cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lyckliga gatan (TV-serie)
Handling
Midt oppi dette skjer det et mord i Lyckliga Gatan, som politietterforskeren Elma Sigurdson og nyutdannede Hans Hansen skal oppklare.
Opptakssted
Gaten der serien utspiller seg er virkelighetens Normannsgata på Kampen i Oslo. Seriens kafé holder hus i det gule hjørnebygget med adressen Normannsgate 44; dette bygget hadde vært brukt som kafé også i Olsenbanden-universet, og ble da kalt «Café Lefsa». Bygården figurerte også i TV-serien Hos Martin.
Christine Thomassen
Christine Thomassen (født 14. november 1977 i Oslo) er en norsk danser oppvokst i Kristiansund, nå bosatt i Oslo. Hun er kjent som en av Norges fremste ballettdansere.
Christine Thomassen startet sin karriere ved Kristiansund Operaens Ballettskole 3 år gammel. Hun flyttet til England for studier på Elmhurst Ballet School i 1991. I 1993 ble hun tatt opp ved Royal Ballet School i London, hvor hun fullførte sin profesjonelle utdannelse. Hun har danset i Nasjonalballetten fra 1996 og som solist siden 2003. I 2002 var hun engasjert ved English National Ballet.
Christine Thomassen har danset alle de store rollene i Nasjonalballettens klassiske og moderne repertoar. Fra det klassiske repertoaret kan nevnes roller som Giselle, Tornerose, Julie, Kitri i Don Quixote og Sukkerféen i Nøtteknekkeren. I kompaniets moderne repertoar har hun hatt fremtredende roller i de fleste ballettene skapt av Kylián, Lightfoot/Leon, Duato, Forsythe, Ek og Strømgren. Flere store roller er også blitt kreert spesielt for henne av ledende koreografer. Hun mottok Dansekritikerprisen for sin hovedrolle i Mats Eks Tornerose i 2001. Hun ble igjen nominert til Dansekritikerprisen for sin tolkning av Julie i Corders Romeo & Julie i 2011. Christine Thomassen har også mottatt Esso-prisen.
Christine Thomassen har i en årrekke representert Nasjonalballettens dansere som tillitsvalgt, og vært leder av Oslo Ballett Forening. Hun har sittet i den rådgivende gruppen for DNO&Bs styre ved ansettelse av ballettsjef, sittet i jury for opptak til Kunsthøyskolen i Oslo og for ulike ballettkonkurranser, og flere år vært organisator for dansernes medvirkning i Musikkfest i Hardanger. I flere sammenhenger har hun også hatt oppdrag i forbindelse med DNO&Bs samarbeid med Olympiatoppen, og fungert som faglig representant i Norge og utlandet. Hun har også gitt undervisning/coaching i Nasjonalballetten, KHIO og Kristiansunds Operaens Ballettskole.
Welwitschia mirabilis
Welwitschia mirabilis er en besynderlig nakenfrøet plante som kun forekommer i Namibørkenen. Den har en kort underjordisk stamme med opptil en halv meter diameter. Stammen produserer kun to blader, som vokser gjennom hele plantens liv (som kan vare i over 1000 år). Bladene er om lag 30 cm brede og blir flere meter lange, selv om spissene etter hvert visner og eroderer bort. De har parallelle nerver som barnåler eller bladene til tempeltreet.
Welwitschia lagrer vann i stammen sin, og regnes således til sukkulentene. For i det hele tatt å få tak i vann, utvikler Welwitschia svære røtter som dekker et enormt område, samt en lang pælerot for å få tak i grunnvann. Planten hadde imidlertid ikke overlevd uten vann fra dugg og tåke.
Welwitschia er særbu. De hunnlige plantene danner små kongler, mens hannkonglene er sterile.
Systematisk sett er Welwitschia en veldig isolert art (et «levende fossil»). De nærmeste slektningene er Ephedra og Gnetum, men evolusjonært sett må de ha skilt lag for veldig lenge siden, fordi de er kjennetegnet ved så mange unike egenskaper.
Planten ble nevnt for første gang i 1859 av den østerrikske botanikeren Friedrich Welwitsch, som den også er oppkalt etter.
The Joneses Have Amateur Theatricals
The Joneses Have Amateur Theatricals er en stum kort filmkomedie fra regissert av D. W. Griffith. Filmen ble gitt ut som split-reel med The Hindoo Dagger.
Ana Paula Valadão
Ana Paula Machado Valadão Bessa (født 16. mai 1976 i Belo Horizonte, Minas Gerais) er en brasiliansk sanger og låtskriver. Hun leder bandet Diante do Trono, som har solgt mer enn 15 millioner album.
Junior-VM i alpint 2019
Junior-VM i alpint 2019 ble arrangert i Fassadalen i Italia fra 18. til 27. februar 2019.
Caro-Kann
Caro-Kann er en vanlig sjakkåpning navngitt etter engelskmannen Horatio Caro og østerrikeren Marcus Kann, som analyserte åpningen i 1886. Den defineres ved åpningstrekkene: Caro-Kann-åpningen regnes, i likhet med fransk forsvar og siciliansk forsvar, med blant de halvåpne spill. Den regnes som mer solid og mindre dynamisk enn både fransk og siciliansk, og er et av svarts mest solide om enn et noe uambisiøst svar på 1.e4. Caro-Kann leder ofte til gode sluttspill for svart, som har bedre bondestruktur.
Caro-Kann har visse likhetstrekk med fransk. En fordel med Caro-Kann (etter svarts andre trekk) er at løperen på c8 ikke blir sperret inne. Til gjengjeld tar bonden på c6 vekk et bra felt fra springeren, og et eventuelt c6-c5 fremstøt for å angripe et hvitt bondesentrum koster et tempo (svart har flyttet c-bonden to ganger i stedet for én gang).
De forskjellige linjene har ECO-kodene B10-B19.
Den vanligste fortsettelsen er
hvor hvit må ta hensyn til trusselen mot e-bonden. Dessuten åpner svart med sitt trekk diagonalen c8-h3 for sin tidligere nevnte hvitfeltsløper på c8 (se diagram 4).
Varianter uten 2.d4
Istedenfor 2.d4 finnes varianter med
Varianter med 2.Sf3 som ikke følges av 3.Sc3 (To-springer-varianter) er også sjeldne, kanskje endog ukjente.
Varianter med 2.d4 men uten 2. ... d5
Derimot finnes det kjente varianter hvor 2.d4 ikke besvares med d5:
Klassisk variant / Capablanca-varianten
oppstår etter
Fra utgangsstillingen i hovedvarianten (se diagram 4) følger den klassiske varianten med har det oppstått en stilling som er meget solid for svart. Bondestrukturen er sunn, kongen kan rokere snart til den siden den måtte ønske og et bondefremstøt c6-c5 for å utfordre bonden på d4 er nært forestående. Det er denne varianten som har gitt Caro-Kann sitt solide rykte.
Gurgenidzevarianten
Denne varianten er av og til spilt, da det kan hevdes at 3. Sd2 er mer nøyaktig fordi hvit da kan svare med
Smyslov-varianten / Karpovs variant
Vassilij Smyslov spilte Fordelen med denne varianten overfor den klassiske er at svart har mer fleksibilitet angående hvor hvitfeltsløperen skal utvikles. Den kan f.eks utvikles til g4 eller b7. Ulempen er at hvit også har større frihet, en aggressiv variant er
Fremskyvningsvarianten
Det finnes også en variant som går slik:
Avbyttevarianten
Avbyttevarianten er en atskillig skarpere åpning i Caro-Kann enn i fransk. I fransk er det en åpen linje og symmetrisk bondestruktur noe som kan føre til rask remis, i Caro-Kann derimot er bondestrukturen asymmetrisk, hver av spillerne har en halvåpen linje.
Etter trekket oppstår Panov-Botvinnik angrepet som gir hvit en isolert d-bonde og åpent spill, selv om varianten fortsatt er noe remisaktig på de aller høyeste nivåene.
Vardetangen
Vardetangen er Norge sitt vestligste fastlandspunkt. Stedet ligger på spissen av Lindåshalvøya i Austrheim kommune, Vestland fylke.
I 1996 ble det bygget en stor steinvarde på platået som markering i tillegg til en steintavle med inskripsjon som viser lengde- og breddegrad.
Turområde
Fra parkeringsplassen er det opparbeidet turvei på ca. 800 meter frem til platået. Det er også opparbeidet tursti til Årvika friluftsområde.
I sjøkanten befinner det seg en jettegryte fra siste istid med diameter 60 centimeter og en dybde på 100 centimeter. Ifølge opplysningsskilt på stedet lå isen 1000 meter tykk på den tid over Vardetangen.
Det bygget en åpen dagsturhytte nær varden.
Utsikten fra platået er nordover Fensfjorden til Gulen og østover til Masfjordfjellene.
Kateryna Zubkova
Kateryna Zubkova (født 14. juli 1988) er en ukrainsk svømmer.
Hun representerte Ukraina under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble utslått i forsøksheatet på 100 meter butterfly.
Fiji under VM i friidrett innendørs 2018
Fiji deltok med én utøver under VM i friidrett innendørs 2018 fra 1. til 4. mars 2018 i Birmingham i Storbritannia.
Lago Llanquihue
Lago Llanquihue er Chiles største innsjø, med et areal på 866 km². Den ligger i regionen Los Lagos. Langs bredden av innsjøen finner man byene Puerto Varas, Llanquihue, Frutillar, Puerto Octay og Ensenada, samt vulkanene Osorno og Calbuco.
Tina Schmidt Gramkov
Tina Schmidt Gramkov (født 12. november 1970) er en dansk seiler som spesialiserer seg i matchracing. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 10.
Leisel Jones
Leisel Marie Jones (født 30. august 1985 i Katherine, Nordterritoriet, Australia) er en australsk svømmer som under Sommer-OL 2008 i Beijing vant gullmedalje på 100 m brystsvømming. Jones har også to gullmedaljer på 4x100 m medley stafett, fra sommer-OL 2008 og Sommer-OL 2004 i Athen, samt fire sølvmedaljer og en bronsemedalje. Hun har totalt syv gullmedaljer, tre sølvmedaljer og to bronsemedaljer fra langbane-VM. Jones har også blitt tildelt «Medal of the Order of Australia».
Kurt Olsen
Kurt Lenhard Olsen (født 24. juni 1951) er en norsk lokalpolitiker (SV) som var ordfører i Lødingen kommune fra 2003 til 2007, og varaordfører i kommunen fra 2007 til 2011.
Olsen var medlem i RV, men da hans parti ikke stilte liste ved kommunevalget i Lødingen i 2003, stilte han på SVs liste og ble valgt til ordfører. Han var for øvrig kandidat på RVs fylkesvalgliste samme år.
Trio (andre betydninger)
Trio kan referere til:
Acanthops
Acanthops er en slekt av insekter som tilhører ordenen knelere.
Utseende
Artene i slekten er middelsstore og slanke knelere. De kjennes lettest på at forbeina er påfallende lange (minst så lange som mellom- og bakbein). Antennene er trådformede og forholdsvis korte. Fasettøynene er mer eller mindre utstående, ofte spisse. Pronotum er mye lengre enn bredt. Forbeina er kraftige, lårene likevel mindre fortykket enn hos de fleste andre knelere. Forlårene- og -leggene har pigger på undersiden og griper mot hverandre for å holde byttet fast, som vanliog hos knelere. Forleggen har en krum, skarp spisstorn. Mellom- og bakbeina kan ha utvidete lår og legger, men føttene er slanke. Vingene er ganske variable og kan være reduserte. Forvingene er vanligvis hornaktige, av ulike form.
BAUHAUS-galan 2020
Grunnet koronaviruspandemien ble Diamond League 2020 endret, slik at det ikke ble tildelt Diamond League-poeng i de enkelte stevnene, og det ble heller ikke arrangert noen Diamond League-finale. Stevnene var derfor frittstående stevner.
Menn
*) Grunnen til at vinneren ikke har det lengste hoppet er Diamond League endret formatet på lengdehoppkonkurransen denne sesongen, og som ble gjennomført første gang under BAUHAUS-galan 2020. De tre beste hopperne etter fem hopp gikk til en finale, der resultatet i sjette og siste runde avgjorde vinneren. Dette formatet kalles «Final Three». Samaai (8,07 før finalen), Montler (8,13 før finalen) og Pulli (8,02 før finalen) deltok i den sjette runden, der Samaai hoppet 8,09 meter, Montler hopp 8,06 meter og Pulli fikk ikke et gyldig resultat, der med vant Samaai foran Montler og Pulli.
Kvinner
Andre norske resultater:
Referanser
<References />
Zinken Hopp
Signe Marie Hopp, (1905–1987), kjent som Zinken Hopp, var en norsk forfatter, oversetter, teaterkritiker, byhistoriker og litteraturhistoriker.
Klokkene ringer for deg
Klokkene ringer for deg (engelsk originaltittel: For Whom the Bell Tolls) er en roman av Ernest Hemingway fra 1940. Den forteller historien om Robert Jordan, en ung amerikaner i de internasjonale brigadene som kjemper sammen med en republikansk geriljaenhet under den spanske borgerkrigen. Som bombemann blir han tildelt oppgaven å sprenge en bro under angrepet på Segovia. Romanen er ansett som en av Hemingways sentrale verker, sammen med Og solen går sin gang, Den gamle mannen og havet, og Farvel til våpnene.''
Zinken Hopp
Zinken Hopp huskes i ettertid best for barneboka Trollkrittet (1948); boka er tydelig inspirert av Alice i Eventyrland og bidro til å introdusere nonsenssjangeren i norsk barnelitteratur. I tillegg skrev hun i flere sjangre: kulturhistoriske bøker, dikt og reiseskildringer, hun oversatte barnebøker, underviste i kunsthistorie og var teateranmelder for Aftenposten fra 1947 til 1971.
Liv
Zinken Hopp ble født i Ullensvang, der foreldrene bodde i farens barndomshjem. Hun var det tredje av fire barn i familien. Familien flyttet til Bergen i 1907 og til Kristiania/Oslo i 1909. Faren Diderik Brochmann (1879–1955) var utdannet styrmann og arbeidet som journalist, redaktør og forfatter innenfor sjøfart og sjømannsliv. Hun var sønnedatter av Johannes Brochmann, Georg Brochmann var hennes farbror, og Odd Brochmann var hennes bror.
I 1932 giftet hun seg med Einar Hopp (1899–1956). Einar Hopp var leder av Bergen Kringkastingselskap, og ble senere distriktssjef for NRK. Han hadde to barn fra et tidligere ekteskap. Paret fikk tre egne barn, i 1932, 1935 og 1946. De bosatte seg i Christian Michelsens gate 11 i 1936, og ble boende der livet ut. I Bergen arbeidet hun som frilansjournalist, forfatter og husmor. Han var aktiv i byens kunstnermiljø, og ble formann i Bergens Kunstnersamfund i 1937. Einar Hopp meldte seg til tjeneste i de norske styrkene våren 1940, og paret var fra hverandre i fem år. Einar Økland skriver at «tre store hendingar prega Zinkens vaksne liv: at ho gifte seg i 1932 og blei mor til tre barn, at krigen kom i 1940 og gjorde henne til åleinemor og 'krigsgressenke' i fem år, at ektemannen brådøydde i 1956 og ho blei enkje resten av livet.»
Hennes første bokoversettelse ble utgitt i 1939, og fra 1946 av oversatte hun bøker i stort omfang, særlig barnebøker for Eide Forlag. I 1950-årene endret livet seg på flere måter. To av barna flyttet hjemmefra. Svigerfaren døde i 1954, faren i 1955 og ektemannen i 1956. Hun skrev færre bøker enn i 1940-årene, men utfoldet seg på andre arenaer: leilighetsdikt i avisene, radiokåseri, byguider for Bergen og på 1960- og 1970-tallet undervisning i kunsthistorie på Bergen kunsthåndverkskole. Som deltager i programmet Kvitt eller dobbelt i 1961 med emnet drakthistorie, ble hun «en av landets tidligste tv-kjendiser».
Zinken Hopp fikk hjerneslag høsten 1985, og tilbrakte sine to siste leveår i sykesengen.
Hun hadde ingen formell utdanning ut over examen artium, men blir beskrevet som «autodidakt med omfattende litterære, historiske og kulturhistoriske kunnskaper.»
Lyrikken
Hopp skrev i alt fem diktsamlinger fra 1930 til 1938 og var med det den kvinnelige lyrikeren som ga ut flest diktsamlinger på 30-tallet, men hun har likevel hatt problemer med å etablere seg som lyriker i ettertidens bevissthet, gjennom f.eks. representasjon i antologier.
I de fem bøkene «skreiv Zinken Hopp jublande klart og direkte om det ho elska. Som var alt ho kom i kontakt med, arbeid, mat, barn, kvardagsnære småting.» Hun diktet om «kvardagsnære og trivielle motiv som utgangspunkt for ei vital livskjensle kombinert med eit stoisk-muntert filosofisk perspektiv.» Diktene er preget av «formelt mesterskap […]. Ho har rytmesans og elskar rim. Ho har talent for verskåseriet og den lyriske anekdoten.»
Motivet i de fem diktsamlingene «deler seg grovt sagt i tre grupper, og fell saman med ståstaden, eller utseiarposisjonen i dikta.» «I Guvernante-vers får vi framfor alt selvbiografiske glimt fra en ung kvinnes liv ute i Europas storbyer. I den neste samlinga, Viser fra vidda, følger vi henne på fotvandringer i fjellet og i hverdagslivet hjemme. De tre siste samlingene bærer preg av at de ytre rammene om livet hennes er endret. Det er ikke vanskelig å kjenne igjen stemmen, men nå snakker hun først og fremst til oss som husmor, mor og livsklokt menneske.» «Det tradisjonelle preget som mellom anna den faste rytmen og enderimet gir, blir kontrastert ved bruken av ei mengd såkalla upoetiske ord. Nettopp ordtilfanget er noko av det mest karakteristiske ved Hopps lyrikk. Ho diktar om det ho ser, og gir tinga deira rette namn.»
Prosa for voksne
Hun skrev kåserier, ukebladnoveller, essays, bedriftshistorie, reklamedikt, lokalhistorie, kunstnerbiografier, prologer og reisebrev. Like fra 1926 til 1980-årene skrev hun for aviser, ukeblad og tidsskrift. Hun var teaterkritiker for Aftenposten fra 1947 til 1971, og dekket hovedsakelig Den Nationale Scene og andre oppsetninger i Bergen. Hun skrev en biografi om Hanna Winsnes i 1943 og om Ole Bull i 1945. Hennes versjon av Ole Bulls liv baserer seg på tidligere biografier, og dermed dels på myter og anekdoter som Bull selv var med på å etablere. Hun er mindre preget av respekt for geniet enn tidligere biografer, men går heller ikke nærmere inn på problematiske sider ved Bulls liv og personlighet. Boka preges av god kunnskap om tiden og miljøet Bull levde i. Essayet Baktanker med boktanker (1946) er «en vandring langs en velfylt bokhylle», med refleksjoner om de enkelte bøkene.
Hørespillene Bellatrix (1948), Ole Bulls teater (1949) og Valse triste (1950) ble alle sendt i NRK. Ole Bulls teater var et halvdokumentarisk stykke, som ble sendt i forbindelse med 100-årsjubileet for Det norske Theater. De to andre er kammerspill med personlige og psykologiske tema: i Bellatrix venter en aldrende rektor på sin ungdomsforelskelse, en tidligere elev; i Valse triste diskuterer en far og datter forholdet til den nettopp avdøde hustruen/moren.
Barnebøkene
Hopps tolv barnebøker, utgitt fra 1943 til 1978, kan inndeles i tre kategorier: I tillegg kommer fire bøker med gjenfortellinger fra klassisk litteratur: kong Arthur, Odyssevs, Njåls saga og norrøn mytologi.
Hennes første barnebøker, Barn og blomster (1943) og Da mor var liten (1945) beskrives som «fredelig hverdagsidyll». I den første fortelles på rim om blomster og blomstenes kulturhistorie, mens den andre er en introduksjon til tidligere tiders leker, rollelek og formingsaktiviteter – basert på enkel nøysomhet og sparsom tilgang til materialer.
Et eventyr om Norge er «kultur og historie støpt i fiksjonens form». Boka kom i to bind 1943–44, og var et samarbeid mellom Zinken Hopp og broren, arkitekt og illustratør Odd Brochmann. Norsk historie framstilles gjennom 13 noveller som fanger hver sin tidsalder, fra bronsealderen til 1911. Boken var en hårfin balansegang vis-à-vis sensuren i det okkuperte Norge, med sin skildring av «det forrådte Norge» i senmiddelalderen, og med den fiktive dikteren Fridjof Bryns 17. mai-tale i 1911.
«Karakteristisk for Hopps øvrige barnebøker etter Trollkrittet var at alle i første omgang plasserte seg innenfor et mangfold av kjente barneboksjangre, som den egensindige forfatteren imidlertid snart sprengte dem ut av igjen.» Milla hos moster (1951) har sjangretrekk fra ungpikeboka, ved at ei foreldreløs jente på 18 kommer til byen for å bo hos tante. Hopp «styrer etterhvert sin beretning over i en vilter komedie.» Også den tolv år gamle Nils som er hovedperson i Kari (1960) og Nils (1961) kommer til byen for å bo hos ei tante. Kari i boktittelen er en lavinehund.
I Arven fra Adamson (1969) er handlingen lagt til Israel og Midtøsten, inspirert av Hopps egen reise dit i 1963. Boka er skrevet i første person, med den 16 år gamle Anton, kalt DonQ, som forteller. Det er en kombinert reiseskildring, skattejakt og underholdende kunnskapsformidling, og har trolig mest å gi som «intellektuell, ironisk ungdomsroman.» Både Nils og Anton framstår som reflekterte, distanserte observatører på spranget fra barn til voksen; «alle de realistiske barnebøkene til Hopp kan leses som fortellinger om identitet og utvikling».
Trollkrittet begynner med at Jon finner et magisk kritt på gaten; med dette krittet tegner han både den nye kameraten Sofus og en port inn i eventyrenes verden. Handlingen i boka «er bygd over en reise gjennom et landskap, i konfrontasjon med forskjellige figurer av menneske- og dyreart.» Trollkrittet framstår som en verbal lek basert på et annet logisk prinsipp: «Dette er språkets umiddelbare logikk, og den er bokstavelig. Barn kjenner denne logikken godt, den danner grunnlaget for mange vitser og gåter.» Boka leses også som en omvendt fortelling hvor Sofus framstår som en negativ projeksjon av Jon: Sofus «representerer alle Jons ønskedrømmer og negative sider. Men samtidig sitter Jon så fast i de normer han er oppdratt i, at han prøver å innpode i Sofus de sentenser for veloppdragenhet som han er blitt innprentet.»
Sjangermessig er Trollkrittet først og fremst inspirert av engelsk nonsenslitteratur, men passer også inn i et mønster av nonsensaktige barnedikt og barnebøker i Norden i årene etter 1945: Pippi Langstrømpe, Mummitrollet og dikt av Lennart Hellsing og Halfdan Rasmussen. Boka sies å ha introdusert nonsensdiktning på norsk, og har gitt Hopp navn som den eneste internasjonalt kjente norske nonsensforfatter.
I oppfølgeren Jon og Sofus er guttenes kontrasterende personligheter videreført: Sofus er kunstner og opptatt av utfordringer, mens Jon er jordnær. «Boka er mer fabulerende, uten Trollkrittets klare struktur, bortsett fra reisen som det narrative grep.»
Hopp ble engasjert som oversetter av barnebøker da Eide Forlag ble reetablert i 1945. I 1946 utkom hennes oversettelser av Peter Pan, Alice i Eventyrland og Milly-Molly-Mandy. Senere fulgte E. B. Whites Stuart mus, Det suser i sivet, Doktor Dyregod, Huck Finn, Tom Sawyer, Gjennom speilet, fortellinger om Baron von Münchhausen, Åke Holmbergs Ture Sventon og flere andre.
Zinken Hopp i ettertid
Bortsett fra Trollkrittet har forfatterskapet ikke blitt gjenutgitt etter hennes død i 1987. Trollkrittet omtales imidlertid regelmessig som en klassiker, og er blant annet inkludert i samlingsverket Bokklubbens Barnebibliotek (2006). Trollkrittet er oversatt til 12 eller 20 språk.
Trollkrittet er dramatisert av Morten Jostad og oppført på Den Nationale Scene i 1987. Jostads dramatisering ble først satt opp i en tidlig versjon på DS «Skibladner» i 1979 og under Festspillene i Bergen i 1980. En barneforestilling med tekster fra Hopps rim- og reglebok ble satt opp på Den Nationale Scene i 1974, med tittelen Hei, hvem er jeg?
Vennen Einar Økland har skrevet om henne ved flere anledninger, og til 100-årsjubileet i 2005 utkom antologien Zinken, en bok om Zinken Hopp.
I Litteraturhuset i Bergen har en av salene fått navn etter henne. Zinken Hopps gate i Solheimsviken i Bergen fikk sitt navn i 1999. Barneskolen Zinken Hopp skole i Ytrebygda bydel i Bergen er oppkalt etter henne.
Katie Archibald
Katie Archibald (født 12. mars 1994) er en britisk syklist.
Hun representerte Storbritannia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok gull i lagforfølgelse.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok hun gull i madison og sølv i lagforfølgelse.
Nyttårsaften 2016 ble Archibald utnevnt til medlem av Order of the British Empire.
Bolivarianske leker 1938
Bolivarianske leker 1938 (bolivarianske leker) ble arrangert i Bogotá i Colombia i 1938.
Smörgåstårta
Smörgåstårta er en kakelignende smørbrødrett i flerporsjonsformat. Den serveres kald som en rett for seg selv, men kan følges av noe søtt bakverk. Smörgåstårtan lages av smurte brødskiver, ikke sjelden av vekselvis mørke og lyse brødtyper, som deretter dekkes med fyll. Utsiden strykes deretter med smelteost, ostsmör, majones eller crème fraîche og til slutt får hele smörgåstårtan en omfattende og dekorativ utsmykning med ulike garnityr f.eks. av forskjellige slags grønnsaker eller frukt skåret i dekorative former, rullede oste- og skinkeskiver, reke- eller krepsehaler osv. Utseendemessig minner den om søte dessertkaker. Smörgåstårtan bygger på prinsippet at flere gjester får deler av samme matstykke, som et brød, noe som gjør at den i sin form er en sterk skaper av et måltidsfellesskap.
Smörgåstårtan serveres ofte ved sammenkomster og erstatter da varm mat. Den forekommer ved både offentlige og private fester som eksamensfestligheter, høytidsdager, forlovelsesselskap og bryllup, fødelsedager, navne- eller dåpsfester, minnesstunder i forbindelse med begravelser, firmajubiléer og andre tilfeller der man ikke på forhånd vet sikkert hvor mange gjester som kommer. Den serveres derimot sjelden ved årlige høytider som jul, påske eller midtsommer. Til smörgåstårtan serveres drikker som kaffe og te, øl, vin, brus og mineralvann. Den lages både i hjemmet og av profesjonelle konditorer og cateringleverandører. I form kan smörgåstårtan være rund, kvadratisk, men også rektangulær. Det siste er vanligst hos den hjemmlagde smörgåstårtan. Det forekommer at en del konditorier selger porsjonsbiter av smörgåstårta, men den kan også kjøpes ferdig som en hel smörgåstårta. Varme og ovnsgratinerte smörgåstårtor forekommer blant de hjemmelagde variantene.
Smörgåstårtan slutter seg til den svenske tradisjonen med enkle smørbrød med fargerike og kunstferdige dekorasjoner. Den har vært svært populær fra 1940-tallet og det falt sammen med at tillgangen på råvarer, smør og fløte da gradvis ble fri etter de lange matrasjoneringene under og etter andre verdenskrig.
Llanquihue
Llanquihue er småby i regionen Los Lagos i Chile. Llanquihue ligger nord for Puerto Varas, og sør for Frutillar. Llanquihue ligger ved bredden av Chiles største innsjø, Lago Llanquihue.
Smörgåstårta
På smörgåstårtan forekommer en uvanlig kombinasjon i den svenske matkulturen og det er blandningen av kjøttpålegg med skalldyr og laks. Den er i og for seg ikke uvanlig i eldre matrettskombinasjoner fra før starten av 1800-tallet, men i dag finnes den bare i noen få matretter. Foruten på smörgåstårtan kan man få kjøtt sammen med fisk og skalldyr på f.eks. pizzaen Quattro Stagioni (som i Sverige kan garneres med både skinke og reker), smørbrødretten landgang (som har fisk, skalldyr og kjøttpålegg), pølse med brød og rekesalat samt varmretten Filé Oscar (stekt kalvefilét med bl.a. hummergarnityr).
Historikk
Eldste kjente forekomst av ordet «smörgåstårta» er fra Vår kokbok fra 1951. Svenska Akademiens Ordbok (SAOB) angir første forekomst litt senere, til Lunds Dagblad i 1958 i nr 296. Vår kokboks oppskrift fra 1951 beskriver sin smörgåstårta som er lagd i kun et lag, og brødet er en skräddkaka eller tekaka der pålegg som røkt laks, majones, kokt egg, reddik og hakkede nøtter legges på smörgåstårtan som først har blitt smurt med mykost. I serveringsanvisningen angis at man skal legge opp «smörgåstårtorna på serveringsfat och skär[a] dem vid bordet i små trekantiga smörgåsar och tårtan med laxstrutar så att varje person får en strut.»
Allerede i 1940 i den da nyutgitte Stora kokboken nevner bokens redaktører Edith Jonsson og Britta Hallman-Haggren ordet tårta for første gang i kombinasjon med ordet sandwich, som da var det gjengse ordet for en finere forretts- eller «supésmörgås». De gir deretter en oppskrift på en flerporsjoners sandwichtårta i to lag, fyll mellom lagene og så vakker pynt på utsiden. Det er det hittil eldste kjente belegg på en smørbrødanretning som er den samme som vår tids smörgåstårta.
I 1947 beskriver matskribenten Jochum en slags smörgåstårta, altså smurte myke brødskiver i flere lag arrangert i en rund kakeform med salt fyll og med fokus på vakker garnering utenpå. Jochum het egentlig John Sjöstrand (1887-1969) og var redaktør i Svenska Dagbladet i Stockholm. Han forfattet mange småskrifter om finere mat, snapskrydder, silderetter og smørbrød fra 1929 fram til 1960-tallet. I sin bok Alla tiders smörgåsar gir han en oppskrift på hvordan man kan lage en kake av smørbrødtype som han kaller for Jönköpingstårta. En slik tårta består av runde brødskiver smurt med smør, i flere lag med salt fyll mellom. Tårtan gis deretter en vakker garnering på utsiden av hakket egg og røkt eller speket laks. Jochum bruker altså ikke ordet smörgåstårta eller sandwichtårta men nettopp Jönköpingstårta. Det er ikke kjent hvorfor han brukte akkurat det ordet eller hva det navnet står for i denne sammenhengen.
Smörgåstårtans forgjengere fram til 1940
Før Jochums Jönköpingstårta fra 1947 og Stora kokbokens sandwichtårta i 1940 fantes det ulike varianter av smørbrød som alle i noen grad kan sees som ulike forstadium. Smörgåstårtan er derfor ikke en direkte oppfunnet rett, men den har sine røtter i andre smørbrødvarianter. Den beskriver i stedet en evolusjonslignede utvikling og er en sammensmelting av fire forskjellige smørbrødretter som var vanlige på 1920-1930-tallet: Randig sandwich, landgang, fine forrettssmørbrød samt sandwichtårtan.
Randig sandwich
På begynnelsen av 1900-tallet fantes det et forretts- eller buffésmørbrød som ble lagd av ulike brødtyper med fyll mellom. Den ble kalt for randig sandwich og ble lagd av lyse og mørke avlange brødskiver som ble smurt med farget smør eller smør smakssatt med laks eller ansjos, deretter ble skivene lagt på hverandre under press i en avlang brødform. Retten kunne også fylles med tynne skiver av kokt tunge. Kokebøker fra 1920-30-tallet gjør et poeng av at de sammenlagte brødskivene med fyll skal skjæres på tvers slik at gjesten ser det stripete mønsteret som oppstår av de forskjelligfargede brødslagene og fyllet. Randig sandwich var ikke bestrøket med smør på utsiden og hadde heller ingen garnityr, hverken på sidene eller toppen.
Tre sandwicher og fine forretssmørbrød
På 1920- og 30-tallet begynte koldtbordet å bli mindre vanlig som middagsforrett i hjemmet, men også i restaurantmåltidene. Etter at spritrestriksjonene ble innført i 1922 opphørte den frie snapsdrikkingen til koldtbordet og ble erstattet av den ferdiglagde sandwichtallerkenen med vanligvis tre pent anrettede små sandwicher. De tre sandwichene foran et måltid kunne inneholde pålegg som skalldyr, kalkun og fine oster. Mange hefter gis ut på 1930-tallet av næringsmiddelindustrien og spesielt da smør- og magarinprodusenter, men også produsenter av majones. De fine smørbrødene skulle dekoreres omsorgsfullt og ekstravagant for å gi en festlig innledning på et selskap, og smörgåstårta utmerket seg allerede fra starten med sin estetiske utforming, og er ennå i dag en få svenske matretter der akkurat dekoreringen og garnityren er viktigere enn selve smörgåstårtans innhold. Förretten med tre fine sandwicher og med snaps og øl til forekommer på svenska middager fram til slutten av 1960-tallet når vindrikkingen slår gjennom og en ny type forretter tas fram.
Landgang
En større variant av finere forrettssmørbrød er landgangen som dels plukker opp de fint dekorerte små smørbrødene som en rett i seg selv, dels den svenske tradisjonen med å spise flere ulike smørbrødpålegg i ett måltid. SAOBs første belegg for smørbrødbegrepet landgång er fra 1918. I kokebøker fra 1920-30-tallet angis den som et alternativ til finere selskapslunch og den holdes fram som funksjonell fordi den kan forberedes på forhånd og er en komplett fin matrett. Den dekoreres med en blanding av kjøtt, fisk og skalldyrspålegg, salatblader, oppskårne tomater, agurkskiver m.m. På landgangen kan det, i motsetning til smörgåstårtan, finnes innlagt sild i den ene kortenden. Det er fra den enden som man skal begynne å spise landgangen, noe som kobler den til den rekkefølgen som brukes når man spiser koldtbord. Landgangens dekor skal være ekstravagant og festlig. Den finnes fremdeles i dag og kan serveres til samme anledninger som smörgåstårtan, men står et nivå under i festlighet.
Sandwichtårta
I 1940 nevnes ordet «tårta» for første gang i smørbrødsammenheng og da som en sandwichtårta. Det er nye Stora kokboken som lanserer oppskriften, men i motsetning til den randiga sandwichen, det det var de forskjelligfargede brødslagene som skapte mønsteret, fokuserte sandwichtårtan på å ha en omfattende garnityr rundt tårtan og en vakker dekorering på toppen. Sandwichtårtan ble laget ut fra en tekaka og i motsetning til den randiga sandwichen, som var avlang rektangulær, så var sandwichtårtan rund. Oppskrifter på denne nye tårtan forekom siden i ulike varianter i kokebøker på 1940-50-tallet.
Sandwichtårta var fram til 1960-tallet et mer vanlig begrep enn ordet smörgåstårta, spesielt i profesjonell sammenheng. Svensk konditori & konfektyrtidning skriver i sitt julinummer i 1965 at flere varianter av eksklusivere smørbrød begynner å bli vanlig ved ulike festlige anledninger. Bladet beskriver videre at sandwichtårtan er som en kombinasjon av rekesmørbrød og landgang, men med mer fokus på luksus og fest og som en av de mest eksklusive produktene innen konditorien. Den dominerte også salgsmessig på denne tiden.
Smörgåstårtan i verden
Smörgåstårta er en historisk avgrenset matkulturell hendelse i Sverige og er sterkt bundet sammen med det svenske enkle smørbrødet og den gamle tradisjonen med å se smørbrødet som et måltid i seg selv. Smörgåstårtan, eller den opprinnelige sandwichtårtan, har etter at den ble introdusert blitt tatt inn i Finland, men også av svensker i verden som arbeider ved konditorier, kaféer og som cateringleverandører for eksempel i Storbritannia og USA. Internasjonalt opptrer smörgåstårtan under navn som Voileipäkakku (Finland), Võileivatort (Estland), Brauðterta (Island), Smorgastorta eller Swedish Sandwich Layer Cake (f.eks. Storbritannia og USA) men også Svedska slana torta (Kroatien).
Smörgåstårtans dag i Östersund på 2010-tallet
I 2012 stiftet Smörgåstårtans vänner Smörgåstårtans dag. Dette for å gi smörgåstårtan en egen merkedag i året, på linje med andre matretts- og råvaredager som Kanelbullens dag, 4. oktober eller Äggets dag, 9. oktober. Dagen som ble valgt til Smörgåstårtans dag er den 13. november da det sammenfaller med fødelsedagen for en konditor i Östersund som hevdet å ha funnet opp smörgåstårtan i 1965.
Skriftlige kilder og forskningen i dag (november 2015) plasserer smörgåstårtan som navn til året 1951 og Vår kokbok redigert av Anna-Britt Agnsäter. Som tårtform kan smörgåstårtan sees som en sandwichtårta og den første forekomsten på den gjenfinnes i 1940 i Stora kokboken redigert av Edith Johnsson och Britta Hallman-Haggren. Matskribenten Jochum (John Sjöstrand) kan også sees som medskaper av den moderne smörgåstårtan gjennom sin Jönköpingstårta fra 1947. En lenke finnes også til Maj Thermænius-Göranssons kokebok, også den fra året 1940. Der beskrives en så kalt pyramidsmörgås og den kan nærmest sees som en slags sandwichtårta i enporsjonsformat.
24. serierunde i Eliteserien 2022
24. serierunde i Eliteserien i fotball for menn 2022 startet lørdag 1. oktober kl. 16:00 med oppgjøret mellom og  på Alfheim stadion i Tromsø og avsluttet søndag 2. oktober kl. 19:00 med oppgjøret mellom  og  på Kristiansund stadion i Kristiansund.
Kampfakta
<div id="Tromsø v Molde"> <div id="Lillestrøm v Bodø/Glimt"> <div id="Vålerenga v Strømsgodset">
Kolbrún Ýr Kristjánsdóttir
Kolbrún Ýr Kristjánsdóttir (født 11. november 1982) er en islandsk svømmer.
Hun representerte Island under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble utslått i forsøksheatet på 100 meter butterfly.
Rhian Brewster
Rhian Joel Brewster (født 1. april 2000) er en engelsk fotballspiller som spiller for Sheffield United FC.
I 2017 var han en del av det engelske laget i U17-EM i fotball og fikk Golden Boot-prisen som turneringens toppscorer.
I 2019 var han med Liverpool FC å vinne i Champions League da de vant 2-0 mot Tottenham i finalen.
Allison Beveridge
Allison Beveridge (født 1. juni 1993) er en canadisk syklist.
Hun representerte Canada under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok bronse i lagforfølgelse.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble hun nummer 9 i omnium.
Jonni Solsvik
Jonni Helge Solsvik (født 27. februar 1952) er en norsk politiker (H) som fra 1999 til 2019 var ordfører i Andøy kommune. Han har tidligere også vært varaordfører.
Solsvik ble i 2011 oppnevnt som medlem i Forsvarsdepartementets dekorasjonsråd.
Solsvik er utdannet fra Befalsskolen for infanteriet og Politihøgskolen, og har vært lensmann i Andøy.
Kaldblodshest
En kaldblodshest er betegnelsen på den gruppe hesteraser som ligger lengst fra de varmblodige hesterasene som araberhesten og den engelske fullblodshesten. (Dette betyr ikke at hestene er kaldblodige i betydningen vekselvarme – alle hester er varmblodige i betydningen jevnvarme, altså at dyret selv regulerer kroppstemperaturen og at blodet normalt vil ha høyere temperatur enn omgivelsene). Kaldblodshesten er tung og hardfør, og mange er tunge trekkhester. Alle tre av Norges nasjonalhesteraser, fjordhesten, dølahesten og nordlandshesten er kaldblodshester. Andre kaldblodsraser er Clydesdale, Shire og Percheron. Kaldblodshestene har fått sin betegnelse fordi de ofte har rolig temperament. De tåler også ofte kaldt vær bedre, da de lettere utvikler vinterpels. Muskelmessig er de ofte sterkere i forhold til høyde og kroppsmasse enn varmblodshester. Kaldblodshester kan være store trekkhester, eller små ponnier som shetlandsponnien.
The Majestic
The Majestic er en amerikansk dramafilm fra 2001, regissert av Frank Darabont, etter et manus av Michael Sloane, med Jim Carrey, Bob Balaban, Jeffrey DeMunn, Laurie Holden og Martin Landau i noen av rollene.
Handling
Filmen henter sin handling i USA i 1950-årene. Filmskribenten Peter Appleton våkner opp på en strand. Han husker ikke hvem han selv er, og blir brakt til den lille byen Lawson. Folk i byen tror han er Luke Trimble, en ung mann fra Lawson som ble meldt savnet under 2. verdenskrig for 9 år siden. "Luke" flytter inn hos sin "far", Harry Trimble, eier av kinoen «The Majestic». Han begynner å omgås Lukes gamle venner, og Lukes kjæreste Adele Stanton.
I mellomtiden leter Komiteen for uamerikansk virksomhet etter Appleton. Han er mistenkt for kommunistiske sympatier, og han forsvant like før han skulle vitne for komiteen.
Advanced combat direction system
Advanced combat direction system (ACDS) er et amerikansk militært kommando-og-kontroll system som samler og koordinerer informasjon for skip som ikke bruker AEGIS-kampsystemet. Det er en oppgradering av Naval Tactical Data System (NTDS) til bruk på hangarskip og amfibiske landingsskip. ACDS identifiserer, klassifiserer, prioriterer og angriper mål ved hjelp av skipets sensorer og våpensystemer. Systemet utveksler også informasjon mellom de forskjellige enhetene i en kampgruppe.
MS «Norröna»
MS «Norröna» er en kombinert bilferge og passasjerskip (cruiseferge) eid av det færøyske rederiet Smyril Line. Skipet ble overlevert i april 2003, og var byggnummer 694 ved Flender Werft i Lübeck, Tyskland. Kjøpesummen for skipet var 93,4 millioner euro. Siden overleveringen har MS «Norröna» gått i rutetrafikk mellom Færøyene, Island og Danmark (tidligere også Skottland og Norge).
Historie
Siden 1984 var den såkalte The North Atlantic Link-ruten i nord-atlanteren trafikkert av rederiets første skip, som også hadde navnet MS «Norröna» (bygget i 1973). Allerede i 1995 ble planer om et nytt skip diskutert, og på grunn av økende trafikk, besluttet rederiet ved årtusenskiftet å bygge en ny og moderne cruiseferge for å erstatte gamle MS «Norröna». Byggekontrakten ble inngått med det tyske verftet Flensburger Schiffbau-Gesellschaft mbH & Co. i Flensburg, men oppdraget ble senere overført til Flender Werft i Lübeck. Kjølstrekkingen fant sted 7. januar 2002, og skroget ble sjøsatt 24. august 2002. Skipet ble overlevert til Smyril Line den 7. april 2003, og tre dager senere la MS «Norröna» ut på sin jomfrutur i ruten mellom Færøyene, Island, Skandinavia og Shetland. Den gamle MS «Norröna» eksisterer fortsatt, som misjonærskip for organisasjonen OM Ships under navnet MS «Logos Hope».
15. januar 2004 kolliderte MS «Norröna» med kaien i Tórshavn på Færøyene, og fikk en ti meter lang flenge i skroget. Skipet ble reparert ved det tyske verftet Blohm & Voss i Hamburg, og 20. mars samme år var skipet tilbake i rute igjen. 11. november 2007 kom MS «Norröna» i vanskeligheter da hun underveis fra Bergen til Tórshavn fikk maskinproblemer i dårlig vær. Skipet krenget voldsomt, og rundt 80 kjøretøy på bildekk ble totalskadet. Skipet gikk til Lerwick på Shetland og fikk utført mindre reparasjoner før hun returnerte til ruten.
I 2008 ble Shetland fjernet fra ruteplanen. I 2009 ble også seilingene til Bergen og Scrabster i Skottland sløyfet, slik at seilingsplanen fra 2010 omfatter anløp til Hanstholm og Esbjerg (senere bare Hirtshals) i Danmark, Tórshavn på Færøyene, og Seyðisfjörður på Island.
I mars 2021 ble en større ombygging av skipet fullført. Skipet fikk blant annet oppgraderte passasjer- og mannskapslugarer i tillegg til en ny bar.
Skipet
MS «Norröna»s tonnasje er 35 966 bruttotonn, 15 922 nettotonn (NT), og lasteevnen er 6 113 dødvekttonn. Fremdriften blir besørget av fire Caterpillar 6M43 dieselmotorer koblet parvis på to propellakslinger. Oppgitt total-ytelse er 30 000 hestekrefter (bhk). Disse gir skipet en toppfart på 21 knop, som tilsvarer rundt 39 kilometer i timen. De to propellene er levert av Schottel Schiffsmaschinen i Wismar, Tyskland, og har vribare blad. I tillegg har skipet to sidepropeller i baugen med total ytelse 4 755 hestekrefter (bhk). Elektrisk kraft blir besørget av tre dieseldrevne Caterpillar generatorer, to av typen 9M20, og én 6M20, samt en dieseldrevet nødgenerator av typen Cummins KTA38-D(M). Samlet lengde på bildekkets oppstillingsplasser er 1 830 meter, og det er plass til 800 personbiler eller 130 vogntog.
Omtale
MS «Norröna» er med i store deler av den islandske krim-serien Innesperret (islandsk: Ófærð) fra 2015.
Skipet ble omtalt i detalj i dokumentarserien Mektige skip. Skipet blir omtalt i episode 3, sesong 10. Episoden ble først sendt i begynnelsen av desember 2017 i Canada.
Susanne Boidin
Susanne Boidin (født 18. august 1987) er en dansk seiler som spesialiserer seg i matchracing. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 10.
Erling Steineide
Erling Øistein Steineide (født 10. august 1938 i Heidal i Sel, død 9. oktober 2019 ) var en norsk langrennsløper. Han vokste opp i bureisergrenda Murudalen i Heidal. Steineide representerte i unge år Rindhovda IL (i dag en del av Heidal Idrettslag), og senere Sjårdalen Idrettslag og Heidal Skilag (i dag en del av Heidal Idrettslag).
Første gangen Erling Steineide gjorde seg bemerket på nasjonalt nivå var i Junior-NM i 1958, da han gikk inn til tredjeplass – tre sekunder bak de to som delte seieren; Alv Storelvmo og Ole Ellefsæter.
Steineide vant 15 km i NM i 1965 med over ett minutts seiersmargin til nr. to, Gjermund Eggen, og fikk ellers mange gode individuelle plasseringer i NM. Han vant stafett-NM seks ganger; med Sjårdalen IL i 1963, 1964 og 1965 (sammen med Arne Botten og Halfdan Kluften), og med Heidal Skilag i 1968, 1969 og 1971 (sammen med Arvid Ryen og Reidar Bekkemellem). Radioreporteren Bjørge Lillelien rangerte Steineide som nesten uslåelig i en stafettspurt på den tiden.
Sjårdalstrioen og Heidalstrioen var et nasjonalt begrep for sportsinteresserte. Steineide deltok i vinter-OL for Norge i 1964 i Innsbruck, der han gikk 2. etappe på stafettlaget som kom på fjerdeplass. Han var også med i den norske langrennstroppen i Vinter-OL 1968 i Grenoble, men fikk ikke gå noen distanse der.
Steineide representerte også Norge i ski-VM 1970 i Vysoke Tatry, der han ble nr. 23 på 30 km. I dette mesterskapet var han også ankermann på Norges stafettlag som kom på fjerdeplass. Han oppnådde ellers både seiere og andre gode plasseringer i både nasjonale og internasjonale konkurranser.
Danvers
Ved folketellingen i 2010 hadde byen 26 493 innbyggere.
1600-tallet
Før byen ble til Danvers er dens historiske betydning knyttet til det velkjente heksehysteriet i 1692 da den puritanske bevegelsen sto sterkt i området. Huset til en av de dømte og henrettete heksene, Rebecca Nurse, står fortsatt i Danvers og kan bli besøkt som et historisk landmerke.
1700-tallet
Fra slaget ved Lexington og framover har Danvers vært representert i de bevæpnede styrkene. De mest kjente figurer fra den amerikanske revolusjonen som bodde i Danvers er blant annet den britisk general og øverstkommanderende for de nord–amerikanske styrkene, guvernørgeneral Thomas Gage, og Benedict Arnold, general for i den kontinentale armé under den amerikanske uavhengighetskrigen.
1800-tallet
Jernbanen kom til Danvers i 1847. En gatejernbane, det vil si trikk, ble installert i 1884. Opprinnelige bestod den av vogner som ble trukket av hester, men som senere ble konvertert til elektrisitet.
Rådhuset ble bygget i 1855 og selv om det har gjennomgått modifikasjoner og fornyelser flere ganger, står det den dag i dag relativt likt det opprinnelige bygget. Det samme året brøt den sørlige delen av Danvers ut og ble byen South Danvers, senere omdøpt til Peabody.
I 1878 ble sykehuset Danvers State Hospital åpnet.
Danvers var opprinnelig en jordbruksby og bøndene på stedet utviklet to arter grønnsaker: en løk kalt Danvers Onion, opprinnelige fra kallenavnet «Oniontown» og en gulrot kalt Danvers Half-Long Carrot. Denne guleroten ble introdusert i 1871. Det var også en blomstrende skoindustri på slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet med suksessfulle produksjonsselskaper som blant annet Baby Shoe.
Eksplosjon i kjemisk anlegg
Den 22. november 2006 skjedde det en betydelig eksplosjon på områdene til selskapet Arnel Company som produserte industrielle malingsprodukter, og CAI Inc., et selskap som produserte blekk og tynningsmidler. Eksplosjonen rystet bygninger av grunnmurene over North Shore og ødela bygninger innenfor 1 km og knust vinduene i hus innenfor 5 km i nabobyen Peabody og selv i sentrum av byen Salem. Eksplosjonen og rystelsen var så heftig at den ble hørt så langt unna som 70 km. I henhold til mange vitner var det som om et stort fly hadde krasjet.
Minst 10 mennesker ble fraktet til lokale sykehus, men ingen ble drept og ingen av skadene var livstruende. Rundt 90 hjem var skadet. I januar 2007 ble det fastslått av myndighetene at eksplosjonen ikke hadde oppstått grunnet en bevisst handling. Ingen årsak har blitt framlagt og undersøkelser pågår fortsatt. Medlemmer fra USAs Chemical Safety Board, en uavhengig myndighet for overvåking av sikkerhet med kjemisk produkter, har uttalt at denne ulykken var den vanskeligste de noensinne har hatt.
Andre nåværende hendelser
I 2000 feiret Danvers sitt 250-årsjubileum.
Demografi
I byen er befolkningen spredd ut med 23,2 prosent under 18 år, 6,4 prosent fra 18 til 24, 28,7 prosent fra 25 til 44, 24,5 prosent fra 45 til 64, og 17,2 prosent som var 65 år eller eldre. Den midterste alderen var 40 år. For hver 100 kvinner var det 86,9 menn. For hver 100 kvinner i alderen 18 år og eldre, var det 84,2 menn.
Rundt 1,7 prosent av familiene og 2,9 prosent av befolkningen lever under fattigdomsgrensen, og inkludert i disse tallene er 3,0 prosent av disse under 18 år og 4,4 prosent av dem er over 65 år.
Kløverspinner
Kløverspinner (Lasiocampa trifolii) er en sommerfugl som tilhører familien ekte spinnere (Lasiocampidae). Den ligner en liten utgave av eikespinneren (Lasiocampa quercus). Den er knyttet til tørre, solrike, gjerne sandete steder som strandenger og sanddyner. I Norge finnes den bare ved kysten, vestover til Rogaland.