu siktet til nordlige barbarer, i dette tilfellet xiongnuene).
Etterhvert ble kakene kalt månekaker isteden. Selv om legenden presenterer en start på skikken å gi hverandre månekaker, ble skikken ikke alminnelig utbredt før i første del av Songdynastiets tid (906–1279 e.Kr).
Kaken har sin form etter fullmånen, som i midten av høsten nær Månefesten feires anses å være uvanlig rund og stor. Men rundheten er også et symbol på den samlede familie. En populær fortelling gjør gjeldende at grunnleggeren av Ming-dynastiet, Zhu Yuanzhang, lot spre meddelelser som mante til kamp mot de mongolske herskere i utdelte månekaker.
Månekaker er i dag et ofte dyrt bakverk som er vanlige som gave dagene før Månefesten.
Den typiske månekake er rund, har et tverrsnitt på ca. 10 cm og er ca. 5 cm høy. Den er svært mettende og serveres gjerne med kinesisk te.
Hver region har egne spesialiteter. På Taiwan er de salte månekakene fylt med eggeplomme og kjøtt, og de søte med søtpoteter. Det er også vanlig med fyll av bønner, sesamfrø og ananas.
Gravis
Gravis eller grav aksent ( ` ) (på fransk: accent grave), også kjent som venstreaksent, er et diakritisk tegn.
Det latinske ordet gravis betyr «tung» og betegner en fallende ordtone i motsetning til en «skarp» ordtone (akutt aksent). De latinske betegnelsene er oversettelser fra de tilsvarende greske βαρεῖα og ὀξεῖα (προσῳδία) med samme betydning.
I gammelgresk forekommer gravis kun i et ords siste stavelse, hvor den i visse tilfeller erstatter en akutt aksent. Gravis gikk offisielt ut av bruk i gresk i 1982. I fransk har accent grave delvis kun semantisk/ordskillende funksjon (à og ù), delvis også fonetiske konsekvenser (è gir en åpen e-lyd [ɛ]). I skriftlig norsk benyttes gravis aksent i noen fremmede navn, i den franske preposisjonen à og for å skille enkelte ord som ellers ville blitt skrevet likt.
Norske eksempler
À à È è  Ì ì  Ò ò  Ù ù På bokmål skal det ikke være aksenttegn i franske lånord som karriere, barriere, misere, ampere. I riksmål brukes imidlertid grav aksent i franske ord der uttalen er æ (for eksempel karrière og première).
Praktisk bruk
På en PC med norsk tastatur skrives tegnet ` ved å holde Shift inne og trykke \, og deretter den bokstaven aksenten skal være over (f.eks. e blir è). Ønsker man kun aksenten trykkes mellomromstasten i stedet. På en Mac med norsk tastatur skrives tegnet ved å holde Shift inne og trykke ´ (knappen rett til venstre for Backspace).
Xu Zhonglin
Xu Zhonglin (tradisjonell kinesisk: 許仲琳, forenklet kinesisk: 许仲琳, pinyin: Xǔ Zhōnglín; født i Nanjing i Kina, død 1560 ) var en kinesisk forfatter. Han var etter alt å dømme forfatter av den mytologiske fantasiromanen Fengshen Yanyi.
Grøtavær
Grøtavær er lite et lokalsamfunn ytterst på Grytøya i Harstad kommune i Troms. Her bor det ca. 100 personer (2006). Grøtavær ligger mot nord, men vernes mot storhavet av øyer med hvite sandstrender. Stedet var tidligere et ikke ubetydelig fiskevær, men strukturendringer og sentralisering, særlig i 1970- og 80-årene, førte til fraflytting og reduserte fiskeleveranser. I dag preges næringsveien av jordbruk (i hovedsak sauedrift i kombinasjon), reiseliv, leirskole, samt en rekke hjemmebaserte bedrifter. Det finnes ennå noen sjarker som driver fiske fra Grøtavær. I tillegg dagplendler en rekke av innbyggerne til arbeid i kommunesenteret Harstad. Inntil 2011 fantes det også en kombinert barne- og ungdomsskole her, men etter rassikring av fylkesvegen mellom Dale og Alvestad, sendes nå elevene til Lundenes skole.
Kinesiske måleenheter
Kinesiske måleenheter (kinesisk: 市制; pinyin: Shìzhì; direkte oversatt «markedssystem») er de tradisjonelle og vanlige måleenhetene som brukes i Kina. På slutten av det 20. århundre, under Folkerepublikken Kina, ble måleenhetene standardisert slik at de var tilnærmet like SI-systemets. Mange enheter hadde vært basert på tallet 16, i motsetning til desimalsystemet som baseres på 10. I Hongkong var det britiske målesystemet («imperial units») i bruk ved siden av Hongkongs måleenheter. I Hongkong var tradisjonelle kinesiske vekt- og måleenheter i bruk frem til en standardisering i 1976 da det ved lov ble fastlagt at at SI-enheter skulle brukes. Etter 1976 brukes tradisjonelle kinesiske måleenheter parallelt med britenes system. Taiwans måleenheter ble til mens øyen var under japansk og hollandsk koloniherredømme, og enhetene har hovedsakelig navn som ligner de kinesiske, men er ikke overenskomstige. Taiwan bruker nå kun det metriske system for mål og vekt.
Grøtavær
Under andre verdenskrig ble det anlagt et tysk kystbatteri i Grøtavær. Batteriet Heeres Küsten Batterie Grötavaer 12/983, ble oppsatt med fire 15,5 cm kanoner med skuddvidde 18 000 m, i juni 1941.
Adkomst
Fylkesvei 867 fører fra Harstad til Stornes, hvor ferja går over til Bjørnerå ferjeleie. Herfra kjører man nordover på fylkesvei 15 langs Toppsundet. Etter ca. 7 kilometer er det en 4 kilometer lang tunnel som går gjennom fjellet Toppen. Etter tunnelen kommer man etter kort tid til tettstedet Dale, hvorpå en ny tunnel fører videre til Alvestad og endelig Grøtavær.
Kinesiske måleenheter
De fleste SI-enhetene har fått kinesiske navn som tilsvarer den tradisjonelle enheten som er nærmest. Dersom det er nødvendig å angi hvilket system som brukes, får en tradisjonell måleenhet «marked» (市 shì) føyd til foran enhetsbetegnelsen, mens en SI-enhet får «vanlig/standard» (公 gōng). SI er det offisielle målesystemet, men tradisjonelle enheter brukes fremdeles overalt.
Selv om de viser til ulike typer mål brukes betegnelsene lí (厘) og fēn (分) for små-enheter innen lengde, areal og masse.
Historikk
Ifølge Liji ble de første måleenhetene skapt av Den gule keiseren, en skikkelse fra tidlig kinesisk mytologi. Den tidlige kinesiske ordboken Xiao Erya og Kongzi jiayu forteller at lengdemålene ble avledet av det menneskelige legemet. I Den store historikers nedtegnelser, Shiji, har historikeren angitt at disse måleenhetene ikke var konsekvente, noe som den legendariske skikkelsen Yu den store rettet opp ved å standardisere dem. I graver fra Shang-dynastiet har linjaler med desimalenheter blitt funnet.
Under Zhou-dynastiet ble målesystemet etter hvert inkonsistent, det evoluerte til å variere mellom de ulike statene. Etter de stridende staters tid samlet Qin Shi Huangdi Kina til ett rike før han standardiserte måleenhetene. I Han-dynastiet var disse måleenhetene fremdeles i bruk, og de ble systematisk dokumentert i krønikeverket Hanshu.
Instrumenter brukt innen astronomien viser lengden på chi forandret seg lite i de følgende århundrene, og årsaken var at kalenderen måtte være konsistent. Først da desimalsystemet ble innført under Ming-dynastiet ble det tradisjonelle systemet revidert. I 1928 gjorde regjeringen i Republikken Kina det metriske systemet til rikets offisielle standard.
I Hongkong ble en gradvis overgang fra de tradisjonelle måleenhetene til SI-systemets startet av «Metrication Ordinance» i 1976.
Regjeringen i Folkerepublikken Kina gikk tilbake til det tradisjonelle systemet, og innførte ikke SI-enhetene igjen før i 1984. I 1987 ble SI-enhetene Kinas offisielle standard-enheter.
Lengde
Tradisjonelle lengdeenheter er chi (尺), bù (步) og li (里). Disse enhetenes eksakte lengde og forholdet dem imellom har variert gjennom årene. 1 bù har tilsvart 5 eller 6 chi, mens 1 li tilsvarte 300 eller 360 bù.
Moderne kinesiske måleenheter
Alle «metriske verdier» i tabellene er nøyaktige dersom ikke annet er angitt ved tilføyelsen av «tilnærmelses-tegnet» ~.
Volum
Disse måleenhetene brukes for å måle korn.
Masse
Disse enhetene brukes til å måle objekters vekt, og dessuten for objekter som benyttes til betaling som for eksempel gull og sølv.
Hongkong-vektenheter
(Transkripsjonen er i Jyutping.)
Hongkong-Troy-vektenheter
Disse enhetene benyttes ved handel i metaller som gull og sølv.
Historiografi
Siden det er tale om at hundrevis av uoffisielle måleenheter var i bruk, er bibliografien tilsvarende stor. Frem til omtrent 1980-årene ble Zhongguo dulianghengshi (中國度量衡史) av Wu Chenglou (吳承洛) (først utgitt i 1937 og revidert og gjenutgitt to ganger etter dette (1957, 1993)) ofte brukt som referanse. Zhongguo dulianghengshi støtter seg hovedsakelig på skriftlige kilder, mens nyere forskning har fokusert mer på arkeologiske funn. Basert på den nyere forskningen ble en sammenfattet kinesisk-engelsk oversiktsbok utgitt i 2005. Dessverre ser det ikke ut til at en utdypende tekst finnes på engelsk. I 2004 kom en relativt utfyllende bibliografi satt opp etter periode som ble sammensatt av Theobald, Vogel, et al.; en kortere oversikt finnes i Wilkinsons Chinese history: a manual (2000).
Jorunn Aardal
Jorunn Aardal (født 22. april 1932, død 6. september 2007) var en norsk oversetter fra italiensk.
Aardal var i ei årrekke en av de sentrale oversetterne av italiensk litteratur til norsk. Hun har oversatt blant annet verker av Dario Fo og Italo Calvino. Hun var også oversetter for film og kino og språkkonsulent for Den norske Opera. Hun underviste i italiensk ved Universitetet i Oslo.
Gutta fra Calcutta
Gutta fra Calcutta er norske tegneseriefigurer skapt og tegnet av Christopher Nielsen. Tegneserien om Gutta fra Calcutta ble første gang publisert i den norske musikkavisa Rock Furore i 1988. Den siste Gutta fra Calcutta-historien, Bøgdatour, ble utgitt i det norske ungdomsbladet Reporter (blad nr 4) i 1992. En annen av Christopher Nielsens ikoniske tegneseriefigurer, Hold Brillan, dukket første gang opp i den siste Gutta fra Calcutta-historien (Bøgdatour). Denne historien ble utgitt på nytt i tegneseriealbumet Homo Norvegicus i 2000 (fra side 150 – 154).
Gutta fra Calcutta er en musikkgruppe som består av 3 hovedmedlemmer: vokalisten Zig (født 1965), bassgitaristen Jonny (født 1965) og trommisen Tom (født 1968). Musikkgruppa dannes i 1981 og spiller alt fra Boogie, Metal og Rock 'n' Roll, men får aldri noe gjennombrudd. Deres siste spillejobb blir i begravelsen til en gammel junkie. Gutta fra Calcutta oppløses i 2001.
"Gutta fra Calcutta" fra Honningsvåg, landets nordligste rhythm and bluesband så dagens lys i 1984 og besto av  Harry Antonsen: Vokal, John Tore Svendsen: Bass, Per-Inge Jensen: trompet, munnspill,  Tore Fosse: saksofoner,  Kjell Atle Sagen: barytonsax,Bjørn Isachsen: keyboard, vokal, Runar Terje Foslund; trombone, vokal Bjørnar Johansen: Slagverk. Bandet lagde kjenningsmelodien til Radio Nordkapp. I 1991 opptrådde de på Nordkapp med den amerikanske artisten Janice Harrington, som blant annet sang under Fredspriskonserten for Desmond Tutu i 1984. Bandet var inaktiv i en lengre periode, selv om medlemmene fremdeles spiller i band og lokale revyer. "Gutta fra Calcutta" har vært presentert i NRK TV og opptrådte under Festspillene i Nord-Norge i Harstad i 1997. I 2015 hadde bandet gjenforeningskonsert med Janice Harrington. http://www.radionordkapp.no/arkiv/224270/topp-stemming/
Arkeologiåret 1957
Arkeologiåret 1957 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1957.
VM i friidrett 2009 – Diskoskast menn
Øvelsen Diskoskast herrer ved VM i friidrett 2009 ble avholdt på Olympiastadion i Berlin mellom 18. august og 19. august.
Gaute Myklebust representerte Norge i øvelsen og klarte ikke å kvalifisere seg til finalen.
Kvalifisering
Kvalifisering: Utøvere som klarte direktekvalifiseringskravet på 64,50 m og ellers utøverne som til sammen hadde de 12 beste resultatene gikk videre til finalen.