cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mensur (musikk)
Mensur er et begrep for oppmåling og størrelsesforhold hos musikkinstrumenter eller instrumentdeler (f.eks. orgelpiper). Mensur er et uttrykk for et grunnleggende design som gir seg uttrykk i instrumentet klanglige egenskapene.
Strengeinstrumenter
I snever forstand er strengeinstrumenters mensur et mål på den fritt svingende strengens lengde, målt mellom instrumentets sadel og stol. I videre forstand står mensur for flere grunnleggende mål på et strengeinstrument, som lengden på halsen, høyden på sargen, bredden på instrumentkroppen og annet.
Blåseinstrumenter
For blåseinstrumenter er mensur en betegnelse på forholdet mellom rørets diameter og lengde, og på munnstykkets dimensjoner. For instrumenter med trang mensur har røret en sylinderformet (mange tromboner) eller en svakt konisk boring (naturtrompet) og et stort sjallstykke. I motsatt ende finner en instrumenter med vid mensur, dvs. et svært konisk formet rør og et mindre sjallstykke, eksempelvis flygelhorn, tuba og lignende). Jo trangere mensur, desto mer rik på overtoner blir tonen. Instrumenter med snever mensur, som trompet og trombone, får på grunn av det store antallet harmoniske overtoner en skarp, gjennomtrengende klang. Instrumenter med vid mensur har en rundere tone, da overtonene blir langt svakere.
Domene
Domene betyr opprinnelig krongods (via fransk domaine fra latin dominus = herre). Ordet har i dag flere betydninger:
Abdul Aziz al-Hakim
Abdul Aziz al-Hakim (سید عبد العزيز الحكيم‎; født 1953 i Najaf i Irak, død 26. august 2009 i Teheran i Iran) var en irakisk teolog og politiker, og ledet det politiske partiet Islams øverste råd i Irak, som er det største partiet i Iraks valgte forsamling.
Han var medlem av det FN-oppnevnte Iraks regjerende råd, og var president i denne gruppa i desember 2003. Han var broren til sjia-lederen ayatollah Mohammed Baqir al-Hakim, og tok over for ham som leder for partiet, da Mohammed Baqir ble drept i et attentat i Najaf i august 2003.
Biografi
Abdul Aziz al-Hakim ble født i 1953 som sønn av storayatollah Muhsin Al-Hakim. Han vokste opp i Najaf, og fikk sin teologiske utdanning der gjennom den religiøse skolen Hawza. Sju av brødrene hans er drept – seks ble drept på ordre fra det regjerende styret.
Han hadde en ledende rolle i Safar-intifadaen i 1977, og var fengslet i 1972, 1977 og 1979. I 1980 gikk han i eksil i Iran, hvor han ble en av grunnleggerne til forløperen for Islams øverste råd i Irak. Han var toppkandidat for listen Den forente irakiske alliansen under valget i januar 2005.
Teltberget
Teltberget er et fjell i Nordenskiöld Land på Spitsbergen, Svalbard. Det har en høyde på 1 025 moh og ligger mellom Longyearbreen i nordøst, Dryadebreen i sørøst og Bjørndalen i vest, og rundt 9 kilometer sørvest for Longyearbyen.
Abdul Aziz al-Hakim
Biografi
Han døde som følge av lungekreft.
Teltberget
Navnet kommer av formen på fjellet.
Walker County (Georgia)
Walker County er et fylke i den amerikanske delstaten Georgia. Det ligger nordvest i staten og det grenser mot Catoosa County i nordøst, Whitfield County i øst, Gordon County i sørøst, Floyd County og Chattooga County i sør og mot Dade County i vest. Det har også grense mot delstatene Tennessee i og Alabama i vest.
Walker Countys totale areal er 1 158 km² hvorav 1 km² er vann. I år 2000 hadde fylket 61 053 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen LaFayette. Fylket ble grunnlagt i 1833.
Rodrigo Arango Velásquez
Biskop av Buga
Den 17. januar 1985 utnevnte pave Johannes Paul II ham bil biskop av Buga. Han fratrådte som biskop den 19. januar 2001.
Walton County (Georgia)
Walton County er et fylke i den amerikanske delstaten Georgia.
Rodrigo Arango Velásquez
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Eurofurence
Eurofurence er ei samling for subkulturen furry som holdes årlig forskjellige steder i Europa. Den starta i 1995 som en privat samling av nitten europeiske furrytilhengere som treftes over Internett. Siden da har deltakertallet økt jevnt, til 782 på Eurofurence 14, som blei holdt i 2008. Navnet til samlinga kommer av ConFurence, ei amerikansk samling som ikke lenger holdes. Navnet viser til at samlinga er europeisk.
Fra år 2000 har ikke samlinga blitt holdt av enkeltpersoner lenger, men heller av den tyske vereinen Eurofurence e. V., som administrerer samlinga.
I motsetning til de fleste amerikanske furrysamlinger foregikk Eurofurence først på ungdomsherberger. Eurofurence blei for første gang holdt på et hotell i 2007 (ringberghaus i Suhl).
Sentral stab
Eurofurence 1 blei organisert av personer med kallenavnene «Tes-Tui-H'ar» og «unci». Ingen av dem har noe med organiseringen å gjøre lenger.
I Eurofurence 13 (2007) bestod den sentrale staben av personer med følgende kallenavn:
Disse er hoveddelen av staben. Det er langt flere som er involvert i samlinga ved å gjøre oppgaver som å styre hendinger, skipe scenen og kunstutstillinga og omtrent alt annet som trengs å få gjort.
Rhinotmetus
Rhinotmetus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Eurofurence
Steder
Eurofurence har blitt holdt flere forskjellige steder rundt om i Europa. Den har blitt holdt flest ganger i Tyskland, og hvert eneste år fra og med 2005. Før det varierte det mer, og det har blitt holdt i Sverige, Nederland og Tsjekkia i tillegg til Tyskland. Stedene i Tyskland har også variert, men de siste tre åra har samlinga blitt holdt på samme sted i Tyskland.
Tema
Fra og med Eurofurence 8 har Eurofurence hatt et tema hvert år, med T-skjorter og klær som viser det samme. Den følgende lista viser navna til temaene til de forskjellige samlingene fram til i dag:
Rhinotmetus
Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.
Systematisk inndeling
Listen er ufullstendig.
Informationsbyrån
Informationsbyrån (IB) var en hemmelig svensk etterretningsorganisasjon som ble grunnlagt av den sosialdemokratiske partiledelsen med oppdrag å samle informasjon om kommunister innen fagbevegelsen og forhindre kommunistenes forsøk på å ta makten over fagforeningene. IBs eksistens og den omfattende registreringen av kommunister ble avslørt i tidsskriftet Folket i Bild/Kulturfront 3. mai 1973 av journalistene Jan Guillou og Peter Bratt som senere ble arrestert av den svenske Säkerhetspolisen og dømt til ett år i fengsel var for spionasje.
Hughes Aircraft Company
Hughes Aircraft Company var en stor amerikansk flyprodusent og forsvarsleverandør grunnlagt i 1932 av Howard Hughes i Glendale, California som en avdeling av Hughes Tools Company. Selskapet var kjent for å bygge blant annet Hughes Hercules H-4 Spruce Goose, bidraget til romsonden Galileo, og Falcon missiler.
Jamie Prebble
Jamie Prebble (født 28. mai 1991) er en newzealandsk freestylekjører.
Hughes Aircraft Company
Historie
Under andre verdenskrig konstruerte og bygde selskapet flere prototyper fly på Hughes AirPort. Disse omfattet den berømte Hughes Hercules H-4, bedre kjent med det offentlige kallenavnet, Spruce Goose, Hughes H-1 Racer, D-2, og XF-11. i hangarer som lå på Hughes Airport i dagens Playa Vista, Westside i Los Angeles, California, ble først og fremst brukt som et anlegg for bygging av andre selskapers konstruksjoner. Ved begynnelsen av krigen hadde Hughes bare fire heltidsansatte ved utgangen var tallet blitt 80 000.
Etter andre verdenskrig
Innen sommeren 1947 var enkelte politikere blitt bekymret for Hughes' påståtte dårlige ledelse av Spruce Goose og XF-11 fotorekognosering flyprosjekter. De dannet en spesiell komité for å undersøke Hughes som kulminerte i en Senats etterforskning, en av de første som ble vist for publikum. Til tross for en svært kritisk komitérapport, ble Hughes sak ryddet.
I 1948 opprettet Hughes en ny avdeling av selskapet, Aerospace Group. To Hughes-ingeniører, Simon Ramo og Dean Wooldridge hadde nye idéer om elektronikk til et fullstendig brann-kontrollert system. Deres MA-1-system, kombinert signaler fra flyets radar med en digital datamaskin som automatisk ledet avskjæringsflyet i riktig posisjon for å skyte raketter. På samme tid arbeidet de andre lagene med det nyopprettede US Air Force på luft-til-luft missiler som ga Falcon, da kjent som F-98. MA-1/Falcon-pakke, med flere oppgraderinger, var den primære tanken et våpen system fra USAF i mange år, inn i 1980-tallet. Ramo og Wooldridge, etter å ha mislyktes i å komme fram til en avtale med Howard Hughes om management problemer, trakk seg i september 1953, og grunnla Ramo-Wooldridge Corporation, senere til Thompson Produkter for å danne Thompson-Ramo-Wooldridge, basert i Canoga Park, med Hughes leasing plass for kjernefysisk forskning programmer (i dag West Hills (Canoga Park). selskapet ble TRW i 1965, et annet luftfartselskap og en stor konkurrent til Hughes Aircraft.
I 1951 bygget Hughes Aircraft Co. et rakettanlegg i Tucson, Arizona. Om byggingen av dette anlegget, skrev David Leighton, i Arizona Daily Star, var på grunn av Howard Hughes inngrodde frykt for at hans anlegg i Culver City, California, var sårbar for angrep fra fienden fordi det var på stillehavskysten. Ved utgangen av dette året hadde U.S. Air Force kjøpt eiendom, men tillot selskapet å fortsette å kjøre den daglige driften av stedet. Dette Tucson-anlegget er fortsatt i drift av Raytheon Co.
Howard Hughes donerte Hughes Aircraft til det nyopprettede Howard Hughes Medical Institute (HHMI) i 1953, angivelig som en måte å unngå skatt på sine enorme inntekter. Det neste året ble L. A. «Pat» Hyland ansatt som visepresident og general manager av Hughes Aircraft; han ville til slutt bli selskapets president og administrerende direktør etter Howard Hughes' død i 1976.
Under Hylands veiledning fortsatte Luftfartsgruppen å diversifisere og bli svært lønnsomt, og ble et hovedfokus for selskapet. Selskapet har utviklet radar-systemer, elektro-optiske systemer, den første fungerende laser, fly computer systemer missil systemer, ion-fremdriftsmotorer (for romfart), og mange andre avanserte teknologier. Elektronisk Egenskaper Information Center (EPIC) i USA ble etablert i Hughes Culver City's bibliotek på 1970-tallet. Det episk publiserte multi-volum Håndbok om ekektroniske materialer som offentliggjorde dokumenter.
Nobelprisvinnerne Richard Feynman og Murray Gell-Mann hadde Hughes tilkoblinger: Feynman ville holde ukentlige seminarer i Hughes forskningslaboratorier. Gell-Mann delte kontor med Malcolm Currie, senere styreleder og administrerende direktør i Hughes Aircraft. Greg Jarvis og Ronald McNair, to av astronautene på den siste flyturen av Romfergen Challenger, var blant Hughes' alumni.
Ground System Group
Hughes Aircraft Ground System Group lå i Fullerton, California. Anlegget var på 3 millioner kvadratmeter, og omfattet industri, laboratorier, kontorer, og en Munson road testbane. Den var designet, utviklet og bygget av Air Defense Systems, som erstattet Semi Automatisk Forsvar Ground Miljø (SAGE) i USA med felles overvåkings-system (JSS) inklusive NORAD med felles taktisk informasjonsdistribusjonssystem (JTIDS) og administrerte forsvarssystemer og lufttrafikk-kontroll-systemer over hele verden. Disse systemene var omfattende, og som det meste av Groundsystemer Gruppe med 15 000 ansatte og genererte inntekter i overkant av 1 milliard dollar per år. Det var de største inntektene som ble generert i den massive engineeringsdivisjon og koordinerte produkter og systemer fra andre Hughesgrupper til store systemløsninger.
Disse systemene omfattet følgende Grounid System Group, undersystemer: Datamaskin H5118, Konsoller HMD-22 og HMD-44, stor skjerm med flytende krystall-skjermer og programvare som satte standarden for utvikling av programvare som var basert på vitenskap og engineering. Ground System Group var kjent for å presse teknologi inn i datamaskiner, skjermer, lokalt nettverk, menneskelig grensesnitt, og programvare i sine systemer. De har også banet banen veien til svært menneskelige intensive systemer.
Hughes Space and Communications Group
Hughes Space and Communications Group og Hughes Space Systems Division bygget verdens første geosynkrone kommunikasjonssatellitt, Syncom, i 1963, og etterfulgte med den første geosynkrone værsatellitt, ATS-1 i 1966. Senere samme året kom deres Surveyor som gjennomførte den første myklanding på Månen som en del av oppkjøringen til månelandinger i Apollo-programmet. Hughes bygde også Pioneer Venus i 1978, som utførte den første omfattende radar kartlegging av Venus, og Galileo - sonden som fløy til Jupiter på 1990-tallet. Selskapet bygde nesten 40 prosent av alle kommersielle satellitter i bruk over hele verden i år 2000.
Hughes helikopter bedrift
I 1947 omdirrigerigerte Howard Hughes Hughes Aircraft fra fly til helikopter. Arbeidet begynte for alvor i 1948, da helikopter produsenten Kellett Aircraft Co. solgte sin nyeste konstruksjon til Hughes for produksjon av XH-17 Sky Crane som fløy første gang i oktober 1952, men det ble kommersielt mislykket. I 1955 delte Howard Hughes's helikopterets produksjonsenhet fra Hughes Aircraft Company, og rekonstituerte det med Hughes Tool Company, og kalte det Hughes Tools Fly Divisjon. Flydivisjonen hadde fokus på produksjon av lette helikoptre, hovedsakelig Hughes 269/300 og OH-6 Cayuse/Hughes 500.
Howard Hughes Medical Institute selger Hughes Aircraft Company
Hughes levnet ingen tvil, og etter hans død i 1976 var det en rekke krav på hans eiendom. Hughes og en av Hughes advokater hevdet at de hadde rett til å sette opp en «executive committee» for å ta over driften av HHMI og Hughes Flyavdeling. Generaladvokaten i Delaware, Richard R. Wier utfordret dette i 1978. og Charles M. Oberly fortsatte handlingen da han ble justisminister i 1983. Oberly uttalte at han ønsket å sette et uavhengig styre til å sikre at både instituttet oppfylte sin veldedige oppgave, og at det ikke fortsatte å operere som i et skatteparadis
I januar 1984 avgjorde Dommer Grover C. Brown at Chancery Court burde oppnevne medlemmene fordi Hughes ikke hadde etterlatt en plan. Brown ba både for konsernledelsen og regjeringsadvokaten om å sende inn en liste over anbefalinger som han kunne godkjenne. Brown godkjente en liste i april 1984. I januar 1985 annonserte det nye styret i HHMI at de ville selge Hughes Aircraft, enten ved privat salg eller offentlig auksjon.
Hughes Electronics Corporation
Den 31. desember 1985 gikk General Motors sammen Hughes Aircraft med sin Delco Elektronikk enhet for å danne Hughes Electronics Corporation, en selvstendig datterselskap. Gruppen da besto av: Delco Electronics Corporation og Hughes Aircraft Company.
I august 1992 avsluttet Hughes Aircraft sitt kjøp av General Dynamics' rakett bedrifter for 450 millioner dollar. Dette førte Tomahawk Cruise Missile, Avansert Cruise Missile, Standard missile, Stinger rakett, Falanks våpensystem, og Rolling Airframe Rakett inn Hughes' portefølje.
I 1994 introduserte Hughes Elektronikk DirecTV, verdens første Satellitt-TV service. I 1995 ble Hughes Elektronisk og Hughes Space og Kommunikasjon divisjon den største leverandøren av kommersielle satellitter. Også i 1995 kjøpte konsernet Magnavox Elektroniske Systemer fra Carlyle Group. I 1996 ble Hughes Elektronikk og PanAmSat enige om å slå sammen sine faste satellitt-tjenester inn i et nytt offentlig selskap, kalt PanAmSat med Hughes Elektronikk som hovedaksjonær.
I 1995 solgte Hughes Aircraft sin Teknologi Products Division til en investor gruppe ledet av Citicorp og innlemmet divisjon i Palomar Teknologier. I 2008 solgte Citicorp divisjon til den nåværende ledelsen ved Palomar Teknologier.
I 1997 overførte GN Delco Elektronikk til sin Delphi Automotive Systems business. Senere det året ble eiendelene i Hughes Fly solgt til Raytheon for 9,5 milliarder dollar. Den gjenværende selskaper forble under Hughes Elektronikk navn og innen GM.
Duas Estradas
Duas Estradas er en kommune i delstaten Paraíba i nordøstregionen av Brasil.
Hughes Aircraft Company
Hughes Electronics Corporation
I 2003 ble de gjenværende deler av Hughes Elektronikk (DirecTV, DirecTV Latin-Amerika, PanAmSat, Hughes Nettverk Systemer) ble kjøpt av News Corporation fra GM og omdøpt DirecTV Gruppe.
Eierstyring og arv
Det brede spekter av naturvitenskap og teknologi utviklet av Hughes Aircraft har aldri tatt medisinske applikasjoner fordi selskapet var eid av Howard Hughes Medical Institute (HHMI). Denne begrensningen ble innført for å unngå selv utseendet til en interessekonflikt.
Men penger ble gitt til HHMI av Hughes Aircraft og førte til store forbedringer i det medisinske feltet, fra genetikk, kreftforskning til å utdanne leger som ga omsorg til millioner av mennesker. Det er viktig å merke seg at Hughes utviklet det moderne medisinske fag som et direkte resultat av hans sykehusinternering.
Brimsefjorden
Brimsefjorden er en liten fjordarm av Hidlefjorden vest for Rennesøy langs kommunegrensen mellom Rennesøy og Finnøy i Rogaland. Fjorden ligger mellom øyene Brimse, som den er oppkalt etter, og Talgje.
Warnes (Bolivia)
Warnes er en by i departementet Santa Cruz i Bolivia. Byen hadde 30 964 innbyggere i 2012.
Brimsefjorden
Fra innløpet i øst strekker den seg 4 km nordvestover til Hanasandsundet, som går videre nordover til Talgjefjorden. I vest møter Brimsefjorden Fognafjorden, som fortsetter videre nordøstover, mens Hidlefjorden ligger sør for Brimse.
På vestsiden av fjorden, på Rennesøy, ligger bygden Østhusvik.
Ovovivipari
Ovovivipari («egg-levendefødende») eller pseudo-vivipari («falsk levendefødende») er en samlebetegnelse på alle forskjellige former for formering hos dyr som faller mellom regulært eggleggende arter og de virkelig levendefødende. Uttrykket omfatter alt fra dyr med egg, der eggene gjennomgår hele fosterutviklingen i morens kropp, til dyr som fødes svært lite utviklede unger som ikke er omgitt av eggeskall. Det finnes mange forskjellige former for ovovivipari i flere deler av dyreriket, men det er særlig vanlige hos forskjellige grupper av virveldyr. Alle ovovivipare arter har nødvendigvis indre befruktning.
Historie
Uttrykket ble i utgangspunktet tatt i bruk på 1800-tallet for å beskrive pungdyr, som ikke utvikle morkake, men heller ikke legger egg slik kloakkdyr (nebbdyr og maurpiggsvin) gjør. Uttrykket ble imidlertid aldri klart definerte, og med et utvidet fokus på andre dyregrupper ble uttrykket en sekkebetegelse for mange forskjellige og sprikende livshistoriestrategier. En mer moderne forståelse tar i stedet utgangspunkt i to uavhengige fenomener: Hvor langt fosteret er utviklet ved fødselen, og hvor fosteret får næringen fra i fostertiden.
Arter som gjennomgår fullstendig utvikling, ikke har noe ytre eggstadium og der fosteret får vesentlig næring fra andre kilder enn plommen regnes som levendefødende (vivipari). Arter der det forekommer et eggstadium utenfor morens kropp kalles for eggleggende (ovipari). Alle andre former for formering som faller mellom disse to ytterpunktene går under ovovivipari.
Ruge ut egg i kroppen
Noen dyr ruger ut eggene inne i hunnens kropp til de klekkes, men fosteret er fullt adskilt fra moren og lever helt eller nesten helt av plommen i egget. Dette er en spesielt vanlig strategi hos forskjellige grupper av skjellkrypdyr, blant annet vår hjemlige firfisle og huggorm. Tilsvarende fenomener finnes blant mange kjøttfluer. Hos enkelte arter kan graden av egglegging variere. Den tretåede skinken, en stålormaktig art med sterkt reduserte lemmer kan bytte på å ruge ut egg i kroppen eller legge dem som vanlige egg, til og med i ett og samme kull.
Alle amfibier er eggleggende, med et enkelt unntak: Frosken Eleutherodactylus jasperi, som har indre befruktning og holder eggene inne i kroppen til etter metamorfosen. All næring kommer fra plommen.
Plommesekk som morkake
Hos mange skjellkrypdyr er det utviklet strukturer som tillater plommesekken å feste seg til livmoren og i varierende grad ta opp næring. Denne formen for fosterutvikling faller midt mellom ovovivipari og virkelig levendefødende. En tilsvarende blandet situasjon finnes hos en del haier og andre bruskfisker. Funn av fossile fostere i panserhaier viser at denne formen for fosterutvikling er gammel.
Livmormelk
Pungdyrene og enkelte grupper ormepadder har begge utviklet en situasjon der egget klekker i morens livmor, og moren skiller ut en «livmormelk» som taes direkte opp av fosteret. Hos pungharer fester plommesekken fester seg hos noen former også til livmorveggen og tar opp noe næring. Likevel er det i det vesentlige plommen som er hovednæringen, i alle fall for de tidligste stadiene. Tilsvarende fenomener finnes til og med hos enkelte virvelløse dyr, som tsetsefluer og en del parasittiske fluer, slik som lusfluer. Disse føder en larve i siste stadiet som har levd av livmorsekret. Dette betegnes både som vivipari og ovovivipari, avhengig av forfatter.
Andre kilder til næring i fostertiden
Flere haiarter, blant annet hvithai og tigerhai har egg som klekker i livmoren, og fostrene lever av ubefruktede egg moren produserer. Hos sandtigerhai vil de større fostrene spise sine mindre søsken, et fenomen som kalles livmorkannibalisme. Hos enkelte jomfrufødende gallmygg finnes en underlig avart av livmorkannibalisme. Denne arten formerer seg ved partenogenese. Eggene klekkes inne i morens kroppe allerede mens hun er en larve. I stedet for å leve av plomme lever de av morens vev. Når larvene blir store nok, spiser de moren levende innefra og bryter ut gjennom skinnet hennes. På dette stadier er de allerede selv verter for neste generasjon.
Martin Munyanyi
Martin Munyanyi (født 3. januar 1956 i Bikita i Sør-Rhodesia, død 15. mai 2022 i Shurugwi i Zimbabwe) var en zimbabwisk prelat og katolsk biskop av Gweru.
Prest
Martin Munyanyi studerte filosofi fra 1976 til 1978 og teologi fra 1979 til 1983 ved presteseminaret i Chishawasha nær Harare og ble ordinert til prest den 3. september 1983. Han arbeidet opprinnelig i sitt hjembispedømme Gweru i sognene St. Michael, Ascot og St. Alois i Silobela og ved Charles Lwanga Seminary i Chimanimani. Fra 1995 til 1999 underviste han ved Chishawasha Major Seminary, først som viserektor og deretter som rektor. I 2000 ble han utnevnt til rektor for det nye nasjonale filosofiseminaret, St. Augustine's Seminary i Bulawayo. Fra 2003 til 2005 fullførte han en filosofisk doktorgrad ved Det pavelige universitet Urbaniana i Roma.
Biskop
Pave Benedikt XVI utnevnte ham til biskop av Gweru den 11. mai 2006. Biskopen av Masvingo, Michael Dixon Bhasera, bispeviet ham den 26. august samme år; medkonsekratorer var Robert Christopher Ndlovu, erkebiskop av Harare, og Pius Alick Mvundla Ncube, emeritert erkebiskop av Bulawayo.
Den 28. april 2012 innvilget pave Benedikt XVI biskop Martin Munyanyis ønske om fratreden, og innsatte Michael Dixon Bhasera, biskop av Masvingo, som administrator.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Moi stasjon
Moi stasjon ligger i Lund kommune i Rogaland, 477,24 km fra Oslo, 58,4 moh.
PAP-IMI
PAP-IMI (Pap-Ion Magnetic Inductor) er en form for alternativ behandling med elektromagneter som ble oppfunnet av den greske matematikkprofessoren Panos Pappas. Behandlingen har ingen dokumentert effekt mot noen sykdommer eller lidelser.
Moi stasjon
Stasjonen ble åpnet i 1904 da Jærbanen ble forlenget til Flekkefjord – Flekkefjordbanen. I 1943 ble Moi også en stasjon på Sørlandsbanen.
Moi stasjon ble valgt til kommunens tusenårssted.
PAP-IMI
Pappas fikk idéen til å lage et elektromagnetisk behandlingsapparat etter at en av hans venner angivelig skal ha blitt momentant helbredet av kreft etter å ha blitt truffet av lynet. Apparatet sender pulserende bølger av elektromagnetisk stråling inn i pasientens kropp og skal ifølge Pappas reparere skadde celler. Han solgte først apparatet i USA, men i 2005 ble disse erklært ulovlige av amerikanske myndigheter etter at det ble rapportert om en rekke tilfeller av alvorlige skader og dødsfall hos pasienter som ble behandlet. Behandlere er også blitt bøtelagt for ulovlig markedsføring av helseeffekter og for å praktisere medisin uten lisens. Pappas har fortsatt å selge apparatet i andre land og mener den kan helbrede sykdommer som aids og kreft. I Canada har helsemyndighetene advart sine innbyggere mot å la seg behandle med PAP-IMI.
Den amerikanske skuespilleren Dan Haggerty var med på å utbre PAP-IMI ved at han deltok i reklame for apparatet. Den østerrikske alpinisten Hermann Maier brukte apparatet i forbindelse med restitusjon etter skader fra en motorsykkelulykke i 2001, og mente at dette hadde medvirket til at han kom tilbake i løypa. Den tyske fotballklubben FC Köln tok i 2014 PAP-IMI inn i sitt medisinske program.
Metylkvikksølv
Metylkvikksølv (forkortet MeHg) er en organisk form av kvikksølv med den kjemiske formelen [CH3Hg]+
Kilder
Metylkvikksølv kan dannes ved at mikroorganismer i sedimenter i vann metylerer (tilfører en metylgruppe, CH3, til) uorganisk kvikksølv.
Det finnes ulike kilder til uorganisk kvikksølv i naturen, som bidrar indirekte til dannelsen av metylkvikksølv ved mikroorganismer i miljøet. Mineralet sinober (α-HgS) og kvikksølvsalter inneholder mesteparten av det uorganiske kvikksølvet i naturen. De høyeste nivåene av α-HgS finnes i vulkanske aktive områder, inkludert i kalkstein og kull. Uorganisk kvikksølv kan frigis ved vulkanutbrudd, skogbrann og brann av biomasse.
Menneskelig aktivitet bidrar også til utslipp av uorganisk og organisk kvikksølv (inkludert metylkvikksølv) gjennom metall- og sementproduksjon, kvikksølvholdige soppmidler i jordbruket, gruvedrift, industrielle prosesser, brenning av fossilt brensel og avfallsforbrenning Små skala gullgruvedrift er også en vesentlig kilde til kvikksølvutslipp.
Den metylerte formen for kvikksølv (metylkvikksølv) kan bioakkumuleres, spesielt i akvatiske organismer og videre oppkonsentreres i næringskjeden. Derfor vil store rovfisk og marine rovpattedyr inneholde de høyeste nivåene av metylkvikksølv. Geografi kan påvirke nivå av metylkvikksølv i fisk (målt som kvikksølv). For eksempel har det vært målt høyere nivå av kvikksølv i fisk som lever i fjordene og nær kysten i Norge, sammenlignet med de som lever i havet.
Den vanligste eksponeringsmåten for metylkvikksølv i mennesker er via inntak av fisk og sjømat. Inntak av ris er også en kilde til metylkvikksølv, da spesielt i områder hvor denne matvaren inntas i større mengder. Nivået av metylkvikksølv i ris er mye lavere enn i fisk og sjømat, men på grunn av høyt inntak enkelte steder kan den inntatte mengden metylkvikksølv også øke. Uorganisk kvikksølv kan metyleres av mikroorganismer på de vannfylte rismarkene og dermed øke mengden metylkvikksølv i risplantene. I tillegg vil ris ha høyere innhold av metylkvikksølv dersom det er direkte utslipp fra nærliggende kilder.
Toksikokinetikk
Metylkvikksølv har høy biotilgjengelighet, det vil si at store mengder tas opp via tarmen (90-95 %). ca. 90 % av det absorberte metylkvikksølvet samles i de røde blodcelle ne for videre å bli fraktet rundt i kroppen. Metylkvikksølv binder seg sterkt til tiol- og selenolenheter (-SH og -SeH) som blant annet finnes i viktige biologiske komponenter som aminosyre r og protein er. Metylkvikksølv kan tas opp i kroppen ved å være bundet til en tiolgruppe (-SH) på L-cystein. Metylkvikksølv-cystein-kompleksest ligner strukturelt på aminosyren L-metionin og kan dermed transporteres rundt kroppen ved hjelp av et L-nøytralt aminosyre transport (LAT) system og på den måten krysse cellemembran er. Ved hjelp av denne type mekanisme kan metylkvikksølv krysse blod-hjerne-barrieren og morkake n og nå henholdsvis hjerne og foster.
Toksikodynamikk
Metylkvikksølv påvirker ulike cellulære prosesser og mekanismer i kroppen. For eksempel kan metylkvikksølv påvirke kalsiumhomeostasen ved å øke mengden kalsium som finnes i cellene, noe som videre kan øke forekomst av celledød. Metylkvikksølv kan binde seg til proteinet tubulin, som er en viktig byggestein i mikrotubuli i cellene, og forstyrre produksjon og degradering av mikrotubuli og føre til ødeleggelse av cytoskjelettet og dermed strukturen i cellene. Metylkvikksølv kan også virke som en pro-oksidant ved å binde seg til tioler og selenoler i viktige antioksidant er og på denne måten binde opp og hemme deres funksjoner. Antioksidanter som glutation (GSH), glutation peroksidase (Gpx), tioredoksin og tioredoksin reduktase (TrxR) forstyrres av metylkvikksølv. Ved å hemme antioksidantenes funksjon i kroppen kan metylkvikksølv føre til en overproduksjon av reaktive oksygenarter (ROS) i mitokondri ene og føre til ubalanse i det oksidative systemet.
Samspill med næringsstoffer
Metylkvikksølv i mat kan påvirkes av næringsstoffer og sammensetning av maten. Næringsstoff kan påvirke absorpsjon av metylkvikksølv i tarmen,  transport og utskillelse. Selen er et sporstoff som finnes i enkelte råvarer og dersom forholdet mellom metylkvikksølv og selen er i favør av selen anses dette som beskyttende for opptak og toksisitet av metylkvikksølv. På grunn av denne fordelen ved seleninnhold i matvarer har det vært foreslått at en selen:kvikksølv ratio bør benyttes når sjømat skal risikovurderes. Til tross for innhold av metylkvikksølv og andre fremmedstoff i fisk, har studier vist positiv effekt av næringsstoff som selen og fettsyrene docosahexaensyre (DHA) og icosapentaensyre (EPA) på IQ og forekomst av hjerteinfarkt ved inntak av en rekke fiskearter. Inntak av enkelte fiskearter som inneholder spesielt høye nivå av metylkvikksølv og lave nivå av de nevnte næringsstoffene, som tunfisk og blåhai har ikke vist den samme positive effekten.
Historiske begivenheter
Et alvorlige tilfelle av metylkvikksølvutslipp og -forgiftning skjedde i byen Minamata, Japan på 1950-tallet. Årsaken var at industrielt avfall fra et lokalt kjemisk anlegg ble sluppet rett ut i bukten ved byen, noe som førte til forgiftet fisk og sjømat. Inntaket av fisken og sjømaten hos dyr og den lokale befolkningen resulterte i metylkvikksølvforgiftning. Symptomer på forgiftning var nummenhet i føtter og hender, ukoordinerte bevegelser (ataksi), utydelig tale (dysartri), mental forvirring og i de mest alvorlige tilfeller død. Symptomer på metylkvikksølvforgiftning har etter denne hendelsen fått tilnavnet «Minamata-sykdom». Et lignende tilfelle ble observert i den japanske byen Niigata i tidsrommet 1964-1965, hvor flere innbyggere ble forgiftet etter å ha spist fisk fra elven Agano. Forurensingen kom av spillvann som ble sluppet ut i elven fra en acetaldehyd fabrikk hvor kvikksølv ble brukt som katalysator og metylkvikksølv ble dannet som biprodukt.
En annen større hendelse metylkvikksølvforurensning og påfølgende forgiftning hendte i Irak (1971-1972) hvor korn behandlet med et metylkvikksølvholdig soppmiddel ble brukt direkte i matlaging. Mer enn 400 personer døde på sykehus på grunn av forgiftning, mens 6530 tilfeller ble registrert på sykehusene. De samme symptomene som i Minamata ble beskrevet i pasienttilfellene i Irak.
Helseeffekter
Alvorlig metylkvikksølvforgiftning kan gi symptomer som brenning/stikking/kløe/nummenhet i huden (parastesi), ukoordinerte bevegelser (ataksi), utydelig tale (dysartri), innsnevrede synsfelt og nedsatt hørsel. Metylkvikksølv er neurotoksisk, det vil si at det påvirker nervesystemet, og spesielt nervesystemet under utvikling, hos foster og barn. Symptomer og toksiske effekter av metylkvikksølv kan variere om det er voksne som blir eksponert eller om det er foster som blir eksponert i løpet av svangerskapet. Barn født av mødre som har hatt høye inntak av metylkvikksølv under svangerskapet har blitt født med alvorlig hjerneskade til tross for at mødrene ikke har vist tegn på forgiftning.
Politikk
På grunn av de alvorlige konsekvensene av eksponering for kvikksølv og metylkvikksølv hos mennesker, dyr og miljø ble den internasjonale traktaten Minamatakonvensjonen vedtatt den 19. januar 2013 i Genève i Sveits. Traktaten har som mål å beskytte mennesker og miljø fra menneskeskapte kvikksølvutslipp. Målet skal blant annet nås ved å kontrollere handel og produksjon av kvikksølv, ha kontroll på kvikksølvholdige produkter samt prosesser hvor kvikksølv blir brukt, inkludert i småskala gullgruver. Traktaten tar også for seg hvordan kvikksølv og kvikksølvholdig avfall skal lagres på best mulig måte. Traktaten er oppkalt etter byen Minamata i Japan, hvor en av de mest alvorlige hendelsene av metylkvikksølvforgiftning fant sted.
European Food Safety Authority (EFSA), EUs mattrygghetsorgan, har fastsatt en verdi for det anslåtte tolerable ukentlige inntaket av metylkvikksølv (TWI – tolerable weekly intake). Denne ble satt til 1,3 µg/kg kroppsvekt i 2012.
Heterogomphus bourcieri
Heterogomphus bourcieri er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
En stor, kraftig, rødbrun til svart, halvblank hornbille. Som vanlig hos hornbiller er det stor forskjell mellom kjønnene, hannene er større, har et horn på hodet og en uthuling foran på pronotum. Hos denne arten er hannens pronotum påfallende stort og bredt, tydelig bredere enn dekkvingene. Hornet i pannen er kort og spisst, på pronotum er det to spisse knøler øverst oppe. Hunnene har én knøl på hodet, men ikke horn, ofte også antydning til knøler på pronotum. Pronotum er ganske tett punktert hos begge kjønn. Forleggen (protibia) har fire tenner på utsiden som er rettet skrått framover. Dekkvingene er tett punkterte, men likevel blanke, punktene danner delvis rader.
Utbredelse
Arten er utbredt fra Colombia, Ecuador og Brasil.
Grimsbekken (Kristiansand)
Grimsbekken er en bekk og et bekkefar i bydelen Grim i Kristiansand. Bekken har i dag åpent løp på strekningen fra demningen mot Møllevann ved Christianssands Møller, krysser under Setesdalsveien, Sørlandsbanen ved Egelunden, Ravnedalsveien og videre ned til Grimsmyra hvor den krysser under Setesdalsveien nok en gang. Den er lagt i rør, mens den tidligere gikk åpent gjennom Bryggerihaven til utløpet mellom Hampa og badeplassen Sandvika.
I forbindelse med byggingen av Setesdalsbanen i 1895 ble det bygd to broer på henholdsvis 5,7 og 9,2 meter over bekken som den gangen ble kalt Nattmannsbekken.
Bekken er kjent både som Grimsbekken, Nattmannsbekken, Sagbekken, Møllebekken, Grobekken og Vaskebekken.
A Celebrated Case
A Celebrated Case er en amerikansk stumfilm fra 1914, regissert av George Melford.
Handling
Madeline er foster-søsteren til hertuginnen d'Aubeterre, gifter seg med den franske soldaten Jean Renaud. De får en datter som heter Adrienne. Fem år senere, på en slagmark, blir Renaud betrodd av grev de Moray noen juveler og papirer som beviser at Adrienne er hans rettmessige arving. Etter Morays død gir Renaud alt dette til Madeline, før han deretter vender tilbake til slaget.
Men Lazarre, som hadde fulgt etter Renaud, besøker deretter Madeline og krever at hun gir ham alle verdisakene. Men når sier nei til Lazarres forespørsel, stikker han henne ned. Men Renaud blir mistenkt for dette dødsfallet, og blir dømt til fengsel på livstid - hvoretter hertuginnen adopterer Adrienne. Men flere år senere møter Adrienne endelig den biologiske faren sin igjen, og til slutt blir den virkelige morderen avslørt - og blir Renaud endelig benådet.
Kurarua
Kurarua er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, slanke, som oftest mørkt fargede trebukker. Antennene er nokså tynne, varierende i lengde fra halve kroppslengden ti noe lengre enn kroppen. Hodet er noe fremstrakt. Pronotum er mer eller mindre tønneformet, noe smalere foran, lengre enn bredt. Dekkvingene er vanligvis noe innbuktet i midten (svakt timeglass-formede). Beina er slanke, oftest med klubbeformede lår.
Ware County
Ware County er et fylke i den amerikanske delstaten Georgia. Administrasjonssenteret ligger i Waycross.
Kurarua
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Asia, fra India i vest til Borneo og Japan i øst.
Mårrakvist
Mårrakvist er et musikkalbum med Jonas Fjeld, utgitt i 2006. Albumet lå åtte uker på VG-lista og endte med andreplass som beste plassering.
Utvekslingselev
Utvekslingselev er en elev i videregående skole som tar et helt eller et halvt skoleår i utlandet. Utvekslingen kan være organisert av en organisasjon, skolen, eleven selv eller staten.
Historie
Den første elevutvekslingen fant sted i 1947. Da reiste en gruppe europeiske ungdommer til USA i regi av organisasjonen AFS.
Norge
Norge har lange tradisjoner med elevutveksling og er også det landet i verden som sender ut flest utvekslingselever per innbygger. Pr 2015 reiser rundt 3 500 norske elever på utveksling hvert år. Tradisjonelt har de fleste valgt å reise til USA med Storbritannia, Tyskland og Frankrike som andre populære vertsland. Fortsatt velger flesteparten å reise til USA, men stadig flere velger å reise til andre land.
Godkjenning
Det er mulig å få skoleår i utlandet godkjent som et år av videregående skole. Som regel må man da ta Vg2 i utlandet slik at man kan komme tilbake og begynne rett i Vg3. Det er opp til hver enkelt skole å bestemme hva som kan godkjennes. Dersom man får skoleåret (forhånds)godkjent, kan man også søke støtte fra Statens lånekasse for utdanning.
Skole- og boforhold
Elever på utveksling blir som regel formelt innskrevet på skolen i utlandet og må følge undervisningen på lik linje med andre elever. Dette betyr at elevene også må gjøre lekser og ha prøver, men lærere viser også ofte forståelse for språklige begrensninger hos eleven.
Selv om det finnes utvekslingsprogrammer der eleven bor på internat ved skolen, er det vanligste at utvekslingselever bor hos en lokal familie i nærheten av skolen. Eleven blir en del av familien og må ta del i familieaktiviteter og også husarbeid. Eleven betaler selv for lommepenger
Organisasjoner og land
Det er ni organisasjoner i Norge som tilbyr utveksling for elever i videregående skole:
Kostnader
Et skoleår i utlandet koster i 2009 vanligvis mellom 30 000 og 80 000 kroner avhengig av organisasjon, land og type program. Lommepenger kommer i tillegg. Hvis man får skoleåret godkjent kan man få støtte fra Lånekassen på omtrent 45 000 NOK.
Fasthetslære
Fasthetslære er læren om hvordan faststoff oppfører seg når den blir utsatt for krefter, spenninger og deformasjon. Fasthetslære er en gren innen statikken, og viser hvordan legemer opptrer før store deformasjoner skjer. Når deformasjoner endrer legemets egenskaper går man over i dynamikken.
Statikken er en gren av den klassiske mekanikken som beskriver hvordan krefter påvirker legemers bevegelse, stabilitet og likevekt.
Holtedahlfonna
Holtedahlfonna er en isbre nordvest på Spitsbergen på Svalbard. Den er en vidstrakt platåbre og ligger mellom Kongsfjorden i vest, Ekmanfjorden i sørøst og Woodfjorden i nord.
Fonna er oppkalt etter geologen og polarforskeren Olaf Holtedahl (1885-1975). Han var medlem av Gunnar Isachsens ekspedisjon til Spitsbergen i 1909-10, og av Adolf Hoel og Arve Staxruds ekspedisjon i 1911. Under den sistnevnte ekspedisjonen traverserte Holtedahl platået. Sør for breen ligger Torafjellet, som er oppkalt etter Holtedahls kone Tora.
Bygdøy kirke
Bygdøy kirke er en kirke bygd i vifteplan fra 1968 på Bygdøy i Oslo. Det avløste Bygdøy kapell, som brant ti år tidligere.
Byggverket er i betong og har 200 sitteplasser. Arkitekt for kirken var Finn Bryn, som også har tegnet prekestolen og døpefonten.
Alteret er et verk av Veslemøy Nystedt Stoltenberg fra 1994.Alterinstallasjoen er en glassmosaikk med metall og gullbelagte felter. Motivet er «Den gode hyrde», «Guds Lam» og »Hvilens vann». Det ble avduket første pinsedag 1995. Bygdøy kirke ligger på grunnen til Bygdøy kongsgård og fungerer som lokalkirke for kongeparet når de er bosatte på Bygdøy kongs gård. Dette er det tatt hensyn til i arkitekturen. Kirken har egen kongeinngang på vestmureren med utvendig baldakin med kongekrone over. I kirken er det laget ett sett med stoler i moderne tilnærmet dragestil. Disse er trukket med karminrødt skinn. En av disse stolene er beregnet på kongen og bærer ett avtrykk av en kongekrone. Det er også en stol beregnet for biskopen. Denne har avtrykk av en mitra og fargen på stolens skinn er purpur. Purpurfargen er tradisjonelt biskopens farge sees i biskopens skjorte. Bygdøy menighet ville helst hatt kirken nede på et jorde, men dette godtok ikke Hans Majestet kong Olav V som bestemte att kirken skulle ligge på en topp inn mot Norsk folkemuseum. Kirkens votivskib er av ukjent kunstner og årstall.
Twyford (Berkshire)
Twyford er en landsby i Berkshire. Den ligger i Thames Valley, ved A4 mellom Reading og Maidenhead, og ikke langt fra Henley-on-Thames, Wokingham og Bracknell.
Navnet er av angelsaksisk opprinnelse, og betyr «to krysningssteder», en henvisning til at det er to steder hvor man kan krysse Themsen i nærheten.
Stedet ligger nær motorveiene M4 og M40, og tog på Great Western Main Line mellom Reading og Paddington stasjon i London stopper der. Det er derfor mange pendlere som har slått seg ned der.
Fardalen (Svalbard)
Fardalen er en dal i Nordenskiöld Land på Spitsbergen på Svalbard. Den er rundt 10 kilometer lang og er en sidedal til Colesdalen. Den starter fra Lars Hiertafjellet og Bogerbreen i nord og går mot sørvest ned til Colesdalen.
Navnet kommer av verbet «å fare», og betyr altså «ferdselsdalen». Om vinteren går den vanligste ruta fra Adventfjorden til Grønfjorden og Barentsburg gjennom dalen.
Middelhavslekene 1951
Middelhavslekene 1951. De første middelhavslekene ble arrangert i Alexandria i Egypt i perioden 5. oktober til 20. oktober 1951. Det var 734 utøvere fra 10 nasjoner som deltok i tretten sporter. Lekene ble åpnet av Faruk I av Egypt. Italia ble beste nasjon med tjuesju gullmedaljer foran Frankrike med tjueseks.
Ɲ
Ɲ og ɲ (N med krok) er en bokstav som representerer en palatal nasal konsonant. Minuskelen brukes i IPA med denne verdien. For eksempel blir det franske ordet ligne (linje) skrevet /liɲ/ med IPA. Bokstaven brukes i en del afrikanske og indianske språk.
Middelhavslekene 1951
Deltakende nasjoner
Det var 10 nasjoner som deltok i lekene i 1951
Ɲ
I Unicode kodes bokstaven som U+019D (Ɲ) og U+0272 (ɲ).
Robert Tinning
Robert Noel Patrick «Bob» Tinning (født 25. desember 1925 i Sydney, død 19. mai 2001) var en australsk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Tinning vant en olympisk bronsemedalje i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den australske båten som kom på tredjeplass i rokonkurransen for åttere bak USA og Sovjetunionen. Mannskapet på den australske åtteren var Robert Tinning, Ernest Chapman, Nimrood Greenwood, Menryn Finlay, Edward Pain, Phillip Cayzer, Thomas Chessel, David Anderson og Geoffrey Williamson som var styrmann.
Blues for en god venn
«Blues for en god venn» er en norsk sang som ble skrevet av Øystein Sunde og Fredrik Wibe, og utgitt 27. september 1976 på Sundes musikkalbum På sangens vinger. Da På Sangens Vinger ble relansert på CD august 2012, ble «Blues for en god venn» utelatt.
Tekstens jeg er en ulykkelig mann som i alkohol beruset tilstand møtte en dame på en firmafest og følgelig ble damen gravid. Forholdet til damen tok slutt siden hun ble sammen med en annen mann. Ergo må tekstens jeg betale barnebidrag. I sin fantasi sverger han hevn. Teksten er gjengitt på omslaget til På sangens vinger.
Sunde synger og komper seg selv på sin akustiske gitar (stålstrenger).
Megaceras quadraticollis
Utseende
En stor (ca. 40 millimeter), kort og bred, blank, svart hornbille. Hannen har et kraftig horn i pannen, dette er særlig kraftig hos denne arten, og to korte, butte, framoverrettede horn på pronotum, som er høyt hvelvet, for det meste svært blankt, men med et parti med kraftig, nettmasket skulptur på hver side. For-leggen (protibia) har tre tenner. Dekkvingene er glatte og blanke.
Levevis
Lite er kjent om biologien til disse billene. De fleste av artene er tilsynelatende sjeldne, og lever i løvskog. De voksne billene er nattaktive. Larvene utvikler seg mest sannsynlig i råtne stokker.
Utbredelse
Arten er kjent fra Brasil, Peru og Ecuador.
Knut Liestøl
Knut Liestøl (født 13. november 1881 i Åseral, død 26. juni 1952 i Oslo) var en norsk professor i folkeminnevitenskap ved Universitetet i Oslo 1917-51. (Faget er senere blitt omdøpt til folkloristikk.)
Liv og virke
Knut Liestøl ble student i 1902, og cand.philol. i 1908 innenfor britisk språk og filologi. I 1908 ble han ansatt som dosent i landsmål, og kom i kontakt med Moltke Moe. Liestøl ble Moes medarbeider rundt utgivelsen av folkeviser. Liestøl tok doktorgraden på avhandlingen Norske trollviser og norrøne sogor i 1915, og etterfulgte to år senere Moltke Moe som professor i folkeminneforskning. I takknemlighet til sin venn og læremester sørget Liestøl for å utgi Moltke Moes Samlede Skrifter I-III (1925–27) og hans forelesningsrekke over de "Episke grundlove", som føljetong i tidsskriftet Edda (1914–17).
Knut Liestøl var kirke- og undervisningsminister i Mowinckels tredje regjering 1933–1935, og skal ha vært den som av det engelske British Broadcasting Corporation konstruerte navnet Norsk rikskringkasting. Liestøl tok dessuten initiativet til opprettelsen av Norsk Folkeminnelag. Han var lagets sekretær siden stiftelsen i 1920 til 1951. Han satt også som medlem av Norsk Folkemuseums styre 1938-52. Han var formann for Norges mållag fra 1925 til 1926.
Liestøl hadde vidtfavnende faglige interesser over hele det folkloristiske fagfeltet, og innenfor sagaforskningen, hvor han ble en talsmann for den såkalt norske skole, som forfektet det syn at fornaldersagaene ble til i Norge som muntlig litteratur lenge før landnåmstiden, og ble tatt med til Island hvor de ble skrevet ned og bevart for ettertiden.
Knud V. Engelhardt
Engelhardts foreldre var kasserer i Bikuben Valdemar Daniel Julius Engelhardt og Petrea Juliane Ellebye. Han tok præliminæreksamen, gikk videre på Teknisk Skole i København og var i murerlære og ble svenn med sølvmedalje. Han søkte om opptak på Kunstakademiet i 1901, og kom inn på forberedende kurs i oktober 1903. Han gikk på Akademiets arkitekturskole i 3 semestre, men skiftet senere til dekorasjonsskolen (under Joakim Skovgaard), hvor han var fra 1911 til januar 1915. Ved siden av arbeidet han på ulike tegneskoler. Han hadde egen tegneskole fra 1909.
Han deltok på Kunstnernes høstutstilling 1904–06 og Charlottenborgs vårutstilling 1927, 1929–30. En minneutstilling ble avholdt i Kunstindustrimuseet i november 1931, og siden har det vært visninger på Skandinavisk Designkavalkade, Gl. Dok 1967 og en separatutstilling på Kunstindustrimuseet i 1982.
Engelhardt fikk K.A. Larssens stipend 1906 og 1909, Krafts Præmie for Skønskrift (for Agnete og Havmanden) 1910, Akademiets store reisestipend 1922 og Eckersbergmedaljen 1927. Han reiste på stipendene til Tyskland, Nederland og London 1905–06, i Paris, Nord-Italia og Tyskland 1910, til Java, Kina, Japan, Sibir oktober 1923 til mars 1925.