cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Montreal Victorias
Montreal Victorias, offisielt Victoria Hockey Club var en canadisk ishockeyklubb som spilte på amatørbasis fra Montréal i Canada. Ulike kilder oppgir ulike tidspunkter for lagets etablering, enten 1874, 1877 eller 1881, noe som gjør den til enten den første eller den andre organiserte ishockeyklubben etter McGill Redmen fra McGill University. Klubben hadde også juniorlag og aldersbestemte lag.
Laget spilte sin kamper på egen bane, Victoria Skating Rink i Montreal. Både klubben og banen hadde navnet etter den regjerende dronningen, Victoria av Storbritannia.
Laget deltok i ishockeyturneringerne ved Montreal Winter Carnival fra 1883, og var med på å stifte Amateur Hockey Association of Canada i 1886. Laget spilte deretter i Canadian Amateur Hockey League.
Laget vant Stanley Cup 1895 og forsvarte tittelen fram til århundreskiftet. Laget var alltid et amatørlag, mens andre canadiske lag ble profesjonelle i 1908. Laget ble som første lag tildelt amatørtrofeet Allan Cup, før dette ble overtatt av Ottawa Cliffsides, og fortsatte å spille fram til 1939, etter lagets 65. sesong.
Laget ble viktig for utviklingen av ishockeysporten i Skandinavia, og særlig Sverige, etter at laget besøkte landet i februar 1927. Dette var første gang et canadisk lag besøkte landet, og de utklasset de svenske lagene de møtte på turneen, men en samlet målforskjell på 63-7 på fem kamper. Kampene hadde god publikumsoppslutning, blant annet mot Södertälje SK. I møtet med en svensk landslagskombinasjon vant canadierne med 17-1 foran 6,000 tilskuere på Stockholms stadion. Laget slo under turnéen også IK Göta (5-0 og 19-3), Djurgårdens IF (6-3) og Södertälje SK (6-0) før de reiste videre til Sentral-Europa.
Marianne Hong Sanderud
Marianne Hong Sanderud (født 1999) er en norsk kickbokser som representerer Sentrum KBK.
Follebu kirke
Det er en rektangelformet gotisk steinkirke bygd ca 1260. Kirken har gjennomgått flere endringer. Kirkens våpenhus ble bygget i 1872. Sakristiet fra 1868 ble utvidet i 1913. Flere endringer fra 1913 ble tilbakeført ved en restaurering 1950–60.
Marianne Hong Sanderud
Hun vant fire NM-gull i perioden 2019–2022. Hun vant kongepokalen i 2022.
Follebu kirke
Altertavle og prekestol med rike akantusdekorasjoner utført av Eistein Kjørn. Blant de mer eiendommelig tingene fra kirkeinventaret er to gravkårder fra 1700--tallet som nå finnes på Maihaugen.
Adkomst til stedet er via Fv341 og Fv318.
Joronn Sitje
Joronn Sitje (født 30. april 1897 i Kristiania, død 18. desember 1982 i Oslo) var en norsk kunstmaler, kjent for sine fargesterke bilder fra sin tid i Kenya.
Bakgrunn
Hun vokste opp i Kristiania og Hokksund og studerte ved Statens håndverks- og kunstindustriskole 1915–19 under Lars Utne og Oluf Wold-Thorne. Opphold 1916–19 i Paris med stipend fra Johannes Sejersted Bødtker, i lære hos blant andre Othon Friesz. Så til Italia i 1920.
Malerinne
Hun var bosatt på Hønskollen i Asker 1939–72.
Sitje hadde Henrik Sørensen som nærmeste faglige støtte. Hun var også nabo og bekjent av Karen Blixen som ba Sitje om å illustrere sin bok «Syv fantastiske fortellinger» i 1935; noe Sitje avslo av beskjedenhet.
Hennes bilder er innkjøpt av Nasjonalgalleriet, Oslo kommunes kunstsamlinger, Atheneum i Helsingfors, Göteborgs Konstmuseum, Malmö Museum og Moderna Museet i Stockholm.
Marcos Acuña
Marcos Javier Acuña (født 28. oktober 1991) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den spanske klubben Sevilla FC.
Joronn Sitje
Malerinne
Sitje var gift med Fridtjof Georg Lous Mohr (1888–1942), som var bror til Otto Lous Mohr (1886–1967) og Hugo Lous Mohr (1889–1970).
Marcos Acuña
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Einar Halvorsen
Einar Halvorsen er navnet til flere personer:
Zappeion
Zappeion (gresk: Ζάππειον Μέγαρο, , ); er en bygning i National Gardens of Athens i hjerte av Athen. Den brukes vanligvis til møter og seremonier, både offisielle og private.
Bygget er oppkalt etter Evangelos Zappas
Bygging av Zappeion
I 1869 bevilget det greske parlamentet midler til kjøp av 180 000 m² mellom palasshaven og det gamle Zeus-tempel, og vedtok samtidig en lov 30. november 1869, for byggearbeider for de olympiske leker. Zappeion var den første bygning som ble reist spesielt for de Olympiske Leker i moderne tid. Det gamle Panathenian stadion ble også modernisert som en del av arbeidene for de Olympiske Leker. Etter noe forsinkelser kunne hjørnesteinen legges den 20. januar 1874.; Dette bygg ble tegnet av en dansk arkitekt, Theophil Hansen. Finally, on 20 October 1888, the Zappeion opened. Beklageligvis for foregangsmannen, Evangelis Zappas, levde han ikke lenge nok til å se Zappeion bli bygget, men hans fetter,Konstantinos Zappas ble gitt oppgaven å fullføre bygget. (Den østerrikske parlamentsbygningen var også tegnet av Hansen, og følger de samme linjer i eksteriøret)
Historie
Zappeion ble brukt under lekene i 1896 som arena for fekting. Et ti-år senere, under "mellemlekene" i 1906 ble den brukt som Olympisk landsby. Den ble brukt av organisasjonskomiteen for lekene i 2004, og ble brukk som presseenter under lekene i  2004 games. I 1938 ble den tatt i bruk av Athens Radio Station, landets første nasjonale kringkaster som sendte fra bygningen. Bygningen fortatte å tjene radioformål frem til åpningen av nytt kringkastningshus i 1970.
Epironastes
Epironastes er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Denne slekten blir regnet til underfamilien hornbiller (Dynastinae).
Levevis
Larvene lever i jorda der de spiser råtnende plantemateriale.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia.
Frank Fiske
Frank Fiske (født 16. september 1975) er en norsk tidligere friidrettsutøver fra Frei som representerte Frol IL.
Han vant ett NM-gull og åtte NM-medaljer på 400 meter og stafetter i perioden 1997–2001.
Stephens County (Texas)
Stephens County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger i de sentrale delene av staten. Det grenser mot Young County i nord, Palo Pinto County i øst, Eastland County i sør, Shackelford County i vest og mot Throckmorton County i nordvest.
Stephens Countys totale areal er 2 387 km² hvorav 70 km² er vann. I 2000 hadde fylket 9 674 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Breckenridge. Fylket har fikk sitt nåværende navn i 1861 etter Alexander H. Stephens som var visepresident i De konfødererte stater. Tidligere het fylket Buchanan County og var oppkalt etter USAs president James Buchanan.
Dicksondalen
Dicksondalen er en dal på Spitsbergen på Svalbard. Den ligger innerst i Dicksonfjorden, på skillet mellom James I Land og Dickson Land. Dicksondalen er rundt 14 kilometer lang og strekker seg fra Dicksonfjorden i sør til brefronten på Battyebreen. Rundt hoveddalen ligger en rekke sidedaler, som Krondalen, Flatdalen, Soppdalen og Grønhorgdalen. Dicksondalen er en bred, flatbunnet u-dal hvor Dicksonelva brer seg utover i et sterkt forgrenet elveløp.
Dalen har navn etter Baron Oscar Dickson (1823–1897), en svensk forretningsmann og støttespiller for forskning, som støttet et betydelig antall svenske ekspedisjoner til Arktis mellom 1868 og 1897.
Tivoisering
Tivoisering er skapelsen av et system som inkorporerer programvare under betingelsene til en copyleft programvarelisens, men som benytter maskinvarerestriksjoner for å hindre brukere fra å kjøre en modifisert versjon av programvaren på maskinvaren. Ordet ble skapt av Richard Stallman, som benyttet det som en referanse til TiVo’s bruk av GNU General Public License på deres PVR’er, som aktivt blokkerte brukere fra å kjøre modifisert programvare på deres maskinvare, noe som førte til initiativet defective by design.
Anthony Michael Milone
Anthony Michael Milone (født 24. september 1932 i Omaha i Nebraska i USA, død 17. mai 2018 samme sted) var en amerikansk katolsk prelat og biskop av Great Falls-Billings i delstaten Montana.
Prest
Anthony Michael Milone studerte filosofi og teologi ved Conception Abbey Seminary i Conception i Missouri i USA, og ved Pontifical North American College og Det pavelige universitet Gregoriana i Roma. Han ble ordinert til prest for erkebispedømmet Omaha den 15. desember 1957.
Biskop av Great Falls-Billings
Han ble utnevnt til biskop av Great Falls-Billings av Johannes Paul II 14. desember 1987, og ble innsatt i embedet 23. februar neste år.
Den 12. juli 2006 innvilget pave Benedikt XVI hans ønske om tidlig avskjed av helsemessige grunner.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Geir Rønning
Geir Ola Rønning (født 5. november 1962 i Ålesund) er en norsk musiker.
Jordbundet
Jordbundet (originaltittel: Earthbound) er en amerikansk stum fantasy-dramafilm fra 1920, regissert av T. Hayes Hunter. Manus er basert på en novelle av Basil King (også produsent).
Severin Løvenskiold (1743)
Severin Løvenskiold (født 20. mars 1743, død 25. november 1818), var en norsk jernverks- og godseier med tittelen kammerherre, som eide bl.a. Fossum i Gjerpen og Bolvik i Solum. Fornavnet hans er også skrevet Søfren eller Søren og etternavnet von Løvenskiold.
Jordbundet
Handling
Når Jim Rittenshaw får vite at kameraten hans Richard Desborough har en affære med Jims kone Daisy, dreper Jim vennen sin.
Pippi Langstrømpe går ombord
Pippi Langstrømpe går ombord (svensk: Pippi Långstrump går ombord) er en barnebok av Astrid Lindgren som ble publisert i oktober 1946 av det svenske forlaget Rabén & Sjögren. Den svenske utgaven er illustrert av Ingrid Vang Nyman.
Jordbundet
Handling
Men den drepte mannens spøkelse tar deretter bolig i, og forsøker å påvirke livene, til de menneskene han tidligere hadde forurettet i livet.
Pippi Langstrømpe går ombord
Boken er en oppfølger til Pippi Langstrømpe, og etterfølges av Pippi Langstrømpe går til sjøs.
Handling
Det er vår, og Tommy og Annika har fri fra skolen. De tre bestemmer seg for å gå inn til byen for gå på handletur. Før de forlater Villa Villekulla, tar Pippi med seg en stor haug gullmynter. I en klesbutikk for damer kjøper Pippi en løs arm fra en mannequin. I en godteri-butikk kjøper hun 18 kilo karameller, som hun tilbyr alle byens barn. I en lekebutikk kan alle barn velge hva de vil, og Pippi betaler for dem. Pippi kjøper også en liten leirgjøk til hver av barna. Men når alle sammen begynner å spille på leirgjøk samtidig, dukker politiet opp på grunn av alt bråket.
En dag skal det avholdes marked i den lille byen. Pippi har sminket seg forsiktig, tatt på seg ballkjole og hatt. Barna kjører på karusell, og er publikum under en forestilling. Men Pippi lever seg så inn i forestillingen, skriker høyt og slåss mot skurken på teater - slik at de er nødt til å forlate teateret før forestillingen er ferdig. Det er også et dyrepark der, og der klarer en tiger å stikke av fra buret sitt. Heldigvis tørr Pippi å kjempe mot tigeren, før hun låser den inn i buret sitt igjen.
Pippi, og de to vennene Tommy og Annika, bestemmer seg for å leke forlis på en litwn øy ved en innsjø i nærheten. Etter å ha sørget for at øya er helt tom for kannibaler, kan de spise smørbrød med kaffe, og synge forskjellige sjørøver-sanger. Dagen etter utforsker de resten av øya, bader og spiser pannekaker. Når de skal hjem igjen den tredje dagen, er robåten deres forsvunnet. Pippi dikterer et brev som de sender med flaskepost, før hun husker at hun dro båten opp på land dagen før.
En dag kommer endelig faren til Pippi, kaptein Efraim Langstrømpe, på besøk. Han har blitt utnevnt til konge på en sydhavsøy, Kurrekurreduttön. Skipet Hoppetossa ligger ved en havn, og nå ønsker han at Pippi skal komme tilbake og bli oppdratt som prinsesse - og som fremtidig sjørøver. Pippi holder derfor en stor avskjedsfest. Men når dagen for avreise er kommet, gråter både Tommy og Annika fordi Pippi skal forlate dem. Derfor bestemmer hun seg for at hun skal fortsette å bo i Villa Villekulla. Dette er faren hennes enig i. Skipet forlater derfor havnen - uten Pippi, som i stedet sykler hjem igjen sammen med sine to venner.
Sjóvinnubankin
Sjóvinnubankin (norsk oversettelse: «Skipsfartsbanken») var den nest største banken på Færøyene.
Banken ble etablert i Tórshavn den 6. oktober 1932 av Føroya Skipara- og Navigatørfelag ved foreningens formann, landsrettssakfører Thorstein Petersen. Sjóvinnubankin åpnet den 15. desember. Petersen ble den første direktøren i banken, som hadde sin forløper i Sjóvinnulánsgrunnurin («Skipsfartslånestiftelsen»), etablert i 1929. Bankens formål var å bedre kredittilgangen for det færøyske fiskeriet.
I 1951 kom Sjóvinnubankin i økonomiske problemer etter mange konkurser i den færøyske fiskeflåten. Banken var nær en konkurs, men kom på rett kurs igjen. Store investeringer og høyt forbruk gjennom 1980-årene rammet fiskeriet hardt da prisene falt mot slutten av tiåret, noe som innledet den færøyske bankkrisen. I løpet av 1992 slo Banktilsynet fast at Sjóvinnubankin ikke oppfylte banklovens soliditetskrav. Med hjelp fra Lagtinget og Danmarks regjering ble banken reddet fra konkurs. Den 1. januar 1994 fusjonerte Sjóvinnubankin med Færøyenes største bank, Føroya Banki, som også hadde blitt berget fra konkurs. Den nye banken fortsatte under navnet Føroya Banki med Sjóvinnubankins logo.
Geir Rønning
Rønning var vokalist i et av Sunnmøres mest populære band, «Haft Band», i flere år, og ble nr. 2 i norgesmesterskapet i rock i 1983 med dette bandet. Rønning deltok som komponist og tekstforfatter i norsk Melodi Grand Prix 1994 og som sanger med sin selvkomponerte sang «Uten lyst, uten tro» i 1995 og «Venter på deg» med tekst og melodi av Are Selheim i 1997. Han ga ut albumet Første gang etter å ha blitt nummer to i Melodi Grand Prix 1996 med hitmelodien «Uten de’».
Geir Rønning bor nå i Finland, og har sin base der for turnéer rundt om i Norden. Han representerte Finland i Eurovision Song Contest 2005 i Kyiv, der han ikke kom til finalen med balladen Why. I 2006 kvalifiserte han seg for den norske finalen i Melodi Grand Prix, i en duett med Jorun Erdal.
Sporbrudd
Sporbrudd er et begrep innen jernbaneterminologi som betegner at skinnegangen ikke er sammenhengende, og da særlig ved overgang fra én sporvidde til en annen. Generelt kan sporbrudd være planlagte i forbindelse med arbeid på en trasé, akutte i forbindelse med flom, ras, avsporing eller andre uforutsette hendelser, samt en del av daglig jernbanedrift på steder som gjør det nødvendig med overgang fra en bane med én sporvidde til strekning med en annen sporvidde.
Sporbrudd ved forskjellig sporvidde
For passasjerer innebærer sporbrudd forlenget reisetid, redusert komfort, mer ventetid og overgang til et annet tog. Dessuten må gods lastes om fra rullende materiell bygd for bredspor/normalspor til vogner for smalspor eller vice versa. Sporbrudd er vanlig i internasjonal jernbanetrafikk mellom to land som har forskjellig, standard sporvidde. Enkelte steder velger man å bytte boggier på vognene før de kjøres videre, f.eks på grensen mellom Kina og Mongolia.
Sporbrudd i Norge
Den første jernbanestrekningen i Norge, Hovedbanen, ble bygd med normalspor, 1 435 mm sporvidde. Senere sørget Norges første jernbanedirektør Carl Abraham Pihl for at det ble bygd en rekke strekninger med smalspor, 1 067 mm, i Norge. Banene over grensen til Sverige ble imidlertid bygd med normalspor. Det samme prinsippet ble fulgt for banene som ble bygd som forlengelser av Hovedbanen. For de tre første jernbaneanleggene som Pihl igangsatte ble Kongsvingerbanen normalsporet, mens strekningen Hamar-Elverum-Grundset og Trondhjem-Størenbanen begge ble smalsporede.
Etterhvert som baneanleggene ble utvidet og steder med behov for omstigning og omlasting ble stadig flere, ble ulempen med manglende standardisering påtagelig og kostbar. Smalspor avgikk i prinsippet ved døden i Norge i 1898 da Stortinget vedtok at Bergensbanen skulle bygges med normalspor. De største stedene med sporbrudd var i Oslo, Hamar og Trondheim. I praksis tok det lang tid før alle sporbrudd i Norge var avviklet.
Rørosbanen, som er Norges eldste stambane, ble opprinnelig bygd med smalspor (1877). Deler av strekningen ble ombygd i årene fra 1917. Strekningen Støren – Trondheim ble omlagt til normalspor i 1921. I 1931 ble strekningen Hamar – Koppang lagt om. Først i 1941 var hele strekningen, også de 263 kilometrene fra Koppang til Støren, oppgradert til normalspor – etter 20 år med sporbrudd.
Sporbrudd i Sverige
I Sverige ble alle stambaner bygget med normalspor. Men mange byer og industrier trengte tilslutning til stambaner og andre lengre baner, og måtte finansiere dette selve. Mange av disse ble bygget med smalspor for å spare kostnader.
Eksport av smalsporidéen
Carl Abraham Pihl høstet mye kritikk i Norge for smalsporet. Dette hadde nok i første rekke sammenheng med at den manglende, enhetlige sporvidden ved utbygging av en jernbaner i landet, medførte stadig flere sporbrudd og tilhørende ulemper. I utlandet fikk imidlertid Pihl stort gjennomslag for sine tanker om smalspor. Han gjennomførte en rekke promoveringsreiser og snakket varmt for smalsporet som system for ordinære jernbaner. Innsatsen hans medførte at 1 067 mm-systemet ble innført i Canada, Japan, New Zealand, Russland, India, Egypt, Sudan, Australia og Sør-Afrika.
Cambiador de ancho
Zdeňka Veřmiřovská
Zdeňka Veřmiřovská (født 27. juni 1913 i Kopřivnice, død 13. mai 1997) var en tsjekkoslovakisk turner. Hun var med i to OL og to turn-VM.
Hun deltok i sitt første OL i 1936, her fikk hun sølv i lagkonkurransen. Tyskland vant denne konkurransen. Individuelt fikk hun ingen medaljer; kvinnene konkurrerte individuelt i OL-sammenheng først under OL i 1952. Poengoversikten tilsier likevel at hun kom på 18.-plass i hopp, 2.-plass i bom og 14.-plass i skranke, som var de tre apparatene kvinnene turnet i under lagkonkurransen, noe som plasserte henne på 7.-plass sammenlagt individuelt. Hun ble dermed Tsjekkoslovakias tredje beste turner sammenlagt; Vlasta Foltová ble lagets beste på 5.-plass. Hun deltok også i OL 1948, her fikk Tsjekkoslovakia gull i lagkonkurransen. Her ble hun 6. best av de 8 som deltok for Tsjekkoslovakia, med til sammen 50,0 poeng i de tre apparatene bom, bøylehest og ringer. Lagets beste ble Zdeňka Honsová, som fikk beste poengsum sammenlagt, og høyeste karakter av alle i både bom og ringer.
I VM-sammenheng var hun med og vant laggull i to VM på rad, i 1934 og 1938. Verdensmesterskapet i 1934 var det første der kvinner fikk delta.
VM 1938 var det første der kvinnene ble premiert individuelt. Veřmiřovská kom på andreplass i mangekampen.
Severin Løvenskiold (1743)
Familie
Severin og Benedicte Henrica var foreldre til blant andre:
Det finnes idag en lang rekke etterkommere fra disse og etterkommerne har mange forskjellige slektsnavn.
Virksomhet og eiendommer
Severin Løvenskiold drev en omfattende jernverks-, skogs- og trelastvirksomhet i Grenlandsområdet i Telemark fra sin bygård i Porsgrunn og sentrert rundt eiendommene Fossum og Bolvik. Han kjøpte i 1782 også gården Rafnes i Bamble, sammen med kammerjunker Jacob Løvenskiold, en av hans nevøer. Rafnes ble bygget ut som herregård og senere overtatt av Severins sønn «Fritz».
Severin Løvenskiold kjøpte etter 1787 Kjølnes gård i Porsgrunn, som familien brukte som sommerbolig. Gården ble overtatt av sønnene Niels og «Fritz», som solgte den til svogeren Christian Paus i 1816. Christian Paus hadde en sønn som het Severin (Johan Jacob) Paus, som var lege, som overtok Kjølnes.
Stedene «Kammerherregården» og «Kammerherreløkka» i Porsgrunn er oppkalt etter Severin Løvenskiold som hadde bygården der.
Microsoft Word
Microsoft Word er et tekstbehandlingsprogram som produseres av Microsoft. Det ble opprinnelig laget av Richard Brodie i 1983 for PC-er fra IBM med operativsystemet PC-DOS. Senere versjoner ble laget for Apple Macintosh (1984), SCO UNIX, OS/2 og Microsoft Windows (1989). Det ble også en del av Microsoft Office-pakken. Words første generelle utgivelse var for MS-DOS-computere den 2. mai 1983. Det ble ikke noen suksess, og salget overgikk ikke andre konkurrenter som Word Perfect.
Selv om MS-DOS var et tegnbasert system, var Word til DOS det første tekstredigeringsprogrammet for IBM PC som viste ting som fet og kursiv skrift direkte på skjermen mens man laget det. Det var likevel ikke et fullstendig WYSIWYG-konsept. Andre DOS-redigeringsprogrammer som WordStar og Word Perfect, brukte et enkelt kun-tekst-display med koder på skjermen i alternative farger.
Programmets PC-historie går tilbake til 1989 da det ble introdusert samtidig som Microsoft Windows operativsystem ble alminnelig som erstatning for MS-DOS. Til Apple Macintosh har programmet vært i salg siden 1984. Før dette programmet vant markedsandeler var Word Perfect et markedsledende program til PC og MacWrite et enklere alternativ til Macintosh.
Eivind Opsvik
Eivind Opsvik (født 1973 i Oslo) er en norsk jazzmusiker som spiller kontrabass (ståbass).
Microsoft Word
Word til Macintosh
Programmet Word til Apple Macintosh ble introdusert i 1985 og var tilgjengelig til disse maskinene som et mer kraftig alternativ enn MacWrite. Allerede den opprinnelige maskinen Mac 128 (128 kB RAM) kunne arbeide med progammets første versjon. Dette var nesten identisk med senere versjoner m.h.t. formateringsmuligheter og bildebruk. Begrensningene lå mest i maskinen som ikke kunne arbeide effektivt med veldig store dokumenter, og med sidetall over 3 – 6 sider måtte dokumenter splittes i flere. Disse kunne så lenkes i programmet slik at paginering og andre funksjoner fungerte mellom filene.
Eivind Opsvik
Han er sønn av jazzklarinettist og møbeldesigner Peter Opsvik. Samtidig med studier ved Norges musikkhøgskole, der han studerte klassisk bass, var han aktiv i jazzmiljøet i Oslo. Han har jobbet i USA siden sent 1990-tall, der han i 2002 ble med i gruppa «Overseas», som jo betyr at en er på den andre siden av Atlanterhavet. Han gikk også på Manhattan Musikkskole. Opsvik har gitt ut flere musikkplater.
Utvielsen «Overseas VI» i 2012 var den andre på hans eget platemerke Loyal Label, og var inspisert av Sofia Coppola. I 2017 utkom «Overseas V».
Microsoft Word
Word til Macintosh
Allerede i 1985 leverte Apple maskin med 1 MB RAM og 20 MB harddisk, Macintosh SE. Denne ga litt mer effektiv utnyttelse av programmet arbeidsmessig på grunn av øket minnekapasitet og innebygget harddisk.
Programmet ga brukeren mulighet til å bruke Finders fasiliteter ved redigering av tekst og tastaturets kommandofunksjoner. Avhengig av dokumenttypen var det i stor eller mindre grad effektiviserende for dokumentarbeidet. Sammen med maskinens system utgjorde programmet et lite grafisk verksted.
Programmet gir mulighet til å bruke menyer og tastaturkommandoer til redigering av et dokument. Egne vinduer til valg av dokumentformat (marger, mellomrom osv.), seksjon (spalter, løpetekst på sidetopp og sidebunn osv.) avsnittsformat (skrifttype, marger, linjeavstand, tabulatorer, tekstjustring osv.), tekst (skrifttype, skriftfasong, skriftstørrelse, tegnavstand osv), maler (definerte skrifttyper i avsnittskategorier) og tilsvarende funksjoner fantes i et stukturert og oversiktlig system. Programmet kunne vise dokumentet i WYSIWYG-modus og i tekststrukturmodus med overskriftsnivåer og innhold. Oversiktlighet og enkelhet kombinert med arbeidseffektivitet var spesielt for programmet.
Funksjoner til paginering, tekstsøking, korrektur, bildeplassering osv. var blant programmets andre funksjoner.
Programmet var et profesjonelt tekstbehandlingsverktøy som ga store muligheter til sideredigering. Det fikk fort selskap av sideredigeringsprogrammer som kom inn i markedet etterhvert som de nye maskinenes ytelse økte. Nesten samtidig med Word til Mac kunne også programmet Adobe PageMaker kjøpes, men det var til sidelayout og grafisk arbeid og også langt dyrere i anskaffelse.
13. serierunde i Premier League 2007/08
13. serierunde i Premier League 2007/08 begynte 10. november med Tyne & Wear-derbyet mellom Sunderland og Newcastle. Senere på dagen ble det spilt det to kamper. Neste dag ble det spilt seks kamper og runden avlutta 12. november med Reading mot Arsenal.
Microsoft Word
Word til Macintosh
Operativsystemet Mac OS X ble lansert i 2001, og nye versjoner av programmet har fått tilført nye funksjoner. De fleste kommandoene kan i tillegg til bruk av nedtrekksmenyer og alternativt tastaturkommandoer nå også finnes via vinduer som kan åpnes med oversikt over kommandoer. Avsnitt kan behandles mer omfattende, med farger, bakgrunn, rammer og andre funksjoner. I tillegg til disse nye funksjonene kan programmet utføre tilførte varianter av tekstformatering, symbolbruk, tegning osv. Til enkle tegneoppgaver er programmet nå også et alternativ til andre tegneprogrammer. Tekstbokser separat fra dokumentteksten kan opprettes som et bildeformat, formes og plasseres fritt. Antallet nye funksjoner er så stort at det egentlig nesten overskygger programmets opprinnelige funksjon som en effektiv tekstbehandler.
Word til Windows
Word til Windows ble introdusert i 1989 og har hatt en eventyrlig salgsutvikling. På maskiner med Windows-plattform har programmet systematisk utkonkurrert andre programmer som var inne i markedet fra MS-DOS-perioden før 1990.
Støttede formater
..
An Eastern Westerner
An Eastern Westerner er en amerikansk stumfilm fra 1920, regissert av Hal Roach.
Giovanni Pico della Mirandola
Giovanni Pico della Mirandola (født 24. februar 1463 i Mirandola i det som nå er regionen Emilia-Romagna i Italia, død 17. november 1494 i Firenze) var en italiensk humanist, filosof, nyplatonist og arbeidet med forholdet mellom filosofi og teologi.
Bakgrunn
Giovanni var en sønn av greve Gianfrancesco Pico della Mirandola. Etter farens død i 1467 ble han oppdratt av moren, og forberedt på en kirkelig løpebane. Han overlot en del av farsarven (en del av fyrstedømmet Mirandola i hertugdømmet Modena i Nord-Italia) til sine to brødre.
Allerede i en alder av 14 år beskjeftiget han seg med filosofi og de klassiske språk. I 1477 begynte han på en juridisk studium (kirkerett) i Bologna, men avbrøt dette etter kort tid. Han foretok dannelsesreiser rundt om til andre universiteter i Italia og Frankrike og studerte også gresk, latin, hebraisk, syrisk og arabisk. Han studerte bokstavelig talt alt som det lot seg gjøre å studere av renessansetidens universitetskurser.
Etter morens død i 1478 vekslet han i 1479 over til Ferrara, der han begynte på studia humanitatis, og i 1480 dro han til Padova og studerte filosofi der. Padova var et sentrum for den italienske averroisme, som Pico nå begynte å ta for seg. I 1483 flyttet han til Firenze og kom der inn i kretsen rundt Lorenzo I de’ Medici, der han ble kjent med blant annet. Marsilio Ficino og Angelo Poliziano.
Betydning
En sjarlatan solgte seksti hebraiske manuskripter til ham og hevdet at de var forfattet på oppdrag av Esdras og inneholdt naturens og religionens innerste hemmeligheter. I mange år trodde Pico på kabbala og vevde inn kabbalistiske besynderligheter i sine filosofiske funderinger.
Pico var først og fremst eklektiker, og representerer derfor også en viss reaksjon mot den rene humanisme. Likesom sin læremester Marsilio Ficino, forsøkte han å lage en syntese av senmiddelaldersk tenkning i harmoni med renessansens idealer, og befattet seg med nyplatonismen, Aristoteles, Averroës, Talmud, og mystisisme.
Oddvar Morstøl
Oddvar Morstøl (født 10. juli 1927, død 27. september 2011) var ordfører i Rauma kommune i 12 år fra 1974 til 1985. I hans perioder ble blant annet Rauma sjukeheim og Rauma Rådhus bygd. Morstøl var vararepresentant for Kristelig Folkeparti til Stortinget i perioden 1977-1981. Fra kommunen ble opprettet i 1964 er han sammen med Torbjørn Rødstøl den ordføreren som har hatt vervet lengst.
Giovanni Pico della Mirandola
Betydning
Omkring 1480 utgav han verket «Heptaplus» i Firenze, en mystisk-allegorisk skapelsesforklaring. På samme tid kom hans «De ente et uno», med forklaringer til en rekke passasjer hos Moses, Platon og Aristoteles.
Men hans største prestasjon var Hyllest til menneskets verdighet, som regnes som den italienske renessanses «manifest». «Menneskets verdighet» var ment å være forordet til et massivt kompendium med menneskehetens samlede intellektuelle prestasjoner, men han rakk ikke å komme særlig langt på dette prosjektet. Men begynnelsen av det ble utgitt i Roma i 1486: «Conclusiones philosophicae, cabalasticae et theologicae», med 900 teser om alt mellom himmel og jord. Han tilbød seg å betale reiseutgiftene for alle dem som kom til ham (i Roma, der han bodde fra 1486) for å disputere offentlig mot ham.
Pave Innocens VIII ble forledet til å mene at i det minste tretten av de 900 tesene han hadde fremsatt i «Conclusiones...» var heretiske, men i virkeligheten representerte de bare overfladiskheter. Disputasen Pico hadde lagt opp til ble forbudt, og «Conclusiones» satt på index. Forfatteren forsvarte seg i «Apologia J. Pici Mirandolani, Concordiae comitis» (1489). Det endte med at Picos verk ble fordømt.
Han døde i Firenze, og Savonarola holdt gravtalen over ham.
Ruben Wagnsson
Ruben Wagnsson (født 8. september 1891 i Örebro, død 15. februar 1978 i Katrineholm) var en svensk lærer, avholdsmann, fagforeningsleder, sosialdemokratisk riksdagspolitiker og landshøvding.
Virke
Wagnsson studerte litteraturhistorie, filosofi, pedagogikk og nordiske språk ved Lunds universitet, der han i 1916 ble fil. kand. Han hadde da tilbrakt et år ved Växjö folkskoleseminarium. Etter dette arbeidet Wagnsson som lærer i folkeskolen. Ved siden av læreryrket var han også aktiv som journalist. Han var fra 1920 til 1923 redaktør i Oskarhamns-Posten.
Alt som ung var han aktiv sosialdemokrat. I 1922 ble han innvalgt i Riksdagens andrekammer. Han ble valgt til førstekammeret i 1928. Wagnsson satt i riksdagen til 1947. Fra 1932 til 1936 var han medlem av partistyret i Sveriges socialdemokratiska arbetareparti.
Tore Ulstein
Tore Ulstein (født 21. desember 1967) er en norsk næringslivsleder. Han er styreleder i Ulstein Group og styremedlem i flere bedrifter i Ulstein Group samt Ulsmo, styreleder i SINTEF og styremedlem i GC Rieber AS. Han er medlem av Ordensrådet for St. Olavs Orden, Rådet og kontrollkomiteen i Stiftelsen DNV, senterstyret i SFI Move og rådsmedlem for det Nasjonale Eksportrådet. Tore Ulstein er sønn av Ulstein Groups tidligere konsernsjef, Idar Ulstein (1934–2012).
Ruben Wagnsson
Virke
Wagnsson ble også med i fagforeningsaktivitet og fikk i 1926 verv i Sveriges Allmänna Folkskollärarförening (SAF), der han i 1933 ble leder. Fra 1937 til 1947 var han leder i Tjänstemännens Centralorganisation (TCO).
Tore Ulstein
Han har doktorgrad innen marin hydrodynamikk fra NTNU, samt en sivilingeniørgrad fra NTNU og diplom fra Massachusetts Institute of Technology (MIT). Han har arbeidet som førsteamanuensis II ved NTNU.
Ruben Wagnsson
Virke
I 1935 ble han undervisningsråd i Folkskoleöverstyrelsen. Etter at han forlot riksdagen, var Wagnsson landshövding i Kalmar län fra 1947 til 1958.
Per Krohg
Per Lasson Krohg (født 18. juni 1889 i Åsgårdstrand, død 3. mars 1965 i Oslo) var en norsk maler og tegner.
Tore Ulstein
Før Tore Ulstein ble styreleder for Ulstein Group var han i flere år nestleder i styret, og han har også hatt flere ledende stillinger i konsernet, blant annet visekonsernsjef og administrerende direktør i Ulstein Design & Solutions AS og Ulstein Verft AS. Han har hatt en rekke verv i nærings- og organisasjonsliv. Han var president i NHO fra 2013 til 2017. Han har vært styreleder i NORCE, medlem i Divisjonsstyret for Innovasjon, medlem i Norges Tekniske Vitenskapsakademi, medlem av Study Program Council for Marine Engineering, medlem av styringskomiteen for GCE Maritime, medlem av Norsk Industris Maritime Innovasjonsutvalg og medlem av DNVs Nordic Committee for Safety at Sea.
Ruben Wagnsson
Virke
Wagnsson var også avholdsmann og aktiv i avholdsbevegelsen. I 1929 ble Wagnsson leder for IOGT i Sverige, en post han hadde til 1942. Fra 1947 til 1966 var han internasjonal IOGT-leder.
Per Krohg
Liv
Per Krohg var sønn av malerne Oda og Christian Krohg. Familien bodde i Paris da Per Krohg vokste opp. Han viste tidlig store kunstneriske talenter, og var elev først hos faren fra 1903 til 1907, ved Académie Colarossi 1906–09, og så hos Henri Matisse fra 1909 til 1910.
Ruben Wagnsson
Virke
Under andre verdenskrig var Wagnsson med i den antinazistiske gruppen Tisdagsklubben. Han engasjerte seg for Norges sak, også i riksdagsdebatten, der han ved et tilfelle i 1941 fikk sin støtte sensurert fra avisreferatene. I 1942 ble han leder i arbeidsutvalget i Svenska Norgeshjälpen. Wagnsson var med i Samfundet Nordens Frihet, der han var styremedlem fra 1941 til 1945.
Per Krohg
Liv
Han ble påvirket av kunststrømningene i Paris, og særlig kubismen ble viktig i utviklingen av uttrykksformen hans. I unge år arbeidet han som avistegner og lærte tango i Paris. I 1913 innførte Krohg og hans første kone, Lucy Vidil, tangoen i Norge. Oppvisningen foregikk på revyscenen Chat Noir. Under oppholdet i Paris laget den franske billedhuggeren Chana Orloff i 1924 en skulptur av Per Krohg, sittende med et trekkspill. Den står nå utenfor lokalene til Kunstnerforbundet i Kjeld Stubs gate 3 i Oslo.
Ruben Wagnsson
Virke
I 1969 utga han sine memoarer med tittelen Många järn i elden.
Utmerkelser
Wagnsson mottok Kong Gustaf Vs 90-årsmedalje. For sin innsats for Norge ble han tildelt storkors av St. Olavs Orden og Haakon VIIs Frihetskors. Han mottok også Kong Christian Xs frihetsmedalje, den britiske King's Medal for Service in the Cause of Freedom, storkors av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden, Det jugoslaviske flaggs orden, samt medaljer fra svensk og bulgarsk Røde Kors.
Per Krohg
Liv
Krohg ble arrestert av de tyske okkupasjonsmyndighetene i 1942. Han satt fengslet som gissel på Grini fra april 1942 til mai 1943, og ble deretter ble sendt på veiarbeid i Kvænangen i Troms.
Han var far til Even Krohg og billedkunstnerne Guy Krohg, Morten Krohg og Veronica Krohg. Han er gravlagt på Vår Frelsers gravlund i familiens grav, sammen med blant annet sin oldefar, politikeren Christian Krohg. Hans foreldre hviler i æreslunden på samme gravlund.
Kunst
Krohgs innsats som kunstner var svært variert: han var avistegner, bokillustratør, scenograf, skulptør, portrettmaler og utførte flere store monumentalmalerier. Blant bokillustrasjonene kan nevnes Nordahl Rolfsens Lesebok for Folkeskolen, Ibsens Peer Gynt, Francis Bulls Tretten taler på Grini og deler av Norske Folkeeventyr (1936).
Per Krohg har utsmykket flere offentlige bygg med store freskomalerier, blant annet Sjømannsskolen (1921–24), Kunstnernes Hus i Oslo (1932), Oslo Lysverkers gård (1930–32), Nasjonalbiblioteket (1933), Fysikkbygningens vestibyle ved Universitetet i Oslo (1936–38), Oslo rådhus (1939–49), Sikkerhetsrådets sal i FN-bygningen i New York (1951–52) og flere skip. Arbeidene i Oslo rådhus beskrives som et hovedverk. Han er representert med 83 verk i Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design og 6 verk i Statens Museum for Kunst i København.
I 1927 var han en av kunstnerne og arkitektene som etter invitasjon fra Arno Berg, daværende byantikvar i Oslo, utarbeidet forslag til hvordan hovedstadens bygningsmasse kunne bli mer fargerik og innbydende. Initiativet til dette byutviklingsprosjektet kom fra kunstneren Henrik Sørensen.
Som maler var hans første år preget av kubismen, men etter 1920 forlot han denne og gikk over til en mer tradisjonell gjengivelse av rom og dybde. I senere arbeider framheves blant annet stoffligheten. Et av Per Kroghs viktigste bilder er «Les Remailleuses», utstilt i elitedivisjonen på Salon de Tuileries i Paris 1924. Blant andre malerier kan nevnes «Lucy Vidil, kunstnerens første hustru» (1911), «Cabaret» (1914–15), «Fra slagmarken i Vogesene» (1916), «Kamelenes inntog i Nefta» (1924), «Hundeslagsmål» (1927), «To verdener» (1933), «Regjeringsadvokat Kristen Johanssen» (1943).
Krohgs kunst er gjengitt på to norske frimerker: en tegning av Peer Gynt på bukken til Henrik Ibsens 150-årsjubileum i 1978, og en reklameplakat for Dagbladet fra 1917, i forbindelse med en serie frimerker om norsk plakatkunst i 2003.
Elisha Scott
Elisha Scott (født 24. august 1893 i Belfast i Nord-Irland, død 16. mai 1959), var en irsk fotballspiller som var målvakt for Liverpool FC fra 1912 til 1934. Han innehar i 2007 fremdeles rekorden for flest sesonger for de røde, (22 sesonger).
Han spilte for Linfield, Broadway United og Belfast Celtic før han signerte for Liverpool 3. desember 1912. Han gjorde sin debut for klubben 1. nyttårsdag 1913 mot Newcastle. Han imponerte så mye i kampen at Newcastle rett etterpå la inn et bud på ham, men Liverpool avslo tilbudet. Han spilte 467 kamper for Liverpool FC før han i 1934 ble spillende manager i Belfast Celtic, der han gjorde stor suksess. Han fortsatte som spiller i enda et par sesonger, og forble manager helt til Belfast Celtic trakk seg fra den nordirske ligaen i 1949.
Han spilte 4 kamper for landslaget til det samlede, og 22 kamper for etter splittelsen.
Scott døde i 1959.
Kanonprisen
Kanonprisen er en norsk filmpris som deles ut hvert år under Kosmorama, Trondheims internasjonale filmfestival. Prisen ble delt ut første gang i april 2005 for filmåret 2004 under den første utgaven av Kosmorama.
På grunn av coronaviruspandemien ble utdeling av prisen avlyst i både 2021 og 2022. Det ble heller ikke delt ut pris i 2023 av økonomiske årsaker.
Om prisen
Prisen ble opprettet av filmfestivalen Kosmorama, Trondheim internasjonale filmfestival og har vært en fast del av festivalen siden starten i april 2005. Opprinnelig skulle prisen få navnet Fant etter filmen Fant fra 1937 av Tancred Ibsen. Etter protester fra som påpekte at fant er et skjellsord brukt om tatere, endret Kosmorama navn på prisen til Kanonprisen inspirert av kulturbegrepet kanon. Kosmorama eies og drives av aksjeselskapet Filmfest Trondheim AS, som er et datterselskap av Trondheim Kino AS. Trondheim Kino er 100 prosent eid av Trondheim kommune, som tok initiativ til filmfestivalen høsten 2003. Festivalen har som mål å «styrke filmmiljøet og filmen i Midt-Norge, samt bidra til nyskaping i skjæringspunktet mellom kultur og næring. I tillegg til å være en publikumsfestival, skal Kosmorama tilby besøkende spennende filmfaglig innhold.»
Prisen deles ut i samarbeid med filmbransjeorganisasjonene, og det er medlemmene av disse som stemmer frem vinnerne i de ulike klassene, i motsetning til Amandaprisen hvor det settes sammen fagjuryer for de ulike klassene. Avstemningen har vært organisert på ulike måter. Enkelte år har medlemmene av de ulike bransjeorganisasjonene kun avgitt stemme i klasser tilknyttet sitt fagfelt, tilsvarende som for Oscar-prisen, mens andre år har medlemmene kunnet avgi stemme i alle klasser. Per 2019-utdelingen er det medlemmer av Norsk Filmforbund, Virke Produsentforeningen,, Norske Dramatikeres Forbund, , Norsk Skuespillerforbund, NOPA og Norsk Komponistforening som er med og kårer vinnerne. Prisvinnerne mottar en glasskulptur laget av kunstneren Cathrine Maske.
I tillegg til Kanonprisen deler Kosmorama også ut andre filmpriser i løpet av festivalen. Enkelte av disse prisene er blitt delt ut under Kanonprisutdelingen. Blant prisene er New Directors Award, som er blitt delt ut siden 2012 til debuterende filmskapere fra hele verden. Prisen erstattet Kosmoramas debutantpris, som sammen med Kosmoramas hovedpris var festivalens internasjonale priser de første årene. Festivalen har også en egen pitchekonkurranse, hvor vinneren mottar utviklingsstøtte til et norsk filmprosjekt. I 2018 overtok Kosmorama utdelingen av Edith Carlmar-prisen, en pris til kvinner i filmbransjen, etter at Femmina Internasjonale Filmfestival ble lagt ned. I tillegg deler festivalen ut flere priser til lokale og unge filmskapere, blant dem NTNUs filmpris, som er blitt delt ut til filmskapere i Trøndelag siden 2016.
På grunn av arrangementsrestriksjoner under koronaviruspandemien valgte Kosmorama å avlyse utdelingen av Kanonprisen 2020. Prisen skulle vært delt ut i mars 2021, men festivalledelsen forventet lavere inntekter som følge av restriksjonene og valgte ikke å arrangere prisutdelingen dette året for å redusere kostnader. Festivalen avlyste også utdelingen av Kanonprisen 2021 året etter på grunn av usikkerhet rundt restriksjonene.
Prisklasser
Ved første utdeling ble det delt ut priser i åtte klasser. Alle prisklassene fra denne utdelingen eksisterer fortsatt i en eller annen form. Under de første tre utdelingene var prisen for beste hovedrolle kjønnsnøytral, men ble delt i klassene beste kvinnelige og beste mannlige hovedrolle fra og med 2007-utdelingen. Klassen for beste birolle har derimot alltid vært kjønnsnøytral.
Siden første prisutdeling er det kommet til tre nye klasser som fortsatt deles ut, og klasseinndelingen har siden 2013-utdelingen vært mer eller mindre fast med 12 klasser.
I motsetning til de øvrige klassene hvor bransjeorganisasjonene kårer vinnerne, er prisklassen for å kåre beste film en publikumspris hvor publikum stemmer fram vinneren. Ved de fire første utdelingene ble vinneren kåret av Adresseavisens lesere, og klassen gikk under navnene beste film, folkets filmpris og folkets kanonpris. Mellom 2008 og 2012 ble ikke prisen delt ut. I 2013 innledet Kosmorama et samarbeid med nettstedet Filmweb, og klassen ble igjen innført under navnet Filmwebs kanonpris.
Prisklassen beste nyskaper, også kalt nyskapningsprisen, er den eneste av klassene som ikke lenger deles ut. Klassen ble innført ved 2006-utdelingen og ble delt ut til og med 2012-utdelingen. Vinneren av denne klassen ble kåret av en egen frittstående jury.
Mestvinnende filmer og personer
Enkelte filmproduksjoner har vunnet flere priser samme år, og enkelte personer har vunnet flere priser fordelt over flere år. Mestvinnende film er Oslo, 31. august, som vant syv priser under Kanonprisen 2011, to flere enn de nest mest vinnende.
Mestvinnende filmer
7 priser
5 priser
Mestvinnende personer
5 priser
4 priser
3 priser
Bergen byarkiv
Bergen byarkiv ble opprettet i 1979 og holder til i deler av Hansa bryggeris gamle anlegg i Kalfarveien 82 i strøket Kalfaret. Bergen byarkiv er arkivmyndighet og arkivdepot for Bergen kommune. I tillegg forvalter Bergen byarkiv en rekke privatarkiver.
Byarkivets arkivmateriale er i hovedsak fra perioden 1702 (bybrannen) – 2000, det eldste materialet er fra 1550 og det yngste fra 2011. Det geografiske området som dekkes er stort sett begrenset til nåværende Bergen kommune, dvs. tidligere Bergen by/fylke samt de tidligere omegnskommunene Arna (inkl. Haus), Fana, Laksevåg (med de eldste delene av Askøy), Årstad, Åsane og Landsognenes formannskapsdistrikt. Enkelte privatarkiver inneholder informasjon om hele fylket eller Vestlandet, og noen har materiale fra hele verden.
Oppgaver
Bergen byarkiv har fire hovedoppgaver:
Bergen byarkiv har ansvar for det nåværende kommunale forvaltningsområdet, materiale fra tidligere kommunale forvaltningsområder fra den perioden de var kommunale, og fra privat sektor i Bergen. Sentralarkivet har i utgangspunktet ansvaret for arkiver fra inneværende arkivperiode. De enkelte avdelingene i kommunen har selv ansvar for det materialet som ikke er avlevert til byarkivet eller omfattes av Sentralarkivets tjenester. For det meste dreier dette seg om materiale etter kommunesammenslutningen i 1972, selv om en del enheter fremdeles har arkiver som er eldre enn dette.
Avdelinger
Bergen byarkiv har fem avdelinger, i tillegg til administrasjonen.
Arkivene
I samarbeid med veteranorganisasjonene i regionen, Bergen forsvarsforening og Hordaland fylkesarkiv ble prosjektet Motstandsarkiv i Bergen opprettet. Her er det beretninger, minnestoff og arkivmateriale om motstand og dagligliv i Bergen under siste krig, vesentlig innsendt av enkeltpersoner. Materialet oppbevares ved Bergen byarkiv.
Byarkivet har i 2012 ca. 30,000 hyllemeter arkivsaker fordelt på ca. 3210 enkeltarkiver som er levert i ca. 4868 omganger. Gjennomsnittlig tar byarkivet imot 800–1300 hyllemeter arkivsaker pr. år. Den gjennomsnittlige arkivproduksjon i kommunen er 700–800 hyllemeter.
Nisje (marked)
En nisje i et marked er en mer snevert definert gruppe enn et markedssegment. Et markedssegment består av en kundegruppe som har omtrent de samme behovene. Nisjer i et marked identifiseres ved å dele markedssegmentene inn i undersegmenter.
Segmenter i et market er ganske store og tiltrekker seg ofte flere konkurrenter i motsetning til nisjer som er forholdsvis små og normalt bare tiltrekker seg én eller to konkurrenter.
Kotler mener at nisjemarkedsførere typisk kjenner sine kunders behov og at kundene gladelig betaler prisen, som eksempel nevner han de lojale kundene til Ferrari. Kotler viser til at de lave kostnadene ved å etablere seg på nett har ført til at mange små bedrifter ønsker å ha en nisje som målgruppe. I 2003 skrev han at 15% av de kommersielle internettsidene med færre enn 10 ansatte tjente mer enn 100 000 US$ og to prosent av dem mer enn 1 million US$. Som eksempel på en vellykket «webentrepreneur» viser han til ostrichesonline.com som på et tidspunkt hvor amazon.com ikke enda tjente penger, hadde millioninntekter på å selge strutseprodukter til mer enn 10 000 kunder i 100 land.
Peiling på seiling
«Peiling på seiling» er en norsk sang som ble skrevet av Øystein Sunde og utgitt 1. mars 1999 på Sundes musikkalbum Nå er begeret nådd.
Teksten handler om en mann som kjøper seg seilbåt uten å ha noe teoretisk eller praktisk kurs å henvise til på forhånd. Den første seilturen med inviterte gjester blir da deretter. Sunde ble inspirert etter et teoretisk/praktisk kurs i seiling på Ulvøya.
Både tekst, noter og tilhørende tegning til «Peiling på seiling» ble publisert i notaboka Sånn er'e bare i 2006.
Boeing 777
Boeing 777 er et tomotors jetfly som blir produsert av Boeing i Seattle. Flyet finnes både i passasjer- og fraktversjoner. I passasjerversjon tar flyet mellom 305 og 550 passasjerer. Rekkevidden er på mellom 10 370 og 17 445 kilometer. Boeing 777 fløy første gang i 1994. De fleste 777-flyene er utstyrt med General Electric GE90, verdens største turbofanmotor og flymotor.
Historie og utvikling
På 1970-tallet kom Boeing med to nye modeller: tomotors-flyet 757 som var ment å erstatte den gamle arbeidshesten 727, tomotors-flyet 767 som ble lansert for å utfordre den da nye Airbus A300 og et tremotors konseptfly, kalt Boeing 777, som var ment som erstatning for de gamle DC-10 og Lockheed L-1011 Tristar.
Med basis i en 767, med en annerledes vingekonstruksjon, skulle den 275-seters 777 tilbys i to varianter: en variant med rekkevidde på 5 000 km beregnet på innenriksruter, og en variant med rekkevidde på 8 000 km som var beregnet på internasjonal trafikk.