cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Norsk Maritimt Forlag
Norsk Maritimt Forlag er medlem av Fagpressen. Båtmagasinet og SEILmagasinet publiseres på basis av Redaktørplakaten og Vær-Varsom-Plakaten.
Norsk Maritimt Forlag holder til i Budstikka-gården på Billingstad. Forlaget omfatter åtte faste medarbeidere og en rekke frilansere og leverandører.
Administrerende direktør og redaktør for bladene er Ole Henrik Nissen-Lie.
EFTAs faste komité
EFTAs faste komité (The Standing Committee of the Efta States) er EØS/Efta-landenes organ for behandling og samordning av politisk viktige EØS-saker før møter med EU i EØS-komiteen og EØS-rådet. Det ble opprettet i forbindelse med EØS-forhandlingene. Komiteen holder sine møter i Brussel dagen før møter i EØS-komiteen for koordinering mellom EFTA-landene av de spørsmål som skal opp i EØS-komiteen.
EFTAs faste komité møtes på ambassadørnivå. Dette er de samme personene som representerer EØS/EFTA-landene i EØS-komiteen. Komiteen møtes som regel dagen før møtet i EØS-komiteen.
Damaskusporten
Damaskusporten (שער שכם, Sha'ar Sh'khem; باب العامود, Bab al-‘Amud) er en av åtte hovedinnganger i bymuren i Gamlebyen i Jerusalem. Dagens port ble bygget i 1542 av den osmanske herskeren Suleiman. Den er lokalisert i bymuren på byens nordvestlige side hvor en motorveien fører ut til Nablus, og derfra i tidligere tider til hovedstaden i Syria, Damaskus; som sådan er det vanlige navnet i vestlige språk Damaskusporten, men dets moderne hebraiske navn, Sha'ar Shkhem (שער שכם), har betydningen «Shechemporten», eller «Nablusporten». Blant dens arabiske navn, Bab al-Nasr (باب النصر) har betydningen «seierens port», og Bab al-Amud (باب العامود) i betydningen «søylenes port». Det sistnevnte navnet, som har vært i bruk siden minst tidlig på 900-tallet, bevarer minnet om formgivningsdetalj datert tilbake 100-tallets romerske port.
Cochise (sang)
«Cochise» er Audioslaves debutsingel, hentet fra deres debutalbum Audioslave. I musikkvideoen er Chris Cornell alene på en plattform, og Tom Morello, Tim Commerford og Brad Wilk vises alene uten en vokalist. Dette skal symbolisere hvordan Audioslave ble til, i og med at Chris Cornell ikke hadde noe band og at de tidligere medlemmene av Rage Against the Machine ikke hadde en vokalist.
Skolen i Athen
Skolen i Athen (italiensk Scuola di Atene) er en freske i rommet Stanza della Segnatura i Vatikanpalasset i Roma. Fresken er et av de mest kjente verkene til renessansemaleren Rafael, som også laget de tre andre freskene i det samme rommet. Rafael utførte fresken fra 1509 til 1511 og motivet viser mange av antikkens mest kjente greske filosofer.
Rafael
Rafael var en ung, men likevel mye omtalt kunstner da han i 1508 ble presentert for den daværende paven, Julius II. Møtet kom i stand på initiativ av pavens arkitekt Donato Bramante. Både Danato og Rafael var fra Urbino. Paven ble så imponert av Rafael at han gav ham i oppdrag å utsmykke flere rom i Vatikanpalasset, blant annet Stanza della Segnatura, som skulle være pavens private bibliotek.
I det samme rommet finnes også et annet av Rafaels mesterverk: Disputa, eller Disputas om det hellige sakrament.
Maleriet
Skolen i Athen viser noen av antikkens fremste filosofer: Platon, Aristoteles og Pythagoras; iblandet andre kjente personer, fra andre historiske epoker, eller i noen tilfeller personer i Rafaels nærhet. For eksempel finnes Michelangelo, Aleksander den store, Rafaels mester Perugino og endog Rafael selv, fremstilt som store greske mestre.
Rafael etterlot seg ingen nedtegnelser om hvem som er hvem av personene på fresken. Mange er derfor umulige å identifisere, mens andre kan gjenkjennes med stor grad av sannsynlighet. Ifølge Lahanas er den vanligste identifikasjonen den som fremgår av billedteksten nedenfor.
Detaljer
Personenes hender er karakteristiske for deres anskuelser. Platon peker oppover, mens Aristoteles peker nedover. Aristoteles holder hånden utstrakt og «peker» således på midten, mens Sokrates, med ryggen vendt mot de andre, regner problemer med fingrene. Diogenes på sin side, ligger avslappet og usjenert i en positur som skal avspeile hans grunnholdning.
Til venstre for Diogenes sitter Heraklit/Michelangelo i en klassisk tenkerposé lent mot en steinblokk. Han fantes opprinnelig ikke med i freskens første utkast, men etter at Rafael hadde sett Michelangelos halvferdige malerier i Det sixtinske kapell ble Rafael så imponert at han malte inn Michelangelo i sin egen freske.
Sapri
Sapri er en by og kommune helt sør i den italienske Campania-regionen. Kommunen har 6 835 innbyggere (2013).
Åsmund Åmli Band
Åsmund Åmli Band er et countryband fra Setesdal i Aust-Agder. Åsmund Åmli Band har gitt ut tre albumer per 2022.
Bandet gikk til topps på Norsktoppen med låten «Stomp og Vatn», som var et av sporene på albumet Bjorøyl fra 2003; sangen ble en av de ti mest populære sangene på Norsktoppen i 2004.
Suo jure
Suo jure er en latinsk frase eller uttrykk som betyr «i sin egen rett».
Den blir vanligvis benyttet i sammenheng med adelige titler, særlig i tilfeller hvor en hustru har en selvstendig rett til å bruke en adelstittel, i stedet for at tittelen er avledet av hennes ektemanns adelige status.
Lomografi
Lomografi er et fotografi som er tatt med et kamera av russisk fabrikat, kalt for Lomo. Kameraet, spesielt optikken, er ikke regnet for å være verken den beste eller den dyreste kvaliteten, og derfor blir bildet ofte både uskarpt og forvrengt. Selve komposisjonen av bildet blir gjort vanskelig ved at kameraet ikke tar akkurat det billedutsnittet som man ser i søkeren. Stikkordet for lomografi er lange lukkertider, samt at alle normale regler for hvordan en bør eksponere og komponer et fotografi skal glemmes.
Ikke-kunst blir kunst
I løpet av 1990-tallet ble disse lomografier opphøyet til en form for kunst, nettopp på grunn av den underlegne teknikken. Kameraet er på mange måter et ubrukelig kamera, men samtidig kan det være morsomt å bruke. Det ble holdt flere utstillinger av bilder som var delvis i ufokus og av mer eller mindre tilfeldige motiver. Den første store lomografiutstillingen ble arrangert høsten 1994, med parallelle utstillinger i Moskva og New York. Parolen var at når man likevel ikke kunne ta et bilde av et tilsiktet komposisjon og så godt som man ville, trengte man ikke benytte søkeren i det hele tatt. Bildet ble isteden skutt fra hoften.
Konrad von Wangenheim
Wangenheim ble olympisk mester i hestesport under OL 1936 i Berlin. Han var med på det tyske laget som vant lagkonkurransen i feltritt. Deltakere på laget var Rudolf Lippert på hesten «Fasan», Wangenheim på «Kurfürst» og Ludwig Stubbendorff på «Nurmi». I den individuelle konkurransen i feltritt kom de, Wangenheim og «Kurfürst» på tjuefjerdeplass.
Wangenheim som var tysk offiser under andre verdenskrig ble tatt til fange av Den røde armé i 1944 ved Østfronten. Han var frem til sin død krigsfange og funnet hengt i februar 1953, sannsynligvis myrdet.
Hedwiges Maduro
Hedwiges Maduro (født 13. februar 1985 i Almere) er en nederlandsk fotballspiller som spiller for den kypriotiske fotballklubben AC Omonia.
Klubbkarriere
Maduro debuterte på Ajax’ førstelag mot Roda JC 26. februar 2005, like etter han hadde fylt 20 år.
18. januar 2008 signerte Maduro en 4-årskontrakt med Valencia C.F.. Overgangsbeløpet er ukjent, men antas å ligge på rundt €2 millioner.
Landslagskarriere
Bare uke etter debuten i Eredivisie ble han tatt ut i landslagstroppen til, og debuterte mot i mars 2005. Under VM 2006 spilte han i kampen mot.
Selv om Maduro hadde spilt 12 A-landskamper, deltok han i VM for U-21-lag i Nederland i 2007, og scoret turneringens første mål da Nederland slo Israel 1-0. Han scoret også i andrerundekampen mot Portugal (Nederland vant 2-1 og gikk videre til semifinalen. I semifinalen ble England slått ut på straffesparkkonkurranse, og ble europamestere etter at de slo Serbia i finalen.
Familien kommer opprinnelig fra øya Aruba i Karibia.
Tropea
Tropea er en liten by og kommune i den italienske Calabria-regionen. Kommunen har 6 571 innbyggere (2013).
Medieofferfondet
Medieofferfondet er opprettet av investor Øystein Stray Spetalen etter at han hevdet å være urettmessig hengt ut i Dagbladet.
Parasemidalis fuscipennis
Parasemidalis fuscipennis er en av voksvingene (Coniopterygidae), en av de minste nettvingene i Norge.
Medieofferfondet
– I denne saken så jeg hvilken ekstrem belastning det var å bli hengt ut i mediene og hvilken bruk av tid og ressurser som var nødvendig for å ta opp kampen. Da gikk tankene til dem som ikke har de samme ressursene og kontaktene, sa Øystein Stray Spetalen til VG i forbindelse med utdelingen av den første prisen.
Fondet deler ut penger til den som i løpet av et år er blitt mest urimelig behandlet av mediene. Advokat Cato Schiøtz vurderer sammen med Spetalen hvem som skal få prisen.
Parasemidalis fuscipennis
Utseende
Hodet er nedoverbøyd, med de bitende munndelene på undersiden (ortognath). Både fram og bakvingen har normal form.
De ulike artene av voksvinger kan være vanskelige å skille fra hverandre. For enkelte arter er det bare hannens genitalia som er et sikkert artskjennetegn. I enkelte slekter kan ikke hunnen bestemmes til art med sikkerhet.
Levevis
Parasemidalis fuscipennis er rovdyr og lever vanligvis av midder.
Kottby
Kottby (finsk: Käpylä) er en bydel i Helsingfors, ca. 5 km nord for bysentrum, i den administrative bydelen Gammelstaden.
Margaret Mitchell
Margaret Mitchell (født 8. november 1900 i Atlanta i Georgia i USA, død 16. august 1949 samme sted) var en amerikansk forfatter. Hun huskes for romanen Tatt av vinden, som kom ut i 1936. Den har lagt handlingen til tiden for borgerkrigen sett fra sørstatenes synspunkt.
Historien ble filmatisert i 1939 med Vivien Leigh og Clark Gable i hovedrollene.Filmen vant åtte Oscar-statuetter, blant annet som årets beste film.
Bakgrunn
Familien nedstammet fra hugenotter. Moren var Mary Isabelle Maybelle Stephens og faren var advokaten Eugene Muse Mitchell. Margaret og hennes bror vokste opp i Atlanta, omgitt av historier fra borgerkrigen.
I 1922 giftet hun seg for første gang, men dette ekteskapet ble oppløst allerede i 1924. Som journalist skrev hun for Atlanta Journal 1922–1926 under navnet Peggy Mitchell. Etter å ha skadet ankelen, slik at hun måtte holde seg helt i ro, kom hennes annen ektemann, John Marsh, hjem med en Remington Portable No 3 skrivemaskin, og foreslo at hun kunne skrive en bok.
Forfatter
Mitchell begynte så å skrive en roman fra borgerkrigen. Det første kapitel handlet om at hovedpersonen blir forlatt av sin mann - som Mitchell selv hadde opplevd det i sitt første ekteskap. Dette ble senere til det avsluttende kapittel i Tatt av vinden. Deretter gikk Mitchell tilbake i tid, og tok fatt på å beskrive hovedpersonene omkring utbruddet av borgerkrigen i april 1861. Den J.R.M som romanen er dedisert til, var Mitchells ektemann John R. Marsh.
Boka fikk den prestisjetunge Pulitzer-prisen for 1937, og solgte i enorme opplag. Den ble også oversatt til en rekke språk. I et intervju i 1943 erklærte Margaret Mitchell at det å være forfatteren av Tatt av vinden var en hel tids beskjeftigelse. Dette er kanskje også forklaringen på at det ikke kom flere bøker fra henne mens hun levde.
Død
Margaret Mitchell var bare 48 år da hun døde. Hun omkom etter å ha blitt påkjørt av en beruset sjåfør og blitt slept under bilen. Påkjørselen skjedde da hun og mannen skulle krysse Peachtree Street - en gate som er omtalt mange ganger i Tatt av vinden - ved Thirteenth Street for å gå på kino.
Lenge etter hennes død fant man en fortelling fra hennes ungdom, Lost Laysen, som også er utgitt. Mitchell hadde foræret manuskriptet til sin ungdomskjæreste Henry Love Angel. Det ble gjenfunnet i en skoeske sammen med fotografier og fortrolige brev fra Mitchell.
Colorado Rapids
Colorado Rapids er en fotballklubb fra Denver i Colorado som spiller i Major League Soccer (MLS). Klubben ble med i ligaen da den ble startet. I 1997 kom de til finalen i MLS-cupen, og i 1999 til finalen i US Open Cup, uten å vinne noen av dem.
Snurrebass
En snurrebass er et leketøy, som i prinsippet består av en skive med en smal pinne gjennom sentrum og vinkelrett på skiven.
Colorado Rapids
Nat Borchers, Anders Limpar og Carlos Valderrama har spilt for klubben.
Snurrebass
Leken fungerer etter gyro-prinsippet, slik at når du snurrer den over en viss hastighet, holder spinnet på skiven snurrebassen oppe. Den stopper ikke å snurre før farten blir lav nok til at tyngdekraften overvinner spinn-kraften, og den velter. Snurrebasser viser også det fysiske fenomenet presesjon.
Snurrebasser fins i flere ulike utførelser, og spinnet settes i gang med forskjellige metoder: manuelle, mekaniske og elektriske.
Daniel Morgan
Daniel Morgan (født 6. juli 1736, død 6. juli 1802) var en amerikansk pionér, soldat og representant i representantenes hus fra Virginia. Han var en av de mest begavede taktikkerne på slagmarken under den amerikanske uavhengighetskrigen der han utmerket seg i slaget ved Cowpens. Han ledet senere styrkene som slo ned Whiskey-opprøret.
DEC Ultrix
Ultrix eller ULTRIX var Digital Equipment Corporations utgave av BSD Unix for datamaskinarkitekturen VAX. Ultrix-32, som var operativsystemets opprinneloige navn, støttet etterhvert en rekke av Digitals proprietære teknologier, deriblant DECnet og LAT.
Ultrix-32 ble først lansert i juni 1984, og var basert på 4.2BSD med enkelte komponenter hentet fra UNIX System V. Digital hadde både støttet og bidratt til utviklingen av Berkeley Unix. Systemet ble senere tilgjengelig også på Digitals arbeidsstasjoner (DECstation). Ultrix-11 for Digitals PDP-11 arkitektur hadde en annen opprinnelse, og forsvant sammen med PDP-11 produktene mot slutten av 80-tallet. Samtidig forsvan behovet for peresiseringen 'Ultrix-32', og systemet ble hetende 'Ultrix'.
Utviklingen av Ultrix stagnerte over tid, delvis grunnet de såkalte «Unix-krigene» på 1980- og 1990-tallet, hvor DEC langsomt faset ut Ultrix til fordel for OSF/1. Deriblant fikk Ultrix aldri støtte for dynamisk lenkede biblioteker.
Etter lanseringen av 64-bit mikroporosessoren Alpha 21064, ble Ultrix erstattet av OSF/1, senere av Digital Unix og til slutt av Tru64 UNIX.
Siste versjon var 4.5 og ble lansert i november 1995.
Kildekoden til Ultrix er idag åpent tilgjengelig.
Stockholms stadsmuseum
Stockholms stadsmuseum, ofte forkortet Stadsmuseet, er et museum i Stockholm som registrerer, dokumenterer, samler og presenterer materiale relatert til Stockholms historie. Museet holder til i Södra stadshuset ved Ryssgården på Södermalm og huser permanente og midlertidige utstillinger.
Stadsmuseet ble grunnlagt i 1937 og åpnet for publikum i 1942. I dag er det Sveriges største kommunale museum. Det forvalter samlinger som består av blant annet 300 000 gjenstander, 20 000 kunstverk og 3 millioner fotografier.
Stadsmuseet arrangerer også byvandringer, forelesninger, teaterforestillinger o.l. I Faktarummet kan besøkerne søke blant museets bilder, kart, litteratur og informasjon om byens bebyggelse. Museet driver også kafé og en museumsbutikk.
Contrast 33
Contrast 33 er en 33 fots seilbåt. Den ble først introdusert i 1979, og bygget i 250 eksemplarer frem til ca. 1987. Senere ble denne båten igjen bygget av Pronavia i en kort periode. Konstruktør: Rolf Magnusson. Bygget ved Contrast Båtar AB, Christinehamn, Sverige. Skrog og dekk i sandwich med balsa som avstandsmateriale. Bunnstokker i armert plast.
Kjell Kaspersen
Kjell Robert Kaspersen (født 7. april 1939) er en norsk tidligere fotballspiller. Han var mangeårig keeper og kaptein på, og spilte 34 kamper for det norske. Han ble seriemester for Skeid i 1966 og ble norgesmester i 1963 og 1965. I 1964 ble han kåret til årets spiller på VG-børsen.
Kaspersen spilte 34 A-landskamper for Norge. I en privatlandskamp mot i 1965 scoret han på straffespark. Han er den eneste målvakten som har scoret for det norske landslaget.
14. mai 1968 spilte Kaspersen og «Ballgutta» inn singleplaten Fotballsommer/Goalgetter Gustav. Tekster og melodier var skrevet av Fredrik Friis. Sangene ble utgitt på singelen Columbia 45GN 1807. Samme år ga han ut selvbiografien I skuddet, i samarbeid med Ragnar Larsen.
Kaspersen var fra 1969 til 1971 gift med Lill-Babs og er far til programlederen Kristin Kaspersen. Han ble i 1965 utdannet fysioterapeut og fullførte videreutdanning i manuellterapi i 1979. Han har gitt ut bøker og informasjonshefter om behandling av idrettsskader.
Eksterne lenker
Kjell Robert «Kasper» Kaspersen 70 år – Artikkel på Skeid.no
Tinnheia
Tinnheia er en bydel i Kristiansand kommune. Bydelen omfatter områdene:
I øst grenser Tinnheia til Grim og i vest til Slettheia og Hellemyr.
Sammen med Slettheia er Tinnheia den bydelen (utenom Kvadraturen/Eg) som har størst innslag av blokk-leiligheter.
I sentrum av Tinnheia ligger Tinnheia torv med flere butikker. Barneskolen heter Karl Johans Minne skole og har ca. 250 elever.
Veien opp til Tinnheia fra øst følger Gamle Flekkerøyvei fra Møllevannsveien. Veien bytter navn til Tinnheiveien etter Kolsberg, der går også grensen mellom bydelene Grim og Tinnheia.
Se også
Grunnkretser i Kristiansand kommune, en artikkel som viser den offisielle inndelingen av bydelene i Kristiansand.
Færøyske frimerker 1993
Færøyske frimerker 1993. Det ble utgitt i alt tretten frimerker av Postverk Føroya i 1993. Det var nittende året som Færøyene utga egne frimerker. I 1993 var det fem utgivelser, 8. februar en serie på tre merker i forbindelse med Norðurlandahúsið 10-årsjubileum, 5. april to Europa/CEPT-merker med tema moderne kunst og samme dag to Norden-frimerker med turistmotiv, 7. juni to merker med færøyske hester og 4. oktober fire merker med motiv av sommerfugler.
Færøyske hester
Design Sverre Morken
Færøyske sommerfugler
Design Bárður Jákupsson.
Hertug av Leinster
Familiesetet til den nåværende hertugen av Leinster er nå Oakley Park, nær Abingdon i Oxfordshire. Han etterfulgte som 9. hertug av Leinster, 9. marki av Kildare, 28. jarl av Kildare, 9. jarl av Offaly, 9. viscount Leinster av Taplow, 14. baron Offaly, 6. baron Kildare, og som den senior eller hertug, marki og jarl av den irske adelen.
Andy Gray
Andy Mullen Gray (født 30. november 1955) er en tidligere skotsk fotballspiller og ekspertkommentator.
Andy Gray startet sin fotballkarrière i Dundee United FC, hvor han ble oppdaget av Aston Villa, som han signerte for senere.
I 1977 ble han kåret til «PFA Young Player of the Year» og «PFA Player’s Player of the Year».
I 1979 signerte han for Wolverhampton Wanderers, for £1,5 millioner, som da var overgangsrekord i England. Fire år senere i 1983, ble han solgt til Everton FC for £250 000, noe som i ettertid blir regnet som et røverkjøp, men som den gang var ren gambling ettersom Gray var svært skadeplaget.
Andy Gray hadde sine beste to år i Everton FC, og han vant der FA-cupen i 1984, ble seriemester i 1985, og vant Cupvinnercupen i 1985.
Da Evertons manager Howard Kendall valgte å kjøpe Gary Lineker fra Leicester City bestemte Andy Gray seg for å bytte klubb av frykt for å bli sittende på benken resten av karrieren. Han returnerte til Aston Villa, og siden hadde han et kort opphold i skotske Rangers FC, før han prøvde lykken som manager.
Gray var en av Sky Sports mest profilerte fotballkommentatorer inntil han fikk sparken i januar 2011. 8. januar 2011 signerte han, samt hans tidligere Sky Sports kollega Richard Keys, en kontrakt med talkSPORT. Gray har også gjort seg bemerket som kommentator i EA Sports FIFA-serie av videospill.
Miseryfjellet
Miseryfjellet (536 moh.) er et fjell på Bjørnøya sør for Svalbard. Fjellet ligger på sørøstkysten av øya, som domineres av fjellmassiver. De høyeste toppene på fjellet er oppkalte etter de tre nornene (skjebnegudinnene) fra norrøn mytologi, Urd, Verdande og Skuld. Urd er den høyeste av toppene (536 moh.), Verdande (også kalt Vardan) (462 moh.) og Skuld (454 moh.). Fjellets navn er en omforming fra engelsk «Mount Misery».
Fotnoter
<references group="lower-alpha"/>
Ludwig Andreas von Khevenhüller
Ludwig Andreas von Khevenhüller, Greve av Aichelberg-Frankenburg (født 30. november 1683 i Linz, død 26. januar 1744 i Wien) var en østerriksk feltmarskalk av en adelsfamilie fra Franken som hadde slått seg ned i Kärnten.
Karriere
Khevenhüller tjente først under fyrst Eugene av Savoia i den spanske arvefølgekrigen, og i 1716 hadde han fått kommandoen over et av Eugenes dragonregimenter. Han utmerket seg i slaget ved Peterwardein, som fant sted 5. august 1716, og slaget ved Beograd, som fant sted året etter. I 1723 ble han generalmajor for kavaleriet (General-Feldwachtmeister), i 1726 oberst for et regiment og i 1733 generalløytnant (Feldmarschalleutnant).
I 1734 førte den polske tronfølgekrig ham ut i felten igjen. Han var til stede under slaget ved Parma (29. juni 1734), hvor grev Mercy, som var den østerrikske kommandanten, ble drept. Han tok over som øverstkommanderende over hæren i Italia fram til feltmarskalk Königsegg ankom. Under Königsegg utmerket han seg igjen under slaget ved Guastalla 19. september 1734. Han var igjen kommandant under slaget, og de gode lederegenskapene han åpenbart hadde vist, gav han graden General av Kavaleriet. Han ble værende i militær og diplomatisk tjeneste i Italia fram til slutten av krigen.
I 1737 ble Khevenhüller forfremmet til feltmarskalk, og fyrst Eugene anbefalte ham til sine regenter som sin beste general. Ved slaget ved Radojevatz under den tyrkiske krigen, banet han og hæren seg vei gjennom en langt større tyrkisk hær. I 1738-1739 ble det gjort større nedskjæringer i forsvaret, og Khevenhüller ble kommandør for garnisonen i Wien.
Dangereuse de l’Isle Bouchard
Dangereuse de l'Isle-Bouchard (født 1079 eller 1089, død en gang etter 1119, muligens i 1151/1153), var en fransk adelskvinne, gift med vicomte Aimery I av Châtellerault (1077–1079), som skapte en skandale i middelalderen da hun ble bortført, kanskje ikke uvillig, av hertug Vilhelm IX av Aquitaine. Hennes historiske betydning ligger i at hennes datter Aenor de Châtellerault ble gift med hertugens sønn Vilhelm X av Aquitaine i 1121. Dette ekteskapet frambrakte datteren Eleanora, som arvet Aquitaine etter sin fars død, og siden ble dronning av henholdsvis Frankrike og England.
Ludwig Andreas von Khevenhüller
Karriere
Khevenhüller overgikk seg selv i den østerrikske arvefølgekrigen. Som øverstkommanderende for hæren ved Donau drev han ikke bare bort de franske og bayerske styrkene som hadde invadert Østerrike, men han rykket også inn i det sørlige Bayern og erobret München, samt at et større fransk korps i Linz ble tvunget til å overgi seg. Sommeren 1742 måtte han gi opp erobringene fordi han hadde for liten styrke, men i felttoget som fulgte, da under fyrst Karl av Lorraine, ble det sydlige Bayern gjenerobret, og keiseren ble tvunget til å inngå den ufordelaktige Nieder-Schönfeld-avtalen. Han talte mot videre avansement over Rhinen, og hendelsene som fugte viste at han skulle få rett, for østerrikerne måtte trekke seg tilbake fra Rhinen gjennom Franken og Breisgau.
Dangereuse de l’Isle Bouchard
Dangereuse (eller Dangerosa) ble født ved L'Ile-Bouchard i Indre-et-Loire. Hennes far var Barthlmy De L' Isle Bouchard (de Bueil) og hennes mor Gerberge de Blaison. Hun ble gift med vicomte Aimery I av Châtellerault, en vasall av Vilhelm IX av Aquitaine. Med Aimery I fikk hun minst fire barn;
Ludwig Andreas von Khevenhüller
Karriere
Da han hadde returnert, ble han dekorert av Maria Teresia med ordenen det gylne skinn. Han døde brått i Wien 26. januar 1744.
Militære instruksjonsbøker
Khevenhüller skrev flere instruksjonsbøker for offiserer og soldater (Des G. F. M. Grafen von Khevenhüller Observationspunkte für sein Dragoner-Regiment (1734 og 1748) og et réglement for infanteriet (1737)), og to viktige verk om krig generelt, Kurzer Begriff aller militärischen Operationen (Wien, 1756; fransk versjon, Maximes de guerre, Paris, 1771); og Ideen vom Kriege.
Dangereuse de l’Isle Bouchard
En gang rundt 1114 skal hertug Vilhelm IX av Aquitaine ha bortført Dangereuse fra hennes ektemann Aimery I. Foruten at Vilhelm IX var en mektig hertug som den forsmådde ektemann var sjanseløs å sette seg opp, var Vilhelm IX også kjent som en amorøs dikter og trubadur. Det er derfor ikke usannsynlig at Dangereuse ble forført og villig fulgte med hertugen til hans palass i Poitiers. Vilhelm IX ble bannlyst av kirken for dette tyveriet av en annens hustru, noe som ikke var ukjent for ham, i og med at det var andre gang det skjedde. At Vilhelm IX allerede var gift med hertuginne Filippa Maude av Toulouse som hadde født ham en rekke barn gjorde ikke skandalen mindre. Vilhelm IX installerte Dangereuse i Maubergeonne-tårnet i sin festningen i Poitiers, noe som ga henne tilnavnet La Maubergeonne, og i henhold til den engelske krønikeskribenten og historikeren William av Malmesbury skal han også ha fått malt hennes bilde på sitt skjold. Da hertuginne Filippa kom tilbake fra Toulouse, som hun på denne tiden var herskerinne av, ble hun fortørnet over at ektemannen hadde tatt en elskerinne inn i hennes palass. Hun bønnfalt venner, andre adelige, og kirken om at Dangereuse måtte bli forvist, men forgjeves. Pavens skallete legat Giraud klagde til Vilhelm IX og krevde at han leverte Dangereuse tilbake til hennes ektemann. Hertugen svarte da at «Krøller vil vokse på din skalle før jeg skiller meg fra henne!»
Også hertugens sønn og arving, Vilhelm X, var lite fornøyd med at faren satte sin lovlige hustru til side for en tvilsom elskerinne, men i 1121 lot hertugen sin sønn Vilhelm X bli gift med datteren til Dangereuse: Aenor de Châtellerault. Datteren Aenor fikk tre barn med Vilhelm X, to døtre og en sønn. Da sønnen døde fire år gammel ble den eldste datteren arving til hertugdømmet Aquitaine. Eleanora av Aquitaine ble siden gift først med den kommende franske kongen Ludvig VII og deretter med den blivende engelske kongen Henrik II.
Hva som siden skjedde med Dangereuse er uklart. Det synes som om hun levde fram til 1153. Filippa av Toulouse klarte ikke å få henne forvist, og dro i krenket av sted i 1116 til Fontevraud-klosteret hvor hun døde i 1118.
Brett Lancaster
Brett Daniel Lancaster (født 15. november 1979 i Shepparton, Victoria) er en australsk, tidligere profesjonell syklist. Han var 14 år da han begynte å sykle seriøst. Han ble profesjonell i 2001 med italienske Ceramica Panaria-Navigare.
Han vant, sammen med Graeme Brown, Bradley McGee og Luke Roberts, gullmedaljen på 4000 m forfølgelsesritt lag (banesykling) under OL i 2004. Han har også to VM-gull i lagforfølgelse.
Hans første store seier på landevei kom i 2005 da han vant Giro d'Italias prolog, hvorpå han fikk sykle i den rosa ledertrøya en dag.
Hero (film, 2002)
Hero (英雄, Yīng Xióng) er en kinesisk kampsportfilm, regissert av Zhang Yimou med musikk av Tan Dun.
Hero kom ut den 24. oktober 2002 i Kina, og var den dyreste og mest innbringende filmen i kinesisk filmhistorie frem til Red Cliff fra 2009.
Handling
Historien finner sted under De stridende staters tid, når Kina delt opp i sju forskjellige kongedømmer. En gruppe legendariske leiemordere: Flyvende Snø (飛雪) (Maggie Cheung), Brukne Sverd (殘劍) (Tony Leung) og Sky (長空) (Donnie Yen), har sverget å ta livet av Kongen av Qin (秦王) (Chen Daoming), som var den mest hensynsløse lederen under denne konflikten. Kongen har lovet uendelig rikdom og makt til de som klarer å beseire hans potensielle mordere.
Amalfikysten
Amalfikysten (italiensk: Costiera Amalfitana) er en italiensk kyststrekning på nordkysten av Salernobukten i Tyrrenhavet, lokalisert i provinsen Salerno i sørlige Italia. Amalfikysten er et populært turistmål, som tiltrekker seg tusener av besøkende årlig. Det er strekningen fra Positano i vest til Vietri sul Mare i øst som regnes som Amalfikysten. Langs kyststrekningen ligger dessuten stedene Cetara, Maiori, Minori, Ravello, Atrani, Amalfi, Praiano og Scala.
Hero (film, 2002)
Handling
Men ingen resultater kommer før 10 år senere, når en mann kalt Navnløs (無名) (spilt av Jet Li) kommer til det kongelige palasset for å kreve sin belønning, etter at han påstår at han har beseiret disse tre krigerne. Men når denne mannen endelig får møte kongen, ser det imidlertid ut som om situasjonen var langt mer komplisert enn først antatt.
Amalfikysten
I 1997 førte UNESCO kysten opp på listen over verdensarven. Begrunnelsen var at den «er et område av stor fysisk skjønnhet og naturlig mangfold. Den har vært omfattende bosatt av menneskelige samfunn siden tidlig middelalder. Det er et antall byer som Amalfi og Ravello med arkitektoniske og kunstneriske verker av stor betydning. De rurale områdene viser innbyggernes allsidighet i å tilpasse deres bruk av landet til terrengets mangfoldighet, som strekker seg fra vingårder i terrasselandskap og hager i nedre skråninger til brede beiteland i opplandet.»
Historie
I løpet av 900- og 1000-tallet eksisterte hertugdømmet Amalfi i området til Amalfikysten, sentrert i byen Amalfi. Kystområdet ble senere kontrollert av fyrstedømmet Salerno inntil Amalfi ble plyndret av republikken Pisa i 1137.
Løveporten
Porten ligger i østmuren, og inngangspartiet er startpunktet på den tradisjonelle, kristne vandringen i Jesu fotspor fra fengsel til henrettelse langs Via Dolorosa. Nær portens topp befinner det seg fire løvefigurer; to på hver side. Et sagn skal ha det til at den osmanske herskeren Suleiman den store plasserte figurene der fordi han trodde at han ville bli drept av løver hvis han ikke bygde en mur rundt Jerusalem.
Filippa Maude av Toulouse
Filippa Maude av Toulouse (ca. 1073 – 28. november 1118), også kjent som Filippa de Toulouse eller Filippa de Rouergue, var hertuginne av Aquitaine, og grevinne av Toulouse. Hun er også betraktet av en del historikere som en dronninggemal av Aragón og Navarra, men det er basert på et påstått ekteskap til kong Sancho Ramirez av Aragon som nå betraktes som mistenkelig eller tvilsomt.
Tvilsomt ekteskap med kongen av Aragon
Filippa ble født en gang rundt 1073 av greve Vilhelm IV av Toulouse, og hans hustru Emma av Mortain. Hun var hans eneste overlevende barn, og var således etter lovene i Toulouse også hans arving. I 1088 dro Vilhelm på pilegrimsferd til Det hellige land og etterlot sin bror Raymond av Saint-Gilles som regent. Før han dro ble det hevdet at han også giftet sin datter til kongen av Aragón for å gjøre henne arveløs. Det er imidlertid bevis som indikerer at Sancho var fortsatt gift med sin tidligere hustru på den tiden da han døde i 1094.
Filippas tidlig liv, ettersom hun ikke var gift med Sancho Ramirez av Aragon, er da uklart. Det er kjent at hun ikke giftet seg med Vilhelm IX av Aquitaine før i 1094, etter at hennes far var død og etter at hennes onkel hadde etterfulgt som greve av Toulouse. Omstendighetene til hva og hvordan hun levde før sin fars død, omstendighetene til at hun ble gjort arveløs, og arrangementet til hennes ekteskap er fortsatt ukjent. De historikere som argumenterer for at hun ble gift med Sancho Ramirez får hennes tilsidesettelse som arving forklart, og mener at da Sancho var død sto hun fritt til å gifte seg etter eget valg. Hva som er sikkert er at da grev Vilhelm var død ble hennes rettslige krav oversett og hennes onkel ble Raymond ble den neste greve av Toulouse. Filippa ble deretter gift med hertug Vilhelm IX av Aquitaine, noe som var et godt valg av ektefelle grunnet hans tallrike fortjenester: han var en flott mann som var dyktig i å smigre en kvinne, en av de fremste hertugene i Europa, i stand til å gi henne det opphøyde liv som hun antagelig mente at hun hadde krav på, og hans rike lå også beleilig ved siden av Toulouse, noe som ville gjøre det lettere for henne å ta tilbake Toulouse, noe hertugen også lovte å gjøre for henne. Hvorfor hun fikk tillatelse til å gifte seg med slik farlig mann eller om Raymond i det hele tatt hadde et valg i saken er fortsatt ukjent. Se nederst for en mulig årsak til forvirringen.
Gift med Vilhelm IX av Aquitaine
Da Raymond IV av Toulouse dro av sted med det første korstoget høsten 1096 etterlot han sin sønn Bertrand til å styre over grevskapet. Imidlertid marsjerte Vilhelm IX og Filippa våren 1098 inn i byen Toulouse og tok kontroll uten at et eneste liv gikk tapt. I det neste året født hun sitt første barn i byen, Vilhelm Toulousain, den kommende hertug Vilhelm X av Aquitaine.
Filippa ble derimot forskrekket da hennes ektemann pantsatte Toulouse til hennes fetter Bertrand for en stor sum penger som hertugen benyttet for å dra på korstog selv. Filippa ble fjernet fra sitt hjem, og sent til ektemannens hovedstad Poitiers hvor hun styrte Aquitaine på vegne av sin ektemann mens han var fraværende.
Etter at Vilhelm IX kom tilbake fra Midtøsten levde de for en tid tilfreds med hverandre og frambrakte ytterligere fem døtre og en sønn, Raymond av Poitiers, den framtidige hersker av fyrstedømmet Antionkia. Over tid synes det som om hun hadde mindre sans for hertugen som trubadur og sanger hvor han blant annet skrøt av sin manndom og seksuelle erobringer. Hun konsentrerte seg heller om religion, særlig Fontevraud-klosteret som hun støttet økonomisk. Hun lyttet også til prekningene til Fontevraults grunnlegger, Robert av Arbrissel, som lærte om kvinners overlegenhet over menn. Hennes tiltrekning til denne læren ble betraktet som fornærmende av mange menn, og kombinert med Vilhelm IXs økende misnøye med henne, og kanskje også det syn som han hevdet i en av sine sanger, at klosteret var fylt opp med prostituerte, førte til splid i ekteskapet.
Toulouse ble vunnet tilbake av Vilhelm IX for sin hustru i 1113, etter at Bertrand døde i Syria i 1112. Hans arving var hans halvbror, den ni år gamle Alfonso Jordan, som Vilhelm IX rimeligvis ikke fikk motstand fra. Fra 1114 tilbrakte Filippa det mest av sin tid som hersker i Toulouse. Etter sigende var hun svært misfornøyd da hun kom tilbake Poitiers fra Toulouse og oppdaget at hennes ektemann hadde flyttet sin elskerinne Dangereuse de L' Isle Bouchard inn i hennes palass. Filippa appellerte til venner og til kirken for å støtte til å få elskerinnen kastet ut, men forgjeves – ingen kunne eller våget å overtale hertugen om å oppgi sin elskerinne.
Krenket
I 1116 dro en ydmyket Filippa av sted, fortørnet av hennes ektemanns måte å behandle henne på etter deres samliv i så mange år. Hun forlot hoffet og søkte tilflukt i Fontevraud-klosteret. Av skjebnens omstendigheter ble hun her en nær venn av Vilhelm IXs første ektefelle, Ermengarde av Anjou, og de tilbrakte mye tid sammen hvor de samtalte om Vilhelm IXs mangler. Til tross for Filippas hengivenhet til klosteret og dets idealer fant hun lite fred der, både rasende og krenket over at hennes ektemann hadde vraktet henne for en gift kvinne som var tatt fra sin ektefelle, Aimery I av Châtellerault. Hun døde av ukjente grunner ved klosteret den 28. november 1118, overlevd av Vilhelm, hans elskerinne Dangereuse, og Ermengarde som kort tid senere forsøkte å hevne Filippa ved å få Dangereuse forvist fra Aquitaine, blant annet ved å henvende seg til paven, men sluttligen forgjeves.
En mulig årsak til forvirringen med om Filippa var gift i Aragón kan muligens skyldes at andre kvinner fra Aquitaine ble giftet bort til fyrstehus i Spania på omtrentlig samme tidspunkt. Hennes ektemann Vilhelm IX hadde to søstre med samme navn (og forskjellige mødre), Agnes av Aquitaine (død 1097) som ble gift med Peter I av Aragon; og Agnes av Poitou (død 1078) som ble gift med Alfons VI av Castilla, og hun hadde selv en datter, også kalt Agnes av Poitiers (død 1159), som ble gift med kong Ramiro II av Aragon.
Filippa av Toulouse ble selv bestemor til Eleanora, hertuginne av Aquitaine, dronning av henholdsvis Frankrike og England.
Åge Danielsen
Åge Danielsen (født 22. juni 1942) er en norsk offentlig tjenestemann. Han var administrerende direktør ved Rikshospitalet HF fra 1997 til 2008.
Danielsen er utdannet sosialøkonom. Han har hatt stillinger som fylkesrådmann i Nordland, direktør for Nordland distriktshøgskole, departementsråd i Forsvarsdepartementet og administrerende direktør i Statskonsult.
Danielsen ble utnevnt til lederstillingen ved Rikshospitalet i statsråd i 1996, og tiltrådte 1. februar 1997. I februar 2008 ble det kjent at han satte i gang bygging av sykehotell på Radiumhospitalet uten at det var godkjent av dem som hadde myndighet til det. Byggeprosjektet hadde til da kostet 30 millioner kroner, penger som det ikke var ordnet finanisering for. Ut ifra en helhetsvurdering av situasjonen bestemte flertallet i sykehusstyret den 29. februar at foretaket var best tjent med at administrerende direktør gikk av. Dette førte til sterke reaksjoner blant de ansatte. I januar 2010, ble det nye sykehotellet ble innviet av Kong Harald, og Åge Danielsen var en selvskreven gjest.
Urtijëi
Urtijëi (ladinsk) eller Sankt Ulrich in Gröden (tysk; italiensk Ortisei) er en av de tre kommunene i Gherdëina i Syd-Tirol i Nord-Italia. Kommunen er en del av distriktet Salten-Schlern. Stedet er et populært vintersportssted i Dolomittene hvor innbyggerne hovedsakelig er ladinere.
Språkgruppene (2001):
Det finnes rundt 5700 gjestesenger i kommunen som blir besøkt av over 700 000 mennesker årlig.
Finn Seemann
Finn Ludvig Seemann (født 18. oktober 1944, død 7. september 1985) var en norsk fotballspiller. Han spilte 15 kamper og scoret fire mål for det norske, og spilte for en rekke klubber både i Norge og utlandet.
Seemann startet fotballkarrieren i Lyn, hvor han ble seriemester i 1964. Høsten 1965 ble han proff i den skotske klubben Dundee United. Etter to sesonger i Skottland dro han til nederlandsk fotball hvor han spilte for DWS Amsterdam og FC Utrecht, og bodde også en periode i USA før han returnerte til Lyn i 1975. Han har også spilt for Vålerenga, Sarpsborg og Bækkelaget. Han spilte også bandy og fikk tre landskamper i denne idretten (debut 1964).
I en reportasje i Dagbladet blir han på grunn av livsstilen sammenliknet med den nordirsk/engelske fotballspilleren George Best.
Finn Seemann omkom i en bilulykke på Dovre i 1985.
Akvaplan-niva
Akvaplan-niva er et norsk forskningsbasert aksjeselskap, etablert i 1984 for å tilby miljørådgivningstjenester og forskning.
Selskapet har siden 1994 hatt kontorer i Framsenteret i Tromsø. Selskapet har også kontorer i Alta, Bodø, Trondheim, Bergen, Ski, Oslo og Reykjavik. Akvaplan-niva er et datterselskap av NIVA. Selskapet er organisert i tre avdelinger (akvakultur, miljø og laboratorier/infrastruktur). Akvaplan-niva har i 2021 130 ansatte forskere og rådgivere. Omsetningen i 2019 var på 190 millioner NOK. Salve Dahle var direktør i perioden 2001-2020. Merete Nygaard Kristiansen tok over som direktør i 2020.
What You Are
What You Are er den femte og den siste singlen fra Audioslave sitt album Audioslave. Sangen kom på top 17 på U.S. Modern Rock Tracks og kom på 6.-plass på Mainstream Rock Tracks. Bandet sa at sangen handler om hvordan man slår opp med slem dame.
Gobi (romanserie)
Gobi-serien er en romanserie av den norske forfatteren Tor Åge Bringsværd som består av fem romaner (pentalogi) som ble skrevet mellom 1985 og 1997. Serien handler om Asia i middelalderen, med bakgrunn fra folkevandringene og korstogene, sett gjennom den tyske gjøgleren Wolfgang av Godesberg der blanding av fakta og fantasi går om hverandre. Flere av bøkene ble nominert som Norges bidrag til Nordisk råds litteraturpris. Alle bøkene i serien har undertittel "Den første av flere bøker", "Den andre av flere bøker" osv., som viser til at antallet bøker i serien samt det kan være flere i vente. Bringsværd selv har uttalt at bok nummer fem er den siste.
Serien
Serien omfatter disse bøkene:
Amin Nouri
Amin Mimoun Nouri (født 10. januar 1990) er en norsk fotballspiller som spiller for.
Nouri kommer fra Mortensrud i Oslo.
Nouri skrev profesjonell kontrakt med VIF som 18-åring våren 2008, og debuterte for A-laget senere samme sesong borte mot. Han fikk 52 kamper for VIF før han meldte overgang til. Han ble lånt ut til fra  16. juli 2011 frem til den permanente avtalen i august. Foran 2015-sesongen gikk han videre til Brann. Han signerte ikke ny kontrakt med Brann etter 2017-sesongen, og 21. desember samme år ble han bekreftet å returnere til gamleklubben Vålerenga.
Högboda
Högboda er et tettsted i Kil kommune i Värmlands län i landskapet Värmland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 262 innbyggere.
Laboratory information management system
Laboratory information management system (LIMS) er programvare som brukes i laboratorier for å styre prøver, brukere, instrumenter, standarder og andre laboratoriefunksjoner, som for eksempel fakturering og arbeidsflyt.
Selsbakk skole
Selsbakk skole er en 8-10 ungdomsskole på Byåsen i Trondheim. Skolen ble bygget i 1977, og har siden starten vært en delvis åpen skole med areal, klasserom og grupperom. Skolen har cirka 320 elever fordelt på 12 klasser, rektor er Gry Rossing.
Skolen har et hovedbygg og to brakker, der hovedbygget har gymsal, administrasjon og kantine mens brakkene blir brukt som elevarealer. Skolen kan også låne ut areal i brakkene, et eksempel på dette er under skoleåret 19/20 da Hallset skole hadde en oppussing.
Kortbanenettet i Norge
Kortbanenettet i Norge et nettverk av kortbaneflyplasser, det vil si mindre flyplasser med korte rullebaner for fly. Det norske kortbanenettet er et resultat av politiske vedtak som ble gjort i 1960- og begynnelsen av 1970-årene. Målet var å imøtekomme kravet om bedre infrastruktur ute i distriktene, der det var stort ønske om etablering av flyplasser. De fleste flyplassene ble bygget ut i perioden 1968–1975.
Standard rullebanelengde på det norske kortbanenettet er 800 meter, mens en vanlig flyplass til sammenligning er minst 2000 meter. Rullebanene er også smalere, med standard bredde på 30 meter kontra 45 meter. Jetfly med middels størrelse (6 sitteplasser brede) krever omtrent 2000 meter for kortere ruter og 2500 meter for charter mellom Norge og Sør-Europa og lignende.
Fagerås
Fagerås er et tettsted i Kil kommune i Värmlands län i landskapet Värmland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet innbyggere.
Kortbanenettet i Norge
Nettet ble offisielt åpnet 30. juni 1968 av samferdselsminister Håkon Kyllingmark sammen med ordførere, fylkesmenn og representanter fra flyselskapene. Sammen fløy de ruten Trondheim–Namsos–Brønnøysund–Sandnessjøen–Mo i Rana–Bodø, med snorklipping på flyplassene underveis.
Bakgrunn
Pådriver for arbeidet med å få bygd ut nye flyplasser, og da hovedsakelig i de nordligste fylkene, var ansvarlig statsråd i samferdselsdepartementet Håkon Kyllingmark fra Høyre. Ved inngangen til 1970-årene hadde oljeinntektene ennå ikke gjort seg gjeldende. I prosjekteringen ble det derfor viktig å holde kostnadene nede. Resultatet av dette arbeidet ble en «standard flyplass», der rullebane, innflygingsutstyr og terminalbygninger med mer, i størst mulig grad var standardisert og nøkternt.
De største flyene som trafikkerer kortbanenettet i dag, er Bombardier DHC-8 Dash-8, og ATR 42. De første årene brukte flyselskapene som Widerøe mest DHC-6 Twin Otter med 13 plasser. I Sverige ble i den samme tidsperioden et nettverk av regionale flyplasser bygget med 1500 meter lange rullebaner.
Fremtid
Det kommer til å være problem da dagens Dash 8-fly må erstattes etter 2025. Krav til lavere drivstofforbruk (lavere luftmotstand) fører til høyere landingshastighet og dermed krav på lengre bane. Enten må en plantype modifiseres eller må alle kortbaneflyplasser forlenges. I 2022 vil ATR tilby en modifisering av sitt ATR 42 plan med 48 seter som vil kunne bruke 800 meter rullebaner.
Det er mye høyere krav på plass mellom rullebane og bygninger hvis banen er over 1200 meter (300 meter avstand), og av den grunn planlegges utvidelse til 1199 meter.
For Nasjonal transportplan ble dette utredet i 2012 og følgende liste ble dannet:
Det snakkes om å legge ned noen kombinert med bedre veier, f.eks Mosjøen, Sandane, Vardø og Svolvær. Narvik har blitt nedlagt etter bygging av en stor bru. Avinor planlegger at de flyplasser med minste antall passasjerer må ha trafikk med små 19-seters fly. I Nasjonal transportplan 2022–2033 er det kun Mo i Rana som erstattes med en større lufthavn. Ellers har Leknes, Hammerfest og Vadsø hatt mest diskusjon om forlenget eller ny flyplass, delvis for å tillatte jetfly til Oslo også foreslått til mellom 1500 og 2000 meter som krever nye terminaler eller ny flyplass.
Nåværende kortbaneflyplasser i Norge
Følgende er en liste over norske kortbaneflyplasser som er i drift.
Banelengder har kilde i hver artikkel.
Nedlagte kortbaneflyplasser i Norge
Følgende er en liste over norske kortbaneflyplasser som er nedlagt.
Hertug av Abercorn
Hertug av Abercorn er en irsk adelstittel som ble opprettet i 1868, og ble tiltrådt av skotske James Hamilton, 2. marki av Abercorn. Slektens sete er Baronscourt, et georgiansk herskapshus og eiendom lokalisert 4,5 km sørvest for Newtownstewart i grevskapet Tyrone i Nord-Irland.
Denne artikkelen tar også for seg jarler og markier av Abercorn, navngitt etter landsbyen Abercorn, West Lothian i Skottland. Abercorn blir uttalt «Avercorn».
St. Paul kirke (Bergen)
St. Pauls kirke er en kirke i Bergen i Norge. Kirken ble innviet i 1876 og tilhører den katolske St. Paul menighet.
Historie
Den første katolske messe i Bergen etter reformasjonen ble holdt i 1857, og i 1864 kjøpte den da unge menigheten tomten dagens kirke ligger på for å bygge kirke der. Grunnsteinen ble lagt ned året etter av pater Daniel Stub. Pengemangel gjorde at byggingen av kirken skulle ta hele elleve år. Prosessen ble hele tiden ledet av pater Stub, som da byggingen startet var sogneprest i Christiania. Først ble byggingen stanset i nesten sju år. I 1872 var ikke lenger Stuv sogneprest i Christiania og dro på reise for å samle inn penger til byggingen av kirken. Dette gir resultater og man kan etterhvert starte prosessen igjen, men da bygget har kommet til takhøyde er man enda en gang tom for penger. Stub fortsetter pengeinnsamlingen og gjorde flere reiser på det europeiske fastlandet for å reise penger til byggingen.
Stub samlet inn penger fra givere i Tyskland, Italia, Sveits, Frankrike, Belgia og Nederland. Også paven gav en betydelig sum og den katolske dronning Josefine gav også en stor sum til prestegården som ble bygget i sammenheng med kirken.
Kirken ble innviet 29. juni 1876.
Bygget var tegnet av den italienske greven Mella fra Vercelli og byggingen ble ledet av F. Fromholz som var fra en tysk del av Polen, men bosatt i Bergen. Kirken var i hovedsak oppført av materialer fra Norge. Fundamentene var hugget ut av naturstein fra fjellene rundt Bergen, og gulvet var flislagt med norske fliser. Søylene var laget i Danmark. Høyalteret og to sidealter var laget av norsk marmor.