cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Forsvarets spesialkommando
Afghanistan
I juli 2006 ble det klart at FSK skulle tilbake til Afghanistan. Flere medier publiserte både bilder og intervjuer i forbindelse med styrkens deltagelse sammen med NATO Response Force på NATO-øvelsen Steadfast Jaguar.
I 2007 startet FSK med å trene opp spesialpolitiavdelingen CRU 222 i Kabul, og fra 2015 vekslet FSK og Marinejegerkommandoen på oppdraget. Oppdraget ble avsluttet i juni 2021 da NATO styrkene trakk seg ut av landet. Avdelingen bisto også med evakueringen av norske ambassadeansatte og personell fra det norsk-amerikanske feltsykehuset på Kabul flyplass i august 2021.
Dødsfall
FSK opplevde høsten 2005 et dødsfall under trening. Spesialjeger Rasmus Alme, 25 år fra Tolga i Hedmark, døde av drukningsrelaterte skader etter en ulykke under trening i Oslofjorden. FSK trente på bording av danskefergen da ulykken fant sted. Alme hadde tidligere annen tjeneste i Forsvaret, i inn- og utland. I ettertid har Forsvaret nektet etterlatte innsyn i granskningsrapporten etter ulykken med begrunnelse at den er gradert.
23. juli 2007 ble den norske spesialjegeren Tor Arne Lau-Henriksen drept under en skuddveksling i Lowgar-provinsen i det sentrale Afghanistan. Flere norske soldater var ute på rekognosering sammen med Afghanske styrker da de kom under ild. Lau-Henriksen ble skutt på kloss hold av det som trolig var Taliban-soldater i sivil. Lau-Henriksen er den første soldaten tilhørende FSK-HJK som har blitt drept på oppdrag i utlandet, og dødsfallet er senere blitt bekreftet.
1106 Cydonia
1106 Cydonia er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Eunomia. Den ble oppdaget 5. februar 1929 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Deutsche Bank Park
Deutsche Bank Park (tidligere kjent som Commerzbank-Arena og Waldstadion) er et stadion i Frankfurt am Main, som i hovedsak brukes til fotball og amerikansk fotball. Det har en kapasitet på 51 500 tilskuere ved fotballkamper og 48 500 ved kamper i amerikansk fotball og er hjemmebanen til fotballaget Eintracht Frankfurt.
Initiativet til byggingen av Waldstadion ble tatt av Frankfurts overborgermester Ludwig Landmann, og det ble åpnet i 1925. Under andre verdenskrig ble det også brukt til politiske samlinger.
Det har hett Commerzbank-Arena siden juli 2005, etter sin største sponsor, Commerzbank. Under VM i fotball 2006 ble det kalt FIFA World Cup Stadium, Frankfurt fordi FIFA ikke tillater kommersielle navn på stadionanlegg under mesterskap. Før turneringen ble stadionet nesten totalrenovert og modernisert. Det er nå et av Tysklands største stadioner og har allerede vært arena for viktige kamper, slik som finalen i Confederations Cup i 2005.
Den 28. mars 2007 spilte her mot Tyrkia 2-2 i en kvalifikasjonskamp for EM i fotball 2008. Denne kampen fant sted her og uten tilskuere på grunn av FIFAs beslutninger etter opptøyer i sammenheng med Tyrkias kvalifisering til VM 2006.
Nøkkelharpe
Nøkkelharpe (svensk Nyckelharpa) er et tradisjonelt svensk strykeinstrument med tangenter («nøkler»).
Nøklene brukes for å korte ned de fire spillestrengene, som er grunnstemt i c, g, c1 og a1, for å heve tonehøyden på disse. I tillegg til disse strengene har nøkkelharpen et system med resonansstrenger. Spillestrengene settes i svingning med en bue, akkurat som andre strykeinstrumenter. Nøkkelharpen holdes på magen under spilling, omtrent som en gitar, og buen føres i loddrette bevegelser.
Nøkkelharpen er mye brukt i svensk folkemusikk, spesielt i Uppsala og Uppland, men brukes over hele Sverige.
Historie
Man har avbildninger av Svenske nøkkelharper helt tilbake til 1460 i kirkemalerier (og 1408 i Siena, Italia). Instrumentet ble et vanlig folkemusikkinstrument i Uppland på 1600-tallet. I tillegg til Sverige er instrumentet kjent fra Tyskland, og det har vært antatt at den Vallonske innvandringen på 1600-tallet bidro til populariseringen, men dette er ikke bevist. Gjennom storparten av 1900-tallet minsket bruken av instrumentet, fram til 1970-tallets folkemusikkbølge ga den en renessanse.
Mariakirken på Lillehammer
Mariakirken på Lillehammer er sognekirke for Mariakirken katolske menighet i Lillehammer. Sognet omfatter deler av det vestlige og nordlige Innlandet. Kirken ligger på Suttestad, et område sør for Lillehammer sentrum.
Nøkkelharpe
Historie
De eldste nøkkelharpene hadde ikke resonansstrenger, og det antas at disse ble innført via England fra Midtøsten.
Den eldste bevarte nøkkelharpen er den såkalte Moraharpan. Instrumentet er påført årstallet 1526, men rundt 1680 regnes som mer sannsynlig.
Mariakirken på Lillehammer
Kirken ble bygd i 1970 etter tegninger av arkitekt Carl Corwin. Menigheten ble opprettet samme år, etter å ha vært eget kapelldistrikt siden 1956. Først ved kirkens 40-årsjubileum i 2010 ble kirken konsekrert av biskop Bernt Eidsvig. Da ble alteret konsekrert med nedsettelse av relikvier, og kirken ble salvet og innvielseskorsene ble satt på plass.
Icewind Dale (bokserie)
Icewind Dale Trilogy (IDT) består av tre fantasy-romaner skrevet av R.A. Salvatore. Handlingen er lagt til Forgotten Realms-universet og handler om den gode svartalven Drizzt Do'Urden, som tross rasens ry som ondskapsfull, forsøker å finne seg til rette på overflaten blant verdens gode raser.
De tre bindene i serien er:
IDT var den første trilogien om Drizzt Do'Urden som ble skrevet av Salvatore, og det var egentlig meningen at karakteren Wulfgar, en barbar fra tundraen i Icewind Dale, skulle være hovedpersonen. Etter noen få sider skjønte Salvatore at historien egentlig dreide seg om denne svartalven, som mot alt normalt viser seg å være tvers igjennom god. Etter denne trilogien har han gitt ut følgende bøker
Bøkene om Drizzt Do'Urden har etter hvert blitt mange, og består i dag av følgende verk:
Den til nå siste boken om Drizzt ble gitt ut i oktober 2005 som siste del av Hunter's Blades Trilogy.
Olav Tho
Olav Tho (født 4. oktober 1944) var ordfører i Hjartdal kommune i Telemark fra 1999 til 2011. Han representerer Senterpartiet.
Tho er utdannet lærer og driver gårdsbruket Myljom-Tho i Hjartdal.
De mayiske heltetvillingene
De har også blitt identifisert i mayisk kunst fra den klassiske perioden (200–900 e.Kr.). Også flere andre gamle urfolksreligioner i Amerika har heltetvillinger.
1107 Lictoria
1107 Lictoria er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Hygiea. Den ble oppdaget 30. mars 1929 av Luigi Volta ved Osservatorio Astronomico di Torino i Pino Torinese.
Morelia
Morelia er hovedstaden i delstaten Michoacán i Mexico, nordvest for hovedstaden Mexico by. Innbyggertallet var 608 049 i 2005 (Segundo Conteo de Población y Vivienda). Metro, 735 624. Universidad Michoacana de San Nicolás de Hidalgo, grunnlagt i 1551, er et av Amerikas eldste universiteter (for eksempel eldre enn USAs eldste barneskole). Byen ligger i over 1 921 meters høyde, og nyter et behagelig klima.
Historie
Morelia ble grunnlagt i 1541 av conquistadoren Antonio de Mendoza under navnet Valladolid, hans fødeby i Spania. Som sentrum i det rike og vakre Michoacán ble byen et viktig sentrum i Ny-Spania, det spanske riket i Mexico, med byggingen av utallige kirker, klostre, en stor katedral og en viktig akvedukt. I 1783 ble den meksikanske frihetshelten Jose Maria Morelos y Pavón født i Valladolid. Etter Mexicos selvstendighet ble derfor byen oppkalt etter ham, og fikk navnet Morelia.
Bylandskap i Morelia
Morelia er en av de vakreste av Mexicos mange kolonibyer, og 150 kvartaler av sentrum, som tilsvarer byens totale utbredelse i kolonitiden, er oppført på UNESCOs liste over verdensarven. Nesten alle husene og kirkene er oppført i en spesiell rød sandstein. Katedralen i Morelia er oppført i meksikansk barokkstil, og har et rikt interiør, og det finnes også en rekke andre kirker. Mest spesiell er muligens Santuario de Guadalupe, med et fargestrålende interiør i folkelig rokokkostil. Akvedukten fra kolonitiden preger mye av byen. En storslagen akvedukt ble også bygd i kolonitiden for å sikre vannforsyningen til byen.
Byens sentrum er zócalo, stortorget, omgitt av katedralen og av de mange palassene fra kolonitiden, samt søylerekker med elegante kafeer. Den krysses av hovedgata Avenida Madero.
Olene Walker
Walker fikk jobben fordi daværende guvernør Michael Levitt fikk jobb i administrasjonen til George W. Bush, men fikk ikke muligheten til å ta gjenvalg på grunn av partiet i Utahs primærvalgregler, som gjør at en konferanse velger kun to personer som får delta i primærvalget. I dette tilfellet valgte de Jon Huntsman og Nolan Karras.
Olene Walker hadde sine bachelor-, master- og doktorgrader fra Brigham Young University, Stanford University og University of Utah. Hun var gift med Myron Walker, hadde syv barn og 25 barnebarn.
År 2000-problemet
År 2000-problemet (også kjent som Y2k og millennium-feilen) var en defekt eller feil i dataprogrammer som ville få en del programmer som var avhengig av å prosessere på dato og tid til å prosessere feil eller gi galt resultat på og etter 1. januar 2000.
Bakgrunn
Feilen besto i at datasystemer og logikk-basert elektronikk var basert på et tosifret årstall hvor kun de to siste tallene i et årstall var benyttet (som for eksempel 50 av 1950), og de to første av årstallet var underforståtte (som for eksempel 19 av 1950). Frykten var basert på at databeregninger av tid og varighet ville bomme med 100 år.
Advarselen mot defekten i datasystemene økte proporsjonalt med frykten for det samme fram mot millenniumskiftet, spesielt for at kritisk industri (elektrisitet og finans) og statlige bedrifter (sykehus, militære, kommunikasjon) ville stoppe opp og ikke fungere etter midnatt, 1. januar 2000. Frykten ble hisset opp av spekulasjoner i media på hva som ville skje og hvor store skadevirkningene kunne bli. Over hele verden sjekket og oppgraderte selskaper og organisasjoner sine datasystemer for å være best forberedt. Forberedelsene for År 2000-problemet hadde en betydelig effekt på dataindustrien. Det ble antatt at USA brukte mellom 150 og 225 milliarder dollar på tekniske oppgraderinger og forberedelser til tusenårsskiftet, mens Norge skal har brukt 30 milliarder kroner. Land som Russland og Kina skal kun har brukt en brøkdel av dette.
Da det nye millenniet var et faktum viste det seg at det gikk svært mye bedre enn hva en kunne frykte. Betydelige katastrofer som at atomreaktorer begynte å smelte, at passasjerfly falt ned fra himmelen eller at sykehus ikke hadde strøm inntraff aldri. Om det skyldes tiltakene eller at problemet var overdrevet kan være vanskelig å beregne. For befolkningen som helhet ble År 2000-problemet en ikke-hendelse.
Påstått bløff
Paul Strassmann, tidligere informasjonsdirektør ved Pentagon, Xerox og General Foods, uttalte like etter år 2000 at verden hadde blitt lurt. Han hevdet videre at USA hadde blitt «plyndret» og at psykologien i dette var å komme med ekstreme krav som ikke hadde rot i virkeligheten. Flere andre kritikere uttalte at IT-sjefer har utnyttet situasjonen for å skaffe seg kostbare oppgraderinger av datasystemene. Den kjente IT-eksperten Gisle Hannemyr ved Universitetet i Oslo mente en del av informasjonen som kom ut i forkant av tusenårsskiftet var hysteripreget, men at det var nødvendig å bruke så mye penger som vi hadde gjort i Norge.
Nikolaj Jakovlev
Nikolaj Feofanovitsj Jakovlev (russisk: Николай Феофанович Яковлев) (født 1892, død 1974) var en russisk lingvist. Han er spesielt kjent for arbeidet sitt med å utvikle et felles alfabet for de språkene som ble skriftfestet i perioden fra oktoberrevolusjonen fram til 1935.
Rugby (England)
Rugby er en markedsby i Warwickshire, England. Den ligger ved elven Avon, og er administrasjonssenter for distriktet Rugby. Byen er lokalisert omtrent 24 km øst for Coventry, nær grensen til Northamptonshire og Leicestershire. Ved folketelling i 2011 hadde byen en befolkning på 100 500 innbyggere.
Slik den framstår i dag består byen av det opprinnelige Rugby og flere landsbyer som har blitt omkranset av og innlemmet i den: Bilton, Hillmorton, Brownsover, Newbold-on-Avon, og Dunchurch.
Internasjonalt er byen mest kjent som stedet idretten rugby oppsto. Legenden forteller at William Webb Ellis fant opp spillet på Rugby School i 1823.
Historie
En bosetning fra tidlig jernalder eksisterte i området Rugby. Noen få mil utenfor hva som nå er Rugby ble det etablert en romersk bosetning kalt Tripontium. I angelsaksisk tid var Rugby en landbruksbosetning. Den er omtalt i Domesday Book i 1086 som Rocheberie. I 1255 fikk Rugby et charter fra kong Henrik III som ga tillatelse til holde ukentlig marked. Den utviklet seg deretter til en liten, landsens markedsby.
Det eldste (vest) tårnet til St Andrews kirke er fra ca. 1350 mens kirkebygget er først nevnt i 1140. Kirken er forøvrig blant svært få i England med to sett kirkeklokker; et sett i det opprinnelige tårnet og et i spiren som ble bygd på slutten av 1800-tallet da kirken ble bygd om i gotisk stil. Ombyggingen av kirken på 1800-tallet var svært omfattende. Bare vesttårnet og nordsiden av den opprinnelige kirken er igjen, innlemmet i et kirke som er flere ganger større enn det opprinnelige.
Fram til 1700-tallet var Rugby en liten landsby. Fram til 1770 var det færre enn 500 innbyggere. Oxfordkanalen kom i 1770 og innen 1835 hadde befolkningen vokst til 2 500 mennesker. Da den ene jernbanen kom på 1830-tallet og den andre på 1840-tallet ble det virkelig fart i byens vekst. Hundre år etter jernbanen først kom var antall innbyggere økt til 40 000 (1931). På 1700-tallet var byen et viktig jernbaneknutepunkt. Charles Dickens skrev om dette i en av sine fortellinger, med det lett gjennomskuelige navnet Mugby Junction. Den ene av jernbanelinjene ble stengt på 1960-tallet og er, på sørsiden av byen, nå et lite naturreservat. Gode jernbane- og motorveiforbindelser til London har bidratt til en vekst i boligbygging på nordsiden av byen siden 1990-tallet. I dag er byen fortsatt en viktig knutepunkt, men nå er det motorveiene M1, M6 og M45 som er viktigst, og nesten omringer byen.
Rugby School
Rugby School er en privat kostskole og er blant landets eldste og mest prestisjefylte skoler. Blant kjente tidligere elever finner man Neville Chamberlain, Lewis Carroll, Matthew Arnold, og Salman Rushdie. Rugby School ble grunnlagt i 1567 av kjøpmannen Lawrence Sheriff som en gratis skole for byens gutter, men ble så populær at gutter ble sendt til byen fra hele landet for å gå på skolen. Disse måtte bo på skolen og er årsaken til at skolen etter hvert utviklet seg til å bli en privat kostskole. I 1878 ble Lawrence Sheriff School stiftet som en gratis videregående skole, for å oppfylle betingelsene i Lawrence Sheriffs testament. Lawrence Sheriff School står oppført i Guinness rekordbok som den skolen som først hadde en «foreldre-lærer forening».
Beskrivelse
Rugby har et livlig uteliv, og sto lenge i Guinness rekordbok som byen med tettest forekomst av puber i England. Som mange andre byer i England har flere av de tradisjonelle pubene fått konkurranse fra kaffebarer og diskoteker. Det har lenge vært ganske gode handlemuligheter i sentrum, men i senere år har det også kommet flere kjøpesentre og en kino nord for byen. Det holdes marked i sentrum flere ganger i uken. Likevel er butikkutvalget fortsatt relativt begrenset for en by av Rugbys størrelse, noe som delvis skyldes at det er mange som drar på handletur til Royal Leamington Spa og Coventry der utvalget er langt større, og delvis at befolkningen er generelt mindre velstående enn i de andre byene i Warwickshire (men dette er i ferd med å endre seg på grunn av tilførselen av velstående pendlere).
Bygningene i sentrum er for det meste fra viktoriansk tid og 1900-tallet, men noen få eldre bygninger er også bevart. St. Andrews kirke (slik som den fremstår i dag) og Rugby School var tegnet av arkitekten William Butterfield. Flere bevaringsverdige gamle bygninger ble dessverre revet på 1960-tallet og Treenighetskirken ble revet på 1980-tallet, mens det ironisk nok ble gjort lite skade på byen under den andre verdenskrigen, til tross for storindustrien og nærheten til Coventry. Foruten de ærverdige bygningene til Rugby School er byens mest kjente minnesmerke et klokketårn, som ble oppført i byens sentrum på slutten av 1800-tallet.
Rugby fotballmuseum, Rugby School museum, og det nye bibliotek-, kunstgalleri- og bymuseumsbygning kan nevnes blant byens mest besøkte severdigheter. Bymuseet huser blant annet en fast utstilling med funn fra romerbyen Tripontium som ligger 6 km nord for byen Rugby, langs den gamle romerveien Watling Street (veien A45).
Byen har et multikulturelt preg. Etter andre verdenskrig flyttet mange polske flyktninger til byen. I 1950-årene kom et større antall innvandrere fra tidligere britiske kolonier i Karibia og det indiske subkontinentet.
Vennskapsbyer
Rugby har følgende vennskapsbyer:
Fylkesvei 603
Fylkesvei 603 (Fv603) går mellom Marifjøra og Vedvik i Luster.
Før 1. januar 2010 var strekningen mello Fv55 og Marifjøra riksvei, da regionsreformen trådte i kraft fikk den status som fylkesvei.
2019 ble veien forlenget med den tidligere fylkesvei 336 (Sogn og Fjordane). Før forlengelsen gikk den bare fra Rv55 til Marifjøra, og var med 245 m lengde Norges korteste riksvei inntil den ble omklassifisert til fylkesvei.
Bryting under Sommer-OL 2004
Bryting var med på det olympiske programmet for 24. gang 2004 i Athen. Det ble konkurrert om atten olympiske titler. For første gang fikk kvinner detlta. Mennene konkurrerte om fjorten titler sju i gresk-romersk stil og sju i fristil. Kvinnene i fire klasser i fristil. Russland ble beste nasjon med 5 gullmedaljer.
Anne Blunt
Anne Isabella Noel Blunt, 15. baronesse Wentworth, (født King-Noel 22. september 1837, død 15. desember 1917), kjent det meste av livet som lady Anne Blunt, grunnla i 1878 sammen med sin ektemann, poeten Wilfrid Scawen Blunt, stutteriet Crabbet Arabian Stud i Sussex for de første arabiske hester som ble fraktet over til England. Lady Blunt er dessuten kjent for å ha eid en Stradivarius-fiolin som i dag omtales som «Lady Blunt-stradivariusen», «Lady Blunt-fiolinen» eller bare «Lady Blunt».
Bakgrunn
Lady Anne var datter av Ada Byron Lovelace, grevinne Lovelace, verdens første dataprogrammerer. Hennes besteforeldre på morssiden var Lord Byron og Anna Isabel Milbanke, 11. baronesse Wentworth. I barndommen var hun kjent som «Annabella», etter bestemoren som hun var oppkalt etter.
Interessen for hester
Hennes største pasjon var hennes livslange kjærlighet til hester, og hun var en dyktig rytter. Hennes interesse for arabiske hester, kombinert med ektemannen Wilfrids interesse for politikken i Midtøsten, førte til deres felles interesse for å redde den arabiske hesterasen og var grunnlaget for deres mange reiser. Bøkene Bedouin Tribes of the Euphrates og A Pilgrimage to Nejd er tilskrevet henne og var basert på hennes dagbøker, men ble i stor grad redigert av hennes ektemann. Hennes egen stemme kommer langt mer tydelig fram i hennes utgitte dagbøker.
Ekteskapet
Ekteskapet ble tornefylt. Trass i flere svangerskap overlevde bare ett av hennes barn, datteren Judith Anne Dorothea Blunt-Lytton. Ektemannen la ikke skjul på at han meget heller hadde ønsket seg en sønn, og hadde mange utenomekteskapelige forhold. I 1906 flyttet hans elskerinne, Dorothy Carleton (senere adoptert som hans niese), inn i deres hjem. Lady Anne var ikke i stand til å akseptere det hun kalte for en «orientalsk livsstil», og flyttet ut. Ekteparet ble siden enige om en formell separasjon, og Crabbet Arabian Stud ble først delt. Senere inngikk de en ny avtale som medførte at hun beholdt stutteriet og halvparten av hestene, mens han beholdt andre eiendommer. Etter skilsmissen bodde hun flere måneder i året på en eiendom i nærheten av Kairo i Egypt, hvor hun hadde sitt eget hesteoppdrett. Hennes datter, Judith, bodde på Crabbet-eiendommen med sin ektemann og egne barn. Til sist lot hun datteren overta Crabbet helt og holdent. Hun forlot England for godt i 1915 og bosatte seg permanent i Egypt, der hun døde i 1917.
Stradivarius-fiolinen
På 1860-tallet fant den prisbelønte strengeinstrumentmakeren Jean Baptiste Vuillaume en Stradivarius-fiolin på en reise i Spania. Han solgte instrumentet til Lady Anne Blunt. På 1890-tallet kjøpte firmaet W.E. Hill & Sons fiolinen av Lady Blunt og solgte den videre til en betydelig samler. Fiolinen beholdt kallenavnet «Lady Blunt» etter sin adelige tidligere eier.
Sår
Et sår er et fysisk traume hvor hud har blitt revet, kuttet eller punktert. Hvis såret er utsatt for luft er det en økt fare for at bakterier kan gå inn i såret og føre til en infeksjon. Et større sår kan også føre til død grunnet blodtap.
Ideye Brown
Ideye Aide Brown (født 10. oktober 1988) er en nigeriansk fotballspiller som fra 17. desember 2021 er klubbløs. Han er også en del av.
Sår
Ulike typer sår
Det finnes både åpne og lukkede sår. Til de lukkede sårene hører skrammer og blåmerker, også kalt hematom. Slike oppstår når man får harde slag mot huden, for eksempel i en bilulykke eller slåsskamp. Normalt vil huden lege seg selv over en tid på fire til seks uker, men tiden øker med alderen.
Ideye Brown
Brown har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Neuchâtel Xamax, Sochaux, Dynamo Kyiv og WBA.
Sår
Ulike typer sår
Til de åpne sårene hører kutt, enten med kniv eller med en spiss. Om de er store, må de bli sydd. Skuddsår er kompliserte sår, da skadene går dypt inn i huden og kanskje også berører indre organer.
Ideye Brown
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika som erstatning for en skadet John Obi Mikel.
Sår
Ulike typer sår
Andre sårtyper er for eksempel venøse og arteriell sår.
Ideye Brown
Den 19. juli 2014 meldte han overgang fra Dynamo Kyiv til West Bromwich Albion FC, hvor han skrev under på en treårskontrakt. Den 31. august 2015, etter kun én sesong hos West Bromwich, meldte han overgang til den greske klubben Olympiakos.
Pål Jacobsen
Pål Jacobsen (født 20. mai 1956 i Molde ) er en norsk tidligere fotballspiller. Jacobsen har spilt 43 kamper og scoret 13 mål for. Han har også rekorden på landslaget i nyere tid med 4 scoringer i en og samme kamp mot. Pål Jacobsen har også blitt tildelt gullklokka for sitt spill på landslaget.
Han debuterte for da han bare var 16 år og 358 dager, og er blant de yngste som har spilt i toppserien. Han er en yngre bror til Tom Jacobsen, som i dag for det meste jobber med juniorlaget til HamKam, som er i interkretserien.
Etter at han hadde vært med på å rykke opp med HamKam til den øverste divisjonen for tredje gang i 1980 (han var også med i 1975 og 1978), gikk han til. I sin første sesong der ble han toppscorer i første divisjon med 16 mål. Som Vålerenga-spiller var han med på å vinne serien tre ganger, i 1981, 1983 og 1984. Totalt scoret han 82 mål i den øverste divisjonen.
Karrièren som trener
Pål Jacobsen er i dag spesialtrener for spissene i HamKam og hjelpetrener for guttelaget deres, der forøvrig hans sønn spiller, Emil Jacobsen.
Amputasjon
Varige komplikasjoner etter en akillesoperasjon i 1985 førte til at Jacobsen i 2001 valgte å få amputert det ene benet sitt under kneet.
Flexus
Flexus, internt benevnt «Nytt billett- og betalingssystem» (NBB) eller «Elektronisk Billettering i Ruter» (EBIR), er det opprinnelige navnet på det elektroniske billettsystemet som benyttes i kollektivtrafikken i Oslo og Akershus, gjennom Ruter, samt på NSBs tog i østlandsområdet. De elektroniske reisekortene fikk nye navn og utseender i 2010 (NSB)/2011 (Ruter), og blir nå markedsført i to varianter; «NSBs reisekort» og «Ruter Reisekortet».
Planen er at de elektroniske kortene skal erstatte alle eksisterende papirbaserte kort og billetter. Per mai 2011 er Flexus tilgjengelig med enkeltbillett, 24-timers-, 7-dagers- og 30-dagersbillett samt produktet Reisepenger, som tilsvarer det tidligere Flexikortet på papir. I samme systemet brukes det også et kort for engangsbruk til enkeltbillett og 24-timersbillett, kalt Impuls.
Opprinnelig startet arbeidet med billettsystemet i 2000, og systemet skulle vært satt i drift i 2005. Mange tekniske og organisatoriske problemer har ført til stadige utsettelser. Derfor drifter Ruter fortsatt to parallelle billettsystemer. Kostnadene for det nye systemet har nådd 600 millioner - før det er satt i full drift.
Innføringen av det elektroniske billettsystemet ble en av de viktigste arbeidsoppgavene til den nye bestillerenheten for kollektivtrafikken i Oslo og Akershus, Ruter AS, som 1. januar 2008 overtok arbeidsoppgavene til tidligere Oslo Sporveier og Stor-Oslo Lokaltrafikk. I tillegg har NSB en egen utrulling av systemet.
I Ruter var det ved utgangen av 2010 340 000 aktive elektroniske reisekort i omløp, en økning fra 82 000 i januar 2010. Også året etter var det en kraftig økning i antall elektroniske reisekort, og det var i Ruter 630 000 aktive reisekort. Dette innebærer at mer enn halvparten av den samlede befolkningen i Oslo og Akershus var aktive brukere. 95 % av alle periodebilletter i bruk var elektroniske ved utgangen av 2010, mens det kun var 53 % av Ruters kunder totalt som benyttet seg av elektronisk reisekort. I 2011 ble 94 % av alle kollektivreiser gjennomført med elektroniske billetter. Ved utgangen av 2012 var denne andelen økt til 98 %, og da gjenstod kupongkort og kommisjonærsolgte enkeltbilletter som de eneste papirbillettene. Disse ble i løpet av første halvår 2013 faset ut, og i praksis er dermed hele Ruters billettsystem elektronisk. Ved utgangen av 2012 var det 700 000 aktive reisekort i Ruters billettsystem.
Flexus-navnet
Flexus-prosjektet utviklet seg til å bli en av «de største offentlige skandalene i Oslo de siste tiårene», en historie som ble «ganske stygg. Og lang. Og dyr», ifølge Aftenposten.
I 2010 besluttet derfor NSB å omprofilere det belastede Flexus-navnet, og lanserte isteden egne NSB-kort med annen betegnelse og annen design. I mars 2011 ble det også klart at Ruter droppet navnet. Selskapet lanserte kort med teksten Ruter Reisekortet. «- Det er ikke til å stikke under stol at Flexus-navnet er blitt en belastning,» uttalte Ruters informasjonsjef Gry Isberg. NSBs kommunikasjonssjef Åge-Christoffer Lundeby oppsummerte: «Flexus-navnet klinger ikke spesielt godt.»
Men selv om selskapene vraket merkevare-navnet, fortsatte utbyggingen av systemet: «I praksis betyr det fint lite for den reisende, men symbolsk er det dramatisk», mente Aftenpostens kommentator da Flexus-betegnelsen ble droppet. De elektroniske kortene er kostbare. I praksis vil derfor overgangen til nye kort med ny design skje over lang tid, etter hvert som eldre Flexus-kort naturlig fases ut.
Modest Musorgskij
Modest Petrovitsj Musorgskij (russisk Модест Петрович Мусоргский, født i Karevo ved Pskov, død  i St. Petersburg) var en russisk komponist som fikk stor innflytelse på den videre utviklingen av russisk musikk.
Flexus
Overgangen til elektroniske kort
En begrenset test av elektroniske kort ble drevet blant skoleelever fra 2007. Testen ble senere utvidet til å gjelde flere brukere, deriblant ordinære passasjerer som ønsket å være testbrukere og benytte Flexus istedenfor papirbasert månedskort.
Modest Musorgskij
I likhet med de andre medlemmene av komponistgruppa «De Fem», arbeidet Musorgskij for å gi den russiske musikken et nasjonalt preg uavhengig av vestlige musikkformer. Mange av Musorgskijs hovedverk er inspirert av russisk historie, folklore og andre nasjonale temaer, eksempelvis operaen Boris Godunov, det orkestrale tonediktet En natt på Bloksberg og klaversyklusen Bilder fra en utstilling.
Flexus
Overgangen til elektroniske kort
I oktober 2008 ble abonnenter på månedskort i Akershus og mellom Akershus og Oslo overført til Flexus. Et utvalg abonnenter på månedskort for Oslo (A-kort) ble overført til Flexus våren 2009, og i 2010 ble salg av A-kort stoppet. I dag kan alle kjøpe Flexus-kort hos Ruters kommisjonærer eller via Internett. Fra 2012 fantes 7-dagersbillett, 24-timersbillett, 30-dagersbillett, studentbillett, Reisepenger/Smartbillett (erstattet den tidligere billetten Flexikort) og Rufusbillett kun som elektroniske billetter, mens enkeltbillett (finnes også som elektronisk billett), kupongkort og gruppekort fremdeles fantes i papirutgaver. I februar 2013 ble kupongkort avviklet, og erstattet av reisepenger. Samtidig avviklet man Smartbilletten, og man holdte seg etter dette til én type enkeltbillett.
Modest Musorgskij
Musorgskij døde sterkt alkoholisert i en alder av 42 år og etterlot seg mange ufullendte verk.
Flexus
Papir versus Flexus
Ved bruk av papirbillett kunne passasjerene selv se på billetten om den var gyldig. Det er ikke mulig med et Flexus-kort. Det må leses av («valideres») med en av de Flexus-leserne som er plassert på T-bane- og togstasjoner eller inne på trikker, båter og busser. I praksis betyr det at man først kan se om kortet er gyldig etter å ha gått på trikk, båt eller buss. Om billetten er utløpt må det løses enkeltbillett ombord. Periodebilletter selges ikke hos føreren, og enkeltbilletter ombord er priset høyere enn i vanlige utsalg. For å unngå å måtte kjøpe enkeltbillett ombord kan man selvfølgelig kjøpe ny periodebillett på forhånd (man kan kjøpe ny billett allerede før den gyldige periodebilletten utløper), alternativt legge inn en enkeltbillett på reisekortet som man kan benytte om man ikke har annen gyldig billett i reisekortet. Et av problemene med de gamle papirbillettene var at stemplene kunne være vanskelige å tyde samt at stemplingsautomatene på de ulike driftsartene ga ulike stempler, mens man ved avlesning av elektronisk reisekort får en klarere beskjed om utløpstidspunkt (og ikke tidspunktet billetten ble stemplet).
Modest Musorgskij
Liv
Musorskij ble født inn i en rik, adelig landeierfamilie som hevdet å kunne føre sin anehistorie tilbake til 800-tallskongen Rurik, grunnleggeren av det russiske riket. Moren, som var pianist, gav Musorskij pianoundervisning fra seksårsalderen. Han viste gode evner og holdt tre år etter konsert for venner og familie med en klaverkonsert av John Field og stykker av Franz Liszt. Ti år gammel ble han sammen med broren sendt til St. Petersburg for å gå på eliteskolen St. Peters skole. Også her fikk han pianoundervisning. Han publisere sitt første pianostykke allerede i tolv års alderen.
Flexus
Papir versus Flexus
Flexus-leserne viser teksten med grå skrift på displayet, og verken lesere eller automater er godt tilpasset svaksynte. Også eldre, ustø til bens har hatt problemer når kort må leses av ombord på trikker og busser som settes i bevegelse. Teksten må dessuten leses i det man leser av kortet, mens man holder kortet foran leseren. Dersom man ikke får med seg budskapet i første forsøk nytter det ikke å holde kortet opp en gang til. Da gir displayet kun beskjed om at kortet alt er validert (denne beskjeden bekrefter riktignok at det er en gylidg billett i reisekortet). Man kan imidlertid holde kortet lengre foran kortleseren første gang, da vil teksten vises lengre i displayet. Man kan også benytte en billettautomat for å få informasjon om innholdet i kortet, alternativt benytte «MinSide» på Internett.
Modest Musorgskij
Liv
Som trettenåring ble han i 1852 tatt opp ved kadettskolen i St. Petersburg, meningen var at han skulle videreføre familiens militære tradisjoner. Det var harde krav på denne skolen, og Musorgskij begynte i tidlig alder å utvikle tendenser til et alkoholproblem. Han fortsatte å ta pianotimer, samtidig som en interesse for historie og tyske filosofer ble vekket. Han ble eksaminert i 1856 og ble tatt opp ved Preobrazjenskijregimentet, det mest prestisjefylte regimentet i den keiserlige hær. På denne tiden var Musorgskij en elegant, høflig og dannet offiser med utpreget kvinnetekke som ikke gikk av veien for å briljere ved pianoet.
Flexus
Papir versus Flexus
I det papirbaserte systemet måtte verken passasjerer med gyldig kort eller med overgangsbillett stemple ved hver påstigning. Bare de som hadde behov for å stemple gjorde dette i automatene. Man viste imidlertid billetten eller kortet til føreren ombord på trikk og buss. Ved innføringen av Flexus ønsket Ruter å pålegge alle brukerne å lese av kort i automatene ved alle påstigninger. Dette for å videreføre «tradisjonen» med å vise kort til fører samt å få korrekt reisedata og -statistikk. Dette pålegget har Ruter, av flere grunner, aldri klart å gjennomføre. At passasjerer ignorerte pålegget innebar problemer for Flexus-systemet, siden korrekte reisedata og -statistikk ikke ble samlet inn. I 2010 henvendte derfor Ruter seg til Samferdselsdepartementet med et forslag om å ilegge gebyrer til passasjerer som ikke validerte. I praksis ville man bøtelegge passasjerer som både hadde betalt og hadde gyldig billett. Forslaget møtte sterke reaksjoner blant passasjerer og politikere, og samferdselsminister Magnhild Meltveit Kleppa (Sp) var raskt ute med å avvise tanken. Samferdselsbyråd Jøran Kallmyr (FrP) støttet først ideen, men ombestemte seg raskt etter å ha fått med seg publikums reaksjoner, det samme gjorde Ruter selv. Rutersjef Bernt Reitan Jenssen lovet å fjerne teksten om at Flexus «skal» valideres når Ruter produserte nye kort, og var bekymret for «omdømmesmellen» Ruter hadde fått etter denne saken.
Modest Musorgskij
Liv
Aleksandr Borodin tjenestegjorde i det samme regimentet som Musorgskij, og de fikk umiddelbar kontakt. Musorgskij ble også kjent med Aleksandr Dargomyzjskij som sammen med Mikhail Glinka var en av de betydeligste komponistene i Russland som arbeidet for en musikk basert på folkelige russiske musikktradisjoner. Dargomyzjskij, som ble imponert over Musorgskijs talent, gjorde det mulig for ham å nå ut til et større publikum. Dargomyzjskij presenterte også Musorgskij for en rekke russiske komponister, som Vladimir Stasov, César Cui og Milij Balakirev. Spesielt Balakirev fikk stor innflytelse på Musorgskij. Etter å ha fått noen måneders undervisning av Balakirev, trådte Musorgskij i 1858 ut av offiserstanden for å konsentrerte seg om musikken.
Flexus
Flexikort versus Flexus
I det papirbaserte billettsystemet ble også Flexikort, et kort bestående av en remse på 8 «enkeltbilletter», benyttet. Ved kjøp av Flexikort er pris per tur lavere enn ved kjøp av en og en billett. Flexikortet stemples ved hver reise, og kan benyttes for en eller flere personer som reiser sammen. En gruppe på 8 kan altså reise med ett kort, og stemple 8 ganger.
Fra 2011 fikk man samme mulighet i Flexus-systemet, og kan kjøpe «reisepenger i kortet». Prisrabatten er den samme, men i elektronisk form kan denne ordningen kun benyttes av én person per reise. En gruppe på 8 med 8 gyldige billetter i kortet får nå bare betalt for én. Om man prøver å lese av ett kort flere ganger ved påstigning gir validatoren melding om at kortet alt er validert. Hver person må dermed ha eget kort. Fra oktober 2011 blir det mulig å kjøpe en egen gruppebillett i reisekortet.
A-kort versus Flexus
Salg av A-kort ble stanset i 2010. De som ønsket å fortsette abonnementet med de nye Flexus-kortene måtte underskrive på at de ga Ruter anledning til å registrere og lagre personopplysninger om egne reiser. De som ikke underskrev ble kuttet fra abonnementsordningen, og henvist til å kjøpe kort på utsalgsstedene. Overgangen fra A-kort til Flexus innebar flere praktiske endringer for kortbrukerne:
Flexus som studentkort
Høsten 2010 introduserte man 30-dagersbillett for studenter på elektronisk reisekort. For å ta dette i bruk måtte man de første månedene oppsøke kundesenteret Trafikanten, bussterminalen i Oslo eller Lillestrøm eller betjente NSB-stasjoner og dokumentrere at man er student. Man fikk da det Ruter kalte «studentprofil i kortet». Fra 1. januar 2011 ble det ikke lenger nødvendig å ha studentprofil for å kunne kjøpe 30-dagersbillett for studenter. Siden kortet ikke er personlig må man ved bruk av studentbillett «alltid kunne fremvise gyldig bevis på at du studerer det aktuelle semesteret. Beviset må inneholde ditt navn og fødselsdato, studiested, samt hvilket semester det er gyldig for.»
Modest Musorgskij
Virke
Da livegenskapet ble opphevet i Russland 1861, mistet familien grunnlaget for sin velstand, noe som satte Musorgskij under et større press. Han frigjorde seg fra Balakirev og konsentrerte seg om selvstudier. I 1863 begynte han på den ufullførte operaen Salammbô, basert på en roman fra 1862 av Gustave Flaubert, men gav opp dette prosjektet i 1866. Han var nå bosatt i St. Petersburg der han livnærte seg som offentlig tjenestemann. Han bodde i et kollektiv hvor også den politiske diskusjonen var sentral. Han ble kjent med skriftene til den revolusjonære Nikolai Černyševskij. Musorgskij ble mer og mer tiltrukket av idealet om «artistisk realisme» og fikk et større fokus på de svakere gruppene i samfunnet.
Flexus
Tekniske problemer
Kort, kortlesere og automater som ikke har fungert har skapt ekstra problemer med innføringen av systemet. Ruter skrev i sin årsrapport for 2011 at «en kundeopplevd oppetid på avleserne på rundt 98 %, og helt nede i 92 % på bybuss, er langt fra akseptabelt.» De skrev videre at «en rekke forbedringstiltak er således igangsatt.»
På høsten 2010 hadde Ruters kontrollører kun to håndholdte kortlesere som kunne lese av Flexus-kort, og disse var trege med dårlig batterikapasitet. Klubbleder ved T-banen, Anette Michelet, karakteriserte det som «pinlig» når kontrollørene ikke fikk gjort jobben sin og pekte på Ruters ansvar. Senere i 2010 hadde kontrollørene igjen et tilstrekkelig antall kortlesere. Samme høst anslo Ruter at åtte prosent av Flexus-kortene som var i omløp var «døde». Dette gjaldt om lag 30 000 kort. Årsaken var ifølge selskapet at kortene hadde ligget for lenge på lager, slik at kontrollørene ikke kunne lese informasjonen med sine lesere. Ved kontroll fikk passasjerer med slike kort gebyr, og måtte selv oppsøke selskapet for å bevise sin uskyld før gebyret ble trukket.
Modest Musorgskij
Virke
Moren døde i1865, og Musorgskij fikk det første alvorlige sammenbruddet som følge av alkoholmisbruk. Samtidig skrev han sine første «realistiske» sanger.
Flexus
Tekniske problemer
På grunn av forsinkelsene ble det også problemer med de gamle, papirbaserte automatene som ifølge de opprinnelige planene for lengst skulle vært faset ut. Noen av bussenes stempelbokser måtte overføres til trikkene, mens bussjåfører ble henvist til å håndstemple billetter og kort. Det fungerte dårlig i rushtiden, og ekstra dårlig da man i en periode manglet trykksverte til håndstemplene og måtte la folk kjøre gratis. «Det er uholdbart og uansvarlig å bare se på at inntekter forsvinner ved at folk kjører gratis. Det er jo meningsløs butikk», oppsummerte direktør i UniBuss, Helge Leite. Unibuss sto for 70 prosent av bussdriften i Oslo, der Ruter hadde ansvar for billettutstyret på bussene. De nye automatene for salg av elektroniske billetter har også hatt tekniske problemer.
Flexus-sperrene på T-banen
På de større T-banestasjonene i Oslo ble det satt opp fysiske sperrer i forbindelse med innføringen av Flexus. Dette gjaldt stasjonene Carl Berners plass, Grønland, Jernbanetorget, Nationaltheatret, Nydalen, Majorstuen, Sinsen, Stortinget og Tøyen. Man regnet at om lag 80 prosent av T-banereisene gikk til eller fra en av disse stasjonene.
Modest Musorgskij
Virke
Med fullføringen av tonediktet En natt på Bloksberg i 1867 innledet Musorgskijs beste og mest produktive år. I 1868 skrev han elleve scener på en opera basert på Nikolaj Gogol komedie Zhenitba («Giftemålet»). Ambisjonen var å bringe den folkelige dagligtalen inn i musikken, men han måtte gi opp dette prosjektet. I stedet ble han oppmuntret til å skrive en opera basert på Alexander Pusjkins drama Boris Godunov. Han fullførte operaen Boris Godunov i 1870, samtidig som han var ansatt som tjenestemann i Skogsdepartementet. Versjonen ble refusert i 1871, angivelig fordi den manglet en tydelig primadonna-rolle, og han gikk i gang med å revidere operaen.
Flexus
Flexus-sperrene på T-banen
Når en passasjer leser av gyldig kort skal glassdører åpne seg og slippe den reisende inn – eller ut. På denne måten skal Ruter, ideelt sett, sikre at alle hadde gyldig billett og at registrerte trafikkdata ble korrekte.
Modest Musorgskij
Virke
En periode bodde Musorgskij sammen med Nikolaj Rimskij-Korsakov, og samværet med ham kan ha gitt god inspirasjon, ihverfall gikk den nye versjonen langt utover de etterspurte endringene. Den nye versjonen ble akseptert, og tre utdrag oppført i Mariinskijteateret i 1873. Februar året etter ble operaen oppført i sin helhet, og ble en stor publikumssuksess.
Musorgskij var nå på høydepunktet av karrieren, men mistet snart flere av vennene han hadde støttet seg til: Gruppen «De Fem» gikk i oppløsning da medlemmene valgte ulike kunstneriske veier, vennen Arsenij Goleniskjev-Kutuzov, som skrev diktene til sangsyklusene Bez Solntsa («Uten sol») og Pesni i plyaski smerti («Dødens sanger og danser»), giftet seg, og hans gode venn, maleren og arkitekten Viktor Hartmann, døde i 1873.
Flexus
Flexus-sperrene på T-banen
Fem år etter at sperrene var satt opp ble de fortsatt ikke benyttet. Ruter opplyste i mars 2011 at ''«Det foregår for tiden testing av brukes av disse. Det er ennå ikke avgjort hvordan disse skal brukes, og om stasjonene skal holdes sperret slik at passasje kun er mulig ved avlesing av reisekortet.»'' De fungerte per mars 2011 kun som Flexus-lesere. Høsten 2011 ble både sperrene og leserne koblet ut, etter at passasjerer hadde blitt klemt i dørene. Rett etter ble glassdørene fysisk fjernet, for at leserne skulle kunne tas i bruk igjen.
Modest Musorgskij
Virke
På denne tiden ble ekstrem oppførsel ansett som en protest og opposisjon mot det etablerte, blant annet var et høyt alkoholkonsum idealisert som et folkelig russisk særtegn. Musorgskijs alkoholisme ble verre, men han klarte å holde det kreative arbeidet oppe noen år til. Som et minne om Hartmann skrev han klaversyklusen Kartínki s výstavki – Vospominániye o Víktore Gártmane («Bilder på en utstilling – til minne om Viktor Hartmann»). Verket ble senere orkestrert av flere, Maurice Ravels versjon fra 1922 er den mest kjente. I 1971 gjorde den britiske progrockgruppen Emerson, Lake & Palmer musikkstykket kjent for et nytt publikum med albumet Pictures at an Exhibition.
Flexus
Flexus-sperrene på T-banen
Fysiske sperrer kan være et problem for evakuering av stasjonene ved brann, ulykker el.l. Dersom de skulle tas i bruk på ti stasjoner fra morgen til kveld ville det av sikkerhetshensyn kreve 40–50 ansatte, til en kostnad på 20 millioner i året. Leder i Oslo Sporveiers Arbeiderforening, Rune Aasen, mener sperrene burde vært fjernet og aldri montert. «Investeringer for flere titalls millioner kroner er overflødig», ifølge Aftenposten. I sin årsrapport for 2012 varslet Ruter at de vil «vurdere om sperreportene på de sentrale T-banestasjonene fortsatt tjener en hensikt som gir positivt forhold mellom nytte og kostnad, og som i tilfelle tilsier at de tas i bruk som opprinnelig forutsatt. I motsatt fall vil de etter hvert bli fjernet.»
Royal Gold Medal
Royal Gold Medal er en arkitekturpris som blir delt ut årlig av Royal Institute of British Architects på vegne av den britiske monarken, som en anerkjennelse av person eller gruppe sin betydelige bidrag til internasjonal arkitektur.
Modest Musorgskij
Virke
Musorgskij begynte på den komiske operaen Sorotsjinskaja jarmarka («Markedet i Sorotsjinetz»), basert på Gogols novelle med samme navn. Men til tross for at Musorgskij nå var kjent og etterspurt komponist, gikk det hurtig nedover med ham. Han var fortsatt avhengig av inntektene fra jobben som offentlig tjenestemann, og til tross for mye fravær holdt musikkelskende sjefer en beskyttende hånd over ham. Han fikk til og med lov til å dra på en tre måneders turné som akkompagnatør i 1879.
Royal Gold Medal
Den ble først delt ut i 1848 til Charles Robert Cockerell og vinnerne innbefatter de mest velkjente arkitektene i det 19. og 20. århundre, blant andre Giles Gilbert Scott (1925), Frank Lloyd Wright (1941) og Le Corbusier (1953). I 1992 ble den irske ingeniøren Peter Rice den andre ingeniøren som mottok prisen; den første var Ove Arup i 1966. Et annet bemerkelsesverdig unntak var prisen i 1999, som gikk til byen Barcelona.
Modest Musorgskij
Virke
Men i 1880 måtte han slutte i offentlig tjeneste. En gruppe sørget for at han fikk et stipend for å fullføre Khovanstsjina, og en annen gruppe skaffet til veie finansiering til fullførelse av Markedet i Sorotsjinetz. Likevel maktet ikke Musorgskij å fullføre disse verkene. Rimskij-Korsakov fullførte Khovanstsjina og fikk det oppført i 1886 i St. Petersburg. Senere ble verket bearbeidet av Dmitrij Sjostakovitsj.
Flexus
Flexus som «overvåkingssystem»
Ruters system har møtt kritikk både hos Datatilsynet og på politisk hold. Datatilsynet har kommet med kritikk av mengden informasjon som samles inn, at denne knyttes til person og at informasjon lagres uten at det er nødvendig. SVs gruppeleder i Oslo bystyre, Knut Even Lindsjørn mente Ruters tvang om registrering minnet om «DDR og deres beryktede politi Stasi».
Modest Musorgskij
Virke
Tidlig i 1881 fikk Musorgskij fire illebefinnender etter hverandre og ble innlagt på sykehus. Få dager før han døde malte Ilja Repin et kjent portrett av ham. Virkningene av et langvarig alkoholmisbruk framgår tydelig på bildet.
Verk i utvalg
Blant Musorgskijs mest kjente arbeider er:
Flexus
Flexus som «overvåkingssystem»
Ruter skriver selv at «Alle personlige opplysninger som blir sendt inn til Ruter, blir forsvarlig lagret og fortrolig behandlet. Opplysningene blir kun lagret så lenge det er nødvendig for å kunne behandle saken eller utføre den aktuelle tjenesten.»
Organiseringen av prosjektet
Da arbeidet med det elektroniske billettsystemet ble innledet i 2000 ble det utlyst en konkurranse blant ulike leverandører. Det endte med at NSB bestilte utstyr fra sveitsiske Ascom, Stor-Oslo Lokaltrafikk fra australsk-belgiske ERG og Oslo Sporveier fra franske Thales (Thales e-Transactions CGA SA). Dette fordi de ulike leverandørene hadde kompetanse som passet de ulike selskapenes virksomhet best.
Ferraraskolen
Ferraraskolen var en skole innenfor italiensk maleri som blomstret i andre halvpart av 1400-tallet samt på 1500-tallet og ble representert av blant annet Cosimo Tura, Francesco del Cossa, Ercole Roberti, Lorenzo Costa og Dosso Dossi. Ferraraskolens strenge stil har også påvirket Piero della Francesca og Andrea Mantegna.
Flexus
Organiseringen av prosjektet
Internt i trafikkselskapet gjennomførte man nå en fullstendig reorganisering av prosjektet. Det ble bemannet på nytt i mars 2006. Godkjente prøvedriftstester ble «reversert», deler av kontrakten ble reforhandlet, det ble lagt opp til nye tester og ny framdriftsplan for prosjektet.
Økonomien i prosjektet
I 2002 ble det foretatt en beregning som viste at innføringen av Flexus ville gi en gevinst på 400 millioner over en 15-årsperiode. Beregningen ble foretatt av en av leverandørene, Thales. En av de viktigste forutsetningene var at Flexus skulle hindre «sniking».
I årsberetningen for 2006 slo imidlertid styret i Oslo Sporveier fast at man hadde klart å ta ut det meste av denne gevinsten ved andre tiltak. En viktig økonomisk forutsetning som hadde ligget til grunn for oppstart av Flexus-prosjektet var altså falt bort.
I 2009 la Transportøkonomisk institutt fram en vurdering basert på Thales-rapporten, der tallene var gjennomgått og oppdatert. TØI reduserte gevinsten fra pluss 400 millioner til minus 5, og konkluderte med at systemet ikke var lønnsomt. Da TØI la fram rapporten baserte man fortsatt kalkylene på at man skulle klare å redusere «snik» ved hjelp av fysisk sperrede T-banestasjoner og obligatorisk kortavlesning - forutsetninger som til dels ikke lenger er tilstede.