cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tore Vagn Lid
Undervisning
I tillegg til virket som regissør, autor og kunstnerisk leder, har Lid undervist i dramaturgi, regi og teori ved blant annet Universitetet i Giessen, Universitetet i Bergen, Griegakademiet i Bergen og Akademi for scenekunst i Fredrikstad. Fra 2012 er Lid ansatt som professor i dramaturgi og scenetekst ved Kunsthøyskolen i Oslo (KHIO).
Marcantonio Bobba
Marcantonio Bobba (født i Casale Monteferrato i Italia, død 18. mars 1575 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Han ble biskop av Aosta, men virket for det meste for den romerske kurie og som nuntius. Han var nær venn av kardinal Carlo Borromeo.
Han ble kreert til kardinal den 12. mars 1565 av pave Pius IV.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
TV Hålogaland
TV Hålogaland var en lokal TV-stasjon som ble sendt i nordre Nordland og i Sør-Troms i kommunene Harstad, Narvik, Skånland, Andøy, Ibestad, Ballangen, Evenes og Tjeldsund. Kanalen ble etablert i 1996 og lagt ned 30. juni 2009.
Redaktør for kanalen var Bård Michalsen og kanalsjef Øivind Arvola.
TV Hålogaland ble i 2005 kåret til Norges beste lokal-TV. Det på grunn av kanalens høye seertall, spesielt i Harstad og Narvik.
Sendinger
TV Hålogaland hadde på slutten sendinger fra mandag til fredag. Tidligere ble det også sendt frokost-TV på lørdager. Programmet inneholdt nyheter, sport, vær og forskjellige magasiner.
Trikkedrapet
Trikkedrapet er betegnelsen på et knivdrap som skjedde 3. august 2004 på en trikk i Oslo. En 23 år gammel mann ble drept og fem andre skadet, en av dem livstruende, to alvorlig. En 40 år gammel somalisk mann ble pågrepet dagen etter og senere dømt til psykiatrisk behandling.
De skadde
Kvinne (37) ble stukket i hjertet som ble påført tre hull. Hun mistet seks liter blod og fikk punktert en lunge.
En 38 år gammel mann som fikk moderate skader.
Ytterligere en person ble skadet
Mobildekning
Mobildekning betegner den geografiske sender-rekkevidde et mobiltelefoninett har internt i et land eller område, og måles gjerne som dekning i prosent av arealet (arealdekning) eller dekning til prosent av befolkningsdekningen.
Det skilles mellom ulike kvaliteter av dekning, normalt utendørsdekning og innendørsdekning. For enkelte teknologier og bruksområder er det også interessant å måle dekning i bil, f.eks for mobilsystemer for utrykningskjøretøyer. Dekningen er teoretisk beregnet, lokale forhold som vegetasjon, bygninger, topografi og andre hindre spiller inn og kan endre seg etter siste måletidspunkt.
Globalt har mer enn 90% av verdens befolkning mobildekning. I Norge måler operatørene selv sin dekning, og publiserer dekningskart. Telenor har elektronisk dekningskart på sine hjemmesider, og oppgir (mars 2008) 99,86% befolkningsdekning og 86,33% arealdekning, Konkurrenten Telia oppgir "over 98%" befolkningsdekning i sin årsoppgave for 2006. Den mobile bredbåndstilbyderen Ice oppgir 94% befolkningsdekning og 75% arealdekning.
Dekning og kapasitet er et resultat av mobilteknologiens frekvensområde. Sending i dagens GSM-bånd (900 MHz) gir normalt 3–7 km radius rekkevidde per basestasjon til lands og 97–120 km til havs. Sending i høyere frekvensområder (1800, 2100 eller 2600 MHz) gir 1–3 km rekkevidde til lands. Med andre ord gjør lavere frekvenser det mulig å dekke et større område med kun en basestasjon, til gjengjeld er den tilgjengelige kapasiteten lavere og vice versa.
Internasjonalt innrapporterer mobiloperatørene dekningsgrad til organisasjonen GSMA (GSM Association), som publiserer både tallstatistikk og europeiske og globale dekningskart hvert år.
2008
Liste over land med ulik geografisk arealdekning finnes under artiklene om hnhv 2G og 3G. Kartet nedenfor viser den geografiske utbredelsen av dekning for mobiltelefoni, uavhengig av hvilken teknologistandard som anvendes.
Above Symmetry
Above Symmetry er et norsk progressiv metal-band fra Skien og Porsgrunn, etablert i 2005 under navnet «Illusion».
Mobildekning
2008
Kilde: GSMA Wireless Intelligence World Coverage 2008.
Above Symmetry
I 2009 byttet de navn til «Aspera», før bandet fikk sitt nåværende navn året etter. Under navnet Illusion vant de Ungdommens Kulturmønstring i 2006 i Telemark. Bandet har flere ganger varmet opp for «Pagan's Mind». Etter at bandet hadde gitt ut tre demoer, fikk det i 2009 spille som support på Europaturneen til Tarja Turunen, blant annet i Barcelona, Madrid og Basel.
Mobildekning
2008
Best dekning i verden har Japan, Storbritannia, Tyskland, Sverige, Italia, Sveits, Østerrike, Malaysia, og Taiwan. Japan, Malaysia og Taiwan har tilnærmet full 3G-dekning. I Sverige, hvor de tre mobiloperatørene har meget sterke dekningskrav, er det nesten full 3G-dekning i den sørlige halvdelen av landet. Det samme gjelder Storbritannia, hvor 3G-lisensene ble auksjonert bort til svært høye priser og utbyggerne har bygd nesten full geografisk dekning sør for Skottland.
USA har ganske mangelfull dekning, og nesten ikke noen 3G-dekning. Ulike 2G-teknologier har svekket stordriftsfordelene og dermed hemmet utbyggingen, og det er fortsatt en rekke, ikke-kompatible mobilsystemer i bruk. Hva angår dekning, bruk og tjenester, er det meget stor kvalitetsforskjell mellom Vest-Europa og Japan på den ene siden og USA på den andre siden.
Lavest dekning har Afrika, Øst-Russland og Sibir, deler av Latin-Amerika, Australia og Canada. God dekningsøkonomi betyr alltid at de mest befolkede områdene bygges ut først, samtidig som brukere i bystrøk bruker veier og jernbane og krever dekning på slike steder. Dette setter operatørene under stort utbyggingspress, men det er svært uvanlig å pålegge dem dekningsplikt for mobil. I noen land har myndighetene innført obligatoriske utbyggingsfond som finansieres av mobilbrukerne, og dette tiltaket har gitt ekstremt god dekning i f.eks Tyrkia.
2016
I 2009 ble nett med Long Term Evolution, LTE, satt opp i Oslo og Stockholm. Fra desember 2010 ble WiMax og LTE ansett som 4G teknologier selv om de var langt unna datarater på 1 Gbit/s. I Norge hadde 95% av befolkningen 4G-dekning høsten 2015, mens 49% av arealet hadde 4G-dekning. Telenor anslår at 98% av alle husstander vil ha 4G-dekning innen utgangen av 2016. LTE-Advanced lanseres av flere selskaper som 4G+, og har datarater opp til 300Mbit/s, men dekningsgraden er pr april 2016 mye lavere enn for LTE.
Above Symmetry
I 2012 var bandet oppsatt for å spille på ProgPower USA, men avlyste i mars 2012.
Mobildekning
2022
I juni 2021 ble det rapportert at 1,2 millioner nordmenn har tilgang på 5G-hastighet og at i løpet av de neste årene skal alle i Norge ha tilgang på 5G. I utgangen av 2017 ble det også meldt at 99,8 % av Norge hadde tilgang på 4G. Norge har kommet langt i utbygging av mobildekning og derfor ligger vi på 6 plass i verdenstoppen når det kommer til mobildekning.
William Alfred Fowler
William Alfred Fowler (født 9. august 1911 i Pittsburgh, Allegheny  County, Pennsylvania, død 14. mars 1995 i Pasadena,  Los Angeles County, California) var en amerikansk fysiker.
Fowler ble tildelt Nobelprisen i fysikk i 1983 for hans teoretiske og eksperimentelle studier av kjernereaksjoner som er av betydning for de kjemiske elementenes dannelse i universet. Han delte prisen med Subramanyan Chandrasekhar, og fellesnevneren var stjernenes utvikling
Neith
Neith (også transkribert som Nit, Net, eller Neit) er i henhold til oldtidens egyptiske religion og mytologi en tidlig jakt- og krigsgudinne, bevitnet så tidlig som 1. dynasti. I området Memfis under Det gamle rike ble hun tilbedt som kongenes beskytter. Hennes hovedkultsted var imidlertid i byen Sais i Nildeltaet, hvor hun var skytsgudinne, og var særlig populær under det 26. dynasti da denne tidens konger kom herfra. Senere ble hun også opphøyd til skapergudinne i byen Esna (gresk: Λατόπολις, Latopolis) på vestbredden av Nilen, rundt 55 km sør for Luxor. Neith bar Nedre Egypts krone, og hennes symbol var et skjold med korslagte piler.
Symbolisme
Neith var en jakt- og krigsgudinne, men var en langt mer kompleks gudinne, og de eldste tekstene gir kun antydninger om hennes sanne vesen. I hennes vanlige representasjoner er framstilt som en rasende guddom, en gudinne i menneskeform som bærer den røde krone for Nedre Egypt, tidvis holder eller bruker hun en bue og piler, andre ganger en harpun. Hieroglyfene som følger hennes navn inneholder elementet for bueskytter. Hennes skjoldsymbol med pilene i kors er også identifisert med byen Sais. Dette symbolet ble plassert over hodet hennes i kunstframstillingene. I hennes aspekt som en krigsgudinne ble det sagt hun framstilte krigernes våpen og voktet over likene til de som falt i kamp.
Neith ble vanligvis vist mens hun bar was-septeret, symbolet på styre og makt, og ankh, symbolet på livet. Hun er påkalt ved kosmiske epiteter som «Himmelens ku», da som en himmelgudinne lignende Nut, og som Mehet-Weret (MHt wr.t), «den store oversvømmelse, som en ku som føder solen daglig. I disse aspektene er hun assosiert med skapelsen både av det opphavelige tid og den daglige gjenfødsel. Som beskytter av det kongelieg hus er hun representert med uraeusslangen, og funksjoner som solens brennende raseri. Med tiden førte det til at hun ble forstått som personifiseringen av skapelsens urvann. Hun er identifisert som den store modergudinne i denne rollen som skaperen. Som kvinnelig guddom og personifiseringen av urvannet har hun også maskuline attributter symbolisert med hennes assosiering med pil og bue. På samme vis er hennes personifisering som urvannet som «den store oversvømmelse», forstått som rennende vann, beslektet til en annen bruk av verbet sti i betydningen «å helle». Neith er en av de eldste guddommene i oldtidens Egypts mytologi. De eldste nedtegnede eksemplene av Neith i forbindelse med pilene i kors er navnet til dronning Nihotep, antatt å være hustruen til Hor-Aha, konge i 1. dynasti. Den engelske arkeologen William Flinders Petrie observerte de eldste avbildningene av pilene i kors på en båt fra førdynastisk tid, nå stilt ut i Ashmolean Museum, Oxford.
Den første representasjon som menneske er også dokumentert fra tidlig dynastisk tid på en vase av dioritt av kong Nynetjer fra 2. dynasti, funnet i trappepyramiden til Djoser fra 3. dynasti ved Saqqara. At dyrkelsen av henne var framherskende i tidlig dynastisk tid er vist ved en overvekt av personnavn hvor hennes navn var en del av det. Hennes navnelement er funnet bortimot 40 prosent av alle navn fra tidlig dynastisk tid, og særskilt i navnene til fire kvinner fra kongefamilien i 1. dynasti, noe som framhever hennes betydning i Egypts eldste samfunn og med særskilt vekt i det kongelige hus. I den meget tidlige perioden av Egypts historie synes de fremste ikonografiske framstillingene av gudinnen til å ha vært begrenset til hennes aspekt som en jakt- og krigsgudinne, skjønt det er ingen mytologisk referanse som bekrefter at dette var hennes eneste guddommelige funksjon. Om det er tilfelle er det vært foreslått at den visuelle framstillingen av henne kan ha sin opprinnelse fra Libya, lokalisert vest og sørvest for Egypt.
Det har blitt teoretisert at Neiths hovedkult i Det gamle rike ble etablert i Sais i Nildeltaet (dagens Sa el-Hagar) ble etablert av Hor-Aha fra 1. dynasti for å blidgjøre innbyggerne i Nedre Egypt av herskeren av forent rike. Det synes fra tekstlige og ikonografiske bevis at hun var en form for krongudinne for Det gamle rike med hennes egen helligdom i Memfis hvor hun ble kjent som «Nord for hennes vegg» som sto som en motpol til Ptahs epitetet «Sør for hans vegg». Mens Neith er betraktet som en guddom for Nedre Egypt, var hennes tilbedelsen av hennes kult begrenset til denne regionen. Hennes kult oppnådde sitt høydepunkt i Sais og åpenbart i Memfis under Det gamle rike og forble viktig, om enn i mindre grad i Mellomriket og i Det nye rike. Imidlertid fikk hennes kult ny politisk og religiøs betydningen under 26. dynasti da tilbedelsen av hennes i Sais blomstret på nytt, foruten også i Esna i Øvre Egypt.
Neiths symbol og en del av hieroglyf har også en likhet med en vevstol, og i senere synkretisering av egyptiske myter av den greske herskende klasse, ble hun også en gudinne for veving. I denne tiden ble hennes rolle som skaper smeltet sammen med den til den greske gudinne Athene, som en gudinne som vevde alt i verden på sin vevstol. Det er ikke klart når pilene i kors ble erstattet av vevstolen, eller om det var et resultat av begrepsforvirring. En skapelsesmyte antyder at hun skape hele verden ved å veve den, og det er mulig at hun ble forbundet til gravritualer grunnet at hun var ansvarlig for å vevd de tøyremsene som mumiene ble balsamert i.
En tid ble Neith framstilt som en kvinne som ammet en barnekrokodille, og fikk tittelen «Krokodillenes amme», noe reflekterer en lokal mytologi at fungerte som enten mor eller gemalinne for krokodilleguden Sobek. Som mor av Ra i hennes form som Mehet-Weret, ble hun tidvis beskrevet som «Store kun som fødte Ra». Som moderfigur (hinsides å være den som fødte Ra) er Neith assosiert med Sobek som hennes sønn (så langt tilbake i tid som pyramidetekstene), men ingen mannlig guddom er konsekvent identifisert med hennes som en gemal. Senere triadetilknytninger som ble gjort med henne har liten eller ingen mytologisk eller religiøs støtte i referanser, og synes å ha vært gjort av kun regionale eller politiske årsaker.
Dette synes å være støttet av påstanden at Neith er en androgyn (tvekjønnet) vesen; det vil si være i stand til å føde uten mannlig deltagelse, eller skapelse uten seksuell billedbruk, slik som sett i mytene til Atum og andre skaperguddommer. Forskeren Erik Hornung merket seg at Neiths navn i Amduat-papyrusen synes å være skrevet med en fallos, Neith ble betraktet som den eldste av gudene, og ble anket til som en dommer i striden mellom Horus og Seth. Neith ble beskrevet som «født først i tiden da det ennå ikke hadde vært noen fødsel.» I pyramidetekstene er Neith satt i par med Selket som avstivere av himmelen. Dette knytter det an til en vignett i en mytologisk tekst fra 20. dynasti kalt «Striden mellom Seth og Horus», som ble funnet i Chester Beatty I-papyrusen, hvor Neith er bedt av gudene, som den eldste av gudinnene, til å avgjøre hvem som skal herske. I hennes svar valgte hun Horus og sa at hun vil «få himmelen til krasje med jorden» om han ikke ble valgt.
Attributter
En analyse av hennes attributter viser at Neith var en gudinne med mange roller. Fra de førdynastiske og tidlig dynastiske epoker ble hun referert til som en «[Den som] åpner veiene» (wp w3.wt) som kan referere ikke bare til hennes lederskap i jakt og krig, men også som en psykopomp i gangstiene i kosmos og underverden. Referanser til «Åpner av gangstiene» finnes fra 4. Dynasti og til 6. Dynasti, og er sett i titlene til kvinner som fungerer som prestinner av gudinnen. Slike epiteter omfattet «Prestinne av Neith som åpner alle stier», «Prestinne av Neith som åpner gode stier», «Prestinne av Neith som åpner veien til alle hennes steder». Kanskje kan hun bli forstått som en kvinnelig dublett av Upuaut (også kalt Wepwawet), sjakalguden av Øvre Egypt, som ble assosiert med både kongelig i seier, og som en psykopomp for de døde.
Den fremste billedbruken av Neith som wp w3.wt var som en guddom av en usett og ubegrenset himmel, som i motsetning til Nut og Hathor som representerte de manifesterte henholdsvis himlene om natten og dagen. Hennes epitetet som «Åpner av solens stier i alle hennes steder» refererer til hvordan solen ble gjenfødt (grunnet sesongmessige endringer) ved ulike steder i himmelen, hinsides denne verden, som kun et glimt av er avslørt rett før daggry og etter solnedgang. Det er ved disse endringene at Neith hersket som en himmelgudinne, der hvor solen stiger og synker daglig, eller ved dens første framtoning på himmelen over og nedenfor. Det er ved disse punktene hinsides himmelen at hennes sanne makt som en guddom som skaper liv er manifestert. Neith er visualisert tidvis som en kugudinne med en linje av stjerner over sin bakende (i motsetningen til Nut med stjerner over maven).
Ettersom Neith også var en krigsgudinne var hun assosiert med døden. I denne funksjonen drepte hun fienden med sine piler, og ble deretter forstått som en beskytter av de døde, ofte framstilt med en uraeusslange for å fordrive inntrengere og de som ville skade de døde. Det er i denne formen hun er representert i graven til Tutankhamon. Hun er også vist som beskytter av Horus’ fire sønner, personifiseringen av fire kanopiktiske krukker som fulgte mumifiserte kroppene til de døde. Hun var særskilt beskytter av den ene av de fire, Duamutef, den kanopiktiske krukke som tok vare på maven ettersom underlivet (ofte feilaktig assosiert med maven) var den mest verdifulle delen av legemet og det fremste målet i nærkamp.
Mytologi
I en del skapelsesmyter er Neith identifisert som mor av Ra og Apep. Da hun ble identifisert som en vanngudinne, ble hun også forstått som mor til Sobek, krokedilleguden. Det var i denne assosiasjonen med vann, det vil si Nilen, som førte til at hun tidvis ble betraktet som hustru av Khnum, og knyttet til Nilens kilde. Hun ble også assosiert med nilabboren som en av hennes hellig symboler.
Som en gudinne for skapelse og veving ble det sagt at hun vevde verden på sin vevstol daglig. Et veggmaleri i det indre av tempelet i Esna gjenfortalte skapelsen hvor Neith brakte fra urvannet til Nun det første land. Alt hun utviklet i sitt hjerte kom i væren, inkludert de tretti guddommer. Da hun ikke hadde en ektemann ble beskrevet som «jomfru-modergudinnen»:
Forfatteren Proklos (412–485 e.Kr.) skrev at adyton (hellig plass) ved Neiths tempel i Sais (hvor ingenting gjenstår) hadde følgende inskripsjon:
Det ble sagt at Neith meglet i den kongelige krigen mellom Horus og Set over den egyptiske krone, og anbefalte at Horus skulle være hersker.
En stor festival, «Lampenes fest», ble holdt årlig i hennes ære og i henhold til den greske historikeren Herodotos (ca. 484–425 f.Kr.), brente hennes tilhengere tallrike lys utendørs hele natten i løpet av feiringen.
Skriften på veggen
«Skriften på veggen» er et uttrykk som beskriver et ondt varsel om dom eller nederlag. Det har sitt opphav i Bibelen, Daniels bok, der overnaturlig håndskrift med ordene Mene, mene, tekel ufarsin forutsier undergangen til det babylonske rike, men det har blitt et mye brukt uttrykk i språk og litteratur.
Neith
Synkretiske forhold
Herodotos noterte at egyptiske borgere i Sais dyrket Neith og at de likestilte henne med Athene. Timaios, en dialog skrevet av filosofen Platon, speilet denne identifikasjonen med Athene, muligens som en årsak i at begge gudinnene var knyttet til krig og veving.
Preikestolen fjellstue
Preikestolen fjellstue er var opprinnelig et turistforeningshyttekompleks i Strand kommune, som ble bygd av Stavanger Turistforening. Fra sommeren 2019 er Preikestolen Fjellstue og tilhørende bygg og eiendom eid og drevet av reiselivsselskapet Norwegian Experience. Den gamle Preikestolhytta ble oppført i 1949, og nybygget Preikestolen fjellstue åpnet 18. november 2008, av Stavanger Turistforening. Fjellstuen er et helårsanlegg med ulike overnattingskonsepter, kiosk og cafe, salg av suvenirer, utleie av tur-utstyr, og restaurant, og er startpunkt for turer til blant annet Preikestolen. Rett nedenfor ligger Refsnvatnet med gode bademuligheter og utleie av kajakk, kano og SUP.
Neith
Synkretiske forhold
En engelske arkeologen og egyptologen E. A. Wallis Budge har spekulert i om spredningen av kristendommen i Egypt var påvirket av likheten mellom attributtene til Kristus’ mor jomfru Maria og gudinner som Isis og Neith. Han hevdet at de som skrev de nytestamentlige apokryfer og æret jomfru Maria, tilskrev de særskilte mytologiene til disse gudinnene.
Preikestolen fjellstue
Hytta ligger omtrent 6 km fra riksvei 13 og det er bussforbindelse om sommeren.
Neith
Se også
Personer med navn etter Neith:
Skriften på veggen
I Daniels bok
I Daniels bok 5:1–31 fortelles det at Kong Belsassar under en fest i Babylon benytter de hellige gull- og sølvkarene som var plyndret fra Salomos tempel i Jerusalem av hans forgjenger Nebukadnesar. Ved å bruke disse hellige gjenstandene til vinbeholdere, tilber kongen og hans hoff «guder av gull og sølv, kobber, jern, tre og stein». Straks kommer fingrene fra en menneskehånd til syne og skriver disse ordene på veggen i det kongelige palasset: מנא ,מנא, תקל, ופרסין (Mene, mene, tekel ufarsin). Selv om de vanligvis ikke oversettes, er de kjente arameiske måleenheter eller valuta: Mene, en mina, tekel, en alternativ stavemåte for shekel, peres, en halv mina.
Preikestolen fjellstue
Historie
Preikestolhytta ble bygget i 1949, like ved der fjellgården Vatne lå. Det var den gang ikke vei opp dit, og alt av transport måtte gå opp fjellsiden fra Lysefjorden. En motordrevet taubane ble bygget for å lette transport av materialer, mat og annet nødvendig. Skogen i området ble hugget og saget opp nede ved vannet, og brukt til bygging av hytta.
Neith
Eksterne lenker
Llista de personatges de la mitologia egípcia
Skriften på veggen
I Daniels bok
''Dette er det som ble skrevet: ‘mene, mene, tekel ufarsin.‘ Og slik skal ordene tydes: ‘Mene‘ – ’tellet’ har Gud ditt kongedømmes dager og gjort slutt på det. ‘Tekel‘ – ’veid’ er du på vekten og funnet for lett. ‘Peres‘ – ’delt’ er ditt rike og gitt til mederne og perserne.».''
Preikestolen fjellstue
Historie
I 1961 ble driften kraftig forandret. Da kom den seks kilometer lange bilveien på plass, og det ble mulig for turister å nå fram til Preikestolen som en dagstur.
Peter Chen Bolu
Peter Chen Bolu (kinesisk: 陈柏庐, født 18. april 1913 i Handan i Zhili i Kina, død 5. november 2009 i Dazhong) var katolsk biskop av bispedømmet Handan (kurienavn: Yongnian) i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. Han var Kinas eldste biskop da han døde, 97 år gammel.
Skriften på veggen
I Daniels bok
«Farsin» er i tillegg et ordspill på perserne.
Samme natt ble kong Belsassar drept, og mederen Dareios overtok riket. (Dette svarer til det historisk identifiserbare nederlaget til det babylonske riket som tapte for Persia).
Senere bruk
Uttrykket «skriften på veggen» betyr i dag et ondt varsel om undergang, eller slutten på en organisasjon eller aktivitet. Når noen kan "se skriften på veggen" innebærer det at de har evnen til å forutse (ikke nødvendigvis på overnaturlig vis) en uunngåelig tilbakegang og ende.
Peter Chen Bolu
Prest
Han ble presteviet i 1944. Han tilbragte kulturrevolusjonen i en laogai-fangeleir med tvangsarbeid.
Hathor
Hathor (egyptisk: ḥwt-ḥr; gresk: Ἅθωρ, betydning «Horus’ hus/sete») er i henhold til oldtidens egyptiske religion og mytologi en gudinne som personifiserte prinsippene om glede, kvinnelig kjærlighet og moderskap. Hun var en av de viktigste og mest populære guddommer gjennom historien til oldtidens Egypt. Hun ble dyrket av både de kongelige og av folk flest. I gravmalerier ble hun ofte avbildet som «herskerinnen i Vest», den ønsket de døde velkommen i etterlivet. I andre roller var hun en gudinne av musikk, dans, fremmede land, og av fruktbarhet. Det var antatt hun støttet fødende kvinner. Hun ble også antatt å være en beskytter av gruvearbeidere.
Hathors kult er eldre enn den historiske perioden, og røttene til dens hengivenhet for henne er derfor vanskelig å spore, skjønt det kan være en utvikling av førdynastiske religiøse kulter som høyaktet fruktbarhet, og naturen generelt, representert av kuer. Hathor er vanligvis framstilt som en kvige, kugudinne, med horn hvor en soldisk og uraeusslange. Tvillingfjær er også tidvis vist i senere perioder foruten også et menat, en slags plate på brystet som et halsbånd. Hathor kan være den kugudinnen som er avbildet på Narmerpaletten, en steinplate fra rundt 3 000 f.Kr., og på en steinurne datert til 1. dynasti, som begge antyder en rolle som en himmelgudinne og et forhold til Horus som i egenskap av solgud, er tilstede sammen, eller kanskje i, henne.
Oldtidens egyptere vurderte virkeligheten som bestående av flere lag hvor guddommer som ble smeltet sammen for ulike årsaker, men de beholdt forskjellige attributter og myter. Det ble ikke oppfattet som selvmotsigelse, men som utfyllende. I et komplisert forhold er Hathor tidvis moren, datteren og hustruen av Ra, og som Isis, er hun tidvis beskrevet som mor av Horus, og assosiert med Bast.
Osiris’ kult lovte et evig liv etter døden til de som var moralsk verdig. Opprinnelige ble de rettferdige døde, menn som kvinner, ble en osiris, men ved tidlig romersk tid, ble kvinner identifisert med Hathor og menn med Osiris.
Antikkens grekere identifiserte tidvis Hathor med deres egen kjærlighetsgudinne Afrodite.
Tidlige avbildninger
Hathor er tvetydig avbildet fram til 4. dynasti. I historisk tid er Hathor vist ved i framstillingen av en kugudinne. Gjenstander fra førdynastisk tid avbildet kuguddommer med den samme symbolisme som ble brukt i senere tid for Hathor, og egyptologer har spekulert om disse guddommene kan ha vært den samme, eller forløpere til den guddommen som ble Hathor.
En kuguddom opptrer på kongens belte på Narmerpaletten, datert til førdynastisk tid, og det kan være Hathor, eller gudinnen Bat i en annen forkledning. Hathor ble knyttet til Bat og som hun senere fortrengte. Ved tider ble de vurdert som den samme gudinnen, skjønt sannsynligvis hadde de ulik opprinnelse, men reflekterte det samme guddommelige konsept. Bevis som peker mot guddommen sannsynligvis er Hathor er i særdeleshet basert på et avsnitt fra Pyramidetekstene som hevder at kongens shendyt, forkle kom fra Hathor.
Peter Chen Bolu
Biskop
Senere kom det frem at han i 1988 allerede var biskop, for han var i 1986 blitt hemmelig bispeviet av biskop Francis Han Tingbi av Hongdong.
I 1986 hadde bispedømmet han overtok seks eldre prester og 60 000 katolikker. Han trakk seg tilbake til pensjonistlivet i 1999. Ved hans død bar det 93 prester og 130 000 katolikker.
Hathor
Mangfoldig
Mytene gjør det klart at hun var både en som ga og en som tok liv, og hun var forbundet med jordbrukets sykluser som gudinne av fuktighet og vegetasjon. I underverdenen hang de dødes sjeler fra bladene på palmer og sikoritrær, og hun gikk blant dem og ga dem tørstslukkende vann. Ifølge De dødes bok ble de døde som kom til underverdenen møtt av Hathor i form av en ku. De som ba om hennes assistanse ved bruk av korrekte ritualfraser kunne vente seg å bli båret av henne på deres vei.
Peter Chen Bolu
Biskop
Den regjeringsanerkjente kirke i bispedømmet Handan ledes av biskop Stephen Yang Xiangtai, som er approbert av Vatikanet, og har 66 av prestene. Undergrunnskatolikkene er splittet i to leirer, med 19 og 18 prester som betjener hver sin gruppe.
Preikestolen fjellstue
Historie
Stavanger Turistforening hadde i mange år vurdert å utvide eller bygge nytt i Preikestol-området. I 2004 fikk de økonomisk bidrag til dette av Skagenfondene.
Hathor
Mangfoldig
Hun var gudinnen for glede og kjærlighet, musikk, dans og sang. Tempelet hennes i Dendera var huset for beruselse og nytelse. Hun er også forbundet med sistrumen, som ble brukt i hennes ritualer og som hun brukte til å tildele velsignelser.
Jauza
Jauza (russisk: Яуза) er ei elv i Moskva oblast og byen Moskva i Russland. Den er ei venstre sideelv til elva Moskva. Elva er 48 kilometer lang og har et nedbørfelt på 452 km². Ved munningen er middelvannføringen på 9,4 m³/s. Den begynner i Losinjij Ostrov nasjonalpark nordøst for Moskva, renner gjennom byen Mytisjtsji. Den passerer Moskvas bygrense og munner ut i elva Moskva midt i byen, rundt 2 kilometer øst for Kreml. Over munningen av Jauza ligger Malyj Ustinskij-broen.
Hathor
Mangfoldig
Hathor var gift med Horus av Edfu, og fikk en sønn, Ihy eller Ahy, sistrumspilleren.
Hathor var forbundet med stjernen Sirius, som står opp rett før morgengryet på den første dagen av Toths måned. Denne dagen var av særskilt betydning for tilhengerne hennes, ettersom dette var dagen for festivalen som feiret hennes fødsel.
Preikestolen fjellstue
Historie
Fire arkitektfirmaer fra Stavanger ble invitert til å levere inn forslag til bygg. Helen & Hard leverte det bidraget (tegnet av Reinhard Kropf) som passet best til konseptet som ble satt av Stavanger Turistforening. Konstruksjonen består av Holz 100 massivtre-elementer som holdes sammen av gjennomgående bøkeplugger, ikke med lim. Preikestolen fjellstue ble i 2009 tildelt Statens byggeskikkpris.
Peter Chen Bolu
Biskop
Biskop Chen ble begravet i landsbyen Qiancaozhuang i Yongnian fylke.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Josefine og dinosaurene
Josefine og dinosaurene er et videospill med kaninen Josefine og vennene hennes. Spillet ble gitt ut i 2004.
Handling
Den som klarer hele spillet, får du en premie. Premien er fakta om dinosaurer.
Gustav Haloun
Gustav Haloun (født 12. januar 1898 i Brtnice i Østerrike-Ungarn, død 24. desember 1951 i Cambridge i Storbritannia) var en tsjekkisk sinolog.
Han studerte antropologi, etnologi, religionshistorie, eldre historie, Orientens historie og sinologi ved Universitetet i Wien og Universitetet i Leipzig.
I 1926 og 1927 underviste han ved Karlsuniversitetet i Praha og ble habilitert doktor i sinologi underveis. Fra 1927 til 1935 var han ved Universitetet i Halle i Tyskland og fra 1935 til 1938 ved Universitetet i Göttingen. Han motsatte seg nazismen og nektet å melde seg inn i NSDAP, og besøkte også venner som var blitt politisk fengslet. Etter at han ble truet med tap av sin lærestol, kom han seg i 1938 til Storbritannia og ble professor i kinesisk ved University of Cambridge.
Blant hans viktigste forskningsområder var Kinas folkegrupper.
Simon Rom Gjerø
Simon Rom Gjerø (født 7. august 1974) er en dansk sinolog og forfatter. Han har primært markert seg ved bokutgivelser om Kina. Blant hans verker er: Turen går til Beijing for Politiken (2008) og senest Kaldet til Kina – Danske missionærers liv og oplevelser i Manchuriet 1893-1960 for Forlaget Univers (2008).
Gjerø ble utdannet cand.mag i kinesisk og moderne Østasia- og udviklingsstudier fra Århus Universitet i 2002. Han bor i dag (2008) i Beijing.
Feder
Feder:
Geir Lysne Listening Ensemble
Geir Lysne Listening Ensemble (etablert 1999) er et 20-manns storband ledet av Geir Lysne. Bandet har høstet internasjonal berømmelse, spesielt i Tyskland for sine fremføringer av Lysnes komposisjoner. Det musikalske uttrykk ligger innen frijazz og samtidsmusikk.
For verket M.B. ble ensemblet nominert til Edvard-prisen (2000). Diktet «Hornelen» av Jakob Sande introduserte  den 4-delte suiten, Aurora borealis (Groove Records, 2000), fulgt opp med Live in Berlin – Aurora Borealis (ACT (plateselskap), 2002) fra Berlin Jazzfestival (2001) som ga storbandets gjennombrudd i Tyskland. På bandets tredje plate, Korall (ACT, 2003), bidro Sondre Bratland. Den siste av fire utgivelser er Boahjenásti, samisk for Nordstjernen, der Johan Sara joiker i konsertopptak fra Cosmopolite (ACT, T2006). Platen ga den tyske kritikerprisen Jahrespreis der Deutschen Schallplattenkritik.
Musikere som har medvirket inkluderer
Prolaps
Prolaps kommer av latin prolapsus og betyr å dette ned. Uttrykket er bl. a. benyttet innen medisin, og kan ha flere betydninger:
Astri Riddervold
Astri Riddervold (født 8. august 1925 i Haugesund, død 17. mars 2019) var en av landets ledende fagfolk på norske mattradisjoner og matkultur. Det var opprinnelig hennes magistergradsavhandling i etnologi som dannet utgangspunkt for boken «Konservering av mat», som utkom første gang i 1993.
Riddervold har i en årrekke drevet forskning, studier, kurser og foredrag om våre matkonserveringstradisjoner. Hennes unike bakgrunn som både kjemiker og etnolog er uovertruffen i denne sammenheng.
Riddervold ble, som den aller første, i 1995 tildelt Ingrid Espelid Hovigs pris, for formidling av matkultur. Hun har to ganger vært innstilt som æresdoktor ved to ulike læresteder.
Frank Kjosås
Frank Kjosås (født 28. juli 1981 i Øystese i Hardanger) er en norsk skuespiller.
Han er utdannet fra Teaterhøgskolen i perioden 2003–2006. Før dette gikk han ett år på Bårdar Akademiet og Romerike Folkehøgskole.
I sitt siste år på teaterhøgskolen fikk han rollen som Woof i musikalen Hair. Etter det signerte han umiddelbart en ettårskontrakt med Det norske teatret, der han fremdeles er ansatt og har deltatt i en rekke oppsetninger.
Erik Ringnes
Erik Ringnes (født 4. juli 1955) er en norsk gårdbruker og politiker, som i perioden 2007 - 2015 var gruppeleder for Venstre i Hedmark fylkesting. Han har tidligere vært kommunestyrerepresentant i Stange kommune i perioden 1999 - 2019 og satt i formannskapet i den siste perioden. Han var leder i Hedmark Venstre i perioden 2001 - 2013, medlem av Venstres Landsstyre fra 2000 – 2013 og 1.kandidat for Hedmark Venstre ved Stortingsvalgene i 2005, 2009 og 2013. Erik Ringnes tok initiativ til etableringen av Kornbøndenes Interesseorganisasjon (KiO) i 1997, og var leder for organisasjonen i perioden 1997 til 2003.
Frank Kjosås
Han har i tillegg spilt mindre og større roller både i filmer og på TV. Han spilte blant annet rollen som Fred i TV-serien Halvbroren i 2012 og ble for det kåret til beste mannlige skuespiller under Gullruten 2013. Kjosås har også deltatt i fjernsynsprogrammer på NRK som blant annet Grosvold, Lindmo og Beat for beat.
Han var gift 2011–2016 med skuespiller Marie Blokhus.
Jigorō Kanō
Jigorō Kanō (嘉納 治五郎 Kanō Jigorō; født 28. oktober 1860, død 4. mai 1938) var en japansk pedagog. Han utviklet kampsporten kodokan judo (eller judo), hovedsakelig basert på jujutsu.
Jigoro Kano var liten av vekst og ble plaget av større skolekamerater. Han fikk derfor interesse for selvforsvar. Hans foreldre aksepterte ikke at han ville trene på de gamle krigskunster, fordi de mente de hørte fortiden til. Etter at han flyttet fra foreldrene for å studere, startet han jakten på en jujutsuinstruktør. Først etter å ha blitt avvist av flere, kom han i gang med treningen. Etterhvert kom han til å trene mange forskjellige jujutsu-stilarter, og begynte å kombinere de beste sidene fra flere av dem og å lage nye teknikker.
I 1882 grunnla Kano Kodokan Judo Institute i Tokyo, for å undervise i sin egen stilart. Han kalte den judo (Japansk "den myke vei"). Kano fjernet en del tradisjonelle jujutsu-teknikker og tilrettela judo slik at alle teknikker kunne utføres med full styrke uten skader. Kano var en av de første som tok til orde for å la kvinner trene. Han ble kritisert for dette fra mange hold, da det ikke ble regnet som bra for en kvinnes helse å drive med fysisk trening. Kano ignorerte dette, og lot flere kvinner trene med seg og sin kone.
Kano var første asiatiske medlem av IOC. Kano arbeidet det meste av sin karriere som professor, og var en stor reformator av det japanske utdannelsessystem. Kano var initiativtager til at Japan aktivt støttet Kina i oppbygningen av moderne utdannelsesinstitusjoner.
Eksterne lenker
To artikler skrevet av Kano hostet hos Judo Information Site:
Yrjö Olavi Jylhä
Yrjö Olavi Jylhä (født 1903, død 1956) var en finsk lyriker og oversetter.
Jylhä ble kjent som «Vinterkrigens skald», etter utgivelsen av hans siste diktsamling Skjærsilden (1941) som var basert på hans egne opplevelser fra vinterkrigen.
Yrjö Jylhä har også oversatt Shakespeare, Milton, La Fontaine og Heine til finsk.
Burntisland
Burnisland (skotsk: Bruntisland) er en kystby og en tidligere kongelig burgh i Fife, Skottland. Den ligger ved nordkysten av Firth of Forth og har en sandstrand merket med blått flagg. Byen var tidligere kjent som Wester Kinghorn eller Little Kinghorn. I henhold til beregninger for 2020 har byen en befolkning på 6 630 innbyggere.
Byen er også kjent for sine markedsdager på sommeren, og for høylandsleker. The Binn er en ås bak byen, er et kjent landemerke bestående av en vulkansk plugg som strekker seg 193 moh. Festningen Rossend Castle fra 1100-tallet, men bygningen som nå eksisterer er hovedsakelig et slott fra gjenoppbyggingen på 1500-tallet ligger i byen. Området var tidligere kjent for olje- og aluminiumsproduksjon, samt skipsbygging. Byen fikk i 2004 status som Fairtrade Town.
Høylandsleker
Burntisland er hjemsted for de nest eldste høylandslekene i Skottland som startet i 1652. Lekene finner sted den tredje mandagen i juli, starten på Fife/Glasgow-messen fjorten dager, og et lokalt marked og sommermarked finner sted på den samme dagen.
Tidlig historie
Det er avdekket bevis på menneskelig aktivitet i dette området ved funn av helleristninger på Binn, antatt å være rundt 4000 år gamle. Den romerske kommandanten Agricola brukte den naturlige havnen og slo leir ved den nærliggende Dunearn Hill i 83 e.Kr.
De eldste historiske opptegnelsen av byen var på 1100-tallet, da munkene ved klosteret Dunfermline Abbey eide havnen og de nærliggende eiendommene. Bosetningen ble kjent som Wester Kinghorn eller Little Kinghorn og utviklet seg som en fiskerlandsby for å skaffe mat til innbyggerne i Rossend Castle. Sistnevnte festning begynte som et borgtårn, kjent som Tårnet i Kingorne Wester, og eksisterte i allefall på stedet fra 1119, men kan være eldre. Det ble også referert til som Burntisland Castle og ved 1382 ble den kalt for Abbot's Hall da det var residensen til abbeden av Dunfermline. Den ble stadig utbygget, og dagens bygning er hovedsakelig fra midten 1500-tallet av Peter Durie av Durie, skjønt grunnmuren er fra 1200-tallet. Det ser ut som et slott i dag, men festningsverket kan bli sett i de få og smale vinduene. Dagens bygning ble kjøpt av private eiere i 2010 som har restaurert det.
Det har vært flere spekulative forklaringer på stedsnavnet, men Ross (2007) mener den mest sannsynlig forklaringer er at opprinnelsen er Burnet's Land etter et lokalt personnavn.
Maria Stuart besøkte Burnisland under hennes korte personlige regime (1561–1567). Den 14. februar 1562 ble den franske budbringer og poet Chastelard ble oppdaget mens han gjemte under Marias seng i slottet.
John Bramhall
John Bramhall (født 1594, død 25. juni 1663) var erkebiskop av Armagh, og anglikansk teolog og apologiker. Han er kjent som polemiker som med stor utholdbarhet forsvarte den engelske kirke fra både puritanske som katolske anklager, foruten også materialismen til filosofen Thomas Hobbes.
Rødfuru
Rødfuru (vitenskapelig navn Pinus resinosa) er en nordamerikansk art i furufamilien. Arten vokser i en ganske smal sone rundt De store sjøer og St. Lawrence-elva i østlige Nord-Amerika.
John Bramhall
Første år
Bramhall var født i Yorkshire og matrikulert ved Sidney Sussex College i Cambridge. Han ble ordinert en gang rundt 1616, og dro til Irland i 1633 med jarlen av Strafford og ble biskop av Derry i 1634. I 1642 dro han tilbake til England, og i 1644 forlot han England for Europa og kom tilbake til Irland kun midlertidig i 1648. I løpet av Interregnum (tiden mellom kongedømmene) tilbrakte den rojalistiske Bramhall sin tid hovedsakelig i Paris. Han kom tilbake til Irland etter restaurasjonen og i 1661 ble han belønnet for sin trofasthet ved å bli forfremmet til posisjonen som erkebiskop av Armagh. Som erkebiskop var Bramhall ansvarlig for å sikre at lovene om religiøs tilslutning (til den engelske kirke) ble utført med moderasjon i Irland.
Burntisland
Tidlig historie
Den 11. mai 1590 var Robert Melville vert for den danske admiralen Peder Munk av Estvadgård ved Rossend Castle. Munk som reiste videre til Falkland Palace for å overta de norske besittelsene som Danmark ga vekk til Anna av Danmark som en del av hennes medgift.
Rødfuru
Den blir opptil 37 m høy med en stammediameter på 150 cm. Stammen er rett, og krona er smal og avrundet. Barken er lyst rødbrun med furer som deler den i uregelmessige plater. Nålene sitter parvis og er mørkegrønne og 10–15 cm lange. De knekker tvert av hvis de bøyes. Konglene er eggformede og 3,5–6 cm lange.
Burntisland
Tidlig historie
I 1601 valgte kong Jakob VI av Skottland byen som et alternativt sted for Generalforsamlingen i Den skotske kirke. Dette var da en ny oversettelse av Bibelen som først ble diskutert, et prosjekt som Jakob brakte ut i livet et tiår senere i form av King James Bible.
John Bramhall
Erkebiskop av Armagh
Bramhalls fremst historiske betydning finnes i de skrifter som han gjorde i landflyktighet. I tiden han var uten en posisjon benyttet han til å gi skriftlige svar på de angrep han oppfattet mot den anglikansk kirke. I 1643 skrev han Serpent Salve (Slangesalve), et forsvar for bispestyret og monarkiet mot angrepene fra den puritanske, presbyterianske modellen og demokratiet. Han fulgte dette opp med Fair Warning against the Scottish Discipline (Rettferdig advarsel mot den skotske disiplinen) i 1649 som var et angrep på svakhetene i den presbyterianske modellen og en såravskrapning av de puritanske religiøse kravene. Han angrep og forsvarte seg mot Thomas Hobbes bok Leviathan som hadde blitt oppkalt etter den bibelske Leviatan. I boka rettferdiggjør Hobbes staten generelt og eneveldet spesielt. I 1655 skrev Bramhall Vindication of True Liberty (Forsvar for den sanne frihet). Hobbes besvarte Bramhall med Animadversions (Anmerkninger), og Bramhall svarte på dette med Castigation of Hobbes' Animadversions (Tukting av Hobbes Anmerkninger) – med et etterord kalt «The Catching of Leviathan, the Great Whale» («Fange Leviatan, den store hvalen»), i 1658.
Rødfuru
Utbredelsen strekker seg fra Cape Breton, Nova Scotia, Prince Edward Island, New Brunswick, sørlige Québec og Maine, vestover til sentrale Ontario og sørøstlige Manitoba, sørover til sørøstlige Minnesota og østover til Wisconsin, Michigan, sørlige Ontario, nordlige Pennsylvania, nordlige New Jersey, Connecticut og Massachusetts. Spredte bestander finnes i nordlige Illinois, østlige Vest-Virginia og Newfoundland.
Burntisland
Vennskapsbyer
Burntisland har følgende vennskapsbyer:
John Bramhall
Erkebiskop av Armagh
I tillegg forsøkte Bramhall å forsvare den engelske kirke mot angrep fra den romersk-katolske kirke. I 1653 gikk han til motangrep på Théophile Brachet de la Milletières gjentakelse av doktrinen om transsubstansiasjon med et svar som gjentok rettferdiggjørelsen av den anglikanske kirkens doktrine om realpresens (virkelig tilstedeværelse). Han angrep også ultramontanistene i Frankrike. Bramhalls A Just Vindication of the Church of England from the Unjust Aspersion of Criminal Schism (Et rettferdig forsvar av den engelske kirke fra urettferdig bakvaskelse av kriminell skisma, 1654) ble besvart av den titulære biskopen av Khalkedon. Bramhall ga sitt gjensvar med Replication (Replikk) i 1656 hvor han ber om at må leve lenge nok til å oppleve den dagen da alle kristne igjen ble forent.
Bramhall huskes for frasen «It is the last feather that breaks the horse's back» (Works, 1655), «Det er den siste fjæren som brekker hestens rygg». Det er en tidlig versjon av et arabisk ordtak, «Det siste strå brekke kamelens rygg».
Rødfuru
Rødfuru vokser i rene bestander eller danner skog sammen med banksfuru og weymouthfuru. Det meste av utbredelsesområdet har vært dekket av is under istidene i sein pleistocen. På tørr, grovkornet jord vokser den sammen med banksfuru, amerikaosp, Populus grandidentata og buskformede eikearter. På finsand eller siltig sand kommer også weymouthfuru, rødlønn, romhegg, rødeik, kviteik, balsamedelgran og svartgran til.
På sandig silt eller silt vokser rødfuru sammen med sukkerlønn, weymouthfuru, svartlind, rødlønn, balsamedelgran, papirbjørk, gulbjørk, amerikabøk, rødeik, kanadahemlokk, kvitgran, kvitask, rødgran, tuja og virginiahumlebøk. Vanlige busker i undervegetasjonen er bærlyng, Comptonia peregrina, melbær, amerikahassel, nebbhassel, stripelønn, Diervilla lonicera, taskeblom, Prunus pumila, Lonicera canadensis, søtmispel, arter i bjørnebærslekta og spirea.
Rødfuru har stor økonomisk betydning og er mye plantet i nordlige USA og Canada. Trevirket brukes til trelast, papirmasse og fyringsved. Treslaget brukes også til juletre og som leplante. Striper med rødfuru plantes i åkre for å redusere vinderosjon, langs veger for å bremse snø og på sanddyner for å stoppe sandflukt.
Rødfuru er Minnesotas delstatstre.
Stalag 330
Stalag 330 var en tysk krigsfangeleir ved Tverrelva i Saga, Alta under andre verdenskrig.
Leiren var i drift i årene fra 1941 til 1945, og fangene var hovedsakelig sovjetere, men det var også serbere og tsjekkere der. På gitte tidspunkt kunne det være over 1 000 krigsfanger i leiren.
Fangen ble satt til bygging av anlegg i regi av okkupantene, snørydding, veiarbeid m.m. Vinterstid ble flere fanger satt til å sage is på Skogvannet like i nærheten til tyskernes fryserier. Galgen ble visstnok flittig brukt. Forholdene beskrives som grufulle, fangene ble drevet hardt med arbeidsdager på opp mot 14 timer, som regel nesten uten mat og pauser. Fangene ble svært dårlig kledt for vinterlige forhold. Kun de aller sterkeste overlevde denne tilværelsen.
America’s Cup
America's Cup er den mest berømte og prestisjefylte regattaen i seilsporten, og det eldste aktive trofé i internasjonal sport. Konkurransen tiltrekker seg toppseilere og båtkonstruktører på grunn av dens lange tradisjoner og høye prestisje. Selv om det mest spennende ved regattaen er selve seilingen, så er det også en test av båtdesign, seilmakere, sponsorer og ledelse.
Banda Aceh
Banda Aceh (eller Bandar Aceh, tidligere Kutaradja) er provinshovedstad og største by i den indonesiske provinsen Aceh på nordvestspissen av øya Sumatra. Befolkningen ble i 2006 anslått til 260 000.
America’s Cup
Regattaen har navn etter den første båten som vant konkurransen, skonnerten «America». Trofeet var på amerikanske hender fra 1851 da den første konkurransen ble vunnet, til 1983, da den ble vunnet av utfordreren «Australia II» fra Australia. Med den seieren endte den lengste sammenhengende seiersrekken i sportens historie.
America's Cup inkluderer «match racing» (duell mellom to båter) og nylig innført, ren regattaseiling mellom en rekke utfordrere og forsvarer av cupen. Siden 1992 har regattaen blitt seilt med slupp av klassen International America's Cup Class (ACC), en enskrogsbåt med en gjennomsnittlig lengde på 75 fot. Enhver utfordrer som tilfredsstiller kravene har rett til å utfordre yachtklubben som innehar cupen. Hvis det er mer enn én utfordrer konkurrerer utfordrerne seg i mellom for retten til å utfordre innehaveren av cupen. Siden 1995 har de endelige matchrace bestått av en serie på ni seilaser, under navnet Louis Vuitton Cup.
Banda Aceh
Første del av navnet, Bandar (Banda) kommer fra det persiske بندر som betyr «havn» (eller «himmel»).
Raya Baiturrahman-moskéen (også kalt Den store moské) er en av de mest kjente moskéer i Sørøstasia. Den ble bygd i 1879 som erstatning for en moské som var blitt fullstendig ødelagt. Man har bygd ut den flere ganger siden, som i 1995 da den fikk en ny minaret.
Om morgenen den 26. desember 2004 ble byen svært hardt rammet, først av det verste jordskjelvet i verden på 40 år, og deretter av en stor tsunami utløst av dette og påfølgende jordskjelv. Det første og kraftigste undersjøiske jordskjelvet hadde sitt senter i havet rett ved Aceh-provinsen, mellom Sumatra og Simeulueøya (som også tilhører Aceh), de påfølgende jordskjelvene fulgte på en linje som gikk nordover og tett vest for Sumatra. Det ble etter noen dager anslått at 60 prosent av Banda Aceh var ødelagt.
Mercedes-Benz Arena (Berlin)
Mercedes-Benz Arena i Berlin, er en multifunksjonshall i ortsteilen Friedrichshain i Berlins bydel Friedrichshain-Kreuzberg.
Alessandro Sforza
Alessandro Sforza kalt kardinalen av Santa Fiora  (født 1534 i Roma i Italia, død 16. mai 1581 i Macerta) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Mercedes-Benz Arena (Berlin)
Hallen brukes til ishockey, basketball, konserter og andre arrangementer. Med inntil 17 000 sitte- og ståplasser, 59 suiter og 2 000 parkeringsplaser er 02 World den nest største multifunksjonshall i Tyskland etter Lanxess Arena i Köln.