cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Menneskerettigheter
Menneskerettighetenes historie og begrunnelse
Det er imidlertid typisk for denne utviklingen at det guddommelige og transcendente skyves mer og mer i bakgrunnen til fordel for empiriske og logiske analyser av juss, moral og forholdet mellom mennesker. Forståelsen av rettigheter har blitt gjennomsekularisert. Utenfor teologiske (og noen filosofiske) sammenhenger er det blitt umulig å begrunne rettighetene med henvisning til en gud, guddommelig bestemte eller transcendente forhold. Men dermed blir det også vanskelig å etablere en absolutt begrunnelse for menneskerettighetene, og det er få menneskerettighetsteoretikere som i dag hevder at det finnes noen slik absolutt begrunnelse. Samtidig har mange ment at et rent rettspositivistisk standpunkt ikke kan la seg forsvare å bruke etter det nasjonalsosialistiske styre av Tyskland.
Rettspositivismen sier at det ikke eksisterer andre rettigheter enn de som er uttrykt i de faktiske juridiske systemer som til enhver tid finnes i forskjellige samfunn. Men dermed hadde ikke nazi-styret i Tyskland brutt noen lover. Derfor mente mange det må finnes en måte å begrunne en norm eller en allmenn rettsregel på som vil kreve de styrende til ansvar for sine handlinger, selv om de ikke hadde brutt noen positiv lov.
Naturrettstenkningen i antikken
Oppfatningen av menneskerettighetene i Vesten har vokst ut av den mer generelle rettighetstenkningen og har en lang historie. Idéer om universelle menneskerettigheter har røtter i Bibelens ti bud, men har også opphav i de første naturrettsoppfatningene i antikkens Hellas. Et viktig moment i denne utviklingen er tanken om likhet og likeverd.
Hos Platon og Aristoteles finnes dette idealet som kravet om likhet for loven – isonomi, like politiske rettigheter – isokrati, lik respekt for alle borgere – isotimia, like rettigheter – isopolitieia og lik stemmerett – isopsephia. Kravet om likhet framstår som rettferdig. Rettferdigheten er knyttet til harmonien mellom bystatens forskjellige deler. Innsikt i denne harmonien er mulig med fornuftens hjelp. Selv om bystaten framstår med lagdeling og klasseskiller og likheten ikke tøyes for langt, men begrenses til likebehandling innenfor samme klasse av frie borgere, er utgangspunktet for tenkningen mennesket.
Tenkningen er antroposentrisk, og mennesket ses som et naturvesen. Derfor kan rettferdigheten, som rettighetene skal sikre, forankres i den transcendente fornuft, i naturens egen fornuft, som mennesket har del i. Denne oppfatningen av rettigheter universaliseres hos stoikerne. Den naturlige fornuft inkluderer alle. Den omfatter derfor ikke bare de frie borgerne av bystaten, men alle individer i de nye greske og romerske riker. (Men vi skal ikke overse at det likevel tok lang tid – nærmere 2000 år – før rettighetene ble reelle individuelle rettigheter i den vestlige tradisjonen; lenge sto både «de andre» (som kunne gjøres til slaver) og kvinner utenfor.)
Rettighetstankegang og kristendommen
Gjennom kristendommens utvikling i den gresk-romerske verden forankres den naturlige lov ikke bare i en transcendent fornuft eller i ideenes verden. I kristendommen blir det greske logos til Guds fornuft og evige lov. Men kristendommen stiller også mennesket i et avhengighetsforhold til Gud. Rettigheter er noe han eventuelt gir. Mens den første rettighetstenkningen er antroposentrisk, blir den nå like mye (eller mer) teosentrisk. Dermed kan teologi og naturrett utvikles side om side i den vestlige tradisjonen. Den guddommelig forankrede naturrett når sitt høydepunkt med Thomas Aquinas (1224–1274). Da han utarbeidet sin naturrett var det i et system hvor mennesket står i et dobbelt forhold, nemlig til både Gud og medmenneske. I større grad enn hans system ga den enkelte rettigheter overfor samfunnet, påla det menneskene – både hersker og undersåtter – plikter i forhold til Guds lov.
Rettighetstankegangens begrunnelser sekulariseres i renessansen ved at menneskerettigheter blir mer uavhengig av Gud. Men dette er en prosess som tar tid. Et tidlig forsvar for individers rettigheter leveres av den neoskolastiske teologen og juristen Francisco de Vitoria O.P. (død 1546) på grunnlag av Aquinas' aristoteliske naturrettstenkning. Gjennom sitt forsvar for de amerikanske indianernes grunnleggende rett til eiendom og til å bestemme over seg selv, presenterte han argumenter som understreker at slike fundamentale rettigheter er av umistelig karakter. Denne argumentasjonen følges opp i Bartolomé de las Casas' (1474–1566) praktiske «utviklings»-prosjekter i Sør-Amerika, hvor han også virket for opphevelsen av indianerslaveriet. Det skal også påpekes at pave Paulus III i bullen Sublimis Deus fra 1537, godtok Vitoria og las Casas’ argumenter for at indianerne var mennesker med rettigheter, og ville bannlyse dem som hevdet at indianerne var uten sjel og derfor kunne gjøres til slaver. Men det ble de som avviste indianernes menneskeverd som vant fram, og indianerslaveriet fant aksept også i katolske lands kolonier.
Resultatet av sekulariseringsprosessen og individualiseringen var en forskyvning fra rettigheter til menneskerettigheter, altså rettigheter som tilhører mennesket bare fordi det er menneske. Med endrede oppfatninger av hva et menneske er, og hvem som er mennesker, har flere og flere fått del i rettighetene. Man kan si at universaliseringen har strukket seg stadig lenger. Samtidig har denne universaliseringen et de facto, ikke bare et teoretisk preg.
Begge de britiske filosofene Thomas Hobbes (1588–1679) og John Locke (1632–1704) tok utgangspunkt i isolerte individer, og forespeilet å bygge opp logiske systemer som viste hvilke rettigheter de enkelte individer burde ha. Forestillingen om naturtilstanden fullstendiggjorde sekulariseringen av rettighetstanken gjennom vektlegging av den samfunnskontrakten som inngås mellom selvstendige individer. I motsetning til antikkens gresk-romerske oppfatning er det derfor ikke mennesket som samfunnsvesen, men som individ som nå står i sentrum.
Denne utviklingen kan nok ha vært knyttet til framveksten av det borgerlige samfunn, hvor de økonomisk-kontraktuelle forhold ble stadig viktigere på bekostning av familie- og andre tradisjonelt viktige bånd. Men utviklingen av kontrakten, og den dermed forbundne juss i klassisk romersk rett, har trolig bidratt til utviklingen av begrepet om det rettslige individ. Romerretten setter fortsatt sine spor i vestlig rettstenkning. Vi skal heller ikke se bort fra at kristendommens rolle i å understreke den enkeltes ansvar for seg selv og sine handlinger overfor Gud på dommens dag, kan ha spilt en vesentlig rolle i denne individorienteringsprosessen.
Menneskerettighetserklæringer og -dokumenter
På det praktiske eller juridisk-politiske plan representerer det engelske Magna Carta fra 1215 et viktig startpunkt for den vestlige rettighetstenkning.
Senere kom også nedfellingen av rettigheter i erklæringer og konstitusjoner, som for eksempel den første erklæringen om menneskerettigheter i moderne tid, Virginia Declaration of Rights som ble skrevet av George Mason og vedtatt av delstatsforsamlingen i Virginia 12. juni 1776. Den ble brukt som forelegg av Thomas Jefferson for den menneskerettighetserklæringen som inngår i den amerikanske uavhengighetserklæringen av 4. juli 1776. Denne ble i sin tur brukt av Marquis de La Fayette i utarbeidelsen av den franske Erklæringen om menneskets og borgerens rettigheter i 1789.
I 1976 trådte FNs konvensjoner om sivile og politiske rettigheter og økonomiske, sosiale og kulturelle rettigheter i kraft. USAs president Jimmy Carter (1976–1980) satte også menneskerettigheter på dagsordenen i internasjonal politikk på en måte som bidro til å gjøre dem til felles normer i vår globaliserte tid.
Historie
Norge var frem til 1800-tallet et standsamfunn. Det betydde at folks rettigheter var avhengig av hvilken stand de tilhørte (adelen, geistligheten eller tredjestanden). Den franske revolusjon og den amerikanske uavhengighetserklæringen viktige for de nye forestillingene om menneskerettigheter. De og franske og amerikanske skriftene ble lest i Norge, og påvirket på den måten den norske grunnloven. Den norske grunnloven slo fast menneskerettigheter som rettssikkerhet, næringsfrihet og ytringsfrihet, selv om den i 1814 manglet mye av det vi i dag ser på som selvsagte menneskerettigheter, for eksempel religionsfrihet. At rettighetskatalogen i Grunnloven er kort, skyldes blant annet at Riksforsamlingen hadde dårlig tid på Eidsvoll, men rettighetskatalogen ble innledet med § 94 som slo fast at til neste storting skulle det utarbeides en ny sivillov og kriminallov.
I dag
Norge har et betydelig engasjement for å styrke både menneskerettigheter og demokrati i andre land. Sammenlignet med de aller fleste andre land har menneskerettighetene en relativt god beskyttelse i Norge.
Grunnloven har enkelte spredte bestemmelser om menneskerettigheter, som § 96 om lov og dom og forbud mot tortur i avhør, § 97 om tilbakevirkende lover og § 105 om erstatning ved ekspropriasjon. I tillegg ble Grunnloven 1994 tilføyd § 110c som bestemmer at
Norge har ratifisert en rekke menneskerettighetskonvensjoner og inkorporert fire av dem i norsk lov:
Dersom det er strid mellom disse konvensjonene og annen norsk lovgivning, er det konvensjonene som har forrang. FNs konvensjon om avskaffelse av alle former for diskriminering av kvinner og FNs internasjonale konvensjon om avskaffelse av alle former for rasediskriminering er også inkorporert i norsk lov (2005), men uten forrang. Allerede den norske grunnloven av 1814 bidro til sikring av sentrale menneskerettigheter som frihet fra tortur og en betydelig grad av ytringsfrihet. Men selv om grunnloven var liberal for sin tid, manglet for eksempel religionsfriheten helt. Da Norge sluttet seg til Den europeiske menneskerettskonvensjonen i 1950, ble det nødvendig å endre grunnloven for å oppheve forbudet mot jesuitters adgang til riket. Den nødvendige endring fant sted i 1957, men med knappest mulig flertall.
Norske menneskerettighetsbrudd
Den norske staten har, som de fleste andre land, begått menneskerettighetsbrudd. Enkelte av disse har vært svært omfattende. De menneskerettighetsbruddene Taterne har vært utsatt for blir av en del historikere regnet som folkemord, på grunn av tvangssteriliseringene og det utbredte ønsket om å utrydde dette folkeslaget. Norges politikk overfor taterne oppfyller flere kriterier i folkemordkonvensjonen. Sigmund Aas og Thomas Vestgårdens bok Skammens historie: den norske stats mørke sider 1814-2014 belyser for eksempel menneskerettighetsbrudd og overgrep i 11 forskjelliege kategorier, blant annet innenfor helsevesenet (bruk av lobotomi, tvangssterilisering), justismord og politivold, sensur av bøker, menneskerettighetsbrudd i utenrikspolitikken og behandlingen av norges nasjonale minoriteter. Samene, skogfinnene, kvenene, jødene og taterne er folkegrupper som har blitt utsatt for spesielt drastiske tvangs- og fornorskningstiltak. De siste årene har Norge fått kritikk av den europeiske torturkomiteen for utstrakt bruk av glattcelle.
Nasjonal institusjon for menneskerettigheter
Norsk senter for menneskerettigheter (SMR) har som formål å bidra til realiseringen av de internasjonalt vedtatte menneskerettighetene. Dette skal skje gjennom forskning og utredning, ved undervisning, rådgivning, informasjon og dokumentasjon. SMR er organisert som et tverrfaglig senter under Det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo. Som nasjonal institusjon for menneskerettigheter skal senteret overvåke menneskerettighetssituasjonen i Norge og på selvstendig basis samarbeide med lignende forskningsmiljøer, med frivillige organisasjoner og med internasjonale og nasjonale organer som arbeider med menneskerettighetsspørsmål. Grunnlaget for virksomheten er det eksisterende internasjonale system av normer og institusjoner til vern om menneskerettighetene.
Norsk senter for menneskerettigheter (SMR) har status som Norges nasjonale institusjon for menneskerettigheter (Nasjonal institusjon). Nasjonal institusjon arbeider for å fremme gjennomføringen av de internasjonalt vedtatte menneskerettighetene i Norge. Norges nasjonale institusjon er del av FNs nettverk av nasjonale institusjoner for menneskerettigheter, og sorterer under FNs Høykommissær for menneskerettigheter i Genève. Nasjonal institusjon arbeider med forskning og utredning, overvåkning, rådgivning, utdanning og informasjon rundt menneskerettighetssituasjonen i Norge. Overvåkningen skjer særlig gjennom høringsuttalelser og kommentarer til Norges rapportering til internasjonale organer. Som Nasjonal institusjon har SMR siden 2004 utgitt en årbok om menneskerettigheter i Norge. Nasjonal institusjon arrangerer seminarer, kurs og holder foredrag om menneskerettslige spørsmål knyttet til norske forhold. Nasjonal institusjon samarbeider med lignende forskningsmiljøer, frivillige organisasjoner og internasjonale og nasjonale organer. Nasjonal institusjon har et rådgivende utvalg med medlemmer fra et bredt spekter av ombud, organisasjoner og aktører fra det sivile samfunn.
Ny direktør for SMR var Inga Bostad, fra 1. januar 2014.
Stortingsmeldinger om menneskerettigheter
Stortingsmeldinger viser regjeringens offisielle syn på et politisk tema eller område. Norge har tre stortingsmeldinger som omhandler menneskerettighetene. Meldingene vurderer Norges muligheter, styrker og svakheter, i det internasjonale arbeidet for å fremme menneskerettigheter. Meldingene tar ikke for seg hva Norge bør jobbe med nasjonalt.
Den første meldingen kom i 1976-77. Dette var den første prinsippmeldingen om Norges menneskerettighetspolitikk. Kritikk av enkeltstater for menneskerettighetsbrudd var et viktig tema i meldingen. I innledningen presiserte regjeringen at:
«I lys av hvor ulikt regjeringene i verden oppfatter menneskerettighetene og hvor ømtålelige mange stater er for kritikk, vil Regjeringen alltid måtte vurdere hvilken gjennomslagskraft en direkte reaksjon vil kunne få […] Regjeringen vil også måtte vurdere hvordan en direkte opptreden vil virke inn på Norges forhold til vedkommende stat med mulige skadevirkninger for andre norske interesser».
Reaksjon på menneskerettighetsbrudd var dermed ikke alene knyttet til bruddets art og omfang. Før Norge skulle påtale menneskerettigheter i andre land måtte andre hensyn vurderes først, ifølge Stortingsmeldingen. Disse hensynene var særlig knyttet opp til utenrikspolitikken og bilaterale forbindelser. Samtidig understreket stortingsmeldingen at Norge alltid ville søke bredest mulig støtte fra andre land for sine reaksjoner.
Den andre meldingen kom i 1999-2000. Denne meldingen ble lagt frem av Bondevik I regjeringen. Meldingen var omfangsrik. Mens meldingen fra 1976/77 var på 33 sider, brukte Regjeringen nå hele 230 sider på å gjennomgå Norges menneskerettighetspolitikk. Den inneholdt over 300 tiltak, mens den foregående meldingen bare hadde hatt 15 tiltak. Hvert punkt inneholdt beskrivelser av tiltak som Regjeringen skulle jobbe med, både i samarbeid med andre land i internasjonale fora, men også som selvstendig aktør. Under meldingens punkt 5.5 om menneskerettighetsdialoger stod det:
Onondaga County
Onondaga fylke er et fylke i den amerikanske delstaten New York.
Menneskerettigheter
Stortingsmeldinger om menneskerettigheter
«En annen viktig forutsetning for at nettopp Norge bør føre menneskerettighetsdialog med et bestemt land, er at vi har tilstrekkelige ressurser og et komparativt fortrinn som gjør det naturlig for oss å engasjere oss i det aktuelle landet».
Videre i meldingen ble det påpekt at Norges rolle ville bli styrket internasjonalt dersom man så menneskerettigheter og utviklingssamarbeid i sammenheng. Stortingsmeldingen viste tydelig at verden var i endring og at Norge kunne ha en påvirkningskraft i andre land uten å til enhver tid søke bredest mulig støtte. Den nye meldingen skilte mellom positive og negative virkemidler. Positive virkemidler kunne sammenfattes til bruk av diplomati og menneskerettighetsdialoger, utviklingsarbeid og opprettelser av internasjonale regelverk. Negative virkemidler inkluderte alle former for straff som for eksempel sanksjoner, brudd på diplomatiske forbindelser og rettslige virkemidler.
Den tredje meldingen kom i 2014-2015. I denne meldingen er det ikke store prinsipielle endringer fra den forrige, men det er en del nye aspekter som er lagt til, blant annet betydningen av næringslivet, samt at kvinner og barn blir viet en mye større oppmerksomhet. Meldingen legger vekt på at menneskerettighetene skal nedfelles i en samstemt politikk på tvers av de ulike dele av utenriks- og utviklingspolitikken.
Iñigo Idiakez
Iñigo Idiakez (født 8. november 1973 i Spania) er en spansk fotballspiller som har spilt for tre spanske og to engelske klubber. Han er midtbanespiller og spiller nå for Southampton i Football League Championship.
Biografi
Idiakez startet sin profesjonelle fotballkarriere i den spanske klubben Real Sociedad i 1992. Etter å ha vært i denne klubben i over 10 år ble hans neste stopp Real Oviedo. I denne klubben spilte han bare en sesong noe han også gjorde i sin tredje klubb, Rayo Vallecano. Den 23. juli 2004 signerte han en 2-årskontrakt med Derby County, og han spilte sin første kamp for denne klubben den 7. august 2004 i en ligakamp mot Leeds United. Sitt første mål for klubben fra Derbyshire kom 14. august 2004 i en ligakamp mot Ipswich Town. I april 2005 skrev han under på en utvidelse av kontrakten hans med Derby, og denne utvidelsen var på et år med en opsjon på ytterligere et år. Dette ville binde han til Derby ut 2007/08-sesongen, men den 31. august 2006 solgte klubben han til Southampton for $250 000.
Kilder
Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7553-1526-X
NM i bandy 1926
'''Det 14. norgesmesterskapet i bandy''' ble arrangert vinteren 1926. Det deltok 16 klubber, og mesterskapet ble arrangert som utslagningsturnering. Ski- og Ballklubben Drafn vant sitt første norgesmesterskap etter finaleseier 6-1 over Trygg.
1. runde
17. og 18. januar
2. runde
31. januar
Semifinaler
7. februar
Finale
Søndag 21. februar 1926, Marienlyst stadion, Drammen.
Målscorere:
Dommer: Bjarne Erichsen, Ready.
Strekfarge
Strekfarge, eller bare strek, er fargen på pulveret til et finknust mineral.
I praksis finner en strekfargen ved å stryke mineralet mot en hardere gjenstand, typisk uglasert porselen. Fargen på streken kan ha en annen tone, eller være en helt annen enn den på mineralprøven. Denne egenskapen gjør dette til en meget nyttig metode til å identifisere mineraler, siden noen mineraler kan se nesten helt like ut men likevel ikke ha samme strekfarge.
Sverdfisk
Sverdfisk (Xiphias gladius) er en piggfinnefisk og den eneste arten i familien Xiphiidae. Den kan bli opptil 5 m lang og veie 450 kg. Navnet kommer av den svært forlengede «sverdformede» overkjeven som kan utgjøre hele 1/3 av kroppslengden.
Sverdfisken er utbredt i varme og tempererte havstrøk, og opptrer bare sporadisk langs norskekysten, og da helst sør for Trøndelag, men den er også observert så langt nord som i Tysfjord i Nordland og Gratangen i Troms. Det er en pelagisk fisk som ofte går alene eller 2-3 sammen. Næringen består av stimfisk som sild og makrell samt blekksprut.
Viskositet
Dynamisk viskositet
Det vanlige symbolet for dynamisk viskositet er den greske bokstaven μ (my). Symbolet η brukes også blant kjemikere og fysikere og av organisasjonen IUPAC.
SI-systemets måleenhet for dynamisk viskositet er pascalsekund (Pa·s), som er det samme som 1 N·s/m2 eller 1 kg/(m·s). Når et fluid blir plassert mellom to plater, og den ene platen skyves sideveis med en skjærspenning på én pascal vil den bevege seg en distanse like lang som tykkelsen av laget mellom platene i løpet av ett sekund. Vann ved 20 °C har en viskositet på 0,001002 Pa·s. I Frankrike har det vært gjort visse forsøk på å etablere poiseuille (Pl) som betegnelse for Pa·s, men uten at dette er blitt internasjonalt anerkjent.
CGS-systemets enhet for dynamisk viskositet er poise (P), etter den franske fysikeren Jean Louis Marie Poiseuille. Dette uttrykkes vanligvis som en hundredels poise, centipoise (cP) som bl.a. brukes av den internasjonale standardiseringsorganisasjonen ASTM. Vann ved 20 °C har en viskositet på 1,0020 cP.
Kinematisk viskositet
Kinematisk viskositet angir forholdet mellom en væskes dynamiske viskositet og dens tetthet (densitet), altså hvor fort væsken sprer seg i forhold til dens masse når væsken helles utover en flate.
Den kinematiske viskositeten ν defineres som
der μ er den dynamiske viskositeten og ρ er væskens densitet i kg/m3.
Kinematisk viskositet angis vanligvis i enheten mm²/s også kalt centiStokes, forkortet cSt etter den irske fysikeren George Gabriel Stokes. Vann har en viskositet på 1 cSt ved 20,2 °C.
1 cSt = 10−6 m²/s = 1mm²/s
Bruk
Lava fra vulkaner er et eksempel på hvor beregninger av viskositet blir benyttet.
Viskositet er et viktig mål for motoroljer og smøreoljer, hvor oljeindustrien nå produserer syntetisk olje for å tilfredsstille de krav moderne motorer med høyt indre arbeidstrykk stiller.
Luzinópolis
Luzinópolis er en kommune i delstaten Tocantins i nordregionen av Brasil.
Kjøtt
Kjøtt er muskel- og fettvev hos mennesker og dyr.
I dagligtale refererer det oftest til muskel- og fettvev i slaktede dyr slik det selges som mat for mennesker. Rødt kjøtt er kjøtt fra dyr som svin, storfe, sau og geit, men også viltkjøtt fra bjørn, villsvin, rådyr, hjort og elg med mer. Hvitt kjøtt er kjøtt fra dyr som kylling, kalkun og høns.
Definisjoner
Ifølge Kjøtt- og fjørfebransjens Landsforbund og Norsk Kjøtt er kjøtt definert som skjelettmuskulatur og mellomgulv med tilhørende fett og bindevev. Kjøtt finnes i tusenvis av varierende typer og fasonger, men de mest vanlige kjøttsortene i Europa og Vesten er kjøtt fra storfe, svin og forskjellige typer fugler.
Både hvitt og rødt rent kjøtt inneholder lite fett og har begge et høyt innhold av en rekke livsnødvendige næringsstoffer. Kjøtt er en viktig kilde til protein, A- og B-vitaminer og til mineralstoffene sink, selen og jern. Det norske Helsedirektoratet anbefaler at et moderat inntak av magre kjøttprodukter kan derfor med fordel inngå i kostholdet. Fettinnhold og fettsyresammensetningen er imidlertid ulik i de to kjøttypene. Fettet i rødt kjøtt (kjøtt fra drøvtyggere som lam og storfe) har en større andel mettede fettsyrer enn fettet i hvitt kjøtt (fjørfe- og svinekjøtt). Derfor mener man at fettet i hvitt kjøtt har en gunstigere fettsyresammensetning enn rødt kjøtt.
Kjøtt fra storfe, hest, småfe og svin kan i Norge ha maksimum 25 % fett og 25 % bindevev. Kjøtt fra fjørfe, kanin m.v. kan maksimalt ha 15 % fett og 10 % bindevev. Mekanisk utbenet kjøtt (MUK) inngår ikke kjøttdefinisjonen.
I 2020 ble det produsert 240,950 tonn kjøtt i Norge.
Merking av kjøtt
Kjøtt er lett bedervelige matvarer som skal merkes med «siste forbruksdag», ikke «best før». Det skal også være merket med oppbevaringsinformasjon/oppbevaringsanvisning. Kjøttprodukt skal merkes slik at en i størst mulig grad kan se hvilke råvarer de er fremstilt av og/eller hvilke produkt de tilhører. De må ikke ha navn som gjør at de kan forveksles med andre kjøttprodukter.
For storfekjøtt gjelder det spesielle regler for opprinnelsesmerking. Dersom varen er merket med «Opprinnelse Norge» betyr det at dyret er født, oppdrettet og slaktet i Norge. Dersom importert kjøtt kvernes til kjøttdeig i en butikk i Norge er det ikke lov å kalle produktet «norsk kjøttdeig» eller merke produktet med norsk flagg.
Kjøttforbruk
Tabellen under viser forbruket av utvalgte kjøttyper antall konsumerte kilo per innbygger, i utvalgte vestlige land i 2002.
Louis Barthou
Louis Barthou (født 25. august 1862 i Oloron-Sainte-Marie i Frankrike, død 9. oktober 1934 i Marseille) var en fransk politiker. Han var utenriksminister da han ble drept i attentatet mot ham og Aleksandar I av Jugoslavia av Vlado Chernozemski.
Liv og virke
Louis Barthou tok en juridisk utdannelse, men gikk imidlertid tidlig inn i politikken. I 1889 ble han deputert til det franske deputertkammer. Fra 1894 var han gjentatte ganger minister.
Fra 22. mars til 9. desember 1913 var han fransk statsminister. I dette embede fikk han - som mottrekk til den tyske opprustning - drevet gjennom en forlengelse av den alminnelige verneplikt til tre år. Dette skjedde mot kraftig motstand fra den politiske venstreside. Innen sosialpolitikken ble det i juni 1913 vedtatt en lov som skulle sikre kvinnelige arbeidere før og etter barnefødsler.
Hans regjering var sammensatt av::
Den 2. mai 1918 ble han valgt inn i Académie française. I 1922 gikk han over til senatet. Årene 1922 til 1926 var kan formann for krigsskadeserstatningskommisjonen.
Barthou etterstrebet som utenriksminister fra 1934 et system med traktater med stater i det østlige Europa (Pacte de l’Est) og ledet an med inngåelsen av en fransk-sovjetisk traktat. Ved dette, og ved en tilnærming til England og Italia, var det meningen å isolere «det tredje rike» politisk Men tilnærmingen til Russland møtte motstand fra franske høyrekretser.
Den 9. oktober 1934 ble han drept under et mordanslag på den jugoslaviske kong Aleksandar I. Den jugoslaviske konge var i Marseille på statsbeøk i Frankrike, og ble mottatt der av Louis Barthou. Da skjøt attentatmannen Vlado Chernozemski kongen. Under skuddvekslingen rett etter ble også Barthou alvorlig såret. Han ble bragt til sykehus i byen og døde der etter én time.
Han ble begravet på gravlunden Père Lachaise i Paris.
Stora Mossen tunnelbanestasjon
Stora Mossen er en stasjon på Stockholms tunnelbane i bydelen Ulvsunda i Stockholm. Den trafikkeres av T-bane 1 (grønn linje) og ligger mellom stasjonene Alvik og Abrahamsberg.
Stasjonen ble innviet 26. oktober 1952 som stasjon nummer 25. Den består av en plattform utendørs med inngang i østre enden.
Christian Pfannberger
Christian Pfannberger (født 9. desember 1979 i Judenburg) er en østerriksk tidligere profesjonell landeveissyklist. I 2004 ble han utestengt i to år etter å ha testet positivt for testosteron. Han kom tilbake og fikk et gjennombrudd våren 2008 i Ardennes-klassikerne med 6.-plass i Amstel Gold Race, 9.-plass i La Flèche Wallonne og 5.-plass i Liège-Bastogne-Liège. I mars 2009 testet han positivt for EPO, og ble dermed utestengt på livstid.
Lizarda
Lizarda er en kommune i delstaten Tocantins i nordregionen av Brasil.
Arkitekturåret 1458
Arkitekturåret 1458 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1458.
Arkitekturåret 1469
Arkitekturåret 1469 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1469.
Dødsfall
(Antonio di Pietro Averlino) || italiensk || billedhugger, ingeniør, arkitekt og arkitekturteoretiker i renessansen ||align=center|ca. 69 ||align=center|ca. 1400 ||
Skibladner (norrøn mytologi)
Skibladner eller Skidbladne (norrønt: Skíðblaðnir) er navnet på skipet til fruktbarhetsguden Frøy i norrøn mytologi. Det kunne seile like godt til lands som til vanns og hadde alltid medbør straks seilene ble satt. Skipet kunne romme alle æsene, og siden brettes som en duk så det fikk plass i en pung.
Skipet ble laget av sønnene til mestersmeden Ivalde. De var dverger som hjalp Loke den gangen han klippet alt håret av Siv, Tors hustru. Brødrene, hvis navn ikke er nevnt, lagde hår av gull til Siv, skipet Skibladne til Frøy og spydet Gungne til Odin.
Hjuldamperen DS Skibladner, som har seilt på Mjøsa siden 1856, er oppkalt etter Skíðblaðnir.
Forelebig udö!
Forelebig udö! er en norsk bok skrevet av Ole-Jacob Abraham og utgitt på Kapabel Forlag i 2007. Bokas fulle tittel er «Forelebig udö!» Sovjetiske krigsfangar, norske partisanar og russaren «Nils».
Boka handler om den sovjetiske krigsfangen Leonid Dnjeprovskij, alias Ivan Trofimovitsj Pokinboroda, og hans opplevelser i Norge i 1942–1958 og i Sovjetunionen 1914–1942 og 1958–1982. Den behandler emnene sovjetiske krigsfanger i Norge og norske partisaner (Osvald-gruppen). Boka har ISBN 978-82-8163-015-4.
Nigel Martyn
Anthony Nigel Martyn ble født den 11. august 1966, i byen St. Austell i England. Opprinnelig var han midtbanespiller, men fant etter hvert ut at han passet best mellom stengene i målet. I løpet av proffkarrieren spilte han for Bristol Rovers (1987–89), Crystal Palace (1989–96), Leeds (1996–03) før han avsluttet karrieren i Everton (2003–06).
I løpet av karrieren spilte Martyn bare 23 landskamper for, fordi David Seaman ble foretrukket som landslagsmålvakt da han var på toppen av karrieren.
Martyn ble dessverre tvunget til å legge keeperhanskene på hylla foran 06/07-sesongen på grunn av en skade.
Tanjung Jati kullkraftverk
Tanjung Jati kullkraftverk, også tidvis kjent som Tanjung Bin, er et kullkraftverk i regionen Sentral-Java i Indonesia. Det har en installert produksjonskapasitet i enhet A-b er på 2240 MW fordelt på 4 omtrent like store blokker / turbiner. Operatør er PT Java Power Co.
Anlegget ble utbygd i årene 1997–2006. Utvidelse ble planlagt fra 2006. Brenselstypen er brunkull (lignitt). Renseanlegget bruker kalkstein og gir sideprodukt gips, mens kjølingen skjer med sjøvann.
Anlegget må ikke forveksles med Tanjung Bin kullkraftverk i Malaysia.
Truls Mørk
Truls Olaf Otterbech Mørk (født 25. april 1961 i Bergen) er en norsk cellist.
Bakgrunn og utdannelse
Mørk ble født i Bergen, og fikk sin første musikalske undervisning av sin far. Senere har han studert under blant andre Frans Helmerson ved Sveriges Riksradios Musikkskole, Heinrich Schiff og Natalia Schakowskaya.
Karriere
Mørk ble første skandinaviske finalist og prisvinner ved Tsjajkovskij-konkurransen i Moskva i 1982. Blant andre utmerkelser han har mottatt er førsteplass ved Cassadó-konkurransen i Firenze i 1983, UNESCO-prisen ved Eurovisions konkurranse i Bratislava samme år, 2. pris ved Naumberg-konkurransen i New York i 1986, Grammy-pris for sin innspilling av Brittens cellosuiter 1–3 i 2002, samt fem Spellemannpriser. Høsten 1998 ble Truls Mørk utnevnt til ridder av første klasse av St. Olavs Orden.
Mørk er også professor ved Norges musikkhøgskole.
Instrument
Truls Mørk spiller på en Domenico Montagnana-cello (Venezia, 1723), som eies av SR-bank i Stavanger.
Sykdom
I april 2009 ble Mørk rammet av betennelse i sentralnervesystemet, antagelig forårsaket av flåttbitt han fikk i USA i 2006. Høsten 2009 uttrykte han bekymring for at han kanskje aldri mer vil kunne spille cello. Den 9. desember 2010 gjorde han imidlertid come-back på konsertscenen i Liederhalle i Stuttgart med Radio Sinfonieorchester Stuttgart. Dirigent under denne konserten var Herbert Blomstedt.
NM i bandy 1925
'''Det 13. norgesmesterskapet i bandy''' ble arrangert vinteren 1925. Det deltok 12 klubber, og mesterskapet ble arrangert som utslagningsturnering. Ready tok sitt 12. mesterskap etter finaleseier 7-3 over Drafn.
1. runde
omkamp: Frigg – Trygg 5-4
2. runde
25. januar
Semifinaler
1. februar
Finale
Søndag 8. februar, Bislett stadion, Oslo, ca. 1000 tilskuere.
Dommer: Carsten Matheson, Trygg.
Marianópolis do Tocantins
Marianópolis do Tocantins er en kommune i delstaten Tocantins i nordregionen av Brasil.
Surge
Surge er en brus først introdusert i Norge (under navnet Urge) som et testprodukt i 1996 av Coca-Cola Company for å konkurrere med Pepsis Mountain Dew. Urge slo an i Norge, og i 1997 ble Surge lansert i USA. I Norge, Sverige og Danmark ble det originale navnet, Urge, beholdt.
Urge fantes på både 0,5 liters- og 1,5 litersflasker, men 1,5 litersflaskene gikk ut av produksjon i 1999 fordi de ikke solgte nok. Etter en Facebook-kampanje i 2008 bestemte Coca-Cola Company seg for igjen å lage Urge på 1,5 litersflasker. 1,5 litersflaskene kom i butikkene 1. september 2008. Etter dette har også Urge lansert produktet på brusbokser.
Urge er forsatt i salg i Norge og flere skandinaviske land.
Pierre Dureau
Pierre Dureau (født 23. august 1915 i Neuilly-sur-Seine, død 22. april 2006 i La Cadière d'Azur) var en fransk offiser, kjent for sin innsats under andre verdenskrig. Dureau deltok i det franske ekspedisjonskorpset som ble satt inn i slaget om Narvik og ble tildelt det norske Krigskorset med sverd for sin innsats der.
Andre verdenskrig
Dureau studerte juss og gjennomførte kurs ved militærakademiet Saint-Cyr. Ved utbruddet av andre verdenskrig i 1939 tjenestegjorde han i Den 6. alpejegerbataljon. I april 1940 ble Dureau sendt med det fransk-polske ekspedisjonskorps til Norge. Han utmerket seg i kamp mot tyske invasjonsstyrker i Nord-Norge i mai–juni 1940. Han gjorde seg særlig bemerket for sitt mot i kamp ved Elvenes og Roasme.
Etter evakueringen av de allierte styrker fra Norge i juni 1940 kom Dureau til Storbritannia, der han ble med i general de Gaulles frie franske styrker. Han tjenestegjorde som instruktør og var deretter i de Gaulles stab. I august 1941 ble han stasjonert i Syria og Libanon. Deretter tjenestegjorde han under general Edgard de Larminat inntil januar 1943 da han ble tilknyttet Fremmedlegionens 13. halvbrigade. Dureau kjempet i Tunisia og deretter i Italia, der han ledet bombekasterne i Fremmedlegionens 1. bataljon. I august 1944 deltok han i landgangen i Provence og kjempet deretter i frigjøringen av Frankrike helt til de siste kampene i Alsace og Alpene. Dureau hadde ved krigens slutt grad av kaptein.
Etter krigen gikk Dureau over i privat næringsliv, der han var aktiv i skogs- og byggebransjen.
Utmerkelser
Løytnant Pierre Dureau ble i statsråd 20. mars 1942 hedret med det norske Krigskorset med sverd for sin innsats i kampene ved Narvik. Han ble også tildelt St. Olavs Orden.
Dureau ble utnevnt til medlem av den franske Frigjøringsordenen og ble hedret Croix de Guerre, samt andre franske utmerkelser. Han ble også dekorert med det belgiske Croix de Guerre, utnevnt til offiser av Leopoldsordenen og mottok det polske Tapperhetskorset. Dureau var ridder av Alaouite-ordenen og av Iftikhar-ordenen.
John Wikström
John Wikström (født 1903, død 5. februar 1991) var en svensk langrennsløper, orienteringsløper og syklist som konkurrerte på 1920- og 1930-tallet. Han representerte Luleå SK, IF Thor, Fyrishovs SK (de to siste ligger i Uppsala), samt Stigfinnarna (Stockholm). I orientering representerte han Sanderby SK.
Johns bror, Helge Wikström var også en merittert langrenns- og orienteringsløper, med deltakelse i 2 ski-VM og 2 SM-gull. En annen svensk langrennsløper med samme etternavn, Axel Wikström var derimot ikke i slekt med John og Helge.
Meritter
Han deltok i Vasaloppet mange ganger, men vant aldri. Fra 1926 har han likevel en imponerende rekke med plasseringer: 4-2-21-7-6-18-2-4-8. Han vant også 3 lagseire i Vasaloppet, for Luleå SK.
I SM 1926 vant han 30 km, et halvt sekund foran Sven Utterström. Samme år kom han på 5.-plass i Nordiska spelen, en konkurranse som ble arrangert i perioden 1901 og 1926.
Han var med og vant orienteringsstafetten Budkavle i 1931, der begge brødrene Wikström deltok. Seierstiden var 19t 17m 15s, hele 1 time og 38 minutter før neste lag.
Som elitesyklist har han ingen spesielle meritter, men en 7.-plass på Mälaren Rundt er respektabelt.
Ken Bartholomew
Kenneth «Ken» Eldred Bartholomew (født 10. februar 1920 i Nord-Dakota, død 9. oktober 2012 ) var en amerikansk skøyteløper som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.
You’re the One That I Want
Singlen ble en internasjonal hit og lå på førsteplassen på lister i flere land. Den var den eneste sangen fra lydsporet til Grease som toppet både de britiske og amerikanske poplistene.
Ontario County
Ontario County er et fylke i den amerikanske delstaten New York. Fylket hadde et innbyggertall på 107,931 i 2010. Fylkessete ligger i byen Canandaigua. Ontario County er en del av Rochester storbyområde.
Ontario County grenser til fylkene Monroe County i nordvest, Livingston County i vest, Steuben County i sørvest, Yates County i sør, Seneca County i øst og Wayne County i nord.
Milada Blekastad
Milada Blekastad (født 1. juli 1917 i Praha i Østerrike-Ungarn, død 25. oktober 2003) var en norsk litteraturhistoriker, komeniolog, oversetter og kulturarbeider med tsjekkisk opphav. Hennes virksomhet var knyttet til Institutt for slaviske og baltiske studier ved Universitetet i Oslo. Som litteraturhistoriker beskjeftiget hun seg med livet og verkene til den tsjekkiske humanisten og filosofen Comenius. Samtidig jobbet hun systematisk med oversettelse av hovedverkene i tsjekkisk 1900-tallslitteratur til norsk for å presentere dem til norske lesere. Mellom 1968 og 1989 støttet hun tsjekkiske forfattere og intellektuelle som ikke kunne uttrykke seg fritt i det daværende Tsjekkoslovakia. I 1997 ble hun for sitt livsverk dekorert med den tsjekkiske fortjenestemedaljen av 1. klasse av den tsjekkiske presidenten Václav Havel.
Barne- og ungdomsår
Etter bryllupet slo ekteparet Blekastad seg ned i Lom hos familien til Olav Aukrust. I 1936 flyttet ekteparet til Gausdal, hvor de bygget et hus kalt Bu. Mellom 1936 og 1951 fikk de sju barn.
Under andre verdenskrig hjalp Milada Blekastad tsjekkiske intellektuelle og kunstnere som var i fare, og hun prøvde forgjeves å redde Milena Jesenská før hun ble sendt til Ravensbrück konsentrasjonsleir. Etter krigen støttet hun flyktninger fra Tsjekkoslovakia gjennom Norsk-Tsjekkoslovakisk Hjelpeforening.
Oversettelsesvirksomhet
Allerede kort tid etter sin ankomst til Norge begynte Milada Blekastad å oversette norsk litteratur til tsjekkisk. Hennes første oversettelse som ble publisert i František Topičs forlag i 1936, var Inge Krokanns roman I Dovre-sno. I 1939 begynte Milada Blekastad å utgi oversettelser fra tsjekkisk til norsk. Hennes første utgivelse var Tsjekkiske folkeeventyr (Samlaget, 1939). I 1946 utkom Billefolket av Jan Karafiát (Dreyer). Til tsjekkisk oversatte hun i de kommende årene Henrik Wergelands Jan van Huysums Blomsterstykke (Supraphon, Praha 1983) og teaterstykket Den barnløse av Erik Krag (Dilia, 1972), men det var oversettelsene fra tsjekkisk til norsk som var tyngdepunktet i hennes oversettelsesaktivitet. Hun oversatte mer enn 20 titler av forfattere som Karel Čapek, Ivan Klíma, Milan Kundera, Ludvík Vaculík, Václav Havel og andre. Ludvík Vaculík kommenterte hennes verk slik: «Det som er iøynefallende ved denne historien og dens resultat, er at det er én eneste persons påvirkning som avgjør om en nasjonallitteratur blir presentert på fremmed jord …».
Comenius – Jan Amos Komenský
I 1955 utga forlaget Dreyer Comenius' Verdens labyrint og hjartans paradis i Milada Blekastads oversettelse. Forordet til denne boka sikret henne stipend fra Norges forskningsråd. Hennes forskning førte senere til en omfattende monografi som ble publisert i tysk Comenius: Versuch eines Umrisses von Leben, Werk und Schicksal des Jan Amos Komenský (Universitetsforlaget/Akademie, Oslo/Praha 1969). Dette verket skaffet henne den filosofiske doktorgrad ved Universitetet i Oslo. Blekastad forsket på Comenius helt fram til sin død. I 1966 utga hun i egen oversettelse Informatoriet for skulen hennar mor (Universitetsforlaget) og senere utkom Comenius' hittil ukjente korrespondanse Unbekannte Briefe des Comenius und seiner Freunde: 1641–1661 (Henn, 1976). I 1977 publiserte hun Menneskenes sak (Gyldendal Norsk Forlag), som var en popularisert versjon av doktoravhandlingen hennes. Dessuten skrev hun en rekke artikler og studier, særlig til fagtidsskrifter som Scando-slavica og Acta Comeniana.
Blekastad ved Universitetet i Oslo
Mellom 1957 og 1987 foreleste Milada Blekastad ved Universitetet i Oslo i tsjekkisk litteratur. Dette emnet behandlet hun dessuten i to monografier Millom aust og vest (1958) og Millom bork og ved (1978). Selv om hun ikke hadde en formell universitetsutdannelse, hadde hun dyp innsikt i europeisk kultur, historie og språk. Hun fikk aldri en fast stilling ved universitetet, men i 1970 ble hun statsstipendiat, og så kunne hun forske og oversette fritt resten av livet.
Støtte for forfulgte forfattere
Fra 1968 jobbet Milada Blekastad systematisk med å støtte tsjekkiske forfattere som ble forfulgt av det daværende tsjekkoslovakiske regimet. Hun oversatte deres bøker og besøkte dem. Hun var blant annet en personlig venn av Ludvík Vaculík. Hun reiste regelmessig til Tsjekkoslovakia i sammenheng med sin Comenuis-forskning.
Medlemskap og priser
Milada Blekastad var medlem i Det Norske Videnskaps-Akademi og aktivt medlem av Norsk PEN. I 1969 fikk hun Bastianprisen, Norsk Oversetterforenings årlige pris for fremragende oversettelse av et skjønnlitterært verk til norsk, for sin oversettelse av Ludvík Vaculíks roman Øksa. Oversettelsen av Comenius' Verdens labyrint og hjartans paradis (1955) innbrakte henne Gjelsvikprisen fra Norsk Måldyrkingslag. I 1988 mottok hun en pris fra Edice Petlice for sin innsats for tsjekkisk litteratur. I 1997 ble hun dekorert med den tsjekkiske fortjenestemedalje av 1. klasse av Václav Havel.
Milada Blekastad ligger etter sitt ønske begravet i familien Topičs gravkammer på Olšany kirkegård i Praha.
Verker
utg.). nr. 68(1959)nr 6.
Morgenbladet, 22. 9. 1965	tsjekkoslovakiske forfatterforenings 4.kongress 1967]." Samtiden nr. 	76:374–383.
European Youth Olympic Festival
EYOF (forkortelse for European Youth Olympic Festival,) er et sportsarrangement for ungdom som holdes annet hvert år i regi av European Olympic Committees. EYOF har en sommerutgave som først ble gjennomført i Brussel i 1991, og en vinterutgave som startet to år senere i Aosta i Italia. Utøverne er fra 14 til 18 år gamle.
Renminbi
Selve grunnenheten av renminbi er yuan, som deles opp i 10 jiao, og hver jiao deles opp i 10 fen. Den største enheten er 100 yuan og den minste er 1 fen.
Syrefuksin
Syrefuksin eller massonfarge er normalt brukt til å farge seksjoner av vev i histologilaboratoriet.
Renminbi
Renminbi ble satt i omløp like før den kommunistiske overtakelsen i 1949. En av de første oppgavene til det nye styret var å få slutt på hyperinflasjonen som hadde plaget Kina siden slutten av Kuomintang-perioden.
Syrefuksin
Formel:
Mateiros
Mateiros er en kommune i delstaten Tocantins i nordregionen av Brasil.
First Spell
First Spell er debutalbumet til det norske black metal bandet Gehenna. Albumet ble begrenset til 666 eksemplarer.
Tvilling (andre betydninger)
Tvilling kan vise til:
NM i bandy 1924
'''Det 12. norgesmesterskapet i bandy''' ble vunnet av Ready etter finaleseier 7-1 mot Drafn. Det deltok 11 klubber, og mesterskapet ble arrangert som utslagsturnering.
1. runde
20. januar.
2. runde
27. januar. 3. februar.
Semifinaler
10. februar.
Finale
Malakoff, Moss, søndag 24. februar 1924.
Målscorere:
Dommer: Jacob Ramm, Mercantile.
Emtunga
Emtunga er et tettsted i Vara kommune i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 273 innbyggere.
Maurilândia do Tocantins
Maurilândia do Tocantins er en kommune i delstaten Tocantins i nordregionen av Brasil.
Axel Wikström
Axel Theodor Wikström (1907–1976) var en svensk langrennsløper som konkurrerte på 1930-tallet. Han var fra Skellefteå og representerte Skellefteå AIK.
Meritter
Under OL i 1936 fikk han 2.-plass bak en annen svenske; Elis Wiklund, med landsmennene Nils-Joel Englund og Hjalmar Bergström på de neste plassene. Denne seieren ble det skrevet om i lang tid, og disse fire ble kalt «kvartetten som ikke kunne sprenges». Neste gang én nasjon tok de øverste 4 plassene på femmila var i 2005, der Norge tok storeslem.
Han vant ingen individuelle SM-gull, men vant lag-gull i 1936 på 30 km sammen Allan Karlson og Alvar Hägglund. Han lyktes med andre ord bedre i internasjonale konkurranser enn på hjemmebane.
Selv om han har samme etternavn som de to meritterte brødrene Helge og John Wikström, er han ikke i slekt med disse.
Sprøtt oppdrag
Sprøtt oppdrag (originaltittel: Zuijia Paidang) er en Hongkong-kinesisk actionkomedie fra 1982 regissert av Eric Tsang. Filmen handler om en smart juveltyv som går under kallenavnet "King Kong". Han stjeler diamanter fra noen ganstere og legger skylden på en konkurrerende tyv kalt White Glove. Kong slår seg senere sammen med politietterforskeren Albert Au og sammen forsøker de å bekjempe gangsterligaen. Hovedrollene spilles av Sam Hui og Karl Maka. Filmen kan beskrives som en slags kinesisk James Bond-parodi. Filmens originalspråk er kinesisk, men den ble lansert internasjonalt med engelsk tale.
Om filmen
Karl Maka ble, for sin innsats i filmen, tildelt prisen i klassen beste mannlige skuespiller ved Hong Kong Film Award.
Väinö Liikkanen
Väinö Liikkanen (født 1. november 1903, død 15. oktober 1957) var en finsk langrennsløper som konkurrerte i 1920- og 1930-årene.
Liikkanens første store mesterskap var VM 1929 i Zakopane, der han ble nummer fire på femmila. Under OL 1932 tok han sølv på femmila. Han deltok også under VM 1933 i Innsbruck, der det ble bronse på 18 km og fjerdeplass på femmila. Liikanens siste mesterskap ble VM 1935 i Vysoke Tatry, der han gikk for det finske stafettlaget som tok gull.
NM i bandy 1923
'''Det 11. norgesmesterskapet i bandy''' ble vunnet av Ready etter finaleseier 6-1 mot Frigg. Mesterskapet ble arrangert som utslagsturnering.
Kvalifiserende runde
21. januar.
1. runde
28. januar.
Semifinaler
11. februar.
Finale
Marienlyst stadion, Drammen, søndag 18. februar 1923.
Wighard av Canterbury
Wighard (død 664 eller 666) var en katolsk prest i England i det 7. århundre.
Han ble i 664 (ifølge noen kilder 666) utnevnt til erkebiskop av Canterbury av Oswiu av Northumbria og Ecgberht av Kent. Wighard var den andre sakseren som ble utnevnt til dette embetet. Han reiste til Roma for å få utnevnelsen bekreftet av pave Vitalian, men døde av byllepest før dette kunne skje.
Den russiske nihilistbeveglsen
thumb|En nihilistisk student på 1880-tallet i Russland. Nihilistbevegelsen var en kulturell bevegelse i Russland på 1860-tallet som satte spørsmålstegn ved alle gitte former for gitte idéer og sosiale normer. Begrepet kommer fra latin nihil, som betyr «ingenting».