cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Men Shen
Tilblivelseslegende
Qin Qiong (også kjent som Qin Shubao) har blek hud og bærer vanligvis sverd; Yuchi Gong (også kjent som Yuchi Jingde) har mørk hud og bærer vanligvis batonger.
Ricardo Ribeiro
Ricardo Ribeiro (født 28. mars 1980) er en portugisisk terrengsyklist.
Hetty Goldman
Hetty Goldman (født 19.desember 1881, død 4. mai 1972) var en arkeolog fra USA. Hun var en av de første kvinnelige arkeologene som gjennomførte utgravninger i Hellas og Midtøsten.
Engelbrecht Hesselberg
Engelbrecht eller Engebret Hesselberg (født 1728 i Norderhov, død 19. februar 1788 i København) var en dansk-norsk jurist. Han tjenestegjorde i en årrekke på den danske kolonien St. Croix i Vestindia og han avslørte et slaveopprør i 1759. Han forfattet en omfattende og detaljert rapport om opprøret og hvordan det ble handtert av koloniens styresmakter, og av ham selv som dommer. De mistenkte ble torturert og hovedmennene ble henrettet på de mest grusomme måter. Denne rapporten er i dag et viktig dokument til dansk-norsk kolonihistorie på 1700-tallet.
Liv
I 1760 ble det avslørt at han hadde tatt urimelige rettsgebyrer av en skipskaptein. Han ble dømt til bøter og til å tilbakebetale gebyrene, men ble ikke avsatt. Først i 1770 ble han avskjediget og utnevnt til generalkrigskommissær.
Eveline Bodenmüller
Eveline Bodenmüller (født 30. september 1985) er en sveitsisk rytter som konkurrerer i feltritt.
Engelbrecht Hesselberg
Liv
Hesselberg utga den juridiske læreboken Juridisk Collegium (1753), som i mange år ble brukt som lærebok i dansk og norsk rett. En ny utgave ble utgitt av Jens Bing Dons i 1763. Frederik Theodor Hurtigkarls lærebok (1813–20) var skrevet etter mønster av Hesselbergs.
Eveline Bodenmüller
Hun representerte Sveits under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun deltok i lagkonkurransen og ble nummer 10.
Engelbrecht Hesselberg
Slaveopprøret 1759
På den tiden opprøret ble planlagt var det på St. Croix en befolkning på 13 500 mennesker; 12 000 av disse var slaver. De frie borgerne, som hovedsakelig var plantasjeeiere og deres familier, utgjorde under 10 % av befolkningen. Et slaveopprør hadde mot denne bakgrunnen gode odds for å lykkes. Dette var plantasjeeierne klar over, og slavene ble derfor behandlet strengt og avstraffet til skrekk og advarsel. Slaveopprøret på den danske koloniøya St. Jan i 1733 hadde gitt erfaringer, og retningslinjer for hvordan slavene skulle straffes var etablert.
Opprøret i 1759 ble avslørt før planene ble satt ut i livet. Noen av de involverte avslørte seg for myndighetene ved mistenkelig oppførsel. Dette ble rapportert oppover i hierarkiet slik at guvernøren satte i gang undersøkelser. 90 personer ble mistenkt for å være involvert. 84 av dem ble pågrepet, noen klarte å rømme. De ble torturert en etter en slik at myndighetene kunne lage et hendelsesforløp og avsløre initiativtakerne. Under torturen ble bl.a. radbrekking benyttet. Byfogd Hesselberg var dommer; med seg hadde han to meddommere (slik det fremdeles er i en norsk tingrett).
Koloniens slaver var plantasjeeiernes eiendom. Derfor var det slik at staten måtte erstatte de slavene som ble henrettet, til slaveeierne. De andre ble overlevert til sine eiere, som fritt kunne straffe dem. Derfor er et premiss for Hesselbergs dom at noen få måtte straffes hardt. Dette skulle tjene til skrekk og advarsel for alle som ville planlegge opprør i framtida.
De tre antatte hovedmennene ble dømt til å sperres inne i små bur plassert på byens torg og der dø en langsom død. Andre ble brent eller hengt. Henrettelsene varte gjennom hele januar 1760 og dette var begivenheter som samlet mange tilskuere.
Tora (andre betydninger)
Tora kan vise til
Hendes æresbegreb
Hendes æresbegrep (originaltittel: Her Code of Honor) er en amerikansk spillefilm fra 1919 regissert av John M. Stahl med Florence Reed i hovedrollen.
Rasekatt
Rasekatter, slik man forestiller seg de mange ulike katterasene i dag, oppsto først sent på 1800-tallet. Per definisjon er en rasekatt et avkom med stamtavle, etter foreldre av samme rase som også har stamtavle.
Da det i 1871 ble avholdt katteutstilling i Crystal Palace i London ble det vist fram 25 klasser med katter, men svært få var rasekatter slik vi kjenner dem i dag. Europeisk korthår og perser var med, samt en tidlig variant av burmeser. Man kan derfor konkludere med at rasekatter er et resultat av den økte velstanden som oppsto i Europa på 1800-tallet, i likhet med de mange hunderasene som ble skapt på denne tiden.
Rasekattforbund
Internasjonalt finnes det er rekke rasekattforbund, hvorav de mest dominerende er Cat Fanciers' Association (CFA), Fédération Internationale Féline (FIFe), The International Cat Association (TICA) og World Cat Federation (WCF).
I Norge er det Norske Rasekattklubbers Riksforbund (NRR) som organiserer flertallet av de lokale rasekattklubbene. NRR anerkjenner omkring 40 katteraser, men antallet må på ingen måte forveksles med en komplett liste over alle rasekatter. Andre forbund kan anerkjenne andre katteraser. NRR er tilsluttet FIFé, som kun er ett av flere internasjonale topporganer som organiserer nasjonale rasekattforbund. NORticats er en annen norsk rasekattklubb (offisielt 9. mai 2008), og den er TICAchartered. NORticats er en klubb for alle katter og alle folk. Både eiere av huskatter og rasekatter er hjertelig velkommen som medlemmer, og alle katter kan delta på deres utstillinger. Spesielt for TICA og NORticats er at huskatter får titler på lik linje med rasekatter, som den eneste organisasjonen i verden. NORticats.com
Sinorchestia nipponensis
Sinorchestia nipponensis er en art i slekten Sinorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Svømming under VM i svømmesport 2017 – 100 meter fri kvinner
100 meter fri kvinner er en svømmeøvelse som ble arrangert i VM i svømming 2017 i Budapest i Ungarn 27. og 28. juli 2017.
Rekorder
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:
Ans
Ans er en kommune i provinsen Liège i Belgia. Kommunen består av fire delkommuner: Ans, Loncin, Alleur og Xhendremael. Høyhastighetsbanen HSL 2 (Brussel - Liège) stopper i Ans.
Svømming under VM i svømmesport 2017 – 100 meter fri kvinner
Rekorder
I mesterskapet, før denne 100 meter øvelsen, den 23 juli 2017, satte Sarah Sjöström ny verdensrekord på finalen på 4 x 100 meter fri stafett; hennes etappetid på første etappe var 51,71.
Forsøksheat
Forsøksheat ble avholdt den 27. juli klokken 09:30.
Omsvømming
Omsvømmingen ble avholdt den 27. juli klokken 10:58.
Semifinaler
Semifinalene ble avholdt den 27. juli klokken 17:41.
Finale
Finalen ble avholdt den 28. juli klokken 17:32.
VM i friidrett 2019 – 3000 meter hinder menn
Øvelsen 3000 meter hinder menn ved VM i friidrett 2019 ble avholdt i Doha 1. og 4. oktober.
Forsøksheat
De tre første i hvert heat (Q) og de seks raskeste ellers (q) kvalifiserte seg til finalen.
Finale
Finalen startet 4. oktober kl. 21:45 lokal tid.
Friidrett under Stillehavslekene 1969
Friidrett under Stillehavslekene 1969. Friidrett var en av flere sporter som var med i de tredje Stillehavslekene som ble arrangert i Port Moresby i Papua Ny-Guinea i perioden 16. til 23. august 1969. Det var tredje gangen som friidrett var med på programmet i stillehavslekene. Konkurransen i friidrett ble avviklet i perioden 14. til 20. august. Det var utøvere fra tolv nasjoner som deltok i trettifire øvelser, tjueto for menn og tolv for kvinner. Ny-Caledonia ble beste nasjon med ti gullmedaljer foran Papua Ny-Guinea, Fiji og Tonga som vant seks gull.
Eksterne lenker
Resultat Stillehavslekene 1969
Buj (elv)
Buj (russisk: Буй) er ei elv i Perm kraj, republikken Basjkortostan og republikken Udmurtia i Russland. Den er ei venstre sideelv til Kama, og er 228 km lang, med et nedslagsfelt på 6530 km². Den begynner sør for Perm Krai i distriktet Kuyedinski, og deretter flyter gjennom nordvestlige Basjkortostan og inn i elven Kama innenfor Udmurtia til sør for byen Kambarka.
Senja politidistrikt
Politidistriktet ble nedlagt 1. januar 2002 og inngikk sammen med tidligere Narvik politidistrikt og Lofoten og Vesterålen politidistrikt i Midtre Hålogaland politidistrikt. Sammenslåingen var en følge av Politireform 2000, hvor antall politidistrikter i Norge ble redusert fra 54 til 27.
Storsola
Storsola (svensk: Templet) er et fjell i Sylmassivet i Sylene på grensen mellom Norge og Sverige. Den norske delen ligger i Tydal kommune i Trøndelag. Den svenske delen ligger i Åre kommune i Jämtland. Fjellets høyeste punkt ligger på svensk side av grensen og har høyden 1 728 meter over havet. Fra toppen går en rygg vestover som krysser grensen rundt 570 meter fra toppunktet. I grensens skjæringspunkt med ryggen ligger riksrøys 155A, 1 710 moh.
Kommuner i departementet Loiret
Dette er en liste over de 334 kommunene i departementet Loiret i regionen Centre-Val de Loire i Frankrike. Per 1. januar 2022 er antall kommuner redusert til 325.
Nuthin’ Fancy
Nuthin' Fancy er et album av Lynyrd Skynyrd, utgitt i mars 1975. Det er deres tredje studioalbum og det første til å nå topp 10 solgte album i USA. Det solgte til gull og platina i USA. Det er det første albumet med Artimus Pyle og det siste med Ed King fremt til Lynyrd Skynyrd 1991.
Richard Houseman
Richard Houseman (født 20. mars 1978) er en amerikansk terrengsyklist.
Gunnar Skirbekk (1859–1934)
Gunnar Skirbekk (født Skjerbæk/Skjerbek 16. september 1859, død 10. februar 1934) var en lokalpolitiker, bankdirektør og gårdbruker fra Elverum. Han var ordfører i kommunen fra 1893-1895, etter at Helge Væringsaasen ba seg fritatt fra vervet.
Skipedalshyrna
Skipedalshyrna er et fjell i Stryn kommune i Sogn og Fjordane. Det har en høyde på 1 710 meter over havet.
Gunnar Skirbekk (1859–1934)
Skirbekk ble med i Venstre i 1880-årene, og satt i herredsstyret i Elverum fra 1887 til 1919. Skirbekk sto bak det første 1. maitoget i Hedmark i 1894, og han stemte for republikk under folkeavstemningen i 1905. Han var også en tidlig forkjemper for nynorsk. Han var femte varamann til Stortinget i perioden 1898–1900.
Gaius Julius Hyginus
Gaius Julius Hyginus (født ca. 64 f.Kr., død 17 e.Kr.) var en latinsk forfatter, elev av den greske lærde Alexander Polyhistor og frimann (tidligere slave) av Octavius Augustus. Sistnevnte lot Hyginus bli valgt som administrator av palatinerbiblioteket, i henhold til Suetonius' De Grammaticis, 20. Det er ikke klart om Hyginus opprinnelig kom fra Spania eller Alexandria i Egypt.
Gunnar Skirbekk (1859–1934)
Han gikk to år på Eivind Torps amtsskole i Elverum. Så tok han over gården Skirbekk i Heradsbygd 21 år gammel og hadde den til han døde i 1934. Han bidro med flere gaver til Glomdalsmuseet.
Gaius Julius Hyginus
Hyginus var en voluminøs forfatter; hans verker omfattet topografiske og biografiske avhandlinger, kommentarer på Helvius Cinna og på diktene til Vergil, og utgreiinger om jordbruk og birøkt. Alle disse verkene har gått tapt. Under navnet Hyginus finnes det bevart hva som sannsynligvis er to sett med skolenotater, som forkortede utgaver av hans mytologiske avhandlinger, den ene er en samling fabulæ («fortellinger»), den andre er en «poetisk astronomi». Suetonius har bemerket at Hyginus havnet i stor fattigdom på sine eldre dager, og at han ble hjulpet av historikeren Clodius Licinus.
Månekrateret Hyginus og den lille planeten 12155 Hyginus er oppkalt etter ham.
Gunnar Skirbekk (1859–1934)
Fra 1919 til 1929 var han valgt «direktør» (utøvende styremedlem) i Norges Banks avdeling på Hamar, og arbeidet der hver tredje uke.
Han var far til museumsmannen Håvard Skirbekk (og med det farfar til professorene Sigurd Skirbekk og Gunnar Skirbekk) og til professor Thora Skirbekk. I alt hadde han 12 barn i to ekteskap.
Gaius Julius Hyginus
Fabulæ
Fabulæ består av rundt 300 meget kort og svært enkle, til dels også dårlig fortalte, myter og guddommelige genealogier, gjort av en forfatter som har blitt karakterisert av hans moderne britiske redaktør, H. J. Rose, som adulescentem imperitum, semidoctum, stultum — «en uvitende ungdom, delvis utdannet, tåpelig» — men verdifull for dens bruk av tekster fra greske forfattere av tragedier som nå har gått tapt. Arthur L. Keith, i gjennomgangen av H. J. Roses utgave fra 1934 av Hygini Fabulae for Loeb Classical Library undret seg over «skjebnens luner som har tillatt så mange av skuespillene til Aiskhylos, en større andel av Titus Livius’ historier, og andre prisløse skatter gå tapt, mens denne skoleguttens øvelser har overlevd for å bli pabulum for akademiske anstrengelser». Hyginus' samling representerer i dens primitive form hva enhver utdannet romer i antoninsk tid ville ha vært forventet å vite om greske myter på de enkleste nivå. Fabulæ er likevel skattet i dag for dens informasjon ettersom så mange nyanserte utgaver av mytene har gått tapt.
Faktisk var det ikke langt unna fra at også hele teksten til Fabulæ også gikk tapt, men et bevart manuskript ved klosteret i Freising, i en søritaliensk skrift datert til rundt 900. Denne teksten utgjorde grunnlaget for den første trykte utgaven, skjødesløs og ukritisk kopiert av Jacob Micyllus, 1535, som også kan ha vært ansvarlig for å ha gitt teksten tittelen som den nå er kjent for. I løpet av trykkeprosessen, som fulgte vanlig praksis i sin tid, ble manuskriptet trukket fra hverandre og delt opp i de enkelte bestanddeler. Kun to små fragmenter har siden dukket opp, hovedsakelig gjenfunnet som stivelse i andre bøkers innbindinger. Ytterligere et fragment av teksten, datert til 400-tallet, er bevart i Vatikanbiblioteket. Blant Hyginus' kilder er en scholia på Apollonios Rhodios’ Argonautica, som er datert til rundt keiser Tiberius’ tid av Apollonius' redaktør R. Merkel i forordet til hans utgave av Apollonius (Leipzig, 1854).
De Astronomia eller Poeticon astronomicon
De Astronomia ble først utgitt, med ledsagende figurer, av Erhard Ratdolt i Venezia, 1482, under tittelen Clarissimi uiri Hyginii Poeticon astronomicon opus utilissimum, hvilket betyr «Poetisk astronomi av den mest berømte Hyginus, et meget nyttig verk». Teksten forteller hovedsakelig de mytologiske fortellingene som er knyttet til stjernebildene på nattehimmelen. Denne versjonen baserer seg først og fremst på Catasterismi, et hellenistisk verk som tradisjonelt er tilskrevet Eratosthenes fra 200-tallet f.Kr.
Som Fabulæ er Astronomia en samling av sammendrag av fortellinger, og latinens stil og kvalitet, inkludert enkle feil (særlig i gjengivelsen av greske originaler), er av laber kvalitet. Det er blitt hevdet at disse tekstene kan ha vært sammendrag gjort på 100-tallet av Hyginus’ Genealogiæ av en ukjent redaktør eller skriver som la til en komplett avhandling om mytologi. Stjernelisten i Astronomia er i nøyaktig same orden som i Klaudios Ptolemaios’ Almagest, hvilket styrker oppfatningen at dette er satt sammen på 100-tallet f.Kr.
VM i friidrett 2022 – Spydkast menn
Øvelsen Spydkast menn i VM i friidrett 2022 ble avholdt på Hayward Field i Eugene, Oregon, USA 21. og 23. juli 2022.
Space Travel (videospill)
Space travel er et tidlig videospill som ble utviklet av Ken Thompson i 1969, og som simulerer en reise gjennom solsystemet. Spilleren flyr med et romskip gjennom en to-dimensjonal fremstilling av solsystemet, uten annet mål enn å prøve å lande på ulike planeter og deres måner. Spilleren kan bevege og snu skipet og justere dets hastighet. Det påvirkes av tyngdekraften til astronomiske legemer.
Spillet ble utviklet ved Bell Laboratories før fremveksten av den kommersielle videospillindustrien, og ble i 1969 portert fra operativsystemet Multics til General Comprehensive Operating System på datamaskinen GE 635 og deretter til minidatamaskinen PDP-7.
Da morgenen kom
Da morgenen kom (originaltittel: When Tomorrow Comes) er et amerikansk romantisk drama fra 1939 regissert av John M. Stahl med Irene Dunne og Charles Boyer i hovedrollene og basert på en fortelling av James M. Cain.
Handling
En gift pianist (Charles Boyer) forlater sin mentalt syke kone når han forelsker seg i en vakker servitør (Irene Dunne).
Agraeus
Agraeus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).
Utseende
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.
Levevis
Smellernes larver lever i jorda eller i død ved. Artene i denne slekten sitter gjerne i ro og virker ikke særlig aktive.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Ricky Federau
Ricky Federau (født 8. oktober 1981) er en canadisk terrengsyklist.
Michel Subor
Michel Subor (døpt Mischa Subotzk, 1935 – 2022) var en fransk skuespiller.
Avlijoki
Avlijoki (nordsamisk: Ávlejohka, enaresamisk: Ävlijuuhâ, skoltesamisk: Ääu'ljokk) er ei elv i Enare kommune i Lappland i Finland. Den er ei østlig sideelv til Neidenelva. Den har utspring fra et tjern helt sør på østsiden av høydedraget Rovaselkä, og renner i hovedsakelig nordlig retning til munningen helt sør i Opukasjärvi, en innsjø i Neidenelvas hovedløp.
Symfoni nr. 10 (Haydn)
'''Symfoni nr. 10 i D-dur''' av Joseph Haydn, Hoboken I/10. Symfonien kan ha blitt skrevet så tidlig som i 1757, men ikke seinere enn 1761.
Den er instrumentert for 2 oboer, fagott, 2 valthorn, strykere og continuo. Verket er i tre satser:
Struer
Struer er en by i Struer kommune, Region Midtjylland i Danmark. Den er administrasjonssenter i kommunen og har 10,375 innbyggere (2018). Byen ligger ved Venø Bugt, en del av Limfjorden.
Fra 1500-tallet av var Struer kjent som vadested for trafikken til og fra Thy. Hundre år senere fungerte stedet som losse- og ladeplass for Holstebro. Først på midten av 1800-tallet oppsto et egentlig bysamfunn og det fikk stor betydning da Struer fikk jernbaneforbindelse i 1865.
Elektronikkselskapet Bang & Olufsen har hovedkontor og fabrikk i Struer. Bedriften sysselsetter rundt 1,700 personer fra Struer kommune.
Kvikksølvoksid
Kvikksølvoksid, også kalt kvikksølv(II)oksid, er en kjemisk forbindelse med formelen HgO, og en molar masse på 216,6. Den har rød eller oransje farge. Kvikksølvoksid er et fast stoff ved normalt trykk og romtemperatur.
Fremstilling
Den røde varianten av kvikksølvoksid kan bli fremstilt ved å varme kvikksølv og oksygen til om lag 350 °C, eller ved pyrolyse av Hg(NO3)2. Den oransje varianten fremstilles ved bunnfelling av kvikksølvioner i vannløsning ved hjelp av en sterk base. Forskjellen i farge skyldes ulik partikkelstørrelse. Begge variantene har samme atomstruktur, bestående av nesten lineære enheter av O-HG-O i siksak med en vinkel på 107°.
Bruksområder
Kvikksølvoksid blir noen ganger brukt i framstilling av kvikksølv, da forbindelsen løser seg opp relativt lett. Ved dekomponering blir oksygengass frigjort. I 1774 oppdaget Joseph Priestley at oksygen ble frigjort ved oppvarming av kvikksølvoksid, selv om han ikke identifiserte gassen som oksygen. Selv om navnsettingen av stoffet ble foretatt ved en senere anledning, var dette en milepæl innen kjemi.
Venusia
Venusia har flere betydninger.
Religiøs traktat
Religiøs traktat er et «religiøst småskrift» (Bokmålsordboka) som brukes til evangelisering. De kan være i A5-format eller mindre og deles ut til mennesker man vil evangelisere for.
Bibelbud
Ved pietismens gjennombrudd i Norge ble det lagt stor vekt på litteratur. Allerede Hans Nielsen Hauge fikk trykt skrifter med kristelig innhold som han solgte på sine reiser. Siden overtok andre predikanter denne oppgaven. De ble kalt bibelbud og gikk fra grend til grend med bøker som de solgte i forbindelse med husmøter i hjemmene. Utover på 1800-tallet ble dette arbeid satt i system av Lutherstiftelsen, som var forløperen til Det norske lutherske indremisjonsselskap. Men ved århundreskiftet var det ebbet ut og nesten gått i glemmeboken i organisasjonen.
Traktatarbeid i Indremisjonen
Johan Martin Wisløff tok i 1914 opp tanken om igjen å starte traktatarbeid. Han begrunnet det med at gode traktater var «et velsignet virkemiddel for den indre misjon». Arbeidet ble organisert slik at indremisjonsforeningene opprettet traktatkomiteer som fikk tilsendt traktater gratis ti ganger årlig. I perioden 1914 – 1916 ble det opprettet 114 traktatkomiteer rundt om i landet. Det ble gitt ut 23 traktater i et opplag på til sammen 460.000 eksemplarer. I årene etter fram til 1920 økte dette til 138 traktatkomiteer, 46 forskjellige traktater og et opplag på nærmere to millioner.
I 1925 byttet man format fra to sider til en mindre størrelse i fire sider og med et bilde som blikkfang. Det var nå 291 traktatkomiteer rundt om i landet. I tillegg var det 134 enkeltpersoner som regelmessig fikk tilsendt traktater for spredning. Arbeidet fikk en knekk under andre verdenskrig, for da ble det papirrasjonering og man kunne ikke trykke så mange som man ønsket. En av traktatene ble også beslaglagt av nazistene. Den hadde tittel Det siste slag og var en allusjon til uttrykket:  «England taper alle slag - så nær som det siste». Men da ordren om beslaglegging kom, var traktaten spredt over hele landet.
Pasientsikkerhet
Pasientsikkerhet er en ny helsedisiplin som fokuserer på å rapportere, analysere og forhindre medisinske feil som ofte fører til negative konsekvenser for pasientene. Frekvens og størrelse på unngåelige negative pasienthendelser var ikke godt kjent før på 1990-tallet. Da rapporterte mange land om forbausende høye tall på pasienter som ble skadet eller døde av medisinske feil. Verdens helseorganisasjon oppdaget at feil i helsevesenet berørte 1 av 10 pasienter i hele verden og var bekymret. Pasientsikkerhet har utviklet seg til en egen helsedisiplin støttet av et vitenskapelig rammeverk som er i utvikling. Flere vitenskaper har levert både teori- og forskningslitteratur til vitenskapen om pasientsikkerhet. Teori og forskning leverer forbedringer ved å bruke eksempler fra næringsliv og industri, å anvende nytenkende teknologier, utdanne leverandører og konsumenter, forbedre feilrapporteringssystemer og å utvikle nye økonomiske insentiver.
Internasjonal erfaring viser at halvparten av skadene som oppstår i helsetjenesten sannsynligvis kan unngås. Slike skader kan være:
Norge
En undersøkelse fra 2010 ved alle norske helseforetak indikerer at omkring 16 prosent av norske sykehuspasienter pådrar seg en skade som følge av behandlingen de mottar, eller manglende behandling.
For å heve pasientsikkerheten er det viktig å lære av uønskede hendelser, og forebygge at de gjentar seg. Gode rutiner kan hjelpe, for eksempel for overføring av informasjon mellom vaktskift, eller regler for at legemidler med ulik styrke ikke oppbevares på samme sted.
Kampanjen «I trygge hender» (2011-2013) ble opprettet for å redusere pasientskader, bygge varige strukturer for pasientsikkerhet og forbedre pasientsikkerhetskulturen i helsetjenesten. Kampanjen gikk over til å være et program, Pasientsikkerhetsprogrammet I trygge hender 24-7, som varte fra 2014 til 2018. Programmet var et oppdrag fra Helse- og omsorgsdepartementet. I januar 2019 ble arbeidet videreført til «I trygge hender 24-7», som driftes av avdeling for kvalitetsforbedring og pasientsikkerhet i Helsedirektoratet.
Norsk Folkehjelp Solidaritetsungdom
Norsk Folkehjelp Solidaritetsungdom (omtalt som Solidaritetsungdom) er en norsk ungdomsorganisasjon underlagt Norsk Folkehjelp. Organisasjonen ble stiftet på Norsk Folkehjelps landsmøte høsten 2011. Solidaritetsungdomsleder i interrimperioden og første årsmøteperiode var Hilde Jørgensen. Organisasjonen ledes av Thea Tveter Lysvik per landsmøte 2019. Solidaritetsungdoms medlemmer er mellom 13 og 30 år. De har lokallag og -grupper i Oslo, Larvik/Sandefjord, Kristiansand, Stavanger, Kongsvinger, Bergen, Askøy, Sunnfjord, Trondheim, Malm, Bodø og Tromsø.
Venusia (slekt)
Venusia er en slekt av sommerfugler som tilhører familien egentlige målere (Geometridae). To arter finnes også i Norge. Tidligere var det bare en art i Norge, men Discoloxia blomeri er flyttet til slekten Venusia.
Norsk Folkehjelp Solidaritetsungdom
Historie og prinsipper
Solidaritetsungdom baserer sitt arbeid på Norsk Folkehjelps verdier og prinsipper. Norsk Folkehjelp ble grunnlagt i 1939 som følge av sammenslåing mellom Arbeidersantiteten og Spaniahjelpen, på initiativ fra LO. Norsk Folkehjelp og Solidaritetsungdom har følgelig stolte røtter i fag- og arbeiderbevegelsens solidaritetsprinsipp, og tror på folks kraft til å forandre verden gjennom å organisere seg. Solidaritetsungdoms visjon er at «folk forandrer verden gjennom kampen for et fritt og inkluderende samfunn, der makt og ressurser er rettferdig fordelt, menneskeverdet står i sentrum og fordommer konfronteres». Organisasjonens arbeid fokuserer på fire hovedområder: asyl og integrering, antirasisme, humanitær nedrusting (blant annet atomvåpen) og internasjonal solidaritet.
Irene Heng Lauvsnes
Irene Heng Lauvsnes (født 1968 ) er en norsk ingeniør innen akvakultur og lokalpolitiker for Høyre. Hun er siden 2015 ordfører i Strand kommune. Hun har vært kommunestyrerepresentant for Strand Høyre siden 2011.
Lauvsnes kom til ordførervervet fra jobben som salgsleder i Skretting. Hun har tidligere også vært nestleder i Fiskeri- og havbruksnæringens forskningsfond.
Asker og Bærum
Asker og Bærum er et tradisjonelt distrikt i Akershus og i Osloregionen som tradisjonelt består av Bærum og Asker (Askerbygda). Det er historisk en videreføring av Asker prestegjeld med røtter tilbake til middelalderen, og har vært navnet på en rekke administrative regioner, f.eks. Asker og Bærum politidistrikt.
Etter at Asker ble slått sammen med Røyken og Hurum i Buskerud til en ny storkommune som er fire ganger større enn det historiske Asker brukes begrepet Asker og Bærum fra 2020 i tillegg som en ren fellesbetegnelse på de to nåværende kommunene Asker og Bærum, selv om det meste av nye Asker kommune ligger utenfor den historiske regionen og også lå i et annet amt og fylke. Dette området er omtrent dobbelt så stort som den tradisjonelle regionen Asker og Bærum. Asker og Bærum utgjør ikke et administrativt område i samme grad som før; f.eks. er politidistriktet innlemmet i Oslo politidistrikt.
Det tradisjonelle distriktet
Det historisk distriktet i Osloregionen og tidligere Akershus fylke i Norge består av bygdene Asker (også kalt Askerbygda eller gamle Asker) og Bærum, som ligger vest for Oslo.
Asker og Bærum er sammenfallende med en moderne videreføring av det historiske Asker prestegjeld, som siden middelalderen bestod av de senere kommunene Asker og Bærum. I 1837 ble kommunene Asker og Bærum etablert på grunnlag av Asker sogn i Asker prestegjeld, og sognene Vestre- og Østre Bærum i Asker prestegjeld.
Bærum er fortsatt en egen kommune, mens Askerbygda fra 2020 utgjør den nordre fjerdedelen i den større sammenslåtte kommunen Asker som hovedsakelig (rundt 75%) ligger utenfor distriktet og også utenfor det historiske Asker prestegjeld.
Asker og Bærum var del av Akershus fra middelalderen av, og inngikk både i hovedlenet/stiftamtet og i det mindre underamtet/fylket med navnet. Bærum grenset til Aker prestegjeld og senere kommune i øst; Asker, Bærum og Vestre Aker utgjorde et landlig preget forstadsområde vest for Christiania; Aker ble i 1948 innlemmet i Oslo. Asker og Bærum lå i Aker sorenskriverembete fra 1591 til 1947, da Asker og Bærum sorenskriverembete, i dag Asker og Bærum tingrett, ble etablert. Asker og Bærum politidistrikt ble etablert i 1949 og ble i 2015 en del av Oslo politidistrikt.
Det tradisjonelle distriktet Asker og Bærum, den moderne videreføringen av Asker prestegjeld, ligger i to moderne kommuner. Bærum kommune ligger i sin helhet i distriktet, mens den nordre fjerdedelen i Asker kommune, kalt Asker, Askerbygda eller gamle Asker, tilhører det historiske distriktet. De sørlige tre fjerdedelene av nye Asker kommune ligger utenfor det historiske distriktet, og lå også i et annet amt og fylke enn bygda Asker. De deler derfor ikke distriktets historie, og lå heller ikke i de administrative enhetene med «Asker og Bærum» i navnet, f.eks. Asker og Bærum sorenskriverembete og Asker og Bærum politidistrikt.
Utvidet bruk fra 2020
I tillegg til sin tradisjonelle bruk om et bestemt distrikt i Akershus brukes Asker og Bærum rent deskriptivt som betegnelse på de to moderne kommunene Asker og Bærum, selv om mye av nåværende Asker kommune ligger utenfor det historiske distriktet og de tidligere administrative områdene med navnet.
Dette området er mye større enn den historiske regionen. Sammenslåingen var del av en landsomfattende kommunereform. Store deler av området tilhører tettstedet Oslo, og hele området inngikk tidligere i det historiske distriktet Vingulmark. Tidligere Asker kommune (fram til 2020) og Bærum var en del av det tidligere fogderiet Aker og Follos fogderi i Akershus amt, mens Røyken og Hurum var en del av det tidligere fogderiet Buskeruds fogderi i Buskeruds amt.
Tettsteder
Tettsteder i Akershus' Vestregion per (kommune i parentes):
Byer
Sandvika fikk bystatus gjennom kommunestyrevedtak i 2003.
Stortingsvalg 2017
Valgresultat ved Stortingsvalget 2017 i Asker og Bærum:
Stortingsvalg 2013
Valgresultat ved Stortingsvalget 2013 i Asker og Bærum:
Bergensingeniørenes Dameforening
Bergensingeniørenes Dameforening var en forening for hustruer av medlemmer i Den Norske Ingeniørforening, Bergens avdeling. Foreningen ble stiftet den 4. desember 1929, og formelt avviklet i 2008.
Historie
Initiativtakerne til Bergensingeniørenes Dameforening var Dagny Eide, Elisabeth Falkenberg, Anna Kahrs, Ebba Sørås og Dagmar Gleditch. Foreningens formål var først og fremst å samle inn penger til et Ingeniørenes Hus i byen, dernest å sørge for at ingeniørenes fruer hadde et godt sosialt nettverk og en aktiv og berikende fritid. Siden starten hadde foreningen eget styre og egne lover. De to første paragrafene har siden starten vært følgende: På syttitallet holdt Bergfrid Fjose et foredrag om kvinnesak. 46 medlemmer var til stede da nyfeministen Kirsti Thunold orienterte om sin sak. Hekseprosessene kom også på foredragslisten. Paragraf §1 var et stadig tilbakevendende tema. I 1978 foreslo Åsa Warloe å endre paragrafen. Som ny ordlyd ønskes: «''Klubbens formål er å utvikle et godt miljø blant Bergensingeniørenes ektefeller.» På septembermøtet 1979 ble medlemmene inviteret til debatt. Formann i Bergen Kvinnesaksforening, Kari Hop Skiftesvik, var konsultert i sakens anledning, og møteboken forteller om stort engasjement. Temperaturen var så opphetet at man mente saken burde stilles i bero, i alle fall til 50-årsjubileet var over. De hjemmeværende husmødres tid var snart forbi. Men paragraf 1 bestod.
Arkivet
Arkivet etter Bergensingeniørenes Dameforening er avlevert Bergen Byarkiv, og inneholder materiale fra 1946 til 2008. Informasjon vedrørende foreningen kan også finnes i arkiv etter Den Norske Ingeniørforening, Bergensavdelingen. Dessverre finnes ikke møtebøker fra den første tiden, men i saksarkivet finnes opplysninger om foreningens aktiviteter fra 1946. Dette kunne være ekskursjoner, mannekengoppvisninger, danseaftener, konserter, foredrag og kåseri, eller basar og te- og pølsefest med åresalg. Mye av dette gikk til inntekt for «mennenes vel». Allerede i 1934 ser vi at de kunne gå til innkjøp av et Chr. Knag møblement, fløtesett i sølv, servise, TV, lamper, malerier, gardiner, gulvtepper og oppussing av biblioteket. Her finnes beretninger om fester foreningen holdt for mennene, som på sin side også dyrket sosialt samvær med en viss standard. Fotomateriale, film og referater dokumenterer noe av dette. Arkivet inneholder også lover av 1946, medlemslister, korrespondanse og noe regnskap. Ut fra møtereferater fra 1952 til 2008 og saksarkiv/korrespondanse fra 1946 til 2007 med blant annet møteinnkallinger, kan vi se at foreningens interesser endres med tiden. På 1970-tallet ble utlodningene færre. Til gjengjeld ser vi en økende interesse for foredrag og kåserier til intellektuell berikelse. Foredragene hadde stor spennvidde, med innslag fra kunstmalere, psykologer, forfattere, komponister, musikere, leger, konservatorer og professorer. Emnene varierte mellom reiseskildringer og kurs i matlaging «med alle de nye grønnsakene som er kommet i handelen», eller emner av den mer alvorlige sorten, som drømmetydning, barnepsykologi, eller karrierejagets innvirkning på familien. I kombinasjon med foredrag om personalforvaltning kunne de ha demonstrasjon av amerikanske kjøkkenartikler som Tupperware. På 40-årssjubileet i 1969 ble Dagny Eide, Anna Kahrs og Dagmar Gleditsch utnevnt til æresmedlemmer for sitt initiativ i forbindelse med foreningen. Det er spesielle klausuler knyttet til bruk av privatarkiv. Bruk og adgang avtales gjennom Lokalhistorisk Arkiv i Bergen, LAB.
Hans Jacob Jensen
Hans Jacob Jensen (født 29. mars 1824 i Christiania, død 23. juli 1890 på sitt landsted Lille Herbern i Kristianiafjorden) var en norsk boktrykker og forlegger.
H.J. Jensen vokste opp på Hammersborg hvor hans far var snekker. Han kom i 1840 i boktrykkerlære hos Guldberg & Dzwonkowski, og ble utdannet under faktor Chr. Widings kyndige veiledning med lærebrev av 21. januar 1845. Da W.C. Fabritius samme år kjøpte trykkeriet ble Jensen ansatt som ombrekker for Christiania-Posten og senere som faktor.
I 1855 grunnla han sitt eget trykkeri i kompaniskap med typograf Carl Johannessen (f. 27. desember 1823, død 5. november 1904), som nettopp hadde vendt hjem fra Mugds boktrykkeri i Boston. De overtok raskt trykkingen av Illustreret Nyhedsblad fra Brøgger & Christie. Til å begynne med hadde de ingen trykkerimaskiner, men leide seg inn hos A. Th. Nissen for å få oppgavene utført.
Jensen fikk boktrykkerbevilgning 9. november 1855, og deres første navngitte trykk av Illustreret Nyhedsblad utkom allerede den påfølgende dag, lørdag 10. november 1855. Like over nyttår ble imidlertid Johannessen innkalt for å avtjene verneplikt. Jensen skaffet seg nye typer og Shopps hurtigpresse og klarte det hele alene. Jensen averterte sine tjenester:
I det katholske Kapels forrige Lokale (Overretsprokurator Schjødts Gaard, No. 27 i Storgaden) har Undertegnede etableret sig som Bogtrykker, og tillader jeg mig at anbefale mit nye, godt assorterede Trykkeri til D'Hrr. Boghandlere og Forlæggere saavelsom til enhver Anden, der ønsker Arbeide udført smukt og hurtigt efter billig beregnede Priser.
Christiania den 19de April 1856.
Tilbake fra eksersisen syntes Johannessen dette var nokså egenmektig gjort og anla sak mot Jensen, men tapte. Jensen kom gjennom Illustreret Nyhedsblad også til å bli Henrik Ibsens forlegger. Han utga Fru Inger til Østeraad, først som føljetong i ukebladet og dernest som separattrykk (1857), dernest Hærmændene paa Helgeland (1858) og til sist Kjærlighedens Komedie (1862).
I ettertid er vel H.J. Jensen mest kjent for sin prosess mot Henrik Ibsen i anledning pirattrykket av en ny utgave av Hærmendene paa Helgeland (1873). Jensen ønsket å tjene litt ekstra på Ibsens berømmelse ved å gjenopptrykke verket, men dikteren mente forleggeren hadde lurt ham for honorar og ville ikke tillate utgivelsen. Saken ble avgjort i Høyesterett og boka ble supprimert. Dermed forberedte Ibsen en nye reviderte utgaver hos Den Gyldendalske Boghandel (F. Hegel) i København av både Hærmændene på Helgeland (1874) og Fru Inger til Østeråt (1874).
Marcelle Tinayre
Marcelle Marguerite Suzanne Tinayre (født 8. oktober 1870 i Tulle i Corrèze i Frankrike, død 23. august 1948 i Grossouvre i Cher) var en fransk litterat og meget produktiv forfatterinne.
Hun fikk sin utdannelse i Bordeaux og Paris, og i 1889 giftet hun seg med maleren Julien Tinayre.
Som forfatterinne spesialiserte hun seg innen romantisk litteratur.
Byombudet i Bergen
Byombudet i Bergen ble opprettet i 1993 av Bergen Bystyre, og skal fungere som et uavhengig kontrollorgan for hele den kommunale forvaltningen.
Ombudet sin oppgave er å arbeide for at det i den kommunale forvaltning ikke blir gjort urett mot den enkelte borger, og at kommunens ansatte og andre som virker i kommunens tjeneste, ikke gjør feil eller forsømmer sine plikter overfor kommunens innbyggere. Ifølge instrukser vedtatt i bystyret skal Byombudet blant annet informere publikum om kommunal saksbehandling og klageordninger, samt hjelpe med utforming av klager, påpeke feil, dårlig service eller kritisere saksbehandlingen.
Byombudet var ved etableringen unikt i sitt slag i Norge og verden. Det spesielle var at ombudet fikk ansvar for å følge opp hele den kommunale forvaltningen. Fra 1. januar 1997 ble Byombudet en permanent institusjon i Bergen kommune. Etter at Eldreombudet og Ombudet for barn og unge ble avviklet i 2002, fikk Byombudet instruks om å ha spesiell fokus rettet mot eldre over 67 år og mot barn og unge under 18 år. Bergen Byarkiv oppbevarer arkiv etter Byombudet fra oppstarten i 1993 til 2001.
Ystekjele
Ystekjele eller ystepanne er et stort rundt (mer sjelden ovalt) kokekar av kobber til ysting av ost og koking av brunost eller prim. Til ysting av hvit ost ble det også brukt kokekar av klebersten eller støpejern, og om disse brukes helst betegnelsen ystegryte.
En ystekjele kunne ta fra 20-40 til over 150 liter. Dette var kostbare gjenstander. Prisen varierte med vekt og kvalitet på kjelen. Jerngryter var billigere, men de mye tyngre å håndtere, ikke minst under rengjøring. Hadde man investert i en ny ystekjel av kobber og stelte den godt, så kunne man regne med at den ville vare livet ut og kanskje for neste generasjon også. De som hadde økonomi til det kunne ha flere ystekjeler slik at en sto hjemme og en på hver setervoll. Andre fraktet kjele med seg. Slike store kobberkar var verdifulle, og mange var redd for å la ystekjelen stå på setra over vinteren i frykt for at den kunne bli stjålet. Fra Hallingdal fortelles det at man kunne gjemme ystekjelen i en steinur i nærheten av setra hvis det var langt å frakte den hjem, men da var det et stort arbeid å pusse den ren for irr når den skulle tas i bruk igjen.
I grua sto ystekjelen på et brannjern eller hang i to skjerdinger. Det var ikke vanlig å fortinne ystekjeler slik man gjorde andre kokekar av kobber som ble brukt til matlaging. Irr er giftig, og hver gang kjelen var brukt skulle den skures grundig og tørkes godt så kobberet ikke skulle irre.
I Trøndelag ble da ystekjelene brukt til å koke sodd som var fast gjestebudskost i både bryllup og begravelser, og ellers kunne ystekjelene også bi brukt til ølbrygging. Ystekjelen er av de kokekarene av kobber som hold seg lengst i bruk og de ble produsert opp i 1950-årene. Da det ble slutt med ysting ble mange ystekjeler tatt i bruk til klesvask, og i dag brukes de ofte til oppbevaring av ved ved siden av peisen.
Synonymer: bufarkjel, bukjele, buskapskjele, mysepanne, primkjel og ystepanne. Jerngryter som ble bruk til ysting kunne kalles: ostepanne, ostegryte, ystepanne, og ystegryte.
Kvinder som glemmes
Kvinder som glemmes (originaltittel: Women Men Forget) er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920 regissert av John M. Stahl, med Mollie King i hovedrollen.
Filmen antas å ha gått tapt.
Handling
Når en av Mary Grahams tidligere venninner fra studie-tiden kommer på besøk, blir Marys ektemann umiddelbart forelsket i sin kones gjest. Han erklærer snart åpent sin kjærlighet til henne. Mary er helt maktesløs til å forhindre denne affæren.
Mary er i mellomtiden gravid, men forsøker å skjule graviditeten for ektemannen sin. Hun reiser snart fra hjemmet deres, og sønnen hennes blir født. En venn av ekteparet, James Livingston, oppdager at Robert har til hensikt å søke om skilsmisse fra Mary.
Liv Lisa Fries
Liv Lisa Fries (født 31. oktober 1990 i Berlin) er en tysk skuespiller. Hun er blant annet kjent for rollen som Charlotte Ritter, en hovedrolle i TV-serien Babylon Berlin og en sentral birolle i den amerikanske science fiction-serien Counterpart fra 2017. Hun bestemte seg tidlig for skuespilleryrket, og har hatt betydelige roller i tysk TV- og filmproduksjon siden 2006.
1. etappe av Tour des Fjords 2016
1. etappe av Tour des Fjords 2016 gikk fra Osøyro til Bergen den 31. august 2016 og var 147 km lang.
Portugals herrelandslag i håndball
Portugals herrelandslag i håndball er det mannlige landslaget i håndball for Portugal. Det representerer landet i internasjonale håndballturneringer og reguleres av Portugals håndballforbund. Landslaget har deltatt i internasjonale turneringer siden midten av 1990-tallet.
Skift-reduser-parser
En skift-reduser-parser er en klasse med effektive, tabelldrevne bunnen-opp-parsing-metoder for programmeringsspråk og andre notasjoner som er formelt definert av en formell grammatikk.
Kärntnerslovenere
Kärntnerslovenere (tysk: Kärntner Slowenen, slovensk: Koroški dlovenci) er en slovenskspråklig folkegruppe med historisk hjemstavn og hjemmehørende i det østerrikske forbundslandet Kärnten. Den sender representanter til det østerrikske Volksgruppenbeirat og er i overveiende grad østerrikske statsborgere. Deres status er forfatnings- og folkerettslig sikret.
Skift-reduser-parser
LR-parsere og deres varianter, som er mest vanlig brukt i programmeringsspråk, er skift-reduser-parsere. Enkle presedensparsere som ble brukt før opprinnelsen av LR-parsere er også skift-reduser-metoder. Alle skift-reduser-parsere har lignende effekter på den inkrementelle rekkefølgen hvori de bygger et parsertre og kaller spesifikke handlinger.
Sinorchestia sinensis
Sinorchestia sinensis er en art i slekten Sinorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Platycopa
Taksonomi
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Oversikten nedenfor følger inndelingen etter databasen World Register of Marine Species (WoRMS): :
Prosopocoilus (Cladognathinus) decipiens
Prosopocoilus decipiens er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En stor (hannene opptil 68 millimeter), avlang, svart hjortebille, pronotum og delkkvinger ofte med oransje ytterkanter. Hannen har svært lange kjever, disse er nokså jevnt krummede. Kjevene har en kraftig tann ved roten og en noe mindre tann litt utenfor midten, i den ytre delen spredte, fine tenner. Hodet er litt bredere enn langt, i pannen rundet innsvinget. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, forkanten innsvinget på hver side av midten. Dekkvingene er glatte og nokså blanke. Beina er svarte. Hunnen er mye mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, kroppsformen bredere. Hodet er tett og kraftig punktert.
Levevis
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.
Utbredelse
Arten lever på Java.
Tomás Eloy Martínez
Tomás Eloy Martínez (født 16. juli 1934 i San Miguel de Tucumán i Argentina, død 31. januar 2010 i Buenos Aires) var en argentinsk forfatter.
Han begynte som journalist og manusforfatter i filmbransjen. Som romanforfatter debuterte han først i 1969 med romanen Sagrado. Under militærdiktaturet i Argentina på 1970- og 1980-tallet levde Martínez utenlands og flyttet senere til New Jersey der han arbeidet ved Rutgers University.
Tomás Eloy Martínez utgav en rekke romaner. Mest omtalt er La novela de Perón (1985) som skildrer den argentinske presidenten Juan Perón. Ti år senere skrev han en annen notabel roman om Peróns første hustru Eva Perón, Santa Evita.
Carl August Guldberg
Carl August Guldberg (født 6. november 1812 i Strömstad, død 17. januar 1892 i Kristiania) var norsk teolog, redaktør og forlegger.
På grunn av krigen i 1814 flyttet familien til Fredrikstad. Da han var kommet i skolemoden alder fulgte han i 1820 med besteforeldrene til Sverige for å begynne på skole i Vadstena, men etter at bestefaren døde høsten 1824 ble han to år senere sendt tilbake til foreldrene i Fredrikstad for å fortsette skolegangen der. Han gikk således på skole i Fredrikstad 1826-1828, ble student i 1829 og utdannet cand. theol. i 1833.
Sammen med Adam Dzwonkowski startet han i 1835 utgivelsen av Skilling-Magazin. 8. desember 1847 ble Guldberg utnevnt til residerende kapellan til Nannestad og sluttet dermed med utgivervirksomheten. 10. november 1858 ble han forflyttet til Ullensaker og i 1869 ble han endelig utnevnt til sokneprest i Onsøy. Herfra fikk han avskjed i nåde i 1880. Som pensjonist bosatte han seg i 1881, hvor han også døde 11 år senere.
Sinorchestia taiwanensis
Sinorchestia taiwanensis er en art i slekten Sinorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Carl August Guldberg
Han var far til blant andre matematikeren Cato Guldberg (1836–1902), diakonissen Cathinka Guldberg (1840–1919), og medisinprofessor Gustav Adolph Guldberg (1854–1908)
Aywaille
Aywaille er en kommune i provinsen Liège i Belgia. Kommunen består av fire delkommuner: Aywaille, Ernonheid, Harzé og Sougné-Remouchamps. Elva Amblève renner gjennom kommunen.
Marwin Talsma
Marwin Talsma (født 19. desember 1997 i Sneek) er en nederlandsk skøyteløper.
Sammenlagt i verdenscupen
Oppdatert etter sesongen 2020/21.
Symfoni nr. 11 (Haydn)
'''Symfoni nr. 11 i Ess-dur''' (Hoboken I/11) av Joseph Haydn er en symfoni som kan ha blitt komponert så tidlig som i 1760, men ikke seinere enn 1762.
Den er instrumentert for 2 oboer, fagott, 2 valthorn, strykere og continuo. Symfonien er en sonata da chiesa i fire satser:
Verket er nevnt som et mulig motstykke til Symfoni nr. 5 siden begge symfoniene er på sonata da chiesa-format med finaler som ikke er i vanlig takt for denne perioden, 3/8-takt.
I trioen i menuetten er en av delene en åttendedelsnote bak de andre, noe som skaper en haltende synkope.
UAZ-452
Varianter
I mars 2011 hadde modellene 39625, 3962, og 2206 fått oppgraderinger, som består av ABS-bremser, servostyring, sikkerhetsbelter og Euro-4 motor som standard utstyr.
Riksväg 94
Riksväg 94 i Sverige går mellom Arvidsjaur og Luleå.
Veien er del av Barents väg Bodø – Haparanda – Murmansk)
Bjørnar Skjevik
Bjørnar Skjevik (født 1. mars 1948 i Malm i Nord-Trøndelag) er en norsk industrileder.
Han er utdannet maskiningeniør. Han ble ansatt som sveisekontrollør ved Aker Verdal i 1973, og avanserte til en rekke lederstillinger i Aker-konsernet. Fra 1988 til 1990 var han administrerende direktør ved det mekaniske verkstedet Fosdalen Industrier i Malm. Skjevik vendte tilbake til Aker, og ble administrerende direktør ved Aker Verdal i 1995. Han var også administrerende direktør ved søsterverftet Aker Stord 1997–1998 og prosjektdirektør på offshorefeltet Hibernica utenfor Newfoundland i to år. Han var viseadministrerende direktør i Aker Kværner Field Development Europe, med ansvar for offshoreverft i Norge og Russland, fra 2003 og frem til han pensjonerte seg i 2008. Fra 2007 til 2008 var han på nytt administrerende direktør ved Aker Verdal.