cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Britain’s Got Talent 2009
Sesong 3 av Britain's Got Talent begynte på TV (i Storbritannia, ITV) 11. april 2009 og finalen ble avholdt 30. mai 2009. Anthony McPartlin og Declan Donnelly er fortsatt programledere og Piers Morgan, Amanda Holden og Simon Cowell er tilbake i dommerpanelet. Vinnere av Britain's Got Talent 2009 ble hiphopdansegruppen Diversity som vant med 24,9% av stemmene, på 2.-plass kom sangeren Susan Boyle med 20,2% av stemmene, på 3.-plass kom saksofonisten Julian Smith med 16,4% av stemmene, på 4.-plass kom folkedanserne Stavros Flatley med 16,3% av stemmene, på 5.-plass kom streetdanseren Aidan Davis med 6,5% av stemmene, på 6.-plass kom sangeren Hollie Steel med 3,9% av stemmene, på 7.-plass kom sangeren Shaheen Jafargholi med 3,8% av stemmene, på 8.-plass kom hiphopdansegruppen Flawless med 3,6% av stemmene, på 9.-plass kom sangeren Shaun Smith med 3,4% av stemmene og på 10.-plass kom sangduoen 2 Grand med 1% av stemmene.
Sendinger
{|class="wikitable" !colspan="7"|
Semifinale 1
!rowspan="2"|Nr. !rowspan="2"|Plass !rowspan="2"|Artist !rowspan="2"|Talent !colspan="3"|X-er og dommernes valg !width="70"|Simon !width="70"|Amanda !width="70"|Piers 36,2% 52,1% !colspan="7"|
Semifinale 2
37,1% 38,7% !colspan="7"|
Semifinale 3
26,3% 50,4% !colspan="7"|
Semifinale 4
56,7% 24,6% !colspan="7"|
Semifinale 5
24,0% 60,5% !colspan="7"|
Finale
24,9% 20,2% 16,4% 16,3% 6,5% 3,9% 3,8% 3,6% 3,4% 1% * Første gang Hollie Steel fremførte, ble hun nervøs og falt i tårer. Hun klarte ikke å fremføre resten av nummeret, men hun fikk en ny sjanse til å fremføre nummeret sitt. Etter fremførelsen, kom hun på 2.-plass der dommerne skulle velge mellom henne og sangeren Greg Pritchard. Alle tre dommerne stemte på Hollie Steel, så dermed kom hun til finalen.
Embraer E-Jet E2
Embraer E-Jet E2 er en familie av tomotors narrow-body kort- og mellomdistanse passasjerfly som er under utvikling ved den brasilianske flyprodusenten Embraer og kommer til å erstatte den foregående Embraer E-Jet-familien. Denne familien av fly ble første gang lansert under Paris Air Show i 2013, og de første leveransene kom våren 2018.
Design
I forbindelse med offentliggjøringen i februar 2017 om at Widerøe blir lanseringskunde for flytypen uttalte Widerøe: «Flykroppen er lik dagens E-jet, de nye PW-motorene er allerede i bruk på CS100, fly-by-wire-systemet er i bruk på Embraer Legacy og avionikken er også en videreutvikling av dagens Honeywell Primus Epic. Riktignok er vingene nye.»
E175-E2
E175-E2 er med sine 80–90 seter den minste varianten i andre generasjon av E-Jet-familien. E175-E2 vil være forlenget med en ekstra seterad sammenlignet med dagens E-175, vil ha plass til opptil 88 passasjerer og er først ventet levert i 2020.
E190-E2
Varianten E190-E2 tilbyr samme setekapasitet som dens nåværende utgave E-190, opptil 106 seter. E190-E2 ble operativ 24. april 2018, da Widerøe foretok verdens første kommersielle flight.
E195-E2
E195-E2 er den største varianten i E-Jet E2-familien. Denne varianten har vokst med tre seterader sammenlignet med dagens E-195 og vil ha plass til opptil 132 seter. E-195-E2 skal etter planen være i drift i 2019.
Bestillinger
Embraer lanserte offisielt Embraer E-Jet E2-programmet under den 50. utgaven av flymessen Paris Air Show i 2013. Programmet ble lansert med det ledende, nordamerikanske regionale flyselskapet SkyWest Airlines og lanseringsselskapet ILFC som lanseringskunde. SkyWest Airlines er lanseringskunde for Embraer E175-E2 og har bestilt 100 fly av denne typen, med kjøpsrettigheter for ytterligere 100 fly av samme type. Dette bringer det samlede potensialet for ordren opp i 200 fly. Denne ordren alene har en verdi på 9,4 milliarder amerikanske dollar. ILFC er lanseringskunde for variantene Embraer E190-E2 og E195-E2, og har inngått en intensjonsavtale med Embraer om i alt 100 fly. Den mulige ordren består av 25 faste bestillinger og 25 opsjoner på Embraer E190-E2 samt 25 faste bestillinger og 25 opsjoner på E195-E2. Embraer har også undertegnet intensjonsavtaler med ikke-navngitte kunder i Afrika, Asia, Europa og Sør-Amerika om bestilling av totalt 65 E-Jet E2-maskiner. Disse intensjonsavtalene legger opp til bestilling av 15 fly ved faste kontrakter og 50 opsjoner på flytypen.
En måned etter avviklingen av Paris Air Show undertegnet ILFC en endelig kontrakt med Embraer om bestilling av 50 E-Jet E2-fly (25 E190-E2 og 25 E195-E2), med en opsjon på ytterligere 25 E190-E2 og 25 E195-E2, noe som brakte den potensielle ordren opp i 100 fly.
Under det ukelange Farnborough International Airshow i 2014 kom det amerikanske holdingselskapet Trans States Holdings, som i likhet med SkyWest er eier av regionale flyselskaper, og det brasilianske lavprisflyselskapet Azul Brazilian Airlines med kunngjøringer om at de hadde lagt inn bestillinger på E-Jet E2 hos Embraer. Trans State Holdings skrev under en avtale om kjøp av 50 Embraer E175-E2 på fast ordre, med ytterligere 50 opsjoner. Azul signerte en intensjonsavtale om bestilling av i alt 50 Embraer E195-E2 (fast ordre på 30 fly og opsjon på 20 fly).
Den 19. juli 2014 kunngjorde Tianjin Airlines, et datterselskap av det kinesiske flyselskapet Hainan Airlines, at det hadde lagt inn en fast bestilling på 20 Embraer E190-E2-maskiner, med en opsjon på ytterligere 20 fly av samme type.
Det amerikanske globale leasingselskapet Aircastle kunngjorde under 2015-utgaven av Paris Air Show at selskapet hadde inngått en avtale med Embraer om fast bestilling av E-Jet E2-maskiner. Avtalen gjelder 15 E190-E2 og 10 E195-E2 med kjøpsrettigheter for ytterligere 25 fly, og har en verdi på 1,5 milliarder amerikanske dollar. Embraer har nå 267 faste bestillinger av andregenerasjons E-Jets på ordreblokken, samt 373 opsjoner og kjøpsrettigheter.
Norske forhold
Widerøe inngikk i januar 2017 kontrakt om levering av tre E190-E2 med 114 seter i løpet av 2018. Selskapet har i tillegg sikret seg opsjon på levering av ytterligere 12 fly. 14. februar 2017 kunngjorde også Widerøe at de blir lanseringskunde for Embraer E-jet E2
Harrisonville
Harrisonville er en by i den amerikanske delstaten Missouri. Harrisonville er administrasjonssentrum i Cass County i det vestlige Missouri, og hadde 10 019 innbyggere ved folketellingen i 2010.
Harrisonville ble grunnlagt i 1837, etter at Kongressen donerte landområdet til lokale myndigheter. Småbyen ble oppkalt etter kongressmann Albert G. Harrison, som spilte en sentral rolle i få området donert.
Ved folketellingen i 2010 var 95 % av innbyggerne i Grandview av europeisk opprinnelse, i første rekke av tysk (30 %) eller irsk (20,6 %) herkomst. I perioden 2006–2010 var flesteparten av byens innbyggere sysselsatt innen offentlig tjenesteyting og administrasjon, industriproduksjon, varehandel og finansbransjen. I samme periode levde i snitt 12,4 % av husholdningene og 14,6 % av befolkningen under fattigdomsgrensen.
Marino Quaresimin
Marino Quaresimin (født 22. november 1937 i Vicenza, død 20. mars 2020 samme sted) var en italiensk politiker.
Biografi
Quaresimin var borgermester i Vicenza fra 1995 til 1998. I sin politiske karriere var han først medlem av Partito Popolare Italiano, men gikk over til Democrazia è Libertà – La Margherita-partiet. Fra 1999 til 2008 var han medlem av Vicenzas byråd.
Cha Se-na
Cha Se-na (født 15. mai 1986) er en sørkoreansk landhockeyspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på åttendeplass med det sørkoreanske landslaget.
Marino Quaresimin
Biografi
Under koronaviruspandemien i 2020 døde Quaresimin av covid-19 den 20. mars 2020 i Vicenza, i en alder av 82 år.
Brita Borge
Brita Constance Borge (1931–2013) var en finskfødt, norsk politiker (H) og industrileder på Osterøy. Hun var stortingsrepresentant for Hordaland fra 1981 til 1983 og fra 1984 til 1989.
Monções
Monções er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Brita Borge
Liv og virke
Hun kom fra en finlandssvensk familie i Vasa, der faren var prest. Hun studerte realfag ved Helsingfors universitet og arbeidet i noen år som gymnaslærer i Vasa og Hangö.
Hun flyttet til Norge da hun var 24 år gammel, idet hun giftet seg med Ola Borge. Hun arbeidet så i familiebedriften Borge Kromlærfabrikk, der mannen var disponent, som solgte lær til sko- og veskefabrikanter. Hun hadde også en rekke verv i næringslivet og moteindustriens organisasjoner og industriforskning.
Borge hadde organisatoriske verv i Høyre før hun ble 1. vararepresentant til Stortinget i 1981. Hun møtte fast på tinget for Arne Skauge, som var medlem av regjeringen. Borge tok etter hvert sete i Stortingets justiskomité. Hun ble gjenvalgt på eget mandat i 1985, men tapte renominasjon foran stortingsvalget i 1989.
Hun gikk så tilbake til næringslivet, som koordinator for de nordiske landene i World Confederation of Productivity Science (WCPS) med kontor i Bergen. Hun fortsatte som pensjonist å engasjere seg i Senior Høyre og Europabevegelsen.
Lena Rice
Lena Rice (egentlig Helena Bertha Grace Rice, født 21. juni 1866 i New Inn i Tipperary i Irland, død 21. juni 1907) var en irsk kvinnelig tennisspiller.
Rice deltok i 1989 for første gang i Wimbledon-turneringen og hun kom til singlefinalen. Hun tapte finalen til Blanche Bingley Hillyard med 6-4, 6-8, 4-6. Året etter, i 1890 vant Rice singletittelen etter å kun ha spilt to kamper. Det var kun fire spillere i damesingle i All Comers Round dette året og Hillyard forsvarte ikke sin tittel i Challenge Round på grunn av at hun var gravid. Rices andre kamp i den innledende All Comers Round ble derfor regnet som tittelkamp. Hun møtte britiske May Jack som hun beseiret med 6-4, 6-1 og hun ble dermed den første og hittil eneste kvinnelige spilleren fra Irland som har vunnet singletittelen i Wimbledon. Kampen ble spilt i solskinn med høy sommertemperatur men begge spillerne stilte i datidens påkrevde antrekk, med hatt, korsett og langt skjørt.
Lena Rice deltok også i Irish Open i årene 1889 og 1890. Det første året ble hun utslått i semifinalen mot Blanche Bingley Hillyard, hun tapte med 5-7, 5-7. Sammen med Hillyard kom de til finalen i double for damer og Rice vant sammen med sin landsmann Willoughby Hamilton mixed doubleturneringen. I 1890 var Rice i singlefinalen denne gang var irske Louise Martin motstander, en spillere av få som lyktes å beseire Lottie Dod, datidens dominerende kvinnelige spiller, Rice tapte finalen.
Lena Rice spilte tennis i kun to sesonger (1889 og 1890) og deltok kun i et fåtall turneringer. Etter sesongen 1890 returnerte Rice til sitt foreldrehjem i New Inn for å ta hand om sin syke mor som døde kort tid etterpå. Rice gifte seg aldri og hun døde sannsynlig av tuberkulose på sin 41-årsdag. Hun er gravlagt i sin hjemby.
Sikringsstyrken
Sikringsstyrken var den danske hærens ekstraordinære styrke under 1. verdenskrig. Etter Hærloven fra 1909 kunne det etableres en sikringsstyrke som et alternativ til mobilisering. Sikringsstyrken ble innkalt august 1914. På det tidspunktet nådde hærens samlede styrke 58 000 mann. Majoriteten av disse var stasjonert på Sjælland ved Københavns befestning. Styrken ble gradvis redusert fra 1915 og totalt opphevet i 1919.
Skräddargränd
Skräddargränd er et smug i Gamla stan i Stockholm, som går fra Västerlånggatan til Stora Nygatan.
Historikk
Bakgrunnen for navnet er at skreddernes laug hadde sitt hus i Pandora-kvartalet i Skräddargränden nr. 2 mellom 1627 og 1842. Siden Gustav II Adolfs tid hadde de tillatelse til å ha et skjenkested for vin i huset. Her hadde skredderne Källaren Druvan, Förgylda Drufvan eller Vindrufvan som noen ganger også kalles Skreddare krogen.
Tidligere navn for smuget var Bredgränd som forekommer fra slutten av 1400-tallet. Førsteleddet bred har sannsynligvis sin bakgrunn i at dette smuget var noe bredere enn de nærmeste smugene lenger nord.
Pereire (Paris Metro)
Pereire (Maréchal Juin) er en stasjon på metroen og forstadsbanen i Paris.
Stasjonen betjener linje 3 og RER C.
Historikk
Metrostasjonen bærer også navnet til maréchal Alphonse Juin (1888–1967), kommandøren over de franske styrker i Italia i 1943 og 1944.
Sverre Wang
Sverre Wang (født 1960) er en norsk kajakkpadler. Wang har særlig deltatt i maratonpadling. Han er medlem av Oslo Kajakklubb. Under VM i maratonpadling 1988 deltok han på det norske laget, som K1-utøver, etter å ha vunnet «Nøtterøy rundt» tidligere på sommeren.
Resultater
Wang har deltatt i NM flere ganger, og vunnet 24 medaljer.
Andre resultater
Den 9. september 1980 ble han den første som hadde padlet alene i kajakk uten følgebåt over Skagerak fra Danmark til Norge.
Musikken fra Izzat
Musikken fra Izzat er en samleplate med diverse artister, utgitt i september 2005. Albumet inneholder musikken fra filmen Izzat.
Sigurd Jarlssons runer
Sigurd Jarlssons runer er en runeinnskrift som ble ristet i dørkarmen på Vinje stavkirke av Sigurd Jarlsson i borgerkrigstida (1130-1240). Kirken ble revet i 1796, men karmen med innskriften ble bevart, og er i dag kjent som N170 Vinje kirke I (der N170 henviser til nummereringen i Norges innskrifter med de yngre runer).
Innskriften
Innskriften skildrer tumultene i borgerkrigstiden, da kong Sverre gjorde krav på kongemakten og tok opp kampen mot kong Magnus Erlingsson og den mektige faren hans, lendmannen Erling Skakke fra Etne i Hordaland. Erling falt i slaget på Kalvskinnet ved Trondheim i 1179, og Magnus i slaget ved Fimreite i Sogn i 1184. Men hans bror Sigurd Jarlsson fortsatte kampen. Han var i Vinje, underveis til Danmark, da han ristet runene. Omskrevet til latinske bokstaver ser runeinnskriften slik ut: På moderne norsk: Ved å sammenligne de historiske kildene har en gjettet at denne lørdagen etter Botolvsmesse må ha vært 21. juni 1197. Professor Sverre Bagge er imidlertid uenig i denne hypotesen og mer det må ha vært ved Botolvsmesse den 18. juni i 1194, noe han argumenterer for.
Runekyndig aristokrati
Innskriften dokumenterer at aristokratiet fremdeles hadde kunnskap om runer 200 år etter at det latinske alfabetet var innført. Sigurd viser at han er en erfaren og sikker runerister.
Frillesønn
Snorre Sturlason forteller i Magnus Erlingssons saga at Erling Skakke underordnet seg kong Valdemar av Danmark mot å få Viken til len. Erling fikk da jarletittel, og beholdt den livet ut. Han hadde fire frillesønner med tre ulike kvinner; den ene het Reidar og den andre Ogmund, og de to hadde hver sin mor. Den tredje het Finn og den fjerde Sigurd.
Frederick Adam
Frederick Adam (født 17. juni 1784 i Skottland, død 17. august 1853 i London) var en britisk general som spilte en viktig rolle under slaget ved Waterloo.
Liv og virke
Han var fjerde sønn av William Adam of Blair Adam og hans hustru Eleanora, datter av Charles Elphinstone, 10. Lord Elphinstone.
Adam ble utdannet ved artilleriskolen i Woolwich og fikk allerede i 1795 patent som fenrik og i 1796 som løytnant. Som 14-åring trådte han inn i aktiv tjeneste, og tjenestegjorde under Ralph Abercromby i felttogene i Nederlandene og Egypt. Han ble major i 1803 og oberstløytnant i 1804. Fra 1806 til 1811 var han stasjonert på Sicilia, og i 1812 og 1813 i Spania, der han ble alvorlig såret ved Alicante og senere lettere såret ved et ordal.
I 1815, da han var blitt 31 år, ble han generalmajor, og under slaget ved Waterloo kommanderte han 3rd (Light) Brigade, den brigade som slo tilbake det siste og avgjørende angrep som Napoleons keisergarde forsøkte mot koalisjonsstyrkene. Fra 1824 til 1832 var han Lord-høykommissær i De joniske øyers forente stater, der han gjorde seg særlig fortjent ved offentlige byggearbeider på Korfu. Fra 1832 til 1837 var han guvernør i Madras. Han ble utnevnt til general i 1846.
Adam var storkorsridder (GCB) Order of the Bath og storkorsridder (GCMG) av Order of St. Michael and St. George.
Challenge Round
Challenge Round finale eller utfordrerrunde er den runden i en tennisturnering der regjerende mester utfordres av vinneren i den innledende All Comers Round-turneringen.
Challenge Round ble introdusert i Wimbledonmesterskapet i 1878. Den første Challenge Round ble spilt mellom mesteren i den første Wimbledonturneringen (1877), Spencer Gore og utfordreren Frank Hadow. Hadow vant med 7-5, 6-1, 9-7 og ble dermed den nye mesteren.
Challenge Round ble innført i single for damer og i double for herrer i Wimbledon i 1886. I 1922 ble systemet med Challenge Round oppgitt i Wimbledon av flere grunner. Fremst gav systemet fordeler til den regjerende mesteren som kun trengte å spille en kamp i turneringen; finalen. Det skjedde også flere ganger at mesteren ikke stilte til finale, da vant utfordreren på walk over og den egentlige finalen var den samme som i All Comers Round.
I de øvrige Grand Slam-turneringene (Australian Open, French Open og US Open) var det kun det amerikanske mesterskapet som benyttet seg av systemet Challenge Round i årene 1884–1912.
Challenge Round-systemt ble også praktisert i Davis Cup i årene 1901–72.
Pernety (Paris Metro)
Pernety er en stasjon på metroen i Paris.
Stasjonen betjener linje 13.
Lars Reidar Lillestøl
Lars Reidar Lillestøl (født 19. september 1956) er en norsk musiker og bassist. Han er kjent som bassist i danseorkesteret Vestnorge. Han spilte i dansebandet PK & DanseFolket fra 2002 til 2004 sammen med sine kolleger i Vestnorge. Han startet sin bass-karriere som 14-åring i gammeldansorkester. Har siden spilt både gitar, trommer og bass i et ganske så assortert utvalg av musikkarter, symfoniorkester, storband, visegruppe, rockeband og danseband. Han har fartstid fra bl.a. Quincy, Alice og Banzai som var levebrødet på midten av 1980-tallet. I tillegg til jobb som regnskapsfører har han drevet eget lydfirma med både salg og utleie, og var en tid aktiv som lydmann noe som gjenspeiler seg i stadige diskusjoner med Svein Løvold angående bandets lydsetting.
Freestyle under Vinter-OL 2010 – Skicross kvinner
Skicross for kvinner i vinter-OL 2010 i Vancouver, Canada, fant sted 23. februar på Cypress Bowl Ski Area i Cypress Provincial Park, West Vancouver. Det var første gang skicross var en del av det olympiske programmet, og Norge stilte med fire deltakere i kvinneklassen.
Kvalifisering
1 Q = Kvalifisert til videre løp.
Åttendedelsfinaler
De to første plassene i hver runde går videre til kvartfinalen.
Yvonne Hak
Yvonne Hak (født 30. juni 1986) er en nederlandsk mellomdistanseløper, som spesialiserer seg på 800 meter.
Karriere
Hak deltok i EM i terrengløp 2006, og kom på 63.-plass individuelt, men bidro til at det nederlandske laget kom på fjerdeplass.
I 2008 deltok hun i Europacupen i friidrett i Annecy i Frankrike, og vant der 800 meter. Året etter ble hennes gjennombrudd som senior. Ved EM i friidrett innendørs 2009 nådde hun semifinalen på 800 meter, og hun var med på det nederlandske laget som vant gull under Lag-EM i friidrett 2009. Her vant også Nederland bronse på 4 x 400 meter stafett, med Hak på laget.
Hennes første større individuelle seier var en hårfin seier over Egle Balciunaite, da hun løp på 2.00,53 under Golden Spike Ostrava-møtet. Det ble bare bronse under Lag-EM i friidrett 2010, men under EM i friidrett 2010 i Barcelona slo hun til med ny personlig rekord på 1.58,85, og fikk sølv bak russiske Marija Savinova. Dette var Nederlands første EM-medalje siden Gerda Kraan fikk gull påå 800 meter under EM i 1962. Haks EM-løp plasserte henne på tredjeplass på den nederlandske all time high-listen, bak Ellen van Langen og Stella Jongmans.
Park Seon-mi
Park Seon-mi (født 2. august 1982) er en sørkoreansk landhockeyspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på åttendeplass med det sørkoreanske landslaget.
Syver Nielsen
Syver Alexander Nielsen (født 1878, død 1927) var en norsk arkitekt som etablerte arkitektpraksis i Kristiania ca. år 1900. Han er kjent for sine arbeider i jugendstil og spesielt huset i Tors gate 1 på Frogner i Oslo. Huset har sterke innslag av nasjonalromantikk og eksteriøret er slående med fabeldyr og innslag fra sagaen. Tredørene har utskjæringer med sagamotiver og huset er videre dekorert med smijern. Øvrige arbeider i jugendstil finner man i Bygdøy allé 45 og 47 (1911–1912) og Thomas Heftyes gate 62 (1914). Syver Nielsen var aktiv i Kristiania inntil 1916.
L’Europe nouvelle
L'Europe nouvelle (norsk: det nye Europa) var et fransk tidsskrift for utenrikspolitikk, økonomi og litteratur, som utkom i Paris fra januar 1918 til juni 1940. Tidsskriftet ble grunnlagt av Louise Weiss som var redaktør fra stiftelsen og til 1934. Det var det første internasjonale tidsskriftet noensinne grunnlagt av en kvinne.
Tidsskriftet ble et forum for de som etter våpenhvilen i 1918, fortsatte å arbeide for frihet, pasifisme, likhet mellom kjønnene og folkene. Det ble raskt det ledende tidsskriftet i Europa i internasjonale spørsmål.
Louise Weiss støttet gjennom tidsskriftet Aristide Briands planer fra 1921 om å skape grunnlag for forsoning mellom Frankrike og Tyskland. Hun talte for inngåelse av Lucarno-avtalen i 1925 og for Tysklands inntreden i Folkeforbundet i 1926. Tidsskriftet støttet også Briand-Kellogg-pakten fra 1928.
Bidragsytere til L'Europe Nouvell var også journalisten og politikeren Henry de Jouvenel (1876–1935), forfatteren Pierre Drieu la Rochelle (1893–1945), forfatteren og diplomaten Wladimir d’Ormesson (1888–1973), og Frankrikes utenriksminister Georges Bonnet (1889–1973). Også Carl Joachim Hambro var blant bidragsyterne.
I tidsskriftet promoterte Weiss det hun kalte «fredens vitenskap», og fredsakademiet hun stiftet i 1930 og kalte Nouvelle Ecole de la Paix (Den nye fredsskolen). Weiss mistet etterhvert troen på Folkeforbundet etterhvert som hun oppdaget at det ikke ville gi det nasjonalsosialistiske Tyskland motstand. Da hun også mistet sin tro på pasifismen, forlot hun redaktørstillingen i magasinet i 1934.
Louise Weiss var i sitt tidsskrift blant de første som talte for europeisk integrasjon i form av et felles marked, felles valuta og en europeisk kultur.
Verneområder i Oppland
Verneområder i Oppland er ei liste over naturverneområder, vernetype, vernedato og verneomfang (målt i dekar) som finnes i Oppland fylke. Lista er sortert alfabetisk innenfor hver kommune, mens kommunerekkefølgen er i henhold til kommunenumrene.
Lillehammer
Verneområder i Lillehammer kommune (0501) i Gudbrandsdal:
Gjøvik
Verneområder i Gjøvik kommune (0502):
Dovre
Verneområder i Dovre kommune (0511) i Gudbrandsdal:
Lesja
Verneområder i Lesja kommune (0512) i Gudbrandsdal:
Skjåk
Verneområder i Skjåk kommune (0513) i Gudbrandsdal:
Lom
Verneområder i Lom kommune (0514) i Gudbrandsdal:
Vågå
Verneområder i Vågå kommune (0515) i Gudbrandsdal:
Nord-Fron
Verneområder i Nord-Fron kommune (0516) i Gudbrandsdal:
Sel
Verneområder i Sel kommune (0517) i Gudbrandsdal:
Sør-Fron
Verneområder i Sør-Fron kommune (0519) i Gudbrandsdal:
Øyer
Verneområder i Øyer kommune (0521) i Gudbrandsdal:
Gausdal
Verneområder i Gausdal kommune (0522) i Gudbrandsdal:
Østre Toten
Verneområder i Østre Toten kommune (0528):
Vestre Toten
Verneområder i Vestre Toten kommune (0529):
Jevnaker
Verneområder i Jevnaker kommune (0532) på Hadeland:
Lunner
Verneområder i Lunner kommune (0533) på Hadeland:
Gran
Verneområder i Gran kommune (0534) på Hadeland:
Nordre Land
Verneområder i Nordre Land kommune (0538):
Sør-Aurdal
Verneområder i Sør-Aurdal kommune (0540):
Etnedal
Verneområder i Etnedal kommune (0541) i Valdres:
Nord-Aurdal
Verneområder i Nord-Aurdal kommune (0542) i Valdres:
Vestre Slidre
Verneområder i Vestre Slidre kommune (0543) i Valdres:
Øystre Slidre
Verneområder i Øystre Slidre kommune (0544) i Valdres:
Noter
Flere av verneområdene går på tvers av kommunegrensene og opptrer derfor flere enn en gang i listen. Noen av verneområdene går også på tvers av fylkesgrensene og kan derfor opptre på andre fylkeslister enn denne.
Vernearealet som er oppgitt gjelder for hele det verna området, også når områdene går på tvers av fylkes- og kommunegrenser. Arealet kan derfor ikke uten videre legges sammen for hver enkelt kommune eller fylket som sådan.
Coelosis biloba
Coelosis biloba er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Levevis
De voksne billene er nattaktive og kommer gjerne til lys. Ellers er lite kjent om biologien deres.
Utbredelse
Arten er utbredt over hele den Neotropiske økosonen, fra Mexico i nord til Chile i sør.
Marsipan
Marsipan (fra italiensk: marzapane) er en masse laget av malte, skåldete mandler og melis, med litt eggehvite (eventuelt bare vann dersom en skal lage marsipan til eggeallergikere). Den er ikke stekt eller kokt.
Ferdinand Wedel-Jarlsberg
Ferdinand Wedel-Jarlsberg er navnet til flere personer:
Helmut Kohls første regjering
Helmut Kohls første regjering var Forbundsrepublikken Tysklands regjering fra 4. oktober 1982 til 29. mars 1983. Den var en koalisjonsregjering mellom CDU/CSU og FDP, og ble ledet av forbundskansler Helmut Kohl (CDU).
Marsipan
Hjemmelaget marsipan er oftest laget av ca. 50 % mandler og 50 % sukker; butikk-marsipan inneholder ofte mer sukker. Marsipan inneholder ikke nødvendigvis færre kalorier enn annet julegodt, men ettersom marsipanen inneholder mandler og ikke bare sukker, vil den også inneholde en del næringsstoffer, blant annet sunne fettsyrer, vitamin E, vitamin B2, magnesium, sink og ​kobber samt litt fiber.
Historie
Ordet marsipan kommer fra italienske marzapane, «godteriboks», igjen avledet fra middelalderlatin matapanus, «liten boks», eldre hadde det betydningen «mynt som bar bildet av Kristus på tronen». På italiensk ble det endret via folkelig etymologi til (feilaktig og av usikker opphav) å komme fra latinske Marci panis, «Markusbrød».
Marsipan er kjent så tidlig som år 900. Konfektmakere lagde en søt mandeldeig av mandler og sukker, noe som ble svært populært. I senere århundrer ble mandelmassen fremstilt av apotekere, særlig i den nordlige delen av Europa. På 1600-tallet er mandelmasse beskrevet i apotekernes bøker som et middel mot søvnløshet. Vidundermiddelet var kun tillatt å fremstille i små mengder, av kyndige apotekere. Marsipan ble etter hvert sett på som en luksusvare, og man begynte å gi hverandre små kaker av marsipan i gave for å vise sin velstand. De velstående visste godt hvilken delikatesse (og status) det ga, og serverte ofte marsipan som konfekt på sine fester. For å forhindre at den søte mandelmassen ble en «folkelig» godsak ble et forbud vedtatt mot å gi marsipan som dåpsgave i Leipzig i 1661.
I Nederland har marsipanen vært kjent siden 1600-tallet, og der knyttes den særlig til feiringen av Sint Niklaas den 6. desember, en stor festlighet i landet og som på en særlig måte er barnas fest.
I Andalucía i Spania var det meget tidlig marsipanfremstilling. Den spanske marsipan (mazapán) er langt hardere enn den tyske variant. De mest kjente spanske variantene er Mazapán de Toledo og Mazapán de Soto. Toledomarsipanen er opphavsbeskyttet; den må komme fra provinsen Toledo.
I Skandinavia var lenge marsipan fra Lübeck den desidert best kjente utenlandske kvalitetsmarsipanen. I Lübeck var det fra lang tid tilbake en ledende marsipanproduksjon. I 1786 grunnla konditoren Johann Gerhard Maret sin bedrift der. Da han døde i 1804 etterlot han en svært ung sønn, slik at det ble en erfaren mangeårig lærling, Johann Georg Niederegger, som en stund hadde ansvaret for driften av konditoriet. I 1822 overtok endelig Peter August Maret firmaet, og Niederegger grunnla sin egen bedrift. Niederegger-marsipanen ble snart velkjent både nasjonalt og internasjonalt. Også et dusin andre marsipanprodusenter slo seg opp, og befestet Lübeck som marsipanbyen fremfor noen.
En annen (tidligere) tysk by med navngjeten marsipan var Königsberg. Königsberger Marzipan er fremdeles et begrep i Tyskland, men den fremstilles nå annetsteds; Königsberg er nå den russiske byen Kaliningrad. Mens Lübeckmarsipan er rettslig opphavsstedsbeskyttet er Königsbergmarsipanen kun typebeskyttet.
I Tyskland skjelnes det mellom ulike kvaliteter av marsipan etter andelen mandler. Utgangspunktet er den såkalte "marsipanråmasse" (minst 65 prosent mandler og maks. 35 prosent sukker, eller forenklet sagt to deler mandler og en del sukker). Marsipanråmassen kan blandes med opp til den samme mengden sukker. Marsipan som inneholder minst 70 prosent marsipanråmasse, kalles Edelmarzipan. Edelmarsipanen fra Lübeck (Lübecker Edelmarzipan) inneholder minst 90 prosent marsipanråmasse, dvs. mandelandelen i 100 g marsipan (= 90 g marsipanråmasse og 10 g sukker) er da 58,5 prosent.
Danmarks mest kjente marsipan, Odense Marcipan, kom fra et firma som ble grunnlagt i 1909. Denne marsipanprodusenten, som siden 1961 har vært «kongelig hofleverandør», ble oppkjøpt av det norskeide konsernet Orkla i 1991.
De største produsentene av marsipan i Norge er Nidar, Freia og Hval. Foruten disse, har man i butikkene et stort utvalg av produkter fra utenlandske produsenter også; deriblant Anthon Berg, Göteborgs marsipanfabrik, Horst Schluckwerder og Lübecker Katzenzungen fra Carstens.
Jule- og påskemarsipan
I Norge har det ved jule- og påskehøytider vært en tradisjon for å spise marsipan. Marsipan var til å begynne med et luksusprodukt i det relativt fattige Norge, og ble dermed forbeholdt de store begivenheter; for mange var marsipanen kanskje eksklusivt forbeholdt julen.
Det er også tradisjon for å lage marsipanfigurer selv i julehøytiden ved å kjøpe ferdiglaget marsipandeig i butikkene. Hos godteriprodusenten Nidar har julemarsipan vært et av de eldste og mest solgte av godteriene. Salget av julemarsipan starter allerede i oktober, og ifølge Nidar spiser 650 000 nordmenn julemarsipan den første måneden den er i salg.
Philippe Auguste (Paris Metro)
Philippe Auguste er en stasjon på metroen i Paris.
Navnet
Stasjonen er oppkalt etter den franske kongen Philippe II Auguste, som satt på tronen fra 1180 til 1223.
Per Mellesmo
Per Mellesmo (1919–1993) var en norsk gartner, blomsterhandler og politiker (Ap) fra Vinstra i Gudbrandsdalen. Han var stortingsrepresentant fra Oppland i fem perioder 1958-1977.
Han hadde eksamen fra gartnerskole i 1940, og arbeidet i Biri, Sandnes, Moss og Danmark før han i 1948 etablere eget gartneri på Vinstra. Han drev også blomsterforretning på Vinstra 1959-1987.
Mellesmo var vararepresentant til Stortinget i flere perioder: i 1954-1957 var han vararepresentant og møtte fast 1955–56 mens Olav Meisdalshagen var landbruksminister. I 1958-1961 rykket han opp til å møte som fast representant fra 21.11.1959 etter at Meisdalshagen døde. I 1963 møtte han fast mens Oskar Skogly var kommunalminister: Fra 05.05.1964 til oktober 1965 rykket han opp til å møte som fast representant etter at Gunnar Kalrasten døde. Fra 1965 til 1977 møtte han fast.
Han satt i Nord-Fron kommunestyre i fem perioder: 1951-1963 og 1979-1987. Han var lokallagsleder for Fron arbeiderparti 1962-67 og 1972-74, og Nord-Fron arbeiderparti 1978-83. Han var også styreformann i det kommunale el-verket.
Susquehanna County
Susquehanna County er et fylke i den amerikanske delstaten Pennsylvania.
Det ligger nordøst i staten og det grenser mot Wayne County i øst, Lackawanna County i sørøst, Wyoming County i sørvest og mot Bradford County i vest. Det har også grense mot delstaten New York i nord.
Susquehanna Countys totale areal er 2 156 km² hvorav 25 km² er vann. I år 2000 hadde fylket 42 238 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Montrose.
Stefan Schwarz
Hans-Jürgen Stefan Schwarz (født 18. april 1967 i Malmö) er en svensk tidligere fotballspiller som har spilt for en rekke europeiske storklubber og som hadde en sentral rolle på det svenske fotballandslaget på 1990-tallet. Schwarz markerte seg som en innsatsfylt midtbanespiller med en god venstrefot, som til tider også spilte venstreback.
Klubbkarriere
Schwarz vokste opp i Malmø, der han som 13-åring forlot sin lokale klubb Kulladals FF til fordel for byens storklubb Malmö FF.
Han ble oppdaget av da han spilte guttelandskamp for Sverige i Portugal. Den tyske klubben tilbød Schwarz gratis studier, og å trene og spille på amatørnivå. Leverkusens interesse skapte rabalder da det var første gang en svensk ungdomsspiller ble forsøkt rekruttert av en profesjonell klubb fra utlandet. Malmö aksepterte at Schwarz gikk til Leverkusen på betingelse av at det ikke handlet om en permanent overgang, men kun et utlån. Schwarz tilbragte to år hos Leverkusen, hvor han i 1986 ble tysk ungdomsmester med klubben.
I 1987 hentet Roy Hodgson ham tilbake til Malmö. Schwarz fikk sin seniordebut for Malmö 15. november 1987 i en veldedighetskamp mot på Estadio Los Cármenes, i en kamp hvor Granadas lagoppstilling for anledningen var forsterket med Diego Maradona og hans to brødre Hugo og Lalo.
Sesongen etter spilte han seg inn på laget. Da Torbjörn Persson ble skadet, benyttet Schwarz muligheten til å spille seg inn som back. I sin første sesong på laget hjalp Schwarz klubben vinne Allsvenskan og SM-sluttspillet.
I 1988 var den tyske storklubben interessert i å sikre seg hans tjenester. Overgangen strandet da Schwarz nektet imøtekomme Bayerns ønske om å bytte statsborgerskap. Bayerns motiv var å unngå at Schwarz opptok en plass i den daværende kvoten av utenlandske spillere tillatt i lagoppstillingen. Schwarz, som er sønn av en tyskfødt far, hadde tysk statsborgerskap inntil han som femtenåring byttet til svensk statsborgerskap for å kvalifisere for spill på det svenske guttelandslaget. Bayern forsøkte også ved to senere anledninger å hente Schwarz uten å få napp.
Schwarz ble først involvert med A-landslagstroppen da landslagstrener Olle Nordin flyttet ham opp fra U21-landslaget foran en viktig VM-kvalifiseringskamp mot 6. september 1989. Fem måneder senere scoret han i sin A-landslagsdebut trøstemålet i en vennskapskamp Sverige tapte 1-2 for. I VM-sluttspillet i 1990 spilte han alle Sveriges tre kamper på venstreback i et mesterskap svenskene ikke maktet ta seg videre fra det innledende gruppespillet.
Sommeren 1990 betalte åtte millioner kroner til Malmö for å hente Schwarz til Lisboa, der han ble lagkamerat med sine landslagskollegaer Mats Magnusson og Jonas Thern I hans første sesong for Benfica rakk han markere seg med tre mål på ni kamper før han i november pådro seg en skade som satte ham på sidelinjen resten av sesongen.
Etter å ha spilt i overkant av 70 kamper over tre sesonger dro ferden videre til Arsenal under ledelse av manager George Graham, som da også var tilholdssted for landsmannen Anders Limpar. Etter kun én sesong dro han videre til Serie A og Fiorentina sommeren 1995. Her spilt han i underkant av 80 seriekamper, og vant blant annet Coppa Italia i 1996. I 1998 dro han videre til spansk fotball og klubben Valencia, men dro tilbake til England og Sunderland etter kun ett år og om lag 20 seriekamper.
I 1999 ble han for øvrig også tildelt Guldbollen som årets svenske fotballspiller. Schwarz la opp som fotballspiller i 2003 etter å ha spilt i overkant av 60 seriekamper for Sunderland. Etter at han la opp som fotballspiller har han vært delaktig i et fotballprosjekt i Ghana, samt at han har fungert som spilleragent for den tidligere Sunderland-spilleren Julio Arca.
Landslagskarriere
Schwarz fikk sin landslagsdebut for den 14. februar 1990 i en kamp mot, hvor han kom innpå som innbytter for Pontus Kåmark. Han deltok i VM i 1990, som ble arrangert i Italia, men dette mesterskapet ble for Sveriges del betegnet som fiasko da de tapte alle de innledende gruppekampene mot henholdsvis, og. Sverige gjorde det likevel bedre under EM i 1992 arrangert på hjemmebane, da landslaget spilte seg til en plass i semifinalen som de tapte mot.
Han spilte også kamper under VM i 1994 som ble arrangert i USA, og var en av bidragsyterne til at Sverige endte opp på en overraskende bronseplass etter å ha vunnet bronsefinalen mot. På landslaget dannet han en solid duo med Jonas Thern, som i en periode også spilte sammen med Schwarz i Benfica.
Red Riding
Red Riding er en tv-dramatisering av den engelske forfatteren David Peaces bokserie Red Riding Quartet. Bøkene ble gitt ut mellom 1999 og 2002 og består av bøkene Nineteen Seventy-Four (1999), Nineteen Seventy-Seven (2000), Nineteen Eighty (2001) og Nineteen Eighty-Three (2002). Handlingen foregår mot et bakteppe av seriemorderdrap, deriblant Yorkshire Ripper-saken, og tar for seg mangefasetterte motiver som korrupsjon og inkluderer flere tilbakevendende personer. Selv om virkelige krimsaker er med i bøkene er historiene fiktive og er mer dramatiserte versjoner av hendelser enn de er beretninger om faktiske hendelser.
Tv-versjonen er laget som tre episoder og ble sendt på Channel 4 med sendestart 5. mars 2009. Serien er produsert av Revolution Films.
Bjørkelangen skole
Bjørkelangen skole er en barne- og ungdomsskole på Bjørkelangen i Aurskog-Høland kommune i Akershus. Skolen er en sammenslåing av den tidligere barneskolen og ungdomsskolen på Bjørkelangen.
Skolen tilbyr undervisning for samtlige 10 trinn i grunnskolen, og er dermed en såkalt «1-10-skole».
Armidale-klassen
Armidale-klassen er en australsk patruljebåtklasse som består av 14 skip. Klassen ble utviklet for å erstatte Fremantle-klassen. Utviklingen av klassen begynte i 1993 som et fellesprosjekt med den malaysiske marinen, men ble lagt på is da Malaysia trakk seg fra prosjektet. Prosjektet ble startet på nytt i 1999 med Royal Australian Navy som eneste deltaker.
Alle 14 skipene har blitt bygget ved Austral Ships i Henderson i Vest-Australia fra 2004 til 2007. Skipene har oppgave å drive grensekontroll og fiskerioppsyn, samt to skip som har i oppgave å bevokte ​olje- og gassproduksjonen utenfor nordvest Australia. TV-serien Sea Patrol foregår på en fiktiv patruljebåt av Armidale-klassen.
Morro Agudo
Morro Agudo er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Knivseggen (1984)
Knivseggen: engelsk tittel: Razor's Edge er en filmatisering av W. Somerset Maughams roman The Razor' s Edge fra  fra 1944 med samme tittel. I filmen medvirker Bill Murray, Theresa Russell, Catherine Hicks, Denholm Elliott, Brian Doyle-Murray og James Keach. Den var regissert og manuskriptet skrevet av John Byrum sammen med Bill Murray.
Svend Otto S.
Svend Otto Sørensen (født 2. juni 1916 i København, død 25. mai 1996) var en dansk tegner, illustratør og forfatter. Han ble særlig kjent for sine lette tegninger i tradisjonell akvarellstil til en lang rekke bildebøker for barn.
Svend Otto S. studerte flere år i København på 1930-tallet og siden ved St. Martins School of Arts and Craft i London i 1938. Han tegnet bokomslag og ukebladsillustrasjoner før han på 1950-tallet begynte å illustrere barnebøker. Svend Otto S. hadde en stor produksjon av bokillustrasjoner, deriblant flere til eventyr av H.C. Andersen og Brødrene Grimm. Han mottok H.C. Andersen-medaljen i 1978 for sitt omfattende arbeid.
Knivseggen (1984)
Dette var Murray's første hovedrolle i en dramafilm og han bidro til manuset med sin tørre humor. Boken er et minneskrift dramatisert etter et sannhetsord i sanskrit: «veien til frelse er smal, og så vanskelig å balensere som en knivsegg».
Handlingen
Filmen begynner i Illinois, i 1917, like før Amerika går inn i Første verdenskrig. Da blir et arrangement planlagt for å skaffe penger til å støtte Grey Maturin og Larry Darrell som skal reise til Frankrike for å delta Første verdenskrig som ambulansesjåfører.
Larry ser frem til å komme hjem for å gifte seg med sin mangeårige kjæreste Isabel. Larry tilbringer en siste natt med Isabel med å se på fyrverkeriet sammen med sin nære venn Grey og Sophie og hennes mann Bob. Ved fronten forbereder kommanderende offiser Piemonte sine nye menn på krigens harde realiteter. Til tross for at de er ambulansepersonell og USA er nøytral, er begge bevæpnet fordi fienden kan og vil drepe alle som bistår de Allierte. Han blender frontlykter og vinduer i sin ambulanse fordi lysene vil vise fienden hvor deres enheter holder til. Larry tilpasser seg raskt, blender frontlykter og vinduer i sin egen ambulanse.
Larry opplever å se døde soldater og andre ambulansesjåfører, og er i konstant fare. Etter den tid kommer Amerika med i krigen, Larrys enhet mister menn. Under et uventet møte med tyske soldater blir Piemonte dødelig knivstukket da han prøver å hindre en tysk soldat i å skyte den sårede Larry. Krigen slutter ikke lenge etter, og da han og Grey er tilbake i Amerika føler Larry skyld fordi han har overlevd krigen og innser at hans liv har forandret seg. Hans planer om å arbeide samnen med Grey og arbeide for Greys far som er aksjemegler gjør ham ikke lykkelig, så han avlyser sin planlagte forlovelse med Isabel og reiser til Paris i et forsøk på å finne meningen med sitt liv. Isabells onkel, Elliott Templeton, forsikrer henne om at noen tid i Paris vil bidra til å endre Larrys sinn og fjerne hans uvilje mot ekteskap.
I stedet for å følge Elliotts forslag om å bo i førsteklasses hoteller og drikke og spise blant aristokratiet fører Larry et enkelt liv, leser filosofibøker på et billig hotell. Han finner arbeid, først i en fiskebutikk, senere som gruvearbeider. Etter å reddet livet til en kollega ved å skyve ham ut av veien av en ut av veien for  gruvebil har han en samtale om bøker med den eldste gruvearbeideren. Gruvearbeideren foreslår en russisk magikers bok, Upanishads, og Larrys reise til Frankrike får et annet perspektiv.
Han reiser til India og Larry slår seg ned i et buddhistisk kloster. Som en botsøvelse, tar han turer til toppen av et snødekt fjell og mediterer alene. Etter å ha sluppet opp for ved begynner han å brenne de bøkene som han brakte med seg. Han finner en følelse av indre fred. En munk forteller ham at hans reise er ikke over, at veien til frelse er så smal og vanskelig å gå «som på en knivsegg».
Tilbake til Paris blir Larry først gjenforent med Elliott som forteller ham at mange ting har endret seg, spesielt at Isabel har giftet seg med Grey. (Hun hadde avsluttet sitt forhold til Larry etter et katastrofalt møte i Paris, ikke lenge etter at han først kom dit.) De har fått to barn. Grey og Isabel var tvunget til å flytte til Elliots hus i Paris etter den Den store depresjonen. Selv Greys levebrød er borte (Hans sjel ble også knust da hans far begikk selvmord etter ulykken.) Mens Larry var borte mistet Sophie både Bob og sitt barn i en bilulykke og hun hsdde slått seg på alkohol, opium, og prostitusjon.
Kort tid etterpå forsøker Larry på å forandre Sophie, og etter en tid blir de forlovet. Isabel insisterer på at hun vil kjøpe en brudekjole til Sophie som en gave. De har en samtale hvor Isabel innrømmer at hun fortsatt elsker Larry og fordømmer Sophie, forteller at hun vil bli en byrde for Larry. Han blir avbrutt av en telefonsamtale, og etterlater Sophie alene med en flaske brennevin.
Tioga
Navnet eller begrepet Tioga har flere betydninger:
Knivseggen (1984)
Publkums reaksjon
Filmen ble en kommersiell fiasko. Den innbragte litt mer enn 6 millioner dollar, halvparten av de 12 millioner det koster å lave filmen. Kritikken var ikke mye bedre
Pentonville fengsel
Pentonville fengsel (formelt ’s Prison Pentonville, uformelt omtalt som «The Ville») er et fengsel i Islington i det nordlige London, administrert av HM Prison Service. Det er kategorisert som med middels sikkerhet (kategori B/C). Fengslet er på tross av navnet ikke lokalisert i området Pentonville, men lengre nord ved veien Caledonian Road i området Barnsbury. Pentonville hadde en kapasitet på 1,256 fanger per 31. august 2017.
Pentonville ble etablert ved lovvedtak i parlamentet, bygget i 1842 og mottok sine første fanger den 21. desember 1842. Det var det første med radiell, stjerneutforming og mer enn 60 andre britiske fengsler og enda flere ellers i verden etterlignet denne utformingen. Det var den innflytelsesrike fengseladministratoren Joshua Jebb som utformet tegningene, inspirert av Jeremy Benthams panoptikon-konsept. Pentonville var også unik i å være etablert særskilt for rehabilitering som hadde som mål reformere fangene før de ble forvist til Australia. Utformingen av fengselet fortsatt i stor grad uendret og det feiret sitt 175-årsjubileum den 21. desember 2017.
Historie
Det første moderne fengselet i London var Millbank fengsel, som åpnet i 1816. Det hadde individuelle celler for 860 fanger, og myndighetene mente at forholdene der var tilfredsstillende. De startet derfor byggingen av flere fengsler for å huse det stadig økende antall fanger, en økning forårsaket av at man hadde avskaffet dødsstraff for en rekke forbrytelser og at transportering ble brukt i stadig mindre grad.
Parlamentet gjorde to vedtak som åpnet for byggingen av Pentonville som fengsel for fanger som var dømt til transportering og ventet på utreise. Byggingen startet 10. april 1840, og det stod ferdig to år senere. Den totale kostnaden var 84 186 pund 12s 2d.
I henhold til panoptikon-konseptet ble det bygget med en sentralhall med fem fløyer som strekker seg ut fra denne. Alle fløyer er synlige for voktere som står i midten. Den opprinnelige planen hadde 520 eneceller som var 3,9 m lange, 2,1 m brede og 2,7 m høye. Forholdene var langt bedre enn i gamle fengsler som Newgate. Alle fanger ble satt i arbeid med for eksempel utbedring av tau og veving. Pentonville ble et modellfengsel, og 54 andre ble bygget i Storbritannia etter samme design de neste seks årene. Botsfengselet i Oslo ble bygget etter dette prinsippet som det eneste i sitt slag i Norge.
Da Newgate ble nedlagt i 1902 ble dødsdømte fanger overført til Pentonville, og henrettelser ble utført der inntil dødsstraffen ble avskaffet i Storbritannia. Egne celler ble konstruert for de dødsdømte, og det ble laget et henrettelsesrom hvor galgen fra Newgate ble plassert.
Den siste henrettelsen i fengslet fant sted 6. juli 1961.
Picpus (Paris Metro)
Picpus er en stasjon på metroen i Paris.
Stasjonen betjener linje 6.