cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
GIMP
Varianter, grensesnitt og brukervennlighet
CinePaint, tidligere kjent som «Film Gimp», er en avgrening av GIMP versjon 1.0.4 brukt til bilde-for-bilde-retusjering av film. Dagens «Film Gimp»-versjon støtter opp til 32-bit IEEE-flytende tall fargedybde/kanal. CinePaint har avansert støtte for fargebehandling, HDR og mer. CinePaint er primært brukt i filmindustrien i vesentlig grad for sin støtte for bildeformater av høy kvalitet.
Sebastian Larsson
Larsson er først og fremst offensiv midtbanespiller, men har noen få ganger spilt back. I 2001 gikk han fra sin moderklubb IFK Eskiltuna til Arsenal etter at en speider hadde sett han i en juniorlandskamp. Den 27. oktober 2004 debuterte han mot i den engelske ligacupen. Sommeren 2005 signerte han en to-årig proffkontrakt. Den 1. februar 2006 debuterte han i Premier League som innbytter i kampen mot. Han flyttet til i juli 2011. Han gikk videre til Hull i 2017, hvor han spilte en sesong, før han vendte hjem til Sverige for å spille i AIK.
GIMP
Varianter, grensesnitt og brukervennlighet
Opprinnelig var Gimp utviklet for X Window System, og overlot ansvaret for vinduhåndtering til vindushåndtereren. Som et resultat av dette brukte GIMP et single document interface og flere vinduer for sine verktøy, fargepalett og lignende. I senere versjoner kan brukeren imidlertid velge mellom et slikt og et mer tradisjonelt oppsett, hvor all funksjonalitet er samlet i ett vindu.
GIMP er ofte blitt kritisert for å ha problemer med brukervennligheten. En spesialversjon kalt Instrumented GIMP ble laget på University of Waterloo som lager spor og rapporterer hvordan brukerne bruker programmet slik at det kan generere statistikker for å lette framtidige forbedringer.
Sammenligning og kompatibilitet med Adobe Photoshop
Photoshop er ikke kompatibelt med GIMP sine plugins eller scripts. GIMP har ikke støtte for eller har (med PSPI plugin) veldig svak støtte for plugin laget for Photoshop slik som 8BF-filtre.
Bydel Sagene
Geografi
Ring 2 går gjennom bydelen i syd. Trikken passerer gjennom Torshovs mest sentrale gate; Vogts gate. Busslinjene 20, 30, 37 og 54 passerer også gjennom bydelen.
Sebastian Larsson
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Bydel Sagene
Geografi
Midt i bydelen renner Akerselva fra nord til sør. Langs elva finnes gamle industriområder og parker. Flere tusen mennesker følger elva gjennom Sagene bydel under Elvelangs i fakkellys,.et årlig kulturarrangement i september.
Næringsliv
I bydel Sagene er der 15072 arbeidsplasser. Disse er fordelt på følgende næringer :
Politikk
Bydelsutvalget er det øverste politiske organet i bydelen. Bydelsutvalget har 3 fagkomiteer, Helse- og mestringskomiteen, Oppvekst- og velferdskomiteen, Miljø-, kultur- og byutviklingskomiteen. Bydelsutvalget har 15 representanter som er direktevalgt ved kommune- og fylkestingsvalget. I perioden 2019-2023 har bydelsutvalget følgende mandatfordeling.
Handeloftet
Handeloftet (Handeløftet) er antakelig eldste setohus i Valdres og er ikke et loft uten i navnet. Loft er en tradisjonell norsk bygningstype i to etasjer til boligformål og oppbevaring. Det har vært diskutert om det er et langloft eller en overgangsform til en stue. Huset kommer fra garden Hande i Vestre Slidre og er fra perioden 1530 til 1640. Senere dateringer plasserer det til 1640 til 1650 som langloft, tidligere dateringer plasserer det som overgangsform. Det er nå på Valdres Folkemuseum.
Bydel Sagene
Politikk
Leder av bydelsutvalget er Almaz Asfaha (MDG) og nestleder er Jørgen Foss (AP).
Handeloftet
Huset ble innkjøpt fra Hande 27. desember 1905 for den gang 1000 kroner og flyttet i 1906 til Valdres Bygdesamling som den gang holdt til ved forsamlingshuset Folkvang. I 1923 ble det deretter flyttet til Valdres Folkemuseum og ble der første huset ved museet.
Det er to matbuer i første etasje. Disse rommene brukes nå til oppbevaring av trematerialer og annet for museet. Oppe er det to rom, ett for bruk som lager for klær, mjøl og køtt, det andre som gjesterom. Dette rommet etter tradisjonen ha blitt brukt som tingrom mens Øvre Hande var lensmannsgard fra 1717 til 1724. I kjelleren under huset skal det ha vært fangehøl.
Dimensjonene på loftet er imponerende, og i svalgangen oppe i gavlveggen er det to golvplanker som dekker hele bredden. I vinduene er det innlagt blyglass.
GIMP
Sammenligning og kompatibilitet med Adobe Photoshop
Photoshop støtter ikke GIMP sitt innebygde XCF-filformat, men GIMP kan lese og skrive de fleste av Photoshop sine innebygde PSD-format-filer.
Som Photoshop har GIMP støtte for 8-bit pr. kanal bilder. GIMP sin Intelligent saks er nesten lik Photoshop sitt Magnetisk Lasso-verktøy og mange basis-verktøy og -filtre har identisk funksjonalitet i begge.
Photoshop har mange fordeler når det gjelder fargebehandling. Den har støtte for 16-bit-, 32-bit- og flyttall-bilder, støtte for Pantone fargesystem eller punktfarge og støtte for fargemodeller andre enn RGB(A) og gråskala som CIE XYZ. Photoshop har god støtte for gammakorreksjon.
I tillegg inneholder Photoshop forskjellige produktivitetsegenskaper og verktøy som ikke er støttet av GIMP, så som innebygget støtte for justeringslag (lag som virker som filtre),, angrehistorie-"snapshots" som lagres mellom redigeringsøkter, historisk pensel-verktøy, mapper i lagvindu, et fritransformasjonsverktøy for å rotere, skalere og flytte i et verktøy og interpoleringskode for å tegne jevne penselstrøk med bruk av tegnebrett. GIMP krever også grunnleggende programmeringskunnskap for lage automatiserte operasjoner vanligvis med Script-Fu eller Python-Fu, mens Photoshop kan ta opp hva du gjør og gjenta det ved hjelp av en avpillingsknapp.
GIMP sin åpne utviklingsmodell betyr at den er tilgjengelig til ingen kostnad, på flere operativsystemer og utvikling av plugin er ikke begrenset til utviklere. Til sammenligning krever tilgang til Adobe Photoshops SDK-autorisasjon.
Filtyper
GIMP støtter åpning og lagring av en hel rekke filformater. GIMPs eget format er XCF og er oppkalt etter foreningen hvor GIMP ble skrevet.
GIMP har støtte for å lese og skrive populære bildeformater (bitmap) som JPEG, PNG, GIF og TIFF, i tillegg til filformater til en rekke konkurrerende applikasjoner som Autodesk flic-animasjoner, Paintshop Pro-bilder og Adobe Photoshop-dokumenter. Andre formater med støtte for lesing og skriving er PostScript-dokumenter, X-bitmap og Zsoft PCX. GIMP kan også lese og skrive baneinformasjon fra SVG-filer.
GIMP kan også importere og eksportere Adobe PDF-dokumenter og RAW, brukt i mange digitalkameraer, det siste ved hjelp av støtteprogrammer.
Støttede formater
..
Halvdan Frodesson
Halvdan Frodesson, den samme Healfdene i det angelsaksiske diktet Beowulf, er en legendarisk dansk av slekten Skjoldungene fra slutten av 400-tallet, begynnelsen av 500-tallet. Han var sønn av en konge ved navn Frode (Fróði) i mange nedtegnelser, men har størst betydning i de litterære tekstene som far til to konger som etterfulgte ham, Roar Halvdansson (norrønt Hróar, angelsaksisk Hroðgar) og Helge Halvdansson (norrønt Helgi, angelsaksisk Halga). Navnet Halvdan/Halfdan betyr «halvt dansk», urnordisk kan det ha vært *Halbadaniz.
Forskjellige nedtegnelser
I henhold til Lejrekrøniken (Chronicon Lethrense) og Saxo Grammaticus' Gesta Danorum (Bok 2) hadde Halvdan to brødre ved navn Ro og Skat som higet etter den danske tronen. Begge ble drept av Halvdan. Saxo legger til at tilhengerne av brødrene ble hengt og at Halvdan forsatte å styre sitt rike med stor hardhet og grusomhet, men også at han styrte lenge og døde fredelig i svært høy alder.
Ynglingesaga forteller at Halvdan var sønn av en konge ved navn Frode som ble kalt for «den storlåtne» eller «den fredsomme». Denne Frode kan være den samme som Frode Frilleivsson, konge av Danmark, som Snorre også nevner.
I henhold til Snorre Sturlason hadde han en bror som het Fridleiv, og Snorre forteller at begge brødrene var store krigere, men at Halvdan var den eldste og fremste av dem. Dette kan være en hentydning på at det var en strid mellom brødrene, men Snorres fokus er på de svenske hendelsene og ikke de danske. Av den grunn forteller Snorre kun at Halvdan angrep kong Aun den gamle eller Åne av Sverige og drev svenskekongen i landflyktighet i Västergötaland. «Hærmann var han ikke», sier Snorre kort om Åne. Halvdan styrte da Sverige i tyve år inntil han døde i Uppsala av sykdom og ble hauglagt.
I henhold til Ynglingesagaen var det en dansk konge som kanskje ble kalt Frode den storlåtne. I Beowulf er det en heathobard ved navn Froda som kan tilsvare denne Frode, om enn ikke annet enn i likheten i navnet.
I Rolf Krakes saga er denne Frode den yngre broren av Halvdan, men i det latinske fragmentet av Skjoldungesaga er den yngre broren en halvbror kalt Ingjalldus som blir far til en sønn kalt Frothi. Ettersom Froda i Beowulf er far av en sønn kalt Ingeld har forskerne trukket den slutning at navnene har blitt tilfeldigvis blitt forvekslet i tradisjonen bak Skjoldungesaga. I Rolf Krakes saga er Frode bror av Halvdan en konge av et eget rike. Halvdan er her framstilt som rolig og godlynt mens Frode var grusom og ondskapsfull. Frode angreps Halvdans langhus om natten og brente det ned. Halvdan ble drept og Frode tok hans rike og hans enke.
Til slutt kom Halvdans sønner tilbake og drepte Frode som hevn for deres fars død. Det som i Beowulf-tradisjonen var en feide mellom danskene og heathobardene hvor de sistnevntes konge Frode ble drept opptrer i de norrøne tekstene som ættestrid hvor Halvdans bror dreper Halvdan, og Halvdans sønner dreper Frode.
Halvdans barn
Det angelsaksiske diktet Beowulf har følgende (linjene 59–63): 59 Ðæm feower bearn    forðgerimed
61 heorogar. 7 hroðgar   7 halga til
63 heaðo-Scilfingas    healsgebedda I Francis Barton Gummeres oversettelse lyder som følgende: 59 Then, one after one, there woke to him,
60 to the chieftain of clansmen, children four:
61 Heorogar, then Hrothgar, then Halga brave;
62 and I heard that -- ela's queen,
Det er opplagt noe galt med linje 62. Et navn på en datter har falt ut, en datter som var hustru av noen hvis navn slutter på -ela og som var av Ynglingeætten (i Beowulf slekten «Scylfing»), det vil si av den svenske kongeslekten. Det er sannsynlig at på den tid da en skriver kopierte diktet var han ikke stand til å lese den nøyaktige avskriften på disse navnene og etterlot et åpent rom for å fylle inn navnene senere, noe som aldri ble gjort og navnene ble således tapt i senere kopier.
Bevarte norrøne tekster vet tilsynelatende ingenting om Heorogar, men taler mye om de to andre sønnene. To kilder nevner også Halvdans datter. I henhold til det latinske fragmentet av Skjoldungesaga var sønnene til Halfdanus kalt Roas og Helgo og deres søster Sigyna er gift med en viss Sevillus. I Rolf Krakes saga er Halvdans eldste barn hans datter Signy som er gift med viss Sævil jarl. Deretter er Roar og Helge født.
I 1896 foreslo Friderich Kluge at linjen burde bli gjenopprettet som hyrde ic þ Sigeneow wæs Sæwelan cwen, hvor de norrøne navnene er gjengitt i angelsaksiske former. Men Kluge har sjelden blitt fulgt av senere redaktører eller oversettelser, delvis ettersom Sævil i Rolf Krakes saga er ikke tilsvarende knyttet til Sverige slik den blir fortalt. Ettersom den eneste bestemt svenske (Scylfing) kongsnavn som avsluttet på –ela som er blitt bevart er Onela, er –ela oftest utvidet istedenfor å gjengi det som Onela. I henhold til de gammelengelske reglene for allitterasjon og bokstavrim må datterens navn også begynne med en vokal. Valget som er mest vanlig er Yrs eller Yrse ettersom den norrøne tradisjon har gjort dette navnet svært sentralt. Yrsa er sønnedatter av Halvdan og hustru av kong Adils av Sverige. Dette forutsetter et stort skifte av navn og roller ettersom Adils er Eadgils i Beowulf, Onelas fiende. Onela opptrer i norrøne tekster som Áli eller Åle. Av den grunn foretrekker de fleste oversettere og redaktører å slå fast at tekstlinjen er ødelagt, men en del moderne kommentarer refererer stundom til ekteskapet mellom Onela og Yrsa uten å indikere at denne forbindelsen eksisterer kun gjennom en tvilsom slutning.
Om tradisjonen hvor Halvdan/Healfdene ble drept av Frode/Froda er en gammel en, kan det være at Beowulf-poeten kjente til fortellingen, og at Heorogar (Healfdenes eldste sønn i Beowulf) tenkte seg at Heorogar hadde dødd sammen med Healfdene. Beklageligvis er Beowulf-poetens hentydninger for uklare til at noen konklusjon kan trekkes med visshet.
Forvirrede tradisjoner med Harald, Frode og Harald
En tilsvarende fortelling er fortalt i Gesta Danorum (Bok 7) om to brødrekonger ved navn Harald og Frode og hvor den sjalu Frode får sin bror Harald drept ved svik. Harald etterlater seg to sønner ved navn Harald og Halvdan, og fortellingen om deres hevn på deres onkel Frode for drapet på deres far Harald er bortimot identisk med den som er bevart fra de norrøne tekstene om Roar og Helge som hevner seg på sin onkel Frode for drapet på deres far Halvdan.
Lejrekrøniken (Chronicon Lethrense) sier faktisk at noen kalte Halvdans sønn Ro (Roar/Hrothgar) for Halvdan.
For denne andre Halvdan har Saxo mye å fortelle, blant annet hans drap på Siward, konge av Sverige og hans kamper mot Erik, sønn av hans onkel Frode med Signe. Denne Erik var bundet med kjettinger og etterlatt i villmarken for å bli spist av ville dyr, og Halvdan ble konge av både Danmark og Sverige. Saxo forteller om lignende hærtokt og til sist dør Halvdan barnløs og etterlater sitt kongedømme til sin venn, kong Ungvin av Götaland.
Det er sannsynlig at mer enn en Halvdan har blitt forvekslet eller slått sammen med en annen av samme navn og med andre konger, foruten også rene diktninger av historiefortellerne.
Druk Desi
Druk Desi er en tidligere stillingstittel i Bhutan for landets sivile/verdslige leder; stillingen ble innført av landets grunnlegger Ngawang Namgyal i 1640.
Namgyal innførte en statsskikk kalt Choesi, som innebar en deling av styringen av landet i en administrativ enhet og en religiøs enhet. Den administrative enheten ble ledet av en Druk desi, som sto for det verdslige styret av landet. Den religiøse ledelsen ble lagt til Je Khenpo (erkebiskopen eller sjefsmunken).
Navneleddet Druk brukes i mange sammenhenger i Bhutan, navnet på landet er Druk Yul, den dominerende folkegruppen kalles Drukpa og kongens tittel er Druk Gyalpo. Leddet kan oversettes med Torden- eller Tordenfolket(s).
Ved etableringen av monarki i 1907 falt rollen som Druk Desi bort.
Ishockey-VM 2012 for menn
VM i ishockey (for elitedivisjonen) vil i 2012 bli arrangert i Helsingfors og Åbo i Finland i perioden 4. og 20. mai 2012. Senere ble det bestemt at den gruppen som Sverige skal spille i, skal spilles i Stockholm, i tillegg også tre kvartfinaler.
«Norske Løve» (1735)
«Norske Løve» var et tremastet krigsskip som ble sjøsatt i Nyholmen 9. februar 1735. Dette var et 70-kanoners linjeskip bygd av fabrikmester Knud Nielsen Benstrup som hadde ansvaret for orlogsflåtens skipsbyggeri fra 1729 til 1736. Det var også et av hans siste prosjekter ettersom han ble satt i arrest den 5. januar 1736 som et resultat av Benstrup-saken. Men Benstrup fikk gjenreising etter å ha blitt løslatt i 1739 som et resultat av suksessen med «Norske Løve». Basert på hans tegninger ble en skipsklasse på fire andre skip bygd i 1738-1744.
Benstrup-saken
Det forrige skipet med navnet Norske Løve ble utrangert i 1712, men det skulle gå lang tid fram til et nytt orlogsskip overtok navnet. Dette skyldes den økonomiske situasjonen etter Elleveårskrigen i Danmark-Norge, statskassen var tom, og kong Frederik IV hadde store problemer med å skaffe seg likvide midler for militærutgiftene. Orlogsflåten var nedslitt og i dårlig fatning etter de mange krigsårene, dessuten hadde stridigheter brutt ut mellom admiraliteten, kommissariatet og Holmens sjef (fabrikmester ansvarlig for skipsbyggeri). Administrasjonen måtte reformeres, men det var først etter Christian VIs tronbestigelse i 1730 arbeidet skjøt fart. Ved dette tidspunktet hadde Benstrup overtatt posten etter den kjente skipskonstruktøren Olaus Judichær var tvunget til å gå av allerede i 1727.
Knud Nielsen Benstrup som overtok i oktober 1729, var den ene av fire sjøoffiserer som var sendt til utlandet for å bli utdannet innenfor orlogsskipsbyggeri. Benstrup som et resultat av sin utdanning i utlandet ble han meget sterkt påvirket av «den franske stilen» innenfor konstruksjonsprinsipper omkring byggeri av orlogsskip, og deretter foretrukket gode seilegenskaper på sine fartøyer som i sammenligning med «den engelske stilen» var noe dårligere som artilleriplattformer. Den energiske grev Frederik Danneskiold-Samsøe som tok ledelsen i flåten, hadde sin utdanning innenfor skipskonstruksjon i England og dermed viet seg til «den engelske stilen».
Før kjølstrekkingen av nr. 37 den 17. mai 1734 hadde Benstrup fullførte arbeidet på ti linjeskiper. Det siste skipet, den store tredekkeren «Christianus Sextus» som ble sjøsatt i desember 1732, skulle utløse en skandale. Flåtens hovedbase først og fremst var København, med sitt operasjonsområde i Østersjøen, og for å komme seg ut fra Øresund måtte ikke orlogsskipene ha større dypgang enn 22 danske fot (ca. 7 m). Etter det nye flaggskipet var sjøsatt, viste det seg at det stakk 6 fot dypere enn planlagt, hvilken vekket sterk kritikk fra Benstrups fiender som vant seg kongens støtte. Danneskiold-Samsøe forsøkt å bringe Benstrup under egen kontroll gjennom anklagene, men dette utviklet seg til en kollisjon mellom sterke personligheter som slåss for ulike konstruksjonsprinsipper.
I mellomtiden fortsatte Benstrup sitt virke som Holmens sjef, og fram til han ble satt under arrest i januar 1736 hadde han modifiserte konstruksjonen på tredekkeren for å redustere deplasementet og startet arbeidet på «nummer 37», som deretter skulle het «Norske Løve». Mens striden pågikk mellom Benstrup og Danneskiold-Samsøe, ble det nye skipet sjøsatt den 9. februar 1735. I det samme året fullførte han også arbeidet på et 50-kanoners orlogsskip. Dette skipet ble det siste som var sjøsatt av Benstrup.
Krangelen gikk så langt at kongen beordret Benstrup arrestert og sendt til Kastellet. Men Benstrup mistet ikke sin motstandsvilje, og etter hvert skulle den såkalte «Konstruktionsfeiden» bli en fagmessig slagmark mellom fagpersoner innenfor skipsbygging. Til slutt var det blitt så komplisert at Danneskiold-Samsøe måtte be kongen om å løslate Benstrup den 26. mai 1739. Men det hendte ikke før Danneskiold-Samsøe hadde sikret seg kontroll over skipsbyggeriet på Nyholmen i januar 1739. Benstrup følte seg forulempet av hele saken, slik at han nektet å vende tilbake til arbeidet som skipskonstruktør for det kongelige verftet.
I mellomtiden hadde hans etterfølger D. Thura fullførte arbeidet på «Norske Løve» som ble satt i beseilingsprøve i 1737. Som et seilskip baserte på «den franske stilen» hadde linjeskipet skarpe linjer og en rundere skrogform som produserte gode seilegenskaper. Under seil viste det seg at «Norske Løve» var en suksess, hvilken forledet Danneskiold-Samsøes nye Konstruktion-Kommission som hadde overtatt styringen av skipsbyggeriet, til å bygge tre nye skip basert på konstruksjonstegninger av «Norske Løve». Det også hadde viste seg at man ikke hadde en erstatter av samme dyktighet som Benstrup, og dermed måtte Danneskiold-Samsøe sendte bud etter ham i Ebeltoft.
Benstrup reiste til København i foråret 1740 i forbindelse med byggingen av den nye skipsklassen, men gjorde det klart overfor Danneskiold-Samsøe i et brev datert den 15. mai 1740 at han ikke hadde hensikt om å gjenta sitt arbeid som skipskonstruktør. Deretter dro han hjemover til Ebeltoft hvor han døde i 1742. «Norske Løve» gav ham anerkjennelse som en meget dyktig skipskonstruktør som fikk gjenreising etter den turbulente Benstrup-saken, og var så meget verdsatt av sin fiende at en representant fra orlogsflåten møtte opp for å hente tegninger og opptegninger i hans dødsbo. Dessuten hadde den franske skipsbyggingen et gjennombrudd ettersom engelske skipsbyggerne ble nødt til å kopiere franske krigsskip som et resultat av krigserfaringer allerede i 1740. Dermed ble Danneskiold-Samsøes første skipskonstruktør en franskmann ved navn Laurent Barbé.
Kjell
Kjell er et gammelt nordisk navn. Navnet har sin opprinnelse i det norrøne ordet ketill, som betyr «kjele» og sannsynligvis også «hjelm» eller kanskje «offerkjele». Den norrøne formen av navnet var Ketill, den gammelsvenske formen var Kætil og den gammeldanske formen var Ketil. En like trolig betydning er kjelde, kilde, et håp om at gutten skal få rikelige ressurser å øse av senere i livet.
«Norske Løve» (1735)
«Norske Løve»
Det nye linjeskipet «Norske Løve» med en bestykning på sytti kanoner, fordelt på 26 24-punds kanoner i nedre batteridekket med tretten kanonporter hver skipsside, 26 18-punds kanoner i øvre batteridekket med like mange kanonporter hver skipsside og 18 mindre 8-punds kanoner på bakken og skansen, var det første av en skipsklasse på 5 skip. Denne skipsklassen er også den allerste første i Danmark og Norges maritime historie med felles dimensjoner og bestykning. Alle disse skipene hadde en lengde på 164 fot, noe større enn sett på eldre 70-kanoners linjeskiper. Denne klassen ble ikke overgått i sin rangering av nyere krigsskip fram til «Printz Friderich» i 1761 som det første av en klasse på tre skip med en felles lengde på 167 fot.
Kjell
Kjell har navnedag 11. juli i Norge og 8. juli i Sverige, og i Danmark med varianten Kjeld
«Norske Løve» (1735)
«Norske Løve»
Under den østerrikske arvefølgekrigen ble et spansk linjeskip på 70 kanoner som også var på 165 fot lengde, erobret av britene under et sjøslag den 8. april 1740. «Princessa» ble et stort sjokk da man realiserte at dette var et bedre krigsskip enn de britiske skipene, tilsammen måtte tre 70-kanoners skip beseire det spanske linjeskipet under kampene. Ingen av Benstrups skipene inkludert Norske Løve-klassen på fem skip hadde sett kamp i deres karriere, men disse var basert på franske prinsipper omkring utviklingen av lange og store 70-kanoners orlogsskip som skulle kulminere i suksessoppskriften bak det beste kompromisset i et linjeskip; 74-kanoners linjeskipet.
Kjell
Utbredelse
Navnet begynte å bli mye brukt på 1600-tallet da det tok over fra den eldre navneformen Kætil eller Ketill, som også var forløpere til navnet Kjetil, og et lån fra latin catillus, som er diminutiv av catinus (= fat, skål). Kætil/Ketill var trolig ett av de vanligste guttenavnene i norrøn tid. I Landnåmaboken er det det guttenavnet som forekommer oftest - enda hyppigere enn de mest utbredte sammensetningene med Tor-. Det er funnet 44 runeinnskrifter fra vikingtiden som inneholder navnet Kætill, og det er dermed 13. mest brukte mannsnavnet i dette materialet. Fem av inskripsjonene er funnet i Danmark og tre i Norge, de fleste andre har ukjent funnsted. Navnet ble oftest skrevet med runer som (ketil),  (kitil) eller  (katil).
«Norske Løve» (1735)
«Norske Løve»
«Norske Løve» hadde sin karriere i en svært rolig periode av Danmark-Norges historie, dette medførte at skipet ikke deltok i krigshandlinger. Det var utrustet ved flere anledninger sammen med sine søstre. Ved slike anledninger ble skipet klargjort på Flåtens Leje utenfor Nyholm ved å sette inn rigging, inventur og gods samt våpen, ammunisjon og proviant hentet fra lagerbygningene i nærheten. Det var for dyrt å holde et linjeskip i beredskap med en besetning i lang tid, dermed ble de fleste linjeskiper satt i opplag i havnebassenget omringet av bommer rundt Flådens Leje.
Det ble utrangert i 1764 for å bli hugd opp. Den samme skjebne var delt av de andre søsterskipene, det siste som ble opphugd var «København» i 1788. Ved dette tidspunktet var den eldre rangeringen av orlogsskipet på 90-70-60-50-40-30-18 etter antall kanoner, forandret med 80, 74 og 64 som erstattet klassene 90, 70 og 60.
Blackwood (album)
Blackwood er et musikkalbum med Bjørn Berge fra 2011.
Kjell
Utbredelse
I Sverige var navnet mest populært i 1940-årene.
Kjell er i dag et vanlig navn i Norge og Sverige, og Kjeld eller Keld er vanlig i Danmark.
5. etappe i Tour de France 2006
Info
Etappen går fra Beauvais cirka 90 km fra Paris til Caen (en av de mest sentrale byene i invasjonen i Normandie). Etappen er relativt flat, men plaget av mye sidevind.
Samuel Dumoulin og Björn Schröder gikk i brudd tidlig i etappen og dominerte derfor sprintene og klatreetappene sterkt, men de ble tatt igjen noen få kilometer før mål slik at det igjen ble en massespurt. Flere ryttere var involvert i en velt noen kilometer før mål, inkludert Hushovds hjelperytter Julian Dean som også falt like før mål på den fjerde etappen. Óscar Freire vant etappen med god hjelp fra sine hjelperyttere i Rabobank og tok sin andre etappeseier på tre deltakelser i Tour de France. Thor Hushovd havnet på syvendeplass, bak begge sine argeste konkurrenter til den grønne trøyen.
2. sprint (Saint-Georges-du-Vièvre)
Etter 140,5 km
3. sprint (Pont-l'Évêque)
Etter 175 km
1. klatring (Mont des Fourches)
Etter 10,5 km, kategori 4
2. klatring (Côte du Buquet)
Etter 109 km, kategori 4
3. klatring (Côte de Saint-Grégoire-du-Vièvre)
Etter 134,5 km, kategori 4
4. klatring (Côte du Boulay)
Etter 159 km, kategori 4
ARA «La Argentina»
ARA «La Argentina» er brukt som navn på flere skip i den argentinske marinen.
Språk i Eritrea
Eritrea er generelt ansett for å ha ni etniske grupper. Hver av disse har sitt eget språk: Afar, arabisk (snakkes av Rashaida), Beja (snakkes av Hedareb), Bilen, Kunama, Nara, Saho, Tigre og tigrinja. De offisielle språkene i Eritrea er tigrinja og arabisk. Engelsk og italiensk blir forstått av enkelte segmenter av befolkningen og også snakkes spesielt av personer bosatt i hovedstaden Asmara. Tigrinja og arabisk var de offisielle språkene 1952 til 1956 og fortsette å være de fremste språkene, tigrinja blant kristne og arabisk blant muslimene. EPLF publiserte en stor engelsk-tigrinja-arabisk ordbok i 1985, etterfulgt av tigrinja-engelsk i 1986. Som en del av en gradvis opphør av eritreisk autonomi i henhold etiopiske styre ble amharisk det offisielle språket i 1956. I dag snakkes hovedsakelig av mennesker av eritreisk opprinnelse som ble tvunget fra sine hjem i Etiopia. En politikk ble vedtatt som gjorde at grunnskolen undervisning bør være tilgjengelig i morsmålet man har, selv om de fleste muslimer velger arabisk under opplæring.
Språk
De nilotiske språkene tilhører Nilo-Sahara språkfamilien, mens de Cushitic og semittiske språkene hører til Afro-asiatiske språkfamilien.
Tazio Nuvolari
Tazio Giorgio Nuvolari (født 16. november 1892, død 11. august 1953) var en italiensk racerfører, av både motorsykkel og biler, med kallenavnet «Den flyvende Mantuaner».
Karriere
Nuvolari ble født i Castel d'Ario, Mantova. Han var fjerde sønn av Arturo Nuvolari, en rik bonde og syklist, og hans kone, Elisa Zorzi.
Tazio fikk lisens for motorsykkelracing i 1915, da han var 23, men ble snart kalt inn i militæret som sjåfør da Italia gikk inn i 1. verdenskrig. I 1917 giftet han seg med Carolina Perina.
Karrieren startet med motorsykler, og han kjørte sitt første offisielle løp den 20. juni 1920. Hans første seier kom den 20. mars 1921 i Verona, og i samme periode hadde han også suksess som bilfører, blant annet bak rattet i Chiribirier mellom 1921 og 1924 og med seier i 1924 Circuito del Savio samt Circuito del Polesine samme år, i tillegg til en seier i 1924 Circuito di Tigullio bak rattet i en Bianchi.
I 1925 ble Nuvolari europamester i 350 cc klassen for motorsykler etter å ha vunnet det europeiske Grand Prix. I tillegg så vinner han "Nations Grand Prix" fire ganger mellom 1925 og 1928 og på Lario banen fem ganger mellom 1925 og 1930.
Tazio begynte snart å kjøre Grand Prix-løp, og vant blant annet det prestisjefylte Targa Florio-løpet i 1931 og 1932, da han kjørte for Alfa Romeo i en Alfa Romeo 8C Monza. Etter den første seieren bestemte han seg for å kjøre bil på fulltid, og hans popularitet vokste raskt. Den kjente poeten Gabriele D'Annunzio forærte ham på denne tiden en liten, gyllen skilpadde, med teksten «Til den raskeste mannen i verden, fra det tregeste dyret». Nuvolari vant løp på de fleste italienske baner, samt i Mille Miglia-løpet. I 1932 dominerte han Grand Prix-serien, og vant både i Monaco, Frankrike og Italia.
Hans kanskje mest kjente seier var Tysklands Grand Prix 1935, da han bak rattet i en utdatert og lite konkurransedyktig Alfa Romeo P3 slo Tysklands egne Auto Union og Mercedes-Benz-modeller, som var langt bedre, foran blant andre Adolf Hitler, som sies å ha blitt rasende og nektet å ta Nuvolari i hånden etter løpet. Vertene for løpet var så sikre på tysk seier at de ikke engang hadde noe opptak av den italienske nasjonalsangen.
Borgund stavkirke
Borgund stavkirke er en langkirke der både skip og kor har hevet midtrom. Den ligger på Borgund i Lærdal kommune i Vestland fylke, ca. 30 km øst for tettstedet Lærdalsøyri, som ligger innerst i Sognefjorden. Kirken regnes som den best bevarte norske stavkirken fra middelalderen, og har i mange tilfeller vært modell når andre stavkirker skulle restaureres. Blant annet Gol stavkirke, som i dag står på Bygdøy, Hopperstad stavkirke og Fortun stavkirke har brukt Borgund stavkirke som referanse. Kirken er viet til apostelen Andreas. Kirken deler kjennetegn med en rekke andre stavkirker og har derfor gitt navn til Borgund-gruppen av stavkirker, en undergruppe av stavkirkene med opphøyd midtrom. Stavkirken brukes tilnærmet ikke i dag, men kirkegården er imidlertid fortsatt i bruk. Det ble utført bygningsarkeologiske undersøkelser av kirken i både 1969 og 1986. Under gulvet ble det funnet spor etter bygningsdeler som kan stamme fra en tidligere kirke på stedet.
Eksteriøret
Kirken er en langkirke med hevet midtrom og hevet kor. Ut fra koret springer et rundt apsis med kjegleformet tak. Taket har seks takhøyder som hver er dekket med takspon, og på skipets tak sitter en takrytter som i middelalderen huset kirkens klokker. På skipets og takrytterens mønekammer sitter det til sammen fire dragehoder, og på toppen hviler et spir med en værhane. Rundt kirken går en svalgang med bislag med gavlavdekkede oppbygg midt på veggene både mot nord, sør og vest. Oppbyggene bærer kors på gavlspissen. Svalgangen har dvergarkader, rekker av små bueåpniger med søyler imellom, som slipper lyset inn. Svalgangen verner kirkens yttervegger mot snø og regn, og ga også ly for de som ventet på å komme inn. Kirkens skip har portaler mot vest og sør, og koret mot sør. Vestportalen har arkivolt og er flankert av halvsøyler, og er rikt dekorert med dyreornamentikk i form av sammenvevde drager og bladranker. Sørportalen i skipet ligner vestportalen, men er mer beskjedent dekorert. Den har en utskåret løve stående på toppen av hvert av kapitélene, og nederst på søylene er det skåret ut enkle masker. Korets portal har ingen utsmykning.
Tazio Nuvolari
Karriere
Nuvolari vant Mille Miglia i 1930 bak rattet i nok en Alfa Romeo. Han startet etter lagkamerat og rival Achille Varzi, og lå som andre mann i løpet med Varzi foran seg. I tidlige morgentimer, mens det fortsatt ikke var helt lyst, kjørte Nuvolari innpå Varzi med hovedlyktene av, slik at Varzi ikke kunne se ham i speilet, før Nuvolari kjørte forbi på de rette strekningene rett før mål ved å kjøre opp på siden av Varzi før han slo på frontlyktene.
251 Sophia
251 Sophia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 4. oktober 1885 av Johann Palisa fra Universitäts-Sternwarte Wien i Wien. Den er oppkalt etter Sophia, kona til den tyske astronomen Hugo von Seeliger.
Borgund stavkirke
Eksteriøret
Mesteparten av kirkens middelalderkonstruksjon er bevart, og hovedkonstruksjonen i skip og kor med grunnstokker, sviller, staver, stavlegjer, skråstivere og veggplanker er opprinnelige. Det samme gjelder takkonstruksjonene over både skip og kor. Takrytteren over skipet, apsiden, apsidens tårn og svalgangen rundt kirken er også fra middelalderen, men visse spor kan tyde på at disse elementene kom til på et noe senere tidspunkt. Blant annet er apsiden bygd med geissfuss og hullkil mens kirkens øvrige konstruksjon bruker rettvinklede, nedsenkede profiler. Ifølge Roar Hauglid stammer takrytteren og apsiden fra det 14. århundre mens svalgangen er noe yngre. Regnskap tyder på at svillene og 14 av svalgangens stokker ble skiftet ut mellom 1687 og 1689. Ifølge en synfaring fra 1686 skulle det også settes inn lave dører i svalgangens portaler for å holde dyr ute, noe man også ser spor etter i svalens åpninger. Deler av skipets mønekam ble skiftet ut i 1738, noe som blant annet fremgår av en inskripsjon i dekoren på kammen hvor «Ano 1738» er skåret ut i treverket. initialene I.H.S.L., for Jens Halvors-Søn Lo, er også skåret ut i mønekammen, og viser til håndverkeren som utførte større reparasjonsarbeid på kirken i 1738. I 2011 og 2012 ble ca. 5 800 av takets rundt 18 000 takspon byttet ut.
Interiøret
Kirkens interiør er preget av de tolv frittstående søylene som bærer skipets opphøyde midtrom. På skipets langside er det dobbelt intervall mellom de andre og tredjee stavene, men med en halvstav som hviler på den nederste avstivningsbjelken, tangen, som løper imellom. Det doble intervallet gir fri tilgang fra sørportalen til skipets midtrom, som ellers ville vært hindret av mellomstaven. Toppen av stavene er avsluttet med groteske, utskårede menneske- og dyremasker. Stavene er sikret med avstivere i form av andreaskors med solformet sentrum og utskårne bladformer langs armene. Korsene går også igjen som mindre utprydede avstivere langs kirkens vegger. På nord- og sørsiden av skipet er det til sammen åtte glugger som slipper inn små mengder lys, og øverst i skipets vestgavl finnes et vindu av nyere dato – sannsynligvis fra førreformatorisk tid, men noen år etter at kirken ble bygd. På sørveggen i skipet finnes fortsatt innvielseskorsene på veggens innside. De innvendige korveggene har innrissede figurer og runer som trolig stammer fra middelalderen.
Tazio Nuvolari
Karriere
Nuvolari døde i august 1953. I 1996 oppkalte Alfa Romeo sin konseptbil Nuvola etter ham, og i 1998 ble han inntatt i International Motorsports Hall of Fame.
Femti år etter hans død, i 2003, bygget Audi en konseptbil i hans minne, kalt Audi Nuvolari Quattro.
Borgund stavkirke
Interiøret
Det middelalderske interiøret i stavkirken står nærmest urørt. Korskillet fra middelalderen ble imidlertid fjernet etter reformasjonen. Det originale tregulvet og benkene som løper langs veggene i skipet er i stor grad bevart, sammen med et middelaldersk steinalter og en kasseformet døpefont i kleberstein. Prekestolen i kirken er fra perioden 1550–1570 og altertavlen stammer fra 1654, mens rammen rundt tavlen dateres til 1620. Maleriet på altertavlen viser korsfestelsen i midten, flankert av jomfru Maria til venstre og Johannes Døperen til høyre. I tympanonfeltet svever en hvit due på blå bunn. Under bildet finnes en inskripsjon med gylne bokstaver på svart bakgrunn. I kirken er det også bevart et sakramentskap fra perioden 1550–1570 i samme stil som prekestolen. Under restaurering av kirken, utført på begynnelsen av 1870-tallet med arkitekt Christian Christie i spissen, ble benker og et galleri med sitteplasser i andre høyde fjernet. Flere vinduer, blant annet to store vinduer som ble satt inn på nord- og sørsiden på slutten av 1600-tallet og begynnelsen av 1700-tallet, samt en himling over koret, ble også fjernet. Målet var å tilbakeføre kirken til førreformatorisk stand. Deler av kirkens innside viser tegn på å ha vært malt, noe som skal ha blitt utført etter reformasjonen; denne malingen ble også fjernet som en del av restaureringen.
En lokal historie forteller at det en gang i tiden befant seg et utstoppet reinsdyr inne i kirken, skutt under en messe. Geviret til dyret ble værende igjen i kirken da dyret ble fjernet. Bilder fra 1990-tallet viser at geviret hang på den nederste, østvendte tangen i skipet, men hvor mye av historien som stemmer og hvor geviret har tatt veien i ettertid vites ikke. En reisebeskrivelse fra 1668 bekrefter historien, i hvert fall til en viss grad, da det står at dyret ble skutt under en preken «da det som en veiviser marscherede frem for de andre dyrekropper».
Førreformatorisk tid (1180–1536)
Kilder kan tyde på at kirken først ble bygd uten svalgang, takrytter og apsis; blant annet skriver Roar Hauglid at takrytteren og apsiden stammer fra det 14. århundre mens svalgangen er noe yngre. Kirken kan dermed en gang ha vært en enklere og mer beskjeden konstruksjon enn i dag, kun bestående av skip og kor. Innsiden av kirken var også forholdsvis beskjeden, noe som fortsatte frem til reformasjonen, kun med ståplasser og med et korskille som skilte presten og menigheten. Det var sparsomt med lys; kun fire glugger på hver side av skipet, i tillegg til et par glugger i koret, slapp inn lys. Et vindu i skipets vestgavl som i senere tid ble byttet ut med et rundbuet blyglassvindu, muligens på slutten av 1600-tallet, kan ha vært til stede siden kirken ble bygd.
Etterreformatorisk tid (1537–1850)
Da reformasjonen gjorde sitt inntog i 1537 fulgte det samtidig med en rekke endringer i kirkens interiør. Mellom 1550 og 1570 ble prekestolen og sakramentskapet satt inn, og i 1654 kom altertavlen på plass. Rammen til altertavlen stammer fra 1620. Korskillet ble revet og erstattet med traleverk i dreiet tre, og det ble satt inn en rekke nye vinduer utover på 1600-tallet, både i skipet og i koret – mest nevneverdig ett ved prekestolen på sørsiden av skipet og ett omtrent midt på skipets nordside. Det var også vinduer sør og øst i apsiden som kom til på uvisst tidspunkt. På 1680-tallet viser regnskapet at det ble bygd en himling i kirken, sannsynlig vis i en del av kirken som ikke allerede hadde himling, og man regner med at det var en himling i skipets opphøyde midtrom allerede fra middelalderen av. Noen kilder hevder at himlingen i skipet kom til på slutten av 1500-tallet, omtrent samtidig som prekestolen og sakramentskapet.
For å akommodere kirkegjengerne i de forlengede gudstjenestene som fulgte reformasjonen ble det satt inn benker som man fortsatt kan se spor av inne i kirken. Det ble også bygget et galleri med ekstra sitteplasser i andre høyden. Mellom 1702 pg 1704 betalte kirken en maler for å male stavene, benkene og vinduskarmene. Det er også tegn på at store deler av kirkens innvendige vegger var malt, men det er uvisst når dette ble utført. Alteret fikk en alterring bygd mellom 1717 og 1719.
Den nye kirkelovens tid (1851– )
Da den nye kirkeloven fra 1851 som krevde sitteplasser til minst 30 % av kirkens sogn ble innført, ble Borgund stavkirke – som en rekke andre norske kirker – for liten for det daværende folketallet på rundt 1 000 mennesker. Allerede i 1854 sendte Fortidsminneforeningen et brev til formannskapet og ba dem holde foreningen underrettet dersom planer om å endre stavkirken ble aktuelle. På 1860-tallet gikk foreningen inn i forhandlinger med sognet for å verne kirken mot utvidelse, og en avtale med kommunen om finansiering av den nye kirken ble inngått. Avtalen fastslo at Fortidsminneforeningen skulle betale to tredjedeler av den ny kirken mens kommunen sto for finansieringen av den resterende tredjedelen på 800 spesidaler. Stavkirken var i ordinær bruk frem til 1868, da nye Borgund kirke sto ferdig like ved siden av, men på grunn av noen «knuter på tråden» ble ikke eiendomsretten til stavkirken overdratt til Fortidsminneforeningen før i 1877. Med arkitekt Christian Christie i spissen, mannen som hadde tegnet den nye kirken, gikk man i gang med restaureringsarbeid av stavkirken på begynnelsen av 1870-tallet. Målet var å tilbakeføre kirken til original stand, og kirken gjennomgikk derfor en rekke omfattende endringer på kun få år. Blant annet ble galleriet og alle de etterreformatoriske benkene og vinduene fjernet. Det samme ble stavenes og veggenes maling, samt alterringen og himlingene både i koret og skipet. Vestgavlens vindu i blyglass ble værende da man antok at et tidligere vindu med samme plassering eksisterte allerede under middelalderen. Etter Schiertz' tegninger fra 1830-årene å dømme var endringene svært drastiske. Arbeidet med tilbakeføringen ble ferdigstilt i 1872, og det som sto igjen var et forholdsvis nakent interiør hvor kirkens struktur kommer tydeligere frem.
Kirken ble tidlig et turistmål, og er i dag en museumskirke. Alt i 1898 ble det laget en veileder på både norsk og engelsk for kirkens besøkende, og i nyere tid er det kommet veiledere på flere europeiske og asiatiske språk. Turismen har i de senere årene ført til et visst slitasjeproblem, og i 1973 ble det derfor lagt inn et beskyttende gulv av tre. Det er også blitt satt inn plater av glass foran noen av runeinnskriftene. Borgund stavkirke er den tredje mest besøkte stavkirken i landet, og hadde rundt 50 000 gjester i 2018. Dette utgjorde omtrent 9,3 % av det totale besøkstallet ved norske stavkirker dette året. Gol stavkirke på Norsk Folkemuseum og Garmo stavkirke på Maihaugen er de to mest besøkte og hadde henholdsvis 190 000 og 85 000 besøkende i 2018. På bakgrunn av interessen ble et besøkssenter i tilknytning til stavkirken påbegynt i 2004. Senteret har utstillinger om stavkirkenes historie og deres innvikrning på middelalderens religiøse liv, samt om vikingfunn fra 800-tallet funnet 7,5 kilometer vest for kirken. Nybygget ble tegnet av Askim Lanto arkitekter og åpnet i 2005, og senteret og stavkirken ble Miljøfyrtårn-sertifiserte i 2010.
Drager
Ifølge Snorre Sturlasons verker skal Sogn ha blitt kristnet allerede i år 997, nesten to hundre år før kirken kom til, men flere forskere mener at befolkningen ofte dvelte ved de norrøne gudene og holdt igjen ved hedensk tradisjon og tro vel inn i kristen tid. I stavkirkene kan det derfor ha blitt brukt en rekke symboler med førkristen bakgrunn for å lette overgangen til kristendomen, selv om disse symbolene til tider gikk på tross av kristen tro. På Borgund stavkirke er de fire utvendige dragehodene kanskje de tydeligste og mest kjente av alle symbolene, sett bort ifra korsene, og som på vikingenes skip kan de ha blitt brukt for å holde borte onde ånder som truet kirkebygget. På kirken står dragehodene plassert på mønekammene på skipet og takrytterens nederste takavsats. De kan potensielt sees i sammenheng med vannkastere på katedraler som Notre-Dame i Paris, ettersom noen forskere mener at også disse har som formål å avskrekke onde ånder, men dette er et omdiskutert tema som det ikke foreligger konkrete bevis for. Blant annet setter Bugge dragehodene i motsetning til, og ikke i sammenheng med, slike figurer. Noen mener at hedenske tradisjoner som utspring for drageelementene er en lite troverdig forklaring; Anker viser blant annet til flere bevarte relikvieskrin fra både Norden og kontinentet som er utformet som kirkebygg med dragehoder på mønekammene.
På det nederste sidepanelet til takrytteren finner vi fire sirkulære utskjæringer. Utskjæringene er svært værbitte og tjærede og dermed vanskelige å tyde, og det er uenighet om hva de symboliserer. Noen mener de representerer de fire evangelistene, sannsynlig vis gjengitt som en ørn, en okse, en løve og et menneske. Kunsthistoriker Roar Hauglid hevder imidlertid at utskjæringene viser «drager som strekker hodet over til nabofeltets drage og biter seg fast i denne», og påpeker likheten til tilsvarende utskjæringer på Høre stavkirke.
Kirkens vestportal, skipets hovedinngang, er omsluttet av en større utskjæring med drager som biter hverandre i nakke og hale. Nederst ved halvsøylene som flankerer inngangsdøren, på de to innerhjørnene av utskjæringen, finner vi to dragehoder som spyr kraftige rankestengler som slynger seg oppover og flettes inn i dragene over. Utskjæringen har påfallende store likheter med vestportalen til Ål stavkirke, som også har drager i båndflettingsmønster, og den følger den vanlige komposisjonen i Sogn-Valdres-portalene, en større gruppe portaler med svært klare likhetstrekk. Som Bugge skriver kan den kristne autoritet ha avfunnet seg med slike hedenske og «ville scener» på kirkebygget fordi skurden kunne tolkes som en kamp mellom det gode og det onde, i tråd med kristendommen; i kristen middelalderkunst ble dragen ofte brukt som et symbol på djevelen selv. Videre påpeker Bugge at utskjæringene sannsynlig vis hadde en beskyttende verdi, slik som dragehodene på kirkens tak.
Masker
Øverst på stavene inne i kirken finner vi groteske masker, i Borgund avbildede som menneske- og dyrefigurer. De til sammen tolv maskene i skipet kan muligens sees i sammenheng de tolv disiplene. Andre har påpekt likheten mellom de tre kattelignende maskene og den norrøne gudinnen Frøya, som hadde en kjerre trukket av to hannkatter. Maskene kan dermed sees i sammenheng med hedenske guder og gudinner. Hauglid påpeker dog at maskene som symbol ikke er så gamle som man tidligere har trodd; maskene finnes ikke i noen av de eldre søylestavkirkene, noe som kan tyde på at de ble innført senere enn tidligere antatt. Tilsvarende masker finnes i tillegg i kirkebygg andre steder i Europa, som for eksempel i kirken i Saint-Contest i Normandie i Frankrike. Den franske arkitekten Victor Ruprich-Robert mente at maskeskjærerne tok inspirasjon fra skandinavisk arkitektur, men Hauglid mener at dette ikke stemmer. Som tidligere nevnt er blant annet relikvieskrin med dragehoder fra middelalderen funnet også på kontinentet, og et hedensk utspring for kirkens symboler er derfor ikke sannsynlig, ifølge Anker.
Kopier
Borgund stavkirke er den eneste stavkirken som har fått stå så å si uendret siden middelalderen, og dette er muligens grunnen til at den har tjent som modell for restaureringsarbeidet på flere andre stavkirker. Som nevnt innledningsvis har blant annet Gol stavkirke, som i dag står på Bygdøy, Hopperstad stavkirke og den nå nedbrente Fortun stavkirke (og dermed også Fantoft stavkirke, som er en kopi av sistnevte) brukt Borgund stavkirke som referanse. I tillegg er det bygd en rekke kopier i utlandet: i 1908 ble det bygget en kopi av kirken i Hahnenklee i Tyskland ved navn Gustav Adolf stavkirke, og i 1969 en i Rapid City i USA ved navn Chapel in the Hills. I 1995 ble det bygget en kopi i Washington Island i Wisconsin, og i 2014 en ny kopi i Lyme i Connecticut. En modell av Borgund stavkirke ble laget til Verdensutstillingen i Paris i 1889 og står i dag på Musée National des Techniques i Paris.