cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gurung
[[Fil:Nepal_ethnic_groups.png|250px|right|thumb|Noen nasjonale grupper i Nepal;
{{legend|#660000|Bhothe, Sherpa, Thakali}} {{legend|green|Gurung}} {{legend|#ff6600|Kirat}} {{legend|red|Newar}} {{legend|#ffcc33|Nepali}} {{legend|#333366|Tamang}}]] Gurung (som sjøl kaller seg temü, også transkribert som temu eller tamu) er en nasjonalitet i Nepal.
Ifølge folketellinga i 2001 var det 543 571 Gurung (Τemü, også transkribert Temu) i Nepal – 2,39% av befolkninga. De som snakket nasjonalspråket Temü-Tan var 338 925.
Gurung-folket snakker et tibeto-burmesisk språk som er i slekt med språkene til bl.a. magar, tamang, newar og kirat. I Nepal reknes de med til gruppa av minoriteter som lever utafor det hinduiske kastesystemet janjati. I stedet har Gurungene laget sitt eget "kastesystem", basert på hinduenes.
Tradisjonelt har Gurung-folket drevet med sauehold, handel og jordbruk, og dette er fortsatt hovednæringsveier for de fleste.
Gurung-folk som soldater
Etter magarene var gurung den nest største gruppa i kong Prithvi Narayan Shah av Gorkhas hær, da han på 1700-tallet gjennomførte de erobringene som la grunnlaget for den moderne staten som seinere fikk navnet Nepal. Etter 1816 blei mange vervet som ghurka-soldater for den engelske kolonimakta i India.
Sammen med magar og andre buddhistiske folkegrupper fra åsene var det også et stort innslag av gurung i NKP(Maobadi)s opprørshær under Nepals borgerkrig 1996 - 2006.
Religion
Pye-tan-lhu-tan er gurung-folkets hellige bok, som gjengir deres tradisjonelle historie..
Gurung-folket dyrka tradisjonelt den gamle tibetanske religionen bön (eller Pön). Seinere fikk tibetansk buddhisme stor innflytelse. Grupper som lever blant hinduer har gått over til hinduismen.
Ifølge folketellinga i 2001, var 69,03% buddhister, 28,75% hinduer og 0,66% kristne. (Bön og annen tradisjonell religion har ofte ikke blitt tatt med i folketellinger i Nepal.)
Krystian Zimerman
Krystian Zimerman (født 5. desember 1956 i Zabrze i Polen) er en verdenskjent polsk pianist.
Han studerte ved Musikkhøyskolen ( nå : Karol Szymanowski musikkakademiet ) i Katowice hos Andrzej Jasiński. Hans karriere skjøt fart da han vant den prestisjefulle Chopinkonkurransen i Warszawa i 1975. I 1976 spilte han med Berliner Philharmoniker i Berlin under ledelse av Herbert von Karajan og debuterte i USA med New York Philharmonic i 1979.
Zimerman konserterer i mange land og anerkjennes allment som en av samtidens fremste pianister. Han har spilt inn en rekke plater og foretatt omfattende konsertreiser. Han er mest kjent for sin interpretasjon av romantikkmusikken, men han har også spilt moderne verk, som for eksempel urfremførelsen av Witold Lutosławskis pianokonsert, et verk komponisten selv skrev for ham. Siden 1996 har han undervist ved musikkakademiet i Basel.
Presidente Kennedy (Tocantins)
Presidente Kennedy er en kommune i delstaten Tocantins i nordregionen av Brasil.
Gigg Lane
Gigg Lane er en fotballarena i Bury i England. Banen er eid av og hjemmebane for Bury FC. FC United of Manchester har også Gigg Lane som hjemmebane. Gigg Lane har en tilskuerkapasitet på 11 669.
Historie
Stadionet ble bygget i 1885, og hadde sin første kamp 12. september 1885 mellom Bury FC og Wigan Athletic (en kamp som endte i 4-3 til Bury).
Annet bruk
Stadioen har blitt brukt til mange andre idretter enn fotball, f.eks. rugby, cricket, baseball og lacrosse. Den har også blitt brukt av andre fotballklubber enn Bury, bl.a. har Manchester United hatt reservelagskamper her, og FC United of Manchester har delt stadioen med Bury siden 2005-06-sesongen.
Manchester United-spilleren Anderson filmet en TV-reklame der for Adidas.
Tompkins County
Tompkins County er et fylke i den amerikanske delstaten New York.
Timmele
Timmele er et tettsted i Ulricehamn kommune i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. Det ligger cirka 10 kilometer nord for Ulricehamn. I 2010 hadde tettstedet 847 innbyggere.
Fredrik Karl av Preussen
Fredrik Karl Nikolaus av Preussen (1828–1885) var en prøyssisk prins og generalfeltmarskalk. Han var sønn av prins Karl, bror av keiser Wilhelm og prinsesse Marie av Sachsen-Weimar, og er regnet som en av de største prøyssiske feltherrer i sin tid.
Biografi
Fra 1842 til 1846 fikk Fredrik Karl undervisning i de militære disipliner av major Albrecht von Roon. Han var også hans militære ledsager, da prinsen studerte ved universitetet i Bonn fra 1846.
Live Aid
Live Aid var en rockekonsert (veldedighetskonsert) som ble holdt den 13. juli 1985. Initiativtakere til konserten var Bob Geldof og Midge Ure og formålet var å samle inn penger til de sulterammede i Etiopia. Konserten ble hovedsakelig avholdt på Wembley stadion i London (med et publikum på om lag 72 000, Gray oppgir 80.000 ) og på John F. Kennedy Stadium i Philadelphia (med om lag 90 000 publikummere; Gray oppgir 100.000 ). Det ble også avholdt mindre konserter i Sydney og i Moskva. Konserten var tidenes største satellittoverførte TV-sending, hvor man hadde seere fra om lag 150 land.
Fredrik Karl av Preussen
Biografi
Etter å ha fullført sine studier deltok prinsen i 1848 i felttoget i Schleswig som kaptein i følge med general Wrangel og utmerket seg ved slagene ved Schleswig og Dybbøl ved personlig mot. I 1849 deltok han som major i generalstaben i felttoget i Baden og ble som sjef for en husarskvadron sterkt skadet ved stridigheter ved Wiesenthal.
Live Aid
Antall TV-seere verden over er anslått til 1,5 milliarder. Musikerne stilte opp gratis og flyselskap tilbød seg å frakte artistene gratis. Wembley krevde først 1 million for leie av stadion og gikk raskt ned til 150.000 pund. Prinsesse Diana og prins Charles var til stede på Wembley. Overføringen varte i 16 timer blant annet på NRK.
Fredrik Karl av Preussen
Biografi
I den følgende fredstiden, hvor han i 1852 ble forfremmet til oberst, i 1854 til generalmajor og i 1856 til generalløytnant, viet han seg til militære vitenskaper. Han holdt foredrag for offisersvenner og utgav litografiske avhandlinger. Av de siste ble det uten prinsens viten i 1860 utgitt Eine militärische Denkschrift von P. F. K., som på grunn av sine vidtgående reformforslag fikk stor oppmerksomhet. Som kommandør før 3. armékorps (siden 1860) gjennomførte han mange av disse reformene. Han brukte sitt korps for å prøve ut sine militære idéer og gjorde seg store fortjenester ved utviklingen av den prøyssiske armé.
I 1864] fikk prinsen, som i mellomtiden var blitt befordret til general av infanteriet, overkommandoen over de prøyssiske tropper i Schleswig-Holstein. Her klarte han blant annet å bemektige seg Danevirke fra danskene. Etter at Wrangel hadde lagt ned sin kommando i mai ble prinsen øverstkommanderende for den allierte arméen og erobret Jylland og 29. juni Alsen.
I 1866 ble han utnevnt til øverstkommanderende under den prøyssisk-østerrikske krig for den 1. armé (2., 3. og 4. korps), og rykket inn i Bøhmen ved Oberlausitz. Den 26. og 27. juni slo han de østerriksk-saksiske tropper under Clam-Gallas ved Liebenau og Podol, den 28. ved Münchengrätz og den 29. ved Gitschin. Den 3. juli angrep han de østerrikske stillinger i slaget ved Königgrätz. Under slaget klarte han å holde stand mot den tallmessig overlegne fienden lenge nok til at kronprins Fredrik rakk å inntreffe til høyre i slagfeltet, og general Eberhard Herwarth von Bittenfeld i venstre flanke. Deretter marsjerte prinsen frem til Wiens forland.
I den konstituerende nordtyske riksdagen i 1867 representerte han den østprøyssiske valgkrets Labiau-Wehlau.
I den fransk-prøyssiske krig hadde han overkommandoen over den 2. tyske armé. Han holdt franskmennene tilbake ved slaget ved Vionville og gjennom seieren 18. august ved Gravelotte sikret han seieren over den fransk Rhinarméen. Deretter fikk han overkommandoen over både den 1. og 2. tyske armé, og ledet kringsettelsen av Metz. Han slo alle Bazaines utfall tilbake og tvang ham til kapitulasjon den 27. oktober. Den 28. oktober ble han utnevnt til generalfeltmarskalk, og begav seg i ilmarsj den 2. november med tre armékorps i retning Loire, for å hindre den franske Loirearméen fra å trenge seg frem i retning i Versailles og Paris. Etter å ha slått franskmennenes angrep tilbake, gikk han til offensiv den 3. desember, og besatte 4. desember Orléans og drev den fiendtlige arméen tilbake til Bourges og Le Mans.
I januar 1871 slo han Chanzy ved Le Mans i flere sammenstøt (6.-12. januar) og knuste hans hær så fullstendig, at ethvert forsøk på å unnsette Paris fra vest ble umuliggjort.
Etter krigen ble han generalinspektør for den tredje arméinspeksjon i den tyske rikshær og inspektør for det prøyssiske kavaleriet. Tsar Alexander II av Russland utnevnt ham til russisk feltmarskalk. Han var dessuten sjef for flere prøyssisk, russiske og østerrikske regimenter.
Ulster County
Ulster County er et fylke i den amerikanske delstaten New York.
Fredrik Karl av Preussen
Biografi
Fredrik Karl foretok flere reiser til Orienten, om den siste i 1883 til Egypt og Syria utkom et praktverk (Berlin 1884).
Ōita Stadion
Ōita Stadium (Big Eye) er et stadion som i hovedsak blir brukt til fotballkamper. Stadionet ligger i Ōita i Japan. Stadionet er hjemmebanen til fotballaget Oita Trinita.
Fredrik Karl av Preussen
Familie
Prinsen ble 29. november 1854 gift med prinsesse Maria Anna (født 14. september 1837), datter av hertug Leopold IV av Anhalt-Dessau. De hadde følgende barn:
Æresmedlemskap i DNT
Prins Fredrik Karl ble i 1880 ble utnevnt til Den Norske Turistforenings andre æresmedlem, ti år etter Peter Christen Asbjørnsen. Han hadde to ganger sommeren 1874 fått karjoltskyss opp for å besøke foreningens grunnlegger, Thomas Heftye på Sarabråten, nemlig den 23. og 26. juli. Ved siste anledning var også dikteren Henrik Ibsen med familie og redaktør Christian Friele med frue blitt innbudt for å feire ham. Claus Helberg har ikke funnet andre plausible årsaker for utnevnelsen enn at Oscar II hadde et sterkt ønske om å normalisere og bedre forholdet til prøysserne. Det ville imidlertid ha vakt atskillig oppsikt, ikke minst i Danmark, om det ble gjort offisielt. Dermed kan de ha sett det som en utvei, at DNT, hvor hele kongefamilien hadde løst medlemskap, kunne tre inn og tjene et slikt formål.
Ōita Stadion
Stadionet ble åpna i mai 2001 og tar 43 000 mennesker. Det var vertsskap for tre kamper under fotball-VM 2002 i Japan og Sør-Korea.
Sandmarkfly
Sandmarkfly (Rhyacia simulans) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet spredt nord til Sør-Trøndelag i Norge.
Utseende
Et middelsstort (vingespenn 40 – 45 mm, kan bli større), grått eller gråbrunt nattfly. Forvingen er lyst grå eller gråbrun med små, svartkantede nyre- og ringmerker og mer eller mindre tydelige, doble, mørke mellomlinjer som avgrenser vingens midtfelt. Ytterkanten er gjerne litt lysere enn resten hos mørke eksemplarer. Bakvingen er grå.
Levevis
Larvene lever trolig på ulike gras og urter, men det foreligger få observasjoner på hvilke næringsplanter de bruker ute i naturen. De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli. I alle fall lenger sør i Europa holder de seg i ro på et kjølig og fuktig sted en tid på ettersommeren, før de flyr igjen om høsten.
Karl Stenstadvold
Karl Stenstadvold (født 13. mars 1915 i Sarpsborg, død 30. juli 1997) var en norsk elektroingeniør og direktør. Han var direktør ved SINTEF fra 1951.
Stenstadvold var medlem i Norges Tekniske Vitenskapsakademi og fra 1963 korresponderende medlem i Det kongelige svenske ingeniørvitenskapsakademiet.
Han var dessuten fra 1954 til 1990 stormester av Polyhymnia (orden).
Fosna
Fosna er det alternative navnet på Kristiansund, og brukes stadig i en rekke sammenhenger, bl.a. i navn på firmaer og foreninger, f.eks. Fosna Rotary klubb. Navnet var tidlig på 1900-tallet et alternativt bynavn for de som ønsket å fjerne spor etter dansketiden. Før byen fikk status som kjøpstad 1742 var den ladested med navnet Lille-Fosen.
Navnet forteller at her er det en god havn; dette var forutsetningen for lokalisering av byer langs Norges kyst.
Lille-Fosen og Stor-Fosna
Navnet og stedet Lille-Fosen står som en motsetning til Stor-Fosna som ligger litt lenger nord i skipsleia. Begge steder har usedvanlig god havn. På et kart fra 1704 er øya Kirklandet avmerket som «Lillefosen». Et diplom fra 1354 omtaler «Fosner kirki» og «Fosnen a Nordmøre» – i middelalderen gikk Nordmøre helt nord til Namdalen og diplomet kan vise til Storfosna ved Ørlandet der det sto en kirke i middelalderen. Det er ikke kjent at Kristiansund hadde kirke i middelalderen. I 1520 ble «Føzen» brukt og Olav Engelbrektssons jordebok har «Ffoszen». «Lille-Fosen» er kjent første gang i 1590, «lille» trolig for å skille fra Storfosna. Fra 1770-årene, etter at stedet hadde blitt by med navnet Kristiansund, het det at «Fosna» var bynavnet slik bøndene uttalte det. «Fosna» som navn på byen var i bruk også på 1800-tallet. «Fosna» er dativ som fortsatt finnes i nordmørsdialektene og som trolig fantes i byen på 1700-tallet.
Fornorskning av stedsnavn
Det pågikk en heftig diskusjon omkring 1910 – 1920 om norske byer som hadde fått navn i dansketiden skulle få tilbake sine gamle navn. Kristiansund skulle eventuelt omdøpes til Fosna. Kristiania endret navn til Oslo, mens byer som var grunnlagt i unionstiden, blant annet Kristiansund, beholdt sine navn. Mange bedrifter og institusjoner i Kristiansund har Fosna i navnet, og en steinalderkultur, fosnakulturen der de første funn ble gjort i Kristiansund har navn etter ladestedet.
Ladestedet på Nordmøre fikk i 1742 bystatus og nytt navn: Kristiansund. Kristiansunds byvåpen viser en liten foss med hoppende lakser, men Fosna betyr sannsynligvis noe annet, trolig et sted man finner ly, dvs ei god havn.
Vår Frue kirke (Trondheim)
Vår Frue kirke er en steinkirke i Trondheim. Koret og østre halvdel av skipet utgjør middelalderens Mariakirke. Foruten Nidarosdomen og Lade kirke er dette den eneste kirken fra middelalderens Trondheim som har overlevd fram til våre dager. Fra 1400-tallet av har kirken blitt omtalt som Vår Frue kirke. Kirken ligger mellom det middelalderske gateløpet Vår Frue Strete og den nyere Kongens gate, midt i hjertet av byen. Kirken er blitt herjet av brann flere ganger, men har hver gang blitt gjenoppbygget.
Fosna
Fosna - en god havn
Fosna (eller Fosn) er et svært gammelt naturnavn og finnes flere steder på Vestlandet og i Trøndelag. Storfosna er en øy i Ørland kommune der det var administrasjon for Fosna (Fosen) len og har gitt navn til dette distriktet. Andre eksempler er holmen Fosna i Hitra kommune og Fosnavåg på Sunnmøre. Ola Stemshaug mener at navnet og ordet Fosna skriver seg fra norrønt folksn eller folskn av å fela i betydning gjemme/skjule. For Storfosna er skriftlige norrøne belegg for Folksn/Folskn. Betydningen kan trolig knyttes til at stedet var en god havn. «Fosnavågen» har også blitt brukt som navn på havnen (vågen) ved Lille-Fosen.
Vår Frue kirke (Trondheim)
Etter reformasjonen ble kirken sterkt utvidet vestover, men murverket i de originale østlige delene er likevel svært godt bevart. Disse delene utgjør den tredje største bevarte middelalderkirken i Norge. Vår Frue kirke har tradisjonelt havnet i skyggen av Nidarosdomen et steinkast unna og derfor blitt viet lite oppmerksomhet. I 2004 ble kirken oppført på Riksantikvarens liste over tolv store kirker av nasjonal verdi, som på grunn av størrelse og rikdom medfører ekstra utfordringer for vern og vedlikehold. Etter flere tiår med forfall og forslumming, gjennomgikk den en større renovering foran kirkens offisielle 800-årsjubileum i 2007.
Kort bygningsbeskrivelse
De deler av kirken som stammer fra middelalderen, utgjør dagens østlige del og er for det meste oppført i nøyaktig tilhugget grønnskifer og kleberstein, tilsvarende de eldre delene av Nidarosdomen. I koret finnes en tidliggotisk portal med et konge- og biskophode, foruten et romansk og et stort gotisk vindu med vakker klebersteinsinnfatning. De øvrige middelaldervinduene er stort sett blitt ødelagt av senere restaureringer.
Skipet ble forlenget med 15 meter på 1600-tallet med ujevne skift, hovedsakelig med kløyvd naturstein og brede, ujevne kalkfuger mellom disse. Skipet er avsluttet i vest med et ruvende tårn med klokker og tårnur. Tårnet har en sandsteinsportal, et forgylt kongemonogram tilhørende Christian VI samt årstallet 1739, som var året da byggearbeidet ble satt i gang. I 1770-årene ble tårnet dekket med en pyramideformet tårnhette med arker og utsiktsglugger for brannvakten. Kirken har to våpenhus foran inngangene fra middelalderen på nordre og søndre langvegg i skipet. Søndre våpenhus er oppført i bindingsverk etter siste brann i 1708, mens det nordre ble erstattet med et større nygotisk tilbygg i tegl under en restaurering i 1880-årene.
Dagens store nygotiske vinduer ble satt inn ved restaureringen i 1880-årene. Dette ødela ikke bare de originale middelaldervinduene, men resulterte også i en skjemmende teglsteinsinnramming som avviker sterkt fra resten av murverket. Etter at kirkens tykke kalkpuss ble fjernet på 1950-tallet, kan dens lange historie leses ut fra de mange sårene og de forskjellige kvalitetene på murarbeidet.
Kirken hadde tidligere et rikt barokk- og rokokko-interiør. Dette ble også fjernet ved restaureringen på 1880-tallet, bortsett fra orgelet, prekestolen og barokkaltertavlen.
Under kirken ligger forseggjorte gravkjellere fra 16- og 1700-tallet, som i stor grad er bevart, trass i de øvrige ødeleggelsene ved restaureringer og ombygninger.
Aktiviteter
Med sin beliggenhet midt i folkelivet i Trondheim sentrum har Vår Frue kirke blitt utpekt som hverdagskirke med lav terskel og stor takhøyde. Kirken benyttes i dag av Kirkens Bymisjon som symbolsk har fått innredet et alter av brostein, på tvers av kirkerommet. Kirken og sognet er slått sammen med Nidarosdomen til Nidaros domkirke og Vår Frue menighet. Kirken blir sjelden brukt til høymesser.
Det avholdes messe med suppeservering hver torsdag kl. 18.30 og nattåpen kirke hver fredag kl. 20. Dessuten er kirken vanligvis åpen mellom 11.30 og 14.30 på onsdager, men dette utgår så lenge den innvendige oppussingen foran jubileet pågår.
Ved siden av gudstjenester brukes kirken også som konsertlokale. Blant annet holder studenter ved NTNU Institutt for musikk (tidl. Musikkonservatoriet) en gratis mini-konsert hver lørdag kl. 14 gjennom skoleåret.
Bueribbet markblomsterflue
Bueribbet markblomsterflue (Eupeodes lapponicus) er en middelstor flue som tilhører familien blomsterfluene. Den finnes er funnet over det meste av Norge, men er ikke spesielt tallrik.
Vår Frue kirke (Trondheim)
Middelalderdelen
En gammelnorsk innskrift på korhjørnet forteller om kirkens tilblivelse:
Martin Jakubko
Martin Jakubko (født 26. februar 1980) er en slovakisk tidligere fotballspiller.
Oorts sky
Oorts sky (oppkalt etter Jan Oort), av og til kalt Öpik-Oorts sky, er en hypotetisk kuleskall-formet sky av primært isete planetesimaler. Skyen antas å ligge omtrent 50,000 AE, eller nesten et lysår fra solen. Det vil si nesten en fjerdedel på veien mot Proxima Centauri, som er nærmeste stjernen til solen. Avstanden er også tusen ganger så stor som avstanden fra solen til Kuiperbeltet og den spredte skiven, som er to andre samlinger av transneptunske objekter. Den ytre grensen av Oorts sky defineres som den kosmografiske grensen av solsystemet og regionen som solen dominerer gravitasjonelt.
Bueribbet markblomsterflue
Utseende
En middelsstor (8-11 mm), gul og svart blomsterflue. Arten kan ligne på mange andre Eupeodes-arter, et bra kjennetegn er at åren R4+5 er tydelig S-formet buet foran den fremste marginalcellen. Fasettøynene er nakne. Antennene er brune, ansiktet for det meste gult. Thorax er litt matt svart, på sidene med tette, gule hår, scutellum er grågult. Bakkroppen er svart med tre par runde, gule flekker som ikke når helt ut til ytterkanten. Beina er gulbrune, vingene glassklare med brunt vingemerke.
Martin Jakubko
Jakubko har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet FC Moskva og FC Khimki fra Russland.
Pugmil
Pugmil er en kommune i delstaten Tocantins i nordregionen av Brasil.
Bueribbet markblomsterflue
Levevis
Larvene lever av bladlus. De voksne fluene kan finnes fra mars til oktober og besøker mange slags blomster. Arten finnes helst i tilknytning til barskog.
Utbredelse
Denne arten finnes i nesten hele den palearktiske sone og også i Nord-Amerika. I Norge er den funnet spredt over hele landet bortsett fra ytre deler av Nord-Norge og høyfjellet.
Martin Jakubko
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Vår Frue kirke (Trondheim)
Middelalderdelen
«Hin helga Maria á mik – Biorn Siguarsson gerðe mik»
«Den hellige Maria eier meg – Bjørn Sigvardsson gjorde meg»
Trolig var Bjørn Sigvardsson en rik mann som finansierte arbeidet, selv om han ikke er kjent fra andre kilder. Han kan også ha vært kirkens byggmester. Slike innskrifter er meget uvanlige på norske middelalderbyggverk.
Kirken ble bygget med tradisjonell form med et rektangulært skip avsluttet i øst av et kvadratisk kor. Dimensjonene var imidlertid uvanlig store – koret var 11,5x11,5 m og skipet 25x18 m – noe som plasserte kirken blant de største kirkene i landet, utenom domkirkene. Skipet i Vår Frue kirke er faktisk det bredeste rommet man kjenner fra norsk middelalder, med en indre bredde på 15 meter. Dette var på grensen av hva som var mulig å legge tak over uten indre støttesøyler. Koret kan opprinnelig ha hatt to krysshvelv, men bare rester av hvelvkonsollene er bevart, innmurt i korveggen.
Kirkens viktigste side har trolig vært sørsiden som vendte mot byens torg, som iallfall i senmiddelalderen lå i sørenden av kirkegården rundt kirken. Koret og sørsiden av skipet er i sin helhet bygd av kvaderstein, mens nordsiden av skipet har kvadre nederst og mer vilkårlige naturstein lenger opp. Dette kan bety at man slapp opp for kvadre etter en tids pause i byggingen. Trolig var denne «baksiden» av kirken glattpusset og hvit. Kirkens hovedinnganger var portalene på nord- og sørveggen, som trolig hadde våpenhus av tre eller (senere) bindingsverk. Dessuten må det ha eksistert en monumental vestportal.
Det har hersket stor tvil om dateringen av kirken. Snorre omtaler en massakre på Birkebeinere som hadde søkt tilflukt i Mariakirken under Baglernes angrep på Nidaros i 1206. Omtalen tyder på at kirken var en stavkirke som ble delvis ødelagt i angrepet. Denne kan etter kort tid ha blitt erstattet av en steinkirke, noe som har gjort at Vår Frue kirkes offisielle 800-årsjubileum er satt til 2007.
Oorts sky
Astronomer antar at materien som utgjør Oorts sky ble dannet nærmere solen, og at gravitasjonell påvirkning fra kjempeplanetene tidlig i solsystemets utvikling spredte materien ut i rommet. NASA publiserte imidlertid i 2010 en artikkel som inkluderte følgende sitering:
Vi vet at stjerner dannes i hoper. Solen ble født inn i en enorm gruppe av andre stjerner som ble dannet i samme gassky. I denne fødehopen, var stjernene tilstrekkelig nær hverandre til å trekke kometer vekk fra hverandre ved gravitasjon.
Det spekuleres derfor i om Oorts sky i det minste delvis er produktet av et bytte av materie mellom solen og dens søsterstjerner da de ble dannet og drev fra hverandre.
Selv om det ikke finnes noen bekreftede direkte observasjoner av Oorts sky, tror astronomer at skyen er kilden til alle langperiodiske kometer som kommer inn i det indre solsystemet, og i tillegg mange av kentaurene og kometer i Jupiter-familien. Den ytre Oorts sky er bare løst bundet til solsystemet, og dermed blir den lett påvirket av gravitasjonelle krefter fra passerende stjerner og av Melkeveien selv. Disse kreftene fører tidvis til at kometer «løsner» fra banene i skyen og de blir sendt mot det indre solsystemet.
Basert på banene, kan de fleste kortperiodiske kometene komme fra den spredte skiven, men noen kan likevel komme fra Oorts sky. Selv om både Kuiperbeltet og den spredte skiven har blitt observert og kartlagt, er det bare fire kjente transneptunske objekter – 90377 Sedna,, og  – som antas å muligens være en del av indre Oorts sky.
Hypotese
Det finnes to hovedklasser av kometer. Kortperiodiske (også kalt ekliptiske kometer) og langperiodiske (også kalt nær-isotropiske kometer). Ekliptiske kometer har relativt smale baner, under 10 AE, og følger det ekliptiske planet – det vil si det samme planet som planetene ligger i. Nesten alle isotropiske kometer har svært store baner i størrelser på tusener av AE, og de dukker opp hvor som helst på himmelen. Oort bemerket seg at det var en topp i antallet nær-isotropiske kometer ved aphel (deres lengste avstand fra solen) på drøyt 20,000 AE. Dette antydet et reservoar ved den avstanden med en sfærisk, isotropisk fordeling. Disse relativt sjeldne kometene med baner på ca. 10,000 AE har sannsynligvis gått en eller flere runder gjennom solsystemet og fått sine baner trukket innover av gravitasjonen til planetene.
Struktur og sammensetning
Oorts sky antas å okkupere et stort område fra et sted mellom til så langt som  fra solen. Noen estimater plasserer den ytre grensen et sted mellom. Regionen kan deles inn i en kuleskall-formet ytre Oorts sky på, og en skiveformet indre Oorts sky på.
Den ytre Oorts sky er bare svakt bundet til solen og fører langperiodiske kometer (og muligens Halley-typer) på innsiden av Neptuns bane. Den indre Oorts sky er også kjent som Hills sky, oppkalt etter J.G. Hills som foreslo eksistensen i 1981. Modeller forutsier at den indre skyen skal ha flere titalls eller hundretalls så mange kometkjerner som den ytre haloen; den ses som en mulig kilde for nye kometer i den relativt tynne ytre skyen siden sistnevnte gradvis tømmes. Hills sky forklarer den kontinuerlige eksistensen av Oorts sky etter milliarder av år.
Ytre Oorts sky antas å inneholde flere billioner enkeltobjekter større enn omtrent 1 km, hvorav flere milliarder med absolutte størrelsesklasser lyssterkere enn 11 – tilsvarende en omtrentlig diameter på 20 km) og med typisk titalls millioner av kilometer mellom objektene. Den totale massen er ikke med sikkerhet kjent, men, antatt ant Halleys komet er en passende prototype for alle kometer i ytre Oorts sky, er den samlede estimerte massen 3 kg – eller drøyt fem ganger massen av jorden. Tidligere var anslagene så høye som opp til 380 ganger jordens masse, men forbedret kunnskap om størrelsesfordelingen blant langperiodiske kometer har ført til mye lavere estimater. Massen til indre Oorts sky er ikke kjent.
Hvis analyser av kometer er representative for det hele, består det store flertallet av Oorts sky-objekter av varierte volatiler som vann, metan, etan, karbonmonoksid og hydrogencyanid. Oppdagelsen av objektet 1996 PW, en asteroide i en bane mer typisk for en langperiodisk komet, antyder dog at skyen også kan inneholde steinete objekter. Analyser av karbon- og nitrogenisotopforholdene i både Oorts sky og kometer i Jupiter-famlien viser lite forskjell mellom de to, til tross for vidt forskjellige opphavsregionene. Dette antyder at begge stammer fra den opprinnelige protosolare skyen, og dette er en konklusjon som også støttes av studier av kornstørrelsen i kometer fra Oorts sky, og av studier av nedslaget av Tempel 1.
Opprinnelse
Oorts sky antas å være en rest etter den opprinnelige protoplanetariske skiven som dannet seg rundt solen for omtrent 4,6 milliarder år siden. Den mest utbredte aksepterte hypotesen er at objekter i Oorts sky i utgangspunktet fortettet seg mye nærmere solen som en del av samme prosess som dannet planetene og asteroidene, men at gravitasjonell påvirkning fra de unge gassplanetene, slik som Jupiter, førte objektene inn i ekstremt lange elliptiske eller parabolske baner. Nyere forskning har blitt sitert av NASA i å hypotisere at et stort antall av objektene i Oorts sky er produktet av et «bytte» av materie mellom sonen og dens søsterstjerner etter at de ble dannet og drev fra hverandre. Det er også foreslått at mange – muligens flertallet – av objektene i Oorts sky ikke ble dannet nær solen. Simuleringer av utviklingen til Oorts sky fra begynnelsen av solsystemet til i dag antyder at skyens masse hadde en topp rundt 800 millioner år etter dannelsen. På det tidspunktet begynte takten i akkresjonen og kollisjonene å avta og utarmingen ble etterhvert større enn tilførselen.
Modeller utarbeidet av Julio Ángel Fernández antyder at den spredte skiven, som er hovedkilden for periodiske kometer i solsystemet, også kan være hovedkilden for objekter i Oorts sky. Ifølge modellene ferdes omtrent halvparten av objektene i den spredte skiven utover mot Oorts sky, mens en fjerdedel er vendt innover mot Jupiters bane og den siste fjerdedelen sendes ut i hyperbolske baner. Det er mulig at den spredte skiven fremdeles forsyner Oorts sky med materiale. En tredjedel av den spredte skivens populasjon ender sannsynligvis opp i Oorts sky etter 2,5 milliarder år.
Datamodeller antyder at kollisjoner mellom kometrester under perioden for dannelsen spiller en langt større rolle enn det som tidligere var antatt. Ifølge disse modellene var antallet kollisjoner tidlig i solsystemets historie så høyt at kometer ble ødelagt før de nådde frem til Oorts sky. Derfor er den kumulative massen til Oorts sky langt mindre enn det som en gang var antatt. Den estimerte massen av skyen er bare en liten del av de 50–100 jordmassene med utkastet materiale.
Gravitasjonell vekselvirkning med nærliggende stjerner og galaktiske tidevannskrefter endret kometbanene slik at de ble mer sirkulære. Dette forklarer den nesten sirkulære formen til ytre Oorts sky. På den annen side har Hills sky, som er sterkere bundet til solen, enda til gode å oppnå en sirkulær form. Nyere studier har vist at dannelsen av Oorts sky grovt sett er kompatibel med hypotesen om at solsystemet ble dannet som en del av en integrert hop på 200–400 stjerner. Disse tidlige stjernene spilte sannsynligvis en rolle i skyens dannelse, siden antallet nære stjernepasseringer innenfor hopen var mye høyere enn i dag, og førte til langt mer hyppige påvirkninger.
Kometer
Kometer antas å ha to separate utgangspunkt i solsystemet. Kortperiodiske kometer (de med baner opp mot 200 år) er generelt akseptert å ha dukket opp fra Kuiperbeltet eller den spredte skiven – to sammenkoblede flate skiver med isete rester utenfor Neptuns bane ved 30 AE og som samlet går forbi 100 AE fra solen. Langperiodiske kometer, slik som Hale-Bopp, hvis bane er tusener av år, antas å komme fra Oorts sky. Banene i Kuiperbeltet er relativt stabile, slik at svært få kometer antas å komme derifra. Den spredte skiven, derimot, er dynamisk aktiv og det er langt større sannsynlighet at det er der kometer kommer fra. Kometer passerer gjennom den spredte skiven og inn i området til de ytre planetene, hvor de blir det som kalles kentaurer. Disse kentaurene sendes så lengre innover og blir kortperiodiske kometer.
Det er hovedsakelig to typer kortperiodiske kometer. De som tilhører Jupiter-familien, det vil si de med store halvakse mindre enn 5 AE, og de som tilhører Halley-familien. Kometer i Halley-familien, oppkalt etter prototypen – Halleys komet, er uvanlige i det at samtidig som de er kortperiodiske kometer ligger opprinnelsen i Oorts sky, og ikke i den spredte skiven. Basert på banene, antas det de var langperiodiske kometer som ble innfanget av gravitasjonen til kjempeplanetene og sendt innover i solsystemet. Denne prosessen kan også ha ført til de nåværende banene til en betydelig andel av kometene i Jupiter-familien, selv om hoveddelen av slike kometer antas å komme fra den spredte skiven.
Vår Frue kirke (Trondheim)
Middelalderdelen
Likevel tyder flere trekk på at deler av kirken kan være eldre enn dette, og den ble trolig påbegynt sent på 1100-tallet. De nederste delene er bygget i grønnskifer, et materiale som er lite brukt i Trondheim etter 1100-tallet. Kirken har flere romanske trekk typisk for sent 1100-tall i Trondheim, bl.a. en såkalt attisk baseprofil på skip og kor, og et romansk rundbuevindu i koret, ikke ulikt vinduene i kapittelhuset i Nidarosdomen fra 1170-årene. Et tympanonfelt fra tidlig 1100-tall er innfelt i sørveggen og kan være gjenbrukt fra en tidligere kirke. Sørportalen i koret er i tidlig gotisk stil, med en spissbue flankert av et konge- og et biskophode, datert til tidlig 1200-tall, noe som også er forenlig med stilmessige trekk ved byggherreinnskriften på korhjørnet. Skipet har hatt vinduer fra sent på 1200-tallet, men disse er fjernet ved senere ombygginger. Østveggen i koret har et stort gotisk vindu ombygget i sengotisk stil i 13-1400-årene.
Mange av de nøyaktig tilhogde kleberkvadrene er signert med steinhuggermerker lik dem man finner på Nidarosdomen, noe som viser at det var steinhuggere herfra som sto for byggingen. Det pågår for tiden en nøyaktig kartlegging av steinhuggermerkene på kirken, noe som forhåpentlig vil kaste lys over kirkens tidligste bygningshistorie.
Senmiddelalderen og reformasjonen
Vår Frue kirke var en av byens ni katolske sognekirker i middelalderen, og er nevnt som dette første gang i 1280. Vi vet ellers lite om i kirken i middelalderen, utover at den mottok rike gaver i form av jordegods. I Aslak Bolts jordebok fra 1431/32 er den oppført som eier av gårdene Nardo, Tempervollen i Bymarka og Skårvoll på Støren.
Kirken strøk med i den store bybrannen i 1531, sammen med Nidarosdomen og resten av byen. Vår Frue kirke ble fullstendig gjenoppbygd, mens bare østre del av Nidarosdomen ble gjenreist etter denne brannen.
Ved reformasjonen ble alle sognekirkene i Trondheim nedlagt, unntatt Vår Frue kirke og Korskirken, som lå like ved. I 1578 bestemte kongen at den mest forfalne av disse to skulle rives og brukes til reparasjon av Nidarosdomen, og dette ble Korskirkens endelikt. Vår Frue kirke er således den eneste sognekirken som har overlevd fra middelalderens Trondheim.
Da Korskirken ble revet, ble Nidarosdomen redusert til sognekirke. Sogneinndelingen ble noe kunstig, idet bysentrum lå nord for både Vår Frue kirke og Nidarosdomen. Vår Frue kirke ble dermed liggende inne i sognet til Nidarosdomen, og nordsiden av Vår Frue kirke ble nå hovedsiden av kirken. Knivingen om ressurser med Nidarosdomen har siden preget Vår Frue kirkes historie.
Gjenreising etter branner før 1708
Vår Frue kirke brant igjen under bybrannen i 1598, men ble også denne gangen gjenoppbygget. I 1606 fikk kirkevergene kongelig tillatelse til å bruke stein fra klosterruinene på Bakke og Elgeseter til reparasjon av kirken. Det er imidlertid usikkert om dette ble gjort i særlig omfang, for kirken fikk ingen større utvidelser før i 1640-årene, da man bygget et tårn med plass til klokker og tårnur. Tårnet var oppført i utmurt bindingsverk og plassert utenfor vestenden av skipet fra middelalderen.
Anders Konradsen
Anders Ågnes Konradsen (født 18. juli 1990) er en norsk tidligere fotballspiller.
Vår Frue kirke (Trondheim)
Gjenreising etter branner før 1708
Med unntak av første etasje ble tårnet ødelagt da kirken brant i neste bybrann, allerede i 1651. Ved gjenoppbyggingen etter denne brannen fikk kirken et nytt tak over et flatt bjelkeloft. Taket ble tekket med moderne svartglasert takstein og kronet av en takrytter med en liten klokke. Taket ble imidlertid fornyet allerede etter ti år pga. store lekkasjeproblemer. Tårnfoten overlevde altså brannen og ble brukt som plass for døpefonten.
Anders Konradsen
Hans bror er -spilleren Morten Konradsen.
Vår Frue kirke (Trondheim)
Gjenreising etter branner før 1708
I 1662 var økonomien blitt såpass bedret at man rev tårnfoten for å bygge et nytt solid tårn i massiv mur. Stein til dette ble tatt fra Reinskloster, hyllingsstolen på Domkirkegården og særlig fra vestskipet i Nidarosdomen, som hadde ligget som ruin siden brannen i 1531. Første etasje i det nye tårnet sto ferdig i 1665. På grunn av finansieringsvansker måtte man da ta en pause. Planen var fortsatt å fullføre tårnet og endog bygge ut kirken til en korskirke med armer mot syd og nord. Dette ville ha gitt kirken en form typisk for andre større barokkirker i Norge, som Vår Frelsers kirke i Oslo.
Oorts sky
Kometer
Oort bemerket seg at antallet kometer som returnerte var langt mindre enn det hans modell forutsa. Grunnen til dette er enda ikke kjent. Ingen kjente dynamiske prosesser kan forklare hvorfor observasjonen av periodiske kometer faller. Hypoteser for hvorfor inkluderer ødeleggelsen av kometer på grunn av tidevannskrefter, nedslag eller oppvarming; tap av alle volatiler som gjør noen kometer usynlige, eller dannelsen av en ikke-volatil skorpe på overflaten. Dynamiske observasjoner av Oorts sky har vist at forekomsten er flere ganger så høy i regionen ved de ytre plantene enn den er blant de indre planetene. Denne forskjellen kan komme av gravitasjonell påvirkning fra Jupiter, som fungerer som et slags skjold som fanger opp innkommende kometer og gjør at de kolliderer med seg, akkurat som med Shoemaker-Levy 9 i 1994.
Gunder Hägg
Gunder Hägg (født 31. desember 1918 i Albacken, død 27. november 2004) var en svensk friidrettsutøver, spesialist på mellomdistanseløp.
Vår Frue kirke (Trondheim)
Gjenreising etter branner før 1708
Tårnet var neppe fullført ved den neste bybrannen i 1681. Da ble gatenettet helt omregulert etter en barokk byplan utarbeidet av generalmajor Johan Caspar von Cicignon. Den nye hovedgaten Kongens gate ble trukket rett over kirkegården, tett inntil nordveggen av kirken. Følgelig måtte planene om en korskirke oppgis, og man valgte heller å rive vestveggen og den nye tårnfoten og utvide kirken 15 meter mot vest. Det nye skipet sto ferdig i 1686, med et monumentalt rundvindu over vestportalen og et kongemonogram med årstall i gavlen.
Gunder Hägg
Gunder Hägg var innstilt på å bli langrennsløper frem til 13-årsalderen. Fra 17-årsalderen satset han på løping, og gjennombruddet kom ved en konkurranse i Östersund, der han helt uventet gikk til topps på en 1500 meter med hard konkurranse.
I årene 1941–1943 var han rangert som verdens beste løper på distansene fra 1500 til 5000 m. Han stod på høyden av karrieren mens andre verdenskrig pågikk, noe som gjorde at han ikke har fått stor internasjonal oppmerksomhet. I 1943 mottok han Svenska Dagbladets gullmedalje. I 1943 dro han på en mye omtalt USA-turné der han løp åtte oppvisningsløp og vant samtlige.
Oorts sky
Tidevannseffekter
De fleste av kometene som observeres nær solen antas å ha fått sine nåværende posisjoner gjennom gravitasjonell forvrengning av Oorts sky på grunn av tidevannskrefter fra Melkeveien. Akkurat som månens tidevannskrefter bøyer og endrer formen på jordens hav, der tidevannet heves og senkes, fører galaktiske tidevannskrefter til at banene til legemer i det ytre solsystemet blir endret og dradd mot det galaktiske sentrumet. I de kartlagte delene av solsystemet er disse påvirkningene neglisjerbare sammenlignet med gravitasjonen fra solen. I de ytre grensene av solsystemet, derimot, er solens gravitasjon svakere og gradienten av Melkeveiens gravitasjonsfelt spiller en langt større og merkbar rolle. På grunn av denne gradienten kan galaktiske tidevannskrefter deformere en ellers kulehode-formet Oorts sky, og strekke skyen i retning av det galaktiske senteret og komprimere den langs de to andre aksene. Disse små galaktiske påvirkningene kan være tilstrekkelig til å løsrive medlemmer av Oorts sky fra de opprinnelige banene og sende dem mot solen. Punktet hvor solens gravitasjon overgås av påvirkningen fra de galaktiske tidevannskreftene kalles tidevanns-trunkeringsradien. Den ligger ved en radius på NaN AE og markerer den ytre grensen av Oorts sky.
Vår Frue kirke (Trondheim)
Gjenreising etter branner før 1708
I 1705 var økonomien igjen så god at man kunne bygge et nytt tårn. Dette ble plassert over taket på vestskipet og ble i 1707 toppet med en høy tårnhjelm. Det nye tårnet fikk nystøpte kirkeklokker fra Ila.
Gunder Hägg
I 1946 ble Gunder og løperkollegaen Arne Andersson utestengt av det svenske friidrettsforbundet på livstid for brudd på amatørreglementet, siden de gjentatte ganger hadde løpt mot betaling. Utestengningen, som trådte i kraft 17. mars 1946, skapte stor debatt innen den svenske idrettsbevegelsen, og mange anså utestengelsen som urettferdig.
Oorts sky
Tidevannseffekter
Noen forskere teoretiserer at de galaktiske tidevannskreftene kan ha bidratt til dannelsen av Oorts sky ved å øke perihelet – den nærmeste avstanden til solen – til planetesimalene med stor aphel. Virkningene av de galaktiske tidevannskreftene er ganske komplekse, og avhenger veldig av oppførselen til hvert enkelt objekt i et planetsystem. Kumulativt, derimot, kan virkningen være kanske betydelig: opp til 90 % av alle kometer som kommer fra Oorts sky kan være et resultat av galaktiske tidevannskrefter. Statistiske modeller av de observerte banene til langperiodiske kometer taler for at galaktiske tidevannskrefter er de viktigste årsakene til at banene perturberes mot det indre solsystemet.
Vår Frue kirke (Trondheim)
Kirken etter brannen 1708
Den nye og utvidede kirken brant dessverre igjen allerede i bybrannen 1708, kun ett år etter at det dyre tårnet sto ferdig. Domkirken ble også rammet av brannen, og denne gangen agiterte Domkirkens prester for at Vår Frue kirke ikke skulle gjenoppbygges, men at byens befolkning burde samles i Nidarosdomen. Her hadde vestskipet stått som en ubrukt ruin i nesten 200 år. Dette resulterte i en bitter strid som endte med at menigheten i Vår Frue kirke med nød og neppe klarte å overtale kongen til å tillate gjenreisning. Betingelsen var at menigheten både denne gangen og ved lignende ulykker i framtiden skulle klare seg uten hjelp utenfra. Imidlertid ble dette siste gangen Vår Frue kirke ble rammet av brann, så mye av arbeidet fra denne gjenreisningen er bevart fram til i dag.
Gunder Hägg
I årene 1941–1945 satte Gunder Hägg 16 verdensrekorder, 15 individuelle og en for lag:
En statue som forestiller Gunder Hägg står utenfor den tradisjonsrike arenaen Strömvallen i Gävle, en arena der Gunder Hägg ofte konkurrerte i sin storhetstid.
Vår Frue kirke (Trondheim)
Kirken etter brannen 1708
Menigheten hadde tyvstartet på gjenreisningen før kongens godkjenning var gitt, så arbeidet skred raskt fram. Våpenhusene ble gjenoppført i bindingsverk, i samme stil som før brannen. Søndre våpenhus er fortsatt bevart. Taket sto ferdig med røde hollandske takstein i 1709. Innvendig fikk taket tønnehvelv av tre, dekorert med lyseblå skyer og stjerner, og trolig engler i kortaket. Maleriene ble kalket over på 1800-tallet, men gjenoppdaget under restaurering på 1900-tallet. Det var tale om å gjenskape stjernehimmelen til 800-årsjubileet i 2007, men dette blir ikke gjennomført.
Oorts sky
Forstyrrelser fra stjerner og hypoteser om stjernefølgesvenn
Foruten de galaktiske tidevannskreftene, antas hovedmekanismen bak kometene som kommer inn i solsystemet å være vekselvirkning mellom solens Oorts sky og gravitasjonsfeltene til nærliggende stjerner eller gigantiske molekylskyer. Solens bane gjennom Melkeveiens plan fører den noen ganger inn i relativt nærhet til andre stjernesystemet. For eksempel, i løpet av de neste 10 millioner år er Gliese 710 den stjernen vi kjenner til med størst sannsynlighet for å påvirke Oorts sky. Denne prosessen bidrar også til å spre objekter ut av det ekliptiske planet, og kan potensielt også forklare skyens sirkulære fordeling.
Allen / Lande
De har så langt gitt ut tre album på Frontiers Records.
Oorts sky
Forstyrrelser fra stjerner og hypoteser om stjernefølgesvenn
I 1984 postulerte fysikeren Richard A. Muller at solen har en hittil uoppdaget følgesvenn, som enten er en brun eller rød dverg, i en elliptisk bane innenfor Oorts sky. Dette objektet, kjent som Nemesis, var hypotisert å passere gjennom en del av Oorts sky omtrent hvert 26. millioner år og føre til bombardering av det indre solsystemet med kometer. Imidlertid har til dags dato ingen bevis for Nemesis blitt funnet, og mange bevislinjer (slik som kratertelling), har sådd tvil om eksistensen. Nyere vitenskapelige analyser støtter ikke lengre tanken om at utryddelser på jorden skjer med jevne, gjentakende intervaller, og Nemesis-hypotesen er derfor ikke lengre nødvendig.
En lignende hypotese ble fremmet av astronomen John J. Matese ved University of Louisiana i Lafayette i 2002. Han hevder i hypotesen at det kommer kometer til det indre solsystemet fra en spesiell region i Oorts sky til at det kan forklares med galaktiske tidevannskrefter eller påvirkninger fra stjerner alene. Han hevder også at den mest sannsynlige årsaken er et objekt med masse omtrent som Jupiter i en fjern bane. Denne hypotetiske gasskjempeplaneten har blitt kalt Tyche. En såkalt «all sky»-undersøkelse som bruker parallaksemålinger for å kartlegge lokale stjerneavstander – Wise-oppdraget – har som et deloppdrag å bidra til enten å bekrefte eller avkrefte Tyche-hypotesen.
Vår Frue kirke (Trondheim)
Kirken etter brannen 1708
Altertavlen ble reddet under brannen og kom på plass igjen. Prekestol ble oppført allerede i 1708, og det ble snekret ny biskopstol på veggen, samt 54 benker på gulvet i skipet. Kirken begynte igjen å se komplett ut, etter at klokkene ble omstøpt i 1710 og et rødt kirkegårdsgjerde kom på plass i 1713. Bygging av private, lukkede veggstoler skjøt for alvor fart, og etter hvert var veggene helt dekket av disse såkalte pulpiturene.
Anders Konradsen
Bodø/Glimt
Før 2008 spilte Anders Ågnes Konradsen først og fremst for Bodø/Glimt 2, men var hospitant på A-laget sammen med Stefan Johansen. Det vil si at han trente med A-laget noen dager i uken. Han ble hentet inn som hospitant før 2007-sesongen. Konradsen fikk sin A-lagsdebut for Bodø/Glimt den 13. juni 2007 i cupens 2. runde da Bodø/Glimt slo FK Lofoten 3-1 etter ekstraomganger. Etter å ha spilt seg til fast plass på laget ble han toppscorer for 2010-sesongen med ni mål.
Den 31. juli 2008 ble det bekreftet at Konradsen blir fulgt av den italienske klubben Sampdoria og mye av grunnen til interessen er gode prestasjoner for Glimt og G18-landslaget.
Strømsgodset
Han ble hentet fra til  13. januar 2011 på en fireårsavtale, for en sum på 1,25 millioner kroner, samtidig som Jim Johansen gikk motsatt vei, og signerte for Glimt. Han debuterte i Godsets treningskamp mot Asker den 14. januar, som endte 0–0.
Rosenborg
Konradsen skrev under en 3,5-årskontrakt for klubben i august 2015.
I sesongen 2015 var han med å vinne både Tippeligaen og Cupfinalen.
I sesongen 2016 var han med å vinne både Tippeligaen og Cupfinalen.
Den 28. mars 2017 ble han ny visekaptein for Rosenborg.
Den 29. mars 2017 var han med å vinne Mesterfinalen i fotball for menn 2017.
I sesongen 2017 var han med å vinne Eliteserien.
Den 22. april 2018 skrev han under en ny kontrakt med Rosenborg ut 2021.
I sesongen 2018 var han med å vinne Eliteserien og Cupfinalen. Han scoret 1 mål i cupfinalen.