cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bjarne Magnus Iversen
Bjarne Magnus Iversen (født 30. mars 1942, død 5. august 2011 ) var en norsk lege og medisiner. Han var professor ved Institutt for indremedisin, Universitetet i Bergen.
Iversen ble i 1968 cand.med. fra Universitetet i Bergen. I 1981 avla han den medisinske doktorgrad ved samme institusjon med avhandlingen The effect of hypertension on experimental glomerulonephritis in rats. Han er særlig kjent for sitt arbeid med nyreforskning og er ekspert på nyresykdommer. Iversen har siden 1971 arbeidet ved Haukeland universitetssykehus. han ble tilknyttet universitetet i Bergen som prosessor II i 1988 og har siden 1999 vært professor ved dette universitetet.
Det kongelige hoff kunngjorde 10. oktober 2009 at kongen har utnevnt Iversen til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for fortjenste av norsk medisin.»
Hetalia
Hetalia er en anime- og mangaserie av Himaruya Hidekaz. Tiden på hver animeepisode er i gjennomsnitt 5 minutter, og det er 7 sesonger.
Seim
Seim er en bygd og tettsted i Alver kommune i Nordhordland. Tettstedet hadde innbyggere per. Stedet har egen barneskole og kirke, bygget i 1878.
Seim er en bygd med lang historie. Her lå det i vikingtiden en kongsgård som forbindes med Harald Hårfagre og andre konger i Norgesveldet. Ifølge tradisjonen er Håkon den gode gravlagt i Håkonshaugen på Seim. Håkonshaugen blir i dag ofte brukt som arena for diverse skuespill, men er mest kjent for sin oppsetning av Håkonarspelet. På Seim finner man også Strilamuseet i det gamle meieriet.
Hetalia
Navnet er sammensatt av det japanske ordet hetare ("ubrukelig" eller "patetisk" på en søt eller kjærlig måte) og Italia. Karakterlisten er stor og langt fra komplett, men hovedrollene er først og fremst landene som utgjorde aksemaktene og allierte under andre verdenskrig – nemlig Italia (spesielt Nord-Italia), Tyskland, Japan, USA, Storbritannia, Frankrike, Russland, Kina og Canada. Hovedkarakteren som blir kalt Italia er faktisk Nord-Italia, ikke hele Italia. Sør-Italia er en egen karakter, fordi landet hadde større forskjeller mellom sør og nord tidligere (både økonomisk, historisk og språklig. Utseendemessig kan det også være forskjeller fra hvor i landet man kommer fra).
Den fjerde sesongen hadde premiere i september 2010, og denne sesongen inneholdt de nye karakterene Danmark og Norge. Den femte sesongen av Hetalia, med tittelen Hetalia: The Beautiful World, ble annonsert i september 2012-utgaven av Comic Birz. Det ble kunngjort at den ville bli produsert av en ny stab og bruke en ny illustrativ stil. Romania dukket også opp som en ny karakter. En lang animert filmatisering ble annonsert 23. september 2009 og ble utgitt 5. juni 2010. Filmen har tittelen Paint it, White! og de åtte hovedpersonene samt bifigurer som Liechtenstein, Sjælland, Preussen, Finland, Cuba, Ungarn, Østerrike, Sveits, Romano, Hviterussland, Ukraina, Hellas, Polen, Canada, Island, Spania og Baltikum vises gjennom hele filmen.
Vigdis Røising
Vigdis Røising (født 6. juli 1937 i Oslo, død 9. februar 1996 samme sted) var en norsk skuespiller og sanger.
Norges Huseierforbund
Norges Huseierforbund er et riksdekkende interesseforbund for eiere av hus og bolig som ble etablert i 1912. Organisasjonen er partipolitisk nøytral og har hovedkontor i Bergen.
Organisasjonens overordnede mål er å arbeide for at hver enkelt borger skal kunne bo i et godt miljø med trygghet for seg selv og familien.
Vigdis Røising
Hun medvirket i seks filmer 1954–1964. Røising debuterte i Edith Carlmars Aldri annet enn bråk der hun spilte én av de ledende rollene som datteren Maiken. Røising medvirket senere i Carlmars filmer Bedre enn sitt rykte og Lån meg din kone. I 1962 spilte hun i Øyvind Vennerøds Sønner av Norge kjøper bil og i 1964 i Knut Bohwims Operasjon Sjøsprøyt og Knut Andersens Nydelige nelliker. Røising spilte i 1962 rollen som Bekkeblomst i familieforestillingen Davy Crockett på Chat Noir. Hun medvirket i 1963 i underholdningsprogrammet Prospektkortet, som ble vist på NRK TV.
Norges Huseierforbund
De første årene
Forløperen til dagens forbund ble startet i 1894 under navnet Gårdeierforeningen av 1894. Foreningen hadde 33 medlemmer, og årskontingenten var på kr 2. I 1898 ble navnet endret til Kristiania gårdeierforening. Foreningen opprettet et «assistancekontor», hvor gårdeierne kunne henvende seg for råd og hjelp til drift og forvaltning av sine utleiebygg. Foreningen startet egen bankvirksomhet, da bankene trakk sine lån til gårdeierne i årene etter krakket i 1899.
Den første formålsbestemmelsen vedrørende interessepolitikk i forhold til kommunen og andre offentlige myndigheter kom i 1903. Fra da av skulle foreningen «have oppmerksomheten henvendt på alle kommunale foranstaltninger der vedrører gård og grunneiernes interesser».
Kristiania Gaardeierforening tok i 1912 initiativ til å stifte en landsdekkende organisasjon, Norges huseieres Landsforbund, som året etter ble kalt Norges Huseierforbund.
Frem til første verdenskrig var det særlig skattespørsmål og offentlige reguleringer som opptok forbundet. Etter utbruddet av første verdenskrig ble det innført husleieregulering i 1915. Dette ble en sak forbundet kjempet mot i alle år frem til den ble vedtatt avviklet i 1999.
I mellomkrigstiden engasjerte foreningen seg også i flere miljø- og sanitærspørsmål, for eksempel problemer med rotter, veggdyr, hussopp, og avfallshåndtering. Forbundet iverksatte også mer estetiske kampanjer som skulle gjøre byen vakrere.
Etter andre verdenskrig
Årene etter andre verdenskrig var preget av gjenoppbygging og streng regulering fra myndighetene. Foreningen bidro til gjenoppbyggelsesprosessen gjennom deltakelse i ulke nemnder, utvalg og komiteer (som det var mange av på denne tiden).
Samtidig fortsatte foreningen arbeidet mot husleieregulering, eiendomsskatt og strengere reguleringer på bolig- og eiendomsmarkedet. Foreningen fremsatte krav om at kommunale avgifter måtte samsvare med det tilbudet kommunen ga.
Delingen av forbundet
I 1987 meldte Oslo-foreningen seg ut av Norges Huseierforbund, og Oslo-foreningen tok i 1989 initiativ til å starte et nytt konkurrerende forbund som ble kalt Huseiernes Landsforbund, som i 2020 endret navn til «Huseierne». Begge forbundene eksisterer i dag parallelt og har distriktsforeninger over hele landet.
Plaisir d’amour
Om sangen
Sangen, opprinnelig komponert i 1780, hentet sin tekst fra et dikt av Jean-Pierre Claris de Florian (1755–1794), som finnes i hans kjærlighetsroman Célestine.
«Plaisir d'amour» ble arrangert for orkester av Hector Berlioz (1803–1869). Selv om den har blitt bearbeidet til et stykke popmusikk, ble den skrevet i klassisk stil i den romantiske perioden.
Den tidligste innspillingen av sangen synes å ha vært med barytonsangeren Emilio de Gogorza (1872–1949). Den ble spilt inn 21. mai 1902 og utgitt på Victor 1405.
Den ble fremført av Irene Dunne i spillefilmen Stevnemøte (Love Affair) (1939). Maria Ouspenskaya ledsaget henne på piano.
Senere, notable tolkninger av sangen innbefatter Joan Baez (1961), Brigitte Bardot, Karrin Allyson (1999) og Charlotte Church.
«Plaisir d'amour» ble også sunget av et barnekor i The Breaking Point, en episode av HBO's TV-miniserie fra den andre verdenskrig, Krigens brorskap.
Melodien ble senere gjenbrukt for sangen «My Love Loves Me» (fremført av Anita Carter), «Lonely Girl» (fremført av Jerry Minton) og for den populære sangen «Can't Help Falling in Love» (fremført av Elvis Presley), selv om ingen av dem bruker dens tekst eller oversettelser av den.
Norske versjoner
Inga Lærum Liebich, Knut Petter Knutsen, Lars Børke, Arne Riis samt Leif Roar Øyås har skrevet norske tekster. De norske titlene er identisk med den franske.
Zhaogezhuang
Zhaogezhuang er en kommune i provinsen Hebei i det nordlige Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2005) til 86 100.
Porto de Galinhas
Porto de Galinhas er en liten havneby som ligger i den brasilianske delstaten Pernambuco. Porto de Galinhas ligger en times kjøring fra millionbyen Recife. Lokalbefolkningen lever for en stor del av turisme.
Porto de Galinhas er et populært feriemål for skandinaviske turister.
Sentimental Journey
Sentimental Journey er det første soloalbumet til tidligere Beatles trommeslager Ringo Starr.
Albumet ble utgitt i 1970, under splittelsen av bandet. Selv om Starr var det tredje medlemmet i gruppen som ga ut soloarbeid (etter George Harrison og John Lennon), er Sentimental Journey bemerkelsesverdig ved å være det første ikke-avant-garde studioalbumet fra noen av medlemmene i bandet, sett i forhold til utgivelsene fra George og John med eksperimentell musikk, lydspor fra filmer og konsertopptak. Paul McCartneys debutalbum, McCartney ble utgitt tre uker etter Sentimental Journey'.
Sentimental Journey fikk bra mottagelse, selv om mange kritikere syntes at idéen om at Starr skulle fremføre og spille inn eksisterende sanger var litt rart med tanke på hans musikalske bakgrunn. Hans berømmelse i The Beatles var alt som var nødvendig, for å få albumet helt opp til nummer 7 i Storbritannia – uten en singel til å promotere albumet, Det ble også nummer 22 i USA. Selv om stilen på albumet overrasket mange, representerte Starrs oppfølger, Beaucoups of Blues et enda større skifte i stilen.
Sentimental Journey ble remastered og gjenutgitt på CD i 1995.
Livvaktene (TV-serie)
Livvaktene er en dansk krim- og dramaserie som gikk på DR fra 2009 til 2010. Serien handler om de danske livvaktene som jobber under Politiets Efterretningstjeneste (PET). I serien følger man de tre hovedpersonene Jasminna el Murad (Cecilie Stenspil), Jonas Goldschmidt (André Babikian) og Rasmus Pulsen (Søren Vejby) under deres utdannelse og arbeid som livvakter. Serien er skrevet av Mai Brostrøm og Peter Thorsboe, og er den siste i deres krimtrilogi, som også omfatter seriene Rejseholdet (2000) og Ørnen (2004).
I Norge ble den vist på Detektimen på NRK1 fra 23. januar til 27. mars 2009.
Serien ble tildelt Emmyprisen i kategorien «beste internasjonale drama» i 2009.
Atanazy Raczyński
Atanazy Raczyński, eller Athanasius von Raczynski på tysk, (født 2. mai 1788 i Poznań i Polen, død 21. august 1874 i Berlin) var en prøyssisk greve, diplomat, politiker og kunstsamler av polsk opprinnelse.
Han var prøyssisk gesandt i København, Lisboa og Madrid. Dessuten forfattet han det kunsthistoriske verket Geschichte der neueren deutschen Kunst i tre bind (Berlin 1836-1841). I 1836 åpnet han et kunstgalleri i Berlin med omkring 60 eldre bilder, hovedsakelig italienske mestere, men senere utvidet han samlingen i økende grad med samtidig tysk kunst.
Grev Raczyński bodde i Berlin i et palé i Unter den Linden 21, som han kjøpte i 1834. Etter hans død ble eiendommen solgt til den tyske staten, og paléet måtte vike plassen for den nye Riksdagsbygningen. Sin kunstsamling testamenterte han den prøyssiske stat, som stilte den ut i hans fødeby Poznań/Posen, hvor den fremdeles befinner seg. Det er den største samling tysk kunst i Polen, og ble vist i Kiel, München og Berlin i 1992.
Yazdegird I av Persia
Yazdegird I («skapt av gud» Izdigerdes), var konge av Persia og (sannsynligvis) sønn av kong Sjahpur III. Han regjerte fra 399 til 420 og ble kalt «synderen» av perserne.
Han var en svært intelligent hersker som forsøkte å frigjøre seg fra makten til stormennene og magi-prestene. Han straffet adelsmennene strengt da de forsøkte undertrykkelse. Han stoppet forfølgelsene av de kristne og gav dem en egen organisasjon.
Han levde i fred og vennskap med Østromerriket og skal blant annet ha lovet den østromerske keiser Arcadius garanti og beskyttelse mot angrep på hans mindreårige sønn og medkeiser Theodosius II.
Norbert Hosnyánszky
Norbert Hosnyánszky (født 4. mars 1984 i Budapest) er en ungarsk profesjonell vannpolospiller som representerte Ungarn under Sommer-OL 2008 i Beijing, Kina. Her tok han gull for det ungarske landslaget i vannpolo etter å ha slått USA i finalen med 14-10.
Ungarn tok dermed sin åttende gullmedalje i vannpolo under et OL noensinne, og sin trettende vannpolomedalje gjennom tidene.
Anastasia
Anastasia er den kvinnelige formen av navnet Anastasi/us/os som kommer fra gresk. Navnet oversettes ofte med «oppstandelse», men direkte oversatt betyr det «hun som skal stå opp igjen». Navnet, i likhet med den mannlige motparten, ble i kristendommens tidlige dager ofte gitt til greske barn født rundt påsketider.
Utbredelse
Anastasija (Анастасия) er et svært vanlig navn i Russland, og Anastasia (Αναστασία) er svært vanlig i Hellas.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Agnordal
Agnordal (av norrønt agnǫr, mothake) er en sidedal der elven renner mot retningen til elven i hoveddalføret. Agnordaler har oppstått ved at elver på hver sin side av et vannskille har (svært) ulik helning. Elvene på den bratteste siden graver seg raskere ned i terrenget slik at vannskillet flyttes gradvis mot den slakkere siden.
Vermedalen med elven Verma er en tydelig agnordal til hoveddalføret Romsdalen med Rauma. Elven Verma og Vermedalen har hovedsakelig en østlig retning før de faller gjennom Vermefossen til Rauma går mot vest. Vermedalen er en hengende dal over Romsdalen og elven Verma styrter ned en bratt skråning og faller ned i Rauma der Rauma går i en dyp kløft. Trolig drenerte elven Verma tidligere østover til Lågen og vannskillet har her flyttet seg østover.
Forskyvningen av vannskillet fra atlanterhavssiden østover er et utbredt trekk på hele Den skandinaviske halvøy. Fenomenet er tydelig i indre Troms. Også store deler av Finnmark med Finnmarksvidda heller i hovedsak mot sør, mens elvene Alta og Tana renner mot nord. Isbreer kan også ha medvirket til erosjonen som har flyttet vannskillet.
I Norge er det flere vassdrag der sideelvene kommer på skrå inn mot retningen til hovedelven. Daler som danner slike mothakemønstre, kalles agnordaler. Der det er agnormønster, renner gjerne hovedelven i en relativt trang og dyp dal gjennom et høytliggende landområde der agnordalen har sitt opphav. I fortsettelsen av den øvre delen av hoveddalen, går det en videre dal med en elv som renner i motgående retning til hovedelven.
Dindalen med Dindøla er en agnordal til hoveddalføret for elven Driva. Vermedalen med elven Verma er en agnordal til hoveddalføret Romsdalen med Rauma. Grødalen er en sidedal til Sunndalen og renner østover før den ved Gjøra møter hovedelven Driva som renner vestover til Sunndalsøra. Drivdalen som kommer ut i dalføret Oppdal er også en agnordal. Denne dalen var en gang en del av et dalsystem som gikk mot nordøst gjennom Gauldalen til Trondheimsfjorden. Tilstrømming av elver fra begge sider i dalføret gjennom Oppdal viser alle det samme agnormønsteret. Dette kan forklares med at vannskillet tidligere lå lenger mot vest og at agnordalene var del av en tidligere dalforming som drenerte østover. Agnordalene til Oppdal var tidligere del av et vassdrag som gikk i motsatt vei. Trolig har de korte, bratte elvene som renner mot vest, stjålet sideelver fra de lange, slake elvene som går i østlig retning. Ved Jotunheimen har vannskillet mellom Sogn og Østlandet flyttet seg markert østover mellom Drammensvassdragets og Glommavassdragets nedbørsfelt. Agnordaler finnes ikke bare ved Norges hovedvannskille mellom øst og vest. Ved vannskillet mellom Aura og Litldalen (som ender på ved Sunndalsfjorden like ved Sunndalens munning) har Litldalselva og Rødbergsåa gravd seg så dypt i terrenget av Rødbergsåa/Skarvedalselva som tidligere drenerte til Eikesdalsvatnet nå drenerer til Sunndalsfjorden. Jordalen og Øvsthusdalen er agnordaler til Nærøydalen og drenerer til Sognefjorden, mens de før siste istid drenerte mot Voss.
Brachystomellidae
Brachystomellidae er en familie med seksbeinte leddyr som hører til ordenen spretthaler (Collembola). Familien omfatter ca. 130 arter.
Utseende
Små (gjerne 0,7-1,5 mm), korte, kompakte spretthaler med korte antenner og bein. Antennene består av bare tre ledd. Øynenen består av 8-15 punktøyne hver som sitter litt spredt på siden av hodet, ikke samlet i et kompakt fasettøye. Kroppen er sylindrisk. Et særtrekk som ikke er synlig utenfra er munndelene: mandiblene mangler helt, mens maksillene er svært korte og kompakte.
Levevis
I Norge er Brachystomella parvula særlig å finne på fuktige strandenger, men også på tørrere lokaliteter.
Utbredelse
Den vanlige arten Brachystomella parvula har en kosmopolitisk utbredelse.
Age of Love
Age of Love kan sikte til:
Ramfoss kraftverk
Ramfoss kraftstasjon er et vannkraftverk i Snarumselva ved Kløftefoss i Modum kommune i Viken fylke.
Driften av aggregat I og II ble satt i gang 27. juli 1961, mens aggregat III ble satt i gang 20. juni 1970.
Kraftverket utnytter et fall på 23,6 meter.
Installert effekt er 30 MW. Årsproduksjon er 190 GWh.
Tanken om et kraftverk går helt tilbake til 1914 da Modum kommune fikk et tilbud fra Krødsherad om å leie kraft fra Ramfoss. Også i 1919/1920 var det forslag om felles utnyttelse av Ramfoss, men først på 1950-tallet kom Ramfoss Kraftlag (stiftet 7. februar 1957) og realsiserte de gamle planene.
Kraftverket driftes av Ramfoss kraftlag og var i 2018 eid av Modum kommune (40,23%), Krødsherad kommune (20,11%), Sigdal kommune (10,49%) og Buskerud fylke (29,17%). Kommunene har utkjøpsrett når Buskerud fylkeskommune opphører.
Nangong
Nangong (kinesisk: 南宫; pinyin: Nángōng) er en by på fylkesnivå i byprefekturet Xingtai i provinsen Hebei i det nordlige Kina. Befolkningen er på 465 854 (1999).
Jernbane
Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou, Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.
Vei
Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.
Hürriyet
Hürriyet («Frihet») er en av de største og mest innflytelsesrike avisene i Tyrkia. Avisen ble startet av Sedat Simavi 1. mai 1948, og ble en umiddelbar suksess. Det politiske standpunktet til avisen blir ofte regnet som sentrum-høyre og liberalkonservativt. Hürriyet blir trykket i seks tyrkiske byer og i den tyske byen Frankfurt am Main.
Fylkesvei 609
Dalsfjordbrua ble åpnet i 2013 og erstattet fergesambandet Eikenes-Dale.
Hürriyet
Eierskap
Hürriyet blir nå eid av, som igjen er deleid av det tyske selskapet Axel Springer AG. Det såkalte Dogan-konsernet eier også en rekke andre tyrkiske aviser, blant dem Milliyet, , Posta og Gözcü. Konsernet eier også Kanal D, det største private Tv-selskapet i Tyrkia.
Fylkesvei 609
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
2019 ble den tidligere fylkesvei 366 (Sogn og Fjordane) to armer av veien.
Hürriyet
Europeiske utgaver
Det finnes også en europeisk utgave, som er den største tyrkiskspråklige dagsavisen i Europa. Denne inneholder i tillegg fire til seks sider med spesielt fokus på Tyskland. Hürriyet publiserer også Young Hürriyet, en tyskspråklig bulletin på fire sider. Denne ble lansert i 2007 og blir levert hver fredag. Young Hürriyet prøver å sikte seg inn mot fjerde generasjon av tyrkisk ungdom i Tyskland, som snakker bedre tysk en tyrkisk.
Politisk profil
Hürriyet betegner seg selv som «liberalkonservativ» og støtter et tyrkisk medlemskap i Den europeiske union. Avisen kan også sies å støtte Kemal Atatürk og den sekulære bevegelsen i Tyrkia på tyve-tallet. På avisens forsiden er det ved siden av tittelent trykket et bilde av Atatürk med mottoet Türkiye Türklerindir (Tyrkia tilhører tyrkerne skrevet under. Avisen har tyve selvgitte retningslinjer, også kjent som «Redaksjonsprinsipper».
Hürriyets sjefredaktør frem til 2009, Ertuğrul Özkök, var en av Recep Tayyip Erdoğan og hans nåværende regjering sterkeste kritikere. Den noe mer liberale Enis Berberoğlu tok over hans stilling i tidlig 2010. Hürriyet har spalter hvor kjente journalister som Oktay Ekşi og Ahmet Hakan skriver.
Maja Zakariassen
Maja Zakariassen (født 14. november 1974) er en norsk skuespiller. Hun har sammen med Anita B. Bjørnstad drevet teatergruppa Uendelig Teater siden 1997. Maja Zakariassen har sin teaterutdanning fra Italia.
Enos
Enos eller Ainos (gresk Όρος Αίνος) er det høyeste fjellet på Kefallinia i Hellas med en høyde på 1 628 moh.
Det meste av fjellkjeden er et parkområde. Furuskog ligger på en høyde mellom 700 til 1 200 meter. På en høyde opp til omtrent 300 meter ligger det strender og jordbruksområde fra Argostoli til Poros. Fra 300 til 500 meter finner en oliven og laurbærtre. Over 1 200 meter er fjellet stort sett bart, steinete og barskt. Fjellkjeden dekker ca. 3/4 av øyen fra Poros til Assos.
Fra fjellet kan en se Peloponnes (fra Patras til Pyrgos, Psathopyrgos nordøst for Patras ned til Krestenaområdet og litt av Erymanthosdalene på klare dager) og Aitolia og De joniske øyer Zakynthos, Lefkada og Ithaka.
Rivertonklubben
Rivertonklubben (stiftet 1972) er ifølge statuttene en norsk forening med formål å arbeide for fremme av den gode kriminallitteratur i Norge. Klubben skal fungere som et faglig fellesskap for forfattere, redaktører, litteraturforskere og andre som har en yrkesmessig tilknytning til kriminallitteratur. Klubben er oppkalt etter forfatteren Sven Elvestad, som også signerte med navnene Kristian F. Biller, Knut Gribb, Asbjørn Krag og Stein Riverton.
Fra 1973 utdeler Rivertonklubben den kriminallitterære Rivertonprisen. Første vinner var Sigrun Krokvik, for beste norske krimroman utgitt i 1972, Bortreist på ubestemt tid. Prisen er senere utdelt årlig, med unntak for 1977 og 1984.
Siden 2007 disponerer Rivertonklubben et eget rom i Litteraturhuset i Oslo, det såkalte Rivertonrommet. Her finnes klubbens samling av kriminallitteratur, den såkalte Rivertonsamlingen, og en påbegynt samling som skal omfatte all norsk kriminallitteratur. Rommet kan også disponeres til Rivertonklubbens styre- og medlemsmøter.
Rivertonklubben har i 2017 omkring 150 medlemmer.
Aleksander Peepre
Aleksander «Sass» Peepre (Aleksander Peekaln til 1936) (født 12. mars 1915 i Tallinn, Estland, død 3. januar 1976 i Ontario, Canada) var en estisk skiløper, skiinstruktør og senere idrettspedagog.
Han ble estisk mester i kombinert i 1937, 1940 og 1941, og i den noe uvanlige kombinertøvelsen slalåm og 10 km langrenn i 1943. Han tok også flere ganger medalje i spesielt hopp, og ble ifølge en artikkel i avisen Guelph Tribune tatt ut til å representere Estland i hopp i OL i 1940, et mesterskap som ble avlyst på grunn av 2. verdenskrig. Peepre deltok i VM i Lahtis i 1938, der han ble sist av 187 fullførende deltakere på 18 km langrenn og nummer 51 og nest sist i kombinert.
Under krigen var han skiinstruktør for den tyske (1941-43) og finske hæren (1943-44). Etter krigen emigrerte han til Canada, der han studerte idrett og senere ble professor i idrettsfag ved University of Guelph. Han var pådriver for orienteringsidretten i Canada. En skibakke ved Guelph-universitetet ble kalt Peepre Hill eller Mount Peepre til minne om Aleksander Peepre.
Tidens Tegn
Tidens Tegn kan referere til flere ting:
Mogop
Mogop (Pulsatilla vernalis) er en omkring 10–20 cm høy flerårig plante i kubjelleslekta (Pulsatilla), som videre inngår i soleiefamilien (Ranunculaceae). Planten er i utgangspunktet giftig, men den har lenge blitt benyttet som legeurt, blant annet mot vorter, kaldsvette, migrene, utslett og mage-tarmbesvær, herunder også som brekkmiddel.
Mogop har bladrosett ved grunnen og oppdelte blad med brede fliker. Både stengel og blad er lodne, og blomstene er hvite inni og fiolette og behårede på utsiden. Planten blomstrer i april–juni og den strekker seg etter blomstring. Toppen får da en samling av små nøttefrukter som minner om en «barberkost», hver med en fin, silkeglinsende hårpensel i enden. Dette skyldes at den hårete griffelen vokser ut til en lang pensel, som gjør den effektiv for spredning med vinden.
Linxi (Xingtai)
Linxi (kinesisk: 临西县; pinyin: Línxī Xiàn) er et fylke i byprefekturet Xingtai i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 309,091 innbyggere i 1999.
Mogop
Arten er utbredt i Europa og trives på tørre plasser med skrint jordsmonn (sandholdig eller kalkjord), som furumoer og fjellheier. I Norge er planten utbredt fra Modum og nord til Sunndal og Tynset. I Sverige finnes den fra Skåne til sør i Jämtland. I Danmark er den mer uvanlig, men den finnes på tørr og skrinn jord på hedene på Jylland.
Opplands tidligere fylkesvåpen var en mogop med to blomster og inngikk i gruppen av norske fylkesblomster. Mogop blir også regnet som en landskapsblomst for Härjedalen i Sverige.
Kraggerud
Kraggerud kan vise til
Gergely Kiss
Gergely Kiss (født 21. september 1977 i Budapest) er en ungarsk profesjonell vannpolospiller som representerte Ungarn under Sommer-OL 2008 i Beijing, Kina. Her tok han gull for det ungarske landslaget i vannpolo etter å ha slått USA i finalen med 14-10.
Ungarn tok dermed sin åttende gullmedalje i vannpolo under et OL noensinne, og sin trettende vannpolomedalje gjennom tidene.
Jan Hermansson
Jan Hermansson (født 15. mars 1942, død 18. februar 2019) var en svensk aikidoka. Han ble tildelt graden syvende dan i aikidoorganisasjonen Aikikai og bærer tittelen shihan.
Hermansson begynte å trene judo i 1959 for budopioneren Gerhard Gosen i Stockholm. De begynte begge å eksperimentere med aikido etter hva de kunne forstå av bildene i en bok og av filmet aikido. I 1962 dro de sammen igang aikidotrening. Fra bildene og filmene misforsto de hakamaen, den vide buksekjolen som aikidoutøvere ofte bærer utenpå den hvite drakten (keikogi), og trodde at den var en kjole. Hermansson fikk sydd en slik kjole, som sprakk under en oppvisning ved Fallskärmsjägarskolan i Karlsborg der Hermansson gjorde sin militærtjenste. Sammen med Gosen reiste Hermansson til Frankrike og trente aikido for Tadashi Abe. I 1965 flyttet Hermansson til Japan, der han trente aikido på Aikikai hombu dojo og livnærte seg blant annet som vinduspusser og fribryter. I Japan ble han gradert til fjerde dan, en grad som på den tiden temmelig få vestlige hadde; herav kallenavnet Janne Yondan («Janne fjerde dan») som han fikk i Japan. Blant de lærerne på Hombu dojo han nevnte med særlig respekt er Sadateru Arikawa. Hermansson vendte tilbake til Sverige i 1980 og begynte å trene og instruere på Farsta aikidoklubb.
Glam metal
Glam metal (også omtalt som puddelrock, hair metal («hår-metall»), sleaze metal («snusk-metall») og pop-metall) er en undersjanger av hard rock og heavy metal. Den kombinerer elementer fra disse sjangrene med punk rock og popmusikk, legger til fengende hooks og gitarriff, samtidig som den låner utseende og mote fra 1970-tallets glamrock. Forskjellene mellom glam metal og glamrock er ikke alltid like lett å skille, men generelt kan man hevde at der glamrocken slutter, er det glam metal som begynner.
Linshui (Hebei)
Linshui er en by i provinsen Hebei i det nordlige Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2005) til 109 400.
Glam metal
Stilen kan bli sporet tilbake framtoningen til Aerosmith, Alice Coopers gruppe, Boston, Cheap Trick, Kiss, The New York Dolls og Van Halen. Det oppsto på slutten av 1970-tallet og tidlig på 1980-tallet i USA, særlig på Los Angeles’ musikkmiljø på Sunset Strip, fremmet av foregangsgrupper som Mötley Crüe, Quiet Riot, Ratt og New Jersey-gruppa Bon Jovi. Stilen var særlig populær gjennom 1980-tallet og begynnelsen av 1990-tallet og gjorde grupper som Poison, Cinderella, og Warrant kjente. Stilen var assosiert av fargerike klær, sminke og strittende hårfrisyrer. Poison hadde eksempelvis langt raggete eller kjemmet håret bakover, metallknotter, lær og sminke på sine konserter.
Beskrivelse
Bandene var mest kjente for bruken av sceneshow og glorete og feminine klær og utseende inspirert av 1970-tallets glam rock, samt appellere til et bredt publikum ved å lage fengende, myke heavy metal-låter. Glam metal-scenen har sitt opphav på Amerikas østkyst. På grunn av bandenes visuelle stil og fengende sanger ble de dominerende blant heavy metal som ble vist på MTV. MTV var på 1980-tallet med på å gjøre heavy metal kommersielt. Tidlig på 1990-tallet sank glam metals popularitet, og grunge tok over som den nye store hardrock-sjangeren på hitlistene. MTV har i ettertid blitt kritisert for å ha spilt for mye glam metal og overeksponert enkeltsanger slik at publikum fort gikk lei. Som en konsekvens førte glam metals kommersielle suksess og eksponering til at øvrig metall ble satt i skyggen.
Historie
Sjangeren har røtter fra rocke- og heavy metal-band fra 1970-tallet. Inspirert fra grupper som AC/DC, Aerosmith, Alice Cooper, Black Sabbath, Deep Purple, KISS, Led Zeppelin, New York Dolls, Queen, The Sweet og Van Halen.
Aishwarya Rai
Aishwarya Rai (født 1. november 1973 i Mangalore i India) er en indisk filmstjernene i Bollywood, og tidligere Miss World i 1994.
Hun har spilt i mange indiske filmer, samt flere amerikanske filmer og reklamer.
Hun er gift med Abhishek Bachchan som er sønnen til skuespilleren Amitabh Bachchan.
Hun mottok den indiske utmerkelsen Padma Shri for sitt kunstneriske virke i 2009.
Sigurd Sollid
Sigurd Sollid (født 7. mai 1913 i Flå, død 13. april 1988 på Lillehammer) var en norsk skihopper og friidrettsutøver. Han tok bronsemedalje i hopp i VM i Chamonix i 1937 og ble nummer 2 i Holmenkollrennet 1936. I hopp-NM var hans beste plasseringer 4.-plass i 1937 og 5.-plass i 1938. I 1938 ble han også fransk mester i hopp og tok bronsemedalje i det tyske mesterskapet.Sollid ble akademisk verdensmester i skihopping i 1937 og 1939.
Sollid var en god diskoskaster og deltok i flere friidrettslandskamper. Han ble nummer 4 i NM i 1949. Han drev også med bueskyting. Sollid var disponent ved Lillehammer Slaktehus fra 1945 og fra 1950 ved Gudbrandsdal Slakteri. Han var nevø av Svein Sollid, som i 1892 var den første kongepokalvinneren i Holmenkollen.
Sigurd Sollid representerte i løpet av idrettskarrieren flere klubber: Lillehammer Skiklub, IL i BUL, Hamar IL, Eidsvold IF, Stavn IF, Morgedal IL. Han var formann i Lillehammer Skiklub i årene 1950-53.
Dragan Čović
Dragan Čović (født 20. august 1956 i Mostar, Bosnia-Hercegovina) er en bosnisk ingeniør, professor og politiker (HDZ). Han var medlem av Bosnia-Hercegovinas presidentskap i perioden 2002 til 2005, og ble på nytt valgt inn i samme verv fra 2014. Čović tilhører den kroatiske del av befolkningen i Bosnia-Hercegovina.
Norsk Selskap For Fotografi
Norsk Selskap For Fotografi, NSFF ble stiftet 17. desember 1927 og er paraplyorganisasjon for norske amatørfilm- og fotoklubber. Selskapet har per april 2020 i overkant av 100 medlemsklubber med tilsammen ca 3500 medlemmer.
NSFF skal i henhold til sine vedtekter virke for å fremme fotografisk allsidighet og aktivitet ved å:
NSFF arrangerer NM i foto, med to innleveringsrunder (vår og høst) der det kåres klasse- og rundevinnere og der sammenlagtvinneren får tittelen Norgesmester. Man kan delta i en separat ungdomsklasse til og med fylte 25 år, her kåres Årets ungdomsfotograf. Klubbene kan dessuten delta med et utvalg innleverte NM-bilder i en egen kåring av Årets klubb. Det arrangeres også NM i film, her med én innleveringsrunde per år (vår), der det kåres klassevinnere samt en Norgesmester.
Selskapet tilbyr medlemsklubbene fordeler blant annet i form av stipender og arrangementsstøtte, rabatterte kurs hos tilknyttede instruktører, utstillingsmulighet i Fotografiens Hus samt rabatter på fotorelaterte tjenester. Klubbene drar nytte av hverandre ved aktiviteter som innbyrdes juryering av klubbkonkurranser, idéutveksling og felles arrangement. Fra og med 2017 har man gått over fra ett årlig landstreff til å arrangere inntil fire foto- og filmtreff med aktiviteter som bildeforedrag, filmvisning og workshops. NSFF har et digitalt medlemsmagasin der det publiseres stort og smått fra aktiviteter rundt omkring i klubbene.
Norsk Selskap For Fotografi er organisert med et styre bestående av åtte medlemmer og tre varamedlemmer, der de tillitsvalgte velges for to år. I regionene er selskapet representert ved inntil 14 regionkontakter. Høyeste organ er Landsmøtet, som avholdes i mars årlig. NSFF er tilsluttet Foto-Norge, en fellesorganisasjon for de norske fotoforbundene. Selskapet er også medlem av de internasjonale forbundene FIAP (Fédération Internationale de l'Art Photographique / The International Federation of Photographic Art), UNICA (Union Internationale du Cinema) og NFFF (Nordisk Forbund For Fotografi).
Skarpengland
Skarpengland er et tettsted i Vennesla kommune i Agder. Før kommunesammenslåingen i 1964 var Skarpengland en del av Øvrebø kommune. Tettstedet har innbyggere per 1. januar. Skarpengland ligger ved riksvei 9, ca. 23 kilometer nordvest for Kristiansand sentrum, og omtrent syv kilometer vest for tettstedet Vennesla. Geografien i området ved tettstedet er prega av at det store raet fra istiden går her. I dalbunnen er det grus og i høyden kan en finne store hauger med flyttestein, bl. a. Kniben ved Sangeslandsvannet litt vest for tettstedet. Stedet ligger i et nedbørsrikt område hvor det ofte er mye snø. Loland og Sandripheia i nærheten er populære vinterutfartsområder for distriktet. https://web.archive.org/web/20131013224945/http://midt-agderfriluft.no/Wiki.jsp?page=SandripheiaFritidspark
Tibor Benedek
Tibor Benedek (født 12. juli 1972 i Budapest, død 18. juni 2020) var en ungarsk vannpolospiller. Han vant OL-gull med landslaget i både 2000, 2004 og 2008. Fra 2013 var han trener for Ungarns herrelandslag i vannpolo, og ledet dem under sommer-OL i Rio de Janeiro i 2016.
Franz August Otto Pieper
Franz August Otto Pieper (født 27. juni 1852 i Karwitz i Pommern i Tyskland, død 3. juni 1931 i St. Louis i Missouri i USA) var en tysk luthersk teolog og forfatter.
Liv og virke
Etter å ha tatt gymnasium i Kolberg i Pommern, emigrerte han til USA i 1870. I 1872 ble han uteksaminert fra Nortwestern University i Watertown, Wisconsin og i 1875 fra Concordia Seminary, Saint Louis i Missouri.
Han var luthersk pastor i Manitowoc i Wisconsin (1875–78), i den perioden ble han gift med Minnie Koehn i Sheboygan. Han fikk så kall til stillingen som professor i teologi ved Concordia Seminary (1878 til 1887), hvor han også var redaktør for fakultetsjournalen Lehre und Wehre. I 1887 etterfulgte han Carl Ferdinand Wilhelm Walther som fakultetets rektor, og virket også som han som president for Missourisynoden i perioden 1899-1911.
Piepers dogmatiske verk Christliche Dogmatik i tre bind viser hans store kjennskap til den reformatoriske litteraturen, og var den modne frukten av mer enn 50 år som lærer i dogmatikk ved Missourisynodens teologiske høyskole.
Trachycarpus
Trachycarpus er en planteslekt av palmer bestående av ni arter med opphav i Asia.
Den mest kjente og utbredte av artene er Trachycarpus fortunei, som også blir regnet som en av verdens mest kuldeherdige palmer. Etablerte individ er herdige ned til -15 til -20 grader celcius. Kombinert med bra vekst ved lave temperaturer er denne palmen blitt populær så langt nord som Skandinavia.
Rembrandt
Rembrandt Harmenszoon van Rijn (født 15. juli 1606, død 4. oktober 1669) var en nederlandsk maler, tegner og grafiker. Han betraktes som en av barokkens mest sentrale skikkelser, og den viktigste nederlandske maleren på 1600-tallet. Ved siden av at han er kjent for sine mange malerier, var han også en svært dyktig tegner og grafiker.
Rembrandts kunstproduksjon kom i en epoke som kunsthistorikere kaller den nederlandske gullalderen, preget av stor materiell rikdom og kulturelle og kunstneriske prestasjoner, på mange vis antitesen til barokkstilen som dominerte Europa. Hollandsk gullaldermaleri var meget mangfoldig og nyskapende, og Rembrandts bidrag er generelt betraktet som en av de mest betydningsfulle innenfor hollandsk kunsthistorie, og samtidig en av de største malerne i europeisk kunsthistorie.
Etter å ha oppnådd suksess i ungdommen som portrettmaler ble Rembrandts senere år preget av personlige tragedier og finansiell motgang. Likevel var hans kunstrykk og malerier populære gjennom hele hans levetid, hans omdømme som kunstner forble høyt verdsatt og i tyve år underviste og preget han mange betydningsfulle nederlandske malere. Rembrandts største kreative triumfer var vist særlig i hans portretter av hans samtidige, selvportretter og illustrasjoner av scener fra Bibelen. Hans selvportretter utgjør en særegen og intim biografi hvor kunstneren har undersøkt refleksjonen av seg selv uten forfengelighet og med den ytterste oppriktighet.
I sine malerier og trykk har han vist sin kunnskap i klassisk ikonografi som han har modellert til innpasses kravene til hans egen erfaring, således er dramatiseringen av en bibelsk scene formet av Rembrandts egen kunnskap og opplevelse av den spesifikke teksten, hans forståelse av klassisk komposisjon, og hans observasjon av Amsterdams jødiske befolkning. På grunn av hans empati for den menneskelige tilstand har han blitt noe pompøst karakterisert som «en av de største sivilisasjonsprofeter» av den britiske kunsthistorikeren Kenneth Clark.
Maleren
Totalt utførte Rembrandt omkring seks hundre malerier, tre hundre etsninger og to tusen tegninger. En viktig del av hans produksjon var selvportrettene. Han produserte nesten hundre selvportretter, hovedsakelig malerier, men også omkring tyve etsninger som gir et bilde av hans utseende, men også spor av følelseslivet hans, hvordan ulykke og sorg etterlot seg spor i ansiktet i form av rynker og dype, alvorlige ansiktstrekk.
Rembrandts verker kjennetegnes blant annet av hvordan han behersket og brukte kontrastene mellom lys og mørke, chiaroscuro, og hvordan han stilte opp scenene han malte. Portrettene gjorde han til en dramatisk scene der en samtidskunstner kunne ha malt det formalistisk og oppstilt.
Det antas at Rembrandts familiemedlemmer ofte ble brukt som modeller for bibelske og historiske skikkelser, både hans mor, hans første ektefelle Saskia van Uylenburgh, sønnen Titus og Hendrickje Stoffels, elskerinnen som han senere giftet seg med.
Liv
Rembrandt ble født i Leiden. Hans familie gjorde det godt; faren Harmen Gerritszoon van Rijn var møller, og hans mor var datteren til en baker. Rembrandts foreldre hadde ti barn. I en alder av fjorten ble han innskrevet som student på Universitetet i Leiden, men forlot studiet etter et halvt år for å bli maler. Først ble han lærling hos historiemaleren Jacob van Swanenburgh i Leiden. I 1624 studerte han malerkunst hos Pieter Lastman i Amsterdam. Etter bare et halvt års tid vendte han tilbake til Leiden og åpnet et arbeidsverksted, som han delte med vennen og kollegen Jan Lievens. I 1627 begynte Rembrandt å ta imot elever og blant dem var Gerard Dou.
I 1631 hadde Rembrandt et godt ry og han mottok mange oppdrag fra Amsterdam som gjaldt portretter. Derfor flyttet han til byen, og inn i huset til kunstforhandleren Hendrick van Uylenburgh. Dette førte til at Rembrandt giftet seg med Hendricks niese Saskia van Uylenburgh i 1634. Dette var et kjærlighetsekteskap. Selv om Saskia kom fra en god familie, var hun et foreldreløst barn, og sannsynligvis ikke veldig velstående. Hun bodde med sin søster Frisia, og hadde ikke mange store forbindelser i Amsterdam.
I 1639 flyttet Rembrandt og Saskia til et godt møblert hus i Jodenbreestraat i det jødiske strøket, som senere har blitt til et museum. Selv om paret var velstående, delte de mange sorger. I perioden 1635-1641 fødte Saskia fire barn. Tre av barna døde kort tid etter fødselen. Bare deres fjerde barn, Titus, som ble født i 1641, overlevde helt til voksen alder. Saskia døde i 1642, sannsynligvis av tuberkulose, kort etter Titus' fødsel.
Etter hennes død, innledet han et forhold med Titus' sykepleier, en enke som het Geertje Dircx. Forholdet endte med rettssak. Geertje mente at Rembrandt hadde brutt sitt løfte om å gifte seg med henne, og krevde ekteskap. Saken endte med at Rembrandt var nødt til å betale henne mange penger. Etter samtaler med hennes familie, ble de enige om å sperre henne inne i et «spinhuis» (en forbedringsanstalt) i Gouda.
Senere, i 1640-årene, var hun forbigått som Rembrandts elskerinne av den mye yngre Hendrickje Stoffels, som i første instans var Rembrandts hushjelp. I 1654 fødte de datteren Cornelia, noe som førte til at Hendrickje fikk en offisiell bebreidelse fra reformistkirken, som beskyldte henne for å «leve i synd». Rembrandt følte seg ikke presset til å tilkalle henne for kirkerådet, fordi han ikke var medlem av reformistkirken.
Rembrandt levde over evne og kjøpte mange bilder, spesielt trykk, samt mer sjeldne arbeider, noe som sannsynligvis forårsaket hans konkurs i 1656. Han var nødt til å selge huset sitt og flytte til en mer beskjeden bolig på Rozengracht. Her startet Hendrickje og Titus en kunstbutikk for å få endene til å møtes. Imidlertid svant ikke Rembrandts inntekter dette året, da han mottok det viktige oppdraget å male et stort historiemaleri for den nylig opprettede byhallen.
Rembrandt levde lenger enn både Hendrickje, som døde i 1663, og Titus. Mot slutten av hans liv, levde bare datteren Cornelia. Sønnens død i 1668 gikk i stor grad inn på Rembrandt og var med på å svekke helsen hans. Han døde selv året etter og ble begravet i Westerkerk i Amsterdam. Bare datteren Cornelia overlevde Rembrandt.
Malerisk virke
Rembrandt malte portretter, landskaper, historiske og bibelske motiver, dramatiske komposisjoner i en varm og harmonisk fargeskala med sterke lyskontraster, en teknikk som på fagspråket kalles for chiaroscuro. Av kjente tidlige verker er «Abrahams offer» fra 1635 og portretter av hans første hustru, Saskia. Etter Saskias død i 1642 fikk bildene en mer religiøs inderlighet, ofte med en mild Kristus som hovedfigur, eksempelvis «Kristus i Emmaus» fra 1648.
Rembrandt skaffet seg heder gjennom gruppeportrettet «Doktor Tulps anatomiforelesning» (1632). Han var den første til å fastslå at lyset og fargen kan bety like mye som selve motivet, og kunne strekke ut sine motivvalg til å gjelde hele skalaen av det menneskelige livsløp.
I 1642 utførte han sitt mest berømte verk, «Nattevakten» (egentlig «Kaptein Banning Cocqs kompani», eller «Skyttergildet»). Man trodde lenge at det handlet om en nattlig scene på grunn av patinaen. Først i 1947 fikk maleriet en skikkelig rengjøring. Maleriet er enestående i sin lysende fargebehandling og ekstreme kjellerlys. Rembrandt fremstiller øyeblikket da kompaniet får marsjordre.
Senere verker, bl.a. «Claudius Civilis» (1661) og «Jødebruden» (ca. 1665), preges av en inntrengende psykologisk innlevelse. Dette sees også i den lange rekken av selvportretter. Han hadde et stort verksted og mange elever, og fikk stor innflytelse på sin samtid så vel som de senere generasjoner.
Rembrandt tegnet to portretter av en 18-årig dansk jente, Elsje Christiaens, som ble henrettet etter å ha drept vertinnen sin i Amsterdam. Elsje hadde kommet fra Jylland i håp om å få seg arbeid som hushjelp, men da hun to uker senere ikke hadde funnet noen huspost, og ikke kunne betale leien for rommet sitt ved kanalen Damrak, grep vertinnen en sopelime og truet med å ta Elsjes få eiendeler. Elsje grep en øks og slo til vertinnen, som ramlet ned i kjelleren og ble drept. Elsje selv rømte ut og sprang i Damrak, men folkemengden dro henne opp igjen. Byens magistrater dømte henne til døden, og hun ble henrettet ved garottering på Dam. Liket av Elsje ble hengt opp i Volewijk på nordbredden av IJ. Øksen hang ved siden av hodet hennes. Den 57-årige Rembrandt lot seg ro over til Volewijk for å tegne henne. Kunsthistorikere har av stilistiske grunner datert tegningene til rundt 1655, men henrettelsen av Elsje Christiaens fant ikke sted før i 1664.
Renqiu
Renqiu (kinesisk: 任丘; pinyin: Rénqiū) er en by på fylkesnivå i byprefekturet Cangzhou i provinsen Hebei i det nordlige Kina.
Befolkningen var på 728,037 innbyggere i 1999.
Administrative enheter
Subdistrikter:
Storkommuner:
Kommuner:
Jernbane
Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou, Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.
Vei
Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.
Eibyelva
Eibyelva er ei elv i Alta kommune i Finnmark. Den er ei sideelv til Altaelva, og en del av Alta-Kautokeinovassdraget. Elva er 17 kilometer lang og starter øverst i Eibydalen, hvor Trangdalselva og Vesterelva møtes. Elva renner igjennom Eibydalen, forbi bygda Eiby, og munner ut i Altaelva ved Jøraholmen, rundt åtte kilometer sør for Alta sentrum. Nedbørfeltet til elva strekker seg fra grensa mot Troms fylke i vest til Beskades i øst, og i sør til langt inn i Kautokeino kommune.
Fiske
Elva er stort sett en sjørøye-elv, men det går også laks og ørret opp i elva. Eiby jeger- og fiskeforening driver kortsalget og oppsynet med elva. Kort kan kjøpes i sportsforretninger i Alta og på noen campingplasser.
Penguin Club
Penguin Club (etablert 13. september 1952 i Oslo, nedlagt 1972) var en norsk jazz-klubb, startet av vibrafonist og restauranteier Terje Kjær (1928–93). Stedet ble viktig for hovedstadens unge jazzmusikere som kunne jamme mellom kl 18 og 20. Deretter var det (i alle fall i starten) dans til husorkesteret. Jazzvokalisten Karin Krog debuterte her (1955) med Kjell Karlsens sekstett, som senere ble husband (1959–64). Utenlandske musikere som Barney Kessel (1953) og Sonny Clark (plateopptak 1954) var innom under sine gjesteopptredender i Norge. Klubben ble avviklet da popen overtok utover på 1960-tallet. Klubben beliggenhet var Norabakken, senere Universitetsgata (i etasjen over restaurant Ribo), samt i bakgården til Kristiania Brødfabrikk i Pilestredet.
Siŋŋičohkka
Siŋŋičohkka er et fjell i Kebnekaise-massivet i Kiruna kommune. Dets to høyeste topper ruver henholdsvis 1704 og 1678 meter over havet.
Sør for fjellet går dalføret Láddjuvággi.
William Hamilton
William Hamilton (født 13. desember 1730, død 6. april 1803) var en britisk diplomat, antikvar, arkeolog og vulkanolog.
Liv og virke
Hamilton var fjerde sønn av Archibald Hamilton, guvernør på Jamaica. Han var offiser i 3rd Foot Guards i 1747 og forfremmet til løytnant i 1753. Han forlot hæren etter at han inngikk ekteskap med Catherine Barlow, datter av Hugh Barlow, den 25. januar 1758. Catherine døde 25. august 1782. Paret hadde ingen barn.