cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jugoslavia
Kongeriket av serbere, kroater og slovenere og Kongeriket Jugoslavia
Jugoslavia ble en meget militarisert stat. Dette gav opphav til flere opprørske nasjonalistgrupper som var imot det kongelige diktaturet. Kongen var meget upopulær, spesielt blant de som ikke var serbere, og mens han var på besøk i Marseille, Frankrike i 1934, ble han myrdet av den bulgarske nasjonalisten Velichko Kerin (ofte omtalt under sitt revolusjonspseudonym Vlado Chernosemski). Kong Alexanders 11 år gamle sønn ble utropt til konge under navnet Petar II, (Knez Petar Karađorđević II) under et regentskap ledet av Alexanders fetter, Prins Pavle. Prins Pavle ble sett på som ineffektiv av sine landsmenn og vant ikke mye respekt, men han fortsatte i samme spor som Aleksandar, sammen med statsminister Milan Stojadinović.
I begynnelsen av andre verdenskrig ble Jugoslavia presset av Tyskland og Italia til å delta i aksemaktenes allianse. Italia var kjørt fast i en krig med Hellas, og før Tyskland satte sine styrker inn i denne krigen, ville de ha Jugoslavias støtte.
Prins Pavle underla seg det fascistiske presset og undertegnet Tripartite-pakten i Wien 25. mars 1941. Han håpet gjennom dette å hindre at Jugoslavia ble innblandet i krigen. Pakten vakte stor misnøye i Jugoslavia, og ble ødeleggende for Pavles omdømme i hjemlandet. Høytstående offiserer var sterkt imot pakten og gjennomførte et statskupp da kongen ankom hjemlandet 27. mars 1941. Hærgeneral Dušan Simović tok makten, arresterte Wiendelegasjonen, avsatte regentskapet, sendte Pavle i eksil og gav all makt til den da 17 1/2 år gamle Kong Petar II, som ellers ville ha overtatt regentskapet på sin 18-årsdag seks måneder senere.
Jugoslavia under andre verdenskrig
Klokka 05.15 6. april 1941 angrep tyske, italienske, ungarske og bulgarske styrker Jugoslavia. Luftwaffe bombet Beograd og andre store jugoslaviske byer. 17. april kapitulerte Jugoslavia og skrev under en våpenhvile med Tyskland i Beograd. Dermed endte de elleve dager med motstand mot Wehrmacht. Mer enn 300 000 jugoslaviske offiserer og soldater ble tatt til fange.
Aksemaktene okkuperte Jugoslavia og delte det opp. Den uavhengige staten Kroatia ble etablert som en nazistyrt stat og makten ble gitt til de katolske fascistene som ble kjent som Ustaše. Denne bevegelsen oppstod så tidlig som i 1929, men aktivitetene var relativt få fram til 1941. Vojvodina ble gitt til Ungarn, Kosovo til det italienske regimet i Albania og Makedonia ble gitt til Bulgaria. Bosnia-Hercegovina var delt mellom tysk okkupasjon og Ustaše-regimet. Resten av Serbia og Montenegro fikk formell status som selvstendige stater, men underlagt tysk militær okkupasjon.
Jugoslaver som var motstandere av aksemaktenes okkupasjon organiserte to konkurrerende motstandsbevegelser. De som var tilhengere av kongen og var lojale mot det tidligere kongehuset ble med i tsjetnikgruppen (Četnici). De bestod for det meste av nasjonalistiske serbere og ble ledet av Draža Mihajlović. De som støttet kommunistene (og dermed var motstandere av kongehuset) ble med i partisangruppen, en geriljagruppe ledet av Josip Broz.
Partisanene startet en geriljakampanje som ble den største motstandsbevegelsen i Øst-Europa. Tsjetnikene hadde til å begynne med stor suksess med sine operasjoner og ble støttet av den kongelige regjeringen i eksil og de allierte, men de begynte snart å samarbeide med aksemaktene og kjempe mot partisanene. De alliertes støtte til tsjetnikene opphørte da samarbeidet med aksemaktene ble kjent.
Tyske og italienske styrker svarte på geriljamotstanden med å henrette sivile, ofte ved offentlig henging og ved å gi frie hender til regjeringen i den uavhengige staten Kroatia. Dette førte til store sivile tap i Jugoslavia. Offisielle tall fra Jugoslavia hevder at anslagsvis 1,7 millioner mennesker ble drept; om lag 10 prosent av den jugoslaviske befolkningen. Størst var tapene blant serbere i Bosnia og Kroatia og blant minoriteter som jøder og sigøynere. Vladimir Žerjavić og Bogoljub Kočović presenterer 1 027 000 mennesker og det er dette anslaget som er akseptert av FN.
Under krigen var de kommunistiske partisanene de facto ledere av de kommunistkontrollerte områdene, og de organiserte folkelige komiteer som skulle styre som en sivil regjering. Høsten 1941 etablerte partisanene Republikken Užice i det vestlige Serbia. I november 1941 gjenerobret de tyske styrkene dette området igjen og partisanene flyktet inn mot Bosnia.
25. november 1942 ble Antifascistiske råd for nasjonal frigjøring av Jugoslavia samlet for første gang i Bihać. Rådet samlet seg igjen 29. november 1943 i Jajce og etablerte grunnlaget for etterkrigsorganiseringen av landet, samtidig som de etablerte en føderasjon. 29. november ble offisielt feiret som «Republikkens dag» etter krigen.
Partisanene klarte å tvinge aksemaktene ut av Serbia i 1944, og ut av resten av Jugoslavia i 1945. Den sovjetrussiske røde hær støttet dem i erobringen av Beograd og med andre nærliggende områder, men trakk seg ut umiddelbart etter krigens slutt. I mai 1945 møttes partisanene med de allierte styrkene utenfor Jugoslavias grenser, etter at de også tok Trieste og deler av de østerrikske sørlige provinsene Steiermark og Kärnten. Dette var territorier som var dominert av slovenere og kroater. Til tross for dette trakk de seg tilbake i juni samme året.
Vestlige diplomater forsøkte å gjenforene partisanene og de som var lojale mot kongehuset. Dette førte til Tito-Šubašić-avtalen i juni 1944. Kommunistene lyktes med å lansere Tito som «nasjonal folkehelt» og med å innsette ham som enehersker med tittelen statsminister.
Den sosialistiske føderale republikken Jugoslavia
31. januar 1946 ble den nye grunnloven for Den føderale folkerepublikken Jugoslavia vedtatt. Den var bygd opp etter mønster av den sovjetiske grunnloven, og etablerte seks konstitusjonelle republikker og to autonome provinser. Republikkene var: Bosnia-Hercegovina, Kroatia, Makedonia, Montenegro, Serbia og Slovenia.
7. april 1969 byttet nasjonen navn til Den sosialistiske føderale republikken Jugoslavia (SFRJ), og Tito ble utnevnt til «President for livet».
I 1974 fikk de to provinsene Vojvodina og Kosovo utvidet indre selvstyre og flere statsrettslige rettigheter innenfor føderasjonen. Det samme fikk republikkene Bosnia-Hercegovina og Montenegro. Samtidig ble albansk og ungarsk anerkjent som offisielle minoritetsspråk, og språket i Bosnia og Montenegro ble endret til en variant basert på det lokale språket og ikke på standardene fra Zagreb og Beograd.
I SFRJ hadde hver republikk og provins sin egen grunnlov, høyesterett, parlament, president og statsminister. På toppen av den jugoslaviske regjeringen satt president Tito, den føderale statsministeren og det føderale parlamentet. Kommunistpartiet var også en viktig maktfaktor. Presidentene for hver republikk og provins, og presidenten for sentralkomiteen hadde innflytelse.
Tito var den viktigste og mektigste personen i landet, deretter kom statsministrene og presidentene i republikkene og provinsene, og deretter presidentene for kommunistpartiene. Mange mennesker led under hans mistillit til dem. Slobodan Penezić Krcun, sjef for det hemmelige politiet i Serbia, døde i en omstridt bilulykke etter han hadde begynt å klage på politikken til Tito. Innenriksminister Aleksandar Ranković mistet alle sine titler og rettigheter etter en større uenighet med Tito angående statens politikk. Milovan Đilas ble sett på som en mulig etterfølger av Tito og var høyt respektert i miljøet rundt Tito. Men en serie med artikler i avisen Borba fra oktober 1953 til januar 1954 hvor han kritiserte det politiske partiet og landet og krevde mer demokrati førte til at han ble fjernet fra regjeringen og fratatt alle sine politiske rettigheter. Ikke lenge etterpå meldte han seg ut av det kommunistiske partiet. Han uttalte senere til New York Times at regjeringen i Jugoslavia var reaksjonær. Dette ble han tiltalt og dømt for.
Oppløsningen
Etter Titos død i 1980 økte de etniske spenningene innenfor Jugoslavias grenser. Problemene mellom republikkene kom fram til overflaten etter å ha blitt undertrykt av Tito i mange år. Den nye grunnloven fra 1974 skapte mer kaos enn orden med tanke på avgjørelser som skulle tas, og konfliktene mellom republikkene ble uforsonlige. Ikke en eneste avgjørelse som kunne lettet på problemene ble tatt. Den konstitusjonelle krisen som ubønnhørlig fulgte var til fordel for Slovenia og Kroatia og deres sterkere krav om løsere bånd innen føderasjonen. Den økonomiske krisen som oppstod på samme tid forverret situasjonen.
Det serbiske akademiet for vitenskap og kunst gjorde et utkast til et memorandum som tok opp disse temaene i 1986. Det erklærte at hvis man ikke kom fram til noen tiltak, ville sakene utvikle seg katastrofalt for hele landet. Det tok også opp spørsmålet om Serbias stilling som den største og mest folkerike republikken i Jugoslavia. Til tross for at den var størst hadde Serbia mistet mye makt i den nye grunnloven fra 1974. Fordi de to provinsene innenfor Serbia, Vojvodina og Kosovo, også hadde fått en status med tilnærmet like rettigheter som en republikk følte Serbia at dets hender var bundet, ettersom den føderale regjeringen ikke lenger kunne ta avgjørelser som også ville gjelde for provinsene. Siden provinsene hadde en stemme hver i det føderale presidentrådet (som ble etablert etter Titos død) kunne de gå i koalisjon med andre republikker, og dermed kunne de stemme ned Serbias interesser.
Serbias politiske avmakt gjorde det mulig for andre å legge press på de ca. to millioner serbere (20 prosent av den totale serbiske befolkningen) som bodde utenfor Serbias grenser. Den serbiske kommunistlederen Slobodan Milošević kom inn i politikken for alvor i april 1987 og han ønsket å gjenopprette den serbiske suvereniteten de hadde før 1974. Dette motsatte republikkene Slovenia og Kroatia seg kraftig og kalte det en gjenopplivelse av serbisk hegemoni. Som et ledd i denne planen reduserte han autonomirettighetene til Vojvodina og Kosovo 28. mars 1989, men begge beholdt sin stemme i det føderale presidentrådet. Som en følge av dette streiket de etnisk albanske gruvearbeiderne i Kosovo i november 1989; en streik som føyde seg inn i rekken av etniske konflikter mellom albanere og ikke-albanere i provinsen. 90 prosent av Kosovos befolkning på 1980-tallet var etniske albanere.
I januar 1990 ble den ekstraordinære 14. kongressen til Forbundet for kommunister i Jugoslavia holdt. Kongressen ble dominert av krangel mellom slovenerne og serberne om framtiden til Forbundet og Jugoslavia. Den serbiske delegasjonen, ledet av Milošević insisterte på en «en person, en stemme»-policy som ville styrke makten til majoriteten, serberne. Slovenerne, støttet av kroatene, ville på sin side reformere Jugoslavia og delegere makten enda mer til republikkene, men dette ble nedstemt. Den slovenske, og etter hvert også den kroatiske delegasjonen forlot deretter kongressen, og Det jugoslaviske kommunistpartiet ble oppløst.
Etter Sovjetunionens fall, og østblokkens oppløsning, hadde hver av de seks republikkene flerpartivalg i 1990. De uløste problemene forble uløste. Slovenia og Kroatia valgte regjeringer som var orientert mot uavhengighet, mens Serbia og Montenegro valgte kandidater som var for en jugoslavisk enhet. I Kroatia var det en økende virksomhet for «kroatisk stat og historiske rettigheter», og serberne ble fratatt sine nasjonale og konstitusjonelle rettigheter, og ble degradert til en nasjonal minoritet. Følgen av dette var at serberne erklærte en uavhengig republikk kjent som Krajina i Kroatia.
Over hele Jugoslavia økte spenningen mellom de etniske grupperingene. Kroatia satte på dette tidspunktet igang illegal import av våpen, stort sett fra Ungarn. Dette ble avslørt i januar 1991, og den jugoslaviske etterretningen (KOS, Kontra-obavjestajna Sluzba) kunne vise fram en video der den kroatiske forsvarsministeren Martin Špegelj hadde et hemmelig møte med to menn. Špegelj erklærte i møtet at den kroatiske regjeringen var i krig med den føderale hæren JNA, og ga instruksjoner om våpensmuglingen og opplysninger om hvordan våpenhandlerne skulle takle den jugoslaviske hæren som var stasjonert i kroatiske byer.
Etter det første flerpartivalgets resultater, foreslo Slovenia og Kroatia at Jugoslavia skulle omformes til en løs konføderasjon av seks republikker høsten 1990. Milošević motsatte seg alle slike forslag og argumenterte med at serberne, i likhet med slovenere og kroater, måtte ha rettigheter til å bestemme. 9. mars 1991 ble det holdt demonstrasjoner mot Milošević i Beograd, men politiet og militæret ble satt inn i gatene for å gjenopprette orden, og drepte to personer. Sent i mars la flere hendelser grunnlaget for krigen i Kroatia. JNA gav inntrykket av å være nøytrale, men etter hvert ble de mer og mer involvert i statens politikk.
25. juni 1991 ble Slovenia og Kroatia de første republikkene som erklærte uavhengighet fra Jugoslavia. I Slovenia tok det territoriale forsvaret til Slovenia over de jugoslaviske grensene til Østerrike og Italia, der de tok ned det jugoslaviske flagget og heiste det slovenske. Den jugoslaviske hæren fikk ordre om å ta tilbake kontrollen over alle de internasjonalt anerkjente landegrensene og gjennomførte dette innen 48 timer. Dette og andre hendelser er kjent som Tidagerskrigen i Slovenia. Etter disse ti dagene ble en våpenhvile underskrevet. I månedene som fulgte trakk hæren seg ut, men i Kroatia brøt det ut en blodig krig høsten 1991. Etniske serbere som hadde opprettet Den serbiske republikken Krajina kjempet mot kroatiske styrker som forsøkte å få denne utbryterregionen tilbake under Kroatias kontroll. I noen områder var JNA en nøytral part og fungerte som en buffersone mellom Krajina-serbere og kroatene, i andre områder beskyttet de serbere.
I september 1991, erklærte også daværende Makedonia uavhengighet og ble den eneste republikken som fikk uavhengighet uten motstand fra Jugoslavias serbiske ledelse. 500 soldater fra USA ble satt inn fra FN for å overvåke Makedonias nordlige grenser med Serbia. Makedonias første president, Kiro Gligorov, opprettholdt gode forhold til Beograd og de andre utbryterrepublikkene, og det oppstod derfor ikke problemer mellom makedonske og serbisk-montenegrinske grensepoliti.
FNs sikkerhetsråd vedtok enstemmig resolusjon 721 den 27. november 1991 som la grunnlaget for fredsbevarende operasjoner i Jugoslavia.
WCBS-TV
WCBS-TV er fjernsynsnettverket CBS' lokale stasjon for New York City. Stasjonen eies av CBS Corporation, og har studioer i CBS Broadcast Center i Midtown på Manhattan. Stasjonens sender er på toppen av Empire State Building.
Jugoslavia
Oppløsningen
I Bosnia-Hercegovina holdt bosniaserberne en folkeavstemning i november 1991 som resulterte i et overveldende ja i spørsmålet om de fortsatt skulle være med i Jugoslavia. 9. januar 1992 erklærte bosniaserberne en separat «Republikk av det serbiske folket i Bosnia og Hercegovina». Folkeavstemningen og opprettelsen av republikken ble erklært ulovlig av regjeringen i Bosnia og Hercegovina. I februar–mars 1992 holdt regjeringen en nasjonal folkeavstemning om bosnisk uavhengighet fra Jugoslavia. Denne avstemningen ble sett på som ulovlig av bosniaserberne, og de boikottet den. Ett overveldende flertall på 99,7 prosent stemte for uavhengighet.
WCBS-TV
Stasjonen kringkastes på kanal 2 i New York City's kringkastingsnett, og blir derfor ofte markedsført som CBS2.
Jugoslavia
Oppløsningen
Republikkens regjering erklærte uavhengighet 5. april, og siden denne avgjørelsen ble tatt uten samtykke fra alle de tre nasjonalitetene som bodde i Bosnia, erklærte serberne umiddelbart uavhengighet med Republika Srpska for å beskytte sine rettigheter. Bosnia-krigen fulgte like etter.
Den såkalte Badinter-kommisjonen etablert av EU erklærte tidlig i 1992 at den sosialistiske føderale republikken Jugoslavia hadde blitt oppløst.
Lockheedskandalen
I Nederland samme år var det også en «Lockheedskandale» relatert til innkjøp av F-104G Starfightere til landets flyvåpen. Prins Bernhard ble anklaget for å ha mottatt bestikkelser på rundt 1 million amerikanske dollar fra Lockheed som motytelse for å sikre at selskapets jagerfly ville vinne kontrakten over Dassaults Mirage V. Den nederlandske statsministeren beordret en høring om denne hendelsen, men Prins Bernhard nektet å svare og sa følgende: "Jeg er hevet over slike saker." I et intervju som ble publisert etter hans død, innrømmet Prins Bernhard at han hadde mottatt rundt 1,1 millioner amerikanske dollar fra Lockheed.
Jugoslavia
Oppløsningen
De følgende datoene er milepæler i prosessen som førte til slutten på den sosialistiske føderale republikken Jugoslavia:
Tuaran
Tuaran er et distrikt i Patai Barat-divisjonen i den malaysiske delstaten Sabah. Distriktet ligger nord for Kota Kinabalu, og strekker seg fra kysten av Sørkinahavet og østover til Crockerfjellene. Langs kysten ligger et sammenhengende tettstedsområde som er en del av Kota Kinabalus byregion.
Jugoslavia
Den føderale republikken Jugoslavia
Den føderale republikken Jugoslavia (FRJ) ble dannet 28. april 1992 av Serbia og Montenegro, de to gjenværende republikkene fra den sosialistiske føderale republikken Jugoslavia.
Tuaran
Tuaran har et areal på 1 166 kvadratkilometer og litt over hundre tusen innbyggere, hvorav om lag halve befolkningen er medlemmer av folkegruppen dusun og en tredjedel er av bajaus-opprinnelse. Administrasjonssenteret er byen Tuaran. Sørvest i distriktet ligger Kota Kinabalu industripark, et statlig prosjekt som skal fremme økonomisk vekst for Sabah.
Jugoslavia
Den føderale republikken Jugoslavia
Krigen i de vestlige deler av den tidligere republikken sluttet i 1995 med Dayton-avtalen.
Tuaran
Distriktet ble opprettet den 1. januar 1962.
Jugoslavia
Den føderale republikken Jugoslavia
Gjennom hele 1990-tallet forsøkte ledere for den albanske majoriteten i Kosovo å få uavhengighet gjennom forhandlinger og ikke-voldelige midler. I 1996 etablerte radikale albanere KLA, Kosovos frigjøringshær, som utførte væpnede operasjoner i provinsen. KLA blir sett på som en terroristorganisasjon av blant annet serbiske myndigheter og USA. Den jugoslaviske reaksjonen var militær maktbruk mot den sivile befolkningen, noe som fikk mange kosovoalbanere til å flykte fra hjemmene sine.
Tuaran
Byen
Byen Tuaran har 3 253 innbyggere, og ligger om lag 34 kilometer nord for Kota Kinabalu.
Jugoslavia
Den føderale republikken Jugoslavia
Da Milošević benektet resultatet av den første valgrunden i nye valg for det føderale presidentskapet i september 2000, førte dette til store demonstrasjoner i Beograd 5. oktober og regimets autoritet kollapset. Opposisjonens kandidat, den reformerte nasjonalisten Vojislav Koštunica tok over som Jugoslavias president 6. oktober 2000.
31. mars 2001 ble Milošević arrestert og utlevert til den internasjonale krigsforbryterdomstolen i Haag som den første statslederen i verdenshistorien. Han hadde allerede i 1999, mens Kosovokrigen pågikk, blitt tiltalt for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten. Rettssaken i Haag pågikk til Milošević ble funnet død på cellen etter å ha sittet 5 år i varetekt.
Bodyguard
Handling
Rachel Marron (Whitney Houston) er en internasjonal sangerinne og filmstjerne. Livet hennes settes i fare da en sykelig fan ønsker henne død. Sikkerhetseksperten Frank Farmer (Kevin Costner) blir satt på saken, og må beskytte sin klient uansett omstendigheter og pris. Farmer går aldri av vakt, og Marron viser seg som den divaen hun ryktes å være. De forventer begge å få være sjef over situasjonen, men ingen av dem forventer å bli forelsket.
Jugoslavia
Jugoslavia oppløses
I mars 2002 ble myndighetene i Serbia og Montenegro enige om en statsforfatningsreform som ga langt mindre makt til det føderale nivået. Et føderalt parlament og en føderal regjering fortsatte å eksistere, men beholdt stort sett bare seremonielle oppgaver. For alle praktiske formål, har Serbia og Montenegro siden 2002 opptrådt som to uavhengige stater. Det er til og med blitt satt opp tollgrense mellom de to republikkene.
Bodyguard
Handling
Ettersom drapsmannen nærmer seg, må Farmer nå beskytte den kvinnen han blir involvert med, uansett om følelsene tar overhånd.
Mottakelse og priser
Filmen er en av de 100 mest innbringende filmene gjennom tidene og spilte inn over 400 millioner amerikanske doller verden over.
Jugoslavia
Jugoslavia oppløses
4. februar 2003 sluttet Jugoslavia å eksistere også i navnet da det føderale parlamentet i Beograd vedtok å endre navnet på føderasjonen til Serbia og Montenegro. Den 21. mai 2006 holdt Montenegro folkeavstemning om delrepublikken skulle løsrive seg fra Serbia. 55,4 prosent stemte for en løsrivelse og 3. juni 2006 erklærte Montenegro seg selvstendig.
Ezekiel Bala
Ezekiel Bala (født 8. april 1987) er en nigeriansk fotballspiller som spiller for Rosseland.
Bodyguard
Mottakelse og priser
Filmen ble nominert til 2 Oscar-statuetter, begge i kategorien for beste originale sang, men den tapte for Disney-filmen Aladdin. Filmen ble imidlertid tildelt priser i andre utdelinger, blant annet på BRIT Awards og MTV Movie Awards.
Ezekiel Bala
Bala spilte tidligere for Lyn, og debuterte i en cup-kamp mot Klemetsrud 11. mai 2005. Den 21. januar 2008 ble han klar for Bryne. Etter 2010-sesongen var han uten kontrakt og signerte en toårskontrakt med Randaberg. Deretter ble det stort sett spill i norsk 3. og 4. divisjon for amatørklubbber som og. Før han kom til norsk fotball spilte han for klubben J.C. Raiders Jos.
Bodyguard
Mottakelse og priser
Filmen ble i tillegg også nominert til syv Golden Raspberry Awards under den 13. Razzie-utdelingen, inkludert verste film, verste skuespiller og verste skuespillerinne, men den vant ingen av prisene den var nominert til.
Bakgrunn
Filmen var opprinnelig planlagt i 1976 med Steve McQueen og Diana Ross i hovedrollene. Etter at McQueen fikk kreft, foreslo man igjen at filmen skulle spilles inn i 1979, denne gangen med Ryan O'Neal og Diana Ross. Prosjektet lot seg ikke realisere etter at de to stjernene ble uenige.
Madonna ble en periode vurdert i rollen som Rachel. I dokumentarfilmen Madonna: Truth or Dare vises en scene hvor hun uformelt får beskjed om at det ikke blir noen avtale.
Lydspor
Lydsporet til filmen er tidenes nest mest solgte (det mest solgte album med musikk fra en film er Saturday Night Fever. «I Will Always Love You» er en av de mest kjente sangene). Albumet solgte over 42 millioner verden over.
Eidsfos Hovedgård
I 1990 overtok Stiftelsen Eidsfos Hovedgård bygningen samt Kavalerfløyen med bakerstue, verksted, leilighet og vognskjul. Haven på Hovedgården var et enestående anlegg i nasjonal sammenheng – et østlandsk motstykke til Baroniet Rosendal og antas å ha vært på det fineste under verkseier Peder von Cappelen (1763–1837). Hans hustru, Christine Marie, sto for en utvidelse av parken i engelsk landskapsstil.
Den historiske haven (renessanse/barokk) er under restaurering og det mest iøynefallende er opparbeidelsen av 4 av de i alt 16 parterrene, samt St. Georgskorset.
Hovedgården benyttes i dag til kurs, konserter, brylluper og andre arrangementer. I pinsen og om sommeren er det kunstutstillinger.
Engly Lie
Engly Lie (født 4. august 1919 i Vennesla, død 1. november 2001) var en norsk tømmermann og politiker (Ap) fra Vennesla. Han var innvalgt på Stortinget fra Vest-Agder i tre perioder fra stortingsvalget 1973 til 1985. Lie var ordfører i Vennesla i 14 år fra 1959 til 1973. Han var samtidig medlem av Vest-Agder fylkesting. Lie ble tildelt KS-medaljen i 1972.
Lie gikk i tømrerlære 1937–1940, og hadde svennebrev fra 1945. Han var tømrer 1938–1952, og deretter oppmåler for tømrere ved Aust- og Vest-Agders målerkontor 1952–1973.
Graningesjön
Graningesjön er en innsjø sør i Sollefteå kommune i Sverige. Sjøen har tilsig vesentlig fra sør og vest, og er forbundet med Hultsjön ved Sunne i nordenden. Ved utløpet av Hultsjön reguleres vannstanden i både Hultsjön og Graningesjön.
Innsjøen er opp mot to kilometer bred og nær 17 kilometer lang, i retning sørøst-nordvest.
Sjøens økologiske tilstand er vurdert som utilfredsstillende, vesentlig på grunn av vannstandsreguleringen.
Valentin Bratoev
Valentin Bratoev (født 21. oktober 1987) er en bulgarsk volleyballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der laget hans ble nummer 4.
Crenicichla punctata
Crenicichla punctata er en art i gruppen gjeddeciklider.
Den finnes i Laguna dos Patos og Lagoa Mirim i Rio Grande do Sul i Brasil, samt i Uruguay.
Den blir opptil 22,3 cm lang SL.
NFL-sluttspillet i 2018–19
NFL-sluttspillet i 2018–19 begynte lørdag 5. januar etter -sesongen og endte da New England Patriots ble årets mestere etter å ha slått Los Angeles Rams i Super Bowl LIII søndag 3. februar 2019 i Mercedes-Benz Stadium i Atlanta, Georgia.
Det var den første gang i ligaens historie at begge Conference Championship-kampene gikk til overtid.
Patriots ble det første laget siden Buffalo Bills mellom 1990 og 1993 til å nå minst tre Super Bowls på rad, og det første siden Miami Dolphins i 1972 til å vinne et Super Bowl året etter å ha tapt i tittelkampen.
Søndag 20. januar 2019
For første gang i Super Bowl-æraen gikk bekke Conference Championship-kampene til overtid.
TV-dekning
Alle sluttspillkampene sendes på riksdekkende TV i USA.
En forskjell fra tidligere wildcardhelger var at NBC sendte den sene NFC-kampen søndag ettermiddag før kanalens dekning av Golden Globe-utdelingen. ABC og ESPN sendte begge AFCs wildcardkamp lørdag ettermiddag, Fox sendte NFCs lørdagskamp i beste sendetid og CBS sendte AFCs andre sluttspillkamp tidlig på søndag.
Fox dekket begge divisjonskampene i NFC, mens CBS og NBC dekket hver sin divisjonskamp i AFC. Fox hadde eksklusiv dekning av NFC Championship Game og CBS hadde rettighetene for dekning av AFC Championship Game og Super Bowl LIII.
Hans E. Strand
Han var også medlem av Modum kommunestyre og formannskap i flere perioder. Han var styreleder for Riksteatret 1985-1993 og styreleder i Direktoratet for Statens skoger 1985-1992. I det sivile liv var han forsker ved NLH, herredsskogmester, gårdbruker og skogbestyrer. Han ble tildelt KS-medaljen i 1995.
Izard County
Izard County er et fylke i den amerikanske delstaten Arkansas.
Mata Grande
Mata Grande er en kommune i delstaten Alagoas i nordøstregionen av Brasil.
Alexis Contin
Alexis Contin (født 19. oktober 1986) er en fransk skøyteløper. Han trenes av Maurizio Marchetto.
I januar 2008 skrev den nederlandske avisen De Telegraaf at Contin la opp, etter sigende fordi han ikke greide å fokusere på skøytingen. Contin kom imidlertid tilbake og konkurrerte i 2008/2009-sesongen.
Han deltok i EM på skøyter 2009 på Hamar, der han kom på 15.-plass sammenlagt. Under OL 2010 i Vancouver kom han på 6.-plass på 5.000 meter.
Tater tots
Tater tots er et måltidstilbehør laget av frityrstekte, revede poteter. De er sprø og sylinderformet. Navnet kommer fra det degenererte varemerket Tater Tots registrert av Ore-Ida, en avdeling i H. J. Heinz Company.
Historie
Produktet ble skapt i 1953 da grunnleggerne av Ore-Ida, F. Nephi Grigg og Golden Grigg, forsøkte å finne noe å gjøre med slintrene fra oppkuttede poteter. De hakket opp potetslintrene, tilførte mel og krydder, og presset deretter massen gjennom hull og kuttet av biter av blandingen. Produktet ble første gang tilbudt i butikker i 1956.
Opprinnelig var produktet svært billig. Ifølge markedsføringsforelesninger ved Iowa State University, ville folk først ikke kjøpe produktet fordi det tilsynelatende ikke hadde noen verdi. Da prisen ble satt opp, begynte folk å kjøpe det. I dag konsumerer amerikanere ca. 70 millioner pund med tater tots årlig.
Emil Doepler
Emil Doepler «den yngre» (født 29. oktober 1855 i München, død 21. desember 1922 i Berlin) var en tysk jugendstilillustratør, dekorativ kunstner og lærer. Han var sønn av maleren Carl Emil Doepler.
Arbeid
Rikspresident Friedrich Ebert kunngjorde at Doeplers tegning skulle være det offisielle tyske riksvåpenet, den 11. november 1919, etter regjeringens beslutning. I 1928 erstattet det nye Reichswappen (Riksvåpen), tegnet av Tobias Schwab (1887–1967) Doeplers. Doeplers design fungerte deretter som et riksskjold, og var dermed kun til begrenset bruk, som på regjeringens kjøretøyer. I 1949 innførte den nye regjeringen i Vest-Tyskland igjen Doeplers tegning som riksskjold.
Lockheed Corporation
Lockheed Corporation var et stort internasjonalt selskap stiftet i 1912. Det var lokalisert i USA og var en av verdens største produsenter av både sivile og militære fly samt romfartsteknologi og våpensystemer. Selskapet ble sammenslått med Martin Marietta i 1995 og skiftet navn til Lockheed Martin.
Opprinnelse
Alco Hydro-Aeroplane Company ble etablert i 1912 av brødrene Allan og Malcolm Loughead. Dette selskapet byttet navn til Loughead Aircraft Manufacturing Company og etablerte seg i Santa Barbara, California. I 1926, etter konkursen av Loughead, stiftet Allan Loughead selskapet Lockheed Aircraft Company (stavet fonetisk for å unngå misforståelser) i Burbank, California. I 1929 ble Lockheed en divisjon av Detroit Aircraft.
Da Detroit Aircraft gikk konkurs under den store depresjonen, gikk en gruppe investorer ledet av brødrene Robert og Courtland Gross til innkjøp av firmaet og reddet det ut av konkursboet i 1932. I 1934 ble Robert E. Gross styreformann for det nye selskapet, Lockheed Corporation, som hadde hovedkvarter ved flyplassen i Burbank, California. Selskapet holdt til der i flere år før det omsider flyttet til Calabas, California.
Den første vellykkede modellen som ble produsert i et betydelig antall (141 eksemplarer) var «Vega» som ble kjent da den ble benyttet til flere førstegangs- og rekordflyvninger, bl.a av Amelia Earhart, Wiley Post og Hubert Wilkins.
Benazir Bhutto internasjonale lufthavn
Benazir Bhutto internasjonale lufthavn (urdu: ) er en flyplass i Pakistan som hovedsakelig betjener hovedstaden Islamabad og nabobyen Rawalpindi. Den er oppkalt etter politikeren Benazir Bhutto. Selve flyplassen ligger utenfor Islamabad og er hovedflyplassen til byen. Flyplassen benyttes også av det pakistanske flyvåpenet. I 2007 brukte litt under 5 millioner mennesker flyplassen.
Lockheed Corporation
Prosjekter under andre verdenskrig
I begynnelsen av andre verdenskrig svarte firmaet på en kontrakt på en avskjæringsjager. Under ledelse av Clarence "Kelly" Johnson, en av de mest kjente amerikanske flydesignerne, leverte de det uortodokse jagerflyet P-38 Lightning. Det fungerte i både angrepsrolle mot bakkemål og i luftkamper. Det var også i bruk som et strategisk bombefly i samtlige teatre det var involvert i. Flyet var også ansvarlig for å ha skutt ned flere Japanske fly enn noen andre flytyper og for å ha deltatt i det berømmelige oppdraget med å drepe den japanske admiralen Isoroku Yamamoto, mannen bak angrepet på Pearl Harbor.
I 1943 begynte Lockheed i all hemmelighet å utvikle ett nytt jagerfly på fabrikkene i Burbank, basert på et jetflyprosjekt konkurrenten Bell Aircraft ikke hadde fabrikklokaler store nok for. P-80 Shooting Star ble det første jetdrevne amerikanske jagerflyet til å skyte ned et annet jetfly når det skjøt ned et MiG-15 i Korea. Flytypen, som fikk benevnelsen F-80 i 1948 ble sett på som utdatert allerede da det kom i tjeneste.
«Skunk Works»
Med prosjektet P-80, startet Lockheed hemmelige utviklingsprosjekter ved en plass kalt «Skunk Works». Navnet kom muligens fra stanken som kom fra en plastikkfabrikk i nærheten. Denne plassen er blitt kjent etter å ha utviklet flere suksessfulle Lockheed-design, inkludert spionfly som U-2 (sent på 1950-tallet) og SR-71 Blackbird (1962). «Skunk Works» har ved flere anledninger skapt gode design på veldig kort tid og ofte med begrensede ressurser. I dag betyr begrepet «skunk works» en plass hvor dyktige konstruktører utvikler fantastiske prosjekter.
Prosjekter under den kalde krigen
Andre design fra Lockheed inkluderer L049 Constellation og L1649 Super Constellation-serien av propellfly var pionerer i den transatlantiske krigen mellom Trans World Airlines og Pan American World Airways. Den første flyvningen til Lockheed L100 (C-130 Hercules) var i 1954. Flyet er i 2005 fortsatt i produksjon og brukes av det norske luftforsvaret. I 1956 fikk selskapet en kontrakt for utviklingen av Polaris ubåtutskytningsklar ballistisk missil (SLBM), og ble etterfulgt av Poseidon og Trident som var kjernefysiske missiler.
F-104 Starfighter (sent på 1950-tallet), var verdens første jagerfly på en hastighet over Mach 2. Dette flyet var også brukt av det norske luftforsvaret. Transportflyet C-5 Galaxy, som er et av verdens største fly, hadde sin første flyvning i 1968. Senere, i 1970, kom tri-jet'en L-1011 TriStar som var den tredje av vidkroppflyene, etter Boeing 747 og Douglas DC-10. I 1976 begynte «Skunk Works» utviklingen av stealth-flyet F-117 Nighthawk. Det samme året ble selskapet involvert i omfangsrike bestikkelsessaker i den såkalte «Lockheedskandalen».
Produkter
En liste over fly og andre fartøy produsert av Lockheed.
Voorschoten
Voorschoten er en kommune i Nederland i provinsen Zuid-Holland.
Sergej
Sergej (russisk: Сергей) er et opprinnelig russisk og bulgarsk mannsnavn dannet av det romerske familienavnet Sergius, som har usikker betydning.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
James Petras
James Petras (født 1937) er professor emeritus i sosiologi ved Binghamton University i New York i USA. Han omtaler seg selv som en revolusjonær anti-imperialist, og har særlig konsentrert seg om situasjonen i Latin-Amerika. Han er også redaksjonsmedlem i tidsskriftet Canadian Dimension.
De senere årene har han i stadig større grad konsentrert seg om situasjonen i Midtøsten og om krigen mot terrorisme. I forbindelse med terrorangrepet 11. september 2001 har han satt spørsmålstegn ved den offisielle forklaringen. Han er også en krass kritiker av Israel-lobbyen, og anklager Israel for å ville fordrive den palestinske befolkningen fra hele det historiske Palestina.
Jackson County (Arkansas)
Jackson County er et fylke i den amerikanske delstaten Arkansas.
Huizhou
Huizhou kan være:
Eikekveldvikler
Eikekveldvikler (Zeiraphera isertana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).
Utseende
En middelsstor (vingespenn 13-18 millimeter), grå- eller brunspraglete vikler. Denne arten er svært variabel i fargetegningene. Forvingens bakkant har ofte lysere flekker.
Utbredelse
Arten er utbredt i Europa, unntatt de nordligste delene. I Norge følger den eikas utbredelse i Sør-Norge langs kysten til Hordaland.
Tora (navn)
Tora er et kvinnenavn som sannsynligvis er dannet som en kortform av andre kvinnenavn på Tor-. Navneleddet Tor- er avledet av det norrøne gudenavnet Þórr (se Tor), med opprinnelse i ordet þunrar, «torden».
Þóra er den norrøne formen av navnet. Thora er en gammelsvensk form, mens både Thora og Thura er gammeldanske former.
Utbredelse
Þōra er det aller mest brukte kvinnenavnet i nordiske runeinskripsjoner fra vikingtiden, og navnet var derfor sannsynligvis blant de vanligste kvinnenavnene i Norden i vikingtiden. Navnet ble skrevet både þora og þura. Tora var også et svært vanlig navn på 1300-tallet. Over 60 forskjellige kvinner med navnet er nevnt i Regesta Norvegica.
Thora var et vanlig navn i Norge på slutten av 1800-tallet. Formen Tora var mindre utbredt.
Tora (hiragana: とら) var et populært navn i Japan på 1800-tallet.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Shannon
Shannon (irsk: Abhainn na Sionainne; an tSionainn; an tSionna) er en elv i Irland som med en lengde 360,5 km er den lengste elven i Irland og de britiske øyer Den deler de irske provinsene Munster og Leinster fra provinsen Connacht. Elva deler eller grenser til 13 av de 32 grevskapene på øya. Det begynner i Ciulaghfjellene på et sted kjent som Shannon Pot i grevskapet Fermanagh i Nord-Irland, og ender i nærheten av byen Limerick ved Shannons elvemunning. Langs Shannon ligger sjøene Lough Allen, Lough Ree og Lough Derg. De største sideelvene er Inny, Suck og Brosna.
Beskrivelse
Kjent som en viktig vannvei siden antikken, dukket Shannon først opp på kart av den gresk-egyptiske geografen Klaudios Ptolemaios (ca. 100 – ca. 170 e.Kr.). Elven renner generelt sørover fra Shannon Pot i grevskapet Cavan før den svinger vestover og munner ut i Atlanterhavet gjennom den 102,1 km lange Shannon-estuaret. Byen Limerick står på punktet der elvevannet møter sjøvannet i elvemunningen (estuar). Shannon er et tidevann øst for Limerick så langt som til bunnen av vannkraftverket Ardnacrusha. Shannon deler den vestlige delen av Irland (hovedsakelig provinsen Connacht) fra øst og sør (Leinster og det meste av Munster; grevskapet Clare, som ligger vest for Shannon, men en del av provinsen Munster, er det største unntaket.) Elven representerer en stor fysisk barriere mellom øst og vest, med færre enn trettifem kryssingspunkter mellom landsbyen Dowra i nord og Limerick by i sør.
Elvens løp
Etter tradisjon sies det at Shannon har sin kilde i Shannon Pot, et lite basseng i distriktet Derrylahan i skråningen av fjellet Cuilcagh i grevskapet Cavan i republikken Irland, hvorfra den unge elven fremstår som en liten ørretbekk. Undersøkelser har definert et 12,8 km2 umiddelbar nedslagsfelt for potten som dekker bakkene til Cuilcagh. Dette området omfatter innsjøen Garvah Lough i Cavan, 2,2 km mot nordøst, drenert av Pollnaowen. Den går gjennom Shannon Cave, Pollahune i Cavan og Polltullyard og Tullynakeeragh i grevskapet Fermanagh i Nord-Irland. Det høyeste punktet i nedbørfeltet er en kilde ved Tiltinbane på den vestlige enden av Cuilcagh-fjellryggen.
Fra Shannon Pot innbefatter elven en rekke bielver før den fyller opp innsjøen Lough Allen i spissen. Elven renner gjennom eller mellom 11 av Irlands grevskaper, og innbefatter blant andre bielvene Boyle, Inny, Suck, Mulkear og Brosna, før den når Shannons elvemunningen ved Limerick.
Det er blitt oppgitt flere verdier for lengden på Shannon. En tradisjonell verdi er 390 km. En offisiell irsk kilde gir en total lengde på 360,5 km (som er 258,1 km ferskvann og 102,1 km tidevann eller brakkvann). Noen irske guider gir nå 344 km. Noen akademiske kilder beregnet lengden til 280 km, selv om de fleste vil nekte å gi et tall. Årsaken er at det ikke er noen særskilt ende på en elv som munner ut i en elvemunning. Lengden på 344 km er relatert til avstanden mellom Shannon Pot og en linje mellom Kerry Head og Loop Head, den lengste delen av landet. (Den forutsetter også den nåværende skipsruten via Ardnacrusha, som tar 7 km av avstanden.) Avstanden på 280 km avsluttes der Shannon-elvemunningen slutter seg til elvemunningen til elven Fergus, nær Shannon lufthavn. Lengre avstander dukket opp før bruk av moderne oppmålingsinstrumenter.
Med en total lengde på 360,5 km, betyr dette at den er den lengste elven i Irland. At Shannon er den lengste elven i enten Irland eller (det som nå er) Storbritannia var tydeligvis kjent på 1100-tallet, selv om et kart over tiden viste at denne elven renner ut av det sørlige Irland.
Det er noen bielver i Shannons elvebasseng som har overvann som er lengre (fra kilde til munning) enn fra kilden i Shannon Pot på 360,5 km, for eksempel elven Owenmore, total lengde 372 km i grevskapet Cavan og Boyle, total lengde 392,1 km med kilden i grevskapet Mayo.
Shannon er en tradisjonell ferskvannselv for omtrent 45 % av dens totale lengde. Hvis man unntar tidevannsmunningen på 102 km fra dens totale lengde på 360 km, hvis man også unntar innsjøene fra Shannons ferskvannsstrøm på 258 km, da er den utelukkende ferskvannselvet Shannon kun omtrent 161 km lang.
Bortsett fra å være Irlands lengste elv, er Shannon også den desidert største elv i Irland ved dens vannførsel. Den har en langsiktig gjennomsnittlig strømningshastighet på 208,1 m3/s (ved Limerick). Dette er det dobbelte av strømningshastigheten til Irlands nest største elv, elven Corrib (104,8 m3/s.).
Verneområder
Shannon Callows, områder i lavlandet langs elven, er klassifisert som et spesielt viktig verneområde.
Bosetninger
Bosetninger langs elva (går oppover) er blant annet Kilrush, Tarbert, Glin, Foynes, Askeaton, Shannon by, Limerick, Castletroy, Castleconnell, O'Briensbridge, Montpelier, Killaloe, Ballina, Portumna, Banagher, Athlone, Lanesborough, Carrick-on-Shannon, landsbyen Leitrim og Dowra.
Historiske aspekter
Elva begynte å renne langs sitt nåværende løp etter slutten av den siste istiden.
Norrøne nordboere, eller vikinger, slo seg ned i regionen på 900-tallet og brukte elven til å markere sin tilstedeværelse og plyndre de rike klostrene langt inne i landet. I 937 havnet nordboerne i Limerick med nordboerne i Dublin ved Lough Ree og ble beseiret. Det var kulminasjonen av en 20 år lang maktkamp.
På 1600-tallet var Shannon av stor strategisk betydning i militære krigføringer i Irland da den dannet en fysisk grense mellom øst og vest i landet. I de irske forbundskrigene 1641–1653 trakk irene seg bak Shannon i 1650 og holdt ut i ytterligere to år mot engelske parlamentariske styrker. Ved å forberede en engelsk bosetting etter Oliver Cromwells erobring av Irland, skal han ha sagt at de gjenværende irske grunneierne ville gå til «Hell or Connacht», med henvisning til deres valg av tvungen migrasjon vestover over elven Shannon, eller å bli drept, og dermed frigjøre østlige jordeiendommer for de innkommende engelske nybyggerne.
I Vilhelmskrigen i Irland (1689–1691) trakk jakobittene seg også tilbake bak Shannon etter deres nederlag i slaget ved Boyne i 1690. Athlone og Limerick, byer som hadde kontrollen over broer over elven, ble blodige beleiringer.
Det er bygget flere sluser som gjør mesteparten av elva farbar for mindre båter. Det er forbindelse for båter fra Shannon til Dublin både gjennom Grand Canal og Royal Canal. Det er også forbindelse til elva Erne gjennom Shannon-Erne-kanalen.
I 1980-årene har mye blitt investert i havnekapasitet i utløpet av Shannon. Det er bygget en oljeterminal ved Foynes og en enkel flybensinkai ved Shannon internasjonale flyplass. I 1982 ble det bygget et større anlegg ved Aughinish for videreforedling av bauxitt fraktet fra Vest-Afrika og deretter transport til Canada for videreproduksjon til aluminium. I 1985 åpnet et stort kullkraftverk ved Moneypoint som forsynes med 150 000 tonns lasteskip.
Fiske
Selv om fiskeindustrien i Shannons elvemunningen nå er utarmet, sysselsatte den i sin tid hundrevis av menn langs dens lengde. Ved Limerick brukte fiskere basert på Clancy's Strand en liten trebåt kalt gandelow for å fange laks. Fiskere langs Shannons bielv Abbey brukte et garn og en båttype kjent som en breacaun for å fiske mellom Limerick by og Plassey fram til 1929. I 1929 hadde byggingen av en demning ved Ardnacrusha fått alvorlig innvirkning på lakseoppdrett, og dette, sammen med innføringen av fiskekvoter, hadde på 1950-tallet ført til at laksefisket opphørte. Fritidsfisket pågår imidlertid fortsatt. Lenger ned i Shannons elvemunningen ved Kilrush ble en tradisjonell båt kalt currach brukt til å fange sild samt å fange laks med drivgarn.
Dobromir Dimitrov
Dobromir Dimitrov (født 7. juli 1991) er en bulgarsk volleyballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der laget hans ble nummer 4.
Stian Rasch
Han har tidligere spilt for Asker Fotball og Hønefoss og Mjøndalen.
Han kom til Hønefoss før 2007-sesongen, og har tidligere også spilt for Lyn.
Somerset County
Somerset County er navnet på fire fylker i USA:
Albert Wedemeyer
Albert Coady Wedemeyer (født 9. juli 1897 i Omaha i Nebraska i USA, død 17. desember 1989 i Fort Belvoir i Virginia) var en amerikansk general.
Liv og virke
Wedemeyer ble uteksaminert fra United States Military Academy i West Point. Etter at andre verdenskrig brøt ut i Europa ble han forfremmet og satt inn i planleggingsavdelingen ved US War Department og var med på den begynnende planlegging av landgangen i Normandie.
I 1943 ble han stabssjef under Lord Mountbatten. Fra 1944 til 1946 var han stabssjef for general Chiang Kai-shek og kommandant for de sørøstasiatiske stridskrefter i Kina. I 1948 ble han sjef for styrkenes planleggingsstab.
Han støttet general Lucius D. Clays planer om å sette i gang en luftbro under Berlinblokaden.
Han ble forfremmet til general i 1954, etter at han i 1951 var trådt ut av aktiv tjeneste.
Interglossa
Interglossa er et internasjonalt hjelpespråk som blei lagt fram av Lancelot Hogben i 1943.
JK Place Capri
JK Place Capri er et luksushotell på Capri. Det ligger nordøst for byen Anacapri, vest for Marina Grande. Det ble etablert i 2007. Hotellet har 22 rom og åtte suiter, og ligger i en restaurert villa fra 1800-tallet som en gang tilhørte to velstående amerikanske søstre, Sadiee og Kate Woolcott-Perry.
Interglossa
Hogben mente, som Giuseppe Peano og Edgar von Wahl, at internasjonale hjelpespråk var mest til nytte for intellektuelle, og at en viktig funksjon var å kommunisere vestens vitenskapelige kunnskap.
JK Place Capri
I Forbe's Travel Guide står det om hotellet: "Great attention to detail, elegance, and beautiful views have made a winner of this hotel, in spite of its less-than- desirable location on the main road from the harbor up to Capri and Anacapri." Utsmykningen er beskrevet som "avante garde" med stoler trukket med sebraskinn og høyryggede møbler i florentinerstil "
Interglossa
Men i motsetning til Peano og von Wahl mente han at det var østlige intellektuelle f.eks. i Asia, som trengte sånn overføring av kunnskap mest. Ulikt dem så han derfor ikke sitt hjelpespråk som særlig retta mot Vestens elite, men mot intellektuelle utafor den europeiske kulturkretsen. Språket måtte være spesielt lett for dem.
Interglossa skiller seg fra de samtidige nylatinske språka ved å hente mange flere røtter fra gresk, ut fra argumentet om at greske, og sekundært latinske, fremmedord er grunnlag for vitenskapens internasjonale språk.
Grammatikken derimot, likner mer på den kinesiske, men er også påvirka av Basic English. Interglossa er helt isolerende, ingen ord bøyes. Det samme ordet kan fungere som substantiv, adjektiv og adverb, verb, preposisjon og konjunksjon. Egentlige verb er bare 20, verb fra vestlige språk oversettes med sammensetninger av et av dem og et annet ord. Ordstillinga i setningen er fast bestemt.
Interglossa representerte en tendens stikk motsatt av den som rådde blant skapere av internasjonale hjelpespråk på midten av 1900-tallet. En del av ideene bak språket, bl.a. i grammatikken, kan ha vært med på å inspirere Loglan (publisert 1960).
Ei gruppe har fra 1981 jobbet for en reformert form for Interglossa med navnet Glosa.