cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kasakhstan
Kasakhstan (kasakhisk: Қазақстан, Qazaqstan, russisk: Казахстан, Kazakhstan), offisielt Republikken Kasakhstan (kasakhisk: Қазақстан Республикасы, Qazaqstan Respublikası, russisk: Республика Казахстан, Respublika Kazakhstan) er et land i Sentral-Asia. Det grenser til Russland, Folkerepublikken Kina, Turkmenistan, Kirgisistan og Usbekistan, i tillegg til kystlinjen mot Det kaspiske hav. Kasakhstan har ca. 15 millioner innbyggere, og har et areal på 2 717 300 km². Hovedstaden er Astana (tidligere Nur-Sultan).
Kasakhstan er verdens niende største land etter areal, og den største innlandsstaten. Landet består av flate områder, stepper, taigaer (sibirsk skogland), steile dalstrøk, åser, deltaer og snøkledde fjell, og ørkener. Landet er tynt befolket, og befolkningstettheten er mindre enn seks personer per kvadratkilometer. Kasakhstan er etnisk og kulturelt mangeartet, delvis på grunn av masseforflytninger av flere etniske grupper til landet i Stalin-tiden. Kasakhere er den største etniske gruppen, men landet har også 131 andre folkegrupper, inkludert russere, ukrainere, usbekere, og tatarer.
Naturgeografi
Med et areal på rundt 2,717,300 km² er Kasakhstan mer enn dobbelt så stort som de fire andre sentralasiatiske republikkene til sammen. Landet grenser mot Turkmenistan, Usbekistan og Kirgisistan i sør, Russland i nord, Russland og Kaspihavet i vest og Xinjiang i Kina i øst.
Det er stor topografisk variasjon innen Kasakhstan. Det meste av landet ligger mellom 200 og 300 meters høyde, men langs kysten av Kaspihavet finner man noen av de laveste høydene på jorden. Det høyeste punktet, Khan Tengri-fjellet i Tian Shan-kjeden, er 7,010 meter høyt. Mange av toppene i fjellkjedene Tian Shan og Altai er snødekte året rundt, og smeltevann herfra er kilde til de fleste av Kasakhstans elver.
9,4 % av landområdet i Kasakhstan består av blandet prærie og skog eller skogløs prærie, primært i nordlige deler og i området rundt Uralelven. Mer enn tre fjerdedeler av landet, inkludert hele det vestlige området og mesteparten av det sørlige, er enten delvis ørken (33,2 %) eller ørken (44 %). Terrenget her er bart og erodert, med store sanddyner i ørkenene Kysylkum og Moyunkum.
Demografi
Det amerikanske folketellingsbyråets internasjonale database lister Kasakhstans nåværende befolkning til [tel:16 763 795 16 763 795] innbyggere mens Forente nasjoners kilder som Verdensbanken gir beregning for 2002 på [tel:14 794 830 14 794 830]. Den siste tiårsfolketellingen som ble holdt mellom 28. februar og 6. mars 2009 ga et resultat på [tel:16 004 800 16 004 800] mennesker registrert i Kasakhstan.
Etniske kasakhere representerer 63 prosent av befolkningen og etniske russere 24 prosent, med en rik fordeling av mange andre grupper, inkludert tatarer, ukrainere, usbekere, hviterussere, uighurere, aserbajdsjanere, polakker,, og litauere. En del minoriteter, som etniske tyskere som tidligere hadde bosatt seg i Russland, særlig volgatyskere, og ukrainere, koreanere, kurdere, tsjetsjenere, meskhetiske tyrkere, og russiske politiske opposisjonelle som ble deportert av Stalin til Kasakhstan i 1930-årene og 1940-årene; en del større arbeidsleirer (Gulag) eksisterte i landet.
Språk
Kasakhstan er et tospråklig land: kasakhisk, snakket av 64,4 prosent av befolkningen, har status som nasjonalt språk eller «statsspråk», mens russisk, som er snakket av bortimot alle, er erklært som «offisielt» språk, og blir rutinemessig benyttet i forretningslivet. Engelsk har blitt populært å kunne blant de unge etter at Sovjetunionen falt sammen, og 30 prosent av de som bor i storbyene, særlig de yngre snakker rimelig bra engelsk. Et annet utenlandsk språk som er mer eller mindre populært er tyrkisk på grunn av Tyrkias umiddelbare nærhet og likhet til kasakhisk.
I 1990-årene utvandet mange av landets russiske og volgatyske innbyggere, en prosess som begynte i 1970-årene. Dette var en betydelig faktor i å gi innfødte kasakhere et flertall i befolkningen, foruten at disse også hadde en høyere fødselsrate og økte ved innvandring av etniske kasakhere fra Kina, Mongolia og Russland.
Religion
Kasakhstan er en sekulær stat, og religion har ingen spesielt viktig posisjon i landet. Til en studie svarte 45 % av landets befolkning at «religion ikke er en viktig del av livet».
Historie
I det meste av sin historie har området som utgjør dagens moderne stat Kasakhstan vært bebodd av nomadiske stammer. På 1500-tallet fremsto kasakherne som en egen nasjonal gruppe, delt inn i tre hovedflokker. Russerne begynte å avansere inn på det kasakhstanske steppene på 1700-tallet, og ved midten av 1800-tallet var hele Kasakhstan en del av Det russiske keiserdømmet. Etter den russiske revolusjonen i 1917 og den påfølgende borgerkrigen ble området Kasakhstan reorganisert flere ganger før det ble den kasakhisk-sovjetiske sosialistrepublikken i 1936 og som en del av Sovjetunionen. I løpet av 1900-tallet var Kasakhstan område for flere større sovjetiske prosjekter, inkludert Jomfrulandplanen til Nikita Khrusjtsjov, Bajkonur kosmodrom (verdens største og eldste fungerende rakettoppskytingsbase) og semipalatinsk testområde, Sovjetunionens hovedområde for å teste atomvåpen.
Den 4. januar 2022 brøt det ut opptøyer som startet med demonstrasjoner mot høye gasspriser. Rådhuset i Almaty ble stormet, presidenten innførte nasjonal unntakstilstand, og statsminister Askar Mamin gikk av. En styrke fra Den kollektive sikkerhetspakten kom til landet, og opprøret ble slått ned.
Administrativ inndeling
Noter:
Hver oblast ledes av en «akim» (guvernør) utpekt av presidenten. Kasakhstans regjering flyttet hovedstaden fra Almaty til Astana 10. desember 1997.
Statsministre
Kasakhstan hadde visepresident i perioden 1991–1996.
Næringsliv
Kasakhstan og Kina startet et samarbeid med å bygge en oljeledning, kalt Atasu-Alashankou-rørledningen, fra Kaspihavet til Kina, og dette prosjektet sto ferdig i 2006. Kasakhstan er nå det rikeste landet i Sentral Asia. Det har et banksystem som ligner på det i Øst-Europa. Fortsatt lever likevel 19 % av befolkningen i ekstrem fattigdom.
Politisk samarbeid
Den 2. januar 1992 anerkjente Kongeriket Norge Republikken Kasakhstans uavhengighet. Den 5. juni 1992 ble det etablert diplomatiske forbindelser mellom de to landene.
Den 21. juni 2004 åpnet Kasakhstan en diplomatisk representasjon i Oslo. Representasjonen ble i mars 2012 omgjort til ambassade, ved president Nursultan Nazarbajevs resolusjon.
Kasakhstans første president Nursultan Nazarbajev hadde et offisielt besøk til Oslo i april 2001. Han hadde møter med kong Harald V, statsminister Jens Stoltenberg og Stortingets visepresident Hans Johan Røsjorde. Det ble signert en rekke bilaterale dokumenter, blant annet Felleserklæring om den videre utviklingen av de bilaterale fobindelsene og samarbeidet mellom Kasakhstan og Norge. Nazarbajev holdt også et foredrag om Kasakhstans utenrikspolitikk i Norsk utenrikspolitisk institutt (NUPI). Videre ble det arrangert et møte med representanter fra olje- og gassektoren, telekommunikasjonsbransjen, den maritime sektoren og reiselivs- og byggebransjen i Norge.
Statsminister Kjell Magne Bondevik besøkte Kasakhstan i 2004, og kronprins Haakon besøkte landet i 2010. I oktober 2018 møtte president Nursultan Nazarbajev statsminister Erna Solberg under ASEM-toppmøtet (Asia-Europe Meeting) i Brussel.
Den 25. september 2019 fant det sted et møte mellom Kasakhstans utenriksminister Mukhtar Tleuberdi og Norges utenriksminister Ine Marie Eriksen Søreide under den 74. sesjonen av FNs generalforsamling.
Den juridiske rammen for det bilaterale samarbeidet mellom de to landene inkluderer Overenskomst til unngåelse av dobbeltbeskatning og forebyggelse av skatteunndragelse med hensyn til skatter av inntekt og formue, Avtale om tilbaketaking av personer, Avtale om fritak for visumplikt for innehavere av diplomatpass, Avtale om internasjonal veitransport og en rekke andre dokumenter.
Som en del av den tverrparlamentariske dialogen besøkte daværende leder for Stortingets utenriks- og forsvarskomité Anniken Huitfeldt og medlem av Stortingets energi- og miljøkomité Åsmund Aukrust Kasakhstan i 2018.
Handel og økonomisk samarbeid
Ifølge Kasakhstans finansdepartement beløp handelen mellom de to landene seg til 82 millioner dollar i perioden januar–november 2019. Kasakhstans eksport til Norge utgjorde 8 millioner dollar og importen fra Norge til Kasakhstan utgjorde 74 millioner dollar. I 2018 var den 60 millioner dollar, Kasakhstans eksport til Norge utgjorde 15 millioner dollar og importen fra Norge til Kasakhstan utgjorde 45 millioner dollar.
Ifølge Kasakhstans nasjonalbank var direkte investeringer (reinvesterte inntekter) fra Norge til Kasakhstan 2,1 millioner dollar i de tre første kvartalene i 2019. I 2018 var direkte investeringer fra Norge til Kasakhstan 1,1 millioner dollar.
Per november 2019 opererte 25 juridiske enheter, filialer og representasjonskontorer med norsk deltakelse i Kasakhstan, blant annet oljeserviceselskapet North Caspian Engineering og DNV GL Kazakhstan.
Norway Kazakhstan Chamber of Commerce and Industry med leder Alexander Khrol fra Nord Development AS har vært i drift siden 2015. En honorær konsul har blitt utnevnt med sikte på å fremme handel og økonomisk samarbeid mellom de to landene og å inkludere små og mellomstore bedrifter i felles investeringsprosjekter.
Den 24. september 2019 undertegnet KazMunayGaz og Equinor avtale om felles aktiviteter i den kazakhstanske hovedstaden Nur-Sultan.
Kulturelt og humanitært samarbeid
I 2002 gjennomførte UNESCO sammen med Norwegian Funds-in-Trust et prosjekt om forvaltning, bevaring og promotering av helleristningene i Tamgaly-kløften. Dette resulterte i at helleristningene i 2004 ble tatt med på UNESCOs verdensarvliste. Samarbeidsprosjektet Kurgan DNA har studert mulige etnografiske og kulturelle bånd mellom folk i Kasakhstan og Norge. Analysen av det samlede genetiske materialet har bekreftet at over 50 % av den norske befolkningen har på farssiden en nær genetisk forbindelse med befolkningen som bodde i forhistorisk tid i dagens Kasakhstan.
I 2020 begynte Kasakhstans ambassade arbeid med å publisere en liste over falne sovjetiske soldater med kasakhstansk bakgrunn som ble gravlagt i Norge i perioden 1941–1945.
Oppføring på UNESCOs lister
Verdensarvsteder
Oppføringer på UNESCOs verdensarvliste (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvsteder.
Oppføringer på UNESCOs liste knyttet til aktivt vern av immateriell kultur (Intangible Cultural Heritage). Årstallet angir når det ble listeført hos UNESCO.
DS «Tromøsund»
DS «Tromøsund» var et norsk kystruteskip som tilhørte Arendals Dampskibsselskab.
30. august 1927 ble skipet bestilt av Arendals Dampskibsselskab i Arendal for bygging ved Nylands Verksted, Oslo (byggenr.291). Det ble levert 18. juni 1928, og ble benyttet som hurtigrutebåt Kristiansand-Oslo. Kom senere inn i kystruten Oslo-Bergen. Hun gikk i kystrutefart frem til 1943.
Andre verdenskrig
15. mars 1942 hadde Kompani Linge-agenter med kaptein Odd Starheim i spissen lykkes å kapre kystruteskipet DS «Galtesund» som også tilhørte Arendals Dampskibsselskab. De førte dette til Skottland, hvor det ble satt inn i alliert krigstjeneste.
28. februar 1943 ble DS «Tromøsund» kapret av Kompani Linge medlemmer, også denne aksjonen var ledet av 25 år gamle kaptein Starheim. Grunnlaget for kapringen var en mislykket aksjon (Operasjon Carhampton) i Norge hvor Starheim og 41 mann ble satt i land av minesveiperen «Bodø» nær Flekkefjord. Gruppen besto av 30 mann fra Kompani Linge og elleve fra marinen, og hadde til hensikt å kapre tyske skip ved Abelsnes i nærheten av Flekkefjord, men det kom til trefninger med tyske styrker og gruppen måtte flykte oppover Setesdalen og ble liggende der utover vinteren. Man måtte finne en måte å komme seg tilbake til England og man bestemte seg for å dele gruppen i to. En dro til Egersund, stjal et skip og dro over Nordsjøen. Den andre (ledet av Starheim) skulle kapre et kystruteskip og ta dette over. Gruppen fra Kompani Linge gikk til aksjon mot «Tromøsund» under anløp i Rekefjord, mens skipet gikk i kystruten Oslo-Bergen. Men kapringen gikk ikke upåaktet hen og det kom til skuddveksling med tyske soldater ved kaien, slik at tyske myndigheter umiddelbart fikk vite om kapringsaksjonen. Etter at de passasjerene som ville hadde gått i land, satte «Tromøysund» kursen til havs i sterk nordvest kuling og tung sjø på vei mot Skottland.
Skipet var i kontakt med britiske fly fra Coastal Command 1. mars 1943. Senere på dagen ble hun bombet i senk av tyske fly. Alle ombord omkom, to passasjerer, 26 besetningsmedlemmer, ni norske Kompani Linge-medlemmer, og seks fra den norske marinen. Flyene skal også ha senket to livbåter, hver med åtte personer ombord. Da britiske krigsskip kom til stede, fant man bare vrakgods. Sjøkaptein Rasmus Jacobsen fra Arendal (kaptein på «Tromøsund»), og Starheim drev senere i land ved Tjörn i Bohuslän, Sverige, og en livbåt drev senere i land på Jyllands vestkyst i Danmark.
Augustenborg slott
Slottets historie
Slottet ble oppført i et område hvor det tidligere hadde ligget et kloster. Slottet ble i de følgende generasjoner hovedresidens for hertugsslekten. Slottet ble etter hvert umoderne og ble revet under hertug Frederik Christian I for å gi plass til det nåværende anlegg i senbarokk stil. Byggearbeidene pågikk i årene 1770–1776.
Det siste medlemmet av slekten som bodde på slottet var hertug Christian August av Augustenborg, som tok aktivt del i treårskrigen på slesvig-holsteinernes side mot Danmark. Under krigshandlingene ble slottet beslaglagt av den danske hær, som i årene frem til 1864 benyttet huset som lasarett og kaserne. Etter den andre slesvigske krig 1863–1864, hvor Sønderjylland kom under tysk herredømme, ble Augustenborg lagt under den prøyssiske stat, som innredet slottet til kvinneseminar. I 1885 ble imidlertid slottet gitt tilbake til hertugslekten, men hertug Ernst Günther II foretrakk å bli boende på Gråsten slott og seminariet forble på Augustenborg. Etter gjenforeningen i 1920 overtok den danske stat hertugens sønderjyske besittelser. Etter langvarige diskusjoner om slottets fremtidige bruk ble det vedtatt i Rigsdagen i 1929 at slottet skulle benyttes som psykiatrisk sykehus.
En stor del av slottet ble brukt som psykiatrisk sykehus frem til 2015. I 2016 opprettet Landbrugsstyrelsen en egen avdeling på slottet.
Ved anleggets inngang finnes en utstilling som viser slottets, byens og hertugdømmets historie. Slottskirken er åpen for besøkende om sommeren, og i perioder blir det holdt omvisninger.
Christian Frederik (kong Christian VIII av Danmark) giftet seg med sin andre ektefelle Caroline Amalie på slottet 22. mai 1815. Slottet var hennes barndomshjem.
I parken som tilhører slottet står H.C. Andersens «Troldetræ» med innskrift.
Deler av parken ble i 2009 gjort om til skulpturpark og kalles Augustiana skulpturpark.
Fredning
Augustenborg slott med omliggende bygninger, i alt åtte med hovedbygningen, ble fredet i 1921.
Anne-Ragni K. Amundsen
Anne-Ragni Kjempekjenn Amundsen (tidligere Anne-Ragni Amundsen Arntzen, født Amundsen 9. januar 1960) er en norsk lokalpolitiker fra Arbeiderpartiet. Hun ble i 2007 den første kvinnelige ordfører i Nannestad kommune i Akershus. Amundsen var ordfører i Nannestad i to perioder, fra 2007 til 2015.
Fylkesvei 5098
Fylkesveg 5098 går mellom Jondal og Krossdal i Ullensvang kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 105 (Hordaland).
Roane County (Tennessee)
Roane County er et fylke i den amerikanske delstaten Tennessee.
VV 705
VV 705, Markarian 848 eller I Zw 107 er et par vekselvirkende galakser som ligger ca. 550 millioner lysår unna jorden i stjernebildet Bjørnevokteren. Kjernene til de to galaksene ligger ca. 16,000 lysår fra hverandre, og de er antatt å være midtveis i samansmeltingen. Galakseparet fremviser to bøyde tidevannshaler.
Turiúba
Turiúba er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Olav Hoaas
Olav Peder Georg Hoaas (født 8. april 1936) er en norsk tidligere lektor som i 1976 ble dømt for uttalelser han hadde kommer med om jøder.
Dommen gjaldt uttalelser Hoaas hadde kommet med i VG 29. mai 1975. Han fremholder her at «en fransk historiker ved navn Paul Rassinier påviser at alt ved gasskamrene er oppspinn, og at opplysningene forekommer ham svært troverdige.» Videre sier han om den nazistiske jødeforfølgelsen: «Jeg tar avstand fra det som skjedde da. Det hendte for tidlig. Men om 50 år, i en overbefolket verden, vil saken kanskje stille seg annerledes.» «Jeg ønsker primært at norske jøder skal emigrere til Israel. Om de ikke vil flytte frivillig bør de isoleres i et eget jødesamfunn for seg selv. De opptar plass og stillinger for nordmenn», uttalte han. Han mente at fremmedarbeidere og alle andre rasefremmede, inkludert jødene, måtte sendes ut av landet.
Han ble dømt til betinget fengselsstraff på 120 dager og en ubetinget bot på 5 000 kr av Hålogaland lagmannsrett. Høyesterett avviste anken fra Hoaas. I dommen mot Hoaas heter det blant annet: «Domfelte kan etter min oppfatning ikke gis medhold i at meningsytringer av politisk eller ideologisk innhold ubetinget faller utenfor straffebudet i straffelovens §135a når de ikke er gitt en utilbørlig form. Hensynet til ytringsfriheten tilsier riktignok stor tilbakeholdenhet på dette felt. Når jeg i denne sak er kommet til at straffebudet er anvendelig, legger jeg vekt på de konsekvenser domfelte gir uttrykk for bør trekkes av den grunnholdning han inntar overfor jødene som gruppe. I hans uttalelser ligger en oppfordring til – eller i alle fall en godkjennelse av – ekstreme integritetskrenkelser overfor jødene.»
Hoaas ble senere avskjediget fra sin lektorstilling grunnet sine uttalelser. Det norske rockbandet Wannskrækk, senere mer kjent som DumDum Boys, har skrevet låta «Lektor Hoaas» om ham og saken i 1976.
Afrosmodicum
Afrosmodicum er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
Smodicini er middelsstore, avlange, rødbrune til svarte trebukker. Kroppsformen er nokså sylindrisk med korte bein.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Nigeria.
Systematisk inndeling
Slektslisten følger.
Morris Oxford
En typisk engelsk «småbil» fra tiden rett før krigen var Morris Oxford 1914. Den var sammensatt av deler fra forskjellige underleverandører: Motoren var fra White & Poppe, aksler og styring fra E.G. Wrigley, hjul fra Sankey, Lykter fra Powell & Hammer og karosseri fra Raworth. For kun 175 pund var den et virkelig godt kjøp, og Morris solgte 393 biler det første året. I 1914 solgte han hele 909 stykker, ettersom det da var andre og dyrere karosserier å velge mellom. De fleste delene til Humber-bilene ble laget på selskapets fabrikk, som var en av de mest veletablerte i England, og dessuten en av de tolv største fabrikkene i Europa.
John Birkenhead
John Birkenhead eller Berkenhead (24. mars 1616 – 4. desember 1679) var en engelsk politisk skribent og journalist som ble fengslet flere ganger i løpet av Det engelske samveldet (den republikanske regjeringen i 1649–1653) for hans påtrengende rojalisme.
Birkenhead ble utdannet ved Wittons gymnas i Northwich. Birkenhead begynte å produsere Englands første offisielle nyhetshefte Mercurius Aulicus i 1643. Den mest betydningsfulle skribenten var Peter Heylin mens Birkenhead selv skrev satire, sladder og flengende polemikker som det parlamentariske partiet fant vanskelig å tilbakevise.
Hans lojalitet til rojalistenes parti ble belønnet ved gjeninnføringen av monarkiet da han fikk presseprivlegium og ble felles redaktør sammen med Henry Muddiman av den nye offisielle nyhetsheftet Mercurius Publicus. Hans bidrag til journalistikken etter restaureringen var spinkel, og han konsentrerte seg mer om en politisk karriere og ble valgt inn i parlamentet for Wilton i Wiltshire i juni 1661. Han ble adlet det påfølgende året og var med på å grunnlegge Royal Society.
Robertson County (Tennessee)
Robertson County er et fylke i den amerikanske delstaten Tennessee.
Turmalina (São Paulo)
Turmalina er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Anne Eleonore av Hessen-Darmstadt
Anne Eleonore av Hessen-Darmstadt (født 30. juli 1601, død 6. mai 1659) var datter av Ludvig V av Hessen-Darmstadt og Magdalena von Brandenburg.
Gift med Georg av Braunschweig-Lüneburg i 1617 i Darmstadt.
I ekteskapet ble det født åtte barn, bl.annet:
Termitobia
Termitobia er en slekt) av biller som hører til familien kortvinger.
Utseende
Små (gjerne ca. 2,5 millimeter) kortvinger som særlig utmerker seg ved at bakkroppen er kraftig oppsvulmet. Hode og forkropp er ganske små, fasettøynene små.
Levevis
Disse små billene lever tett sammen med termitter.
Sol Invictus
Sol Invictus («den ubeseirede sol»), eller, Deus Sol Invictus («Guden den ubeseirede sol») var solguden i den senromerske statsreligion. Kulten ble forordnet av keiser Aurelian i 274, og fortsatte til hedendom ble avskaffet under keiser Theodosius I.
På 1900-tallet har en hypotese blitt popularisert om at en romersk festdag for Sol invictus var avgjørende for kirkens valg av minnedag for Jesu fødsel. Pave Benedict XVI (blant andre teologer), har utfordret denne teorien. De hevder at 25. desember ble valgt, ved å beregne ni måneder utover 25. mars, ansett som dagen for Jesu unnfangelse (festen for «Herrens bebudelse»).
Bruken av uttrykket
Sol Invictus var en religiøs tittel som ble applisert på i det minste tre guder under Romerrikets senere år: El Gabal, Mithras og Sol.
Til forskjell fra den tidligere agrarkulten til Sol Indiges (kanskje «den innfødte sol» eller «den påkalte sol» – etymologien til og meningen med ordet indiges er omstridt) ble tittelen Deus Sol Invictus dannet ved en analogi til den keiserlige titulatur pius felix invictus («pliktoppfyllende – heldig – ubeseiret'»).
Romerne avholdt en festival den 25. desember med navnet Dies Natalis Solis Invicti, «fødselsdagen til den ubeseirede sol». Bruken av tittelen Sol Invictus muliggjorde at man feiret flere solguddommer samme dagen, som for eksempel også den syriske solguden Elah-Gabal, Sol - keiser Aurelians (270-274) verneguddom, og Mithras-kulten.
Rutherford County (Tennessee)
Rutherford County er et fylke i den amerikanske delstaten Tennessee.
Sol Invictus
Bruken av uttrykket
Den 25. desember var også ansett som dagen for vintersolverv, en merkedag romerne kalte bruma. Og det var dette som gjorde at man kunne tillate seg å kalle solen ubeseiret til tross for at dagene frem til da var blitt kortere og kortere – for nå snudde det. Da Julius Cæsar introduserte den julianske kalender i år 45 f.Kr. stemte det godt at solvervet var på den 25. desember. Det er bare over århundrene at dette har endret seg noe.
Sol Invictus-festen og Jul
Sol Invictus-festivalen har lenge vært antatt å ha en sterk sak for å ta æren for at Kristi Fødselsfest ble lagt til den 25. desember. Solsymbolikk var vanlig blant mange tidlige kristne forfattere, for Jesus ble betraktet som «rettferds sol», som blant annet uttrykt i Mal. 4,2:
Senere kristne forskere finner imidlertid indikasjoner på at fastleggelsen i vestkirkelig miljø av Jesu fødselsdag til 25. desember fant sted innen Sol Invictus-festen oppstod på den dato.
Keiser Aurelian, som var sterkt antikristen, så det som tjenlig å skape et hedensk alternativ til en dato som allerede hadde fått en viss interesse blant kristne i Roma. De kristne på den tid var ennå ikke så opptatt av Jesu fødselsdag at en fødselsfest ble instituert, men datoen 25. desember ble kjent som en konsekvens av at spekulasjonene om Kristi unnfangelse hadde begynt å samle seg om 25. mars. I hvert fall var dette hva de kristne i Vest antok. Da ble det bare å legge til ni måneder. Selv om kirken offisielt ennå ikke hadde gjort Kristi fødselsfest til noen liturgisk fest, var Jesu fødselsdag allerede plassert i romerske kristnes sinn og sosiale liv.
Når den romerske kirke på et vesentlig senere tidspunkt valgte 25. desember som sin liturgiske fest for Kristi Fødsel, kan det meget vel ha vært for å markere det kristne alternativ til hedendommen – med Sol invictus. Den romerske kirke kunne også ha valgt å feire den 6. januar; den utregning som var blitt vanlig i Østkirken hadde kommet frem til denne datoen, og dette var kjent i Vest. I stedet ble den 6. januar i Vest festdag for en annen hendelse knyttet til Jesu fødsel, nemlig De hellige tre kongers besøk.
Elagabalus
Tittelen fikk prominens første gang under keiser Elagabalus, som uten fremgang prøvde å pålegge tilbedelsen av El Gabal, solguden man tilbad i hans fødeby Emesa i Syria. Ikke før var keiseren død (222) falt det hele sammen – selv om keiserne fortsatt ble avbildet på mynter med en strålende solkrone i nesten et hundreår til.
Mithras
Dessuten ble tittelen invictus applisert på Mithras i privatkulten rettet mot denne guden. Den dukker også opp i forbindelse med guden Mars.
Septimius Severus
Typen Sol Invictus, skjønt ikke den samme, dukker opp på keiserlig mynt fra keiser Septimius Severus tid og fremover.
Aurelian
Den romerske gens Aurelia ble knyttet til dyrkelsen av Sol. Etter sine seire i Østen introduserte keiser Aurelian den offisielle kult av Sol Invictus. Det innebar at solguden ble den fremste guddom i det romerske keiserrike, og keiseren bar selv hans strålende krone. Han grunnla pontiffkollegiet og dediserte et tempel til Sol Invictus i 274. Det er mulig at han også innstiftet festivalen kalt dies natalis Solis Invicti, den ubeseirede sols fødselsdag, men første nedtegnelse i en kalender som man er kommet over, er fra året 354. I alle fall, selve kulten var i alle fall fast etablert på 300-tallet.
Konstantin
Keiserne frem til Konstantin I lot Sol Invictus prege på deres offisielle mynt, med forklaringen SOLI INVICTO COMITI, slik at det skulle fremgå at keiseren stod den ubeseirede sol nær. Konstantins mynt hadde dette preg helt til år 323.
Konstantin bestemte den 7. mars 321 at dies Solis – solens dag – skulle være den romerske hviledag. Sol Invictus-religionen holdt seg helt til keiser Theodosius I formelt avviklet den 27. februar 390.
Peñol-Guatapé-demningen
Peñol-Guatapé-demningen er en demning med vannkraftverk i elven Río Nare (Río Cauca), en sideelv til Río Magdalena i sentrale-nordre Colombia. Den ligger i kommunene Guatapé og El Peñol, i departementet Antioquia. Anlegget ble utbygget fra 1972 til 1979.
Installert effekt er 560 MW.
Bolte Bridge
Bolte Bridge er en stor dobbel fritt frambygg bro i Melbourne, Victoria, Australia. Den krysser Yarra og Victoria Harbour i Docklands bydelen vest for Melbourne sentrum. Den danner deler av CityLink-systemet av bompengeveier som knytter Tullamarine Freeway fra de nordlige forstedene med West Gate Freeway og tunnelene Domain og Burnley til Monash Freeway og de sørøstre forstedene.
Taylor Fletcher
Taylor Fletcher (født 11. mai 1990) er en amerikansk kombinertløper som har konkurrert siden 2006. Hans beste plassering i et verdensmesterskap var 29.-plass i HS 134/10 km i Italia, januar 2010.
Det ble den annonsert at Fletcher skulle delta for USA under Vinter-OL 2010 den 21. januar 2010. Han deltok i lagkonkurransen i skihopp, hvor USA endte på en ellevteplass.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 24 i normalbakke/10 km.
Han er bror til Bryan Fletcher som også er kombinertløper.
A-gjengen
A-gjengen er en av flere gjenger tilknyttet Oslos underverden, og har utspring i det pakistanske miljøet i Oslo. Gjengen ble startet på slutten av 1980-årene eller begynnelsen av 1990-årene av utbrytere fra gjengen Young Guns. Gjengen er kjent for flere lovbrudd knyttet til salg av narkotika, torpedovirksommhet, drap og vold. Shahid Rasool, som antas å ha vært leder for gjengen, ble fengslet i 1997, og løslatt i 2010.
Gjengkonflikter
A-gjengen kriget med B-gjengen i ti år helt til de inngikk våpenhvile med hverandre. B-gjengen nektet å megle med Young Guns fordi de mente at Young Guns var årsaken til hele A og B konflikten. Etter fredsmeglingen mellom A og B-Gjengen, ble Young Guns fryst ut av det kriminelle miljøet.
Skudd på Gardermoen
I 2003 ble daværende fungerende leder Arshad Mahmood skutt i hodet ved avgangshallen på Gardermoen, men overlevde.
Yavapai County
Yavapai County er et fylke i den amerikanske delstaten Arizona. Det ligger i de sentrale delene av staten og det grenser mot Mohave County i vest, La Paz County i sørvest, Maricopa County i sør, Gila County i øst og mot Coconino County i nord og nordøst. Yavapai County totale areal er 21 039 km² hvorav 12 km² er vann. I år 2005 hadde fylket 198 701 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Prescott.
Johan Andreas Olsen Gotteberg
Hjemme i Norge ble han ordinert av biskop Erichsen i Bergen i 1902, og reiste ut igjen for Det Norske Misjonsselskap og virket i Hunanprovinsen som tilsynsmann i mange år til han kom hjem for godt i 1928. Han ble gift med Ragnhild Gotteberg.
Håkon Haugsbø
Håkon Haugsbø (født 17. oktober 1973 i Førde) er en norsk programleder og journalist, fra mars 2019 programleder i P2-programmet "Desse dagar" på NRK. Gjennom firmaet 'Haugsbø' har han siden høsten 2018 drevet programledelse i tillegg til debatt og konferanseledelse. Fra november 2013 til oktober 2018 var han kommunikasjonssjef i Kirkens Nødhjelp. Før den tid arbeidet han 21 år som journalist i NRK.
Haugsbø var programleder for NRK Brennpunkt fra 2008 til 2013, før det var han i fem år dokumentarprodusent i samme redaksjon. Fra 2001–2003 var han programleder i programmet Forbrukerinspektørene (FBI). Før dette var han programleder for to TV-aksjoner (2003 og 2004) og blant annet reporter i programmet Sommeråpent og mangeårig politisk reporter i NRK Dagsrevyen.
Han var også flerårig leder av Stiftelsen for en Kritisk og Undersøkende Presse (SKUP), som hvert år deler ut SKUP-prisen. Han har også ledet juryen for Kulturdepartementets nynorskpris til journalistar, og vært medlem i Fagpressens prisjury.
I 2019 var Håkon Haugsbø tilbake i NRK som programleder for den nye satsningen fra NRK P2, Desse dagar. Programmet ble tatt av luften i 2020.
Referanser
https://journalisten.no/hakon-haugsbo-munck-studios-nrk-p2/hakon-haugsbo-tilbake-pa-nrk/355061
Fylkesvei 553
Fylkesvei 553 går mellom Håvik i Karmøy og Mjøsund i Tysvær.
Veien er del av T-forbindelsen mellom Raglamyr i Haugesund, Håvik i Karmøy og Mjåsund i Tysvær som sto ferdig i 2013.
Strekningen Fv553 ble fastlagt 2019, og består av en delstrekning av den tidligere fylkesvei 47.
Flådestation Frederikshavn
Flådestation Frederikshavn (FLS FRH) er en orlogsstasjon i Frederikshavn. Den fungerer i dag som administrativt hovedkvarter og basehavn for 1. Eskadre og garnison for Søværnets Operative Logistiske Støttecenter Frederikshavn (OPLOG FRH), etter at den opphørte som selvstendig myndighet i 2006.
FLS FRH ble innviet den 2. oktober 1962 og har ca. 1 500 ansatte. Den er dermed en av Frederikshavns største arbeidsplasser.
OPLOG FRH
OPLOG FRH er den primære inngangsvinkel til vedlikehold, service, reparasjoner og forsyninger til Søværnets avdelinger og etablissementer i Frederikshavn. OPLOG FRH består av 289 ansatte, både sivilt og militært.
OPLOG FRH er hjemmehørende på Flådestation Frederikshavn og er utstyrt med verksteder av enhver art, således at man hurtig kan reparere utstyr på Søværnets skip, således de til enhver tid fungerer optimalt og er klar til innsettelse. OPLOG FRH har dessuten to lag på hver 30 mann som er klare til å rykke ut hvis det oppstår et støttebehov for danske avdelinger vekk fra en orlogsstasjon eller i utlandet, på en øvelse eller internasjonal operasjon. De to lagene kan medbringe opptil 13 lastebiler med opptil 26 containere med innebyggede verksteder, oppholds- og beboelsområder, kommunikasjonscontainere, kabysse og kjølecontainere alt avhengig av oppgaven.
Omvendt pyramide
En omvendt pyramide er en metafor i journalistikken for å beskrive en skrivestil der de viktigste poengene kommer først i artikkelen, og hvor påfølgende poeng sorteres etter fallende betydningsfullhet. Denne skrivestilen har som fortrinn at leseren når som helst kan hoppe til neste artikkel i forvissning om at de viktigste poengene allerede er oppfattet. Artikler skrevet som omvendt pyramide er også hensiktsmessig for desken fordi artikkelen kan kuttes fra slutten dersom det er plassmangel.
Den omvendte pyramide spredte seg i amerikansk journalistikk på slutten av 1800-tallet og hadde fortrengt "referatstilen" og blitt dominerende skrivestil omkring 1910. I Norden ble den omvendte pyramide vanligste journalistiske skrivestil på midten av 1900-tallet.
Hryhorij Lakota
Hryhorij Lakota eller Gregor (ukrainsk: Григорій Лакота, polsk: Grzegorz Łakota; født 31. januar 1883 i Holodivka ved Lemberg - Lviv - i kongedømmet Galicia og Lodomeria i den østerrikske del av Østerrike-Ungarn; død 12. november 1950 i Abez nær Vorkuta i Sovjetunionen) var hjelpebiskop i den rutenske katolske kirke i Przemyśl. Han ble saligkåret som martyr den 27. juni 2001 av pave Johannes Paul II.
Prest
Hryhorij Lakota studerte teologi i Lemberg og ble presteviet i 1908. I 1911 promoverte han til doktorgraden i katolsk teologi ved Universitetet i Wien, med arbeidet Die Bedeutung der Bergpredigt bei Matthäus
L&M
L&M (forkortelse for selskapet som utviklet sigarettmerket, Liggett & Myers) er et sigarettmerke som eies og produseres av Philip Morris. De største markedene for L&M i verden i dag er Russland, Ukraina og Danmark. I Norge er ikke sigaretten særlig tilgjengelig, men i enkelte kiosker selges de.
Hryhorij Lakota
Biskop
Den 10. februar 1926 ble han utnevnt til hjelpebiskop i det rutenske eparki Przemyśl og til titularbiskop av Daonium. Biskop Josaphat Kocylovskyj av Przemyśl, Sambor og Sanok bispeviet ham den 16. mai 1926. Medkonsekrerende biskoper var Josyf Botsian (hjelpebiskop i Lwow) og Anatol Wincenty Nowak av Przemyśl.
I 1939 ble biskop Lakota sendt av Przemysls ordinære biskop til byen Jarosław, den gang okkupert av den tyske hær. Han fikk ansvaret for hele den vestlige delen av dette ukrainsk-katolske bispedømme, frem til Krakow. I 1941 vendte biskop Lakota tilbake til Przemyśl. Den 21. september 1945 arresterte polske myndigheter bispedømmebiskop Josaphat Kocylovskyj, hjelpebiskop Lakota og lektoren Vasilij Grinik. De ble tvunget til å flytte til sovjetisk område. Etter to måneders fengsel ble de tre mennene overlevert til NKVD ( Folkekommissariatet for innenrikssaker, forløper til KGB), som den 16. januar 1946 fikk dem til å krysse grensen. En uke senere ble de to biskoper løslatt og fikk komme vende til sitt eget bispedømme. Den 26. juni 1946, etter feiringen av den hellige liturgi i katedralkirken, ble kirken omringet av polske kommunistiske tropper, assistert av sovjetiske offiserer, og sjefen for byadministrasjonen foreslo at alle representanter for det ukrainske presteskap skulle få reise «fritt»inn i Sovjetunionen. Presteskapet nektet enstemmig. En dag for refleksjon ble gitt dem av myndighetene, og dagen etter ble hele presteskapet ført til stasjonen og deportert.
Sovjetisk fangenskap
Biskop Lakota ble dømt til ti års fengselsstraff. Bakgrunnen var Josef Stalins forehavende å utslette de katolske bysantinske (gresk-katolske) kirker i de områder som var blitt annektert.
Pave Johannes Paul II erklærte i 2001 biskop Hryhorij Lakota og 24 andre martyrdøde som salige under hans pastoralbesøk i Ukraina. Deres felles minnedag ble bestemt til 2. april, som dødsdagen for den salige Mykolaj Tsjarnetskyj (Микола́й Чарне́цький).
Litterær rollemodell
Biskop Lakota og en annen ukrainsk gresk-katolsk biskop, Josyp Slipyj, ble inspirasjon til hovedskikkelsen Kiril Pavlovitsj Lakota i romanen The Shoes of the Fisherman (Fiskerens sko) av australieren Morris West, publisert i 1963. Skikkelsen blir valgt til pave. Den ble ved et sammentreff publisert 3. juni 1963, samme dagen pave Johannes XXIII døde og ble snart nr. 1 på The New York Times Best Seller List.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Scott County (Tennessee)
Scott County er et fylke i den amerikanske delstaten Tennessee.
Eric Davis
Eric Javier Davis Grajales (født 31. mars 1991) er en panamansk‌ fotballspiller som spiller for den slovakiske klubben FK DAC 1904 Dunajská Streda.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
The Arab
The Arab er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Cecil B. DeMille.
Brasil under Vinter-OL 1998
Brasil under Vinter-OL 1998. Én mannlig sportsutøver fra Brasil deltok i alpint under Vinter-OL 1998 i Nagano i Japan. Brasil, som deltok for tredje gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer.
The Arab
Handling
En gammel sjeik straffer sønnen sin Jamil for å ha ranet en camping-vogn. Han gir sønnens hest til kjøpmannen som hadde blitt frastjålet vognen sin.
Black Devil
Black Devil er et sigarettmerke fra Nederland.
The Arab
Handling
Hesten selges deretter til en tyrkisk general, og blir senere gitt til en kristen misjonær som heter Mary Hilbert. Jamil blir etter hvert forelsket i henne. Men etter at faren hans dør, må Jamil forlate Mary for å bli den nye sjeiken.
Black Devil
Sigarettene finnes i flere smaker, sjokolade og vanilje blant annet. Black Devil er svarte sigaretter med svarte filter. I Sverige ble sigaretten lansert i 2005.
Wuchangopprøret
Wuchangopprøret (tradisjonell kinesisk: 武昌起義, pinyin: Wǔchāng qǐyì) den 10. oktober 1911 var – etter en lang rekke mislykkede opprør – det opprør som markerer statskuddet for den såkalte Xinhairevolusjonen, som styrtet keiserveldet i Kina.
Bakgrunn
I 1900 opprettet det herskende Qingdynastiet en modernisert hær som ble kalt «Den nye hær». På den tid var det byen Wuchang ved Yangtzefloden i provinsen Hubei som hadde landets mest avanserte moderne militærindustri. Her ble det produsert våpen og annet militært utstyr for Den nye hær. Sun Yat-sens revolusjonære tanker fikk etterhvert betydelig innpass blant denne hærens offiserer og soldater i Wuchang; mange sluttet seg til revolusjonære organisasjoner.
Forløp
Utbruddet av opprøret kom som følge av et uhell under forberedelsene. Først var det planlagt å gå til angrep på myndigghetene den 6. oktober, men planene ble utsatt og ny dato ble satt til 16. oktober. Revolusjonære i det nærliggende Hankous russiske konsesjon drev på med å lage bomber, og en av dem eksploderte ved et uhell den 9. oktober. Sun Wu, den revolusjonære som hadde arbeidet med bomben, ble såret. Eksplosjonen førte til politiutrykning. Politiet kom da over navnelister over medlemmer av det opposisjonelle «litteraturselskapet» innen Den nye hær. En rekke mistenkte, deriblant Sun Wu, ble arrestert. Guvernør Duan Zheng (1863–1915) av Huguang proklamerte portforbud.
Lederen for en «litteraturselskapet», Jiang Yiwu, skjønte at de risikerte en bølge av arrestasjoner og henrettelser, og bestemte seg for å utløse det planlagte opprøret. Han sendte budbringere til Den nye hærs lokale bataljoner, men selve kommandoposten hans ble oppdaget av Qingregimet og flere av de sammensvorne ble arrestert. Morgenen etter ble flere av de arresterte henrettet.
Artillerister fra opprørshæren bestemte seg for å slå til klokken 20 om kvelden den 10. oktober. Det førte til et videre opprør, som ble militært ledet av general Li Yuanhong. Opprørerne besatte raskt arsenalet i Chuwantai i Hanyang og massakrerte den fåtallige garnisonen med mandsjuiske styrker. Opprørere gikk også til angrep på guvernørens sete, og guvernøren ble nødt til å flykte hals over hode til Shanghai og så til Japan. Allerede den 11. oktober hadde opprørerne tatt kontroll over hele området, og de kunngjorde da at de hadde opprettet en republikansk militærregjering for Hubei.
Opprøret spredte seg raskt til de større byer i provinsene Hunan og Hubei. I Beijing mante regenten, Zaifeng, til motstand. Men opprøret lot seg ikke stanse, og etter enda noe tid hadde 15 provinser hadde erklært sin uavhengighet fra Qing-regjeringen. Under opprøret fant det sted en rekke massakrer på den sivile madsjubefolkningen i mange byer, blant annet i Xi'an, Hangzhou og Guangzhou. Det tok litt tid før de nye makthavere klarte å stanse dette.
Kulturminne
Militærregjeringens sete under Wuchangopprøret (武昌起義軍政府舊址, Wǔchāng qǐyì jūnzhèngfǔ jiùzhǐ) i Wuhan ble i 1961 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Quimbo-demningen
Quimbo-demningen er en demning med vannkraftverk i elven (Río Páez), en sideelv til Río Magdalena i sørvestre Colombia. Den ligger i departementet Huila. Anlegget ble utbygget fra 2007 til 2011. Hele reservoaret er på inntil 8.586 hektar (82,5 – 85,8 km²) og strekker seg over seks kommuner. Oppdemmede vannmasser er på hele 1.824 – 3.205 millioner m³.
Installert effekt er 400 MW, med mer enn 2.200 GWh årlig kraftproduksjon. Demningen er 151 meter høy.
Nadia van Dyne
Nadia van Dyne (née Pym) er en fiktiv superhelt som vises i amerikanske tegneserier utgitt av Marvel Comics. Karakteren ble opprettet av Mark Waid og Alan Davis, og dukket først opp i Free Comic Book Day 2016 Civil War II (Juli 2016). Datteren til Hank og Maria Pym, Nadia ble oppvokst som en leiemorder i Det røde rom før hun rømte med bruk av farens Pym Particles og ble den ustoppelige vepsen. Som hennes forgjenger og surrogatforelder Janet van Dyne, Nadia er avbildet som å ha evnen til å krympe til en høyde på flere centimeter, fly med insektformede vinger og skyte bioelektrisk energi, mens hun lider som hennes biologiske fra bipolar lidelse. Hun er et av grunnleggerne av G.I.R.L. samt en mangeårig leder for organisasjonen.
Sequatchie County
Sequatchie County er et fylke i den amerikanske delstaten Tennessee.
Pont-à-Celles
Pont-à-Celles er en kommune i provinsen Hainaut i Belgia. Kommunen består av sju delkommuner: Pont-à-Celles, Buzet, Obaix, Thiméon, Viesville, Liberchies og Luttre, og inngår i Vallonsk Brabant som er en del av det franske språkområdet i Belgia.
Kristoffer Vangen
Kristoffer Vangen (født 17. september 1972) er en norsk journalist, som fra mars 2008 er kanalsjef i Kanal 24. Han har lang radioerfaring fra Norge, Sverige og Danmark, og var kanalsjef i den Oslo-baserte radistasjonen Radio 1 fram til 2008.
Anne Jortveit
Anne Jortveit (født 13. februar 1967 i Grimstad) er en norsk journalist. Hun var informasjonsrådgiver i Zero 2010–2014, og fra 2014 prosjektleder i Norsk klimastiftelse. Hun har arbeidet for radiostasjonen Kanal 24, og tidligere politiker som representerte Senterpartiet i Aust-Agder. Jortveit var leder i Senterungdommen i 1990.
Jortveit har vært daglig leder i redaksjonen i Kanal 24 fra april 2008, før dette var hun programdirektør samme sted. Jortveit kom til radiokanalen fra konkurrenten P4, hvor hun blant annet har ledet aktualitetsprogrammet Sytten Tretti.
Billedhuggergalaksen
Billedhuggergalaksen eller NGC 253 er en Seyfert-spiralgalakse som ligger ca. 13 millioner lysår unna jorden i stjernebildet Billedhuggeren. Galaksen ble oppdaget av Caroline Herschel den 23. september 1783 mens hun søkte etter kometer. Galaksen er det lyseste medlemmet av Billedhuggergruppen, som er kanskje den nærmeste galaksegruppen.
Militær straffelov (Danmark)
Militære straffelov er en lov som supplerer den danske straffeloven med regler som understøtter militærets disiplin og kommandoforhold. En ny militær straffelov trådte i kraft 1. januar 2006 etter et større kommisjonsarbeid. Ved denne endring mistet militære sjefer adgangen til å tildele (mindre) straffer; de kan nå kun tildele et disiplinarmiddel, mens militære straffer nå tilkjennes kun av auditører (Forsvarets Auditørkorps) og krigsretter.
De særlige militære krav og forbrytelser omfatter blant annet:
Pliktforsømmelsen kalles også «gummiparagrafen» fordi den ikke bestemmer hvilke plikter man kan forsømme seg mot.
Kunstmusikk
Kunstmusikk er musikk komponert av navngitte musikere, opprinnelig tiltenkt konsertfremførelse.
Begrepet brukes i dagligtale om musikk til opera, ballett, klassisk musikk og samtidsmusikk. Personer som skal produsere og fremføre denne typen musikk trenger ofte et høyere kompetansenivå enn tilsvarende for popmusikk. Offentlige musikkskoler er som oftest mer basert på utdanning innen kunstmusikk enn andre sjangre.
John Siman
John O'Connell Siman (født 7. oktober 1952 i Long Beach i California), amerikansk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles. Siman vant en olympisk sølvmedalje i vannpolo under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som kom på andreplass i vannpoloturneringen bak Jugoslavia. Jugoslavia vant finalegruppen som besto av fem lag med ni poeng, samme som USA men med bedre målforskjell. Kampen mellom USA og Jugoslavia ble uavgjort 5-5. Siman spilte sju kamper og scoret tre mål i OL-turneringen.
Vilhelm VI av Hessen-Kassel
Vilhelm VI av Hessen-Kassel (født 23. mai 1629, død 16. juli 1663) var landgreve av Hessen-Kassel fra 1637 til sin død. Han var sønn av Vilhelm V av Hessen-Kassel og Amalie Elisabeth av Hanau-Münzenberg. Vilhelm giftet seg med sig med Hedvig Sophie av Brandenburg (1623–1683) i 1649. Hun var datter av kurfyrste Georg Vilhelm av Brandenburg-Preussen. De fik syv barn:
Ragnhild Gotteberg
Hun reiste ut som misjonær for Det norsk-lutherske Missionsforbund i 1898. Under bokseropprøret ble hun og de andre misjonærene trukket ut av Kina.
Hun reiste ut igjen for NMS og kom hjem for godt i 1928.
Hun ble gift med Johan Andreas Olsen Gotteberg.
Social Gospel
Social Gospel er betegnelsen på en bevegelse innen protestantisk kristen intelligentsia i USA og – gjerne under andre navn – i andre land som Storbritannia, og som var særlig fremtredende sent på 1800-tallet og tidlig på 1900-tallet. Den hadde også paralleller under andre betegnelser innen Den katolske kirke.
Bevegelsen appliserte kristne prinsipper på sosiale problemer som fattigdom, diskriminering, alkoholmisbruk, kriminalitet, rasemotsetninger, slum, dårlig hygiene og krigsfare. Teologisk var Social Gospel-lederne gjennomgående post-millennialister. Det var fordi de trodde at Jesu annet komme ikke ville kunne finne stede innen menneskeheten overvant de sosiale onder av egen kraft. For det meste avviste de de amerikanske Sørstatenes fremherskende premillennialistiske teologi, som anså som Jesu annet komme som nært forestående og at de kristne derfor skulle konsentrere sine krefter om å forberede seg på den fremfor å beskjeftige seg om kampen mot sosiale onder.
Social Gospel-ledere var for det meste liberale både politisk og teologisk.