cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nockeby
Nockeby omtales første gang i 1400 som Nokkaby. Byen antas å være oppkalt etter en person med navnet Nokke.
Jødisk historie i England
Frigjøringen og fremgang, 1800-tallet
Med den katolske frigjøringen i 1829, en politisk prosess som reduserte og fjernet mange av de begrensninger som var gjeldende for katolikker i Storbritannia, steg også håpene for jødene. Det første skrittet mot tilsvarende lettelser skjedde i 1830 da politikeren William Huskisson presenterte et opprop signert av 2000 handelsmenn og andre i Liverpool. Dette ble øyeblikkelig fulgt opp av et lovforslag presentert den 15. april det samme året som var bestemt til engasjere parlamentet i en form eller en annen i de neste tretti år.
Nockeby
Nockeby utgjør, sammen med bydelene Äppelviken, Smedslätten, Ålsten og Höglandet, Bromma trädgårdsstad.
Jødisk historie i England
Frigjøringen og fremgang, 1800-tallet
I 1837 adlet dronning Victoria den framstående bankmannen og filantropen Moses Haim Montefiore; fire år senere ble Isaac Lyon Goldsmid gjort til baronett, den første jøde som mottok en arvelig tittel. Den første jødiske Lord Mayor av London var sir David Salomons som ble valgt i 1855, fulgt av frigjøringen av jødene av 1858. Den 26. juli 1858 ble Lionel de Rothschild endelig tillatt å sitte i Underhuset da loven som forutsatte at eden for posisjonen bare kunne bli gitt av kristne ble endret. Benjamin Disraeli, en døpt kristen av jødisk herkomst, var allerede parlamentsmedlem.
I 1874 ble Disraeli statsminister etter tidligere å ha vært finansminister. I 1884 ble Nathan Mayer Rothschild, 1. baron Rothschild, det første jødiske medlemmet av overhuset. Disraeli var allerede medlem.
Ved 1882 levde 46 000 jøder i England, og ved 1890 var den jødiske frigjøringen fullstendig for alle området av livet. Siden 1858 har parlamentet aldri vært uten jødiske medlemmer.
Under den første verdenskrig
Fra 1800-tallet gjennom den første delen av 1900-tallet fikk omfattende pogromer (jødeforfølgelser) og mailovene i Russland mange jøder til flykte fra det russiske området Tsjerta osedlosti som i utgangspunktet tillot jøder å bosette seg. Ved 1919 den jødiske befolkningen i England økt fra rundt 60 000 mennesker i 1800 til rundt 250 000 som levde hovedsakelig i de store byene, særlig London. Opprinnelig levde jødene hovedsakelig i områdene Spitalfields og Whitechapel, noe som gjorde East End til et jødisk nabolag. Manchester og nabolaget Salford fikk også betydelig jødisk bosetning, sørlig i distriktene Strangeways, Cheetham og Broughton. I motsetningen til de jødiske samfunnene i Polen omfavnet den jødiske befolkningen i England tilpasning og likhet med den videre engelske kulturen. De startet aviser på jiddisch og hebraisk, og hadde ungdomsbevegelser som Jewish Lads' Brigade. Innvandringen ble til slutt begrenset av Forordningen av fremmed innvandring av 1905 (Alien Immigration Act) som fulgte press fra politiske grupper som British Brothers League.
Rundt 50 000 jøder tjenestegjorde i de britiske styrkene under den første verdenskrig, og rundt 10 000 døde på slagmarken mens Storbritannias første heljødiske regiment, Den jødiske legion, kjempet i Palestina. En viktig konsekvens av krigen var den britiske erobringen av Palestinamandatet, og Balfourerklæringen i 1917 lovte området til dannelsen av ny jødisk nasjon.
Før og under den andre verdenskrig
Selv om det var en del framvoksende antisemittisme på 1930-tallet ble den balansert og utjevnet av sterk støtte for britiske jøder i deres lokalsamfunn som ledet fram til hendelser som slaget i Cable Street i 1935 hvor den grove antisemittismen ble slått tilbake. I et område bestående hovedsakelig av jøder og arbeiderklasse ble en marsj av et Oswald Mosleys fascistparti oppfattet som en provokasjon. Motdemonstrantene jagde fascistene, noe som også ble et vendepunkt for Mosleys parti og mange forlot det i tiden etter inntil det ble endelig forbudt i 1940.
Det var aldri en omfattende forfølgelse av jøder før eller under den andre verdenskrig i Storbritannia, men på samme tid var Storbritannia heller ikke særlig mottakelig for jødiske flyktninger som rømte for sine liv fra naziregimet i Tyskland, og andre fasciststater i Europa. Rundt 40 000 jøder fra Østerrike og Tyskland fikk til slutt tillatelse til å komme til Storbritannia før krigen, i tillegg til rundt 50 000 jøder fra Italia, Polen og andre steder i Øst-Europa. Til tross for de stadig økende advarslene som kom fra Tyskland, også ved Évian-konferansen i 1938, nektet Storbritannia å tillate flere jødiske flyktninger til landet. Den eneste unntagelsen som parlamentet unntok var Kindertransport, en anstrengelse rett før krigen til å frakte jødiske barn fra Tyskland til Storbritannia. Deres foreldre fikk ikke visum og døde antagelig i konsentrasjonsleirer. Rundt 10 000 barn ble reddet av Kindertransport fra en plan som hadde til hensikt å redde fem ganger dette antallet.
Da krigen brøt ut ble 74 000 tyske, østerrikske og italienske borgere i Storbritannia internert som fiender. Etter individuell betraktning av domstolen ble flertallet, hovedsakelig jøder og andre flyktninger, løslatt innenfor seks måneder.
Noe som var viktigere for mange jøder var tillatelsen til å bosette seg i det britiskkontrollerte Palestinamandatet. For å kunne opprettholde frem mellom den jødiske og arabiske befolkningen, særlig etter det arabiske oppstanden i 1936-1939, forsøkte Storbritannia å begrense videre innvandring. Denne begrensningen ble nær absolutt etter Hvitboka av 1939 som stoppet all lovlig innvandring. I løpet av krigen organiserte sionistene en illegal innvandring, ledet av «Hamossad Le'aliyah Bet» (en forløper til Mossad) som reddet titusener av europeiske jøder fra nazistene ved å seile dem til Palestina i skrøpelige båter og skip. Mange av disse skipene ble forhindret og del ble senket med stort tap av menneskeliv. De første anstrengelsene begynte i 1939 og det siste immigrantskipet som forsøkte å komme inn til Palestina før krigen ble avsluttet var Struma som ble torpedert i Svartehavet av en sovjetisk undervannsbåt i februar 1942. Struma sank og bortimot 800 mennesker mistet liv.
Mange jøder gikk inn i de britiske styrkene i løpet av den andre verdenskrig, blant annet rundt 30 000 jødiske frivillige fra Palestina alene, en del som kjempet i Den jødiske brigaden. Mange dannet kjernen i Haganah etter krigen, en jødisk selvforsvarsstyrke som etter krigen ble det som nå er Israels forsvarsstyrker.
Šárka Strachová
Šárka Strachová ( tsjekkisk uttale: [ˈʃaːrka ˈzaːɦropskaː] ; tidligere Záhrobská, født 11. februar 1985 i Benecko) er en tsjekkisk tidligere alpinist. Hun giftet seg og skiftet etternavn i 2013.
Karriere
Strachová debuterte i internasjonale konkurranser allerede som 15-åring, og skapte overskrifter under VM 2001, da hun på sin 16-årsdag kom på 21.-plass i storslalåm, selv om hun aldri tidligere hadde deltatt i noe verdenscuprenn.
I verdenscupdebuten i 2002 kom hun på femteplass. Under VM 2003 kom hun på 9.-plass i storslalåm. Året etter tok hun to bronsemedaljer i junior-VM (slalåm og storslalåm). I VM 2005 i Santa Caterina tok hun bronsemedalje i slalåm, bare slått av Janica Kostelić og Tanja Poutiainen. I junior-VM i alpint 2005 tok hun gull i slalåm.
27. februar 2005 vant hun sin første seier i verdenscupen, da hun gikk til topps i slalåm i San Sicario. 16. februar 2007 ble hun verdensmester i slalåm i Åre. I VM 2009 i Val-d’Isère tok hun sølv i slalåm.
Hun tok OL-bronse i slalåm i Vancouver 2010. I VM 2015 i Beaver Creek tok hun også bronse.
Kärrtorp
Kärrtorp er en bydel i bydelsområdet Skarpnäck i Söderort i Stockholm kommune. Bydelen grenser til Bagarmossen, Skarpnäcks Gård, Enskededalen, Gamla Enskede, Hammarbyhöjden, Björkhagen samt Nacka friluftsområde i Nacka kommune. Bydelen ble opprettet 1. februar 1948.
Bydelens sentrum består av et bilfritt torg med torghandel, kino, teater og forsamlingshus.
Partidul Democrației Sociale din România
Partidul Democrației Sociale din România («Partiet for Romanias sosialdemokrater», PDSR) var et rumensk sosialdemokratisk parti som eksisterte mellom 1992 og 2000.
PDSR hadde sitt utspring i Den nasjonale redningsfronten (Frontul Salvării Naționale, FSN). En splittelse i FSN mellom Iliescu-fløyen og en mer reformvennlig fløy rundt Petre Roman førte til at Iliescu-fløyen i april 1992 forlot FSN for å danne Den demokratiske nasjonale redningsfronten (Frontul Democrat al Salvării Naționale, FDSN), som i juli 1993 etter å ha blitt slått sammen med tre mindre partier blei til partiet PDSR.
FSDN hadde vunnet parlamentsvalget i 1992 og FSDN/PDSR satt med regjeringsmakta fram til 1996. PDSR måtte gi fra seg regjeringsmakta etter at de tapte parlamentsvalget i 1996, men fikk den tilbake etter valget i november 2000. I januar 2001 slo PDSR seg sammen med Partidul Social Democrat Român (PSDR), det historiske rumenske sosialdemokratiske partiet med røtter tilbake til 1910. Det nye partiet tok navnet Partidul Social Democrat (PSD).
Russell Kun
Russell Effaney Kun (født 24. mai 1966) er en naurisk politiker. I valget mai 2003 ble han valgt inn i parlamentet for valgdistriktet Ubenide. Han var justisminister i Ludwig Scottys regjering fra juni til august 2003, og det samme i René Harris' regjering fra februar 2004. Han mistet imidlertid posten igjen i juni 2004, da Scotty ble president igjen og oppnevnte David Adeang til denne stillingen.
I september 2004 ble han kontroversiell etter å ha uttalt at helseminister Kieren Keke ikke kunne beholde sin stilling. Han mistet sitt parlamentssete i valget oktober 2004.
I mai 2006 ble Kun navngitt som en av to tidligere ministere som hadde drevet med ulovlig salg av nauriske pass. En annen minister og flere andre ansatte høyt oppe i systemet skal også ha hatt del i skandalen.
Rudolph Grossmann
Rudolph Grossmann (født 1882, død 1941) var en tysk tegner og grafiker.
Han er i dag mest kjent som illustratør til bøker av flere samtidsforfattere, samt for sine portretter av datidens «store». Han laget også raskt nedtegnede skildringer av hverdagsliv.
VM i bandy 2007
Bandy-VM 2007 ble arrangert i Russland mellom 28. januar og 4. februar. Det var det 27. verdensmesterskapet i bandy. Totalt deltok 12 lag, seks lag i A-gruppen der det først ble det spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang og de fire første lagene gikk til semifinale. Kampene ble spilt i Kemerovo. Russland vant turneringen med Sverige på andre og Finland på tredjeplass. Norge tok igjen en skuffende 5.-plass.
Gruppespill
-
--
Kamper om 11.-plass
Mongolia vant 6–3 sammenlagt
Kamper om 9.-plass
Nederland vant 7–4 sammenlagt
Kamper om 7.-plass
USA vant 11–2 sammenlagt
Landkreis Dortmund
Landkreis Dortmund var en Landkreis i Regierungsbezirk Arnsberg i provinsen Westfalen i kongeriket Preussen som ble opprettet i 1817 etter undergangen av det franske storhertugdømmet Berg og Ruhrdepartementet. Kretsen omfattet størstedelen av området til den nåværende byen Dortmund. I tillegg til byens nåværende forsteder omfattet kretsen også byene Castrop, Lünen og Schwerte.
Den 1. april 1887 ble den sørlige delen av kretsen utskilt som Landkreis Hörde.
Gråmåke
Gråmåke (Larus argentatus) er en stor kystbunden overflatebeitende sjøfugl i slekten Larus, som inngår i delgruppen måker (Larinae). Arten ligner mye på fiskemåke (L. canus) og kaspimåke (L. cachinnans), og kan lett forveksles med disse på litt avstand. Gråmåka er også den mest tallrike, utbredte og tilpasningsdyktige måka blant de store måkene som hekker i Nord-Amerika. Arten hekker imidlertid over store deler av den tempererte sonen på den nordlige halvkule, og nominatformen både hekker og overvintrer i Norge.
Biologi
Gråmåka tilhører de såkalte fireårsmåkene, altså måker som går igjennom flere (7–8) stadier (blant annet myting av fjærdrakten) i tilveksten og ikke regnes som fullt utviklet før de er cirka fire år gamle eller mer. Dette gjelder typisk de største måkene.
Gråmåka er en stor måkefugl som blir omkring 53–68 cm lang og har et vingespennet som normalt utgjør 120–155 cm, avhengig av alder og underart. Vekten ligger omkring 600–1 650 g, avhengig av alder og underart. Hannene blir større enn hunnene.
– Nominatformen blir typisk cirka 55–67 cm lang og veier cirka 717–1 525 g, mens vingespennet utgjør cirka 125–155 cm.
Martin Engeset
Martin Engeset (født 20. juli 1964 i Oslo) er en norsk politiker (H).
Han var innvalgt på Stortinget fra Østfold 2001–2009, og var 2. vararepresentant 1985–1989, samt 1. vararepresentant 1993–1997.
Engeset har bakgrunn fra siviløkonomistudier ved Bedriftsøkonomisk Institutt, men leverte aldri diplomoppgaven, og arbeidet som revisjonsmedarbeider 1988–1995. Fra 1995 til 2001 hadde han et deltidsengasjement som sekretariatsleder for Norges Råvaregjenvinningsforening.
Gråmåke
Biologi
– Ssp. argenteus blir cirka 55–67 cm lang og veier cirka 600–1 150 g, mens vingespennet utgjør cirka 125–155 cm.
– Ssp. vegae blir cirka 55–67 cm lang og veier cirka 1 083–1 368 g (hunnen cirka 1 083–1 158 g; hannen cirka 1 318–1 368 g), mens vingespennet utgjør cirka 125–155 cm.
– Ssp. mongolicus blir cirka 56–68 cm lang og veier cirka 850–1 580 g (hunnen cirka 850–1 100 g; hannen cirka 1 150–1 580 g), mens vingespennet utgjør cirka 137–145 cm.
– Ssp. smithsonianus blir cirka 53–65 cm lang og veier cirka 600–1 650 g (hunnen cirka 600– 1 240 g; hannen cirka 797–1 650 g), mens vingespennet utgjør cirka 120–150 cm.
Fireåringer har i hovedsak ei hvit og grå fjærdrakt. Vingene er brede, lange og spisse, grå på oversiden med et sort felt på yttervingene. Hodet, halsen, ryggen, brystet, buken, gumpen og stjerten er ellers helt hvit. Nebbet er kraftig og guloransje med en rød markering på undernebbet, mens lemmene er grårosa. Øynene er lyse med en tynn guloransj hudring rundt. Ungfuglene er hvite med grå spragler over det meste av kroppen. Spraglene blir gradivis til mer distinkte felter, etter hvert som fuglen eldes, inntil den blir som beskrevet over etter cirka fire år.
Gråmåka er en opportunistisk predatorisk og dristig alteter som eter det meste, inkludert åtsler. På menyen står fisk og fiskeavfall, mollusker, krepsdyr, insekter, meitemark, bær, egg, unger og mindre fugler (døde eller levende) og mindre pattedyr, samt alle typer åtsel. Arten er en regelmessig gjest ved søppelplasser, der den eter matavfall. Den eter også frukt og bær, og arten er mange ganger observert når den stjeler iskrem, pølser, hamburgere og kebab fra folk som tar seg en rask matbit utenfor et gatekjøkken eller en kiosk. I Tromsø omtales derfor gråmåka ofte som kebabmåse.
Gråmåkene finnes i hovedsak langs kysten eller i kystnære områder, men også ved større innsjøer og vannreservoarer, landbruksområder og søppeldeponier. Arten søker jevnlig mat til sjøs, men sjelden veldig langt fra land. Gråmåker som ernærer seg på fiskeavfall i den sørlige Nordsjøen utenfor Belgia, våget seg for eksempel ikke så langt til havs som sildemåka (L. fuscus).
Hekkeplassene omfattes av mange ulike typer habitat, inkludert skog, tundra, jordbruksområder og urbane landskapsområder, strandsonene langs større innsjøer og kyststrøkene langs Atlanterhavet. Hekkeplassene ligger alltid ved eller nært åpent vann, men fuglene kan dra langt innover i landet for å finne mat.
Queen Of My Heart
Rekord: 15,1K – 13,4aK. Queen Of My Heart har etter debuten i 2007 vært Norges ubestridte ener blant montéhestene. Hun har bla. vunnet montéløpet under Biri All-round travet i 2009, Åby Stora Montépris 2009.
Queen Of My Hearts faste rytter er Liv Pedersen.
Gråmåke
Biologi
Redene bygges i åpent treløst lende, ofte på fjell nær sjøen og som regel godt beskyttet mot vind og vær, men ofte ikke spesielt godt skjult. Reiret består av tørt gress, kvister, mose og tang. Det kan bli opptil 25 cm (5–7 cm dypt innvendig) høyt og med cirka 15 cm (10–20 cm) innvendig diameter.
Hunnen legger normalt tre egg med et interval på to dager, av og til kun to og sjelden kun ett egg. Eggene er grønngrå med mørkebrune flekker. Begge foreldrene ruger eggene, men hunnen er mer aktiv i rugingen enn hannen. Inkubasjonstiden tar cirka 27–29 døgn (29 døgn for det første, 28 for det andre, og 27 for det siste egget som ble lagt). Når de klekker trenger avkommet varme fra foreldrene i de første dagene, men deretter klarer de å holde temperaturen selv.
Ungene kan bevege seg litt rundt i løpet av 24 timer, over korte distanser i løpet av 2–3 dager, men de holder seg ved redet de første dagene. Etter en ukes tid løper de imidlertid fritt omkring på territoriet. De tigger mat ved å pikke på den røde flekken som finnes på undernebbet. Foreldrene flyr ofte langt for å finne mat til ungene, som blir luftborene etter cirka 40–45 dager og fullt flygedyktige etter 45–50 dager. Hannen vokser raskere enn hunnene.
Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World. Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Norske navn i parentes er uoffisielle beskrivelser.
Eggsanking
I Norge kan det sankes egg av gråmåke slik det reguleres i «Forskrift om jakt- og fangsttider samt sanking av egg og dun for jaktsesongene fra og med 1. april 2017 til og med 31. mars 2022».
Sofie Johannesdotter
Sofie Johannesdotter (født 24. august 1839 i Ärtemark, Dalsland i Sverige, død 22. februar 1876 i Halden) var en svensk-norsk giftmorderske, bosatt og virksom i Norge.
Bakgrunn
Sofie Johannesdotters foreldre var fattige husmannsfolk og hennes teoretiske utdannelse var mangelfull selv til 1800-tallet å være. Først i sitt 15. år lærte hun å lese som forberedelse til konfirmasjonen. Denne siste begivenhet inntraff i 1854, med karakteren «mindre godt». Hun kunne lese og skrive, men manglet forøvrig teoretiske kunnskaper.
I 1867 emigrerte hun til Norge. Etter en tid på bomullsspinneriet i Halden fikk hun i 1868 arbeide som hushjelp hos grosserer Niels Anker Stang i Halden.
Forbrytelse
Sofie Johannesdotter kom raskt på kant med sine medtjenere i grossererens hus, og en rekke av dem skal ha sluttet i tjenesten på grunn av Sofies oppførsel. Gjennom mesteparten av sin tjenestetid stjal hun fra sin arbeidsgiver.
Den 12. oktober 1872 ga Sofie sin arbeidsgiver Cathinka Elisabeth Foyn Wiel (fru Stang) arsenikk, men først den 16. oktober døde husfruen av forgiftningen. Motivet ser ut til å ha vært hat; fru Stang hadde gjentatte ganger forsøkt å gi Sofie sparken, men grossereren hadde hver gang intervenert til Sofies fordel. Sofie hadde flere ganger sagt til andre ansatte i huset at noen burde drepe fru Stang.
Den 10. oktober 1874 ga hun sin arbeidsgiver Niels Anker Stang arsenikk, han døde samme kveld. Grossereren hadde endelig oppdaget at Sofie stjal fra ham, og hadde besluttet å la henne gå. Dette ble nå forhindret.
Den 18. januar 1875 ga hun den 16-årige Mathilde Wiel arsenikk, men piken døde ikke av giften. Hun hadde imidlertid mén av forgiftningen resten av livet. Mathilde var fra Eidsberg, men bodde i Halden hos sin slektning, fru Stang, i forbindelse med skolegang. Motivet for dette drapsforsøket ser ut til å ha vært at Sofie var blitt satt til å pleie Mathilde under en influensa, og at hun ville kvitte seg med denne arbeidsoppgaven. Mathilde Wiel levde til 1903, og giftet seg med en svensk-amerikansk metodistprest. Hun skrev flere kristne sanger. Den mest kjente er "Si allting til Jesus".
Den 10. februar 1875 tente Sofie på huset etter først å ha flyttet sine egne eiendeler ut. Hele huset brant ned, men ingen personer kom til skade.
Etterforskning
Sofie Johannesdatters arrestasjon fulgte vesentlig på grunnlag av rykter. Den 23. mars 1875 ble gravene til grossereren og hans hustru åpnet, og likene fraktet til Ebenezer Sykehus i Halden for obduksjon. Sofie ble dagen etter ført til sykehuset og konfrontert med likene. Hun tilsto da mordene på sine to arbeidsgivere.
Obduksjonen viste rikelige mengder med arsenikk i de to likene. Den 31. mars 1875 tilsto hun også mordet på Maren Johannesdatter og mordforsøket på Mathilde Wiel. Likeledes tilsto hun brannstiftelsen og tallrike små tyverier hun hadde begått hos grossereren. Hun var også mistenkt for å ha myrdet en gartner, sin egen far, samt for et mordforsøk på en eldre frøken, men benektet disse til sin død.
Den 12. mai 1875 ble Maren Johannesdatters lik gravet opp og analysert for arsenikk.
Rettssak og eksekusjon
Den 19. juli 1875 ble Sofie Johannesdotter dømt til døden etter kriminallovens (1842) § 14-1.
Den 6. november 1875 ble dødsdommen opprettholdt i Høyesterett.
Den 27. november 1875 resolverte kong Oskar II at dødsdommen skulle utføres.
Den 18. februar 1876 ble Sofie Johannesdotter halshugget på Borgermesterløkken i Halden. Skarpretteren var Theodor Larsen, og dette var hans tredje forretning. I fengslet hadde Sofie hatt lange samtaler med presten, og var blitt en kristen. Da henrettelsen skulle skje, leste Sofie høyt fra den svenske salmen «Källan», før hun tok presten i hånden, og sa farvel med disse ordene: «Nå går jeg hjem til Jesus, jeg!»
Arild Danielsen
Arild Danielsen (født 1985) er en norsk prisbelønnet fotograf fra Kristiansand.
Han er uteksaminert med bachelorgrad i fotografi ved det engelske universitetet University for the Creative Arts. Han har arbeidet med en rekke store norske aktører, deriblant Kirkens SOS, Kristiansand Dyrepark, NSB og Posten Norge. I 2009 vant Danielsen beste pris for reklame- og musikkfoto i Utsnitt (nå med navnet Gullsnitt), Norges eneste prisutdeling for reklamefoto. I 2013 ble han utmerket for beste nettportefølje ved samme prisutdeling. Arild Danielsen har også fotografert kjente norske profiler som Arne Næss, Per Fugelli og Harald Rosenløw Eeg.
Jazzgitarist Pat Metheny og pianist Brad Mehldau brukte Danielsens fotokunst som plateomslag samt booklet på deres plateutgivelse Metheny/Mehldau Quartet. Naturbildene er fra Auversvatn i Bykle kommune.
Surinams herrelandslag i fotball
Surinams herrelandslag i fotball (nederlandsk: Suriname voetbalelftal) representerer Surinam i internasjonal fotball. Selv om Surinam geografisk ligger i Sør-Amerika er de med i det nord- og mellomamerikanske fotballforbundet; CONCACAF. De har siden 1938 deltatt i VM-kvalifisering, men har aldri kommet til et VM-sluttspill
Resultater i mesterskap
{|
François Borde
François Borde (født 8. desember 1899 i Lourdes, død 15. desember 1987 i Bayonne) var en fransk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Borde vant en olympisk sølvmedalje i rugby union under OL 1920 i Paris. Det var kun to lag som deltok og det ble kun spilt én kamp. Han var med på det franske laget som tapte finalen mot USA med 0-8.
Antoine Forqueray
Antoine Forqueray (1672–1745) var en fransk komponist og kongelig kammermusiker, og ved siden av Marin Marais den mest betydelige gambist ved Ludvig den 14.s hoff.
Liv og virke
Familien Forqueray stammet fra Chaumes-en-Brie, Seine-et-Marne og Antoine Forqueray er den andre i en linje av komponister som omfatter faren Michael I (1650–1714), broren Michael II (1681–1757) og Nicolas Gilles (1703–1761), alle organister, og ikke minst sønnen Jean-Baptiste (1699–1782) som i likhet med faren var gambist og komponist.
I aprilnummeret 1682 av tidsskriftet Mercure galant fortelles det at den svært unge bassgambespilleren Forqueray fikk æren av å spille for Ludvig den 14, og kongen besluttet at den unge musikeren skulle oppfostres ved hoffet og få opplæring i gambespill. Etter at Forqueray hadde utviklet seg til en virtuos gambist ble han utnevnt til musiker (musicien ordinaire) ved det kongelige kapell (La Chambre du Roy).
I kapellet musiserte han sammen med François Couperin, Robert de Visée og andre. Under sine framføringer akkompagnerte hans kone ham på cembalo fram til 1710. Han ble ved hoffet til han trakk seg tilbake i 1730, og bosatte seg da i Mantes-la Jolie. Sønnen Jean-Baptiste Forqueray overtok Antoines stilling ved hoffet i 1742.
I Versailles fikk Antoine Forqueray ikke bare ry for sine improvisasjoner, men han skrev også gambemusikk. Sønnen samlet en del av musikken i Pièces de Viole (1747), som i tillegg til gambestykkene inneholdt versjoner av stykkene for cembalo. Forquerays musikk er av en relativt robust italiensk karakter, nokså forskjellig fra den affekterte og sterkt ornamenterte stilen som var vanlig i Frankrike den gangen, og som for eksempel preger Marin Marais' verker.
Krishna (elv)
Krishna (marathi: कृष्णा नदी, kannada: ಕೃಷ್ಣಾ ನದಿ, telugu: కృష్ణా నది) er en av de lengste elvene i India med sin lengde på ca. 1 300 km. Den har sitt utspring nær Mahabaleswar i Maharashtra, hvorfra den løper gjennom Sangli og ut i et stort delta i Bengalbukta ved Masulipatnam i Andhra Pradesh. Krishna gir vann til et bredt belte irrigasjonskanaler, og er seilbar kun i deltaområdet.
Den tradisjonelle kilden for elven er en stråle fra munnen av en statue av en ku i det gamle tempelet Mahadev i Mahabaleshwar.
Harry Styles
Harry Edward Styles (født 1. februar 1994 i Redditch i Worcestershire i Storbritannia) er en engelsk sanger, låtskriver og skuespiller. Han startet sin musikkarriere som del av boybandet One Direction, men har siden gjort karriere både som solomusiker, skuespiller og modell.
Spania under Paralympiske vinterleker 2006
Spania deltok med ni deltakere i de paralympiske vinterlekene 2006 i Torino, alle innen alpin skiidrett.
Krishna (elv)
Over elven er det bygget to store demninger: en ved Srisailam, som heter Srisailam-demningen, og den andre ved Nagarjuna Hill, som har navnet Nagarjuna Sagar-demningen. Sistnevnte regnes for å være den største jorddemningen i verden med et vannreservoar som dekker dusinvis av kvadratkilometer.
Harry Styles
One Direction
Styles musikerkarriere startet i 2010 da han deltok på audition til det britiske sangprogrammet X Factor. Alene kom han ikke langt og ble eliminert fra konkurransen, men ble hentet tilbake senere samme dag og fikk da muligheten til å danne bandet One Direction, sammen med Louis Tomlinson, Niall Horan, Zayn Malik, og Liam Payne. De kom på tredjeplass i X Factor.
Krishna (elv)
Elveløp
Krishna springer ut ved Mahabaleshwar i Maharasthra i vest og møter Bengalbukta ved Hamasaladeevi i Andhra Pradesh på østkysten. Den renner også gjennom delstaten Karnataka. Deltaet til elven er en av de mest fruktbare regionene i India og var hjemmet til de gamle Satavahana- og Ikshvakudynastiene og deres solkonger. Vijayawada er den største byen langs Krishna-elven.
Harry Styles
One Direction
One Direction fortsatte som band etter X Factor, og ble raskt populære verden over.
Krishna (elv)
Elveløp
Økologisk sett er dette blant verdens mest katastrofale elver, ettersom den forårsaker enorm jorderosjon i monsunperioden. Elven har stor og rasende vannføring, ofte har den en dybde på mer enn 23 m (75 ft). Ironisk sett er det et uttrykk i marathi (språket som brukes i Maharasthra) som sier "sunt vaahate Krishnamaai", noe som kan oversettes til «stille renner Krishna». I overført betydning brukes også dette uttrykket til å beskrive hvordan en person bør være, like stille som Krishna-elven. Men i virkeligheten fører Krishna til at store mengder jord eroderer i perioden juni-august hvert år. I denne perioden tar Krishna fruktbar jord fra Maharashtra, Karnataka og vestlige deler av Andhra Pradesh, og frakter jorda med seg til deltaregionen.
Harry Styles
One Direction
25. mars i 2015 forlot Zayn Malik bandet for å satse på sin solokarriere. Senere samme år ble de fire resterende medlemmene enige om å ta en pause fra bandet i 18 måneder, som ble senere til flere år. Bandmedlemmene har fortsatt kontakt i dag, men blir ikke ofte sett i offentligheten sammen.
Krishna (elv)
Nedslagsfelt
Krishnas nedslagsfelt strekker seg over et område på 258 948 km², noe som utgjør nærmere 8 % av Indias totale landareal. Feltet ligger i delstatene Andhra Pradesh (113 271 km²), Karnataka (76 252 km²) og Maharashtra (69 425 km²).
Kate Pace
Kate Pace (født 13. februar 1969 i North Bay i Ontario) er en canadisk tidligere alpinist.
Krishna (elv)
Nedslagsfelt
Krishna har sitt utspring i det Vestlige Ghats ved en høyde på rundt 1 337 moh., nord for Mahabaleshwar og ca. 64 km fra Arabiahavet. Deretter renner den ca. 1 300 km før den munner ut i Bengalbukta. Sideelvene som går i ett med Krishna er Ghataprabha, Malaprabha, Bhima, Tungabhadra og Musi.
Harry Styles
Solokarriere
Etter One Directions oppløsning i 2015 gikk også Styles i gang med sin solokarriere. I 2017 ga han ut sitt første soloalbum, Harry Styles. I 2019 ga han ut albumet Fine Line. Begge ble publikumssuksesser. I 2022 kom hans tredje album, ''Harry's House. ''
Krishna (elv)
Nedslagsfelt
Mesteparten av nedslagsfeltet utgjør kupert og bølgete land, bortsett fra den vestlige grensen som har blitt til av en ubrutt linje av Det Vestlige Ghats' fjellrekker. De viktigste jordtypene som finnes i dette området er svartjord, rød jord, lateritter, alluvium, blandet jord, saltholdig jord og alkalijord.
Det har blitt vurdert å ha en årlig vannoverflate på 78,1 km³ i gjennomsnitt i Krishnas nedslagsfelt. Av dette er 58,0 km³ vann brukbart. Nyttbar område i nedslagsfeltet utgjør ca. 203 000 km², med andre ord 10,4 % av Indias totale brukbare landområder.
Harry Styles
Filmografi
Styles spilte rollen som «Alex» i krigsfilmen Dunkirk, som hadde kinopremiere i 2017. Filmen handler om de 400,000 soldatene som under Operasjon Dynamo ble evakuert fra Frankrike og over den engelske kanalen i 1940.
Krishna (elv)
Sideelver
Krishnas viktigste sideelv er Tungabhadra, som blir formet av Tunga-elven og Bhadra-elven, begge med utspring i det Vestlige Ghats. Andre sideelver inkluderer Koyna, Bhima (og dens sideelver som f.eks. Kundali, som er kilde for den øvre delen av Bhima), Malaprabha, Ghataprabha, Yerla, Warna, Dindi, Musi og Dudhganga.
Elvene Koyna, Vasna, Panchganga, Dudhganga, Ghataprabha, Malaprabha og Tungabhadra går sammen med Krishna fra høyre side, mens Yerla, Musi, Maneru og Bhima renner sammen med Krishna fra den venstre siden. Tre sideelver møter Krishna ved Sangli. Warana-elven møter Krishna nær Haripur i Sangli-distriktet. Dette møtestedet er også kjent som Sangameshwar. Panchganga møter Krishna i Narsobawadi ved Sangli. Dette området er veldig hellig for hinduer. Det blir sagt at Lord Dattatraya tilbragte noen dager i Audumber på bredden av Krishna.
Harry Styles
Filmografi
I 2020 ble det kjent at Styles skulle spille rollen som «Jack» i en psykologisk thriller regissert av Olivia Wilde kalt Don't Worry Darling. Innspillingen av filmen startet høsten 2020. Filmen hadde premiere 23. september 2022.
Only the Lonely
«Only the Lonely (Know the Way I Feel)» er en amerikansk sang fra 1960, skrevet av Roy Orbison og Joe Melson.
Roy Orbison, Bob Moores Orchestra & Chorus spilte den inn på plate og ble hans første større hit. Som en operaaktig rockeballade, hadde den en sound som ingen hadde hørt på den tiden. «Only the Lonely» ble utgitt på singlen Monument 45-421 i mai 1960.
Harry Styles
Motekarriere
Harry Styles ble i november 2020 den første mannen som alene har blitt avbildet på forsiden av det amerikanske motebladet Vogue. I bildeserien i bladet er Styles iført flere plagg som bryter med samtidens tradisjonelle oppfatninger om klær for menn, og bærer for eksempel kjoler og skjørt på noen av bildene.
Krishna (elv)
Sideelver
Sideelvene til Krishna inkluderer:
Only the Lonely
I 1989 ble den hedret med en Grammy Hall of Fame Award. I 2005 rangerte Rolling Stone sangen som # 232 på sin liste over The 500 Greatest Songs of All Time.
Krishna (elv)
Vannkraft
På grunn av elvens store lengde og vannføring, er det konstruert mange demninger på elven:
Templer og hellige steder
Templer som Dattadeva-templet, som er veldig hellig blant folket i Maharashtra, ligger på bredden av Krishna i Narasoba Waadi. Sangameshwar Shiva-templet i Haripur og Ramling-templet er også lokalisert på bredden av Krishna, i nærheten av Sangli.
Kjente pilegrimssteder som Audumber og Narsoba Waadi ligger på bredden av Krishna-elven, nær Sangli i delstaten Maharashtra. Kudalasangama ligger i nærheten av Bagalkot i Karnataka. Srisailam har et gammelt tempel for guden Shiva. Den internasjonale Kalachakrafestivalen ble feiret med Dalai Lamas tilstedeværelse i Amarvati, hovedstaden i det imperiale Satavahana-dynastiet som regjerte i Sør-India i 400 år og et sete for den buddhistiske lærdommen. Vijayawada på elvens venstre bredde har et kjent tempel liggende på Indrakeeladri-fjellet, dedikert til hindugudinnen Kanaka Durga.
Harry Styles
Motekarriere
I November 2021 lanserte Styles sitt eget skjønnhetsmerke, Pleasing. Bedriften selger i hovedsak neglelakk og hudprodukter, men også klær og tilbehør. Det er satt fokus på å bryte normer rundt kjønn og skjønnhetsprodukter, og det er stor variasjon i modellenes utseende, alder og kjønnsuttrykk.
Only the Lonely
«Only the Lonely» finnes også på Orbisons album Roy Orbison's Greatest Hits (1962) og på hans posthumt utgitte album A Black & White Night Live (1989), fra HBOs TV-special (1988).
Norske versjoner
Einar Jemtland, Arne T. Elgesem, A. Epaas, Viggo Sandvik Hansen og Eldar Vågan samt T. Sæther har skrevet norske tekster. Jemtlands og Sæthers versjoner bærer tittelen «Den som er ensom». Elgesems versjon heter «Anne-Susanne». Epaas' versjon heter «En som er ensom». Sandvik Hansens og Vågans versjon heter «Aunli & Aunli».
Thirteen
Thirteen er en amerikansk dramafilm fra 2003 regissert av Catherine Hardwicke og skrevet av Catherine Hardwicke og Nikki Reed.
Handling
Thirteen tar en kontroversiell og uredd kikk inn i det opprørske tenåringslivet. 13 år gamle Tracy (Evan Rachel Wood) er en flink og pliktoppfyllende skolejente, men alt forandrer seg når Evie (Nikki Reed), den mest populære og vakre jenta på skolen, bestemmer seg for å bli venner med henne. Tracy blir dermed dratt inn i en verden fullt av opposisjon, sex, kriminalitet og dop.
Vy bus4you
Vy bus4you, tidligere Nettbuss Bus4You og bare Bus4You, er et langdistanse-ekspressbusskonsept drevet av Vy Buss. Bussene er innredet med 2 + 1 seter i bredden, i motsetning til 2 + 2 som er det vanlige. I tillegg er det lengre avstand mellom setene, som også er utstyrt med legghvilere og stikkontakt for tilkobling av PC eller lignende. Det tilbys gratis internett-tilgang i bussene. De er beregnet for reiser over lange avstander mellom de største byene, og stopper derfor på svært få holdeplasser mellom endestasjonene. Billetter kan kun kjøpes på forhånd, ikke på bussen. Billettprisene varierer basert på etterspørsel, så det vil som regel være billigere å reise på en ukurant avgang midt i uken enn på de mest populære avgangene i helgene.
Historie
Konseptet ble startet av Bus4You Sweden AB i 2007, et selskap som ble startet av tre gründere med bakgrunn fra konkurrenten Swebus Express. Disse tre eide 50% av selskapet, mens Nettbuss Sverige AB eide de resterende 50%. Den første ruta startet 22. oktober 2007 på strekningen Göteborg - Borås - Jönköping - Linköping - Norrköping - Stockholm, og den ble en umiddelbar suksess. Mellom 6. september 2010 og 4. november 2013 gikk denne ruta også videre fra Stockholm til Uppsala.
I januar 2008 overtok Bus4You Sweden AB ekspressbusselskapet Säfflebussen AB fra Nettbuss Sverige, samtidig som Nettbuss Sverige økte sitt eierskap i Bus4You til 51%. På høsten 2008 ble disse selskapene slått sammen og det nye navnet på selskapet ble Nettbuss Express AB. Siden det har Nettbuss Sverige overtatt hele selskapet, og hovedkontoret har blitt flyttet fra Borås til Göteborg.
17. juni 2008 startet Nettbuss Sør opp et lignende konsept under navnet Nettbuss Komfort på strekningen Kristiansand - Lillesand - Grimstad - Arendal - Oslo. Ruta var beregnet på bedriftsmarkedet, med relativt høye priser og kun kjøring mandag til fredag. Det gikk to avganger fra Kristiansand på morgenen og to tilbake fra Oslo på ettermiddagen. Nettbuss Komfort ble ingen suksess, og ble nedlagt fra 1. juni 2009.
2. februar 2009 startet Nettbuss Express AB en ny rute mellom Oslo og Göteborg, som fra 15. juni samme år ble utvidet sørover til Helsingborg og Malmö. Fra 2010 går den også innom Lund.
13. oktober 2014 begynte Nettbuss Express AB også å kjøre strekningen Oslo - Karlstad - Kristinehamn - Örebro - Västerås - Stockholm. Dette kom samtidig som man anskaffet nye dobbeltdekkerbusser med 2 + 1 seter i bredden i overetasjen og vanlig ekspressbusstandard i underetasjen.
5. januar 2015 ble TIMEkspressen rute TE8 mellom Tjøme og Oslo lagt ned og erstattet med Bus4You på strekningen Borgheim (Nøtterøy) - Tønsberg - Kopstadkrysset (Horten) - Oslo (til sammen 12 mellomliggende stopp). 17. august 2015 ble rutetraséen endret fra å gå via E18 tilbake til TE8s gamle trasé via Bispeveien, og med enkelte avganger helt til Tjøme.
Fra 18. januar 2016 ble det satt inn to dobbeltdekkerbusser med Bus4You-standard i halve overetasjen på nattavgangene på Nettbuss express rute NX146 mellom Ulsteinvik og Oslo under navnet Nettbuss express plus. Fra 14. mai 2018 ble det satt inn fem tilsvarende dobbeltdekkerbusser på rute NX190 mellom Oslo og Kristiansand under navnet samme navn.
Ruter
De svenske rutene drives av Vy Travel AB.
Tidligere ruter
De norske rutene ble drevet av Nettbuss Travel AS (fram til 1. januar 2016 kjent som Nettbuss Ekspress AS).
Louise Lehzen
Louise Lehzen (født 3. oktober 1784 i Coburg, død 9. september 1870 i Bückeburg) var en tysk baronesse som var guvernante og senere rådgiver og selskapsdame for dronning Victoria av Storbritannia.
Jean-François Paul de Gondi
Bakgrunn
Jean-François Paul de Gondi var barnebarn til en italiensk innvandret bankmann i Lyon, som takket værer Katharina de' Medicis gunst (hun var fra 1533 hustru til og så i lang tid mektig enkedronning etter kong Henrik II av Frankrike ble elevert til høye verv og til hertug av Retz. Hans sønn, Jean-François' far, ble hjulpet frem til en generalspost av et høyadelig parti.
Louise Lehzen
Hun stammet fra Coburg, og kom til England som guvernante for prinsesse Feodora av Leiningen. I 1827 ble hun opphøyet i friherrelig stand av kongen av Hannover (som samtidig var konge av Storbritannia), Wilhelm IV. Hun ble lærerinne og guvernante for prinsesse Victoria i 1824, og fortsatte å ha ansvaret for undervisningen av prinsessen selv etter at hertuginnen av Northumberland formelt ble utnevnt til guvernante. Senere ble hun privatsekretær for Victoria, både mens hun var prinsesse og etter at hun var blitt dronning. I 1842 forlot hun hoffet og reiste tilbake til Tyskland. Hun døde i 1870.
Jean-François Paul de Gondi
Bakgrunn
Han forfattet i 1638 en fortelling om den genovesiske grev Giovanni Luigi de Fieschi, hvis rolle som leder for en sammensvergelse og dogen Andrea Doria (1547) åpenbart fascinerte ham.
I 1638 avsluttet han studiene med glans, ble presteviet og utviklet seg de følgende årene til fremgangsrik mondén predikant.
Biskop, erkebiskop
I 1643 ble han onkelens koadjutor, og fikk gjennom denne stillingen stor innflytelse hos befolkningen i Paris. Han brukte denne innflytelsen til å motarbeide Mazarin, og i 1649 var han hovedmannen bak fronden, et opprør mot Mazarins regentskap.
Kardinal
Den 19. februar 1652 ble han av pave Innocens X utsett til kardinalprest, og mottok tre år senaee den røda birettaen og tittelkirken Santa Maria sopra Minerva.
Han ble arrestert i 1652 og holdt i fangenskap først i Vincennes, senere i Nantes. I 1654 lyktes det ham å flykte fra Nantes, og han førte i de neste årene et omflakkende liv i utlandet. Etter Mazarins død i 1661 ga Ludvig XIV ham tillatelse til å vende tilbake til Frankrike, hvor han ga avkall på erkebispedømmet og i stedet ble utnevnt til abbed i Saint-Denis.
De siste årene av sitt liv levde han i ro, dels i Saint-Denis og dels i Roma, hvor han deltok i tre konklaver.
Memoarforfatter
Kardinalen av Retz er særlig berømt for sine memoarer, som han skrev i de rolige årene mot slutten av livet, og hvor han skildrer begivenhetene og personlighetene i den perioden da han spilte en politisk rolle (1646–1655).
Óscar Carmona
António Óscar de Fragoso Carmona (født 24. november 1869 i Lisboa, død 18. april 1951 samme sted) var den 11. presidenten i Portugal mellom 1926 og 1951. Carmona var en av grunnleggerne av Estado Novo og var diktaturets president til han døde. António de Oliveira Salazar var republikkens reelle leder, særlig fra 1932. Han var i tillegg forfatter og skrev flere bøker, hovedsakelig angående militæret og dets historie.
Han var forsvarsminister i Portugal fra 1923 og deretter ble han utnevnt til General Dictator (offisielt statsminister) i Portugal. I motsetning til hans president-forgjenger Gomes da Costa hadde Carmona ikke kjempet i en kamp som en militær leder. Og han hadde heller ikke vært så ofte i kamp som sine forgjengere.
Carmonas periode som president endte med hans død i 1951. Han ble etter sin død gravlagt i klosteret Jerónimos i Belém i utkanten av Lisboa.
Han er grandonkel av den tidligere ordføreren i Lisboa som heter Carmona Rodrigues som var ordfører mellom 2004 og 2007.
Alphonse Castex
Alphonse Castex (født 6. januar 1899, død 16. desember 1969) var en fransk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen. Castex vant en olympisk sølvmedalje i rugby union under OL 1920 i Paris. Det var kun to lag som deltok og det ble kun spilt én kamp. Han var med på det franske laget som tapte finalen mot USA med 0-8.
Stukkatur
Stukkatur er dekorasjoner eller kunstverk utført i lett gips av pulverisert marmor og lim, noen ganger forsterket med hår eller metalltråd.
Stukkatur benyttes til skulpturer og arkitektoniske utsmykninger. Teknikken var populær på 1500-, 1600- og 1700-tallet og var særskilt egnet for barokkens og rokokkoens dekorative utsmykninger. Dyktige stukkatører kunne skape et materiale som så ut som marmor med hjelp av store mengder lim og farge i blandingen, såkalt stucco lustro.
António de Spínola
António de Spínola (født 11. april 1910 i Santo André, Estremoz – død 13. august 1996 i Lisboa ) var en portugisisk soldat, konservativ politiker og forfatter. Han var en viktig politisk figur i overgangen fra militær-regime til demokrati etter den portugisiske nellikrevolusjonen som startet den 25. april 1974.
I 1939 ble han utnevnt til adjunkt og ble tildelt kommandoen over den portugisiske Guarda Nacional Republicana (Republican National Guard). I 1941 reiste han til slagmarker som østfronten som observatør for å overvåke bevegelsene til det tyske Wehrmacht da de omringet Leningrad, der flere portugisiske frivillige hadde vært innarbeidet i den spanske blå divisjon som sloss mot Sovjetunionen.
Stukkatur
Moderne stukkatur
I senere tid er det også utbredt med stukkatur produsert i kunstmaterialer som polyurethane (PU). Disse støpes i form på fabrikk og etterbehandles med folie og grunning. Dette er lette og tøyelige materialer som er enkle å montere.
António de Spínola
Han arbeidet som militær guvernør i Guinea-Bissau fra 1968 og i en ny omgang fra 1972. Spinola møtte Mobutu Sese Seko som var president i Zaire den 15. september 1974 på Sal Island Kapp Verde. Der skulle de lage en plan for å styrke Holden Roberto av National Liberation Front i Angola.
Under nellikrevolusjonen torsdag 25. april 1974 rykket opprørske militære (ledet av lavere offiserer, «kapteinene») tidlig om morgenen inn i Lisboa og tok raskt kontroll over hovedstaden. Maktovertakelsen var godt planlagt, og de møtte nesten ingen motstand fra et regime som allerede var svekket. Folkemassene som fylte gatene da kuppet ble kjent, hindret de få regjeringsvennlige styrkene å utrette noe. Marcelo Caetano var omringet i sitt hovedkvarter ved Largo do Carmo og tryglet om å få overgi seg til general Spinola slik at massene ikke skulle ta makten. Caetano overga seg til Spinola klokken 17.15 torsdag 25. april. Spinola erklærte 29. april at juntaen som tok makten 25. april skulle oppløses så snart president og nasjonalforsamling var valgt. Spinola var i utgangspunktet ikke involvert i kuppet, og benyttet trolig dette mellomspillet med Caetano til å sikre seg en plass i overgangsregjeringen. Kvelden 25. april sto et nytt regime frem: «Den nasjonale redningsjunta» (portugisisk: Junta de Salvação Nacional) under ledelse av general Spinola sammen med general Francisco da Costa Gomes. Juntaen utstedte straks et dekret om at president Américo de Deus Rodrigues Tomás, statsminister Marcelo Caetano og alle regjeringsmedlemmer var avsatt; nasjonalforsamlingen og det hemmelige politiet ble oppløst.
Spinola var den første presidenten i Portugal etter nellikrevolusjonen mellom 15. mai 1974 og til 30. september samme år. Da ble han erstattet som president av den tidligere generalen Francisco da Costa Gomes. Spinola trakk seg på grunn av splittelsen mellom høyre- og venstresiden i juntaen som hadde styrt landet siden 25. april. Han trakk seg i protest mot venstresidens politikk med planer om rask oppløsning av koloniriket. Han rømte til Brasil i 1975 etter anklager om kuppforsøk i mars og fikk returnere året etter og fikk av president Antonio Ramalho Eanes tilbake sin militære rang. Spinola ble forfremmet til feltmarskalk i militæret etter at han pensjonerte seg i 1981.
Yves Carrier
Yves Joseph Carrier er en tidligere canadisk kjelkehockeyspiller.
Manuel Gomes da Costa
Manuel de Oliveira Gomes da Costa (født 14. januar 1863 i Lisboa, død 17. desember 1929 samme sted) var en portugisisk offiser og politiker som ble utnevnt til den tiende presidenten i Republikken Portugal og den andre presidenten i det militære diktaturet. Han satt som president mellom 19. juni 1926 og 9. juli 1926.
Han var en av politikerne som ble valgt inn av de høyreorienterte revolusjonære til å lede det militære statskuppet i Braga den 28. mai 1926. Etter suksessen med den portugisiske revolusjonen ble han valgt som statsminister i Portugal.
Óscar Carmona som da allerede var president og leder av Ministerrådet, sendte ham i eksil til Asorene, og gjorde ham senere til marskalk av den portugisiske hæren. I september 1927 vendte han tilbake til fastlandet i Portugal da var han veldig syk og han døde bare to år senere.
G. E. Turner kraftverk
G E Turner kraftverk er et varmekraftverk i Volusia County, i delstaten Florida i det sørøstlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 180 MW fordelt på 2 + 2 turbiner med effekt på hhv 11 – 19 eller 63 – 83 MW hver, avhengig av sesong. Operatør er energiselskapet Progress Energy Florida Inc.
Heinrich Scheidemann
Heinrich Scheidemann (ca. 1596 – 1663) var en tysk komponist, organist og musikklærer.