cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jarl av Wiltshire
Jarldømmet ble først dannet for Hervey le Breton som giftet seg med Sybilla, en datter utenfor ekteskap av kong Stefan av England. Tittelen gikk ut av bruk da Hervey mistet sine engelske landområder som en følge av Det engelske kaos under Stefan ettersom man på denne tiden ikke kunne være jarl uten å ha landområder som støttet tittelens verdighet.
For andre dannelse ble det mer komplisert: Patrick De Salisbury fikk dannet jarl av Wiltshire av keiserinne Maud av England sannsynligvis en gang etter juli 1143, men han ble vanligvis titulert som jarl av Salisbury. Han var den andre, men første overlevende sønn av William De Salisbury og barnebarn av Walter av Salisbury, grunnleggeren av priorinneklosteret av Brandenstoke i Wiltshire. Han ble sheriff av Wiltshire i oktober 1152 og da ble han titulert som «jarl Patrick, sheriff» i et skriv fra kong Stefan. Patrick De Salisbury, jarl av Wiltshire, videreførte tittelen til sin oldebarn Margaret Longespee. Hun giftet seg med Henry de Lacy, jarl av Lincoln, som hun fikk en datter med og som ble suo jure grevinne av Lincoln og Wiltshire ved hennes mors død. Hun giftet seg tre ganger, men jarledømmet Wilshire synes å ha blitt tilbakeført til Kronen ved hennes død i oktober 1348.
William le Scrope fikk dannet tittelen som jarl av Wiltshire i 1397. Hen ble henrettet i løpet av de hendelser som førte til avsettelsen av kong Rikard II av Henrik IV. Charteret som bevilget hans jarledømme begrenset «arveligheten til mannlige medlemmer», men hadde ikke den vanlige tilleggsbegrensningen om «av hans kropp». Således kunne slektninger fra en sidegren i 1859 kreve jarledømmet, men kravet ble avvist av Overhuset.
Den neste dannelsen var for James Butler, den eldste sønnen av den fjerde jarlen av Ormonde. Han kjempet på Lanchasters side i slaget ved Townton (1461) og ble etterpå henrettet og tittelen nedlagt.
Jarledømmet ble neste gang holdt av tre medlemmer av Stafford-familien, først med John, en yngre sønn av den 1. hertug av Buckingham.
Dronning Anne Boleyns far Thomas Boleyn var mottaker av den neste dannelsen, men han døde uten en arving (hans sønn ble henrettet sammen med søsteren).
Ponte Preta
Navnet eller begrepet Ponte Preta har flere betydninger:
Kolsås leir
Kolsås leir er en militærleir ved Kolsås i Bærum kommune. Forsvarsmateriell, Nasjonal sikkerhetsmyndighet og Cyberforsvaret er de største avdelingene som holder til i leiren. Leiren er delt inn i et daganlegg og et fjellanlegg. Fjellanlegget ligger inne i fjellet, mens daganlegget betegner de delene av leiren som ligger utenfor fjellet. Leiren har også et stort idrettsanlegg.
Hundreårsflom
Hundreårsflom betegner statistisk hvor stor flom som kan forventes i et område i løpet av hundre år. Statistisk sett er det hvert år 1 % sannsynlighet for at en hundreårsflom inntreffer. Allikevel kan altså to eller flere hundreårsflommer opptre med kort tids mellomrom. I så måte er det 63 % sjanse (ref. gjentaksintervallen) for at det oppstår en hundreårsflom i løpet av de neste 100 årene og 10 % sjanse for at en vil opptre i løpet av ti år.
Kolsås leir
Avdelinger
Leiren huser følgende avdelinger:
Historie
Den første byggingen på Kolsås leir startet i 1950-årene. Den ble i 1954 tatt i bruk av NATOs nordkommando, Allied Forces Northern Europe, som før dette hadde hatt tilholdssted ved Voksenkollen Hospits siden 1951. Nordkommandoen flyttet i 1994 sine fasiliteter til Jåttå utenfor Stavanger, og Akershus kommandantskap tok da over leiren. Forsvarets tele- og datatjeneste (FTD) flyttet til leiren i 2000. I 1994 åpnet ny kantine og velferdsbygg.
Easterhouse
Frem til 1950-tallet bestod området for det meste av landbruksområder, men det var også en liten landsby. Etter andre verdenskrig ble det gjennomført en omfattende boligbygging for å avlaste de overfylte boligområdene i sentrum av Glasgow. Folketallet var på begynnelsen av 1960-tallet på sitt høyeste med 56 000. Området fikk etter hvert store sosiale problemer på grunn av at det manglet grunnleggende tilbud for beboerne som butikker og idrettsanlegg, det var også dårlig transporttilbud. Fra 1980-tallet har området i stor grad blitt renovert og har fått de tilbudene det tidligere manglet.
Yamunanagar
Yamunanagar (også skrevet Yamuna Nagar, hindi:, panjabi: ) er en by og et kommunestyre i distriktet Yamunanagar i den indiske delstaten Haryana. Byen er administrativt hovedkvarter i dette distriktet, og hadde 189 587 innbyggere i 2001. Denne byen er kjent for sin produksjon av kryssfinerenheter. Den eldre byen kalles Jagadhri. Byen har en jernbanestasjon som forbinder det til resten av India. National Highway 1 (NH 1, New Delhi-Wagah) ligger ikke så altfor langt unna, mens National Highway 73A, som forbinder byen til Paonta Sahib i Himachal Pradesh, starter her.
På grunn av tilstedeværelsen av store mengder vann og fruktbar jord er de viktigste avlingene sukkerrør, ris, hvete, hvitløk osv. En av de viktigste inntektskildene til bøndene i Yamunanagar er agri-skogbruk, hvor bønder planter popler og eukalyptus i tillegg til å drive vanlig jordbruk.
Historie
Yamunanagar var tidligere kjent som Abdullahpur. Før Indias uavhengighet var det en liten landsby med befolkningen konsentrert rundt Jagadhri jernbanestasjon. Etter delingen av India valgte mange folk fra det pakistanske Punjab å gjøre Jagadhri/Yamunanagar til sitt nye hjemsted, og med denne innflyttingen ble byens kultur mer mangfoldig. Området hvor landet ble gitt til innflytterne, ble senere utviklet til Model Town-området av Yamunanagar, selve sentrum av byen.
Geografi
Byen ligger i gjennomsnitt 255 moh.. Elven Yamuna renner gjennom distriktet, og danner den østlige grensen mot nabodistriktet Saharanpur. Denne grensen fungerer også som en delstatsgrense, ettersom Saharanpur ligger i delstaten Uttar Pradesh. I nordd ligger en underliggende fjellregion, som har mer skog og massevis av bekker; det er det området der elva Yamuna strømmer ut av åsene og inn på slettene. Den nordlige grensen er også en delstatsgrense mot Himachal Pradesh. Sirmour i Himachal Pradesh er distriktet i nord med byene med byene Nahan og Paonta Sahib nær grensen til Yamunanagar. Vest og nordvest for Yamunanagar ligger distriktet Ambala, og i vest og sørvest ligger distriktet Kurukshetra. Slør for distriktet Yamunanagar ligger distriktet Karnal.
Demografi
Ved den offisielle folketellingen i 2001 hadde Yamunanagar et innbyggertall på 189 587. Menn utgjorde 54 % av befolkningen, mens 46 % var kvinner. Gjennomsnittlig lesekyndighet i byen var da 74 %, noe som var høyere enn det nasjonale gjennomsnittet på 59, %. Mannlig lesekyndighet var 77 %, mens kvinnelig lesekyndighet var 70 %. 12 % av byens befolkning var barn under 6 år.
Brastad
Brastad kan sikte til :
Sumbiar kommuna
Sumbiar kommuna er den sørligste kommunen på Færøyene. Den ligger lengst sør på Suðuroy, og omfatter stedene Akraberg, Akrar, Lopra, Sumba (administrasjonssentrum) og Víkarbyrgi. Kommunen ble opprettet ut fra Suðuroyar prestagjalds kommuna i 1908. 1. januar 2009 hadde Sumbiar kommuna 379 innbyggere, mot 661 i 1960.
Samfunn
Den største næringsveien i kommunen er fiskeriet, og det er også ett gårdsbruk. I slutten av 1990-årene hadde kommunen blant annet tre forretninger, to kiosker, gjestehus i Lopra og postkontor i Sumba. Sumbiar skúli er bygd for 50 elever i 1966, og Skúlin á Leiti for 24 elever i 1954. I skoleåret 2009/2010 går ingen elever på Leiti, men da skolen hadde elever var dette fra 1. til 5. klasse, og 6. og 7. klasse ved Sumbiar skúli. Her er det 13 elever i skoleåret 2009/2010, mens elevene på ungdomstrinnet går på skole i Vágs kommuna.
Politikk
Kommunestyret består av fem medlemmer. Jacob Vestergaard var borgermester i kommunen fra 1993 til 2004, og støttet en sammenslåing mellom alle kommuner på Suðuroy.
Siste kommunestyrevalg ble gjennomført 11. november 2008, og valgte kommunestyre med virkning fra 1. januar 2009.
Inverkeithing
Inverkeithing (skotsk-gælisk: Inbhir Chèitinn) er en havneby og prestegjeld i Fife, Skottland. Byen ble grunnlagt av kong David I på 1000-tallet, og gitt kongelig burgh av Malcolm IV på 1100-tallet. Slaget ved Inverkeithing ble utkjempet nær byen den 20. juli 1651, nær Pitreavie House mellom en engelsk hær under John Lambert og en skotsk hær ledet av James Holborne som del av en engelsk invasjon av Skottland.
Det var et viktig handelssenter under middelalderen, og dens industrielle arv bygget på steinbrudd og skipsopphugging som går tilbake til 1800-tallet. I 2016 hadde byen en estimert befolkning på 4890, noe som hadde økt litt i 2020 med 4820 innbyggere. Den sivile sognet ble rapportert å ha en befolkning på 8090 i 2011.
I dag er Inverkeithing et travelt pendlerknutepunkt: jernbanestasjonen er et hovedstopp for tog på Fife Circle Line som går nordover fra Edinburgh, og det er lokaliseringen til Ferrytoll Park & ​​Ride, som tilbyr bussforbindelser over Forth og til resten av Fife. Inverkeithing ligger på Fife Coastal Path, en av Skottlands Great Trails, det vil si store turstier.
Opprinnelsen til navnet
Stedsnavnet er av skotsk-gælisk opprinnelse, Inbhir Céitein. Inbhir er et vanlig element i stedsnavn med gæliske røtter og betyr «sammenløp, tilstrømning» (se Aber og Inver), dermed «munningen til Keithing/Céitein». Keithing er navnet på en liten elv som renner gjennom den sørlige delen av byen. Simon Taylor bemerker at navnet Keithing sannsynligvis inneholder den piktiske *coet, «ved», så Keithing-elven ville ha betydd «bekk som renner gjennom eller forbi eller kommer fra skog». William Watson antok i 1910 en etymologisk kobling mellom hydronymet Keithing og den walisiske cethinen, «mørk, dunkel» (jfr. Bryncethin).
Niedersachsenstadion
HDI-Arena (tidligere: Niedersachsen-Stadion) er et tysk fotballstadion i Hannover. Det er hjemmebane for det tyske storlaget Hannover 96. Dette stadionet ble bygget i 1954, men er renovert fra 2003 til 2005. Navnet på stadion er fra sponsoren HDI, et forsikringsselskap. Kapasiteten er 49 000. Dette var én av banene det ble spilt kamper på i fotball-VM 2006. Kapasiteten ble redusert til 34 311 (alle sitteplasser) under VM.
Nuristān (provins)
Nurestan-provinsen (også skrevet Nuristan) er en av 34 provinser i Afghanistan. Den ble opprettet i 2001 fra de nordlige delene av Laghman- og Konar-provinsene.
Provinsen ligger på de sørlige sidene av Hindu Kush-fjellene nordøst i landet og Nurestan strekker seg over et område som avgir vann til Alingâr, Pech, Landai Sin og Kunar-elvene. Provinsens administrasjonssenter er Nurestan. Den grenser til Badakhshan i nord, Kapisa i vest, Laghman og Konar i sør og Pakistan i øst.
Inntil 1890-årene var regionen kjent som Kafiristan (persisk: Hedningenes land) på grunn av dets etniske folk, nuristanerne (med et antall rundt 60 000) som praktiserte animisme. Regionen ble erobret av emir Abdur Rahman Khan i 1895–96 og nuristanerne ble konvertert med makt til islam. Regionen fikk navnet Nurestan, som betyr de opplystes land, en refleksjon av opplysningen av de hedenske nurestanerne av lyset fra islam. Se også: Tiden før islam (Afghanistan).
Uddevalla kommune
Uddevalla kommune er en kommune i Västra Götalands län i landskapet Bohuslän i Sverige. Kommunens administrasjonssenter ligger i Uddevalla.
Tettsteder
Uddevalla kommune har ti tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.
Arve Haug
Arve Haug (født 27. januar 1949) er en norsk gårdbruker og politiker (Sp).
Ulricehamn
Ulricehamn er en by i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. Den er administrasjonssenter for Ulricehamn kommune. I 2010 hadde tettstedet 9 787 innbyggere.
Arve Haug
Han var ordfører i Leka kommune 1988–1995 og 2003–2011, og medlem av Nord-Trøndelag fylkesting 1995–2003.
Ulricehamn
Ulricehamn ligger ved elven Ätrans utløp i innsjøen Åsunden. Byen ligger cirka 32 kilometer øst for Borås og 49 kilometer vest for Jönköping. Byen er oppkalt etter Ulrika Eleonora av Sverige, den het tidligere Bogsund.
Arve Haug
Han er sønn av småbruker Einar P. Haug og Emma Pedersen på Haug på Leka.
Uddevalla kommune
Tettsteder
Noter:
Kappløpet mot havet
Kappløpet mot havet er en betegnelse på de tidligste, mobile fasene av kampene på Vestfronten under Første verdenskrig.
Kappløpet gikk gjennom det nordlige Frankrike og Belgia, fra midten av september da tyskerne hadde vunnet slaget om grensene og fram til slutten av det første slaget ved Ypres 22. november 1914. Under kappløpet mot havet forsøkte de tyske styrkene å nå de franske kanalbyene Calais og Dunkerque, som var hovedforsyningshavner for den britiske ekspedisjonsstyrken.
Området mellom Aisne og havet var nesten tomt for militære styrker da disse var stasjonert ved grensene. Under den tyske framrykkingen forsøkte partene å gå rundt hverandres flanker, samtidig med at nye tropper ble ført frem langs jernbanelinjene. Til slutt nådde de tyske styrkene havet nådd i Flandern, og en sammenhengende, stillestående, frontlinje strakk seg da fra Sveits til Belgia.
Da slaget ved Ypres stoppet den tyske framrykningen, gikk krigen over i den skyttergravskrigen som preget kamphandlingene på dette frontavsnittet resten av krigen.
Lothar von Trotha
Adrian Dietrich Lothar von Trotha (født 3. juli 1848 i Magdeburg, død 31. mars 1920 i Bonn) var en prøyssisk infanterigeneral som virket under den europeiske kolonialismen. Han deltok i den østerriksk-prøyssiske krig, den fransk-prøyssiske krig, knusingen av bokseropprøret i Kina og herero-oppstanden i Tysk Sydvest-Afrika, som han ledet som øverstkommanderende for kolonistyrken og koloniens guvernør.
Han var gift med Lucy Goldstein-Brinckmann, datter av en bankdirektør av jødisk opprinnelse.
Etter hans død ble han utnevnt til æresfører for Hitler-Jugend.
Handlingene hans har senere blitt kalt for «1900-tallets første folkemord» og flere historikere har sett likheter med hans utryddelse av hereroene og Holocaust. Under en minneseremoni i Namibia i 2007 beklaget von Trotha-familien de overgrep som hadde blitt begått. «Vi, von Trotha-familien, skammer oss dypt over de forferdelige hendelsene som fant sted for 100 år siden. Det ble begått grove brudd på menneskerettighetene den gang.»
Brasmegrasfamilien
Brasmegrasfamilien (latin: Isoetaceae) er familie av relativt primitive kråkefotplanter (innenfor karsporeplanter). Familien har bare en slekt, nemlig brasmegrasslekten (Isoetes). Tidligere regent man brasmegrassplanter som en egen klasse  (Isoetopsida) innenfor karsporeplantene, men idag henføres de til kråkefotplantene.
Brasmegrass-artene er flerårige og har gaffelformede skuddgreiner.
2011 i Sør-Korea
Begivenheter i året 2011 i Sør-Korea.
Isildur
Familien til Isildur var av de trofaste, også kjent som Elendili (alvevennene), som forholdt seg trofaste til de gamle tradisjonene og holdt Valaene høyt i ære, og opprettholdt sitt vennskap til alvene. Isildur så ut til å ha en bra start på livet, men Númenor hadde lenge gått gjennom sin nedgangstid og var på sitt verste. Den Mørke Herren, Sauron, som tidligere hadde blitt tatt til fange av númenoreerne, hadde manipulert den samme kongen som fanget ham, Ar-Pharazôn, og blitt hans personlig rådgiver. Etter hvert klarte Sauron å overbevise kongen om å brenne det Hvite tre, Nimloth. Isildur ville ikke tillate dette guddommelige symbolet å forsvinne, spesielt etter at den forrige kongen, Tar-Palantir, hadde spådd at dersom det Hvite Treet forsvant, ville kongeslekten også forsvinne. En natt klarte Isildur å snike seg inn i gården hvor Det Hvite Treet stod og var bevoktet. Han klarte å redde en frukt fra treet, men ble oppdaget av vaktene og måtte kjempe seg ut. Heldigvis var han i forkledning slik at ingen gjenkjente ham. Han ble dødelig såret mens han flyktet, men klarte å komme seg i sikkerhet og plantet det nye treet. Så snart frøet fra Nimloth vokste ble Isildur raskt helbredet av dets magi.
I år 3319 A.T. seilte Ar-Pharazón med flåten sin mot Valinor, en handling som førte til at Númenor ble senket i havet av Ilúvatar. Men Isildur og familien hans hadde også klargjort ti skip som de brukte for å seile østover mot Midgard sammen med andre alvevenner. Elendil seilte med sine fire skip nordover mot Eriador, hvor han grunnla det Nordariket Arnor. Isildur og Anárion seilte med sine seks skip sørover, og til innløpet av elven Anduin. Her grunnla de Sør-riket Gondor, med sin hovedstad Osgiliath som ble bygget på elva. Selv om Elendil var høykonge av begge rikene forholdt han seg for det meste med Arnor, og han tillot sine sønner å styre Gondor på hans vegne. De to brødrene grunnla også hver sine byer: Anárion grunnla Minas Arnor, solens tårn (senere kalt Minas Tirith), og Isildur grunnla Minas Ithil, månens tårn (senere kalt Minas Morgul). Det var i hans by at Isildur plantet det nye Hvite Treet.
Brasmegrasfamilien
Sporene sitter øverst i skuddet eller i egne aks. Plantene har enten bare én sporetype (homospori, som er den opprinnelige tilstanden og er bevart i kråkefotfamilien), eller både hunnlige storsporer og hannlige småsporer (heterospori, som hos brasmegras og dvergjamner). Brasmegrass har storsporer innerst ved de ytre rosettbladene og småsporer ved de indre.
If You’re Feeling Sinister: Live at the Barbican
If You're Feeling Sinister: Live at the Barbican er et konsertalbum fra Belle & Sebastian som ble sluppet 6. desember 2005. Albumet er en innspilling av en konsert bandet holdt den 25. september 2005 i London, hvor albumet If You're Feeling Sinister fra 1996 ble spilt i sin helhet. Bandet hadde tidligere ikke vært fornøyd med produksjonen på det originale albumet og gav derfor ut konsertopptaket for å rette opp manglene.
Isildur
Isildur klarte også å danne en allianse med en gruppe mennesker som bodde i Ered Nimrais (Kvitklettene). Deres konge sverget på Erech Steinen at dersom Sauron vendte tilbake, så skulle han og hans folk hjelpe Gondor i dets kamp.
Brasmegrasfamilien
Taksoforhold
Taksogrupperingen av brasmegrasfamilien er slik, med angivelse av noen arter, hvorav stivt og mykt brasmegras vokser i Norge:
If You’re Feeling Sinister: Live at the Barbican
Albumet ble opprinnelig kun gjort tilgjengelig på iTunes Store og salget var til inntekt for ofrene etter jordskjelvet i Indiahavet 2004. Senere har albumet vært tilgjengelig fra andre nettbaserte musikkbutikker.
Isildur
I år 3429 A.T. begynte Det siste Forbundets Krig da Sauron, som hadde vendt tilbake, angrep og okkuperte Isildurs by, Minas Ithil. Det Hvite Treet ble brent ned, men Isildur klarte å redde en frukt fra det før han flyktet. To år etter ble Det siste Forbund av alver og mennesker dannet under ledelse av Isildur far, Elendil, og Gil-galad, alvenes høykonge. De klarte å gjenerobre Minas Ithil i år 3441, og dermed marsjerte de mot Mordor.
Brasmegrasfamilien
Eksterne lenker
Isoetales Porybliny
If You’re Feeling Sinister: Live at the Barbican
Sporliste
Alle sanger skrevet av Stuart Murdoch.
Isildur
Det er uklart når dette skjedde, men på et tidspunkt under krigen dro Isildur for å be kongen av mennene fra Ered Nimrais om å oppfylle sin ed. Men til Isildurs overraskelse erklærte kongen at de ikke ville delta i kampen, og det siste seg at de tidligere hadde tilbedt Sauron. Isildur lyste så en forbannelse på dem, hvor han erklærte at de skulle aldri få hvile i fred før de hadde oppfylt deres ed. Disse mennene flyktet inn i fjellene, og deltok ikke på noen av sidene under krigen. De ble senere kjent som Dunhovs døde menn, eller edbryterne. Deres ed ble ikke oppfulgt før slutten av Ringkrigen over 3000 år senere.
Det var i år 3441 A.T. at Sauron ble beseiret etter en syv års beleiring av hans festning Barad-dûr. Isildurs bror Anárion ble drept av en stein som ble kastet på han fra det mørket tårnet. Hans far Elendil ble drept av Sauron, og sverdet hans, Narsil, knakk under ham. Isildur tok det knekte sverdet og skar den fingeren av Saurons hånd som bar den ene ringen, herskerringen. Sauron's fall markerte slutten på det andre tidevervet. Elrond prøvde å overbevise Isildur om å ta ringen med til Orodruin (dommedagsberget) og ødelegge den, men Isildur nektet å gi fra seg ringen, og krevde den som mannebot for sin far.
Etter dette ble Isildur kronet til konge av hele sin fars rike. Han plantet et nytt Hvitt Tre i Minas Arnor, Anárions by, til minne om sin bror, og begravde sin far Elendil i en hemmelig grav som bare kongene av Gondor fikk vite beliggenheten til. I tillegg etterlot Isildur noe skriftlig informasjon om ringen, hvor han bl.a. skrev om hvordan man kan finne ut om en ring er Sauron sin ring.
Han beholdt ringen helt til han falt i år 2 i tredje tideverv. Han bestemte seg for at han skulle dra nordover og styre Arnor, slik hans far gjorde. Men på veien dit tok orkene ham i bakhold og drepte ham, og ringen sank til bunns i elva Langlilja, som renner ut i den store elva Anduin.
Isildur hadde fire sønner: Elendur (3299 A.T. - 2 T.T.), Aratan (3339 A.T. - 2 T.T.), Ciryon (3379 A.T. - 2 T.T.) og Valandil (3430 A.T. - 249 T.T.). Hans eldste sønn var den eneste som ble født på Númenor. Alle bortsett fra den yngste ble drept samme dag som faren. Etter Isildurs død ble det ikke valgt en ny høykonge av Gondor og Arnor, ettersom de to rikene splittet. Hans nevø Meneldil, Anárion sin sønn, ble konge av Gondor. Åtte år senere ble Isildurs eneste overlevende sønn, Valandil, konge av Arnor.
Referanser
Figuren in Tolkiens Welt
Guild Wars
Guild Wars er et massivt flerspiller internettbasert rollespill (engelsk: «Massively Multiplayer Online Role-Playing Game (MMORPG)»). Guild Wars er utviklet av ArenaNet, et datterselskap av det sørkoreanske selskapet NCsoft. Spillet ble utgitt i tre episoder (kalt campaigns). Hver av dem introduserte et nytt kontinent i spillets fiktive verden sammen med nye klasser, utvidet spillmekanikk og flere konkurransetyper. En fjerde episode var under produksjon, men ble senere gjort om til en utvidelsespakke, som ble etterfulgt av noen mindre utvidelser. Det har siden kommet et nytt spill i serien: Guild Wars 2.
Historie
''Guild Wars: Prophecies
I Guild Wars: Prophecies er hovedoppdraget å redde spillerens hjemland, Ascalon, fra en invasjon av Charr, en type store, løveliknende vesener. Etter hvert blir Ascalon beseiret av beistene, og en del av befolkningen flykter under kommando av prins Rurik. Reisen går over The Shiverpeak Mountains, et fjellandskap befolket av både vennligsinnede og fiendtlige dverger, til det frodige landet Kryta, som styres av organisasjonen The White Mantle. Men i Kryta finnes det også en gruppe som motarbeider The White Mantles totalitære styre. Den kaller seg The Shining Blade og forteller spillerne at The White Mantle i smug ofrer borgere til gudene sine for å få kraft og beskyttelse i form av Mursaat, magiske vesener som er meget sterke og fryktsomme i kamp.
I det nesten alt håp er ute møter spillerne den kloke og kraftige magikeren Vizier Kilbrohn, som forteller dem hvordan de kan øke sin styrke for å hamle opp med Mursaatene. Heltene setter kursen mot The Crystal Desert hvor de blir satt på tre prøver før de får snakke med en synsk og vis drage. Disse prøvene kalles The Trials of Ascencion.
Dragen sender heltene opp i The Southern Shiverpeaks - de sørlige delene av fjellkjeden nevnt over - for å finne den siste ingrediensen som må til for å motstå Mursaatenes sterke magi. Dette finner de i form av Armor Infusion, et stoff som lar rustninger motstå Mursaatenes angrep. Nå kan The Southern Shiverpeaks og deretter Thunderhead Keep renskes for Mursaater. Da er det på tide å reise til The Ring of Fire Island-Chain, som er en gruppe vulkanske øyer, for å fjerne de siste restene av Mursaat og stenge en portal til underverden før verden blir invadert av Titaner som vil utrydde menneskeheten.
Guild Wars: Factions
En mystisk pest som gjør at folk og dyr blir gale og voldelige sprer seg utover Cantha - et landskap inspirert av Øst-Asia. Sammen med Master Togo, som er læremester i Shing Jea Monastery, og en av hans beste elever, Broder Mhenlo, som er en spillkarakter fra Prophecies, skal spilleren finne årsaken til den mystiske pesten. Det kommer melding om at den samme pesten også herjer på fastlandet. Spilleren må reise til hovedstaden i Cantha, Kaineng Center, for å følge sporene. De som blir smittet blir ikke bare voldelige, men får også merkelige utvekster rundt på kroppen. Etter hvert dukker flere og flere spor opp etter Shiro Tagatchi - en av den forrige keiserens livvakter. Shiro ble maktsyk og drepte keiseren og vaktene hans, men noen av dem klarte å ta livet av ham før de selv døde. De tilhørte ulike faksjoner: Kruzick og Luxon. Master Togo mener imidlertid at Shiro ikke er borte for godt og foreslår å samle Kurziks og Luxons for å slå tilbake pesten og dens skaper en gang for alle. Dette er lettere sagt enn gjort fordi faksjonene har vært fiender i flere generasjoner. Mens spilleren prøver å få dem til å samarbeide, står Shiro opp fra de døde, for igjen å invadere keiserens palass og forsegle alle inn- og utganger med en hel hær av Shiro-keen: Shiros egne og ekstremt sterke, demoner. Da valger Luxons og Kurziks å samarbeide for å knekke trusselen som kan kan ødelegge hele landet. Spilleren må skynde seg tilbake til hovedstaden for å drepe Shiro og sende ham tilbake til underverdenen.
Guild Wars: Nightfall
Guild Wars: Nightfall er den tredje episoden av Guild Wars.
Guild Wars: Eye of The North var under utvikling som en fjerde episode, men ble senere gjort om til en utvidelsespakke, som ble etterfulgt av noen mindre utvidelser for å avslutte ulike handlingstråder.
Oppbygning
Man kan spille på to måter: PvP og PvE.
I alle spillene følger det med nye ferdigheter (engelsk: «skills»); det finnes også mange kjerneferdigheter («core skills») som har vært med fra starten.
Klasser
Når spilleren lager en ny spillfigur (engelsk: «character») i Guild Wars kan hun velge mellom flere klasser. Den første episoden hadde 6 klasser; de to neste la til 2 hver. De seks opprinnelige klassene var:
Kriger (engelsk: «Warrior»): Sterke og seigliva krigere som bruker våpen som sverd, øks og hammer for å beseire fiender.
Vandrer (engelsk: «Ranger»): Bruker naturen til sin fordel ved å legge ut feller og mane fram ånder (spirits). I kamp står de som regel på avstand og skyter på fienden med pil og bue, og sender kjæledyrene sine (pets) inn i kampen.
Elementalist: Kaller på de fire elementene (ild, luft, vann og jord) for å beseire fiendene. Elementalistene sin jobb i kamp er å stå på avstand og gjøre stor skade på kort tid. De har ikke noen kraftig rustning, så de er svake i nærkamp.
Monk: Hjelper laget med å holde seg i live. Munken er den mest effektive helbrederen, med formler/bønner som gir seg selv og lagkameratene flere livspoeng («healing prayers»). En munk kan også forhånsbeskytte mot skade («protection prayers») og selv gjøre skade («smiting prayers») men dette er stort sett bare brukt når munken går alene uten et lag å støtte seg til.
Nekromanser (engelsk: «Necromancer»): Bruker svart magi til å skade motstandere og kan vekke opp zombie-liknende vesener som hjelper til i kampen.
Mesmer: Bruker magi til å forvirre sine fiender, samt gjøre dem svakere. Dette er til stor hjelp for resten av laget.
Med episoden Guild Wars: Factions kom klassene snikmorder og ritualist:
Snikmorder («Asassin», lagt til i Factions): Snikmorderne bruker kniver og kraftige og raske angrepkombinasjoner til å drepe fiendene, men de tåler ikke så mye skade som de andre klassene. Spilleren må derfor lære seg å unngå skade for å bli en god snikmorder.
Ritualist (lagt til i Factions): Maner frem ånder som hjelper laget i kamp. Etter munkene er dette en av de beste klassene når det gjelder å beskytte laget, men ritualistene er også effektive når det gjelder å skade motstanderne. Styrken deres ligger i åndene de maner fram.
Med episoden Guild Wars: Nightfall kom paragon og dervisj.
Paragon (lagt til i 'Nightfall''): Paragoner er spydkastere som blander egenskapene til krigere og speidere, siden de kan skade fiendene på avstand, samtidig som dee har angrep som skader nesten på samme måte som sverd. De kan også hjelpe lagkamerater med en enkel leging («healing»).
Dervisj (engelsk: «Dervish», lagt til i Nightfall): Dervisjer er kledd i kutter og væpnet med ljåer. Deres styrke er å skade mange fiender samtidig.
Etter å ha valgt en hovedklasse til den nye spillfiguren, kan man legge til en sekundærklasse («secondary profession») for å fylle ut og/eller forsterke egenskapene fra hovedklassen. Her er det til sammen 30 kombinasjoner å velge mellom, og hver kombinasjon har sine styrker og svakheter. For eksempel kan en kriger/munk gå i nærkamp og samtidig helbrede seg selv.
Utvidelsespakken Eye of the North introdusere ingen nye klasser.
Man kan lage en spillfigur som er hovedsakelig for PvE eller for PvE. PvP karakterer starter på nivå 20 og kan bare spille PvP.
Vårgårda
Vårgårda er et tettsted i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. Det er Vårgårda kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 5 133 innbyggere.
4. serierunde i Premier League 2011/12
4. serierunde i Premier League 2011/12 begynte lørdag 10. september med seks kamper klokka 15:00 før Bolton og Manchester United avslutta dagen med kveldskampen 17:30. Søndag 11. september spilte Norwich City mot West Bromwich klokka 13:30, før Fulham tok imot Blackburn klokka 16:00. Mandag 12. september tok QPR imot Newcastle.
Alle kamptidspunkter er engelske
Klauvnes
Klauvnes ligger på østsiden av Uløya i Skjervøy kommune i Troms. Klauvnes har fire gårder, hvorav bare én er bebodd på helårsbasis per 2018. Gården Myra ble bygd og drevet av Nils Kristen Jacobsen, stortingsrepresentant for Arbeiderpartiet fra 1945 til 1973.
Klauvnes var tidligere fergeleie for østsiden av Uløya, som del av fergeruten Rotsund - Havnnes- Klauvnes.
Pierre Harmel
Pierre Charles José Marie, grev Harmel (født 16. mars 1911 i Uccle, død 15. desember 2009 i Brussel) var en belgisk advokat, diplomat og kristendemokratisk politiker. Han var landets statsminister fra slutten av juli 1965 til midten av mars 1966 og arbeidet med å omorganisere NATO som utenriksminister.
Associação Atlética Ponte Preta
Associação Atlética Ponte Preta, alminnelig omtalt som Ponte Preta, er en brasiliansk fotballklubb, som holder til i Campinas i delstaten São Paulo. Klubben ble stiftet 11. august 1900, og er med det en av de aller eldste fotballklubbene i Brasil. Klubbens kallenavn er Macaca, og de spiller hjemmekampene sine på Estádio Moisés Lucarelli, som har en kapasitet på rundt 20 000 tilskuere. Erkerivalen er Guarani, som kommer fra samme by.
Pierre Harmel
Harmel var dr.jur. og kandidat i samfunnsvitenskap fra Université de Liège. Han ble medlem av Belgias parlament i 1946 og satt der frem til 1971. I 1958 og i 1960 var han landets justis- og kulturminister, og etter sin tid som statsminister ble han utenriksminister i Paul Vanden Boeynants' liberale regjering. Ved sin død den 15. desember 2009 var Harmel en av Europas eldste tidligere stats- eller regjeringssjefer.
Associação Atlética Ponte Preta
Ponte Preta har til tross for sin lange historie aldri vunnet noen titler av stor betydning. De kom nær ved å vinne delstatsmesterskapet i São Paulo i 1977, men måtte til slutt se seg slått 2-1 av Corinthians i finalen. Klubben rykket ned til Série B foran 2007-sesongen etter å ha blitt nummer 17 i Série A i 2006.
En norsk futsalklubb fra Stavanger er oppkalt etter Ponte Preta.
De nederlandske Antiller under Sommer-OL 2008
De nederlandske Antiller under Sommer-OL 2008. Tre mannlige sportsutøvere fra De nederlandske Antiller deltok i tre sporter under Sommer-OL 2008 i Beijing. De vant ingen medaljer. Friidrettsutøveren Churandy Martina var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Gunn Imsen
Gunn Imsen (født 11. juni 1946) er en norsk pedagogikkforsker og lærebokforfatter. Hun er professor ved Pedagogisk institutt, Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) i Trondheim.
Gunn Imsen har forsket på pedagogikk og didaktikk vært engasjert i praktisk-pedagogisk arbeidet i Norge. Forskingsarbeidet hennes omfatter læring og motivasjon, likestilling, læringsmiljø og skolemiljø. Hun har ledet flere forskingsprosjekter, blant annet ringpermprosjektet i Sverige.
Hun er særlig kjent som forfatter av læreboka Elevens verden – innføring i pedagogisk psykologi som kom ut første gang i 1984 og som i revidert form fortsatt er et sentralt verk innen pedagogutdanningen både i Norge og utenlands, spesielt i Norden. Gjennom denne og tvillingboka Lærerens verden – innføring i generell didaktikk (1997).
National Wrestling Alliance
National Wrestling Alliance (NWA) er en gruppe av uavhengige fribryterforbund. På 80-tallet var NWA en av fribrytingens store navn. Noen kjente NWA-stjerner inkluderer Ric Flair, Harley Race og Lou Thesz. En av fribrytingens største titler noensinne var NWA World Heavyweight Championship tittelen, som nå Total Nonstop Action Wrestling bruker. NWA kalte de forskjellige forbundene «territorier».
Frithiof Strömberg
Frithiof Strömberg eller Fritiof Strömberg (født Anders Wilhelm Fritiof Strömberg 25. august 1878 i Hovförsamlingen i Stockholm, død 6. juni 1911 i Oscars församling i Stockholm), var en svensk skuespiller og operasanger. Strömberg debuterte på scenen i 1902.
Frithiof var sønn av operasangeren Helmer Strömberg (1848-1910) og den tyskfødte riksgrevinnen Anna Martini. Han var gift med konsertpianist og pianopedagog Kerstin Sundbaum.
Strömberg omkom av skader han hadde pådratt seg under en kampscene i Wilhelm Peterson-Bergers opera Arnljot, hvor han spilte hovedrollen.
Lars Martin Vik
Lars Martin Vik (født 23. november 1978 i Oslo) er en norsk komponist og bassist.
Han er utdannet kontrabassist fra jazzlinja (NTNU) – Musikkonservatoriet i Trondheim 1999-2003.
Vik gav ut instrumental-albumet Växthus på AIM Records i 2008, og medvirker på plater med Gjerstad Funk- og Fiskarlag 2008, 2009, Latinga 2007, og Sandvika Storband 2005.
Sverre Henmo
Sverre Henmo (født 21. januar 1968 i Bærum) er en norsk forfatter. Han har skrevet for både barn, ungdom og voksne.
Henmo er utdannet sosiolog, og har variert yrkesbakgrunn, blant annet fra institusjon for psykisk utviklingshemmede barn, som barnehageassistent, som kirkegårdsarbeider og som lærer. Han har hovedfag i sosiologi fra Universitetet i Oslo (UiO), og ble kåret til «Årets sosiolog 2003» av Østlandsavdelingen i Norsk sosiologforening. Han har også studert matematikk og fransk.
Han debuterte i 1999 med boken Sammen er vi én og én og har etter det skrevet en rekke bøker.
Han var leder av organisasjonen Norske Barne- og Ungdomsbokforfattere (NBU) i perioden 2008–2011.
I 2011 ble han ansatt som forlagssjef i Aschehoug Barn og ungdom.
Min (gud)
Hans tidligste billedframstilling er blant de eldste eksemplene på store statuer funnet i Egypt. Han ble dyrket av kong eller høvding Skorpion II i førdynastisk tid og hans symbol er vist på Min-paletten. Hans kult kan ha utviklet seg fra dyrkelsen av hans fetisj, som er antatt å ha vært en pil med mothaker, en tordenkile eller fossilert belemnitt, en utdødd blekksprut, attraktiv grunnet dens spydlignende bakdel. Han ble ofte framstilt som en mann med en erigert fallos som han holdt sin venstre hånd og med høyre holdt han en vifte. Ved sjeldne tilfeller som en mann med løvehode. Som fruktbarhets- og vegetasjonsgud assosierte grekerne Min med Pan. Som et aspekt av Khnum var han skaperen av alle ting, «skaperen av guder og menn.» Mins hustruer var Iabet og løvegudinnen Repit, begge mindre gudinner.
Myter og funksjon
Hans kult var sterkest i Koptos (arabisk: Qift) og senere også i Akhmim (gresk: Panopolis, «Pans by») hvor han ble æret med store festivaler for hans «komme fram» med offentlig prosesjon og presentasjon av ofringer. Hans andre assosiasjoner omfattet den østlige ørkenen og forbindelsen til guden Horus. Den engelske arkeologen William Flinders Petrie gravde ut to store statuer av Min ved Koptos som nå er i Ashmolean Museum i Oxford og det er mulig at de er fra førdynastisk tid. Selv om han ikke er nevnt ved navn i en referanse til «han som holdt arm løftet i øst» i pyramidetekstene, er det en sannsynlig referanse til Min.
Hans betydning vokste i Mellomriket da han enda mer knyttet til solaspektet og fruktbarheten til Horus som guddommen Min-Horus. Ved Det nye rike ble han også smeltet sammen med Amun som guddommen Min-Amun-kamutef («Min-Amun – okse av hans mor»), delvis for at begge var assosiert med væren og oksen, og begge deler kunne bli sett på som symboler på virilitet. Min helligdom var kronet med et par oksehorn.
Potens og virilitet
Som den sentrale guden for fruktbarhet og mulig også orgastiske ritualer, ble Min identifisert av grekerne med deres gud Pan, som omtalt av Herodotos. Et trekk ved dyrkelsen av Min var den ville, tornete salatplanten (Lactuca virosa, «giftsalat») og Lactuca serriola («piggsalat»), som den hemmelige versjonen Lactuca sativa («hagesalat») kommer fra, ved at den hadde påståtte afrodisiakiske egenskaper og som man kunne framstille lateks når den ble kuttet, muligens sett på som sæd.
Som en gud for mannlig seksuell styrke og potens ble han æret under kroningsritualene under Det nye rike da farao var forventet til å så sine frø og således sikre den årlige livgivende oversvømmelsen fra Nilen. Ved begynnelsen av høstingen ble hans bilde tatt ut av tempelet og brakt ut på markene som en del av festivalen for Mins avreise. De var da velsignet med avlingen og spilte leker nakne til ære og hvor en av disse lekene var å klatre opp en høy påle, enten denne hadde en direkte symbolsk betydning eller ikke.
I kunsten
I egyptisk kunst ble Min framstil som dekket av liksvøp, med en krone med fjær, ofte med hans erigerte penis i sin venstre hånd og en vifte (autoritetsymbol) i høyre hånd som var løftet. Rundt hans forhode bar Min røde bånd som hang ned til bakken, kanskje et symbol for seksuell energi. Hans andre symboler var den den hvite okse, pil med mothaker, og en seng av salat som egypterne mente var seksuelt stimulerende ettersom egyptisk salatstengel var høy rett og knyttet til en melkelignende substans når den ble gnidd.
Selv en del krigsgudinner ble avbildet med kroppen til Min, inkludert hans fallos, og det førte også til avbildninger, tilsynelatende av Min, med hodet til en løvinne.
Hymne
I en hymne til Min er det sagt:
En annen hymne priset ham som den store hvite okse:
Logna kraftverk
Logna kraftverk er et vannkraftverk i elven Logna, et tilsig til Mandalselva nord for Åkersnes i Åseral kommune i Agder.
Beliggenhet og produksjon
Kraftverket utnytter et fall på 154 meter fra Juvatn til Svartevatn. Juvatn er oppdemmet og reguleres mellom 513 og 489 moh.
Installert effekt er 20,2 MW fra en francisturbin. Midlere årsproduksjon er på 100–105 GWh.
Vannet ledes i en 4,8 km lang tunnel samt en 228 meter lang rørgate fra inntaksmagasinet til kraftstasjonen.
Vänersborg
Vänersborg er en by i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. Den ligger i det sørvestlige hjørnet av innsjøen Vänern. Byen er administrasjonssenter for Vänersborg kommune og var i det tidligere for Älvsborgs län. I 2010 hadde byen 21 699 innbyggere.
Vänersborg fikk bystatus 1. februar 1644 av Dronning Kristinas formynderregjering.
Logna kraftverk
Historikk
Produksjonen startet i 1961.
Eierskap
Kraftverket eies av Å Energi.
Fylkesvei 2220
Fylkesvei 2220 går mellom Myrberget og Bygdebrua i Rendalen kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 667 (Hedmark).
Indramayu kullkraftverk
Indramayu kullkraftverk er et kullkraftverk under utbygging i regionen Vest-Java i Indonesia. Det får en installert produksjonskapasitet på 1 000 MW. Utlysning for utbyggingen vil foretas av staten.
Anlegget er en del av 10 000 MW-planen som skal bidra til å dekke økte behov i 2011. Dette er det største av de nye kullkraftverkene, som totalt skal gi 3 312 MW ny produksjonskapasitet.
Hundens opprinnelse
Hund
Europavei 46
Europavei 46 går mellom Cherbourg i Frankrike og Liège i Belgia. Veiens lengde er 617 km.
Stunner
Stunner er en steinalderboplass i Ski kommune, Akershus fylke
Under potethøsten i 1928 på gården Graverstua under Nordre Stunner, fant Johannes Mikkelsen bearbeidet flint. Mikkelsen var en belest mann med stor interesse for arkeologi. I februar 1929 reiste han til Oslo og overleverte 8 flintbiter til Universitetets oldsaksamling. Funnet viste seg å være noen av de eldste sporene etter mennesker på Østlandet. I ettertid er det levert inn ca. 700 funn fra boplassen.
Redskaper av flint
Flint spalter lett og gir en skarp egg. En dyktig flintsmed kan raskt forme flinten til pilspisser og andre redskaper. På Stunner er det funnet skrapere som er brukt til å berede skinn og glatte pilskaft. Det er også funnet borr, og andre skjæreredskaper.
Etter istiden kunne man samle flint på strendene langs kysten. Flintknoller som var frosset fast i isen ble ført hit med havstrømmene. Menneskene på Stunner må ha brakt med seg noen knoller med god flint, og sannsynligvis visste de hvor drivisen hadde lagt igjen flint på strendene.
De første menneskene i Norge
Alderen og dårlige bevaringsforhold for organisk materiale gjør at det bare finnes spor etter redskaper og avfall av flint og annen bergart. Ved Fløylivannet og Store Myrvatn i Rogaland er det funnet rester etter teltringer. Teltringer er stein som har vært brukt til å holde teltduken på plass. Stokker som holdt skinnteltet oppe, soveskinn som var utslitte, ødelagte padleårer, brukne pilskaft, gjenglemte fiskekroker, utslitte nett og ruser og matrester er borte.
De fleste boplassene fra denne perioden var små jaktboplasser med sesongbosetning. Fisk og skjell har vært en viktig del av kosten. Sel og småhval har nok vært minst like viktige byttedyr som rein. For å kunne leve et nomadeliv langs norskekysten, trengte man gode og sjødyktige båter. Båtene kan ha lignet inuittenes skinnbåter, umiak og kajakk.
Steinalderboplassen lå på en øy i skjærgården
For 11 000 år siden hadde isens tilbaketrekking blottlagt en skjærgård med mange øyer. En av disse er «Stunnerøya». Stranden hvor man kunne gå i land lå godt beskyttet. Vannet var grunt og det var lett å trekke opp båtene. Skinnteltene ble satt opp i ly av en stor ås i sør og en mindre høyde i nord. På Stunnerøya vokste dvergbjørk, hasselbusker, einer og vier og de første furutrærne hadde slått rot. Sommertemperaturen var omtrent som i dag, men vintrene var kaldere.
Boplassen ligger i dag 165 meter over havet. Da menneskene slo seg til her var havnivået ca. 160 meter høyere enn i dag. Den raske landhevingen førte til store endringer i landskapet. Etter bare 50 år lå boplassen mer enn 100 meter fra havet. På dette tidspunktet var sundet utenfor Stunnerboplassen stengt.
Dyrekommunikasjon
Dyrekommunikasjon er enhver handling hos et dyr som innvirker på handlingene til et annet dyr. Studiet av dyrekommunikasjon, av og til kalt zoosemiotikk, har spilt en viktig rolle av utviklinga av atferdsbiologi, sosiobiologi og studiet av dyrekognisjon.
Dyrekommunikasjon, og all forståelse av dyreverdenen generelt, er et raskt voksende forskningsområde, og til og med så seint som på 2000-tallet har det blitt gjort flere framskritt.
DRM
DRM kan vise til:
Pentagram (album)
Pentagram (utgitt 1994) er det første albumet av det norske black metal bandet Gorgoroth. Det ble utgitt i 1994, og har blitt gjenutgitt fem ganger, en gang i 1996 av Malicious Records, i 1999 under Century Black i Amerika, og igjen på Season of Mist i 2005. 12" vinyl ble utgitt av Agonia Records i 2005, begrenset til 1000 utgaver og gjenutgitt i 2006 av Back on Black Records.
Alfredo Kraus
Alfredo Kraus (1927–1999) var en spansk sangpedagog og tenorsanger særlig kjent for sine kunstneriske bidrag innen operaens belcantoroller. Helt inn i sine siste leveår ble han regnet som den viktigste representanten for lyriske tenorer.
Liv og karriere
Alfredo Kraus var sønn av en spansk mor og en østerriksk far. Han fikk pianoundervisning allerede fra fire års alder og sang som åtteåring i skolekoret. Etter et påbegynt ingeniørstudium besluttet han å slå inn på en sangkarriere. Han studerte først i Spania, og avsluttet utdannelsen hos den kjente spanske sanger og sangpedagog Mercedes Llopart i Milano. I 1958 debuterte på scenen i Kairo som hertugen i Mantova (Giuseppe Verdis Rigoletto), som ble en av hans mest kjente roller. I Lisboa følgende år sang han Alfredo i La traviata sammen med Maria Callas som det senere ble gjort et liveopptak av.
Gjennom karrieren opptrådte han over hele verden, blant annet på Teatro Colón i Buenos Aires, Teatro Municipal i Caracas, Teatro Municipal i Santiago de Chile, Theatro Municipal i Rio de Janeiro og Liceu in Barcelona.
Kraus' navn ble nærmest synonymt med begrepet «lyrisk tenor», med roller som Werther, Romeo, Faust, Arturo, Elvino og Nemorino. Takket være sin suverene sangteknikk og forsiktige bruk av stemmeressursene beholdt han stemmen i god stand helt til de tidlige syttiårene.
Han var også kjent for å framføre lettere musikk, framfor alt med zarzuelaer (en spansk operetteform). Ellers ga han sangundervisning ved en privat musikkskole og holdt enkelte «master classes» i Italia.
Betydning
På grunn av en beundringsverdige teknikk og sitt usedvanlig finslepne musikalske håndverk regner mange operakjennere og sangeksperter ham som en av de fremste tenorer på 1900-tallet. Kraus sang tilsynelatende uanstrengt i den høyere del av registeret; han er en av få tenorer som har vært i stand til å nå den høye D i duetten «Vieni fra queste braccia» fra Bellinis opera I Puritani, og som dermed kunne synge stykket i den originale tonearten.
Intervjuer med Kraus viser at han var en intelligent mann med et gjennomtenkt kunstnerisk forhold til sine rollevalg, med en kultivert musikalsk utdannelse og med full respekt for sitt yrke. Han prioriterte kunstnerisk integritet i sine tolkninger framfor å imponere med sitt store stemmeregister og utmerkede teknikk.
I 1991 fikk Alfredo Kraus fyrsten av Asturias pris, og i 1997 åpnet hjembyen Las Palmas Auditorio Alfredo Kraus.
Isomorfisme
Isomorfi (gresk isos, lik, og morf, form) er et begrep innenfor matematikk som betegner likheten av to objekter. Begrepet har forskjellig betydning i forskjellige grener av matematikk.
I lineær algebra er en lineær transformasjon mellom to vektorrom en isomorfi hvis og bare hvis transformasjonen er bijektiv. I abstrakt algebra er en isomorfi en avbildning som er en bijektiv homomorfi slik at den inverse avbildningen også er en homomorfi. I kategoriteori betegner en isomorfi en morfi som har et inverselement.
4. mai-bevegelsen
4. mai-bevegelsen (kinesisk: 五四运动 pinyin: Wǔ-sì Yùndòng) var en av de mer kjente anti-utlendinger-bevegelsene i Kina. Enkelte akademikere kaller det «Den kinesiske opplysning». Den fant sted 4. mai 1919 og markerte begynnelsen på fremveksten av nasjonalfølelse med meningsfylt samhold mellom patriotiske kinesere i alle samfunnslag. Bevegelsen vokste frem etter misnøye med Versaillestraktaten og effekten av den «Nye Kulturelle Bevegelsen».