cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Katherine Stinson
Biografi
Stinson ble født på Valentindagen, 14. februar 1891 i Fort Payne, Alabama. Hun ble den fjerde kvinne i USA som fikk flysertifikat, noe hun tok 24. juli 1912, 21 år gammel mens hun bodde i Pine Bluff. Opprinelig hadde hun planlagt å ta sertifikatet og bruke penger hun tjente på flyoppvisninger til å betale for musikktimer. Hun fant likevel ut at hun likte flyvning så godt at hun ga opp en karriere som pianist og bestemte seg for en karriere som flyver. I januar 1911 reiste Stinson til St. Louis for å ta flytimer hos Tony Jannus som bare lot henne fly som passasjer. . Hun tok da sine flytimer hos Max Lillie, som var flyver hos brødrene Wright, som først avslo fordi hun var kvinne. Men hun overtalte ham til å gi henne en prøvetur. Den var så god at hun fløy solo etter bare fire timers instruksjon. Året etter at hun fikk sitt sertifikat begynte hun med flyoppvisninger. Under en oppvisningsturne ble hun kjent som «den flyvende skolejenta». Katherine Stinson forsøkte å fortelle avisenes reportere at hun virkelig var 21 og ikke 16, men de nektet å tro henne.
Etter at hun hadde tatt flysertifikatet flyttet hun med familien til San Antonio, i Texas som har et ideelt klima for flyvning. Der begynte hun og søsteren Marjorie å gi flyleksjoner ved familiens flyskole i Texas. 18. juli 1915 ble Stinson den første kvinne til å gjennomføre en loop ved Cicero Field i Chicago, og gjorde senere dette 500 ganger uten uhell. Hun var også en av de første kvinner som fikk frakte luftpost for USA. Under første verdenskrig, fløy Stinson en Curtiss JN-4D "Jenny" og en Curtiss Stinson-Special (en enkeltseters versjon av JN-modellen bygd etter hennes spesifikasjoner) for å samle inn penger til American Red Cross. I forbindelse med en oppvisning i Canada, satte Stinson kanadisk rekord i lengde og varighet, og gjennomførte den andre flyvningen med luftpost i Canada mellom Calgary og Edmonton i Alberta i 1918.
Familiens flyskole stengte i 1917 og Katherine ble ambulansesjåfør for Røde Kors i Europa.
I 1918 fløy hun non-stop fra Chicago til Binghamton.
I Europe fikk hun influensa, som utviklet seg til tuberkulose i 1920, noe som gjorde at hun måtte slutte med flyvning.
I 1928 giftet hun seg med en flyver, Miguel Antonio Otero Jr., som var sønn av en tidligere guvernør i New Mexico. Selv om hun ikke lenger kunne fly, arbeidet hun mange år som arkitekt i Santa Fe New Mexico.
Hun døde i 1977, 86 år gammel.
Arven etter Stinson
Stinsons flyving inspirerte hennes bror Edward Stinson til å starte Stinson Aircraft Company. I alle hennes stuntflyvninger brukte hun Wrights kontrollsystem, som brukte to side-monterte spaker for pitch og roll med topp-montert spak for hastighet.
Odontolabis latipennis
Odontolabis latipennis er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En stor til meget stor (hannen 41-79 millimeter), kraftig, blank, mørkbrun til svart hjortebille. Hannen har stort hode og forstørrede kjever, disse er vanligvis korte og brede, krumme med en tann ved roten og kraftige tenner i spissen. Hodet har en liten, fremoverrettet tann bak fasettøynene. Panne er jevnt rundet innskåret foran, forkanten buler opp litt over hvert antennefeste. Pronotum hat markerte bakhjørner, men ingen påfallende innsnevring bak. Dekkvingene er blanke, noe hvelvede, bredest bak roten. Beina er svarte. Hunnen er bredere og svært blank, kullsvart, uten forstørrede kjever, hodet med et rundet utskudd under fasettøynene.
Levevis
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.
Utbredelse
Arten er utbredt fra Malaysia i vest til Molukkene i øst.
Easington (Durham)
Easington er en by øst i grevskapet Durham i England. Den er administrasjonsby for og har gitt navn til distriktet Easington. Den består av middelalderlandsbyen Easington Village og den tidligere gruvebyen Easington Colliery, som er adskilte verdslige sogn. Den er lokalisert ved veikrysset til motorveien A182 som går nordvest til Hetton-le-Hole. Seaham Harbour og Houghton-le-Spring, og motorveien A19 som går nord til Sunderland og sør til Middlesbrough. Som en tidligere by for kullgruvedrift, som tidligere var hjørnesteinsindustrien i Easington, er byen i dag preget av stor arbeidsledighet etter at gruven ble nedlagt i 1993. Befolkningstallet for Easington Village var på 2 164 i 2001, men har økt noe til 2 171 ved folketellingen i 2011.
Easington er det eneste stedet langs kysten i Storbritannia hvor man finner magnesiumholdige kalksteinsklipper.
Alfredo Palacios
Alfredo Lorenzo Palacios (født 10. august 1880 i Buenos Aires, død 30. april 1965 samme sted) var en argentinsk sosialistisk politiker, diplomat og akademiker. Han er kjent som den første sosialistiske representanten i det argentinske underhuset.
Palacios studerte juss ved Universidad de Buenos Aires, og jobbet senere som advokat. Han underviste også ved universitetet, og ble etterhvert dekanus. Han var også en periode rektor ved Universidad Nacional de La Plata.
I 1902 ble Palacios valgt inn i bystyret i Buenos Aires, og i 1904 ble han valgt inn i det argentinske underhuset for La Boca-distriktet i Buenos Aires. I parlamentet stod han blant annet bak «Ley Palacios» (en lov mot seksuell utnyttelse) og lovforslag som begrenset barnearbeid og regulerte arbeidstid og fridager.
I 1935 ble Palacios senator, og satt fremt til Senatet ble oppløst i 1943. I 1955 ble han Argentinas ambassadør i Uruguay. I 1958 var han presidentkandidat. Han ble senere senator igjen, men ble avsatt i forbindelse med kuppet i 1962. I perioden 1963-65 var han igjen representant i underhuset.
Thorbjørn Gaarder
Thorbjørn Johan Gaarder (født 21. august 1955) er en norsk advokat og finansmann, som tidligere hadde en sentral rolle i det norske statlige bistandsfondet Norfund.
Gaarder er utdannet cand.jur. ved Universitetet i Oslo i 1981, fikk advokatbevilling i Norge i 1984 og advokatbevilling i England og Wales i 1997. Han tok også en mastergrad i ledelse (Master of Business Administration) ved International Institute for Management Development i Sveits i 1986.
Fra 1998 var han sentral i etableringen av det norske statseide bistandsfondet Norfund; fondet hadde blitt vedtatt opprettet av Stortinget året før og han var fondets andre ansatte. Frem til 2001 var han prosjektdirektør i Norfund. Fra 2001 til 2004 var han administrerende direktør for fondet Aureos Capital i London, et fellesforetak etablert av Norfund og det britiske statlige bistandsfondet Commonwealth Development Corporation.
Fra 2010-årene har Gaarder ofte blitt omtalt i pressen som Norges mest aktive jobbsøker.
Hengdong
Befolkningen var på 658,260 innbyggere i 1999.
Styre (aksjeselskap)
Styret i et aksjeselskap eller allmennaksjeselskap er et lovpålagt selskapsorgan som skal forvalte selskapet. Styret for aksjeselskap kan bestå av kun én person, mens allmennaksjeselskap skal ha et styre bestående av minst tre styremedlemmer, eller minst fem medlemmer hvis selskapet har bedriftsforsamling. Styreleder velges av styret selv hvis ikke det er valgt en av generalforsamlingen.
I vedtektene skal allmennaksjeselskap angi antallet styremedlemmer, eller eventuelt fastsette en nedre eller øvre grense for antall medlemmer.
Éruption volcanique à la Martinique
Éruption volcanique à la Martinique er en fransk stumfilm fra 1902 regissert av Georges Méliès.
Gisle Torvik
Gisle Torvik (født 2. juni 1975 i Bergen) er en norsk musiker, komponist og produsent fra Tørvikbygd i Hardanger.
Han er utdannet musiker med fordypning i gitar og komposisjon. Torvik ga i 1999 ut sitt første album, Naken uten gitar, hvor blant annet Sigmund Groven og Petter Wettre medvirket.
Albumet Frozen Moment ble utgitt i 2009 (ti år etter Torviks første album) etter samarbeid med blant annet Hilde Norbakken (vokal). «Releasekonserten» fant sted på Herr Nilsen i Oslo 21. september 2009. Gisle Torvik ble i 2011 sponset av det anerkjente amerikanske Sadowsky guitars. Samme år lanserte Torvik en video av hans egen kompisjon Tranquil Fjord, en video som har fått stor oppmerksomhet på YouTube og topper lista på nettstedet bestjazzvideos.com. I 2013 kom albumet Tranquil Fjord, et trioalbum med bassist Audun Ellingsen, og trommeslager Hermund Nygård.
Torvik regnes som en av de mest talentfulle gitaristene innen Nordisk jazz, og jobber til daglig som musiker, komponist, arrangør, musikkprodusent og pedagog. Han har jobbet med musikere som Eddie Gomez, Emil Viklicky, Bendik Hofseth, Karl Seglem, Eple trio, Petter Wettre, Paolo Vinaccia, Kari Iveland, Jan Eggum, Øystein Sevåg og Sigmund Groven.
Han Han
Han Han (forenklet kinesisk: 韩寒; pinyin: Hán Hán; født 23. september 1982 i Shanghai i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk profesjonell rallykjører, forfatter, sanger og blogger.
Selevkos III Keraunos
Selevkos III Keraunos (gresk: Σέλευκος Κεραυνός; også kalt for Selevkos Soter, Σέλευκος Γ' Σωτὴρ; født ca. 243 f.Kr. - død 223 f.Kr.) var konge av det hellenistiske Selevkideriket og styrte kortvarig fra 225 f.Kr. til 223 f.Kr.
Han var eldste sønn av Selevkos II Kallinikos med Laodike II. Hans fødenavn var Aleksander, navngitt etter en slektning, et barnebarn av deres felles stamfar Selevkos I Nikator, men han endret navnet sitt til Selevkos etter at han etterfulgte sin far som konge.
Han hadde forsøkt å gjenvinne de landområdene i Anatolia som hans far og hans onkel Antiokos Hieraks hadde tapt til Attalos I av Pergamon. Som sin far og onkel hadde han blandet suksess som hærfører. I april eller juni 223 f.Kr. ble han forgiftet av konspirasjon blant sine egne. Han ble etterfulgt av sin bror, Antiokos III.
Gymnophana
Utbredelse
Arten er utbredt i Burma (Tenasserim).
Makoto Imaoka
Makoto Imaoka (født 11. september 1974) er en japansk baseballspiller som deltok i De olympiske leker i 1996 i Atlanta.
Imaoka vant en olympisk sølvmedalje i baseball under Sommer-OL 1996 i Atlanta. Han var med på det japanske laget som kom på andreplass i den olympiske baseballturneringen bak Cuba. Japan tapte finalen med 9–13 til Cuba.
FLK «Sir James Clark Ross» (1905)
FLK «Sir James Clark Ross» (I) var et flytende hvalkokeri tilhørende det norske selskapet A/S Rosshavet med disponentene Johan Rasmussen og Magnus Konow i Sandefjord. Skipet ble bygget ved Harland and Wolff i Belfast og overlevert selskapet Brocklebank Line i 1905 som lasteskipet DS «Mahronda». I 1923 ble hun solgt til A/S Rosshavet for ombygging til hvalkokeri og omdøpt «Sir James Clark Ross». I 1930 ble hun solgt til A.P. Møller i Danmark og omdøpt «Fraternitas», og i 1937 igjen solgt, nå til United Whaling i Sør-Afrika ved disponent Abraham Larsen. Under navnet «Uniwaleco» ble hun senket av en tysk ubåt i 1942.
DS «Mahronda»
DS «Mahronda» gikk i linjefart mellom Storbritannia og Calcutta i India via Suezkanalen.
De fire dampkjelene var kullfyrte.
FLK «Sir James Clark Ross»
«Mahronda» ble ombygget ved Framnæs Mekaniske Værksted til hvalkokeri for kr. 2 000 000 og omdøpt «Sir James Clark Ross», oppkalt etter den britiske sjøfareren og polarutforskeren Sir James Clark Ross. Dampkjelene ble ombygget til oljefyring.
«Sir James Clark Ross» ble det første hvalkokeriet som fanget i Rosshavet. Første kaptein og fangstbestyrer var den kjente hvalfangstpioneren Carl Anton Larsen, som døde ombord i skipet 8. desember 1924 etter et hjerteanfall.
I 1930 ble «Sir James Clark Ross» med tre hvalbåter solgt til Fraternitaskompagniet A/S, et selskap i A.P. Møller-gruppen.
FLK «Fraternitas»
«Sir James Clark Ross» ble omdøpt «Fraternitas» og registrert i København. Hun ble disponert av Anders Jahre og sendt på fangst i Antarktis med Ole Iversen som kaptein. I 1936 ble hun modernisert ved Götaverken og fikk installert opphalingsslipp.
I 1937 ble «Fraternitas» solgt til Abraham Larsens selskap Union Whaling Co. Ltd. i Durban.
FLK «Uniwaleco»
«Fraternitas» ble omdøpt «Uniwaleco» og registrert i Durban. Hun ble deretter sendt på fangst ved Madagaskar med seks hvalbåter.
Den 7. mars 1942 ble hun torpedert og senket av en tysk ubåt øst for Saint Vincent på vei fra Curaçao til Freetown lastet med drivstoff. Av en besetning på 51 omkom 18 personer.
Hamilton-mekanikk
Hamilton-mekanikk er en formulering av lovene som styrer klassisk mekanikk. Den er komplementær til den alternative formuleringen som kalles for Lagrange-mekanikk. Den ble utviklet rundt 1834 av den irske matematiske fysiker William Rowan Hamilton. Begge er i utgangspunktet basert på Hamiltons fundamentale virkningsprinsipp hvor Lagrange-funksjonen for systemet inngår. Det er nesten ironisk at det var Hamilton som nesten 70 år etter Lagrange viste hvor viktig denne funksjonen er. I Hamilton-mekanikken inngår en partikkels posisjon og impuls på en likeverdig måte. Dermed kommer en dyp, matematisk struktur klart frem, noe som i Lagrange-formuleringen forblir skjult.
Selv om disse to beskrivelsene opprinnelig var ment å benyttes kun for diskrete partikler, har det senere vist seg at de er begge velegnet til å anvendes også på kontinuerlige system som bølger og elektromagnetiske felt. Bruk av Hamiltons mekanikk er sentral i moderne kvantemekanikk hvor Hamilton-funksjonen styrer den dynamiske utviklingen. Derimot for relativistiske systemer beskrevet ved kvantefeltteorier, er det Lagrange-funksjonen som er mest egnet. Dette er forbundet med kravet om alltid å være i overensstemmelse med Einsteins spesielle relativitetsteori.
Hamiltons prinsipp
Hamilton viste at de mekaniske lovene kunne utledes fra et nytt virkningsprinsipp. For et system av partikler beskrevet ved de N generaliserte koordinatene  som  varierer med tiden t,  er dette basert på  Lagrange-funksjonen
for systemet. Koordinaten q angir en gitt posisjon av systemet i et N-dimensjonalt konfigurasjonsrom. Her er den tidsderiverte \dot{q}_n = dqn /dt den n-te komponent av hastigheten til en partikkel. Lagrange-funksjonen kan vanligvis finnes ut fra kunnskap om systemets kinetiske og potensielle energier. For en bevegelse som starter i en gitt posisjon ved tiden t = 0 og fortsetter frem til en annen, gitt posisjon ved et senere tidspunkt t, definerte Hamilton integralet
som systemets prinsipale funksjon. I dag kaller man det i stedet for Hamiltons virkning. Han viste at et vilkårlig system vil alltid bevege seg slik at denne virkningen antar en ekstremal verdi som ofte er et minimum. Dette er Hamiltons virkningsprinsipp.
Bevegelsesligningene kan nå utledes ved vanlig variasjonsregning. Under en liten variasjonen q(t) → q(t) + δq(t) av banen vil da virkningen forandres med
etter å ha foretatt en partiell integrasjon. Her er ⋅ - symbolet innført som en mer kompakt notasjon for Einsteins summekonvensjon å summere over komponenter med samme indeks. Siden endepunktene til alle varierte baner er fikserte, vil her δq = 0 slik at randleddet er null. I det gjenstående integralet er derimot variasjonen δq ikke null og derfor må inneholdet av parentesen i integranden være null. Det gir
som er en Euler-Lagrange-ligning for hver variable. Tilsammen utgjør de N andreordens differensialligninger som representerer en generalisering av Newtons tredje lov.
Hamiltons ligninger
For hver posisjonsvariabel qn kan man definere en konjugert impuls
som vanligvis kalles for en komponent av den kanoniske impulsen. Deres variasjon med tiden er gitt av Euler-Lagrange-ligningen som nå kan skrives på formen
Fra ligningen som definerer den kanoniske impulsen, kan man nå uttrykke hastighetskomponentene \dot{q}_n som en funksjon av qn og pn. Disse to set med variable kan så benyttes som nye variable i problemet. Dette er essensen av Hamiltons nye formulering av de mekaniske lovene.
Herbert Hupka
Herbert Hupka (født 15. august 1915 i Diyatalawa, Sri Lanka, død 24. august 2006 i Bonn) var en tysk journalist og politiker. Han var først medlem av SPD, men etter Willy Brandts østpolitikk meldte han overgang til CDU.
Herbert Hupka ble født i en engelsk konsentrasjonsleir på Ceylon (dagens Sri Lanka) som sønn av en jødisk mor og en tysk professor. Han vokste opp i Ratibor i Øvre Schlesien, og ble oppfostret alene av moren etter at faren døde under hjemreisen fra Ceylon.
Etter å ha tatt sin Abitur studerte han germanistikk, historie og geografi i Halle og Leipzig. Under krigen ble han først innkalt, deretter ble moren sendt i konsentrasjonsleiren Theresienstadt og han selv ble etter en krigsrett dømt til en fengselsstraff og så sendt tilbake til Ratibor. Moren overlevet oppholdet i konsentrasjonsleiren, og mor og sønn ble gjenforent i Theresienstadt etter krigen. Etter den polske fordrivelsen fra Schlesien slo de seg ned i München, hvor Herbert Hupka ble journalist i bayersk kringkasting.
Hamilton-mekanikk
Hamiltons ligninger
Dette kan mer systematisk gjennomføres ved å betrakte differensialet
Herbert Hupka
Fra 1969 til 1987 var Hupka medlem av Forbundsdagen, det tyske parlamentet. Hans politiske arbeid konsentrerte seg om de fordrevne. Fra 1968 til 2000 var han president for Landsmannschaft Schlesien, organisasjonen som organisererer den fordrevne befolkningen fra Schlesien. Hupka var også formann for Ostdeutscher Kulturrat og visepresident for Bund der Vertriebenen.
Hupka var en av de mest markante motstanderne av Willy Brandts Ostpolitik. Det han så som Brandts forræderi mot ofrene for fordrivelsen førte til at han meldte seg ut av SPD og ble medlem av CDU. Han avviste Brandts anerkjennelse av polsk anneksjon av østtysk territorium som «faktisk». Herbert Hupka gikk inn for å arbeide for å gjeninnlemme disse territoriene i en tysk stat. I en tale i 1984 uttalte han: ''Das deutsche Reich existiert fort. [...] Ostdeutschland umfaßt nicht nur Ostdeutschland jenseits von Oder und Neiße, also den heute unter polnischer und sowjetischer Herrschaft stehenden Teil des Deutschen Reiches, sondern auch das Sudetenland und die deutschen Siedlungsgebiete zwischen Ostsee und Schwarzem Meer. På Schlesierdagen i 1986 hadde han planlagt at arrangementet skulle ha mottoet Schlesien bleibt unser!''. Etter press fra Helmut Kohl ble dette endret til Schlesien bleibt unsere Zukunft in einem Europa freier Völker.
I Folkerepublikken Polens kommunistpropaganda var Hupka et sentralt fiendebilde, og ble fremstilt som en ledende tysk revansjist.
På 1990-tallet gikk Hupka inn for polsk-tysk forsoning, og ble utnevnt til æresborger av hjembyen Ratibor/Racibórz i Schlesien.
Hamilton-mekanikk
Hamiltons ligninger
På høyre side opptrer ikke lenger differensialet av hastigheten \dot{q}, men i stedet differensialet dp . Det betyr at hva som står på venstre side, er en funksjon av koordinatene q, impulsene p samt tiden t. Dette er Hamilton-funksjonen for systemet definert som
Den eksplisitte formen finnes ved å bruke uttrykket for den kanoniske impulsen til å finne \dot{q} som en funksjon av q og p og så sette dette inn på høyre side i denne definisjonen. Dette skiftet av uavhengige variable, kalles en Legendre-transformasjon som også blir utstrakt brukt innen termodynamikken.
Askhat Dilmukhamedov
Askhat Dilmukhamedov (født 26. juli 1986) er en kasakhstansk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil i 74-kilosklassen. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i andre runde.
Hamilton-mekanikk
Hamiltons ligninger
Ved å sammenligne det generelle differensialet
med hva som ble utledet tidligere fra Lagrange-funksjonen, finner man sammenhengene
som er Hamiltons ligninger. Det er 2N slike differensialligninger, alle av første orden, for de uavhengige variable q og p. For å komme frem til den siste Hamilton-ligningen, er den ovenstående Euler-Lagrange-ligningen benyttet. Til hvert tidspunkt angir verdiene for q og p systemets tilstand som et punkt i et 2N-dimensjonal faserom.
I tillegg følger fra den samme utledningen at
Poisson-klammer
I noen praktiske sammenhenger kan man være interessert i å beregne forandringen med tiden av en funksjon A = A(q,p,t) av de dynamiske variable. Denne er gitt ved den totale deriverte
Setter man her inn for \dot{q} og \dot{p} fra Hamiltons ligninger, kan man skrive resultatet som
etter å ha innført Poisson-klammen [A,H] mellom den variable A og Hamilton-funksjonen H definert som
På samme måte defineres Poisson-klammen mellom to vilkårlige variable A = A(q,p,t) og B = B(q,p,t). Den er antisymmetrisk i den forstand at [A,B] = - [B,A] slik at også [A,A] = 0.
Herav følger et viktig resultat. Ser man nå på den totale forandring av selve Hamilton-funksjonen, blir da ganske enkelt
Man kan merke seg noen spesielle Poisson-klammer. For eksempel er [qk,A] = ∂ A/∂ pk og [pk,A] = - ∂ A/∂ qk slik at begge Hamilton-ligningene kan skrives på samme form
Dette viser klart symmetrien mellom disse to variable i Hamiltons formulering.
Videre finner man lett at [qi ,qj ] = [pi ,pj ] = 0, mens [qi ,pj ] = δi j uttrykt ved Kroneckers deltasymbol δi j . For en partikkel med dreieimpulsen L = r × p har Poisson-klammene mellom komponentene likedan de symmetriske verdiene [Lx ,Ly ] = Lz  etc. I kvantemekanikken erstattes Poisson-klammene med kommutatorer mellom de tilsvarende kvanteoperatorene.
Harmonisk oscillator
Som et enkelt eksempel på bruk av Hamilton-formalismen, kan man betrakte en endimensjonal harmonisk oscillator med masse m og utslag q beskrevet ved Lagrange-funksjonen
De to Hamilton-ligningene finnes herav å være dq/dt = p/m og dp/dt = - mω 2q . De er begge av første orden og kan løses hver for seg ved å benytte seg at energien E til oscillatoren her er konstant. I den første ligningen kan man derfor benytte at p = √(2mE - m2ω2q2). Det gir differensialligningen
Ved å innføre den nye variable x = √(m/2E) ωq kan denne lett løses ved direkte integrasjon. Resultatet blir
hvor φ0 er en integrasjonskonstant. Oscillatoren svinger derfor periodisk med vinkelfrekvens ω .
Løsningen for impulsen finnes nå fra  p = mdq/dt som gir
Det er lett å sjekke at innsetning av disse to løsningene i Hamilton-funksjonen gir den konstante verdien E. I faserommet beskriver bevegelsen en ellipse.
Den prinsipale funksjonen
Det tidsforløpet som systemet får fra løsningen av Euler-Lagrange-ligningene, kalles den klassiske bevegelsen. Fra definisjonen kan man direkte beregne den tilsvarende virkningen som derved blir en funksjon som avhenger av sluttpunktet (q,t) for bevegelsen samt koordinatene til begynnelsespunktet q0 . Denne klassiske virkningen S = S(q,t,q0 ) ble av Hamilton kalt for den prinsipale funksjonen. Fra definisjonen følger direkte at dS/dt = L slik at
Innsatt i uttrykket over, betyr det at
som følger fra definisjonen av Hamilton-funksjonen H = H(q,p,t). Uttrykker man i denne impulsen som den deriverte ∂S /∂q, fremkommer dermed differensialligningen
Løsningen av denne vil gi den prinsipale funksjonen og dermed all informasjon om bevegelsen. Hvordan dette er mulig, ble først avklart 1842 - 1843 av den tyske matematiker Carl Gustav Jacob Jacobi. Den kalles derfor for Hamilton-Jacobi-ligningen.
Hamiltons virkningsprinsipp i faserommet
Som samme måte som Euler-Lagrange-ligningene kan utledes fra Hamiltons virkningsprinsipp, kan dette også gjøres for Hamiltons ligninger. Brukes sammenhengen mellom Lagrange-funksjonen og Hamilton-funksjonen, kan Hamiltons virkning skrives som
I integranden inngår nå q og p som uavhengige variable. En infinitesemal variasjon av disse resulterer i en variasjon
av virkningen. I andre ledd kan man benytte at δdq = dδq som etter en partiell integrasjon gir
Her er randleddet null da δq = 0 i begge endepunktene av integrasjonen. Under integralene er δq og δp forskjellige fra null. For at variasjonen δS = 0 må derfor begge parentesene i integralene være null. Det gir nå de to Hamilton-ligningene.
Maupertuis' virkningsprinsipp
I en beskrivelse av et mekanisk system basert på Hamiltons virkningsprinsipp δS = 0 betrakter man varierte baner som går fra et gitt begynnelsespunkt ved en gitt tid og som alle ankommer samtidig i et bestemt sluttpunkt ved et senere tidspunkt. De varierte bevegelsene vil derfor i alminnelighet ha annen energi enn den klassiske bevegelsen.
Oppgir man kravet om at de varierte banene skal ankomme til samme tidspunkt, er det mulig å reformulere dette virkningsprinsippet slik at man bare betrakter varierte baner med samme energi E. Variasjonen av virkningen vil derfor da måtte tilfredsstille δS + Eδt = 0. Fra den generelle definisjonen av Hamiltons virkning har man i dette tilfellet at
Det betyr at det nye virkningsprinsippet kan skrives som δW = 0 hvor W = W(q,E,q0 ) er Maupertuis' virkning
Dette er Maupertuis' virkningsprinsipp som ble funnet allerede på midten av 17-hundreårstallet. Variasjonen δW utføres her mellom et gitt begynnelsespunkt og sluttpunkt for bevegelsen under den betingelse at alle varierte baner har samme energi.
Hamilton så at dette virkningsprinsippet spiller samme rollen i mekanikken som Fermats prinsipp gjør i optikken. Denne nye virkningen kalte han for den karakteristiske funksjonen som er analog til den optiske veilengden i geometrisk optikk. Den tyske matematiker Carl Gustav Jacob Jacobi bidro til å avklare de matematiske aspektene ved disse forskjellige formuleringene.
Sammenhengen S = W - Et kan sees på som en Legendre-transformasjon hvor man erstatter den variable t i funksjonen S med den variable E i funksjonen W. Da blir δS = δW - Eδt - tδE . Men da δS + Eδt = 0 , må vi derfor ha δW = Eδt . Det betyr at
som er hva man venter ved en slik transformasjon av variable. Dette resultatet kan brukes til å bestemme tidsforløpet av en bevegelse når Hamiltons karakteristiske funksjon W er kjent.
Kanoniske transformasjoner
I Lagrange-funksjonen er ikke valget av den N generaliserte koordinater q = (q1, q2, ..., qN) entydig. Et annet valg Q = Q(q,t) vil gi de samme Euler-Lagrange-ligningene. En slik forandring av koordinatene, kalles en punkttransformasjon. Hva man velger å bruke i praksis, bestemmes vanligvis av den matematiske forenkling i løsningen man kan oppnå i noen tilfeller.
Punkttransformasjonen Q = Q(q,t) lar også de resulterende Hamiltonske ligninger forbli uforandret. Men i denne formuleringen av mekanikken har man nå 2N uavhengige variable q og p. Man kan nå tenke seg mer generelle transformasjoner q → Q(q,p,t) og p → P(q,p,t) hvorved Hamilton-funksjonen forandres til H(q,p,t) → H'(Q,P,t). Disse kalles for kanoniske transformasjoner hvis de bevarer formen på Hamiltons ligninger, det vil si at de gir som resultat
De nødvendige egenskapene de må ha, følger fra den tidligere utledningen av ligningene fra virkningsprinsippet i faserommet. Det betyr at de må resultere fra en ekstremalisering av virkningen
For at dette skal være i overensstemmelse med den tidligere virkningen S uttrykt ved de variable q og p, må de to integrandene være identiske eller mer generelt adskille seg fra hverandre med et totalt differensial dF. Dette vil nemlig i variasjonsregningen gi opp til et randledd som er lik null i beregningen. Man må derfor ha at
Hvis man nå betrakter funksjonen F = F(q,Q,t), så vil man derfor måtte ha
sammen med H' = H + ∂ F/∂ t . Så hvis funksjonen F er kjent, har man dermed sammenhengen mellom de nye og de gamle koordinatene. Denne kanoniske transformasjonen oppstår fra funksjonen F = F(q,Q,t) som derfor vanligvis kalles for den genererende funksjon.
På samme måte kan man bruke genererende funksjoner gitt ved andre par av variable. For eksempel, vil man benytte q og P i stedet, kan man skrive om den ovenforstående betingelsen til formen
Venstre side må nå være differensialet av en funksjon G =G(q,P,t). Dette følger utfra hva som opptrer på høyre side av differensialer. Igjen er dette et eksempel på en Legendre-transformasjon hvor man bytter ut den variable Q med P. Resultatet av denne kanoniske transformasjonen er nå
hvor den nye Hamilton-funksjonen fremdeles er gitt som H' = H + ∂ G/∂ t .
Hamilton-Jacobi-ligningen
Med en matematisk løsning av Hamiltons ligninger mener man vanligvis at man kan bestemme funksjonene qn = qn(q0 ,p0 ,t) og pn = pn(q0 ,p0 ,t) som beskriver den fulle bevegelsen av systemet med partikler ut fra gitte verdier q0 og p0 ved et tidligere tidspunkt t0 . Selv om dette kun er praktisk mulig i noen få, spesielle tilfeller, kan man nå ved hjelp av kanoniske transformasjoner i alle fall tenke seg til at man finner en genererende funksjon S(q,P,t) som er slik at den transformerte Hamilton-funksjonen H' = 0. Fra Hamiltons ligninger følger da at de nye koordinatene Q og P alle er konstante. Dette er den mest enkle løsning man kan tenke seg.
Uttrykt ved den opprinnelig Hamilton-funksjonen H = H(q,p,t) hvor p = ∂ S/∂ q , tilsvarer H' = 0 at
Denne differensialligningen kalles for Hamilton-Jacobi-ligningen. Løsningen gir denne meget spesielle, genererende funksjonen S = S(q,P,t) som da i prinsippet gir den fullstendige løsningen av dette mekaniske problemet.
Det er ikke uten grunn at denne genererende funksjonen betegnes med symbolet S som tilsvarer hva som brukes for Hamiltons prinsipale funksjon. Regner man uten den totalderiverte av den med hensyn på tiden, finner man
som er akkurat definisjonen av denne funksjonen som også kalles for Hamiltons virkning.
Sammenhengen med det opprinnelige problemet uttrykt i koordinatene q og p følger nå fra transformasjonsligningene. Fra den første transformasjonsligningen pn = ∂ S/∂ qn kan man ved begynnelsestidspunktet t0  bestemme de ukjente Pn fra begynnelsesverdiene q0 og p0 . Og når dette er gjort, kan man bruke den andre transformasjonsligningen Qn = ∂ S/∂ Pn ved tidspunktet t0  til å bestemme Qn på samme måte. Ved et senere tidspunkt kan man så bruke denne ligningen til å finne qn = qn(Q,P,t) som er løsningen man er på jakt etter. Hvordan alt dette kan matematisk foregå, ble først grundig analysert av den tyske matematiker Carl Gustav Jacobi noen få år etter at Hamilton hadde utviklet denne formuleringen.
For systemer med konstant energi E kan Hamilton-Jacobi-ligningen omformes ved å benytte at S = W - Et hvor W er den karakteristiske funksjonen. Da tar ligningen formen
Den spilte en viktig rolle de første årene i utviklingen av kvantemekanikken og spesielt i Bohr-Sommerfeld-kvantisering av elektronbevegelsen i de enkleste atomene. For hydrogenatomet kan den løses eksakt.
Eksempel
For enkelt å illustrere bruk av Hamilton-Jacobi-ligningen, kan man igjen benytte den 1-dimensjonale harmoniske oscillatoren. Med konstant energi blir da ligningen
Løsningen av denne er gitt ved integralet
som ganske lett kan finnes ved elementære funksjoner. Men hvis man kun er interessert i finne et uttrykk for selve bevegelsen som funksjon av tiden, kan man her benytte direkte at t = ∂ W/∂ E som gir
Dette er samme integralet som oppsto tidligere ved direkte bruk av Hamiltons ligninger. Det gir igjen
hvor φ0 er en integrasjonskonstant som kan bestemmes enklest fra oscillatorens posisjon q0 ved tidspunktet t0 = 0 .
Klassisk mekanikk som geometrisk optikk
En ikke-relativistisk partikkel med masse m er beskrevet ved  Hamilton-funksjonen  H = p2/2m  + V(x)   når den har potensiell energi V(x) . Denne er uavhengig av tiden, og partikkelen har derfor en gitt energi E .
Stråler med partikler
Maupertuis' virkning er gitt ved integralet
Da impulsen p = md r/dt og differensialet dr  er parallelle vektorer, er derfor W = ∫ pds hvor størrelsen av impulsen er gitt ved p2 = 2m(E - V) og linjeelementet ds = |dr |. Dermed kan virkningen finnes fra integralet
Den klassiske banen finnes så ved variasjonsregning basert på kravet at δW = 0 ved å sammenligne alle baner med samme energi E. Er banen kort nok, er løsningen den banen som har den minste virkningen.
Matematisk er denne beregningen lik med å finne banen til en lysstråle med utgangspunkt i Fermats prinsipp som gjelder i geometrisk optikk. Dette sier at lyset velger den banen som har kortest mulig optisk veilengde
Her er n = n(x) brytningsindeksen til mediet lyser beveger seg gjennom. Er lyshastigheten i vakuum c0 , er den c = c0 /n i mediet. Man kan derfor løse det mekaniske problemet ved å finne banen for lys i et medium med brytningsindeks
Når man snakker om en lysstråle i geometrisk optikk, spiller det i den forbindelsen ingen rolle om den virkelig består av lyspartikler eller lysbølger. Men fra eikonalapproksimasjonen vet man at bølgebeskrivelsen gir effektivt lysstråler når lyset har en bølglelengde som er mye kortere enn alle andre karakteristiske lengder i systemet. Da oppfører lyset seg som klassiske partikler.
Fronter av bølger
I stedet for å bruke Maupertuis' virkningsprinsipp for å finne bevegelsen til partiklene, kan man også bruke Hamilton-Jacobi-ligningen. Den karakteristiske funksjonen W = W(x) vil da for den gitte Hamilton-funksjonen måtte oppfylle differensialligningen
August Cappelen
Herman August Cappelen (født 1. mai 1827 i Skien, død 8. juli 1852 i Düsseldorf) var en norsk nasjonalromantisk maler og en tidlig representant for Düsseldorfskolen.
Hamilton-mekanikk
Fronter av bølger
Ut fra løsningen vil da ligningen W(x) = konst beskrive en flate i rommet. Da impulsvektoren til partikkelen er gitt som p = ∇W, vil den overalt stå normalt på slike flater. Dette minner igjen sterkt om geometrisk optikk beskrevet i eikonalapproksimasjonen hvor bølgevektoren k står vinkelrett på faseflatene.
Da flatene W(x) = konst ligger fast i rommet, vil derimot flatene for den prinsipale funksjonen S = W - Et = konst bevege seg. I figuren er vist to nærliggende flater W = a og W = b . Ved tiden t = 0 sammenfaller de med de tilsvarende flatene S = a og S = b . Men ved et litt senere tidspunkt dt har flaten S = a  flyttet seg til flaten W = a + Edt. Likedan har flaten S = b  flyttet seg til flaten W = b + Edt. Hastigheten som flatene beveger seg med, er u = ds/dt hvor ds er den lille distansen et punkt på flaten har beveget seg i denne korte tiden. I dette tidsrommet har S-flaten beveget seg mellom to W-flater med dW = Edt . Men samtidig er også dW = |∇W | ds da gradienten ∇W står normalt på flaten. Dermed forflytter S-flatene seg med en lokal hastighet
August Cappelen
Liv
Han var sønn av jernverkseier Diderik von Cappelen (1795–1866) og Edel Severine Margrethe Henriette Løvenskiold. Familien flyttet i 1835 til Holden hovedgård på Ulefoss ved Norsjø, hvor August vokste opp. Moren hadde selv lært å tegne, og man må anta at hennes undervisning ga ham et tidlig og godt grunnlag å bygge videre på. Han var oldebarn av Knud Plesner og dermed tremenning av Henrik Ibsen.
Tinambac
Tinambac (Bayan ng Tinambac) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon, og tilhører provinsen Camarines Sur. Folkemengden var på 67,572 innbyggere i 2015.
August Cappelen
Liv
Han tok artium med laud i Skien 1845, og deretter dro han til Christiania for å ta anneneksamen ved universitetet den påfølgende vinteren, og fikk også der laud. Her traff han den to år eldre Hans Gude, og ble hans elev vinteren og våren 1845-46. De to utviklet et elev- og vennskapsforhold, og sommeren 1846 dro Cappelen, Gude og Johan Fredrik Eckersberg på studiereise til Gudbrandsdalen, Mysuseter, Vågå og Bøverdalen. Gude anbefalte ham å følge med til Düsseldorf for å studere videre ved Kunstakademie Düsseldorf.
Hamilton-mekanikk
Fronter av bølger
Aksepterer vi nå den optiske analogien, vil vi kunne kalle dette for en fasehastighet for flaten S = konst  som opptrer her som en bølgefront. Den er i alminnelighet forskjellig fra hastigheten v = p/m til partikkelen.
Tinambac
Barangayer
Tinambac er inndelt i 44 barangayer.
August Cappelen
Liv
Der var Cappelen elev under professor Johann Wilhelm Schirmer i landskapsmaleriklassen fra 1846 til 1850, men i revolusjonsåret 1848 reiste han, i likhet med mange andre norske kunstnere, hjem og ble i Christiania vinteren 1848–49. Schirmer, som han hadde et godt elev-lærer-forhold til, preget Cappelen ved sine ideallandskaper og komposisjonsteknikker. Cappelen var tilsynelatende ikke innskrevet ved kunstakademiet, men skolens leder Wilhelm von Schadow omtalte ham like fullt i ettertid som elev.
Hamilton-mekanikk
Eksempel
En ball som blir kastet med hastighet v i en retning θ med x-aksen, vil bevege seg i potensialet V = mgy når y-aksen er rettet oppover og g er tyngdeakselerasjonen. Hamilton-Jacobi-ligningen for bevegelsen er da
Her er E = mv 2/2 ballens konstante energi og ∂W/∂x = mv cosθ dens bevarte impuls langs x-aksen. Den fulle virkningsfunksjonen er dermed gitt ved integralet
Suzuki Bandit
Suzuki Bandit er en serie med standard-motorsykler fra den japanske produsenten Suzuki, produsert fra 1989.
August Cappelen
Liv
I Düsseldorf var Cappelen medlem i kunstnerforeningen Malkasten, "en Forening der alle de 100 Malere kommer sammen om Aftenen for at hygge sig og hvile sig efter Dagens Arbeide."
Hamilton-mekanikk
Eksempel
Impulsen langs y-aksen er nå gitt som
August Cappelen
Liv
Cappelen døde av en svulst i magen. Han ble begravet i Düsseldorf, men hans levninger ble flyttet til Holla gamle kirke, Ulefoss i Nome etter 1945.
Kunst
August Cappelen betraktes som en bråmoden og talentfull kunstner, som i løpet av de siste to årene av sitt liv nådde fram til et eget, personlig uttrykk. Typiske er hans villmarkspresentasjoner av Telemarks skoger, innsjøer og bekker, fylt med lidelsesfulle uttrykk av ensomhet og forgjengelighet. Særlig trærne og kampesteinene er effektive i hans komposisjoner; mørkegrønne fargetoner er fremtredende.
Hamilton-mekanikk
Materiebølger
hvor i = √(-1) er den imaginær enhet. Hvis man antar at disse bølgene oppfyller den vanlige bølgeligningen
August Cappelen
Kunst
Hans modne og mest produktive periode var mellom 1850 og 1852, det vil si hans to siste leveår.
Hamilton-mekanikk
Materiebølger
hvor nå u = E/p er fasehastigheten, vil funksjonen ψ(x) derfor måtte oppfylle den reduserte ligningen
August Cappelen
Kunst
De viktigste samlinger av Cappelens kunst er i Nasjonalmuseet og i familiens eie på Holden.
Hamilton-mekanikk
Materiebølger
hvor det er naturlig å ha innføre den reduserte Planck-konstanten  ħ = h/2π . Men nå er for denne partikkelen p2 = 2m(E - V) slik at ligningen kan skrives som
Dette er den stasjonære Schrödinger-ligningen som viser seg å være riktig for å beskrive partikler på atomært nivå der kvantemekanikken erstatter den makroskopiske beskrivelsen. Man ser altså at klassisk mekanikk tilsvarer geometrisk optikk hvor de underliggende bølgeegenskapene ikke lenger viser seg.
Ustasja
thumb|Utsasja-vakter ransaker nyankomne fanger til [[Jasenovac konsentrasjonsleir|konsentrasjonsleiren Jasenovac]] Ustasja er en separatistisk organisasjon av kroatiske fascister. Organisasjonen ble dannet i 1929 med baser i Italia og Ungarn. Leder (poglavnik) av bevegelsen var Ante Pavelić.
Etter at Jugoslavia ble okkupert av Tyskland i 1941, ble de tyske troppene hilst velkommen av store deler av den kroatiske og slovenske befolkningen. Under den andre verdenskrig stod denne bevegelsen i spissen for den såkalte selvstendige kroatiske stat, og organiserte folkemord og etnisk rensning på flere hundre tusen serbere, samt mange tusen sigøynere og jøder. Under krigen var Ante Pavelić i realiteten statsleder i det vestlige Jugoslavia (Den uavhengige staten Kroatia) med tysk støtte.
Etter den andre verdenskrig ble mange av medlemmene dømt til døden og henrettet, men lederen klarte å unnslippe til Argentina. Bevegelsen fortsatte sin terrorvirksomhet blant annet i Sverige, hvor den stod bak flere terrorhandlinger i 1970-årene.
Injury Severity Score
Injury Severity Score (ISS) er en metode for å gradere alvorligheten av fysiske skader. ISS er basert på Abbreviated Injury Scale (AIS).
Abbreviated Injury Scale (AIS)
AIS er en metode for å gradere alvorligheten og dødeligheten som følge av skader. AIS graderer skadeomfang ut i fra hvor på kroppen skaden er, på en skala fra en til seks:
AIS deler kroppen inn i ni kroppsområder:
ISS
ISS deler kroppen inn i 6 ulike områder:
For å regne ut ISS tar man de tre høyeste skårene fra AIS og summerer kvadratene av dette. Dette gir en skår mellom 3 og 75. Hvis et kroppsområde har en AIS skår på 6 vil ISS automatisk bli 75 da det foreligger en skade som ikke er mulig å overleve.
Ramberg (Nøtterøy)
Ramberg er en ås ved vannkanten lengst nordvest på Nøtterøy i Færder kommune. Den har en høyde på omtrent 45 meter over havet.
Vest for Ramberg ligger Ramdal og i sør ligger Bjørneglova. Litt lenger sør ligger Rambergåsen.
Åsen het opprinnelig Rafnabjargir, som kommer av fuglenavnet ravn.
Yasmin Syed
Yasmin Syed (født 7. november 1966 i London) er en norsk skuespiller som jobber som kanalvert i NRK1. Moren er fra Norge og faren var indisk guyaner.
Syed flyttet som toåring til Vinje i Telemark hvor hun vokste opp. Hun har studert musikk, teater og dans med fordypning i sang ved Pacific Lutheran University i Tacoma i den amerikanske delstaten Washington.
I 1997 spilte hun den kvinnelige hovedrollen i den norske filmen Halvveis til Haugesund. Filmen er en road-movie og var en del av hovedprogrammet under filmfestivalen i Haugesund. Den ble tilgodesett med terningkast fire i både Dagbladet og VG. I 1999 var hun å se som politioverkonstabel i Familiesagaen De syv søstre på TV 2. Samme år ble hun også ansatt som kanalvert i NRK1. I 2002 og 2003 var hun med i livssynsprogrammet STYRK live på NRK. Julen 2008 ledet hun Julemorgen sammen med Kåre Magnus Bergh. Hun har også eget band, Yasmin's Bandpower.
Viña del Mar
Byen ligger rett nord for havnebyen Valparaíso og om lag 110 km nordvest for landets hovedstad Santiago de Chile.
Korsmyrane
Korsmyrane eller Korsmyra (nordsamisk: Ruossajeaggi) er et rundt 6 km² stort myrområde i Tana kommune og Nesseby kommune i Finnmark, beliggende om lag 5 kilometer sørøst for Skiippagurra. Korsmyrane er et stort palsmyrkompleks med flere palstyper representert, og langs bekkedragene finnes innslag av rikmyrvegetasjon.
Området har et svært rikt fugleliv. I alt er det funnet 49 fuglearter på Korsmyra, herav 32 typiske våtmarksarter. Det er funnet 8 arter andefugl, med toppand som den vanligste, foruten brunnakke, krikkand, stokkand, havelle, sjøorre og siland. Av vadefugl er det påvist 9 forskjellige arter, med rødstilk og grønnstilk som de vanligste. I mindre antall finnes også storlom og smålom, og det er også registrert heilo, vipe, brushane, enkeltbekkasin, lappspove, gluttsnipe og svømmesnipe i området. Alle antas å hekke, heilo, brushane og enkeltbekkasin i størst antall. Det er registrert 5 arter måsefugl, med rødnebbterne som den klart vanligste. Innover myrene hekker noen par svartbak og fiskemåke. Det er også registrert mange fjelljoer. Spurvefuglene er tallrike, og det er funnet 21 arter av disse, hvorav 8 med tilknytning til våtmark. Det er stor tetthet av heipiplerke og lappspurv, mens lappiplerke, gulerle, fossekall, blåstrupe, sivsanger og sivspurv finnes i noe mindre antall.
Som alle palsmyrer er Korsmyra sterkt truet av klimaendringer, og området er også utsatt for kjøreskader fra terrenggående kjøretøy.
Ulica Obi-Wana Kenobiego
Ulica Obi-Wana Kenobiego («Obi-Wan Kenobis gate» på norsk) er en gate i den polske byen Grabowiec om lag 12 km syd for Toruń.
Gaten er oppkalt etter Obi-Wan Kenobi, en fiktiv figur i Star Wars-universet skapt av George Lucas. Han er en av de viktigste figurene i sagaen og en av de få figurene som i en eller annen form dukker opp i samtlige seks filmer. Navnet på gaten ble vedtatt av byrådet i april 2005.
Absolute Music 8
Absolute Music 8 er det åttende samlealbumet i den norske Absolute Music-serien og ble utgitt i 1993.
Dirge of Cerberus Lost Episode: Final Fantasy VII
Dirge of Cerberus Lost Episode: Final Fantasy VII (ダージュ オブ ケルベロス ロスト エピソード -ファイナルファンタジーVII-) er et japansk tredjepersonsskytespill utviklet og utgitt av Square Enix. Det er en direkte oppfølger til PlayStation 2-spillet Dirge of Cerberus: Final Fantasy VII, og foregår mellom hendelsene i spillet. Spillet ble først presentert under E³-messen i 2006, og ble gitt ut til en rekke mobiltelefoner 22. august 2006.
Eksterne lenker
en:Dirge of Cerberus: Final Fantasy VII fr:Dirge of Cerberus: Final Fantasy VII
Inga Abitova
Inga Eduardovna Abitova (russisk Инга Эдуардовна Абитова, født 6. mars 1982 i Novokujbysjevsk) er en russisk langdistanseløper.
Bjørneglova
Bjørneglova er et skar med ei rekke eneboliger nordvest på Nøtterøy i Færder kommune. Området grenser til Vestfjorden i vest, Ramberg i nordvest, Ramdal i nordøst og øst, og Rambergåsen i sør.
Monkey Island
De to første spillene ble laget i regi av Ron Gilbert. Hva programmering angår, ble tre første spillene laget i SCUMM, mens det fjerde spillet er laget i GrimE, som blant annet støtter 3D-grafikk.