cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Internasjonale studier
Terminologi
Internasjonale relasjoner er i Skandinavia og Norge tradisjonelt studert som en undergren av statsvitenskapen, under terminologien internasjonal politikk. I denne sammenhengen gjelder IR studiet av politiske forbindelser mellom stater; utenrikspolitikk, diplomati, forsvar, internasjonale organisasjoner, samt moderne verdenshistorie. I engelskspråklige kretser kan imidlertid internasjonale relasjoner også betegne et mer tverrfaglig studium der også internasjonal økonomi og folkerett er sentrale fag. I Norge kalles dette internasjonale studier, for å skille det tverrfaglige studiet av internasjonale relasjoner fra det statsvitenskapelige studiet av internasjonal politikk. I akademiske journaler og daglitale brukes terminologien internasjonal politikk og internasjonale studier stort sett om hverandre om det samme fagfeltet IR, der fokuset ligger på studier av forbindelsene mellom verdens stater, både politisk, økonomisk og juridisk.
Teoriretninger
Innenfor studiet av internasjonale relasjoner finnes en rekke teorier som på ulikt vis forsøker å beskrive hvordan stater ferdes i det internasjonale systemet (internasjonal politisk teori). Disse kan grovt sett deles inn i de tre dominante grenene realisme, liberalisme, og konstruktivisme.
Realisme
Realismen som teori hevder at det internasjonale samfunn er et anarki, dét grunnet systemets fravær av en overordnet makt. Dette resulterer i at alle selvstendige stater til enhver tid er overlatt til seg selv, økonomisk, militært, og sikkerhetspolitisk, og at internasjonal samhandling stort sett bygger på staters strategiske vurderinger på hvordan de selv kan skaffe seg mest mulig makt, i form av et sterkt forsvar, en sterk og selvstendig økonomi, og et mektig diplomati. I realistisk teori er statene som rasjonelle aktører de primære subjektene - eksempelvis er internasjonale organisasjoner og domstoler kun et verktøy for individuelle stater for å fremme egne interesser, og dermed av liten relevans som rent selvstendige subjekter. Stater anses som unitære aktører, der et sentralt maktapparat stort sett bestemmer hvordan utenrikspolitikk utformes.
Realismens historie
Realismen er den eldste teorien innenfor internasjonale studier, og kan sies å ha sin idéhistoriske begynnelse i den greske strategen og historikeren Thukydids skriftlige observasjoner etter Peleponneserkrigen (431 - 404 f.kr). mellom Sparta og Aten. Her skriver han følgende: "De sterke gjør hva de kan, mens de svake lider hva de må" (Engelsk: "The strong do what they can while the weak suffer what they must"). Det er altså den sterkestes rett som gjelder - mektige stater gjør hva deres makt tillater dem å gjøre, mens svake stater må tåle å lide. Senere følger flere tekster i samme bane, deriblant Machiavellis bok Fyrsten, som kan beskrives som en detaljert håndbok i å erverve og holde på makt i de italienske bystatene på 1500-tallet. Her er det inngående beskrevet at bruk av militær makt er viktig for å sikre staters overlevelse og legitimitet. Senere kommer Thomas Hobbes innflytelsesrike verk Leviathan, som også er nevnt som en viktig inspirasjonskilde for politisk realisme - her blir politikk beskrevet som en kontinuerlig maktkamp mellom menn i en anarkistisk verden; videre heter det at stater påvirkes av menneskets iboende egoisme og egeninteresse, og dermed agerer på tilsvarende måte.
Den første til å bruke disse idéene til å formulere en sammenhengende teori var den tysk-amerikanske statsviteren Hans Morgenthau med boka Politics Amongst Nations fra 1948. For Morgenthau styres internasjonal politikk av objektive lover med røtter i menneskenaturen. Disse lovene er stort sett de samme primitive naturlovene som i Hobbes Leviathan. Han legger videre frem et trekk som er viktig i alle typer politisk realisme: at stater er rasjonelle aktører. I ren forstand betyr dette at stater foretar en rasjonell vurdering av en gitt politisk situasjon, for så å benytte de midler den har til rådighet for å ivareta sine nasjonale interesser på en best mulig måte.
Liberalisme
Liberalismen hevder, til forskjell fra realismen, at stater ikke er rent selvstendige subjekter, men derimot er gjensidig avhengig av hverandre gjennom økonomiske forbindelser og deltakelse i internasjonale organisasjoner. Internasjonale organisasjoner tillegges stor innflytelse og egenverdi, grunnet at de over tid kan opparbeide seg stor innflytelse og selvstendighet, og etterhvert utøve innflytelse på stater som deltar. Statene settes dermed til side, ettersom deres handlinger er tøylet av et regulert internasjonalt system som legger føringer på deres utenrikspolitikk.
Til forskjell fra realismen er stater i liberalismen sett på som pluralistiske arenaer der næringsliv, organisasjoner og embetsverk spiller inn i utviklingen av utenrikspolitikk.
Liberalismens historie
Det liberalistiske perspektivet kan sies å ha sitt idéhistoriske opphav i Immanuel Kants essay "Til den evige fred" fra 1775, der han forklarer hvordan stater over tid vil bli mer og mer sammenvevd gjennom økonomisk og politisk samarbeid, og ende med å danne en føderasjon av stater der varig fred vil herske. I moderne tid gjorde liberalisme seg gjeldende som IR-teori ettersom verdenssamfunnet (spesielt vesten) fremsto som svært fredelig i tiårene etter andre verdenskrig, og at dette så ut til å kunne spores tilbake til økonomisk samarbeid gjennom organisasjoner som IMF, GATT og Verdensbanken, samt politisk samarbeid gjennom FN, Europarådet og OECD, for å nevne noe. Realismen og dens fokus på aggressiv utenrikspolitikk ble sett på som avleggs, og et nytt paradigme for analyse av verdenssamfunnet ble konstruert.
Konstruktivisme
Konstruktivismen legger på sin side vekt på at det ikke finnes reelle underliggende strukturer som definerer det internasjonale systemet. Snarere legger konstruktivistisk analyse vekt på normer, idéer og identiteter som er gjeldende i det internasjonale samfunn. I konstruktivismen analyserer man et mangfold av aktører; da først og fremst individer, og hvordan disse samhandler med hverandre, og skaper normer, idéer og identiteter som definerer internasjonal samhandling. Gjennom kontinuerlig samhandling sosialiseres statsledere med hverandre, og det er først og fremst deres verdenssyn som definerer internasjonale relasjoner. Blir statsledere sosialisert til den norm at kjemiske våpen er feil, vil dette definere krigføring. Blir Sovjetunionen tillagt en identitet som et "ondt imperium" vil dette påvirke dens virkelighetsforståelse, og den vil oppføre seg deretter. Innehar europeiske beslutningstakere en idé om Europa som et kulturelt og historisk fellesskap, vil dette langt på vei forklare mye av hvorfor den europeisk integrasjonen har kommet såpass langt. Kort sagt er det normer, idéer og identiteter og hvordan de formes og brukes av aktører på det internasjonale plan som er definerende i konstruktivismen.
Andre teorier
Avhengighetsteori
Avhengighetsteori stammer fra marxistisk litteratur, og ser på verdenssamfunnet som et anarkisk system der makt er sentralisert hos enkelte stater, som utnytter mindre mektige stater i periferien for egen vinning. Avhengighetsteori hevder at mektigere stater (rike vestlige land, fortrinnsvis) er avhengige av en gruppe fattigere periferistater for å sikre egen rikdom. Fattige land tilbyr naturresurser, billig arbeidskraft, og viktige arenaer for eksport, som rike land benytter seg flittig av for egen økonomisk vinning. Relevante eksempler kan være Frankrikes kontroll over bank- og telesystemer i frankofone afrikanske land, og USAs økonomiske dominans i latinamerikanske land gjennom multinasjonale korporasjoner.
Se avhengighetsteori.
Sanne in ’t Hof
Sanne in 't Hof (født 24. januar 1998) er en nederlandsk skøyteløper som konkurrerer i hurtigløp.
VHDL
VHDL er et maskinvarebeskrivende språk for FPGA-er og ASIC-er. VHDL kommer fra VHSIC hardware description language, der VHSIC er en forkortelse for very-high-speed integrated circuit.
Sanne in ’t Hof
Personlige rekorder
Kilde: SpeedskatingResults.com
Wollert Nygren
Nygren deltok under vinter-OL for Norge i 1928 i St. Moritz med 13.-plass på 1500 meter. Han var med i troppen som reserve, og ble satt inn på laget da Michael Staksrud ble syk. Han ble nummer seks i EM på skøyter, allround og nummer åtte i VM på skøyter, allround i 1928.
Sofia Coppola
Sofia Carmina Coppola (født 14. mai 1971 i New York City) er en amerikansk filmregissør, filmprodusent, manusforfatter og skuespiller. Coppola er datter av regissøren Francis Ford Coppola og kusinen til skuespilleren Nicolas Cage. Hun var gift med regissøren Spike Jonze fra 1999 til 2003, og har en datter med musikeren Thomas Mars.
VHDL
Historie
VHDL låner mye av konseptet sitt (for eksempel stykke-notasjonen for å indeksere en del av en en-dimensjonal tabell) og syntaksen sin fra programmeringsspråket Ada. VHDL har begreper for å håndtere parallelliteten knyttet til maskinvaredesign, men disse begrepene (prosesser) er forskjellige når det gjelder syntaks sammenlignet med de parallelle begrepene i Ada (oppgaver). I likhet med Ada er VHDL sterkt typebestemt og skiller ikke mellom store og små bokstaver. VHDL har mange egenskaper man ikke finner i Ada, som for eksempel et utvidet sett av Boolske operatorer som inneholder nand og nor, for å kunne representere operasjoner som er vanlige i maskinvare direkte. VHDL tillater også tabeller å bli indeksert i begge retninger (stigende eller synkende) fordi begge konvensjonene er brukt i maskinvare, mens Ada (som de fleste andre programmeringsspråk) bare tillater stigende indeksering. Grunnen til at de to språkene er såpass like er at Det amerikanske forsvarsdepartementet krevde at så mye som mulig av syntaksen skulle være basert på Ada, slik at en unngikk å finne opp konsepter på nytt som allerede var grundig testet under utviklingen av Ada.
Sofia Coppola
Med filmen Lost in Translation ble hun som første amerikanske kvinne nominert til Oscar for beste regi. Filmen vant Oscar for beste originalmanus og tre Golden Globe-priser, inkludert prisen for beste manus.
VHDL
Historie
Den første versjonen av VHDL, designet etter IEEE standard 1076-1987, inkluderte en lang rekke datatyper, blant annet numeriske (heltall og reelle tall), logiske (bit og boolske), tegn og tid, tabeller bestående av  – kalt , og tabeller bestående av   – kalt string.
Et uløst problem ved denne utgaven var "multiverdi-logikk", hvor et signals driv-styrke (ingen, svak eller sterk) og ukjente verdier blir tatt hånd om. Dette krevde IEEE standard 1164 som definerte de logiske typene som kan ta 9 forskjellige verdier: den skalare  og dens vektorversjon.
Den andre utgaven av IEEE 1076, i 1993, hadde en mer konsistent syntaks, tillot mer fleksible navn, utvidet -typen til å akseptere ISO-8859-1 trykkbare tegn,  -operatoren ble lagt til, etc.
Mindre endringer i standarden (2000 og 2002) la til idéen om beskyttede typer (lignende konseptet om klasser i C++) og fjernet noen restriksjoner fra portsammenkoblingsregler.
I tillegg til IEEE standard 1164, flere understandarder ble introdusert for å utvide funksjonaliteten til språket. IEEE standard 1076.2 forbedret håndtering av reelle og komplekse datatyper. IEEE standard 1076.3 introduserte typene  og   for å forenkle aritmetiske operasjoner på vektorer. IEEE standard 1076.1 (kjent som VHDL-AMS) er en utvidelse som tilbyr analog og blandet design.
Noen andre standarder støtter en bredere bruk av VHDL, især utvidelsene VITAL (VHDL Initiative Towards ASIC Libraries) og design av mikrobølge-kretser.
Politisk filosofi
Politisk filosofi eller politisk teori er en filosofisk og statsvitenskapelig disiplin som beskjeftiger seg med filosofiske studier av politiske problemstillinger. Fagets kjerne er å argumentere normativt og filosofisk konsekvent for hvorfor samfunnet skal organiseres på en bestemt måte. Politisk teori regnes som en av tre hovedgrener innenfor moderne statsvitenskap. Filosofisk regnes politisk teori som en del av etikken.
Internasjonale studier
Andre teorier
Feminisme er til dels tatt i bruk innenfor konstruktivistisk analyse for å forklare hvordan det internasjonale systemet er konfliktpreget grunnet normer assosiert med maskulinitet. Kvinner i politikken har andre perspektiver på utenrikspolitikk; nærmere bestemt legges det større vekt på diplomati, fredelig konflikthåndtering og samarbeid.
Frosk (band)
Bakgrunn
Frosk begynte som en ungdomsaksjon i Horten i 1969 med mål om å gjøre Folkets Hus til et allaktivitetshus. Gruppa ga også ut diktsamlingen Ordfrosk og fanzinen Magasinfrosk. Sistnevnte kom med 15 nummer i løpet av første halvdel av 1970-tallet. I 1973 satt gruppa opp syngespillet Et spill om Horten og i 1976 ga de ut albumet Kråker i lufta på Plateselskapet MAI.
Internasjonale studier
Norge
Faget internasjonal politikk tilbys som del av samtlige statsvitenskapelige utdanninger i Norge.
Som eget fagfelt er IR noe mindre utbredt i Norge enn i andre land. Gradsstudier i internasjonale relasjoner finnes ved
Frosk (band)
Kråker i lufta
Kråker i lufta har blitt stående igjen som en klassiker og et tidstypisk eksempel på 1970-tallets radikale visebølge. Flere av låtene har gått inn i allsangtradisjonen på den norske venstresiden. Låta Stev, også kjent som Virvelstevet, ble covret på plata En ild for fred og frihet - AUF 75 år i 1978 og igjen av Samvirkelaget i 2007.
Internasjonale studier
Kilder
Външни работи International politik 国際関係論 Internationell politik
Frosk (band)
Kråker i lufta
Kråker i luftas sosialistiske tekster ble imidlertid for sterk kost for NRK. I forbindelse med en Norge rundt-reportasje om Frosk i 2016 avdekket journalist Morgan Stenmark at eksemplaret i NRKs platearkiv var blitt merket med en advarsel om ikke uten videre å spille plata i statskanalens programmer.
I 2013 gjorde Universal Music albumet tilgjengelig på digitale plattformer. LP-en fra 1976 har blitt et samleobjekt.
Comeback
I 2015 spilte Frosk en serie konserter i hjembyen Horten. Gruppa bestod nå av låtskriver, havnearbeider og kommunestyrerepresentant for Rødt i Horten, Alf Henriksen, komponist og gitarist Tom Reksjø, bassist Marius Reksjø, trommeslager Andreas Bye og fiolinist Hege Rimestad. Bandet har fortsatt å opptre med denne konstellasjonen og har siden spilt på blant annet Vervenfestivalen og Kanalrock.
I 2017 kunngjorde Frosk at de har inngått avtale med Plateselskapet No. 13 om å gi ut et nytt album. Plata ble sluppet høsten 2018.
Politisk filosofi
Sentrale tema i politisk filosofi er hvorfor staten eksisterer, hvordan statens makt over innbyggerne kan rettferdiggjøres, og hva som skal til for å bygge et "godt" og "rettferdig" samfunn. I politisk filosofi studeres også politiske ideologier, og hvordan disse kan argumenteres for og rettferdiggjøres.
Historisk
Historisk har filosofer som Thomas Hobbes og John Locke stått mot hverandre. Hobbes var, under inntrykk av krigens gru, tilhenger av et totalitært samfunn, ut fra en teori om mennesket som et ondt og egoistisk dyr, som må kontrolleres, mens Locke var tilhenger av et liberalt samfunn og er en av liberalismens fedre.
Utilitarisme forsvares blant annet av Jeremy Bentham og John Stuart Mill. Utilitarisme er en variant av konsekvensetikk eller nytteetikk, der konsekvensene av en handling ses som avgjørende for dens moralske verdi – i motsetning til for eksempel Immanuel Kants kategoriske imperativ (handle alltid slik at andre mennesker er mål, ikke middel). I utilitarismen søker man, i motsetning til i Kants filosofi, å definere moralske handlinger ved deres nytteverdi for samfunnet.
Samtidig politisk filosofi
Rawls kritiseres av sin kollega på Harvard Robert Nozick, som ser annerledes på individets rettigheter. Nozick mener at individet har rett til sin eiendom, og at den beskatning som finner sted for å finansiere velferdsstaten er tyveri. Han forsvarer derfor libertarianismen. Begge tar altså, tross svært forskjellige synspunkter, utgangspunkt i individet, og er dermed begge liberalister.
Mot slutten av det 20. århundre kom en politiske debatt mellom liberalisme og kommunitarisme. I motsetning til liberalismen tar kommunitarismen utgangspunkt i samfunnet.
Kritisk samfunnsteori
Kritisk teori forbindes gjerne med etableringen av den såkalte Frankfurterskolen på 1920-tallet. Ved å kombinere kunnskap fra alle de store samfunnsvitenskapene, som geografi, sosiologi, psykologi, økonomi, historie og antropologi, ønsket medlemmene av Frankfurterskolen å etablere en empirisk og samfunnskritisk forskning. Max Horkheimer beskrev teorien som kritisk i den forstand at den søker å «frigjøre menneskene fra omstendighetene som holder dem til fange». Frankfurterskolens teoretikere bygget særlig på perspektivene til Karl Marx, Friedrich Nietzsche og Sigmund Freud, og hevder det i all hovedsak er ideologi som holder oss tilbake fra reell frigjøring.[2]
VHDL
Historie
I juni 2006 godkjente VHDL Technical Committee of Accellera (delegert av IEEE til å jobbe med den neste oppdateringen av standarden) den såkalte Draft 3.0 av VHDL-2006. I tillegg til å beholde full kompatibilitet med eldre versjoner, tilbyr den foreslåtte standarden flere utvidelser som gjør skrivingen og behandlingen av koden enklere. Viktige forandringer består av å inkludere understandarder (1164, 1076.2, 1076.3) i den genereller 1076-standarden, et utvidet sett med operatorer, mer fleksibel syntaks når det gjelder «case»- og «generate»-uttrykk, inkludering av VHPI (grensesnitt til C/C++-språk), og en del av PSL (Property Specification Language). Disse forandringene burde forbedre kvaliteten på syntetiserbar VHDL-kode, gjøre testbenker mer fleksible, og tillate en mer utstrakt bruk av VHDL for systemnivåbeskrivelser.
I februar 2008 godkjente Accellera VHDL 4.0, uformelt kjent som VHDL 2008, som tar tak i mer enn 90 punkter som ble oppdaget i prøveperioden for versjon 3.0, og inkluderer forbedrede generiske typer. I 2008 utgav Accellera VHDL 4.0 til IEEE for avstemning angående inkludering i IEEE 1076-2008. VHDL-standarden IEEE 1076-2008 ble godkjent av REVCOM i september 2008.
Design
VHDL er et relativt universelt språk, og det krever ikke en simulator å kjøre koden på. Det er mange VHDL-kompilatorer som lager eksekverbare binærfiler. Det kan lese og skrive filer på vertsdatamaskinen, så en kan skrive et VHDL-program som genererer et annet VHDL-program som tas med i det ferdige designet. På grunn av denne universelle oppførselen er det mulig å skrive en testbenk i VHDL som verifiserer funksjonaliteten til designet ved å bruke filer på vertsdatamaskinen til å definere stimuli, samhandler med brukeren, og sammenligner resultatet med det som er forventet.
Det er relativt enkelt for en uerfaren utvikler å skrive kode som simuleres korrekt, men som ikke kan realiseres i ekte maskinvare, eller som er for stor til å kunne realiseres i praksis. En spesiell fallgruve er uønsket generering av transparente vipper (latches) i stedet for D-vipper som lagringselement.
Man kan designe maskinvare i en VHDL IDE (som Xilinx eller Quartus) for å generere RTL-skjema for det gjeldende designet. Etterpå kan det genererte skjemaet bli verifisert ved hjelp av simuleringsprogramvare (som ModelSim) som viser bølgediagram av innganger og utganger til kretsen etter å ha generert en egnet testbenk. For å generere en egnet testbenk for en enkelt krets eller VHDL-kode må inngangene defineres korrekt. For eksempel trenger en klokkeinngang en sløyfeprosess eller et iterativt uttrykk.
En annen fordel er at VHDL tillater beskrivelse av et parallelt system (mange deler, hver med sin egen underoppførsel, som jobber sammen på samme tid). VHDL er et dataflyt-språk, i motsetning til prosedyreorienterte datamaskinspråk som BASIC, C og assemblykode som alle kjører sekvensielt, en instruksjon av gangen.
En siste punkt er at når en VHDL-modell blir oversatt til "porter og ledninger" som igjen blir avbildet på en programmerbar logisk enhet, som for eksempel en CPLD eller FPGA, er det den faktiske maskinvaren som blir konfigurert, i stedet for at VHDL-koden blir "kjørt" på en prosessor.
Komme i gang
I likhet med VHDL-simulatorer er også gratis FPGA-synteseverktøy lett tilgjengelige, og er mer enn gode nok for bruk på privat basis. Tilbakemelding fra synteseverktøyet gir brukeren en følelse av forskjellene ved ulike kodestiler. Et visningsprogram viser skjemaet/portene etter syntetisering. Mange FPGA-designpakker tilbyr alternative måter å lese designet på, slik som blokkdiagram (skjema) og tilstandsdiagram. Disse tilbyr en nyttig mal for å kode gitte repeterende strukturer, eller komplekse tilstandsdiagrammer. I tillegg er de vedlagte veiledningene og eksemplene verdifulle hjelpemidler.
Nesten alle FPGA-design og -simuleringsverktøy støtter både VHDL og Verilog, et annet maskinvarebeskrivende språk.
Kodeeksempler
I VHDL består et design av minimum en entity som beskriver grensesnittet og en architecture som inneholder den faktiske implementasjonen. I tillegg importerer de fleste design biblioteksmoduler. Noen design består også av flere arkitekturer og konfigurasjoner.
En enkel OG-port i VHDL:
Selv om eksempelet ovenfor kanskje virker vidløftig for HDL-noviser, må man huske på at mange deler er enten valgfrie eller trengs kun å skrives én gang. Vanligvis er enkle funksjoner som dette en del av en større oppførselsmodul, og ikke en separat modul. I tillegg kan bruken av typen  ved første øyekast virke overdrevet. Man kunne uten problemer ha brukt den innebygde typen  og dermed sluppet å importere biblioteket i begynnelsen. Men ved å bruke denne 9-verdilogikken (U,X,0,1,Z,W,H,L,-) i stedet for enkle bits (0,1) får brukeren et meget kraftig simulerings- og feilsøkingsverktøy som for øyeblikket ikke eksisterer i andre maskinvarebeskrivende språk (HDL).
Syntetiserbare konstruksjoner og VHDL-maler
VHDL er ofte brukt av to ulike grunner: simulering av elektronisk design og syntese av slike. Syntese er en prosess hvor VHDL blir kompilert og koblet sammen i en implementasjonsteknologi som en FPGA eller en ASIC. Mange FPGA-produsenter har gratis eller billige syntetiseringsverktøy til bruk med deres brikker, mens ASIC-verktøy ofte er veldig kostbare.
Ikke alle konstruksjoner i VHDL er egnede for syntese. De fleste konstruksjoner som bruker tidtaking, slik som, er for eksempel ikke syntetiserbare, selv om de er lovlige under simulering. Selv om forskjellige synteseverktøy har forskjellige muligheter, eksisterer det en felles syntetiserbar delmengde av VHDL som definerer hvilke språk-konstruksjoner og -idiomer som kobles sammen til vanlig maskinvare for mange synteseverktøy. IEEE 1076.6 definerer en delmengde av språket som er sett på som den offisielle syntetiserbare delmengden. Det er som regel sett på som «god praksis» å skrive idiomatisk kode for syntese, da resultatet kan være feil eller ikke helt optimalt hvis man bruker ikke-standard konstruksjoner.
Noen kodeeksempler som kobles til multipleksere i maskinvare i vanlige verktøy:
MUX-maler
Multiplekseren, eller «MUX» som den vanligvis kalles, er en enkel konstruksjon som er veldig vanlig i maskinvaredesign. Eksempelet under demonstrerer en enkel to-til-en MUX med inngang  og , velger   og utgang  :
De tre siste malene benytter seg av det VHDL kaller «sekvensiell» kode. De sekvensielle seksjonene er alltid plassert inni en process og har en litt annerledes syntaks som kanskje minner litt om tradisjonell programmering.
Vippe-mal
En SR-vippe bruker et «set»- og «reset»-signal i stedet for:
Mal 2 har en implisitt » som eksplisitt kan legges til hvis det er ønsket.
D-vipper
D-vipper sjekker et innkommende signal på stigende eller synkende klokkeflanke. D-vippen ligger til grunn for all synkron logikk.
En vanlig nybegynnerfeil er å ha en «Set»- eller «Reset»-inngang, men ikke bruke den. De to følgende kodesnuttene er ikke like, den første er en enkel D-vippe, mens den andre er en D-vippe med en tilbakekoblings-MUX.
Den store Norske Humorfestivalen
Den store Norske Humorfestivalen er en årlig humorfestival med stand-up og underholdning på ulike arenaer i Stavanger og Sandnes som ble etablert 1. april 1992. De fem personene som stiftet festivalen var Terje Vallestad, Rolf Norås, Steinar Lyse, Svein Erik Reienes og Per Inge Torkelsen.
Humorfestivalen er den største humorfestivalen i Norge og den eneste festivalen for scenekunst i Stavanger. Festivalen arrangeres hvert år rundt månedsskiftet september/oktober. Den Store Norske Humorfestivalen er organisert som en stiftelse med et eget styre.
Den Store Norske Humorfestivalen har som målsetting å arrangere en årlig internasjonal humorfestival på høyt kunstnerisk nivå i Stavanger. Hvert år deltar store og små artister fra inn og utland på Humorfestivalen og det har blant annet vært internasjonale storheter som Jo Brand, Craig Charles, Harry Hill,Bill Bailey, The Umbilical Brothers, Tim Minchin og Gamarjobat på festivalen.
Færøyene
Færøyene (færøysk: Føroyar, fra norrønt Færeyjar, «fåreøyene» ) er en øygruppe i det nordlige Atlanterhavet, midt mellom Norge, Island og Skottland. Færøyene er en selvstyrt del av Kongeriket Danmark.
VHDL
D-vipper
Dette er veldig likt feilen med den «transparente vippen» som ble nevnt tidligere.
Færøyene
Færøyene består av 18 klippeøyer av vulkansk opprinnelse. Færøyene ligger i den nordatlantiske strømmen, noe som gir milde vintre og kjølige somre. Det er mye vind og tåke og hyppige regnbyger. Øyene er for det meste gresskledde med mange villblomster, men er naturlig skogløse. Færøyene har store fuglefjell. Utenfor ligger rike fiskebanker.
VHDL
Teller-eksempel
Selv om det ikke er anbefalt i nye design, kan  brukes i stedet for.
Mer komplekse tellere kan legge til if/then/else-setninger innenfor  for å legge til andre funksjoner som for eksempel «Enable», stopping eller nullstilling ved en gitt tellerverdi, generering av diverse utgangssignaler, etc. Man må passe på rekkefølgen på slike kontroll-setninger, slik at prioritetene blir korrekte og at man bruker et minimum av logiske nivåer.
Færøyene
Øyene ble bosatt av norrøne landnåmsmenn på 800-tallet. Færøyene var et skattland under den norske kongemakten i middelalderen, men har siden Kielfreden i 1814 vært en del av Kongeriket Danmark. Det færøyske Lagtinget kan føres tilbake til tingsamlingene i landnåmstiden.
VHDL
Konstruksjoner kun for simulering
En stor delmengde av VHDL kan ikke bli oversatt til maskinvare. Denne delmengden kalles for den ikke-syntetiserbare mengden, og kan bare brukes for prototyping, simulering og feilsøking. Den følgende koden vil for eksempel generere en klokke med en frekvens på 50MHz. Den kan for eksempel bli brukt til å drive en klokkeinngang i et design under simulering. Den er imidlertid en konstruksjon kun for simulering, og kan ikke implementeres i maskinvare.
Færøyene
Færøyene var frem til 1800- og 1900-tallet et fiskerbondesamfunn, men ble raskt utviklet til en moderne eksportøkonomi basert på fiskeri og havbruk. Færøyene er en av verdens største sjømateksportører. Reiselivet er også en viktig næringsvei. Saueholdet har fortsatt betydning for matkultur og ullvareproduksjon, men også for bosettingen i de minste bygdene. Grindhvalfangst har lange tradisjoner som matauk, men er ikke kommersiell. De fleste sjøfuglkoloniene er også fredet mot fuglefangst.
VHDL
Konstruksjoner kun for simulering
De ikke-syntetiserbare konstruksjonene kan brukes til å lage komplekse bølgediagrammer på veldig kort tid. Slike bølgediagrammer kan for eksempel brukes som testvektorer for et kompleks design eller som en prototyp av syntetiserbar logikk som vil bli implementert i fremtiden.
Færøyene
Siden 1948 har Færøyene hatt indre selvstyre med lovgivende makt til Lagtinget og et eget landsstyre (regjering). Færøyene har også to representanter i det danske Folketinget. Færøyene har en handelsavtale med EU, men er ikke medlem, selv om Danmark er det.
Naturgeografi
Færøyene ligger på 62 grader nordlig bredde og 7 grader vestlig lengde i det nordlige Atlanterhavet. Øyene ligger nord for Hebridene, nordvest for Shetland, vest for Norge og sørøst for Island. Øygruppen består av 18 øyer, 11 holmer og 750 skjær, og danner en triangelform. Færøyene har et samlet areal på 1,395,74 km². Fra Enniberg på Viðoy i nord til Sumbiarsteinur sør for Suðuroy måler øygruppen 118 km. Fra Gáadrangur vest for Mykines til Stapi øst for Fugloy er det 75 km. Den samlede kystlinjen er på 1,289 km. Det geografiske midtpunktet i øygruppen ligger ved Kaldbaksbotnur på Streymoy. Lengste avstand til kysten er 5 km. Færøyene hevder et territorialfarvann på 275,000 km².
Særlig vestkysten er markant med sine høye, loddrette fuglefjell. Den gjennomsnittlige fjellhøyde er 300 m over havet. Slættaratindur (880 moh.) ved Funningur på Eysturoy er det høyeste fjellet. Etter Slættaratindur kommer Gráfelli (856 moh.), Villingadalsfjall (841 moh.), Kúvingafjall (830 moh.) og Teigafjall (825 moh.). Med unntak av Villingadalsfjall, som ligger ved Viðareiði på Viðoy, ligger de ti høyeste fjellene på Kunoy og Eysturoy. Enniberg på Viðoy (754 moh.) er Europas nest høyeste sjøklippe, etter Hornelen i Norge.
Færøyene har ingen store vassdrag, men mange bekkefar og små fosser. Den klart største innsjøen er Sørvágsvatn (3,57 km²) på Vágar. Sørvágsvatn drenerer i havet gjennom den 30 m høye Bøsdalafossur, som er fossen med størst vannføring i øyriket. Ellers finnes noen mindre innsjøer på de fleste store øyene. Nest største innsjø er Fjallavatn (1,03 km²), dernest følger Sandsvatn (0,82 km²) og Toftavatn (0,51 km²). Vann utgjør til sammen 0,5 % av øyenes areal. Den lengste fjorden er Skálafjørður (14 km) på Eysturoy, etterfulgt av Gøtuvík (11 km) og Funningsfjørður (9,7 km).
Geologi
Øyene oppstod for om lag 60–70 millioner år siden under tertiærperioden i geologisk historie. Øygruppen ble skapt av vulkansk aktivitet som en del av en opptil 4,000 m høy rygg som strakte seg fra Grønland til Irland og Skottland. Av den avkjølte lavaen dannet den typiske færøyske basalten seg, og har gjentatte ganger blitt krysset av tynne tufflag fra askeregn. I en vulkansk pause fantes det tropisk vegetasjon, herunder store trær, på Færøyene, noe kullagene viser. Foruten kull har ikke øygruppen noen mineralforekomster av betydning.
Gjennom erosjon forsvant det meste av høysletten. Det som ble igjen av ryggen var øyene, i hovedsak Hebridene, Færøyene og Island. Istiden formet restene av høysletten, Færøyene, i dagens karakteristiske daler i sydøstlig-nordvestlig retning. Mange av dalene ble fylt med vann og dannet dagens færøyske fjorder. Det myke tufflaget lå eksponert for bølgeslag og det tøffe klimaet og ble med tiden vasket bort og etterlot den sterkere basalten. Slik oppsto de typiske trappestrukturene i innlandet og de voldsomme klippene og kystlandskapet vest og nord på øygruppen, slik som for eksempel Beinisvørð og Enniberg.
Flora
Arktiske planter kan ha overlevd på topper som stakk gjennom den 400 m tykke isbreen over Færøyene i istiden. Da breene trakk seg tilbake kom nye planter fra det norske fastlandet og De britiske øyer, blant annet tatt med av sjøfugler.
Øyriket har en forholdsvis rik flora, det er registrert over 400 arter karplanter, over 400 arter moser og om lag 250 lavarter. Vegetasjonen domineres av gresshei som i høyden går over i fjellvegetasjon. Lynghei med røsslyng og blåbær er vanlig, det er også noe krattvegetasjon med vier og einer. Færøyenes nasjonalblomst er bekkeblom (soleiehov). Store arealer er myrlendte.
Den færøyske naturen er karakteristisk i sin mangel på trær, som har dårlige vekstforhold på grunn et ekstremt kystklima med vinder som blander store mengder havsalt i luften. Slik sett minner naturen om Connemara og Dinglehalvøya i Irland og de skotske øyene. Funn av stammer fra dunbjørk og grener i jorden, datert til ca. 2,300 år f.Kr., og funn av pollen fra hassel, indikerer at det i det minste var noen områder med bjørk og hassel på Færøyene før mennesker bosatte seg på øyene. På flere av øyene er det plantet bartrær, hvorav de aller fleste artene er av ikke-europeisk opprinnelse.
Úzquiza-demningen
Uzquiza-demningen er en demning i provinsen Burgos i Spania. Det ligger i elva Arlanzón, i nedbørfeltet til Duero, beliggende nord i landet.
Færøyene
Fauna
Etter siste istid kom også insekter og seler til øygruppen, i tillegg til fuglene, men dyrelivet var begrenset. De første menneskene møtte et land uten landpattedyr, krypdyr eller høye trær. Alle landpattedyr, i all hovedsak rotter, mus og harer, har derfor blitt introdusert av mennesker.
Úzquiza-demningen
Reservoaret er på 3,1 km² (313 hektar), mens vannmassene som demmer opp har et volum på inntil 75 millioner m³. Selve damanlegget er 65 meter høyt og drøye 460 meter lang, og er en jordfyllingsdam.
Færøyene
Fauna
Havert er svært utbredt, og det finnes flere hvalarter i farvannene, deriblant nebbhval, grindhval og spekkhogger som de meste vanlige. Havet er dessuten rikt på en lang rekke fiskearter, og de massive fuglebergene langs kysten huser derfor store mengder sjøfugl. I alt er det snakk om 110 forskjellige fuglearter på øyene, og i løpet av de siste 150 årene har over 260 arter blitt observert. Det er om lag 40 vanlige hekkefugler, herunder havhest (600,000 par), lundefugler (550,000 par), stormsvale (250,000 par), krykkje (230,000 par), lomvi (175,000 par) og havlire (25,000 par). Nólsoy huser verdens største koloni av havsvaler. Havsule forekommer bare på Mykines. Færøyenes nasjonalfugl er tjelden, som er en trekkfugl. Tjeldens ankomst den 12. mars markeres av færøyingene som begynnelsen på våren.
Demografi
Færøyene hadde 52,154 innbyggere den 1. januar 2020, fordelt på rundt 120 byer og bygder. De fleste bosetningene ligger beskyttet i en vik eller fjord på østkysten. Halvparten av befolkningen bor på Streymoy, hvor hovedstaden Tórshavn ligger.
Befolkningen urbaniseres, og det meste av befolkningsveksten skjer i hovedstadsområdet. I 2020 bodde 13,500 personer i selve Tórshavn, men medregnet Hoyvík og Argir hadde byen 20,000 innbyggere. Den nest største byen er Klaksvík med 4,900 innbyggere. Langs østsiden av Skálafjørður på Eysturoy danner en rekke bygder, deriblant Toftir, Runavík og Saltangará, en sammenhengende bebyggelse med 3,800 innbyggere. Andre større steder er tvillingbygdene Miðvágur og Sandavágur, Tvøroyri, Fuglafjørður, Vágur og Vestmanna.
I 2020 var 96 % av innbyggerne danske statsborgere, det vil si fra enten Færøyene, Grønland eller Danmark. Lovgivningen betegner alle fastboende statsborgere på Færøyene som færøyinger. I kulturell forstand er færøyinger en etnisk gruppe med færøysk som morsmål. Folketellingen i 2011 viste at opptil 97 % av befolkningen regner seg selv som etniske færøyinger. Færøyingenes genetiske opphav er blandet skandinavisk og skotsk-irsk (keltisk).
Henry B. Walthall
Henry B. Walthall, født Henry Brazeale Walthall, 16. mars 1878 i Shelby City i Alabama, død 17. juni 1936 i Los Angeles i California, var en amerikansk skuespiller. Han medvirket i døyt 200 filmer i årene 1909–1936. Han var bror till skuespilleren Anna Mae Walthall.
Walthall ligger begravd på Hollywood Forever Cemetery.
Færøyene
Demografi
Over tid har Færøyene hatt et kvinneunderskudd i befolkningen i aldersgruppen 15–64 år, som følge av nettoutflytting. Øyene har likevel fødselsoverskudd. I 2011/2012 var det samlede fruktbarhetstallet 2,4 barn per kvinne. Gjennomsnittlig alder for førstegangsfødende kvinner var 25,9 år. Nyfødte hadde en forventet levealder på 79,6 år for menn og 84,6 år for kvinner, noe som er blant de høyeste i verden.
Språk
Færøysk er det vanligste dagligspråket på Færøyene. 94 % av befolkningen har færøysk som morsmål, og de fleste som ikke har det, behersker språket godt, viste folketellingen i 2011.
Færøysk er en del av den vestnordiske språkgrenen, som omfatter færøysk, islandsk, norsk og det utdødde språket norn. Den nordiske språkgrenen tilhører den germanske gruppen av den indoeuropeiske språkfamilien. I likhet med islandsk har færøysk utviklet seg fra de gammelnorske dialekter. Færøysk og islandsk talespråk er ikke uten videre innbyrdes forståelige. Færøysk har, som islandsk og noen norske målfører, ennå de fire germanske kasusene.
Det færøyske skriftspråket følger i hovedtrekk V.U. Hammershaimbs rettskrivning av 1846, som bygger på den skriftlige tradisjonen fra norrønt. Den fikk gjennomslag på bekostning av en enklere og mer lydnær rettskrivning. Kampen for anerkjennelse av det færøyske språket har stått sentralt i den færøyske nasjonsbyggingen. Færøysk ble først godtatt som hjelpespråk i skolen og uformelt brukt i noen kirker, og ble offisielt språk i forvaltningen, skolen og kirken i 1938. Alle færøyinger blir fortsatt undervist i dansk som nabospråk i folkeskolen. Den mest karakteristiske uttalen kalles gøtudansk. Gode språkferdigheter bidrar til å bringe mange danske lånord inn i færøysk.
Både dansk og færøysk er offisielle språk på Færøyene, men det er stort sett bare etniske dansker som bruker dansk som dagligspråk. Ved folketellingen i 2011 hadde 1,550 fastboende på Færøyene dansk som morsmål. De fleste færøyinger behersker også engelsk som fremmedspråk.
Religion
80 % av befolkningen tilhører den evangelisk-lutherske Fólkakirkjan. Den er en av verdens minste statskirker. Fólkakirkjan rommer både konservative og liberale teologiske strømninger. En del av Fólkakirkjans medlemmer har sitt forsamlingsliv innen Heimamissiónin og andre misjonsorganisasjoner som bygger på kirkens lære. 10–15 % av befolkningen regner seg til Brøðrasamkoman, en avlegger av skotske Plymouth Brethren, som har kalvinistiske trekk. Rundt 5 % tilhører andre kristne trossamfunn, som pinsevennene.
Det var Sigmundur Brestisson som på kongebud fra Olav Tryggvason forkynte den kristne læren på Tinganes rundt år 1000. Sagaen skildrer hvordan Sigmundur Brestisson påbegynte en omvendelse av færøyingene fra deres norrøne religion. Tinget settes fortsatt hvert år under Ólavsøka (Olsok), en religiøs og nasjonal høytid til minne om Olav den hellige. Bispesetet i Kirkjubøur ble opprettet i 1111. Det var underlagt Nidaros erkebispedømme frem til reformasjonen i 1537. Ólavskirkjan i Kirkjubøur, viet til Olav den hellige, er Færøyenes eldste bevarte kirkebygning. Magnuskatedralen ligger like ved. Etter reformasjonen ble Færøyene integrert i en dansk kirketradisjon. Luthersk ortodoksi fikk sterkt fotfeste på Færøyene. Den lutherske statskirken hadde en monolittisk stilling i samfunnet frem til slutten av 1800-tallet, da kristne vekkelser og lekmannsbevegelser begynte å få innpass.
Høydekurve
Normalt er hver femte høydekurve markert med en tykkere strek, betegnet tellekurve, for å lette oversikten i kartet.
Færøyene
Irske munker bosetter seg på Færøyene
Da Færøyene for første gang ble besøkt av vikingene i 795 traff de munker fra Irland, som levde en eneboertilværelse på øyene. Disse munkene fant ingen urbefolkning som de kunne omvende. De tilbragte tiden med å drive sauehold og plantedyrkning (blant annet dyrket de havre). Man antar at de irske munkene kom omkring år 625. Sannsynligvis flyttet munkene videre til Island i tiden rundt nordmennenes ankomst til øyene.
Høydekurve
Ordet kote er et tidligere ord for høydeangivelse. Kote er i dag erstattet med høydekurve innenfor kart og oppmåling, men er fortsatt mye brukt. Innenfor bygningsfaget brukes kote oftere, da representerer det en høyde på en bygningsdel, gjerne grunnmuren målt fra havnivå.
Færøyene
Norsk kolonisering
Øyene ble kolonisert av nordmenn på 800-tallet, og det antas at de første bosetterne kom i tiden etter år 825. Disse var hovedsakelig vikinger fra Norge, samt skotter og irer. Det er rimelig å regne med at det ensidige næringsgrunnlaget på øyene, i all vesentlighet sauehold, kystfiske og fuglefangst, allerede fra vikingtiden gjorde dem avhengige av tilførsler fra Norge, hvilket bidro til å styrke de politiske og kirkelige båndene landene imellom.
Høydekurve
På norske kart ble det vanlig å vise høydekurver fra omkring 1870-tallet.
Færøyene
Norsk kolonisering
For å opprettholde lov og orden ble Alltinget etablert i år 900 etter mønster fra de norske tingene på denne tiden, som Frostatinget. Alltinget er med sitt nåværende navn Lagtinget verdens eldste lovgivende forsamling, også eldre enn det islandske Alltinget. Alltinget ble samlet om sommeren på halvøya Tinganes ved Tórshavn. Stedets sentrale beliggenhet og øya Nólsoy som beskytter stedet mot de verste stormene fra øst, var avgjørende for tingets plassering. Alltingets forhandlinger ble ledet av en lagmann. På Alltingets møter tok man seg av landets anliggender, vedtok lover og meglet ved stridigheter og forente dermed både den utøvende, den lovgivende og den dømmende makt. At alle frie menn var like for loven, var et sentralt begrep.
Høydekurve
Referanser
Contour line
Færøyene
Norsk kolonisering
Det antas at det fantes lokale ting i hver av de seks regionene: Suðuroy, Sandoy, Vágar, Streymoy, Eysturoy og Norðoyar.
Kristendommen innføres
I 999 kom vikinghøvdingen Sigmundur Brestisson på kongebud for å forkynne læren om Hvíta Krist, og med våpenmakt tvinge færøyingene til å gå over til kristendommen. Med 30 menn møtte høvdingen Tróndur i Gøta på Lagtinget på Tinganes, men Tróndur og de øvrige færøyinger i forsamlingen avviste den nye læren. De så på kristendommen som Sigmundurs unnskyldning for å ta makten over øyene. Sigmundur valgte da en annen metode i sitt misjonsarbeid. I nattens mulm og mørke seilte han med sitt mannskap til Gøta og inn på Tróndurs gård, hvor han hev Tróndur ut av sengen og ga ham valget mellom å bekjenne seg til den kristne tro eller å bli halshugget.
Harald Vikne
Harald Vikne (født 11. mai 1969) er en norsk tidligere lengdehopper. Han representerte Tønsberg FIK. Hans personlige rekord er 7,30 meter, noe som plasserer ham på delt 61.-plass på norgesstatistikken gjennom alle tider. Rekorden blei satt 2. juni 1990 på Øyestad.
Færøyene
Kristendommen innføres
Tróndur var pragmatisk og valgte det første, men ifølge Færøyingesagaen svor Tróndur hevn. I 1005 samlet han sine menn i en nattlig aksjon for å angripe Sigmundur på Skúvoy, hvor de tok Sigmundur på sengen. Sigmundur og hans tro følgesvenn og fetter Tóri Beinirsson sprang i havet sammen med karlen Einar fra Suðuroy. Deres legendariske svømmetur er blant annet gjengitt i kvadet Sigmundarkvæði yngra (det yngre kvad om Sigmundur), som alle skolebarn på Færøyene stifter bekjentskap med i undervisningen. Mens Tóri og Einar døde på svømmeturen, lyktes det Sigmundur å nå Sandvík på Suðuroy, men der ble han drept av bonden Torgrímur Illi, som var en av Tróndurs menn.
Færøyene blir norsk len
Olav den hellige oppfordret noen viktige menn fra Færøyene, lagmann Gilli, Tórolvur Sigmundsson og Leivur Øssursson, om å komme til Norge for å bli hans hirdmenn i 1024. Men så lenge Tróndur i Gøta levde, klarte ikke Olav den hellige å få full kontroll over Færøyene. Etter Tróndur i Gøtas død i 1035 tok Leivur Øssursson Færøyene i len av den norske kongen Magnus den gode samme år. Dette markerer slutten på både vikingtiden på Færøyene og på Færøyenes selvstendighet.
Kirkjubøur bispedømme ble grunnlagt i 1111 med sete i Kirkjubøur, og var fra 1152 underlagt Nidaros erkebispedømme. I Kirkjubøur skrev biskop Erlend i 1298 Færøyenes eldste kjente dokument, Fårebrevet. Han påbegynte også Magnuskatedralen, som i dag er en kirkeruin.
Kong Sverre kom til fostring i Kirkjubøur på Færøyene fem år gammel i 1156. Han må ha vært spesielt evnerik, for biskop Roe på Færøyene satte ham i prestelære. Som voksen skal Sverre ha fått høre av sin mor at han var sønn av kong Sigurd Munn. Om dette stemte eller ikke er uvisst, men det gav i hvert fall legitimitet til et mer storstilt prosjekt enn en karriere innen kirken. Sverre tok kontakt med den ledende opprørsflokken i landet, Birkebeinerne, som stod uten høvding etter at Øystein Møyla hadde falt i slaget på Re. De tok Sverre til høvding, og han viste seg raskt som en taktisk dyktig hærfører. I løpet av kort tid greide han å få seg selv hyllet som konge på Øyratinget, men det tok flere år før kongsmakten var endelig sikret.
I 1274 trådte den Yngre Gulatingslov i kraft. Lagmannen, som hittil hadde vært folkevalgt, ble fra nå av kongelig embedsmann. Alltinget ble omdannet til et Lagting, som kun hadde rett til å dømme og ikke utforme lover.
Færøyene blir mindre viktig for Norge
Da Håkon V Magnusson ble konge i 1299, valgte han Oslo og Akershus festning som kongesete. I 1314 gjorde han Oslo til rikets hovedstad. De utenrikspolitiske linjene ble rettet østover, noe som gikk imot den tidligere utenrikspolitiske retningen som kongemakten hadde fulgt, med sterk satsing på de nordatlantiske områdene i vest for å holde på og sikre Norgesveldet. Norge mistet kontakten med Shetland og Orknøyene og, enda viktigere, med Færøyene og Island.
Etter de første 500 årene med norsk bosetning hadde folketallet kommet opp i rundt 4,000, men dette ble halvert som følge av svartedauden på midten av 1300-tallet. Senere innvandring fra Shetland, Orknøyene og Norge gjorde at folketallet stabiliserte seg på ca. 5,000 innbyggere.
Kalmarunionen
I 1380 går Norge sammen med sine kolonier, Færøyene, Orknøyene, Hjaltland, Island og Grønland, inn i en union med Danmark. 17 år senere, i 1397, dannes Kalmarunionen hvor også Sverige inngår. Kalmarunionen er en personalunion hvor landene har felles konge. Imidlertid var det et norsk riksråd som ved kongevalgene fra 1380 til reformasjonen i 1536 i prinsippet kunne ha valgt en annen konge enn den man hadde i Danmark. Etter reformasjonen ble det norske riksrådet nedlagt og Norge og dets kolonier underlagt Danmark.
Reformasjon og monopolhandel
Reformasjonen nådde Færøyene i 1538, to år etter Danmark. Øyene ble et prosti under Bergens biskop. Kongen overtok 2/3 av jorden. Bispesetet og prestestolen i Kirkjubøur ble nedlagt, og i 1547 ble latinskolen grunnlagt. Begynnelsen av reformasjonen markerer starten på det danske språks periode, da dansk ble innført som kirke- og amtsspråk. Perioden varte til midten av 1800-tallet.
I 1579 fikk den færøyske sjøhelten Magnus Heinason handelsmonopol på all handel til og fra Færøyene og han oppførte festningen Skansin i Tórshavn som et vern mot sjørøvere. Magnus Heinason mistet handelsmonopolet etter fire år, etter beskyldninger om svindel og dårlige varer. Heinason ble dømt til døden for sjørøveri i nederlandsk tjeneste, og ble henrettet den 18. januar 1589 i København. Etter sin død ble han frifunnet for anklagene.
København overtok handelsmonopolet fra Bergen i 1619, og i 1620 kom den færøyske kirken under Sjællands biskop.
Gabeltiden omtales som den mørkeste perioden i Færøyenes historie. Den varte fra 1655, da Christoffer Gabel ble lensherre på Færøyene, til 1709 da hans sønn Frederik Gabel døde. I 1662 fikk Gabel også handelsmonopolet og Færøyene ble nærmest styrt som en privat koloni.
Presten Lucas Debes var en av Gabels største motstandere og han reiste med en færøysk delegasjon til København i 1673, hvor han fortalte kongen om Gabels vilkår. Da en kongelig kommisjon kom frem til Færøyene samme år, ble Tinganes rammet av en brann hvor de fleste handelsbygninger og dokumenter gikk med. Noen hevdet på den tiden at Gabels menn stod bak brannen.
I 1709 overtok den dansk-norske stat handelsmonopolet, et monopol som varte til 1856.