cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ross Lynch
Bandet gikk i oppløsning i 2018, men brødrene Ross Lynch og Rocky Lynch startet et musikalsk duo som de kaller «The Driver Era». De har blant annet lagt ut tre sanger, «Preacher Man», «Low» og «Afterglow».
I 2018 så fikk han rollen som «Harvey Kinkle» i Netflix-originalserien «Chilling Adventures of Sabrina». Sesong 1 av serien hadde premiere 26. oktober 2018.
Diskografi
Album (R5)
Singler (R5)
Singler (The Driver Era)
Liste over land og områder i Sør-Amerika
Liste over land og områder i Sør-Amerika:
Frank Horrabin
James Francis Horrabin (født 1. november 1884 i Peterborough, død 2. mars 1962) var en engelsk sosialist, illustratør, kartograf og geograf. Han representerte det britiske arbeiderpartiet Labour i Det britiske parlamentet i perioden 1929–1931 og var en av grunnleggerne av Det britiske kommunistparti.
Biografi
Horrabin tok sin utdannelse ved Stamford Grammar School og Sheffield School of Art, hvor han studerte metalldesign.
Avistegner og illustratør
I 1906 ble han ansatt som tegner i avisa The Sheffield Telegraph. Tre år senere ble han bilderedaktør for The Yorkshire Telegraph & Star. 11. august 1911 giftet han seg med Winifred Batho og flyttet samme år til London for å arbeide for The Daily New hvor han skapte tegneseriekarakteren Japhet Noah.
Under første verdenskrig tjenestegjorde Horrabin på Vestfronten. Da han kom tilbake til England tok han jobb i The News Chronicle. Horrabin ble venn med forfatter H.G. Wells og i 1919 illustrerte han verket The Outline of History (norsk: Wells verdenshistorie - Et utsyn over livets og menneskeslektens saga).
Økonomisk geografi
I 1923 ga Horrabin ut boka An outline of economic geography der han forsøkte å konstruere en egen sosialistisk geografilære. Boka ble utgitt på norsk av Arbeidernes Opplysningsforbund under tittelen Økonomisk geografi i grunndrag i 1930. Her forsøkte han å trekke opp et skille mellom den borgerlige «rene» geografilæren og sin egen politiske geografilære som var basert på et sosialistisk og historisk-materialistisk rammeverk.
Kommunist og antifascist
I 1920 var Horrabin en av grunnleggerne av Det britiske kommunistpartiet. Under framveksten av nazismen i Tyskland ble Horrabin overbevist om at Labour burde etablere en enhetsfront mot fascisme sammen med Det britiske kommunistpartiet og Independent Labour Party.
Senere liv og død
Horrabin skilte seg fra Winifred Batho i 1947. Han giftet seg med enken Margaret Victoria McWilliams året etter. Horrabin døde av lungebetennelse i sitt hjem i Hendon 2. mars 1962.
Prolutacea
Prolutacea er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) lysbiller (Lampyrinae) i familiegruppen lysbiller.
Utseende
En middelsstor, avlang, lysbrun lysbille. Pronotum dekker hodet, men er nokså gjennomsiktig. Hunnen har reduserte dekk- og flygevinger, men "normalt" utviklet forkropp.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Arizona.
Johannes Moesgaard
Johannes Moesgaard (født 1. mars 1984) er en norsk fotballtrener som er hovedtrener for.
KFUM Oslo (2020–)
I oktober 2020 ble Moesgaard ansatt som assistenttrener under Jørgen Isnes i KFUM Oslo. Etter at Isnes forlot klubben i desember 2022, ble Moesgaard ansatt som hovedtrener i klubben.
Fylkesvei 439
Fylkesvei 439 (Fv439) er en vei i Lindesnes og Kristiansand kommune. Den ble tatt i bruk under dette navnet 22. desember 2021 bestående av veistrekningen som inntil denne datoen var en del av Europavei 39 (Agder) mellom Ime skole og Døle bru. I november 2022 ble veien ytterligere forlenget med gamle E39 frem til Grauthellerkrysset.
Eagles Greatest Hits Volume 2
Eagles Greatest Hits Volume 2 er et samlealbum utgitt av Eagles i februar 1982. Det er en oppfølger til salgssuksessen Their Greatest Hits 1971–1975 fra 1976.
Alle sangene er kjente versjoner fra tidligere album, men «After the Thrill Is Gone» er forlenget med noe pianospilling som er lagt til spesielt for denne samlingen.
Platylampis
Platylampis er en slekt av lysbiller.
Utseende
Små til middelsstore, avlange, røde og svarte lysbiller. Hodet er gjerne dekket av pronotum sett ovenfra. Antennene er kamformede. De myke dekkvingene dekker hele bakkroppen.
Levevis
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (habitat), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker. Larvene eter gjerne meitemark.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.
Peter Regin
Peter Regin Jensen (født 16. april 1986) er en dansk tidligere profesjonell ishockeyspiller. Han har tidligere spilt for Ottawa Senators, New York Islanders og Chicago Blackhawks i National Hockey League (NHL), Binghamton Senators og Rockford IceHogs i farmerligaen American Hockey League (AHL), HC Ambrì-Piotta i sveitsiske National League (NL), Eisbären Berlin i Deutsche Eishockey Liga (DEL), og var mangeårig kaptein for finske Jokerit i Kontinental Hockey League (KHL). Han har vunnet det danske mesterskapet to ganger (2003, 2005) med Herning Blue Fox. Han ble draftet av Ottawa Senators som nr. 87 ved NHL Entry Draft 2004. Regin la opp som spiller etter 2022/23-sesongen.
Han har dessuten vært en av viktigste spillerne og lederskikkelsene på det danske ishockeylandslaget. Han var kaptein for landslaget fra 2018 til 2022, spilte 151 landskamper og representerte landslaget i ti VM-turneringer hvor høydepunktene var kvartfinale i 2010. Etter to tidligere mislykkede forsøk bidro han i 2021 til at Danmark for første gang kvalifiserte seg til Vinter-OL. Han deltok i OL-turneringen i 2022, hvor laget kom på en 7. plass.
La Hougue Bie
La Hougue Bie er et historisk sted med en neolittisk ganggrav, middelalderkapell, og et museum på den britiske øya Jersey. Stedet er lokalisert i sognet Grouville omtrent halvveis mellom Gorey og hovedstaden Saint Helier. I neolittisk tid (bondesteinalderen) ble det bygd en dysse her, antagelig mellom 4000 og 3250 f.Kr. Det er en av de største og best bevarte neolittiske ganggravene i Storbritannia og i Europa for øvrig, og var inntil oppdagelsen i 1967 av Les Fouaillages på naboøya Guernsey også den eldste megalittiske stedet på Kanaløyene.
Området, som ligger høyt hevet, har vært et senter for menneskelig aktivitet i 6000 år. Den består av en høy og bratt jordhaug som ble bevisst tildekket for 4000 år siden. I middelalderen ble det bygget først ett og deretter enda et tilstående kapell på toppen, bevisst anlagt på et hedensk sted. Etter reformasjonen gikk stedet over til privat eie og kapellene ble ombygd til en nygotisk slott, siden omgjort til et hotell, og forfalt på begynnelsen av 1900-tallet. Under krigen hadde Nazi-Tysklands okkupasjonsstyrker en utkikk på toppen av haugen og bygde en underjordisk bunker ved siden av som fortsatt er synlig. Den neolittiske ganggraven ble oppdaget av Société Jersaise i 1924, noe som førte til at slottet ble revet, kapellene restaurert, og graven åpnet i den tilstanden den er i dag. Stedet representerer en uvanlig og unik blanding av kulturelle monumenter fra ulike tider.
La Hougue Bie er avbildet på 1-pundseddelen utstedt på Jersey.
Etymologi
Hougue (uten Bie) er et jèrriais/normannisk ord med betydning (menneskeskapt) «jordhaug», avledet fra det norrøne ordet haugr. Bie er av usikker betydning. En senere legendarisk fortelling forbinder stedet med en seigneur (herre) fra Hambye i Normandie som skal ha drept en drage (symbol på hedendom) som spredte skrekk og ødeleggelse på Jersey. Etter å ha hvilt ut ble han drept av utro tjener som ville ha æren for seg selv, men hans hustru fant ut sannheten, og reiste en gravhaug på stedet til sin ektemanns minne, La Hougue de Hambye. En annen forklaring er igjen et eventuelt norrønt opphav ved at det er en forvanskning av endelsen -by fra engelske toponymi (stedsnavn), som i Grimsby. En tredje mulighet er at det kan knyttes til det jèrriaisiske ordet bié i betydningen «møllerenne» (engelsk: leat).
Ganggraven
Ganggraven ble oppdaget i 1924 av eieren Société Jersaise under arbeidet på offentlige toalettrom som avslørte skjulte steinverk. Utgravninger av gravhaugen, som er 58 meter i diameter og rundt 12 meter høy, begynte året etter og avslørte en 18,6 meter lang ganggrav (engelsk: passage grave) Den var i stor grad intakt, men mangelen på funn av gjenstander kan tyde på at den har vært utsatt for gravplyndring en gang i fortiden. Det ble dog funnet potteskår, fragmenter av rundt tjue leirkar, og pilhoder av flint. Det ble også funnet levninger av åtte voksne, både kvinner og menn, og fra ulike dyr. Det viktigste funnet var en stor kvernstein for å knuse korn som hadde bevisst blitt gravlagt under den tverrgående steinhellen ved den trange inngangen. Karbondatering antyder at graven ble bevisst stengt en gang rundt 3000 f.Kr. og har muligens deretter ligget intakt og urørt for rundt 5000 år. Etter at den ble stengt ble den rundt 9 meter høye gravhaugen over bygd av løsstein og grus, samlet og fraktet fra tilgjengelige områder vest og øst for haugen.
Ganggraven har form som et avlangt kors. Inngangen leder fram til et hovedkammer som har tre celler tilstøtende i nord, vest og øst. Det er den eneste dyssen på Kanaløyene som har en celle på i den vestlige enden av hovedkammeret, men lignende utforming har blitt funnet på Newgrange på Irland, på Maeshowe på Orknøyene, og Gavrinis i Bretagne. La Hougue Bie er i slekt med en rekke tilsvarende armorikanske ganggraver spredt over Kanaløyene og i Bretagne på det europeiske fastlandet og med en særskilt konsentrasjon i det franske departementet Morbihan i sørlige Bretagne. Det er funnet fem ganggraver med sidekamre på Kanaløyene: La Hougue Bie, Faldouet og Grantez på Jersey, foruten La Varde og Le Déhus på Guernsey.
Ganggraven er bygd av omsorgsfylt av store steinblokker på sidene og over. Takhøyden er 1,4 meter høy. Gulvet ble dekket med sandgrus fra stranden. Den største av steinplatene, stein nummeret som 69, veier rundt 20 tonn. Inngangen i gravhaugen ligger i øst. Den fulle lengden på gangen er 18,6 meter. Den begynner med rundt en 9 meter trang passasje eller ankomst hvor man må gå sammenkrøpet før man kommer fram til det indre kammeret som er korsformet. Det indre kammeret er 3,06 meter på det bredeste i en asymmetrisk utforming og hvor den nordlige veggen nærmest fungerer som en forlengelse av den lange inngangspassasjen før en mindre indre celle.
Det er antydninger på at ankomsten til kammeret ved et tidspunkt ble forlenget fra den første utformingen. Det er også muligheter at det hadde vært et tidligere megalittisk monument på stedet som den nåværende erstattet. En av de vertikale steinene som utgjør den nordlige kammerveggen inneholder minst 24 dype, runde skålgroper. Steinen er plassert på en slik måte at disse er skjult, og kan derfor være levningene av et eldre monument.
La Hougue Bie er en neolittisk rituelt sted som ble opprettet anslagsvis mellom 4000 og 3250 f.Kr. og var i bruk i rundt 2000 år. Den er en av de største og best bevarte ganggravene i Europa og det er enighet om at den er den mest imponerende og best bevarte av de armorikanske ganggraver. Disse megalittiske monumentene var åpenbart et fokus for steinalderfolkets religiøse tro, benyttet som gravanlegg, men hadde kanskje også den funksjon som dagens kirker har.
Det er mulig at lokaliseringen og utformingen hadde en hellig astronomisk funksjon. Ved jevndøgn om våren og høsten vil solen skinne innover gangen ved soloppgang og lyse den opp i et selsomt rødt lys. Sesongendringene var av stor betydning for den neolittiske befolkningen. Interessant nok har kapellet over en oppstilling på linje med kun fem graders forskjell med gravgangen under og med et vindu i den sirkulære krypten rettet i samme lokalisering som gravåpningen. Sammenfallet er antagelig tilfeldig da det er ingen antydninger på at det megalittiske monumentet var kjent i middelalderen.
Kapell og Prince's Tower
I middelalderen ble det bygget på slutten av 1100-tallet et enkelt kapell, Notre Dame de la Clarté («Vår Frue av daggry») på toppen av den høye gravhaugen, nær direkte over og på linje med ganggraven under. På 1520-tallet ble den samme bygningen utvidet med ytterligere et kapell av Richard Mabon, domprost på Jersey, som ble hetende Jerusalem-kapellet. Mabon var prest fra 1509 og fram til sin død rundt 1543. I løpet av denne tiden, kanskje rundt 1515 gjorde han en lang og farlig pilegrimsreise til Jerusalem i Det hellige land og besøkte Den hellige gravs kirke hvor Jesus hevdes å ha blitt gravlagt. Jerusalem-kapellet har en helligdom under i en krypt som var bygget i stil med kirken i Jerusalem. I henhold til en protestantisk kronikør som skrev i 1585 var Mabon «en avgudsdyrker og en stor framstiller av bilder som fikk de fattige til å tro på mange løgner og nedrigheter, slik at de ville bringe ham ofringer. Han fikk enkle folk til å tro at Jomfruen ofte framsto for ham i nærheten av det nevnte kapell». Hensikten med å hevde falske mirakler var å oppmuntre til pilegrimsreiser til kapellet. På begge veggene er det er svake gjenskinn av to veggmalerier av erkeengler som ble kalket over under reformasjonen.
Det er en gangvei som sirkler opp til kapellene, Notre Dame i vest og Jerusalem i øst. Sistnevnte har også en rotunde og en sirkulær krypt (engelsk: ring crypt) under kapellet. Bygningen har i stor grad blitt modifisert i årenes løp. Tidligere var det kanskje en adgang mellom kapellene. Den største endringen var byggingen av et privat nygotisk slott med et tårn, kalt for The Prince’s Tower. Konstruksjonen av tårnet ble påbegynt i 1792 av den britiske marineoffiseren Philippe d'Auvergne, selv født på Jersey, nevø av generalmajor James d'Auvergne. Byggingen av slottet med staselige tårn var formet som en liksom-festning fra middelalderen (engelsk: gothic folly), opprinnelig ment å bli kalt La Tour d'Auvergne, og var symbolsk for hans interesse for den nostalgiske moten med nygotikk på hans tid. Han endret også Jerusalem-kapellet ved å omgjøre det til et bibliotek, satt inn store vinduer og bygget en peis på nordveggen.
Etter hans død i 1816 solgte hans kreditorer stedet for £350 og fra 1822 var det omgjort til et hotell og ble Jerseys første turistattraksjon, komplett med et hageanlegg og fornøyelsespark, gater for bowling og en attraktiv vakker utsikt. Mot slutten av 1800-tallet hadde interessen falt og Prince's Tower var blitt forlatt, dekket av eføy, vinduene knust og spisesalen manglet tak. I 1912 var stedet preget av forfall og vandalisme, og det ble anskaffet av Société Jersaise, en interesseforening på Jersey for øyas fortidsminner, i 1919 for £750. Hotellet og tårnet ble revet da dens nygotiske romantikk ikke lenger var på moten og betraktet som verdiløst. Hensikten var å få kapellene restaurert til dens opprinnelige forfatning. Det var under dette arbeidet i 1924 at den neolittiske ganggraven ble oppdaget.
Den andre verdenskrig
Under den andre verdenskrig benyttet Nazi-Tysklands okkupasjonsstyrker stedet som et observasjonspost. En underjordisk kommandobunker ble bygget fra 10. mars 1942 ved siden av og inn i gravhaugen, og tilstående omgivelser. Denne strukturen er fortsatt bevart, og huser i dag en utstilling som minnes de mange tvangsarbeidere fra særlig Øst-Europa og spanske republikanere som arbeidet under umenneskelige forhold med å reise forsvarsverker på øya. I en seksjon er ordene til slavearbeiderne og deres voktere nedtegnet på metallplaketter, og på en annen er navnene på 503 ofre innskrevet på en glassøyle.
Museum
På stedet er det et besøkssenter og et museum med gallerier av geologisk og arkeologisk utstillinger. Museet fokuserer særlig på livet til Jerseys neolittiske samfunn for 6000 år siden. Et særlig prosjekt er den nåværende forskningen på øyas istidsprosjekt med vektlegging av funn av levninger av nesehorn og mammut fra La Cotte de St Brelade, en bosatte grotte sør for Ouaisné Bay. Oldtidsmenneskene jagde nesehorn og mammut utenfor en 32 meter høy klippe. Her ble det også funnet 13 tenner av et neandertalermenneske.
I nærheten er det også rekonstruksjonen av et antatt neolittisk hus. De fleste var antagelig runde, men dette er framstilt avlangt. Et stort forråd av keltiske mynter er også utstilt, foruten også steinøkser. På et sted kalt Le Pinacle ved kysten av nordvestlige Jersey ble det framstilt øksehoder av doleritt som var en del av et stort handelsnettverk i steinalderen. Et stort antall av disse er funnet på Guernsey (32 % av denne typen) og Sark (21 %), mens kun 16 % av steinøksene funnet på Jersey er av denne typen. Det betyr at flertallet ble handlet til andre steder og reflekterer et kompleks mønster av byttenettverk: Jersey mottok 28 % av sine økser fra Bretagne og 16 % fra Normandie.
Hennøya
Hennøya er ei øy i Frøysjøen sør for Bremangerlandet i Bremanger kommune, Sogn og Fjordane. Hennøy er også navnet på bygda innenfor øya, på fastlandet.
Hennøya er ubebodd og er på ca. 0,7 km². Øya er kjent for to runeinnskrifter på en flyttblokk på sørsiden av øya.
Sternidocinus
Sternidocinus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
En middelsstor, avlang, gråspraglete trebukk. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Pronotum er rektangulært, en del bredere enn langt, med en tann litt bak midten av hver sidekant. Dekkvingene er jevnbrede, hver dekkvinge med to lengderibber. Beina har litt klubbeformede lår.
Levevis
Larvene lever i død ved.
Utbredelse
Arten lever i California.
Franziskus von Streng
Bakgrunn
Han var sønn av en Nationalrat for Thurgau, og gikk fra 1895 til 1903 på gymnasiet Stella Matutina drevet av jesuittene i Feldkirch.
Biskop
I 1936 ble von Streng utnevnt av pave Pius XI til biskop av Basel. Han ble bispeviet 24. januar 1937 i St. Ursenkathedrale av den apostoliske nuntius til Sveits, erkebiskop Filippo Bernardini. I 1942 utgav han sang- og bønneboken Laudate, og i 1947 en katekisme. Han ble æresdoktor ved Universitetet i Innsbruck og deltok på Andre Vatikankonsil.
Den 3. november 1967 trådte han i en alder av 83 år tilbake fra embedet som biskop av Basel, men avar likevel i en tid apostolisk administrator der.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Microichthyurus
Microichthyurus er en slekt av biller blant bløtvingene.
Utseende
Biller med bløte, eller lite kitiniserte dekkvinger. De har velutviklede flygevinger under de bløte dekkvingene, som ofte er ganske korte. Hodet er ganske stort, fremstrakt, med små, runde, utstående fasettøyne. Antennene er 11-leddete, ganske lange og trådformede. Bakkroppen ender i en kløvet "fiskehale".
Utbredelse
Gruppen er vidt utbredt i Sørøst-Asia.
Tusengylden
Tusengylden (Centaurium littorale) er en toårig urt i søterotfamilien.
Den har en opprett vekst med én eller flere stengler og blir 5–30 cm høy. Planten har en grunnstilt bladrosett med blader som er lansettformede og med tre eller fem nerver. Langs stengelen er det sittende, butte blader med parallelle sider og én nerve. Blomsterstanden er en tett, flat kvast. Én–to støtteblad sitter nederst på begeret. Blomstene er sittende, 11–14 mm i diameter og rosa. Begeret er omtrent like langt som kronrøret. Blomstringstida er juni–september.
Tusengylden er vanligst på strandeng ved havet, men kan også vokse i myr, alvar og grøftekanter i innlandet. Arten er utbredt i Europa og Sentral-Asia. I Norge finnes den langs kysten fra Østfold til Rogaland. I Norsk rødliste for arter 2021 er den vurdert som nær truet på grunn av begrenset forekomstareal og pågående nedgang i habitatkvalitet og antall individer.
Hong Song-nam
Etter eksamen ved Kim Il-sung-universitetet i Pyongyang studerte han til elektroingeniør ved Det tekniske institutt i Praha i Tsjekkoslovakia. I 1954 ble han ansatt i Nord-Koreas tungindustridepartement.
I 1964 ble han medlem av Arbeiderpartiets sentralkomité, og i 1971 ble han tungindustriminister. Hong var viseformann i administrasjonsrådet 1973–1975 og formann i kommisjonen for statsplanlegging 1973–1977, og gjenopptok begge vervene i 1987. Han ble førstesekretær for Arbeiderpartiet i Sør-Pyongan i 1982 og medlem av Arbeiderpartiets politbyrå i 1986. Hong var visestatsminister i Nord-Korea 1990–1997 og statsminister 1997–2003.
Jacob Rothschild
Nathaniel Charles Jacob Rothschild (født 29. april 1936 i London) er en britisk forretningsmann og ledende medlem av familien Rothschild. Han er 4. baron Rothschild. Han er ærespresident i Institute for Jewish Policy Research.
Foreldrene var Victor Rothschild og Barbara Hutchinson. De ble skilt og Hutchinson giftet seg på nytt med den ledende greske kunstneren Nikos Hadjikyriakos-Ghikas. Emma Georgina Rothschild, professor i historie ved Harvard, er hans halvsøster fra farens andre ekteskap. Emma Georgina Rothschild er gift med Amartya Sen. Jacob Rothschilds nevø, James Amschel Victor Rothschild, er gift med Nicky Hilton.
Lucian Freuds portrett av Rothschild henger i National Portrait Gallery. Rothschild er kjent for sitt filantropiske virke og medvirket blant annet til restaurering av Somerset House og for egen regning restaurerte han Spencer House for 16 millioner pund. Han leder den veldedige stiftelsen som driver Waddesdon Manor på vegne av National Trust og er selv innehaver av den delen av Waddesdon-godset som ikke ble overlatt til National Trust. Han har vært styreformann for National Gallery.
I 1961 opprettet han RIT Capital som investeringsselskapet for den britiske grenen av Rothschild-familien. Han arbeidet i den britiske delen av Rothschild-familiens bankimperium, investeringsbanken N M Rothschild & Sons. I 1980 trakk han seg ut etter uenighet med søskenbarnet Evelyn de Rotschild. I 2012 kjøpet han seg inn i Rockefeller-konsernet.
Jesper Jensen Aabo
Jesper Jensen Aabo (født 30. juli 1991), tidligere kjent som Jesper B. Jensen, er en dansk profesjonell ishockeyspiller som spiller for klubben Krefeld Pinguine i Deutsche Eishockey Liga (DEL). Han har tidligere spilt for Jokerit i Kontinental Hockey League (KHL), Malmö Redhawks, Färjestad BK og Rögle BK i Svenska hockeyligan (SHL) og Rødovre Mighty Bulls i danske Superisligaen.
Han har dessuten vært en av viktigste spillerne på det danske ishockeylandslaget. Han har representert landslaget i ti VM-turneringer hvor høydepunktet var kvartfinale i 2016. Etter to tidligere mislykkede forsøk bidro han i 2021 til at Danmark for første gang kvalifiserte seg til Vinter-OL. Han deltok i OL-turneringen i 2022, hvor laget kom på en 7. plass.
Very Together
Very Together er en kanadisk utgivelse av det tyske albumet My Bonnie av Tony Sheridan og The Beatles, da under navnet The Beat Brothers. Albumet ble spilt inn i Hamburg i 1961 og ble først utgitt i Tyskland i 1962.
Very Together har en logo med fire lysestaker der en av dem er blåst ut, muligens med referanse til den da pågående bløffen Paul is Dead.
Original LP
Alle vokaler av Tony Sheridan hvis ikke annet står.
A Head Full of Dreams
A Head Full of Dreams er det syvende studioalbumet til det britiske rockebandet Coldplay. Albumet ble lansert av Parlophone og Atlantic 4. desember 2015.
Per mars 2017 har albumet solgt over fem millioner kopier.
Polarekspressen (film)
Polarekspressen er en animasjonsfilm regissert og produsert av Robert Zemeckis i 2004, om et magisk tog som drar til Nordpolen på julekvelden. Den bygger på boka ved samme navn av Chris Van Allsburg.
I den norske versjonen høres stemmene til blant andre Anders Hatlo, Erik Skøld og Helge Winther-Larsen.
Handling
En ung gutt fra Grand Rapids, Michigan, sover i senga på julekvelden. Han har sluttet å tro på at julenissen finnes, fordi han bare så etterlignende skapninger og klær. Men ved midnatt kommer det et stort og magisk tog som stopper rett utenfor huset hans, midt i gata. Toget heter «Polarekspressen», og er på vei til Nordpolen for å besøke nissen der. Toget tar også med seg barn som mister troen på nissen, slike som han, til Nordpolen. Gutten blir med toget, og reiser gjennom hele landet. Men imens skjer det rare ting ombord. Gutten møter et spøkelse som bor på toppen av toget, og senere hjelper til med å styre toget. Det ender med gutten møter nissen, og får en julegave: en bjelle. Dessverre mister han bjellen på tilbakeveien, men får den tilbake i en av nissens gaver hjemme hos ham selv.
Filmmusikk
Den amerikanske sangeren Josh Groban sang tittellåten Believe.
Fotnoter
<references group="lower-alpha" />
Kvinnene på Våler Skurlag
Kvinnene på Våler Skurlag var 13 kvinner som i 1975 ble oppsagt fra arbeidsplassen sin fordi de var kvinner. Dette var ikke første gang kvinner ble oppsagt på grunn av sitt kjønn, men det skulle bli siste gang i Norge at dette ble brukt som offisiell grunn.
1975 var FNs internasjonale kvinneår, og en slik oppsigelse fikk mye oppmerksomhet i pressen, i tillegg til at Norsk bygningsarbeiderforbund, der kvinnene var organisert, og LO engasjerte seg. De oppsagte kvinnene fikk også mye støtte fra ulike lag, fagforeninger og feministgrupperinger, blant annet den forholdsvis nystartede Kvinnefronten.
Norske fagforbund hadde siden 1930-årene arbeidet for å innarbeide ansiennitetsprinsippet, det vil si at sist ansatte må gå først ved oppsigelser. Regjeringen hadde utarbeidet et forslag til en lov om likestilling mellom kjønnene, men Likestillingsloven ble ikke vedtatt før i 1978. Ved Våler Skurlag så ledelsen bort fra ansiennitet, og lot såkalt «sosiale» argumenter veie tyngst ved oppsigelsene. Menn ble foretrukket fordi de ble ansett som hovedforsørgere.
Våler Skurlag (I dag Moelven Våler AS) var Norske Skogs fabrikk på Braskereidfoss. Pr. 1974 hadde fabrikken totalt 200 ansatte. 13 av arbeiderne var kvinner. Felles for dem var at de var middelaldrende kvinner som hadde gått ut i arbeidslivet etter å ha vært hjemmeværende en periode. Flere av dem hadde mer enn åtte års ansiennitet, ingen mindre enn tre år. Noen arbeidet skift, andre på dagtid. De utførte arbeidsoppgaver som også mennene hadde, og det var lik lønn for likt arbeid.
I 1974 ble arbeiderne informert om at bedriften planla omlegginger og rasjonalisering, men at man ikke regnet med oppsigelser, bare naturlig avgang. I januar 1975 drøftet fagforeningen mulige oppsigelser. Utgangspunktet for den senere konflikten, bedriftens rasjonalisering, var blitt godtatt av tillitsmenn og fagforening uten motargumenter eller protester. De tok bare stilling til hvem som skulle sies opp.
Tidlig i april 1975 ble tre av kvinnene i høvleriet bedt av bedriftsledelsen om å slutte frivillig. Kvinnene nektet. 15. april fikk samtlige ansatte kvinner ved skurlaget oppsigelsesbrev. De sendte umiddelbart inn protest, og hevdet at oppsigelsene var kvinnediskriminerende. I mai ble det avholdt et allmøte i fagforeningen. Der stemte de fleste tillitsmennene og et flertall av deres mannlige kolleger for at kvinnene måtte gå. Voteringsresultat: 105 for, 8 blanke og 35 mot. 16. mai 1975 inngikk LO og NAF i Oslo en avtale om at sju av kvinnene skulle tas tilbake. Oppsigelsene ble dømt som klart usaklige, og 11. juni fikk de sju kvinnene bekreftelse på at oppsigelsene var trukket. Bedriftsledelsen hevdet at rasjonalisering og nedbemanning var helt nødvendig, og sju menn ble oppsagt istedenfor kvinnene. Denne gang ble ansiennitetsprinsippet fulgt. Politisk radikale grupperinger la vekt på at dette ikke bare hadde vært kvinnenes kamp, men at bedriftsledelsen ved å velge å si opp kvinnene i første omgang, hadde lagt opp til splittelse, der arbeiderne skulle stått sammen i kampen om retten til arbeid.
Pseudomastinocerus
Pseudomastinocerus er en slekt av biller som bare finnes i den Nye Verden (Nord-, Mellom- og Sør-Amerika). Hunnene er larviforme, det vil si de ser ut som larver hele livet. Hunnene og larvene, av og til også hannene, har lysorganer og lyser i mørket, men dette lyset er permanent på og kan ikke reguleres. De kalles "glow-worms" eller "railroad worms" på engelsk, det siste fordi de ledd-delte hunnene med et lysorgan på hvert ledd kan minne om en nattog-vogn med opplyste vinduer. Larvene og hunnene er rovdyr som særlig angriper tusenbein, hannene tar trolig ikke mat til seg som voksne.
Utseende
Hannene er nokså små (gjerne 3-4 millimeter), spinkle, lysbrunlige biller. Antennene er fjærformede, fasettøynene middelsstore, rundet utstående. Dekkvingene er forkortede og dekker ikke bakkroppen eller flygevingene.
Levevis
Larvene og de voksne hunnene kryper rundt på bakken, mellom løvstrø og under bark, og fanger ulike slags leddyr. De synes ha en spesiell forkjærlighet for tusenbein. Hannene tar sannsynligvis ikke næring til seg som voksne. Hunnene sender ut feromoner, som de flyvende hannene med sine store antenner lett fanger opp. Det er etter alt å dømme feromonene, og ikke lyset hunnene sender ut, som leder hannene til dem. Man antar at lysets funksjon er som en advarsel overfor rovdyr om at disse dyrene er uspiselige. Phengodidene inneholder forskjellige slags giftstoffer. Dette er et eksempel på aposematisme, der et påfallende utseende (i dette tilfellet lys) advarer om gift.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Il Lombardia 2012
Il Lombardia 2012 var den 106. utgaven av det italienske sykkelrittet Il Lombardia, og ble arrangert 29. september 2012. Rittet var på 251 km og gikk fra Bergamo til Lecco. Joaquim Rodríguez vant, og ble med det historiens første spanske vinner av rittet.
I tillegg til de 18 WorldTour-lagene var Acqua & Sapone, Androni Giocattoli, Colnago-CSF Bardiani, Colombia-Coldeportes, Farnese Vini Selle Italia, Argos-Shimano og Utensilnord-Named invitert.
Neoontelus
Neoontelus er en slekt av biller blant bløtvingene.
Utseende
Vanligvis små (under 6 millimeter) bløtvinger. De er avlange, gjerne svarte på farge, pronotum, antenner og bein kan være rødgule. Dekkvingene dekker hele bakkroppen. Antennene er tynne og trådformede, omtrent så lange som kroppen.
Utbredelse
Slekten er utbredt på New Zealand.
Magnus Børseth-Bjørnsen
Magnus Børseth-Bjørnsen (1901–1973) var ordfører i Øvre Eiker for Arbeiderpartiet fra 1968 til 1972. Han kom fra Haugesund, og før 1940 jobbet han ved fylkesskattekontoret i Buskerud. Like etter krigens slutt ble han lensmann på Fiskum. Han ble medlem av herredsstyret i 1960.
Helleristningene på Hegre
Helleristningene på Hegre er et felt med bergkunst fra bronsealderen i Hegra, Stjørdal. Det er et av de største bergkunstfeltene i Trøndelag, og ligger midt ute i dyrket mark like vest for Hegra kirke og sentrum i bygda.
Oerane microthyrus
Utseende
En middelsstor (vingespenn ca. 30 millimeter), slankvinget, mørkbrun smyger. Forvingen har en avlang, hvit flekk i midten.
Miranda (navn)
Miranda er et både et kvinnenavn og et etternavn; i begge tilfellene har navnet latin sk opprinnelse. Navnet betyr "beundringsverdig". Det forekommer flere varianter.
Arne Olsen (Øvre Eiker)
Arne Olsen (1902–1977) var en norsk politiker (Ap) fra Vikersund og begynte tidlig å arbeide i jernbanen. Han flyttet til Hokksund i 1931 og kom via Jernbanelaget med i Arbeiderpartiet. I 1952 kom han inn i kommunestyret og ble varaordfører i Øvre Eiker kommune i 1956. Fra 1960 til 1968 satt han som ordfører.
Henning Thorgersen
Henning Thorgersen (1914–2005) var en norsk politiker (Ap). Han var ordfører i Øvre Eiker fra 1972 til 1981. Han var dermed den første ordføreren som tok plass i det nye rådhuset i Øvre Eiker. Thorgersen ble medlem av Arbeiderpartiet som niåring og arbeidet i trevareindustri før han ble formannskapssekretær i kommunen. Han ble medlem av kommunestyret i 1956.
Ildikó Bánsági
Ildikó Bánsági (født 19. oktober 1947 i Budapest) er en ungarsk skuespillerinne.
Hun har medvirket i over 80 filmer siden 1966, deriblant Passion som ble vist under Un certain regard i Cannes i 1998 og Mephisto, som mottok Oscar for beste fremmedsproglige film i 1982.
X Games Norway 2017 – Snøbrett Big Air kvinner
Norske Silje Norendal vant og tok sitt fjerde X Games-gull, det første i big air, foran amerikanske Julia Marino og østerrikske Anna Gasser.
Lepella lepeletier
Lepella lepeletier er en sommerfugl som tilhører familien smygere (Hesperiidae). Den er den eneste kjente arten i sin slekt.
X Games Norway 2017 – Snøbrett Big Air kvinner
Resultat
Det ble kjørt maksimalt antall runs på 23 minutter, hvor utøverens to beste unike runs ble tellende. Maksimalscoren for ett run var 50 poeng, som gir en maksimal totalscore på 100 poeng.
Moltena fiara
Moltena fiara er en sommerfugl som tilhører familien smygere (Hesperiidae). Den er den eneste kjente arten i sin slekt.
Lepella lepeletier
Utseende
En middelsstor (vingespenn ca. 30 millimeter), litt slank, brun smyger. Undersiden er lysbrun med to snor-rette, hvite striper på bakvingen.
Moltena fiara
Levevis
Larvene lever på planter i slekten Strelitzia (Strelitziaceae).
Lepella lepeletier
Utbredelse
Arten er utbredt i Afrika, fra Sør-Sudan i nord til Angola i sør og fra Nigeria i vest til Kenya i øst.
Moltena fiara
Utbredelse
Arten er utbredt i det sørlige Afrika, i KwaZulu-Natal.
Eksterne lenker
Moltena
Magne Ødegård
Magne Ødegård (1945-) var ordfører i Øvre Eiker kommune fra 1995 til 1999 som representant for Senterpartiet. Han ble medlem av kommunestyret i 1980 og satt fram til 1991. I 1995 ble han nok engang medlem av kommunestyret.
Arai Hakuseki
Arai Hakuseki (japansk: 新井 白石; født 24. mars 1657 i Edo i Japan, død 29. juni 1725 samme sted) var en japansk filosof, dikter, konfuciansk lærd og politiker. Han var rådgiver til shogunen Tokugawa Ienobu.
Magne Ødegård
Hans Kristian Sveaas fra Høyre var Ødegårds varaordfører, han ble senere varaordfører på nytt for Ann Sire Fjerdingstad i 2015.
Mopala orma
Mopala orma er en sommerfugl som tilhører familien smygere (Hesperiidae). Den er den eneste kjente arten i sin slekt.
Arai Hakuseki
Navn
Hans personlige fornavn var Kinmi (君美), eller Kimiyoshi i (君美). Hakuseki (白石) var hans pseudonym.
Mopala orma
Utseende
En middelsstor (vingespenn 35-40 millimeter), kraftig, brun smyger. Bakvingens underside har en lys tverrstripe som ikke når helt til bakkanten.
Arai Hakuseki
Bakgrunn
Hans far var samuraien Arai Masazumi (新井 正済).
Mopala orma
Utbredelse
Arten er utbredt i Afrika. Den ble beskrevet fra Togo, er vidt utbredt i det vestlige Afrika og forekommer også i Uganda.
Arai Hakuseki
Bakgrunn
Hakuseki ble født i Edo, byen som i 1868 ble Japans hovedstad, og oppviste allerede i helt ung alder tegn på genialitet. Ifølge én av historiene som gikk om ham, kunne han som treåring kopiere en konfuciansk bok skrevet på kanji, bokstav for bokstav.
Virke
Han var tjener hos Hotta Masatoshi, men etter at Masatoshi ble myrdet av Inaba Masayasu, ble Hottaklanen tvunget til å flytte fra Sakura til Yamagata og senere til Fukushima på grunn av reduserte inntekter. Hakuseki sluttet i deres tjeneste, ble en ronin, og studerte under konfucianeren Kinoshita Jun'an. Han ble tilbudt en post i det største han-området, men han lot en annen samurai få posten i stedet.
I 1693 fikk han tjeneste ved siden av Manabe Akifusa som rådgiver i Tokugawashogunatet og for Tokugawa Ienobu. Han skulle etterhvert overskygge de offisielle Hayashi-rådgiverne, og ble den fremste konfucianske rådgiveren hos Ienobu og Tokugawa Ietsugu. Visse av Hakusekis forslag ble fortsatt fulgt etter Ienobus død, men da den sjette shogun, Tokugawa Ietsugu, døde, og Tokugawa Yoshimunes regjeringstid ble innledet, forlot han sin post og innledet sin karriere som produktiv forfatter innen japansk historie og vesterlandskunnskap.
I 1709 utspurte han med hjelp fra den begavede tolken Imamura Eisei den illegalt innreiste katolske presten Giovanni Battista Sidotti og bygde opp et tillitsforhold til ham. Slik fikk han meget kunnskap, som dannet grunnlaget for hans skrift Seiyō kibun (1715). I verkets første del gjengis Arais samtaler med pater Siddotti i katolikkfengslet Kirishitan Yashiki i Edo. Annen del omhandler de fem kontinenter, og tredje del katolisismen. En annen tekst, fra 1713, ved navn Sairan igen, beskriver verdens geografi, skikker og levesett.
Han ble begravet i Ho'onjitemplet i Asakusa (i nåværende Taito-bydel i Tokyo), men ble senere overført til Kotokujitempelet Nakano.
Tyrkias store nasjonalforsamling
Tyrkias store nasjonalforsamling (tyrkisk: Türkiye Büyük Millet Meclisi) er Tyrkias folkevalgte parlament med sete i Ankara. Nasjonalforsamlingen ble etablert i 1920 og har ett kammer med 600 medlemmer.
Historie
Parlamentets første møte ble avholdt 23. april 1920, innkalt av Mustafa Kemal Pascha Atatürk. De innkalte var 92 medlemmer av den aktuelle nasjonalforsamling og ytterligere 232 medlemmer av rettighetsselskaper fra hele landet. Kun 115 av de innkalte 324 representantene var til stede da parlamentet åpnet. Kemal Atatürk ble valgt som parlamentets første president.
Valgsystem
Tyrkias valgsystem har vært gjenstand for hyppige endringer, som oftest skjer det endringer foran hvert valg. Valget skjer som et forholdstallsvalg hvert fjerde år. Landet er oppdelt i 81 valgkretser og det gjelder en 10 % sperregrense for partiene. Innføringen av sperregrensen skulle forhindre at små ekstremistiske partier fikk for stor innflytelse slik de hadde det i 1970-årene. Småpartiene fikk da vesentlig betydning for koalisjonsdannelsene, selv om de selv bare hadde få mandater bak seg. Vinnerne av hver valgkrets blir medlem av parlamentet, dersom partiet kommer over sperregrensen. Resten av mandatene blir fordelt på provinsene etter befolkningstall.
Stemmerett og -plikt har alle borgere over 18 år. Soldater og underoffiserer har ikke stemmerett.
Gunnar Kyrkjebø
Gunnar Kyrkjebø (født 24. juni 1895 i Mo i Telemark, død 1982)  var skoleinspektør og ordfører i Øvre Eiker kommune.
Gunnar Kyrkjebø gikk på Kristiansand lærerskole frem til 1917, så jobbet han som lærer i Ålgård og Tinn i to år hver, før han ble ansatt som lærer i Øvre Eiker kommune i 1921. Han forble i yrket i over 40 år. I 1928 kom han inn i kommunestyret, ble varaordfører i 1931 og valgt til ordfører i 1935. Den gang var dette kun en deltidsstilling. I 1941 ble han avsatt av NS-styret. Etter krigen engasjerte han seg igjen i lokalpolitikken og var ordfører på nytt fra 1956 til 1959 samtidig som han var skoleinspektør i Røyken kommune. I 1960 fikk han samme stilling i Øvre Eiker.
Scones
En scones er et rundstykke bakt med bakepulver i stedet for gjær, med tradisjoner fra Skottland. En scones var opprinnelig rund og flat, normalt på størrelse med en mellomstor tallerken. Den ble bakt på steiketakke og deretter delt i triangelformede stykker for servering.
Normalt bakes scones på mel, smør eller margarin, bakepulver, salt og melk (eventuelt kulturmelk). De kan også bakes på havre og smakssettes med rosiner, bær, dadler, sjokoladebiter, kanel og valmuefrø, og sågar ost. Ferdigbakte scones serveres ofte med marmelade, honning, syltetøy, krem eller smør, samt en kopp te. De regnes å være best servert varme og nybakte.
Fridjof Ristvedt
Fridtjof Ristvedt (født 10. mars 1898, død 10. desember 1991) var en entreprenør og kjøpmann fra Hokksund. Fra september 1940 og fram til frigjøringen 8. mai 1945 var han medlem av Nasjonal Samling (NS). Han var lagfører for NS og oppnevnt ordfører i Øvre Eiker. Han drev også en betydelig brakkebygging for okkupasjonsmakten. I 1948 ble han i Eiker, Modum og Sigdal herredsrett dømt til fire år og tre måneders tvangsarbeid, inndragning av 70 000 kroner og tap av sivile rettigheter i 10 år.
Hotell Halcyon
Hotell Halcyon (originaltittel The Halcyon) er en britisk periodedramaserie fra 2017. Serien hadde première på den britiske TV-kanalen ITV 2. januar 2017. Den ble sendt på NRK i Norge fra og med 19. februar 2017. Serien ble skapt av Charlotte Jones, som også bidro på manuset. Den handler om eierne, gjestene og de ansatte ved luksushotellet The Halcyon i London under andre verdenskrig. To av hovedrollene blir spilt av Steven Mackintosh og Olivia Williams.
Handling
Serien handler om livet på et glamorøst 5-stjerners hotell midt i London under andre verdenskrig. Krigen påvirker alle, uavhengig av sosial status, familie, politikk, relasjoner og yrke. Ingen er trygge, verken for bomber, samarbeidspartnere eller motstandere. Hotellets eier Lord Hamilton holder et hemmelig møte for å ta stilling til viktige spørsmål som krigen har bragt frem. Bør man vokte seg for tyskerne eller samarbeide med dem?
Etter møtet får hotellsjefen Richard Garland en tøff jobb med å redde en pinlig situasjon som oppstår når Lady Hamilton kommer hjem til parets hotellsuite tidligere enn forventet. Hans datter Emma, som også jobber på hotellet, har et gryende forhold med hotellets arving Freddie Hamilton, som drømmer om å være en jagerpilot. Hotellsangerinnen lever livets glade dager; hun underholder publikum i hotellbaren på kvelden og går ut og fester om natten. På The Halcyon bor også en amerikansk radioreporter, som oppdager at det foregår et politisk spill på hotellet. Midt i det hele er bombealarmen en konstant påminnelse om krigens nærhet.
Arbeidermesterskapet i fotball 1930
Arbeidermesterskapet i fotball 1930 var en norsk fotballturnering som ble arrangert av Arbeidernes Idrettsforbund (AIF). (Moss) vant turneringen etter å ha slått Sparta (Sarpsborg) 6-2 i finalen.
Sprints vinnerlag: Einar Johansen, Juel Asbjørnsen, Eugen Anstensen, Georg Pettersen, Gunnar Heintz, Wilhelm Olsen, Harry Tefke, Øivind Pettersen, Rolf Pettersen, Georg Tefke og Hans Hansen.
1. runde
Walk-over i 1. runde: Ørn Trondheim, Økern.
2. runde
Walk-over i 2. runde: Sarpsborg AIL, Sterling, Gjøvik AIL,.
Shawnacy Barber
Shawnacy Barber (født 27. mai 1994 i Las Cruces i New Mexico) er en amerikanskfødt friidrettsutøver som konkurrerer i stavsprang for Canada. Han ble verdensmester i stavsprang under VM i friidrett 2015.
Han er født i USA, men har canadisk far, og han er både amerikansk og canadisk statsborger. Han bor i Toronto i Ontario. Hans far, George Barber, drev også med stavsprang, og deltok i VM i friidrett 1983.
Idrettskarriere
Barber deltok i Junior-VM i friidrett 2012 i Barcelona, der han hoppet 5,55 meter og kom på tredjeplass bak Thiago Braz da Silva og Ivan Horvat. Året etter deltok han i VM i friidrett 2013 i Moskva, men endte der på 27.-plass i kvalifiseringsrunden med 5,40 meter, og nådde ikke finalen. Han deltok også i Sommeruniversiaden 2013 i Kazan, der han kom på ellevteplass. I det panamerikanske juniormesterskapet i friidrett 2013 vant han stavhopp, med et bestehopp på 5,35 meter, foran henholdsvis Dylan Duvio og Daven Murphree, begge fra USA. I september deltok han også i Jeux de la Francophonie 2013 i Nice i Frankrike, og kom der på andreplass, kun slått av Valentin Lavillenie.
Han fikk bronse i Samveldelekene 2014 i Glasgow, 20 år gammel, der han greide 5,45 meter, men rev tre ganger på 5,55. Han gjorde det også bra på universitetsnivå, der han konkurrerte i NCAA-mesterskapet for Akron University. Han ble NCAA-mester i stavsprang innendørs både i 2014 og 2015, og vant også utendørs i 2015. Han ble også kåret til Akron University Male Athlete of the Year disse to årene.
I 2015 satte han personlig rekord med 5,90 under Texas Relays i mars. Dette var både NCAA-rekord og canadisk rekord. U.S. Track & Field and Cross Country Coaches Association kåret ham til Great Lakes Regional Field Athlete of the Year for 2015. Panamerikanske leker 2015 ble arrangert i Toronto i Canada. Der vant han mesterskapet, med 5,80 som beste resultat, og tangerte med det Lázaro Borges' mesterskapsrekord fra 2011. I begynnelsen av juli ble han canadisk mester i stavsprang, med et hopp på 5,60 meter.
Den 25. juli satte han ny canadisk rekord utendørs med 5,93 meter, da han kom på andreplass i Diamond League-stevnet London Grand Prix. I august 2015 deltok Barber i VM i friidrett 2015 i Beijing. Her greide han alle høydene opp til 5,90 på første forsøk, og vant VM-gull foran tyske Raphael Holzdeppe og tre utøvere på delt tredjeplass.
Micropodabrus
Micropodabrus er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) «storbløtvinger» i familiegruppen bløtvinger.
Utbredelse
Podabrus finnes i Europa og Asia. En art er registrert fra Norge.
Utseende
Podabrus er vanligvis mellom 8-15 mm lange. Hodet er i bakkant innsnøret slik at det framkommer en tydelig hals. Fasettøynene er tydelig framstående. Palpenes (munnføtter) endeledd er knivformet og ikke smalt, ovalt. Brystskjoldets (pronotum) har en bred innbuktning i hele dens bakkant, samt at bakhjørnene er tannformet og utstående. Dekkvingene skjuler hele bakkroppen.
Levevis
Podabrus tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres. Larvene lever som predatore (rovdyr).
Systematisk inndeling med europeiske arter
Oversikten har med europeiske arter.
Grinda (husmannsplass under Nordberg gård)
<mapframe latitude="59.965709" longitude="10.753341" zoom="14" width="200" height="100" align="right" />Husmannsplassen lå under Nordberg gård og hadde ca 15 mål. I gammel tid bruktes plassen av Hermann Grina og hans hustru, Sigrid.
Sigrid og Herman flyttet fra Kongsvinger til Grinda i 1868. De hadde 2 barn, Hilda og Karl.
Julie og Olaves Pedersen flyttet i 1928 fra Brennengen i Maridalen til Grinda. De hadde 8 barn, Thomas, Karl, Ruth, Inga, Bjarne, Asbjørn, Dagny (+tvillingene) Ingrid og Arthur.
Familien leide plassen av Akerbanene (Holmenkollbanen). Det var ikke elektrisk strøm på Grinda selv om kraftledningen gikk like ved siden av. De brukte vedovner og parafinlamper. De hadde ikke vann innlagt og bar vann fra brønnen ved skiløypa.
Husmannsplassen ble revet i 1947, men det finnes fremdeles rester etter grunnmuren.
Grindajordet brukes nå til sport og friluftsliv (fotball, ski, aking etc).
Millerovo flybase
Millerovo er en russisk militær flybase for Det russiske flyvåpen, og er del av 4. fly- og luftforsvarsarmé i Søndre militærdistrikt i Russland. Basen ligger nordvest for byen Millerovo i Rostov oblast, ikke langt fra Ukrainas østkgense.
Flystasjonen er (2022) base for ''31. jagerfly garderegiment'' (100-й гвардейский истребительный авиационный полк) som har to skvadroner Sukhoj Su-30SM (NATO: Flanker-H
Carlo Paech
Carlo Paech (født 18. desember 1992 i Berlin) er en tysk friidrettsutøver som konkurrerer i stavsprang. Han har sølv fra Ungdoms-VM i 2009, og på nasjonalt nivå har han sølv fra det tyske mesterskapet innendørs og bronse utendørs fra 2015.
Idrettskarriere
Paech deltok i Ungdoms-VM i friidrett 2009 i Brixen. Der kom han på andreplass med 5,10 meter, bak sørkoreanske Jin Min-sub. I 2011 ble han tysk ungdomsmester i stavsprang, og samme år deltok han i Junior-EM i friidrett 2011 i Tallinn, der han kom på syvendeplass.
Han kom på femteplass i det tyske mesterskapet i 2013, og deltok i juli ved U23-EM i friidrett 2013. I U23-EM hoppet han 5,35 i kvalifiseringen, og gikk videre til finalen, men i finalen rev han tre ganger på åpningshøyden sin (5,30), og fikk dermed ikke noe gyldig hopp.