cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pumi
Bruksområder og bruk
Pumien trenger en fast, kjærlig og ikke minst rettferdig oppdragelse og du kommer helt klart lengst med positive metoder. De bryr seg veldig lite om andre hunder og mennesker når dere jobber. De lager sjeldent lyd når de jobber/trener, spesielt om du er oppmerksom på det tidlig i treningen om den pumien du får har lett for å lage lyd.
I dag er de fleste pumier å se i utstilling og Agilityringen. Flere prøver pumien sin på gjeting med godt hell, flere i spesialsøk (som kantarell og hussopp), service/terapihunder og freestyle. Den gir alt hver gang, uansett vær og vind innen rimelighetens grenser.
Førbarheten er stor (gjeter) pågangsmotet er høyt (terrieren) og den kan holde på lenge.
Serbergran
Serbergran (vitenskapelig navn Picea omorika) er en sjelden bartreart. Den tilhører granslekten innenfor furufamilien.
Pumi
Helse
Pumien har en veldig god helse, det kan dukke opp noe hoftedysplasi og er en liten fare for noen øyesykdommer. Men dette holdes i sjakk med HD-røntgen og jevnlig øynelysning hos alle avlsdyr og valpene.
Serbergran
Serbergrana vokser vilt i et lite område i det vestlige Serbia og den østlige delen av Bosnia-Hercegovina. Utbredelsen er begrenset til dalen til elva Drina. Det viktigste området for arten er mellom Višegrad og Srebrenica på begge sider av grensen mellom de to landene.
Den serbiske botanikeren Josif Pančić ble i 1855 fortalt om omorika, et sjeldent tre som vokste i dette området. Han gjorde mange forsøk på å finne dette treet, men lyktes ikke før i 1875. Tsjekkeren Emanuel Purkyně beskrev serbergran som en egen art i 1877.
Pumi
Helse
Alt fra helt hvitt til helt sort er tillatt, men fargen skal være ensfarget, grå i forskjellige nyanser er også tillatt og mest vanlig.
Serbergran
Serbergran blir 30–50 m høy. Krona er smal og pyramideformet. Stammen er tynn, og maksimal diameter i brysthøyde er 72 cm. Veksten er svært rask. Nålene er flattrykt, 1–2 cm lange og opptil 2 mm brede. Konglene er eggeformede, 2–6 cm lange og 2–3 cm brede. Nye kongler er purpurfargede, mens fjorårets kongler er lysebrune.
Pumi
Helse
Idealhøyden for en hannhund er 43-45 cm (tillatt: 41-47 cm). For en tispe er idealhøyden 40-42 cm (tillatt 38-44 cm).
Serbergran
De naturlige voksestedene ligger 800–1500 moh, som regel i nordskråninger. Arten vokser nesten utelukkende på kalkgrunn. Typiske voksesteder har høy luftfuktighet, jevnt fordelt nedbør over året, mye snø og lav vintertemperatur. Den kan danne rene bestander, men vokser som regel sammen med andre trær, som europeisk edelgran, vanlig gran, svartfuru, bøk, osp, rogn, sølvasal, eik og europahumlebøk.
Serbergran er vanlig plantet i hager i Norge, men brukes lite som skogstre. Arten er bare kjent forvillet fra ett sted nært Ringsaker kirke.
Roque under Sommer-OL 1904
Roque under Sommer-OL 1904. Roque var med for første og eneste gang på det olympiske programmet 1904 i St. Louis. Roque er en form for krokket og navnet kommer fra croquet der første og siste bokstaven er sløyfet. Det var kun amerikanske deltakere i den eneste olympiske roquekonkurransen.
Serbergran
Treslaget brukes litt i treindustrien og til papir, men vokser sakte sammenlignet med sitkagran og vanlig gran. Arten er derimot populær i hager og parker på grunn av vekstformen, de tette nålene og fordi den tåler mange ulike typer jord. Serbergran tåler også mye luftforurensning og blir plantet i industriområder og i sentrum av storbyer. Den kan krysse seg både med svartgran og sitkagran.
Roque under Sommer-OL 1904
Tabell
Deltakerne i roqueturneringen spilte en dobbelserie der spillerne møttes to ganger. Det var fire roquespillere, alle fra USA, Charles Jacobus vant fem av sine seks kamper og ble historiens første og siste olympiske mester i roque.
Serbergran
Serbergran er svært sjelden i vill tilstand og er i sakte tilbakegang. Den er derfor rødlistet internasjonalt av IUCN.
I pliocen, i mellomistidene og i de første interstadialene i siste istid vokste serbergran, eller nære slektninger, side om side med vanlig gran i store deler av Europa. De utdødde formene regnes av og til som en egen art, P. omoricoides. Forholdene i den nåværende mellomistiden må være ugunstige for serbergran, og den har ikke klart å spre seg fra det lille refugiumet på Balkan.
Life… But How To Live It?
Life… But How To Live It?, ofte forkortet LBHTLI, var et norsk hardcore/punk-band.
Historie
Life… But How To Live It? ble dannet av personer i Blitz-miljøet i Oslo i 1988. Brødrene Tom og Roger Andreassen kom opprinnelig fra Kongsvik ved Harstad, og hadde spilt sammen i bandet Barn av regnbuen der. Trommeslageren Geir Petter Jensen hadde fortid som vokalist i bodøbandet Hjertesvikt A/S. Vokalist Katja Osvold hadde liten eller ingen tidligere erfaring fra band, men hennes vokal utgjorde mye av nøkkelen til bandets suksess.
LBHTLI regnes som sentrale innen den europeiske hardcore punk-scenen på begynnelsen av 90-tallet. De turnerte aktivt og ga ut skiver som også hadde appell utenfor punk-kretsene, og det gikk rykter om at de takket nei til et tilbud fra Warner.
Sammen med band som So Much Hate og Stengte dører var de viktige ambassadører for norsk undergrunnsmusikk i Sentral-Europa. Spesielt i Tyskland opplevde Blitz-bandene et hengivent publikum og suksess, men Life... But How To Live It? spilte også mye i distriktsnorge fra nord til sør.
LBHTLI ble oppløst i 1994, men flere av medlemmene gikk videre med band som Captain Not Responsible, Drunk, Xisters, 2:20 og Danger!Man.
J. P. Sauer & Sohn
J. P. Sauer & Sohn GmbH er en tysk produsent av våpen, grunnlagt 1751 i Suhl. Firmaet har hovedkontor i Eckernförde og er Tysklands eldste eksisterende våpenfabrikant. Sauer har blant annet FBI, det tyske forsvaret og politiet i flere land som kunder.
Historie
Familien Sauer kom til Suhl fra Nürnberg på 1600-tallet. Johann Paul Sauer grunnla i 1751 J. P. Sauer & Sohn. De startet med å produsere pistoler og geværer, senere også revolvere. I 1880 prioriterte firmaet produksjon av jaktvåpen og ble markedsleder, en posisjon som ble styrket ved produktutvikling, patenter og ved at de vant flere utmerkelser for sine produkter. I 1893 startet de et samarbeid med Krupp.
Under andre verdenskrig gikk firmaet over til å produsere militære våpen. Fra 1941 produserte de nesten bare krigsmateriell. Sauer var sammen med Mauser den viktigste produsenten av Wehrmachts standardgevær Karabiner 98k som ble produsert totalt i over 14 millioner eksemplarer. Firmaet utviklet Sturmgewehr 44 (StG-44) i Suhl som innen krigens slutt hadde blitt produsert i 44 000 eksemplarer. Da krigen sluttet ble produksjonen stoppet og firmaet begynte å gjøre reparasjoner for den sovjetiske okkupasjonsmakten.
Etter krigen valgte man senere å flytte firmaet til Vest-Tyskland. 26. mars 1951 ble J. P. Sauer & Sohn Aktiengesellschaft, Sitz Eckernförde etablert i Eckernförde i Schleswig-Holstein. Fra 1952 ble det amerikanske markedet for pistoler svært viktig.
Frøskeland
Frøskeland (nordsamisk: Fruoska) er et sted i Sortland kommune i Nordland. Stedet ligger på Langøya, innerst i Eidsfjorden, på vestsiden av Vikeidet.
Riksvei 820 fra Sortland vestover til Bø går forbi Frøskeland. Riksvei 821 til Myre tar av fra riksvei 820 på Frøskeland, og går nordover over Frøskelandseidet til Steinlandsfjorden og videre mot Myre i Øksnes. Det går også fylkesvei sørover på østsiden av Eidsfjorden til Holmstad og Sandnes ved Hadselbrua.
På Frøskeland ligger betongvarefabrikken Vesterålsbetong AS (tidligere Tingvoll Betong AS og SE Betong AS).
Frøskeland var poststed fram til 1. juni 1997.
Navnet Frøskeland har ingenting med frosk å gjøre, men kommer muligens av ordet «frøskja», som er i slekt med «fryse».
Innstrandfjæra dyrefredningsområde
Innstrandfjæra dyrefredningsområde er et biotopvern i Ørland kommune, Sør-Trøndelag. Området ble fredet ved kongelig resolusjon av 23. desember 1983; det omfatter ca. 1,1 km², hvorav ca. 0,1 km² er landareal. Det øvrige er et havområde med variert sjøbunn og innslag av tidevannsdammer; det er et viktig hekke- og rasteområde for sjøfugler og trekkfugler.
Reservatet ble opprettet i 1983 for å sikre en spesiell vannfuglbiotop av særlig viktighet i trekktidene, og en viktig del av Ørlands våtmarkssystem. Det er det minste av de fire delområdene i ramsarområdet Ørland våtmarkssystem.
Området ligger på sørsiden av Bjugnfjorden, og nordsiden av ørlandshalvøya, mellom Uthaug og Ervika.
Belgia
Belgia, offisielt Kongeriket Belgia, er et land i Vest-Europa. Det grenser til Nederland, Tyskland, Luxembourg og Frankrike, og det har dessuten en liten kystlinje mot Nordsjøen (65 km).
Geografi
I sørøst ligger Ardennene, som er mer kupert enn resten av landet. Det er et tett og kupert skogsområde, som ikke egner seg så godt til jordbruk. Området strekker seg inn i de nordlige delene av Frankrike og inn i Tyskland, der området heter Eifel. Det er her man finner det meste av dyrelivet i Belgia. Det høyeste punktet i Belgia, Signal de Botrange med 694 meter, ligger også i dette området. Belgia har relativt få naturlige innsjøer, og ingen av dem er store.
Belgia deler grenser med Frankrike (620 km), Tyskland (167 km), Luxembourg (148 km) og Nederland (450 km). Den totale landegrensen er 1 482 km, i tillegg til 73,1 km med kystlinje. Belgia er tilnærmet det geografiske midtpunktet i Vest-Europa, og alle de store hovedstedene i Vest-Europa ligger innenfor 1 000 km fra Brussel, som er hovedsetet for både EU og NATO. Fra sørøst til nordvest er landet 280 km langt, og fra nordøst til sørvest 222 km.
Demografi
Befolkningstettheten på 370,94 innb./km² er en av Europas høyeste etter Nederland og småstater som Monaco.
Belgia har tre offisielle språk: nederlandsk, fransk og tysk. Mer enn halvparten av befolkningen snakker nederlandsk (55 %), fransk er det nest største språket (44 %). Til sist kommer tysk som snakkes av en liten minoritet (under 1 %).
Belgias hovedreligion er romersk-katolsk kristendom; 65 prosent bekjenner seg til denne. Resten tilhører andre religioner som luthersk kristendom, islam og jødedom. Religion var en av hovedgrunnene til at Belgia rev seg løs fra det protestantiske Nederland.
Historie
Geografisk og kulturelt har Belgia alltid ligget i sentrum av Europa. Flere store kulturer og folkeslag som romere, tyskere, franskmenn, nederlendere, spanjoler og østerrikere har påvirket Belgia opp igjennom de siste 2000 år.
Den første større demografiske påvirkningen vi har god dokumentasjon på er da den romerske republikken okkuperte området i det første århundret før Kristus. De ble etterfulgt av frankerne på 400-tallet. Frankerne etablerte det merovingske kongedømmet, som ble til Frankerriket på 700-tallet. I middelalderen ble statene i området delt i mange små føydalstater. De fleste av disse ble forent av burgunderne på 1300- og 1400-tallet. Disse statene ble til en viss grad selvstendige på 1400-tallet og ble kalt De sytten nederlandske provinsene.
De sørlige deler av Nederlandene var ettertraktet av forskjellige franske erobrere og ble skueplass for flere kriger mellom Frankrike og enten Spania eller Østerrike på 1600- og 1700-tallet. I 1794 kom området under Napoleon. Etter Napoleons fall i 1815 ble Belgia gjenforent med Nederland frem til den belgiske revolusjonen i 1830. Belgia ble da et suverent kongerike, og tronen ble tilbudt den tyske hertug Leopold av Sachsen-Coburg. Belgia var katolsk og hadde et demokratisk parlament i tillegg til kongen. Mellom løsrivelsen og andre verdenskrig utviklet det belgiske demokratiet seg fra et oligarki dominert av de to hovedpartiene, katolikkene og liberalerne, til et system med allmenn stemmerett og et tredje parti, arbeiderpartiet, og en sterk stilling for fagbevegelsen.
Under Berlin-konferansen i 1885 ble Kongo overdratt til Leopolds sønn Leopold II som privat eiendom. I 1908 overtok staten Belgia landet som en koloni, kjent som Belgisk Kongo. Belgia ble kjent for sin brutalitet i området, hvor den privateide Kongostaten var basert på slaveri, tortur og terror. Kolonien løsrev seg imidlertid fra Belgisk styre i 1960. Frem til på slutten av 1970-årene var samtlige dokumenter om Leopold og massemordet på millioner av mennesker hemmeligstemplet og trygt forvart bak solide murer i belgiske arkiver.
Etter å ha blitt invadert to ganger i løpet av 1900-tallet, under første og andre verdenskrig, begge gangene på tross av belgisk nøytralitet, forlot Belgia sin langvarige nøytralitetspolitikk og sluttet seg til NATO etter andre verdenskrig. Belgia er et av de grunnleggende medlemslandene i EU; de såkalte De indre seks.
Belgia er i dag vertskap for NATOs hovedkvarter og en stor del av EUs institusjoner og administrasjon, blant annet Europaparlamentet.
Politikk og administrasjon
Belgia er et føderalt, konstitusjonelt monarki delt inn i både tre regioner og tre samfunn (se avsnittet «Administrativ inndeling»). Regionene og samfunnene har et utstrakt selvstyre, og springer ut av språklige skillelinjer. Den belgiske grunnloven av 1831 etablerte opprinnelig landet som en sentralstyrt enhetsstat, men siden 1970-tallet har utviklingen gått i stadig mer føderativ retning. Den siste større revisjonen av grunnloven kom i 1993.
Statsoverhode og føderal regjering
Den belgiske monarken er landets statsoverhode. Kong Albert II, som etterfulgte broren Baudouin I i 1993, abdiserte 21. juli 2013 til fordel for sin sønn, Filip. Kongens offisielle tittel er «belgiernes konge». Kongen har i hovedsak en seremoniell rolle i belgisk politikk, men har det formelle ansvaret for å utpeke regjeringen og undertegne nye lover. Kongen er også øverstkommanderende for de væpnede styrker.
Den utøvende makt på føderalt nivå ligger hos den belgiske regjeringen, som ledes av en statsminister. Statsministeren utpekes av monarken etter råd fra en såkalt informateur, en kongelig utpekt politiker som har som oppgave å sondere det politiske landskapet etter et valg for å finne et styringsdyktig flertall. Selv om grunnloven legger opp til at kongen også har ansvaret for å utpeke regjeringsmedlemmene er dette noe som i praksis gjøres av den nye statsministeren. Regjeringen kan maksimalt ha 15 medlemmer, og grunnloven krever at halvparten skal være franskspråklige og halvparten nederlandskspråklige. Belgia praktiserer såkalt positiv parlamentarisme, noe som vil si at den nyutnevnte regjeringen trenger parlamentets tillit før den kan tiltre.
Tolvtonemusikk
Tolvtonemusikk eller dodekafoni er en musikkretning som ble grunnlagt av Arnold Schönberg på begynnelsen av 1900-tallet og er en del av den såkalte atonale musikken. Den ble videre utviklet av Schönbergs elever, i første rekke Alban Berg og Anton Webern i det som ble kalt den andre wienerskole.
Belgia
Statsoverhode og føderal regjering
Yves Leterme (CD&V) hadde stillingen som statsminister frem til valget i 2010. Valget i juni 2010 endte med at det ikke sto igjen noen klar vinner, hvilket førte til politisk kaos i det belgiske parlamentet, og at landet stod uten regjering. Den 6. desember 2011 ble Elio Di Rupo satt inn som Belgias statsminister etter at regjeringsforhandlingene hadde vart i 540 dager.
Ved valget i 2014 fikk Nieuw-Vlaamse Alliantie 33 plasser i Belgias representantkammer og ble med det representantkammerets største parti. Kong Philippe ga i mai 2014 partileder Bart De Wever i oppgave å finne grunnlag for ny regjering. Etter fem måneder med forhandlinger ble en sentrum-høyre-koalisjon med fire partier enig om å danne regjering, med Charles Michel som statsminister. Koalisjonen besto av CD&V, Vlaamse Liberalen en Democraten, Mouvement Réformateur og Nieuw-Vlaamse Alliantie.
Tolvtonemusikk
Tolvtonemusikken er i sin natur egentlig ikke en egen retning eller stil, som eksempelvis ekspresjonismen, men heller en musikalisk teknikk, tolvtoneteknikken. Grunnlaget i denne teknikken er sekvensen eller toneraden, som er en serie av toner hvor alle den kromatiske skalaens tolv toner inngår en gang. I den mest ortodokse tolvtonemusikken bygges deretter resten av stykket, harmonier og melodier, opp med ulike transformeringer av denne sekvensen som byggesteiner.
Belgia
Statsoverhode og føderal regjering
27. oktober 2019 ble Sophie Wilmès (MR) Belgias statsminister. Hun ble 1. oktober 2020 etterfulgt av Alexander De Croo.
Føderalt parlament
Det belgiske føderale parlamentet har to kamre. Det belgiske underhuset kalles representantkammeret, og har 150 direkte valgte medlemmer. Representantene velges fra elleve valgdistrikter hvert fjerde år med mindre det blir holdt nyvalg tidligere. Antallet representanter fra hvert valgdistrikt er proporsjonalt med valgdistriktets innbyggertall, og valgdistriktene følger med unntak av i Flamsk Brabant provinsgrensene. Sperregrensen er på fem prosent og regnes pr. valgdistrikt, med unntak av i tre valgdistrikter som ikke har noen slik grense. Fordelingen av representanter følger D'Hondts metode.
Representantene i underhuset deles i to grupper etter språktilhørighet, og mange typer lovforslag krever flertall i begge disse gruppene før de kan vedtas. Etter 2007-valget hører 88 av representantene til den nederlandskspråklige gruppen, mens 62 tilhører den franskspråklige. Sistnevnte gruppe har også ett tyskspråklig medlem.
Overhuset kalles Senatet, og består av 71 senatorer. 40 av disse velges i direkte valg med de tre regionene som valgkretser, og disse valgene avholdes samtidig som representantkammer-valgene. 21 av senatorene velges i indirekte valg i de tre samfunns-parlamentene (10 i Det flamske parlamentet, 10 i Det franske samfunns parlament og 1 i Det tyskspråklige samfunns parlament). De siste 10 senatorene velges av resten av Senatet, der seks går til den nederlandskspråklige gruppen og fire til den franskspråklige. Myndige barn og barnebarn av monarken har også plass i Senatet, men deltar av sedvane ikke i avstemninger. Generelt sett har Representantkammeret mer makt enn Senatet, selv om ting som grunnlovsendringer må ha flertall i begge kamre.
Politiske partier
Belgia har et flerpartisystem der de politiske partiene nesten uten unntak følger de språklige skillelinjene i landet. Etter valget i 2007 ble valgalliansen mellom de to høyreorienterte flamske partiene Christen Democratisch en Vlaams og Nieuw-Vlaamse Alliantie representantkammerets største gruppering med 18,51 % av stemmene og 30 mandater, og førstnevnte er statsminister Yves Letermes parti. Nest størst ble Mouvement Réformateur, et franskspråklig, liberalkonservativt parti med 12,52 % og 23 mandater. De to sosialdemokratiske partiene Parti socialiste (franskspråklig) og Socialisten en Progressieven Anders (nederlandskspråklig) fikk begge like over ti prosent og henholdsvis 20 og 14 mandater. De sentrum-høyre-orienterte, nederlandskspråklige Vlaamse Liberalen en Democraten fikk 11,83 % og 18 mandater. Av partiene utenfor regjeringen er høyreradikale Vlaams Belang det største, med 12 % og 17 mandater. De franskspråklige kristendemokratene i Centre démocrate humaniste fikk 6 % og 10 mandater. De fire mindre partiene Ecolo, Lijst Dedecker, Groen! og Front national er også representert i representantkammeret.
Det politiske livet i Belgia er preget av et langt større konfliktnivå enn i de fleste andre EU-land. Flere av de største flamske partiene har gått inn for en fredelig oppløsning av landet, en trend som startet allerede med partiet Volksunie på 1960-tallet. Den flamske separatismen ble videreført av Vlaams Blok på 1980- og 90-tallet, før dette partiet i 2004 gikk over i Vlaams Belang etter at Vlaams Blok var blitt dømt for å spre rasisme.
Tolvtonemusikk
I Norge har særlig Fartein Valen vært en eksponent for denne musikkretningen, men også andre, som for eksempel Antonio Bibalo, Gunnar Sønstevold og Finn Mortensen har skapt musikk innen denne retningen.
Belgia
Administrativ inndeling
Belgias tre regioner er det nederlandsktalende Flandern, det hovedsakelig fransktalende Vallonia, og den tospråklige fransk-nederlandske hovedstadsregionen Brussel. Hver region har etter grunnloven sin egen regionale regjering og parlament, selv om disse rettighetene i Flandern er overdratt til det flamske samfunnet.
De tre belgiske samfunnene er det flamske samfunnet, det franske samfunnet og det tyskspråklige samfunnet. Det flamske samfunnet omfatter det nederlandskspråklige Flandern og hovedstadsregionen Brussel, det franske samfunnet omfatter de franskspråklige delene av Vallonia og hovedstadsregionen Brussel, og det tyskspråklige samfunnet omfatter de tyskspråklige delene av Vallonia. Brussel er således en del av både det flamske og franske samfunnet. Også samfunnene har egne parlamenter og regjeringer. For det flamske samfunnets del er parlamentet og regjeringen det samme som for regionen Flandern, mens man i det franske samfunnet og Vallonia skiller mellom Parlement de la Communauté française («Det franske samfunns parlament») og Parlement wallon («Det vallonske parlament») og tilsvarende mellom Gouvernement de la Communauté française («Det franske samfunns regjering») og Gouvernement wallon («Den vallonske regjering»).
Regionene Flandern og Vallonia er delt inn i til sammen ti provinser. Provinsene deles igjen inn i totalt 589 kommuner, og mange av kommunene er igjen delt inn i delkommuner. Brussel er ikke delt inn i provinser, og har heller ikke selv status som provins.
Næringsliv
Belgia befinner seg midt i et av den moderne verdens mest industrialiserte områder (Ruhr-London). Historisk sett var Belgia det første landet på kontinentet som gjennomførte den industrielle revolusjon, og det første land som bygget en jernbane på kontinentet.
Oppføring på UNESCO sine lister
Oppføringer på UNESCO sin verdensarvlist (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvstede.
Mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv
Oppføringer på UNESCO sin liste (Intangible Cultural Heritage), knyttet til aktivt vern av immateriell kultur. Årstallet angir når det ble listeført hos UNESCO.
Bodh Gaya
Bodh Gaya er buddhismens viktigste pilegrimssted. Byen ligger i India 10 km sør for Gaya i Bihar. Byen er spesiell for buddhistene fordi Buddha, ifølge tradisjonen, skal ha hatt sin oppvåkning under et fikentre der. Byen regnes av noen buddhister som verdens sentrum.
I den buddhistiske tro blir denne byen regnet som verdens sentrum. Det er blitt bygd et tempel i der som mest sannsynlig stammer fra 600-tallet.
Tore Nordtvedt
Nordtvedt spilte for Brann i perioden 1963–1979. Nordtvedt startet på Branns førstelag 18 år gammel i 1963. I løpet av sine 16 år i klubben ble han den mest meritterte spilleren i Branns historie med to seriemesterskap og to cupmesterskap. Han er også den brannspilleren med flest obligatoriske kamper (557). Nordtvedt scoret forøvrig kun ett mål i løpet av karrieren.
Norges Røde Kors minnemedalje 1945
Norges Røde Kors minnemedalje 1945 er en medalje innstiftet i oktober 1945 av Norges Røde Kors og tildelt utenlandske borgere som medvirket i humanitært arbeid blant norske fanger i Tyskland under andre verdenskrig. Medaljen fikk godkjennelse av kong Haakon VII og Sosialdepartementet, uten at den regnes som en offisiell norsk medalje. Den er ikke rangert blant norske offisielle utmerkelser.
Utforming
Norges Røde Kors minnemedalje 1945 er utformet i sølv med emalje. Den er rund og har en diameter på 31 mm. Advers har en hvitemaljert midtmedaljong med rødemaljert likearmet kors, et såkalt gresk kors. Medaljongen er omgitt av omskriften «NORGES + RØDE + KORS +». Reversen bærer innskriften «+ TAKK + / FOR INNSATS / UNDER KRIGEN / 1940 – 1945» over fire linjer. Det røde korset på hvit bunn er et av den internasjonale røde kors-bevegelsens symboler og det emblem den nasjonale foreningen Norges Røde Kors benytter. Fargene hvitt og rødt går igjen i røde kors-bevegelsens symboler, internasjonalt og nasjonalt.
Medaljen er opphengt i et hvitt bånd med en rød midtstripe.
Tildeling
Ved årsskiftet 1944-45 var det totale antall norske sivile politiske fanger i Tyskland rundt 8 000. Fra midten av mars 1945 ble norske og danske fanger hentet av Svenska Röda Korset med «de hvite bussene», samlet i leiren Neuengamme og deretter fraktet videre til Sverige.
Norges Røde Kors minnemedalje 1945 ble tildelt personer som hadde drevet hjelpearbeid for nordmenn i fangeleirer under verdenskrigen, og som bidro til hjemsendelsen av fangene fra Tyskland og tyskokkuperte områder. Den ble i hovedsak tildelt personer fra Danmark, Sverige og Sveits. Utdeling fant sted i 1945 og 1946.
Det ble utdelt medaljer til 908 personer.
Rolf Hoppe
Rolf Hoppe (født 6. desember 1930 i Ellrich i Harz, død 14. november 2018 i Dresden) var en tysk skuespiller. Han spilte blant annet kongen i filmen Tre nøtter til Askepott og generalen i Mephisto.
Han var sønn av en bakermester, og gikk først i bakerlære. Etter skuespillerutdannelse ved Staatliche Landeskonservatorium i Erfurt arbeidet han som dyrepleier på sirkus, før han fikk engasjementer ved Theater der jungen Garde i Halle (Saale) og Theater der jungen Generation i Leipzig. Senere arbeidet han ved Staatstheater i Dresden (fra 1961), Deutsches Theater Berlin (mellom 1970 og 1975), Salzburger Festspiele, i tillegg til engasjementer i Sveits, Italia og Kina.
Hoppe spilte i et stort antall spillefilmer og TV-produksjoner. Han var dessuten virksom som eventyrforteller og medvirket ved en rekke lydproduksjoner.
Han bodde i Weissig i Dresden med sin kone, hvor han hadde tatt initiativet til kulturarrangementet Dresdner Dreiklänge i Schloss Weesenstein. Her leste han eventyr, ballader og historier.
Hoppe døde den 14. november 2018 i Dresden.
Filmer (utvalg)
• Die besten Jahre, (Rolle: lærer Klein), 1964/65
Kråkvågsvaet dyrefredningsområde
Kråkvågsvaet dyrefredningsområde er et biotopvern i Ørland kommune, Sør-Trøndelag. Verneområdet omfatter noen strandområder, men for det meste et grunt havområde mellom øyene Storfosna og Kråkvåg, og nord for Storfosna, som er et viktig hekke-, raste- og overvintringsområde for sjøfugler og trekkfugler.
Rolf Hoppe
Filmer (utvalg)
• Der Frühling braucht Zeit, (Rolle: Rudi Wiesen), 1965
Kråkvågsvaet dyrefredningsområde
Reservatet ble opprettet i 1983 for å sikre en viktig del av Ørlands våtmarkssystem og å bevare det rike fuglelivet i området, særlig av hensyn til hekkende og overvintrende lom, dykkere, dykkender, vadere og andre vannfugler. Det er det nest største av de fire delområdene i ramsarområdet Ørland våtmarkssystem, og det eneste av de fire som ikke ligger til selve Ørlandshalvøya.
Rolf Hoppe
Filmer (utvalg)
• Fräulein Schmetterling, 1965
• Karla, (Rolle: lærer Eifler), 1966
Kråkvågsvaet dyrefredningsområde
På flere av holmene i området var det tidligere egg- og dunvær.
Rolf Hoppe
Filmer (utvalg)
• Frau Venus und ihr Teufel, (Rolle: Siegfried), 1967
• Die Nacht im Grenzwald, (Rolle: Bennigsen), 1968
• Hauptmann Florian von der Mühle, (Rolle: politidirektør), 1968
• Mohr und die Raben von London, 1968
• Weiße Wölfe, 1969
• Jeder stirbt für sich allein, TV, 1970
• Tödlicher Irrtum, (Rolle: Allison), 1970
• Die Brüder Lautensack, (Rolle: Manfred Proell), TV, 1971-1973
• Die gestohlene Schlacht, 1971
• Eolomea, (Rolle: Olo Tal), 1971/1972
• Männer ohne Bart, (Rolle: cowboy), 1971
• Die Leichensache Zernik, 1972
• Zwillinge, (Rolle: generaldirektør Beisser), 1972
• Apachen (Film), (Rolle: kaptein Burton), 1973
• Drei Haselnüsse für Aschenbrödel, (Rolle: kongen), 1973
• Susanne und der Zauberring, (Rolle: portvokter (Schleusenwärter)), 1973
• Wie füttert man einen Esel?, 1973
• Der nackte Mann auf dem Sportplatz, 1974
• Hans Röckle und der Teufel, (Rolle: Mester Hans Röckle), 1974
• Kit & Co – Lockruf des Goldes, (Rolle: Shorty), 1974
• Leben mit Uwe, 1974
• Mein lieber Mann und ich, 1974
• Orpheus in der Unterwelt, (Rolle: Jupiter), 1974
• Ulzana, (Rolle: Captain Burton), 1974
• die bößewichter müssen dran, 1975
• Ikarus, 1975
• Jede Woche Hochzeitstag, (Rolle: Robert), 1975
• Polizeiruf 110 – Die Rechnung geht nicht auf, (Rolle: Kramer), TV, 1975
• Beethoven - Tage aus einem Leben, 1976
• Daniel Druskat, TV-serie, 1976
• Happy End, 1976/1977
• Unterwegs nach Atlantis, (Rolle: Alexander Grey), 1976
• Der gepuderte Mann im bunten Rock oder Musjöh lebt gefährlich, 1977
• Jörg Ratgeb, Maler, 1977
• Polizeiruf 110 – Doppeltes Spiel, (Rolle: Hopfer), TV, 1978
• Schatzsucher, 1978/1979
• Volpone, (Rolle: Volpone), TV, 1978
• Komödianten-Emil, 1980
• Mephisto, (Rolle: general), 1980
• Bahnwärter Thiel, TV, 1981/1982
• Sonjas Rapport, 1981/1982
• Das Graupenschloß, TV, 1982
• Der lange Ritt zur Schule, 1982
• Die Gerechten von Kummerow, 1981 eller 1982
• Die Preußen kommen, 1982-1985
• Frühlingssinfonie, (Rolle: Friedrich Wieck), 1982
• Mein Vater ist ein Dieb, 1982
• Rächer, Retter und Rapiere, (Rolle: Heinrich von Müffling), TV-Serie, 1982
• Sachsens Glanz und Preußens Gloria, (Rolle: Kong August III), 1982-1985
• Der Staatsanwalt hat das Wort – Nur einen Schluck, (Rolle: Tristan), TV, 1983
• Ärztinnen, (Rolle: Dr. Böblinger), 1983
• Besuch bei Van Gogh, 1984/1985
• Die Gänse von Bützow, 1984/1985
• Hälfte des Lebens – Hölderlin, (Rolle: Wilhelm Hense), 1984
• La Piovra – Allein gegen die Mafia, (Rolle: professor Ramonte), TV, 1984
• Wer war Edgar Allan?, 1984
• Der Staatsanwalt hat das Wort – Hubertusjagd, (Rolle: forstmester Clemens Gerlach), TV, 1985
• Irrläufer, (Rolle: Bergmann), TV, 1985
• Biala Wizytowka – Chronik einer Fürstenfamilie, (Rolle: Heinberg), 1986
• Der Nachbar, 1986
• Johann Strauss – Der König ohne Krone eller Johann Strauss - der ungekrönte König, (Rolle: hertug Ernst), 1986 oder 1987
• Ein Chinese sucht seinen Mörder], 1987
• Liane], 1987
• Bangkok Story, (Rolle: Hart), 1988
• Der Bruch, (Rolle: Bruno Markward), 1988
• Die Tänzerin, 1988
• Ein brauchbarer Mann, (Rolle: Heiner Rudolf), 1988
• Killing Drugs, 1988
• Melanios letzte Liebe, (Rolle: Melanio), TV, 1988
• Pestalozzis Berg, 1989
• Kohl – ein deutscher Politiker, 1990
• Die Lok, (Rolle: Hans Kastler), 1991
• Ende der Unschuld, (Rolle: Otto Hahn), 1990/1991
• Mein Bruder, der Clown, (Rolle: Benno), TV, 1991
• Schtonk, (Rolle: Karl Lentz), 1991
156 Xanthippe
156 Xanthippe er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 22. november 1875 av Johann Palisa fra Pula. Den er oppkalt etter Xanthippe, kona til Sokrates.
Rolf Hoppe
Filmer (utvalg)
• Das große Fest, (Rolle: Friedrich), 1992
• Der absurde Mord, (Rolle: professor Siedlach), TV, 1992
• Die Männer vom K3 – Halali für einen Jagdfreund, (Rolle: Adolf Buchegger), TV, 1992
• Mario und der Zauberer, (Rolle: prefekt, Prefecto Angiolieri), 1992 eller 1993
• Rosamunde Pilcher – Stürmische Begegnung, (Rolle: Grenville Bayliss), TV, 1993
Nansenpass
Nansenpass (fransk: Passeport Nansen, tysk: Nansen-Pass, Nansenausweis, engelsk: Nansen passport, stateless persons passport) var et internasjonalt anerkjent identitetsbevis utstedt av Folkeforbundet til statsløse flyktninger. Nansenpasset ble innført i 1922 etter initiativ av Fridtjof Nansen og var i 1942 godkjent av 52 land. Nansenpasset var det første godkjente reisedokumentet for statsløse flyktninger. Fra 1931 ble nansenpassene utstedt av Det internasjonale Nansenkontoret i Genève i Sveits. Totalt 450,000 pass ble utstedt. På bakgrunn av innsatsen for statsløse flyktninger ble Nansenkontoret tildelt Nobels fredspris i 1938.
Rolf Hoppe
Filmer (utvalg)
• Alles Glück dieser Erde, (Rolle: Jakob Eicke), TV-Serie, 1993 eller 1994
• Auf eigene Gefahr, (Rolle: Baron Bernhoven), 1993
• Die Elefantenbraut, (Rolle: Krottendorf), 1993
• Durchreise, 1994
Nansenpass
Nansenpasset ble innført for å hjelpe flyktninger etter første verdenskrig og flyktninger fra Russland som rømte fra den russiske revolusjonen. Nansenpass blir ikke lenger utstedt, men FN utsteder i dag reisedokumenter for statsløse flyktninger.
Rolf Hoppe
Filmer (utvalg)
• Im Zweifel für..., (Rolle: Glaser/Lazar), TV-Mehrteiler, 1994
• Wachtmeister Zumbühl, (Rolle: kommunalpresident Mathis), 1994
• Dig, Dag und Ritter Runkel, stemme, Video-Kurzfilm, 1995
• Kommissar Rex – Entführt, (Rolle: Erich), TV, 1995
• Matulla und Busch, (Rolle: Senft), 1995
• Nadja – Heimkehr in die Fremde, (Rolle: bestefar), TV, 1995
• Reise in die Dunkelheit, 1995
• Tatort – Der Spezialist, (Rolle: Karl Ammond), TV, 1995
• Unser Mann, 1995
• Zu treuen Händen, (Rolle: Theo Krautinger), 1995
• Geisterstunde – Der Haustyrann, (Rolle: håndverker), 1996
• Geisterstunde – Die Schlafwandlerin, (Rolle: forpakter), 1996
• Im Rausch der Liebe, (Rolle: Hauptmann), 1996
• Lorenz im Land der Lügner, (Rolle: konge), 1996
• Polizeiruf 110 – Kurzer Traum, (Rolle: Goertz), 1996
• Tatort – Schlaflose Nächte, (Rolle: Walter Severing), 1996
• Comedian Harmonists, (Rolle: Gauleiter Streicher), 1997
• Der Hauptmann von Köpenick, (Rolle: fengselsdirektør), TV, 1997
• Eine Sünde zuviel, (Rolle: advokat Bornstein), TV, 1997
• Frauen Morden leichter, TV, 1997
• Geisterstunde – Fahrstuhl ins Jenseits, (Rolle: Frank), 1997
• Sterben ist gesünder, (Rolle: Georg Mosbacher), 1997
• Tatort – Tödlicher Galopp, (Rolle: Karsunke), 1997
• Zucker für die Bestie, (Rolle: professor Weihrauch), 1997
• Der Handymörder, (Rolle: Wolfgang Dreher), 1998
• Feuerläufer – Der Fluch des Vulkans, (Rolle: professor van Geyken), 1998
• Hans im Glück, (Rolle: Reiter), 1998
• Konsalik Collection – Sünde zuviel, 1998
• Letzter Atem, (Rolle: Juttas Vater), 1998 eller 1999
• Mörderisches Erbe – Tausch mit einer Toten, (Rolle: Raimund Kaschke), TV, 1998
• Palmetto – Dumme sterben nicht aus, (Rolle: Felix Malroux), 1998
• Rot wie das Blut, (Rolle: Bonsart ), 1998
• Am Ende siegt die Liebe, (Rolle: Max Sander), TV, 1999
• Das Rätsel des blutroten Rubins, (Rolle: Kellermann), TV, 1999 eller 2001
• Bunker – Eine todsichere Falle, TV, 1999
• La Piovra 10 – Allein gegen die Mafia, (Rolle: professore Ramonte), 1999
• Rosamunde Pilcher – Klippen der Liebe, (Rolle: Peter Green), TV, 1999
• Eine starke Frau, (Rolle: Max), 2000
• Models, (Rolle: Bernhard Rief), TV, 2000
• Der letzte Zeuge – Gerichtsmediziner Dr. Kolmaar, 2001
• Friedrich Freiherr von der Trenck – Zwei Herzen gegen die Krone, (Rolle: musikklærer Kirnberger), 2002
• Wilsberg – Tod einer Hostess, (Rolle: Erwin Kuhn), 2003
• Hart am Wind, TV, 2004
• Donna Leon – Acqua Alta, (Rolle: Gabriele Cassato), TV, 2004
• Alles auf Zucker, (Rolle: rabbi Ginsberg), 2005
Pihtipudas
Pihtipudas er en finsk kommune i landskapet Mellersta Finland. Kommunen har cirka 4 700 innbyggere og et areal på 1 247,62 km² hvorav 172,64 km² er vann. Pihtipudas er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Haapajärvi, Keitele, Kinnula, Pielavesi, Pyhäjärvi, Reisjärvi og Viitasaari.
Bill Elliott
William Henry Elliott (født 20. mars 1925 i Bradford, død 21. januar 2008) var en engelsk fotballspiller og -trener. Han spilte fem landskamper for. Han startet sin karriere som amatør i Bradford i 1939 og ble profesjonell i 1942. Han spilte 176 ligakamper og scoret 21 mål for Bradford før han i 1951 gikk over til Burnley FC. Etter å ha spilt 74 ligakamper og ha scoret 14 mål for Burnley gikk han over til Sunderland AFC med en overgangssum på 26 000 pund. For Sunderland spilte han 212 kamper og scoret 26 mål. I 1959 gikk han til Wisbech Town.
I 1961 ble han trener for Libyas landslag, en jobb han hadde fram til 1963 da han begynte som trener for Sheffield Wednesday FC. I 1964 flyttet han til Tyskland og ble trener for laget til den amerikanske hæren, der var han frem til 1966 da han ble trener for den belgiske klubben Dairing FC. I 1969 returnerte han til Sunderland som trener, en jobb han hadde frem til Sunderland vant FA-cupen i 1973. I perioden fra 1974 til 1978 trente han Sportsklubben Brann. I 1978 ble han på nytt trener i Sunderland, der fikk han sparken året etter da klubben mente de hadde behov for yngre krefter. Han ble da trener for Darlington FC, en jobb han hadde fram til 1983. Elliott ble 82 år gammel.
Mungolian Jet Set
Mungolian Jet Set (alternativt Mungolian Jetset) er en norsk elektronika-duo med tilholdssted i Oslo. Duoen består av Knut Sævik og og har gitt ut tre album; Beauty Came to Us in Stone (2006), We Gave It All Away, Now We Are Taking It Back (2009) og Mungodelics (2012). For det andre og tredje ble de nominert til Spellemannprisen 2009 og 2012 i klassen elektronika/elektronisk musikk.
Baeotus
Baeotus er en slekt av sommerfugler som tilhører den store familien flikvinger (Nymphalidae).
Utseende
Store, robuste sommerfugler (vingespenn 80 – 100 mm). Slekten Baeotus ligner til forveksling den afrikanske slekten Charaxes (Charaxinae), men er ikke i nær slekt med denne. De har sterke farger både på over- og undersiden, og bakvingen ender i tre tynne stjerter. Oversiden har mørk grunnfarge, med store, metallisk grønne eller blå felter. Undersiden er lysgrå med tallrike tynne, svarte streker, dessuten gjerne noen røde flekker.
Levevis
Disse sommerfuglene drikker ofte fra råtnende frukt.
Utbredelse
Slekten finnes bare i et begrenset område mellom Colombia og den vestre delen av Amazonas.
Liten ospebukk
Liten ospebukk (Saperda populnea) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er utbredt på Østlandet og Sørlandet i Norge, men det finnes også funn fra andre landsdeler.
Utseende
En middelsstor (9–15 mm), slank, mørk trebukk. Fargen ligner på tistelbukk (Agapanthia villosoviridescens), men den er betydelig mer robust bygd enn denne arten, og lever dessuten i et annet habitat. Kroppen er sylindrisk med mørke, utstående hår. Antennene er kortere enn kroppen, hvert ledd er tofarget med en gråaktig indre del og en svart ytre del. Hodet har en grågul tegning på issen formet som en omvendt V. Pronotum er rektangulært sett ovenfra, litt bredere enn langt, med grågule striper på sidene. Dekkvingene er parallellsidige, bare litt bredere enn pronotum, grågule, tett besatt med mørke flekker bortsett fra i noen områder so står igjen som lyse flekker, gjerne fire på hver vinge. Beina er gråbrune.
Seinäjoki
Seinäjoki er en kommune og hovedstaden i det finske landskapet Södra Österbotten. Byen økte innbyggertallet fra 31 000 til 35 000 etter en sammenslåing med nabokommunen Peräseinäjoki 1. januar 2005. Seinäjoki er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Kurikka, Ilmola, Storkyro, Kauhava, Lappo, Kuortane, Alavo, Virdois og Kihniö.
Den 1. januar 2009 ble kommunene Nurmo og Ylistaro slått sammen med Seinäjoki kommune og den har nå cirka 56 000 innbyggere og et areal på 1 469,32 km².
Seinäjoki har vokst fram rundt Östermyra bruk som ble grunnlagt i 1798. Byen ble skilt ut fra Ilmola kommune i 1868 og fikk kjøpstadsrett i 1931 og byrett i 1960. Byen er et viktig knutepunkt på jernbanestrekningen mellom Helsingfors og Uleåborg. Hvert år i juli arrangeres det en stor tangofestival. Seinäjoki er også hjembyen til The Dudesons og den kjente rullebrettkjøreren Arto Saari.
Omaru (elv)
Omaru (小丸川 Omaru-gawa) er ei elv i prefekturet Miyazaki på det østlige Kyushu, Japan. Elva er 73 km lang og starter i 1476 meters høyde i Kyushu-fjellene. Elva renner østover og ut i Stillehavet ved byen Takanabe, på østsiden av øya Kyushu. Elvas nedslagsfelt er på 474 km².
Liten ospebukk
Utbredelse
Arten er utbredt over det meste av den palearktiske sone, og finnes også i Nord-Amerika. I Norge er den utbredt på Østlandet og Sørlandet, men det finnes spredte funn over det meste av landet.
Dampgenerator (andre betydninger)
En dampgenerator er en enhet brukt til å koke vann til damp. Det kan sikte til:
Steam generator
Nissojávri
Nissojávri (nordsamisk, historisk også skrevet Nissujavri) er en innsjø i Tana kommune i Finnmark. Den har utløp mot nord til Neselva, som munner ut i Vestertana.
Antichrist
Antichrist (utgitt 1996) er det andre albumet av det norske black metal bandet Gorgoroth. Det ble utgitt i 1996, og gjenutgitt fire ganger, en gang i 1999 under Century Black og igjen på Season of Mist i 2005. 12" vinyl ble utgitt av Agonia Records i 2005, og ble begrenset til 1000 utgaver, og gjenutgitt i 2006 av Back on Black Records, med et signert gitarplekter av Infernus i hver kopi.
Parkteatret
Parkteatret, Olaf Ryes plass 11, Grünerløkka i Oslo, ble etablert i 1907 under navnet Kristiania Bryggeri Grünerløkkens Kinematograf. Kinematograflokalene ble tegnet av arkitekt Frithjof Aslesen i tilknytning til en leiegård fra 1872.
I 1913 skiftet etablissementet navn til Grünerløkkens Verdenstheater. I 1918–22 ble det foretatt en større ombygging, der fasaden fikk ny utforming, og kinoen fikk navnet Parkteatret. Den nye fasaden ble utformet i nyklassisistisk stil av arkitekten Erik Waldemar Glosimodt.
Den kunstneriske utsmykningen av 1932 ble utført av maleren Paul Ansteinsson, parallelt med arkitekt Jens Dunkers ominnredninger. En ny ominnredning ble foretatt i 1950-årene, mens lysreklamen ble satt opp på 1960-tallet.
Parkteatret kino holdt det gående som kommunal kino fra 1926 før virksomheten ble avviklet i 1991.
I 2002 overtok Parkteatret Scene leiekontrakten. Initiativtakere var Geir Johnson, direktør for ULTIMA Oslo Contemporary Music Festival, og Pål Steigan. Parkteatret Scene eies av Grünerløkka kulturhus AS, som også driver Parkteatret Bar. Selskapet har sørget for en omfattende ombygging og rehabilitering av den gamle kinoen. Foajeen og salen ble restaurert og ombygd under ledelse av arkitekt Henrik E. Nielsen.
Iver Knudsen Lykke
Iver Knudsen Lykke (født 19. september 1790, død 6. juli 1865) var en norsk kjøpmann.
Parkteatret
Parkteatret ble 20. november 2007 tildelt kvalitetsmerket Olavsrosa av stiftelsen Norsk Kulturarv. Parkteatret har fått anerkjennelse som urbant kulturminne.
Iver Knudsen Lykke
Han tok slektsnavn etter gården han vokste opp på, Nylykken på Kvikne. Han fikk borgerskap som høker i Trondheim i 1830 og som kjøpmann i 1836. Dette ble begynnelsen på familiebedriften I.K. Lykke, som fremdeles eies av Lykke-familien og driver dagligvarehandel i Bunnpris-kjeden.
Ved siden av forretningene engasjerte han seg i misjonsarbeid, velgjørenhet og offentlige verv.
Han var gift med Jacobina Michalie Pedersdatter Tangen, som har blitt beskrevet som «et utpreget handelsgeni». Med henne fikk han sønnen Peder Tangen Lykke, som overtok familiebedriften. Peder ble far til Ivar Lykke, som overtok familiebedriften og ellers ble statsminister og stortingspresident.
Society for Psychical Research
Foregangsmenn for etableringen var filosofer som Edmund Gurney, Frederic William Henry Myers, William Fletcher Barrett, Henry Sidgwick og Edmund Dawson Rogers.
Organisasjonen har hovedkvarter i Marloes Road i London.
Norsk Parapsykologisk Selskap ble dannet i 1917 etter mønster av SPR.
Bowmans membran
Bowmans membran (Bowmans hinne, anterior elastic lamina, engelsk: Bowman's membrane) er en tynn hinne i øyet. Denne er plassert mellom øyets ytterste lag, epitel og stroma i cornea (hornhinnen).
Det består av sterke kollagene fibre og bidrar til at hornhinnen holder sin form. Dersom Bowmans membran er skadet vil det normalt frembringe arrdannelse og synsforstyrrelser.
På voksne er denne hinnen 8-12 μm tykk.
Bowmans hinne er fraværende hos katter, hunder og andre rovdyr.
Bowmans membran har sitt navn etter William Bowman (1816–1892), en britisk lege, spesialist i anatomi og øyelidelser, som oppdaget denne hinnen.
Eksterne lenker
Hornhaut
Intel Pentium II
Intel Pentium II, også kalt Pentium II, var en 32-bit sjette-generasjons x86 mikroprosessor, som ble lansert av Intel den 7. mai 1997. Med sine 7,5 millioner transistorer, var dette en forbedret utgave av Intel Pentium Pro som hadde 5,5 millioner transistorer. Tidlig i 1999 ble den erstattet av Pentium III.
Intel Pentium II var i hovedsak basert på den samme mikroarkitekturen som forgjengeren Intel Pentium Pro. De tre største forskjellene var raskere kjøring av eldre 16-bit programvare, integrert støtte for MMX og en slotbasert innpakning av mikroprosessoren, kalt Slot 1, istedenfor å benytte en CPU Socket.