cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ole Morten Sørvik
Sørvik er fra 2011 administrerende direktør i forsikringsselskapet Bud og Hustad Forsikring Gjensidig.
Hope Bay
Den tidligere britiske Base D ble etablert her i februar 1945 i forbindelse med Operasjon Tabarin. Den brant delvis ned i 1948 og ble stengt ned i 1964. Den 8. desember 1997 overførte British Antarctic Survey stasjonen til Uruguay, som døpte den om til Estación Científica Antártica Ruperto Elichiribehety (ECARE).
Den argentinske forskningsstasjonen Esperanza ble etablert her i 1952 og består av totalt 43 bygninger. I 1978 ble Emilio Palma født ved basen, det første mennesket som er født i Antarktis. En byste av José de San Martín, en grotte med en statue av Virgen de Luján og en flaggstang oppført i 1955 ved den argentinske forskningsstasjonen står på lista over historiske steder og kulturminner i Antarktis.
Fanny og Alexander
Fanny og Alexander er en Oscar-belønnet svensk film fra 1982 regissert av Ingmar Bergman. Fanny og Alexander er et episk familiedrama, og filmen regnes blant de internasjonalt mest kjente fra Norden. Handlingen er lagt til Uppsala, Bergmans fødeby, i 1907–1908. Filmen forteller om familien Ekdahl, spesielt søsknene Fanny og Alexander, og deres mor som gifter seg med en streng og asketisk biskop etter at barnas far dør. Fanny og Alexander er Bergmans siste langfilm. Etter dette arbeidet han kun med teater og TV-filmer.
Handling
Herskapsfamilien Ekdahl lever i en svensk småby. Familien styres av enken Helena (Gunn Wållgren) og hennes tre sønner: Oscar (Allan Edwall), Gustav Adolf (Jarl Kulle) og Carl (Börje Ahlstedt). Første del omhandler familiens overdådige julefeiring i Helenas hjem i familiens storslåtte bygård.
Oscar er gift med Emilie (Ewa Fröling), og sammen driver de et teater. De har barna Alexander og Fanny. Filmens andre del starter med at Oscar får et illebefinnende i teatret, og dør noen timer senere. Emilie faller senere for byens biskop, Edvard Vergérus (Jan Malmsjö), og gifter seg med ham.
Alexander og Fanny misliker sterkt sin nye stefar, som tvinger dem til å bo i den kalde og spartanske bispegården. Her må de følge husets strenge ordre til punkt og prikke, og de blir straffet hardt for alle overtredelser. Emilie innser at hun ikke skulle ha giftet seg med biskopen, men det er for sent. Bryter hun ekteskapet, vil barna etter loven overleveres til ham. Men bestemor Helenas kjæreste, den jødiske kjøpmannen Isak (Erland Josephson) har en plan for hvordan han kan få Emilie, Fanny og Alexander vekk fra fangenskapet – ved bruk av svart magi.
Oscar
Filmen vant 4 Oscar-priser:
Nominasjoner
BAFTA
Filmen vant 1 BAFTA-pris:
Nominasjoner
Golden Globe
Filmen vant 1 Golden Globe-pris:
Nominasjoner
Det røde Taarn
Det røde Taarn, er en svensk film fra 1914 regissert av Mauritz Stiller. Den et kjærlighetsdrama der elev og lærer er interessert i samme pike.
Om filmen
Filmen hadde premiere 2. november 1914 på Röda Kvarn i Auditorium i Stockholm. Filmen bygger på et manuskript Det stjaalne geni, som de danske forfatterne og journalistene Marius Wulff og Helge Linck hadde solgt til Svenska Bio. Innspillingen fant sted ved Svenska Biografteaterns ateljé på Lidingö med eksteriør fra Restaurant Foresta Lidingö og det Cedergrenska tornet i Stocksund av Julius Jaenzon.
Filmen er gått tapt.
Forus Travbane
Forus Travbane er en travbane (totalisatorbane) som ligger på Forus i Stavanger kommune tett inntil kommunegrensen til Sandnes. Banen ble åpnet 6. juni 1920, og er dermed landets eldste travbane sammen med Klosterskogen travbane, hvor det fremdeles kjøres travløp. I 1985, gikk banen gjennom en kraftig modernisering. Siden det har Forus-banen også vært kjent som landets raskeste travbane. Banen er kjent for å ha fostret verdensstjernene Rex Rodney og Gentle Star samt kaldblodskongen Spikeld. Hvert år avvikles det omkring 50 travkjøringer på banen, hvor de fleste er på tirsdager.
Registertonn
Registertonn er en gammel volumenhet for måling av et skips tonnasje. Ett registertonn er 100 engelske kubikkfot, som tilsvarer 2,8317 m³. Bruttoregistertonn er volumet av alle lukkede rom i et skip, nettoregistertonn er bruttotonnasjen minus mannskapsrom, maskinrom, vassballast og andre rom som ikke kan brukes til last eller passasjerer. Bruttoregistertonn (brt. eller grt.) representerer det totale indre volum av et skip, med unntak for enkelte ikke-produktive saker som mannskapsfasiliteter. Målet ble brukt slik at det tok hensyn til lastens beskaffenhet, slik at et bulklasterom ga mindre volum enn et pulverlasterom for skip med samme ytre mål. Enheten er nå offisielt forlatt til fordel for bruttotonn, men fortsatt i bruk i shippingbransjen.
Nettoregistertonn (nrt.) er et uttrykk for skipets totale lastekapasitet i volum (tilsvarer bruttotonn med fratrekk for maskinrom, dekkshus, mannskapsavdeling med mere, men dekker passasjerrom for passasjerskip). Målet vil variere med farvann o.a. (se plimsollmerke).
Etter at Skipsmålingskonvensjonen av 1969 ble gjort gjeldende for nye skip fra 1986 og for alle skip fra 18. juli 1994, fikk man en overgang fra bruttoregistertonn og nettoregistertonn til bruttotonn (BT eller GT) og nettotonn (NT). Bruttotonnasjen gir grunnlag for bemanningsregler, sikkerhetsforskrifter og registreringsavgift. Både brutto- og nettotonnasjen brukes som grunnlag for beregning av havneavgifter. BT er skipets innelukkede områder, mens NT er volumet av lasterommene.
Ferjesambandet Launes–Kvellandstrand
Launes–Kvellandstrand er et ferjesamband som krysser Hidrasundet som del av fylkesvei 469 i Agder, mellom Launes ferjekai på Hidra og Kvellandstrand på fastlandet i Flekkefjord kommune. Sambandet drives av Boreal Sjø.
Ferjestrekningen har en lengde på 1,3 km og en overfartstid på 10 minutter, og blir betjent 33 - 35 ganger daglig om hverdagen. 2014 var årsdøgntrafikken 363 kjøretøyer.
NF-Board
NF-Board (Non-FIFA-Board) er et fotballforbund etablert for nasjonale lag som ikke er – og normalt ikke blir – medlemmer av FIFA, oftest fordi nasjonen ikke er selvstendig eller ikke har internasjonal anerkjennelse.
NF-board ble stiftet 12. desember 2003. NF-boards mål er å organisere kamper mellom dets medlemmer, så vel som å arrangere VIVA World Cup.
NF-Board har arranger VIVA World Cup fem ganger:
Mexico under Sommer-OL 2012
Mexico deltok under Sommer-OL 2012 i London som ble arrangert i perioden 27. juli til 12. august 2012. Ethundrefire utøvere, seksifire menn og trettiåtte kvinner deltok i tjuetre sporter. Det var tjueandre gangen Mexico deltok i et sommer-OL, de kom på trettiniendeplass med en gull-, tre sølv- og tre bronsemedaljer. Taekwondosutøveren María Espinoza var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
The Fighting Fist of Shanghai Joe
The Fighting Fist of Shanghai Joe (orig: Il mio nome è Shangaï Joe) er en italiensk spaghetti western- og kampsportfilm fra 1973 med Chen Lee i hovedrollen. Regi er ved Mario Caiano.
Den fikk én oppfølger: Return of Shanghai Joe (1975)
Handling
Handlingen starter i San Francisco 1882, hvor den kinesiske immigranten Ching (Mario Caiano) reiser til Texas for å gjøre seg fortjent til alle de ting som enhver cowboy tar for gitt – en hest, et jobb på en ranch og en vakker kvinne ved sin side. Men Ching må igjennom en masse prøvelser og rasistiske angrep før han oppnår respekt som en hardtslående kineser i befolkningen. Det eneste denne respekt gir ham er en jobb som håndlanger for den lokale rancheieren Mr. Spencer, som importerer meksikanske arbeidere og benytter dem som slaver. Da de skal drive en gruppe meksikanske fanger over grensen, overraskes Chings og hans medsammensvorne av soldater og for å fjerne sporene av deres aktiviteter, likvideres meksikanerne resolutt. Ching tar kampen opp mot et par av revolvermennene og forsøker å hjelpe de overlevende. Skuffet og desillusjonert over de svakes posisjon i mulighetenes land, beveger Ching seg tilbake mot byen, men Spencers folk ligger i bakhold og fanger ham. Til deres fornøyelse lukkes Ching inn i en arena med en rasende okse, som han gør kort prosess med via et velrettet karatespark. Med den måpende Spencer som fange flykter så kineseren ut i ørkenen, hvor han etterlater skurken med ordene: "If you where a man I would kill you, but you are only a rotten mass of flesh". Ching kontakter myndighetene for å få stanset Spencers aktiviteter, men staten ønsker ikke å hjelpe. Nå står Ching alene (bortset fra den mexicanske kvinnen han har blitt sammen med) mot Spencer som hyrer en rekke brutale revolvermenn, Sam, P. B. The Cannibal, Jack og Kid the Gambler, den ene mere nedrig, avstumpet og psykopatisk enn den neste, for å stoppe Ching. Dette fører til en rekke dynamiske oppgjør med skurkene. Da Ching ikke lar seg beseire av disse, beslutter Spencer seg for å hyre hans likemann, en korrupt kung-fu mester, for å fullføre kontrakten.
Om filmen
Filmen ble ikke satt opp på norsk kino, men ble utgitt på video i Norge i 1981 av Techno film.
I rollene
(utvalg)
Air Åland
Air Åland var et Ålandsbasert flyselskap. Selskapet er basert i Mariehamn på Åland i Finland. Air Åland flyr fra Åland til Helsingfors og Stockholm. Hovedbasen er Mariehamn lufthavn. Selskapet hadde cirka 30 ansatte.
Historie
Selskapet ble grunnlagt 14. januar 2005. Selskapets visjon er å være et godt kommunikasjonledd mellom Åland og Finland og Sverige med god kvalitet til lave priser. Selskapets første flygning ble foretatt 29. oktober 2005.
Olaug Åsen
Åsen har utdannelse fra Statens høgskole for kunsthåndverk og design i Bergen i perioden 1977-81. Hun har flere separat- og kollektivutstillinger bak seg; blant annet har hun deltatt på Sørlandsutstillingen (1983) og Vestlandsutstillingen (1984). Hun har stilt ut på Galleri 9 i Kristiansand (1995), og hatt separatutstillinger blant annet på Sylvartun i Valle (1993), Øy galleri i Åmli (1995), Ose Kulturverkstad (1996) og Setesdalsmuseet (1997). . I forbindelse med 100-årsjubileet for kvinners stemmerett, deltok Olaug Åsen på jubileumsutstillingen «Med kunsten som stemme» på Lindvedske hus i Arendal i mai 2013. . I august 2014 var Olaug Åsen gjesteutstiller på Søgne gamle prestegård i Vest-Agder. .
Olaug Åsen har stått for utstmykning av Evjemoen militærleir (1995), distriktstannklinikken i Hægebostad (1995) og Evjeheimen (1996). Hun er medlem i Norske billedkunstnere (NB) og Norske billedkunstnere Agder (NBK Agder).
Juana Arrendel
Juana Rosario Arrendel (født 16. juni 1978) er en høydehopper fra Den dominikanske republikk.
Arrendel har en personlig rekord på 1.97 meter, fra de mellomamerikanske og karibiske leker i 2002 i San Salvador, dette er også nasjonal rekord.
Volodarskij-broen
Volodarskij-broen er en bro over elven Neva i St. Petersburg, Russland. Broen forbinder gatene Narodnaja og Ivanovskaja. Broens lengde er 332 m, bredden er 24-27 m. Den er oppkalt etter V. Volodarskij, en marxistisk revolusjonær, som ble drept på stedet i 1918. Broen ble bygget i 1932–1936.
Ragnar Bragvin Andresen
Ragnar Bragvin Andresen (født 1. februar 1988) er en norsk langrenns- og rulleskiløper.
Ragnar B. Andresen er oppvokst på Greåker i Sarpsborg, og var tidligere tilknyttet Greåker IF og Trøsken IL. Han går nå for Njård i Oslo. Han begynte på landslinjen ved Hovden skigymnas høsten 2004.
Ragnar Bragvin Andresen står bak det private sprintlaget Team Jobzone.
Florent Malouda
Florent Malouda (født 13. juni 1980 i Cayenne, Fransk Guyana) er en fransk fotballspiller. Malouda er midtbanespiller og har kamper for. Han spilte tidligere blant annet på Chelsea og Lyon. Etter å ha blitt sluppet på free transfer av Chelsea i 2013 gikk han til det tyrkiske laget Trabzonspor.
I 2017 spilte han for landslaget til Fransk Guyana i CONCACAF Gold Cup 2017. Landslaget er ikke medlem av FIFA, likevel mente CONCACAF at dette stred mot reglementet og vil straffe landslaget.
11. etappe i Tour de France 2009
11. etappe av Tour de France 2009 ble kjørt onsdag 15. juli og gikk fra Vatan til Saint-Fargeau. Ruten var 192 km lang.
Dagens utbrudd bestående av Johan Vansummeren og Marcin Sapa holdt ikke unna for hovedfeltet. Etappen endte i et spurtoppgjør som Mark Cavendish vant – hans fjerde etappeseier.
1. sprint (Quincy)
Etter 26,5 km
2. sprint (Saint-Céols)
Etter 73,5 km
3. sprint (Suilly-la-Tour)
Etter 114,5 km
1. klatring (Côte d'Allogny)
4. kategori stigning etter 45,5 km
2. klatring (Côte de Perreuse)
4. kategori stigning etter 150 km
Eksterne lenker
2009 Tour de France, Stage 1 to Stage 11
Y̨
Y̨ og y̨ (Y med kvist) er den 31 bokstaven i det älvdalske alfabetet. Kvisten markerer nasal uttale av vokalen, så bokstaven representerer lyden [ỹ].
Bokstaven kan ikke kodes i Unicode, den må kodes som en Y, med en diakritisk hake, U+0328.
Seil
Et seil er tøy-, duk eller materialstykker som skjæres og settes sammen i henhold til aerodynamiske prinsipper for at skip, båter og andre farkoster skal kunne bruke vind som fremdriftskraft. Vi antar at seil er brukt på båter og skip gjennom 6 000 til 7 000 år.
Den edle ville
«Den edle ville» er et begrep som uttrykte et konsept eller tanke om universell og grunnleggende menneskelighet som var ubesmittet eller ubeheftet av sivilisasjon; det ordinære vesen til et fritt og ubundet menneske.
Anna Funder
Anna Funder (født 1966 i Melbourne) er en australsk forfatter, dokumentarfilmskaper og advokat. Hun bor i Sydney.
Seil
Seilduk
Det er viktig at seil har lav vekt og er lette å håndtere. Materialet må ha høy strekk- og krympemotstand, formbestandighet og tetthet. Det må ta opp minst mulig vann og overflaten må være glatt.
Den edle ville
I 1700-tallets primitivisme-kult var «den edle ville», ukorrumpert av sivilisasjonens påvirkninger, betraktet som mer aktverdig, mer autentisk edel enn samtidens menneske som isteden var påvirket og formet av sivilisasjonen. Begrepet «den edle ville» synes først ha vært nevnt i John Drydens skuespill The Conquest of Granada (Erobringen av Granada, 1672), det idealisert bilde av «naturens herre» var også et aspekt av 1700-tallets sentimentalisme, foruten andre påvirkninger.
Seil
Seilduk
Opprinnelig ble seilduk laget av ull, brennesle, hamp og lin. Midt på 1800-tallet kom seil i bomull i bruk. 100 år senere dukket de første kunstfibrene opp, først i form av polyester.
Anna Funder
Funder vokste opp i Melbourne og Paris. Hun har arbeidet både som advokat og som produsent innen kringkasting. På 1980-tallet studerte hun i Vest-Berlin, og arbeidet i en TV-stasjon. I 1997 var hun «Writer-in-Residence» ved Australia-senteret ved Universität Potsdam. Hun er gift og har en datter.
Seil
Seilduk
Ullseilene var meget kostbare, siden de krevde ull fra en stor mengde sauer. Bare helt spesielle typer av ull kunne brukes, og det krevde enormt mye kunnskapsrikt arbeid å spinne nok tråd og veve nok duk til et seil. Likevel kjennes ullseil fra sagatiden som er innpå et dekar (1000 m²) store! Ullseilene er bløte og gir derfor ikke på langt nær så harde rykk i rigg og båt som andre seil. Ved siden av at de også er virkelig effektive, er det meget behagelig å seile med slike ullseil.
Den edle ville
Siden har konseptet tatt opp i seg tanken om at uten sivilisasjonen bånd ville mennesket i all vesentlighet være godt. Grunnlaget for tanken om «den edle ville» ligger i læren om menneskenes godhet, fortolket i løpet av den første tiåret av århundret av lord Shaftesbury som framholdt overfor en strebende forfatter om «å søke enkelheten i all oppførsel, og uskylden i atferd, som har ofte blitt kjent blant de ublandet ville innen de er korrumpert av vår handel». Hans motsetning den arvesynden, født midt under den optimistiske atmosfæren av humanistiske renessansen, ble tatt opp av hans samtidige, essayisten Richard Steele, som tilskrev ødeleggelsen av samtidens oppførsel til feilslått utdannelse.
Anna Funder
I 2002 utgav hun boken Stasiland, som mottok Samuel Johnson Prize og har blitt oversatt til flere språk.
Seil
Seilduk
En fagmann som kan lage seil kalles seilmaker.
Den edle ville
Forhistorien til begrepet
I løpet av 1600-tallet ble figuren den gode ville eller villmann, som et aspekt av den romantiske «primitivisme», framholdt som en bebreidelse av den europeiske sivilisasjon, den gang i fødselsveene til de grusomme religionskrigene. Folk flest var særlig forskrekket og opprørt av massakrene under Bartolomeusnatten (1572) da rundt 20 000 menn, kvinner og barn ble massakrert, hovedsakelig i Paris, men også over hele Frankrike, i løpet av tre dager. Dette førte til at Michel de Montaigne skrev sitt kjente essay Om kannibaler (1587), hvor han uttrykte at selv om kannibaler seremonielt spiste hverandre oppførte europeere seg langt mer barbarisk og brente hverandre levende for å være uenige om religion.
Seil
Råseil og sneiseil
Råseil og sneiseil er to hovedtyper av seil. Råseil kan være både symmetrisk og asymmetrisk, og med rom vind, (vinden fra akter), kan det symmetriske stilles mer eller mindre tverrskips. Det asymmetriske råseilet og sneiseilene må stå nokså langskips. Det symmetriske råseilet er mye tryggere enn de andre med hard vind aktenfra. På bidevind (vinden inn på skrå forfra) er derimot begge typer råseil mer risikofylte å seile enn sneiseilene.
Den edle ville
Forhistorien til begrepet
Behandlingen av innfødt folk av de spanske conquistadorer førte også til en stor del av dårlig samvittighet og gjensidige beskyldninger. Bartolomé de las Casas, som selv var vitne til overgrepene, kan ha vært den første som idealiserte det enkle liv til de innfødte amerikanere. Han og andre vitner priset den enkle levevis til innfødte og rapporterte at de ikke var i stand til å lyve.
Røkelsessederslekten
Røkelsessederslekten (latin: Calocedrus) er en gruppe av bartrær i sypressfamilien (Cupressaceae), som er nær beslektet med tuja. Slekten har 3 arter, en i Nord-Amerika og to i Kina og Taiwan.
Seil
Råseil og sneiseil
Det er verdt å merke seg at begge typer råseil gir båtene et opprettende løft, i stedet for som på alle sneiseil, å presse båtene mer ned på skrå. Dette var et alvorlig problem for båtbrukerne og båtbyggerne da overgangen fra råseil til sneiseil ble gjennomført like etter 1900.
Den edle ville
Forhistorien til begrepet
Europeisk angst over kolonialismen, med dens bruk av de nylig oppfunnet skytevåpen på mennesker som ikke hadde noe lignende våpen inspirerte litterære fortellinger som Aphra Behns korte roman Oroonoko, or the Royal Slave (Oroonoko eller den kongelige slave, 1688), om et slaveopprør i Surinam (i dag en tidligere nederlandsk koloni i Sør-Amerika). Behns fortelling var ikke hovedsakelig en protest mot slaveri, men også skrevet for penger og den møtte lesernes forventninger om konvensjonene av den europeiske romance novella, den romantiske roman. Lederen av opprøret, Oroonoko, er en ekte edel mann ved at han er en afrikansk prins, og hans sorg over hans tapte afrikanske hjemland er innenfor de tradisjonelle begrepet av en gullalder. Han er ikke en villmann, men kler og oppfører seg som en europeisk aristokrat. Behns fortelling ble overført og tilpasset teateret av den irske skuespillerforfatteren Thomas Southerne, som framhevet fortellingens sentimentale aspekter, og med tiden kom den også til å bli sett på som et stykke som adresserte spørsmålet om slaveri og kolonialisme, og forble meget populært gjennom hele 1700-tallet.
Seil
Råseil og sneiseil
Symmetrisk råseil er kjent fra vikingskip og fra det meste av norskekysten og andre steder i Norden, kanskje særlig fra Nordlands- og Åfjordsbåter. Vanlig symmetrisk råseil er også brukt på Oselvere helt frem til våre dager. Asymmetrisk råseil i ulike utgaver brukes i Nordfjord og på Møre, mest avansert antakelig på Nordmørsbåter. Den spesielle formen for asymmetrisk råseil, luggerseil, er mye brukt på Agder.
Begge typer råseil (bortsett fra luggerseil) er mer komplisert og tungvindt å seile en sneiseilene, som mer eller mindre "seiler seg selv". Asymmetrisk råseil er stort sett like effektivt som Bermudaseil på bidevind. Også det symmetriske råseilet kan være meget effektivt, men det kreves avansert trening i å forme dette seilet riktig ved hjelp av hals, skjøt, braser, boline og eventuelt signat, og priar. Effektiviteten er høyest når man også kan føre toppseil, gjerne opp til liten (og stiv) kuling. De lette, tradisjonelle båtene som bruker råseil blir imidlertid mer hindret av sjøgang enn tyngre båter, og dette har vært medvirkende til inntrykket av at råseil ikke seiler så godt som sneiseil.Råseilet har også variantene latinerseil, med lang, skråttstilt rå, og luggerseil, også med skåttstilt rå, men forkanten på skrå bakover og er permanent festet til masten nede. På engelsk kalles dette «standing lug», mens asymmetrisk råseil, som har forkanten på skrå fremover og festet fremme i båten, kalles «dipping lug».
Spriseil og gaffelseil
Spriseil og gaffelseil er sneiseil som overtok fra råseilene fordi de var langt enklere og tryggere å seile bidevind med enn råseilene, og som alle sneiseil også var mye enklere å baute med (få vinden inn fra andre siden av båten). De hadde også den fordel fremfor høyere sportsseil at masten kunne ha moderat lengde, og derfor var mulig å ta ned når dette var hensiktsmessig.
På moderne «seilmaskiner» er hensynet til at masten skal kunne tas ned i en fart, helt forsvunnet. Man har derfor sett en utvikling på sportsbåtene fra svære og høyt piggede gaffelseil på slutten av 1800-tallet, via den såkalte Günther-riggen med nærmest trekantet storseil, med masten bestående av fast mast nede, og en loddrett «gaffel» oppe, til dagen moderne Bermudarigg (kalt så fordi innfødte på Bermuda lenge har brukt et slikt trekantet seil).
Seilutviklingen har de seneste årene dreid seg dels om utvikling av materialer, blant annet dacron,kevlar og mylar, dels om utvikling av datasystemer for konstruksjon og produksjon av seil som gir maksimal effekt.
På veteranskip og kopier av eldre båttyper brukes fortsatt seil i ull, hamp, lin og bomull.
Sammensetning av seil
Den kombinasjonen av master og seiltyper som er valgt for en båt kalles rigg. Seilskip typebestemmes gjerne etter riggens utforming: Fullrigger, brigg, bark, skonnert slupp og kutter, for å nevne noen.
Bermudariggen som er dominerende på dagens lystbåter og kappseilingsbåter har to karakteristiske seil, begge trekantede. Det er storseil og fokk. To av sidene på storseilet, masteliket og bomliket er festet til henholdsvis masta og bommen. Den tredje siden, akterliket, holdes oppe i en svak bue ved hjelp av smale spiler som ligger i spileposer.
Det hører også et forseil til denne riggen, en fokk. Dette seilet kan være laget i forskjellige størrelser, tilpasset varierende vindforhold. Den minste varianten kalles stormfokk, så kommer krysserfokk (mindre eller normal) og genoa (stor).
Spinnaker
En spinnaker er et ballongformet seil som benyttes i medvind, lensing, og ved svak slør, det vil si når vinder kommer inn aktenfra fra siden. Spinnakeren har sitt eget fall (tau) gjennom en blokk i toppen av masta. I de to nedre hjørnene er det festet spinnakerskjøter som går igjennom blokker (barberhal) på begge sidene av båten akterut.
Oftest brukes en spinnakerbom der det ene skjøtet er festet. Spinnakerbommen er festet i en solid ring foran på masta ca. 2 meter opp fra dekket. Ofte benyttes spinnakerbomløfter som er et tynt tau fra midten av spinnakerbommen til en blokk et stykke opp på masta. Skjøtet som spinnakerbommen er festet til kalles bras.
Når man har et fast skjøtepunkt i baugen, eventuell på et baugspryd istedenfor en spinnakerbom, kalles seilet for en asymmetrisk spinnaker. Seilet seiles med ett skjøtepunkt og uten bras som ved en symmetrisk spinnaker. Seilet er skåret asymmetrisk og vil være best egnet til litt smalere vindvinkler enn en tradisjonell spinnaker som er symmetrisk. Den asymmetriske spinnakeren er enklere å håndtere for et mindre mannskap.
Reving
I sterk vind eller ved behov for mindre seilareal kan storseilet reves. Den første metoden var tynne tau festet på begge sider av storseilet noe ovenfor bommen. Storseilet ble firt så langt at revelissene kunne knyttes rundt bommen. På 1960 -70-tallet var det vanlig med en rullebom som med en sveiv roterer bommen så så mye av storseilet skipperen ønsker trekkes ned og rundt bommen. Selv om denne måten å reve på var forholdsvis enkel, mistet storseilet sin fasong ved reving, og man har i ettertid i utstrakt grad montert maljer i storseilet som det var mulig å tre et tynt tau igjennom slik at tauet gikk rundt bommen og trakk del av storseilet ned på bommen. Enda nyere er rullerev integrert i masten. Da rulles storseilet opp på en profil inne i masten. Fordelen er at seilet ikke lenger er eksponert for sollys når det er rullet inn. Ulempen er at masten blir tykkere og fanger mer vind. Rullemast blir derfor ikke brukt på konkurransebåter.
Det er blitt vanlig med rullefokk. Da er fokkestaget, som er en vaier fra masten ned til baugen der fokka festes, skiftet ut med en metallprofil som kan rotere. Ved å rotere profilen kan en valgfri del av fokka rulles inn.
Andre farkoster med seil
Seil brukes også på seilbrett (windsurfer) og på farkoster med meier som brukes til isseiling og med ski som brukes til snøseiling.
Nyere design
Etter at seilet ble utkonkurrert av dampmaskinen og diselmotoren har det i nyere tid blitt forsket mye på andre designer for å spare energi og for å få en mer miljøvennlig fremdrift, redusere drivstofforbruk og karbondioksidutslipp.
Kite
Skip som det nederlandske lasteskipet Beluga SkySails fra 2008, på 9831 DWT, benytter en kite som seil. Kiten er festet i baugen og kan trekkes inn og rulles sammen i et rom i baugen, det finnes også varianter med kiter som ikke er laget av seilstoff men er stive og plasseres i et stativ på baugen når de ikke er i bruk. Kiter på skip kan stort sett benyttes i åpen sjø.
Vingeseil
Det finnes en rekke forskjellige designer av stive vingeseil. Skip som den japanske oljetankeren Yue You 129, fra 1980, på 1475 DWT har vingeseil bestående 200 kvadratmeter lerret strukket stramt av stive metallrammer. Nyere designer enn denne gir ennå bedre fremdrift og større seilflate.
Rotorseil
Anton Flettner begynte allerede i 1924 å utvikle Flettner-rotoren. Den baserer seg på Magnuseffekten. En eller flere høye roterende sylindre skaper fremdriften. Det ble laget flere slike skip på 1920 og 1930-tallet, men mer effektive motorer og lavere drivstoffpriser gjorde rotorseilen ikke lenger konkurransedyktige. På 1980-tallet tok man opp igjen bruken av rotorseil. Også i Norge går det flere skip med denne teknologien, det største er SC Connector på 8843 DWT (i 2021).
Røkelsessederslekten
Et viktig kjennetegn er at konglene bare har 2-4 skjell, som er lysebrune eller rødbrune. Den amerikanske arten er 40-60 meter høy, de asiatiske når 20-40 meter. Artene har mykt, bestandig trevirke som motstår forråtnelse. Trevirket har god lukt, og har vært beskattet i jakt på trevirke til møbler og pyntegjenstander.
Kjell Lode
Kjell Lode (født 8. juli 1955) er en norsk politiker fra Kristelig Folkeparti. Han var ordfører i Fræna kommune i Møre og Romsdal fra 2007 til 2011.
Røkelsessederslekten
Arter
De tre artene i slekten omfatter:
Kjell Lode
Lode er tidligere fylkesleder for Kristelig Folkeparti i Møre og Romsdal og er vararepresentant til Stortinget i perioden 2013-2017.
Røkelsessederslekten
Arter
Enkelte mener at de svært like artene taiwansk og kinesisk spøkelsessider, er varianter av samme art (macrolepis).
Californisk røkelsessider (Calocedrus decurrens) eller bare røkelsesseder brukes til blyanter, siden virket er mykt og lar seg spisse uten å trevles eller sprekke. Den vokser i det vestre Nord-Amerika, fra Oregon i nord til Baja California i sør. Den er et stort tre, inntil 60 meter, diameter inntil 3-4 meter. Kronen er bredt konisk, grenene spredte. Bladene lysegrønne eller klargrønne uten stomatabånd, konglene inntil 25 mm. Den amerikanske arten er vertsplante for skogvepsen Syntexis libocedrii.
Haldarsvíkar og Saksunar kommuna
Haldarsvíkar og Saksunar kommuna var en kommune på Færøyene. Kommunen omfattet bygdene Haldarsvík, Tjørnuvík, Langasandur og Saksun på Streymoy, og ble opprettet ut fra Norðstreymoyar prestagjalds kommuna i 1913. I 1944 ble den delt, slik at de tre førstnevnte bygdene tilfalt nye Haldarsvíkar kommuna, mens Saksun dannet Saksunar kommuna.
Røkelsessederslekten
Arter
Kinesisk røkelsesseder (Calocedrus macrolepis) blir 25-35 meter høyt, og er sårbart mot hogst og skogrydding, men ikke en truet art. Vokser fra Guangdong til Yunnan i sørvestre Kina, videre i nordre Vietnam, Laos, Thailand og Burma. Bladene klargrønne eller skinnende grønne på oversiden og med hvite stomatabånd på undersiden. Konglene er purpurfargede og 1-2 cm lange, konglestilken er med bare 5 mm en del kortere enn hos den taiwanske varianten.
Taiwansk spøkelsessider (Calocedrus formosana) er svært sjelden i vill tilstand, vokser kun på Taiwan og truet av utryddelse. Diameteren er opp til 3 meter, høyden 25-40 meter. Hele vekstområdet er på knappe 5 000 km², og trues både av hogst og av skogrydding for jordbruksformål. Har med 15 mm en klart lengre konglestilk enn den kinesiske arten.
Den edle ville
Opprinnelsen til begrepet «den edle ville»
På engelsk dukket begrepet «den edle ville» først i Drydens skuespill The Conquest of Granada (1672): «I am as free as nature first made man, / Ere the base laws of servitude began, / When wild in woods the noble savage ran.»
Imidlertid begynte begrepet først å blitt benyttet jevnt over i løpet av den siste halvdelen av 1800-tallet og da som et begrep for nedvurdering. På fransk hadde begrepet vært Bon sauvage, «den gode villmann», og på fransk (som på 1700-tallets engelsk) innebar ordet «ville» eller «villmann» ikke nødvendigvis de konnotasjoner om grusomhet som vi i dag vil assosiere med det, men hadde betydningen «vill» som i en vill blomst.
Det idealiserte bildet av «naturens egen herre» var et aspekt av 1700-tallets sentimentalisme, sammen med andre faste figurer som Den dydig budeie, tjeneren-smartere-enn-sin-herre (som Sancho Panza og Figaro, og tallrike andre), og det generelle tema om de nedre samfunnsklassers renhet og dyd. Naturens herre, enten det var en europeer eller født i et mer eksotisk land, har sin plass innenfor disse billedlige uttrykkene, sammen med Den vise egypter, perser og kineser. Han har alltid eksistert, fra eposet Gilgamesj hvor han opptrer som Enkiddu, den ville-men-gode mann som lever sammen med dyrene; og den ulærte-men-edle middelalderridderen Parsifal. Selv Bibelens David som ung hyrde faller innenfor denne kategorien. Faktisk kan den dydige gutt fra enkle kår sameksistere i en hevdvunnen trossetning som i abrahamittisk religion, mest tydelig i tilfellet med grunnleggeren av den kristne tro. Likeledes er selve ideen om å trekke seg tilbake fra samfunnet – og særlig fra byene – knyttet til dyd og fortreffelighet, opprinnelig en religiøs tanke.
Locus classicus av 1700-tallets portrett av den amerikanske indianer er gitt av Alexander Pope, uten tvil den mest berømte og mest oversatt poet i sin tid. I hans filosofiske dikt, «Essay on Man» (Essay om mennesket, 1734), skrev Pope om «den stakkars indianer hvis ulært sinn ser Gud i skyene eller hører Ham i vinden»:
Popes dikt uttrykker en typisk overbevisning fra Opplysningstiden at mennesket er overalt og i alle tider den samme, noe som også var i henhold til kristen lære (Pope var katolikk). Han portretterer sin indianer som et offer («the poor Indian»), som, skjønt mindre utdannet og med færre lengsler enn sin europeiske motpart, er enten god eller bedre og derfor like verdig av frelse. Han er en «bon sauvage», men ikke en edel villmann.
Romantisk primitivisme
En del egenskaper som ble tilskrevet romantisk primitivisme er:
I det første århundret e.Kr. ble alle disse kvalitetene blitt tilskrevet germanerne av den romerske forfatteren Tacitus i hans bok Germania hvor stadig satte de nordlige barbererne opp i kontrast mot de myke, romaniserte og korrupte gallere ved at han indirekte kritiserte sin egen romerske kultur for å bevege seg vekk fra sine røtter – hvilket var den endelige hensikten med alle disse gjentatte sammenligningene. Germanerne hadde ikke fått en «gullalder» med letthet, men var blitt tøffe og herdet av besværligheter og undertrykkelse, kvaliteter som Tacitus så som å foretrekke framfor «bløtheten» til det siviliserte liv. I antikken var denne formen for ”hard primitivisme”, enten det ble sett på som ønskelig eller sett på noe å unnslippe, eller sameksistere med den retoriske opposisjonen til den «bløte primitivisme» i visjonene av en tapt gullalder av velvære og overflod.
Den legendariske tøffheten og militære motet til spartanerne har også vært beundret gjennom tidene av harde primitivister; og 1700-tallets skotske forfatter beskrev sine landsmenn fra det skotske høylandet på dette viset:
Kritikk
I boken Et blankt ark (The Blank Slate, 2002) kritiserer den kanadisk-amerikanske psykologiprofessor Steven Pinker teorien om den edle ville. Som støtte fører han data som viser at mellom 10 og 60 prosent av de mannlige dødsfall hadde sin årsak i vold i primitive samfunn i Amazonas og Ny-Guinea i motsetning til at kun noen få prosent av de mannlige dødsfallene i USA og Vest-Europa skyldes vold i løpet av 1900-tallet. En studie av jeger- og samlersamfunnet kom fra til at 64 prosent av stammene er i krig hvert andre år.
Antonio Innocenti
Antonio Innocenti (født 23. august 1915 i Poppi i provinsen Arezzo i Toscana i Italia, død 6. september 2008 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler, tidligere prefekt for Kleruskongregasjonen (1986–1991), tidligere prefekt for den pavelige kommisjonen «Ecclesia Dei» (1991–1995).
Banco de México
Banco de México er Mexicos sentralbank. Den ble grunnlagt den 1. september 1925 i President Plutarco Elías Calles regjeringstid. Bankens første direktør var Manuel Gómez Morín.
Antonio Innocenti
Han ble kreert til kardinal av pave Johannes Paul II i 1985, med Santa Maria in Aquiro som tittelkirke.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Vatan
Vatan er en kommune i departementet Indre i sentral-Frankrike.
NOU 2000: 1, Kvoteutvalget
NOU 2000: 1 «Et kvotesystem for klimagasser» er en norsk offentlig utredning (NOU) fra et utvalg oppnevnt ved kongelig resolusjon 23. oktober 1998. Utredningen ble avgitt til Miljøverndepartementet 17. desember 1999. Utvalgets mandat var å utrede et nasjonalt kvotesystem for klimagasser med utgangspunkt i Kyotoprotokollen. Utvalget blir derfor gjerne referert til som «Kvoteutvalget».
Utvalget konkluderte med at et system for handel med utslippskvoter ville være et viktig middel til å gjennomføre Kyotoprotokollen i Norge i perioden 2008-2012. Konklusjon deres var at flere hensyn, blant annet kostnadseffektivitet, styringseffektivitet og likebehandling tilsier et bredest mulig system.
Et bredt system vil sikre at reduksjonene skjer der hvor kostnadene er minst og også øke sannsynligheten for at Norge klarer å innfri forpliktelsene under Kyotoprotokollen.
Systemet kan av praktiske hensyn ikke omfatte alle de norske klimagassutslippene da de administrative kostnadene knyttet til å redusere enkelte utslipp gjennom handel med utslippskvoter, som metangass i landbruket, ville kunne bli uforholdsmessig høye. Allikevel konkluderer utvalget med at nesten 90 prosent av utslippene i 1997 ville være egnet til å inkludere i kvotesystemet.
S9G atomreaktor
S9G atomreaktor er en atomreaktor som brukes av US Navy for å produsere elektrisitet og kraft til fremdrift ombord i angrepsubåter i Virginia-klassen. S9G, som er en trykkvanns-fisjonsreaktor, blir produsert av General Electric.
S9G står for:
Panama under Sommer-OL 2012
Panama deltok under Sommer-OL 2012 i London som ble arrangert i perioden 27. juli til 12. august 2012. Åtte utøvere, seks menn og to kvinner deltok i fem sporter, friidrett, svømming, taekwondo, judo og boksing. Det var sekstende gangen Panama deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer. Friidrettsutøveren Irving Saladino var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Irak under Sommer-OL 2008
Irak under Sommer-OL 2008. Fire utøvere fra Irak deltok i to grener under Sommer-OL 2008 i Beijing. De vant ingen medaljer. Roeren Hamzah Al-Hilfi var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Roing
Menn
Viktor Markin
Viktor Fjodorovitsj Markin (russisk Виктор Фёдорович Маркин) (født 23. februar 1957 i Novosibirsk) er en sovjetisk tidligere friidrettsutøver.
Markin begynte ikke å satse på friidrett før han var 19 år, og var helt ukjent før OL 1980 i Moskva. 27. april 1980 satte han personlig rekord på 400 meter i Sotsji med tiden 46,96. Like før OL forbedret han denne rekorden til 45,34.
Etter OL konsentrerte Markin seg om å fullføre sine medisinstudier. I 1982 meldte han seg på til EM i Athen, og endte med bronse både på 400m og på stafetten. I sin første VM-deltakelse i Helsingfors vant han et nytt stafettgull. Han la opp for godt da det ble kjent at Sovjetunionen valgte å boikotte OL 1984 i Los Angeles.
Wind River
Wind River er en amerikansk spillefilm regissert av Taylor Sheridan og fotografert av Ben Richardson. Filmen hadde premiere under Sundance filmfestival i januar 2017.
Handlingsreferat
Om vinteren i Wind River Indian Reservation i Wyoming, oppdager agent Cory Lambert fra U.S. Fish and Wildlife Service den blodige kroppen til 18 år gamle Natalie Hanson i snøen. Kroppen hennes er barbeint, uten ordentlige klær for vinteren, og mange mil fra nærmeste bygning. FBI-agent Jane Banner ankommer for å etterforske et mulig drap, fordi FBI har jurisdiksjon over drapssaker på slike indianer-reservat. Dagen etter får Banner vite fra Natalies far, Martin, at datteren hans var sammen med en ny kjæreste. Men faren visste ikke mannens navn, eller hvor han bodde.
En obduksjon viser at den unge kvinnen hadde blitt utsatt for vold. Imidlertid klarer ikke legen bekrefte om dødsfallet som drap, og agent Banner får ingen ekstra hjelp fra FBI i denne etterforskningen. Lambert oppdager at Natalies "nye kjæreste" var Matt Rayburn, som arbeider ved et nærliggende anlegg som driver med oljeboring. Dagen etter blir Matts kropp også oppdaget, naken og allerede herjet av dyreliv. Lambert forteller agent Banner om sin egen datters død tre år tidligere. Kroppen til datteren hans ble oppdaget i snøen etter en fest hjemme hos dem, samtidig som han og hans kone var bortreist. Ingen ble etterforsket eller siktet etter datterens død.
Agent Banner, ledsaget av lokal politi-sjef Ben Shoyo og flere politifolk, besøker olje-boringsanlegget. De blir møtt av bedriftens sikkerhetsvakter som forteller at Matt hadde en krangel med Natalie ett par dager siden - og ingen av dem har blitt sett siden. Konfrontasjonen mellom politi og sikkerhetsvakter eskalerer raskt til en væpnet konflikt, når de krangler om hvem som egentlig har jurisdiksjon over området. Agent Banner avviser situasjonen ved å hevde FBI-autoritet. Men sikkerhetsvaktene nekter å fortelle hva som egentlig skjedde med Natalie eller Matt, og vaktene har ingen problemer med å ty til vold i forsøk på å hindre at politiet finner ut hva som hadde skjedd.
Amund Noss
Amund Noss (født 8. august 1971) er en norsk jurist og embetsmann. Han er ekspedisjonssjef og leder i Skattelovavdelingen i Finansdepartementet (fra juni 2012). Han var advokat hos Regjeringsadvokaten fra 1999 til 2012, og medlem av ledergruppen hos Regjeringsadvokaten fra 2008. Han fikk møterett for Høyesterett i 2004.
Han er utdannet cand. jur. fra Universitetet i Oslo i 1996 og har i tillegg en Master of Law-grad fra Cambridge University i 1997. Tidlig i karrieren var Noss advokatfullmektig i BA-HR.
Striden om inntekt fra indre selskap - Høyesterettsdom 2009
I striden om utbetalinger fra et indre selskap skal skattes som personinntekt, førte Amund Noss saken for regjeringsadvokaten. Seb Enskilda var det første selskapet som stevnet staten med krav om at ligningsvedtaket mot dem ble opphevet, men tapte på alle punkter i desember 2006. Boston Consulting Group (BCG) var det andre selskapet som stevnet staten og tapte like klart. I mai 2008 tapte også Carnegie i Oslo tingrett. De øvrige sakene var foreløpig stilt i bero i påvente av en endelig dom i Seb Enskilda-saken. I Høyesterett vant Skatteetaten frem med sitt syn. .
Vånd
Vånd (Arvicola amphibius), også kalt jordrotte og vannrotte, er en fossorial art i hamsterfamilien (Cricetidae), som inngår i gruppen av gnagere (Rodentia). Arten er en viktig næringskilde for mange rovpattedyr og rovfugler, men den regnes gjerne som et skadedyr av bønder og hageeiere. Arten er tallrik i Norge, men bestanden varierer i sykluser.
Utbredelse
Vånden er utbredt i det meste av Europa og store deler av Asia. I Norge finnes vånden over det meste av landet, unntatt høyt til fjells, og den mangler på en del øyer.
I visse områder kan vånden ha en svært høy bestandstetthet, for eksempel på mange øyer. Slike områder er ettertraktede jaktområder for både rovfugler, som hauker og ugler, og rovpattedyr, som mink og rødrev. I perioder kan disse nærmest spesialisere seg på å fange vånd. Som hos mange andre smågnagere kan bestandsstørrelsen hos vånd variere sterkt.
Atferd
Vånden er selve gravespesialisten blant norske smågnagere. Den lager store gangsystemer som også kan inneholde både bol og egne rom for lagring av mat. Den graver også ganger i selve markoverflaten, og disse kommer ofte til syne når snøen smelter om våren. Vånden er en glimrende svømmer og kan være under vann i ett minutt av gangen. Hvis den blir skremt når den sitter ved vannkanten og spiser, kan den kaste seg i vannet og forsvinne.
Vånden er først og fremst planteeter, selv om den av og til kan ta litt insekter og andre smådyr. I sommerhalvåret spiser den svært gjerne vannplanter, i tillegg til mange andre grønne planter. Om vinteren er røtter og rotknoller den viktigste føden. I et matlager som var samlet sammen av vånd, ble det i ett tilfelle funnet hele 35 liter poteter, og i et annet tilfelle fant man 20 liter løvetannrøtter. Vånden kan også helt spise opp røttene på busker og trær, som da nærmest blir stående igjen som kjepper som noen har stukket ned i bakken. På samme måte som markmusa kan den også ringbarke trær på den nederste delen av stammen. Når man så tar med at dens omfattende graveaktivitet nesten helt kan underminere enger, beitemarker og hager, forstår man at våndens virksomhet ofte er upopulær hos mennesker.
I fangenskap kan vånden oppnå en alder på tre og et halvt år. Ute i det fri er nok en slik alder svært sjelden, for dødeligheten er høy.
Annet
Mange forveksler vånd og muldvarp, men sistnevnte fines ikke i Norge. Den tilhører orden insektetere. Årsaken til forvekslingen kan være at begge artene kaster opp små jordhauger ved munningen av sine underjordiske ganger. Våndens jordhauger er imidlertid mer uryddige enn muldvarpens, og de inneholder ofte en del gress.
Amund Tveit
Amund Tveit (født 7. mai 1972 i Trondheim) er en norsk forsker innen databehandling. Han har doktorgrad ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet fra 2004, og jobber for tiden ved Google i Trondheim.
Tveits spesialområde er «software engineering» og objektorienterte systemer. Hans publikasjon A survey of agent oriented software engineering brukes som pensum eller anbefalt lesning ved elleve universiteter og høyskoler og her er det listet opp 90 artikler som siterer fra publikasjonen.
Angrepsfly
Angrepsfly er flytyper som er spesielt utviklet for å gi flystøtte og angripe taktiske bakkemål. I prinsippet kan både jagerfly og lette bombefly utføre de samme oppgavene, og idag er det vanligere å bruke for eksempel jagerfly til disse oppgavene. Angrepshelikopteret har også tatt over mange av rollene angrepsflyet hadde. Men allerede under den første verdenskrig begynte man å utvikle fly spesielt beregnet på bruk mot bakkemål, som for eksempel de britiske «trench fighters».
Come Taste the Band
Come Taste the Band er det tiende studioalbumet fra det engelske hard rock-bandet Deep Purple, utgitt i oktober 1975. Dette er det eneste studioalbumet der gitaristen Tommy Bolin medvirker. Etter den påfølgende turneen ble bandet oppløst og ga ikke ut nytt studiomateriell før gjenforeningen av «Mark II»-besetningen i 1984 med albumet Perfect Strangers.
Musikalsk er dette albumet mer kommersielt enn det foregående albumet, hardrock, men med sterke funk- og soul-overtoner. Bandets musikalske retning styres her hovedsakelig av Glenn Hughes og Tommy Bolin, og til tross for krasse kritikker solgte albumet relativt godt.
Knut Støbakk
Knut Støbakk (født 4. oktober 1953) er en norsk lokalpolitiker fra Kristelig Folkeparti. Han var ordfører i Giske kommune i Møre og Romsdal fra 2003 til 2015.
Støbakk er fiskebåteier og styreformann i Sunnmøre og Romsdal Fiskesalslag (Surofi),
Veerse Gat
Veerse Gat var en av fire fjordmunninger i Nederland som ble stengt i forbindelse med Deltaprosjektet (ned.: Deltawerken). Den lå mellom øyene Noord-Beveland og Walcheren i provinsen Zeeland, og ble i 1961 stengt med Veerse Gatdemningen.
Stengningen forandret Veerse Gat fra å være et område under innflytelse av tidevannet til en innsjø med mer eller mindre fast dybde. Om vinteren blir for eksempel nivået satt i forhold til hvor mye vann som kommer fra områdene rundt, mens man om sommeren holder regning med vannsport og sportsfiskere.
Etter stengningen skrev den nederlandske chansonnieren Jaap Fischer sangen Het Veerse Gat (1962). I refrengets første linje er teksten Het gat is dicht, de haven ligt voor johoho, voor johohohohohoker (no.: Munningen er stengt, havnen en vits). Videre spår han at Fritz und Wilhelm kommer schnell og at Veere vil bli en turistby.
Ellen Dorrit Petersen
Ellen Dorrit Petersen (født 4. desember 1975) er en norsk skuespiller.
Hun har sin utdannelse fra Kunsthøgskolen i Oslo.
Petersen var knyttet til Rogaland Teater (2005–2006) og har vært ansatt ved Det norske teatret fra 2006.
Hun kommer opprinnelig fra Tau i Rogaland, men er i dag bosatt i Son.
Petersen spilte en hovedrolle som diplomatdatteren Margrete Broch Wergeland i NRK-serien Erobreren (2012) etter Jan Kjærstads trilogi.
S8G atomreaktor
S8G atomreaktor er en atomreaktor som brukes av US Navy for å produsere elektrisitet og kraft til fremdrift ombord i ubåter i Ohio-klassen. S8G, som er en trykkvanns-fisjonsreaktor ble produsert av General Electric.
S8G står for:
Heinz Strathmann
Heinz Strathmann (født 1. august 1954) er norsk-tysk gründer i eventbransjen. Han eier og er daglig leder i DMC (Destination Management Company) Pan Norway AS. Han er født i Vest-Tyskland og kom som 19-åring i 1973 til Norge. Fem år etter overtok han Geilo Høyfjellspensjonat, grunnla Geilo Reisebyrå, Pan Tours Canada-reiser, aktivitetsselskapet Geilo Aktiv og en gourmet-restaurant. I 1982 begynte han med Pan Norway, som tilbyr incentives, events og produktpresentasjoner for utenlandske firmaer i Norge.
Heinz Strathmann var daglig leder i Polar Park, verdens nordligste dyrepark, fra 2013 til 2018.
Siden 2018 jobber Heinz Strathmann som lektor på ekspedisjonsskip i Arktis og Antarktis, i tillegg til isbjørnvakt på ekspedisjonsskip i Arktis.