cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mongolia under Paralympiske vinterleker 2018
Mongolia deltok med én utøver under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang i Sør-Korea mellom 9. og 18. mars 2018.
Langrenn
Menn
Røros Kobberverk
Røros Kobberverk var et selskap innenfor gruvevirksomhet som hadde tilhold på Røros fra 1644 til 1977, hvilket i sin driftstid var en av de eldste private virksomheter i Norge.
Man on the Line
Man on the Line er det syvende studioalbumet til den irske sangeren og låtskriveren Chris de Burgh. Dette albumet fortsetter det synth-pregede mainstream-pop lydbildet de Burgh startet med på The Getaway. Singelen «High on Emotion» ble en mindre hit i USA. Albumet ble utgitt i 1984. Tina Turner synger bakgrunnsvokal på sangen «The Sound of a Gun».
Jaroslava Sjvedova
Hun har vunnet to Grand Slam-titler, begge i damedouble sammen med Vania King.
Røros Kobberverk
Røros Kobberverk regner sin oppstart fra 1644. Det var fra oppstarten et såkalt partisipantskap, hvilket i praksis var forbeholdt bedre borgere av Trondhjem by, og kongen av Danmark-Norge sine forretningsvenner. Det var lenge et hovedsak privat selskap hvor partisipant'erne måtte skyte inn egne penger hvis det var et årlig underskudd, mens et årlig overskudd gikk "rett i lomma" på partisipant'erne. Herunder i historien var det i alle fall to angrep fra svenskene, som brente hele Bergstaden og robbet hele beholdningen av råkobber. Røros Kobberverk var gjennom 1600- og 1700 en viktig bidragsyter til statsøkonomien. Men i 1910 hadde nok partisipant'erne innbetalt nok av underskudd og Kobberverkeet ble omgjort til et ordinært aksjeselskap. Gjennom historien fikk Kobberverket virkelig kjenne ned- og oppganger i verdensmarkedet, og da spesielt etter første verdenskrig. Av denne grunn stod all virksomhet stille i rundt fem år på 1920-tallet. Fra midten av trettitallet var verket så godt som statseid. Smeltehytten på Røros ble nedlagt etter en brann i 1953. Kobberverket gikk konkurs og driften opphørte ved årsskiftet 1977/78, 333 år etter etableringen - hvilket var den lengste bedriftsvirksomhet på private hender i Norge.
Geologi
Området tilhører Trondheimsfeltet og består av kambosilurske avsetningsbergarter som er sterkt omdannet (metamorfosert) ved den kaledonske fjellkjedefolding. Under fjellkjedefoldingen ble det dannet flere skyvedekker og synklinaler. Røros tilhører Meråker-dekket.
I tillegg til kambrosilurske skifre som fyllitt, finnes vulkanske dypbergarter og intrusiver. Metallforekomstene er dannet ved reaksjon mellom vulkanske og omkringliggende bergarter.
Historie
Røros Kobberverk startet i en tid hvor aktiviteten i bergverksindustrien var høy. De utallige krigene som herjet kontinentet gjorde at edle metaller måtte skaffes til veie for å finansiere disse. Christian IV sendte ut et skrift våren 1644 der han lovet belønning til de som fant forekomster av metaller, men også harde straffer til de som ikke meldte fra. Det besynderlige for Røros sitt vedkommende, var at det var denne sommeren/høsten at forekomstene ble kjent for offentligheten. Faktum er at det i militære dokumenter fra 1632 nevnes et kompani soldater i Herjedalen (som da var norsk) som blir oppfordret å søke jobb ved de «rørosiske gruber» etter endt tjeneste. Men den offisielle starten skjer ved Mutingsbrevet fra 28. august 1644.
På 1630-tallet var et av de største funn av kobber i Norge gjort i bygden Kvikne i Tynset kommune, ikke så langt fra Rørosfjellene. Dette gav grunnlag for Kvikne kobberverk, som ble et av landets største bergverk på 1600-tallet. De første personer som er omtalt ved verket på Røros, kom nettopp fra Kvikne, blant andre den første direktøren, Lorents Lossius. Han fikk med seg sin svigerfar, presten i Meldalen Anders Olsen Bruse, og sognepresten på Tynset Hans Lauritzen, og startet det første partisipantskapet med ansvar for driften av Røros Verk.
Den første tiden gikk det dårlig. Det var dårlige forekomster i gruven som var i drift. Denne bar forøvrig navnet «Freyes Glück», i dag Lossiusgruva i Rauhåmmåren. Ifølge Peder Hiort skal gruven bare ha vært i drift i noen måneder, men det sår man i dag tvil om. Starten kom for alvor ved funnet av Storwartz-feltet, og gruven som i dag er kjent som Gamle Storwartz, «Auf die Fortuna». Denne ga stort nok utbytte til at selskapet var mer eller mindre sikret.
Olavsgruva var verkets nest siste gruve og ble drevet i perioden 1936 til 1972. Olavsgruva er den eneste Rørosgruven som fortsatt er mulig å besøke ved guidet omvisning. Johan Falkberget har beskrevet livet i gruvene og i Røros i sine romaner. Falkberget begynte å arbeide ved Kongens gruve da han var 9 år gammel.
Ingen annen norsk bedrift bidro så mye til de kongelig inntekter som Røros. Gruvene ble regnet blant de rikeste i Europa. I årene 1644 til 1814 var produksjonen på 45.000 tonn kobber med en bruttoverdi på 22 millioner riksdaler, av dette gikk 6,7 millioner riksdaler til eierne og 5 millioner til staten.
Privilegieområdet Circumferensen
I 1646 skrev kong Christian IV ut et privilegiebrev til Røros Kobberverk som ga dem enerett på mineraler, skog og vassdrag innenfor et område avgrenset av en sirkel med radius på fire gamle norske mil (45,2 km) med senter i funngruven Gamle Storwartz. Dette privilegieområdet ble benevnt Circumferensen. I dette området kunne bøndene bli pålagt, «mot enkel betaling», å selge sine produkter og varer til kobberverket og utføre transportarbeid for kobberverket. Privilegiene til kobberverket betydde også inntekt for bøndene i distriktet. I hele regionen, også utenfor Circumferensen, hadde gårdene inntekter fra både transportarbeid og kull- og vedproduksjon til kobberverket.
Nedleggelse
Styret i Røros Kobberverk A/S vedtok 30. september 1977 å legge ned driften. Den var da Norges eldste bedrift med 333 års drift og hadde 67 ansatte. Kobberprisen var sterkt fallende og kostnadene stigende.
Riksgrensen mot Sverige
Da de gamle norske landskapene Jemtland og Herjedalen ble avstått til Sverige i 1645, ble Røros med ett en grensebygd. Og da hele Trondhjems len ble avstått i 1658 ble også Røros svensk for en kort periode. Allerede i 1660 ble Røros sammen med resten av lenet tilbakeført til Danmark-Norge. Riksgrensen mot Sverige ble derimot ikke nøyaktig fastlagt før grensetraktaten av 1751, hvorved lappebygdene Idre og Særna formelt ble avstått i bytte mot blant annet Trysil og Lierne som da tilfalt Danmark-Norge. I grenseforhandlingene var den svenske posisjonen at riksgrensen mellom de to land skulle dele Femunden på langs, og da med hele østre bredd beliggende i Sverige. Fra norsk side ble det blant annet argumentert for at Kobberverket med Femundshytta (som lå på Femundens østre bredd) behøvde store områder for hogst av trevirke og at grensen måtte trekkes lenger øst. Man må bare anta at den svenske forhandlingsdelegasjonen ikke trengte mer lappeskoger og derved ble grensen lagt lenger øst, og derved forble Femundsmarka og de vestre delene av Sylane en del av Norge, et areal på ca 1350 km2.
Nasserredine Fillali
Nasserredine Fillali (født 18. januar 1984) er en algerisk bokser.
Røros Kobberverk
Riksgrensen mot Sverige
Vi skal heller ikke glemme at Røros flere ganger ble brent av svenske tropper, men de sluttet heldigvis med disse toktene etter Armfeldts felttog.
Riksgrensen mellom Norge og Sverige (og delvis Finland) er i dag den eldste og lengste riksgrensen som fremdeles gjelder.
Gruver
Gruvene kan fordeles i ulike geografiske gruvefelt, med angivelse av viktigste driftsår.
Smeltehytter
Smeltehyttene var essensielle i kobberfremstillingen, her gjennomgikk kobbermalmen en lang og omstendelig smelteprosess før det ferdige produktet, dvs. kobberbarrer var klare for eksport. En hensiktsmessig lokalisering var en avveining av tilgang på råstoffer som malm, ved/kull og vann(kraft), hvorav de to førstnevnte var mulig å transportere – den siste ikke. Smeltehyttene ble følgelig alltid plassert ved en elv som kilde for vann og kraft.
Røros Kobberverks viktigste smeltehytte lå ved Hitterelva og Bergstaden vokste opp omkring denne. Etter få års drift var imidlertid skogen borte over et stort område rundt Bergstaden. Kostnadene og arbeidet med å frakte ved og kull til smeltehytten økte i takt med avstandene, og det ble etter hvert både billigere og enklere å frakte malmen til steder med bedre tilgang på ved og kull. Kobberverket bygget følgelig nye smeltehytter der det fremdeles fantes skog. Driftstida for disse hyttene varierte, enkelte var ute av drift noen år for så å bli tatt i bruk igjen.
Marcus Aemilius Lepidus (konsul)
Marcus Aemilius Lepidus (født ca. 230, død 152 f.Kr.) var en romersk konsul, pontifex maximus og censor. Som en ætling av den gamle gens (slekt) Aemilia var høyst sannsynlig en sønn av Marcus Aemilius Lepidus, og hans brødre var Lucius og Quintus.
Som en pretor var han guvernør av Sicilia i 191 f.Kr. Han ble valgt til konsul i 187 f.Kr. Han og hans kollega, Gaius Flaminius, betvang Liguria, en kystregion i Nordvest-Italia. Fra 180 f.Kr. og framover var han pontifex maximus og fra 179 f.Kr. princeps senatus. Det samme året ble han også valgt til censor. I 175 f.Kr. ble han valgt til sensor for andre gang. Han hadde tilsyn med konstruksjonen av Via Aemilia i 187 f.Kr., den store romerske vegen fra Piacenza til Rimini som fortsatt er i bruk og er en av de viktigste vegene i nordlige Italia. Han etablerte romerske kolonier Parma og Modena og ga sitt navn til den romerske castrum (festning) Regium Lepidi (i dag Reggio Emilia).
I henhold til Polybios var Lepidus «den kjekkeste mannen i sin tid», foruten også, i ordene til Diodorus Siculus, «begavet med overlegen intelligens». Disse kvalitetene kombinert med en uklanderlig aristokratisk fødsel, politisk dyktighet og et omdømme for å mot, steg Lepidus raskt i gradene til å bli en av de mest framstående romere i sin generasjon.
Han var en forfar til triumviren Marcus Aemilius Lepidus.
Sandvær bedehuskapell
Sandvær bedehuskapell er en langkirke fra 1947 i Herøy på Helgeland kommune, Nordland fylke.
Byggverket er i tre og har 70 plasser.
Matthew LeCroy
Matthew Hanks LeCroy (født 13. desember 1975 i Belton i Sør-Carolina), amerikansk baseballspiller som deltok i de olympiske leker 1996 i Atlanta. LeCroy vant en olympisk bronsemedalje i baseball under Sommer-OL 1996 i Atlanta. Han var med på det amerikanske baseballaget som kom på tredjeplass i baseballturneringen bak Cuba og Japan. USA tapte semifinalen til Japan med 2-11. I bronsefinalen beseiret de Nicaragua med 10-3.
Stavangerrenessansen
Stavangerrenessansen er navnet på den kulturelle oppblomstringen i Stavanger første halvdel av 1600-tallet.
Bakgrunnen for stavangerrenessansen var at man etter reformasjonen ikke hadde fått endret dekoren i kirkene fra den tidligere katolske innredningen. Men på begynnelsen av 1600-tallet var reformasjonen godt innført og man ville redekorere og bygge nye kirker i en mer luthersk stil.
Den første representanten for stavangerrenessansen var den nordtyske maleren Peter Reimers. Andre sentrale kunstnere i stavangerrenessansen var maleren Gottfried Hendtzschel, Andrew Smith, Thomas og Lauritz Snekker. Stavangerrenessansen representerer en unik periode i norsk kirkekunst.
Øyeblikk (album)
Øyeblikk er et musikkalbum med Håkon Sandmark gitt ut 6. juni 2011. Albumet ble spilt inn i Studio Christiansen i Fredrikstad, og ble produsert av Kim Christiansen og Håkon Sandmark.
Alle sangene er skrevet av Håkon Sandmark.
Vestfjella
Vestfjella kan vise til:
Potiaxixa
Potiaxixa er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, halvmatt brunsvarte trebukker med gulbrune dekkvinger. Antennene er lange og tynne, mye lengre enn kroppen, hvert ledd med en pigg i spissen. Pronotum er avrundet sekskantet med en kort tann på hver side og kraftig, tverr-rynket skulptur. Dekkvingene er noe avsmalnende bakover, i spissen med to skarpe pigger. Beina er tynne og middels lange.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Fransk Guyana, Surinam og Brasil.
LASER5 Linux
LASER5 Linux er en tidligere japansk Linuxdistribusjon som var basert på Red Hat Linux. Distribusjonen ble utviklet av LASER5 Co., Ltd., som ble etablert i Tokyo i august 1999. LASER5 Linux hadde forbedret støtte for japansk.
Distribusjonen benyttet skrivebordsmiljøene GNOME og KDE i tillegg til vindusbehandlerne Fluxbox og Wmaker. Distribusjonen hadde 32-biter x86 som plattform.
Serbia under Paralympiske vinterleker 2018
Serbia deltok under Paralympiske vinterleker 2018 fra 9. til og med 18. mars i Pyeongchang i Sør-Korea.
Truck Drivin’ Man
«Truck Drivin' Man» er en amerikansk countrysang, skrevet av Terry Fell i 1954. Terry Fell and The Fellers spilte den inn. Én av hans bandmedlemmer, Buck Owens, sang harmoni med ham på innspillingen.
«Truck Driving Man» var B-siden til Fells første singel X 4X-0010 på plateselskapet RCA Victors label X i april 1954. A-siden, «Don't Drop It», nådde 4.-plass på Billboards countryliste (hans eneste listeplassering). Selv om «Truck Driving Man» ikke ble listeplassert, ble den etterhvert en country-klassiker som er spilt inn av utallige andre artister, blant annet Buck Owens. En norsk versjon med tekst av Finn Sidselrud kalt «Trailersjåfør» ble utgitt med henholdsvis Inger Lise Rypdal og Nordre Sving i 1970 og 1971 på plateselskapet RCA.
I 1964 spilte Owens inn sangen selv, men unnlot fjerde vers: «When I get my call up to glory, They will take me away from this land, I'll head this truck up to Heaven, 'Cause I'm a truck drivin' man». Den ble utgitt på LP-platen Together Again / My Heart Skips a Beat (Capitol ST 2135) i 1964.
Andre som har spilt inn sangen på plate innbefatter:
Oxynoemacheilus tongiorgii
Oxynoemacheilus tongiorgii er en fiskeart.
Denne smerlingen har en kraftig kroppsbygning og en gul-hvit til brun farge. Holotypen har en standard lengde på 23,7 mm. Arten er endemisk for nedslagsfeltet til elva Kor. Artsbeskrivelsen sier at den er funnet i elva Kol nær Darab, men det kan være en skrivefeil. Den ble opprinnelig regnet til slekten Seminemacheilus, men Freyhof flyttet den i 2012 til Oxynoemacheilus på grunn av en upublisert DNA-analyse.
Isidro Mosquea
Isidro Mosquea (født 14. august 1976) er en dominikansk bokser.
Han representerte Den dominikanske republikk under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i første runde.
Salomon
Salomon kan bety flere ting:
Solomon (disambiguation) Solomon Solomon Solomon Соломон (значения) โซโลมอน (แก้ความกำกวม) Соломон (значення)
John Gray (forfatter)
John Gray (født 28. desember 1951 i Houston, Texas) er en amerikansk ekteskapsrådgiver, foredragsholder og forfatter. Han har en rekke universitetseksamener fra ulike fagfelt. I 1992 gav han ut boka Men Are from Mars, Women Are from Venus (Menn er fra Mars, kvinner er fra Venus) som ble en bestselger og dannet grunnlaget for en rekke bøker bygget på de samme temaene. Hans bøker har solgt i millioner eksemplarer over stpre deler av verden, samtidig som de er kritisert fra akademiske kretser for en trivial håntering av samlivspsykologi.
Irving (Texas)
Irving er en by i den amerikanske delstaten Texas. Byen ligger i Dallas County. Ifølge folketellingen i 2000 var det 191 615 innbyggere. Irving ligger innenfor Dallas-Plano-Irving metropolområdet innenfor Dallas-Fort Work-Arlington metropolområdet som det defineres av U.S. Census Bureau som på folkemunne betegnes som Dallas/Fort Worth Metroplex.
Dallas Cowboys hjemmebane Texas Stadium ligger i Irving.
Deler av Dallas-Fort Worth internasjonale lufthavn som er hovedflyplassen til Dallas og Fort Worth ligger innenfor byen Irvings grenser.
Gerard O’Mahony
Gerard O'Mahony (født 17. mars 1979) er en australsk bokser.
Eksterne lenker
Gerard O&
Toppluesnegler
Toppluesnegler er en familie snegler som lever i ferskvann og er en del av vannlungesneglene. To arter er representert i Norge. De er mest utbredt på østlandet, men finnes også på vestlandet.
Toppluesnegler ligner albusneglene som vi finner i fjæra (sjøvann). Skallet er ikke vridd. De har fått sitt navn på grunn av skallet som ligner en topplue.
Toppluesneglene er små og har et delvis gjennomsiktig skall. Lengden er under 10 millimeter og høyden bare 3-4 millimeter.
De finnes i bekker og innsjøer, på planter.
Alle vannlungesnegler er tvekjønnet. For å kunne legge egg kreves allikevel to snegler, som under paringen, befrukter hverandre gjensidig.
Systematisk inndeling med noen arter
Toppluesneglene er ingen enhetlig gruppe, men fordelt på minst to familiegrupper. Toppluesnegler er en del av vannlungesnegler.
BB11
BB11 er en seks meter lang seiljolle i mahogni, tegnet av Borge Bringsværd fra Arendal. Første modell ble sjøsatt 1. januar 1956. == Båten er produsert på Husvikholmen ved Drøbak. Totalt er det produsert 1,300 båter, hvorav det er beregnet at 350 forble i Norge. Produksjonen var lagt opp med maler til alle deler, og båtene ble bygd over lest i serier på 25. Prisen inkludert dregg, seil og tauverk var 5,600 kroner. BB11 er en bred båt og enkel å seile, skjøtene er lagt opp slik at man enkelt kan seile båten alene, samtidig som et mannskap på tre kan seile den under regatta.
I dag
I dag regner man med at det er rundt 200 båter igjen i Norge, og de største miljøene er seilforeningene i Brevik, Horten, Kragerø og Arendal. I tillegg til disse miljøene er seilforeningene i Tønsberg, Grimstad Florø og Asker ofte representert i NM.
BB11 har NM-status, og NM arrangeres av klasseklubben for BB11. Normalt er det 20-40 båter som deltar i NM.
Johan C. Bugge
Johan Carl Bugge (født 1. juli 1847 i Herad kommune i Vest-Agder, død 24. juli 1902 i Sandane ) var en norsk lokalpolitiker og distriktslege. Han var ordfører i Gloppen kommune i Sogn og Fjordane fra 1894 til 1902.
Han var sønn av sogneprest og stortingsrepresentant Ulrik Bugge. Per Sandal, i «Soga om Gloppen og Breim», skriver at Bugge døde etter et fall på en issvull, med påfølgende hjernesvulst.
Øyvind Weiby Gregersen
Øyvind Weiby Gregersen (født 9. mars 1970) er en norsk kjemiker. Han er professor ved Institutt for kjemisk prosessteknologi ved NTNU og dekan ved Fakultet for naturvitenskap, NTNU. Hans forskningsområder er innenfor papirteknologi og papirfysikk.
Gregersen var ferdig utdannet sivilingeniør fra Kjemiavdelingen ved NTH i 1992. I 1998 ble han ph.d. i kjemiteknikk med avhandlingen On the assessment of effective paper web strength.
Etter ph.d.-studiene arbeidet han som forsker ved Papir- og fiberinstituttet (PFI) i to perioder, 1998–2000 og 2001–2002 (forskningsdirektør). Mellom disse to periodene var han post.doc. ved NTNU.
1. august 2017 overtok han som dekan ved Fakultet for naturvitenskap, NTNU. Han etterfulgte Anne Borg, som fra samme dato ble prorektor for utdanning ved NTNU.
Gregersen er medlem av Norges Tekniske Vitenskapsakademi (NTVA) og Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab (DKNVS) – og ble på StoorpHaesten 104 år etter Høiskolens Chemikerforenings stiftelse, som den tredje personen gjennom tidene, utnevnt til Stoorridder av Cornu Aureum.
Johnny Sareussen
Johnny Sareussen (født 18. september 1944) er en norsk musikkprodusent og bassist. Han er best kjent som bassist i rockebandet The Vanguards fra 1961 til 1969, han er også kjent som produsent på de to første Prudence-albumene.
Senere har han vært albumprodusent for blant andre Jan Eggum, Knutsen & Ludvigsen, Tone Ringen, Tobben & Ero, Aunt Mary, Freddy Kristoffersen, Kirsti & Benny, Kirsti Sparboe, Ellen Nikolaysen, Lars Klevstrand, Benny Borg, Wenche Hallan og Christopher Bean, Lion & The Lamb, New Jordal Swingers, Maj Britt Andersen, The Girls, Lillebjørn Nilsen, Forente Artister, Glam & Fash, Øystein Sunde, og Undertakers Circus.
Fjella
Fjella er et stort, sammenhengende skogsområde i Viken. Det omfatter Trømborgfjella i Indre Østfold, Rakkestadfjella i Rakkestad og Vestfjella i Marker kommune.
Området ligger mellom 150 og 300 meter over havet, og høyeste punkt er Linnekleppen (325 moh.) helt i sør. Landskapet er småkupert, med koller, rygger og mindre daler som domineres av glissen furuskog og mange små innsjøer, tjern og myrer. Fjella er et populært turområde med milevis av tur- og skiløyper, og det er mye brukt til friluftsliv, jakt og fiske.
Det er en rekke naturreservater i området, hvorav det største er Fjella naturreservat i Marker og Rakkestad. I nord ligger Fuglemosehøgda naturreservat i Marker og Indre Østfold, og i vest Hiesten naturreservat og Bøensmosen og Berbymosen naturreservat i Rakkestad.
Varmetransport
Varmetransport er overføring av varme gjennom et medium eller et materiale. Varmetransport kan skje på tre måter:
Termisk konduksjon eller varmeledning er varmetransport som skjer ved at varme blir overført fra molekyl til molekyl i materialet. Metaller og andre massive materialer har stor molekyltetthet og leder varme godt, mens luft og andre gasser leder varme dårligere på grunn av sin lave molekyltetthet.
Varmetransport ved stråling er energioverføring gjennom elektromagnetiske stråler (infrarød stråling, synlig lys, ultrafiolett stråling).
Varmetransport i byggkonstruksjoner
I oppvarmede bygg søker en å holde varmetransporten gjennom ytterkonstruksjonene og dermed varmetapet til omgivelsene så lav som mulig for å spare energi. Dette oppnås ved å velge byggematerialer med lav varmeledningsevne, unngå kuldebruer og fylle tomrom i yttervegger, tak og bjelkelag med varmeisolasjonsmaterialer.
Det er også viktig å unngå at det dannes kondens i isolasjonsmaterialet fordi vann har en langt høgere varmeledningsevne enn luft, og dessuten sørge for at det ikke oppstår luftbevegelser i eller rundt isolasjonsmaterialet, slik at det skjer varmetransport ved konveksjon.
Varmetransport per temperaturdifferanse og flate gjennom en bygningsdel angis ved U-verdien eller varmegjennomgangskoeffisienten. Den tilsvarende verdien for varmeoverføring fra faststoff til væske eller gass (eller motsatt vei) kalles varmeoverføringskoeffisienten.
Igor Bišćan
Igor Bišćan (født 4. mai 1978 i Zagreb) er en kroatisk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for.
Han spilte sist for Dinamo Zagreb. Hans posisjon var midtbane, men han har også blitt benyttet som forsvarsspiller.
7. desember 2000 ble han hentet til Liverpool FC av manager Gérard Houllier for 5 500 000 pund. Han var i klubben frem til 1. juli 2005 etter å ha spilt 118 kamper og scoret tre mål for de røde. Han fikk vinnermedaljen da Liverpool vant Mesterligaen i Istanbul 2005, selv om han ikke fikk spille i selve finalen. Han hadde derimot spilt nok kamper tidligere i turneringen, slik at han kunne motta medaljen av daværende UEFA president Lennart Johansson.
Han signerte for Panathinaikos da han ble frigitt av Liverpool. Her ble han værende frem til 2007 da han på nytt signerte for Dinamo Zagreb.
RusSki Gorki
RusSki Gorki, offisielt Kompleks dlja pryzjkov s tramplina «Russkie Gorki» (Комплекс для прыжков с трамплина «Русские Горки»), er et skihoppanlegg ved landsbyen Esto-Sadok i Russland. Anlegget ble brukt under vinter-OL i Sotsji i 2014. Det består av fem hoppbakker med størrelse K125 (HS140), K95 (HS106), K72, K45 og K25, og har en publikumskapasitet på 9600. Byggingen startet i 2009, og hoppanlegget skulle etter planen stå ferdig høsten 2011. Byggingen ble imidlertid forsinket, slik at K125-bakken først kunne tas i bruk til trening 18. februar 2012 og renn i den russiske cupen dagen etter. K95-bakken skulle ferdigstilles i juni 2012.
Hoppanlegget hadde renn for kvinner og menn i sommerkontinentalcupen i juli 2012 og verdenscupen («prøve-OL») i desember 2012.
John Locke
Lockes idéer hadde enorm innflytelse på utviklingen av den politiske filosofien, og er viden betraktet som en av de mest innflytelsesrike opplysningstenkere og bidragsytere til liberalismen. Hans forfatterskap påvirket Voltaire og Rousseau, mange tenkere fra den skotske opplysningstiden, og amerikanske revolusjonære. Denne påvirkningen er gjenspeilet i den amerikanske uavhengighetserklæringen.
Oppvekst og studier
John Locke ble født i Wrington i Somerset som eldste sønn av John Locke – en jurist som kjempet sammen med tilhengerne av parlamentet mot kongen i den engelske borgerkrigen – og Agnes Keene. Locke ble sendt til Westminster School, som den gang var kanskje den beste skolen i England. Her lærte han seg ikke bare de klassiske språkene, men også hebraisk og arabisk.
Deretter kom han inn på University of Oxford, hvor han oppdaget den nye filosofien og den nye vitenskapen. Her ble Locke god venn med Robert Boyle, som ble en av sin tids mest innflytelsesrike vitenskapsmenn. Locke studerte ved Oxford til han hadde fullført sin medisinske utdannelse.
Utvikling som filosof
Den engelske presten og kolonialisten Roger Williams’ publikasjoner påvirket John Locke. Locke besøkte aldri Nord-Amerika og baserte seg blant annet på publikasjoner av Williams og andre med førstehånds erfaring med kolonistyret og de innfødte.
Locke reiste i Frankrike mellom 1675 og 1679. Det meste av tiden oppholdt han seg i Paris og Montpellier. Han fikk kontakt med vitenskapsmenn og filosofer som var tilhengere av den franske vitenskapsmannen og filosofen Pierre Gassendi. Gassendi ville fremme den eksperimentelle vitenskapen og forsøkte å forene atomteorien – basert på Epikurs modell – med den kristne lære.
I 1681 ble Cooper anklaget for forræderi, men frikjent. og valgte av hensyn til sin sikkerhet å flykte til Amsterdam. I England skulle det ettertiden vise seg å bli farlig også for hans støttespillere, og dermed flyktet også Locke til Nederland i 1683.
Under landflyktigheten i Nederland skrev Locke størstedelen av sitt mesterverk Om menneskets erkjennelse, som han riktignok hadde arbeidet med siden 1671. Boken kom ut i 1689 og er en systematisk undersøkelse av menneskets fornuft, dets vesen og muligheter.
I Nederland ble Locke en del av et miljø av engelskmenn i politisk landflyktighet. Locke ble her, som en del av en sammensvergelse som gikk ut på å sette hollenderen William av Oranien på den engelske tronen, en av Williams rådgivere. Dette komplottet lyktes, og etter kong Jacob IIs flukt fra England etter revolusjonen i 1688, fulgte Locke personlig prinsessen av Oranien til England, der hun ble kong William IIIs dronning Mary.
Locke hadde stor glede av både det praktiske livet og filosofien og var usedvanlig dyktig på begge områder. Han giftet seg aldri, men var godt likt og hadde mange venner. Han ble beskrevet av sine samtidige som varm, sjarmerende, vittig og vis, men også beskjeden. Enten det dreide seg om personlige forhold, politikk eller filosofi, var han først og fremst forpliktet av en sympatisk sunn fornuft, selv om dette førte til selvmotsigelser: Han ville heller innrømme en selvmotsigelse enn å benekte det han syntes var en innlysende direkte sannhet, det han ofte refererte til som sakens rene fakta.
I dette var han typisk engelsk, svært lite fransk og slett ikke cartesisk. Locke mente særlig at mennesket kan distansere seg fra virkeligheten dersom det gjør sine oppfatninger av tingene mer konsekvente.
Et moderne perspektivs grunnlegger
Locke er karakterisert som den første moderne tenker. Årsaken er at han forente noen av de grunnleggende problemstillingene i tenkningen etter middelalderen i et sammenfattende perspektiv. Sentrale deler av hans budskap kan uttrykkes på denne måten: «Ikke stol blindt på autoriteter, hverken intellektuelle, politiske eller religiøse. Følg ikke ureflekterte tradisjoner eller sosiale konvensjoner. Tenk selv. Ta utgangspunkt i fakta og baser dine oppfatninger og din adferd på hvordan tingene faktisk er». I dag er det vanskelig å forstå hvor nytt dette budskapet var dengang. Men det hadde revolusjonerende konsekvenser for utdannelse, vitenskap, politikk og filosofi.
Denne holdningen var helt i overensstemmelse med vitenskapens nye krav til observasjon og eksperiment. Locke og Isaac Newton påvirket hverandre gjensidig. Lockes pedagogiske idealer stod i motsetning til tidens pugging og til et dødt pensum som tradisjonen hadde gjort hellig og ukrenkelig. Locke mente at språk ikke skulle læres gjennom grammatikken, men gjennom praksis og eksempler.
Videre mente Locke at man skulle legge mindre vekt på klassiske emner og større vekt på moderne. Han mente at alle mennesker hadde utviklingsmuligheter, og at den eneste begrunnelsen for staten var at den bevarte menneskenes frihet og rettigheter.
Dette perspektivet innebar en motstand mot alle former for styresett som ikke innfridde disse kriteriene. Selv om Lockes filosofi stod i motsetning til vilkårlig autoritet på ethvert område i liv og tenkning, var grunnholdningen på ingen måte militant eller aggressiv, men tvert imot velvillig, moderat og jordnær. Han insisterte alltid på sunn fornuft, på moderasjon og på sakens fakta.
Disse sidene ved Lockes filosofi utgjorde en enhet som la grunnlaget for den filosofiske tenkningen i de engelsktalende land de neste to hundre år. De ble utgangspunkt for en karakteristisk angelsaksisk måte å betrakte tingene på, men hadde også stor innflytelse på strømninger i den fransk- og tysktalende verden. Både François Voltaire i Frankrike og Immanuel Kant i Tyskland betraktet Locke som den som hadde innledet den tenkningen de ønsket å fremme.
Menneskets begrensninger
Når det gjelder kunnskapteori, lanserte han det som mange fremdeles betrakter som dens fremste prosjekt, det vil si en undersøkelse av grensene for menneskets erkjennelse.
Før Locke hadde man antatt grensene for det som er – at vi i det minste i prinsippet kunne finne ut mer og mer om virkeligheten til det ikke var noe mer å oppdage. Det hadde alltid eksistert filosofer som forsto at det også kunne finnes forskjellige grenser, det vil si grenser for hva det er mulig for mennesker å erkjenne, hvilket forstås som at det kunne være sider ved virkeligheten som mennesket aldri kan erkjenne eller forstå. Dette var en oppfatning som ble delt av nesten alle filosofene i middelalderen. Men Locke sekulariserte den, og brakte den et viktig skritt videre.
Hvis man kunne analysere bevissthetens evner, og finne ut hva den er i stand til å utføre og hva den ikke er i stand til å utføre, ville man oppdage grensene for det man kan erkjenne, uansett hva som måtte eksistere utenfor oss selv. Det spiller ingen rolle hvor mye eller lite som eksisterer over og utenfor det som er begripelig for oss, det er ikke noen måte det kan nå oss på.
Dette er grunnen til at Locke kalte sitt mesterverk Om menneskets erkjennelse, og til at han i begynnelsen av boken sier at han fant det «nødvendig å undersøke våre egne evner og se hvilke gjenstander vår forståelse er eller ikke er egnet til å beskjeftige seg med».
Med dette lanserte Locke en forskning som senere ble videreført av noen av de fremste skikkelsene i filosofien; David Hume og Immanuel Kant i det attende århundre, Arthur Schopenhauer i det nittende og Bertrand Russell, Ludwig Wittgenstein og Karl Popper i det tyvende århundre. Hver enkelt av disse følte at de stod i en særlig gjeld til andre som hadde gått foran dem, og man ser at de danner det man kan kalle en tradisjon.
Hvordan mennesket lærer
Det vi erfarer direkte, sa Locke, er det som finnes i vår egen bevissthet – hele mangfoldet av sansebilder, tanker, følelser, erindringer og så videre. Han ga dette bevissthetsinnholdet navnet «ideer» uansett om de stammet fra intellektet, sansene, følelsene eller hva det måtte være. Det Locke forstår med en idé er ganske enkelt alt det som er umiddelbart nærværende for bevisstheten.
Når det gjelder kunnskap om den ytre verden, insisterer han på at råmaterialet, den grunnleggende informasjon, kommer til oss gjennom sansene. Etter hvert som man blir eldre får man mer differensierte inntrykk av lys og mørke, rødt, gult eller blått, varmt eller kaldt, hardt og mykt og så videre.
Dette er inntrykk som man på de tidligere stadier av vårt bevisste liv ikke er istand til å gi navn. Men man registrerer dem, og husker noen av dem, og begynner å assosiere dem med andre inntrykk til man etter hvert begynner å danne allmenne forestillinger og forventninger om dem. Vi begynner å tilegne oss en generell forestilling om «ting», objekter utenfor oss selv som vi får disse inntrykkene fra. Deretter lærer vi etter hvert å skille tingene fra hverandre.
Vi begynner for eksempel å skjelne en hårete gjenstand som alltid er i nærheten, som beveger seg rundt på fire ben, og som lager en spesiell lyd. Til slutt lærer vi å kalle den en hund. På denne måten bygger menneskene opp stadig mer komplekse og sofistikerte ideer på grunnlag av sanseinntrykk, og etter hvert får vi et forståelig bilde av verden, og vi utvikler også evnen til å tenke over den.
Locke legger vekt på at våre sanser er den eneste direkte forbindelsen mellom oss selv og virkeligheten utenfor oss selv. Vi utvikler evnen til å gjøre alle slags fantastiske og kompliserte handlinger med de data som når oss gjennom sansene. Men hvis vi gjør det samme med det materiale som ikke kommer fra våre – eller noens – sanseinntrykk, så har man ifølge Locke mistet bevissthetens eneste forbindelse med den ytre virkeligheten.
I slike tilfelle har ikke bevisstheten forbindelse med det som eksisterer i den ytre verden uansett hva den måtte foreta seg eller ikke. Men utfra sine egne ressurser kan bevisstheten selvfølgelig produsere drømmer og alle slags fantasier som ikke korresponderer med den ytre verden i det hele tatt, og man har mange eksempler på dette.
Locke konkluderte med at våre begreper om det som faktisk eksisterer – og derfor vår forståelse av virkeligheten, av verden – i siste instans må utledes fra det vi har erfart gjennom sansene eller konstrueres på grunnlag av elementer som i siste instans stammer fra slike erfaringer.
Dette er kjernen i empirismen. Men slik det pleier å være med filosofiske retninger, ligger en vesentlig del av poenget i det man avviser. Empirismen benekter for eksempel forestillingen – forøvrig akseptert av Platon – om at mennesket er født med en del kunnskap om verden som det har fått i en tidligere eksistens. Mer aktuell var Lockes avvisning av Descartes lære om at mennesket kan komme frem til et gyldig begrep om den ytre verden utelukkende på grunnlag av innholdet i vår egen bevissthet.
Locke var motstander av en hver forestilling om medfødte ideer. Han mente at det ikke fantes noe slikt. Han trodde at vi blir født med en bevissthet som er som et blankt ark – «tabula rasa» – som erfaringen begynner å skrive på, og at hele den kunnskapen og forståelsen vi etter hvert får om den ytre virkeligheten, utvikler seg på denne måten.
Lockes nyorientering
Noen av dets sosiale implikasjoner var i virkeligheten revolusjonerende. Dersom alle kommer til verden med bevissthet som et blankt ark – tabula rasa – er det ingen som er bedre enn andre i dette henseendet: Alt avhenger av utdannelse. Lockes ideer førte direkte, særlig i Frankrike, til troen på at folket kunne frigjøres fra sosial undertrykkelse ved samme rett til utdannelse.
Lockes nyorientering ble utviklet parallelt med den nye vitenskapen, og begge la vekt på sanseiaktagelse og prøving av allmenne forestillinger mot erfaringen. Locke formaliserte selv et skille mellom de sider ved materielle objekter som kunne bli gjenstand for vitenskapelig behandling – herunder naturligvis hans samtids vitenskap, og de som ikke kunne det – en distinksjon som var blitt introdusert av Galileo.
De sidene ved objektene som vitenskapen kan hanskes med, sa Locke, var de som var uavhengige av enhver individuell iakttager; deres lengde, bredde, høyde, vekt, posisjon i rommet, bevegelseshastighet og så videre – deres målbare for ikke å si mekaniske egenskaper.
Fordi de var uavhengige av observasjon, kunne disse egenskapene betraktes som en objektiv bestemmelse av et objekt. Locke kalte dem derfor «primære kvaliteter». De kvalitetene som vitenskapen ikke kunne forholde seg til, var de som oppstod av den gjensidige påvirkningen mellom gjenstanden og et erkjennende subjekt, og derfor inneholdt et subjektivt element som lett kunne variere fra iakttager til iakttager.
Dette var bestemmelser som smak, lukt, farve og så videre. Disse bestemmelsene tilhørte gjenstandene på en tvetydig måte og var avhengig av at de ble erfart av et subjekt. Locke kalte dem derfor en gjenstands eller et subjekts «sekundære kvaliteter». Dette skillet finner man fremdeles i filosofisk tenkning.
Et avgjørende element i Lockes kunnskapsteori, er det syn at fordi vi bare er i stand til å observere et objekts observerbare egenskaper og adferd, kan vi ikke erkjenne objektet uavhengig av disse egenskapene. Vi kan med andre ord ikke få noen kunnskap om hva den gjenstanden er, som har disse egenskapene og oppfører seg på denne måten, det vil si tingen slik den er i seg selv.
Gjenstanden er et usynlig, metafysisk noe – et «noe, jeg vet ikke hva» som Locke sa. Han karakteriserte den som materie, materiell substans, men insisterte på at vi bare kunne erkjenne dens karakteristika eller egenskaper, vi kunne aldri erkjenne «den». Noe tilsvarende gjelder for subjektet. Det eneste vi som erkjennende og erfarende subjekter noensinne finner i oss selv, er vårt bevissthetsinnhold, våre ulike erfaringer. Hva det er som har disse erfaringene, selvet eller sjelen eller hva det måtte være, unndrar seg vår erkjennelse.
Ifølge Locke er derfor både erkjennelsens subjekt og objekt hinsides vår erkjennelse. Området for mulig kunnskap består helt og holdent av transaksjoner eller mulige transaksjoner mellom disse mysteriøse enhetene.
Den liberale revolusjonen
Mennesket generaliserer ifølge Locke fra erfaring – en prosess kjent som induksjon – men av og til er dets generaliseringer feilaktige, og dette må man ta hensyn til. Av og til viser en direkte observasjon seg å være feilaktig selv etter man har prøvet den. Selv den grundigste observasjonskunnskap er ikke absolutt sikker, den er bare sannsynlig. Av og til er den feilaktig.
Dermed er det slik at om man ønsker å opprettholde prinsippet om at våre oppfatninger om tingene må baseres på det som beviser dem, må man være villig til å forandre oppfatning når bevisene endrer seg. Dette fordrer en «common sense»-holdning ovenfor oppfatningene våre. En fordring som er en viktig del av Lockes filosofi. Den er, som vi skal se, nært knyttet til hans politiske teorier.
Locke sier at mennesket har sin opprinnelse i en naturtilstand. Som en skapning skapt av Gud i hans bilde var ikke mennesket, selv i naturtilstanden, et vilt dyr. For Gud hadde gitt det fornuft og samvittighet. Derfor er Lockes syn på naturtilstanden svært forskjellig fra Hobbes syn. Men til tross for det, var fravær av slike elementer som styresett eller borgerlig orden til så stor skade for mennesket at Locke trodde individene sluttet seg sammen frivillig for å danne samfunn.
Som hos Hobbes ble den sosiale kontrakten ikke oppfattet som en kontrakt mellom styrer og den som ble styrt, men mellom frie individer. Men til forskjell fra Hobbes mente Locke at de styrte beholdt sine individuelle rettigheter selv etter at et styre var etablert. Suverentiteten forblir i siste instans hos folket. Sikringen av dets rettigheter – beskyttelse av liv, frihet og alles eiendom – er statens eneste legitime hensikt.
Dersom en stat undergraver disse rettighetene, det vil si blir tyrannisk, har den styrte en moralsk rett – etter først å ha forsøkt å få hjelp på vanlig måte – til å felle statsstyret, for deretter å erstatte det med et annet som gjør en skikkelig jobb. Dette synet forklarer forøvrig Lockes rolle i sammensvergelsen forut for revolusjonen i 1688.
Locke mente at privat eiendomsrett først og fremst er begrunnet utfra arbeidet som er nedlagt i denne eiendommen. En følge av dette er at man har frihet til å gjøre hva man vil med sin egen eiendom. Dersom man arbeider for å fremstille noe, og gjør det uten å skade andre, har man rett til fruktene av sitt arbeid. Dersom noen tar det fra en, stjeler denne praktisk talt arbeidet ens. Gitt at man har denne retten til noe man har fremstilt, kan man bruke det som man vil, man kan gi det bort dersom man har lyst til det eller selge det. Slik ser Locke for seg hvordan det utvikles et samfunn som er basert på frivillige transaksjoner uavhengig av staten. Dette synet er fundamentalt for kapitalismen, og svært sentralt i liberalismen.
Toleranse
Når det forholder seg slik, mener han at det både er feil og moralsk forkastelig av politiske og religiøse autoriteter å påtvinge andre sin tro. Lockes oppfatninger på dette området har hatt en så avgjørende historisk innflytelse at det er på sin plass å gjengi ham med hans egne ord:
Denne gjengivelsen kan peke i retning av frihet for alle trosformer og livssyn. Locke hevder imidlertid ikke ubetinget toleranse. Han hevder blant annet at ingen oppfatninger som er i strid med menneskesamfunnet, eller de moralregler som er nødvendige for opprettholdelsen av samfunnet, skal tolereres av de verdslige myndigheter.
Vedrørende oppfatninger som er i strid med menneskesamfunnet, er det interessant å merke seg Lockes utsagn om ateister: «De som benekter at det eksisterer en Gud, skal overhodet ikke tolereres. Løfter, kontrakter og eder, hvilket binder samfunnet sammen, kan ikke ha grep på en ateist». De som ved sin ateisme underminerer all religion, kan forøvrig ikke påberope seg retten til toleranse på grunnlag av en religion.
Parallelt forfekter Locke at de som mener man ikke behøver å holde løfter avgitt til kjettere, og dered tilkjennegir at de er villige til å bruke alle midler for å få makt over mennesker med en annen tro enn deres egen, ikke har krav på toleranse.
Locke hevder også at de verdslige myndigheter ikke har plikt til å tolerere et trosamfunn som er konstituert slik at dens medlemmer i kraft av å være medlemmer underlegger seg en annen stat.
Spørsmålet som melder seg vedrørende Lockes karakteristikk av ateister og hans avvisning av deres krav på toleranse, er om Locke her gir uttrykk for sin innerste overbevisning, eller om han har gitt en «nødvendig» konsesjon til datidens rådende oppfatning.
Svaret på dette spørsmålet ligger ikke åpent til undersøkelse, men det er klart at hans «A Letter Concerning Toleration» ikke bare straks ble oppfattet med interesse i samtiden, men utvilsomt også ble en kraftkilde som virket til fordel for større åndsfrihet.
Innflytelse
Locke gjorde mer enn noen annen enkelt tenker for å legge det teoretiske grunnlaget for det liberale demokratiet. De menn amerikanerne kaller nasjonens fedre, mennene som laget De forente staters konstitusjon, var inspirert av Locke og henviste til ham i korrespondansen seg imellom.
En lignende innflytelse hadde han på fransk tenkning under hele syttenhundretallet. François Voltaire, Charles Montesquieu og de franske encyklopedistene, med Denis Diderot i spissen, var avgjørende influert av Locke, ikke bare politisk, men også i sin etikk og sin pedagogiske og filosofiske tenkning.
Locke hadde derfor en avgjørende innflytelse på den amerikanske og franske revolusjonen. Det er tvilsomt om det finnes noen filosof mellom Aristoteles og Karl Marx som har hatt større innflytelse på det praktiske liv.
Alf Kjetil Walgermo
Alf Kjetil Walgermo (født 30. desember 1977) er en norsk forfatter, journalist og litteraturkritiker og kulturredaktør i Vårt Land.
Liste over gårder i Sør-Aurdal
Liste over gårder i Sør-Aurdal er en oversikt over gårder med eget gårdsnummer i Sør-Aurdal kommune. Der en mindre gård eller et bruk er viktig er de anført med det viktigste bruksnummeret.
Braden Looper
Braden LaVerne Looper (født 28. oktober 1974 i Weatherford i Oklahoma), amerikansk baseballspiller som deltok i de olympiske leker 1996 i Atlanta. Looper vant en olympisk bronsemedalje i baseball under Sommer-OL 1996 i Atlanta. Han var med på det amerikanske baseballslaget som kom på tredjeplass i baseballturneringen bak Cuba og Japan. USA tapte semifinalen til Japan med 2-11. I bronsefinalen beseiret de Nicaragua med 10-3.
The Amazing Race 25
The Amazing Race 25 er den tjuefemte sesongen av den amerikanske realityserien The Amazing Race. Den tjuefemte sesongen fulgte elleve lag med to personer, med et pre-eksisterende forhold, i et kappløp rundt i verden.
Produksjon
Den tjuefemte sesongen av The Amazing Race strakk seg 42 000 km gjennom åtte land på fire kontinenter i løpet av 23 dager. Innspillingen begynte 31. mai 2014 og ble avsluttet 22. juni 2015. Malta ble besøkt for første gang, i tillegg til det amerikanske territoiumet De amerikanske Jomfruøyer. Filippinene ble også besøkt for første gang siden den femte sesongen.
Innspillingen av den tjuefemte sesongen, startet tidlig morgen 31. mai 2014 ved Times Square i New York. I motsetning til tidligere sesonger, der startstreken vanligvis er plassert på private eller steder med begrenset tilgang for å forhindre potensielle spoilere, inviterte CBS fans til startstreken for å se lagene starte kappløpet. Publisiteten rundt starten ved Times Square førte til at identiteten til lagene ble offentliggjort samme dag.
I forbindelse med den offentlige starten, ble det avslørt at laget som vant den første etappen, ville bli tildelt et nytt element kalt The Save (Redning) istedenfor Fripass. The Save gir laget muligheten til å bli reddet fra eliminering, dersom de kom sist i en elimineringsetappe, helt fram til den niende etappen. Den kunne også gis til et annet lag hvis det var ønskelig. Fripasset ble istedenfor gjemt et sted i den andre etappen, og gav alle lag muligheten til å gå etter den.
Vinter-OL 1972
Vinter-OL 1972 var de 11. olympiske vinterleker og ble arrangert fra 3. til 13. februar 1972 i Sapporo i Japan.
The Amazing Race 25
Produksjon
Ved forskjellige steder gjennom hele innspillingen (vanligvis en gang i hver etappe), møtte lagene på programleder Phil Keoghan ute i løypen der han forklarte en oppgave til seerne mens kappløpet pågikk i bakgrunnen.
Junior Eurovision Song Contest 2004
Junior Eurovision Song Contest 2004 var den andre utgaven av Junior Eurovision Song Contest for barn mellom åtte og femten år. Finalen fant sted 20. november i Håkons Hall på Lillehammer i Norge. Vinneren ble ni år gamle María Isabel fra Spania med «Antes muerta que sencilla».
Vinter-OL 1972
Valg av vertsby
Sapporo ble valgt ved avstemning under den internasjonale olympiske komités 65. sesjon i Roma i Italia 26. april 1966.