cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hedenskap
Hedenske forestillinger
Til tross for at kulturer, som eksempelvis den norske, oppfatter seg og er definert som kristen, er det flere trekk som har hedensk opprinnelse som har blitt videreført og til dels opptatt i kristendommen. Disse kan være sedvanen med å gå til graven for besøke den avdøde, noe som har sin opprinnelse i det norrøne forestillingen om «å sitte på haug», en form for forfedredyrkelse. Kristendommen har opprinnelig ingen forestilling om dette da sjelen forlater den døde kroppen (som ble betraktet som et tomt hylster).
Å skvette vievann og døpe med vann har sannsynligvis heller ikke utelukkende en kristen opprinnelse, til tross hvor sentral vann i forbindelse med dåp står i kirken, men går tilbake til hedenske, førkristne tider med forestillinger om hellige kilder. Sistnevnte bevitnet den romeske forfatteren Tacitus i sitt verk Germania hvor han nedtegner ritualer knyttet til hellige vann og hellige lunder til gudinnen Nerthus. Arkeologiske spor har også funnet førkristne ofringer i vann og tjern i Nord-Europa. I tillegg har vi referanser til det å øse spedbarn med vann og gi de navn i kvadet Rigsthula, som tar for seg en myte om at guden Heimdallr grunnlegger de tre klassene i det norrøne samfunnet ved å bringe til verden sønnene Jarl, Karl og Træl. Alle tre blir, ifølge kvadet, øst med vann og gitt navn. Også juletradisjoner har rester av hedenske forestillinger til tross for at disse ble forsøkt gitt kristent innhold. I Norge og i del andre land har ukedagene fortsatt hedenske betegnelser, jf Torsdag som er «Tors dag».
Interessen i hedenske tradisjoner ble gjenoppvekket under renessansen, først i renessansemagien som en gjenoppvekkelse av gresk-romersk magi. På 1600-tallet vendte beskrivelser av hedendom fra teologisk synsvinkel til etnologisk, og en religion begynte å bli forstått som en del av et folks etniske identitet, og studiet av religionene til «primitive folk» utløste spørsmål om den endelige historiske opprinnelsen til alle religioner, også de tradisjonelle. Den franske astronomen Nicolas-Claude Fabri de Peiresc (død 1637) så hedenske religioner i Afrika i sin samtid som levninger av noe som kunne kaste lys over historisk hedendom i den klassiske antikken.
Hedendom fikk ny interesse på 1700- og 1800-tallets romantikk, særlig i kontekst til litterær keltisk og norrøn interesse som portretterte historiske keltiske og germanske flerguder som primitiv, edel og opphavlig. Tilsvarende var også den nye interessen for vikinger.
1800-tallet frambrakte også stor forskerinteresse i å rekonstruere hedensk mytologi fra folkeminne og eventyr. Dette ble gjort av blant annet brødrene Grimm, særlig Jacob Grimm i hans verk Teutonsk mytologi, og Elias Lönnrot med samlingen av finske Kalevala. Brødrene Grimms verker påvirket andre forskere, både inspirerte dem i å samle eventyr og folkelige forestillinger, som i Norge med Peter Christen Asbjørnsen og Jørgen Moe, og skapte en tro på at en nasjons eventyr var en særlig representant for nasjonens opprinnelige ånd, i den grad at man neglisjerte tverrkulturell innflytelse. Andre representanter var russeren Alexander Afanasyev og engelskmannen Joseph Jacobs.
Romantisk interesse i forhistorie utenfor antikken kom samtidig med den europeiske veksten av nasjonal romantikk, og framgangen av nasjonalstatene i sammenheng med revolusjonene i 1848 som førte til skapelsen eller avdekkelsen av nasjonale epos og nasjonale myter for de ulike nydannede statene. I Norge fikk Snorre Sturlasons kongesagaer en særegen plass i nasjonens identitet på slutten av 1800-tallet. Hedenske eller folkloristiske emner var også vanlig i musikalsk nasjonalisme i perioden.
Frie ytringssamfunn
Wicca, en religion for hekser, benytter ordet hedning som en hedersbetegnelse for personer som bekjenner seg til denne religionen.
Hedningsamfunnet, en norsk antireligiøs organisasjon med det formål å bekjempe religionenes innflytelse, bruker hedning som en hedersbetegnelse for personer som ikke bekjenner seg til noen religion.
Tom Dargay
Tom Dargay (født 1953) er en amerikansk tidligere skihopper fra Minneapolis, Minnesota. Han ble nummer 39 av 60 deltakere i stor bakke i VM i Falun i 1974. I VM i skiflyging i Oberstdorf i 1973 ble han nummer 31 av 51 deltakere, i Bad Mitterndorf (Kulm) i 1975 ble han nummer 30 av 40 deltakere.
Dargay ble nummer 68 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka 1974/75, med 64.-plass i Oberstdorf 29. desember 1974 som beste plassering i enkeltrenn. Han ble nummer 2 i skiflygingsrennet i Ironwood (Copper Peak) i 1973, og satte bakkerekord året etter med 144 meter. Han la opp som skihopper i 1978.
Gro Marit Istad Kristiansen
Gro Marit Istad Kristiansen (født 9. februar 1978 på Voss) er en norsk skiskytter. Hun var på det norske elitelaget mellom 1998–2007, da hun la opp som skiskytter. Foran sesongen 2009/2010 gjorde hun comeback.
I 1998 ble hun juniorverdensmester på sprintdistansen og har også et stafettgull i junior-VM. Hun fikk sin første mesterskapstriumf som senior under VM i skiskyting 2005 i Hochfilzen, der hun vant 12,5 km fellesstart. Hun vant totalt tre verdenscupseirer.
Hun er niese til skiskytter og verdensmester, Jon Istad og har tre barn.
Presidentvalget i USA 1804
I presidentvalget i USA i 1804 utfordret Charles Cotesworth Pinckney fra Føderalistpartiet den sittende presidenten Thomas Jefferson. Det ble en overbevisende seier for Det demokratisk-republikanske parti og Jefferson ble sittende som president en periode til.
Jeffersons seiersmargin på 45,6 % forblir fremdeles den høyeste seiersmarginen i et presidentvalg hvor flere kandidater fra de store partiene stilte til valg.
Stanley G. Love
Stanley Glen Love (født 8. juni 1965 i San Diego, California) er en amerikansk astronaut, og deltar nå som ferdspesialist på sin første romferd STS-122. Han skal foreta to eller tre romvandringer sammen med Rex J. Walheim for å installere den europeiske laboratoriemodulen Columbus.
European Newspaper Award
European Newspaper Award er en designkonkurranse for europeiske aviser i regi av den tyske Office for Newspaper Design. Prisen ble etablert Norbert Küpper i 1998. I 2011 deles det ut 20 ulike utmerkelser og vinnerne offentliggjøres i midten av november.
Lars Berteig Andersen
Lars Berteig Andersen (født 9. juli 1988) er en norsk skuespiller. Han er mest kjent for å ha spilt Benny i de tre første filmene om Olsenbanden jr. og for å ha gitt norsk stemme til rollefiguren Harry Potter i de tre første filmene om Harry Potter.
Candlemas Island
Candlemas Island er en ubebodd øy i Candlemasøyene som er en del av øygruppen Sør-Sandwichøyene. Øyene administreres av det britiske oversjøiske territoriumet Sør-Georgia og Sør-Sandwichøyene. Øya ligger 3 km fra Vindication Island, adskilt av Nelson Channel.
På nordvestsiden av øya er det en aktiv stratovulkan, Lucifer Hill, som hadde tegn til aktivitet i 1911 og glødende lava 1953–1954. Mount Andromeda og Mount Perseus er begge isbredekte fjelltopper på øya, hvor Mount Andromeda er høyest med en høyde på 550 moh.
Rai-Rai
Rai-Rai er et musikkalbum av det trønderske rockebandet D.D.E.. Albumet kom ut i april 1993 og solgte 30,000.
Dekeleia
Dekeleia (gresk: Δεκέλεια) var landsby i nordlige Attika som i antikkens Hellas fungerte som en handelsrute som knyttet Euboea med Athen. Byen ble okkupert, i 413 f.Kr., av Sparta i løpet av Peloponneserkrigen, noe som hindret korntilførselen fra Euboia til Athen. Den siste delen av krigen blir derfor kalt den dekeleiiske krig.
Spartanske militær utpost
Historikeren Herodot har rapportert at dens innbyggere nøt et særskilt forhold med Sparta. Spartanerne tok kontroll over Dekeleia en gang rundt 413 f.Kr. Etter råd fra Alkibiades i 415 f.Kr., den tidligere athenske hærføreren som gikk over til Sparta da Athen beskyldte ham for blasfemi, befestet Dekeleia som en betydelig militær utpost. Det skjedde i de siste stadier av Peloponneskrigen, noe som ga spartanerne kontroll over bondelandet i Attika og samtidig avskar den fremste handelsruten over land for import av mat til Athen. Det var et alvorlig tilbakeslag for athenerne som samtidig ble uttrykkelig beseiret i den sicilianske ekspedisjonen byen hadde ført i vest.
Spartas militære nærvær i Attika avvik fra deres tidligere politikk hvor de reiste hjem i vintermånedene, og opprettholdt nå militær tilstedeværelse året rundt. Spartansk patruljering gjennom de attiske landområdene forhindret athensk kavaleri og begrenset Athens mulighet til å utnytte sølvgruvene i sørøstlige Attika som var en viktig inntektskilde for byen. Thukydid har beregnet at 20 000 slaver, mange av dem faglærte arbeidere, rømte til Dekeleia, fra 413 f.Kr. og inntil Peloponneskrigen ble avsluttet i 404 f.Kr.
Forskere har identifisert stedet for den spartanske borgen til Palaiokastro, (gresk: Παλαιόκαστρο, «gammel borg») i dag markert av gravene til den greske kongefamilie, i Tatois nasjonalskog øst for fjellet Parnitha. En betydelig rundmur gjort av naturstein og pukkel, rundt 2 meter bred, har blitt avdekket. Innenfor er det funnet takfliser og andre spor fra klassisk tid. Denne lokaliseringen er i overensstemmelse med beskrivelsen til Thukydid som midtveis mellom Boiotia og Athen, synbart fra Athen og dominerende i Attikas beliggenhet. Stedet kontrollerte oldtidsvegen som kunne bruke vogner, og som blant annet knyttet Athen til kornhavnen i Oropos.
SD
SD, sd og s.d. kan vise til:
Steven F. Sage
Steven F. Sage (født 1947) er en amerikansk sinolog som særlig beskjeftiger seg med tidlig kinesisk historie og med ba-shu-skrift. Han er kjent for verket Ancient Sichuan and the Unification of China fra 1992.
Sabará
Sabará er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Nicholas Mallett
Nicholas Mallett (født 6. mai 1945, død 30. januar 1997) var regissør for blant annet episoder av The Bill og Children's Ward.
Mallett prøvde å utdanne seg som danser på ballettskole, men på grunn av sykdom måtte han slutte. Han fikk seg jobb hos BBC innen musikk og håndverk på grunn av at han har jobbet med teater. Han steg i gradene innen drama-avdelingen og jobbet blant annet som produksjonsassistent på den første episoden av Blake's 7. I 1985 fikk han sin første jobb som regissør innen BBC på den åtte episoder lange serien Late Starter, som han regisserte sammen med Barry Davis. Han var deretter regissør på Spitting Image og mens han jobbet der ble han ringt opp av daværende produsent av Doctor Who, John Nathan-Turner, som spurte om han ville regissere en historie av denne serien. Mallett endte med å regissere historiene The Mysterious Planet, Paradise Towers og The Curse of Fenric i perioden 1986-1989. Den utvidede versjonen av The Curse of Fenric på DVD-utgivelsen av historien er dedisert til Mallett.
Etter Doctor Who regisserte han blant annet to episoder av Children's Ward i 1989 og åtte episoder av The Bill i perioden 1993-1995. I 1990-årene jobbet han også på seriene Boon, Lovejoy og flere Sky TV-produksjoner.
Beddingestrand
Beddingestrand er et tettsted i Trelleborg kommune i Skåne län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 678 innbyggere.
Stedet er egentlig en gammel fiskerlandsby. I en stor storm i 1874 ble mye av den gamle bebyggelsen skylt på havet, bare åtte hus stod igjen. I dag er Beddingestrand blitt et sted som vokser igjen. Stadig flere fritidshus langs sydkysten er blitt gjort om til helårsboliger. I Beddingestrand ligger Bedinge Golfklubb og det tidligere dansestedet Granhyddan, som var populært fra tidlig 1900-tall.
Sid Vicious
John Simon Ritchie (født 10. mai 1957, død 2. februar 1979) kjent under navnet Sid Vicious, var en engelsk bassist/vokalist i bandet Sex Pistols.
Han slet i mange år med en sterk avhengighet av amfetamin og heroin. Dødsårsaken var en overdose, og stoffet han tok da, skulle han ha fått av sin mor, som ville skåne ham fra et langt opphold i fengsel. Han risikerte livstid i fengsel etter en kveld med heftig diskusjon og narkotikabruk sammen med kjæresten, Nancy Spungen, som endte med at han våknet dagen etter og fant Nancy drept; stukket i magen med kniv. Han uttalte at han ikke husket noe fra kvelden. Han døde før saken kom for retten.
Busskollisjonen i Benalmádena 2008
Busskollisjonen i Benalmádena 2008 var en trafikkulykke lørdag 19. april 2008 på motorveien AP-7 i Benalmádena nær Málaga i Andalucía-regionen i Sør-Spania Ulykken skjedde på veien mellom Fuengirola og Torremolinos klokken 19:45 lokal tid. En 27-årig mann som kjørte en SUV, bulket borti en turistbuss, som fraktet finske turister til Málaga internasjonale lufthavn. SUVen kolliderte med autovernet på høyresiden og vinglet tilbake mot bussen, slik at bussjåføren mistet kontrollen over kjøretøyet, som veltet over på siden midt i motorveien. SUV-føreren var påvirket av alkohol.
Ifølge spanske media var dette Spanias verste trafikkulykke siden 2001.
Vladimir Prelog
Vladimir Prelog (født i Sarajevo i dagens Bosnia-Hercegovina (da ett protektorat i Østerrike-Ungarn) 23. juli 1906, død i Zürich i Sveits 7. januar 1998) var en bosniakroatisk organisk kjemiker. Han forsket blant annet på naturproduktkjemi, stereokjemi og kjemisk syntese. I 1975 mottok han Nobelprisen i kjemi.
I åtterårsalderen flyttet Prelog sammen med sin familie til Zagreb og senere til Osijek i dagens Kroatia. Etter å ha tatt doktorgraden i Praha ble han lektor ved Universitetet i Zagrebs tekniske fakultet, hvor han i ble den første til å syntetisere adamantan og i samarbeide med legemiddelselskapet Pliva d.d. fremstilte han streptazol, en av de første sulfonamidene. Lavoslav Ružička inviterte Prelog til Eidgenössische Technische Hochschule Zürich i 1941. Der forsket Prelog i stereokjemi, naturproduktkjemi og strukturkjemi. Blant annet utformet han, Robert Cahn og Christopher Ingold de såkalte Cahn-Ingold-Prelog-reglene for navngiving av stereoisomerer.
Nordisk samarbeidsminister (Danmark)
Danmarks Nordiske samarbeidsminister er en ministerpost som tildeles et av medlemmene i den danske regjeringen. Dette er en ministerpost som ikke har et eget departement, tilsvarende likestillingsministeren, men ministeren har et sekretariat som tidligere lå under Udenrigsministeriet. Ved regjeringsskiftet 27. juni 2019 ble området flyttet over i Miljø- og Fødevareministeriet.
Tommy Urhaug
Tommy Urhaug (født 16. juni 1980 ) er en norsk handikappidrettsutøver i bordtennis (klasse 4/5) og kommer fra Manger i Alver kommune. Han begynte å spille bordtennis som 14-åring og deltok i Europamesterskapet i bordtennis første gang i 1997. I 1999 vant han EM for første gang, og har spilt på heltid etter dette. Han har deltatt i Paralympiske sommerleker siden 2000, og vant sin første gullmedalje under sommerlekene 2012 i London. Han representerer Stord Bordtennisklubb.
Karriere
Han er Norges fremste funksjonshemmede bordtennisspiller og en av verdens fremste i sin klasse (klasse 4/5). Han har den medfødte funksjonshemningen nevrofibromatose og sitter derfor i rullestol. Han er likevel en av Norges beste spillere i klassen for funksjonsfriske, og er på verdensrankingen over funksjonsfriske spillere. Urhaug har fått prisen som «Årets funksjonshemmede idrettsutøver» i Norge under Idrettsgallaen tre ganger; i 2002, 2007 og 2008. Han har også vært nominert i samme klasse flere ganger. Etter Paralympicsgullet ble han kåret til «Årets mannlige funksjonshemmede utøver» for 2012 under Idrettsgallaen 2013; Det samme ble han for 2015 på Idrettsgallaen 2016. For 2012 ble han også nominert til «Årets navn».
Han har 4 VM-gull, 1 VM-bronse, 7 EM-gull og 1 EM-sølv i tillegg til to femteplasser fra Paralympics 2004 i Athen og Paralympics 2000 i Sydney. Han vant bronsefinalen i Paralympics 2008 i Beijing. Han mottar A-stipend fra Olympiatoppen.
I 2010 deltok Urhaug i VM i bordtennis, som ble arrangert i Gwangju i Sør-Korea. Han kom til finalen, men tapte der mot sørkoreanske Jung Eun Chang, med 11-9 i femte sett.
Urhaug vant gullmedaljen under Paralympics i London i 2012 da han beseiret verdensener Ningning Cao fra Kina i finalen. Ved Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro kom han på 4.-plass, etter at han tapte bronsefinalen 1-3 i sett mot serbiske Mitar Palikuca.
Privat
Urhaug tar ergoterapiutdannelse og er gift.
King Kong vs. Godzilla
King Kong vs. Godzilla er en japansk film fra 1962 regissert av Ishirô Honda. Dette er den tredje filmen om det klassiske filmmonsteret Godzilla, der også King Kong figurerer. Det sies at King Kong, som her spilles av en utkledd mann i motsetning til den originale King Kong fra 1933 som ble laget i stop motion, fremstilles som latterlig for at den ikke skal skremme de minste seerne. Når Godzilla kommer tilbake til Japan, må Japanerne hente et annet monster som kan være en utfordring for Godzilla. Det som er mest merkelig med KONG, er ikke at han spilles av et menneske, men at lyn gjør han sterkere. Når han går rett inn i en høyspent ledning, blir han bare sterkere. Det er dette som gjør at KONG slår Godzilla. Når KONG ligger skadet og Godzilla holder på med å begrave han i steiner, kommer lynet. Det er det som gjør at han vinner over Godzilla. Den udødelige sluttreplikken er: "We want to thank KONG, and wish him good luck at his long journey home".
Sabinópolis
Sabinópolis er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Galina Zybina
Zybina ble olympisk mester i friidrett under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Hun vant konkurranse i kulestøt for damer med et støt på 15,28 meter, som var ny verdensrekord, foran tyske Marianne Werner og Klavdija Totsjenova fra Sovjetunionen
Fire år senere, under Sommer-OL 1956 i Melbourne, vant hun en sølvmedalje i kulestøt, gullmedaljen gikk til landsmannen Tamara Tysjkevitsj som vant konkurransen med 16,59 meter som var ny olympisk rekord.
Zybina satte verdensrekord i kulestøt 16 ganger, første gangen 1952 med 15,19 meter og siste med 16,76 meter i 1956.
Birjusinsk
Birjusinsk ble grunnlagt som arbeidsbosetningen Sujetikha (russisk: Суетиха). Den fikk bystatus i 1967, og navnet ble endret til Birjusinsk etter elva Birjusa.
Calathus micropterus
Utbredelse
Calathus micropterus finnes i Europa, østover i Asia, og er vanlig i Norge.
Birjusinsk
Birjusinsk industrivirksomheter inkluderer et sagbruk og en hydrolyse-fabrikk.
Calathus micropterus
Utseende
Calathus micropterus er 6,5-8,8 mm lang og en generelt litt smale løpebiller med lange slanke bein. Oversiden er ganske flat, mens buksiden er mer rund. Den er brunlig svart på farge. Brystskjoldet er smalere bakerst og er mørkt med lysere brun-gule. Antennene og beina er rødlig gule. Antennens fjerde ledd med fine korte hår og en lang børste/børster i spissen. (Krever forstørrelse for å se). Kloen (kloleddet) ytterst på beina har fine tenner på innsiden. Dekkvingene har tre børstepunkt i det tredje rillemellomrom. kanter og har avrundede bakhjørner.
Levevis
Calathus micropterus finnes helst på fuktige enger, i krattskog og langs vassdrag. Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres. Larvene lever som predatore.
Birjusinsk
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Hagehumle
Kjennetegn
Hagehumlen er sort med normalt tre gule bånd, to på ryggsiden av brystet et på de første bakkroppsleddene. Bakkroppsspissen er normalt hvit. Melanisme opptrer i alle varianter fra helt sorte til normalfargede individer.
Størrelse
Målene kan variere, og særlig lengden er unøyaktig da bakkroppen kan trekkes sammen eller strekkes ut.
Dronninger: Lengde 17-22 mm, Vingespenn: 35-40 mm
Arbeidere: Lengde 11-16 mm, Vingespenn: 28-32 mm
Hanner: Lengde 13-15 mm, Vingespenn: 28-32 mm
Bolet
Bolet til hagehumlen ligger nesten alltid under bakken i gamle musebol. Noen ganger kan man finne humlebolet i enden av en 4-5 meter lang musegang. Hagehumlen tilhører pocket-makers som lager lommer på larvekamrene. (Se humler)
Utbredelse
Vi finner hagehumla over hele landet, men bare sporadisk i Finnmark.
Kvaløytunnelen
Kvaløytunnelen er en veitunnel i Vindafjord kommune i Rogaland. Den er 144 meter lang og utgjør en del av fylkesvei 46.
Hallstein Bjercke
Hallstein Braaten Bjercke (født 5. mai 1977) er lokalpolitiker for Venstre i Oslo. Etter bystyrevalget i 2011 ble Bjercke utnevnt til Kultur- og næringsbyråd i Oslo, og fra høsten 2013 ble han også nestleder i byrådet. Bjercke ble nominert på andreplass på Oslo Venstres bystyrevalgliste i 2014. Bjercke gikk ut av byrådet etter valget i 2015. Til valget i 2023 er Bjerke nominert på førsteplass for Oslo Venstre.
Liv og virke
Bjercke er utdannet siviløkonom fra Handelshøyskolen BI. Han har arbeidet som politisk rådgiver og informasjonsrådgiver for Venstres stortingsgruppe 2002–2006, direktør for myndighetskontakt i IKT-Norge 2006–2009 og 2010–2011 og som nestleder i den liberale tenketanken Civita 2009–2010. Fra 1997 til 1998 var han leder for Norsk Elevorganisasjon og fra 2000 til 2002 var han leder for Europeisk Ungdom 2000–2002. Han var politisk nestleder for Oslo Venstre 2010–2011.
Bjercke bor i bydel Østensjø.
Huset Capet
Huset Capet, eller det direkte kapetingiske dynasti (fransk Les Capétiens, la Maison capétienne), stundom også benevnt Det franske hus (la maison de France), eller ganske enkelt kapetingerne, var den kongeslekt som styrte kongedømmet Frankrike i årene 987 til 1328. De var selv avledet fra slekten robertianerne med forgjengere som Robert den sterke og Robert I av Frankrike. Som herskere av Frankrike etterfulgte de karolingernes dynasti. Huset Capet har fått sitt navn etter et tilnavn til Hugo Capet, den første konge fra denne slekten. Slektsnavnet «Capet» kom av at Hugo, i egenskap av abbed for klosteret Saint-Martin de Tours og Saint-Germain des Prés, bar en kort frakk som ble kalt for Cappa.
De tidlige konger av huset Capet
Den første kapetingiske monark var Hugo Capet (ca. 940–996), en fransk adelsmann fra Île-de-France som i kjølvannet av Ludvig Vs død (ca. 967–987), den siste karolingske kongen – sikret seg den franske tronen ved et kongevalg. Han fortsatte deretter med å gjøre tronen arvelig for sin familie ved å sikre valget og kroningen av sin sønn, Robert II (972–1031) som medregent. Tronen gikk således problemfritt direkte til Robert II ved sin fars død og som selv fulgte samme skikk, noe også mange av hans tidlige etterfølgere gjorde.
De kapetingiske kongene var i begynnelsen svake herskere av kongedømmet. De styrte direkte kun en liten del av Île-de-France og Orléans, som alle var preget av uorden og kaos. Resten av Frankrike var kontrollert av fyrster som hertugen av Normandie, greven av Blois, hertugen av Burgund (selv et familiemedlem av huset Capet etter år 1032), og hertugen av Aquitaine. Alle disse hadde selv større eller mindre problemer i å kontrollere sine underordnete. Huset Capet var imidlertid heldig nok til å ha støtte fra kirken, og med unntak av Filip I (1052–1108), Ludvig IX (1215–1270) og Johan I av Frankrike (1316) med tilnavnet «den posthume» som levde kun fem dager som spedbarn, greide de å unngå problemene med konger som var barn eller umyndige.
Forholdet til huset Plantagenet
En kort stund under Ludvig VII den unge økte kongehusets makt i Frankrike. Ludvig giftet seg med Eleonore (1122–1204), arving av hertugdømmet Aquitaine, og han ble således selv hertug, en fordel som hadde blitt ivrig grepet av Ludvig VI den feite (1081–1137), far av Ludvig den unge, da Eleanoras far hadde bedt kongen i sitt testamente om å sikre et godt ekteskap for den unge hertuginnen. Midlertidig produserte paret kun to døtre, og de gikk også dårlig sammen, og ble deretter skilt, delvis for at Ludvig ville sikre seg en mannlig etterfølger. Eleanora giftet seg raskt med Henrik av Anjou, den senere Henrik II av England (1133–1189) av huset Plantagenet som hun fødte fem sønner for. Ludvig selv måtte gifte seg to ganger til før han til slutt klarte å produsere en mannlig arving, Philippe Dieu-donné – «den gudegitte», Filip II August av Frankrike (1165–1223), en fransk konge som til slutt greide å knekke angevinenes makt i Frankrike.
Ludvig VIII (1187–1226) – den eldste sønnen og arvingen av Ludvig II August – giftet seg med Blanka av Castilla (1188–1252), en datterdatter av Eleanora av Aquitaine og Henrik II av England. I hennes navn krevde han Englands trone, invaderte England med en hær på invitasjon av de engelske baronene, og ble kortvarig utropt som konge, men som det senere ble understreket, ikke kronet, som konge av England. Selv om huset Capet ikke klarte å etablere seg i England, ble Ludvig tvunget til å signere traktaten av Lambeth, som juridisk slo fast at han aldri hadde vært konge av England, og prinsen måtte motvillig dra tilbake til sin hustru og far i Frankrike. Mer betydningsfullt for hans slekt var at han i løpet av sitt kortvarige kongedømme (1223–1226) erobre Poitou, og en del av landene i Pays d'Oc, erklært forbrutt av deres tidligere eiere av paven som en del av albigenserkorstoget. Disse landområdene ble lagt til den franske trone, noe som ytterligere økte kongefamiliens makt.
Økt kongelige makt
Ved Ludvig IXs død (som kort tid etter var på veg til å bli helliggjort) sto Frankrike fram som den mest framstående makt i Vest-Europa. Denne posisjonen ble i stor grad fortsatt av hans sønn Filip III (1245–1285), og dennes sønn igjen, Filip IV (1268–1314), som begge styrte med hjelp fra rådgivere som var dedikert til framtiden for Frankrike og huset Capet. Filip III giftet seg først med Isabella av Aragón (1247–1271), datter av kong Jakob I av Aragón (1208–1276); lenge etter hennes død fra et fall fra en hest mens hun var gravid, krevde han Aragóns trone for sin andre sønn Karl av Valois (1270–1325) ved at Karl nedstammet via Isabella fra kongene av Aragón. Beklageligvis for huset Capet endte dette forsøket dårlig, og kongen selv døde av dysenteri ved Perpignan og ble etterfulgt av sin sønn Filip IV.
Filip IV giftet seg med Johanna (1271–1305), arvingen til Navarra og Champagne. Ved dette ekteskapet kunne han legge begge disse områdene til den franske kronen. Han engasjerte seg i konflikter med paven, til sluttet kidnappet han pave Bonifatius VIII (ca. 1235–1303), og sikret seg utnevnelsen av en mer imøtekommende franskmann, Bertrand de Goth (1264–1314) som pave Klemens V mens Bonifatius VIII døde i kongens fangenskap. Han økte kronens makt og rikdom ved å forby Tempelridderordenen, og konfiskerte ordenens rikdommer i 1307. Viktigere for fransk historie var at han sammenkalte den første Estates General, Stenderforsamling, i 1302 og i 1295 etablerte den såkalte Auld-alliansen med skottene som på den tiden bekjempet engelsk dominans. Han døde i 1314, mindre enn et år etter at han fikk Tempelridderordenens ledere henrettet, og det ble sagt at stormester Jacques de Molay (død 1314), som ble brent på bålet som kjetter, hadde forbannet kongen og hans familie.
Etterfølgerkrise
Den første fjerdedelen av århundret så hver av Filip IVs sønner regjere i rask rekkefølge; Ludvig X (1314–1316), Filip V (1316–1322), og Karl IV (1322–1328).
Etter å ha blitt informert at hans svigerdøtre var involvert i utroskap med to riddere, i henhold til en del kilder fikk han vite dette av sin egen datter Isabella, skal han etter sigende ha grepet to av dem på fersk gjerning i 1313, og fikk alle tre låst inne i fengsel. Margareta (1290–1315), hustru til hans eldste sønn og arving, Ludvig (1289–1316), hadde født kun en datter, og farskapet til denne piken, Johanna, ble da betvilt. Ludvig ble da uvillig til å løslate sin hustru og fikk arrangert et nytt ekteskap med sin kusine, Clemence d'Anjou (1293–1328), og da Margareta svært så hendig døde i 1315 kunne han raskt gifte seg på nytt. Clemence var gravid da han selv døde et år senere etter et ubemerket regime. Usikker på hvordan man skulle arrangere etterfølgelsen (de to fremste kongsemnene var Ludvigs datter Johanna, mistenkt løsunge, og Ludvigs yngre bror Filip (1293–1322), grev av Poitou), satte franskmennene opp et regentskap under greven av Poitou og håpet at Clemence vil føde et gutt. Dette viste seg å være tilfellet, men gutten, Johan (1316), som ble født som konge, døde etter kun fem dager og etterfølgerkrisen fortsatte.
Til slutt ble det besluttet basert på flere juridiske grunner (senere fortolket på nytt som salisk lov) at Johanna ikke var egnet til å arve tronen, og den gikk da videre til greven av Poitou, som da ble kong Filip V. Han produserte heller ikke overlevende sønner med sin hustru Johanna II av Burgund (1291–1330) som for øvrig var blitt frikjent for anklager om utroskap. Da Filip V døde i 1322 gikk kronen videre til hans yngre bror Karl (1294–1328), grev av La Marche, som ble Karl IV. Grevskapet Burgund som hadde blitt ført inn under Huset Capet ved ekteskapet mellom Johanna og Filip, forble hos Johanna, og opphørte således å være en del av den franske kronen.
Karl IV fikk raskt skilt seg fra sin utro hustru, Blanche av Burgund (ca. 1296–1326), søster av grevinne Johanna, og som heller ikke hadde født ham en sønn og hadde blitt holdt låst inne siden 1313. I hennes sted giftet han seg med Maria av Luxembourg (1304–1324), en datter av keiser Henrik VII av Det tysk-romerske rike (ca. 1275–1313). Maria døde i 1324 etter å født et dødfødt barn som i tillegg var en gutt. Han giftet seg da med sin kusine, Jeanne d'Évreux (1310–1371), men som kun fødte ham to døtre. Da han døde i 1328 var hans eneste barn Marie som han hadde fått med Johanna, og et ufødt barn som hans hustru var gravid med. Filip av Valois (1293–1350), greve av Anjou og Valois, og fetter av Karl, ble satt opp som regent. Da dronningen fødte datter framfor en sønn ble Filip av Valois valgt til den neste kongen, den første av huset Valois: Filip VI av Frankrike.
Siste arvinger
De siste direkte kapetingere var døtrene til Filip IVs tre sønner, og Filip IVs datter Isabella. Isabella av Frankrike (ca. 1295–1358), hustru av kong Edvard II av England (1284–1327), veltet sin ektemann fra den engelske trone til fordel for deres sønn Edvard III (1312–1377) og hennes elsker Roger Mortimer, 1. jarl av March (1287–1330), skjønt Edvard III fikk Mortimer henrettet og fjernet sin mor fra makten. Da hennes bror Karl IV døde krevde hun å være arving etter sin far, og krevde at tronen gikk til hennes sønn som en mannlig og myndig arving til Filip IV, imidlertid ble hennes sak gjendrevet, noe som ble en av grunnene til hundreårskrigen mellom England og Frankrike.
Johanna II av Navarra (1312–1349), datter av Ludvig X, etterfulgte ved Karl IVs død til Navarras trone, og hun var nå den udiskutable arving. Hun var den siste direkte kapetingiske hersker av dette kongedømmet og ble etterfulgt av sin sønn, Karl II av Navarra (1332–1387). Karl IIs far, Filip av Évreux (1306–1343), hadde vært et medlem av det kapetingiske huset av Évreux. Både mor og sønn krevde begge ved flere anledninger den franske trone og senere også hertugdømmet Burgund.
Av døtrene til Filip V og Johanna av Burgund var det kun de to eldste som viste seg gjeldende. Johanna III av Burgund (1308–1349) giftet seg med hertug Eudes IV av Burgund (1295–1350) og forente således hertugdømmet og grevskapet Burgund. Hennes slektslinje døde ut med dødsfallet til hennes eneste barnebarn, Filip I av Burgund (1346–1361), og dennes død tjente også til å bryte unionen mellom de to Burgund enda en gang. Hennes søster Margarete I av Burgund (1310–1382) giftet seg med Ludvig I av Flandern (1304–1346) og arvet grevskapet Burgund etter at Filip I døde. Deres barnebarn og arving Margarete III av Flandern (1350–1405) giftet seg med sønnen til Johan II av Frankrike (1319–1364), Filip II av Burgund (1342–1404), noe som førte til at de to besittelsene Burgund, hertugdømmet og grevskapet, på nytt ble forent.
Av Karl IVs barn var kun den yngste, Blanche av Burgund (1328–1392), – et spedbarn som markerte slutten på huset Capet – som overlevde barndommen. Hun giftet seg med Filip av Valois, hertug av Orléans (1336–1376), sønn av Filip VI, men de fikk ingen barn sammen. Da hun døde i 1392 var huset Capet også utdødd.
Gislövs läge och Simremarken
Gislövs läge och Simremarken er et tettbebygd område i Trelleborg kommune i Skåne län i Sverige. Fram til 2005 var Gislövs läge och Simremarken et eget tettsted med 1 462 innbyggere, men i 2010 var det vokst sammen med og inngikk i tettstedet Trelleborg.
Huset Capet
«Borger Louis Capet»
Under den franske revolusjon ble kong Ludvig XVI av Frankrike avsatt og Frankrike erklært som republikk. Han ble gitt navnet «borger Louis Capet» – en benevnelse som impliserte at huset Bourbon hadde vært illegitime tronrøvere hele tiden.
Den tidligere kongen protesterte, da «Capet» ikke var hans navn, skjønt det hadde vært det for en del av hans fjerne forfedre. Hans protester ble derimot ignorert av de revolusjonære. På slutten av livet var han offisielt kjent som «borger Louis Capet», og under dette navnet ble han til sist dømt til døden og henrettet.
Valerij Karetnikov
Valerij Mikhajlovitsj Karetnikov (russisk: Валерий Михайлович Каретников; født 1963) er en russisk tidligere skihopper som konkurrerte for Sovjetunionen og senere det uavhengige Russland.
Han deltok i VM i 1982, 1984 (lag), 1987 og 1993, med 18.-plass i storbakken i Oberstdorf i 1987 som beste individuelle plassering. Han var på det sovjetiske laget som ble nummer 9 i alle de tre lagkonkurransene, av henholdsvis 16, 14 og 17 lag. Karetnikov deltok i den tysk-østerrikske hoppuka og verdenscupen i årene 1982-1987, med 22.-plass i 1986/87 som beste sammenlagtplassering i Hoppuka. I verdenscupen var 33.-plass i 1985/86 hans beste sammenlagt; hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 3.-plass i Klingenthal 17. januar 1986.
Valerij Karetnikov vant flere nasjonale mesterskap i Sovjetunionen, SUS og Russland i årene 1980-1993.
Solsikkeolje
Solsikkeolje er en olje man får gjennom å presse frøene av solsikke. Oljen har en nøytral lukt og smak og er en av de vanligste formene av matolje, men det er fullt mulig å anvende den også som smøreolje og/eller brensel.
Sacramento (Minas Gerais)
Sacramento er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Stiftelsen Halten – Nekolai Dahls Minne
I regi av stiftelsen er flere bygninger gjenreist. Stiftelsens formål er å forvalte alle fiskeværets eiendommer, ikke bare de som er gitt til stiftelsen.
Hver tredje lørdag i juli arrangeres Haltendagen.
Akslandtunnelen
Akslandtunnelen er en veitunnel i Vindafjord kommune i Rogaland. Den er 84 meter lang og utgjør en del av fylkesvei 46.
Adam Stefan Sapieha
Adam Stefan Stanisław Bonfatiusz Józef Sapieha (født 14. mai 1867 på borgen Krasiczyn i bispedømmet Przemysl i Galizien i den polskspråklige del av Østerrike-Ungarn, død 23. juli 1951 i Kraków) var fyrstbiskop/-erkebiskop av Kraków (fra 1911) og kardinal (fra 1946) til sin død.
Bakgrunn
Adam Stefan Sapieha var yngste barn av syv til fyrst Adam Stanisław Sapieha-Kodenski og hans hustru Jadwiga Klementyna prinsesse Sanguszko-Lubartowicz. Hans familie tilhørte den polske szlachta og våpengruppen Lis.
Prest
Etter studier ved det pavelige universitet Gregoriana i Roma nle han presteviet 1. oktober 1893 av biskopen av Krakow kardinal Jan l Puzyna de Kozielsk. Han underviste ved presteseminaret for erkebispedømmet Lwow, og ble dets regens i 1898. Før sin utnevnelse til Kraków hadde han sitt prestelige virke i Lwow.
Biskop/erkebiskop
Den 24. november 1911 ble han utnavn til biskop av Krakow og den 17. desember samme år bispeviet av pave Pius X; medkonsekrerende var biskopene Augusto Silj og Agostino Zampini O.S.A.. I 1925 ble Krakow elevert til erkebispedømme og Sapieha ble den første erkebiskop der.
I kongeriket Galizien og Lodomerien som var understilt Østerrike-Ungarn disponerte han som Krakows biskop en virilstimme i det galiziske landdagen.
I 1937 fattet Sapieha, som hadde opponert mot Pilsudskis styre (sanacja), den kontroversirlle neslutning å flytte Piłsudskis levninger innen katedralen fra St. Leonardskrypten til krypten under sølvklokkene.
I 1939 bad han pave Pius XI om å få tre tilbake grunnet høy alder og svekket helse, men paven svarte nei. Etter Pius XIs død gjentok han ønsket for den nye pave, Pius XII, den 19. juni 1939. Men da han skjønte at det snart kunne bryte ut krig og etter motforestillinger instigert av Józef Beck, trakk han henvendelsen tilbake.
Under okkupasjonen var det erkebiskop Adam Stefan Sapieha som de facto var den polske kirkes overhode hva gjeldt den del som var under tysk kontroll. Kirkens primas, August Hlond var i landflyktighet i Frankrike. (Primas Hlond var representert ved Walenty Dymek, hjelpebiskopen i Poznań.) Adam Stefan Sapieha ble av mange sett hen til som en nasjonens leder. Han var medlem av Det nasjonale velferdsråd, opprettet med Caritas som modell. Helt fra okkupasjonens begynnelse engasjerte han seg for landets uavhengighet, og samarbeidet såvidt mulig med Den polske eksilregjering i London.
Sapieha kunne bare videreføre det katolske presteseminarets virke i all hemmelighet. Tyskerne drepte presteseminartister som de identifiserte og gikk tak i. Han anbragte prestekandidatene, hvorav Karol Wojtyła, den senere pave Johannes Paul II var en, inne i sin bisperesidens.
Etter pogromen i Kielce organiserte han hjelp til de overlevende lidende jøder.
Kardinal
Den 16. gebruar 1946 ble han kreert til kardinalprest med tittelkirken Santa Maria Nuova tilvist seg. Samme år presteviet han Karol Wojtyła i kapellet i ditt bypalé.
Kardinal Sapieha døde i 1951 og ble begravet i biskopskrypten i Krakows katedral på slottshøyden Wawel.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Spill (vinsj)
Spill er en form for vinsj beregnet for heising, løfting eller forhaling av tyngre gjenstander. Det finnes en rekke ulike former for utforminger av slike spill, med ulike mekaniske løsninger.
Örebro kommune
Örebro er en kommune i Örebro län i landskapet Närke i Sverige. Kommunens administrasjonssenter ligger i Örebro, som også er administrasjonssentrum for Örebro län.
Tettsteder
Örebro kommune har 15 tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.
Vennskapsbyer
Örebro har sju vennskapsbyer:
Noter
<references group='lower-alpha'/>
Gudvangatunnelen
Gudvangatunnelen i Vestland fylke forbinder Gudvangen med Undredalen og er del av europavei 16. Det har vært flere alvorlige branner i Gudvangatunnelen, den siste natt til 30. mars 2019. Tunnelen har største stigning 3,5 % og regnes derfor ikke som spesielt utsatt ifølge TØI.
Brannen i 2013
Den 5. august 2013 klokka 12.10 fikk politiet melding om brann i en lastebil 2–3 km inn fra Undredal-siden. En stor redningsaksjon ble satt i gang og involverte en rekke organisasjoner. Rundt 70 mennesker ble sendt til sykehus i Lærdal, Førde, Bergen og Voss. 24 av disse var kinesiske passasjerer i en turistbuss. Veien var stengt i seks uker. Biltrafikken mellom øst og vest var da henvist til veier med ferjeforbindelser, særlig riksvei 7 over Hardangervidda, og det ble lange køer særlig ved Bruravik-Brimnes. Hardangerbrua åpnet 17. august et par uker etter brannen.
Brannen i 2019
Natt til lørdag 30. mars 2019 oppsto en ny brann. På grunn av pågående vedlikeholdsarbeid var det kolonnekjøring i tunnelen. En kolonne med fire vogntog på vei gjennom fra Undredal-siden de var halvannen kilometer inn i tunnelen da det begynte å brenne i ett av vogntogene. Følgebilen fikk varslet, og sjåføren fikk organisert evakuering av 32 personer som befant seg i tunnelen. Tunneltaket fikk tilsynelatende store skader og tunnelen ble totalstengt noen dager. Vegvesenet opplyser at tunnelen ble åpnet for kolonnekjøring for rutegående kjøretøy onsdag den 3. april, og så åpnet for fri ferdsel fra fredag 5. april, dog fortsatt med kolonnekjøring i perioder.
Vindication Island
Vindication Island er en ubebodd øy i Candlemasøyene som er en del av øygruppen Sør-Sandwichøyene. Øyene administreres av det britiske oversjøiske territoriumet Sør-Georgia og Sør-Sandwichøyene. Øya ligger 3 km fra Candlemas Island, adskilt av Nelson Channel.
Vindication er en øy av vulkansk opprinnelse, men det har ikke vært tegn til aktivitet på over 10 000 år. Øyas høyeste punkt er Quadrant Peak på 430 moh.
Ada Bojana
Ada Bojana (norsk: Bojanaøyen) er en øy i kommunen Ulcinj i Montenegro.
Øyen ligger i elvedeltaet til elven Bojana (eller Buna), som danner grensen mellom Albania og Montenegro. Øyen er en kunstig øy som oppstod da et skip sank ved munningen til Bojana og avleiringer fra elven samlet seg rundt skipet.
Øyen har en trekantet form og grenser til Bojana på to sider og til Adriaterhavet i sørvest. Arealet er på 4,9 km².
Øyen er en populær turistdestinasjon med en 3 km lang sandstrand og mange fiskerestauranter.
Gleichschaltung
Gleichschaltung, tysk for «likeretting», «ensretting» eller «koordinering», var de de tyske nazistenes betegnelse for ideen om totalitær kontroll over alle sider ved det tyske samfunnet og for prosessen med å gjennomføre dette.
En av målsetningene med den gjennomgripende likerettingspolitikken var å påtvinge folk en ideologisk doktrine og tenkemåte og styre så mange sider av hverdagslivet som mulig.
Selv om Weimarrepublikkens forfatning av 1919 offisielt aldri ble forkastet, innebar innføringen av Gleichschaltung i mars og april 1933 at diktaturet i praksis kunne foreta politiske beslutninger i strid med den tyske grunnloven: 31. mars trådde den første gleichschaltungslov i kraft, som oppløste delstatenes parlamenter (med unntak av Preussen), og 7. april trådde den andre gleichschaltungslov i kraft, som utnevnte en Reichsstatthalter i alle delstatene (igjen med unntak av Preussen). Weimarforfatningen ble på denne måten tilsidesatt, og året 1933 representerte derfor slutten på Weimarrepublikken og begynnelsen på nasjonalsosialistenes tredje rike.
Få uker etter maktovertakelsen mistet de tyske delstatene sin selvstendighet som del av ensrettingen. Tyskland gikk fra å være en føderasjon til en enhetsstat, i formen av et diktatur.
Annet
Betegnelsen Gleichschaltung er opprinnelig et fagord for likeretting i elektroteknikken, det vil si transformering av vekselstrøm til likestrøm. Seinere har den overførte betydningen også blitt brukt om «en sjelløs tilpasning til et fast mønster».
Referanser
Nazityskland
Talk Talk
Talk Talk var et britisk band som var aktive fra 1981 til 1991.
Bandet startet som en kvartett med nå avdøde Mark Hollis (1955 - 2019) som vokalist, Simon Brenner på keyboard, Lee Harris (trommesett|slagverk) og Paul Webb på bassgitar. De begynte innen new wave og synthpop og ble ofte sammenlignet med Duran Duran, som de delte både produsent og plateselskap med. De ga ut en selvtitulert EP i 1982, som ble utvidet til studioalbumet med tittel The Party's Over. De lå på UK Top 40 listen med singlene Talk Talk og Today, begge produsert av Thurston (som også hadde produsert hits for Duran Duran & Howard Jones). Brenner forlot bandet etter singlen My Foolish Friend fra 1983. Tim Friese-Greene kom så inn som keyboardist, men var ikke et offisielt medlem av bandet. Han deltok aldri på konserter med bandet. Talk Talk spilte sin siste konsert i 1986.
Bandet fikk internasjonal suksess (spesielt i Europa) i 1984/1985 med albumet It's My Life. Albumet ga hitsinglene Such a Shame og It's My Life som er tittelsporet fra albumet. I 1986 kom The Colour of Spring, og bandet hadde nå forlatt new wave-stilen. Albumet ble deres største studioalbum-suksess i Storbritannia og kom også på listene i Europa. Singlen Life's What You Make It kom på 16.-plass i Storbritannia.
Fylkesvei 1008
Fylkesvei 1008 går mellom Myra og Tomter kirke i Indre Østfold kommune. Veien er 1,9 km lang.
Talk Talk
No Doubt hadde en hit med låten «It's My Life» i 2003.
Diskografi
Album
Singler
Alzamaj
Alzamay (russisk: Алзама́й) er en by i Irkutsk oblast i Russland. Den ligger ved elva Toporok (i Angaras nedbørfelt), rundt 520 km nordvest for Irkutsk.
Den ble grunnlagt i 1899 som en bosetning ved jernbanestasjonen Alzamaj. Bystatus ble innvilget i 1955.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Motbok
Motbok var en personlig bok som utgjorde et ledd i et statlig system for overvåking av enkeltpersoners innkjøp av alkohol på det svenske Systembolaget. Systemet ble innført første gang av lege og politiker Ivan Bratt ved systembolaget i Stockholm i 1914, og ble innført som en midlertidig ordning for hele Sverige fra 1917, og som en permanent ordning fra 1922, etter folkeavstemningen om brennevinsforbud.
Princess
Princess kan referere til:
Artigas (forskningsstasjon)
Base Científica Antártica Artigas er en uruguayansk forskningsstasjon i Antarktis, beliggende på King George Island i øygruppen Sør-Shetlandsøyene. Den åpnet 22. desember 1984, og Uruguay ble året etter konsultativ medlem under Antarktistraktaten.
Motbok
Motboken fungerte som et rasjoneringskort på sprit, idet innehaveren kunne kjøpe en viss kvote innenfor et visst tidsrom. Størrelsen på kvoten var avhengig av vedkommende persons alder, kjønn, yrke og sivilstand.
I praksis førte motboken til at Sverige unngikk forbudstiden i 1920-årene, men den førte også til en svært kollektivistisk alkoholpolitikk helt fram til 1955.
Artigas (forskningsstasjon)
Artigas ligger på halvøya Fildes Peninsula i nærheten av den russiske forskningsstasjonen Bellingshausen. Stasjonen er helårsbemannet med en kapasitet på 60 personer om sommeren og en vinterbemanning på om lag 10 personer. Forskningsaktivitetene omfatter blant annet miljøovervåkning, glasiologi, ionosfæriske og meteorologiske målinger og humanbiologi.
Motbok
Ordningen ble opphevet 1. oktober 1955.
Salinas (Minas Gerais)
Salinas er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Motbok
Erverv av motbok
For å få tildelt motbok måtte man registrere seg ved et systembolag i et distrikt der man hadde registrert adresse (kyrkobokføringsort eller hemortsbolag), og innlevere søknad. Godkjenning og tildeling av kvote ble foretatt etter en individuell vurdering. Personer under 25 år fikk ingen motbok. Gifte kvinner og arbeidsløse menn fikk normalt ingen motbok. Ugifte kvinner, samt menn med lav inntekt, kunne kun handle en lav kvote. Uten ekstra søknad var motboken gyldig for inkjøp kun ved ett utsalgssted.
Kvoter
Kvote per kunde var maksimalt 4 liter sprit per måned (under andre verdenskrig 3 liter). For menn av arbeiderklassen var kvoten 2–3 liter per måned. For kvinner var kvoten 1–2 liter per kvartal.
Ekstrakvoter
Ved spesielle anledninger (f. eks. bryllup, begravelser, jubileer etc.) kunne det søkes om ekstra kvote.
Også personer som ikke var kvalifisert til motbok kunne søke om tildeling ved slike begivenheter (også i julehøytiden).
Motbokens utformning
Den første delen inneholdt perforerete rekvisisjoner som skulle fylles ut og rives av og leveres som en bestilling. På baksiden av rekvisisjonen ble varenes betegnelse og pris påført av ekspeditøren ved systembolaget. Den anførte totalsummen måtte betales før varene kunne utleveres.