cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dublin (grevskap)
Historie
I 1170 ble Diarmaid Mac Murchadha, den avsatte kongen av Leinster, og hans normanniske allierte enige om å erobre Dublin etter et krigsråd i Waterford. De unngikk den avskjærende hæren til overkongen Ruaidrí Ua Conchobair ved å marsjere gjennom Wicklowfjellene, og ankom utenfor Dublins bymurer i slutten av september. Kongen av Dublin, norrøn-gæliske Ascall mac Ragnaill, møtte Mac Murchada for forhandlinger; men mens samtalene pågikk, stormet normannerne, ledet av de Miles de Cogan og Raymond FitzGerald, Dublins murer og overveldet forsvarerne, og tvang mac Ragnaill til å flykte til Nordøyene (som antagelig betyr Orknøyene). Separate forsøk på å gjenerobre Dublin ble lansert av både Ua Conchobair og Ascall mac Ragnaill i 1171, som begge mislyktes, og sistnevnte ble henrettet av normannere, noe som markerte slutten på den norrøne innflytelsen i Irland.
Til tross for harde straffelover og ugunstige handelsrestriksjoner som ble pålagt Irland, blomstret Dublin på 1700-tallet. De georgianske bygningene som fremdeles definerer mye av Dublins arkitektoniske landskap den dag i dag, ble for det meste bygget over en 50-årsperiode som spenner fra rundt 1750 til 1800. Organer som Wide Streets Commission (bokstavelig «de brede gaters kommisjon») omformet byen fullstendig, og raserte det meste av middelalderens Dublin i prosessen. Under opplysningstiden ble straffelovene gradvis opphevet og medlemmer av den protestantiske herredømmet (Ascendancy) begynte å betrakte seg selv som borgere av en særskilt irsk nasjon. Det irske patiotiske partiet, ledet av Henry Grattan, agiterte for større selvstyre fra Storbritannia, noe som ble oppnådd under grunnloven av 1782. Disse frihetene viste seg å være kortvarige, ettersom det irske parlamentet ble avskaffet under Unionsloven av 1800 som ble vedtatt i London og som innlemmet Irland i Storbritannia. Dublin mistet sin politiske status som hovedstad og gikk inn i en markant nedgang gjennom hele 1800-tallet, noe som førte til omfattende krav om å oppheve unionen.
Selv om Dublin en gang var den andre byen i det britiske imperiet, var Dublin på slutten av 1800-tallet en av de fattigste byene i Europa. Byen hadde de verste boligforholdene i hele Storbritannia, og overbefolkning, sykdom og underernæring var utbredt i Dublin sentrum. I 1901 rapporterte avisen The Irish Times at sykdoms- og dødelighetsraten i Calcutta under utbruddet av byllepest i 1897 sammenlignet «gunstig med Dublin for øyeblikket». De fleste av over- og middelklassens innbyggere i Dublin hadde flyttet til rikere forsteder, og de storslåtte georgianske hjemmene på 1700-tallet ble omgjort i store mengder til slumkvarterer. I 1911 bodde over 20 000 familier i Dublin i ettromsleiligheter som de leide av velstående utleiere. Henrietta Street var spesielt beryktet for tettheten av leiegårdene, med 845 mennesker som bodde på gaten i 1911, blant dem 19 familier – totalt 109 personer – som bodde i bare ett hus.
Etter tiår med politisk uro, så Irland ut til å være på randen av borgerkrig som et resultat av krisen ved mangelen på hjemmestyre (Home Rule, det vil si irsk selvstyre). Dublin var i overveldende grad for irsk hjemmestyre. Unionistiske partier (som agiterte for å beholde den britiske unionen) hadde prestert dårlig i grevskapet Dublin siden 1870-tallet, noe som førte til at den irske samtidshistorikeren W.E.H. Lecky konkluderte med at «Ulster-unionisme er den eneste formen for irsk unionisme som sannsynligvis vil utgjøre en seriøs politisk kraft». I motsetning til sine kolleger i nordlige Irland, var de «sørlige unionister» en klar minoritet i resten av Irland, og som sådan var de mye mer villige til å samarbeide med Irish Parliamentary Party (IPP) for å unngå deling av Irland i en nordlig og en sørlig del. Etter den anglo-irske traktaten, fordømte Belfast-unionisten Dawson Bates den provisoriske regjeringen i den nye irske fristaten.
Spørsmålet om hjemmestyre ble satt på vent på grunn av utbruddet av første verdenskrig, men skulle aldri bli tatt opp igjen som en serie feiltrinn av den britiske regjeringen, som å henrette lederne for påskeopprøret i 1916 og vernepliktskrisen i 1918 da britene forsøkte å innkalle irer til den britiske hæren som en del av krigsinnsatsen. Opposisjonen ble ledet av fagforeninger, irske nasjonalistpartier og romersk-katolske biskoper og prester. En vernepliktslov ble vedtatt, men ble aldri satt i kraft; ingen i Irland ble innkalt til den britiske hæren. Irish Parliamentary Party ble nesten utslettet av Sinn Féin i stortingsvalget i 1918, og etter en kort uavhengighetskrig ble 26 av Irlands 32 grevskaper løsrevet fra Storbritannia i desember 1922, med Dublin som ble hovedstaden i den irske fristaten, og senere republikken Irland.
Fra 1960-tallet og framover utvidet Dublin by kraftig på grunn av byfornyelsesarbeid og bygging av store forsteder som Tallaght, Coolock og Ballymun, hvor både de landlige og urbane fattige i grevskapet Dublin ble bosatt i nyere statsbygde innkvartering. Dublin var drivkraften bak Irlands oppgangsperiode som har blitt kalt for «Den keltiske tiger», en epoke med rask økonomisk vekst som startet på begynnelsen av 1990-tallet (om enn etterfulgte av en nedgangsperiode). I sterk kontrast til begynnelsen av 1900-tallet gikk Dublin inn i 2000-tallet som en av Europas rikeste byer, og tiltrekker seg turister, innvandrere og investeringer fra hele verden.
Administrasjon
Siden 1994 har ikke grevskapet hatt noen administrativ funksjon. Det året ble området delt i fire grevskapsdistrikter, som har samme status som et administrativt grevskap.
Kraftoverføring
Kraftoverføring:
Ane Henden Motzfeldt
Ane Henden Motzfeldt (født 2. oktober 1968) er en norsk billedkunstner og lysdesigner, bosatt i Kongsvinger.
Motzfeldt er utdannet fra SHKS, med hovedfag ved institutt for tekstil 1998, og innen lysteknikk fra Nordisk institutt for scene og studio 1997. Hun har hatt ansvar for lysdesign ved Glomdalsmuseet 2006-08, Nobels Fredssenter 2005, Kongsvinger museum 2005 og Kvinnemuseet 2005. Som kunstner har hun stilt ut i Hedmark, Reykjavík og Søgne.
Sammen med fire andre unge kulturarbeidere mottok Motzfeldt Hedmark fylkeskommunes kulturpris for 1999.
Marianne Skåden
Sammen med Martha Helgeland fra Christiania Roklubb ble hun i 1999 juniorverdensmester i dobbeltsculler i junior-VM i Bulgaria; det var første gull til norske kvinnelige roere i et internasjonalt mesterskap. Hun har også et sølv i EM og flere NM-gull i roing.
Skåden og Helgeland mottok sammen med skøyteløperen Hedvig Bjelkevik 1999s gullstipend fra Gullklubben – Norske Olympiavinneres Klubb. Sammen med fire andre unge kulturarbeidere mottok hun Hedmark fylkeskommunes kulturpris for 1999.
I 2013 stilte Marianne Skåden som debutant i Bodyfitness på Fredrikstad Open. Her kom hun på 2.-plass i sin klasse. Hun stilte samme år i Sandefjord Open, igjen med 2.-plass. I Oslo Grand Prix 2013 havnet hun på 3.-plass i sin klasse, Womens Bodyfitness -168.
Subregion
En subregion er et område som utledes fra en større region eller et kontinent, og defineres normalt etter beliggenhet. Himmelretninger, slik som nord eller nordlige, blir ofte brukt i arbeidet med å definere subregionene.
Subregioner etter kontinent
Her er noen eksempler på subregioner, sortert alfabetisk av representanter i FN:
Kunståret 1604
Kunståret 1604 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1604.
Fredensborg slott
Fredensborg slott er et slott i Fredensborg på Sjælland i Danmark. Det er den danske kongefamiliens vår- og høstresidens, og er ofte brukt ved viktige statsbesøk og begivenheter i kongefamilien. Slottet er den residensen kongefamilien bruker mest.
Fredensborg slott ble tegnet og oppført av arkitekt J.C. Krieger under Frederik IV. Byggingen startet i 1719 og slottet ble innviet på kongens fødselsdag den 11. oktober 1722.
Senere er slottet bygget om og utvidet flere ganger av blant annet arkitektene Nicolai Eigtved, de Thurah og C.F. Harsdorff, samt Vargas Fredriksson.
Slottet med omgivelser ble fredet i 1918, fredningen omfatter åtte bygninger.
Thomas Bonnevie
Thomas Bonnevie (født 12. september 1879 i Trondheim, død 19. mai 1960 i Oslo) var en norsk høyesterettsdommer. Han var sønn av skoledirektør og stortingsrepresentant Jacob Aall Bonnevie og Susanne Bryn og gift med kvinnesakskvinnen Margarete Bonnevie (født Skattebøl).
Han ble cand. jur. i 1902 og høyesterettsadvokat fra 1910 og var høyesterettsdommer fra 1922 til 1950. Han engasjerte seg i livssynsspørsmål og stiftelsen av Human-Etisk Forbund (1956) og skrev blant annet boken Av den fri tankes ABC (Fram forlag 1932). Erling Sandmo beskriver Bonnevie som fritenkter, og mens Bonnevie var høyesterettsdommer engasjerte han seg (sammen med blant andre Johan Scharffenberg) i offentlig debatt om spiritismen.
Bonnevie ble medlem av Norsk Kvinnesaksforening etter at ektefellen Margarete Bonnevie hadde blitt ny leder i 1936.
Han engasjerte seg også i Gustav Vigelands kunst og byggingen av Vigelandsanlegget. Som sekretær i «fontenekomitéen» arbeidet han aktivt for å få Vigelands fontene og skulpturpark lagt til Frognerparken.
Han utga i 1947 boken Høyesterett og riksråds-forhandlingene om Høyesteretts stilling og holdning under riksråds-forhandlingene i 1940.
Koksanlegg
Et koksanlegg (coker unit) er en enhet som brukes på oljeraffinerier for å krakke restene etter raffinering av råolje.
De tunge oljene blir varmet opp til 480 °C eller mer. Dette fører til at de brytes ned til en blanding av lettere oljer, tyngre oljer og petroleumskoks.
Denne blandingen blir så raffinert på nytt. Det ferdige resultatet er normalt av svært dårlig kvalitet, og må ofte igjennom flere prosesser før det kan selges som ferdig produkt. For eksempel må bensinen, som kalles coker bensin, vaskes for svovel eller renses på andre måter. Oktannivået er også svært lavt, gjerne rundt 70.
Ergoterapeut
Ergoterapeuter er en helsepersonellkategori som arbeider innen ulike områder av helse- og sosialtjenesten.
Ergoterapeuter gir tilbud til mennesker som av ulike årsaker har vansker med å utføre daglige aktiviteter. Tilbudet kan være aktuelt i alle aldre og livsfaser. Ergoterapeuter bygger opp under den enkeltes motivasjon og mulighet for å leve det livet den enkelte selv ønsker å leve. Tiltakene tar sikte på å fremme aktivitet, deltakelse, tilhørighet og tilfredshet i barnehage, skole, arbeid, hjem og fritid. Det er også et mål å forebygge ulykker, isolasjon og aktivitetstap.
Ergoterapeuter vurderer også hvordan menneskers omgivelser hemmer og fremmer aktivitet. Dette kan være hjem, arbeidsplasser, utdanningsinstitusjoner, offentlige bygg, barnehager, bo- og uteområder.
Ergoterapistudiet er en 3-årig utdanning ved høgskole/universitet. Ergoterapeututdanninger finnes ved høgskolene i Tromsø, Oslo, Bergen, Sør-Trøndelag, Diakonhjemmet Høgskole, Rogaland og ved NTNU i Gjøvik. I 2009 starter den første universitetsutdanningen i landet av ergoterapeuter, ved Universitetet i Tromsø. Autorisasjon som ergoterapeut tildeles av Statens autorisasjonskontor for helsepersonell. Per 3. januar 2013 var det 4443 ergoterapeuter med autorisasjon.
De fleste av Norges yrkesaktive ergoterapeuter (cirka 2900 av 3500 i 2011) er organisert i Norsk Ergoterapeutforbund.
Young Buck
David Darnell Brown kjent som Young Buck (født 15. mars 1981 i Nashville i Tennessee) er en amerikansk rapper. Han er medlem i den suksessrike rap-gruppa G-Unit.
Folldal
Folldal er en kommune i Østerdalen i Innlandet. Den grenser i nord til Oppdal og Tynset, i øst mot Alvdal, i sør mot Stor-Elvdal, Sør-Fron og Sel, og i vest mot Dovre. Gruvedriften ved Folldal Gruver hadde avgjørende betydning for Folldals utvikling fra 1700-tallet og fram til den siste gruva stengte i 1993. Administrasjonssenteret i Folldal kommune er tettstedet Folldal.
Young Buck
Biografi
David begynte å rappe som 12-åring. Som 14-åring begynte han å lage plater i studio. Selv om han var i studio og lagde plater, var han også godt kjent på gaten fordi han solgte narkotika rundt i nabolaget. Navnet Young Buck var et navn som David fikk av de eldre som solgte narkotika. De kalte han Young Buck fordi han tjente så mange penger selv når han var så ung.
Folldal
Geografi
Folldal kommune har landets høyest beliggende kommunesenter (712,5 meter over havet) og preges av storslått natur med fjell og vakre seterdaler. Bygda ligger ved foten av Rondane og Snøhetta. Området har også mange interessante spor etter siste istid, så vel som fra de første fangstkulturene. Innen kommunen finnes Norges lengste seterdal (55 kilometer), Einunndalen. I Einunndalen er det fortsatt aktiv setring om sommeren på setere bygd allerede på 1700-tallet. Nesten halvparten av kommunens areal er vernet gjennom landskapsvernområder og nasjonalparker. Deler av Rondane nasjonalpark og Dovre nasjonalpark ligger i Folldal.
Young Buck
Biografi
Young Buck ble medlem av G-Unit da han var på turne med Cash Money, og 50 Cent hørte han rappe. Buck skaffet seg for alvor et navn da han var med på debutskiva til gruppa, kalt Beg for Mercy. Senere kom også soloalbumene Straight Outta Ca$hville(1,000,000+ solgte skiver) og Buck the World (500,000+ solgte skiver). I april 2008, gav 50 Cent Young Buck sparken fra G-Unit, men han er enda signert på G-Unit Records som soloartist. Young Buck har senere uttalt seg negativt om 50 Cent, blant annet i låten "The Taped Conversation".
Folldal
Geografi
Folldalen er en sidedal til Østerdalen og Folla er en viktig sideelv til Glomma. Navnet betyr trolig «den brede». Litt øst for gruven og tettstedet går en dialektgrense der det snakkes østerdalsdialekt i nedre Folldal og gudbrandsdalsdialekt i øvre Folldal. Bakgrunn for dialektgrensen var tilflytting fra henholdsvis Østerdalen og Gudbrandsdalen.
Young Buck
Diskografi
Studioalbum:
Folldal
Klima
Folldal har stabilt innlandsklima med lite nedbør (blant de tørreste i Norge), svært kalde vintrer(ofte blant de steder i Norge med lavest minimumstemperatur om vinteren) og relativt kjølige somrer grunnet kommunens høyde over havet. Det er betydelige forskjeller mellom dag- og nattetemperaturen i sommerhalvåret. Normalverdier for perioden 1961−1990 er gitt i tabellen nedenfor. I mars 2018 ble det målt - 41,8 Grader i Folldal (Fredheim gård) dette er den laveste marstemperaturen registrert i Sør-Norge.
I januar 2010 ble det uoffisielt målt −45,6 °C på Grimsbu i Folldal. På samme sted ble det målt 52 kuldegrader nyttårsdagen i 1979. Sistnevnte ville vært Norgesrekord dersom målingen var offisiell.
Kirker
Det er tre kirker i Folldal. Folldal kirke ble først oppført i 1751. Før det måtte folldølene reise til Dovre eller Lilleelvedalen (Alvdal) for å få utført kirkelige handlinger. Kirken var en korskirke med tårn over midtpartiet. Denne ble revet i 1881, og erstattet av en langkirke som fortsatt er i bruk. Kirkens altertavle er fra den første kirken, men skal opprinnelig ha tilhørt en gammel kirke i Fron. Dalen kyrkje ligger nord i bygda og ble bygget i 1935 etter initiativ av Dalen og Slåens kvinneforening. Egnund kapell ble bygget i 1975 som en gave gitt til Egnund krets av Magne Mortensson. Denne ligger sør i Folldal, i rolige omgivelser i skogen.
Historie
Det er ikke dokumentert fast bosetning i Folldalen før svartedauden. Fra 1620 ble de første gårdene i Øvre Folldal ryddet av tilflyttere fra Dovre. Folldalen hadde fin slåttemark langs Folla, vide beiter og god tilgang på tømmer. Rydningsgårdene lå i kongens allmenning og de første bygslene (festeløyve) ble gitt av fogden rundt 1640. Øvre Folldal sognet opprinnelig til kirken i Dovre og kirkeveien gikk gjennom Grimsdalen. Bøndene i Øvre Folldal hadde arbeidsplikt på kirkegårdsmuren i Dovre inntil bygda fikk egen kirke i 1748. Gårdene i nedre Folldal ble ryddet av tilflyttere fra Glåmdalen. Gårdene ligger på rundt 700 meter over havet eller høyere. Det var lite bosetning før begynnelsen av 1700-tallet. Gruvearbeiderne fikk jord og ryddet små plasser som ble utvidet til gårder.
Fra 1735 til 1863 hørte Alvdal og Nedre Folldal til Tynset prestegjeld og presten holdt 6 gudstjenester årlig i kirken der. Øvre Folldal og Dovre hørte til Lesja og presten i Lesja kom 6 ganger årlig for å holde gudstjeneste. Øvre Folldal hørte til Gudbrandsdalen sorenskriverembete.
Ifølge lokale sagn var den første folldøl en mann som var lyst fredløs; Torkjell Barfrost. Et boplassfunn fra slutten av 900-tallet knyttes til sagnet. Ifølge Færøyingesaga skal Sigmundur Brestisson og fetteren Tóri Beinisson ha gått seg vill i en snøstorm på Dovrefjell da de var på vei for å møte Håkon jarl av Norge. De skal da ha møtt Torkjell Barfrost og ble boende hos ham, kona Ragnhild og dattera Turid i seks år før de dro videre. Sigmundur Brestisson og Tóri Beinisson skal senere ha talt Torkjells sak på Frostatinget slik at Torkjell ble frikjent og ble sysselmann i Orkdal. Torkjells datter Turid giftet seg med Sigmundur Brestisson og flyttet med ham tilbake til Færøyene.
Gruvedrift har hatt avgjørende betydning for Folldals utvikling fra 1700-tallet og fram til i dag. Folldal Verk leverte kobber, sink og svovel. Folldal hovedgruve, Gammelgruva, startet formelt opp i 1748. I perioder sysselsatte gruva opptil 550 personer. I tiden fram til 1878 ble malmen fraktet med hest til Lovise smeltehytte i Alvdal. Fra 1878 til 1906 var det et opphold i driften. Ved oppstartingen igjen i 1906 ble malmen fraktet med taubane den samme strekningen. Den 34 km lange taubanen var Nord-Europas lengste. Hovedgruva ble nedlagt i 1941 da den var tom. Virksomheten ble drevet på flere andre forekomster i området frem til 1968. Da ble gruvedrift og oppredning flyttet til Tverrfjellet på Hjerkinn, i Dovre kommune, ca. 30 km fra Folldal sentrum. Virksomheten der ble nedlagt i 1993.
Folldal kommune inngikk i Hedmark fylke inntil sammenslåingen med Oppland til Innlandet i 2020.
Kultur/aktiviteter
Det er rik anledning til å utøve jakt (elg, rein og rype), fiske og friluftliv for alle innbyggere. Om vinteren finnes det et vidstrakt løypenett for skiaktiviteter. Folldal byr også på aktiviteter som elvepadling, ridning, hundekjøring, isklatring, juving og moskusfesafari.
Idrettslaget Folldal IF har aktive grupper innen fotball, håndball, skiskyting, langrenn, hopp og orientering.
I Folldal finnes også en motorcrossbane hvor det er mulighet til å leie crossykkel på treningsdagene.
Folldalsdagene arrangeres hvert år siste helg i juli, med blant annet hundeutstilling og konserter.
Månedsbladet Folldals Marked utgis i Folldal.
Tusenårssted
Folldal Gruver er kommunens tusenårssted.
Folldal flyplass
Folldal har egen småflyplass, Grimsmoen flyplass, Folldal, med ICAO-kode: ENGN, grusbane 1 000 m lang, høyde over havet: 2 263 fot, rullebaneretning 07–25, radiofrekvens 123,500 MHz.
Plassen ligger på Grimsmoen. På grunn av fjellbølger som dannes av nærliggende fjellpartier, brukes plassen en del til seilflyging.
Doris Gercke
Doris Gercke (født 7. februar 1937 in Greifswald, Tyskland) er en tysk forfatter.
Etter å ha vært husmor i mange år, tok Gercke først da hun var i begynnelsen av førtiårene Abitur (eksamen artium). Deretter studerte hun rettsvitenskap. I 1988 utga hun sin første kriminalroman, hvor hun introduserte sin detektiv Bella Block. Serien er svært populær i Tyskland, og har vunnet flere priser. Bella Block er også heltinne i en serie hørespill og fra 1993 en rekke TV-serier for ZDF med Hannelore Hoger i hovedrollen. Gercke skriver også under pseudonymet Marie-Jo Morell. Hun bor i Hamburg.
Bella Block-romanene
Gerckes detektiv, den vodkadrikkende, litteraturelskende litteraturviteren Bella Block, er ved begynnelsen av serien femtiårig kriminalkomissarin i Hamburg. Senere blir hun privatdetektiv og runder etterhvert seksti år. Bella Block har siden hun ble introdusert i Weinschröter, du mußt hängen i (1988) utviklet seg til en tysk kultfigur. Romanene om henne er kjente for sin samfunnskritiske innstilling og kompromissløse, underforståtte feminisme. Slik presenteres Bellas første framtreden i en anmeldelse av Gris, gris granne (1997), den norske oversettelsen av seriens første bok: «Som en kombinert drømmeoppfyllelse for gammelfeminister og en elefant i «fittstimen» klamper hun avgårde til et møte med sine knusende underlegne (markerings-)kåte mannlige kolleger... Det gjøres ikke det ringeste forsøk på å forklare denne femtiårige, runde, gråhårede kvinnens skjebnesvangre tiltrekningskraft, den bare er der, slik en spinkel jentunge som Pippi Langstrømpe ubesværet løfter hesten sin med én hånd.» Seriens indre kronologi følger ikke utgivelsesår.
Senatorvalget i Florida 2010
Floridas valg til USAs senat 2010 er kongressvalg som avholdes 2. november 2010 i den amerikanske delstaten Florida. Den sittende senatoren George LeMieux har bestemt seg for ikke å stille til gjenvalg. Valget blir sett på som et av de mest spennende, på grunn av usikkerheten om hvem som vil vinne. Floridas sittende guvernør Charlie Crist annonserte at han vil stille til valget som uavhengig, da det ble klart at han mest sannsynlig ikke ville vinne partiets nominasjon. Marco Rubio ledet på meningsmålinger med rundt 20-30% på Crist etter hvert. Rubios kandidatur blir blant annet støttet av Tea Party-bevegelsen og konservative krefter, mens Crist er en mer moderat politiker, som var for presidentene Bush og Obamas finansielle redningspakke.
Primærvalgene til Demokratene og Republikanerne vil bli avholdt 24. august.
9 × 20 mm Browning
Den ble designet av John Moses Browning, for bruk i pistol og maskinpistoler, hovedsakelig i pistolen FN Modell 1903 og svenske Husqvarna M/07. Patronen har en hylselengde på omtrent en millimeter lengre enn NATO-patronen 9 x 19 mm Luger.
Onward
Onward var det første norske straight edge hardcore-bandet til å gi ut musikkalbum. Bandet besto opprinnelig av Torgny Amdam (vokalist), Peter Amdam (gitar) og Ollie Andersen (trommer).
Historie
Onward debuterte med en seks spors selvtitulert 7" EP på Crucial Response Records i 1991 samt deltok på samle-LPen Share Common Ground. Erik Hammer hadde spilt bass på disse uten å være fast medlem av bandet. I forbindelse med Europa-turneen sammen med det belgiske bandet Blindfold ble Arne Olav Haabeth fast bassist i bandet.
Da CD-en In a Different Place ble utgitt i 1993, også denne på Crucial Response, var bandet allerede på vei til å bli oppløst. Haabeth og Torgny Amdam hadde allerede startet bandet Amulet, og Haabeth hadde også bandet Contention i tillegg. Torgny Amdam forlot også på dette tidspunktet straight edge-holdningene sine, og da NRK sitt ungdomsprogram U lagde en reportasje om bandet i forbindelse med et innslag om straight edge-miljøet i Norge var han ikke med.
I 1995 bestemte Peter Amdam og Haabeth seg for å «gjenforene» Onward. I en periode spilte Truls Berg (tidligere Washington Disease og Ambition, senere også trommeslager i Amulet for en periode) trommer, før han ble erstattet av originaltrommeslager Ollie Andersen. Trond Sættem (tidligere vokalist i Molde-bandet Last Straw) tok over som vokalist. Onward spilte in 12" EP-en These Words Still Pray i 1996. Denne platen er til dags dato den mest solgte bandet har utgitt, og en av de mest solgte på plateselskapet Crucial Response Records. Onward gikk igjen nedenom i 1999.
Torgny Amdam har siden hatt suksess med Amulet og er nå soloartist under navnet Torgny. Peter Amdam sang i straight edge-bandet Sportswear parallelt med Onward, med Haabeth, Kim Amundsen fra Rectify/Tiebreak/Team Spirit, og Espen Follestad fra Rectify/Contention/Damage Control/Amulet. De gav ut flere skiver og turnerte Europa med band som Hands Tied og Floorpunch, før de også ble oppløst i 1999.
Peter Amdam har siden jobbet som redaktør i diverse gratismagasiner som Natt & Dag og Platinum Magazine, og jobber også som DJ. Ollie Andersen, eller Gaura-Gopala Dasa, var allerede som Onward-medlem involvert i Hare Krishna-bevegelsen, og har vært involvert i store deler av bevegelsens virksomhet i Oslo. Sammen med Andrè Bjørnsrud (tidligere Washington Disease og Ambition) startet Ollie prosjektbandet Insurance Risk et band som i hovedsak var inspirert av tidlig 80-talls Boston hardcore som SSD, FU'S, DYS og Negative FX. Insurance Risk ga ut en 7" EP titulert «How Much More» i 1999 på Crucial Response Records med Espen Follestad på gitar, Ollie spilte selv bass på denne utgivelsen. I 2002 ga de ut «No Pity» via de amerikanske selskapene My War/Parts Unknown, Begge 7" er idag gitt ut på en remastered 12" "violence In Our Minds". Andersen var også gitarist i Oslo straight edge bandet Enforcer, og er dessuten fortsatt aktiv trommeslager i oslobandet Shipwrecked. Arne Haabeth spilte parallelt med bandene Contention, Amulet, XaspireX og Sportswear. Haabeth forsvant fra norsk hardcore-miljø i 1999 inntil han dukket opp igjen som bidragsyter i fanzinen Voice Of A Generation (utgitt av Crucial Response Records)i 2006. Truls Berg spiller for tiden trommer i Common Cause. Trond Sættem har i etterkant vært vokalist i bandet DieDieDie der han spilte sammen med bl.a. Truls Berg. Sættem er for tiden bosatt i Molde.
Gjenforening
1. desember 2010 ble det annonsert at Onward skulle spille en gjenforeningskonsert sammen med amerikanske Supertouch i Oslo den 28. januar 2011. Besetning under denne konserten var: Peter Amdam, Arne Haabeth, Trond Sættem, Espen Follestad og Truls Berg. Torgny Amdam sang dessuten på en låt.
Aksel Konrad Mikkola
Aksel Konrad Mikkola (født 17. juni 1891, død 2. mars 1975) var en norsk småbruker, landhandler og politiker (Ap). Han var stortingsrepresentant for Finnmark i periodene 1934–1936 og 1937–1945.
Mikkola satt i Sør-Varanger formannskap fra 1925 til 1937. Han var fra bygda Neiden i Sør-Varanger kommune og den første med finsk innvandrerbakgrunn på Stortinget. A. K. Mikkola drev butikk like ved Neiden kirke og småbruk på Mikkelsnes ved utløpet av Neidenelva og var dessuten ekspeditør for FFR. Han var gift med Kathinka Mikkelsen fra Skjelfjord i Flakstad og hadde åtte søsken.
Moderne femkamp under Sommer-OL 1924
Moderne femkamp under Sommer-OL 1924. Moderne femkamp var med som olympisk øvelse for tredje gang 1924 i Paris. Som i de to tidligere lekene vant Sverige alle tre medaljene.
Andras Guttormsson
Andras Guttormsson (født ca. 1490, død 1544) var fra 1531 til 1544 lagmann på Færøyene.
Guttormsson bodde i Kálgarður i Sumba på Færøyene, men stammet fra Norge. Andreas Guttormsson er faren til Guttormur Andrasson, sin etterfølger i embetet.
Visittkortet
«Visittkortet» er en episode fra 1976 av den norske komiserien Fleksnes, spilt av Rolv Wesenlund, som ble vist på NRK fra 1972 til 2002.
Handling
Å levere fra seg sitt navn og sin adresse på et visittkort under en feriereise i Syden kan være risikabelt. Det oppdager Fleksnes en tidlig søndagsmorgen da en svensk familie ringer på døren.
Moån
Moån er en elv i Kalix kommune i Norrbotten, Sverige. Den er en sideelv til Korpikån fra venstre, i Sangisälvvassdraget. Elven er ca 20 km lang, og dens kildeelv er Lombälven.
Moån renner ut fra Storträsket (Moån), ca 25 km nord for Kalix, og går først mot sørøst mot Bodträsk og siden rett sør mot Korpikån, der den munner ut ved tettstedet Moån.
Husqvarna M/07
Pistolen er i kaliber 9 x 20 mm Browning, eller populært kalt 9mm Browning Long. Pistolen erstattet den svenske Nagant M1887, eller «Revolver M/1887» som var det militære navnet.
Belgisk Produksjon
Pistol M/07 er en FN Modell 1903, konstruert av John Moses Browning på begynnelsen av 1900-tallet. Ifra 1907 ble pistolene innkjøpt ifra den belgiske våpenprodusenten Fabrique Nationale (FN), og bar dennes merker i tillegg til svensk krone og inspeksjonsmerker som ble tilført. Det ble levert 10 000 pistoler ifra FN til Sverige frem til 1914 da produksjonen stoppet på grunn av første verdenskrig.
Svensk Produksjon
I 1917 begynte svenskene selv å produsere pistolen på Husqvarna Våpenfabrikk (HVA) i Sverige. Produksjonen varte frem til 1941 hvor den nye approberte militærpistolen «Pistol M/40» (Husqvarna M/40) erstattet M/07. Totalt ble det produsert 93 960 stk M/07 pistoler på HVA.
Eksterne lenker
GÖTA VAPENHISTORISKA SÄLLSKAP
Faramund
Faramund (antatt født ca. 365, død 430) er en legendarisk tidlig konge av de saliske frankerne, første gang omtalt i den anonyme karolinske historieverket Liber historiae Francorum fra begynnelsen av 700-tallet, og hvor verkets agenda var å «konstruere en særskilt fortid for en særskilt folkegruppe.» I motsetningen til senere frankiske høvdinger, som fremmet kristendommen for å kunne alliere seg med kirken, var Faramund, som andre av de første frankiske høvdingene i Gallia, hedninger. Faramund fremmes jevnlig som kandidat til å være Frankrikes første «konge».
Omtaler
Gregorius av Tours (død 594), i hans Historia Francorum, «frankernes historie», noterte for året 420 at «Faramund styrte i Frankrike» («Pharamundus regnat in Francia»)
Gesta Francorum (fra ca. 1100) beskrev hvordan frankerne endret sin lover under Faramund.
Sigebert av Gembloux (død 1112) navngir ham som en konge av frankerne mellom Markomer og Klodio («Post Marcomirum filius ejus Faramundus fuit, rex crinitus, a quo Franci crinitos reges habere coeperunt. Post quem Clodius filius ejus regnans Francis a Thoringia advectis Gallias invasit, et capta urbe Tornaco Cameracum usque progressus multos Romanorum in Galliis peremit»)
Litterære omtaler
En Faramund opptrer som en konge av Frankrike i Prosa-Tristan og i senere litterære diktninger om kong Arthur.
Faramund er også omtalt i William Shakespeares drama Kong Henrik V, akt I, scene 2, som opphavet til den saliske lov som forbød kvinner å arve den franske trone.
Faramund opptrer som tittelfiguren i operaen Faramondo av George Frideric Handel.
Victor Hugo har en henvisning til Faramund i Ringeren i Notre Dame (1831) etter at Jehan Frollos pil gjennomhullet den vestre armen til den pukkelryggete Quasimodo; «Dette var ikke mer forstyrrende for Quasimodo enn et risp ville ha plaget kong Faramund».
En figur ved navn «Pharamond» opptrer i Neil Gaimans tegneserie The Sandman, og dens avlegger Lucifer.
Amaenaideyo!!
Amaenaideyo!! (あまえないでよっ!!) er en manga-serie for voksne skrevet av Sogabe Toshinori. Serien gikk i manga-magasinet Comic Gum. En anime-adopsjon av serien gikk på TV Tokyos anime-satellittkanal, AT-X.
Media blasters kjøpte lisensen for å utgi Amaenaideyo-serien i USA i januar 2009. Den engelske versjonen ble omdøpt til "Ah my Buddha". Serien er også delt opp i de to sesongene «Amaenaideyo!!» og «Amaenaideyo!! MS», hvor MS er en forkortelse for 'more sweet' (mer godsaker). Foruten Japan er Frankrike og Kina er de eneste landene som har gitt ut bøkene. Serien ble avsluttet i august 2009.
Programmet ble sendt i Japan med gode seertall, noe som var årsaken til at det kom en andre sesong. En sesong tre var planlagt, men grunnet dårlig DVD-salg ble den ikke gitt ut.
Handling
Amaenaideyo!! handler om den 16 år gamle gutten Ikkō Satonaka. Han ble sendt til Saienji-tempelet for å få bedre kontroll over kreftene sine og for å lære seg å bli en skikkelig munk. I templet må han hver dag trene sammen med seks nonner og bestemoren hans hver eneste dag. Han havner ofte i trøbbel, og ender opp med å bli brutalt slått og misforstått av de andre. Ikkō Satonaka gjennomgår store forandringer fra første til andre sesong av serien.
Jean-Alain Boumsong
Han er søskenbarn med fotballspilleren David N'Gog. Hans bror er fotballspilleren Yannick Boumsong
Laura Nelson Hall
Hall hadde alle sine teater-oppsetninger på slutten av det 19. århundre og begynnelsen av det 20. århundre. Skuespiller Ned Howard Fowler, Halls ektemann, begikk selvmord i januar 1904. Hans kone var til stede da han skjøt seg selv. Nelson Hall ble ofte kreditert med å formidle karakterer som hadde en underliggende vennlighet og sødme.
Korpikån
Korpikån er en elv i Kalix kommune i Norrbotten, og Sangisälvens viktigste sideelv. Elven er ca 40 kilometer lang. Den har et nedbørfelt på 383,4 km² og middelvannføringen ved munningen er 4,05 m³/s.
Korpikån renner ca 15 km øst for Morjärv, i nærheten av grensen mot Överkalix kommune. Den krysses av landeveien mellom Morjärv og Lappträsk ved Klinten, og renner ganske parallelt med veien mot Björkfors. Ved Korpikå danner elven små sjøer, og 13 km lengre ned tar Korpikån med seg sin største sideelv Moån, og ytterligere en knapp mil lengre ned munner Korpikån ut i Sangisälven.
Arvid Andenæs
Arvid Andenæs (født 1. mars 1954 på Vereide i Gloppen kommune) er en norsk bedriftsleder, og var administrerende direktør i Sparebanken Sogn og Fjordane 2001 til 2016. Våren 2009 ble han av valgkomiteen innstilt som presidentkandidat til Norges håndballforbund.
Biografi
Andenæs er født og oppvokst på gården Andenes vest for Vereide i Gloppen kommune. Han er utdannet siviløkonom og har mastergrad innen management. Han var regiondirektør for Fokus Bank avdeling Nord-Norge, før han i april 2001 fikk stilling som administrerende direktør i Sparebanken Sogn og Fjordane i Førde.
Han har bakgrunn som håndballspiller for blant annet Gloppen Håndballklubb, og har siden også vært håndballdommer. Han er farbror til håndballspilleren June Andenæs.
Gaelic Athletic Association
Gaelic Athletic Association (GAA, irsk Cumann Lúthchleas Gael) er en irsk organisasjon som fremmer gæliske idretter, spesielt hurling, camogie, gælisk fotball, gælisk håndball og rounders. GAA er også involvert i promotering av irsk musikk og dans, samt irsk språk.
GAA er organisert etter Irlands tradisjonelle inndeling i grevskap og sogn, og er aktiv både i Irland og Nord-Irland. Den er øyas største organisasjon, med 800 000 medlemmer blant øyas drøyt 5 millioner innbyggere.
Fireårsplanen
Fireårsplanen var et nasjonalsosialistisk program for opprustning og fungerte som Tysklands forberedelse til andre verdenskrig. Tanken om en fireårsplan kom fra Adolf Hitler gjennom en hemmelig notat. Dette notatet begynte med å fastslå at en krig mot Sovjetunionen var uunngåelig. Retningslinjene for programmet ble utarbeidet av Hermann Göring i samarbeid med andre toppledere i IG Farben. Det ble lagt frem på rikspartidagen i 1936 og gjaldt fra oktober samme år.
Planen gikk ut på at Tyskland og tysk industri skulle være forberedt på krig (kriegsfähig) etter fire år, ettersom Tyskland med sin råvareavhengighet ellers ikke var i stand til å føre krig. Store industriselskaper i Tyskland var med i programmet og skulle bidra med tilskudd hvert år. I fireårsplanen spilte IG Farbens ledelse hovedrolle. Mange av styremedlemmene i IG Farben var også medlemmer av det nasjonalsosialistiske partiet.
De sentrale målene i fireårsplanen var:
Disse målene skulle blant annet oppnås gjennom:
Eksternt presenterte Göring planen som en måte å forsikre sikkerheten til det tyske folket på. Fireårsplanen utgjorde en del av den planlagte utvidelsen om å oppnå Lebensraum for det tyske folket. Göring ble hovedansvarlig for gjennomføringen av programmet. Gjennom dette fikk han ytterligere makt i Det tredje riket. Spesielt effektiv var han derimot ikke. Da Albert Speer i 1942 ble ansvarlig midt i en rasende krig, hadde han i løpet av ett år klart å fordoble produksjonen.
Etter krigen ble mange av de ansvarlige dømt i den såkalte IG Farbenprosessen.
Sam Maguire
Samuel «Sam» Maguire (født 1879, død 6. februar 1927) var en irsk republikaner og gælisk fotballspiller. Siden 1928 har prisen i All-Ireland Senior Championships i gælisk fotball hett Sam Maguire Cup.
Maguire ble født i Mallabraca i nærheten av Dunmanway i Cork, og en respektert protestantisk familie. Han hadde to brødre og to søstre, og vokste opp på familiens gård. Etter grunnskole i Dunmanway gikk han videre på den nasjonale skolen i Ardfield. Deretter fikk han en jobb i offentlig tjeneste i London, hvor han begynte å spille gælisk fotball for London Hibernians. Han var kaptein for laget i flere finaler mellom 1900 og 1904.
I 1907 ble han formann for Gaelic Athletic Associations Londonlag, og han var delegat til GAAs årlige kongress i flere år.
Politisk var han tilknyttet den hemmelige organisasjonen Irish Republican Brotherhood (IRB). I 1909 rekrutterte han Michael Collins til IRB, noe som senere skulle få store konsekvenser. Maguire jobbet for IRB i London til 1921. Da vendte han tilbake til Irland, og begynte i offentlig tjeneste der. Hans politiske standpunkt kom på tvers av sjefenes, og han ble sparket etter kort tid.
Maguire døde av tuberkulose den 6. februar 1927. Han ble gravlagt på St. Marys kirkegård i Dunmanway. 15. september 2002 ble det reist en statue av ham på torget i byen.
Jorvik
Jorvik var det norrøne navnet på den senere engelske byen York. Navnet er sannsynligvis avledet fra det angelsaksiske Eoforwic som igjen var avledet av romernes latinske navn Eboracum.
Jorvik ble erobret av norske og danske vikinger i 866, og ble hovedstaden i et lite kongedømme. Kongedømmet hadde handelsforbindelser med store deler av verden, noe som avspeiler seg i arkeologiske funn. Omkring 1000 hadde Jorvik det nest største folketallet av byene på De britiske øyer. Bare London hadde større folketall. Vilhelm Erobreren gjorde slutt på Jorviks selvstendighet og etablerte flere festninger med garnisoner i byen. Selv i tiden etter 1066 var det nordlige England og York preget av opprørsvilje mot styring sørfra.
Keep the Home Fires Burning
«Keep the Home Fires Burning ('Till the Boys Come Home)» er en britisk patriotisk sang fra den første verdenskrig. Melodien ble skrevet av Ivor Novello i 1914. Teksten ble skrevet av Lina Gilbert Ford, hvis mellomnavn noen ganger ble trykket som Guilbert.
Sangen ble første gang publisert som «'Till the Boys Come Home» 8. oktober 1914 av Ascherberg, Hopwood, and Crew i London Et nytt opplag ble trykket i 1915 under navnet «Keep the Home Fires Burning». Sangen ble meget populær i Storbritannia under den første verdenskrig.
James F. Harrison spilte inn «Keep the Home Fires Burning» på plate i 1915, noe også Stanley Kirby gjorde i 1916. En annen populær innspilling ble fremført av tenoren John McCormick i 1917. Han var også den første til å spille inn «It's a Long Way to Tipperary».
Norsk versjon
Den norske tittelen er «Når I kommer hjem».
Malietoa Tanumafili II
Susuga Malietoa Tanumafili II, født 4. januar 1913, død 11. mai 2007, var Samoas formelle statsoverhode (O le Ao Mamalu o le Malo fra 1962 til sin død i 2007. Han var en av landets fire øverste høvdinger («Malietoa» er høvdingtittelen). Han var i perioden fra 1. januar 1962, da Samoa fikk sin uavhengighet fra New Zealand, til 5. april 1963 regent sammen med tama-a-'aiga Tupua Tamasese Meaʻole, men da han døde ble Tanumafili statsoverhode alene.
Tanumafili ble valgt på livstid og er i noen sammenhenger omtalt som «konge», men også som en «seremoniell president». O le Ao Mamalu o le Malo, som er statsoverhodets tittel, velges av landets parlament og etter Tanumafilis død er valgperioden fem år med mulighet for å sitte inntil to perioder. Samoa betraktes i dag som en parlamentarisk republikk snarere enn et kongedømme.
Pion (andre betydninger)
Pion og PION har flere betydninger på norsk:
Lloyd Banks
Christopher Charles Lloyd (født 30. april 1982), bedre kjent som Lloyd Banks, er en amerikansk rapper og medlem av den populære gruppen G-Unit.
Biografi
Lloyd Banks ble født i Baltimore, Maryland og vokste opp i Queens, New York. Lloyd Banks' far satt mye av tiden i fengsel, så moren tok seg av barna. Når moren ikke var til stede, måtte Banks passe på sine yngre brødre. Han begynte å skrive rim som barn og rappet dem i New Yorks gater. I stedet for å gjøre skolearbeid og lekser, skrev han ned alle rim han fant på. Det ble etter hvert en fritidsaktivitet for ham, og folk fikk øyene opp for denne talentfulle gutten. Lloyd Banks vokste opp i nærheten 50 Cent og Tony Yayo, og disse tre brukte å rappe sammen, etter hvert på scene.
Veien til suksess
Ettersom Tony Yayo var en eldre og mer erfaren MC, ble han med 50 Cent på flere turneer, inkludert Cash Money Tour. Lloyd Banks ble igjen hjemme, og mens han ventet på sine eldre kamerater kom han i kontakt med produsenter fra Queens og ble med på låter fra lokale mixtapes, og Lloyd Banks har et sterkt og godt rykte i New Yorks undergrunnsscene.
The Hunger For More
Lloyd Banks gav ut debutalbumet The Hunger For More i 2004. Den første singelen var den gedigne hiten On Fire, sammen med 50 Cent. Denne debuterte som nr 1. på Billboard med 433 000 kopier solgt den første uka. Albumet har siden solgt over 2 000 000 kopier verden over og regnes som Lloyd Banks' beste verk.
Rotten Apple
«The Big Withdraw» var ment å skulle være Lloyd Banks' andre album. Dette ble imidlertid lekket i sin helhet og alle de 23 låtene ble forkastet, og Banks startet på «Rotten Apple», som er et ordspill på New York (The Big Apple). I 2006 kom albumet ut, et album som ikke er regnet som en kommersiell suksess, all den tid Lloyd Banks solgte vesentlig mer på sitt første album.
Gang Green
«Gang Green» er foreløpig tittel på Lloyd Banks' kommende album. Noen utgivelsesdato er ikke satt.
Everton FC (kvinner)
Everton Football Club er kvinnelaget til den engelske fotballklubben Everton FC. Klubben kommer fra Liverpool i England og spiller i den øverste divisjonen i England, Women’s Super League. Everton vunnet både engelsk liga og cupmesterskap. De spilte i toppdivisjonen fra 1992 til 2014, da de rykket ned til det nest øverste nivået av i engelsk fotball. Laget spiller sine hjemmekamper på Walton Hall Park.
Klubbens historie startet ved at Hoylake Women's Football Club ble dannet i 1983. Laget ble slått sammen med Dolphins YC, og de to utkant-Liverpoollagene kalte seg Leasowe Pacific. Leasowes første seier var i 1987/88, da de vant Nordvestligaen, og deretter kom laget til finalen i FA Women's Cup, som de tapte 2-3 mot Doncaster Belles. Året senere vant de med samme resultat over Friends of Fulham. Etter fem regionale ligaseire på rad fikk laget i 1991/92 ta del i kvalifiseringen til den nye FA Women's Premier League og det klarte de. Etter tre sesonger på det jevne skiftet laget navn til Everton Ladies Football Club. I 1997 var de i finalen i FA Women's Premier League Cup, der de tapte mot Millwall Lionesses. I den påfølgende sesongen vant de ligaen.
Fra 2002 til 2012 var Mo Marley (født 1967) manager. Hun hadde vært med i Everton siden oppstarten i 1987 og overtok i 2002 etter ektemannen Keith Marley. I 2004/05-sesongen ble de nr. 3 i serien og tapte cupfinalen mot Charlton Athletic LFC. I 2005/06-sesongen kom Everton på andreplass i ligaen. Flere andreplasser fulgte og i Mesterligaen i fotball for kvinner 2007/2008 de snublet til managerens protest. I 2008/09-sesongen ledet laget til siste kamp, men Arsenal sikret sitt sjette strake seriemesterskap på målforskjell. Everton spilte i Mesterligaen i fotball for kvinner 2009/2010 og slo ut Team Strømmen med et nødskrik, men røk ut mot Røa. I Mesterligaen i fotball for kvinner 2010/2011 kom de til kvartfinalen.
Laget ble i 2011 med i den nye toppdivisjonen FA Women's Super League og fikk bronse to år på rad, men rykket så ned i 2014 til det nest øverste nivået. I 2017/18 var de tilbake på det øverste nivået.
I september 2019 valgte klubben å fjerne Ladies fra klubbnavnet, og kun bruke Everton Football Club som navn, laget omtales også som Everton Women for å skille de fra herrelaget.
Spillerstall
Oppdatert 28. september 2022.
Heidi Weng
Heidi Weng (født 20. juli 1991) er en norsk langrennsløper som representerer IL i BUL. Hun har fem VM-gull, hun vant Tour de Ski 2016/17 og 2017/18, og hun vant verdenscupen sammenlagt i sesongene 2016/17 og 2017/18.
Bakgrunn
Heidi Weng er oppvokst i Ytre Enebakk i en idrettsinteressert familie som datter av May Bente Weng og Ole Morten Weng. Hun har en eldre søster, Merete. Både mor og søster har medaljer fra NM i motbakkeløp.
Hun er tremenning og barndomsvenninne av Martine Ek Hagen, som vokste opp bare noen hundre meter fra familien Weng, og firemenning av tvilligsøstrene Tiril og Lotta Udnes Weng.
Junior
Hun ble verdensmester for juniorer på stafett i 2010, og tok i samme mesterskap også sølv i det individuelle rennet over 10 km.
Hun debuterte i verdenscupen i langrenn 21. november 2009.
I april 2010 vant hun kvinneklassen i det ekstreme skirennet Horgi opp på Voss. Samme år fikk hun også sølv på 10 km skiathlom (2x5 km med skibytte) og gull på stafett i junior-VM på ski i Hinterzarten.
Senior
Hun gikk første etappe på kvinnenes 4x5 km stafett, på lag med Therese Johaug, Kristin Størmer Steira og Marit Bjørgen. Forut for stafetten hadde det svenske laget utpekt Weng som det svakeste leddet i det norske laget, noe som motiverte henne til å rykke fra hele feltet på sin første etappe. Det norske laget var storfavoritter på forhånd etter at alle løperne på stafettlaget kom blant de fire beste på 30 km duatlon og vant gull foran Sverige og Russland.
Weng ble nummer tre sammenlagt i Tour de Ski 2013/14, og hun gjentok bedriften året etter.
Weng ble nummer tre sammenlagt i verdenscupen sesongen 2014/15, og hun ble også nummer tre i distansecupen.
Etter 34 pallplasser tok hun sin første individuelle verdenscupseier i Tour de Ski 2016 da hun spurtslo Ingvild Flugstad Østberg på 10 km klassisk. Hun ble for tredje år på rad nummer tre sammenlagt i Tour de Ski.
Hun vant Tour de Ski 2016/17. Hun lå som nummer to før siste etappe, uten å ha vunnet noen av de foregående etappene. På sisteetappen opp slalåmbakken i Val di Fiemme gikk hun forbi Stina Nilsson og vant touren sammenlagt. I VM 2017 i Lahtis tok hun gull på lagsprint sammen med Maiken Caspersen Falla, og hun gikk på det norske laget som tok gull på 4 x 5 km stafett. De andre på laget var Maiken Caspersen Falla, Astrid Uhrenholdt Jacobsen og Marit Bjørgen. Hun tok sølv på 30 km fristil, etter Marit Bjørgen. Weng vant verdenscupen sammenlagt etter å ha ledet siden desember. Hun vant også distansecupen.
Weng vant Tour de Ski for andre år på rad da hun vant Tour de Ski 2017/18.
I OL i Pyeongchang ble Weng nummer åtte på 30-kilometeren.
Under VM 2021 i Oberstdorf gikk hun andre etappe på Norges lag som tok gull på 4 × 5 km stafett. Tiril Udnes Weng, Therese Johaug og Helene Marie Fossesholm gikk de tre øvrige etappene. Hun tok sølv på 30 km klassisk etter at hun rykket fra de to svenskene Frida Karlsson og Ebba Andersson i den siste bakken før mål.
Weng var tatt ut til vinter-OL 2022 i Beijing, men fikk covid-19 og kunne ikke delta.
Motbakkeløp
Weng har sammen med sin mor og søster deltatt i en rekke motbakkeløp. Heidi vant NM for junior under Lønahorgi Opp i 2010. Hun vant foran sin søster, Merete. Året etter fikk Weng sølv i NM for seniorer som denne gang var Kvasshovden Opp. I 2014 ble hun norgesmester da løpet gikk Hovlandsnuten Opp. Denne tittelen forsvarte hun i 2015, da hun vant NM-løypa Skuggenatten Opp.
Lombälven
Lombälven er en elv i Kalix kommune i Norrbotten, Sverige. Elvens lengde er ca 15 km. Den har sitt utspring i nærheten av Rødberget ved grensen mot Överkalix kommune, og renner sørøst mot tettstedet Lomben. Lombälven munner ut i Storträsket, ca 30 km nord for Kalix.
Florent Amodio
Florent Amodio (født 12. mai 1990) er en fransk kunstløper. Han vant det franske mesterskapet i 2010 og Junior Grand Prix-finalen i 2008.