cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mirza Nasir Ahmad
Ekteskap, barn og family
Kort tid etter bortgang av hans kone Mansoora Begum, bestemte Nasir Ahmad seg for å gifte seg på nytt. Den 11. april 1982 giftet han seg med Tahira Siddiqua Nasir, datteren til Abdul Majeed Khan fra Verowal. Dette ekteskapet varte bare noen få måneder da Nasir Ahmad gikk bort den 9. juni 1982.
Bortgang
I juni 1982, mens Mirza Nasir Ahmad var i Islamabad, Pakistan, opplevde han et kraftig hjerteinfarkt. Han gikk bort den 9. juni 1982, kl. 12:45 på ettermiddag. Hans legeme ble fraktet til Rabwah hvor han ble gravlagt i Bahishti Maqbara, en gravlund etablert av Ahmadiyya muslimsk trossamfunn. Etter utvelgelsen av Mirza Tahir Ahmad som den fjerde kalifen, Khalifatul Masih IV, ledet Mirza Tahir Ahmad hans begravelsesbønn i Rabwah.
Norsk filosofisk tidsskrift
Norsk filosofisk tidsskrift er et norsk forskningstidsskrift, og regnes som viktigste fagtidsskrift for filosofer utgitt i Norge. Tidsskriftet inneholder artikler, bokmeldinger og debattinnlegg. Norsk filosofisk tidsskrift utgis av Universitetsforlaget med støtte fra Norges forskningsråd. Norsk filosofisk tidsskrift retter seg mot forskere, lærere og studenter i filosofi. Tidsskriftet kommer ut fire ganger i året og publiserer hovedsakelig på norsk. Fra og med 2017 er tidsskriftet åpent tilgjengelig (open access).
De fire filosofiske fagmiljøene ved Universitetene i Oslo, Trondheim, Bergen og Tromsø veksler på å ha redaktøransvar. De siste redaktørene har vært Kjersti Fjørtoft fra Tromsø (2010-14), Ingebjørg Seip fra Trondheim (2006-09), Lars Fredrik H. Svendsen fra Bergen (2002-05) og Arne Johan Vetlesen fra Oslo (1998-2001).
Tidsskriftets redaktører er idag (2015) Reidar Maliks og Einar Bøhn. Redaksjonsrådet består av Roe Fremstedal – Universitetet i Tromsø, Ole Hjortland – Universitetet i Bergen, May Thorseth – NTNU Trondheim og Eyjolfur Kjalar Emilsson – Universitetet i Oslo.
Rustam Iskandari
Rustam Iskandari (født 18. august 1991) er en tasjikisk bryter som konkurrerer i fri stil i 96-kilosklassen. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i omspillet.
Lasse Sætre
Lasse Sætre (født 10. mars 1974 i Oslo) er en norsk tidligere skøyteløper. Sætre vokste opp i Nord-Odal og gikk for Sand IF.
Lasse Sætre var en utpreget langdistanseløper med 10 000 meter som sin spesialdistanse. Under OL 2002 i Salt Lake City fikk han bronse på 10 000 meter, etter nederlenderne Jochem Uytdehaage og Gianni Romme. Året etter fikk han bronse på den samme distansen under VM enkeltdistanser, og i desember 2005 ble han første nordmann til å gå 10 000 meter under 13 minutter. Samtidig ble han den første i verden til å gå under 13 minutter på europeisk is.
Han ble norgesmester på skøyter, allround i 1998, og har sju NM-titler på enkeltdistanser – tre på 5,000 meter og fire på 10,000 meter.
Gunnar Prestegård
Gunnar Prestegård (født 21. mars 1935 i Skien i Telemark) er en er norsk prest og politiker (KrF). Prestegård var vararepresentant på Stortinget for Oslo fra 1989 til 1993, men møtte fast som representant for Eleonore Bjartveit. Han var medlem av Kirke- og undervisningskomiteen.
Bakgrunn og virke
Han er sønn av byggmester Halvor Olsen Prestegård (1897–1973) og husmor Valborg Nikola Andersen (1903–1988). Prestegård ble i 1954 cand. theol. ved Menighetsfakultetet, der han tok practicum i 1961.
Helvetica
Helvetica er en meget vanlig grotesk skrifttype som opprinnelig ble utviklet i 1957 av den sveitsiske skriftformgiveren Max Miedinger sammen med Eduard Hoffmann. Siden da er det utviklet flere tilsvarende skrifttyper, hvorav Arial, designet i 1982, er den mest alminnelig. Det er kun mindre forskjeller i de store bokstavene C, G og R foruten de små bokstavene a, e, r og t som i vesentlig grad skiller de to skifttypene.
Skrifttypen Helvetica blir anvendt i mange varemerker, blant annet 3M, American Airlines, AT&T, BMW, Lufthansa, Tupperware, Toyota, General Motors, BASF, Panasonic, Nestlé og AGFA.
Historie
Helvetica ble utviklet i 1957 av Max Miedinger sammen med Eduard Hoffmann ved Haas'sche Schriftgiesserei (Haas’ skriftstøperi) i Münchenstein i Sveits. Haas ønsket å formgi en ny grotesk (sans-serif) skrifttype som kunne konkurrere med den da suksessfulle Akzidenz-Grotesk på det sveitsiske markedet. Den ble opprinnelig kalt for «Neue Haas Grotesk», og dens design var basert på Schelter-Grotesk og Haas’ Normal Grotesk. Målet med den nye designen var å skape en nøytral skrifttype som hadde stor klarhet, ingen vesentlig mening i sin form, og som kunne bli brukt i en stor rekke trykksaker av ulik art.
Ketil Lund
Han tok juridisk embetseksamen ved Universitetet i Oslo i 1965. Han har tidligere jobbet blant annet som dommerfullmektig, advokat hos Regjeringsadvokaten og som privatpraktiserende advokat før han ble utnevnt til høyesterettsdommer i 1990. Lund var formann i Stortingets granskningskommisjon for de hemmelige tjenester (den såkalte Lundkommisjonen) fra 1994 til 1996.
Euphanias
Euphanias er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).
Ketil Lund
Han er tippoldebarn av Frederik Stang og tremenning av høyesterettsdommer Eilert Stang Lund, alle av slekten Stang.
Helvetica
Historie
Da Linotype adopterte Neue Haas Grotesk (som ikke hadde blitt planlagt for å bli en komplett mekanisk skrifttype) ble dens formgivning omarbeidet. Etter at skrifttypen Univers hadde suksess videreutviklet Arthur Ritzel fra skriftstøperiet Stempel den nye skrifttypen Neue Haas Grotesk til en større typefamilie.
Euphanias
Utseende
Euphanias-artene er små (ca. 2 millimeter), brede, mørke kortvinger. Hodet er bredt ovalt med middelsstore fasettøyne, foran med to skarpe furer i pannen. Antennene er middels lange, de innerste og ytterste leddene fortykkede (dette trekket er overdrevet på figuren over). Pronotum er ovalt, bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede med flere brede lengdefurer. Bakkroppen er middels lanmg og rundet, beina nokså korte.
Ketil Lund
Ketil Lund medvirket i det omstridte teaterstykket Ways of Seeing i 2018, der han opptrådte som en gjennomgangsfigur som spilte seg selv.
Euphanias
Levevis
Artene lever på bakken mellom løvstrø.
Utbredelse
Euphanias forekommer i Middelhavsområdet, det sørlige Russland, og Brasil. Alle artene er regnet som sjeldne.
Helvetica
Historie
I 1960 ble skrifttypens navn endret av Haas' tyske moderselskap Stempel til Helvetica (avledet fra Confoederatio Helvetica, det latinske navnet for Sveits) for å gjøre skrifttypen mer tilgjengelig internasjonalt. Det var først ment å hete «Helvetia», men det ble avvist av Eduard Hoffmann, og slo fast at navnet var «Helvetica» da det betydde «sveitsisk» framfor «Sveits».
Alfa (etologi)
Verken hos hund eller ulv finnes alfaer (se Alfabegrepet), men lederdyr i en sosial gruppe som ofte kalles for familie. Det kan godt finnes flere lederdyr, både hanner og hunner, men rollene er ikke fast og kan variere fra situasjon til situasjon. Det er heller ikke uvanlig at flere lederpar i en gruppe parer seg. Ofte brukes alfa og dominans i forbindelse med familierhunder, men det er en av de vanligste feiltakelser som finnes. En hundeeier kan ikke dominere en familiehund og være alfa, for da måtte en parre seg med hunden.
Hos noen svært sosiale arter som sjimpanser og menneske, kan en utfordrer bruke mer indirekte metoder, som politiske allianser, for å fortrenge alfaen og ta plassen selv.
Beta og omega
I makthierarkiet hos mennesker er to andre roller også definert og navngitt. Først, beta (også kalt betahann), som er utfordreren. Betaene underretter seg alfaene, men kun etter å ha testet styrke. Betaene fungerer som nestsjefer og kan enten være avsatte alfaer, eller fremtidige alfaer hvis de fortsetter å utfordre den sittende alfaen. Termen omega(\omega) er et antonym som ofte brukes nedsettende eller selvnedsettende som referanse til et medlem på bunnen av den sosiale rangstigen. I sammenheng med mennesker, blir termene «alfa» og «beta» i denne bruken ofte forvekslet med de gamle psykologiske termene type-alfa og type-beta personligheter, nå mest kjent som type-A og type-B.
Alfabegrepet
Begrepet alfa innen ulveforskning oppsto da Rudolf Schenkel i 1947 antydet at selvstendige ville ulver kom sammen og dannet flokker når vinteren begynte. Schenkel hevdet at alfa antyder topp-ranking innen et slags hierarki, slik at alfaulven per definisjon var den høyest rangerte ulven i flokken. Videre hevdet han at mellom ulver i fangenskap var hierarkiet kjønnsbasert, slik at det var både en alfahann og en alfahunn. I dag vet vi at dette ikke stemmer og at alfabegrepet er tvilsomt når man snakker om både ulv og hundedyr generelt. Tidlig forskning på ulv ble imidlertid som regel utført på ynglende dyr i fangenskap. Flokkene ble gjerne sammensatt av individer som ikke var i slekt, og derfor fikk den en annen sosial struktur enn det som gjelder i naturen. Alt i 1944 antydet imidlertid A. Murie at ulveflokken egentlig var en sosial familiestruktur, men det skulle gå lang tid før forskningen kunne underbygge denne teorien.
Nyere forskning viser nå at såkalte alfaer (i den biologiske betydningen) ikke forekommer naturlig i flokker der individene er nære slektninger. Begrepet brukes heller ikke lenger innen ulveforskningen, og den kjente ulveforskeren L. David Mech tar kraftig avstand fra bruken av ordet i forbindelse med ulv. Også flere andre forskere som Bloch (siden 1991 i Banff nasjonalpark, Kootenay nasjonalpark, Yoho nasjonalpark og Spray Lakes Provincial Park i Canada under ledelse av Dr. Paul Paquet) og Radinger (siden 1995 i Yellowstone nasjonalpark med gruppen rundt Rick McIntyre) har kommet til at adferd til frittlevende ulv ikke samsvarer med det man trodde tidligere. Mye, men ikke alt, kan overføres på hundens adferd, allikevel er det fortsatt mange hundeeiere og hundeskoler som tar feil ved bruk av begrepene alfa og dominans.
Colombiansk slips
Et colombiansk slips, også kjent som et kubansk slips, italiensk slips eller siciliansk slips, er en henrettelsesmetode hvor offerets hals blir kuttet (med en kniv eller en annen skarp gjenstand) og tungen blir dratt ut igjennom det åpne såret. Denne henrettelsesmetoden blir knyttet til La Violencia, den colombianske borgerkrigen som startet i 1948 etter at lederen for det liberale partiet, Jorge Eliécer Gaitán, ble myrdet.
Opphavet til det colombianske slipset blir av og til feilaktig tilegnet narkobaronen Pablo Escobar, men metoden var allerede kjent i 1950. Den ble brukt til skrekk og advarsel som et ledd i den psykologiske krigføringen.
Påstand
Påstand er en juridisk term i den norske sivilprosessen og betegner det en saksøker i en rettssak krever at dommen i saken skal bli. I tvisteloven heter det om påstand at den inneholder «det domsresultat saksøkeren krever».
Påstanden har sammenheng med rettskravet, men er likevel to forskjellige ting; kravet beskriver rettigheten, påstanden beskriver hva rettigheten må føre til i den aktuelle saken. Et krav må alltid munne ut i en påstand for at dommeren skal kunne avsi dom.
Barclay James Harvest
Barclay James Harvest var et britisk rockeband som ble stiftet i det administrative distriktet Saddleworth i Oldham i 1966 av John Lees, Les Holroyd, Stuart "Woolly" Wolstenholme og Mel Pritchard. Bandet spesialiserte seg innen symfonisk og melodisk rock med røtter til progressiv rock og klassisk musikk. Bandets kanskje mest kjent låt er «Mockingbird» fra utgivelsen Once Again som kom ut i 1971.
Bandet ble uenige om den musikalske utviklingen i 1998 og tok et friår, det førte til at bandet ble splittet i to, John Lees' Barclay James Harvest (1999 – ) og Barclay James Harvest featuring Les Holroyd (2002 – ).
Barclay James Harvest
Etter det tidlige gjennombruddet med denne utgivelsen i Storbritannia dro bandet først ut på det europeiske musikkmarkedet med sin utgivelse Gone to Earth, som blant annet ble en salgsuksess i Tyskland. Woolly Wolstenholme, som ga Barclay James Harvest sitt særpreg og vante lydbilde på 1970-tallet med instrumentet mellotron, forlot gruppa i 1979. Wolstenholme startet på en kort solokarriere før han la opp sin musikalske karriere og begynte med landbruk. De resterende tre medlemmene fortsatte for øvrig i bandet, og høydepunktet for bandet var da de spilte en gratiskonsert foran Riksdagsbygningen i Berlin med over 250 000 tilskuere den 30. august 1980. Barclay James Harvest ble også det første vestlige rockebandet som spilte en åpen friluftskonsert ved Treptower Park i Øst-Berlin under Den tyske demokratiske republikk den 14. juli 1987, for over 170 000 tilskuere. Bandet fortsatte med tre medlemmer, med forskjellige gjestemusikere i støtte, helt til 1998. For øvrig var noen av utgivelsene som kom ut på 1990-tallet gitt ut under det forkortede navnet BJH.
I 1998 gjorde musikalske uenigheter til at de eksisterende tre bandmedlemmene ble enige om å ta et friår. Siden har bandet delt seg i to som begge har fortsatt å turnere og gi ut musikk.
John Lees' Barclay James Harvest
Woolly Wolstenholme tok sitt eget liv i desember 2010, etter å ha slitt med depresjon i mange år.
Jez Smith tok over etter Wolstenholme på keyboard og i oktober 2013 ga de ut North, et studioalbum med helt nytt materiale. North ble veldig godt mottatt av både fansen og kritikere. De er fortsatt aktive.
Barclay James Harvest featuring Les Holroyd
I 2001 gikk Les Holroyd og Mel Pritchard tilbake til studioet for å spille inn albumet Revolution Days sammen med Ian Wilson, Michael Byron-Hehir, Steve Butler, Steve Pigott og Rabbit Bundrick. Revolution Days ble utgitt i 2002, og et turneband ble satt sammen bestående av Holroyd og Pritchard og Michael Byron-Hehir, Ian Wilson, Steve Butler, Chris Jago og Colin Browne som tidligere hadde spilt med BJH. De gjennomførte flere europa-turneer men etter at de kom tilbake til Storbritannia i 2004 døde Mel Pritchard av hjerteinfarkt.
De har fortsatt å turnere og delta på konserterer, og la også inn en akustisk del i konsertene med deres kjente vokalharmonier på gamle favoritter som «Poor Boy Blues», «Friend of Mine» og «Crazy City».
John Lees' Barclay James Harvest
Medlemmer
Tidligere medlem
Barclay James Harvest featuring Les Holroyd
Medlemmer
Tidligere medlem
John Lee' Barclay James Harvest
Studioalbum
Barclay James Harvest featuring Les Holroyd
Studioalbum
Konsertalbum
Limbånd
Limbånd eller teip (noen ganger også stavet «tape» som på engelsk) er et bånd av tekstil, cellofan eller plast med lim på og brukes til å binde sammen eller feste noe, enten midlertidig eller permanent. Enkeltsidig limbånd kan brukes til å binde sammen to overlappende eller tilliggende materialer, mens dobbeltsidig limbånd (lim på begge sider) kan brukes til å binde sammen to gjenstander rygg mot rygg.
Limbåndet ble funnet opp i 1925 av Richard Drew i det amerikanske selskapet Minnesota Mining and Manufacturing Company (3M).
Annet
Skrivemåten «tæip», har vært vurdert som alternativ skrivemåte (av Norsk språkråd).
Vegard Bergan
Vegard Amundsen Bergan (født 20. februar 1995) er en norsk fotballspiller som spiller for Arendal Fotball.
Som 16-åring i 2011 byttet han klubb fra Idrettslaget Hei på Heistad utenfor Porsgrunn, til Odds Ballklubb. Han fikk sin kampdebut 9. juni 2014 da Odd spilte 0-0 hjemme mot Sogndal, og fikk gode skussmål av trener Dag-Eilev Fagermo etter kampen.
Den 23. mars 2019 skrev han under for Bodø/Glimt. Han spilte en sesong som midtstopper i klubben før han flyttet sørover til året etter.
Kari Øksnevad
Kari Øksnevad Skouen (født 18. februar 1926, død 24. april 2018) var en norsk pianist og skuespiller.
Hun var datter av Toralv Øksnevad (1891–1975) og Amélie Semb (1892–1957). Kari Øksnevad var fra 1946 gift med regissøren Arne Skouen og sammen fikk de datteren, komponisten Synne Skouen (født 1950).
Hun medvirket i to filmer, begge regissert av ektemannen. Øksnevad debuterte i 1958 i rollen som Jarmans hustru i Pastor Jarman kommer hjem og i 1960 spilte hun rollen som Anne Aulie i Omringet.
Helge Bäckander
Helge Gustaf Samuel Bäckander (født 13. oktober 1891, død 11. november 1958) var en svensk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Sigvard Marjasin
Mauritz Sigvard Marjasin (født 24. november 1929 i Högalids församling på Södermalm i Stockholm, død 24. januar 2021 i Örebro var en svensk embedsmann og fagforbundsleder. Han var Kommunalarbetareförbundets ordfører 1977–1988 og landshövding i Örebro län 1989–1994.
Bakgrunn
Sigvard Marjasins farmor var jødinne og innvandret til Sverige fra Ukraina. Han gikk syvårig folkeskole og arbeidet deretter en mengde steder – som visergutt, charkuterist, sjømann, «smörgåsnisse» og i flere stillinger i hotell. Han gikk også inn i fagforbundsarbeid. Med tiden tok han sosionomeksamen, hvoretter han var forstander for en faglig kveldsskole.
Han deltok som frivillig for Israel i den arabisk-israelske krig i 1948.
Kommunalarbetarförbundet
Etterhvert ble Marjasin aktiv i Kommunalarbetareförbundet, der han i 1963 begynte som ombudsmann. I 1967 ble han utdannelsessekretær i forbundet. I 1977 ble han valgt til forbundsordfører. Samtidig ble Margareta Svensson valgt til nestordførende, og ble dermed den første kvinne i forbundets ledelse. Som kommunalordfører fremtrådte Marjasin ofte i massemediene og syntes flittig i debatter og talerstoler, der han utmerket seg med sine kvikke replikker. Han ble derfor ettertraktet som intervjuperson i pressen, der hans uttalelser ofte ble gitt negativ oppmerksomhet. I sin tid som Kommunalarbetareförbundets ordfører gjorde han seg kjent for hard motstand mot privatisering, særlig i barneomsorgen.
Landshøvding og senere oppdrag
Etter sin faglige karrier fikk han av den sosialdemokratiske regjeringen flere oppdrag innen statlig forvaltning. Marjasin ble i 1989 utnevnt til landshövding i Örebro län. Hans tid som landshövding ble preget av et engasjement for regionale spørsmål. Marjasin tok initiativ til den renovering av Örebro slott som ble gjennomført årene 1992–1993.
I 1994 gikk Marjasin av med pensjon fra sitt oppdrag som landshövding. Samtidig ble han lerder av Granskningskommissionen (Palmekommissionen), en post han hadde frem til 1996.
Tiltale, frikjennelse
I 1996 ble Marjasin mistenkt for å i sin tid som landshövding ha avgitt manipulerte representasjonskvitteringer og dobbelfakturert utlegg. Han ble tiltalt for trolöshet mot huvudman, bedrageri og undertrykkelse av urkunde. Marjasin kommenterte tiltalen med at han hadde handlet «klantigt, men inte oetiskt eller brottsligt». Til slutt ble han helt frikjent.
Sigvard Marjasin ble i samband med tiltalen utsatt for en omfattende medieoppmerksomhet. Den var på sitt mest intensive sommeren 1996, da Marjasin med hensyn til pågående politiutredning ikke ville eller kunne uttale seg for pressen.
Død
Sigvard Marjasin døde som følge av covid-19 i opå universitetssykehuset i Örebro den 25. januar 2021, i en alder av 91 år.
Fatmata Fofanah
Fatmata Fofanah (født 10. juni 1985 i Freetown, Sierra Leone) er en guineansk friidrettsutøver, som konkurrerer i hekkeløp. Hun representerte Guinea under Sommer-OL 2008, der hun falt i første hekk og ble skadet og utslått i de innledende rundene.
Tor Idar Larsen
Tor Idar Larsen (født 8. desember 1980 i Gjøvik) er en norsk forfatter med flere utgivelser som omhandler flyhistorikk og andre verdenskrig.
Larsen er utdannet ved Høgskolen i Lillehammer, og arbeider til daglig som rådgiver. Han er styremedlem i Norwegian Spitfire Foundation.
Kan du vissla, Johanna? (sang)
«Kan du vissla, Johanna?» er en svensk sang med melodi av Sten Axelson og tekst av Åke Söderblom. Den ble opprinnelig spilt inn på 78-plate av diverse artister i 1932.
Emily de Jongh-Elhage
Emily Saïdy de Jongh-Elhage (født 7. desember 1946) er en politiker fra De nederlandske Antiller. Hun representerer partiet Partido Antiá Restrukturá (PAR) og var statsminister i De nederlandske Antiller fra 2006 til landet ble oppløst 10. oktober 2010.
de Jongh-Elhage har arbeidet som lærer og eiendomsmegler. Hun er fra Curaçao, der hun har vært med i politikken siden 1995 og sittet i det valgte øyrådet. de Jongh-Elhage er med i Partido Antiá Restrukturá, et parti som har ønsket å bevare De nederlandske Antiller i omorganisert form. I 2005 ble hun valgt til partiets leder og ledet partiet til seier i valget i 2006. Hun overtok deretter posten som statsminister for De nederlandske Antiller, en post hun hadde til landet ble avviklet. Hun gikk av som partileder og parlamentsmedlem i januar 2013.
Brynjolv Baardson
Han publiserte sine memoarer i boken ''Kiotskee! '' i 1981 med beretninger om sine opplevelser i jungelen på Cebu og senere i japanske interneringsleire. Hans memoarer er flittig sitert i Guri Hjeltnes' arbeid fra 1997 om historien om den norske handelsflåten.
Han ble gift med Kirsten Margrethe Baardson (1929–1996), og er far til teaterregissør Bentein Baardson.
Stenen i grönan dal
Stenen i Grönan dal er en stein som befinner seg ca. 5 km. utenfor Storlien, Jämtland. Den er forbundet med en spådom som i korthet forteller at så lenge steinen står, så skal også jorden bestå, men når den faller er dommedagen forestående. I bildeverket Suecia antiqua et hodierna av Erik Dahlbergh (trykt 1716) med sine mange bilder fra steder, bygninger, slott og herregårder i Sverige, finnes det bare ett fra Jämtland, nemlig Stenen i Grönan Dal. At denne var nevnt framfor f.eks. kastalerna i Brunflo og i Sunne, korskirken i Brunflo som var den eneste i sitt slag i Jämtland, og ikke minst runesteinen på Frösön, sier mye om hvilken betydning ble tillagt Stenen i Grönan Dal. Ut over dette kan en legge til at steinen lå utilgjengelig til, på den tiden mindst tre dagsetapper fra Frösön.
Krohn
Krohn er et slektsnavn i Norge. Navnet har opprinnelse hos tyske innvandrere i Bergen. Navnet kan tidligere ha vært stavet «Cron», «Kron» eller på andre måter. Navnet kan skrive seg fra et stedsnavn og kan også i skrive seg fra et tysk ord for trane uttalt «kron» (krån, Kraan) på lavtysk.
Johan Jørgen Krohn
Møbelsnekker Johan Jürgen (Jørgen) Krohn (Cron) (født ca 1701, død 1743) er også en opprinnelse til navnet. Han innvandret til Bergen (borgerbrev 1726) fra Altona i Holstein (senere ble Altona en bydel i Hamburg). Hans sønn Ludolf Krohn ble prest og bragte navnet til Sunnmøre.
Etter ekteskap mellom Mein Høeg og Ludolph Krohn har kombinasjonen «Høegh Krohn» vært vanlig, blant andre:
Tetrarkiet
Tetrarkiet er den mest vanlige betegnelsen på tiden i Romerrikets historie mellom krisen i det tredje århundret og Konstantin den stores samling av keiserriket (284-324).
Navnet «tetrarki» er gresk for fire personers styre (τετραρχία: av τετρα tetra; fire og αρχι arki; leder), og blir benyttet om det regjeringssytemet Diokletian innførte som et ledd i hans omfattende reformer av Romerriket. Selv om tetrarkisystemet kun varte i tretten år (293-306) blir begrepet ofte også brukt om borgerkrigsperioden som etterfulgte regjeringens sammenfall.
Terry Wapram
Terry Wapram (født 29. november 1952) var gitarist i det britiske heavy metal-bandet Iron Maiden for en kort periode i 1977, da han tok over for Dave Murray etter at den nåværende vokalisten Dennis Wilcock overtalte bandets grunnlegger Steve Harris til å erstatte alle bandets medlemmer. Murray kom imidlertid tilbake til bandet etter et par måneder, og da Wapram ikke ville dele scenen til enda en gitarist, valgte han å forlate Iron Maiden.
Tetrarkiet
Inndelingen av keiserriket
Diokletians erfaringer gjennom hans første ni år med å spurte rundt riket for å møte de mange problemene riket sto ovenfor brakte ham til den konklusjonen at keiserriket var for stort for én enkelt keiser. Det var for eksempel ikke mulig å svare på både germanernes inkursjoner over Rhinen og oppreisingen i Egypt samtidig. Diokletians radikale løsning på problemet var å dele riket på midten i en østlig (pars Orientalis) og en vestlig (pars Occidentalis) del, hvor grensen gikk like øst for Italia. Selv om denne oppdelingen ikke varte lenge i første omgang, skulle den etter hvert bli permanent. Diokletian valgte Østromerriket for seg selv, med hovedstad i Nikomedia, og ga Vestromerriket til Maximian, med hovedstad i Milano. Romas beliggenhet var fjernt fra områdene hvor rikets skjebne ble bestemt gjennom militærmakt. Samtidig som den økte keisernes mulighet til effektivt å styre riket, marginaliserte tetrarkiet senatet som forble i Roma.
Terry Wapram
Eksterne lenker
Tidigare medlemmar i Iron Maiden
Tetrarkiet
Inndelingen av keiserriket
Spørsmålet om arverekkefølgen ble aldri løst i det tidlige Romerriket, det fantes inget system for å etablere hvem som skulle overta etter at en keiser gikk av med døden, noe som ofte førte til borgerkriger. Tidlige keisere favoriserte et system hvor de adopterte en arving, men legionene likte ikke dette systemet, å ønsket heller å innføre ett system hvor keiserens biologiske etterkommere var rikets eneste sanne arvinger, i tillegg mente senatet de hadde retten til å velge en ny keiser. Derfor ble det vanligvis tre eller endog flere rivaler som alle kjempet om retten til å bli keiser. For å løse dette problemet innførte Diokletian et nytt system, hvor en eldre keiser (Augustus fl. Augusti) skulle herske i øst og en i vest, hver med en yngre keiser (Caesar fl. Caesari) under seg. Når de eldre keiserne døde skulle de yngre overta deres roller og utnevne to nye caesari, og på den måten skulle arvesprørsmålet være løst.
Systemet ble innført i 293, Diokletian og Maximian utnevnte sine caesari, respektivt Galerius og Konstantius Klorus, og formelt adopterte dem som sine arvinger. Hver av disse to caesari ble gitt autoritet over ett prefektur som tilsvarte rundt en fjerdedel av keiserriket, Galerius fikk Illyricum, med hovedsete i Sirmium, mens Konstantius fikk Gallia, med hovedsete i Trier.
Tetrarkiets fall
Sommeren 307 marsjerte Galerius med en større hær mot Roma, Maxentius gjorde som han hadde gjort mot Severus og bestakk en stor del av Galerius' soldater til å desertere. Galerius ble tvunget til å trekke seg tilbake. Under invasjonen fra østen ble Severus henrettet, sannsynligvis etter ordre fra Maxentius. Samtidig var Maximian i Gallia for å unngå brudd med Konstantin, en forhandling som endte med at Konstantin giftet seg med Maximians datter Fausta, og Maximian utnevnte konstantin til Augustus. Men Konstantin forholdt seg likevel nøytral under Galerius' invasjonsforsøk. I 308 forsøkte Maximian å gjøre opprør mot sin sønn, men deres soldater viste seg å være lojale til den yngre keiseren, og Maximian ble tvunget til å flykte til Gallia, under Konstantins beskyttelse.
Høsten 308 kalte Galerius Diokletian og Maximian til Carnuntum, for å hva som burde bli gjort for å unngå tetrarkiets oppløsning. Svaret var å utnevne Licinius til Augustus i vesten, med Konstantin som Caesar. Maximian sa seg villig til å abdisere på ny, og Maxentius ble erklært tronrøver. Men hverken Konstantin eller Maximinus, som begge hadde vært Caseari fra 305, sa seg villige til å godta at Licinius skulle bli utnevnt til Augustus. Etter hvert ble Galerius tvunget til å godta å utnevne Konstantin og Maximinus til Augusti.
I 308 hadde Domitius Alexander blitt utnevnt til keiser i Karthago, og tatt kontroll over de afrikanske provinsene. De afrikanske provinsene var hovedgrunnlaget for Romas kornbeholdning, og Maxentius kunne ikke godta å miste de. I 310 sendte han en hær til Afrika på bekostning av at Licinius overtok Istria, men Licinius kunne ikke fortsatte invasjonen av Italia på grunn av Galerius' sykdom. Maxentius gjenvant raskt kontrollen over Afrika, og Alexander ble henrettet. I 311 døde Galerius og det oppsto konflikt mellom Maximinus og Licinius om hvem som skulle overta etter ham.
I 314 blusset krigen opp igjen etter et mislykket forsøk av Licinius på å bli kvitt Konstantin. Konstantin vant seier etter seier i den to år lange borgerkrigen som fulgte. Ved fredsavtalen i 317 kontrollerte Licinius kun Trakia, Syria, Asia Minor og Aegyptus. I 324 brøt Konstantin fredsavtalen, og invaderte Trakia. Licinius ble beseiret i slaget ved Adrianopel og tvunget til å flykte til Bityhnia. Konstantin fulgte etter og beseiret ham igjen i slaget ved Krysopolis. Licinius overga seg og ble satt i husarrest (og ble henrettet av Konstantin året etter). Konstantin den store kontrollerte med dette hele Romerriket.
Grevling
Grevling (Meles meles) er et kraftig bygd mårdyr med et karakteristisk, langsgående stripemønster på hodet. Arten er livskraftig. Tidligere ble asiatisk grevling (Meles leucurus) og japansk grevling (Meles anakuma) regnet som underarter, men disse er nå skilt ut som egne arter.
Beskrivelse
Grevlingen er lett å kjenne igjen med sine to karakteristiske svarte striper over hodet og kraftige bygning. Grevlingen ligger i hi om vinteren. Vekten varierer gjennom året mellom 9 og 16 kg for hanner og 7 og 14 kg for hunner. Både hunndyr og hanndyr kan bli ca 90 cm lange, inklusive en hale på 15 cm; hannen er litt lengre enn hunnen. Grevlinger med levealder på bortimot 15 år er kjent.
Utbredelse
Arten er utbredt over hele Europa, inkludert mesteparten av Fennoskandia (unntatt i nordområdene), Lilleasia, Kaukasus, Midtøsten (Iran, Irak og Israel), og deler av Vest-Asia (Afghanistan).
Den norske bestanden er økende, og nordligste kjente hi er funnet i Meløy. På Sørlandet, hvor den er mest tallrik, går den også under betegnelsen svintoks og svinsokse. Elementet toks i dette ordet er det samme som Dachs på tysk og das på nederlandsk, og dette er altså det gamle fellesgermanske navnet på dette dyret.
Atferd
Grevlingen er tilpasningsdyktig og spiser det meste, men regnes som en spesialist på meitemark. Den er også effektiv mot det som har blitt hageeiernes verste skrekk – brunskogsnegl. Grevling lever i familiegrupper, kalt klaner, som oftest teller mellom tre og ti dyr, men i noen tilfeller mer enn 30 dyr. Klanen holder til i et territorium som dyrene forsvarer mot andre artsfeller. Territoriet blir markert ved duftmarkeringer med sekret fra kjertler som munner ut ved endetarmsåpningen, samt med urin og ekskrementer.
Boligen, som er en underjordisk hule, inneholder et eller flere redekamre, og har ett eller gjerne flere inngangshull. Oftest er hiet beliggende i skråninger i løv- og blandingsskog, helst med tett vegetasjon. Hiet kan også ligge i steinurer kombinert med løsmasser. I nærheten er det gjerne lysninger og eng eller dyrket mark, og det er her dyrene finner størstedelen av føden. Komplekse grevlinghuler kan være bebodd i hundrevis av år.
Grevlingen er hovedsakelig aktiv om natten. Tiden mellom 02.30 og 03.30 er ofte kalt grevlingens time, da det er i dette tidsrommet grevlingen er mest aktiv etter føde. I dyrenes mest aktive periode i sommerhalvåret er de aktive fra omkring solnedgang til omkring soloppgang. Om vinteren går grevlingen i hi i Norge, og uteaktiviteten er minimal.
Hunnen er kjønnsmoden i treårsalderen, mens hannen allerede er kjønnsmoden som ettårig. Fra tidspunktet hvor hunnens egg er blitt befruktet, går det mellom to og åtte måneder før eggene setter seg fast i livmoren for å utvikles. Dette kalles en embryonisk diapause. Når eggene har satt seg fast, går det ca. to måneder før ungene fødes. Ungene fødes normalt i januar–mars i kull på to–seks unger.
Vågøy fyr
Vågøy fyr lå på Vokkøya i Helligvær i Bodø kommune i Nordland. Fyret ble opprettet høsten 1859. Det ble nedlagt og erstattet av ei fyrlykt i 1911.
One of the Finest
One of the Finest er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Harry Beaumont.
David Eddings
David Eddings (født 7. juli 1931, død 2. juni 2009) var en amerikansk forfatter som har skrevet flere bestselgende bokserier innen fantastisk litteratur. Hans kone, Leigh Eddings, har hjulpet ham med flere av hans senere bøker. Før Eddings' død bodde de to i Carson City, Nevada i sydvestlige USA.
Eddings ble født i Spokane i delstaten Washington. Før han ble forfatter jobbet han som offiser i den amerikanske hæren og deretter hos flyprodusenten Boeing.
Eddings begynte med å skrive alminnelig skjønnlitteratur som han hadde moderat suksess med. Han endret deretter sjanger til fantasy og oppnådde en langt større anerkjennelse og kommersiell suksess.
Sagaen om Belgarion og The Malloreon
Sagaen om Belgarion er David Eddings første fantasiserie. Etterfølgeren til boka er The Malloreon Bøkene følger eventyrene til Belgarion, trollkvinnen Polgara, trollmannen Belgarat og følgesvennene deres. I senere bøker har han presentert historien forut for disse seriene. The Malloreon er ikke oversatt til norsk.
The Elenium og The Tamuli
The Elenium og etterfølgeren The Tamuli er i et annet univers enn Sagaen om Belgarion og The Malloreon. De handler om ridderen Sparhawk og hans venner.
Chnaunanthini
Chnaunanthini er en gruppe av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Gruppen omfatter bare to kjente arter som blir plassert i hver sin slekt.
Utseende
Nokså små, blanke, gulbrune oldenborrer.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Mexico og USA.
Systematisk inndeling
Den systematiske plasseringen er usikker.
Sorocaba
Sorocaba er en by og kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil. Byen har 517 000 innbyggere i selve byen og 565 000 innbyggere (2005) i hele kommunen. Sorocaba fikk bystatus i 1661. I dag er byen er et viktig industrisentrum i delstaten og har blant annet en omfattende metallindustri og celluloseindustri.
Realistlista
Realistlista er en studentpolitisk liste ved Universitetet i Oslo, og ble stiftet i 1987.
Foreningen er partipolitisk uavhengig, og arbeider for økt fokus på realfag i samfunnet. Dens partiprogram tar utgangspunkt i problemstillinger på grasrotnivå i studentlivet, og baserer seg på pragmatiske løsninger uten å være bundet til en politisk ideologi.
Størsteparten av listens medlemmer er studenter ved Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet (MatNat) på UiO, men listen rekrutterer også medlemmer fra det medisinske, odontologiske, og utdanningsvitenskapelige fakultet.
Realistlista må ikke forveksles med Realistforeningen, den sosiale fakultetsforeningen på MatNat.
Organisasjon og medlemskap
Alle studenter ved Universitetet i Oslo kan bli medlem av Realistlista, forutsett at vedkommende ser seg enig i listens formål og ikke stiller for en annen liste til de samme organer. Allmøtet er listen øverste organ, og avholdes før valg til Studentparlamentet og Velferdstinget, henholdsvis på våren og sent på høsten. Styret i Realistlista består av leder og økonomiansvarlig.
Narnia
Narnia-serien (også kalt Krønikene om Narnia og Legenden om Narnia) er en serie med syv barnebøker av den britiske forfatteren C.S. Lewis, først utgitt 1950–1956. Bøkene er fantasy-romaner og handler om hendelser i det fiktive landet Narnia, sett med øynene til engelske barn som fraktes dit gjennom ulike magiske portaler, som et klesskap og et maleri.
Serien regnes som en klassiker i engelsk og europeisk barnelitteratur, og har vært regelmessig gjenutgitt også i Norge etter at de ble oversatt av Tormod Haugen i perioden 1978–1984 i fantasyserien Luna-bøkene. Fire av bøkene er dramatisert av BBC 1988–90, og tre kinofilmer i serien Legenden om Narnia utkom 2005–10.
Bøkene i serien
Årstallene angir når bøkene første gang ble utgitt i England.
Bøkene i serien kan ordnes i ulike rekkefølger: etter når de opprinnelig ble utgitt på engelsk, etter når de ble utgitt på norsk, eller etter bøkenes rekkefølge i den narnianske kronologien. Ovenfor er de listet i rekkefølge etter narniansk tid.
På engelsk ble de fire bøkene Løven, heksa og klesskapet; Prins Caspian; Reisen til det ytterste hav og Sølvstolen utgitt først – i årene 1950–1953. Disse fire bøkene skildrer eventyr som barn fra England opplever i Narnia etter å ha kommet dit gjennom ulike portaler. Deretter ble Hesten og hans gutt utgitt i 1954; i den boka er det ingen portalreise eller barn fra England i hovedrollene. Til sist utkom Drømmen om Narnia og Den siste striden, som skildrer henholdsvis Narnias tilblivelse og Narnias endetid.
På norsk ble bøkene utgitt hovedsakelig i henhold til «narniansk tid», med Drømmen om Narnia som den første i 1978 og Den siste striden som den siste i 1984. Det eneste unntaket var at Hesten og hans gutt utkom som den sjette av bøkene.
Bakgrunn
Da Narniabøkene begynte å utkomme i 1950 var Lewis en kjent person både i Storbritannia og i USA. Han hadde siden 1925 undervist i engelsk litteratur ved Magdalen College, University of Oxford. Hans populærteologiske forfatterskap hadde blitt innledet i 1940 med The Problem of Pain. Fra august 1941 til april 1944 holdt han i alt 24 direktesendte radioforedrag i BBC. Den første serien på fire foredrag hadde tittelen «Right and Wrong. A Clue to the Meaning of the Universe.» I 1942 utga han bøkene Djevelen dypper pennen og Broadcast Talks og i 1943 utga han Perelandra, den andre av bøkene i science fiction-trilogien om Elwin Ransom. Det populæreteologiske forfatterskapet fortsatte med Den store skilsmissen i 1946 og Mirakler i 1947.
På denne tiden, fra 1930- til 1950-årene, var Lewis også medlem av den uformelle litterære diskusjonsgruppen The Inklings, sammen med J.R.R. Tolkien, Owen Barfield, Charles Williams og flere andre.
Ukemagasinet Time hadde Lewis på forsiden den 8. september 1947, og omtalte ham som «bestselger-forfatter», «den mest populære læreren ved Oxford» og «en av de mest innflytelsesrike talsmenn for kristentroen i den engelsktalende verden.»
Fem av de sju bøkene ble fullført i perioden fra sommeren 1948 til våren 1951, mens de to siste bøkene ble ferdigstilt i 1953 og 1954. Blant Lewis' inspirasjonskilder er eldre barnebøker av Edith Nesbit og George MacDonald som begge skrev fantasy-barnebøker med portaler mellom vår verden og den magiske verdenen.
Handling
Bøkene forteller om reiser gjort av totalt åtte barn fra vår verden til det magiske landet Narnia, og om barnas opplevelser der. Barna er Digory og Polly i Drømmen om Narnia; Edmund, Lucy, Susan og Peter i Løven, heksa og klesskapet (i denne boka opptrer også Digory, nå som gammel mann) og i Prins Caspian; Edmund, Lucy, og Eustace i Reisen til det ytterste hav; og Eustace og Jill i Sølvstolen. I Den siste striden deltar alle barna unntatt Susan.
Historiene har ulik struktur. I Løven, heksa og klesskapet og Prins Caspian hjelper barna til med å befri Narnia fra urettmessige herskere. I LHK har dette en religiøs og eksistensiell betydning, mens PC er en enklere fortelling om den onde onkelen som urettmessig har tatt makten i Narnia. Reisen til det ytterste hav er en sjøreise hvor de reisende opplever ulike hindringer som må overvinnes; den er dels inspirert av Odysseens reisetema og prøvelser, og dels av Bunyans Pilegrims vandring – hvor de ulike hindringene har en religiøs, metaforisk betydning. I Sølvstolen må barna og ledsageren Dysterpytt ned i underverdenen for å finne en bortført prins; motivet med reisen til dødsriket for å hente noe verdifullt er kjent fra myten om Orfeus og Eurydike. Hesten og hans gutt er en fortelling om en flukt fra slaveri i Calormen, som utvikler seg til et kappløp for å varsle Narnia om en angrep.
Narnia-riket
Narnia er et land med lave fjell og mye skog, bortsett fra myrlandet i nord. I øst grenser landet til havet, og i vest til en fjellkjede. Narnia styres fra hovedstaden Cair Paravel, nærmere bestemt fra slottet med de fire tronene som Lucy Pevensie, Edmund Pevensie, Susan Pevensie og Peter Pevensie satt på.
Calormen ligger sør for Archenland og er stort sett et tørt område dekket av ørken i nord. Denne ugjestmilde ørkenen har lenge holdt aggressive hærstyrker fra å invadere Arhcenland og Narnia. Calormen styres fra hovedstaden Tashbaan.
Tiden i Narnia er annerledes enn i vår verden. Narnias hele historie på 2555 narnianske år utspiller seg innenfor 49 jordår fra 1900 til 1949. Narnia ble skapt i sin verdens år 0; tilsvarende 1900 etter vår tid. Da Pevensie-barna kom til Narnia i 1940, kommer de til år 1000 etter skapelsen; de oppholder seg der i 15 år, og kommer likevel tilbake gjennom klesskapet bare få minutter etter at de forsvant. Da barna vendte tilbake i 1941 i Prins Caspian kom de til år 2303 i Narnia. Hendelsene i bøkene Prins Caspian, Reisen til det ytterste hav og Sølvstolen foregår i årene 2303 til 2356 etter narniansk tidsregning, og i årene 1941–1942 etter jordisk tidsregning.
Et kristent verdensbilde
Bokserien starter med landets skapelse og ender med at landet går under, hvoretter det etableres et himmelrike. Seriens mytiske hovedperson, løven Aslan, har en Kristus-rolle: han dør blant annet en soningsdød i boken Løven, heksa og klesskapet, for senere å gjenoppstå.
Lewis bedyret ved flere anledninger at det ikke var hans opprinnelige intensjon å skrive kristne bøker, men at tanken om en parallell åpenbaringshistorie i et magisk univers etter hvert vokste frem hos ham. Betegnende for denne utviklingen av forfatterens planer med serien er at «skapelsesberetningen» som innleder verkets kronologi ble skrevet etter at de fem «spennende» bøkene var skrevet.
Narnias skaper og herre Aslan har fått sitt navn etter det tyrkiske ordet for «løve», som også brukes som mannsnavn.
Film og TV
Løven, heksa og klesskapet har blitt filmatisert fire ganger. To av gangene har handlingen fra den boken inngått i serier hvor flere av bøkene har blitt filmatisert. Den første var en britisk tv-serie i 1967; The Lion, the Witch and the Wardrobe – den serien ble sendt på ITV og bestod av 10 episoder med 20 minutters varighet. Det var en versjon hvor dyrene ble spilt av utkledde skuespillere, og denne serien er siden gått tapt. Den neste var en animasjonsfilm sendt på CBS i 1979; The Lion, the Witch and the Wardrobe. Stephen Thorne var Aslans stemme i begge filmene.
BBC-serien Drømmen om Narnia (1988-1990) var basert på fire av bøkene, og serien bestod av tre sesonger som hver hadde seks episoder.
Bahrain under Paralympiske sommerleker 2016
Før lekene i Rio 2016 hadde Kasakhstan vunnet 9 medaljer (1 gull, 3 sølv og 5 bronse) fra de 8 sommerlekene det hadde deltatt i siden 1984.
Narnia
Film og TV
Disneykonsernets filmserie Legenden om Narnia begynte med Løven, heksa og klesskapet (2005) og fortsatte med Prins Caspian (2008) og Reisen til det ytterste hav (2010).
Nigel Spink
Nigel Philip Spink (født 8. august 1958 i Chelmsford) er en engelsk tidligere fotballspiller mest kjent fra perioden på nitten år han spilte for.
Aimilios Papathanasiou
Aimilios Papathanasiou (født 8. mai 1973) er en gresk seiler som spesialiserer seg i starbåt. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 14.
Nigel Spink
Nigel Spink startet sin karriere som profesjonell fotballspiller da kjøpte ham fra amatørklubben Chelmsford City i januar 1977. Samme år ankom den rutinerte målvakten Jimmy Rimmer til klubben. Rimmer gikk bare glipp av én ligakamp de påfølgende fem årene. Kampen Rimmer gikk glipp av, ga Spink muligheten til å debutere for Aston Villa i en ligakamp laget tapte 1-2 for 26. desember 1979.
I en alder av 37 år forlot han Aston Villa vederlagsfritt i januar 1996 til fordel for, etter å ha mistet plassen på laget til Mark Bosnich. Halvannet år senere gikk ferden videre til, hvor han avsluttet karrieren som profesjonell fotballspiller.
I 2000 tok Spink jobben som manager for. Den første sesongen delte han jobben med David Norton, som var hans lagkamerat i Aston Villa. Spink spilte også flere av kampene den sesongen. Den andre sesongen hadde Spink ansvaret alene. Etter en periode med svake resultater fikk han i 2002 sparken etter to år i klubben.
Kurban Kurbanov
Kurban Kurbanov (født 21. mars 1985) er en usbekisk bryter som konkurrerer i fri stil i 96-kilosklassen. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i omspillet.
One Week of Life
One Week of Life er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Hobart Henley.
Integrasjonsprinsippet
Integrasjonsprinsippet er et miljørettslig rettsprinsipp om at miljøhensyn må angripes ved kilden, og at hensynene derfor skal integreres i en stats rettssystem som rettslig relevant hensyn på tvers av viktige samfunnsområder. Prinsippet er nedfelt i Traktaten om Den europeiske unions funksjonsmåte artikkel 11 og EØS-avtalen artikkel 73.
One Week of Life
Handling
Mrs. Sherwood hater tilværelsen sammen med ektemannen sin, som drikker alt for mye alkohol.
Mrs. Sherwood er forelsket i Le Roy Scott, som allerede er sammen med en annen kvinne - Marion Roche - med forbløffende identiske trekk som Mrs. Sherwood.
Kalle på Spången (sang)
«Kalle på Spången» er en svensk sang, skrevet av Lasse Dahlqvist til filmen med samme navn fra 1939. Plateinnspillinger i Sverige finnes daterte fra 1939 og framover, blant annet av Edvard Persson (1939). Den har også blitt spilt inn på dansk som «Kalla fra Skaane».
Norsk versjon
Arne Svendsen har skrevet en norsk versjon med tittelen «Hvalfangervisa» (Denne Arne Svendsen kom fra Sandefjord og må ikke forveksles med navnebroren som bodde i Fredrikstad).
North Carolina Courage
North Carolina Courage er en amerikansk kvinnefotballklubb fra Cary i delstaten Nord-Carolina i USA. Klubben ble stiftet i 2017 da de overtok rettighetene til Western New York Flash og dermed også plassen deres i National Women's Soccer League. Klubben er tilknyttet herrelaget North Carolina FC, og spiller hjemmekampene sine på Sahlen’s Stadium i WakeMed Soccer Park.
Georg von Hertling
Georg von Hertling (født 31. august 1843 i Darmstadt i storhertugdømmet Hessen, død 4. januar 1919 i Ruhpolding) var en tysk filosof og politiker (det katolske sentrumspartiet). Han landets sjuende kansler, og ledet den tyske regjeringen fra 1917 til 1918. Han var regjeringssjef i Bayern fra 1912 til 1917, og i Preussen fra 1917 til 1918.
Bakgrunn
Han ble født som Georg Friedrich Freiherr (baron) von Hertling i en katolsk familie av rhinpfalzisk opprinnelse, og var sønn av en hessisk hoffrettsråd.
Hertling var også en av grunnleggerne av den katolske studentforeningsbevegelsen. Hans tale på Katolikkdagen 1863 i Frankfurt am Main, hvor han fremhevet begreper som religion, vitenskap og vennskap som ledetråder for katolske foreningsstudenter, førte til grunnleggelsen av det såkalte «Würzburger Bund», som senere ble til Cartellverband og Kartellverband. Hertling fikk 1882 et ordentlig professorat i München.
Politisk karrière
Ved siden av sitt akademiske virke engasjerte han seg også i politikken, og var medlem av den tyske Riksdagen for Det katolske senterpartiet fra 1875 til 1890 og igjen fra 1896 til 1912. Han var i begynnelsen særlig opptatt av sosialpolitiske spørsmål, og senere fremfor alt av utenriks- og finanspolitiske anliggender. Fra 1909 til 1912 var Hertling, som gikk inn for forsoning mellom tyske katolikker og den prøyssisk-protestantisk dominerte nasjonalstaten, formann for Zentrum-fraksjonen i Riksdagen.