cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Forsvarsstaben
Historikk
Forsvarsstaben ble opprettet 1. september 1945 med Halvor Hansson som midlertidig sjef. Samtidig opphørte Forsvarets overkommando og Forsvarsstaben innordnet i Forsvarsdepartementet. Straks etter opprettelsen ble det også opprettet en militær sjefsnemd som fikk den operative kommandoen i fred. Dette i motsetning til Forsvarets overkommando som hadde den samordnende kommandoen for militære styrker i Norge.
I denne perioden ble Norge medlem av Nato våren 1949. Dette førte til at den operative kommandoen i erklærte krigsskueplasser ville bli overført til sjefen for Nordkommandoen, Allied Forces Northern Europe (AFNORTH).
Folkehelseinstituttet
Kampen mot infeksjonssykdommer
På 1970-tallet opprettet Statens institutt for folkehelse avdelinger for toksikologi og epidemiologi, og utvidet virksomheten til også å omfatte ikke-smittsomme sykdommer. Helsetjenesteforskning ble innlemmet på 1980-tallet.
Forsvarsstaben
Historikk
Under Sjefen for forsvarstaben lå Øverstkommanderende for Nord-Norge (ØKN).
Folkehelseinstituttet
Omorganisering og utvidelse
I 2002 og 2003 ble instituttet slått sammen med andre statlige institusjoner som Medisinsk fødselsregister, Statens helseundersøkelser, Statens rettstoksikologiske institutt, og Avdeling for legemiddelstatistikk og metodologi ved Norsk Medisinaldepot for å samle de fleste statlige ressurser for offentlig forebyggende helseomsorg i en organisatorisk enhet. Det nye instituttet fikk ansvar for alle nasjonale helseregistre, unntatt Kreftregisteret, og for koordinering av all offentlig epidemiologisk datainnsamling i Norge samt ansvar for toksikologi- og rusmiddelforskning.
Instituttet endret navn til Nasjonalt folkehelseinstitutt. Det engelske navnet, Norwegian Institute of Public Health, forble uendret. Som nasjonal koordinator på flere områder ble samarbeid med universitetene, sykehusene og andre forskningsinstitutter viktig, og en rekke nasjonale samarbeidsgrupper ble etablert.
Forsvarsstaben
Historikk
Forsvarsstaben ble så nedlagt i 1961 da Forsvarets overkommando igjen ble opprettet. Forsvarsstaben ble opprettet igjen 1. august 2003 da Forsvarets overkommando (FO) ble nedlagt.
Folkehelseinstituttet
Omorganisering og utvidelse
I 2005 og 2006 utvidet Folkehelseinstituttet sitt faglige virksomhetsområde ved å legge mer vekt på sosiale ulikheter og helse, og ved å etablere en ny divisjon for psykisk helse. Instituttet fikk også ansvar for forebygging av helseskader og sykdom som følge av atferdsfaktorer som røyking, alkohol- og rusmisbruk, manglende fysisk aktivitet, fedme og ubeskyttet sex med ukjente partnere.
Forsvarsstaben
Historikk
Forsvarsstaben var frem til 1. januar 2009 organisert med fire grenstaber – Hærstaben, Sjøforsvarsstaben, Luftforsvarsstaben og Heimevernstaben. Generalinspektørene var en del av Forsvarsstaben og hadde gjennomføringsansvaret for styrkeproduksjonen i sine forsvarsgrener.
Folkehelseinstituttet
Omorganisering og utvidelse
I 2011 ble Rettsmedisinsk institutt innlemmet i FHIs divisjon for rettsmedisin og rusmiddelforskning, men i 2017 ble oppgavene igjen skilt ut fra FHI til Avdeling for rettsmedisinske fag ved Oslo universitetssykehus.
Forsvarsstaben
Nåværende organisasjon
Forsvarsstaben er organisert i en stabsavdeling og fem avdelinger:
Folkehelseinstituttet
Omorganisering og utvidelse
I 2016 ble Statens institutt for rusmiddelforskning og Nasjonalt kunnskapssenter for helsetjenesten innlemmet i Folkehelseinstituttet. Fra 2018 inngår oppgavene til Kunnskapssenteret, inkludert Helsebiblioteket, i FHIs område for helsetjenester, og de ansatte har flyttet fra Pilestredet park til Myrens verksted i Oslo. I 2018 ble Nasjonalt kompetansesenter for migrasjons- og minoritetshelse en del av Folkehelseinstituttet.
Snedronningen: Ild og is
Handling
Sammen reiser de til trollenes land, og Orm introduserer dem for en munter fyr som heter Rollan. Han er en spanjol, som forsker på urbane legender. Gerda og Rollan møter Orm, som informerer dem om et bibliotek med kunnskap om trollsagn. I biblioteket oppdager de at er blitt rammet av en forbannelse. Ved solnedgang vil de bli fullstendig fortært av ånder. For å oppheve denne forbannelsen må de reise tilbake til Ønskesteinen og frigjøre seg fra åndene.
Forsvarsstaben
Nåværende organisasjon
Forsvarsstabens sekretariat Personellavdelingen Operasjonsavdelingen Økonomi- og styringsavdelingen Organisasjonsavdelingen Veteranavdelingen
Folkehelseinstituttet
Organisering
Per 2018 er FHIs faglige virksomhet inndelt i fire områder. FHI består i tillegg av direktørens stab, instituttstab, kommunikasjonsavdelingen og sekretariatet for vitenskapskomiteen for mattrygghet. Organisasjonskartet er imidlertid i endring.
Snedronningen: Ild og is
Handling
Når de kommer frem klarer Gerda å kvitte seg med snedronningens ånd. Men Rollan forråder henne. Han avslører at han utløste denne forbannelsen for å ha ildkongens makt for seg selv. Han etterlater Gerda og tror hun er død, og vender tilbake til trollenes landsby, hvorpå han blir fullstendig fortært av Ildkongen.
Folkehelseinstituttet
Organisering
Konstituert direktør Gun Peggy Strømstad Knudsen er øverste leder for instituttet.
1. januar 2017 ble FHIs divisjon for rettsmedisinske fag overført til Oslo universitetssykehus, og i 2018 ble NAKMI(Nasjonalt kompetansesenter for migrasjons- og minoritetshelse) innlemmet i Folkehelseinstituttet.
Samarbeid med Verdens helseorganisasjon
Folkehelseinstituttet har et omfattende samarbeid med Verdens helseorganisasjon (WHO), både innen operativ helseovervåkning, forskningsprosjekter og gjennom ulike utvalg. Folkehelseinstituttet omfatter to WHO Collaborating Centres og WHOs referanselaboratorium for meningokokker, nasjonalt influensasenter og WHO-akkreditert laboratorium for meslinger, røde hunder og polio er plassert ved Folkehelseinstituttet. Folkehelseinstituttet er også nasjonalt kontaktpunkt for WHOs internasjonale helsereglement, som gir retningslinjer for tiltak ved alvorlige hendelser som har betydning for internasjonal folkehelse. Folkehelseinstituttet bidrar også med ekspertise og personell til WHO. Folkehelseinstituttet er også involvert i å etablere et palestinsk folkehelseinstitutt i samarbeid med WHO. Folkehelseinstituttet er faglig rådgiver for norske myndigheter om saker som behandles i WHO. En rekke fagpersoner ved Folkehelseinstituttet er representert som eksperter og observatører i ulike WHO-nettverk, komitéer og møter.
Registre
FHI tar hånd om følgende helserelaterte registre:
Det store fascistiske råd
Det store fascistiske rådet (italiensk: Gran Consiglio del Fascismo) var en institusjon som utgjorde den innerste kretsen rundt Benito Mussolini mens han var statsminister i Italia. Før revolusjonen i 1922 ble fascistpartiets beslutninger tatt i en gruppe kalt «Raz», inspirert av en libysk tradisjon der stammehøvdingene møttes i råd nå og da. De fleste av medlemmene i «Raz» ble medlemmer i det store fascistiske rådet etter at det ble opprettet.
Det store fascistiske rådet bestod av lederne for marsjen mot Roma, eks-lederen for nasjonalistpartiet (et lite parti som fusjonerte med fascistpartiet – PNF – før revolusjonen.) de viktigste ministerne, og etter 1939 et par representanter fra det korporative rådet. Det store fascistiske rådet kunne samles av Mussolini, eller av kongen av Italia. Som Italias øverste politiske myndighet hadde rådet mulighet til å bytte ut statsleder gjennom flertallsavstemning. Rådet ble samlet jevnlig, og Mussolini diskuterte de store linjene i politikken med rådet før den ble iverksatt.
Waking the Fallen
Waking the Fallen er Avenged Sevenfold sin andre plate, gitt ut på Hopeless Records. Kom ut den 26. august 2003. På dette albumet har M. Shadows (Vokalist) kuttet ut noe av «brølingen« («screaming»), som er en etablert sangteknikk innenfor metal- sjangeren.
Struksentunnelen
Struksentunnelen er en veitunnel på Fylkesvei 360 (Hordaland) i Osterøy kommune i Vestland. Tunnelen går gjennom fjellet Kjeringhaugen mellom Grjothaugen og Vimmelvik. Den åpnet i 1965 og er 426 meter lang.
Det store fascistiske råd
Det store fascistiske rådet sa opp Mussolini (etter initiativ fra kongen) ved flertallsavstemning i 1943. Grunnen var den allierte invasjonen av Sicilia, og stor misnøye med Mussolinis utenrikspolitikk. Mussolini ble erstattet av general Pietro Badoglio. Bagdoglio skiftet Italias utenrikspolitiske allianse fra aksemaktene til de allierte, og gjeninnførte parlamentarismen etter 1945. Da Bagdoglio ble valgt til ny leder var det mange i det store fascistiske rådet som ikke visste at han ville gjennomføre en slik politikk, men trodde at han ville videreføre fascismen.
Reeve
Reeve var opprinnelig i angelsaksiske England en høyerestående myndighetsperson med lokalt ansvar under kongen, det vil si kongens representant med instruksjonsmyndighet over andre og tilsynsmyndighet over jordeiendommer. Posisjonen ble innført av angelsakserne, senest på 600-tallet, og ble videreført av normannerne etter 1066. I sin senere rolle som oppsynsmann over bøndene observerte den engelske historikeren H. R. Loyn at «han er den tidligste engelske spesialist på eiendomsforvaltning».
Belarus under EM i svømmesport 2012
Belarus deltok under EM i svømmesport 2012 i Debrecen, Ungarn, og Eindhoven, Nederland fra 14. til 27. mai 2012.
Reeve
Angelsaksiske England
Før normannernes erobring av England var en reeve (angelsaksisk (gammelengelsk): ġerēfa, tilsvarende titler som greve/gräfe i nedertyske (saksiske) språk i nordlige Tyskland) var en administrerende myndighetsperson, en representant for kongen selv, som generelt hadde lavere rang enn en ealdorman eller jarl, som også fungerte som representanter for kongen. Det angelsaksiske ordet ġerēfa var opprinnelig et generelt begrep, men fikk snart en mer teknisk betydning.
Landet var inndelt i et antall av hider - et område som hadde nok dyrkbar land for å fø og underholde en husholdning. Ti hider utgjorde en tithing (og de husholdninger/familier som bodde innenfor det, teoretisk ti familier). Tithing var en tiendedel av en hundred (herred). En tithing fikk senere betydningen en underdel av en herregård eller et verdslig sogn. Begrepet antyder en gruppering av ti husholdninger (norrønt: ten = ti, forsamling = ting). Hver hundred ble ledet av en konstabel, og grupper av hundreder ble kombinert for å utgjøre et shire. Hvert shire var ledet av en jarl. Hver enhet hadde en domstol og en myndighetsperson hadde ansvaret for å gjennomføre domstolens beslutninger: reeve. Det var således ulike former av reever, inkludert øverste reeve, by-reeve, havne-reeve, shire-reeve (forløperen til betegnelsen sheriff), reeve av hundred, og reeve av gods.
Ordet reeve ble ofte gjengitt på latin som prefectus (det moderne engelske ordet prefect ), tilsvarende det norske ordet prefekt, «høyere embetsmenn». Den angelsaksiske historikeren Beda (som skrev på latin) benyttet denne betegnelse, og det samme gjorde en del tidlige angelsaksiske chartere. Vest-saksiske chartere foretrakk derimot å reservere begrepet prefectus for ealdormen og jarler.
Luding
Luding (kinesisk: 泸定县; pinyin: Lúdìng Xiàn), på tibetansk Jabsamka, er et fylke i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det er understilt det autonome prefektur Garzê for tibetanerne.
Befolkningen var på 75,734 innbyggere i 1999.
Ludingbroen
Over elva Dadu He fører den berømte Ludingbroen. Den er inngått i kinesisk kommunistisk folklore på grunn av heltefortellinger fra et militært slag her under «den lange marsjen» i 1935.
Broen stammer fra 1706. Den har et spenn på 100 m, er 2,8 m bred og ligger ca. 14 m over elvevannet. Den ble i 1961 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Administrative enheter
Storkommunene Luqiao (泸桥镇), Lengqi (冷碛镇), Xinglong (兴隆镇), Moxi (磨西镇);
Samferdsel
Kinas riksvei 318, en av Folkerepublikken Kinas lengste hovedveier, løper gjennom området. Den begynner i Shanghai og fører blant annet innom Wuhan og Chengdu på sin vei inn i Tibet og Lhasa og helt frem til en kinesisk grenseovergang mot Nepal i Zhangmu.
Gerhard Löwenthal
Gerhard Löwenthal (født 8. desember 1922 i Berlin, død 6. desember 2002 i Wiesbaden) var en tysk konservativ journalist og menneskerettighetsforkjemper. Fra 1969 til 1987 var han programleder for ZDF-Magazin, et vesttysk fjernsynsprogram som hovedsakelig bestod av politiske reportasjer, spesielt om de kommunistiske regimene i Øst-Europa. Löwenthal var selv en markant antikommunist og ble oppfattet som den vestlige motparten og ekvivalenten til Karl-Eduard von Schnitzler som kommenterte i det østtyske propagandaprogrammet Der schwarze Kanal. Han var initiativtager til hjelpeorganisasjonen Hilferufe von drüben, som forsøkte å hjelpe flyktninger og politiske fanger i DDR.
Journalistisk karrière
Han var sønn av en jødisk kjøpmann. Under det nasjonalsosialistiske styret ble han og faren sendt i konsentrasjonsleir, mens besteforeldrene døde i Theresienstadt-ghettoen. Han var en av få jøder fra Berlin som overlevde krigen uten å flykte. Etter krigen valgte han å bli i Berlin.
Alexis Raynaud
Alexis Raynaud (født 19. august 1994) er en fransk skytter som konkurrerer i rifleskyting. Han har ingen større internasjonale meritter, men ble blant annet nummer 4 i et verdenscupstevne i 2015. Under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro tok han bronsemedalje under mennenes 50 m helmatch.
Gerhard Löwenthal
Journalistisk karrière
I 1951 ble han stedfortredende programdirektør i RIAS og Sender Freies Berlin. Han jobbet siden i fem år for OECD i Paris. I 1963 ble han redaksjonssjef i Brussel for TV-kanalen ZDF.
Fra 8. januar 1969 til 23. desember 1987 var han programleder for ZDF-Magazin. Han var spesielt opptatt av menneskerettighetsbrudd i DDR, og fokuserte særlig på overgrep begått av kommunistregimet der. I den innenrikspolitiske journalistikken satte Löwenthal et kritisk søkelys på Willy Brandts politikk, spesielt på Brandts østpolitikk. Han ble regnet som en motstander av den såkalte avspenningspolitikken.
Löwenthal ble tidlig et sentralt fiendebilde for Stasi, som førte en aktiv kampanje mot ham og sendte spioner for å finne belastende materiale som kunne brukes i svertekampanjer. Stasis mål var dels å diskreditere Löwenthal, dels å spionere på hjelpeorganisasjonen han hadde grunnlagt, Hilferufe von drüben.
Politisk aktivitet
Ved siden av sitt journalistiske virke var Löwenthal aktiv i partiet Bund Freies Deutschland, et regionalparti i Berlin som gikk imot østpolitikken og påståtte kommunistiske infiltreringsforsøk. Han var fra 1977 til 1994 dessuten formann for den konservative Deutschland-Stiftung. Löwenthal var også aktiv i Konservative Aktion, som sprang ut fra Bürgeraktion Demokraten für Strauß, en aksjon for å få Franz Josef Strauss valgt til kansler, og som førte kampanjer mot det de kalte «Moskvas nyttige idioter».
I 1979 deltok han i forsøket på danne en konservativ bevegelse med navnet Liberal-Konservative Aktion.
Etter Berlinmurens fall var Löwenthal aktiv i oppbyggingen av partiet Deutsche Soziale Union (DSU) i Leipzig. Han skrev en stor del av partiprogrammet, og var rådgiver for DSU-ledelsen under forhandlingene med CDU om dannelsen av Allianz für Deutschland. Löwenthal mente at det måtte oppstå et konservativt parti etter modell av CSU i det tidligere DDR. Men etter valget i DDR tvang Helmut Kohl CSU til å gi opp sin støtte til DSU.
Löwenthal var også kurator for Institut für Konservative Bildung und Forschung (IKBF). Han var medlem av Internationale Gesellschaft für Menschenrechte, som særlig hadde fokus på menneskerettighetsbrudd i kommunistiske stater.
Han organiserte også Konservatives Büro i Bielefeld, sammen med Caspar von Schrenck-Notzing, Lothar Groppe, Christa Meves og Hans Graf Huyn.
Pierre-Martial Cibot
Pierre-Martial Cibot eller Han Bodu 韓國英, Guojing (født 14. august 1727 i Limoges i Frankrike, død 8. august 1780 i Beijing i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. Han var primært historiker, men er blitt mest kjent som botaniker.
Gerhard Löwenthal
Politisk aktivitet
Löwenthal, som sympatiserte med CSU, oppfattet seg selv som politisk sentrumsorientert, en Mann der Mitte. Han beklaget imidlertid den alminnelige venstredreiningen i samfunnet.
Pierre-Martial Cibot
Han kom til Kina i 1759, og virket ved keiserhoffet i Beijing som mekaniker, botaniker og polygraf.
Gerhard Löwenthal
Politisk aktivitet
Löwenthal ble i 1950 gift med legen Ingeborg Lemmer, datter av CDU-politikeren og forbundsministeren Ernst Lemmer. De fikk to barn. Fra 1967 til sin død i 2002 bodde han i den hessiske hovedstaden Wiesbaden.
I 2004 etablerte Löwenthals enke Ingeborg Löwenthal i samarbeid med Förderstiftung Konservative Bildung und Forschung og den liberalkonservative avisen Junge Freiheit en pris for unge journalister til minne om Gerhard Löwenthal: Gerhard-Löwenthal-Preis.
Pierre-Martial Cibot
Cibots mest omfattende verk, hans «Essai sur l'antiquité des Chinois», forefinnes i første bind av «Mémoires». Her presenterer han keiser Yao (2356 f.Kr.) som det kinesiske rikes grunnlegger. Dette synet ble imidlertid ikke delt av andre av samtidens forfattere: I annet bind av «Mémoires» forsvarte hans kollega, pater Amiot, den tradisjonelle kinesiske kronologi i sin «L'antiquité des Chinois prouvée par les monuments». Cibot foretok også en sammenligning av jødene og kineserne i en kommentar til Esters bok (Mémoires, bindene XIV-XVI). Han sammensatte et herbarium og bidro, men en rekke artikler om naturvitenskapelige emner i «Mémoires», for eksempel «Notices de quelques plantes arbrisseaux de la Chine» (bind III), «Observations sur les plantes, les fleurs, et les arbres de Chine qu'il est possible et utile de se procurer en France»; «Notice sur le borax»; og «Mémoire sur les chevaux» (bind XI); og «Notice sur l'hirondelle, sur le cerf et sur la cigale» (bind XII).
Jiulong (Garze)
Jiulong (kinesisk: 九龙县; pinyin: Jiǔlóng Xiàn), eller Gyaisi, er et fylke i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det er understilt det autonome prefektur Garzê for tibetanerne.
Gerhard Löwenthal
Utmerkelser
Löwenthal mottok på 1950-tallet den europeiske litteraturprisen Cortina Ulisse, i 1969 De europeiske fellesskaps sølvmedalje, i 1975 Konrad-Adenauer-Preis für Publizistik, i 1977 Goldene Kamera for serien Hilferufe von drüben i ZDF-Magazin, i 1979 Bundesverdienstkreuz og i 1983 Bayerischer Verdienstorden.
Jiulong (Garze)
Befolkningen var på 49,294 innbyggere i 1999.
I dette fylket anlegges Jiangbian-demningen med vannkraftverk.
Administrative enheter
Storkommunen Xia'er (Garba) 呷尔镇
Kommunene Tanggu 汤古乡, Xieka 斜卡乡, Sanyanlong 三岩龙乡, Shangtuan 上团乡, Bawolong 八窝龙乡, Naiqu 乃渠乡, Wulaxi 乌拉溪乡, Yandai 烟袋乡, Kuiduo 魁多乡, Hongba 洪坝乡.
Nasjonalitetskommuner (yifolket): Zi'er 子耳彝族乡, Sanya 三垭彝族乡, E'er 俄尔彝族乡, Xiaojin 小金彝族乡, Duoluo 朵洛彝族乡, Taka 踏卡彝族乡, Wanba 湾坝彝族乡.
Johan Brunström
Johan Brunström (født 3. april 1980) er en svensk tennisspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i andre runde i double.
Kafes
Kafes (osmantyrkisk: ‏قفس‎, «Buret», i praksis et prinsefengsel) var en del av Det osmanske rikes keiserlige harem i Topkapipalasset. Prinser og andre potensielle tronfølgere ble innesperret under konstant bevoktning av palassets vakter. Systemet ble innført på 1500-tallet av sultanen Mehmed III, som etter sin fars død hadde sett seg nødt til å la kveke i hjel sine nitten brødre for å sikre tronen til seg selv.
Hensikten med kafessystemet var blant annet å sørge for at mulige politiske trusler manglet den erfaring de tidligere hadde fått, da den tidligere tradisjon plassert potensielle tronpretendenter som guvernører ute i riket.
Kafes var i bruk inntil Tanzimattiden.
Washington College
Washington College er et privat, ikke-kommersielt universitet i Chestertown i delstaten Maryland, USA. Det ble opprettet i 1782.
Ved universitetet var det 1 382 studenter og 150 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 30 200 for studenter ved lærestedet. Studiene gis opp til mastergradsnivå.
Viking (2016)
Viking (originaltittel: Викинг) er en russisk film fra 2016, regissert av Andrej Kravtsjuk.
Handling
Etter dødsfallet til sin far, Svjatoslav I av Kyiv, hersker over Kyivriket, blir den unge prinsen Vladimir I (spilt av Danila Kozlovsky) tvunget i eksil. Han reiser til Sverige for å unnslippe sin forræderske halv-bror Yaropolk, som allerede har myrdet deres andre bror Oleg.
Den gamle krigeren Sveneld (spilt av Maksim Sukhanov) overbeviser Vladimir om å samle en stor styrke av leiesoldater, ledet av en svensk viking-høvding, i håp om å gjenerobre Kiev fra Yaropolk.
Allocerus
Allocerus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, brede og flate, gule og svarte trebukker. Med sine nokså korte antenner kan artene ligne mer på andre grupper av biller (blant andre lysbiller) enn på trebukker. Antennene er omtrent så lange som hode og pronotum, de midterste leddene kan være utvidete. Hodet er ganske lite. Pronotum er stort og bredt, med tre opphøyde lengderibber. Dekkvingene er jevnbrede eller litt rundede, hver dekkvinge med en skarp lengderibbe som løper langs sømmen. Beina er ganske korte.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Sør-Amerika.
Abakaliki
Abakaliki er hovedstad i delstaten Ebonyi i det sørøstre Nigeria. Innvånerne er for det meste av igbo-folket. Det er tre klaner av igboene som gjør seg gjeldende: Ezza Ezekuna, Izzi og Ikwo. Byen har en befolkning som ifølge folketellingen i 2006 var på 141,438 innbyggere.
Abakaliki fikk universitet i 1996: Ebonyi State University. Blant de jordbruksprodukter som omsettes i byen er yams, maniok, ris og palmeolje. I området rundt byen er det forekomster av kalkstein, bly og zink, som ble utvunnet allerede i førkolonial tid. Guineaormen, en parasitt som innebar en helseplage som var særlig utbredt i Abakaliki, er blitt effektivt bekjempet siden 1980-årene.
I området har et norsk jordbruksprosjekt vært drevet av Kirkens Nødhjelp siden 1962. Dette var det første langsiktige utviklingsprosjektet for organisasjonen, med Olav Aurlien som prosjektets første leder.
Vetulicolia
Bygning og levevis
Vetulicoliaene var middelsstore dyr i sin samtid, fra 8 til 20 cm lange. Hele dyret var tilnærmet 8-tallsformet, med en stor flatt kropp og en segmentert bladformet hale. Kroppen var omgitt av en tykk kappe, trolig tilsvarende kappen som omgir kappedyrene. Munnen satt helt i framkanten på hodet, og hos mange av dem var det et antall gjelleåpninger langs kroppen. Tarmen var spiralformet og strakte seg gjennom hele dyret helt ut til tuppen av halen. Funn fra Kangaroo Island av spesielt godt oppbevarte eksemplarer viser at haledelen hadde en segmentert ryggstreng.
Gruppen har blitt tolket både som sedimentspisende bunndyr og som frittsvømmende organismer. Plasseringen av tarm og ryggstreng tyder på at dyrene har vært avflatet fra sidene (høye og smale), og har vært svømmende. Bunndyr er gjerne avflatet den andre veien (lave og brede). Tarmen hos mange av eksemplarene har vært fylt med gjørme, men dette kan være et resultat av at dyrene har dødd i leirras heller enn at de faktisk har spist mudder. Sedimentspisere har vanligvis en sylindrisk tarm, ikke spiralformet slik som vetulicoliaene. Trolig har de levd i åpne vannmasser og vært aktive filterspisere, slik som hvaler og krill i dag.
James Owen Sullivan
James «Jimmy» Owen Sullivan (født 9. februar 1981, død 28. desember 2009) også kjent under artistnavnet «The Rev», var trommeslageren i metalcore-bandet Avenged Sevenfold. Han var også vokalist nummer to i bandet, siden han hadde en del egne setninger han sang alene, spesielt på Albumet Avenged Sevenfold-som kom ut i 2007.
Vetulicolia
Systematikk og inndeling
De første Vetuliclia-fossilene var Banffia fra Burgess Shale i Canada, beskrevet i 1911. Banffia ble i utgangspunktet plassert i et papirkurvtaxon sammen med andre mer eller mindre markeformede dyr med uklar tilhørighet, slik som Pikaia (et annet primitiv ryggstrengdyr) og Oesia. Banffia ble senere tatt ut som et problematica med mulig slektskap til leddyrene, og ble i først på 1980-tallet gruppert sammen med andre nyere funn fra Kina som en egen muligens deuterostom gruppe. Gruppen har blitt klassifisert som både en egen rekke og klasse med usikker tilhørighet, men bli i dag sett på som ryggstrengdyr, muligens tilhørende klassen halesekkdyr.
James Owen Sullivan
«The Rev» var også med i et band prosjekt sammen med Synyster Gates som fortsatt eksisterer, men som guttene ikke har mye tid til siden Avenged Sevenfold har såpass stor suksess. Dette bandet kalles Pinkly Smooth og ble dannet i 2001.
Vetulicolia
Systematikk og inndeling
Vanligvis deles Vetulicolia opp i fire familier. Nøyaktig hvilke fossiler som faktisk hører hjemme i gruppen er usikkert. Alle har relativ enkel bygning og ingen harde deler, hvilket gjør systematiske analyser vanskelig. Noen av fossilene kan tilhøre andre grupper, som hemichordater. De fire familiene er:
James Owen Sullivan
Sanger hvor The Rev synger er: A Little Piece of Heaven, Afterlife, Almost Easy, Critical Acclaim, Seize The Day, Scream, Crossroads, Lost og koring med resten av bandet i bakgrunnen på mange sanger, pluss at han rakk akkurat å bli ferdig med sangen Fiction som han hadde laget selv der han spilte alle instrumenter og sang selv før han tok sitt steg mot "Eternal Rest" i slutten av 2009.
James Owen Sullivan ble funnet død i sitt hjem i Huntington Beach, California mandag den 28. desember 2009 klokken 13.00. Det ble først rapportert at hans dødsfall hadde skjedd under naturlige omstendigheter.
Utstyr
The Rev spilte for det meste på et stort DWdrums sett, men brukte også et PDP sett under innspillingen av Avenged Sevenfold. Han brukte Pro Mark stikker Sabian cymbaler Evans trommeskinn
Jean-Paul-Louis Collas
Jean-Paul-Louis Collas (kinesisk: 金濟時, pinyin: Jin Jishi, eller Baolu, født  13. september 1735 i Thionville i Frankrike, død 22. januar 1781 i Beijing i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen.
Han kom til Macao i 1765, og kom to år etter til Beijing der han virket ved keiserhoffet som matematiker.
Robert Lindstedt
Robert Lindstedt (født 19. mars 1977) er en svensk tennisspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i andre runde i double.
Toyota Supra
Toyota Supra (トヨタ・スープラ) er en sportsbil og grand tourer produsert av den japanske bilprodusenten Toyota. Ordet «Supra» er latinsk for «over», «overskridende», «foran» eller «større enn». Modellen ble produsert i fire generasjoner fra 1978 til 2002. Den femte generasjonen kom i salg i 2019.
Toyota Celica Supra MK1 (A40/A50 1979–1981)
Supra var først en variant av Toyota Celica, med en sekssylindret motor på 2,6 liter. Den var 12,9 cm lengre.
1979
Produksjonen av Supra MK1 startet i Japan i 1978, og bilen debuterte i USA og Japan i 1979. USA-versjonen var i begynnelsen utstyrt med en 110-hesters (82 kW) sekssylindret rekkemotor med et sylindervolum på 2,6 liter (2563 cm³), tolv ventiler og overliggende kamaksel. Den japanske utgaven var utstyrt med en 110-hesters (82 kW) sekssylindret rekkemotor med et sylindervolum på to liter, tolv ventiler og én enkelt overliggende kamaksel. Begge var de første motorene fra Toyota med elektronisk bensininnsprøytning.
Mk1 Supra kunne leveres med enten en femtrinns manuell girkasse eller en firetrinns automatisk girkasse. Begge var utstyrt med overdrive. I femtrinns-kassen var det øverste giret overdrivegiret, mens den automatiske girkassen hadde et overdrivegir som slo inn i hastigheter over 60 km/t. Supra var utstyrt med den samme T-bakakselen som Celica i den japanske MA45-versjonen, og en større F-serie-bakaksel i MA46 og MA47. Bilen hadde også skivebremser på alle hjul som standard, og var utstyrt med et uavhengig hjuloppheng og stabilisatorstag bak. Foran hadde bilen MacPherson-understell og stabilisatorstag.
Innvendig kunne Supra leveres med elektriske vinduer og sentrallås som en del av luksus-pakken. I tillegg inkluderte denne pakken cruisekontroll, spesielle dørsider og soltak. Blant standardutstyret var et kartlys i midtkonsollen, en nedfellbar armstøtte, tiltratt og en moderne (den gang) AM/FM-radio med fire høyttalere.
1980
Endringene i den amerikanske utgaven var mindre, og stort sett kosmetiske. Interiøret fikk en redesignet midtkonsoll og en digital quartz-klokke. Utvendig hadde bilen redesignede sidespeil, 14x5,5 aluminiumsfelger (som var ekstrautstyr i 1979) var nå standard, og i tillegg kunne bilen leveres med skvettlapper. På fargene kopper og hvit ble skvettlappene lakkert i bilens farge, mens alle andre farger fikk sorte skvettlapper. Bak på skvettlappene var ordet «Celica» malt i hvitt.
1981
Påfølgende år, 1981, fikk Supra en økning i sylindervolum med en 2,8 l (2759 cm³) motor. Den hadde fortsatt tolv ventiler og overliggende kamaksel, men leverte 116 hk (87 kW) og 197 Nm. Bilens automatiske girkasse ble endret til den oppgraderte Toyota A43D, og på grunn av endringene i motor og girkasse ble bilens chassiskode endret til MA47.
I 1981 ble også en ny Sport Performance-pakke tilgjengelig, med sportsunderstell, dekk med hvite bokstaver og spoilere foran og bak. Dette var også det siste året åttesporsspillere var tilgjengelig.
Toyota Celica Supra MK2 (A60 1981–1986)
I 1981 fikk Celica Supra en komplett redesign sammen med resten av Celica-programmet. I Japan ble bilen kjent som Toyota Celica XX, mens den i resten av verden beholdt Celica Supra-navnet. Den var fortsatt basert på Celicas plattform, men det var en rekke forskjeller, hvor de største var utformingen av fronten med vippelyktene, og det uavhengige bakhjulsopphenget. Andre forskjeller var at Supra fortsatt var utstyrt med en sekssylindret motor i stedet for Celicas fire sylindre, og den hadde også lengre akselavstand for å få plass til den større motoren.
1982
Celica Supra hadde nå en 2,8 l (2759 cm³) rekkemotor med seks sylindre, 12 ventiler og doble overliggende kamaksler som leverte 170 hk (125 kW) og 225 Nm. Motoren hadde en kompresjon på 9.2:1, og standard girkasse var en Toyota W58 femtrinns manuell girkasse, mens Toyota A43DL automatisk girkasse var ekstrautstyr. Det uavhengige hjulopphenget ble designet og innstilt av Lotus.
Bilen hadde elektriske vinduer, elektrisk betjent takluke og tiltratt som standard.
1983
For modellåret 1983 ble det ikke gjennomført særlige endringer, Den tilgjengelige automatgirkassen ble endret fra firetrinnskassen A43DL til den nyutviklede A43DE (også firetrinns). Denne var elektronisk styrt, og girskiftene ble justert for en balanse mellom ytelser og økonomi. Dette gjorde Toyota Supra til den første masseproduserte bilen med en elektronisk styrt girkasse. På denne måten kunne føreren velge «Power» eller «Normal»-modus ved å trykke på en knapp. I «Power»-modus hadde bilen best akselerasjon, mens «Normal» leverte en god kombinasjon mellom ytelser og økonomi.
Innvendig fikk bilen ingen endringer, mens den utvendig fikk elektrisk antenne. Emblemene på B-stolpen og på panseret ble endret til «Celica Supra».
1986
"Celica" fjernet fra navnet, og Supra ble en helt egen modell. Celica skulle bli en mindre og lettere sportsbil, mens Supra skulle bli en større GT/Grand Tourer. Celica-modellen ble endret til forhjulsdrift, mens Supra beholdte bakhjulstrekken.
Originalt var det eneste motorvalget 7M-GE (3,0 l, 200 hk) en sekssylindret motor med doble overliggende kamaksler. Denne motoren var større og kraftigere enn Celica Supras 5M-GE.
1987
Det ble tilbudt et ekstra motorvalg, 7M-GTE (3,0 l, 232 hk), en variant av 7M-GE med doble turboer. ABS ble også tilbudt som ekstravalg.
1989
Supra fikk en "facelift" med en ny frontfanger, baklys, sidepaneler, speil, ratt, og stereo. De modifiserte også motoren som førte til at den ga ytterligere 2 hk og motorrommet for å gjøre plass til 1JZ-motoren som ble tilbudt i Japan.
1991
I 1991 ble felgene endret fra 4-eikers til 5-eikers. Supra-emblemet på frontfangeren ble byttet ut med Toyotas ovallogo. Interiøret ble også oppdatert.
1992
I 1992 ble valget om targa-tak fjernet og en subwoofer ble nå et tillegg.
Turbo A
En Japan-eksklusiv variant laget for å få delta i det japanske sportsvognsmesterskapet (JTCC), som krevde at 500 biler minst måtte produseres. Denne utgaven fikk en modifisert frontfanger, spesiell "Turbo A" merking, svakt større induserer i turboen, et bredere gasspjeld, et større kryssrør, tykkere rullestenger og ventilerte bremseskiver. Den var også bare tilgjengelig i svart.
Den endte opp med å ikke gjøre det så bra som Toyota håpet, fordi bilen var tyngre og svakere enn motstanderne den kjørte mot, fordi bilen ble plassert i en annen klasse enn tenkt fordi motorvolumet var over 2,9 l.
De prøvde også i det australske sportsvognsmesterskapet (ATCC), men ble der også utkonkurrert på grunn av at den hadde svakere motor og tyngre vekt enn motstanderne som Ford Sierra Cosworth RS500 og Nissan Skyline GT-R (R32) som dominerte serien fram til den ble bannlyst i 1992.
Fjerde generasjon: A80 (1993-2002)
Den fjerde generasjons Supra ble introdusert i 1993. Denne gangen var fokuset på å lage en rask og lett sportsbil, med en vekt på 1,410 kg-1,590 (basert på turbo og variantene uten turbo) og en 2JZ-GTE motor med 321 hk for de amerikanske og europeiske modellene og 276 hk for det japanske markedet.
Denne generasjonen fikk en 6-trinns Getrag-girkasse i de turbo-utstyrte modellene, og en 5-trinns Toyota W58 girkasse i modellene utstyrt uten turbo. Turbomodellene fikk også større bremser, noe som førte til at de fikk 17-toms felger, i forhold til 16-toms felgene på modellene uten turbo. Til tross for at denne generasjonen fikk mange nye funksjoner som doble airbager, antispinn, større dekk og felger og en ekstra turbolader, veiet denne generasjonen mindre enn den forrige, som gjorde den svært konkurransedyktig i motorsport.
Denne generasjons Supra er godt kjent innen motorsport, den deltok blant annet i det japanske sportsvognsmesterskapet JGTC og vant førertitlene i 1997, 2001, 2003 og 2005.
Denne generasjon Supra er også kjent for dets opptreden i filmen The Fast and the Furious (2001). Dette er en av de mest kjente Supra noensinne.
Femte generasjon: Supra A90 (2019–
Den femte utgaven fra 2019 ble utviklet sammen med «Gazoo Racing» (GR) og bygges av Magna Steyr i Østerrike. For å redusere kostnadene har den samme chassis og motor som den tyske BMW Z4, type G29 roadster som kom i 2019. Motoren er enten to- eller treliters bensin med opp til rundt 340 hestekrefter. Den første modellen med bakhjulsdrift ble solgt på auksjon den 18. januar 2020 i Arizona i USA for 2,1 millioner dollar (18,8 millioner kroner) som gikk til veldedighet. I motsetning til tidligere utgaver har den bare to seter, mens den automatiske girkassen fra tyske ZF Friedrichshafen kan tilby hele åtte trinn.
Det ble i Norge tatt inn noe over 30 Supra i 2019. Fra 2020 kunne man, i likhet med BMW Z4, få Supra med firesylindret toliters-motor med twin scroll-turbo på 258 hestekrefter og 100 kilo lavere vekt.
Yajiang
Yajiang (kinesisk: 雅江县; pinyin: Yǎjiāng Xiàn) eller Nyagquka, er et fylke i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det er understilt det autonome prefektur Garzê for tibetanerne.
Befolkningen var på 39,477 innbyggere i 1999.
Administrative enheter
Storkommunen Hekou 河口镇
Kommunene  Xiala 呷拉乡, Bajiaolou 八角楼乡, Pubarong 普巴绒乡, Zhusang 祝桑乡, Milong 米龙乡, Bayirong 八衣绒乡, Bosihe 波斯河乡, Egu 恶古乡, Yayihe 牙衣河乡, Xi'eluo 西俄洛乡, Malangcuo 麻郎错乡, Decha 德差乡, Honglong 红龙乡, Kela 柯拉乡 -- Zhamai-området (qu): 扎麦区 （kommunene Waduo 瓦多乡, Murong 木绒乡）
Samferdsel
Kinas riksvei 318, en av Folkerepublikken Kinas lengste hovedveier, løper gjennom området. Den begynner i Shanghai og fører blant annet innom Wuhan og Chengdu på sin vei inn i Tibet og Lhasa og helt frem til en kinesisk grenseovergang mot Nepal i Zhangmu.
Landsdómur
Landsdómur er riksretten på Island. Retten ble etablert i 1905 for å prøve saker mot regjeringsmedlemmer mistenkt for lovbrudd.
Landsdómur har 15 medlemmer: fem dommere fra Hæstiréttur Íslands, én sorenskriver fra distriktsretten, én professor i statsforfatningsrett og åtte personer valgt av Alltinget hvert sjette år.
Fort McHenry
Den siste millitæravdelingen, 141. Coastal Artillery Company, forlot Fort McHenry den 20. juli 1912. Under første verdenskrig ble bygningen brukt som sykehus. Etter krigen ble festningen gjort om til nasjonalpark og restaurert til slik det så ut på 1800-tallet. Festningen har nå status som «National Monument and Historic Shrine», og er underlagt National Park Service i USA. Fort McHenry kan besøkes som museum, med omvisinger og demonstrasjoner. Det blir også holdt ulike tilstelningar her, som ved «National Flag Day», «Civil War Weekend» og «Defenders' Day».
9 × 39 mm
9 × 39 mm er en russisk patron for gevær.
Patronen brukes hovedsakelig av russiske spesialstyrker og spesialpoliti.
Kirsti Carr
Kirsti Carr (født 1. mars 1972) er en norsk musiker og sanger.
Hun vokste opp på Stathelle utenfor Porsgrunn. Hun er utdannet som revisor.
Sammen med søsteren deltok hun som barn i NRK-ungdomsprogrammet Blikkbåx, og ble litt senere nummer tre i Mariann Grammofons talentkonkurranse. De to søstrene sang også på diverse kjøpesentre, fotballfester og andre lokale arrangementer.
I 2005 platedebuterte Kirsti Carr med albumet Like a Tiger. Hun deltok i Melodi Grand Prix 2006 med låten «Misled», og skrev tekst og melodi til «Livets små stjerner» i Melodi Grand Prix 2007, fremført av Marianne Solberg.
Fylkesvei 4530
Fylkesvei 4530 går mellom Lura og Soma i Sandnes.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 328.
Ungdoms-VM i fotball for menn 1951
Ungdoms-VM i fotball for menn 1951 ble arrangert i Frankrike i 1951. Turneringen var for europeiske U18-landslag.
Raj (2016)
Raj (originaltittel: Рай) er en russisk film fra 2016, regissert av Andrej Kontsjalovskij.
Handling
Historien er bygget rundt de sammenflettede skjebnene til tre hovedkarakterer under andre verdenskrig: En russisk aristokrat og medlem av Den franske motstandsbevegelsen ved navn Olga. Den franske Jules som samarbeider med nazistene, og en høytstående Schutzstaffel-offiser Helmut. Olga blir arrestert for å ha skjult jødiske barn fra nazistene. Saken hennes overvåkes av Jules, som snart blir interessert i Olga.
Det ser ut til at han er villig til å bytte seksuelle forhold, mot å myke opp skjebnen til fangen - men dette skjer ikke. Olga havner snart i en tysk konsentrasjonsleir. Der møter hun Helmut, som tidligere var håpløst forelsket i henne. Men nazistene er allerede på kanten av nederlag, så Helmut bestemmer seg for å redde Olga og stikke av til Sør-Amerika sammen med henne.
Tusculum College
Tusculum College   er et privat, uavhengig kristent universitet i Greenville i delstaten Tennessee, USA. Det ble opprettet i 1794.
Ved universitetet var det 2 923 studenter og 150 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 16 215 for studenter ved lærestedet. Studiene gis opp til mastergradsnivå.
Sergej Kamenskij
Sergej Igorevitsj Kamenskij, russisk Сергей Игоревич Каменский (født 1987) er en russisk skytter som konkurrerer i rifleskyting. Han har ingen større internasjonale meritter, men vant blant annet to verdenscupstevner i 2014.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 10 i 10 meter luftrifle og tok bronse i 50 meter helmatch, samt bronse i lagkonkurransen.
Johan Nieuhof
Johan Nieuhof eller Joan Nieuhoff (født 22. juli 1618 i Uelsen; død 8. oktober 1672 på Madagaskar) var en nederlandsk reisende som dro rundt omkring i hele verden og etterlot seg rike skildringer.
Nieuhof som verdensomreisende
Hans far, som stammet fra Zwolle, var borgermester i Uelsen i grevskapet Bentheim. Etter at Nieuhof i 1640 dro ut som fenrik i Det nederlandske vestindiske kompani til Brasil, tilbragte han sitt liv utenfor Europa. Han reiste i det Ost-Indiske kompanis tjeneste og som privatmann til India, Ceylon, Kina og Indonesia. Bare to ganger, i 1658 og 1671, var han på kortere familiebesøk tilbake i Nederlandene.
Nieuhof i Brasil
Nieuhof oppholdt seg i Brasil fra 1640 til 1649. Dette var da Det nederlandske vestindiske kompani forsøkte å overta handelsstasjoner fra portugiserne. Men annerledes enn i Indonesia lyktes det portugiserne å reversere de innledende første nederlandske fremstøt, og dermed klarte de å beholde Brasil for seg alene.
Nieuhof i Kina
Nieuhof ble kjent med Kina som medlem av en nederlandsk handelsdelegasjon til keiserhoffet i Beijing (1655–1657). Den lange reisen fra Kanton til Peking, til lands og til vanns, er gjenstand for første del av Nieuhofs Kina-skildring. Annen del av Nieuhofs Kina-bok er en systematisk beskrivelse av folk og land og en Kina-historie.
Nieuhofs Kina-bok «Het Gezandtschap der Neêrlandtsche Oost-Indische Compagnie, aan den grooten Tartarischen Cham, den tegenwoordigen Keizer van China» («Det nederlandske ostindiske kompanis sendeferd til den store tartariske khan, den nåværende keiser av Kina») var en bestseller, selv om den på grunn av de mange kopperstikkene var temmelig dyr. Hvor entusiastisk boken ble mottatt av sine lesere i Europa, gjenspeiles av de mange opplagene – fem nederlandske (1665, 1669, 1670, 1680 og 1693), tre tyske (1666, 1669 og 1675), to engelske (1669 og 1673), én fransk (1665) og én latinsk (1668), og nok en nederlandsk versjon (1666).
To forhold kan forklare bokens store popularitet. Den gav den inntil da mest omfattende skildring av Kina, selv om den i tillegg tildet som var Niehjoffs personlige observasjoner støttet seg på viktigere allerede foreliggende kilder utgitt av jesuittene. Dessuten var det de hele 150 kopperstikkene som visualiserte Kina for europeerne.
Nieuhof i India
Tidlig i 1660-årene kom Nieuhof til India. Han var del av den nederlandske ostindiske stridmakt som fravristet portugiserne en rekke handelsbyer på de indiske sørlige kyster.
Nieuhofs opplevelser i India og Indonesia fremkom i et eget verk som ble bundet sammen med verket om «Vest-India» (Brasil). Dom kilde er Nieuhofs skildringer fra India og Indonesia så desto verdifullere, fordi han her kjente mange av de beskrevne områder fra personlig observasjon og i de tillfeller ikke falt tilbake på eldre litteratur. Johan Nieuhof gav en av de beste beskrivelser at det gamle Batavia, der han bode som privatmann fra 1667 til 1670.
På grunn av sin reistlyst tok ikke Joan Nieuhof seg tid til å skrive bok. hans tre verker ble utarbeidet på grunnlag av hans nedtegnelser av broren Hendrik og utgitt av ham.
De 150 stikkene med kinesiske motiver var med på å gi fart til det såkalte chinoiserie i Europa. De inspirerte konstnere og arkitekter som Johann Bernhard Fischer von Erlach. Selve originalstikkene ble gjenfunnet først i 1984. De befant seg i en samling som hadde tilhørt antropologen Roland Bonaparte (1858–1924). Han hadde fortrinnsvis samlet på materiale med tema Madagaskar, men også Lappland og de amerikanske indianere.
Alexander Peya
Alexander Peya (født 27. juni 1980) er en østerriksk tennisspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i andre runde i double.
Landhockey under Sommer-OL 1952
Landhockey var med for sjuende gang 1952 i Helsingfors. Tolv lag deltok og India beseiret Nederland med 6-1 i finalen og forsvarte sin olympiske tittel.
Reinier Estpinan
Reinier Estpinan (født 5. desember 1982) er en cubansk skytter som konkurrerer i rifleskyting. Han representerte Cuba under Sommer-OL 2004, der hans beste resultat var en 46. plass.
Anders Dahl
Han utga det anerkjente Observationes botanicæ circa Systema vegetabilium divi a Linné.
Gabriel Metsu
Gabriel Metsu var en nederlandsk maler fra Leiden, spesielt kjent for sine interiørbilder fra borgerlig miljø.
Liv og virke
Metsu arbeidet en tid i hjembyen. Han skal visstnok ha gått i lære hos Gerard Dou, men bildene hans av mytologiske og religiøse motiv likner lite på Dou sine. Mer påvirket var han av kunsten til Jan Steen. Fra 1648 var medlem av malerlauget i hjembyen.
Rundt 1655 flyttet Metsu til Utrecht, og studerte hos malerne Jan Baptist Weenix og Nicolaus Knüpfer. To år senere reiste han videre til Amsterdam og slo seg ned og bodde der i sine første år som frittstående kunstner. I 1659 fikk han byborgerskap i Amsterdam. Som maler fikk han flere oppdrag fra kjøpmannen Jan J. Hinlopen, en stor kunstsamler.
Metsu malte etter hvert mest fra borgerhus og -hjem, og av gate- og gårdsmiljø. I tillegg malte han portrett. Han malte nøyaktig, enkelt og realistisk i klare, myke farger og uten patos, men av og til med humor. «Musikktimen» og «Brevleseren» er blant hans mest kjente malerier.
Nkomboøya
Nkomboøya (fransk: Île Nkombo, engelsk: Nkombo Island) er en øy sør i Kivusjøen vest i Rwanda, på grensen mot Den demokratiske republikken Kongo, og om lag 11 kilometer fra byen Kamembe på fastlandet. Øya har et areal på ca. 21 km², og er med det Rwandas største øy. Den utgjør en egen sektor i distriktet Rusizi i Vestprovinsen sammen med den mindre Ishwaøya i øst. Nkombo sektor hadde 16,712 innbyggere ved folketellingen i 2012.
Øya består av grønne åser, og er tett befolket. Den har et rikt fugleliv, og skarver og pelikaner er blant de vanligste fuglene. Innbyggerne driver hovedsakelig med jordbruk og fiske, og varer som avokadoer og fisk fraktes til Bukavu i Den demokratiske republikken Kongo og selges.
Jean-Gaspard Chanseaume
Jean-Gaspard Chanseaume (født 12. september 1711 i Auvergne i Frankrike, død 21. april 1755 i Jiangxi i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen.
Han kom til Macao i 1746, der han måtte være i noen år grunnet kristenforfølglser inne i Kina. Han virket fra 1751 som misjonær i provinsen Jiangxi.
Nokså mange av de europeiske misjonærer slet med å tilpasse seg Kina helsemessig. Særlig på landet og i utkantstrøkene var de sanitære forhold dårlige; utilstrekkelige midler og dermed mangel på medisiner og feilernæring skapte problemer. Mange vestlige misjonærer ble syke; hele 51 døde før de var fylt femti år, som pater Chanseaume som bare ble 45 år.
Kontonummer
Et kontonummer er et nummer som identifiserer en bankkonto. Kontonummer brukes blant annet ved transaksjoner i bank, girobetaling, nettbanktjenester og lignende.
Norge
Dagens norske kontonummersystem ble innført i 1967 for automatisk databehandling av sjekker og andre bilag. Den norske Bankforening og Sparebankforeningen i Norge innførte et ellevesifret nummer, der de fire første sifrene er bankens registernummer, de seks neste kontogruppe og kundenummer, og det siste et kontrollsiffer.