cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Artemis
Etymologi
Navnet Artemis (substantiv, hunkjønn) er av ukjent eller usikker opprinnelse og etymologi, men flere forslag har vært fremmet. Eksempelvis i henhold til Jablonski er navnet frygisk og kan bli «sammenlignet med den kongelige benevnelse Artemas av Xenofon». I henhold til Charles Anthon er det primitive roten av navnet antagelig av persisk opphav fra arta*, art*, arte*,.. som alle betyr «stort», «utmerket», «hellig»,... Artemis blir således «identisk med den store mor av naturen, akkurat som hun ble dyrket ved Efesos». Anton Goebel «foreslår roten στρατ eller ῥατ, «å ryste», og gjør Artemis' betydning den som kaster dart eller skyter». Babiniotis har imidlertid akseptert at etymologien er ukjent, og uttalte at navnet allerede er bevitnet i mykensk-gresk og er muligens av før-gresk opprinnelse.
Navnet kan muligens også være beslektet med greske árktos, «bjørn» (fra urindoeuropeisk *h₂ŕ̥tḱos), antatt å knyttes til en bjørnekult fra oldtiden som gudinnen hadde i Attika (Brauronia) og neolittiske levninger ved Arkoudiotissagrotten på Kreta (hvor grottenavnet betyr «binne»), foruten også den mytologiske fortellingen om Kallisto, som opprinnelig handlet om Artemis (arkadisk epitet kallisto); denne kulten var en overlevning av en meget gammel totemtro og sjamanistiske ritualer og utgjorde en del av en større bjørnekult også gjenfunnet i andre indoeuropeiske kulturer (eksempelvis galliske Artio). Det er antatt at Britomartis, som ble dyrket i minoiske Kreta som gudinne av fjellene og for jakt, var en forløper til Artemis. Mens forbindelsen til navn i Anatolia har blitt foreslått, er de tidligste attesterte formene av navnet Artemis er mykensk-gresk a-te-mi-to og a-ti-mi-te, skrevet i Linear B ved Pylos. Artemis ble dyrket i Lydia i Anatolia som Artimus.
Antikkens greske skribenter ved å benytte folkeetymologi, og en del moderne forskere, har knyttet Artemis (dorisk Artamis) til ἄρταμος, artamos, det vil si «slakter», eller som Platon gjorde i dialogen Kratylos, til ἀρτεμής, artemḗs, det vil si «trygg», «uskadet», «ren», «plettfri jomfru».
Fødsel
Ulike og motstridende fortellinger er fortalt om Artemis' fødsel og hennes tvillingbror Apollon. Alle redegjørelser er imidlertid enig om at hun var datter av Zevs og Leto, og tvillingsøster av Apollon.
En fortelling gitt av Kallimakhos fortalte at Hera ga Leto forbud mot å føde på enten terra firma (fastlandet) eller på en øy. Hera var rasende på Zevs, sin ektefelle, etter at han hadde gjort Leto gravid. Men øya Delos (eller Ortigia, en liten øy foran byen Siracusa, i henhold til Homeriske hymne til Artemis) var ulydig mot Hera og lot henne føde der.
I oldtidens kretiske historie ble Leto dyrket ved Faistos og i kretisk mytologi fødte Leto sine barn Apollon og Artemis på småøyene som i dag er kjent som Paximadia.
I en skolia på Servius på Æneiden III, 72, er øya Ortigias arkaiske navn redegjort ved at Zevs forhandlet Leto til en vaktel (ortux) for å forhindre at Hera fant ut om hans utroskap. Kenneth McLeish forslår videre at i formen som hønsefuglen vaktel vill Leto ha gitt fødsel med like mye fødselsmerter som vaktel har når den legger egg.
Mytene skiller seg også i spørsmålene hvem som ble født først, Apollon eller Artemis. De fleste fortellinger mener at Artemis ble født først og ble sin mors jordmor ved fødselen av broren Apollon.
Santa Lúcia (Paraná)
Santa Lúcia er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Führungsakademie der Bundeswehr
Führungsakademie der Bundeswehr (FüAkBw) er det høyeste militærakademiet i det tyske forsvaret, Bundeswehr. Det ble etablert 15. mai 1957 i Bad Ems, og har siden 1958 hatt sete i Hamburg. Det anses som etterfølger etter Preußische Kriegsakademie, etablert i 1810.
Artemis
Barndom
I henhold til Kallimakhos trodde Artemis at hun hadde blitt valgt av moiraiene, skjebnene, for å bli jordmor, særlig siden hun hadde hjulpet sin mor med å føde broren. Alle i hennes følge forble jomfruer, og voktet bestemt sin egen. Hennes symboler var den gylne buen og pilene, jakthunden, kronhjorten, og månen. Kallimakhos har fortalt hvordan Artemis tilbrakte sine ungdomsår med å søke det hun trengte for å bli jeger, hvor hun skaffet seg buen og pilene fra øya Lipari ved Sicilia hvor Hefaistos og kyklopene arbeidet. Okeanos' døtre ble fylt av frykt, men den unge Artemis gikk modig fram og ba om bue og piler.
Führungsakademie der Bundeswehr
I tillegg har akademiet ansvar for vanlig utdannelse av tyske stabsoffiserer, og gjennomfører også en rekke mindre kurs, bl.a. et kurs som forbereder på stabstjeneste for FN.
Artemis
Barndom
Kallimakhos har også fortalt om hvordan Artemis besøkte Pan, skogguden, som ga henne sju tisper og sju hannhunder. Hun fanget deretter seks hjorter med gullhorn for å trekke hennes vogn. Hun øvde seg som bueskytter ved å skyte på trær og deretter på ville dyr.
Führungsakademie der Bundeswehr
Akademiet har et moderne øvelsessentrum med avansert datasimulering, åpnet i 1999 (Manfred-Wörner-Zentrum).
Artemis
Intimitet
Som jomfrugudinne var det mange guder og menn som fattet interesse for Artemis, men kun hennes jaktkamerat Orion vant hennes hjerte. Beklageligvis for henne kom hun til å drepe ham. En annen fortelling mente at det var Gaia.
Alfeios, en elvegud, var forelsket i Artemis, men han innså at han ikke kunne gjøre noe for å vinne hennes hjerte. Han besluttet derfor å fange henne. Artemis, som er med sitt følge på øya Lipari, går til Alfeios, men hun er mistenksom for hans motiver, dekker ansiktet med gjørme og slam slik at elveguden ikke skal gjenkjenne henne. I en annen fortelling forsøkte Alfeios å voldta Artemis' venninne Arethusa, men Artemis reddet henne ved å omforme henne til en kilde i Artemis' tempel, Artemis Alfaea på Letrini, hvor gudinnen og hennes følge drakk.
Andre er Bouphagos, sønn av titanen Iapetos kom over Artemis og tenkte at han kunne voldta henne. Da Artemis kunne lese hans syndige tanker, slo hun ham ned på fjellet Foloe. Ytterligere en er Sipriotes som enten fordi han tilfeldigvis ser Artemis bade eller også hadde syndige tanker ved samme anledning, ble forvandlet til en pike av gudinnen.
Aktaion
Flere versjoner av myten om jegeren og helten Aktaion har blitt bevart, men mange er kun fragmentariske. Detaljene varierer, men kjernen er at han er en stor jeger og Artemis forvandlet ham til en hjort og som deretter ble drept av jakthunder. Vanligvis er hundene hans egne som ikke gjenkjenner sin herre. Andre ganger er hundene hennes.
I henhold til standardisert, moderne tekst, Lamar Ronald Laceys The Myth of Aktaion: Literary and Iconographic Studies, er den mest sannsynlige opprinnelige versjonen av myten at Aktaion var en jaktkamerat av gudinnen som etter å ha sett henne naken i hennes hellige kilde, forsøkte å tvinge seg på henne. For denne hybris, overmot, ble han forvandlet til en hjort og revet i stykker av sine egne hunder. Imidlertid, i en del bevarte versjoner er Aktaion en fremmed som tilfeldigvis kommer over henne. Ulike fortellinger avviker også om jegerens syndige overskridelse, tidvis ser han jomfrugudinnen bade, tidvis skryter han kun at han er en bedre jeger, eller til og med er en rival av Zevs for hengivenheten til Semele.
Adonis
I en del versjoner av fortellingen om Adonis, som var et sent tillegg til gresk mytologi i hellenistisk tid, sendte Artemis et villsvin for å drepe Adonis som straff for hans hybris om at han hevdet at han var den beste jegeren.
I andre versjoner drepte Artemis ham som hevn. I senere myter hadde Adonis blitt en favoritt hos kjærlighetsgudinnen Afrodite, og siden Afrodite var ansvarlig for drapet på Hippolytos, som Artemis hadde favorisert, ble Adonis drept for å hevne Hippolytos' død. I dog en annen versjon ble Adonis ikke drept av Artemis, men av Ares som straff for å ha vært med Afrodite.
Orion
Orion var Artemis' jaktkamerat. I en del versjoner ble han drept av Artemis, men i andre ble han drept av en skorpion sendt av Gaia. I en del versjoner forsøkte Orion å forføre Opis, en av nereiderne, men Artemis drepte ham. I en versjon gitt av poeten Aratos grep Orion tak i Artemis' kappe, og hun drepte ham da i selvforsvar.
I ytterligere en versjon sendte Apollon skorpionen. I henhold til Hyginus skal Artemis en gang ha elsket Orion, men ble lurt til å drepe ham av sin bror Apollon som ville beskytte sin søsters møydom. Til tross for at Hyginus er en sen kilde, synes denne versjonen å være en sjelden levning av henne som en før-olympisk gudinne som tok en gemal, slik Eos gjorde.
Kallisto
Kallisto var datter av Lykaon, kongen av Arkadia, og hun var også en av Artemis' venninner som fulgte henne på jakt. Som en i følget til Artemis sverget hun kyskhet. Zevs begjærte henne og forkledde seg som Artemis for å vinne hennes fortrolighet, og deretter sov han med henne. En annen versjon av samme fortelling oppgir Apollon som forkledde seg som Artemis. Uansett ble Kallisto gravid og fødte en sønn ved navn Arkas.
Rasende forvandlet Hera eller Artemis (eller begge i fellesskap) henne til en bjørn. Arkas holdt på å drepe bjørnen, men Zevs stoppet ham i siste øyeblikk. I medlidenhet plasserte Zevs både Arkas og Kallisto i stjernehimmelen, og det er således myten om Ursa Minor (Lille bjørn) og Ursa Major (Store bjørn) som stjernebilde på den nordlige himmelhalvkulen.
Ifigeneia
Artemis straffet Agamemnon etter at han hadde drept en hellig hjort i en hellig lund og deretter skrøt av at han var en bedre jeger enn gudinnen. Da den greske flåten forberedte seg ved Aulis (dagens Avlida i Euboia) for å ta av og seile til Troja for å begynne krigen mot trojanerne, sørget Artemis for at det var vindstille. Seeren eller spåmannen Kalkhas rådet Agamemnon om at den eneste måte forsone seg med Artemis var å ofre sin datter Ifigeneia. Han så gjorde, la datteren på et alter og var i ferd med å drepe henne da Artemis snappet henne opp og erstattet offeret med en dåhjort. Ulike myter har blitt fortalt om hva som skjedde etter at Artemis tok henne. Enten ble hun ført til Tauros og ble fremste prestinne der, eller ble en udødelig venninne og følge hos Artemis.
Niobe
Niobe, dronning av Theben og hustru av Amfion, skrøt av at hun var bedre enn Leto ettersom hun hadde født fjorten barn, niobidene, sju gutter og sju piker. Leto hadde bare en av hver. Da Artemis og Apollon hørt om denne respektløshet drepte Apollon hennes sønner mens de drev gymnastiske leker, og Artemis drepte hennes døtre med sine piler. En del versjoner av denne myten ble to av niobidene spart, en gutt og en pike. Da Amfion fikk se likene av sine barn, drepte han seg selv. Den ulykkelige Niobe og hennes gjenværende barn ble gjort om til stein av Artemis mens de sov. De andre gudene gravla dem.
Khione
Khione (gresk: χιόνη, Snøhvit) var en prinsesse i Pokis, datter av Daidalion. Hennes skjebne var at hun var så vakker at to guder ble forelsket i henne samtidig, Hermes og Apollon. På ulikt vis gjorde de henne begge gravide, da med tvillinger med hver sin far; Autolykos var sønn av Hermes, mens den andre, Filammon, var sønn av Apollon. Enten på grunn dette, eller for at hun skrøt at hun var like vakker som Artemis, at gudinnen drepte henne med en pil. Daidalion ble så fortvilet at han kastet seg utenfor et fjell.
Atalanta, Oinevs og meleagridene
Artemis reddet barnet Atalanta fra å dø etter at hennes far hadde forlatt henne. Hun sendte en hunbjørn som diet barnet, og ble deretter oppfostret av jegere. Men senere sendte hun enda en bjørn for å skade Atalanta for folk hadde sagt at Atalanta var en bedre jeger.
I andre varianter av fortellingene deltok Atalanta i jakten på det kalydonske villsvin som Artemsis hadde sendt for å ødelegge byen Kalydon ettersom Oinevs hadde glemt henne i høstofringene. I jakten trakk Atalanta blod fra villsvinet først og ble da belønnet med skinnet. Det hengte hun opp i en hellig lund i Tegea som en dedikasjon til Artemis.
Meleagros var en helt av Aitolia. Kong Oinevs hadde fått ham til å samle sammen helter fra hele Hellas for å jakte på det kalydonske villsvin. Etter at Meleagros var død, forvandlet Artemis hans sørgende søstre, meleagridene, til perlehøner, en fugl som hun verdsatte høyt.
Aura
I Nonnos' Dionysiaka var Aura en gresk gudinne for bris og kjølig luft, datter av Lelantos og Periboia. Aura, som framtrer mer som en litterær figur enn som en del av mytologien, en jomfrugudinne og jeger, akkurat som Artemis. En dag hevdet hun at kroppen til Artemis ikke var kvinnelig nok og at hun tvilte på hennes jomfruhet. Artemis gikk Nemesis for å få hjelp til å hevne sin verdighet, og sørget således at Aura ble voldtatt av Dionysos. Aura ble sinnssyk av overgrepet og fødte to tvillingsønner. Hun spiste den ene av dem, men den andre, Iakhos, ble reddet av Artemis. Iakhos ble senere en ledsager av gudinnen Demeter og leder av de eleusinske mysterier.
Trojakrigen
Artemis kan ha blitt representert som en tilhenger av Troja ettersom hennes bror Apollon var skytsgud for byen, og hun selv ble i utstrakt grad dyrket i vestlige Anatolia i historisk tid. I Iliaden kom hun i slagsmål med Hera da gudene støttet ulikt de to partene i krigen. Hera traff Artemis over ørene med hennes egen pilkogge, noe som fikk pilene til å ramle ut. Da Artemis flyktet gråtende til Zevs, samlet Leto opp buen og pilene.
Artemis spilte en betydelig andel i krigen. Som sin mor og bror var hun dyrket i Troja. Da grekerne skulle seile til Troja gjorde Artemis havet vindstille og stoppet krigsskipene inntil et orakel sa at grekerne kunne vinne gudinnens hjerte ved å ofre Agamemnons datter Ifigeneia. Agamemnon hadde en gang lovt gudinnen at han skulle ofre det kjæreste han hadde, datteren Ifigeneia, men brøt løftet. Artemis reddet Ifigeneia fra å bli drept som offer, og aksepterte således ofringen, og grekerne kunne seile mot Troja.
Dyrkelsen av Artemis
Artemis, gudinne for skog og fjell, var dyrket over hele den antikke greske verden. Hennes best kjent kultsteder var på øya Delos (hennes fødested); i Attika ved helligdommen Brauron og Mounikia ved Pireus; og i Sparta. Hun ble ofte avbildet i malerier og i statuer i en skogsetting, bar en bue og piler, og sammen med et dådyr.
Antikkens spartanere pleide å ofre til henne som den ene av deres skytsgudinner før de dro i krig. De athenske festivaler til Artemis' ære var Elafebolia, Mounikia, Karisteria, og Brauronia. Festivalen Artemis Orthia ble holdt i Sparta.
Athenske jenter som ennå ikke kommet i puberteten ble sendt til Artemis' helligdommen i Brauron for å tjene gudinnen i et år. I løpet av denne tiden var pikene kjent som arktoi, eller «småbinner». En myte som forklarte denne tjenesten hevdet at en bjørn hadde fått vanen å jevnlig besøke byen Brauron, og folket der matet den slik at den over tid ble tam. En pike ertet bjørnen, og i en del versjoner av myten drepte bjørnen henne, mens i andre versjoner klorte den ut øynene hennes. I uansett tilfelle ble bjørnen drept av pikens brødre, og Artemis ble rasende. Hun forlangte at unge piker skulle «spille bjørnen» ved hennes helligdom for å sone for bjørnens død.
Jomfrugudinnen Artemis ble dyrket som en gudinne for fruktbarhet/fødsels en del steder, assimilerte funksjonene til gudinnen Eileithyia ettersom hun i en del myter hadde vært jordmor for sin mor. I løpet av den klassiske periode i Athen ble hun også identifisert med Hekate, den opprinnelige pre-olympiske ville gudinnen og fruktbarhetsdaimonen. Artemis tok også opp i seg funksjonen til Karyatis (Karya), gudinne for valnøttreet. Prestinnene hennes ble tiltalt med tittelen Melissa, som betyr «honningbie» (hunkjønnsutgaven av Melisseos, en legendarisk konge av Kreta). Sent i klassisk tid ble hun identifisert med Selene, og til slutt erstattet hun denne som månegudinne, og utfylte således tvillingbroren Apollon som erstattet Helios som solgud.
Byen Efesos er trolig det mest kjente av de asiatiske sentrene for dyrking av Artemis. Her ble det oppført et tempel til ære for henne som ble så stort og praktfullt at Herodot sammenlignet det med pyramidene. Artemistempelet i Efesos er den dag i dag regnet som et av Verdens syv underverker.
I en av fortellingene i Apostlenes gjerninger i Bibelen, føler en efesisk smed seg truet av apostelen Paulus’ prekener om den nye troen, og roper opprørt og ivrig ut «Stor er efesernes Diana!» til hennes forsvar. I Romerriket ble hun sterkt høyaktet på fjellet Tifata ved Capua og i hellige skoger som Aricia, Latium. Ypperstepresten hennes bodde i Aricia, og posisjonen hans ble overført videre til den som var i stand til å drepe ham med en grein som var plukket fra et tre i skogen. Unge jenter ble innviet i Artemiskulten i puberteten. Men før de giftet seg (noe som skjedde rett etter puberteten), ble de bedt om å legge fra seg alt de hadde av jomfruelig eiendeler på Artemis' alter. Dette kunne for eksempel være leker, dukker eller egne hårlokker.
Navnet på Artemis' romerske versjon Diana, kommer trolig fra diviana («den skinnende»). I et tempel på Aventinerhøyden ble Diana tilbedt hovedsakelig av slaver og folk fra de lavere klassene. Slaver kunne be om asyl, og få det i templene hennes. Man går ofte ut fra at beseirede folk blir underlegne sine seiersherrer. En kan anta at assosiasjonen av Dianadyrkingen med slaver kan reflektere erobringen av gudinnedyrkere, trolig av de første romerne.
Epiteter
Som Aiginaia (Eginaia) ble hun dyrket i Sparta; navnet betyr enten «jegerinne av gemser», eller «utøver av kastespyd» (αἰγανέα). Hun ble dyrket ved Nafpaktos som Etole (eller Aetole). I hennes tempel i denne byen var det en statue av hvit marmor av henne hvor hun ble framstilt som kastende et spyd. Denne aitoliske Artemis ville ikke ha blitt introdusert ved Nafpaktos, folket lokriernes sted i oldtiden, inntil det ble begunstiget aitolierne av Filip II av Makedonia. Strabon har nedtegnet en annen grense for «aitoliske Artemos» ved enden av Adriaterhavet.
Som Agoraia/Agrotera (gresk: Ἀγοραία og Ἀγοραῖος) var hun beskytter av agora (den sentrale delen i polis). Ved dette tilnavnet var hun særlig assosiert som en beskytter av jegere i Attika. I byen Elis var hun dyrket som Alfaea. I Athen ble Artemis ofte assosiert med den lokale egeeriske gudinnen Afaea. Potnia Theron (gresk: Ἡ Πότνια Θηρῶν, «dyrenes matmor», var en betegnelse for henne først benyttet av Homer, men kun en gang, og siden ofte benyttet som en generell henvisning til en gudinne assosiert med ville dyr. Som Kourotrofos var hun den som fostret eller beskyttet de unge. Som Lokeia var hun en gudinne for barnefødsler og jordmødre. Hun var tidvis kjent som Kynthia (som har gitt navnet Cynthia) grunnet hennes fødselssted på fjellet Kýnthos (engelsk Cynthus) ved Delos. Hun er også omtalt som Amarynthia fra en festival i hennes ære som opprinnelig ble holdt ved Amarynthos på Eúboia. Hun er tidvis identifisert ved navnet Foibe (gresk Φοίβη, engelsk Phoebe), hvilket er hunkjønnsformen av hennes bror Apollons epitet Foebos.
I Sparta ble Artemis Lygodesma dyrket. Dette tilnavnet betyr «bundet av piletre» (tresorten piletre, av vierslekten, som norske selje). Lygodesma er sammensatt av greske lygos (λυγός, «piletre») og desmos (δεσμός, «bundet»). Piletreet opptrer i flere antikke greske myter og ritualer.
Artemisdyrkelse i Efesos
I Efesos i Jonia på fastlandet i Anatolia ble hennes tempel der blitt et av verdens syv underverker i antikken. Det var antagelig best kjente senteret for hennes dyrkelse, bortsett fra Delos. Det var en gudinne som jonerne assosierte med Artemis via interpretatio graeca som ble dyrket hovedsakelig som en modergudinne, tilsvarende med frygiske gudinne Kybele, i en meget gammel helligdom hvor hennes kultbilde ble avbildet som «Fruen av Efesos», smykket med tallrike runde brystlignende framspring på overkroppen. Disse har blitt ulikt tolket som tallrike kvinnebryst, som egg, druer, eikenøtter, og selv oksetestikler.
Utgravninger på stedet av Artemision i 1987-1988 identifiserte et mangfold av tåreformede rav i halsbånd som hadde blitt smykket på en antikk xoanon av tre. I Apostlenes gjerninger i Det nye testamente fortelles det om smeder i Efesos som følte seg truet av apostelen Paulus misjonering for kristendommen, og brølte ut i gudinnens forsvar: «Stor er efesernes Artemis!» Av de en gang 121 søylene på hennes tempel, er det kun en igjen som er satt sammen av fragmenter, og står som en markør for tempelets lokalisering. Resten av det som en gang var betraktet som et underverk er blitt brukt som steinbrudd for å bygge kirker, festninger og veier.
Artemis i kunsten
De eldste representasjoner av Artemis i gresk arkaisk kunst framstiller henne som Potnia Theron («dronning av dyrene»); en bevinget gudinne som holder en kronhjort og en leopard i sine hender, eller tidvis en leopard og en løve. Denne bevingede Artemis er helliget som Artemis Orthia med en helligdom lokalisert nær Sparta.
I gresk klassisk kunst er Artemis vanligvis framstilt som jomfruelig jegerinne; ung, høy og smekker, kledd i en ung pike korte skjørt, med jaktstøvler, kogge, bue, og piler. Ofte er hun framstilt i skytende positur, og er fulgt av en jakthund eller hjort. Når hun er framstilt som en månegudinne, bærer Artemis en lang kappe og tidvis et slør som dekker hodet. Hennes mørkere side er avslørt i en del vasemalerier hvor hun er vist som en dødsbringende gudinne hvor hennes piler dreper unge piker og kvinner, slik som døtrene til Niobe.
Bare i post-klassisk kunst finnes det representasjoner av Artemis-Diana med halvmånekrone som Luna. I den antikke verden ble hun aldri framstilt som månen selv, selv om hun tidvis ble framstilt med halvmånekrone. Antikke statuer av Artemis har blitt funnet med halvmåner, men disse er alltid tillegg fra renessansen.
Artemis i astronomien
En mindre planet, 105 Artemis; et månekrater, Artemis; en sirkelrund fraktur på overflaten av planeten Venus kalt Artemis Chasma, og den omgir nesten Artemis Corona på samme planet, har alle blitt oppkalt etter henne.
Franz Wembacher
Franz Wembacher (født 15. november 1958), vesttysk aker som deltok i de olympiske vinterleker 1984 i Sarajevo og 1988 i Calgary.
Grunnkretser i Søndre Land kommune
Grunnkretser i Søndre Land kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Søndre Land kommune, Innlandet, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Franz Wembacher
Wembacher ble olympisk mester i aking under vinter-OL 1984 i Sarajevo. Sammen med Hans Stangassinger vant han konkurransen i toer for menn, foran Jevgenij Belussov og Aleksander Beljakov fra Sovjetunionen.
Skeppshult
Skeppshult er et tettsted i Gislaved kommune i Jönköpings län i Småland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 365 innbyggere.
Albert Samuelsson & Co i Skeppshult produserer sykler, kalt skepphultscykeln.
Vilho Niittymaa
Vilho Aleksander Niittymaa (født 19. august 1896 i Yläne, død 29. juni 1979 i Helsingfors) var en finsk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Niittymaa vant en olympisk sølvmedalje under OL 1924 i Paris. Han kom på andreplass i diskos bak Clarence Houser fra USA. Det var trettito deltakere fra atten nasjoner som deltok i diskoskonkurransen. Finalen ble avvikle 13. juli 1924.
Baozhusi vannkraftverk
Baozhusi vannkraftverk er en demning med vannkraftverk ved Guangyuan, og demmer opp Bailong som er ei nordlig sideelv til Chang Jiang, helt nord i provinsen Sichuan, Kina. Arbeidet med demningen ferdigstilt i 1995 og da hadde vannkraftverket en produksjonskapasitet på 700 MW, men denne er siden utvidet til 2.000 MW. Operatør er selskapet Dongfang Electric Company.
Demningen er en betong gravitasjonsdam som er 132 meter høy og 524 meter lang.
Ivysaur
Ivysaur er en fiktiv art fra Pokémon-universet av typene Grass/Poison.
Den utvikler seg fra Bulbasaur ved level 16 og utvikler seg til Venusaur ved level 32.
Ivysaur er en spillbar figur i spillet Super Smash Bros. Brawl, som en av pokémonene til pokemontreneren man kan spille som. Man kan da veksle mellom den, Squirtle og Charizard.
Navnet Ivysaur er et teleskopord av ivy (eføy) og saur (gammelgresk ord for øgle)
Glenn Hartranft
Hartranft vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under sommer-OL 1924 i Paris. Han kom på andreplass i kulestøt bak sin landsmann Clarence Houser og Ralph Hills også han fra USA ble nummer tre. Det var tjueåtte deltakere fra femten nasjoner som deltok i kulestøtkonkurransen, finalen ble avviklet 8. juli 1924. Han kom på sjetteplass i diskos.
Shuikou-demningen
Shuikou-demningen (Suikou) er en demning med vannkraftverk i provinsen Fujian, i elva Minjiang i det østlige Kina. Arbeidet med demningen ble påbegynt i 1987, og da den var ferdigstilt i 1996 hadde vannkraftverket en produksjonskapasitet på 1400 MW. Det er inntil 4,95 TWh årsproduksjon av elektrisk kraft fra anlegget. Operatør er selskapet FSPG.
Demningen er en betongdekket steinfylt gravitasjonsdam som er 101 meter høy og 783-791 meter lang, og skaper Shuikou-reservoaret. Den brukes også for flomkontroll og irrigasjon i landbruket.
Partito Democratico della Sinistra
Flertallet i det gamle partiet vedtok å oppgi den kommunistiske ideologien og å nærme seg europeisk sosialisme. Partiets første leder var Achille Ochetto. Partiets symbol var en eik, PCIs gamle emblem (rødt flagg, med hammer og sigd, en stjerne, med det italienske flagget i bakgrunnen, med bokstavene PCI).
Venstresiden i det gamle PCI aksepterte imidlertid ikke denne utviklingen og dannet derfor Rifondazione Comunista, som videreførte den eurokommunistiske tradisjonen. Det faktum at PDS valgte å beholde symbolet til PCI har blitt forklart at de ønsket å forhindre at utbrytergruppen skulle ta i bruk dette symbolet.
PDS gikk i 1998 sammen med noen mindre partier på venstresiden og dannet Democratici di Sinistra. Det nye partiet droppet hammer og sigd og tok i stedet i bruk det sosialdemokratiske symbolet, den røde rosen. Det gamle symbolet ble da overtatt av Partito dei Comunisti Italiani.
Gymnosporia
Gymnosporia er en slekt i spolebuskfamilien.
De er busker eller små trær, som regel med opprett vekst. Kvistene kan være glatte eller hårete og har ofte torner. Bladene er spredte på yngre kvister og kransstilte på eldre. Blomstene er som regel enkjønnede og er fire- eller femtallige. Slekta vokser i tropiske og subtropiske strøk i Afrika, Madagaskar, Sør-Spania, Makaronesia, Asia, Queensland i Australia og Polynesia.
Disse plantene ble tidligere regnet til Maytenus, men ble skilt ut i en egen slekt i 1999. Tre amerikanske arter ble flyttet fra Gymnosporia til Haydenia i 2011.
Smålandsstenar
Smålandsstenar er et tettsted i Gislaved kommune i Jönköpings län i Småland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 4,530 innbyggere.
Gravfeltet Smålandsstenar er fra jernalderen.
Jyväskylä økonomiske region
thumb|200px|Jyväskylä økonomiske region Jyväskylä økonomiske region (svensk: Jyväskylä ekonomiska region; finsk: Jyväskylän seutukunta) er en finsk økonomisk region i landskapet Mellersta Finland. Regionens areal er 4,455 km², og i 2011 var folketallet 175,324. Jyväskylä økonomiske region består av følgende kommuner:
Bilbås
En bilbås eller åpen garasje (engelsk carport) er en åpen oppstillingsplass for biler som er dekket av et tak, men som er uten sidevegg(er) og dør(er).
Normalt er en bilbås plassert inntil en bolig slik at den vil ha minst en levegg. Noen definerer en bilbås som en åpen garasje hvor minst halvparten av veggarealet er åpent.
En bilbås beskytter bilen dårligere mot vær og vind enn en garasje (som er lukket), men har bedre ventilasjon og kan derfor beskytte bilen bedre mot fuktighet og rustangrep.
15. etappe av Vuelta a España 2009
1. klatring (Alto de San Jerónimo)
Etter 124,1 km
2. klatring (Alto de San Jerónimo)
Etter 156 km
1. spurt (Córdoba)
Etter 103,5 km
2. spurt (Córdoba)
Etter 136,1 km
Målgang (Córdoba)
Etter 170,8 km
Eksterne lenker
2009 Vuelta a España, Stage 12 to Stage 21
Mianhuatan-demningen
Mianhuatan-demningen er en demning med vannkraftverk i elva Tingjiang, provinsen Fujian, i det østlige Kina. Da anlegget var ferdigstilt hadde vannkraftverket en produksjonskapasitet på 600 MW, fordelt på 4 like store turbiner.
Estadio Metropolitano de Fútbol de Lara
Estadio Metropolitano de Fútbol de Lara er et flerbruksstadion i Barquisimeto, Venezuela. Stadionet er bygd i 2007 og har en kapasitet på 40 312. Stadionet skal brukes under Copa América 2007. Banens størrelse er på 110 x 70 meter.
Val videregående skole
Val videregående skole (tidligere Val landbruksskole) er en kristen internatskole eid av misjonsorganisasjonen Norsk Luthersk Misjonssamband. Den ligger i Nærøysund i Trøndelag. Skolen tilbyr fire studieretninger innen naturbruk: Naturbruk, landbruk og gartnerifag, akvakultur, og hest- og hovslagerfag. Skolen har også eget meldingsblad kalt «Val-hilsen» som har eksistert siden 1977.
Sumpgressfly
Sumpgressfly (Mythimna pudorina) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er bare funnet i Agderfylkene i Norge.
Utseende
Et middelsstort (vingespenn 35 – 43 mm), lyst grålig eller brunlig nattfly. Forvingene er forholdsvis smale, ikke så tilspisset som hos mange andre Mythimna-arter. Vingeårene er hvite, ellers er forvingen ensfarget lyst grålig eller rødbrun. Bakvingen er lysgrå.
Val videregående skole
Historie
Eiendommen «Lilleval» var tidligere en del av den store jordegodset tilhørende Sverdrupfamilien på Lauga, hvor bl.a Georg Sverdrup trådte sine barnesko. Denne eiendommen omfattet store deler av jordbruksarealene i Ytternamdalen, inklusive Nærøya og kirka på Nærøya. Navnet Lilleval henspiller på den lille valen som skiller laugvågen fra Arnøyfjorden, i motsetning til valen på Storeval ca. 3 km lenger øst, som skiller Follafjorden fra Arnøyfjorden. Val landbruksskole ble etablert på Lilleval i 1916 av Åsmund Forfang, som en privat landbruksskole. Den ble overtatt av Nord-Trøndelag fylke to år senere, i 1918.
Det første fiskerifagkurset i landet ble etablert ved skolen i 1936. Søkningen til skolen avtok utover 1950-tallet. Fylkestinget i Nord-Trøndelag vedtok å selge skolen sist på 1960-tallet. Skolen ble solgt til Norsk Luthersk Misjonsamband 1. januar 1972. Skolen ble da i noen år drevet med ulike kurstilbud, blant annet i samarbeid med Nærøy kommune, før den i 1982 var tilbake som en fullverdig landbruksskole. De første kursene innen akvakultur ble gjennomført tidlig på 1980-tallet. Disse kursene dannet i neste omgang grunnlaget for de offentlige læreplanene innen akvakultur i videregående skole. Skolen er i dag den største i landet innen akvakultur på videregående nivå.
Sumpgressfly
Levevis
Den lever på hårfrytle, blåtopp og takrør. Biotopen er sump og våte enger, myrer og fuktige heier. Larvene utvikler seg på ulike gras. De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli og kommer gjerne til lys.
Val videregående skole
Historie
Omkring 1910 ble etableringen av bureisningspolitikken i Norge satt igang, blant annet her på skolen, under Ny Jord. Skolen byttet navn til Val videregående skole i 2000 og tok i bruk nytt undervisningsbygg høsten 2003.
Gårdsbruket
Det drives et aktivt gårdsbruk med både melk og storfekjøttproduksjon. Det produseres også slaktegris med kombinert gjeldpurke og fødeavdeling. Til skoleeiendommen ligger også en egen skog som drives for undervisningsformål. Val har 370 mål dyrka mark og 1400 mål produktiv skog. Kufjøset ble bygget i 1980. Gården har et landbruksverksted som er godtkjent som lærlingebedrift for landbruksmekanikere fra videregående skolen. De senere årene har det også kommet et nytt grisefjøs og egen ridehall.
Mitch Harris
Han startet sin karrière i hardcore punk-bandet Righteous Pigs. Han spilte også i et sideprosjekt kalt Defecation sammen med Mick Harris, som da var trommeslager i grindcore-bandet Napalm Death. Like etterpå forlot han Righteous Pigs og ble permanent medlem av Napalm Death i 1989, hvor han først opptrådte på albumet Harmony Corruption. Han er fremdeles med i Napalm Death, hvor han er gitarist og backup-vokalist. Harris' backing-vokal er meget gjenkjennelig, og høres ut som skrik i høye toneleier, ala de japanske bandene S.O.B. og The Gaia. Hans stil balanserer Mark «Barney» Greenway's gutturale growling.
Sumpgressfly
Rødlistevurdering
Arten ble første gang påvist i Norge i Grimstad i Aust-Agder i 1989. Arten er nå kjent fra 11 lokaliteter langs kysten av Sørlandet og den ytterste delen av Oslofjorden fra Lindesnes i Vest-Agder til Larvik i Vestfold. I 2020 ble den også påvist et stykke inn i landet i Marker i Østfold.
Val videregående skole
Fiskeoppdrett
Skolen driver et aktivt fiskeoppdrett. De innehar en konsesjon på produksjon av laks og ørret. Dette foregår i Folla-fjorden med landbase i Hestvika.
Mitch Harris
Mitch Harris har også deltatt i prosjektene Meathook Seed, Little Giant Drug og Goatlord.
Før han ble medlem av Napalm Death bodde han i Las Vegas, men nå bor han i Wolverhampton i England.
Sumpgressfly
Rødlistevurdering
De aller fleste funnene er fra etter år 2000, og det later til at arten er i ferd med å etablere seg flere steder langs kysten. Trusler mot arten er først og fremst drenering, gjenfylling og utbygging. På grunn av disse påvirkningene reduseres og fragmenteres biotopene. Arten rødlistes i 2021 som nær truet NT.
Human Genome Project
The Human Genome Project (HGP) er et pågående prosjekt som har som mål å kartlegge hele det menneskelige genom. Dette innebærer å kartlegge over 3 milliarder nukleotider og rundt 30 000 gen. Det finnes to parallelle prosjekter som kartlegger det menneskelige genom: Det første er det internasjonale HGP som blir utført av en rekke statlige og internasjonale organisasjoner. Det andre blir utført av Celera Genomics, et privat firma.
Val videregående skole
Miljøet
Val videregående skole er kjent for godt miljø blant lærere, andre ansatte og elever. Det arrangeres turer i helgene, og det drives også bibelgrupper. Skolen arrangerer også diverse arrangementer for elevene gjennom hele året.
Human Genome Project
Genomet til ethvert individ, med unntak av eneggede tvillinger og eventuelle klonede individer, er unikt. Derfor går HGP inn for å kartlegge alle variasjoner av de gen som finnes i det menneskelige genom.
Det internasjonale HGP
Prosjektet ble startet som et resultat av mange års forskning og utredning i regi av US Department of Energy. I 1988 ble the National Center for Human Genome Research dannet som en underavdeling hos National Institute of Health i USA. Prosjektet ble først formelt startet i 1990 med et budsjett på 3 milliarder dollar, og en tidsramme på 15 år. Prosjektet ble dannet som et internasjonalt konsortium med økonomisk støtte og genetikere fra Kina, Frankrike, Tyskland, Japan og Storbritannia.
Det utstrakte internasjonale samarbeidet og store teknologiske nyvinninger, gjorde det mulig å presentere et utkast av genomet i år 2000. I mai 2006 ble sekvensen til det siste gjenstående kromosomet, Kromosom 1 publisert i tidsskriftet Nature. Med denne publiseringen er det internasjonale HGP i stor grad fullført. Det finnes flere tolkninger av hva som er et fullstendig kartlagt menneskelig genom. Ifølge noen forskermiljøer er genomet allerede kartlagt, og ifølge andre er det fremdeles noen sekvenser og variasjoner igjen å kartlegge. Selv om det meste av genomet var kartlagt mot slutten av 2003, og sekvensen til det siste kromosomet ble publisert i 2006, er det flere områder i det menneskelige genom som det internasjonale HGP fortsetter å forske på. Viktigst av disse områdene er kanskje det sentrale knutepunktet på hvert kromosom, kjent som centromer. Disse områdene på kromosomene inneholder en stor mengde DNA-sekvenser, som er veldig vanskelig å dekode med dagens teknologi. Centromer er millioner av basepar i lengde, og for det meste er disse ikke kartlagt. Et annet område på kromosomene som gjenstår å bli kartlagt, er telomerene, som er enden på kromosomene. Trolig vil ikke centromerene og telomerene bli kartlagt før ny teknologi er tilgjengelig.
Celera Genomics HGP
I 1998 ble et identisk, privat finansiert prosjekt startet av den amerikanske forskeren Craig Venter og hans firma Celera Genomics. Dette prosjektet har et budsjett på 300 millioner dollar, og har som mål å gjennomføre kartleggingen av genomet på en raskere og mer kostnadseffektiv måte enn det internasjonale HGP.
Celera Genomics brukte helt nye metoder for å kartlegge genomet, og tok raskt innpå det internasjonale HGP. De søkte også patent på 6500 gen, men fikk avslag på denne søknaden. I 2005 presenterte de et nesten fullstendig kart over det menneskelige genom. Dette var i likhet med resultatene fra det internasjonale HGP ikke helt fullstendig.
Medisinsk gevinst
Tolkningen av alt materialet fra HGP har så vidt begynt. Det er ventet at dette vil hjelpe forskere å utvikle nye framskritt innen medisin og bioteknologi. Det har allerede blitt utviklet metoder for å teste for anlegg for genetisk arvelige sykdommer og noen former for kreft.
Noe man tenker seg er at ektepar som ønsker barn, men er bærere av en alvorlig arvelig sykdom kan få skiftet ut et kromosompar som del av prøverørsbehandling og dermed få friske barn.
En forsker kan dessuten isolere en sykdom ned til noen få gen, og dermed få en bedre forståelse av sykdommen. Det er håp om at en forståelse av sykdommen helt ned til det molekylære nivå vil kunne hjelpe til utviklingen av nye behandlingsmetoder og farmasøytiske preparater. Det er også sannsynlig at fremtidig kunnskap kan gi ny forståelse for hvordan gamle medikamenter virker og hvilke systemer de påvirker.
Siden alt forskningsmateriale fra HGP er lagt ut på Internett i databasen GenBank, har man fått tilgang på ny kunnskap og erfaringer om gen, sykdommer og behandlingsmetoder.
Muligheter for skadevirkninger, etiske problemstillinger
Arvematerialet vi har i våre kromosomer er resultat av millioner år med naturlig utvelgelse etter prinsippet «den best tilpassedes overlevelse/ survival of the fittest». Ved forandringer av arvematerialet må en regne med å oppdage sykdommer og misdannelser som er forsvunnet fordi de har vært ugunstige for overlevelse. Det kan oppstå nye etiske problemer med nye behandlinger og pleieoppgaver som vi ikke er vant til.
Et skrekkeksempel på skadevirkninger av fullstendig kartlegging av det menneskelige arvestoffet kan en se i filmen Gattaca fra 1997. I filmens framtidsverden foregår det en systematisk diskriminering av mennesker basert på genene deres.
En etisk vurdering av kartleggingen av arvemateriale kan ikke stanse ved en vurdering av de teknikker som benyttes for å foreta kartleggingen som sådan. Både den generelle kartleggingen (HGP) og de konkrete undersøkelser for eksempel på fosterstadiet, eller prognostisering ut fra foreldrenes arvestoffer, er isolert sett ikke-skadelig informasjonsinnhenting. Men bruken av informasjonen åpner for flere valg, som spenner fra de rent sosialdarwinistiske (utsortering ved avlivning av tidligfostre eller fostre for å sikre en foredling av den menneskelige genpool) til sykdomslindring og -forebyggelse.
Problemstillinger knyttet til patentering
Selv der sykdomsbehandling står i høysetet, kan HGP føre til krasse forskjeller mellom rike og fattige land. Ved internasjonal patentering av genkartlegging og annet tilgrensende, blir det et spørsmål om potensielle helbredende behandlinger vil bli fullt ut tilgjengelige for fattige pasienter.
Lovgivningens ustabilitet
Det etiske grunnprinsipp om at man ikke kan godta et moralsk onde (som livsberøvelse) for å oppnå et gode (reduksjon av arvelige belastninger), står faktisk ikke så fjellstøtt i alle lovgivende eller medisinske miljøer. Det skyldes blant annet at man på mange hold de facto eller de jure enten fornekter at tidligfostre og fostre har menneskerettigheter, eller opererer med et gradert menneskeverd. Og selv om man skulle ha slik lovgivning eller slike holdninger, er lovgivningen i de fleste land så plastisk at fundamentale bioetiske regler med letthet kan endres etter politiske valg. Det finnes også politisk aktive interessegrupper som vil dette, som for eksempel tilhengere av den nyere transhumanisme.
Menneskets selvbilde i «produkt»perspektiv
Det kan også fryktes at samfunnets grunnleggende bekjennelse til alle menneskers likeverd vil forvitre. Det kan fryktes at flere vil begynne å se på sine barn som sine «produkter», og at kanskje barn vil finne det lett å vurdere seg selv og hverandre i slike kategorier.
Bivirkninger ved egeninnsikt
Dagens mennesker vet ikke hva de skal dø av og når de skal dø. En inngående gentesting kan gi en kunnskap om fremtiden som vi ikke er vant til å forholde oss til. Det er sannsynlig at slik kunnskap kan gi psykiske problemer som vi ikke er vant til å behandle.
Samfunnets nytte av kartlegging
Utgiftene til behandling av sykdom utgjør store beløp som samfunnet kan ønske å påvirke. Et gen som viser stor sannsynlighet for en sykdom som kan gi store pleieutgifter, kan være ønskelig å oppdage tidlig, for om mulig å gi sykdommen et mindre kostbart forløp, og for å planlegge fremtidens helsetjeneste. Vil den enkelte innbygger kunne reservere seg mot testing og oppfølgende undersøkelser som de nye kunnskapene gir mulighet for?
Livsforsikringsselskapenes muligheter
Etterhvert som stadig flere sykdommer kan gentestes, slik at det med stor sannsynlighet kan fastslås hvilken eller hvilke livsfarlige sykdommer en person sannsynligvis får, kan det bli et krav om omfattende gentesting fra livsforsikringsselskapene før personen kan få livsforsikring. Det er antagelig nødvendig at lovene tilpasses de kravene og mulighetene teknologien vil gi mulighet for.
I land der store deler av befolkningen står uten forsikring og der lovgivningstradisjonen i mindre grad enn i Norden griper inn i forsikringsselskapenes økonomiske vurderinger, kan det bli nye grupper som vil få store problemer med i det hele tatt å få forsikring.
Rørgressfly
Rørgressfly (Mythimna straminea) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er sjelden og bare funnet langs kysten fra Østfold til Vest-Agder i Norge.
Utseende
Et middelsstort (vingespenn 30–35 mm), grågult nattfly. Forvingen har hvite årer og to–tre små, svarte flekker i den ytre delen, ellers er den ensfarget grågul. Bakvingen er hvit. Larven er grågul med en smal, grå ryggstripe, naken bortsett fra noen korte børster.
Levevis
Arten finnes i takrørsumper og fuktige enger. Larvene lever på takrør (Phragmites australis) og strandrør (Phalaris arundinacea), og gjemmer seg inne i stenglene om dagen. De overvintrer, og når de er utvokst spinner de seg inn mellom noen blader av gresset og forvandler seg til pupper. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juli.
Norddistriktet (Israel)
Norddistriktet (arabisk: منطقة الشمال – Minṭaqat aš-šamāl; hebraisk: – Meḥoz hatzafon) er et av Israels seks administrative distrikter, med et areal på 3 324 km² (3 484 med både land og vann). Hvis man tar med Golanhøydene, 1 154 km², så kommer totalen opp i 4 478 km². Norddistriktets største by er Nasaret, mens administrasjonssenteret er Nof HaGalil.
Randi Heide Steen
Randi Heide Steen (født 15. desember 1909 i Oslo, død 12. november 1990 i Oslo) var en norsk sopransangerinne.
Hun gikk og lærte hos Borghild Langaard og sangpedagog Haldis Isene (gift med sangeren Ola Isene), debuterte i en operette på Casino i 1927. I 1939 hadde hun hovedrollen i filmatiseringen av Hu Dagmar der Randi er byjenta Dagmar som har det gøy på landet. Ved Nationaltheatret sang hun Valenciennes og var Hanna Glawari i Den glade enke, samt Audhild i Olaf Liljekrans og besatte titterollen i Madame Butterfly. I 1943 rømte hun til Sverige og underholdt.
I 1958 etterfulgte hun Bjarne Buntz som formann i Norsk Operasangerforbund. Hun satt til 1963 og ble senere æresmedlem.
Hennes innspilling av Fola, fola Blakken solgte meget og var ofte i Ønskekonserten, men hun fikk bare to hundre kroner for arbeidet. Heide Steen var også æresmedlem i Kunstnerforeningen som gav henne Purpurneseordenen. Hun var også mottaker av Kongens fortjenstmedalje i gull.
Norddistriktet (Israel)
Golanhøydene har fungert som et subbdistrikt av Israels Norddistrikt siden Golanhøydeloven i 1981, dette til tross for at høydenes faktiske innlemmelse ikke er anerkjent internasjonalt, og den ikke-bindende erklæringen fra FNs sikkerhetsråd (resolusjon 497) at innlemmelsen var ugyldig.
Demografi
Ifølge Israels statistiske sentralbyrås data fra 2005:
Norddistriktet er det eneste distriktet hvor majoriteten av innbyggerne er arabere.
Canelles-demningen
Canelles-demningen, også kjent som Caneles, er en demning med vannkraftverk i elva Rio Noguera Ribagorzana i Catalonia og Aragón, nordøstre Spania. Vannkraftverket har en total installert produksjonseffekt på 108 MW. Det ligger på provinsgrensen mellom Huesca og Lérida (Lleida). Anleggsarbeidene startet i 1955, og vannkraftverket ble igangsatt for kraftproduksjon i 1959.
Reservoarets areal er inntil 15,7 km² (1 569 hektar), og vannvolumet opp til 687,5 millioner m³. Demningen er en 151 meter høy og 210 meter lang kuppeldam.
Nedenfor denne demningen starter reservoaret som skapes av Santa Ana-demningen.
Brungult gressfly
Brungult gressfly (Mythimna impura) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den finnes nord til Nord-Trøndelag i Norge.
Utseende
Et middelsstort (vingespenn 30 – 35 mm), grågult nattfly. Den er svært lik på rørgressfly (Mythimna straminea), bortsett fra at bakvingene er grå, ikke hvite som hos rørgressflyet. Forvingen er grågul ved hvite vingeårer og 1-3 små, svarte flekker i den ytre delen. Bakvingen er nokså mørkt grå med lyse vingefrynser.
Levevis
Arten lever på åpne, graskledte områder, også på sanddyner. Larvene lever på ulike gras og er også blitt funnet på starr og frytle. De voksne sommerfuglene flyr i juni–august.
Utbredelse
Den er utbredt over så godt som hele Europa. I Norge forekommer den nord til Nord-Trøndelag.
Ljørkoie
Ljørkoie er en liten hytte eller hus med åpen ljore.
Ljørkoie bestod som regel av laftet tømmer og kjennetegnes med åpent ildsted midt i rommet og en ljore, et åpent hull i taket, som fungerer som primitivt avløp for røyk.
Som vinterhusvær ble ljørkoier lengst brukt av ukependlende skogsarbeidere, og de siste gikk ut av bruk på 1930-tallet. Som sommerhusvær eller til fritidsformål finnes det fortsatt både gamle og nybygde ljørkoier på slåtteenger, i jaktterreng, langs tømmerfløtingsvassdrag og ved en del ski- og turløyper.