cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ibrahīm II av Aġlabidene
Beryktet for brutalitet
Det gikk også mange andre historier om hans grusomhet – henrettelser, bortførelser, voldtekter, tortur, utført av ham personlig eller på hans befaling. Det er umulig å vite hvor mange av fortellingene som er sanne, eller var fabrikkert av hans mange fiender. Det er også tenkelig at Ibrahim selv spredte slike historier om seg selv for å skremme fiender til underkastelse. Han ble ofte beskrevet som mentalt ute av balanse – kronikører som Ibn al-Athir og Ibn Khaldun oppsummerer Ibrahim IIs emirat som syv gode år, før han ble gal av «melankoli» (malihulia). Men som en historiker skriver: «Ibrahim IIs villskap synes ikke så meget som galskap som den synes kalkulert. Hans styre var en innbitt kamp om absolutt makt på bekostning av adelen, hæren, byene og i mindre grad stammene, alle elementer som kunne true hans monarkis overlevelse». I motiv og utførelse er Ibrahim ofte blitt sammenlignet med Ivan den grusomme i Russland.
Sicilia under Ibrahim II
Da Ibrahim kom til makt i 875 var det meste av Sicilia allerede på aghlabidenes hender. Under Ibrahims emirat var det lite stabilitet på Sicilia; guvernører ble utnevnt og utskiftet nesten hvert år.
I 877 erobret Ibrahim IIs stedfortreder på Sicilia, Jafar ibn Muhammad al-Tamini, den bysantinskkontrollerte østlige del av øya. Etter en langvarig beleiring falt det viktige citadellet i Siracusa i mai 878, og med det var den muslimske erobring av øya nærmest fullstendig. Bare Taormina, Catania og et par andre utposter forble bysantinske.
Siracusas fall syntes å rydde veien for en invasjon av det italienske fastland, der aghlabidene allerede hadde et fotfeste. Men aghlabid-flåten, som hadde kunnet seile så å si uhindret i Middelhavet det meste av århundret, stod kort før sin første alvorlige katastrofe. I 880 klarte en bysantinsk flåte utsendt av keiser Basileios I, under droungarios Nasars kommando, å fange og ødelegge den aghlabidiske flåte i slaget ved Kefalonia utenfor vestre Hellas.
Med havet fritt gikk bysantinerne på offensiven sør i Italia og inntok muslimske stillinger i Puglia og Calabria, deriblant borgen i Taranto som aghlabidene hadde erobret førti år tidligere. Muslimske flyktninger flyktet fra det greske angrepet mot vestre Campania, der de ble mottatt av biskop-hertug Athanasius av Napoli og slo seg ned i små grupper ved Vesuv, Agropoli og Garigliano, ja, så langt inne i landet som Sepiano (nær Bojano). Tapet av flåten svekket muligheten for at aghlabidene skulle kunne reagere. Små flåter fra Sicilia ville fortsette å støtte de gjenværende musimske kolonier på den italienske halvøy, men større aksjoner måtte utsettes.
En intern stridighet på selve Sicilia skulle snart kreve Ibrahims sicilianske guvernørers oppmerksomhet. Helt siden begynnelsen av den ifriqiyanske erobring av øya i 820-årene hadde arabiske og berberske kolonister hatt sine feider. Arabiske kolonister, som var konsentert nord på Sicilia, var kommet med den første erobringsbølge, og arabiske krigsherrer hadde gjort krav på store landområder i de sentrale deler for sine regimenter. Men de immigrende berberne, som var mest i sør, ble snart mer tallsterke. Befolkningstrykket fikk berberne til å trenge inn mot de arabiske regimenters land, og da kom det til konflikter. Ibrahim IIs sicilianske guvernører, som delte sin herrers forutinntatthet, favoriserte stort sett berberne mot de arabiske herrer.
Aghlabidiske guvernører av Sicilia ledet jevnlig sai'fa (religiøst begrunnede tokter etter bygge og fanger) på fastlandet, og utsiktene til rikt bytte der bidro til å dempe intern strid. Men den greske offensiv i Calabria i 885-86, anført av Nikephoros Phokas, slo tilbake angrepene ledet av Ibrahim IIs guvernør Sawada ibn Khafaja. Aghlabidenes Sicilia-styrker var kraftig svekket nå, og i desember 886 gjorde de arabiske herrer i Palermo opprør, sendte Sawada bort, og valgte en av sine egne som guvernør. Men opprøret var av kort varighet, og aghlabideguvernøren vendte tilbake året etter.
I 888 var flåten gjenoppbygd, og da beordret Ibrahim II et stort tokt mot Calabriakysten. Den bysantinske flåte ble sendt avsted av keiser Leo VI for å konfrontere den, men den ble ødelagt av aghlabidene i slaget ved Milazzo i september 888. De interne spenninger på Sicilia forhindret imidlertid aghlabidene fra å utnytte deres gjenvunne styrke til sjøs. I mars 890 gjenopptok de panormitanske arabiske adelsmenn sitt opprør. Berberne i Agrigento erklærte troskap til Ibrahim II og tok til våpen mot araberne, og snart herjet borgerkrig på øya. I 892 sendte Ibrahim en ny guvernør, Muhammad ibn Fadhl, i spissen for en stor aghlabidehær, og han klarte å innta Palermo og for en kort tid reetablere myndigheten der. Men så vendte kaoset tilbake igjen.
Adelsopprøret 893-94 i Ifriqiya tok Ibrahims oppmerksomhet i den grad at han lot sicilianerne selv strides internt i noen år. En førti måneders våpenhvile ble fremforhandlet med bysantinerne i 895-6. Men sommeren 900 var Ibrahim til slutt rede. En sterk ifriqiyansk hær ledet av hans sønn Abu al-Abbas Abdallah ble sendt for å gjenerobre Sicilia. De landsteg ved Mazara tidlig i august 900, og begynte å beleire opprørerne i Trapani.
Det fortelles av Ibn Khaldoun (men ikke av andre kilder) at araberne i Palermo og berberne i Agrigento løste sine tvister akkurat i tide for å stå sammen til å forhandle med aghlabidene. Andre forteller at de to grupper forsøkte å forhandle hver for seg med Abu al-Abbas Abdallah. Uansett mislyktes forhandlingene, og araberne i Palermo oppstilte en hær, under kommando av en viss Rakamuweih (en arabisert perser) for å stå imot aghlabidene. Sicilianere og aghlabider barket sammen i det skrekkelige slaget ved Trapani, uten at noen seiret klart. De panormitanske arabere trakk seg tilbake mot Palermo, der de ville regruppere og skaffe seg forsyninger. Abu al-Abbas Abdallah samlet raskt sin hær og opptok jakten. I september 900 beseiret aghlabidene den sicilianske hær før den hadde nådd frem til Palermo. De siste sicilianske opprørere trakk seg tilbeke til den sterke borgen (qasr) i Palermo (området som nå heter Cassaro), men kunne ikke verge forsteder og selve byen fra plyndring. Etter en ukes tid overgav de seg den 18. september 900, og ble innrømmet fritt leide ut fra Sicilia. Mange tok tilflukt hos bysantinerne.
Det neste året (901) ledet Abu al-Abbas Abdallah aghlabidehæren mot de gjenværende bysantinske enklaver på Sicilia. Under en beleiring av Demona (i nordøst), Abu Abbas Abdallah hørte rykter om at bysantinerne satte opp en hær i Calabria. Han avbrøt beleiringen og første sine styrker raskt til Messina, og fraktet dem over stredet. I juni 901 stod de utenfor Reggio Calabrias murer. Bysantinerne der var ikke klare til å sloss, og evakuerte byen. Aghlabidene inntok Reggio og utplyndret denne rike by.
Abdikasjon
Stadig flere meldinger om Ibrahim IIs grusomheter nådde frem til Bagdad, og abbadidekalifen al-Mu'tadid så seg nå beredt til å reagere. Kalifen sendte avsted en budbringer som ankom Tunis sent i 901/tidlig i 902 med skriftlige instruksjoner. Under henvisning til mishandlingen av hans undersåtter hjemkalte kalifen Ibrahim II til Bagdad og fratok han embedet som guvernør av Ifriqiya, og utnevnte i hans sted hans sønn Abu al-Abbas Abdallah (som da befant seg på Sicilia).
Ibrahim II aksepterte overraskende nok dette uten protest. Med tilsynes ekte anger kledte han seg i botsklær og bekjente en dyp ruelse, returnerte tributter, avskaffet ulovlige skatter, åpnet fengslene, frigav sine slaver og avleverte en stor del av sitt skattkammers verdier til juristene i Kairouan for distribusjon blant trengende. Ibrahim II abdiserte sin makt til fordel for sønnen Abu al-Abbas Abdallah, som kom tilbake fra Sicilia i februar–mars 902 for å ta tittel som ny emir under navnet Abdallah II av Ifriqiya.
Siste felttog
Men den avsatte Ibrahim fulgte ikke ordren om å dra til Bagdad,. I stedet erklærte han som en mujahideen som ville utsone sine forbrytelser ved å føre hellig krig mor de kristne. Ibrahim dro til Sousse, samlet seg en stor frivilligehær, og lovet å marsjere gjennom Europa for å erobre Konstantinopel for islam (i et brev til abbasidekifen forsikret Ibrahim at han adlydet ordre, men skulle ta en lang omvei til Bagdad).
Hof (tettsted)
Hof er et tettsted i Holmestrand kommune og tidligere administrasjonssenter i Hof kommune i Vestfold med innbyggere per 1. januar.
Ibrahīm II av Aġlabidene
Siste felttog
I mai 902 satte hæren over til Sicilia og landsteg i Trapani. Derfra fortsatte den til Palermo, der enda flere frivillige tilsluttet seg. Ibrahim II sendte sin hær mot Taormina, det siste store citadellet som fortsatt var bysantinsk. Han knuste den nettopp forsterkede bysantinske hær som rykket ut for å møte ham ved Giardini. Taormina selv, oppe på en klippe, syntes umulig å innta. Men Ibrahim beordret sine frivillige å klatre opp citadellets klippeveger fra sjøsiden, mens de gjenværende forsvarere hadde øyene rettet annetsteds hen. Straks kalifatets sorte flagg vaiet på toppen, angrep Ibrahims hær portene. Forsvarerne ble overveldet, portene åpnet, og Taormina falt 1. august 902.
Med Taorminas fall var etter 75 år nå hele Sicilia på muslimske hender. Det gjenstod rett nok noen få spredte bysantinske stillinger, men de ble enten omringet med det samme, eller var uten særlig betydning.
I september 902, etter å ha fjernet forsvarsverker og tatt imot kapitulasjoner, marsjerte eks-emiren til Messina og fraktet sin hær over stredet til Calabria, og la ut på sin varslede fremrykning mot Konstantinopel. Nyheten om den store ifriqiyanske hær anført av den ville Ibrahim (man kjente til hvor blodtørstig han var) utløste panikk i Sør-Italia. Flere byer begynte å evakuere, borger ble revet ned for å hindre at ifriqiyanerne skulle ha nytte av dem.
Men Ibrahim kom ikke veldig langt. Han ble heftet ved en beleiring av Cosenza, et lite citadell i det nordlige Calabria som ikke burde ha vært så meget av et hinder. Han ble plutselig syk, og døde av dysenteri den 23. oktober 902 i et kapell nær sin leir ved Cosenza. Kommandoen av hæren gikk videre til hans barnebarn Ziyadat Allah, som straks løftet beleiringen og returnerte med hæren til Sicilia.
Ibrahim II ble begravet enten i Palermo eller i Kairouan. Hvis graven hadde fått en markør, forsvant den raskt.
Ettertiden
Ibrahim IIs styre ble begynnelsen på slutten for det aghlabidiske emirat. Det var sannsynligvis lite han kunne ha gjort for å forhindre deres lille fotfeste på det italienske fastland. Selv om erobringen av Sicilia var blitt fullbyrdet under ham – Siracusa i 878, Taormina i 902 – førte Ibrahim IIs uberegnelige og harde styre til borgerkrig og separatisme blant øyas muslimske samfunn.
Det var antagelig mer skjebnesvangert at Ibrahim II så brutalt ødela det arabiske aristokrati. Dermed ble Ifriqiyas regimenter lederløse og demoraliserte. Kort etter at storparten av den ifriqiyanske hær var borte i Italia, gikk berberstammen kutamaene med tilhold i Petite Kabylie) til angrep. De var blitt oppildnet av den fatimidiske predikant Abu 'Abdullah al-Shi'i og begynte å innta de aghlabidiske fortene som så langt hadde holdt dem i sjakk. De svekkede jund-regimentene kunne ikke yte særlig motstand, og kutamaene hadde i 909 klart å erobre hele Ifriqiya uten store vanskeligheter. Dermed var aghlabidenes rike over, og fatimidene overtok.
Ibrahim IIs fryktede sudanesiske regimenter var så fryktede og forhatte at fatimidene under kampene i 902–09 henrettet enhver svart afrikaner de kom over.
Liste over presidentene for Benins nasjonalforsamling
Presidenten i Benins nasjonalforsamling er leder for landets parlament.
Stare Mesto
Staré Město, eller Staré Mesto, kan referere til:
Agugliaro
Agugliaro er en italiensk kommune i provinsen Vicenza i Veneto. Kommunen har 1,425 innbyggere.
Blaps lethifera
Blaps lethifera er en skyggebille som er knyttet til mennesker. Arten forekom tidligere i Norge, men er nå etter alt å dømme utdødd.
Levevis
Denne arten er delvis knyttet til mennesker og forekommer i gamle kjellere, staller og andre steder med mye organisk materiale. Den mangler flygevinger og har derfor begrenset spredningsevne.
Utbredelse
Billen er utbredt over det meste av Europa inkludert Azorene og har også blitt funnet i det østlige Nord-Amerika. Den forekom tidligere i Norge (ett gammelt funn fra Oslo) men er nå regnet som utdødd her. Det finnes ingen sikre, norske funn etter 1900.
Boksing under Sommer-OL 2020 – Lettvekt menn
Boksing under Sommer-OL 2020 – Lettvekt menn ble arrangert i Ryōgoku Kokugikan fra 25. juli til 8. august 2021.
Cartrema americana
Cartrema americana er en eviggrønn busk eller lite tre i oljetrefamilien som vokser vilt i sørøstlige USA og i Mexico.
Den er vanligvis 1,5–6 m høy, men kan en sjelden gang bli 10 m høy. Den kan ha en enkelt stamme, eller forgreine seg nært bakken. Barken er glatt, gråbrun til lysegrå og har opphøyde korkporer. Bladene er avlange, 8–12 cm lange, 2–4 cm brede, glatte, læraktige, helrandete og med kileformet basis. Bladstilken er 1–1,5 cm lang.
Blomsterstanden sitter i bladhjørnene og består av 12–20 blomster. Blomstene er enkjønnete, eller en sjelden gang tvekjønnete. Kronen er hvit til gul og har et 2–3 mm langt kronrør og 1,5–2,5 mm lange kronfliker. I USA blomstrer planten i februar–mai og i Mexico i februar–april. Frukten er en steinfrukt som er mørk purpur, rund eller avlang og 7–10 mm i diameter.
I USA vokser Cartrema americana på kystslettene nordover til Virginia Beach lengst sørøst i Virginia, sørover til sentrale Florida og vestover til østlige Louisiana. Arten mangler helt i Texas og vestlige Louisiana. I USA vokser planten 0–150 moh. på fuktige steder i skog sammen med blant annet virginiaeiner, Nyssa, oksemagnolia, sumpfuru, Persea borbonia og Quercus virginiana. Den kan også finnes i krattvegetasjon sammen med buskformete eike- og furuarter.
I Mexico har Cartrema americana en todelt utbredelse. Den finnes spredt i vestlige Sierra Madre i Sonora, Chihuahua, Durango og Jalisco, men er mer vanlig i den østlige delen av landet fra Nuevo León sørover til Chiapas. De meksikanske plantene vokser 1000–2500 moh. på tørrere steder enn i USA, som einerkratt og furu- og eikeskoger.
Denne planten ble tidligere regnet til slekta Osmanthus og hadde navnet Osmanthus americanus. Genetiske studier har vist Osmanthus i tradisjonelt omfang er en polyfyletisk gruppe. Cartrema americana ble derfor sammen med en annen amerikansk art og fem asiatiske flyttet til Cartrema.
Speilglass
Speilglass er klart glass som er slipt og polert på begge overflater. Det framstilles av beste kvalitet råglass («speilråglass») og brukes gjerne til utstillingsvinduer i store format.
Speilglass brukes også til utstillingsmontrer og – som navnet indikerer – til speil av høy kvalitet. Lysgjennomgangen er på rundt 90 prosent.
VM i aerobisk gymnastikk 2016
VM i aerobisk gymnastikk 2016 (verdensmesterskapet i aerobisk gymnastikk) ble arrangert i Incheon i Sør-Korea i 2016.
Ezio Leonetti
Ezio Leonetti (født 15. oktober 2002) er en albansk alpinist.
Sesongen 2018/19
Leonetti deltok i sitt første FIS-renn i desember 2018, i et storslalåmrenn i Plan de Corones i Italia, der han kom på 60.-plass. Han deltok i Vinter-EYOF 2019 (European Youth Olympic Festival), og kom der på 54.-plass i slalåm og 61.-plass i storslalåm. Han deltok også i Junior-VM i alpint 2019, og kom der på 64.-plass i super-G og 74.-plass i storslalåm.
Sesongen 2019/20
Han deltok i Alpint under Vinter-OL for ungdom 2020, der han var flaggbærer under åpningsseremonien. . Han kom på 48.-plass i super-G, og kjørte seg opp til 35.-plass i kombinasjonen. I storslalåm kom han på 42.-plass, og i slalåm kjørte han ut.
Referanser
<References />
Mohammad-Reza Rahchamani
Mohammad-Reza Rahchamani (‎; født 1. desember 1952 i Sabzevar i provinsen Razavi-Khorasan i Iran, død 9. mars 2020 i Teheran) var en iransk lege og reformvennlig politiker. Fra 1984 til 2000 representerte han Sabzevar i det iranske parlament. Tidlig i 2000-tiåret ledet han den iranske statlige velferdsorganisasjonen.
Bakgrunn
Rahchamani ble født i Sabzevar nordøst i Iran og studerte medisin.
Politisk virke
Han var med på å grunnlegge Islamsk Irans solidaritetsparti. Fra 1998 til 2002 var han partiets generalsekretær, og i 2006 ble han formann for partiets sentralråd. Solidaritetspartiet er Irans eldste moderate reformistiske gruppe.
Han var også med på å grunnlegge Det islamske Irans islamske medisinske selskap. Han satt som representant i nasjonalforsamlingen gjennom fire valgperioder.
I 2020 var han generalsekretær for Det nasjonale enhets- og samarbeidsparti, og trosset da beslutningen til de mer konvensjonelle reformvennlige om å protestere ved å la være å stille ved valget til den lovgivende forsamling i februar. Han kunngjorde i stedet at en koalisjon av tolv reformistiske partier stilte til valg. Rahchamani ble gjenvalgt til parlamentet, nå som representant for Astaneh Ashrafiyeh i provinsen Gilan ved Kaspihavet. Valgresultatet ble bekjentgjort mot slutten av februar.
Død
Han ble smittet under koronavirusepidemien som spredte seg til Iran, og døde 67 år gammel den 9. mars 2020 på Masih Daneshvari-hospitalet i Teheran.
Phylan gibbus
Phylan gibbus er en skyggbille som leve på sandstrender.
Levevis
Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten. Denne arten lever i sanddyner der den graver mellom tuer av marehalm og annen vegetasjon. Den mangler flygevinger og kan ikke fly.
Utbredelse
Arten er utbredt langs kysten av Europa fra Spania i sør til Sør-Skandinavia i nord. I Norge forekommer den på sandstrender langs Oslofjorden og på Lista og Jæren. Arten blir vurdert som sterkt truet i Norge, fordi strendene den lever på er truet av gjengroing, utbygging og ferdsel. Lenger sør i Europa er den betydelig vanligere.
Fitjar (tettsted)
Fitjar er et tettsted og administrasjonssenter i Fitjar kommune i Vestland med innbyggere per 1. januar. Tettstedet ligger på nordvestsiden av øya Stord, innerst i Fitjarvika som skjærer sørøstover fra Selbjørnsfjorden.
All of My Love
«All of My Love» (norsk oversettelse: all min kjærlighet) er en gospelinspirert popsang fra 2020 med den maltesiske artisten Destiny. Sangen ble valgt av kringkasteren PBS til Maltas bidrag i Eurovision Song Contest 2020 i Rotterdam i Nederland. Sangen og en tilhørende musikkvideo ble offentliggjort 9. mars 2020. Sangeren Destiny ble valgt til å representere Malta etter at hun vant den andre utgaven av talentkonkurransen X Factor Malta. Sangen «All of My Love» ble valgt etter konkurransen. 18. mars 2020 avlyste imidlertid EBU konkurransen på grunn av koronaviruspandemien i Europa vinteren 2020, og sangen fikk dermed aldri deltatt i Eurovision Song Contest.
Om sangen
Sangen er skrevet av låtskriverteamet Bernarda Brunovic, Borislav Milanov, Sebastian Arman, Dag Lundberg, Joacim Persson og Cesár Sampson. Sistnevnte deltok for Østerrike i 2018 og endte på en tredjeplass, mens Borislav Milanov og Joacim Persson også skrev det maltesiske bidraget «Chameleon» i 2019. Milanov står også bak flere andre Eurovision-bidrag, også i 2020: Tysklands «Violent Thing» og Bulgarias «Tears Getting Sober».
Opatrum sabulosum
Opatrum sabulosum er en skyggebille.
Utseende
En middelsstor (7-10 millimeter), avlang og litt flat, svart skyggebille. Hodet er bredt skovlformet, antennene middels lange, jevnt utvidet mot spissen. Pornotum er avrundet, mye bredere enn langt med kraftig mikroskulptur. Dekkvingene er jevnbrede med rader av små, blanke knøler.
Levevis
Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten. Denne arten lever på sandstrender og andre tørre, sandete lokaliteter, og kan være lokalt tallrik. Den er nattaktiv. De voksne billene kan leve i 2-3 år. Larvene eter på bladene til unge planter og arten kan gjøre noe skade i landbruket, mest i steppeområder der arten kan bli svært tallrik.
Utbredelse
Arten er utbredt over det meste av Palearktis unntatt lengst i nord. Den er vurdert som nær truet i Norge, der den forekommer en del steder på Østlandet.
Diliolophus
Diliolophus er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En middelsstor, kraftig, gråbrun trebukk. Antennene er tynne og litt kortere enn kroppen. Pronotum er sylindrisk med den liten pigg midt på hver sidekant, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er parallellsidige, hver dekkvinge med en mørk, opphøyd knøl nær roten og lysere spiss.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Guatemala.
Neopolyptychus
Neopolyptychus er en slekt av sommerfugler som tilhører familien svermere (Sphingidae).
Levevis
I alle fall én av artene har larver som lever på trær i slektene Brachystegia og Julbernardia (erteblomstfamilien).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
Gamepenthes
Gamepenthes er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).
Utseende
Små til middelsstore (ofte ca. 10 millimeter), avlange, blanke, svarte smellere. Pronotum er ofte rødlig, og dekkvingene har gule tegninger. Antennene er gjerne sagtakkede, lengden varierer mye, pronotum hvelvet med rundede sider, omtrent så langt som bredt. Beina er tynne og rødlige.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.
Levevis
Storsmellernes larver lever for det meste i morken, død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen. I likhet med mange andre arter knyttet til død ved er mange av storsmellerne sjeldne og truede arter.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Kina, Vietnam).
Systematisk inndeling
Navnet er et anagram av Megapenthes.
VM i aerobisk gymnastikk 2018
VM i aerobisk gymnastikk 1990 (verdensmesterskapet i aerobisk gymnastikk) ble arrangert i Guimarães i Portugal i 2018.
Viktor Kingissepp
Viktor Kingissepp (født 12. mars (24. mars) 1888 i Kaarma på Ösel, herettet 4. mai 1922 i Tallinn) var en politiker og partileder for Estlands kommunistiske parti.
Bakgrunn
Kingissepp var sønn av en fabrikkarbeider. Han gjennomgikk gymnasiet i Kuressaare og var i skoletiden delaktig i hemmelige litterære sirkler med fokus på marxismen. I 1906 påbegynte han sine studier i matematikk og fysikk ved Statsuniversitetet i St. Petersburg. Han tilhørte det russiske sosialdemokratiske partis estiske avdeling i St. Petersburg. I en mellomperiode bodde han i Moskva, før han i 1910 fortsatte sin utdannelse i Petersburg, denne gang studerte han romanske og germanske språk.
Kommunistleder
Kingissepp var en av sentralskikkelsene under oktoberrevolusjonen i 1917 i Estland. Det estiske revolusjonære rådet (estisk: Eestimaa Sõja-Revolutsioonikomitee) i Tallinn, som Kingissepp var nestleder for, utropte seg som Estlands nye makthavere, avsatte guvernementkommissæren Jaan Poska og oppløste parlamentet.
Bernt Stangholm
Bernt Kristoffer Stangholm (født 19. mars 1920, død 9. oktober 2012 på Sandøya i Tvedestrand ) var en norsk jurist og diplomat.
Stangholm vokste opp i Risør som sønn av en hvalfanger, og dro selv til sjøs som 17-åring. Han arbeidet da blant annet mellom Singapore og Japan. Han var fargeblind og kunne derfor ikke la seg verve til marinen. Han returnerte til land og var lærer i handelsfag.
Viktor Kingissepp
Kommunistleder
Han flyktet tilbake til Petrograd etter at Estland ble okkupert av den tyske hær. Han sluttet seg til Tsjekaen, og i august 1918 arresterte han Fanny Kaplan, som hadde skutt og forsøkt å drept Vladimir Lenin.
Bernt Stangholm
I 1947 begynte han i Utenriksdepartementet (UD). De første årene var han ansatt ved UDs kontorer i London, og kombinerte oppholdet der med å ta juridisk embedseksamen. Han flyttet deretter over havet til generalkonsulatet i New York, og ble deretter generalkonsul i Minneapolis.
Viktor Kingissepp
Kommunistleder
Kingissepp ble arrestert på sitt skjulested av det estlandske sikkerhetspolitiet Kaitsepolitseiamet den 3. mai 1922, etter en større demonstrasjon i Tallinn. Han ble henrettet like etter, uten rettegang, anklaget for forræderi. Liket ble senket i havet.
Bernt Stangholm
Etter noen år som ambassadesekretær ved FN-delegasjonen i New York ble han i 1972 utnevnt som sekretær til utenrikskomiteen i Stortinget. Som sekretær i FN-delegasjonen var hans arbeidsfelt havrett. Han samarbeidet tett med både Jens Evensen og Arne Treholt. Han ble i Norge i kun tre år før han i 1975 dro tilbake til USA og Washington som ambassaderåd. Fra 1981 var han generalkonsul i Los Angeles før han i 1985 ble utnevnt som ambassadør i Teheran. Han ble der til 1988, da han som 68-åring pensjonerte seg.
Viktor Kingissepp
Kommunistleder
Hans sønn Sergei Kingissepp virket senere i NKVD, men døde under evakueringen av Tallinn i 1941.
Bernt Stangholm
Stangholm døde på Sandøya i Tvedestrand i oktober 2012.
Opatrum riparium
Opatrum riparium er en skyggebille.
Utseende
En middelsstor (ca. 7 millimeter), avlang og litt flat, svart skyggebille. Hodet er bredt skovlformet, antennene middels lange, jevnt utvidet mot spissen. Pornotum er avrundet, mye bredere enn langt med kraftig mikroskulptur. Dekkvingene er jevnbrede med rader av små, blanke knøler. Kroppen er gjerne dekket av leire og virker derfor grå.
Levevis
Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten. Denne arten lever på tørre leir- eller sandmarker, gjerne ved bredden av elver og innsjøer. Den er nattaktiv.
Utbredelse
Arten er utbredt over det meste av Europa unntatt lengst i nord. Den er vurdert som sterkt truet i Norge, der den er funnet enkelte steder på Østlandet.
Arbeidermesterskapet i fotball 1937
Arbeidermesterskapet i fotball 1937 var en norsk fotballturnering som ble arrangert av Arbeidernes Idrettsforbund (AIF). Sparta (Sarpsborg) vant turneringen etter å ha slått (Moss) i finalen etter omkamp.
Spartas vinnerlag: Reidar Karlsen, Erling Johansen, Gunnar Brevik, Odd Larsen, Anker Johansen, Finn Pettersen, Jacob Johansen, Henry Wikstrøm, Håkon Mathisen og Otto Skauge.
1. runde
Walk-over i 1. runde: Fremad Fredrikstad,, Rapid Moss, Sparta Sarpsborg, Fagen Odda, Ørn Trondheim, Spartacus,, , Grønvold, Fjell Løkken, Slemmestad SK, Røros AIL, , Stokken AIL, Rjukan AIL, , Sauda AIL, Hetland.
2. runde
Walk-over i 2. runde: Nordlandets SK, Smart Ålesund, Folldal AIL, Bøn FK, Stjørdal AIL,, , , , Agnes IL, Sandvika AIL, Sørli Oslo, Brand Sarpsborg, Hunndalen AIL,.
3. runde
Walk-over i 3. runde: , Hetland, Årstad AIL, Trygg Stavanger, Trondheim AIL, Rjukan AIL, Sterling,.
4. runde
Walk-over i 4. runde: Avant Kristiansund, Lyn Trondheim, Lilleaker IF,.
Ruossajohka
Ruossajohka er ei elv i Utsjok kommune i Lappland i Finland. Den er ei sideelv til Morešveaijohka og en del av Polmakvassdraget. Elva har utspring fra fjellet Čároaivi og renner mot vest til samløpet med Morešveaijohka. Ruossajohka er 12,3 kilometer lang.
Skeivt arkiv
Skeivt arkiv er det nasjonale dokumenatsjonssenteret for skeiv historie i Norge og en del av Avdeling for spesialssamlinger ved Universitetet i Bergen. Arkivet ble offisielt åpnet 15. april 2015 og er lokalisert ved Universitetsbiblioteket i Bergen.
Skeivt arkiv tar vare på, dokumenterer og jobber med formidling av LHBT-historie. Samlingene består av arkiver fra personer og organisasjoner, personlig materiale og selvbiografier samt bøker og tidsskrifter. Arkivet er i gang med å bygge opp en samling videointervjuer for å dokumentere livene til enkeltpersoner. Arkivet jobber også med å bygge et nettleksikon ved navn Skeivopedia med fokus på skeiv historie. Skeivt Arkiv samler også inn Skeive historier. Dette er skriftlige beretninger som folk kan skrive anonymt og poste på deres nettside.
Samling
Samlingen består blant annet av materiale fra flere i den første generasjonen av homoaktivister fra 1950-årene, som nå er døde. Historier som til nå ikke har vært dokumentert eller formidlet. Blant annet er dokumenter fra Karen-Christine Frieles arkiv tilgjengelig med fullstendig katalog over arkivet på Arkivportalen.
Videointervjuer
Skeivt arkiv bygger opp en samling videointervjuer av personer som har hatt tilknytning til LHBT-organisering eller på annen måte har beretninger om det å leve utenfor heteronormen. Intervjuene en del av arbeidet med å dokumentere og formidle norsk skeiv historie. Skeivt arkiv har i dag et intervjuteam på to personer med base i Bergen, som utfører livsminneintervjuer over hele landet.
Skeivopedia
Skeivopedia er Skeivt arkivs eget oppslagsverk. Tekstene i oppslagsverket er i all hovedsak skrevet av Skeivt arkiv, der det kontinuerlig legges til nye oppslagsord. Tekstene omhandler viktige personer, hendelser og organisasjoner tilknyttet skeiv historie.
Trefningen ved Kapp Spartivento
Trefningen ved Kapp Spartivento, også kjent som trefningen ved Kapp Teulada i Italia, var et sjøslag under kampen om Middelhavet i andre verdenskrig. Det ble utkjempet mellom styrker fra den britiske Royal Navy og italienske Regia Marina den 27. november 1940. Trefningen varte i 54 minutter, uten at noen av partene ble påført store tap.
Tautavel
Tautavel (fransk uttale: [totavɛl]; katalansk: Talteüll) er en kommune i departementet Pyrénées-Orientales i det sørlige Frankrike.
Trefningen ved Kapp Spartivento
Natten til 12 november 1940, uskadeliggjorde eller ødela den britiske marinen halvparten av de italienske slagskipene under slaget ved Taranto. Inntil da hadde italienerne holdt sine slagskip i havn, Og brukte de som en trussel mot britisk skipsfart, selv om de aldri forlot havn, som en flåte som en trussel med sin tilstedeværelse. Den italienske marinen avslo ikke med dette kamp om mulig.
Tautavel
Det er hjem for The European Centre for Prehistoric Research (CERP). Tautavelmennesket, et forhistorisk eksemplar av homo erectus og blant de eldste menneskelige levninger i Europa, ble funnet i Aragohulen, en hule i kommunen.
Xanthopenthes
Utseende
Middelsstore (7-18 millimeter), avlange, halvblanke, rødbrune til mørkbrune smellere. Antennene er gjerne sagtakkede, litt lengre enn hode + pronotum, pronotum hvelvet med litt rundede sider, litt lengre enn bredt. Beina er tynne og rødlige.
Trefningen ved Kapp Spartivento
Etter slaget krevde Winston Churchill den britiske admiralen James Somervilles skalp, da Churchill hadde tvilt på admiralens vurderingsevne siden hans manglende støtte til franskmennene under slaget ved Mers-el Kebir. En granskningskommisjon frikjente Sommerville som fikk sterk støtte fra andre admiraler."
Xanthopenthes
Utseende
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.
Trefningen ved Kapp Spartivento
Populærkultur
Kampen skildres i en italiensk film fra 1941 La nave bianca regissert av Roberto Rossellini.
Xanthopenthes
Levevis
Storsmellernes larver lever for det meste i morken, død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen. I likhet med mange andre arter knyttet til død ved er mange av storsmellerne sjeldne og truede arter.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Systematisk inndeling
Navnet er et anagram av Megapenthes.
Al-Mu’tamid
Abu l-Abbas Ahmad al-Mu'tamid ala llah (arabisk:أبو العباس أحمد المعتمد على الله Abū ’l-ʿAbbās Aḥmad al-Muʿtamid ʿalā ’llāh; født ca. 842, død 15. oktober 892) var fra 16. juni 870 til sin død den femtende kalif fra abbasidenes dynasti.
Bakgrunn
Al-Mu'tamid var yngste sønn av al-Mutawakkil (regj. 847–861). Etter at han ble myrdet av tyrkergarden ble hans forgjengere i Samarra etter kort tid alle sammen styrtet. Sentralregjeringen var da blitt arbeidsudyktig, og kalifatet var dermed truet. Det gav deg blant annet utslag i at tulunidene i Egypt, en av det arabiske rikets rikeste provinser, ble i praksis uavhengige av kalifatet. Dessuten rystet Zanj-opprøret det sørlige Irak (869–883). Dette siste berørte al-Mu'tamid særlig sterkt idet Sør-Irak var hvor abbasidene hadde særlig store jordegods, og de kunne da ikke lenger nyte godt av disse.
Kalif
Menm da al-Mu'tamid overtok kalifatsembedet ble oppløsningen av kalifatriket til å begynne med stanset. Fra 875 ledet hans bror al-Muwaffaq bi-llah regjeringen. Den klarte å kontrollere bedre både de tyrkiske garder og provinsene, og i 883 var slaveopprører i Sør-Irak slått ned. I 892 kunne man til og med flytte kalifens residens fra Samarra tilbaske til Bagdad, skjønt uten at dette rokket ved de tyrkiske styrkenes innflytelse.
Adresse Europa
Adresse Europa var et norsk underholdningsprogram i fire deler som ble sendt på NRK i april og mai 2020. Programmet skulle i utgangspunktet ha vært Adresse Rotterdam, der de skulle ha bedømt bidragene som skulle ha deltatt i Eurovision Song Contest 2020, men siden Eurovision Song Contest ble avlyst, valgte NRK å gjøre en vri på konseptet. I Adresse Europa skulle et panel av kjendiser og et panel av Eurovision-fans synse om alt fra de beste bidragene, de meste spektakulære opptredenene og de villeste kostymene i Eurovision Song Contests historie, og gi poeng til hvert bidrag. Poengene som hver person kunne gi til et bidrag, var i ekte Eurovision-stil; 1-8, 10 og 12 poeng.
Programmet er en del av de årlige Adresse-programmene som NRK har sendt foran Eurovision Song Contest siden 1970-årene. Tittelen på programmet endres hvert år etter hvilken by som arranger konkurransen. Adresse Europa hadde premiere lørdag 18. april 2020 med Marte Stokstad som programleder.
Al-Mu’tamid
Kalif
Tulunidenes faktiske uavhengighet i Egypt måtte man imidlertid bare anerkjenne. Også de deler av Øst-Iran og Transoxiana som var dominert av saffaridene og samanidene var i det store og hele utenfor kalifatets innflytelse.
Adresse Europa
Deltakere og sendinger
I løpet av fire programmer vurderte et panel av kjendiser og Eurovision-fans 42 minneverdige bidrag som har deltatt i Eurovision Song Contests historie. Sangene var fordelt på de fire avsnittene på følgende måte: Marte Stokstad var programleder, mens kjendispanelet bestod av Ingeborg Heldal, Per Sundnes, Silje «Bendik» Halstensen og Jan Thomas. Et panel av fire utvalgte Eurovision-fans deltok også i programmene.
Al-Mu’tamid
Kalif
Abbasidene havnet mot slutten av 800-tallet i stadig større finansielle vanskeligheter, ettersom kostnadene med deres tyrkiske styrker la beslag på over 50 % av statsinntektene. Derfor ble i tiltagende grad de tyrkiske offiserer gitt landegods i len (iqta). Denne praksis forringet til å begynne med kalifens behov for rede panger, men det svekket samtidig hans kontroll i provinsene.
Adresse Europa
Episode 1
Den første episoden ble vist lørdag 29. april. Til sammen ble det vist elleve bidrag i denne episoden.
Episode 2
Den andre episoden ble vist lørdag 25. april. Til sammen ble det vist ti bidrag i denne episoden.
Episode 3
Den tredje episoden ble vist lørdag 2. mai. Til sammen ble det vist ti bidrag i denne episoden.
Episode 4
Den fjerde episoden ble vist lørdag 9. mai. Til sammen ble det vist ti bidrag i denne episoden.
Al-Mu’tamid
Kalif
Etter regenten al-Muwaffaqs død (891) ble hans embeder overdratt til hans sønn Abu l-Abbas Ahmad. Denne tvang al-Mu'tamid til å nominere ham til tronfølger, og han skulle da også overta kalifatet som al-Mu'tadid (892–902). Al-Mu'tamid død som femtiårig i oktober 892, synes å ha vært resultatet av hans inntakk av drikke og mat (Hugh N. Kennedy).
Boksing under Sommer-OL 2020 – Weltervekt menn
Boksing under Sommer-OL 2020 – Weltervekt menn ble arrangert i Ryōgoku Kokugikan fra 24. juli til 3. august 2021.
Eidfjord (tettsted)
Eidfjord er et tettsted og administrasjonssenter i Eidfjord kommune i Vestland med innbyggere per 1. januar. Tettstedet ligger ved munningen av Eio i Eidfjorden.
Emus
Emus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
Ganske store (opptil 28 millimeter) og kraftige, tett hårete kortvinger med mørk grunnfarge, oftest nesten fullstendig dekket med gulaktige eller gylne hår. Slekten kjennes lett på størrelsen og den tette hårkledningen, som er uvanlig for kortvinger.
Levevis
Artene i denne slekten finnes på møkk, rundt åtsler og sopp der de jakter på andre smådyr som spiser på disse, særlig fluer, biller og disses larver. De finnes helst på enger og andre åpne lokaliteter. Den hårete kroppen kan minne noe om humler og det er mulig at artene får noe beskyttelse fra denne likheten.
Utbredelse
Emus hirtus er utbredt over det meste av Europa og Vest-Asia, men mangler i Norge. Den er imdlertid regnet som truet i mange områder.
Forsand (tettsted)
Forsand er et tettsted i Sandnes kommune i Rogaland med innbyggere per 1. januar. Tettstedet lgger på sørsiden av Lysefjordens munning og var administrasjonssenter i tidligere Forsand kommune. Det er hurtigbåtforbindelse fra Forsand med småstedene langs Lysefjorden og Lysebotn og med Stavanger.
Ved tettstedet er det gjort meget store funn fra bronsealder, jernalder og folkevandringstid, og på grunnlag av disse er det gjenreist en landsby som er åpen for publikum om sommeren.
Lina Neidestam
Lina Neidestam (født 22. april 1984) er en svensk tegneserieskaper, mest kjent for stripetegneserien Zelda. Hun har utgitt tegneserieromanen Maran i 2010 på Kolik förlag som den andre boken i Femisex-serien, forlagets bokserie med feministiske sexserier.
Liv og karriere
Lina Neidestam vokste opp i Södertälje. Etter å ha studert ved Serieskolan i Malmö flytta hun i 2006 til Stockholm, der hun begynte på Konstskolan Basis og seinere studerte Etnologi ved Stockholms universitet.
I 2007 begynte hun å tegne serien Zelda, som kort tid etter begynte å gå som daglig stripe i gratisavisa Metro. Etterhvert fikk serien også publisering i Situation STHLM, ETC, Norrländska Social-Demokraten, Göteborgsposten og CITY. I 2009 utga forlaget Kartago stripesamlingen Zelda i bokform. Samtidig begynte hun å jobbe med tegneserieromanen Maran, som skulle være en feministisk sexserie i folkeeventyrmiljø. I 2011 utkom Maran på Kolik förlag, og boka ble nominert til Urhunden. Samme år ble Neidestam tildelt Adamsonstatyetten av Svenska Serieakademin for Zelda. I 2012 utkom hun med en ny Zeldabok på Kartago; Zelda 2: Kampen fortsätter, og mottok Nöjesguidens Stockholmspris for bra litteratur for fjorårets Maran.
2012 begynte norske Dagbladet å publisere serien Zelda daglig før sommerferien, og Neidestam var invitert gjest på Oslo Comics Expo samme sommer.
Coelonia
Coelonia er en slekt av sommerfugler som tilhører familien svermere (Sphingidae).
Utseende
Store (vingespenn ca. 100 millimeter), kraftige, brunlige svermere. Forvingene er mørk brunspraglete, bakvingene delvis gule. Larvene er slanke, kan være grønne eller brunlige. Puppen har en lang, fri sugesnabel som stikker ut fra kroppen, som i slekten Agrius.
Levevis
Larvene lever på en rekke forskjellige planter.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika (én art) og på øyene i Det indiske havet (alle tre artene forekommer på Madagaskar).
Lagrida
Lagrida er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, mørke, litt matt glinsende trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er bredere enn langt, med en kraftig, bakoverrettet pigg noe bak midten på hver side. Dekkvingene er parallellsidige.
Utbredelse
Slekten er utbredt i sentrale deler av Afrika.
VM i akvatlon 1998
VM i akvatlon 1998 (verdensmesterskapet i akvatlon) ble arrangert i Noosa i Australia i 1998.
Akvatlon er en variant av triatlon og duatlon, i praksis triatlon uten sykling. Det ble konkurrert individuelt for menn og kvinner.
Rjukandefoss
Rjukandefoss (alternativ skrivemåte Rjukanfossen) er et fossefall i elva Mørkedøla og ligger rett vest for Tuv og cirka seks kilometer fra sentrum i Hemsedal. Fossen er en segmentert hestehalefoss med en total fallhøyde på 18 m. Den kaster mye vann, spesielt i snøsmeltingen, og navnet kommer av den rykende vanntåken fossen lager.
Rjukandefoss blir av flere også kalt Rjukandefossen, men det er egentlig navnet til en foss som ligger i Henjaelvi i Sogndal og renner ut i Sognefjorden. Kartverket bekrefter dessuten at den eneste korrekte alternative skrivemåten til Rjukandefoss er som Rjukanfossen, en skrivemåte som imidlertid lett kan forveksles med både Rjukanfossen vest i Vestfjorddalen i Tinn kommune i Telemark, Rjukanfossen i Åmli kommune og Rjukanfossen i Bykle kommune, begge i Agder. Dessuten ligger det en Rjukanfoss i elva Flatdøla i Seljord i Telemark og en annen Rjukanfoss i Sireåna i Lund kommune i Rogaland.
Rjukandefoss er skilt ut som en nær 88 dekar stor selvstendig eiendom og har gnr. 92 bnr. 40 i Hemsedal kommune. Dette inkluderer en liten parkeringsplass langs riksvei 52 (Hemsedalsvegen), fra hvor det er en sti på rundt 200 meter med små plankebroer frem mot fossen.
VM i akvatlon 1999
VM i akvatlon 1999 (verdensmesterskapet i akvatlon) ble arrangert i Noosa i Australia i 1999.
Balıklıgöl
Balıklıgöl (eller bassenget til Abraham, Halil-Ür Rahman innsjøen), er et basseng sørvest for bysenteret t Şanlıurfa, Tyrkia. Det er kjent i jødiske og islamske legender som stedet hvor Nimrod kastet profeten Abraham til ilden. Balıklıgöl og nabobassenget Aynzeliha er blant de mest besøkte steder i Şanlıurfa.
VM i akvatlon 1999
Akvatlon er en variant av triatlon og duatlon, i praksis triatlon uten sykling. Det ble konkurrert individuelt for menn og kvinner.
Rune Nergaard
Rune Nergaard (født 26. mai 1983 i Bodø) er en norsk jazzmusiker (kontrabass), kjent fra band som Bushman's Revenge, Marvel Machine, Scent of Soil og Team Hegdal.
Karriere
Nergaard ble utdannet på jazzlinja ved Trondheim Musikkonservatorium (2003). Han ble anerkjent gjennom sitt samarbeid med mange av de mest fremadstormende norske musikerne og bandene.
Mèze
Mèze er en kommune i departementet Hérault i regionen Occitanie sør i Frankrike. Innbyggerne kalles for Mézois. Byen Mèze ligger langs Etang de Thau, en saltvannsinnsjø. Hovedinntektskilden til byen stammer fra oppdrett av østers og blåskjell fra innsjøen, samt turisme i de senere år.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Mèze
Alpint under Vinter-OL for ungdom 2012 – Storslalåm gutter
Storslalåm for gutter i alpint under Vinter-OL for ungdom 2012 ble avholdt i Patscherkofel 21. februar 2012. 62 utøvere fra 54 ulike nasjoner deltok.
Marco Schwarz fra Østerrike vant øvelsen foran Hannes Zingerle fra Italia og Sandro Simonet fra Sveits.
Lone Johansen
Lone Johansen (født 18. august 1998 i Melhus) er en norsk langrennsløper. Hun representerer Melhus IL, og har sølv på 10 km skiathlon fra Junior-VM på ski 2018 som fremste internasjonale meritt.
Sesongen 2014/15
Johansen deltok i K17-klassen under Junior-NM på ski 2015, og fikk der sjetteplass på 7,5 km fri teknikk som beste resultat. Hun kom på 11.-plass i Norgescupen i langrenn for junior 2014/15, med til sammen 179 poeng. Hun deltok også i NM på ski 2015, og kom der på 77.-plass på 5 km klassisk.
Sesongen 2015/16
Hun deltok i K18-klassen under Junior-NM på ski 2016, og kom der på femteplass på 5 km fri teknikk og åttendeplass på 10 km klassisk. I Norgescupen i langrenn for junior 2015/16 kom hun på fjerdeplass sammenlagt. Under NM på ski 2016 kom hun på 47.-plass på 5 km fri teknikk.
Sesongen 2016/17
VM-mønstringsrennene for junior-VM 2017 ble arrangert på Lillehammer i desember 2016, og Johansen kom der på 21.-plass på prologen, 21.-plass på sprinten, fjerdeplass på 5 km fri teknikk og fjerdeplass på skiathlon, men ble ikke tatt ut til junior-VM. Hun deltok i Nordisk Juniorlandskamp 2017 i Orkdal, der hun vant 5 km fri teknikk i klassen K18/20.
Sesongen 2017/18
Hun deltok i sesongåpningen på Beitostølen i november 2017. Der kom hun på 41.-plass på 10 km klassisk og 28.-plass på 10 km fristil.
Hun ble tatt ut til å delta i Junior-VM på ski 2018, og kom der på andreplass på 10 km skiathlon, bak Frida Karlsson fra Sverige.
VM i akvatlon 2000
VM i akvatlon 2000 (verdensmesterskapet i akvatlon) ble arrangert i Cancún i Mexico i 2000.
Limnocyclus
Limnocyclus er en slekt av biller som hører til familien vannkjær (Hydrophilidae).
Utbredelse
Slekten er endemisk for Ny-Caledonia.
Metapyrophorus
Metapyrophorus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).
Utseende
En middelsstor (23-28 millimeter), nokså bred, rødbrunlig smeller. Antennene er noe kraftige, omtrent så lange som hode + pronotum. Pronotum er noe bredere enn langt, rundet, lysorganene sitter ikke ved bakjørnene med noe innenfor, de er ganske små og åpner mot sidene. Bakhjørnene er trukket ut skrått utover, med en fin kjøl. Dekkvingene er avsmalnende bakover, med fine lengdefurer. Beina er nokså kraftige.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.
Levevis
De tropiske artene i gruppen Pyrophorini lyser i mørket. De er kjent som cucujos i spansktalende land. De sender ut lys fra to lysorganer ved bakhjørnene av brystskjoldet (pronotum) og ett lysorgan ved bakkroppen. Dette lyset kan ha forskjellig farge, ofte "kaldt" lys fra brystskjoldet og rødaktig lys fra bakkroppen. Lyset fremkommer ved en meget energieffektiv prosess, se omtale under lysbiller (Lampyridae). Også larvene og til og med eggene er selvlysende. De levende billene brukes som selvlysende smykker, og noen biller i en flaske kan være en brukbar lampe.
Divisjon B 2008 (Eritrea)
Divisjon B var den 15. sesongen av den nest øverste serien i Eritrea. Ligaen består av 8 lag. Sesongen endte med at Maitemenai og Tesfa B rykket opp.
Bredhornet melbille
Bredhornet melbille (Gnatocerus cornutus) er en skyggebille.