cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Svein Heglund
Karriere etter andre verdenskrig
I slutten av mai 1945, etter nesten seks år hjemmefra, ankom Heglund Stockholm via den såkalte «Stockholmsruten», sammen med sin canadiske kone. Heglund var beordret til Stockholm og den norske legasjonen der, som assisterende flyattaché. Han tjenestegjorde i Stockholm i litt over fire måneder, og dro deretter til Sveits for å fullføre ingeniørstudiene. Han ble uteksaminert som ingeniør i januar 1949, og samme måned fikk Heglund beordring til Kjeller Flyfabrikk, som avdelingsingeniør. Kun avbrutt av tjeneste ved Luftforsvarets Overkommando (LOK), senere Luftforsvarsstaben (LST), og enkelte kurs og øvelser, var Heglund ansatt ved Flyvåpnets Forsyningskommando (FVFK)/Luftforsvarets Forsyningskommando (LFK) på Kjeller, resten av sin militære karriere. I oktober 1970 ble han sjef for LST i Forsvarets Overkommando (FO), og i 1974 ble han sjef for LFK. Denne stillingen hadde han til 1982, da han fikk innvilget avskjed med redusert lønn, med grad som generalmajor.
Utdanning
I tillegg hadde Heglund en rekke kortere kurs, blant annet relatert til F86K Sabre, NIKE, F104G og NATO-kurser.
Utmerkelser
Ifølge Heglunds rulleblad mottok han følgende dekorasjoner: I løpet av krigen mottok Heglund også de britiske medaljene for operativ flyvertjeneste, som 1939-45 Star, Atlantic Star og Air Crew Europe Star. Tildelingene av disse er ikke datert på rullebladet, men årstallene er nevnt. Siden Heglund mottok Atlantic Star først og siden Air Crew Europe Star, skulle båndstripen til Atlantic Star bæres med en rosett, og medaljebåndet med en spenne med innskriften «Air Crew Europe». Det ble i 2013 innført en Bomber Command-spenne, og på grunn av Heglunds tjeneste i 85 Sqn/No. 100 (Bomber Support) Group/Bomber Command, oppfylte han også kravene til å motta denne spennen på medaljen. På medaljebåndet vises dette med en forsølvet rosett. Heglund var også berettiget til britiske War Medal, ifølge et innlegg i hans britiske rulleblad. War Medal kunne en dog ikke bære på uniformen, hvis en hadde mottatt, eller senere mottok, den norske Deltakermedaljen, ifølge norske etterkrigsregler. Verken britiske Defence Medal eller War Medal er oppført på Heglunds norske rulleblad. Deltakermedaljen er heller ikke oppført på Heglunds norske rulleblad, men av foto kan man se at han mottok den, samt at han bar båndstripen på alle sine etterkrigsuniformer.
Forsvarsmedaljen (med tre stjerner) fikk Heglund i 1982, da medaljen ble innstiftet. Forsvarets Vernedyktighetsmedalje ble også innstiftet på samme tid. Den er ikke registrert på Heglunds rulleblad, men han var også berettiget til å bære denne medaljen (med tre stjerner). Heglund mottok også den amerikanske medaljen Legion of Merit av kommandørs grad.
Heglund oppnådde også kravet til FDs premie i pistolskyting i 1955, og Skyttermerket i gull i 1963.
Verv
Under skolegangen var Heglund medlem av Foreningen til Gjenreisning av Norges Forsvar (FNF). I foreningen fikk deltagerne utdelt egne uniformer, drev eksersis, hadde enkle våpenøvelser på Akershus Festning, gikk utmarsjer, hadde konkurranser og overnattet ute i bivuakk.
Heglund ble 24/3 1956 medlem av Utvalget til behandling av forsyningstjenestens organisasjon og virksomhet i krig og fred. 1/7 1959 ble han oppnevnt som medlem av Tilsettingsråd/innstillingsråd for sivile tjenestemenn i Forsvaret. 1/10 1963 ble Heglund opnevnt som medlem (varamann) for to år, i Tilsettingsråd for sivile tjenestemenn i LFK/Horten.
Presbyopi
Presbyopi, eller alderslangsynthet, er en endring av synet som gjør det vanskelig å fokusere på objekter på nært hold.
Presbyopi rammer alle fra de er rundt 40 år. Det kan ikke regnes som en sykdom ettersom det er en naturlig del av menneskets aldringsprosess.
Hos barn og unge har øynene evnen til å fokusere, det vil si å stille skarpt på så korte avstander som åtte–ti cm fra øyet. Fordi øyelinsen mister sin elastisitet og hardner etter hvert som man blir eldre, avtar også evnen til å fokusere på nært hold. Når man nærmer seg 50-årsalderen er evnen til å fokusere på nært hold som regel så redusert at de fleste må begynne med lesebriller for fortsatt å kunne lese.
Anna Rogowska
Anna Rogowska, (født 21. mai 1981 i Gdynia) er en polsk stavhopper.
Rogowska har siden 2002 vært med i alle større mesterskap i stavsprang såvel innendørs som utendørs. Hennes største meritter er et VM-gull fra 2009, samt en bronsemedalje fra OL 2004. Hun har også tre medaljer fra innendørsmesterskap, sølv under både innendørs-VM i 2006 og innendørs-EM i 2005 samt en bronse under innendørs-EM 2009.
Rogowska har sammen med Monika Pyrek vekslet på å inneha den polske rekorden i stavsprang. Hennes personlige rekord er 4,83.
Under VM 2009 hoppet hun 4,75 meter, noe som uventet holdt til en gullmedalje ettersom storfavoritten Jelena Isinbajeva ikke klarte sin innganghøyde.
Refraksjonsfeil
Graden av ametropi, refraksjonsfeil eller brytningsfeil har stor betydning for kvaliteten på synsevnen, både for normaltseende og for synshemmede. Måling av brytningsfeil forteller oss hvor sterke briller eller kontaktlinser vi behøver for å kunne se optimalt. Måling og korrigering av brytningsfeil er dessuten obligatorisk når man skal måle visus. Det er først når alle brytningsfeil er korrigert og visus fremdeles er dårlig, at man kan snakke om en reell synshemning.
Maksim Gorkijs liv. 1. Barndom
'Maksim Gorkijs liv. 1. Barndom' (originaltittel: russisk: Детство Горького, Detstvo Gorkogo) er en sovjetrussisk biografisk film fra 1938 regissert av Mark Donskoj om Maksim Gorkij basert på hans egen selvbiografi.
Refraksjonsfeil
I øyet er det et optisk system bestående av hornhinnen, øyelinsen og glasslegemet. Dette systemet skal bryte lysstrålene og samle disse i et skarpt punkt på netthinnen. I hviletilstand fungere disse tre delene som en sterk plusslinse, normalt tilsvarende ca. + 60 dioptrier. Barn og unge har i tillegg evnen til å øke brytekraften til ca. + 70 dioptrier. Denne evnen avtar med alderen og ved 60–årsalderen eller 70-årsalderen er den så å si borte.
Maksim Gorkijs liv. 1. Barndom
Filmen er første del av en trilogi som omhandler forfatterens barndom. De påfølgende delene er Maksim Gorkijs liv. 2. Ute blant folk (1939) og Maksim Gorkijs liv. 3. Mine universitet (1940)
Refraksjonsfeil
Vi skiller mellom tre typer brytningsfeil:
Maksim Gorkijs liv. 1. Barndom
Handling
Etter at faren hans dør, ankommer unge Aleksej og moren Varvara med en båt for å bo hos morens foreldre og brødre. Tilbake i huset feirer familien Varvaras hjemkomst, og både bestemor Akulina og lærlingen Vanya som arbeider i bestefars klesfargeri driver med nydelige russiske folkedanser. Festen stopper brått når bestefar Vasilij kommer. En konflikt bryter ut når Aleksejs onkler Mikhail og Jakov krangler med faren sin angående fargestoff-butikken. Aleksej gjemmer seg, og ser på mens de andre velter bord og slår hverandre.
Refraksjonsfeil
• Nærsynthet (myopi): det optiske systemet er for sterkt. Lyset samles i et punkt foran netthinnen. Korrigeres med en minuslinse. Skarpt bilde oppnås også ved å føre objektet nærmere øynene.
Maksim Gorkijs liv. 1. Barndom
Handling
Etter hvert som tiden går, blir det klart at Aleksejs onkler misliker Aleksej, fordi de er redd for at arven til dem kommer til å bli satt i fare etter at søsterens deres ble enke. Aleksej ser på Vanja som en slags farsfigur, og blir forferdet når Vanja dør uventet. Aleksejs onkler sørget for at dette skulle skje, fordi de var misunnelige på Vanjas forhold til bestefaren. Varvara overlater til slutt Aleksej i omsorgen til bestemor Akulina.
Refraksjonsfeil
• Langsynthet (hypermetropi): det optiske systemet er for svakt. Lyset samles i et punkt bak netthinnen. Korrigeres med en plusslinse. I og med at øynene har evne til å øke brytekraften i det optiske systemet, kan langsynthet langt på vei kompenseres uten bruk av briller. Dette vil imidlertid være slitsomt for øynene og det kan samtidig bli vanskelig å se skarpt på nært hold.
Maksim Gorkijs liv. 1. Barndom
Handling
Når butikken deres brenner opp og blir ødelagt, flytter Aleksej og besteforeldrene til en annen by. Bestefar lærer Aleksej å lese og han blir snart venn med en kjemiker som leier et rom av bestefaren. Bestefaren forlater byen rett før politiet ankommer for å arrestere ham for hets mot tsaren. Aleksej oppdager bestefarens bror, Grigorij tigge gatelangs. Etter at han mistet synet, nektet bestefaren å støtte broren sin. Aleksej blir banket opp av overklasse-gutter. Han innser at han har stor tro på å hjelpe de som er mindre velstående enn ham. Aleksej blir deretter venn med de fattigere barna i byen.
Refraksjonsfeil
• Skjeve hornhinner (Astigmatisme): skjevheter i det optiske systemet forhindrer lyset i å samles i et skarpt punkt. Korrigeres med en sylinderlinse.
Fargesyn
Fargesyn er evnen til å oppfatte ulike farger. En årsak til at mennesket har utviklet fargesyn er at farger ofte gjør at et objekt skiller seg ut fra en bakgrunn, noe som gjør det lettere å skille mellom figur og grunn. En annen årsak er at farger kan hjelpe oss med å kjenne igjen og kategorisere objekter. Et objekts farge er det lyset som kastes tilbake fra objektets overflate etter at det meste av det hvite lyset har blitt absorbert. Det synlige fargespektrum er bare et utsnitt av det elektromagnetiske spektrum. Lysets bølgelengde blir angitt i nanometer (nm). Den øvre grensen for synlig lys er ca. 730 nm mens den nedre grensen er ca. 390 nm. Regnbuens farger er lys med bølgelengder mellom disse grensene. I retina finnes det to typer nerveceller, tapper og staver, som inneholder lyssensitive fotopigmenter med primærfargene rød, gul og blå som gjør at de responderer på lys. Staver er spesialisert til å se i nedsatt lys og oppfatte bevegelse. Tapper er spesialisert til å se i skarpt lys, de har for liten lysfølsomhet til at de kan fungere i mørket. Det er tappene som gjør at vi kan oppfatter farger. Tappene er lokalisert i fovea, som er senteret i den gule flekken, og det er her synet er skarpest fordi lyset når tappene direkte uten å måtte gå gjennom lag av celler og blodårer. Når lyset treffer nervecellen og lysenergien absorberes oppstår det en nervepuls / et aksjonspotensial som går videre til cellenettverket.
De fleste fargesynsdefektene finner vi blant den mannlige delen av befolkningen, der særlig manglende evne til å skille rødt fra grønt er relativt vanlig. I slike tilfellet sier man at vedkommende er fargesvak. Defekten har ingen annen påvirkning på synet enn at fargene, i dette tilfellet rødt og grønt, oppfattes som nyanser i grått. Noen svært få personer er imidlertid helt fargeblinde (total achromatopsi). I tillegg til ikke å kunne oppfatte farger, har disse også betydelig redusert visus. Av dem som er rammet av total fargeblindhet vil de aller fleste være definert som svaksynte.
Refraksjonsfeil
Synshemning/svaksynthet kun på grunn av brytningsfeil forekommer sjelden. Et unntak er uttalt nærsynthet (excessiv myopi), en patologisk tilstand hvor øyeeplet vokser seg så stort at netthinnen og synet skades.
Fargesyn
Teorier
Flere former for nedsatt fargesyn støtter opp under den trikromatiske teorien. Dikromasi er en tilstand der en av de tre ulike typene tapper ikke fungerer som de skal. Deuteranomaly er når de tappene som responderer på medium bølgelengder mangler. Protanomaly innebærer at de som responderer på de lange bølgelengdene er fraværende og tritanopia er når ingen av tappene responderer på de korte bølgelengdene. Fullstendig fargeblindhet er når alle tre tappene er ute av funksjon. Da blir synet redusert til nattsyn.
Opponent-prosess teorien går ut på at det er tre opponente prosesser i synssystemet. En prosess produserer persepsjon av to ulike farger. En rød-grønn opponent prosess produserer persepsjon av grønn farge når den responderer på en måte mens den produserer persepsjon av rødt når den responderer på motsatt måte. En annen produserer persepsjon av blått og gult mens en tredje, en akromatisk kanal, produserer hvitt og sort. Det er funnet opponente celler i corpus geniculatum laterale hos aper som viser økt aktivitet i forhold til noen bølgelengder og minkende aktivitet i forhold til andre.
Dual-prosess teorien presenterer en syntese av den trikromatiske teori og opponent-prosess teorien. Ifølge denne teorien blir signaler fra de tre ulike typene tapper som beskrives i trikromatteorien sendt til de opponente cellene beskrevet av opponent-prosess teorien gjennom tre kanaler. En akromatisk (ikke-farget) kanal kombinerer aktiviteten mellom tapper som responderer på medium og lange bølgelengder. En annen, blå-gul, kanal gir forskjellen mellom summen av medium og lange bølgelengde-tapper på ene siden og korte bølgelengde-tapper på andre siden. Den tredje, rød-grønne kanalen, representerer forskjellen mellom aktivitet i medium- og langbølgede tapper. Det er retningen på forskjellen som bestemmer hvilke farge som oppfattes.
Fargefilm og fargefjernsyn benytter de tre primærfargene rød, gul og blå og presenterer alle farger, ikke som frekvenser, men som sammensetning av de tre primærfargene i det menneskelige øye. Dersom et dyr har andre primærfarger, vil de se fargene helt feil på en fargefilm eller fargeskjerm tilpasset mennesket.
Maksim Gorkijs liv. 1. Barndom
Handling
Men Varvara kommer tilbake med en forlovede, og forteller Aleksej at etter at hun har giftet seg i Moskva, skal hun komme tilbake igjen for å ta med Aleksej for å bo hos henne igjen. Men Aleksej er misfornøyd med denne nye ordningen, og ønsker heller å flytte for seg selv og tjene penger på egenhånd.
Henrik Asheim
Henrik Asheim (født 21. august 1983 i Bærum) er en norsk politiker (H). Han har vært innvalgt på Stortinget fra Akershus siden 2013 og var forsknings- og høyere utdanningsminister i Erna Solbergs regjering fra 2020 til 2021. I april 2022 valgte Høyres landsmøte ham til partiets 1.nestleder.
Biografi
Asheim er oppvokst på Jong i Bærum kommune. Etter Valler videregående skole har han jobbet i skolefritidsordning, barneskole og som personalkonsulent i Adecco og studert retorikk, kommunikasjon og ledelse ved BI.
Asheim meldte seg inn i Unge Høyre i etterkant av stortingsvalget 2001. Han var leder i Bærum Unge Høyre og ungdomssekretær i Akershus Unge Høyre 2003–2004, leder i Akershus Unge Høyre 2005–2006 samt valgkampsekretær og sekretær for fylkestingsgruppen i Akershus Høyre 2004–2006. Asheim var medlem av både Akershus fylkesting og Bærum kommunestyre 2007–2011. Han var nestleder i Unge Høyres sentralstyre 2006–2008 og leder 2008–2012. I stortingsperioden 2013-2017 var han medlem av Stortingets kirke-, utdannings- og forskningskomité.
I perioden 15. september til 26. november 2017 var han konstituert kunnskapsminister. Etter utvidelsen av Erna Solbergs regjering i januar 2018 ble han leder av Finanskomiteen på Stortinget; dette vervet hadde han frem til han i januar 2020 ble utnevnt til forsknings- og høyere utdanningsminister i Kunnskapsdepartementet da statsrådspostene ble omfordelt som følge av at Fremskrittspartiet gikk ut av regjeringen.
Stortingskomiteer
Fra 2021 er Asheim Høyres parlamentariske 2. nestleder på Stortinget.
Gullrishettefly
Gullrishettefly (Cucullia gnaphalii) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet langs kysten vestover til Aust-Agder i Norge.
Utseende
Et middelsstort (vingespenn 36 – 39 mm), grått nattfly. Den er mindre enn de andre norske hetteflyene, og har forholdsvis markerte vingetegninger. Forkroppen har en klokkeformet, hvitkantet, svartbrun tegning i midten. Forvingen er grå, lysere ved roten og langs ytterkanten. Den har to markerte ringer (ring- og nyremerket) litt foran midten, en tydelig, svart lengdestrek ved bakhjørnet og en oppbrutt, svart tverrlinje langs ytterkanten. Bakvingen er grå, lysere ved roten, med mørke årer.
Levevis
Larven lever på gullris (Solidago virgaurea) som vokser på lysninger i skogen og i glissen skog. Den utvikler seg i juli – august og er bare aktiv om natten så den er vanskelig å finne. Arten overvintrer som puppe, og de voksne sommerfuglene flyr om natten fra slutten av mai til slutten av juli. De kommer sjelden til lys, og er av denne grunn vanskelige å registrere. Det er grunn til å tro at denne arten kan være mye oversett.
Utbredelse
Gullrishetteflyet forekommer i Mellom-Europa og den sørlige delen av Nord-Europa, mot øst til Armenia og Ural. I Norge er den funnet på den sørlige delen av Østlandet og i Aust-Agder. Den er regnet som sjelden i Norge, men kan på grunn av sin kryptiske atferd være mye oversett.
Kor (elv)
Kor er ei elv i Farsprovinsen i Iran. Kilden ligger i Zagrosfjellene, og Kor renner mot sørøst til den endorheiske Bakhtegansjøen. Det høyeste fjellet i nedslagsfeltet er 4432 moh., og snøsmelting gjør at det alltid er vann i elva. Uttak til vanning fører likevel til at den ikke når fram til innsjøen om sommeren. Kor ble kalt Araxes i antikken og må ikke forveksles den andre elva som ble kalt Araxes, dagens Araks eller Aras. Den største bielva er Pulvar (eller Sivan), som i antikken ble kalt Medus. Kor har en ganske rik fiskefauna med 28 arter hvorav 8 er endemiske.
The Tempest (1908)
The Tempest er en britisk stumfilm fra 1908, regissert av Percy Stow.
Handling
Historien er sentrert rundt Prospero og datteren hans Miranda, som må søke tilflukt på en øde og fortryllende øy. Der slipper Prospero, som selv besitter magiske krefter, ånden Ariel gjennom en trolldom. Han møter også den ville Caliban.
Så bruker Prospero kreftene sine for å skape et stort uvær som forliser et skip med noen av personene som forårsaket Prosperos eksil.
Bernhard Grünberg
Bernhard Grünberg, senere Bernard Grunberg, (født 22. mars 1923 i Lingen i Tyskland, død 16. januar 2021 i Derby) var en tysk-britisk medreisende i en jødisk Kindertransport (barnetransport) og æresborger av sin fødeby Lingen.
Bakgrunn
Bernhard Grünberg var sønn av den jødiske kveghandler Bendix Grünberg og hans hustru Marianne. I 1937 ble han utesperret fra skolen han gikk på, Gymnasium Georgianum i Lingen, ettersom han var jøde. Fra april og desember 1938 var han med på en yrkesforberedelse til snekker ved en Hakhshara i Berlin-Niederschönhausen. Det var sannsynligvis der at han ble påmeldt en «Kindertransport», av lederen der, Leopold Kuh.
Barnetransport til England
Den 9. desember reiste han en siste gang hjem til Lingen for å ta farvel med sine foreldre. Faren rakk akkurat å treffe ham; han kom da hjem etter å ha blitt holdt siden 10. november 1938 i KZ Buchenwald i såkalt Schutzhaft. Allerede neste dagen måtte han tilbake til Berlin, ettersom barnetransportene til England begynte derfra på den 13. desember. Mellom Rheine og til grensen til Nederland kunne uventet faren ledsage ham på toget. Dette skulle vøre siste gang han møtte noen av sine familiemedlemmer. Hans mor, far og en søster ble senere deportert til Riga. Faren ble myrdet i 1942 i Riga, moren og søsteren i 1944 i KZ Stutthof.
England
Senere endret han skrivemåten av navnet sitt til Bernard Grunberg, og ble britisk statsborger. I Storbritannia arbeidet han i landbruket.
Takket være Ruth Foster (født Heilbronn), som også stammet fra Lingen, ble det i 1986 kjent i Lingen at Bernhard Grünberg var i live, og han ble da årt etter innbudt til å delta på avdukning av en minnestein. Fra da bestrebet han seg intensivt med forståelse og forsoning, og kampen mot antisemittisme og rasisme i Tryskland og Storbritannia.
I 1993 ble han æresborger av Lingen. Den 25. mars 2013 bvar han tilstede da en gate i hjembyen fikk nytt navn - og ble Bernhard-Grünberg-Straße.
Bernhard Grünberg døde 16. januar 2021 i Derby-Alvaston i en alder av 97 år av covid-19.
Skvallerkål
Skvallerkål (latin: Aegopodium podagraria) er en flerårig plante i skjermplantefamilien. Planten blir 30–100 cm høy med hvite blomster i skjermer. Bladene er dobbelt trekoblede, og de unge blanke skuddene kan spises som spinat, så lenge en ikke forveksler den med de svært giftige slektningene giftkjeks eller selsnepe. I Norge har den vært kjent helt siden før 1800-tallet. Den kan bli et vanskelig ugress, fordi den sprer seg i tette tepper og er vanskelig å fjerne. Både utseendet, nytteverdien og prøvelsene som følger denne planten, har bidratt til navnene den er kjent ved. «Prestegårdsugras», «hanefot» og «grisekål» er noen eksempler.
Navn
Første gyldige beskrivelse av skvallerkål i botanisk sammenheng finnes i Species Plantarum av Carl von Linné i 1753. Det betyr ikke nødvendigvis at den var ukjent før denne beskrivelsen. Det er internasjonal enighet om at Linnés beskrivelser skal velges som et utgangspunkt for en rekke arter, selv om noen har beskrevet artene i tidligere verker. Grunnen er at han i det nevnte verket la grunnlaget for moderne systematisk biologi, som går ut på å gi organismene binomiale navn, et slektsnavn og et artsnavn (artsepitet).
Det vitenskapelige slektsnavnet Aegopodium, som er avledet fra gresk, spiller på formen. Det er sammensatt av de greske ordene aix, som betyr «geit» og podion, som betyr «liten fot», altså «geitfot». Artsepitetet, podagraria, er knyttet til den tradisjonelle bruken i behandling av urinsyregikt (podagra).
Også dialektnavn spiller noen ganger på formen. Eksempler er «hanefot», «gåsalabb» og lignende. Dialektnavn som «svinkål» og «grisekål» har tydeligvis sammenheng med bruk i dyrefôr. Navnet skvallerkål har blitt brukt i bøker og i undervisning på skoler lenge, og opphavet til navnet er uvisst. På Hedmarken har det vært dominerende fra gammelt av. Noen gamle varianter av navnet er «skvaldrekål» og «skvaldregras». Det første leddet av det danske navnet «skvalderkål» skal være beslektet med kvælde, og viser til at den «veller opp av jorden».
Beskrivelse
Planten kan vokse seg mellom 30 centimeter og 1 meter høy. I Norden vil den vanligvis blomstre i juli og august. Som hos andre planter i skjermplantefamilien sitter de små blomstene på stråler som går ut fra ett og samme punkt på stengelen, og hos skvallerkål kan det vokse ut mellom 15 og 25 slike stråler. Slik formes en tett storskjerm, som kan bli mellom 6 og 12 centimeter i diameter.
Strålene i storskjermen ender i småskjermer med små blomster med fem kronblader. Fargen på blomstene hos skvallerkål er vanligvis hvite, men kan i sjeldne tilfeller få nyanser av rosa. Skjermene er uten svøp, noe som vil si at de mangler blader ved basis av strålene i skjermen. De enkelte blomstene er tvekjønnet (hermafroditter), det vil si at de har både hannlige og hunnlige deler. Hver enkelt blomst har fem støvbærere og ett fruktemne. Frukten som dannes er en brun til rødbrun spaltefrukt, som deles i to deler og slipper ut to «frø» som er nøtter i botanisk forstand. Når frøene modnes, er de omkring 4 millimeter brede, brune i fargen, med lyse ribber.
Utbredelse
Utbredelsen strekker seg hovedsakelig over hele Eurasia og Nord-Amerika på den nordlige halvkule, men den finnes også noen steder øst i Asia, Australia og på New Zealand. I Nord-Amerika, Australia, Japan og noen andre steder rapporteres den som en invasiv art. Den sprer seg raskt i tette bladmatter, slik at den har evne til å fortrenge annen vegetasjon. Skyggefulle kratt, veigrøfter, skogbryn, hager, parker og strandvoller er typiske steder den trives godt. Typisk voksested har gitt den dialektnavnene «prestegårdsugras», «prestekål», «embetsmannskål» og lignende.
I Norge er den relativt vanlig i lavlandet og går opp til om lag 750 moh. Den finnes også i Nord-Norge, men noe mer spredt enn lenger sør. Selv om den sannsynligvis er innført, regnes den ikke på den norske fremmedartslista. Dette henger sammen med en avgjørelse om at arter innført før 1800-tallet ikke regnes med.
Skvallerkålslekta
Skvallerkål er den eneste arten i Norge som regnes til slekten (Aegopodium). Institusjonene som står bak World Flora Online regner med ni til elleve arter, men bare to av dem er vidt utbredt. De to er skvallerkål og Aegopodium alpestre, og den sistnevnte er utbredt i Øst-Asia.
I beplantning
Spesielt sorten Variegatum benyttes som en prydplante i Nord-Amerika, på grunn av de vakre bladene og plantens evne til å fungere som et dekke over et større område. Denne bruken kan føre til problemer fordi planten sprer seg så lett og er vanskelig å kontrollere. Ved slik bruk anbefales det å plante på avgrensede områder som er omgitt av naturlige eller konstruerte barrierer som hindrer plantens spredning utover det tiltenkte området. Hvis ikke sorten vedlikeholdes ved seleksjon, mister den etter hvert sine særegne blader. For å opprettholde skillet i fargene må planter uten variabel farge fjernes. Fordi den regnes som en invasiv art i deler av USA, er det noen steder forbudt å plante den.
I matlaging
Til tross for dialektnavn som tydelig vitner om bruk til dyrefôr, kan også mennesker nyttiggjøre seg dette ugresset i matlaging. I eldre engelsk litteratur fortelles det at den ble brukt som grønt i Sverige og Sveits. De unge bladene er gode i salater, supper og stuinger. Botanikeren Ove Arbo Høeg skrev at den ble brukt til supper og stuinger i Norge under andre verdenskrig, og at det kan dokumenteres slik bruk i Danmark tilbake til 1600-tallet. I boken Naturen som spiskammer (1979) skriver forfatteren Hans Blekastad:
"«Selv om skvallerkål er et av de verste ugress for hageeierne i dag, ble den engang dyrket. Linné skrev i sin tid at bladene ble kokt, jo yngre jo bedre, sammen med andre grønnsaker eller som egen grønnsakrett.»"
Mulige forvekslinger
Det er lett å kjenne igjen skvallerkål, spesielt på bladplatens småblader. Likevel kan skjermplantene være snarlike for en som sanker den for første gang.
I folkemedisin
Jacobus Tabernaemontanus, en tysk lege og botaniker som levde på 1500-tallet, foraktet skvallerkålen som et ugress, men framhevet likevel dens enestående evne til å behandle urinsyregikt og lignende leddsmerter. Hans anbefaling gikk ut på å koke skvallerkål i vin og drikke blandingen morgen og kveld. Den folkemedisinske bruken av skvallerkål har også omfattet omslag på ledd rammet av podagra, og bruken i behandling av slike plager er bakgrunnen for det vitenskapelige artsepitetet podagraria som ble gitt den av Linné. Den brukes ikke i skolemedisinen. Studier har vist at planten blant annet inneholder falcarindiol, lektin, eteriske oljer og furokumariner.
Alenka Kejžar
Alenka Kejžar (født 15. februar 1979) er en slovensk svømmer.
Hun representerte Slovenia under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble utslått i forsøksheatet på 200 meter bryst.
Bryan Magee
Bryan Edgar Magee (/məˈɡiː/; 1930–2019) var en britisk filosof, kringkastingsmedarbeider, politiker og forfatter som er særlig kjent for å ha formidlet filosofi til et bredt publikum.
Oppvekst
Magee ble født i en arbeiderklassefamilie i Hoxton i London i 1930. Familien hans bodde i en leilighet over familiens klesbutikk, hvor han delte seng med sin storesøster, Joan. Han hadde et nært forhold til sin far, men et vanskelig forhold til sin voldelige og nedlatende mor.
I oppveksten utviklet han en interesse for sosialistisk politikk; han brukte skoleferiene til å lytte til politiske talere på Speakers' Corner i Hyde Park, og han oppsøkte teater og konserter.
Under førstegangstjenesten tjenestegjorde han i den britiske hærens etterretningskorps og jaktet på spioner blant flyktningene som krysset grensen mellom Jugoslavia og Østerrike.
Dagfinn Hauge
Dagfinn Hauge (født 14. juli 1908 i Bergen, død 14. mars 2007) var biskop i Tunsberg bispedømme fra 1962 til 1978. Han var fengselsprest ved Akershus fra 1941 til 1945, sogneprest i Vestre Aker, Oslo, fra 1959 til 1962. Hauge var generalsekretær i Norges Kristelige Ungdomsforbund (NKUF – senere endret navn til Norges KFUK-KFUM) fra 1948 til 1954. Hauge var Danskehjelpens hovedtillitsmann i Norge under krigen og sentral i opprettelsen av Fondet for dansk-norsk samarbeid.
Bryan Magee
Oppvekst
Han vant et stipend til Keble College ved University of Oxford, hvor han studerte historie, filosofi, politikk og økonomi.
Dagfinn Hauge
Dagfinn Hauge var far til Olav Dag Hauge.
Bryan Magee
Oppvekst
I 1955 fikk han et stipend og dro til USA for å studere filosofi ved Yale University. Han hadde forventet å avsky Amerika, men fant ut at han elsket det. Hans beundring for landets egalitære muligheter kom til uttrykk i en serie bøker, Go West, Young Man (1958), The New Radicalism (1963) og The Democratic Revolution (1964).
Politisk karriere
Magee kom tilbake til Storbritannia med håp om å bli et parlamentsmedlem for Labour (MP). Han stilte to ganger til valg i Mid Bedfordshire, ved parlamentsvalget i 1959 og mellomvalget i 1960, men ble ikke valgt inn. I stedet ble han programleder for ITV s nyhetsprogram This Week. Han laget TV-programmer om samfunnstemaer som prostitusjon, seksuelt overførbare sykdommer, abort og homofili (som var ulovlig i Storbritannia den gangen).
Han ble valgt til parlamentsmedlem for Leyton ved valget i februar 1974. Han fant seg imidlertid ikke til rette i Labour-partiets under Michael Foots ledelse, og i januar 1982 meldte han seg ut av partigruppa. Sammen med andre avhoppere meldte han seg inn i det nystiftede sosialdemokratiske partiet. Han mistet setet ved parlamentsvalget i 1983.
Han vendte tilbake til University of Oxford, først som stipendiat ved Wolfson, deretter ved New College. Han fant også mer tid til å skrive anmeldelser av klassisk musikk og jobbet med sine egne komposisjoner.
BBC-intervjuer om filosofi
Magee ble særlig kjent for en programserie som tok sikte på å gjøre filosofi tilgjengelig for lekfolk.
Mark Donskoj
Mark Semjonovitsj Donskoj (1901–1981) var en sovjetisk filmregissør.
Bryan Magee
BBC-intervjuer om filosofi
I 1970–1971 presenterte han en serie for BBC Radio 3 med tittelen Conversations with Philosophers. Serien tok form av Magee i samtale med en rekke samtidige britiske filosofer, der de diskuterte både sitt eget verk og arbeidet til tidligere britiske filosofer fra 1900-tallet. Serien begynte med en innledende samtale mellom Magee og Anthony Quinton. Andre programmer inkluderte diskusjoner om Bertrand Russell, G.E. Moore og J L. Austin, Ludwig Wittgenstein, og forholdet mellom filosofi og religion, blant andre temaer. Utdrag av hver av samtalene ble trykt i The Listener kort tid etter sending. Og omfattende reviderte versjoner av alle diskusjonene ble gjort tilgjengelig i boken Modern British Philosophy fra 1971. Karl Popper dukket opp i serien to ganger, og Magee skrev like etter en introduksjonsbok om filosofien hans som først ble utgitt i 1973.
Mark Donskoj
Han ble født den 6. mars 1901 i Odessa i Det russiske keiserdømmet. Donskoj døde den 21. mars 1981 i Moskva i Sovjetunionen.
Bryan Magee
BBC-intervjuer om filosofi
I 1978 presenterte Magee 15 samtaler med kjente filosofer for BBC Television i en serie kalt Men of Ideas. Dette var en serie som, ifølge The Daily Telegraph, "oppnådde den nesten umulige bragden å presentere et stort publikum for refleksjoner over filosofiske spørsmål uten å gå på kompromiss med intellektuell integritet eller å miste seere" og "tiltrakk en jevn million seere per show." Etter en "Introduction to Philosophy", presentert av Magee i diskusjon med Isaiah Berlin, diskuterte Magee emner som marxistisk filosofi, Frankfurtskolen, ideene til Noam Chomsky og moderne eksistensialisme i påfølgende episoder. Korte versjoner av samtalene ble publisert ukentlig i The Listener magazine. Omfattende reviderte versjoner av dialogene i serien Men of Ideas ble opprinnelig utgitt i en bok med samme navn; senere gjenutgitt under tittelen Talking Philosophy.
En annen TV-serie fra BBC, The Great Philosophers, fulgte i 1987. I denne serien diskuterte Magee de viktigste historiske personene i vestlig filosofi med femten samtidige filosofer. Serien dekket blant annet Platon, Aristoteles og Descartes filosofier, inkludert en diskusjon med Peter Singer om Marx og Hegels filosofi og avsluttet med en diskusjon med John Searle om filosofien til Wittgenstein. Omfattende reviderte versjoner av dialogene ble utgitt i en bok med samme navn som ble utgitt samme år. Magees bok fra 1998 The Story of Thought (også utgitt som The Story of Philosophy) ville også dekke historien om vestlig filosofi.
Forfatterskap
Mellom de to tv-seriene ga Magee ut den boken han regnet som sitt hovedverk: The Philosophy of Schopenhauer (1983, ny utvidet utgave 1997).
Magee hadde en spesiell interesse for Richard Wagner, og skrev to bøker om komponisten og hans verden, Aspects of Wagner (1968; rev. 1988), og Wagner and Philosophy (2001). I Aspects of Wagner "skisserer Magee omfanget og dybden av Wagners prestasjoner, og viser hvordan hans oppsiktsvekkende og erotiske musikk uttrykker det undertrykte og høyt ladede innholdet i psyken. Han undersøker også Wagners detaljerte sceneretninger, og prosaverkene hvor han formulerte ideene sine og kaster interessant nytt lys over hans antisemittisme." Den reviderte utgaven inneholder et nytt kapittel om "Wagner som musikk".
I 2016, da han nærmet seg sin 86-årsdag, fikk Magee boken Ultimate Questions utgitt av Princeton University. For avisen The Independent skrev Julian Baggini "Magee matcher ikke alltid uttrykkets klarhet med rigide argumenter, noen ganger ignorerer han sitt eget prinsipp om at følelsen 'Ja, dette må være riktig' ikke 'er en validering, ikke engang en legitimering'. men dette kan unnskyldes. Platon og Aristoteles hevdet at filosofi begynner med undring. Magee er et bevis på at for noen dør undringen aldri, den blir bare dypere."
Privatliv
I 1953 arbeidet han som lærer i Sverige, og mens han var der møtte han Ingrid Söderlund, en farmasøyt ved universitetets laboratorium. De giftet seg og fikk en datter.
Magee døde den 26. juli 2019, 89 år gammel, på St Luke's Hospital i Headington i Oxford. Han ble overlevd av sin svenske datter Gunnela og hennes barn og barnebarn. Begravelsen hans fant sted 15. august.
Det ble holdt minnestund i kapellet ved Keble College i Oxford den 29. oktober 2019. Der ble det avspilt lyd- og videoklipp av Magee, musikk valgt av ham og spilt av Amherst Sextet, og blant talerne var David Owen og Simon Callow. Musikkvalgene var sekstetten fra Strauss' Capriccio, largoen fra Elgars Serenade for Strings og overtyren til Wagners Tristan und Isolde. Talene til Owen og Callow ble etterpå publisert sammen med en kort biografi Magee, i tidsskriftet Oldie.
The Thieving Hand
The Thieving Hand er en amerikansk stumfilm fra 1908.
Linesøybrua
Linesøybrua er ei stålkassebru på fylkesvei 6320 mellom Stokkøya og Linesøya i Åfjord kommune i Trøndelag.
Den er 315 meter lang, har ei seglingshøyde på 16 meter, og gir Linesøya fastlandsforbindelse til Stokkøya. Brua har viltsperre på Stokkøysida, som hindrer at uønskede dyrearter kommer seg over til Linesøya. Linesøybrua sto ferdig 8. oktober 2011, og dette ble markert av ca. 800 personer som gikk i tog over brua. Ferjeforbindelsen Revsnes–Linesøy ble nedlagt da brua ble tatt i bruk.
Brubygginga var prega av mange komplikasjoner, og bygginga sto så godt som helt stille fra 2007 til 2010. Da var det bygd moloer på begge sider, men betongfundamentet som skulle senkes ned på bunnen sank mer enn forventa. Problemer oppsto fordi verken Statens vegvesen eller Mesta var villige til å ta regninga. Disse ble imidlertid løst, og brubygginga kunne starte opp igjen vinteren/våren 2010.
Junior-VM i ishockey 2020
Canada vant sin 18. tittel, etter å ha slått Russland i finalen.
Neolucanus swinhoei
Neolucanus swinhoei er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor til stor (32-54 millimeter), blank, svart hjortebille med lyst rødbrune dekkvinger. Forkroppen er fint punktert og halvmatt, dekkvingene svært blanke. Hannens kjever er omtrent så lange som hodet, rette og knivformede med kraftige tenner på innersiden. Pronotum er avrundet, stort og bredt, ganske fint punktert, tydelig innsnevret ved roten. Dekkvingene er noe hvelvede og rundede. Hunnen ligner hannen bortsett fra at kjevene ikke er forstørrede.
Utbredelse
Arten er utbredt på Taiwan.
Youyang Zazu
Youyang zazu (, «Blandede smuler fra Youyang», på engelsk kalt Miscellaneous Morsels From Youyang) er en blandet samling av kinesiske og utenlandske legender og hørensagen, beregninger om naturfenomener, korte anektoter, fortellinger underfulle og mondene, og nedtegnelser vedrørende emner som medisinurter og tatoveringer.
Youyang er sørhellingen av fjellet You, en liten høyde i det som nå er Huaihua i Hunan. Verket ble skrevet av Duan Chengshi fra Zibo i Shandong på 800-tallet. Den er 30 bind sterk, med et uvanlig variert innhold under 1300 oppslag som beskriver verden slik Duan Chengshi hadde hørt eller lest om den, eller personlig opplevd den.
Ye Xian, en fortelling som ligner på eventyret om askepott, er å finne i kapittel 21. Historien fortelles her angivelig fra Duans tjener Li Shiyuan; han stammet fra den ny som nå heter Nanning. Den er lagt til 200-tallet f.Kr. Det helt nøyaktige åstedet er ikke kjent, men mest sannsunlig mulighet er Guangxi, og der fant skoen etterhvert veien til en konge fra en øy.
Gustavsberg (Medelpad)
Gustavsberg er et tettsted i Sundsvall kommune i Västernorrlands län i landskapet Medelpad i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 254 innbyggere.
Dioptri
Dioptrier er en måleenhet for et medie (for eksempel hornhinnen, linsen, et brilleglass eller en kontaktlinse) sin evne til bryte lyset (endre lysets retning). En dioptri er lik 1 dividert med linsens brennvidde i meter. Positivt fortegn brukes for konvekse linser, mens negativt fortegn brukes for konkave linser. Parallelle lysstråler som passerer gjennom en linse på + 1 dioptri vil brytes og samles i et punkt en meter bak linsen (brennpunktet). Er linsen på + 10 dioptrier samles lyset i et punkt 10 cm bak linsen. Et optisk system i øyet på + 60 dioptrier er nødvendig for at lysstråler fra et objekt på lang avstand (mer enn ca. seks meter unna) skal samle seg i et punkt på netthinnen. Skal lyset samles i et skarpt punkt nøyaktig på netthinnen, må også øyets størrelse passe nøyaktig overens med styrken på det optiske systemet. Dersom det er avvik mellom styrken på det optiske systemet og øyets størrelse, vil resultatet være en brytningsfeil.
Nærsynthet korrigeres med minusglass (konkave glass), mens langsynthet korrigeres med plussglass (konvekse glass).
Nedansjö
Nedansjö er et tettsted i Sundsvall kommune i Västernorrlands län i landskapet Medelpad i Sverige. Det ligger cirka 25 kilometer vest for Sundsvall. I 2010 hadde tettstedet 257 innbyggere.
Soltaniyeh
Soltaniyeh (persisk: سلطانيه), som ligger i provinsen Zanjan i Iran, omkring 240 km nordvest for Teheran, var en gang hovedstad i Ilkhanatet på 1300-tallet. Navnet betyr «den keiserlige». I 2005 ble Soltaniyeh klassifisert som del av verdensarven.
Historie
Soltaniyeh fikk sror kulturell betydningeng under det mongolske herredømmet. Senere krympet byen inn til en snåby med knappe 6.000 innbyggere.
Den største severdigheten blant Soltaniyehs mange ruiner er mausoleet etter Ilkhanatets regent Öljeitü (på persisk اولجايتو), tradisjonelt kjent som Soltaniyehkuppelen.
Kuppelhvelvet, som antas å veie 200 tonn, er 49 meter høy.
Filmåret 2014
Filmåret 2014 er en oversikt over lanserte filmer, utdelte priser og døde filmpersonligheter i 2014.
Internasjonale storfilmer
• 22 Jump Street
• The Amazing Spider-Man 2
• Captain America: The Winter Soldier
Piratbyrån
Piratbyrån var en svensk interesseorganisasjon som konsentrerte seg om spørsmål om opphavsrett, piratkopiering og personlig integritet for nettbrukere. Organisasjonen eksisterte fra 2003 til 2010.
Filmåret 2014
Internasjonale storfilmer
• Dawn of the Planet of the Apes
Piratbyrån
Utgangspunktet for Piratbyrån var at ettersom datamaskinens kraftige vekst har gjort det mulig å gi alle med internett tilgang til all digital informasjon, skal denne utviklingen ikke hemmes av opphavsrett og programvarepatenter. Navnet spiller på bransjeorganisasjonen Svenska Antipiratbyrån.
Piratbyrån forsøkte først og fremst å få i gang en ordentlig debatt om opphavsrett og annen såkalt immateriell eiendom for å endre synet på denne. Nettstedet samlet artikler om opphavsrett, de siste nyhetene, guider om piratkopiering og startet også BitTorrent-trackeren The Pirate Bay, som senere ble gjort uavhengig fra Piratbyrån.
Rasmus Fleischer er kjent som talsmann for organisasjonen Piratbyrån.
Filmåret 2014
Internasjonale storfilmer
• Divergent
• Dumb and Dumber To
• Edge of Tomorrow
• The Expendables 3
Habrolinus
Habrolinus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).
Filmåret 2014
Internasjonale storfilmer
• Godzilla
• Guardians of the Galaxy
Habrolinus
Levevis
Artene er nattaktive rovdyr.
Filmåret 2014
Internasjonale storfilmer
• Hercules: The Thracian Wars
Habrolinus
Utbredelse
Slekten er kjent fra det vestlige Nord-Amerika.
Filmåret 2014
Internasjonale storfilmer
• The Hunger Games: Mockingjay - Part 1
Davis Cleveland
Davis Cleveland (født 5. februar 2002 i Houston i Texas) er en amerikansk barneskuespiller som er kjent for rollen som lillebroren Flynn i TV-serien Shake It Up på Disney Channel. Han begynte sin karriere i reklamefilmer i sin hjemstat Texas.
Filmåret 2014
Internasjonale storfilmer
• Interstellar
• Into the Woods
• Jack Ryan: Shadow Recruit
• Jupiter Ascending
• Legofilmen
• Maleficent
• Need for Speed
• Noah
• Rio 2
• RoboCop
• Sin City: A Dame to Kill For
• Transcendence
• Transformers: Age of Extinction
• X-Men: Days of Future Past
Norske filmer
• Beatles
• Brev til Kongen
• Doktor Proktors prompepulver
• Død snø 2
• Kaptein Sabeltann og skatten i Lama Rama
• Karsten og Petra på vinterferie
• Karsten og Petras vidunderlige jul
• Kraftidioten
• Kule kidz gråter ikke
• Natt til 17.
• Operasjon Arktis
• Permafrost
• Ta meg med!
Ferjesambandet Kaupanger–Revsnes
Kaupanger–Revsnes, opprinnelig Kaupanger–Lærdal, var et ferjesamband som krysset Sognefjorden. Sambandet ble opprettet i 1938. 2. desember 1966 åpnet Revsnes ferjekai, noe som reduserte fjordkryssingen fra en time, til 15 minutter.
Da Kaupanger-Lærdal ble opprettet i 1938, var det som følge av at sambandet Vadheim–Lærdal ble delt i to. Den andre ruten som ble opprettet gikk Grinde–Balestrand–Nordeide.
Det første året var det kutteren «Vesle Øyvind» som ble leid inn av Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane til å gå i ruten. Året fikk Fylkesbaatane sin første ferje, «Lærdal», som ble satt inn i denne ruten.
Kaupanger–Revsnes ble etter hvert en del av et nett av ferjeruter i Indre Sogn. I 1976 ble ferjeekspedisjonen i Kaupanger opprettet, som kunne omdisponere de mange ferjene, alt etter hvor stor trafikken var i de ulike rutene.
Ruten ble stadig vekk forlenget til Lærdal, grunnet ras på veien mellom Revsnes og Lærdal. Veien var totalt stengt 99 ganger, og to personer omkom som følge av ras. Utover på 1980-tallet ønsket lokale politikere et samband som både var kortere og tryggere, i tillegg til at sambandet kunne erstatte både Kaupanger–Revsnes og Kaupanger–Årdalstangen. Disse ble derfor erstattet av sambandet Mannheller–Fodnes ved åpningen av Manheller ferjekai 29. september 1995.
Ferger
Følgende oversikt viser ferger som har trafikkert strekningen. Enkelte ferger har vært i bruk på denne strekningen bare på deler av året.
André Bucher
André Bucher (født 19. oktober 1976 i Neudorf) er en tidligere sveitsisk friidrettsutøver. Hans største triumf var seieren på 800 meter i VM 2001 i Edmonton.
I 2001 og 2002 ble Bucher valgt til årets idrettsutøver i Sveits, og han ble kåret til Europas fremste friidrettsutøver i 2001. Deretter var Bucher plaget av flere skader. 11. mai 2007, etter ett års konkurransepause, gav han beskjed om at han la opp.
Strandstjernehettefly
Strandstjernehettefly (Cucullia asteris) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er bare funnet én gang i Norge, i Oslo (Christiania) i 1875.
Utseende
Et ganske stort (vingespenn 46–50 mm), grålig nattfly med spoleformet kropp. Kroppen er grå, forkroppen (thorax) har en brunsvart tverrstripe og en firkantet, brunsvart flekk midt på ryggen, bakkroppen (abdomen) en svart ryggstripe. Forvingen er gråbrun langs forkanten, med gulaktige nyre- og ringmerker, i midten ganske blek. Bakkanten er smalt brunsvart, og det finnes en svart lengdestrek ved bakhjørnet og en bueformet, hvit linje som omslutter denne. Bakvingen er grå, lysere ved roten, med mørke årer. Larven er grønn, med svartkantede, gule lengdestriper.
Levevis
Arten lever på strandenger der larvene spiser gullris (Solidago virgaurea) og strandstjerne (Aster tripolium). De utvikler seg i august – september, kryper så ned i bakken der de overvintrer som pupper i en kokong. Arten flyr om natten, det eneste kjente, norske eksemplaret ble funnet i juli.
Utbredelse
Arten finnes i Mellom-Europa og det sørligste Nord-Europa, og videre østover til Japan.
Libya (andre betydninger)
Libya er en stat i dagens Nord-Afrika. Navnet kan også referere til:
Kristenruss
Kristenrussen, forkortet Krussen (tidligere kalt Credoruss), er en forening for kristen russ, det vil si avgangselever fra videregående skole, organisert i Norges Kristelige Student- og Skoleungdomslag (NKSS). Det er et samarbeidprosjekt mellom NKSS, NMSU, Acta og Det Norske Bibelselskapet. Prosjektleder for Kristenrussen er fra september 2009 Morten Eikli.
Historie
I 1932 ble det første, organiserte, kristelige «russelaget» dannet på Kristelig Gymnasium i Oslo, og i 1933 fulgte Stavanger og Kristiansand etter. I de påfølgende år ble det dannet flere og flere kristenrusslag og antall medlemmer var økende.
Årene etter krigen var det stor splittelse innad i NKSS når det kom til kristenrussen, grunnet at russementaliteten begynte nå å bli villere. Som en reaksjon på bla. at russ hadde malt statuene i Vigelandsanlegget, ble Kristenrussens fremtid tatt opp på rådsmøtet i NKSS i 1949:''