cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fleksnes fataliteter
Marve Fleksnes
Marve fremstilles som en påståelig, egenrådig og sosialt uintelligent mann, som jukser og farer med løgn når han finner det hensiktsmessig. Han har et elendig håndlag med kvinner og er derfor dømt til et liv som evig ungkar. Denne tragiske figuren har glimt i øyet, men tenker høyt og uttrykker seg ikke alltid like passende. Dette fører til en rekke uheldige samtaler og diskusjoner med dem han møter.
Olberg kirke
Interiøret
Orgelet var opprinnelig et pipeorgel bygget av Walcker & Co 1877. Dette hadde 6 stemmer og én enkel manual, samt pedaler. Walckerorgelet ble erstattet av et nytt pipeorgel med helmekanisk sløyfelader, 12 stemmer, to manualer og pedaler, bygget av J. H. Jørgensen i 1978.
Fleksnes fataliteter
«Moder'n»
Marve flyttet for seg selv etter å ha vært «Grønningen» i marinen, men et eget hjem hindret ikke hans mor, spilt av Aud Schønemann, bedre kjent som «Moder'n», fra å ha sin egen nøkkel til leiligheten slik at hun kan komme og gå akkurat som hun vil, noe som fører til mye komikk.
I de tre første «sesongene» av Fleksnes, produsert 1972-1976, var «Moder'n» kun med i et fåtall episoder. Da nye episoder skulle spilles inn på begynnelsen av 1980-tallet, fikk regissør Bo Hermansson idéen å la «Moder'n» få en større rolle i serien. Følgelig medvirket hun i nesten alle de resterende, ordinære episodene av Fleksnes i 1981–1982, med unntak av episoden Tryggere kan ingen være, samt i noen av spesialepisodene fra 1988. Rollen til «Moder'n» i Fleksnes skiller seg altså fra den britiske originalserien; Tony Hancocks foreldre i Hancock's Half Hour er mer perifere figurer.
Episodeoversikt
Det ble i alt produsert 41 episoder av Fleksnes (hvorav en episode som aldri ble vist på TV), om man medregner «sesongen» fra 1988 som stort sett besto av tidligere episoder med nyinnspilte vignett-scener. De ble produsert i henholdsvis 1972, 1974, 1976, 1981, 1982, 1988, 1995 og 2002.
Det er de fem første sesongene, produsert mellom 1972 og 1982, som regnes for å være den «opprinnelige» Fleksnes-serien, som resulterte i 30 episoder medregnet de to episodene som først ble vist langt senere. Det var ikke opprinnelig meningen at Fleksnes skulle resultere i mer enn den første sesongen fra 1972, men seriens store popularitet gjorde at regissør Bo Hermansson allerede under sommeren 1973 samlet manus til en andre sesong, som så ble sendt våren 1974. Etter den andre sesongen samt innspillingen av kinofilmen Den siste Fleksnes (1974), uttalte Wesenlund at det var «helt slutt på figuren» fra hans side. Allikevel kom det altså nye sesonger i 1976, 1981 og 1982.
I 1995 ble det vist en episode som ble filmet i 1981, men som aldri før hadde vært vist fordi originalbåndene ved en feiltagelse ble slettet før redigeringen var påbegynt. Det eneste som fortsatt var intakt var noen VHS-videokassetter. Det er fra dette arbeidsmaterialet at episoden Morderen som forsvant har blitt redigert til en ferdig Fleksnes-episode som ikke ble vist før 1995. I 2003 ble det sendt nok en «usendt» episode fra den originale serien, Vinterferie; denne episoden var planlagt sendt 27. desember 1972, men hverken regissør Hermansson eller Wesenlund syntes at den ble god nok.
«Episodene» fra 1988, som den gang var ment som den endelige avslutningen på serien, er egentlig å regne som en Fleksnes-kavalkade, en «Best of»-sesong hvor alle episodene unntatt den første (Jada, vi elsker) består av klipp fra tidligere sesonger, flettet sammen med nyinnspilte vignett-scener der Marve Fleksnes konfronteres med sin ofte upassende oppførsel i livet av «St. Peter» (spilt av Henki Kolstad). 1988-«sesongen» skiller seg slik sett også ut fra episodene i de tidligere sesongene ved at disse episodene er laget som en føljetong (alle tidligere episoder har selvstendig handling). Episodene fra 1988 er for øvrig de eneste som ikke hittil (2006) er utgitt på DVD.
1988
Fleksnes-kavalkade, hvor alle episodene unntatt episode 1 består av gamle episoder innvevd sammen med nyinnspilte innslag.
VM i turn 1981
Det 21. verdensmesterskapet i turn ble arrangert i perioden 19. til 23. november 1981, i Moskva i Sovjetunionen (dagens Russland).
John Joseph Krol
John Joseph Krol (født 26. oktober 1910 i Cleveland, Ohio i USA, død 3. mars 1996 i Philadelphia) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Philadelphia 1961–1988. Han deltok ved annet vatikankonsil 1962–1965. Han ble kreert til kardinal i 1967 av pave Paul VI. Han deltok ved konklavet i august 1978, som valgte pave Johannes Paul I, og ved det påfølgende konklavet i oktober 1978, som valgte pave Johannes Paul II.
Bakgrunn
John Joseph Krol var den fjerde av tre barn til John og Anna (født Pietruszka) Krol. Foreldrene var polske innvandrere med opprinnelse i Tatrafjellene. Krols far arbeidet i flere yrker. Han var maskinist, og deretter barberer, snekker, tørlegger og elektriker. Moren var stuepike ved et hotell i Cleveland. Da han var to år vendte familien tilbake til Polen, men de returnerte til Cleveland innen ett år.
Krol fikk først i en menighetsskole tilknyttet St. Hyacinth Church. Da han var ni begynte han å hjelpe til i en slakterbedrift, og senere arbeidet han med å lage trebokser.
Krol gikk så på Cathedral Latin High School med eksamen som 16-åring i 1927. Så arbeidet han som slakter ved en dagligvarekjedebutikk i Cleveland (Kroeger), og ble manager av kjøttavdelingen som 18-åring. Religiøse spørsmål fra en luthersk arbeidskamerat førte Krol til dypere studier for katolskak teologi, og til etterhvert å søke om opptak ved presteseminar. Han begynte på studiene ved St. Mary's College i Orchard Lake i Michigan. Da fortsatte han ved St. Mary's Seminary i Cleveland. Ved St. Mary's drev han også et lite tobakksutsalg; han fikk tak i defektivt utformede sigarer og solgte dem videre til medstudenter ved seminaret.
Prest
Han ble presteviet 20. februar 1937 av biskopen av Cleveland, Joseph Schrembs, og arbeidet deretter i sognesjelesorgen i et års tid. I 1938 ble han sendt for videreførende studier ved det pavelige universitet Gregoriana i Roma der han tok lisensiatgraden i kirkerett i 1940. Han fikk doktorgrad i kirkerett fra Catholic University of America School of Canon Law i Washington, D.C. i 1942.
Etter disse videreførende studier ble han i 1942 dosent ved presteseminaret i Cleveland. Fra 1943 til 1951 arbeidet han som visekansellist, fra 1951 til 1954 som kansellist for bispedømmet Cleveland.
Titularbiskop
Den 11. juli 1953 utnevnte pave Pius XII ham til titularbiskop av Cadi og hjelpebiskop i Cleveland. Han mottok prestevielsens sakrament av den apostoliske delegat i De forente stater erkebiskop Amleto Giovanni Cicognani den 2. september samme år. Medkonsekratorer var biskopen av Cleveland erkebiskop Edward Francis Hoban, og hjelpebiskop Floyd Lawrence Begin i Cleveland. I 1954 ble John Joseph Krol generalvikar.
Erkebiskop
Den 11. februar 1961 utnevnte pave Johannes XXIII ham til erkebiskop av Philadelphia; han ble innført i dette embede 22. mars samme år. Erkebiskop Krol deltok i alle de fire sesjoner av andre vatikankonsil.
Likesom pave Paul VI var han engasjert i sosiale spørsmål om arbeidernes rettigheter og den katolske sosiallære i sin alminnelighet, og samtidig fast og konservativ hva gjaldt teologiske lærespørsmål og kirkeledelse. Han fordømte våpenkappløp og abort, og støtte prestelig sølibat og nedrustning.
Kardinal
Pave Paul VI opptok ham den 26. juni 1967 som kardinalprest med tittelkirken Santa Maria della Mercede e Sant’Adriano a Villa Albani i kardinalskollegiet. Årene 1971 til 1974 ledet John Joseph Krol som dets president United States Conference of Catholic Bishops.
I 1960- og 1970-årene ledet Krol erkebispedømmet Philadelphia gjennom en tid da befolkningen mer og mer trakk ut av sentrum og inn i vidstrakte forsteder. Han arbeidet for å fremme helligkåringsprosessen av Katharine Drexel, og var til stede ved helligkåringen av sin tsjekkiskfødte forgjenger i Philadelphia, biskop John Neumann. Han ledet en viktig pilegrimsreise til Polen i 1972.
Gjørtler
Gjørtler er betegnelse på en håndverker som støper i metall - særlig i messing og bronse. Ordet kommer fra det tyske gürtel som betyr belte og en gürtler var opprinnelig betegnelsen på en håndverker som støpte beslag og spenner til belter. Gjørtlere har primært støpt mindre gjenstander som lysestaker, strykejern, birhaner, spenner, gryter, bjeller og lignende, men de kunne også støpe større gjenstander som kirkeklokker.
Historikk
Det har ikke vært mange gjørtlere blant norske byhåndverkere, og en del messingvarer ble importert fra utlandet. På 1600- og 1700-tallet var det import fra Tyskland der Nürnberg var særlig kjent for sine messingvarer, og på 1800- og 1900-tallet var det en betydelig import av messingvarer fra de to svenske messingfabrikkene i Skultuna og i Gusum. Disse fabrikkene hadde et godt renommé, og varene derfra var rimelige i pris.
En annen viktig konkurranse til byhåndverkernes produksjon kom fra de mange gjørtlerne som arbeidet rundt om i bygdene. I Gudbrandsdalen var det særlig mange, og både gjørtlere fra Gudbrandsdalen og fra Gauldalen har solgt messingprodukter rundt om på markedene. Mens Christiania bare hadde en gjørtler omkring 1790 var det registrert 26 i Gudbrandsdalen i 1789. Utover på 1800-tallet økte tallet på gjørtlere noe i Christiania. I adressefortegnelsen for 1860 finner vi fem. I 1910 er det bare to gjørtlerverksteder igjen i byen, men de to hadde til sammen 11 mann i arbeid, og de må da ha hatt en betydelig produksjon. Det ene av disse to firmaene C. P. Larsen var etablert i 1857 og ble nedlagt i 1986.
Mens gjørtleren støper sine produkter er messingslager betegnelsen på en håndverker som hamrer sine produkter ut av messingplater. Men i Norge har messingslager nesten ikke forekommet som eget fag, og både gjørtlere, gullsmeder, blikkenslagere og kobberslagere har laget produkter av messingplater i tillegg til sine egentlige arbeidsområder.
John Joseph Krol
Kardinal
I 1985 døpte kardinal Krol den polske kommunistiske avhopperen Romuald Spasowski.
Gjørtler
Gjørtlerfaget i dag
I dag er faget svært omfattende. I korthet går det ut på å smelte og støpe uedle og edle metaller i sand- og klebersteinsformer. I dag driver gjørtleren hovedsakelig med restaurering av gamle gjenstander, men også noe nyproduksjon. Eksempler inkluderer lysekroner, lysestaker, mortere og lignende.
John Joseph Krol
Kardinal
Han nedla an aldersgrunner i 1988 sitt lederansvar for erkebispedømmet Philadelphia.
Gjørtler
Gjørtlerfaget i dag
Utdannelsen hører under utdanningsprogrammet Design og håndverk. Man må gå ett år på skole og tre år i lære i bedrift. Første skoleåret er Vg1 Design og håndverk.
John Joseph Krol
Kardinal
Krol døde den 3. mars 1996 i Philadelphia og ble stedt til hvile i katedralen der.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Gjørtler
Gjørtlerfaget i dag
Gjørtlerfaget er (pr. 2016) med på Utdanningsdirektoratets liste over små og verneverdige håndverksfag. Dette innebærer blant annet at bedrifter innen faget mottar utvidet støtte fra fylkeskommunen når de tar inn nye lærlinger.
Salamander (metafor)
Salamander som metafor ble introdusert av Jens Bjørneboe i romanen Jonas (1955). Begrepet henter Bjørneboe fra Karel Čapeks Salamanderkrigen.
I romanen fører humanisten overlærer Jochumsen en intens kamp mot dem han kaller «salamanderne» i skolesystemet. «Salamanderne» er tilhengere av den nye, «effektive» skolen, som ikke tar særlig hensyn til barns behov, og ensidig fokuserer på karaktergjennomsnitt. I den offentlige skolen er salamanderne tallrike, og deres grep om skolen øker stadig.
I Jonas er «salamanderne» fremstilt som latterlige, onde, middelmådige, kulturfiendtlige, trangsynte, sleipe og med fullstendig mangel på integritet — og som tilhengere av den statlige politikken på 1950-tallet snakker de gjerne samnorsk. «Strange», som overtar som overlærer ved Jochumsens skole etter Jochumsens død, er fremstilt som det typiske eksempelet på en salamander. Han liker å finne på nye samnorskord for å erstatte ord av dansk og tysk opprinnelse, og har latente antisemittiske, nasjonalistiske og ekskluderende holdninger.
Som salamandernes motsetning står ved siden av Jochumsen kulturmennesket «Abraham Werner», figuren «Jungmannen» (en sjøoffiser med bakgrunn som lektor, og som på mange måter minner om Bjørneboe selv) og de to lærerne ved steinerskolen i Oslo «Back» og «Johannes Marx», som fremstilles som frisinnede humanister og åndsmennesker, samtidig som flere av dem har opplevd mange prøvelser (som Jungmannen og den forfulgte tyske jøden Johannes Marx).
496 Gryphia
496 Gryphia er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaga den 25. oktober 1902 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter den tyske forfatteren.
Steve Scott
Steve Scott (født 5. mai 1956 i Upland i California) er en amerikansk tidligere friidrettsutøver (mellomdistanseløper) fra USA. Hans fremste meritt på friidrettsbanen er utvilsomt sølvmedaljen på 1500 meter fra VM i Helsingfors i 1983. I 1982 satte Scott amerikansk rekord på en engelsk mil med tiden 3:47.69. Rekorden stod seg inntil Alan Webb slo den i 2007. Steve Scott var utvilsomt den fremste amerikanske mannlige utøver på 1500 meter og en engelsk mil på 80-tallet.
Albatros D.III
Albatros D.III var et tysk jagerfly i bruk under den første verdenskrig, i tysk og østerriksk tjeneste.
Steve Scott
Annet
Scott blir betraktet som oppfinneren av hurtiggolf i 1979.
Statens høgskole for kunsthåndverk og design
Statens høgskole for kunsthåndverk og design, ofte kalt Kunst- og håndverkskolen i Bergen, var en høyskole i Bergen. Skolen ble etablert i 1909 under navnet Bergen Kunsthåndverksskole. I 1996 ble skolen slått sammen med Vestlandets kunstakademi til Kunsthøgskolen i Bergen.
Albatros D.III
Albatross D.III ble fløyet av mange av de beste tyske flyverne, inkludert Manfred von Richthofen, Ernst Udet, Erich Löwenhardt, Kurt Wolff og Karl Emil Schaeffer. Albatros D.III var favorittflyet i perioden kjent som blodige april i 1917, da tyske styrker hadde luftherredømme.
Statens høgskole for kunsthåndverk og design
Historie
Bergen Kunsthåndverkskole ble opprettet i 1909. Den var da et supplement til tidens «fôr- og fagskoler» som ga yrkesopplæring til vordende håndverkere innen tre- og metallarbeidsfagene på svennebrevsnivå. Med tiden ble det utvidet med nyere fag, slik at skolen i 1950-årene hadde ett fellesår med grunnleggende tegning, form- og fargelære. Deretter to år spesialisering rettet mot fagene grafisk design, keramikk, tekstildesign, møbeldesign og innredningsdesign. Der var mulighet for et påbyggingsår. Skolen var opprinnelig eid av fylket, men ble statlig i 1977. Skolen skiftet i 1988 navn til Statens høgskule for kunsthåndverk og design i Bergen.
Albatros D.III
D.III var basert på forgjengeren Albatros D.II, men hadde en helt ny vinge med en struktur som var inspirert av de franske Nieuport-jagerflyene. Maskinen ble også utstyrt med den kraftigere Mercedes D.IIIa-motoren med en ytelse på 180 hk. Senere varianter ble utstyrt med enda kraftigere motorer, med ytelser helt opp til 225 hk.
Statens høgskole for kunsthåndverk og design
Historie
Statens høgskole for kunsthåndverk og design tilbød treårige grunnstudier i grafisk design, illustrasjon, interiørarkitektur og møbeldesign, keramisk kuntshåndverk og tekstil-kunsthåndverk. I 1990 ble også et treårig studium i fotografi inkludert i studieplanen. Grunnstudiet kunne videreføres i et hovedfagsstudiuum på 1–1 1/2 år. I 1989 var det rundt 150 studenter ved skolen. Dagens Kunsthøgskolen i Bergen har til sammenlikning dobbelt så mange studenter.
Elias Smith
Elias Elieson Smith (født 2. november 1788 i Drammen, død 24. november 1861 i Christiania) var en norsk kjøpmann, godseier og politiker. Han var Bærums første ordfører, og var ordfører i periodene 1838-45 og 1849. Han eide Store Stabekk samt en periode Løkke gård.
Han var gift med Karen von Cappelen (1789–1863), datter av Caspar von Cappelen. De var bl.a. foreldre til Peder Høegh Smith (død 1881), gift med kusinen Marie Severine Cappelen (død 1900). De var også foreldre til Antoinette Johanne Smith, gift med John Collett, Buskerud hovedgård.
Statens høgskole for kunsthåndverk og design
Historie
Forfatteren og illustratøren Mette Newth var i perioden fra 1989 til 1993 førsteamanuensis og deretter rektor ved skolen.
Elias Smith
Han var sønn av kjøpmann i Drammen Peder Høegh Smith (1760–1811), Herstrøm, og Antonette Eliasdatter (1767–1801).
Elias Smiths vei er oppkalt etter ham (1983).
Rainer Maria Rilke
Rainer Maria Rilke (født 4. desember 1875 i Praha i Böhmen, den gang en del av Østerrike-Ungarn, død 29. desember 1926 på sanatoriet Valmont nær Montreux i Sveits), fullt navn René Karl Wilhelm Johann Josef Maria Rilke, var en tysk lyriker.
Han skrev også fortellinger, én roman og tekster om kunst og kultur, samt tallrike oversettelser av litteratur og lyrikk fra blant annet fransk til tysk. Hans omfattende brevveksling er en viktig del av hans litterære verk.
Bakgrunn
Rainer Maria Rilkes far, Josef Rilke (1839–1906), var etter en mislykket militær karriere blitt jernbanemann. Familien stammet på farssiden fra Türmitz i Sudetenland. Moren Sophie «Phia» Entz (1851–1931) kom fra en velstående fabrikantfamilie i Praha. Hennes forhåpninger om et fornemt liv fant hun ikke i ekteskapet. I 1884 brøt foreldrenes ekteskap sammen.
Også forholdet mellom mor og sønn var belastet, siden hun ikke kom over sin eldste datters død bare én uke etter fødselen. Ut av emosjonell hjelpeløshet bandt hun René – fransk for «den gjenfødte» – til seg og trengte ham inn den avdøde søsters rolle. Frem til sitt sjette leveår ble Rilke oppdratt som jente; tidlige fotografier viser ham med langt hår og kjole.
Dikter
Allerede som liten skrev han dikt, og i 1894 ordnet han dem til sin første diktsamling, Leben und Lieder. Senere fulgte flere, noen av de mest kjente er Das Stunden-Buch (Timenes bok, skrevet mellom 1899 og 1903) og Das Buch der Bilder (Bildenes bok, første del 1902, andre del i 1906), Neue Gedichte og Der neuen Gedichte anderer Teil (Nye dikt og Andre del av nye dikt, 1907 og 1908) og Das Marienleben (1912).
Rilke møtte og arbeidet som sekretær for Auguste Rodin i 1905–1906, noe som ble av stor betydning for ham. Også hans møte med den franske maleren Paul Cézannes arbeider i 1906, rett etter malerens død, var en banebrytende opplevelse for ham.
Oppholdet i Paris resulterte også i Rilkes eneste lengre prosaverk Die Aufzeichnungen des Malte Laurids Brigge (Malte Laurids Brigges opptegnelser) fra 1910. Opptegnelsene, som henter en del inspirasjon fra J.P. Jacobsen, er i noen grad selvbiografiske og består av erindringer og dagboksnotater, hvori den fiktive hovedperson, dikteren Brigge, reflekterer over sin egen moderne angst og rotløshet, samt over sitt dikteriske kall. Refleksjonene i de fragmenterte opptegnelser er en begynnende overgang fra Rilkes tidlige forfatterskap med sine konsise og elegant beskrivende dikt til de dunkle, metapoetiske overveielser som utgjør omdreiningspunktet for det senere forfatterskaps dikt.
Først i 1921 gjenopptok han sin dikteriske produksjon og fullførte i løpet av få måneder Duineser Elegien (1912-1922). Innenfor samme periode og i løpet av ganske få uker frembragte Rilke enda et betydelig lyrisk verk, Sonette an Orfeus (1922). De to verkene kretser omkring dikterens kall som en overvinnelse av splittelsen mellom individ og verden; gjennom den dikteriske tolkning av tingenes vesen forvandles de ytre fenomener til indre eksistens, og den tapte sammenheng gjenetableres. De senere års metapoetiske og filosofiske overveielser henter inspirasjon i den sene tyske romantikks ideer om poesiens mulige gjenskapelse av en tapt enhet med verden og fører den over i en moderne tankegang ved å fokusere på enheten som noe internalisert menneskelig fremfor en egentlig panteistisk forbindelse.
Rilke døde 1926 på sanatoriet Valmont i Sveits. Han hadde da alt i lengre tid vært plaget av leukemi, og da han stakk seg på en rosentorn, døde han av blodforgiftning som en følge av dette.
Regent
Regent (fra latin regens, genitiv regentis) er en fungerende hersker. I et monarki regjerer vanligvis regenten mens monarken er fraværende, uskikket eller mindreårig.
I Norge er kronprinsen regent mens kongen er utenlands eller syk. Kronprins Olav var kronprinsregent fra 1955 til kong Haakon VIIs død i 1957. Kronprins Haakon var kronprinsregent i kong Haralds sykdoms- og rekonvalesensperiode i 2003–2004, og holdt således også nyttårstalen det året.
I Finland og Ungarn fungerte militære offiserer som regenter når monarken var fraværende. Da forbindelsene mellom Danmark og Island ble brutt som følge av andre verdenskrig ble en regent (riksforstander) oppnevnt i 1941 av Alltinget for å ivareta monarkens fullmakter på Island. Ordningen varte til landet ble republikk i 1944.
I San Marino, som er en selvstendig republikk totalt omringet av Italia, er forfatningen slik at to såkalte «kapteinregenter» (italiensk Capitani Reggenti) sammen alltid utgjør landets statsledere. Disse er ingen egentlige regenter, men to sam-presidenter med en valgperiode på seks måneder om gangen. En variant er i monarkiet i Liechtenstein, der en kompetent monark kan velge å tildele regentskap til sin eldre arving, og overlate majoriteten av deres ansvar for å forberede arvingen for framtidig arv.
Den russiske sovjetiske føderative sosialistrepublikk
Den russiske sosialistiske føderative sovjetrepublikk (russisk: Росси́йская Сове́тская Федерати́вная Социалисти́ческая Респу́блика, РСФСР) var den største av de femten republikkene i Sovjetunionen, og også den med flest innbyggere. Da Sovjetunionen ble oppløst, ble sovjetrepublikken til det nåværende Russland. Hovedstaden i republikken var Moskva, som også var hovedstad for Sovjetunionen.
Nikita Khrusjtsjov overførte Krim fra Den russiske sosialistiske føderative sovjetrepublikk til Den ukrainske sosialistiske sovjetrepublikk i 1955.
Den russiske sosialistiske føderative sovjetrepublikk var en del av Sovjetunionen fram til 12. desember 1991, 14 dager før Sovjetunionen opphørte å eksistere. Etter Sovjetunionens kollaps var Den russiske sosialistiske føderative sovjetrepublikk imot et sosialistisk system og gikk gjennom flere reformer. Republikken fikk navnet Den russiske føderasjon under president Boris Jeltsin.
Vince Clarke
Vince Clarke (egentlig Vincent John Martin, født 3. juli 1960 i London, Storbritannia) er en britisk musiker, komponist og musikkprodusent.
Han er kjent som en av grunnleggerne av Depeche Mode, men hoppet av etter deres første album i 1981. I 1982 dannet han Yazoo sammen med Alison Moyet. Denne gruppen ble svært populær i hjemlandet, men etter litt over ett år og bare to album gikk de to hver til sitt.
I årene 1983-1985 var han involvert i flere prosjekter. Han startet et eget plateselskap, Reset Records, for å produsere plater for blant andre Robert Marlow. Sammen med kameraten og medprodusenten Eric Radcliffe startet han bandet The Assembly, som fikk en hit med «Never Never». Han ga også ut en single med sangeren Paul Quinn.
Fra 1985 til i dag har han hatt stor suksess med Erasure, sammen med Andy Bell. Ved siden av Erasure har også arbeidet med et discoprosjekt kalt Family Fantastic, et ambientprosjekt med Martyn Ware (The Human League, Heaven 17), og i tillegg har han remikset en mengde andre artister.
Som barn var fiolin hans første instrument, men på alt han har utgitt på plate er det synthesizere som er hans hovedinstrument, og han regnes som noe av en pioner innen elektronisk musikk. Fram til 1995 brukte han stort sett bare gamle, analoge synther, men etterhvert har han begynt å bruke digitale softsynths. Hans komposisjoner er som regel rene popsanger med iørefallende refrenger der det intrikate og polerte synthlydbildet komplimenteres av sjelfull vokal.
Lee Harvey Oswald
Lee Harvey Oswald (født 18. oktober 1939, død 24. november 1963) var en amerikansk arbeider og attentatsmann, kjent for å ha skutt og drept president John F. Kennedy.
Barndom
Som barn var Lee tilbaketrukket og temperamentsfull. Han ble som 14-åring satt under psykiatrisk observasjon. Legen beskrev hans personlighet som forstyrret av «schizofreni med passiv-aggressive tendenser».
Mitiaro
Mitiaro er en av de sørlige øyene i øygruppen Cookøyene.
Lee Harvey Oswald
Barndom
Lee fikk aldri mer utdannelse enn grunnskole. Selv om han hadde store problemer med å stave og skrive (hans brev og dagbok er beskrevet som «dyslektisk»), så leste han godt. Som 16-åring skrev han til sosialistpartiet (Socialist Party of America), hvor han opplyste at han hadde studert «sosialismens grunnprinsipper» og ba om opplysninger om deres ungdomsorganisasjon.
Mitiaro
Sammen med Mauke og Atiu utgjør disse tre øyene øygruppen Ngaputoru (eller Nga-pu-toru – De tre røtter). Dette er den fjerde største øya i øygruppen med 6,4 km på det bredeste. Som mange av de andre øyene, særlig i den sørlige gruppen, er den omringet av fossiliserte koraller, opptil 9 meter høye. Midten av øya er flatt og ganske myrlendt, med to ferskvannsinnsjøer der det bl.a. svømmer en ål som kalles «itiki», en lokal delikatesse. Det er få strender her, men vannet er krystallklart, noe som gjør det godt egnet til dykking og snorkling.
Lee Harvey Oswald
Marinekorpset
Lee beundret John Pic, som var innrullert i marinekorpset, og ville følge i den eldre brorens fotspor. Det ga ham kanskje en mulighet til å slippe unna sin dominerende mor. Han vervet seg i oktober 1956, en uke etter at han hadde fylt 17 år.
I denne tiden fikk Lee skytetrening. Han oppnådde graden skarpskytter i desember 1956. Selv om han senere fikk en lavere grad (marksman), så ble hans skyteferdigheter beskrevet som over gjennomsnitt.
Mitiaro
Gjennom historien har innbyggerne her, i likhet med innbyggerne på Mauke vært forfulgt og undertrykt av de krigerske innbyggerne fra Atiu. Man kan fortsatt besøke den festningen de bygde for å forsvare seg for inntrengere, «Te Pare». Innbyggerne på øya, ca. 400 i tallet, er kjent for å være litt sky, men vennlige. De bor i en besetning vest på øya, men det er strengt tatt 4 landsbyer, «Auta», «Mangarei» «Takaue» og «Arai». Øya er fruktbar, men ikke så fruktbar som naboøyene, så befolkningen her er ikke så rike som disse.
Lee Harvey Oswald
Marinekorpset
Oswald tjenestegjorde som radaroperatør først i California, senere i Japan. Han ble dimittert i 1959.
Sovjetunionen
Etter dimisjonen hoppet Oswald av til Sovjetunionen. Han forlot USA i september 1959, og ingen hørte fra ham før han møtte opp i USAs ambassade i Moskva i oktober 1959, hvor han ville frasi seg sitt amerikanske statsborgerskap.
Oswald ble opprinnelig godt mottatt av de sovjetiske myndigheter, men da de oppdaget at han ikke hadde noe å tilføre, ble hans søknad om sovjetisk statsborgerskap avslått. Deprimert forsøkte Oswald å ta sitt eget liv. De bekymrede sovjetiske myndigheter holdt Oswald under psykiatrisk observasjon. De fryktet internasjonale konsekvenser. Mot KGBs ønske lot myndighetene ham bli i Sovjetunionen og ga ham jobb som metallarbeider på den hviterussiske radio- og fjernsynsfabrikken i Minsk.
Timmy Mayer
Timmy Mayer (født 22. februar 1938, død 28. februar 1964) var en amerikansk racerfører som i kjørte Formel 1 for Cooper. Det var USAs Grand Prix 1962, et løp som han kvalifiserte seg til med en 12.-plass, men måtte bryte grunnet tenningproblemer og fikk dermed ingen poeng.
Lee Harvey Oswald
Sovjetunionen
Til tross for at han hadde bedre levestandard enn de fleste russiske arbeiderne, mistrivdes Oswald. Han traff den 19 år gamle farmasi-studenten Marina Prusakova, som han giftet seg med. Den 1. juni 1962 reiste paret til USA og slo seg ned i Dallas-området.
Timmy Mayer
Mayers eldre bror, Teddy, var en av grunnleggerne av McLaren-teamet. Begge brødrene flyttet fra Amerika til Europa tidlig på 1960-tallet sammen med den fremtidige vinneren av Formel 1-løp Peter Revson.
Lee Harvey Oswald
Attentatet mot general Walker
I Dallas bodde den svært høyreorienterte general Edwin Walker. Walker hadde engasjert seg mot at fargede studenter skulle få studere ved Universitetet i Mississippi. Walker tok del i opptøyene som fulgte (hvor to personer ble drept), og det ble reist sak mot ham. Anklagene ble henlagt 21. januar 1963. Få dager senere bestilte Oswald en revolver i navnet til A. Hidell – til sin egen postboks i Dallas.
Gøtueiði
Gøtueiði (, dansk: Gøteejde) er en bygd på Færøyene. Den ligger ved eidet mellom Skálafjørður og Gøtuvík på Eysturoy, derav navnet. Bygda har vokst sammen med Skipanes. Gøtueiði er en del av Eysturkommuna. Bygda ble grunnlagt i 1850. I 1980-årene var det en del religiøse teltsamlinger i bygda. 1. januar 2009 hadde Gøtueiði 35 innbyggere, mot 46 i 1985.
Timmy Mayer
Mayer omkom i en ulykke under trening før et løp i Tasmania i 1964.
Gøtueiði
Gøtueiði blir ofte kalt Undir Gøtueiði, som er dativsformen av navnet og viser til beliggenheten.
Lee Harvey Oswald
Attentatet mot general Walker
Den 5. mars 1963 holdt Walker en tale der han angrep amerikanske myndigheter for å ha oppgitt Cuba. Syv dager senere bestilte Oswald en Carcano M91 rifle, også denne i navnet til A.Hidell og til sin egen postboks.
Timmy Mayer
Fullstendige Formel 1-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde)
Lee Harvey Oswald
Attentatet mot general Walker
Oswald mente at Walker var en «fascist». Han begynte å skygge Walker. Blant Oswalds etterlatenskaper fant politiet senere flere bilder av Walkers hjem. 10. april 1963, ti dager etter at han hadde fått sparken, avfyrte Oswald et skudd mot Walker mens han satt i sitt arbeidsværelse. Kulen traff vinduskarmen, og Walker ble såret i armen av kulefragmenter. Politiet hadde ingen mistenkte etter skyteepisoden før etter arrestasjonen av Oswald 22. november. Det var Marina Oswald som fortalte politiet om attentatet. Politiet mente at det var «svært sannsynlig» at kulen fra attentatet mot Walker kom fra samme våpen som senere ble brukt mot Kennedy.
New Orleans
Etter attentatet mot general Walker dro Oswald til New Orleans 25. april 1963 og ble der i fem måneder. Han fikk jobb i Reily Coffee Company i mai, men fikk sparken etter to måneder. I denne perioden vurderte Oswald å returnere til Sovjetunionen.
Oswalds politiske interesse dreide deg i denne tiden om Fidel Castro og Cuba. Han ble medlem av organisasjonenThe Fair Play for Cuba Committee og delte ut løpesedler som var pro-Castro. Også her brukte han pseudonymet Alek Hidell. Han kom i håndgemeng med anti-Castro-folk og havnet i fengsel (en natt) 9. august 1963. Dette fikk medieomtale. Hans aktivitet er dokumentert på foto og på film. Oswald deltok også i en radiodebatt.
Oswalds opphold i New Orleans er bakgrunnen for at statsadvokat Jim Garrison i 1966 startet etterforskning av et mulig New Orleans-spor i attentatet mot Kennedy. Garrison var overbevist om at en gruppe høyreaktivister var involvert i en konspirasjon med CIA for å drepe Kennedy, og at Oswald var en del av dette. Garrison skrev senere boken On The Trial of The Assassins (1988), som Oliver Stones film JFK er basert på.
Mexico
Sent i september 1963 forlot Marina og Lee New Orleans. Marina flyttet tilbake til Dallas, der hun tok inn hos et annet par. Lee Harvey Oswald dro med buss til Mexico, hvor han forsøkte å skaffe seg visum til Cuba. Han møtte opp i den cubanske ambassaden og hevdet at han skulle reise til Sovjetunionen via Cuba. Ambassaden bad om bekreftelse på dette, men Oswald hadde ingen papirer som kunne dokumentere det.
Det er spesielt denne reisen som har gitt næring til spekulasjoner om hvorvidt Oswald gjennomførte attentatet mot Kennedy på vegne av Cuba/Castro.
Tilbake til Dallas
Oswald returnerte til Dallas 3. oktober 1963. Han tok inn på et pensjonat og begynte å se seg om etter arbeid. Han fikk jobb i skoleboklageret (Texas School Book Depository) fra 16. oktober 1963. Marina bodde hos et vennepar i Irving, cirka 24 km fra Dallas sentrum.
Oswald hadde etterlatt gifteringen og 170 dollar til Marina da han dro på jobb 22. november.
Attentatet mot Kennedy
President John F. Kennedy ble skutt og drept i Dallas, Texas 22. november 1963. Lee Harvey Oswald er knyttet til drapet fordi politiet fant fingeravtrykkene hans på geværet, en Mannlicher Carcano i kaliber 6,5x54 mm, som avfyrte de dødbringende kulene. Mordvåpenet er identifisert som den riflen Oswald bestilte og kjøpte under falsk navn (A. Hidell). Oswalds håndavtrykk ble dessuten funnet på papirposen (med «gardinstengene») og på bokkasser som var arrangert i snikskytterens rede (snipers nest) i skoleboklagerets 6. etasje.
Mordet på J.D. Tippit
Etter attentatet på Kennedy stakk Oswald av fra skoleboklageret. Han dro tilbake til pensjonatet, der han byttet klær og hentet en revolver. Da Oswald 45 minutter senere ble stoppet av politimannen J.D. Tippit (på grunnlag av beskrivelse av Kennedys attentatmann), skjøt han og drepte Tippit med tre skudd i brystet. Oswald ble identifisert av vitner. Han rømte deretter inn i en kino, hvor han ble arrestert. Oswald forsøkte å skyte en annen politimann under arrestasjonen.
Oswald myrdes
Oswald ble ført til politistasjonen i Dallas for avhør. Han benektet alt, både at han hadde skutt Kennedy og Tippit, og at han eide en rifle. Han hadde falske identifikasjonspapirer pålydende Alek Hidell på seg. Før Oswald kom for retten, ble han selv skutt av Jack Ruby søndag 24. november 1963. Dette var mens han skulle eskorteres av Jim Leavelle med flere til fengsel. Oswald døde på Parkland Memorial Hospital kort tid etter.
Ettertiden
Journalisten Priscilla Johnson McMillan ble etter drapet kjent med Marina Oswald Porter, enken etter Oswald, og bodde en periode fra 1964 sammen med henne for å samle stoff om Oswald. McMillan møtte Oswald i Moskva i 1959 og intervjuet ham der. McMillan ga i 1977 (over 10 år etter at arbeidet begynte) ut ''Lee and Marina. The Tormented Love and Fatal Obsession Behind Lee Harvey Oswald’s Assassination of John F. Kennedy'' som er et standardverk om Oswald. Ifølge McMillan likte Oswald Kennedy, men så ham som symbol på den amerikanske kapitalismen. McMillan konkluderte med at Oswald handlet på egen hånd, en konklusjon som var i strid med en utbredt oppfatning at det var et stort komplott bak drapet.
Gulsrud kirke
Gulsrud kirke er en langkirke fra 1931 i Modum kommune, Viken fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Eiker prosti i Tunsberg bispedømme.
Katherine Rawls
Katherine Louise Rawls senere Katherine Rawls Thompson (født 14. juni 1917 i Nashville, Tennessee, død 8. april 1982) var en amerikansk stuper og svømmer som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.
Salomos segls orden
Salomos segls orden også kalt Kong Salomos segls orden og Kong Salomos krones orden er en etiopisk orden innstiftet i 1874. I 1922 ble Salomo-ordenen skilt ut fra ordenen og gjort til en egen utmerkelse. Salomos segls orden ble tildelt for sivile og militære fortjenester av kronen. Den ble utdelt som statsorden så lenge Etiopia var et monarki.
Bakgrunn og utvikling
Salomos segls orden ble innstiftet i 1874 av negus Yohannes IV av Etiopia. I 1922, under Zewditu I av Etiopia, ble Salomo-ordenen skilt ut fra Salomos segls orden.
Ordenen ble tildelt for sivile og militære fortjenester av kronen. Inntil etableringen av Salomo-ordenen i 1922 var Salomos segls orden landets fremste, deretter nummer to i Etiopias ordensvesen. Etter at Etiopias statsform ble endret til republikk som følge av kuppet i 1974, ble de keiserlige ordener avskaffet som statlige utmerkelser og eksisterer deretter i det keiserlige hus i eksil, der den utdeles av kronrådet.
Inndeling
Salomos segls orden er inndelt i fem trinn:
I tilknytning til ordenen fantes også en medalje.
Insignier
Ordenstegnet for Salomos segls orden består av en Davidsstjerne dannet av to sammenvevde triangler, som i midten har et koptisk kors med et mindre latinsk kors i midten. Ordenstegnet er opphengt i båndet i en krone. Ordenstegnene for de forskjellige klasser har likt utseende, men varierer i størrelse.
Ordensstjernen har ordenstegnet på en gruppe av åtte stråler.
Ordensbåndet er grønt.
Tildeling
Storbånd ble tildelt medlemmer av utenlandske fyrstehus og andre som hadde innlagt seg fortjenester ved hoffet. Det ble satt begrensninger på antallet innehavere av de øverste gradene av ordenen. Storbåndgraden var begrenset til ti mottagere, storoffisersgraden til 20 innehavere, kommandørgraden til 25, offisersgraden til 35 og riddergraden til 45 samtidige innehavere.
Katherine Rawls
Rawls vant en olympisk sølvmedalje i stuping i Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Hun kom på andreplass i sviktstup bak sin landsmann Georgia Coleman.
Gulsrud kirke
Byggverket er tegnet av Sverre Poulsen, er i tre og har 150 sitteplasser.
Kirken ble reist av Gulsrud kvinneforening etter at et kapell fra 1906 brant i 1930.
Altertavlen er av Anders Kongsrud og fremstiller Jesus som 12-åring i tempelet. Altertavlen er fra samme år kirken ble reist, det samme er prekestolen. Kirken har et harmonium i tillegg til et piano i skipet. Døpefonten er malt grå og har staffering av rødt og gull.
Gulsrud kirke har en kirkeklokke fra Olsen Nauen Klokkestøperi med innskriften «Kom hver en alder hør Herren kalder».
Adkomst til stedet er via fylkesvei 284.
Jesus (andre betydninger)
Jesus kan vise til:
Magog
Magog var i oldtiden et navn som ble brukt om et folk nord for Midtøsten; trolig ble det brukt om skyterne.
Cemendur
Mye tidligere levde det en annen Cemendur (født i år 575 A.T.) som var en fjern etterkommer av Elros, og sønnen av Axantur.
Magog
Ifølge det gamle testamente var Magog en av sønnene til Jafet. Josefus sier at Magog ble stamfar til skyterne.
Noen har hevdet at det er en forbindelse mellom navnene Magog og magyar.
Indata
Indata ⅍ var en norsk produsent av mikrodatamaskiner, med lokaler i Nydalen i Oslo. Selskapet ble stiftet i 1983 som en videreføring av Tandberg Datas avdeling for små datamaskiner basert på mikroprosessorteknologi. Selskapet la ned virksomheten i 1988.
Datamaskinene var bygget rundt Motorolas 68000-familie CPU og en VME-buss, og kjørte Unix operativsystem. Selskapets produserte modellene IN4000, og fra 1986, IN4200. Programmeringsspråket Simula var tilgjengelig for IN4200. I selskapets reklame ble den kalt brunosten.
Crowsoniellidae
Crowsoniellidae er en familie av primitive biller som tilhører underordenen Archostemata. Det er bare kjent én, meget sjelden art, Crowsoniella relicta Pace, 1976, som bare er funnet i Italia. Tre hanner ble funnet på kastanjetrær i 1973, det ser ikke ut til at arten har blitt gjenfunnet etterpå. Crowsoniella relicta er den eneste europeiske representanten for den primitive gruppen Archostemata. Det er usikkert om arten bør regnes til familien Ommatidae eller til en egen familie som her, en nyere fylogenetisk undersøkelse ga noe tvetydige resultater i så måte. Crowsoniella relicta er en liten bille som overflatisk kan ligne på familien muggbiller (Cryptophagidae). Antennene er korte, med en en-leddet kølle ytterst. Hodet er trukket ut til en kort snute mellom antennefestene. Brystskjoldet (pronotum) er bredt med bredt avsatte sidekanter. Brystskjoldet og dekkvingene er lite hårete og fint punkterte.
Eksterne lenker
Tegning av Crowsoniella relicta:
Magog
Den svenske biskopen og historieskriveren Johannes Magnus (1488–1544) hevdet i sin ganske fantasifulle historiske fremstilling at Magog gjennom sine to sønner ble stamfar til sveene og goterne. Den finske skribenten Daniel Juslenius (1676–1752) hevdet på sin side at finnene stammet fra Magog.
Antroposofi
Antroposofi (fra, ánthropos, «menneske» og , sophίa, «visdom») kan dels forstås som en esoterisk filosofi grunnlagt av Rudolf Steiner (1861–1925), og dels som den bevegelse, gjerne kalt den antroposofiske bevegelse, som bygger på impulsen fra Steiner. Den antroposofiske bevegelsen har kommet til uttrykk på mange praktiske livsområder, slik som kunst og arkitektur, Steinerskoler, bio(logisk)-dynamisk jordbruk (en av de første formene for økologisk landbruk), antroposofisk medisin, etisk bankvirksomhet, Camphillandsbyer for utviklingshemmede og flere andre områder. Flere av de sosiale aktivitetene er inspirert av Steiners sosiale teori, kalt tregrening. De fleste praktiske aktivitetene forholder seg nokså løst til antroposofien som filosofi, og utgjør en løst sammensatt og uensartet bevegelse.
Som filosofi bygget Steiner antroposofien på elementer fra tysk idealisme, Goethes verdensanskuelse, nyhumanismen, gnostisisme, østlig mystikk og naturvitenskapelige erkjennelser i samtiden. I arbeidet med antroposofiens praktiske anvendelser fikk antroposofien tidlig en sterk vekt på det estetiske med et særegent uttrykk på flere områder. Steiner beskrev antroposofien som «en forsøksmetode for det allmennmenneskelige og for allmenne verdensfenomener». Dermed uttalte han også hvilken holdning han forventet at antroposofien ble møtt med: den er ikke et ferdig og lukket «system», men en arbeidsmåte som bare kan eksistere ved at den er i kontinuerlig utvikling i og mellom mennesker.
Organisering
Antroposofien utgjør en desentralisert bevegelse bestående av et betydelig antall uavhengige organisasjoner og aktiviteter over hele verden. Antroposophische Gesellschaft – Det allmenne antroposofiske selskap – er hovedorganisasjonen og grunnlagt av Rudolf Steiner. Organisasjonen har hovedkvarter i Goetheanum, med navn etter Goethe, i Dornach i den sveitsiske kantonen Solothurn. Det allmenne antroposofiske selskap er organisert gjennom landsselskap i over 50 land i hele verden, deriblant Norge. Det er nesten 50 000 medlemmer i hele verden. I de enkelte landene slutter medlemmene seg sammen lokale og regionale arbeidsgrupper av ulik karakter. Antroposofisk Selskap i Norge er det norske landsselskapet som ble grunnlagt i 1923. Forløperen ble etablert allerede i 1911 gjennom opprettelsen av Vidarlosjen (Vidargruppen) i Kristiania. Landsselskapene har ingen direkte forbindelse til de praktiske virksomhetene som skole, bankvirksomhet, camphill-landsbyer og landbruk m.fl. Disse går gjerne under fellesbetegnelsen den antroposofiske bevegelse, og har sin oppgave i å virke ut mot samfunnet.
Historie
Steiner skrev et tredvetalls bøker og holdt over fem tusen foredrag. De aller fleste av disse er utgitt i bokform, på tysk og også i norsk, svensk eller dansk oversettelse. En rekke av tekstene hans er lagt ut på nettet, både bøker, foredrag og artikler, blant annet på den engelskspråklige siden The Rudolf Steiner Archive www.rsarchive.org.
Grunntrekk
Antroposofien inneholder elementer fra klassiske humanistiske og esoteriske tradisjoner som platonisme og gnostisisme. Antroposofiens verdensbilde forutsetter at mennesket og verden eksisterer på ulike plan, sju i alt, hvorav den fysiske virkelighet bare er (deler av) det laveste nivå. Den åndelige virkelighet er det primære; de høyere, overfysiske nivåene, er altså styrende for den fysiske virkelighet.
Steiner beholdt hovedtrekkene i madame Blavatskys teosofi, men mente hun etter hvert hadde kommet under innflytelse fra indiske og andre østlige åndsretninger Han mente østens åndelige disipliner er uegnet for vestens mennesker. Han hentet derfor i stedet fram vestlige esoteriske tradisjoner som rosenkreutzerne. og la også større vekt på vestlig filosofisk tradisjon og ikke minst en åndsvitenskapelig beskrivelse av kristendommen gjennom en rekke foredrag (Johannesevangeliet, Jesus og Kristus, Det femte evangelium m.fl).
Steiner karakteristerte sin lære som en «åndsvitenskap», en moderne vei til utforskning av oversanselige virkelighetsområder. Tilhengerne av antroposofien mener Rudolf Steiners tanker har utvidet det de kaller naturvitenskapens reduksjonistiske og endimensjonale menneske- og verdensbilde. Antroposofien hevdes ikke å være et læresystem, men «en erkjennelsesvei som vil føre det åndelige i mennesket til det åndelige i verdensaltet».
Automatic Train Control
Automatic Train Control (ATC), eller automatisk togkontroll på norsk, er et sikkerhetssystem for framføring av tog. Systemet skal hindre at tog passerer rødt lys, og det kan også bygges ut til å hindre at toget overskrider lokale hastighetsbegrensninger.
Antroposofi
Grunntrekk
Steiner la vekt på de åndelige ulikhetene mellom ulike raser og folkegrupper. Samtidig vektla han viktigheten av å ikke bedømme et menneske ut fra folke- eller rasekjennetegn. I 1909 uttalte han at «det er nødvendig at den antroposofiske bevegelse i sin grunnkarakter kvitter seg med det rasemessige, at den søker å forene mennesker av alle raser, av alle nasjoner, og dermed slå bro over avgrunnen som finnes mellom ulike menneskegrupper». Han sa videre at i vår tid (1908) må rasebegrepet forsvinne. Vi kan, hevder han, ennå tale om raser, men bare i en betydning som innebærer at det egentlige rasebegrepet mister sin mening.
Automatic Train Control
Radiosendere (baliser) i sporet sender ut informasjon om hastighetsbegrensninger og signalbilder. Disse signalene blir fanget opp av en mottaker i toget og overført til en datamaskin. Datamaskinen overvåker at hastigheten aldri er høyere enn at toget vil kunne stoppe foran neste signal i stopp, og eventuelt at andre hastighetsbegrensninger overholdes. Hvis hastigheten blir for stor, får lokfører først en visuell alarm og deretter en akustisk alarm. Dersom lokføreren ikke reduserer hastigheten vil systemet starte automatisk nedbremsing.
Antroposofi
Grunntrekk
Antroposofien står i stor gjeld til Goethe og hans fenomenologisk orienterte naturbetraktning. Steiner utvidet det han kalte goetheanisme til å innbefatte tilværelsens åndelige side. Han tok i sin kosmologi klart avstand fra den kartesianske dualismen til fordel for en monistisk filosofi. Han begrunner dette med at "virkeligheten ikke er annet enn innholdet av våre erfaringer, og monismen vet at tenkningen har kraft til å innestå for denne virkelighet".
Automatic Train Control
Som forskiften sier er systemet delt inn i to typer:
Antroposofi
Grunntrekk
Som hovedregel regnet Steiner med tre bestanddeler i mennesket; sjel, ånd og legeme. Menneskets åndelige kjerne overlever den fysiske død, og inkarneres etter varierende tid i nye legemer. Steiner betraktet jorden som et livsvesen som hadde utviklet seg gjennom det han karakteriserer som planetariske tilstander. Fra en ren varmesubstans skal jorden gradvis ha fortettet seg til den nåværende mineralske jord. Mennesket skal ha gjennomgått en lignende utvikling, som henger sammen med jordens planetariske tilstander.
Automatic Train Control
ATC er en viderutvikling av det eldre og enklere sikkerhetssystemet CTC (Centralized Traffic Control) der stasjonens signaler og sporveksler fjernstyres, uten at det føres kontroll med om tog faktisk respekter et stopp-signal. Etter Tretten-ulykken i 1975 ble slik kontroll etterspurt, da det ble antatt at ulykken skyldes at nordgående tog kjørte fra Tretten stasjon forbi et stopp-signal. ATC er utviklet av NSB og svenske SJ tilsammen, og det er i hovedsak samme system og tog kan gå over grensen uten tilpasninger i systemet. Tog som skal gå i Norge må være godkjent av Bane Nor og i Sverige av Trafikverket.