cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Purusiella hippomontanensis
Utseende
Middelsstore, avlange, lysbrune trebukker med skinnende hvite flekker. Antennene er så lange som kroppen eller noe lengre. Pronotum har rette sider uten tenner, dekkvingene er avsmalnende bakover
Utbredelse
Arten er kjent fra Fransk Guyana.
Takk for glitter og stas
Takk for glitter og stas er et musikkalbum med Gro Anita Schønn, utgitt i 1974.
Lexi Thompson
Lexi Thompson (født 10. februar 1995) er en amerikansk profesjonell golfspiller.
Hun representerte USA under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 19 i kvinnenes turnering.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 ble hun nummer 33.
Hvitlinjehonningeter
Hvitlinjehonningeter (Meliphaga lewinii) er en fugl i slekten Meliphaga i familien honningetere. Den er endemisk til den nordlige Australia.
Robert Winchelsey
Robert Winchelsey (eller Winchelsea; født ca. 1245, død 11. mai 1313 i Otford i Kent) var en engelsk katolsk teolog og erkebiskop av Canterbury.
Bakgrunn
Robert Winchelsey vokste formodentlig opp i Old Winchelsea i Sussex, men stammet enten i følge kronikøren fra Hagnaby fra Pevensey i Sussex, eller i følge William Thorne fra River i Kent. Lite er kjent om hans familie, foruten at han hadde broren Henry Winchelsey og nevøen John Winchelsey, som også ble geistlige. Han studerte muligens de fri kunster i Canterbury, og var senere student i Paris og Oxford, og underviste senere ved begge læresteder. I Paris ble han rektor, og i Oxford kansler Han var påvirket av Thomas Aquinas; han studerte muligens under ham, men i alle fall satte han seg inn i hans teologi og ble med dette skolastisk teolog.
Erkebiskop av Canterbury
Winchelsey hadde forskjellige beneficier i England. Han var kansler ved Oxford University da han ble valgt til erkebiskop av Canterbury etter John Peckham tidlig i 1293. Til forskjell fra det som var vanlig, hadde verken paven eller kongen noen hånd med i valget. Den 1. april forlot Winchelsey England og dro til Roma for å få pavens godkjennelse. Han ble ikke bispeviet umiddelbar, grunnet den pavelige sedisvakans; med etter pavevalget ledet den nyvalgte pave Cølestin V den seremoni i Aquila den 12. september 1294 der han ble bispeviet av kardinal Bianchi.
Selv om han opprinnelig hadde en støtte i kong Edvard I, ble Winchelsey senere en kraftig motstander av kongen. Med paven i ryggen motstod erkebiskopen kong Edvards forsøk på å skattlegge kleresiet. Winchelsey var også en motstander av kongens skattmester biskop Walter Langton av Lichfield, og en rekke andre biskoper og geistlige. Ved en anledning irettesatte han en abbed så strengt at abbeden fikk hjerteinfarkt og døde.
Winchelsey hevdet energisk sin autoritet over sine hjelpebiskoper og suffraganbiskoper, og stred også mot pave Bonifatius VIII. I 1301 ble han ekskommunisert av en pavelig legat; året etter ble han imidlertid frikjent og løst fra bannet.
Etter valget av en tidligere kongelig klerk til pave Klemens V i 1305, kunne kongen sikre at erkebiskopen måtte i landflyktighet. Etter at Edvard II, Edvard Is sønn, arvet tronen, fikk Winchelsey lov til å vende tilbake til England etter at den nye konge bad paven om å tillate hans hjemkomst. Winchelsey sluttet seg imidlertid snart til kongens motstandere, og var den eneste biskopen som protesterte mot tilbakekomsten av kongens favoritt, Piers Gaveston.
Selv om mirakler ble påstått å ha skjedd ved hans grav, var et forsøk på å få ham erklært helgen mislykket.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Scott Duncan
Adam Scott Mattewson Duncan (født 2. november 1888 i Dumbarton, død 3. oktober 1976) var en skotsk fotballspiller og trener.
James Borland
James Andrew Borland (født 25. mars 1910 i Manchester i England, død 31. januar 1970 i Canada) var en britisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Garmisch-Partenkirchen.
Scott Duncan
Spillerkarriere
Scott Duncan spilte for disse klubbene:
James Borland
Familien emigrerte til Canada og Borland lærte seg å spille ishockey i Montréal. Han returnerte til England i 1933.
Scott Duncan
Trenerkarriere
Sommeren 1923 ble han oppnevnt som sekretær/manager for Hamilton Academical. Han forlot dem i 1925 til fordel for sin tidligere klubb som spiller Cowdenbeath. Der var han fram til 1932 da han kom til Manchester United. Det gikk ikke allverdens i United. På siste spilledag i 1933/34 lå United på nest sisteplass i 2. divisjon. Så langt nede hadde klubben aldri vært. Men United vant kampen borte mot Millwall som lå et poeng over, og det ble Millwall og Lincoln City som måtte ta veien ned i 3. divisjon. To sesonger senere vant United 2. divisjon, men klubben rykka ned igjen etter sesongen. Han ba om å forlate United 14 kamper ut i sesongen 1937/38.
Ta meg som jeg er
Ta meg som jeg er er et musikkalbum med Gro Anita Schønn, utgitt i 1976.
James Borland
Borland ble olympisk- og verdensmester i ishockey under vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen. Han spilte på det britiske laget som vant ishockeyturneringen foran Canada og USA. Storbritannia la grunnen til OL-gullet da de i sin semifinalegruppe beseiret Canada med 2-1. Resultat tok de med seg til finalerunden som besto av fire lag. Storbritannia slo Tsjekkoslovakia med 5-0 og de spilte uavgjort 0-0 i siste kampen mot USA og var dermed olympiske og verdensmestere i ishockey for første og eneste gang. Den femte olympiske turneringen i ishockey var også det tiende verdensmesterskapet og det tjueførste europamesterskapet i ishockey. Spillerne på det britiske laget var Borland, Alexander Archer, James Chappell, Edgar Brenchley, John Coward, Gordon Dailley, John Davey, Carl Erhardt, James Foster, John Kilpatrick, Archibald Stinchcombe og Robert Wyman. Borland spilte tre kamper i OL-turneringen.
Øvre Ole Bulls plass (Bergen)
Øvre Ole Bulls plass (1–6) er den nordre del av tidligere Ole Bulls plass i Bergen siden 1992 da Ole Bulls Plass ble delt i to. Den ligger mellom Kong Olav Vs plass os på Torgallmenningen og Engen.
Ogden (Utah)
Ogden er en amerikansk by som ligger i Weber County i Utah.
Den har og dekker et areal på 70,59 km².
Altea
Altea er en by og kommune i provinsen Alicante, Spania, nord for Benidorm på den delen av middelhavskysten kalt Costa Blanca. I dag er økonomien i Altea basert på turisme, som begynte å vokse på 1950-tallet på grunn av godt vær, strender og labyrintiske gater med hvitkalkede hus-fronter som preger byen. Altea er beskyttet i nord for vind av Serra de Bernia, skaper en spesielt mild mikroklima. Langs sjøen Esplanade er beplantet med palmer.
Sveits under EM i friidrett 1990
Sveits deltok med 18 utøvere under EM i friidrett 1990 som ble arrangert 26.august–2. september 1990 i Split. Utøvere fra Sveits tok to medaljer under mesterskapet.
Innenfra og ut
Innenfra og ut er et musikkalbum med Gro Anita Schønn, utgitt i 1979.
Mariajo Uribe
Mariajo Uribe (født 27. februar 1990) er en colombiansk profesjonell golfspiller.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 ble hun nummer 50.
Topiggedderkopp
Topiggedderkopp (Diplocephalus latifrons) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae).
Utseende
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Håvard Handeland
Håvard Handeland (født 2004) er en lokalpolitiker som representerer Arbeiderpartiet. Han ble valgt som Sauda Arbeiderparti sin ordførerkandidat 22. mars 2023, for lokalvalget 11. september 2023. Handeland er elev på Sauda videregående skole. Han har vært valgt inn i Rogaland ungdommens fylkesråd i to perioder. Andre periode ble han valgt som varaordfører.
«Særimner»
«Særimner» var et seilskip (fullrigger) bygget ved Hogganvik i Vindafjord og levert i august 1878 til skipsreder Jacob Sømme.
Vennisfjellet
Vennisfjellet er et fjell i Vang kommune i Innlandet. Det har en høyde på 1 776 meter over havet og toppens sekundærfaktor på 19 kilometer er blant de 150 lengste i Skandinavia.
Neotropidion
Neotropidion er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, slanke, halvblanke, brunrøde trebukker, dekkvingene med et par lysgule flekker, spissen kan være svart. Antennene er lengre enn kroppen. Pronotum er lengre enn bredt, sylindrisk. Dekkvingene er litt rundede og hvelvede, med en liten tann i spissen. Beina er middels lange med fortykkede lår.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Fransk Guyana, Brasil, Peru og Bolivia.
Stripebrysthonningeter
Stripebrysthonningeter (Meliphaga reticulata) er en fugl i gruppen Meliphaga i familien honningetere. Den den forekommer i Indonesia og Øst-Timor.
Cochitidemningen
Innsjøen som demmes opp er Cochiti Lake på 62 mill m³, som er viktig for rekreasjon i den tørre og nedbørfattige staten New Mexico. Det er ikke installert kapasitet for vannkraftproduksjonen, formålet med dammen er flomkontroll, drikkevann og rekreasjon.
Anlegget var ferdig i 1973 men ble arbeidet startet i 1965. Det oversvømmet områder som tilhørte Pueblo-indianerne av Cochiti-stammen, og i 2001 vant de en erstatningssak for amerikanske domstoler.
Rita Lee
Rita Lee (født Rita Lee Jones 31. desember 1947 i São Paulo, død sammesteds 8. mai 2023 ) var en brasiliansk rockevokalist, komponist og forfatter.
Hun var medlem i bandet  og en fremtredende skikkelse i landets underholdningsliv. Lee har solgt over 55 millioner plater på verdensbasis. Hennes selvbiografi Uma Autobiografia ble den bestselgende sakprosaboken i Brasil i 2017.
En enkel sang om frihet – 16 Greatest Hits
En enkel sang om frihet – 16 Greatest Hits er en samleplate med Gro Anita Schønn, utgitt i 1992.
Nord-Koreas kvinnelandslag i håndball
Nord-Koreas kvinnelandslag i håndball er det kvinnelige landslaget i håndball for Nord-Korea. Det representerer landet i internasjonale håndballturneringer, og reguleres av Handball Association of the DPR Korea. Landslaget har deltatt i internasjonale turneringer siden 1990.
Illvassnosi
Illvassnosi er et fjell i Luster kommune i Sogn og Fjordane. Det har en høyde på 1 776 meter over havet.
Svarthodenonne
Svarthodenonne (Lonchura malacca) er en art i astrildfamilien (Estrildidae) og tilhører slekten Lonchura.
Utbredelse
Den forekommer i India, Nepal og Sri Lanka. Den ble introdusert i Costa Rica, Den dominikanske republikk, Haiti, Jamaica, Japan, Portugal, Puerto Rico og Venezuela.
Underarter
Det er beskrevet to underarter av svarthodenonne :
Amperhaugen
Amperhaugen er en gård i Sollia i Stor-Elvdal i Innlandet. Gården er åpen for gjester og tilbyr overnatting.
De eldste bygningene på gården ble antagelig bygget på 1700-tallet. Det nyeste byggverket er fra 1996, men er holdt i gammel stil.
Gården og eieren Jo Øvergaard ble hedret med Olavsrosa den 1. september 2012 fordi den er en viktig arena for å holde bygdekultur og bygningstradisjoner i Østerdalen i hevd.
Haiti under Vinter-OL for ungdom 2020
Haiti vil delta med én utøver under Vinter-OL for ungdom 2020 fra 9. januar til 22. januar 2020 i Lausanne i Sveits.
Purusiella wappesi
Purusiella wappesi er en bille av slekten Purusiella som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Club Atlético Banfield
Club Atlético Banfield er en argentinsk fotballklubb fra byen Banfield i Lomas de Zamora Partido i provinsen Buenos Aires. Klubben ble stiftet 21. januar 1896.
Purusiella wappesi
Utseende
Middelsstore, avlange, lysbrune trebukker med skinnende hvite flekker. Antennene er så lange som kroppen eller noe lengre. Pronotum har rette sider uten tenner, dekkvingene er avsmalnende bakover
Utbredelse
Arten er kjent fra Bolivia.
Club Atlético Banfield
Spillerstall
6. april 2021
Pizzi
Luís Miguel Afonso Fernandes (født 6. oktober 1989), også kjent som Pizzi, er en portugisisk fotballspiller som spiller for.
Landslaget
Den 14. november 2012 fikk han sin første landskamp for mot. Han scoret også sitt første landslagsmål på straffespark i samme kamp.
Han ble tatt ut i s tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Vit at jeg elsker deg – 18 utvalgte
Vit at jeg elsker deg – 18 utvalgte er en samleplate med Gro Anita Schønn, utgitt i 2003.
Meliphaga fordiana
Meliphaga fordiana er en fugl i slekten Meliphaga i familien honningetere. Den er endemisk til den nordlige Australia.
Spisspiggedderkopp
Spisspiggedderkopp (Diplocephalus cristatus) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae).
Utseende
Spisspiggedderkopp er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. Den en av flere like arter med lysere litt «grå» bakkropp, mørkt rødbrun forkropp og lysere gulrøde bein.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Cotyabanycha ocularis
Cotyabanycha ocularis er en bille av slekten Cotyabanycha som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En middelsstor, avlang, brun trebukk, dekkvingenes spiss svart. Antennene er tynne, nær dobbelt så lange som kroppen, svarte bortsett fra det fjerde leddet som er gult. Pronotum er tønneformet, dekkvingene jevnbrede.
Utbredelse
Arten er kjent fra Costa Rica.
Minibidion
Minibidion er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Nokså små, slanke, mer eller mindre brunlige trebukker, dekkvingene ofte med gulaktige flekker. Antennene er lengre enn kroppen. Pronotum er lengre enn bredt, sylindrisk. Dekkvingene er nokså jevnbrede. Beina er middels lange med litt fortykkede lår.
Utbredelse
Slekten er utbredt fra Venezuela i nord til Argentina i sør.
Gerardo Bianchi
Gerardo Bianchi (født 1220/1225 i Gainago ved Torrile nær Parma, død 1. mars 1302 i Roma) var en italiensk erkebiskop og kardinal.
Liv og virke
Gerardo Bianchi studerte ved Universitetet i Parma. Han var kannik i Parma, apostolisk protonotar eller auditor for apostoliske brev og ble utnevnt til auditor litterarum contradictarum i 1276.
Bianchi ble kreert til kardinal av pave Nikolaus III på konsistoriet den 12. mars 1278, og fikk som tittelkirke Santi XII Apostoli.
Han var apostolisk legat i Frankrike i 1278. Kardinal Bianchi deltok i konklavet 1280-1281, der pave Martin IV ble valgt, deltar ikke på konklavet av 1285 (valg av pave Honorius IV) og deltok i konklavene 1287-1288 (valg av pave Nikolaus IV), av konklavet 1292-1294 (valg av pave Cølestin V) og konklavet 1294 (valg av Bonifatius VIII).
I 1297 var han dekan for kardinalkollegiet og legat på Sicilia flere ganger, i 1282, og i 1283 og innimellom til i 1299-1301, og var en sentral person som forsøkte å få slutt på Den sicilianske vespers krig som hadde startet 30. mars 1282 med en stor massaker i Palermo.
Han døde i Roma den 1. mars 1302, og ble gravlagt i Lateranbasilikaen.
Bianchi er grunnleggeren av abbediet Valserana.
Christopher Willock
Christopher Anthony Willock (født 31. januar 1998) er en engelsk fotballspiller som spiller for Queens Park Rangers FC.
Brødrene hans er også fotballspillere. Matty Willock spiller i Manchester United FC og Joseph Willock spiller i ungdomsavdelingen til Arsenal FC.
Krigsgenerasjonen
Krigsgenerasjonen, på engelsk kalt the Greatest Generation, the G.I. Generation og the World War II generation, er en vestlig betegnelse på personer født i perioden 1901–1927, det vil si generasjonen etter den tapte generasjonen. De som kjempet i andre verdenskrig tilhørte primært krigsgenerasjonen. De som ble født inn i den stille generasjonen og babyboomer-generasjonen er i all hovedsak barn av krigsgenerasjonen.
Valbjør Gard
Valbjør Gard er en gård ved Fylkesvei 2634 på nordsiden av Vågåvatnet, i Vågå kommune i Innlandet fylke.
Gårdens historie kan spores tilbake til vikingtiden. I dag har gården 13 hus fra 1600-, 1700- og 1800-tallet, og gårdstunet er fredet. Det drives variert virksomhet med overnatting og servering samt økologisk gårdsdrift med geitehold og produksjon av blant annet ost og spekepølse. En gårdsbutikk selger lokalt håndverk i tillegg til mat. Vertskapet er medlem av en rekke organisasjoner for gårdsturisme og kulturarv.
Argentina under Paralympiske sommerleker 2020
Argentina deltok med 55 utøvere under Paralympiske sommerleker 2020 i Tokyo, Japan, fra 24. august til 5. september 2021.
Før lekene i Tokyo 2020 hadde Argentina vunnet 156 medaljer (31 gull, 61 sølv og 64 bronse) fra de 15 sommerlekene det hadde deltatt i siden 1960.
Boccia
Argentina deltok i BC1, BC2 og BC3.
Ole Fredrik Olden
Ole Fredrik Olden (1879–1963) var en norsk skolemann og organisasjonsmann. Mesteparten av sin yrkeskarriere var han rektor på St. Svithun skole i Stavanger.
Olden var en engasjert kveker. Han var redaktør for «Kvekeren» i årene 1937-43, og var aktiv i fredsarbeid, flyktningearbeid og i gjennoppbyggingen av Finnmark etter krigen. Han var også en av initiativtagerne til Rogaland akademi.
I 1947 fikk han St. Olavs Orden for skolearbeidet sitt, og i 1947 og 1957 ble han foreslått til Nobels fredspris.
Ole Fredrik Olden er i Stavanger hedret med Rektor Oldens gate som ligger i Lassa-området i Eiganes og Våland bydel.
Lincoln Continental Mark VI
Lincoln Continental Mark VI er en fullstørrelse luksusbil som ble produser av Lincoln-Mercury divisjonen av Ford Motor Company fra 1980 til 1983. Som en respons til føderale standarder for drivstofføkonomi var Mark VI den første modellen av Mark-serien som var fysisk mindre enn sin forgjenger. Den delte drivverk og mange karosserideler med 1980 Lincoln Continental, den var bygget på den da nye Ford Panther-plattformen. Som Lincolns flaggskipmodell ble Mark VI tilbudt med mer utstyr enn det som var tilgjengelig for Town Car.
For første gang siden 1960 ble Lincoln Mark-serien produsert med flere karosserityper. I tillegg til den familiære 2-dørs sedanen, reintroduserte Lincoln et 4-dørs sedankarosseri. Alle Continental Mark VIere ble produsert ved Fords Wixom Assembly Plant i Wixom i Michigan.
Mark VI ble erstattet av Mark VII i 1984, som returnerte til kun en karosseritype, kupé.
Verdenscupen i langrenn 1987/88
Verdenscupen i langrenn 1987/88 ble innledet i La Clusaz i Frankrike 12. desember 1987 og ble avsluttet i Rovaniemi i Finland 27. mars 1988. Gunde Svan fra Sverige vant cupen sammenlagt for menn og Marjo Matikainen-Kallström fra Finland vant cupen for kvinner.
Layton (Utah)
Layton er en amerikansk by som ligger i Davis County i Utah.
Skogholtedderkopp
Skogholtedderkopp (Dismodicus bifrons) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae). Den kryper gjerne på blad av busker og trær, eller i bunnstrøet.
Utseende
Skogholtedderkopp er en liten edderkopp, hunnen er mellom 2,0 og 2,5 millimeter lang (kroppens lengde), mens hannen er mellom 1,7 og 2,1 mm. Kroppen er mørkt brunsvart, nærmest svart. Den er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Bakkroppen er hos hunnen, stor og kuleformet. Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Hannen har en markant forhøyning framme på forkroppen, hvor øynene er plassert. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. Beina er lysere, gulrøde og uten lysere og mørkere ringer.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Abanycha pectoralis
Abanycha pectoralis er en bille av slekten Abanycha som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, matte, brunrøde trebukker, dekkvingenes bakre del kan være svart. Antennene er litt lengre enn kroppen. Pronotum er rektangulært til svakt tønneformet, uten tenner på sidene. Dekkvingene er avsmalnende bakover. Beina er ganske korte og spinkle.
Utbredelse
Arten er utbredt i Costa Rica.
Tsjekkoslovakia under EM i friidrett 1990
Tsjekkoslovakia deltok med 17 utøvere under EM i friidrett 1990 som ble arrangert 26.august–2. september 1990 i Split. Utøvere fra Tsjekkoslovakia tok en medalje under mesterskapet.
Batalden Havbu
Batalden Havbu er et gårds- og fiskebruk som ligger på øya Store Batalden i Flora kommune i Sogn og Fjordane. Bruket er restaurert og har 3 sjøhus og 2 bolighus fra perioden 1820—1900. Det er også en museumsavdeling og et kunstgalleri.
Imaibius
Carabus (Imaibius) er en underslekt av biller i delgruppen (underfamilien) jordløpere (Carabinae) i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Nokså store, slanke, halvblankt svarte jordløpere, kan ha noe metallisk glans. Antennene er rundt halvparten så lange som kroppen, gjerne brune i den ytre delen. Kjevene er krumme, knivformede, noe forlengede, nesten så lange som hodet. Dette er knapt synlig punktert med en dyp lengdefure på hver side. Pronotum er rundet, betydelig innbuktet før bakhjørnene, som gjerne er spissvinklede med en skarp, smal midtfure, kraftig punktert langs sidekantene. Dekkvingene er ovale med lengdeskulptur som kan omfatte en del avlange knøler, eller groper.
Levevis
Artene kan finnes mest i skog. De er forholdsvis trege, nattaktive, bakkelevende rovdyr.
Systematisk inndeling
thumb|300px| Carabus (Imaibius) caschmirensis caschmirensis Listen følger
Andvord gard
Andvord gard er en gård som ligger i Lom i Innlandet. Gården ligger fremst under Lomseggje ved innløpet til Bøverdalen.
Andvord var tingsted i flere århundrer og var lenge et av de største gårdsbrukene i området med 17 til 18 husmannsplasser. Anlegget er i dag åpent for kurs, selskaper og overnatting etter at det har gjennomgått en omfattende restaurering. Delelr av byggverkene på gården er fra 1700-tallet.
Andvord gard fikk prisen Olavsrosa i juni 2012, etter at brødrene Michel og Richard Andvord hadde fullført restaurering av gården.
Ødenebbedderkopp
Ødenebbedderkopp (Drepanotylus borealis) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae).
Utseende
Ødenebbedderkopp er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Vinglassedderkopp
Vinglassedderkopp (Dismodicus elevatus) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae).
Utseende
Vinglassedderkopp er en liten edderkopp, hunnen er mellom 2,8 og 3,0 millimeter lang (kroppens lengde), mens hannen er mellom 2,8 og 2,2 mm. Kroppen er mørkt brunsvart, nærmest svart. Den er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Bakkroppen er hos hunnen, stor og kuleformet. Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Hannen har en markant forhøyning framme på forkroppen, hvor øynene er plassert. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. Beina er lysere, gulrøde og uten lysere og mørkere ringer.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Samuel Barber
Samuel Osborne Barber II (født 9. mars 1910, død 23. januar 1981) var en komponist fra USA. Han skrev musikk for orkester, opera, kor og piano. Man finner også komposisjoner for orgel i hans verkfortegnelse.
Biografi
Barber var født i West Chester, Pennsylvania. Han var sønn av Marguerite McLeod og Samuel LeRoy Barber. Allerede som liten gutt ble Barber svært interessert i musikk, og det var tydelig at han hadde både musikalsk talent og ferdighet. Han skrev sin første komposisjon bare sju år gammel og prøvde å skrive opera da han var 10 år. Han ble organist 12 år gammel, da han var 14, begynte han på Curtis Institute, et konservatorium hvor han studerte piano, komposisjon og stemmebruk.
Allerede som tenåring begynte Barber å komponere. På konservatoriet på denne tiden møtte han Gian Carlo Menotti, som ble hans partner i livet og som delte hans yrkesvalg. Barber ble favorittelev hos konservatoriets grunnlegger, Mary Louise Bok. Gjennom henne ble han kjent med familien som gjennom hele livet gav ut hans komposisjoner, Schirmerfamilien. 18 år gammel vant han Joseph H. Bearns Prize fra Columbia University for sin fiolinsonate (den er nå tapt eller ødelagt av komponisten).
Allerede hans komposisjoner i ungdomstiden gjorde ham kjent blant de som var opptatt av klassisk musikk. Mange av hans komposisjoner var bestilt eller fremført av berømte musikere som Vladimir Horowitz, Eleanor Steber, Raya Garbousova, John Browning, Leontyne Price, Pierre Bernac, Francis Poulenc og Dietrich Fischer-Dieskau. Han var bare 28 år gammel da hans Adagio for Strings ble fremført av  NBC Symphony Orchestra under ledelse av Arturo Toscanini i 1938 sammen med hans første «essay for orchestra». Adagioen hadde blitt arrangert fra den langsomme satsen i Barbers strykekvartett op.11. Toscanini hadde bare svært sjelden fremført musikk av amerikanske komponister før dette (et unntak var Howard Hansons andre symfoni, som han dirigerte i 1933). Ved slutten av første øvelse sa Toscanini: «Semplice e bella» («enkelt og vakkert»).
Barber tjenestegjorde i Army Air Corps i andre verdenskrig, hvor han fikk bestilling på å skrive sin andre symfoni, et verk han senere ikke vedkjente seg, men som fikk nytt liv i en innspilling på Vox av New Zealand Symphony Orchestra dirigert av Andrew Schenck). Den var komponert i 1943 og hadde opprinnelig tittelen Symphony Dedicated to the Air Forces. Premieren var tidlig i 1944 med  Serge Koussevitsky og Boston Symphony Orchestra.  Han reviderte symfonien i 1947, men ødela notene i 1964. Den ble rekonstruert fra de enkelte instrumentalstemmene.
Barber tilbrakte mange år i isolasjon etter at hans tredje opera Antony and Cleopatra (som han mente hadde noe av det beste av hans musikk) fikk dårlig mottakelse. Den var skrevet for og hadde premiere ved åpningen av Metropolitan Opera 16. september 1966. Men selv etter dette tilbakeslaget fortsatte han å skrive musikk til han var nesten 70 år gammel. Hans musikk fra de senere år ble omtalt som reflekterende og kontemplativ, men uten den morbiditet som andre komponister ofte har vist når de visste at de hadde et begrenset tidsrom igjen å leve. Hans Third Essay for Orchestra (1978) ble det siste store verket hans og kritikerne vurderte det til å ha all kraft og fantasi som kjennetegnet hans tidligere verker.
Barber døde av kreft i 1981 i New York City i en alder av 70. Han ble begravet på Oaklands gravplass i sin hjemby West Chester, Pennsylvania.
Heder og priser
Barber var president for International Music Council of UNESCO, hvor han gjorde mye for å bringe i fokus og bedre de internasjonale forholdene for musikk. Han var også en av de første komponister fra USA som besøkte Russland (Sovjetunionen på den tiden). Han var også aktiv i komponistenes felttog mot ASCAP for å hjelpe komponister til å øke andelen av royalties de får fra sine komposisjoner. Han fikk flere hedersbevisninger og priser, inkludert Rome Prize (den amerikanske versjon av Prix de Rome), to Pulitzere. Han ble også innvalgt i American Academy of Arts and Letters.
Orkestermusikk
Barber både spilte og studerte musikken til Johann Sebastian Bach. Han var også tilhenger av Johannes Brahms, av ham lærte han hvordan han skulle uttrykke dype førelser i små moduler av svært ladede musikalske uttrykk. (Cello Sonata, 1932). I 1933, etter å ha lest diktet "Prometheus Unbound" av Percy Bysshe Shelley, komponerte Barber tonediktet Music for a Scene from Shelley. I 1935 ble verket fremført for første gang i Carnegie Hall, og dette var første gangen komponisten hørte et av sine orkesterverker bli fremført offentlig. Barbers komposisjonsstil har blitt hyllet for sin musikalske logikk, for arkitekturen og for melodiene og den direkte emosjonelle appellen, slik det fremgår i ouvertyren til The School for Scandal (1931) og Music for a Scene from Shelley (1933). Disse karaktertrekk kjennetegnet hans musikk så lenge han levde.
Gjennom suksessen til overtyren til The School for Scandal (1931), Music for a Scene from Shelley (1933), Adagio for Strings (1938); (First) Symphony in One Movement (1936), (First) Essay for Orchestra (1937) og Violin Concerto (1939), fikk Barber verdens fremste dirigenter til å fremføre sin musikk — Eugene Ormandy, Dimitri Mitropoulos, Bruno Walter, Charles Münch, George Szell, Artur Rodzinski, Leopold Stokowski og Thomas Schippers.
Hans komposisjoner ville senere inkludere polytonalitet (Second Symphony, 1944), atonalitet (Medea, 1946; Prayers of Kierkegaard, 1954), tolvtoneteknikk (Nocturne, 1959 og Piano Sonata, 1949), og også jazz (Excursions, 1944; A Hand of Bridge, 1959).
Blant hans fineste verker er hans fire konserter, en for hver av instrumentene fiolin (skrevet i 1939), cello (1945) og piano (1962), og også den neoklassiske Capricorn Concerto for fløyte, obo, trompet og strykeorkester. Alle disse verkene gir mye både til solistene og publikum, de er virtuose og svært vakkert skrevet, ofte på samme tid. De siste tre har uten grunn blitt oversett til de siste årene, da det har vært en gjenoppvåkning av interesse for de ekspressive mulighetene i disse mesterstykkene.
Piano
Etter at han hadde studert piano selv, komponerte Barber mange pianostykker. Mellom 1942 og 1944 skrev han det han kalte bagateller for fire pianoer, Excursions. Disse var hans første bruk av amerikansk musikk. Hans bruk av elementer som boogie-woogie, blues, cowboy sanger og «hoedown» er ikke typiske for Barbers klassiske og forfinede musikk. I 1949 skrev han sin populære Piano Sonata. Nocturne for Piano (Hommage to John Field), Opus 33, er en annen anerkjent komposisjon for dette instrumentet.
Orgel
Barber er notert med to komposisjoner for orgel: Wondrous Love, Variations on a shape note hymn, opus 34, 1959 og Toccata Festiva for orgel og orkester, opus 36, 1960. Men hans berømte Adagio for Strings er arrangert for orgel.
Opera
Gian Carlo Menotti, som Barber hadde møtt på Curtis, skrev librettoen til Barbers opera, Vanessa. Her var tittelrollen opprinnelig skrevet for Sena Jurinac, som senere avslo tilbudet. Barbers vakre barytonstemme og stemmebruk var mer enn nok for å imponere Rudolf Bing. I 1956 sang stemmen til  Vanessa for ham. Impresarioen ble så forbløffet at han godtok og produserte verket umiddelbart og i 1958 fikk den Pulitzer Prize og fikk anerkjennelse som den første amerikanske grand opera. Menotti skrev også librettoen for Barbers kammeropera A Hand of Bridge. Barbers Antony and Cleopatra ble bestilt for å åpne det nye Metropolitan Opera House i Lincoln Center i 1966. Den omhyggelige produksjonen av Franco Zeffirelli ble forfulgt av en rekke teknologiske ulykker, det overskygget Barbers musikk, som de fleste kritikere sa var ukarakteristisk veik og lite original. I de senere år har en revidert versjon fått en viss suksess.
Sang
Med en bakgrunn dypt rotfestet i sang, han hadde selv studert med Emilio de Gogorza, var Barbers kjærlighet til poesi og hans dype kunnskap om menneskets stemme et godt grunnlag for hans komposisjoner for sang. Hans mest kjente verk er Knoxville: Summer of 1915 (til tekst av James Agee) og Dover Beach (til en victoriansk tekst av Matthew Arnold), gjorde stor suksess og ga ham ry som en av de beste komponister i denne sjangeren i det 20. århundre. Som en honnør for hans store påvirkning på amerikansk musikk fikk han 19. oktober 1974 den prestisjefylte University of Pennsylvania Glee Club Award of Merit. Denne prisen ble opprettet i 1964 to bring a declaration of appreciation to an individual each year that has made a significant contribution to the world of music and helped to create a climate in which our talents may find valid expression.
I september 1992 spilte sopranen Cheryl Studer, baritonen Thomas Hampson og den eminente Samuel Barber pianisten John Browning sammen med Emerson String Quartet på Deutsche Grammophon (katalog 435 867-2) inn de komplette sangene til Samuel Barber (med unntak av Knoxville: Summer of 1915) i Brahms-Saal i det berømte Musikverein i Wien i Østerrike. Innspillingen har blitt en klassiker i amerikansk sang innspilt på plate.
Notable komposisjoner
For en full liste av verk med opusnummer og noen uten, se Liste over komposisjoner av Samuel Barber
Outland (butikk)
Outland AS er en norsk butikkjede som ble stiftet 1. januar 1999. Kjeden har spesialisert seg på salg av tegneserier, sci-fi og fantasy-litteratur, manga, kort- og brettspill samt Lego og relaterte produkter for både barn og voksne. Varene deres regnes som en del av nerdekulturen innenfor tegneserier, science fiction og fantasy. I 2016 ble også Outland forlag etablert.
Butikker
Outland har i 2022 11 butikker rundt om i Norge, inkludert nettbutikken. I 2016 hadde butikkkjeden en samlet inntekt på over NOK 100 millioner, noe som var over fire ganger så mye som i 2003. I tillegg har Outland nettbutikk. I 2017 hadde selskapet en omsetning på 112 millioner kroner.
I tillegg har Outland nettbutikk. I 2017 hadde selskapet en omsetning på 112 millioner kroner
Engevik Gaard
Engevik Gaard er en offisergård fra 1700-tallet som ligger ved Sævareidfjorden i Fusa. Gårdsanlegget har ni bygninger, og hovedbygningen fra 1770 er sentralt beliggende.
Carl Petter Nyman
Carl Petter Nyman (født 28. august 1816, død 22. oktober 1891) var en forretningsmann fra Stavanger som var aktiv innen byens kvekermiljø og var med på å starte Det Norske Totalavholdsselskap.
Engevik Gaard
Engevik ble kjøpt av majoren Christian Wilhelm Segelcke på 1720-tallet. Gården fungerte som embetsgård og militær sjefsgård i over 100 år for Søndre Bergenhus Infanteriregiment. I dag er gården eid av eiere i åttende generasjon og det er fremdeles drift med storfe og sauehold. Det tilbys omvising på gården, og det serveres lokale matretter. I ildhuset kan besøkende oppleve baking og bake sine egne potetkaker.
Carl Petter Nyman
Nyman dro til sjøs som ung, og jobbet seg oppover til han fikk ry som en god skipsfører, og ble senere skipsreder, handelsmann og bedriftseier. Han startet med sildehandel i 1860-årene. Skipene hans dro til Østersjøområdet og solgte sild og fraktet korn tilbake. Gjennom denne handelen ble han en av de viktigste kornhandlerne i Stavanger. Han eide også et skipsverft. En økonomisk nedgang på 1880-tallet rammet Nyman hardt, og i 1887 gikk han konkurs.
I 1851 kjøpte han Kjelvene på Storhaug, en eiendom på 210 000 alen (132 mål). Han kjøpte også senere ytterligere 54 000 alen (34 mål) land og dyrket opp hele eiendommen. Våningshuset på eiendommen ble reist står fremdeles. Det er i dag Nymansveien 44, og ligger på hjørnet mellom Nymansveien og Skolegaten, og bærer i dag en minneplate fra Byhistorisk Forening Stavanger.
I 1854 gav Nyman en tomt på ca. 800 m² til kvekersamfunnet i Stavanger. Disse trengte en gravplass, og Nyman gav dem derfor denne tomten. Gravplassen er fremdeles i bruk av byens kvekere.
Nyman var ikke kveker selv på dette tidspunktet, men året etter gikk han inn i menigheten og ble et sentralt medlem. Han var venn av Asbjørn Kloster og var med da Kloster stiftet den første totalavholdsforeningen i 1859, og satt også i foreningens første styre.
Carl Petter Nyman giftet seg i 1844 med Cecilie Rasmussen. De fikk tretten barn sammen. Ektefellene døde med to dagers mellomrom. Begge ligger gravlagt på kvekergravplassen.
Der ostasiatische Lloyd
Der Ostasiatische Lloyd (OAL) var en tyskspråklig VIS publisert i Shanghai i Kina. Den var Kinas eldste tyskspråklige avis. Tyskere i Kina og Sørøst-Asia var dens lesere. Den bre regnet som den tyske avis i landet av høyest kvalitet. Det meste av avisen var økonomisk og politisk stoff, men det var også noen kultursider.
Historie
Avisen ble grunnlagt som dagsavis i 1889 i Shanghai. Herr von Gundlach var den første redaktør; han ble etterfulft av Bruno Navarra. Neste redaktør, Carl Fink (1861-1943 ), hadde ansvaret fra 1900 til 1917. Fink gjorde den om til ukeavis. Hartmut Walravens, forfatter av "German Influence on the Press in China," sier at "there is no doubt among specialists that the Ostasiatischer Lloyd, especially under his editorship, has been not only the first but also the best German newspaper in China." I 1916 beskrev A.P. Winston, forfatter av "Chinese Finance Under the Republic," avisen som "chief organ of the German interests in the Far East" og at avisen "deserves to rank with the better class of European or American journals devoted to commerce and finance."
Sauli Pälli
Sauli Aksel Pälli (født 23. september 1912 i Kymmene, død 13. desember 1960 i Valkeakoski) var en finsk skihopper.
Der ostasiatische Lloyd
Historie
En avis som opprinnelig het Deutsche Shanghai Zeitung tok senere navnet Der Ostasiatische Lloyd - den hadde ingen forbindelse med Der Ostasiatische Lloyd, men var knyttet til nazismen.
Sauli Pälli
Han ble nummer 47 i OL i Garmisch-Partenkirchen i 1936. Han deltok i VM i 1934 og 1938, og ble nummer 19 i Sollefteå i 1934 og nummer 59 i Lahtis i 1938. Han var tre ganger på pallen i hopprennet i Lahtisspelen – han ble nummer 2 i 1935 og nummer 3 i 1931 og 1936.
Kåre Helvik Morken
Kåre Helvik Morken (født 21. november 1988 i Bergen) er en norsk volleyballspiller.
Morken har vært opplegger for Nyborg Volleyballklubb hele sin volleyballkarriere. Han har seks seriemesterskap, fire norske cupmesterskap og to nordiske mesterskap med klubben i tillegg til en rekke europacupkamper (CEV Challenge Cup), med kvartfinale i 2017 som beste plassering.
I 2010/2011- og 2011/2012-sesongen ble han kåret til årets spiller i Norge.
Morken har 51 A-landskamper i volleyball, de fleste som lagkaptein. Han spilte sin første A-landskamp for Norge i 2006, 17 år gammel, og ble da yngste norske herrelandslagsspiller i volleyball gjennom tidene.
Ivan Cavaleiro
Ivan Ricardo Neves Abreu Cavaleiro (født 18. oktober 1993) er en portugisisk fotballspiller som spiller for den franske klubben.
Megapedion
Megapedion er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, slanke, mer eller mindre brunlige trebukker, hode, pronotum og dekkvingenes spiss kan være svarte. Antennene er lengre enn kroppen. Pronotum er lengre enn bredt, sylindrisk. Dekkvingene er nokså jevnbrede. Beina er middels lange med fortykkede lår.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Brasil og Bolivia.
Tyrkia under EM i friidrett 1990
Tyrkia deltok med åtte utøvere under EM i friidrett 1990 som ble arrangert 26.august–2. september 1990 i Split. Utøvere fra Tyrkia tok ingen medaljer under mesterskapet.
VM i friidrett 2019 – 200 meter kvinner
Resultater
Note:
Semifinale
De to første i hver semifinale (Q) og de to raskeste ellers (q) gikk videre til finalen.
Stans! Jeg vil gi deg en sang
'Stans! Jeg vil gi deg en sang' er et musikkalbum med Ellen Nikolaysen, utgitt i 1972. Dette er hennes første plate som soloartist.
Ifeanyi Mathew
Ifeanyi Mathew Ayozie (født 20. januar 1997) er en nigeriansk fotballspiller som spiller for den sveitsiske fotballklubben.
Skipsreder Tom Wilhelmsens stiftelse
Skipsreder Tom Wilhelmsens Stiftelse er en privat og selvstendig stiftelse opprettet ved skipsreder Tom Wilhelmsens gavebrev i 1965. Stiftelsens hjemsted er Nøtterøy.
Formål
Stiftelsens formål er ved utdeling av gaver eller bidrag til institusjoner, grupper eller enkeltpersoner, å støtte tiltak av vitenskapelig, sosial, humanitær og kulturell art, samt ved stipender eller lignende å tilgodese utøvende kunstnere og oppmuntre evnerik ungdom eller andre til fortsatt opplæring.
Stiftelsen deler ut stipend til grupper og enkeltpersoner, spesielt til evnerik ungdom under opplæring, i studier og i forskning, dog med hovedvekt på studier innen dans, teater, sang og musikk. Stiftelsen deler også ut stipend innen medisinske, humanitære og maritime formål.
Støtte og satsing
Tom Wilhelmsens Stiftelse støtter enkeltprosjekter i medisinsk forskning, humanitære formål og maritim virksomhet.
I 2023 lanserte Den Norske Opera & Ballett, sammen med Tom Wilhelmsens Stiftelse og Talent Norge, to nye talentsatsninger: Wilhelmsen-akademiet innen klassisk ballett i Norge rettet mot barn og unge, og The Wilhelmsen Opera Studio for Young Singers, et program for unge sangere med operautdannelse.
Per Olav Skarpjordet
Per Olav Skarpjordet (født 9. august 1977 på Lillehammer) er en norsk tidligere ishockeyspiller som spilte for moderklubben Lillehammer Ishockeyklubb. Han har tidligere også spilt for Comet Halden, og har 550 Get ligakamper. Og 3 offisielle A-landslagskamper. Skarpjordet arbeider per 2020 som sportssjef i Lillehammer Ishockeyklubb Bredde.
Sisilja Viksund
Sisilja Svendsen Viksund (født 23. juni 1983) er en lokalpolitiker for Høyre som fra 1. august 2018 var ordfører i Evenes kommune.
Viksund var vararepresentant for Evenes Høyre fra 2007 til 2011, kommunestyrerepresentant siden 2011 og Høyres gruppeleder siden 2015. Hun etterfulgte Svein Erik Kristiansen som ordfører da han fratrådte 1. august 2018. Hun ble etterfulgt av Terje Bartholsen (Ap) i oktober 2019.
Biagio Marini
Biagio Marini (1594–1663) var en italiensk fiolinvirtuos og komponist fra barokken.
Liv og virke
Marini fikk formodentlig undervisning av onkelen Giacinto Bondioli.
Ungarn under EM i friidrett 1990
Ungarn deltok med 32 utøvere under EM i friidrett 1990 som ble arrangert 26.august–2. september 1990 i Split. Utøvere fra Ungarn tok en medalje under mesterskapet.
Biagio Marini
Liv og virke
Marini var fiolinist i Markusdomen i Venezia under Claudio Monteverdi fra 1615. I nesten 30 var han i tjeneste hos Wolfgang Wilhelm av Pfalz-Neuburg i Neuburg an der Donau, før han vendte tilbake til Italia og hadde poster i Milano, Venezia, Ferrara, Vicenza og Padova.
Marini skrev både instrumental- og vokalmusikk, men er nok best kjent for sin innovative instrumentalmusikk og ved å spille en viktig rolle i utviklingen av den tidlige fiolin- og triosonate. Han innførte spilletekniske nyvinninger som dobbelt- og trippelgrep, og var den første som eksplisitt foreskrev tremolo-effekter i notebildet. Han utvidet det spilte toneomfanget for akkompagnerende- og solofiolin, og var sammen med Marco Uccellini blant de første som foreskrev skordatur (to sonater i opus 8).
Antonino Arata
Antonino Arata (født 28. oktober 1883 i Piacenza i Italia, død 25. august 1948 i Grottaferrata i Italia) var en prelat og katolsk titularbiskop som var tilknyttet det pavelige diplomati.
Prest
Arata ble etter sin prestevielse den 9. juni 1906 opptatt i Den hellige stols diplomatiske korps. Hans første postering som ferskt medlem av det diplomatiske korps var til nuntiaturet i Tsjekkoslovakia, nyopprettet ved opprettelsen av den nye statsdannelsen ved oppløsningen av Østerrike-Ungarn. Han ble førstesekretær våren 1921, var i Praha fra juni 1921 til mars 1927, som kritiske år med konflikter med det nye politiske etablissement.
Han var deretter postert i kortere tid til Østerrike, og deretter til Portugal og til Argentina.
Litauen
Sommeren 1931 oppstod det en strid om kirkens innflytelse innen skolevesenet i Litauen. Da erklærte Litauens regjering Den hellige stols representant der, den apostoliake internuntius Riccardo Bartoloni som persona non grata. Ved utgangen året ble Arata sendt for å dempe konflikten, og klarte i 1932 å etablere et samarbeid med regjeringen
Den 18. oktober 1933 ble han chargé d'affaires i det nye nuntiaturet i Estland, og han ledet nuntiaturet i noen måneder etter nuntien erkebiskop Antonino Zecchinis død i mars 1935.
Erkebiskop, apostolisk nuntius
Den 11. juli 1935 utnevnte pave Pius XI ham til titularbiskop av Sardes. Dagen etter ble han utnevnt til apostolisk nuntius i Latvia og Estland. Han ble bispeviet den 21. desember 1935 av kardinalstatssekretær Eugenio Pacelli. Medkonsekrerende var erkebiskopene Francesco Borgongini Duca, nuntius til Italia, og Giuseppe Pizzardo, sekretær for Kongregasjonen for ekstraordinære kirkelige anliggender.
Etter at de baltiske statene ble annektert av Sovjetunionen måtte Arata den 13. august 1940 informere kardinalstatssekretær Luigi Maglione at de nye makthaverne hadde stengt nuntiaturene i Riga og Tallinn, og at han var blitt oppfordret til straks å forlate Latvia og Estland. Selv om Luigi Maglione oppfordret ham i sitt svarbrev om å forbli «så lenge som mulig», ble påtrykket fra myndighetene at han den 27. august 1940 vendte tilbake til Roma. Han gjorde dette med et estisk og et latvisk flagg i bagasjen, med det løfte at de skulle oppbevares i Vatikanstaten inntil de to stater igjen skulle få tilbake sin suverenitet.
Kuriebiskop
Erkebiskop Arata virket så i Roma i kongregasjonen for Østkirkene.
Den 28. april 1941 ble han også konsultor til Kongregasjonen for ekstraordinære kirkelige anliggender og medlem av Den pavelige kommisjon for Russland. De 28. juni 1948 ble han medlem av kommusjonen som forberedet det neste hellige år.
Den 27. september 1943 var det han som fikk beskjeden fra storrabbineren i Roma, Israel Zolli, var blitt utsatt for utpressing fra det tyske politiet i byen at han dagen etter hadde å overlevere 50 kg gull. Muligens var mengden misforstått (skulle være 15 kg?). Uansett var pave Pius XII beredt til å hjelpe, skjønt etter kort tid kunne rabbi Zolli melde at man med bidrag fra katolske venner hadde klart å samle sammen nok gull, og dermed var ikke noen hjelp fra Vatikanet nødvendig.