cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Andy Schleck
11. juli 2010 vant Schleck den 8. etappen i Tour de France 2010 fra Station des Rousses til Morzine-Avoriaz. To dager senere, på den harde 9. etappen til Saint-Jean-de-Maurienne, overtok han den gule ledertrøya da han passerte målstreken 2 sekunder bak etappevinner Sandy Casar. På den 15. etappen til Bagnères-de-Luchon mistet han ledertrøyen igjen da Alberto Contador utnyttet at Schleck fikk tekniske problemer. Contador kom i mål 39 sekunder før Schleck og tok dermed ledelsen med 8 sekunder. På rittets siste klatreetappe opp det legendariske Col du Tourmalet prøvde Andy Schleck gjentatte ganger å riste av seg Contador, men uten stort hell. Andy Schleck tapte til slutt Touren med 39 sekunder, altså det samme som han tapte på de mekaniske problemene under 15. etappe.
Etter at Alberto Contador ble dømt for doping, ble Andy Schleck sammenlagtvinner i Tour de France 2010.
I 2011 kom han til Tour de France etter en god klassikersesong sammen med sin bror frank og ikke minst et helt nytt lag. Leopard Trek var blitt dannet ved at store deler av støtteapparatet i Saxo Bank og mange av rytteren hadde brutt ut og dannet et eget lag. Da Schleck brødrene startet Touren viste de tidlig at de mente alvor og ikke minst at det ikke betydde noe for dem om det var Andy eller Fränk som vant. I Pyreneene angrep de voldsomt på den 12. og 14. etappen noe som resulterte i at Fränk klarte å hente 20 sekunder og Andy 2 sekunder. Dette er ikke store tidsforskjeller, men det viktigste var nok at Alberto Contador, som hadde tapt minutter på de første etappene da han veltet flere ganger, ikke klarte å henge med i fjellene. Dette var svært gode nyheter for Schleckbrødrene som hadde regnet han som sin største konkurrent. På den 16. etappen var det brått slutt på dominansen da Cadel Evans, Thomas Voeckler, Alberto Contador og Samuel Sànches kjørte fra dem begge to på vei ned til Gap. Særlig Andy tapte mye tid og var hele 3.03 bak ledende Thomas Voeckler etter etappen. På den 18. etappen Overrasket Andy alle ved å angripe hele 60 km fra mål. Fordi det å kjøre han inn betydde å taue på broren Fränk, var det ingen som var villige til å bruke krefter på å hente han inn igjen. Ved hjelp av lagkameratene Maxime Monfort og Joost Posthuma klarte han å bygge opp en ledelse på 4 minutter frem til Col du Galibier. Cadel Evans kjørte riktignok så sterkt opp dette fjellet at avstanden tilslutt ble 2.15 til Cadel Evans og 2.21 til Thomas Voeckler. Dette betydde at Andy nå kun var 15 sekunder unna den gule ledertrøya. Dette hentet han fort inn på neste etappe til L'Alpe d'Huez da Voeckler ikke var i nærheten av å henge med. Før den avgjørende tempo etappen i Grenoble hadde Andy et forsprang på 53 sekunder til broren Fränk og 57 sekunder til Cadel Evans. Cadel Evans kjørte en så sterk tempo den dagen at Andy til slutt var 1.34 bak og ble dermed igjen nr. 2 i Touren.
I 2012 ble Andy Schleck skadet etter en velt i Critérium du Dauphiné, og han fortalte også at han slitt med motivasjonen for å trene på våren. Hele 2012-sesongen gikk forbi uten at Schleck klarte å prestere noen nevneverdige resultater. Det eneste interessante som skjedde dette året var at Leopard Trek ble sammenslått med Radioshack.
Heller ikke i 2014 oppnådde Schleck resultater i toppsjiktet. Han stilte til start i Tour de France, men måtte trekke seg før fjerde etappe, på grunn av en alvorlig kneskade han pådro seg i en krasj på den tredje etappen. Etter flere sesonger preget av skader og sviktende resultater kunngjorde Schleck i oktober 2014 at han kom til å legge opp som profesjonell syklist etter sesongen. Han begrunnet dette med kneskaden han pådro seg tidligere på året.
Grand Tour plasseringer
WD = withdrew
Artemij Artsikhovskij
Artemij Vladimirovitsj Artsikhovskij (russisk Артемий Владимирович Арциховский, født, død 17. februar 1978) var en russisk, sovjetisk arkeolog og historiker, professor (siden 1937) og leder av departementet for arkeologi (siden 1939) ved Statsuniversitetet i Moskva.
Han er oppdageren av flere neverdokumenter som nå befinner seg i Novgorod. Han var korresponderende medlem av det sovjetiske vitenskapsakademiet og mottager av Sovjetunionens statspris (1970, 1982 (posthumt)).
Ahmed Magdi
Ahmed Magdi (født 9. desember 1989) er en egyptisk fotballspiller som spiller for fotballklubben Smouha.
I Sommer-OL 2012 i London deltok han for landet sitt der laget ble utslått i kvartfinalen.
NM i friidrett 1985
Norgesmesterskapet i friidrett 1985 bestod av en rekke arrangementer som i løpet av kalenderåret 1985 kåret norgesmestere i friidrettsøvelsene.
Hovedmesterskapet ble arrangert på Nadderud stadion i Bærum i perioden 2. til 4. august. Arrangør var Fossum IF.
Kongepokalvinnere var Einar Sagli og Ingrid Kristiansen.
Helen Hayes
Helen Hayes Brown (født 10. oktober 1900, død 17. mars 1993) var en amerikansk skuespiller.
NM i friidrett 1985
Følgende øvelser ble arrangert utenfor hovedmesterskapet:
Helen Hayes
Hennes mor var skuespiller og Hayes gjorde scenedebut som 5-åring, og kun ni år gammel opptrådte hun på Broadway. Hun gjorde sin filmdebut, 17 år gammel, i stumfilmen The Weavers of Life.
Hayes vant Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for rollen som Madelon Claudet i filmen The Sin of Madelon Claudet (1931), som var hennes første lydfilm. Hun vant Oscar for beste kvinnelige birolle for rollen som Ada Quonsett i filmen Airport (1970). Hayes har fått to stjerner på Hollywood Walk of Fame, og hun har også fått tildelt Presidentens frihetsmedalje. I 1973 ble hun innvotert i National Women's Hall of Fame.
Marianne Koch Knudsen
Marianne Koch Knudsen (født 1952) er en norsk forfatter og tidligere forlagsredaktør.
Marianne Koch Knudsen har først og fremst arbeidet i redaksjonen i Gyldendals barne- og ungdomsbokavdeling, der hun også har vært sjef. Hun har sammen med flere forfattere og redaktører stått for flere bokserier, oversettelser og utgivelser av bøker for barn og unge. Hun har blant annet vært medansvarlig for forlagets bokverk Hugin og Munin, som fikk Grafills Bokkunstpris i 1995, og for flere oversettelser av Ole Brumm.
Erdfunkstelle Raisting
Erdfunkstelle Raisting (jordstasjon Raisting) er verdens største jordstasjon for satellittkommunikasjon, og ligger i Raisting i den tyske delstaten Bayern.
Den ble bygget for Deutsche Bundespost og tatt i bruk i 1964.
TVG – Tenke det, ville det, gjøre det!
TVG – Tenke det, ville det, gjøre det! var et norsk talkshow med Egil Rafto som gikk på NRK fra 1994 til 1995. Programmet gikk på fredagskveldene.
Premieren ble sett av over 400 000.
Bill Drews
Wilhelm Arnold Drews (født 11. februar 1870, død 17. februar 1938), kjent som Bill Drews, var en tysk jurist og administrator. Drews var skaperen av den prøyssiske administrative loven for politiet av 1931, som ble modellen for alle tyske politilover.
Drews studerte jus i Göttingen, hvor han var medlem av studentforeningen Corps Bremensia Göttingen. Fra 1902 til 1905 satt han i Landrat til den prøyssiske Landkreis Oschersleben, før han begynte i det prøyssiske innenriksdepartementet.
Han var prøyssisk innenriksminister fra 1917 til 1918. I 1919 var han ansvarlig for å reformere den offentlige administrasjonen i den nydannede Fristaten Preussen, og sørget for skapelsen av det rigid organiserte statspolitiet som et supplement til de ukoordinerte, lokale politistyrker.
Drews ble president for den prøyssiske administrative høyesterett i 1921. I 1927 utga han læreboken Preußisches Polizeirecht i politiadministrasjon. Under hans presidentskap, opprettholdt retten stort sett prinsippet om rettsstaten etter NSDAPs maktovertagelse, selv om det innebar en betydelig utvidelse av politiets rettigheter. Frem til sin død i 1938 var Drews gjenstand for gjentatte angrep fra nasjonalsosialistiske lovgivere, som arbeidet for å innføre førerprinsippet i den offentlige administrasjonen.
Alfa sko
Alfa sko (tidligere Alfa Skofabrik AS) er en norsk leverandør av fottøy. Alfa Skofabrik holder til i Mohagalia 1 på Jaren og eies av investeringsselskapet Katalysator.
Motmakt
Motmakt er en norsk frihetlig sosialistisk organisasjon, som gjennom direkte aksjon kjemper for et statsløst, klasseløst samfunn. Organisasjonen er tilknytta det internasjonale Anarkismo.net-prosjektet.
Motmakt arrangerte den 7. september 2011 Hinsides statssosialismen med Noam Chomsky, på Litteraturhuset i Oslo, og har ved flere anledninger arrangert folkekjøkken for å sette fokus på overproduksjon og det de mener er umoralsk matkultur.
Siv Emilie Løvvold
Siv Emilie Løvvold (født 4. juli 1992 i Tønsberg) er en norsk montérytter fra Vear.
Hun var tidligere stallansatt hos Jan Morten Hansen på Jarlsberg Travbane, har en bachelorgrad i økonomi og administrasjon fra Bakkenteigen, og var Norges beste montérytter i 2012 og 2013.
Romania under Paralympiske sommerleker 1996
Romania deltok under Paralympiske sommerleker 1996 i Atlanta, USA, fra 16. til 25. august 1996.
Trichohoplorana
Trichohoplorana er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.
Utbredelse
Slekten lever i India, Nepal og Bhutan.
Schilde
Schilde er en kommune i den belgiske provinsen Antwerpen.
Uoffisielle måleenheter
Uoffisielle måleenheter er uoffisielle mål som oppstår og som gjerne brukes i mediesammenheng og lignende.
Altakraftverk – energi
Alta kraftverk blei satt i drift i 1987 og brukes som uoffisielt mål på produksjon av elektrisk kraft. Et altakraftverk tilsvarer en årsproduksjon på 655 GWh. Til sammenligning produserer heile Smøla Vindpark med sine 68 vindmøller 450 GWh i året, altså omtrent 0,7 Altakraftverk.
Fotballbane – areal/lengde
Et gitt antall fotballbaner brukes gjerne som mål på areal for å illustrere størrelsen av noe. Det problematiske med dette målet er at en fotballbane kan være 45–90 meter brei og 90–120 meter lang. Dette gir en minste størrelse på 4050 m² og en største størrelse på 10 800 m². Hvis den minste størrelsen settes til 100 %, vil den største størrelsen være 267 %. Det internasjonale målet er likevel 68x105 meter, altså 7140 m² (til sammenligning 176 %). Fotballbaner brukes også som lengdemål.
Ali Saibou
Ali Saibou (født 1940 i Dingajibanda, Ouallam arrondissement, Niger, Fransk Vest-Afrika, død 31. oktober 2011 i Paris, Frankrike; IPA: [aˈli sɛˈbu]) var en nigersk offiser og politiker for Mouvement National pour la Société du Développement-Nassara (fra 1989) fra djerma-folkegruppen. Fra 1987 til 1993 tjente han som Nigers tredje statsoverhode.
Uoffisielle måleenheter
Mong – valuta
Kommer fra Mongstad-saken. Uttrykket «én mong» utgjorde fire milliarder kroner, som var den først varslede budsjettoverskridelsen ved bygginga av oljeraffineriet på Mongstad (den totale budsjettoverskridelsen ble på 6 milliarder kroner). Pengebeløp angitt i så og så mange mong var vanlig i pressa i lang tid etter.
Ali Saibou
Saibou kom fra samme landsby som Seyni Kountché, men de var ikke beslektet. Han ble tidlig interessert i en militær karriere, og han studerte så ved den forberedende skolen i Saint-Louis, Senegal fra 1954, og ble så med i det første senegalesiske tirailleur-regiment. I 1960 deltok han i kamper i Kamerun, hvor han ble såret.
Uoffisielle måleenheter
Gardermobaner – valuta
Den dyre og problematiske utbygginga av Gardermobanen fra Oslo til Gardermoen pågikk fra 1994 til 1999. jernbanelinja, inkludert nye togsett, kosta 10 milliarder kr.
Ali Saibou
Da Niger ble uavhengig i 1960, ble Saibou overført til den nye nigerske hæren som sersjant. Han gikk så på offiserskole, og i 1969 ble han gjort til kommandant for en enhet i N'guigmi. Etter å ha flyttet til en ny enhet i Agadez, fikk han rangen kaptein. Saibou støttet Kountché i hans statskupp i 1974, og han brakte sine soldater fra Agadez til Niamey. Som belønning ble han forfremmet til major, gjort til minister for den rurale økonomien og klimaet, og 20. november ble han gjort til stabssjef.
Likevel var Kountché mistenksom mot Saibou, og i juni 1975 fjernet han Saibou fra regjeringa og ba han trekke seg fra sin militære stilling. Saibou møtte dette ved å be om å få pensjonere seg, noe som skal ha fjernet Kountchés tvil. Saibou forble lojal fram til Kountchés død 10. november 1987.
Deretter sikret Saibou seg sin nominasjon til det øverste militære råd som Koutchés etterfølger, og etterpå sendte han sine rivaler til utlandet på diplomatiske oppdrag, og han gjorde Mouvement National pour la Société du Développement-Nassara til det eneste lovlige partiet i landet. I 1989 fikk han godkjent en ny grunnlov, og det året stilte han som eneste kandidat i presidentvalget i desember.
På begynnelsen av 1990-tallet førte studentdemonstrasjoner og tuaregenes angrep på Tchin-Tabaraden til nasjonalkonferansen i 1991, som avviklet militærstyret og gjorde Saibou nesten maktesløs. På partikongressen i mars det året klarte han å holde på sin stilling som partileder, med god støtte fra hæren. Men senere samme år hindret nasjonalkonferansen ham fra å delta i det planlagte presidentvalget, og på en ny partikongress i november ble han erstattet som partileder av Tandja Mamadou. Etter Mahamane Ousmane ble valgt til president, trakk Saibou seg fra sin stilling 16. april 1993, og dro tilbake til hjemlandsbyen. Han døde 31. oktober 2011.
Uoffisielle måleenheter
Olympisk svømmebasseng - lengde/volum
Olympiske svømmebassenger brukes som uoffisielle mål på volum (som regel av løsmasser eller væske) eller lengde. Det internasjonale svømmeforbundet har spesifisert at olympiske svømmebassenger bør ha et volum på 2500 kubikkmeter ved en dybde på 2 meter, men selve dybden er ikke strengt spesifisert. I praksis er bassengene gjerne noe større. Avstanden mellom snuplatene er spesifisert til å være 50 meter, så igjen er selve bassenget gjerne litt lengre enn dette for å få plass til selve snuplatene.
America’s Army
America's Army er et videospill utviklet, publisert og vedlikeholdt av den amerikanske hæren for å bedre rekrutteringen av soldater til hæren, samt å fremme et positivt bilde av hæren. Spillet er et førstepersonsskytespill (FPS) med vekt på høy realisme i modellering av våpen og scenarier. Spillet er gratis tilgjengelig på internett, og fra hærens rekrutteringsoffiserer. Spillet har flere enn 10 millioner registrerte brukere, hvorav ca. halvparten har fullført "Basic Training" (en slags virtuell rekruttskole) for å kvalifisere seg til normal spilling på internett.
Uoffisielle måleenheter
Opera – valuta
Opera eller operahus tilsvarer omtrent 4 milliarder kroner, som var summen det kosta å bygge det omdiskuterte operahuset i Bjørvika Oslo. Operabygget åpna i 2008.
Personbil – vekt/lengde/utslipp
Personbiler brukes ofte som mål for vekt. Dette er svært unøyaktig, sia en personbil kan veie fra 59 kg til 3,5 tonn. Personbiler kan også brukes som lengdemål. Med lengder fra 1,34 til 6 meter, medfører også dette unøyaktighet. Personbiler brukes også som mål på CO2-utslipp.
America’s Army
Flere forfattere har påpekt at spillet må regnes som et propagandainstrument, gitt det amerikanske forsvarsdepartementets egen definisjon på propaganda:
Uoffisielle måleenheter
Personbil – vekt/lengde/utslipp
Enheten «PBE» (personbilenheter) brukes både i veitrafikkmålinger og -beregninger, og som mål for kapasitet på bilferger og er tatt med her til sammenlikning, selv om det er en offisiell måleenhet. Her ble det fastlagt en standard 1963, denne ble modifisert 1971. Den er en indikator for hvor mange biler en kan ta ombord på ei ferge – dvs. hvor mange billetter en kan gi forhandsreservasjon for. Når det gjelder plasskrav, er det tatt med at hver bil skal ha 75 centimeter avstand til alle sider.
America’s Army
"“Propaganda: Any form of communication in support of national objectives designed to influence the opinions, emotions, attitudes, or behavior of any group in order to benefit the sponsor, either directly or indirectly.” (Department of Defense Dictionary of Military and Associated Terms: Propaganda)"
Uoffisielle måleenheter
Hiroshimabomber – atombomber/jordskjelv/meteortrefninger/energi
Hiroshimabomben ble sluppet over (detonerte i 580 meters høyde) Hiroshima i 1945. Bomben hadde en sprengkraft på mellom 13 og 16 kilotonn TNT (omdiskutert). I dag brukes begrepet hiroshimabomber for å angi store kvantum energi fra for eksempel solen, jordskjelv eller bomber. Sia sprengkrafta i den opprinnelige Hiroshimabomben er omdiskutert er måleenheten noe unøyaktig.
America’s Army
Spillets første versjon (1.0), som fikk tittelen Recon, ble først utgitt den 4. juli 2002. Siden den gang har det blitt utgitt 26 versjoner, og den nyeste er America's Army 3.3 (Proving Grounds). Alle versjonene av spillet har blitt utviklet med spillmotoren Unreal Engine, og bruker (Punkbuster) til å prøve å stoppe juksing. Spillet er finansiert av USAs myndigheter, og distribueres gratis via digital nedlasting, nåværende gjennom STEAM.
Uoffisielle måleenheter
Steinkast og pilskudd – lengde
Steinkast og pilskudd er gamle lengdemål, og i alle fall førstnevnte er bevart i dagligtale. Det er imidlertid vanskelig å definere en bestemt avstand knytta til begrepene, men en antakelse kan være at et steinkast er omtrent 50 meter og et pilskudd fire ganger så langt (200 meter).
Aleksandra Zych
Aleksandra Zych (født 28. juli 1993 i Wałbrzych) er en polsk håndballspiller, som er høre bakspiller for den tyske klubben og det polske landslaget.
Klubb
Zych spilte i hjemlandet for klubben Gliwice fra 2009 til 2012, da hun meldte overgang til Gdynia.
I 2018 flyttet hun til Frankrike og signerte for for å erstatte Ana Gros.
Fra 2019 vil hun spille for den tyske klubben.
Landslag
Zych ble tatt ut i bruttotroppen til det polske landslaget foran Håndball-VM 2013, men var ikke blant de 16 utvalgte. Året etter fikk hun sin mesterskapsdebut under Håndball-EM 2014.
Lasse Olsen
Lasse Olsen (født 18. november 1973) er en tidligere norsk fotballspiller. Han var tidligere angrepsspiller i tippeligaen for Strømsgodset Toppfotball og senere også for Aalesunds Fotballklubb og Mjøndalen IF. Han har spilt på folkets landslag mot Liverpool.
Olsen ble populært kalt «Slaktern» blant Godsets supportere på grunn av sin utdannelse (som slakter). Han er blant annet kjent for sitt innkast med innlagt salto.
Olsen fikk ikke fornyet kontrakt med Aalesund etter sesongen 2008. Og ble da trener for G16 laget i en klubb som heter Sportsklubben Herd fra Ålesund. I tillegg spilte han for klubbens a-lag. Den 31. august 2010, på siste dag av overgangsvinduet, signerte han for bruntrøyene fra Nedre Eiker i en kontrakt som går ut sesongen 2011. Etter dette la han opp. Spilleren gjorde comeback for Spjelkavik IL i 2013.
Etter dette var han trener for både gutte- og juniorlaget til Herd frem til og med 2017 sesongen. Da fortsatte han karrieren som spillende trener for Larsnes Gursken i 2018 sesongen. Etter dette spilte han i Tomrefjord i 2019 sesongen
Karriere som spiller
oppdatert tom 2006-sesongen.
Theodor Abrahamsen
Theodor Abrahamsen (født 31. oktober 1919 i Drøbak, død 22. desember 2021, Hamar sykehus) var en norsk motstandsmann og tidligere rektor ved Hamar katedralskole fra 1971 til 1987.
Liv og virke
Abrahamsen vokste opp i Drøbak, med russisk mor. Fra 1920 til 1928 bodde familien i Riga og Onega. Deretter flyttet de til London hvor Abrahamsen fikk sin skolegang. Han studerte på college i Oxford ved utbruddet av andre verdenskrig i 1939, men var tilfeldigvis i Oslo og kom seg ikke tilbake til Oxford, da Norge ble invadert av Tyskland. Studiene måtte derfor fortsette ved Universitetet i Oslo.
I 1943 var han blant studentene som ble arrestert og satt i arrest i Universitetets aula i noen dager for de ble ført til en leir i Stavern. Der satt de til over jul. Abrahamsen ble sendt til Tyskland med skipet DS «Donau», og nådde Buchenwald midt i januar 1944. Det var en hard vinter i konsentrasjonsleiren. Sommeren 1944 ble Abrahamsen og de andre studentene fra Buchenwaldleiren overført til Sennheim i Alsace. Der ble de internert med andre norske studenter. Studentene ble der presset hardt for å bli SS-soldater. Studentene ble etter hvert returnert til Buchenwald og hentet hjem til Norge med de hvite bussene via Sverige.
Abrahamsen fullførte sine studier etter krigen og ble lektor ved Lillehammer gymnas. Fra 1954 til 1955 arbeidet han ved en High School i Montreal i Canada, før han studerte på Fulbrightstipend i Seattle i USA i 1957-1958. Fra 1965 var han lektor i engelsk ved Universitetet i Oslo frem til han i 1971 ble rektor ved Hamar katedralskole.
Abrahamsen mottok medalje for sin deltakelse i motstandskampen under okkupasjonen. Han pratet flytende russisk, og i en alder av 88 begynte han på arabisk.
Lagoa do Mato
Lagoa do Mato er en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Skal – skal ikke… ?
'Skal, skal ikke .. ?' er et norsk underholdningsprogram med Ivar Dyrhaug som gikk på NRK i 1995. Programmet gikk på lørdagskveldene.
Programmet ble dårlig mottatt av TV-anmelderne.
Premieren ble sett av 1,017,000, noe som gjorde det til ukens mest sette program. Siste program ble sett av 1,2 millioner, bare slått av KLMs Vorspiel (1,4 millioner).
Tennsundbrua
Tennsundbrua er en del av fylkesvei 7276 og er ei bilførende bro som knytter sammen Sør-Herøy og Tenna i Herøy kommune i Nordland. Konstruksjonen består av tre elementer og to pilarer, med fyllinger på begge sider. Broa ble bygd i 1964 og var den første bilførende broa som ble bygd i kommunen. Grunnet broas smale kjørebane ble det planlagt å montere lysregulering i 2021 som et trafikksikkerhetstiltak.
Jorge Bermúdez
Jorge Hernán Bermúdez Morales (født 18. juni 1971 i Armenia i Quindío) er en colombiansk tidligere fotballspiller. Han spilte 56 kamper for mellom 1995 og 2001. Bermúdez spilte på klubbnivå for flere klubber i Colombia, inkludert Deportes Quindío, América de Cali, Deportivo Quevedo, Deportivo Pereira og Independiente Santa Fe. Han startet sin karriere som fotballspiller med Deportes Quindío, som også var laget han avsluttet sin karriere med sytten år senere.
Bermúdez spilte også for en rekke klubber utenfor Colombia, inkludert SL Benfica (Portugal), Boca Juniors og Newell's Old Boys (Argentina), Olympiakos (Hellas), og Barcelona Sporting Club (Ecuador). I sin tid med Boca Juniors vant Bermúdez en rekke titler, deriblant Copa Libertadores og Copa Intercontinental i 2000 og tre ligatitler (1998, 1999 og 2000). Bermúdez deltok under Sommer-OL 1992 og han hadde opptredener under VM i fotball 1998 og i tre utgaver av Copa América, henholdsvis i 1995, 1997 og 1999.
Hillary Lindsey
Hillary Lindsey er en amerikansk countrysanger og låtskriver. Hun har skrevet sanger for blant annet Faith Hill, Martina McBride, Carrie Underwood, Taylor Swift og Tim McGraw.
Lindsey har utgitt en singel som sanger, «The Clown», men denne bommet på hitlistene.
Lindsey ble belønnet med en Grammy Award for beste sang med «Jesus, Take the Wheel», fremført av Carrie Underwood.
Hun ble nominert til Oscar for beste sang for «Coming Home» fra filmen Country Strong (2010), som hun skrev sammen med Bob DiPiero, Tom Douglas og Troy Verges.
Liste over ordførere i Asker
Liste over ordførere i Asker er en kronologisk liste over ordførere i nye Asker kommune, som ble etablert ved sammenslåing av kommunene Hurum, Røyken og Asker med virkning fra 1. januar 2020.
Malvern Hills
Malvern Hills er et høydedrag i de engelske fylkene Worcestershire, Herefordshire og et lite område i nordlige Gloucestershire som dominerer det omliggende landskapet og byene og landsbyene i distriktet Malvern. Det høyeste punktet er gir en utsikt over Severndalen med høydedragene i Herefordshire og fjellene i Wales, deler av tretten fylker, Bristolkanalen, og katedralene i Worcester, Gloucester og Hereford. Malvern Hills har blitt utpekt av Countryside Agency som et Område av særlig vakker natur, og er den mest populære turistattraksjonen som er gratis i Vest-Midlands. I 2006 ble Worcestershire County Council, landrådet, gitt 770 000 pund av lotterifondet Heritage Lottery Fund for å restaureringsarbeid og bevaring av området. Forvaltningen av høydedragene er underlagt Malvern Hills Conservators.
Geografi
Malvern Hills går nord og sør i omtrent 13 km mellom Great Malvern og landsbyen Colwall og med utsyn over elven i Severndalen i øst og med åsryggene Cotswolds bortenfor. Det høyeste punktet for høydedragene er Worcestershire Beacon som er 425 meter over havnivået (OS Grid referanse SO768452). Åsene er berømte for deres naturlige mineralkilde og brønner, noe som var grunnen for utviklingen av Great Malvern som kurbad tidlig på 1800-tallet. Vann fra Malvern blir tappet og solgt kommersielt i stort antall både i Storbritannia og verden over.
Det er tre overganer over åsryggene, Wyche ved vegen A438 nord for åsen Raggedstone og vegen A449 akkurat nord for Herefordshire Beacon, en bygdeborg fra jernalderen på toppen av høyden. Stedet er antatt å gå tilbake til tiden før år 0 og har blitt omfattende utvidet i tiden etter av en festning fra middelalderen. De omfattende jordverkene har derimot blitt stående klart synlig den dag i dag og har formet åsen.
Geologi
Malvern Hills har formet en del av de aller eldste bergartene i England, hovedsakelig magmatisk- og metamorf bergarter fra sen prekambrium tid, det vil si rundt 600 millioner år gammel. Malvern Line eller Malvern Lineament er det navn som er gitt til en nord-sørlig rettet aksialt lineament som går gjennom Malvern Hills og strekker seg sørover mot Bristol og nordover forbi Kidderminster. Den består av en rekke av forkastninger og folder som har den effekt at den fører gammel bergarter opp til overflaten. Ved å være hard magmatisk berg har de motstått erosjon bedre enn det omliggende landet og har gitt skarp linje av åser og hvor Malvern Hills er den mest framstående. Denne linjen er betraktet som markeringen av ytterkanten av to terraner – to en gang adskilte fragmenter av jordens skorpe som i dag er forent som et stykke – Wrekin-terranet i vest og Charnwood-terranet i øst.
Det er en meget liten grotte i nærheten av åsenes rygg kalt for Clutter's Cave (eller Waum's Cave etter kilden som en gang lå nedenfor den.)
Historie
Navnet Malvern – opprinnelig gitt for åskammen som en helhet – er av brytonisk (gammelwalisisk) opprinnelse, moel fryn i betydningen «nakne eller skallete ås». Høydene på åsene var gode forsvarspunkter. Herefordshire Beacon er kjent som British Camp, «den britiske leir», som levningene av en stor bygdeborg fra jernalderen og ligger på toppen av åsen. I middelalderen lå høydene innenfor den kongelig jaktskog hvor det ble jaktet på hjort.
Malvern Ridge marker grensen mellom de angelsaksiske kongedømmene Hwicce og Magonsætan. Åsryggen formet også den tradisjonelle fylkesgrensen mellom Herefordshire og Worcestershire. Munkene ved klosteret i Great Malvern tappet på flaske det første kildevannet ved Holy Well («Hellige brønn») i 1622. Det er den tidligste nedtegnelse av vann på flaske i Storbritannia.
I 1884 ble Malvern Hills Conservators etablert ved en lov fra Det britiske parlamentet for å bevare åsenes naturlige aspekt og beskytte dem fra inntrenging og utbygging. Imidlertid hadde det på denne tiden allerede begynt igangsatt steinbryting i stor stil. Steinverk var i gang på 1870-tallet ved Tank Quarry og ved Little Malvern av Pyx Granite Company. Konservatorer for åsene dreve lobbyvirksomhet i parlamentet for å få en lov som begrenset eksploatering og rovdrift og selv om en andre lov ble vedtatt i 1924 var forskriften i stor grad ikke effektiv. Steindrift fortsatte fram til 1966 og landskapet ble ugjenkallelig endret. Steindriften har også skap habitater for frosker, padder, salamandere og andre små dyr. De nye klippene har gitt steder som egner seg for redebygging for falker og andre fugler. En del av områdene hvor de har vært steindrift har det vært flere ulykker.
Malvern Hills i kulturen
Malvern Hills var inspirasjonen og settingen for det berømte religiøse og politiske diktet om Piers Plowman («Per Plogmann») fra 1362 skrevet av en William Langland. Den tidligste poetiske hentydning til Malvern Hills skjer i diktet And on a Maye mornynge on Malverne hylles. William Langland, den antatte forfatteren, var muligens utdannet ved klosteret i Great Malvern.
Den engelske komponisten Edward Elgar, som selv var fra området, hadde mange spaserturer, syklet, og etter sigende fløy drager over åsene. Han skrev en kantate i 1898 kalt Caractacus som hadde hentydninger til en populær legende om den keltiske krigsherren Caratacus' siste forsvarstilling ved bygdeborgen. I 1934, i løpet av komponistens siste sykdom, fortalte han til en venn: «Om du noen gang etter at jeg er død hører noen plystre denne melodien (åpningstematet til hans cellokonsert) på Malvern Hills, ikke bli redd. Det er bare meg.»
I boken Early British Trackways («Tidlige britiske stier») hevdet Alfred Watkins at han trodde at en «ley line» (en påstått oppstilt geografisk linje av eksempelvis oldtidssteder) gikk gjennom Malvern Hills via flere brønner, blant annet St Ann's Well, Holy Well, Walms Well og St. Pewtress Well.
Poeten W.H. Auden underviste i tre år ved The Downs School i Colwall i Malvern Hills. Han tilbrakte tre år ved skolen på 1930-tallet og skrev noen av sine fremste tidlige kjærlighetsdikt der, inkludert This Lunar Beauty; Let Your Sleeping Head; My Love, Fish in the Unruffled Lakes; og Out on the Lawn I Lie in Bed. Han skrev også et langt dikt om åsene og utsikten fra dem, kalt ganske enkelt The Malverns.
«Malvern Hills» er den tredje novellen hos den japansk-engelske forfatteren Kazuo Ishiguros samling Nocturnes (2009).
Eupolemus
Eupolemus er en tidlig hellenistisk jødisk historiker. Han har bare etterlatt spor i form av fem (eller muligens seks) fragmenter i den kristne biskop Eusebius av Cæsareas Praeparatio Evangelica, innesluttet i sitater fra den hedenske historikeren Alexander Polyhistor og i Stromata av Klemens av Alexandria.
Eupolemus, som synes å ha vært en jødisk ambassadør, har gitt et gresk-jødisk syn på Moses' rolle og bidragene til David av Israel og Salomo til tempelkulten i Jerusalem.
Stil og ordvalg indikerer at Eupolemus' tekster opprinnelig må ha vært skrevet på gresk, og dateringen av hva han skrev av det som synes å være ekte avsnitt er gitt til 158 eller 157 f.Kr. At forfatteren daterer sitt verk ved Selevkideriket framfor Ptolemeerdynastiet, kan henvise til opprinnelse i Israels land framfor i Egypt.
Det har vært spekulert i om denne Eupolemus er identisk med den Eupolemus som var ambassadør til Roma, slik det er nevnt i Første Makkabeerbok 8.17-18 og Andre Makkabeerbok 4.11. Denne Eupolemus var sønn av Johannes, sønn av Akkos, og ble sendt sammen med Jason, sønn av Eleasar, som diplomater til Roma i år 161 f.Kr. for å forhandle en avtale mellom hasmonerne og Den romerske republikk. Eupolemus var muligens en venn av den jødiske herskeren Judas makkabeeren og antagelig en dyktig diplomat ettersom han lyktes i sitt oppdrag. Det er mulig å utlede at han var en prest eller nært tilknyttet den religiøse kulten ettersom han skriver om Salomos tempel.
De fragmenter som er blitt vurdert som ekte tilhørende Eupolemus er:
Det finnes ytterligere fragmenter som vanligvis er blitt tilskrevet en senere forfatter som kalles for Pseudo-Eupolemus. Disse, nedskrevet i Praeparatio Evangelica 9.17.2–9, forteller at
James T. Goodrich
James Tait Goodrich (født 16. april 1946 i Portland i Oregon i USA; død 30. mars 2020 i New York City) var en amerikansk hjernekirurg.
Bakgrunn
James T. Goodrich stammet fra Oregon. Han tjenestegjorde i United States Marine Corps i Vietnamkrigen. Goodrich studerte først ved University of California, Irvine og deretter ved Columbia University, der han tok master- og doktorgrader i filosofi og i medisin. Praksisstasjonene under utdannelsen var i New York.
Karriere
Han virket i tretti år ved Montefiore Medical Center i bydelen Bronx i New York City. Der ledet han avdelingen for nevrokirurgi for barn. Dr. Goodrich underviste dessuten som professor ved Albert Einstein College of Medicine i New York. Han ble kjent utover egne fagkretser ved den kirurgiske adskillelsene av de siamesisk tvillingene Carl og Clarence Aguirre i 2004, og Jadon og Anias McDonald i 2016.
Melanie Wilson
Melanie Wilson (født 25. juni 1984) er en britisk roer. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 6 i dobbeltfirer.
Daniel Clark
Daniel Clark (født 16. september 1988) er en britisk basketballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på niendeplass med det britiske landslaget.
Edikt
Edikt (fra latin edicere, «kunngjøre») betegner i eldre eller utenlandske forhold i betydningen offentlig kunngjøring eller påbud. Edikt ble opprinnelig brukt om retten romerske embedsmenn hadde til å offentliggjøre de retningslinjer og regler som de ønsket å legge til grunn for utøvelsen av sitt embede i det året de var valgt for.
Hulshout
Hulshout er en kommune i den belgiske provinsen Antwerpen.
Edikt
Et edikt brukes i dag i historisk sammenheng om en offentlig kunngjøring av en beslutning som hadde lovs virkning. Et edikt var vedtatt av noen som hadde kompetanse til å gi lover. Edikt henviser vanligvis til romerretten eller til enkelte kunngjøringer som konger eller keisere tidligere har fattet.
Pretoredikt
Opprinnelig ble romersk edikt, edictum praetoris, brukt om den årlige kunngjøring som en romersk pretor ga da han tiltrådte sitt embete som praetor urbanus. I egenskap av å være den høyeste magistrat, nest etter konsulene, fikk pretorembetet i løpet av andre halvdel av den romerske republikken ansvar for hele rettssystemet. Det første pretorembete ble opprettet i 367 f.Kr. Pretorene ble valgt for ett år og kunne først gjenvelges flere år senere. Han var fremste øvrighetsperson i administrasjonen av rettspleien (det vil si dommer) og kunngjorde pretors edikt (edictum annuum).
Disse ediktene var nødvendig for de punkter hvor romersk lov ikke var tydelig eller trengte nærmere bearbeidelse. Jevnlige edikter kunne komme til å utgjøre korpus av presedens eller rettspraksis; det vil si at det over tid oppsto en pretorisk rett (ius honorarium). Gjennom disse edikt kunne lovgivningen holde noenlunde tritt med tidens krav. Utviklingen og forbedringen av romersk lov skyldte mye til pretorenes klokskap og varsomhet.
Bypretorediktet ble modellen for de øvrige pretorenes edikt, og mot slutten av den romerske republikken ble pretorediktene nokså like. Pretorediktet ble også forbilde for ediktene til provinsguvernører og andre provinsmyndigheter. Også edilene og provinsstattholderne kunngjorde edikter. De var dog mer av administrativ art, de senere (edicta provincialia) hadde til en viss grad samme betydning for provinsene som den romersk pretoren hadde for byen Roma.
Ediktet var ikke en systematisk kodifisering, men en løst sammensatt tekst med en viss orden. Rekkevidden av pretorenes edikt er i dag vanskelig å fastslå. I en lov fra 67 f. Kr. synes pretor å ha blitt forpliktet til å følge de aksjonene som han selv hadde satt inn i sitt edikt, men andre kilder tyder på at dette ikke alltid ble forstått bokstavelig. Pretors edikt var uttrykk for store deler av den romerske privatrett - retten mellom borgerne. Hvordan ediktene var utformet i detalj, er ikke lenger mulig å fastslå ettersom de er kun kjent gjennom Digestene. Disse er en del av keiser Justinians lov og består av mange tusen sitater fra de romerske juristenes skrifter som ble skrevet under den klassiske tiden (ca 500 f.Kr. - ca 250 e.Kr.). På 500-tallet, samlet og tilpasset Justinians jurister denne veldige sitatmengden og fordelte den systematisk etter tema over 50 kapitler.
Pretorene fortsatte å lage ny rett gjennom sitt edikt langt inn i keisertiden. Først under Hadrians styre (117–138) sammenstilte juristen Salvius Julianus ediktene, edicta perpetua («keiserlov»), i en ordnet samling, noe som fortrengte eldre samlinger. Dette skjedde omkring eller etter år 125. og ble grunnlaget for den senere rettsutviklingen og dermed også for den justianske lov, Corpus juris civilis, (529–559).
Romerske keiseres edikt
Den romerske keisermakten brukte også republikkens former for sine beslutninger, som edikter (allmenne bestemmelser, reskripter (svar på forespørsler som også kunne ha generell rekkevidde) og dekreter og mandater. Over tid fikk keiserbestemmelsene fellesnavn som constitutiones, konstitusjoner. Først langt senere fikk konstitusjoner dagens betydning av grunnlover..
De keiserlige edikter skiller seg fra ediktene under den romerske republikk ved at de ikke opphørte. Romerrepublikkens edikter opphørte med embetet. De keiserlige edikter og andre beslutninger gjaldt inntil de ble uttrykkelig opphevet.
Edikt utenfor Romerriket
Også etter Romerrikets fall ble edikt brukt om enkelte vedtak av konger eller keisere. Enkelte av disse ediktene har fått egne navn.
Doktorgradskandidatenes interesseorganisasjon ved NTNU
Doktorgradskandidatenes interesseorganisasjon ved NTNU (DION) er en fagpolitisk uavhengig interesseorganisasjon som arbeider med saker av betydning for doktorgradskandidater ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). DION ble stiftet 29. februar 1996. DION samarbeider med andre stipendiatorganisasjoner gjennom nettverket Stipendiatorganisasjonene i Norge (SiN) og med fagforeningene Forskerforbundet og Tekna, spesielt i spørsmål om lønn og arbeidsvilkår.
Edikt
Edikt utenfor Romerriket
Det nantiske edikt er den forordning gitt av den franske konge Henrik IV i Nantes i 1598 til beskyttelse av hugenottenes rettigheter. Hugenottene fikk trosfrihet, rett til å holde gudstjenester visse steder og rett til å holde synoder. Ediktet i Nantes innrømmet reformerte (det vil si hugenotter) betydelig frihet til å praktisere sin religion, men ved opphevelsen av ediktet i 1685 flyktet mange av de franske reformerte til Preussen, som på den tiden hadde en mer liberal religionspolitikk enn Frankrike.
Doktorgradskandidatenes interesseorganisasjon ved NTNU
DION representerer i utgangspunktet alle registrerte doktorgradskandidater ved NTNU og har ikke offisielt medlemskap. Styret i DION avholder åpne styremøter en gang i måneden, dagen før NTNUs styremøter. Årsmøtet avholdes normalt på våren og styremedlemmer i DION velges for ett år av gangen.
Styremedlemmer i DION har også verv i arbeidsgrupper og utvalg ved universitetet (blant annet Sentralt forskningsutvalg). Styrets viktigste rolle er å være en høringsinstans for saker angående doktorgradskandidater, informere kandidater, svare på henvendelser om arbeidvilkår og være et bindeledd mellom sentraladministrasjonen og andre tillitsvalgte for doktorgradskandidatene.
Formål
Organisasjonen har følgende hovedarbeidsområder:
Edikt
Edikt utenfor Romerriket
Ediktet i Potsdam var en kunngjøring om religiøs toleranse utstedt den 29. oktober 1685 av den store brandenburgiske kurfyrsten, Fredrik Vilhelm. Det tilbød hugenottene, som ble forfulgt i Frankrike på grunn av sin religion, fritt og sikkert opphold i Brandenburg. Flyktningene mottok dessuten generøse privilegier, som skatte- og tollfrihet og understøttelse for næringsvirksomhet og betaling av deres prest av kurfyrstedømmet.
Den japanske keiser Toyotomi Hideyoshi i utstedte i 1587 et edikt som forviste kristne misjonærer fra Kyushu. Den 5. februar 1597 beordret han henrettelsen av 26 kristne i Nagasaki.
Doktorgradskandidatenes interesseorganisasjon ved NTNU
Historie
Et spørsmål som meldte seg rundt 2001 var stipendiaters ansattstatus. Den formelle endringen fra student- til ansattstatus måtte balanseres med de fordeler studentstatus gav. Denne diskusjonen skapte stor engasjement også fra andre institusjoner. Høsten 2002 deltok DION aktivt, gjennom daværende leder Margit Hermundsgård,for opprettelsen av paraplyorganisasjonen Stipendiatorganisasjonene i Norge (SiN). I samarbeid med representanter fra andre institusjoner med doktorgradskandidater ble SiN stiftet i januar 2003. DION ble da representert med to medlemmer. DION deltok også som eneste norske organisasjon i det internasjonale nettverket Pi-net. Senere er SiN tatt opp som medlem av European Council of doctoral candidates and junior researchers (EURODOC).
Edikt
Edikt utenfor Romerriket
Ediktet i Poitiers i 1577 ga protestantene betydelige innrømmelser og avsluttet de franske religionskriger, også kalt for hugenottkrigen.
Restitusjonsediktet var en forordning som ble utformet den 6. mars 1629 (gregoriansk kalender) av den tysk-romerske keiser Ferdinand II hvorigjennom den katolske tolkningen av religionsfreden i Augsburg år 1555 ble slått fast som gjeldende rett.
Ediktet i Gülhane i 1839 var en proklamasjon av den osmanske sultan Abdülmecid som åpnet for perioden kalt Tanzimât («Reorganiseringen») av Det osmanske rike. Det var en periode av reformasjon som begynte i 1839 og sluttet i 1876. Tanzimât-tidens reformer var karakterisert av ulike forsøk på å modernisere riket og åpne opp for impulser fra vestlige Europa.
Det evige edikt (nederlandsk: Eeuwig Edict) var en beslutning hos de nederlandske statene Holland og Vest-Friesland i august 1667 om å avskaffe posisjonen stattholder (monarkens stedfortreder).
Mohammed Daddach
Sidi Mohammed Daddach (سيدي محمد دداش) (født 1957 i Guelta Zemmur) er en sahrawisk politisk aktivist og tidligere fengslet opposisjonell som kjemper for et fritt Vest-Sahara. Han har blitt kalt for "Nord-Afrikas Mandela".
I 1973 ble Daddach med i Front Polisario, den saharawiske motstandsbevegelsen. I begynnelsen av 1976 forsøkte Daddach å flykte til Tindouf, Algerie. I nærheten av Amgala ble jeepen hans stanset av marokkanske soldater. Daddach ble arrestert og satt i fengsel i 2 år. Han ble senere tvangsrekruttert til den marokkanske hæren.
I august 1979 ble Daddach nok en gang arrestert, men denne gangen ble han også alvorlig skadd i sitt forsøk på å desertere fra hæren. For dette ble han dømt til døden for høyforræderi i april 1980.[1] Sidi Mohamed Daddach er den saharawiske menneskerettighetsaktivisten som har sittet lengst i marokkanske fengsler, til sammen 24 år. Han ble først dømt til døden, men etter 14 år ble dommen omgjort til livstid. Daddach søkte aldri om benådning i løpet av sin tid i fengselet. Han ville ikke løslates så lenge det satt andre politiske fanger i fengsel. Han kjempet også for at skjebnen til "forsvunne" fanger skulle bli kjent. 7. november 2001 ble Daddach løslatt etter press fra menneskerettighetsorganisasjoner og aktivister i Vest-Sahara og over hele verden. Han ble løslat ved kongelig amnesty av den marokkanske kongen Mohammed 4. av Marokko som anså det som et resultat av hans "affection for the sons of the sahara"
Etter løslatelsen i 2001 har Daddach fortsatt sin kamp for frigjøring av det okkuperte Vest-Sahara. I november 2002 mottok han den Bergen-baserte Raftoprisen for menneskerettigheter. I sin begrunnelse, uttalte Raftostiftelsen:
Daddach har i blitt et stadig større symbol på den sivile befolkningens ikke-voldelige kamp for menneskerettigheter, bevegelsesfrihet, ytringsfrihet og retten til selvbestemmelse.
Da han kom til Norge for å motta prisen, møtte han statsminister Bondevik, Utenrikskomiteen på Stortinget, representanter for Utenriksdepartementet, norsk presse og organisasjonsliv.
I Bergen fikk han også møtt sin mor for første gang på 27 år. Hun hadde bodd i flyktningleirene i Algerie siden Vest-Sahara ble okkupert i 1975. Derfra hadde hun vært aktiv i kampanjene for å få løslatt Daddach fra fengselet. Gjenforeningen ble lagt merke til og rost av FNs generalsekretær, og fikk bred dekning i norske og utenlandske medier.
Marokkanske myndigheter fratok Daddach passet i 2003, da han stod på Casablanca flyplass, på vei til FNs menneskerettighetskommisjon i Genève. Daddach skulle, sammen med 12 andre aktivister, legge fram dokumentasjon om overgrep i de okkuperte områdene. Etter dette forsøkte Daddach å få tilbakelevert passet, uten hell.
November 2006, skulle Raftostiftelsen feire sitt 20-årsjubileum, og Daddach ble invitert til å delta. Marokkanske myndigheter nektet imidlertid å gi ham passet tilbake.
Samme måned sendte 31 norske organisasjoner en appell til den marokkanske innenriksministeren, med krav om at passet skulle returneres. Kampanjen var vellykket, og Daddach var igjen i stand til å reise utenlands. Det første han gjorde var å reise til leirene i Algerie der han møtte sin mor.
I februar 2007 kom Daddach til Norge for annen gang. På besøket holdt han flere foredrag, og hadde møte blant annet med utviklingsminister Erik Solheim og representanter fra norsk UD og Stortinget.
29. april 2013, var Daddach en av 9 saharawier som ble skadet under demonstrasjonene i El Aaiún.
Jordans historie
Jordans historie begynner med arkeologiske spor etter menneskelig aktivitet i området som senere ble kalt for Transjordan i paleolittisk tid eller tidlig steinalder (ca. 90 000 f.Kr). I historisk tid gjorde en stamme i området, moabittene, opprør mot «Davids hus», det vil si kongedynastiet i oldtidens Israel, kanskje på 1000-tallet f.Kr. Moabittenes hovedstad var Dibon, som befant seg rett ved dagens moderne jordanske by Dhiban. Senere opprettet en annen stamme hovedstad i Petra, som var sentrum for karavanetrafikken gjennom landet. Petra hadde sin storhetstid fra ca år 400 f.Kr. til ca år 300 e.Kr. da byen ble avbefolket, men ble gjenoppdaget i 1812. I dag er de spektakulære ruinene et attraktivt turistmål. Landet ble innlemmet i Romerriket i 103 e.Kr., og ble underlagt den ekspanderende muslimske erobringen fra 600-tallet. På 1500-tallet ble landet underlagt osmansk overherredømme. Landet var en del av araberoppstanden tidlig på 1900-tallet og ble en del av det britiske mandatet av Transjordan midt på 1900-tallet. Etter den andre verdenskrigen ble Transjordan omgjort til et uavhengig kongedømme, og ble omdøpt til Jordan 2. juni 1949.
Tidlig historie
Arkeologene har funnet bevis på menneskelig aktivitet i Transjordan som dateres tilbake til tidlig steinlader (500 000 – 17 000 f.Kr). Det finnes ikke fast bosetning i denne alderen, men arkeologer har funnet redskaper, som håndøkser og kniver, av flint og basalt.
I den neolittisk tid (8 500–4 500 f.Kr), skjedde det tre store forandringer. Først begynte folk å leve mer ensidig i små landsbyer, nye matressurser ble oppdaget og kultivert, som korn, erter, linser og geiter. Befolkningen økte og nådde flere titalls tusen.
Den andre store forandringen ble forårsaket av merkbar forandring av klimaet, som ble varmere og tørrere, og den østlige delen ble til ørken som ble ubeboelig mesteparten av året. Klimaendringen skjedde i tiden 6500 og 5500 f.Kr.
Rundt 840 f.Kr. gjorde kongen av Moab, Meshe, opprør mot «Davids hus». Moab ble en ordansk stamme som levde øst for Dødehavet og rundt 70 kilometer sør for Amman. Denne kampen er skrevet ned i Bibelens 2. kongebok, kapittel 3. Fortellingen i Bibelen er blitt bekreftet Mesjastelen, en moabittisk minnestein som ble funnet i den jordanske byen Dhiban i 1868.