cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Våvatnet
Våvatnet er, sammen med Gangåsvatnet, reguleringsmagasin for Skjenaldfoss kraftverk. Våvassdammen ble bygd rundt 1910. Fra Våvassdammen renner vannet fritt igjennom elva Sandåa, Songsjøen, elva Songa og til Gangåsvatnet.
Kenny Dalglish
Barne- og ungdomsår
Dalglish ble født i 1951 i Dalmarnock, i den østlige delen av Glasgow, og gikk på Milton Bank barneskole. Hans far, ingeniøren William Dalglish, var supporter av den skotske toppklubben Rangers FC. Allerede som ganske ung ble han tatt med på fotballkamper for å følge dette laget. Da familien noen år senere flyttet til en høyblokk like ved Rangers treningsbane, «The Albion», kunne han følge heltene Jim Baxter og Ian McMillan på nær hold. Han hadde bare en søster og fikk derfor tett oppfølging av sin fotballinteresserte far. Han begynte som keeper i yngre år, men ble etterhvert plassert lenger fremme på banen. Han kom tidlig med på Glasgows skolelag og Skottland U-15. I en landskamp på dette alderstrinnet spilte Skottland mot, Dalglish var høyre indreløper og scoret to mål. I sin neste kamp for U-15 spilte laget mot og en journalist fra søndagsavisen «The People» ble så imponert at han omtalte Dalglish som «a brilliant ball player». Allerede som 15-åring var han på prøvespill i både West Ham United og Liverpool, men han fant seg ikke til rette og returnerte derfor til hjembyen. I løpet av låneperioden i Liverpool fikk han én kamp for junior-B, mot Southport. Celtic hadde ham tidlig i kikkerten og 16 år gammel begynte han å trene med de grønnstripete. Familiens interesse for Rangers gjorde at han lenge trente på Celtic Park i all hemmelighet i frykt for hva de ville si hjemme. Da Jock Steins assistent, Sean Fallon, kom på uanmeldt besøk hjemme hos familien, sendte Kenny ut moren for å ta i mot mannen mens han selv fikk tatt ned de største Rangers-bildene fra veggen på gutterommet. Med farens godkjennelse skrev han under sin første proffkontrakt etter et par års trening og reservelagsspill i 1968. Celtic hadde i denne perioden sendt ham til «farmerklubben» Cumbernauld United, der han scoret 37 mål i 1967-68 sesongen. Da han ble proff spilte han den første tiden på reservelaget til Celtic. Laget var så bra at de ble omtalt som «the Quality Street gang». Celtic hadde på den tiden også et glimrende A-lag, som blant annet hadde vunnet Serievinnercupen, nå kalt UEFA Champions League, året før.
Suksess for Celtic
Han debuterte i den skotske ligacupens kvartfinale mot Hamilton Academical på Douglas Park 25. september 1968, da han kom inn som reserve for Charlie Gallagher. Celtic vant kampen 4-2. Han ligadebuterte i 1969 med en 7-2-seier over Raith Rovers, og han spilte 4 kamper i sin første sesong, da inkluderes semi-finaler i både FA-cupen og ligacupen. Gjennombruddet kom i 1971/72 sesongen, med 17 mål på 31 ligakamper. Dette var en periode da Celtic dominerte fullstendig i Skottland, og laget vant «The Double». Den skotske landslagssjefen Tommy Docherty ventet ikke lenge med å kalle inn Dalglish til landslagssamling, og han debuterte allerede i november 1971, i en EM-kvalifisering mot. Siden gikk det slag i slag både nasjonalt og internasjonalt. I 1971 var han tilstede under Old Firm-oppgjøret mot byrival Rangers på Ibrox Stadium, der 66 tilskuere døde etter at trapp nr. 13 kollapset da fansen forlot stadionet like før kampslutt. I 1971/72-sesongen scoret Dalglish sitt første mål for Celtic. Det kom på straffespark, i 2-0-seieren i ligacupen mot Rangers på bortebane 14. august 1971. Sesongen etter var han for første gang toppscorer for klubben, med 41 mål i alle turneringer. Han ble utnevnt til kaptein i 1975-76-sesongen, noe som ble et dårlig år for klubben. Manager Jock Stein var blitt livstruende skadet i et bilkræsj og mistet det meste av sesongen, der klubben for første gang på tolv år ikke vant et trofé. Tilsammen fikk han 4 seriemesterskap, 4 FA-cupmesterskap, 1 ligacupmesterskap, samt to ganger semifinalespill i europacupen.
Dalglish ønsket seg likevel bort fra Celtic allerede i 1976, men følte ikke at tiden var inne. Ledelsen fikk beskjed om at han ville bli værende maksimalt én sesong til. Etter en henvendelse fra Liverpool samme året, hadde Celtic gått med på å gi Liverpool opsjon på Dalglish den dagen klubben ikke lenger klarte å holde på ham. Etter en treningskamp før sesongen 1977/78, mot Dunfermline 10. august 1977, fikk han beskjed om å møte opp i klubblokalene. Celtic var blitt enige med Liverpool om en overgang for rekordsummen 440 000 pund. Etter fem minutter i enerom med Liverpool-manager Bob Paisley var Dalglish enig om overgangen. Tre dager senere spilte han for Liverpool mot Manchester United i Charity Shield-kampen på Wembley.
Overbeviste straks som arvtaker etter Kevin Keegan
Liverpool hadde nettopp solgt sin juvel Kevin Keegan til Tyskland, og supporterne var svært misfornøyd med dette. Men 26-åringen Dalglish gled inn i systemet på Anfield umiddelbart, og på sine 6 første ligakamper i 1977 scoret han fem mål. Han fikk en glimrende start i debuten borte mot Middlesbrough FC med målkjenning etter 7 minutter. I sin hjemmedebut scoret han etter 46 minutter mot Newcastle United. Det tok ikke lang tid før skeptikerne blant supporterne var overbevist om at han var en fullverdig erstatning for Keegan. Han oppholdt seg mer i straffefeltet, scoret flere mål og hadde en eminent ballkontroll. I sin første sesong for Liverpool spilte han samtlige kamper, scoret 30 mål og ble matchvinner i europacupfinalen mot belgiske Club Brugge på Wembley. Kampen endte 1-0, og Dalglish ble den nye folkehelten på Merseyside. Keegan var glemt og Dalglish fikk tilnavnet «King Kenny» blant supporterne.
Laget fra 1978 var på mange måter noe «uferdig». Etter tapt ligacupfinale mot Nottingham Forest, kom de til slutt syv poeng bak samme lag i ligaen. Rutinerte spillere som Callaghan, Hughes og Smith var på vei ut, mens Dalglish og de andre «nye»; Alan Hansen og Greame Souness ennå ikke hadde «satt» seg skikkelig. Men i 1978/79 var samspillet igjen veldig bra, spesielt kombinasjonen Souness/Dalglish utmerket seg. Liverpool satte rekord i både poeng (68) og antall baklengsmål (16) den sesongen, mens Dalglish bidro med 21 ligamål. I kåringen av årets spiller fikk han 60 prosent av stemmene i sin andre sesong i klubben. Klubben vant ligaen både denne og påfølgende sesong.
Etter bare ukers spill av 1980-81-sesongen mistet han sin første obligatoriske kamp for Liverpool. Han satt på tribunen med en kneskade da klubben sensasjonelt ble slått av Brentford i en ligacupkamp. Dette ble i det hele tatt en problemfylt sesong, men ikke dårligere enn at klubben vant serievinnercupen nok en gang, og for første gang i klubbens historie, ligacupen. Han scoret i omkampen mot West Ham på Villa Park, da Liverpool vant 2-1. Målet hans var av den spektakulære sorten, da han fra hjørnet av 16-meteren lobbet over keeper og i motsatt kryss. Finalen i serievinnercupen ble spilt mot Real Madrid i Paris og Liverpool vant 1-0, med klubbens 50. cupmål for sesongen, nok en rekord.
1981/82 begynte med utskiftninger på laget og nye navn som Grobbelaar, Lawrenson, Whelan og Johnston. Liverpool tok sin første liga-/ligacupdobbel av i alt tre. Etter en treg start med seks seire på 17 kamper, ble kombinasjonen Dalglish/Rush løsningen. Paisley var fremsynt nok til å prøve den hengslete waliseren da Johnston/Fairclough sviktet. Dermed hadde et av Liverpool og Englands «giftigste» spisspar sett dagens lys. De to laget 52 mål for klubben, og samarbeidet ble i pressen kalt for «telepatisk». Dalglish scoret vinnermålet i 2-1-kampen mot Tottenham Hotspur i kampen som avgjorde ligamesterskapet. Samme lag ble beseiret i ligacupfinalen etter at londonerne hadde tatt ledelsen også der.
Sommeren 1982 deltok Dalglish i sitt tredje verdensmesterskap med Skottland. Han hadde deltatt i Vest-Tyskland i 1974, Argentina 1978 og nå Spania. Ingen av mesterskapene kan fremheves som suksess for verken Dalglish eller Skottland.
I 1982/83 ble Dalglish kåret til årets spiller både av spillerne og av journalistene. Klubben vant igjen ligaen, etter å ha toppet tabellen siden 30. oktober. Ligacupfinalen ble også vunnet, denne gangen mot Manchester United etter å ha ligget under. Den 29. januar 1983 scoret han sitt mål nr. 300 i klubbsammenheng mot Stoke City i FA-cupen. Dette var for øvrig Paisleys avskjedssesong som manager.
I Joe Fagans første sesong som manager vant Liverpool en unik trippel, med ligamesterskap, ligacupen og serievinnercupen. Men salget av midtbanedirigenten Souness til Sampdoria foran 1984-85 sesongen ble et forvarsel til det som skulle komme. Midtbanen var i ubalanse og Liverpool haltet. De vant to av de fire første kampene, og gikk deretter 7 kamper uten seier. Laget var på en uvant 18.-plass i ligaen. Kritikken rammet også Dalglish. Han var for gammel og scoret for lite, het det i pressen. Smått om senn fikk klubben snudd tendensen, og klarte annenplass. Men det sterkeste minnet er likevel ulykken på Heysel stadion, da 39 italienske supportere døde under europacupfinalen mellom Juventus og Liverpool, etter at engelske hooligans gikk amok. Fagan var oppløst i tårer og trakk seg umiddelbart. Mens de fleste hadde forestilt seg Roy Evans eller kanskje Phil Neal som manager, kom utnevnelsen av Dalglish totalt overraskende.
Holdt seg unna pressen og fikk ofte unngjelde for det
Pressen holdt han seg også mest mulig unna. Ble han spurt om hva som var sin beste scoring, svarte han alltid «min neste». Han ble etterhvert kjent for sine mange bitende kommentarer ovenfor pressen, og ble derfor ikke alltid omtalt i like positive håndlag. Mange av supporterne var også misfornøyd med at Dalglish nesten aldri skrev autografer, men få klagde høylytt ettersom han var en av lagets drivkrefter. Han ble ofte omtalt som en litt arrogant einstøing som stort sett var opptatt av å fokusere på fotball og sin familie, han ønsket å «la målene snakke».
Egne metoder
Bob Paisley skulle være hans mentor og «høyrehånd» i begynnelsen, men Dalglish viste tidlig at han var en mann med egne meninger. Han benyttet sin kjennskap til spillerstallen ved å gi spillere som tidligere var på grensen til førstelaget sin fulle tillit. Og fikk respons på det. Han benyttet uvanlig mange spillere, og greide samtidig å tilfredsstille en fyldig spillerstall. Han kunne holde avstand til spillerne, men samtidig være en av «gutta» når situasjonen tilsa det. Dalglish var ikke redd for å gå sine egne veier på andre områder heller. At laget ble offentliggjort en time før kampstart var noe nytt på Anfield. På treningsfeltet, Melwood, gjorde han stort sett som han hadde lært av de tidligere Liverpool-managerne, selv om det ble litt mer spesialtrening på skudd, innlegg og for keeperne. Uansett nøt Dalglish full respekt i hele klubbens organisasjon.
Ansettelsen av Dalglish som ny manager i Liverpool FC var en «bombe», men samtidig et friskt pust. Han ble den yngste sjefen i toppdivisjonen, mens Fagan hadde vært eldst. Han skulle attpåtil fortsette som aktiv spiller. Det var ingen enkel oppgave 34-åringen tok på seg. Sommeren kom og gikk uten nye spillerkjøp. Men gradvis, uten for store utskiftninger tok et nytt lag form. Steve Nicol og Jim Beglin erstattet Phil Neal og Ray Kennedy. Han ga tidlig spillere som Jan Mølby og Craig Johnston sin fulle tillit. Begge hadde problemer med å bli akseptert under Joe Fagan, mens nå ble de sentrale spillere på laget. Liverpool slet i perioder av hans første sesong, og i februar gikk laget på et ydmykende tap mot byrival Everton. Dalglish fikk kritikk, men lærte kjapt, hadde tro og gjennomføringsevne for sin egen taktikk. Dette ga uttelling, for laget tapte ikke en eneste kamp etter ydmykelsen i februar. Da mai kom sto Liverpool som vinner av «The Double». Dalglish selv scoret målet som ga Liverpool ligatittelen borte mot Chelsea. Kenny Dalglish viste tidlig at han kunne håndtere spillere og skape god stemning i troppen, dette til tross for at enkelte aviser prøvde å skape splid ved å hevde at det var krangling mellom ham og hans undersåtter.
Få bomkjøp
Da Ian Rush ble solgt til italienske Juventus foran 1987/88 sesongen fikk Dalglish sin store test. Tidligere kunne man hevde at han hadde arvet et mesterlag. Med toppscoreren, og delvis seg selv, ikke lenger på banen så måtte han bygge opp sitt eget lag. Han selv var ofte preget av dårlig kamptrening de siste årene, og ble ofte bare byttet inn sent i kampene. Tiden var i ferd med å renne ut for Dalglish som spiller, noe som ikke var rart med tanke på hans alder. Selv om Steve McMahon var en suksess, bidro ikke kjøpene av Barry Venison og Nigel Spackman til at man følte seg overbevist om at skotten kjøpte gode nok spillere til klubben. Handelen av John Aldridge var heller ikke uten kritikk. Kjøpene av Peter Beardsley, og Aldridges tidligere lagkamerat Ray Houghton ga den rette balansen, og kritikken forsvant. Som manager i Liverpool gjorde Dalglish veldig få bomkjøp, og ikke mange spillere tapte seg i verdi ved å spille for klubben. David Speedie og Jimmy Carter trekkes ofte frem i denne kategorien. John Barnes derimot hadde ønsket seg til en klubb på kontinentet, eller til en stor klubb sør i England. Ingen turde å ta sjansen på den ustabile vingen, og Dalglish fikk kjøpt ham for £1 million, og Barnes ble årets spiller både i 1988 og 1990.
Om ikke i Shanklys klasse, så viste også Dalglish store kvaliteter som psykolog og motivator. Flere ganger løftet de røde seg i rett øyeblikk etter en dårlig periode. Laget var også i stand til å produsere den avgjørende innspurten på sesongen, noe som var et varemerke for Liverpool på den tiden de regjerte i England og Europa.
Dalglish fikk en del kritikk mot slutten av sin tid i Liverpool. Han brukte sitt berømte sweeper-system første gang mot Everton i september 1985. Da overrasket det motstanderen og var en suksess, siden feilet det flere ganger enn det motsatte. Et lite paradoks er at Dalglish som spiller og manager sto for en rask, en-touch angrepsfotball, men når han skulle disponere taktisk foran antatt vanskelige oppgjør, så gjorde han det mer defensivt enn noen før ham. Det kledde både ham og Liverpool dårlig på den tiden. Hans flittige bruk av spillerstallen kunne gi spillerne en sjanse, gi økt konkurranse og i det hele tatt være et pluss. Til slutt ble han nærmest et offer for sitt eget våpen fordi mange spillere ble brukt på uvante plasser. Pressen kastet seg begjærlig over det som kunne ligne sprekker i Dalglish-fasaden. Da han svært overraskende ga seg som manager 22. februar 1991, oppga han «et umennesklig press» som grunn for sin avskjed.
Hillsborough-tragedien
Tragedien på Hillsborough i 1989 forandret bildet av Dalglish totalt. Liverpool-supporterne hadde alltid tilgitt hans noe bryske ytre, spesielt ettersom det alltid hadde vært klart at hans engasjement og ærlighet ovenfor klubben hadde vært total. Etter tragedien i Sheffield kunne en hel verden se en manager stå frem med verdighet og følelser. Han sto i spissen for ledelse og spillere på Anfield, som gjorde sitt ytterste for å støtte de etterlatte. Han gikk til sterke angrep på dem som antydet fyll og dårlig oppførsel blant Liverpoolfansen. Han begynte å nærme seg legenden Bill Shankly i anseelse på Merseyside. En nasjonal lytteravstemning på BBC valgte ham som nr. 2 for «Årets Person», etter den kinesiske studenten Wang Weilin (som sto foran stridsvognen på Den himmelske freds plass), og med Mikhail Gorbatsjov på tredjeplass. Dalglish uttalte etter Hillsborough-tragedien at han ikke ante hvor mye Liverpool Football Club betød for supporterne, noe som bragte ham selv og klubben nærmere sine supportere. Trolig forandret det også hans syn på hva fotballen betød for ham selv også, noe det ble spekulert i at var en viktig faktor da han trakk seg som Liverpool-manager.
Bygget storlag for Blackburn Rovers
Dalglish vendte tilbake som manager i oktober 1991, med 2.-divisjonslaget Blackburn Rovers, som han ledet til opprykk til den nyoppstartede FA Premier League. Dette skjedde etter at laget vant 1-0 mot Leicester City i play-off finalen på Wembley. Dette var klubbens første sesong i den øverste divisjonen siden 1966.
Klubbeier Jack Walkers penger i kombinasjon med Dalglish' erfaring og ambisjoner gjorde at klubben fikk sikret seg Southamptons Alan Shearer. Det ble satt ny transferrekord med £3,3 millioner. Shearer hjalp nyopprykkede Blackburn til en overraskende 4.-plass i ligaen. Sesongen etter endte klubben på andreplass, like bak Manchester United. Nå hadde Dalglish i tillegg sikret seg landslagsspillerne Tim Flowers og David Batty.
1994-95 startet med at Dalglish igjen satte overgangsrekord, da klubben kjøpte angriperen Chris Sutton fra Norwich City for £5 millioner. Sutton og Shearer utgjorde en formidabel angrepsstyrke for Blackburn. Dalglish hadde nå brukt £27,75 millioner av Walkers penger for å gjøre Blackburn til tittelutfordrer. Manchester United og Blackburn kjempet om tittelen hele sesongen. Blackburn ledet serien fra desember og inn, men holdt på å rote det til på slutten og det ble en spennende siste dag. United spilte mot West Ham i London, mens Blackburn møtte Liverpool på Anfield. Liverpool snudde 0-1 til 2-1, mens United hadde 1-1 og kjempet iherdig for vinnermålet. Til tross for flere enorme United-sjanser på slutten av kampen forble det uavgjort, og Blackburn stakk av med ligamesterskapet.
Etter ligaseieren fikk Dalglish jobb som sportsdirektør i klubben 25. juni 1995, mens Ray Harford overtok som manager. Han følte ikke han kunne bidra nok, og ved «gjensidig enighet» brøt han kontrakten etter endt sesong.
Newcastle United
14. januar 1997 fikk han jobb som manager i Newcastle United, da han nok en gang overtok etter Kevin Keegan. Han førte klubben til 2.-plass i ligaen i løpet av den halve sesongen. Dette betød også en viktig plass i Champions League for laget.
Sesongen etter klarte han imidlertid ikke å følge opp suksessen, og Newcastle endte bare på en 13.-plass i ligaen. I FA-cupen ble det riktignok finale mot Arsenal, men det endte med tap. Etter bare 2 kamper i 1998-99 sesongen fikk han sparken av styret.
Tilbake til Celtic
I juni 1999 fikk han jobb som sportsdirektør i Celtic. Han arbeidet med sin tidligere undersått John Barnes som hovedtrener. Men dette forholdet endte dårlig, ettersom Barnes fikk sparken i februar 2000. Dalglish ble ansatt som midlertidig manager til slutten av sesongen, og han ledet laget til ligacupfinalen, der de vant 2-0 mot Aberdeen på Hampden Park. Dalglish ble likevel fjernet fra stillingen, men fikk en kompensasjon på £600 000, etter en rettssak i Edinburgh.
Etter Celtic
Etter han forlot Celtic har han blitt linket til flere managerjobber, inkludert Preston North End (mars 2002), Liverpool (mai 2004) og det skotske landslaget (november 2004). Han har i tiden etter Celtic også brukt masse tid på veldedighetsarbeidet på vegne av Marina Dalglish Appeal.
Tilbake til Liverpool
I april 2009 kom det så meldinger i media om at daværende Liverpool-manager Rafa Benitez ville rekruttere Dalglish tilbake til Merseyside-klubben, for å arbeide i ungdomsavdelingen, med hovedfokus på rådgivning på ungdomsutvikling.
9. januar 2011 ble han spurt om å sitte som midlertidig manager for Liverpool FC ut 2010/2011-sesongen med muligheter for å forlenge kontrakten til sommeren 2011 etter at daværende manager Roy Hodgson, hadde blitt enig med styret og eierne i Liverpool FC å forlate managerstolen etter bare et halvt år. Hans første kamp etter innsettelsen ble bortekamp mot Manchester United i FA-cupen allerede dagen etter. Kampen endte 1-0 til hjemmelaget.
Tross for tap i sin første kamp, imponerte Dalglish dette halvåret, og ved sesongslutt skrev han under på en permanent kontrakt som strekker seg 3 år frem i tid. Det ble skapt store forventninger til skotten i forkant av 2011/12-sesongen, som hadde styrket stallen kraftig i løpet av sommeren, med signeringer som blant annet Charlie Adam, Stewart Downing og Jordan Henderson.
16. mai 2012 ble det kjent at Liverpool FC og Dalglish skiller lag. Dette etter en sesong hvor Liverpool endte på en 8.-plass i Premier League som er en tangering av tidenes dårligste plassering i Liverpools Premier League historie fra 1993/94-sesongen. Selv med finaleseier i ligacupen på straffer mot Cardiff, og knepent finaletap i FA-cupen mot Chelsea så ble sesongen for mye stang-ut. I forbindelse med at Dalglish ble avskjediget så sa han også dette:
Utmerkelser
Han er utnevnt til medlem (MBE) av Order of the British Empire. I 2018 ble han utnevnt til Knight Bachelor. Han ble dermed opphøyet i ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt navn.
Familie
Dalglish har vært gift med Marina siden tidlig på 1970-tallet, og sammen har de fire barn; Kelly, Paul (også fotballspiller), Lynsey og Lauren. Kona Marina har tidligere overlevd brystkreft, og i 2004 startet de veldedighetsforeningen «The Marina Dalglish Appeal», for å samle midler til forskning på brystkreft. 19. februar 2007 sendte stiftelsen ut pressemelding om at de hadde oppnådd målsetningen på £1,5 millioner, men ville samtidig sette seg nye mål i tiden fremover. De har blant annet arrangert FA-cupfinalen fra 1986 om igjen, med alle de gamle spillerne, for å samle inn penger.
När juldagsmorgon glimmar
«När juldagsmorgon glimmar» er en julesang og julesalme med svensk tekst av Betty Ehrenborg-Posse i 1851. Originalteksten var på tysk. Melodien ble skrevet av Abel Burckhardt i 1845.
Sangen ble først publisert i frikirkebevegelsens sangbøker, ble anvendt i søndagsskolens arbeid og inneholdt da referanser til barndomen («min barndoms dagar», «du käre barnevän»), som i 1986 ble tatt bort da sangen ble innført i Den svenska psalmboken. Da ble det publisert en bearbeidelse som er gjort av en ukjent opphavsmann. Denne bearbeidelsen ble publisert allerede i 1906 i Sjung, svenska folk!. Sangen inneholder også en dramatisk nerve som trekker sangerne med i hendelsesforløpet («jag vill till stallet gå» og i den nyere versjonen «och våra knän vi böjer»).
Melodien (2/2, D-dur) er en «tysk folkemelodi» (det vil si ukjent komponist) fra begynnelsen av 1800-tallet. I tyskspråklig versjon heter den «Wir hatten gebauet ein stattliches Haus» og er ikke en julesang. Den versjonen ble sunget da det tidligere Vest-Tysklands parlament i innførte den vesttyske forfatningen. Melodien blir også anvendt i Johannes Brahms' verk «Ouvertyren til en akademisk høytid».
Sangen finnes også i en engelskpråklig versjon med juletema: «When Christmas Morn Is Dawning». Det finnes også en alternativ svensk tekst med samme melodi og med juletema, «När juletid er inne».
Filmer og innspillinger
Salmen forekommer som filmmusikk i Himlaspelet fra 1942, På dessa skudror fra 1949, Janne Vängman på nya äventyr fra 1949, Bara en mor fra 1949 og Het är min längtan fra 1955.
I tillegg er den innspilt på plate, som for eksempel på Nu tändas tusen juleljus fra 1981 med Agnetha Fältskog, Jul i Kvinnabøske fra 1986 med Hasse Anderson og Min barndoms jular fra 1987 med Kikki Danielsson.
Chris Argyris
Chris Argyris (født 16. juli 1923 i Newark, New Jersey, død 16. november 2013 ) var en amerikansk ledelsesteoretiker og professor emeritus ved Harvard Business School. Han er kjent for banebrytende arbeid om lærende organisasjoner og aksjonsforskning.
Bidrag
I Personality and Organizations (1957) og Integrating the Individual and the Organization (1964) skrev han om hvordan formelle organisasjonsstrukturer og kontrollsystemer innvirket på de ansatte. Etter dette fokuserte han mer på ledelsesatferd og endringsprosesser i bl.a. Interpersonal Competence and Organizational Effectiveness (1962) og Organization and Innovation (1965). Etter dette forsket han på samfunnsforskerens rolle i spenningsforholdet mellom det å være observerende forsker og deltakende aktør. Sammen med Donald Schön har han også forsket på individuell læring og organisasjonslæring og bidratt til å sammenkoble organisasjonsbegrepet med læringsbegrepet og slik gitt begrepet organisasjonslæring en plass i organisasjonsforskningen. Argyris og Schöns hovedtese er at mye av det man i dag definerer som organisasjonslæring virker mot de mest produktive formene for læring i organisasjoner.
Beteslekta
Beteslekta (Beta) er en gruppe planter i amarantfamilien. Den tilhørte tidligere meldefamilien.
Det er ett- og toårige urter med opprett vekst og tykke, hårløse blader. Blomstene er samlet i endestilte, aksaktige nøkler. De enkelte blomstene er små og bruskaktige. Frukten er en flat kapsel med et oppspringende lokk.
Eksterne lenker
Буряк столовий
Nandrolon
Nandrolon er et steroid som opptrer naturlig i menneskekroppen. Som dopingpreparat blir det brukt for å øke styrke og muskelmasse. Nandrolon har lang halveringstid, og kan spores ved urintest opptil 18 måneder etter bruk. Den lange halveringstiden gjør at mange idrettsutøvere blir tatt for bruk av nandrolon. Den internasjonale olympiske komité har en grense på 2 ng per ml av urin som den øvre grense, og over denne blir utøveren mistenkt for doping.
Andre navn på Nandrolon er Nortestosteron og Deca-Durabolin. Sistnevnte navn har gitt opphav til uttrykket «decadick» som betyr impotens etter inntak av doping.
Karl IV av Det tysk-romerske rike
Karl IV. (tysk Karl, tsjekkisk Karel, ungarsk Károly) (1316–1378) var tysk-romersk keiser og konge av Böhmen fra 1346 til sin død i 1378. Hans døpenavn var Vaclav, men han tok senere navnet Karel. Han var sønn av den bøhmiske kong Johan den Blinde. Karl grunnla universitetet i Praha i 1348 som det første nord for alpene. Karlsbroen i Praha er oppkalt etter ham.
I Tsjekkia anses han fortsatt som pater patriae (nasjonens far – tsjekkisk otec vlasti), en tittel han først ble gitt i sin begravelse av Adalbertus Ranconis de Ericinio.
When You Wish upon a Star
«When You Wish upon a Star» er en amerikansk sang med melodi av Leigh Harline og tekst av Ned Washington. Den ble introdusert i Walt Disney-filmen Pinocchio (1940) av Cliff Edwards (med stemmen til Timmy Gresshoppe) under rulleteksten på begynnelsen og i filmens sluttscene. Sangen vant en Academy Award for Best Original Song.
Innspillingen med Cliff Edwards and Chours ble utgitt på Victor 26477A (i USA), på His Master's Voice BD 821 og på His Master's Voice A.L. 2902 (sistnevnte i Norge).
En innspilling med Christian Rub (med stemmen til Geppetto), Cliff Edwards og Chorus ble utgitt på Victor 26479B i USA, på His Master's Voice B 823 og på His Master's Voice A.L. 2904 (sistnevnte i Norge).
Innflytelse
The American Film Institute rangerte «When You Wish upon a Star» som nummer syv på sin liste over 100 Greatest Songs in Film History, den høyest rangerte sangen fra en Disney-animasjonsfilm og også kun én av fire Disney-sanger som forekom på listen. De andre var «Someday My Prince Will Come» fra Snøhvit og de syv dvergene (Snow White and the Seven Dwarfs) (som nummer 19), «Beauty and the Beast» fra Skjønnheten og udyret (Beauty and the Beast) (som nummer 67) og «Hakuna Matata» fra Løvenes konge (The Lion King).
Sangen nådde Top five i Billboard Record Buying Guide, en forløper for retail sales-listen. Populære versjoner innbefattet naturligvis Cliff Edwards, Horace Heidt, Guy Lombardo og Glenn Miller.
I Danmark, Finland, Norge og Sverige har «When You Wish upon a Star» blitt en julesang.
I Danmark, Finland, Norge og Sverige blir sangen spilt på TV hver juleaften i det tradisjonelle Disney-programmet og samlingen av familien til å se på dette har blitt en større skandinavisk juletradisjon.
I 2005 valgte Julie Andrews den originale innspillingen med Cliff Edwards til albumet Julie Andrews Selects Her Favorite Disney Songs
Coverversjoner
Coverversjoner av sangen har blitt gjort mange ganger, av mange ulike artister, fra Horace Heidt and his Musical Knights (Desember 1939) og the Glenn Miller orchestra i 1940 til endog Kiss' bassist, Gene Simmons, på hans selvbetitlede soloalbum (1978)
Norske versjoner
Tola, Arne Bendiksen, Rolf Just Nilsen og Harald Mæle har skrevet norske tekster. Tolas versjon bærer tittelen «Stjernen i det blå».Bendiksens og Just Nilsens versjoner bærer tittelen «Ser du stjernen i det blå?». Mæles tittel heter «Når en stjerne faller». I filmen synges sangen av Øivind Blunck som alltid har den norske stemmen til Timmy Gresshoppe.
Søksmål
Innehaveren av sangens rettigheter, Bourne Co. Music Publishers, saksøkte Twentieth Century Fox Film Corp., Fox Broadcasting Company, Fuzzy Door Productions, Cartoon Network, Walter Murphy og Seth MacFarlane for å forsøke å stanse distribusjonen av Familien Griffin-episoden When You Wish upon a Weinstein som parodierer sangen i en versjon kalt «I Need a You». En føderal dommer forkastet Bourne Co.s begjæring og hevdet at å parodiere sangen ikke krenket selskapets copyright.
Willebrord van Rojen Snell
Willebrord van Rojen Snell eller Willebrord Snellius (født 1580 som Willebrord Snel van Royen i Leiden i De spanske Nederlandene, død 30. oktober 1626 i Leiden) var en nederlandsk astronom og matematiker mest kjent for loven om refraksjon nå kjent som Snells brytningslov.
Itaqui
Itaqui er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Willebrord van Rojen Snell
Bakgrunn
Han var sønn av den lærde Rudolph Snel van Royen (1546–1613), professor i matematikk ved universitetet i Leiden og som også drev en privatskole, og av Machteld Cornelisdochter fra Oudewater. Han studerte rettsvitenskaper ved universitetet Leiden, men interesserte seg mest dor matematikk. Han fikk privatundervisning i matematikk av Ludolph van Ceulen og vikarierte for sin far som foreleser i faget.
Realregister
Et realregister er et offentlig rettighetsregister, der rettigheter til formuesgoder kan registreres slik at de oppnår rettsvern, det vil si rettsbeskyttelse overfor tredjemenn som gjør gjeldende konkurrerende rettigheter i gjenstanden. Det som særpreger et realregister er at rettighetene er ordnet etter den enkelte gjenstand, og ikke etter den fysiske eller juridiske personen som innehar rettighetene. Dette gjør det enkelt for potensielle erververe av rettigheter i tingen å skaffe seg oversikt over hvilke heftelser og andre forhold han må ta hensyn til, og forenkler dermed omsetningen av slike gjenstander. Et viktig prinsipp for omsetning av gjenstander som er registrert i et realregister, er at man ikke kan gjøre gjeldende rettigheter mot erververen som det ikke fantes opplysninger om i registeret (det gjelder unntak fra dette dersom erververen kjente eller burde kjenne til forholdet). Den andre siden av prinsippet er at erververen må godta alt registeret gir opplysninger om. Dette kalles hhv. for registerets negative og positive troverdighet.
Willebrord van Rojen Snell
Bakgrunn
Willebrord etterfulgte faren som professor i matematikk i 1613.
Forskerarbeid
Snell oversatte Ludolph van Ceulen sine nederlandske tekster til latin. Ludolph van Ceulen hadde utviklet en metode som gjorde det mulig å beregne pi nøyaktig til 35 sifre etter komma.
I 1621 oppdaget han loven for lysbrytning, og uavhengig av Snell gjenoppdaget og publiserte Descartes denne loven i sin avhandling Discours de la Méthode i 1637.
Blant hans publikasjoner er:
I Pieterskerk i Leiden finnes fremdeles gravstenen over Snell og hans kone. Inskripsjonen lyder:
Her ligger begravet Mr Willebrordus Snellius, i livet professor mateseos, død den 30. oktober 1626, og Maria de Lange hans husfrue død den 11. november 1627.
Fjerde ventrikkel
Fjerde ventrikkel (latin: ventriculus quartus) er en del av ventrikkelsystemet i hjernen. Ventriklene er kammer fylt med cerebrospinalvæske og fjerde ventrikkel ligger i hjernebroen (pons) eller øvre del av medulla. Cerebrospinalvæsken flyter til fjerde ventrikkel fra bakre del av tredje ventrikkel gjennom hjernens akvedukt og videre ut til subarachnoidalrommet i ryggmargen gjennom de to laterale Luschkas foramina (apertura lateralis ventriculi quarti) og de mediale Magendies foramen (apertura mediana ventriculi quarti).
Fjerde ventrikkel har et «tak» dorsalt og et «gulv» ventralt. Taket dannes av lillehjernen (cerebellum), og «veggene» av de cerebellare pedunkler. Gulvet dennes av flere strukturer, blant andre colliculus nervi facialis, sulcus limitans og obex.
Brekningssenteret
Brekningssenteret (som styrer kvalme og brekninger og oppkast) sitter i denne delen av hjernen. Det styrer i hovedsak med impulser fra fire steder:
Kirsti Hjort
Kirsti Hjort (Gräfin) von der Goltz (født 8. juni 1931, død 10. oktober 1990 i Würzburg) var en norsk pianist, professor i musikk og grevinne.
Hun giftet seg i 1953 med fiolinisten Conrad von der Goltz (født 1928), en tysk greve, og de bodde i Hamburg og Hannover en tid, og fremførte en rekke duetter. De tilbrakte 1957-58 i Oslo da ektemannen skulle få spille 1. fiolin i Filharmonien. Da jobben var delt med Ernst Glaser flyttet de heller til Bremen i 1958, etter å ha opptrådt ved Wigmore Hall i juni.
De fikk seks barn, deriblant Gottfried von der Goltz (1964) og Kristin (Gräfin) von der Goltz (1966), begge kjente musikere.
EM i friidrett 1969 – 100 meter kvinner
Øvelsen 100 meter kvinner ved EM i friidrett 1969 ble avholdt i Athen, Hellas 17. september.
Norge var ikke representert i øvelsen.
Engø
Engø er en halvøy bestående av i hovedsak hyttebebyggelse beliggende i Sandefjord kommune i Vestfold.
Navnet tyder på det som i dag er en landfast halvøy var en øy den gangen havet gikk høyere.
Det er ferjeforbindelse til Veierland. Her finnes også båtverksted og båtbrygge.
BTR (album)
BTR er et musikkalbum med Big Time Rush, utgitt den 11. oktober 2010. Dette er gruppas debutalbum og inneholder sanger fra TV-serien.
Sar-El
Sheruit Le’Israel, forkortet Sar-El («tjeneste for Israel»), er en israelsk stiftelse som i nært samarbeid med det israelske forsvaret organiserer programmer for frivillig arbeid i det israelske forsvaret. Hvert år arbeider ca. 5 000 frivillige fra hele verden i IDF. Arbeidet som frivillig er ikke betalt, og er aldri i stridende avdelinger. Frivillige arbeider fortrinnsvis i vedlikeholds- og logistikkavdelinger i forsvaret. Vanligvis varer programmene 3 uker, men det er muligheter for både kortere og lengre opphold. Frivillige får fri kost og losji, men må selv betale for reisen til Israel. For å delta må du være minst 17 år (eller 15 sammen med foreldre) og ved god fysisk helse.
Historie
Sar-El ble etablert sommeren 1982 av general Aharon Davidi (tidligere sjef for forsvarets fallskjerm- og infanterikorps). Som resultat av kampene i Libanon med påfølgende innkalling av reservemannskap, var det akutt mangel på arbeidskraft i kibuttzer på Golan ut over i 1982, og innhøstingen var i fare. Davidi klarte i løpet av få uker å skaffe 650 frivillige til å arbeide med innhøstingen på Golan. Disse første frivillige følte sterkt for at det skulle være mulighet for å hjelpe Israel på denne måten også i fremtiden, og våren 1983 ble «Sar-El – nasjonalt prosjekt for frivillige for Israel» formelt dannet som en ikke-politisk og ikke-kommersiell organisasjon. Siden den gang har frivillige fra hele verden deltatt i Sar-Els programmer på vedlikeholds- og logistikkbaser i forsvaret. Sar-El er i dag representert i ca. 30 land (herunder Norge). Hovedtyngden av frivillige i Sar-El kommer fra USA og Frankrike.
Legal status
Frivillig i IDF gjennom Sar-Els programmer bærer forsvarets vanlige arbeidsuniform, men med Sar-Els blå og hvite merker på skulderen. Frivillige i Sar-El er ikke soldater. De er ikke en del av det israelske forsvaret, og er ikke lønnet eller vervet personell. Det er således ikke i strid med norsk lovgivning å arbeide som frivillig i IDF gjennom Sar-El.
Geijer (andre betydninger)
Geijer er et svensk etternavn og kan vise til:
Elevate (album)
Elevate er et musikkalbum med Big Time Rush, utgitt i november 2011.
Victor Borge (bassist)
Victor Cito Borge (født 18. desember 1965 i Oslo) er en norsk bassist.
Borge begynte å spille bassgitar da han var åtte år gammel. Han har spilt i bandene Jack in the Box, Autopulver og TNT. Han var med i TNT fra 2005 til 2012 og kom tilbake i 2013. Borge jobber også som sessionmusiker og er i tillegg låtskriver i sjangrene pop og rock, og jobber med andre artister og produsenter om dagen. I tillegg har han jobbet for Ampeg en rekke år med salg og klinikker i inn- og utland.
Han er gift med artist Bente Smaavik (Blonde On Blonde, Perfect Crime).
Diskografi
Wrecking Crew, Ammunition 2017
Utstyr
Borge bruker Yamaha basser, Rotosound strenger, Tecamp Bad Bull forsterker, Tecamp Bad Cab høyttaler, Universal Audio 1176 kompressor, AKG trådløstsystem, Korg tuner, BAE og Focusrite DI.
Itati
Itati er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Gjuvsjåen
Gjuvsjåen er en innsjø som ligger i Vinje kommune i Telemark. Innsjøen, som ligger på Hardangervidda, helt nord i kommunen, har sitt utløp i Gjuvsjååi, som renner ned mot Skardvatnet
The Park, Brockhampton
The Park er en cricketbane i Brockhampton, Herefordshire. Banen er en del av Brockhampton Eiendom, som eies av National Trust. Den første kampen ble spilt i 1992, da Herefordshire County Cricket Club møtte Wales Minor Counties i banens første Minor Counties Championship-kamp. Fra 1992 til i dag er det avholdt 17 Minor Counties Championship-kamper og 9 MCCA Knockout Trophy-kamper.
Lokalt er det hjemmebanen til Brockhampton Cricket Club.
Bergermoen Endepunkt Km140,150
Bergermoen endepunkt er enden på gamle Randsfjordbanen som gikk helt til Randsfjorden med Randsfjord stasjon. Nå ender denne ved Norema på Jevnaker i Viken fylke. Km 140,150 er fra Oslo over Drammen. Strekningen Hønefoss – Hen – Endepunkt 140,150 er Strekning uten fjernstyring, noe som betyr at tog fremføres ved bruk av togmeldinger.
Jed Simon
Hans neste band var Caustic Thought, og det var her hans karrière med Byron Stroud begynte. Jed Simon gjorde tre demo'er med Caustic Thought, og da han forlot bandet ga han jobben til Devin Townsend. Etter Caustic Thought arbeidet han en kort stund med Devin Townsend på hans Noisescapes-prosjekt, før Townsend dro til Los Angeles for å spille med Steve Vai. I 1995 spurte Townsend Jed Simon om å bli med på hans siste prosjekt, Strapping Young Lad (SYL), and han har vært med i dette bandet hele tiden siden da. Han bidro med noen gitarspor på Heavy as a Really Heavy Thing og opptrådte også live med SYL på album-turnéen, og er også med på videoen for «S.Y.L.» fra det albumet.
I 1996 ble han med Front Line Assembly (FLA) på deres Hard Wired-turné som turnégitarist (og også perkusjonist på Plasticity and Gun f.eks.). Turnéen resulterte i et konsertalbum og en video som ble utgitt som Live Wired (1996). Etter dette returnerte han til SYL, som oppnådde enda større suksess med deres andre album, City (1997).
Da Front Line Assembly dro på Re-Wind-turnéen sist i 1998 var Jed ombord igjen. I 1999 bidro han også med gitarer på FLA's studioalbum Implode. Hans siste turné med FLA var Implosion-turnéen våren 1999. I 2000 arbeidet han på Devin Townsend's Physicist-prosjekt, som bestod av alle fire medlemmene i SYL, men ble betraktet som «for lett» av Townsend til å være et SYL-album.
Siden 2000 har Jed Simon vært opptatt med plateinnspillinger og turnéer for Strapping Young Lad mesteparten av tiden. I 2002 utga SYL sitt selvtitulerte album Strapping Young Lad, i 2005 utkom Alien, og deres siste innspilling, The New Black, ble utgitt 11. juli 2006. Foruten SYL er han også gitarist i Zimmer's Hole, som også har Byron Stroud fra SYL i besetningen. Zimmer's Hole har utgitt to studioalbum: Bound by Fire (1997, gjenutgitt i 2003) og Legion of Flames. Hans nyeste prosjekt er Tenet, hvis første utgivelse, Sovereign, skal utgis på Century Media på sensommeren 2007. Sovereign ble skrevet av Jed Simon i løpet av de siste årene. Han spiller selv gitar, bass og vokal, Glen Alvelais (Forbidden, Testament, LD50) på første-gitar og Gene Hoglan på trommer.
Jed Simon bor nå i Philadelphia med sin kone og sønn, og deres to katter.
Best of Season 1
Best of Season 1 er en soundtrack-EP med Big Time Rush, utgitt i 2010.
Abdomen
Abdomen eller buken er en del av kroppen. Hos mennesket og andre virveldyr er dette buken; området mellom brystkassen og bekkenet. Hos virvelløse dyr utgjør abdomen ofte et eget kroppsavsnitt, bakkroppen, som hos insekter. Denne inneholder da tarmkanalen og ofte også kjønnsorganene.
Indre organer
Hos virveldyr inneholder buken en rekke organer:
Buken inneholder også noen av de største og lettest tilgjengelige blodårer hos mange dyr, og er ofte brukt innen medisin og eksperimenter for å sette i kateter. De interne kjønnsorganene (eggstokker, egglederne og livmoren hos kvinner, testiklene, sædlederne og prostata hos menn) er plassert i bekkenet.
Ytre utseende
Av ulike årsaker, har ofte abdomen en annen farge enn resten av kroppen. Hos dyr med pelsbekledde eller hårete kropper, er ofte abdomen hårløs, eller nesten hårløs.
Ungdomslaget Ny Von
Ungdomslaget Ny Von var ei visegruppe fra Tromsø som ga ut LP-plata Ungdomslaget Ny Von i 1978. En av de mest kjente sangen på plata er «Sluttsang» («Ellinors vise») som i 2014 kom på 8.-plass i kåringa «Nye Takters nasjonalsanger».
Gruppa besto av Marit Mathiesen (vokal), Jan Henrik Henriksen (gitar), Ragnar Olsen (gitar, torader), Arvid Esperø (bass) og Svein Nymo (fiolin).
NHL Entry Draft 1991
NHL Entry Draft 1991 ble holdt den 22. juni i Memorial Auditorium i Buffalo, New York. Totalt ble 264 spillere draftet.
Runde 2
23. Ray Whitney – San Jose Sharks
Ungdomslaget Ny Von
Utgivelser
YouTube: Sluttsang YouTube: Infløttar / Utfløttarrock
NHL Entry Draft 1991
Runde 2
24. Rene Corbet – Quebec Nordiques
25. Eric Lavigne – Washington Capitals
26. Zigmund Palffy – New York Islanders
28. Jim Campbell – Montreal Canadiens
Ståvatn
Ståvatn er en innsjø som ligger i Vinje kommune i Vestfold og Telemark samt Ullensvang kommune i Vestland. Den er en del av Skiensvassdraget og har utløp til elva Kjela som renner ned til Kjelavatn og videre ned mot Haukeli og Edland.
NHL Entry Draft 1991
Runde 2
29. Jassen Cullimore – Vancouver Canucks
30. Sandis Ozolinsh – San Jose Sharks
Ståvatn
Ståvatn er regulert som magasin for Kjela kraftverk, og vannstanden kan reguleres mellom 978 og 966 moh. Oppdemmingen av Ståvatn har medført at det nå flyter sammen med Ulevåvatnet lengre vest til ett sammenhengende magasin. For å kunne utnytte magasinet i Ulevåvatnet bedre er det gravd ut en kanal mellom de to. Denne kan sees ved broen ved Midtfjellsvollen når vannstanden er lav.
NHL Entry Draft 1991
Runde 2
31. Martin Hamrlik – Hartford Whalers
32. Jamie Pushor – Detroit Red Wings
Ståvatn
Øst for Ståvatnet ligger Haukeliseter. Europavei 134 går på Telemarksida langs nordbredden av sjøen. Ved fylkesgrensa krysser veien over til sørsida via en rekke små holmer.
NHL Entry Draft 1991
Runde 2
33. Donevan Hextall – New Jersey Devils
34. Andrew Verner – Edmonton Oilers
35. Jason Dawe – Buffalo Sabres
36. Jeff Nelson – Washington Capitals
37. Darcy Werenka – New York Rangers
39. Dave Cameron – Los Angeles Kings
40. Jozef Stumpel – Boston Bruins
41. Francois Groleau – Calgary Flames
42. Guy Leveque – Los Angeles Kings
44. Jamie Matthews – Chicago Blackhawks
Runde 3
45. Dody Wood – San Jose Sharks
46. Rich Brennan – Quebec Nordiques
48. Jamie McLennan – New York Islanders
49. Dmitri Filimonov – Winnipeg Jets
50. Yanick Dupre – Philadelphia Flyers
51. Sean Pronger – Vancouver Canucks
Olaug Svarva
Jobb
Fra 1991 til 2001 hadde hun flere stillinger i Folketrygdfondet, blant annet investeringsdirektør for aksjeavdelingen.
NHL Entry Draft 1991
Runde 3
52. Sandy McCarthy – Calgary Flames
53. Todd Hall – Hartford Whalers
54. Chris Osgood – Detroit Red Wings
Olaug Svarva
Jobb
I perioden 2001–2006 jobbet hun for SpareBank 1 Gruppen, først som administrerende direktør i SpareBank 1 Aktiv Forvaltning deretter som investeringsdirektør i SpareBank 1 Livsforsikring.
NHL Entry Draft 1991
Runde 3
55. Fredrik Lindquist – New Jersey Devils
56. George Breen – Edmonton Oilers
57. Jason Young – Buffalo Sabres
58. Steve Konowalchuk – Washington Capitals
59. Michael Nylander – Hartford Whalers
60. Shane Peacock – Pittsburgh Penguins
61. Yves Sarault – Montreal Canadiens
63. Brian Caruso – Calgary Flames
64. Kyle Reeves – St. Louis Blues
65. Nathan LaFayette – St. Louis Blues
Jane Sibbett
Jane Moore Sibbett (født 28. november 1962 i Berkeley i California) er en amerikansk skuespiller. Hennes mest kjente roller inkluderer Heddy i TV-serien Herman's Head og Carol Willick i serien Venner for livet.
NHL Entry Draft 1991
Runde 3
66. Bobby House – Chicago Blackhawks
Jane Sibbett
Sibbett har også spilt i filmen The Resurrected fra 1992 og It Takes Two fra 1995, og spilte også stemmen til Joy i filmen Charlottes tryllevev.
Tippeligaen 2012
Tippeligaen 2012 var den 23. sesongen av den norske eliteserien i fotball som går under navnet Tippeligaen, og den fjerde sesongen med 16 deltakende lag. Sesongen startet i mars, og ble avsluttet i november. Regjerende mester fra Tippeligaen 2011 var Molde. De nyopprykkede lagene er Sandnes Ulf og.
Jane Sibbett
Sibbett spilte også rollen som Jane Wilson på såpeserien Santa Barbara i perioden 1986-87. For denne rollen ble hun nominert til en "Beste Nykommer"-pris.
Wallander – Dekkoperasjonen
Wallander – Dekkoperasjonen er en svensk film fra 2006, skrevet av ekteparet Rolf Börjlind og Cecilia Börjlind og regissert av Anders Engström
NHL Entry Draft 1991
Runde 4
67. Kerry Toporowski – San Jose Sharks
Tippeligaen 2012
sikret sitt andre seriegull på rad i 29. runde. Strømsgodset tok sitt første seriesølv noensinne, og sine første seriemedaljer siden bronsen i 1997, mens Rosenborg tok sin andre strake bronsemedalje.
NHL Entry Draft 1991
Runde 4
68. Dave Karpa – Quebec Nordiques
Roman Hamrlík
Roman «Hammer» Hamrlík (født 12. april 1974 i Gottwaldov, Tsjekkia) er en profesjonell ishockeyback, som for tiden spiller for Montreal Canadiens.
NHL Entry Draft 1991
Runde 4
69. Terry Chitaroni – Toronto Maple Leafs