cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slaget ved Trafalgar
Avreisen
Den britiske flåten seilte i den formasjonen de ville slåss med, under signal 72 heist på HMS «Victory», Nelsons flaggskip. Klokken 0540 var britene 21 nautiske mil nordvest av Kapp Trafalgar, med den fransk-spanske flåten mellom seg og land, mens de forsøkte å unnslippe. Klokken 06 ga Nelson ordre om klart skip (forberede seg på kamp).
Villeneuve innså at han ikke kunne unngå kamp, klokken 08 ga han ordre om at flåten skulle snu for å seile tilbake til Cádiz i tett formasjon. Denne ordren snudde om på rekkefølgen for den fransk-spanske flåten, baktroppen under kontreadmiral Pierre Dumanoir le Pelley kom nå i front. Vinden var svak og stadig skiftende og gjorde manøvrering vanskelig for de uerfarne mannskapene, det tok derfor halvannen time før flåten hadde tørnet rundt. Den fransk-spanske flåten dannet nå en halvmåneaktig formasjon, med de mer tungseilende skip i le og nærmere kysten.
Villeneuve var pinlig oppmerksom på at den britiske flåten ikke ville angripe ham på tradisjonelt vis, på en parallell linje, men i stedet konsentrere angrepet på en del av linjen. Han var imidlertid altfor opptatt med sine uerfarne mannskaper til å kunne foreta mottiltak.
Storbritannia under Sommer-OL 1956
Storbritannia under Sommer-OL 1956. 203 portsutøvere fra Storbritannia deltok i 18 sporter under Sommer-OL 1956 i Melbourne og Stockholm. De kom på åttendeplass med seks gull-, sju sølv- og elleve bronsemedaljer. Bryteren George MacKenzie var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Henfallet
Henfallet er Trøndelags høyeste fossefall (90 meter), og ligger i Tydal.
Slaget ved Trafalgar
Avreisen
Etterhvert som britene nærmet seg kunne de se at den fransk-spanske flåten ikke seilte i tett formasjon, men mer i uregulære grupper. Nelson hadde problemer med å finne det franske flaggskipet da ingen av fartøyene førte kommandoflagg.
Henfallet
Elva Hena har sitt utspring i Veunsjøen, som ligger rett nord for den 1 321 moh høye Auspiken (Blåstøten) på grensa mot Holtålen. Elva heter til å begynne med Veunna, men skifter navn i det den renner nordover og inn i Hendalen.
Slaget ved Trafalgar
Avreisen
De seks britiske linjeskipene som hadde blitt sendt til Gibraltar hadde ikke returnert, så Nelson måtte kjempe uten dem, hans styrker var underlegne både i menn og kanoner. Den fransk-spanske flåten hadde nesten 30 000 menn og 2 568 kanoner mot Nelsons 17 000 menn og 2 148 kanoner. Den fransk-spanske flåten hadde også seks flere linjeskip enn britene, og kunne således lettere konsentrere sin ildgivning, med to og inntil tre skip på hvert britisk.
Henfallet
Vel en kilometer ovenfor (sør for) fossen renner Hena sammen med Svartåa, som kommer fra Svartåsjøen, en liten fjellsjø i knapt 700 meters høyde, omgitt av myrer og fjellbjørkeskog. Etter samløpet begynner elva å ta fart, og ferden kulminerer med at vannet velter utfor kanten av det 90 meter høye Henfallet og ned i et dypt gjel, omgitt av barskog. Selv om vannføringen om sommeren ikke er all verden, er fossen likevel en imponerende opplevelse.
Slaget ved Trafalgar
Slaget starter
Slaget utviklet seg stort sett etter Nelsons plan. Klokken 11:35 sendte Nelson det senere så berømte flaggsignalet «England expects that every man will do his duty» (England forventer at hver mann gjør sin plikt). Nelson hadde opprinnelig tenkt å sende «confides» i stedet for «expects», men ordet «confides» var ikke med i kodeboken. Ordet «duty» var heller ikke i boken, så det ble sendt bokstav for bokstav, «D-U-T-Y». Nelson ombord i HMS «Victory» ledet så angrepet med kolonnen i lo, mens Collingwood ombord i HMS «Royal Sovereign» ledet kolonnen i le. Nelson ledet sin kolonne i en finte, tilsynelatende siktet han mot fronten av den fransk-spanske linjen, for å falle av (forandret kurs) mot angrepsmålet. Collingwood justerte kursen på sin kolonne tilsvarende, så de to kolonnene kom tettere sammen ved angrepslinjen.
Henfallet
Vegetasjon
Området omkring fossen er mer eller mindre konstant påvirket av fossesprut som gir et svært fuktig miljø. Naturreservatet inneholder flere lav- og mosearter som er trua eller sjelden på nasjonal og/eller nordisk basis. I tillegg finnes mange andre arter som bare er velutviklet i naturskoger med lang kontinuitet, med læger og stående død ved. Kombinasjonen av en rekke kystarter så langt øst, samt mange fjellarter og delvis østlige arter gjør området spesielt. Dette sammen med de landskapsmessige forhold gjør at området er karakterisert som nasjonalt verneverdig, og derfor med i forslag til verneplan for barskog i Midt-Norge.
Slaget ved Trafalgar
Slaget starter
Siden vinden var laber, seilte skipene langsomt og de britiske skipene var under kanonild fra flere skip i nesten en time før deres egne kanoner kunne skyte (den britiske flåten seilte rett på, og i seilskutetiden kunne man ikke skyte fremover, kun sideveis).
Henfallet
Geologi
Berggrunnen består av grågrønn leirskifer på østsida av Hena og i Olandersdalen, mens det på vestsida av Hena er overveiende grågrønn fyllitt og gråkvakke.
Slaget ved Trafalgar
Slaget starter
Klokken 1200 heiste Villeneuve signalet «engasjer fienden», og det franske skipet «Fougueux» avfyrte sin første bredside mot HMS «Royal Sovereign». HMS «Royal Sovereign» hadde alle seil oppe, hadde nettopp fått ny bunnsmøring og seilte derfor fra de andre britiske skipene. I det hun nærmet seg fienden kom hun under ild fra fire skip; «Fougueux», «Indomptable», «San Justo» og «San Leandro». Da HMS «Royal Sovereign» brøt linjen rett aktenfor admiral Alavas flaggskip «Santa Ana» avfyrte hun en ødeleggende dobbelt bredside.
Henfallet
Fauna
Det er registrert skogsfugl, rovfugl og hjortevilt i området.
Interflug
Interflug (egentlig Interflug Gesellschaft für internationalen Flugverkehr m.b.H.) var både DDRs statlige flyselskap og en paraplyorganisasjon for alle andre kommersielle luftfartsaktiviteter i landet (jordbruksfly, flysikkerhet og drift av flyplasser) Selskapet ble grunnlagt i 1958 og oppløst i 1991.
Henfallet
Adkomst
Kjør til Ås i Tydal og fortsett videre i retning Stugudal. Ved Neabyen er avkjøringa til Henfallet skiltet, og så er det bare å følge skogsbilveien innover ca. 8 km fram til fossen. Der du får øye på fossen mellom trærne går det en ca. 30 meter lang sti ned til et utsiktspunkt i skråningen ned mot gjelet.
Slaget ved Trafalgar
Slaget starter
Det andre skipet i den britiske lekolonnen, HMS «Belleisle» kom under ild fra fire franske skip; «Aigle», «Achille», «Neptune» og «Fougeux». Hun var snart masteløs, ute av stand til å manøvrere eller skyte, men holdt ut i 45 minutter inntil de andre britiske skipene kom henne til hjelp.
Jan Dismas Zelenka
Jan Dismas Zelenka, døpenavn Jan Lukáš Zelenka, (1679–1745) var en böhmisk barokk-komponist og bassgambist.
Slaget ved Trafalgar
Slaget starter
I 40 minutter var HMS «Victory» under beskytning fra de franske skipene «Héros», «Redoutable» og «Neptune» og det spanske skipet «Santísima Trinidad». Selv om mange av skuddene bommet, så traff andre og drepte en del av hennes besetning. Hun fikk også skutt vekk rorhjulet så hun måtte styres fra nedre dekk. Klokken 1245 brøt HMS «Victory» fiendens linje mellom Villeneuves flaggskip «Bucentaure» og «Redoutable». HMS «Victory» kom tett på «Bucentaure» og avfyrte en ødeleggende langskips bredside mot hennes akterende, salven drepte og skadet mange av besetningen på kanondekket. Villeneuve trodde at britene ville borde (komme langsmed og sette over marinesoldater) og var klar for et motangrep. Kommandør Hardy på HMS «Victory» engasjerte imidlertid i stedet «Redoutable». Villeneuves «Bucentaure» ble overlatt til de tre neste britiske linjeskipene fra lovartkolonnen; HMS «Temeraire», HMS «Conqueror» og HMS «Neptune».
Jan Dismas Zelenka
Zelenkas verk karakteriseres av en avansert bruk av kontrapunktikk, ekstreme krav til spille- og sangteknikk og av stor oppfinnsomhet og innfallsrikdom. Han sidestilles med de aller fremste komponister i sin generasjon, som Johann Sebastian Bach og Georg Friedrich Händel. Zelenka benevnes iblant som «Bachs katolske motstykke».
Slaget ved Trafalgar
Slaget starter
Et større sammenstøt utviklet seg, og under kampen kom HMS «Victorys» master inn mot mastene til det franske linjeskipet «Redoutable». Besetningen på «Redoutable» som inkluderte en sterk infanterienhet (med tre kapteiner og fire løytnanter) samlet seg for et forsøk på å borde og erobre HMS «Victory». En muskett avfyrt fra misanmasten på «Redoutable» traff Nelson i venstre skulder og gikk gjennom kroppen inntil den stoppet i ryggraden. Nelson utbrøt; «De klarte det til sist, jeg er død.» Han ble båret under dekk og døde om lag klokken 1630, i det slaget som ville gjøre han berømt endte i favør av britene.
Jan Dismas Zelenka
Zelenkas musikk ble ikke utgitt i hans samtid og er bare overlevert i manuskriptform og avskrifter. De autografe manuskriptene lå bortgjemt og han falt i fullstendig glemsel i flere hundre år. En gradvis gjenoppdaging førte til at han nå regnes som en av de mest betydelige og originale komponistene fra barokken.
Biografi
Lite er kjent om Zelenkas tidlige år. Han var Maria Magdalena Hájek og Jiřík Zelenkas førstefødte i en barneflokk på i alt åtte. Yngstebroren, Jan Kilián, ble også musiker. Faren var skolelærer og organist og gav sannsynligvis avkommet den første musikkundervisningen. Videre musikkutdannelse fikk Jan Lukáš ved et av Prahas fire jesuittkollegier, sannsynligvis Klementinum, som ligger rett ved Karlsbrua.
«Peder Skram» (1965)
«F352 Peder Skram» er en dansk fregatt som inngikk i flåtens tall fra 1966 og ble lagt opp i januar 1988. Utgikk endelig av flåtens tall 5. juni 1990 sammen med søsterskipet F353 «Herluf Trolle».
Jan Dismas Zelenka
Biografi
Av tittelsida til verket Immisit Dominus pestilentiam kan en lese at Zelenka i 1709 var i musikalsk tjeneste hos keiserens guvernør i Praha, Josef Ludwig von Hartig, som hadde eget privatorkester og som selv var en dyktig musiker. Rundt 1710 ble Zelenka ansatt som bassgambist ved det saksiske hoff i Dresden og studerte kontrapunkt hos Johann Joseph Fux i Wien fra 1715. Mellom 1716 og 1719 skal han ha vært på studiereise i Italia, men ut over at navnet «Selenka» står på en liste over musikere som skulle til Venezia, mangler påstanden sikkert belegg. Bortsett fra en reise til Praha i 1723 for å delta under framførelsen av Fux' opera Constanza e Fortezza, ser det ut til at han bodde i Dresden hele resten av sitt liv.
Som assistent for den gamle og stadig mer svekkede kapellmesteren Johann David Heinichen, tok Zelenka gradvis over hans plikter. Heinichen døde i 1729, og Zelenka søkte da på posten som kapellmester. Stillingen sto likevel ledig i over ett år. Selv om Zelenka var en langt mer kompetent komponist og orkesterleder enn forgjengeren, ble han først i 1733 avspist med den mindre prestisjefylte tittelen Hofkomponist. I 1735 ble han utnevnt til Kirchen-Compositeur («kirkekomponist»), en tittel han delte med tre andre. En av dem var Johann Sebastian Bach, som skrev tyskspråklige kantater og pasjonsverker for den hovedsakelig protestantiske befolkningen i Sachsen, mens Zelenka skrev messer og motetter på latin for det katolske hoffet. Kapellmesterposten ble gitt til Johann Adolf Hasse, en 20 år yngre og i sin tid langt mer berømt komponist som skrev lettbeinte, tidsriktige og nå grundig glemte opera seriaer.
«Peder Skram» (1965)
Fregatten ble kjent da den ved et uhell kom til å avfyre en Harpoonmissil i september 1982. Saken ble kjent som Hovsa-missilet.
Slaget ved Trafalgar
Slaget starter
HMS «Victory» sluttet å skyte da kanonmannskapet ble beordret på dekk for å slå tilbake det franske bordingsmannskapet, men ble tvunget ned av fransk ild. I det besetningen på «Redoutable» var klar for å borde HMS «Victory» kom HMS «Temeraire», det andre linjeskipet i lovart kolonne inn fra «Redoutables» styrbord baug, avfyrte en bredside og drepte mange blant den franske besetningen.
«Peder Skram» (1965)
Skipet ble kjøpt opp på auksjon og overdratt til fondet Peder Skrams venner. Det har senere blitt gjort om til museumsskip som har som formål å vise skipet slik det så ut før utasingen fra Søværnet.
Jan Dismas Zelenka
Biografi
Peter Dijkstra, kunstnerisk leder for Bayerischer Rundfunks kor, mener at grunnen til at Zelenka kom til kort ved hoffet nettopp var «fordi han er en fabelaktig komponist, svært innfallsrik, svært original, en fantastisk mester over materialet.» («Ich finde, dass er generell zu kurz kommt, weil er ein fantastischer Komponist ist, sehr einfallsreich, sehr individuell, ein fantastischer Meister des Materials.»)
Slaget ved Trafalgar
Slaget starter
Klokken 1355 hadde kommandør Lucas på «Redoutable» 99 mann igjen av sin besetning på 643, og selv hardt såret var han tvunget til å overgi seg. Den franske «Bucentaure» ble isolert av HMS «Victory» og HMS «Temeraire», og engasjert av HMS «Neptune», HMS «Leviathan» og HMS «Conqueror». Tilsvarende ble «Santísima Trinidad» isolert og overmannet og overga seg etter tre timer.
«Peder Skram» (1965)
Skipet er plassert er ved Elefanten på Holmen.
Jan Dismas Zelenka
Biografi
Skuffet over forbigåelsen og den forsinkede utnevnelsen levde Zelenkas sine siste ti år syk og på en liten pensjon, men han fortsatte å komponere hele livet.
Slaget ved Trafalgar
Etter slaget
Bare elleve fransk-spanske skip nådde Cádiz og bare fem av dem ble ansett som sjødyktige. Under kommandør Julien Cosmao seilte de ut to dager etter og forsøkte å ta tilbake noen av de erobrede skipene. De klarte å gjenerobre to skip og tvang Collingwood å senke flere andre. Fire skip fra fronten av linjen som hadde unnsluppet ble tatt den 4. november i slaget ved Cape Ortegal.
Jan Dismas Zelenka
Biografi
Jan Dismas Zelenka døde av ødem (Wassersucht) i 1745, 66 år gammel. Han ble gravlagt på Alter Katholischer Friedhof i Dresden. Selve grava er ikke bevart, men i 1996 ble det reist en minnestein over ham på gravplassen. Det finnes ingen kjente portretter av Zelenka.
Slaget ved Trafalgar
Etter slaget
Da viseadmiral François Rosily ankom Cádiz fant han bare 5 franske linjeskip, i stedet for de 18 han forventet å ta kommando over. Skipene som hadde klart seg var stengt inne i Cádiz inntil 1808 da Napoleon invaderte Spania. De franske skipene ble da erobret av de spanske styrkene og satt inn i kampen mot Frankrike.
Jan Dismas Zelenka
Musikk
Zelenka skrev hovedsakelig vokalmusikk i ulike former, blant annet tre oratorier, fire rekviemer og 21 messer. I tillegg komponerte han noe instrumentalmusikk, som orkestersuiter og kammersonater.
Slaget ved Trafalgar
Etter slaget
HMS «Victory» klarte å nå Gibraltar, og ble midlertidig reparert der, slik at hun kunne seile tilbake til England. Av det mannskapet som var blitt såret ble de fleste brakt i land og behandlet ved marinehospitalet. De som døde av sine skader ble begravet på Trafalgar kirkegård, ved sørenden av hovedgaten.
Viseadmiral Villeneuve ble tatt til fange og tatt med til England. Etter han ble frigitt returnerte han til Frankrike, og på vei til Paris ble han funnet på sitt rom med seks knivstikk i brystet, dommen var at han hadde begått selvmord!
Jan Dismas Zelenka
Musikk
Verkene hans er høyst originale og ukonvensjonelle; det gjelder både instrumental- og vokalmusikken. Hyppig bruk av toneartfremmede akkorder er karakteristisk. I de siste messene han skrev for hoffet i Dresden kombinerer han dels arkaiske satsteknikker med sin tids mest moderne uttrykksmidler. Resultatet er svært ekspressive verk med «visjonær kraft», som sterkt avviker fra den vanlige stilen på 1700-tallet.
Slaget ved Trafalgar
Etter slaget
Slaget ved Trafalgar fant sted dagen etter avslutningen av Ulm-felttoget og Napoleon fikk ikke vite om nederlaget før et par uker etter. Napoleon hadde streng kontroll med media og holdt tapet hemmelig, i stedet ble det i et propagandafremstøt erklært som en stor seier.
Jan Dismas Zelenka
Musikk
Som sine berømte landsmenn Bedřich Smetana og Antonín Dvořák, øste Zelenka av en rik tsjekkisk folketonetradisjon. Zelenka føyer seg inn i en rekke böhmiske musikere som fant ansettelse og anerkjennelse utenfor hjemlandet, som Heinrich Ignaz Franz Biber, Andreas Hammerschmidt og Gottfried Finger.
Slaget ved Trafalgar
Etter slaget
Mindre enn to måneder etter britenes seier ved Trafalgar endte krigen til den tredje koalisjonen med en avgjørende fransk seier over britenes allierte, Russland og Østerrike, i slaget ved Austerlitz. Preussen bestemte seg for å holde seg utenfor koalisjonen og Frankrike hadde igjen fred. Storbritannia var imidlertid suveren på havet, slik at Napoleon etablerte en kontinental blokade i et forsøk på å stoppe britenes handel med fastlandseuropa.
Jan Dismas Zelenka
Mottakelseshistorikk
Bach og Zelenka kjente hverandre godt. Bach satte stor pris på Zelenkas musikk og hadde flere av verkene hans i sin samling. Eksempelvis finnes Zelenkas italienske messer i Bachs håndskrift, sannsynligvis skrevet av til studieformål da Bach ikke hadde anledning til å oppføre messer på latin i Leipzig.
Slaget ved Trafalgar
Konsekvenser
Etter slaget ved Trafalgar ble Royal Navy aldri mer utfordret av den franske flåten i en større trefning. Napoleon hadde oppgitt sine planer om invasjon av Storbritannia før slaget, men de ble aldri senere tatt opp grunnet frykten for Royal Navy.
Jan Dismas Zelenka
Mottakelseshistorikk
Det ble lenge antatt at mange av Zelenas autografe manuskripter var blitt ødelagt under bombingen av Dresden i februar 1945. Det viste seg imidlertid at manuskriptene ikke var oppbevart i den katolske katedralen slik man trodde, men i biblioteket nord for Elben. Enkelte verk er tapt, men tapene har skjedd gradvis, og det dreier seg bare om en liten andel av hans totale verkliste.
Slaget ved Trafalgar
Konsekvenser
Nelson ble Storbritannias største maritime krigshelt og en inspirasjon for Royal Navy, men hans uortodokse taktikk ble bare sjelden etterlignet av senere generasjoner. Det første monumentet som ble reist i Storbritannia for å minnes Nelson ble plassert på Glasgow Green i 1806. Det 44 meter høye monumenter ble konstruert av David Hamilton og ble betalt av en innsamling. Rundt fundamentet er navnene på hans berømte seire; Aboukir (1798), København (1801) og Trafalgar (1805).
Jan Dismas Zelenka
Mottakelseshistorikk
Zelenkas gjenoppdagelse i Tsjekkia skyldes i stor grad musikkviteren og fløytisten Milan Munclinger, som i 1959 spilte inn en av kammersonatene med sitt ensemble Ars Rediviva. I 1964 fulgte en innspilling av flere triosonater og orkesterverk, og i 1969 Lamentationes Jeremiae Prophetae.
Arkeologiåret 1747
Arkeologiåret 1747 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1747.
Referanser
1747 in archaeology
Slaget ved Trafalgar
Konsekvenser
Londons berømte Trafalgar Square fikk navnet etter hans seier, og Nelsons statue på søylen ble ferdig i 1843. Franske skolebarn ble imidlertid i generasjoner fortalt at Trafalgar var et ubetydelig slag hvor den britiske admiralen ble drept.
Jan Dismas Zelenka
Mottakelseshistorikk
Siden midten av 1970-årene har oppfinnsomheten og virtuositeten i Zelenkas musikk fått mer og mer oppmerksomhet. Den sveitsiske oboisten Heinz Holliger har gjennom innspillinger en stor del av æren for gjenoppdagelsen av Zelenkas verk, for eksempel de seks triosonatene i 1972 og orkesterverkene i 1997. På grunn av slektskapet med J.S. Bachs klangforestillinger, eksempelvis en tett orkestersats, blir Zelenka i stigende grad anerkjent som Bachs motstykke.
Slaget ved Trafalgar
Konsekvenser
Forskjellen i tap har av noen historikere blitt forklart med hvor ulik trening og erfaring de to flåtestyrkene hadde. Nelsons flåte var bemannet av sjømenn med lang erfaring fra mange slag, mens den franske flåten var mest vant med å etterforsyne tropper. Slaget kan følgelig sees som en uunngåelig massakre av en overlegen fiende, men det svekker uansett ikke dets symbolske betydning.
Jan Dismas Zelenka
Mottakelseshistorikk
En av de viktigste fortolkerne av Zelenkas kirkemusikk er Marburger Bachchor, som fikk internasjonal anerkjennelse gjennom tallrike uroppføringer av Zelenkas musikk, framfor alt Missa dei Patris, Missa votiva og flere andre til dels enestående komposisjoner. Ensemblet reiste sammen med ulike orkestre rundt i Europa og presenterte Zelenkas musikk på festivaler, og bidro i stort monn til at Zelenkas musikk har fått en stadig større oppmerksomhet.
Den norske forfatteren Henning Kramer Dahl har skrevet et dikt til/om Zelenka i samlingen Værhårsmusikk.
Slaget ved Trafalgar
Konsekvenser
Royal Navy fortsatte å dominere havet under de neste hundre år. Selv om seieren ved Trafalgar typisk ble gitt som grunn for dette, gir moderne analyser av historikere som Paul Kennedy grunnlag for å se at økonomisk styrke var vel så viktig for å beholde makten på havet.
Andres Haugmoens vei (Arendal)
Andres Haugmoens vei (1–7, 2–18) er en kommunal vei på Eydehavn i Arendal kommune, Aust-Agder.
Veien går fra Trygve Næss vei til veiens ende. Veien er 230 meter lang. Veien er oppkalt etter politiker Andres Haugmoen som satt i Stokken Herredstyre og var ordfører i en kort periode i 1921.
Nedre Lykka (Arendal)
Nedre Lykka(1–11, 2–10) er en kommunal vei på Eydehavn i Arendal kommune, Aust-Agder.
Stepney
Stepney er et område i det østlige sentrale London, i bydelen Tower Hamlets. Det ligger mellom hovedgatene Mile End Road og Commercial Road, og betjenes av Stepney Green undergrunnsstasjon. Bosetningen vokste fram fra en landsby i middelalderen rundt sognekirken St. Dunstan's church og et bosetningsmønster på 1400-tallet som et bånd langs Mile End Road. Bosetningen utviklet seg raskt fra 1800-tallet, hovedsakelig ved immigrantsarbeidere og fortrengte fattige fra London, og fikk et omdømme som et fattig, overbefolket, voldelig og preget av politiske dissenter.
Historie
Det første samfunnet utviklet seg rundt kirken dedikert til Dunstan av Canterbury, som ble grunnlagt i 923. Dets stedsnavn er nedtegnet en gang rundt år 1000 som angelsaksiske Stybbanhyð, «Stybbas landssted». Domesday Book fra 1086 oppgir navnet som Stibanhede og sier at landet var eid av biskopen av London og var 30 hider stor, hovedsakelig benyttet for plogland, enger, og skogland for 500 griser og 4 møller. Det var over 100 leilendinger, fordelt mellom bønder som pløyde landet, og husmenn som hjalp til i bytte for en hytte eller lite hus.
Fram til slutten av 1700-tallet var Stepney dominert av hagebruk som forsynte London med matvarer. Da ble det bebygd av jødiske immigranter. Det jødiske innslaget ble etter hvert så stort at biskopen av Stepney klagde til myndighetene over at kirkene ville bli «stående som øyer i et fremmed hav». Han fikk støtte fra det lokale parlamentsmedlemmet William Evans-Gordon og British Brothers League, som forsøkte å reise en opinion mot jødisk innvandring. Arbeidet resulterte i loven Aliens Act av 1905, som innførte begrensninger på innvandring til Storbritannia.
På 1930-tallet kom en del nye innflyttere – tyske jøder og andre – på flukt fra nazismen. Stepney ble utsatt for omfattende bombing under krigen, og 1/3 av bebyggelsen ble totalt ødelagt. Den 27. mars 1945 ble 131 mennesker drept da en V2-rakett traff Stepney.
Etter krigen ble Stepney gjenoppbygd med triste, knapt beboelige offentlige boliger. Stepney ligger med for stor avstand både til City og til Themsen til at bydelen har fått nyte godt av de omfattende byfornyelsesprosjektene som i de seinere åra er blitt andre deler av East End til del.
I 1911 fant Sidney Street-beleiringen sted i Stepney. To ettersøkte forbrytere omkom i en brann etter skuddveksling med politi og soldater.
Skiorientering
Skiorientering er en orienteringsvariant der deltakerne tar seg fram i ukjent terreng i et ferdig løypenett etter kart på ski.
Typisk for moderne skiorientering er at mye av orienteringen foregår i et meget tett løypenett store deler av konkurransen. De beste skiorienterne må i perioder regne med å møte et nytt løypekryss for hvert 10-15. sekund. Dette setter store krav til konsentrasjonsevne og evne til å manøvrere.
I Norge brukes i hovedsak områder med relativt åpen skog der det fra før finnes en del brede, maskinpreparerte løyper. I tillegg til dette settes en mengde løyper med snøskuter, men uten spor. Internasjonalt er det noe vanligere å ha mange maskinpreparerte spor. Løperne er også frie til ferdes utenfor oppkjørte løyper der en finner det hensiktsmessig.
Løperne er frie til å velge langrennsteknikk og utstyr etter forholdene, men i hovedsak brukes vanlige skøyteski. Der det er mulig brukes vanlig fristilteknikk, i skuterspor må man ofte bruke staketeknikk, også i motbakke.
Mongolpiplerke
Mongolpiplerke (vitenskapelig navn Anthus godlewskii) er en fugl. Arten hekker i Sentral-Asia og trekker sør til India og Sørøst-Asia om vinteren. Den er påtruffet noen få ganger i Norge, første gang på Mølen i Larvik, november 1987.
Charles Berstad
Einar Charles Berstad (født 29. november 1964) er en norsk tidligere fotballspiller og -trener. Berstad har tidligere spilt for, og. Han er én av de spillerne i Norge som har flest toppseriekamper gjennom tidene med 303 kamper.
Spiller
Berstad startet å spille fotball for de lokale klubbene og, før han i 1983 signerte for. Med unntak av et opphold i fra 1993 til 1994, spilte han for Kongsvinger til 1998.
Hans mor er fra Newcastle, og morfaren var fysioterapeut for da klubben vant Messebycupen i 1969. I 1989 dro Berstad til Storbritannia for å prøvespille. Han fikk tilbud fra skotske, men avslo fordi han helst ville til England. Da prøvespill med ikke gikk like bra, vendte han hjem til Kongsvinger igjen.
Hans to år lange opphold hos Bodø/Glimt startet bra, med en positiv første sesong i 1993. Sesongen etter opplevde han at miljøet ble dårligere, og han hadde en del uoverenstemmelser med trener Trond Sollied. En akillesskade gjorde vondt verre, så etter 1994-sesongen valgte Berstad å flytte tilbake til sin gamle klubb Kongsvinger, hvor han raskt gjenfant toppformen.
Han forlot Kongsvinger til fordel for den danske 1. divisjonsklubben, som i 1999 endret navn til. Han flyttet hjem igjen til Norge sommeren 1999 og signerte for, som han senere ble trener for i 2001.
Som spiller var Berstad kjent som en duellsterk og innsatsfylt midtstopper med sterk vinnervilje og gode lederegenskaper.
Trener
Etter et år som trener for, ble han i 2002 spillende trener for byrivalen. Fra 2003 til 2004 var han trener for den nordnorske klubben. Han trente senere, før han ble trener for foran 2008-sesongen.
Neighbours from Hell
Neighbours from Hell er et strategi-spill som kan spilles på GameCube, PC, og Xbox. I Europa ble spillet sluppet på PC den 20. juni 2003. På GameCube og Xbox ble det sluppet 4. mars 2005. I USA ble spillet sluppet på PC 22. september 2003.
Woody er en vanlig mann som lever et lykkelig liv, helt til en nabo Mr. Rottweiler begynner å gjøre tilværelsen hans vanskelig. Woody bestemmer seg for å ta hevn på Mr. Rottweiler. I spillet skal spilleren spille Woody som skal krype rundt i naboens hus, og gjøre flest mulig triks og feller mot naboen. Eksempler er bananskall eller såpe på gulvet som naboen kan gli på, eller ødelegge inventaret i huset til naboen. Feller han setter opp inkluderer blant annet sage av stol-bein sånn at Mr. Rottweiler faller av når han forsøker å sette seg på stolen.
Spillets mål er å skape mest mulig problemer, og vinne forskjellige priser. Hindringer i spillet inkluderer naboen selv, eller vakthunden hans, samt en papegøye kalt Chilli. Både hunden og papegøyen kommer til å varsle Mr. Rottweiler om Woodys tilstedeværelse. Hvis Woody blir oppdaget kommer han til å bli brutalt banket opp, og det antydes at Woody vil bli slått i hjel. Dermed mislykkes episoden, og spilleren må starte hele nivået på nytt.
Woody må bevege seg fra sone til sone gjennom spillet, samt gjemme seg under en seng eller i en garderobe for å unngå å bli oppdaget. Naboen beveger seg i huset etter sin egen rutine, men dette kan forstyrres på forskjellige måter. Spillet begynner med bare noen få værelser (en stor hall, et bad, kjøkkenet og en stue) men etter hvert som spillet skrider frem låses flere rom opp (for eksempel en balkong, soverommet, kjelleren og arbeidsrommet) noe som gjør spillet mer komplisert.
David Conklin
David «Dave» Conklin (født 22. september 1955 i Edgerton i Wisconsin ) er en kjelkehockeyspiller fra USA. Han skadet ryggmargen i en motorsykkelulykke i 1981.
Günther Oettinger
Günther Hermann Oettinger (født 15. oktober 1953 i Stuttgart) er en tysk politiker (CDU). Fra 1. november 2014 til 2019 var han kommissær for den digitale økonomi og samfunn i Juncker-kommisjonen. Fra 2005 til 2010 var han ministerpresident i Baden-Württemberg og leder for CDU i Baden-Württemberg. Fra 2010 til 2014 var han kommissær for energi i Barroso-kommisjonen.
Han studerte jus ved Eberhard-Karls-Universität Tübingen, hvor han i 1978 tok den første og i 1982 den andre juridiske statseksamen. Fra 1984 har han arbeidet som advokat.
Han grunnla et lokallag av Junge Union i hjembyen Ditzingen i 1977, og var leder for Junge Union i Baden-Württemberg fra 1983 til 1989.
NPD Group
NPD Group, Inc. (tidligere National Purchase Diary) er et ledende globalt markedsutforskningsselskap som ble grunnlagt i 1967. Det gir ut forbruker- og detaljhandelinformasjon til produsenter og detaljister. Hovedkvarteret til NPD Group ligger i Port Washington, New York med kontorer i USA, Storbritannia og Den europeiske union. Selskapets administrerende direktør er Tod Johnson.
Bringebærmåler
Bringebærmåler (Mesoleuca albicillata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Denne arten, som er lett å kjenne igjen på det store, hvite feltet midt i forvingen, finnes nord til Møre og Romsdal i Norge.
Utseende
En middelsstor (vingespenn 28 – 33 mm), slank måler. Antennene er trådformede hos begge kjønn. Forvingen er brun ved roten, i midten med et bredt, snøhvitt felt som har en eller to tynne, brune streker langs ytterkanten. Ved vingens forkant utenfor det hvite feltet er det en stor, oval, brun flekk. Forvingens ytterkant er lyst brungrå med en bølgete, hvit tverrstripe, ved bakkanten er det to brune flekker. Bakvingen er silkeaktig hvit, ytterkanten lyst brungrå, bakhjørnet mørkere. Larven er lang og slank, naken bortsett fra noen lyse, oppstående børster, grønn med røde, trekantede flekker på ryggen. Disse flekkene er bredt kantet med svartbrunt.
Utbredelse
Bringebærmåleren finnes i nesten hele Europa, og videre østover gjennom Nord-Asia. I Norge er den funnet nord til Møre og Romsdal.
Timms Reperbane
Timms Reperbane er et firma som produserer tauverk, beliggende på Teisen i Oslo. Selskapet ble grunnlagt i 1772 av Nils Torgersen med navnet «Christiania Reeberbahne». I 1844 ble bedriften overtatt av den tyske repslageren Wilhelm Timm. Fabrikken lå opprinnelig ved Akerselvas utløp, men ble i 1880 flyttet til Teisen, som den gang lå langt ut på landet i Oslo. Wilhelm Timms sønner, Ernst og Gustav startet A/S Timms Dampreperbane.
Firmaet eksisterer fortsatt (per 2020 ). Administrasjonen holder til i de gamle lokalene på Teisen. Deler av produksjonslokalet brant ned til grunnen i 2008. Produksjonen er flyttet til Trencin i Slovakia. I 2016 ble selskapet kjøpt opp av Wilhelmsen Ships Service. Timm Ropes ble da en del av Wilhelmsen-gruppens divisjon Marine Products.
Liste over Bergens byråder
Bergen kommune innførte byparlamentarisme som styringsform 26. juni 2000.
Byrådet Strøm-Erichsen 2000–2003
Byrådet Strøm-Erichsen var et mindretallsbyråd bestående av Arbeiderpartiet, Senterpartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre. Det tiltrådte som Bergens første byråd 26. juni 2000 og gikk av 27. oktober 2003, men Venstre gikk ut av byrådet allerede 25. juni 2001.
Byrådet hadde opprinnelig følgende medlemmer:
1. juni 2001 ble byrådsavdelingen for service og utvikling lagt inn under byrådsavdeling for tekniske tjenester med Johnsen som byråd. Samtidig ble kulturfeltet skilt ut som en egen byrådsavdeling med Andersland som byråd. Hestetun ble da byråd for barnehage, idrett og skole.
25. juni 2001 gikk Venstre ut av byrådet, og kulturbyråd Andersland (V) ble erstattet av Per-Inge Vannebo (KrF).
19. oktober 2001 ble Ravnanger statssekretær i regjeringen. Helen Fløisand (KrF) overtok da som byråd for helse og sosial.
Fra 1. september 2002 til 30. juni 2003 hadde Hestetun omsorgspermisjon. Ruth Grung (Ap) var byråd for barnehage, idrett og skole i hennes fravær.
29. oktober 2002 ble antallet byrådsavdelinger og byråder redusert fra syv til fem. Knudsen og Vannebo gikk da av som byråder. Tystad ble da byråd for finans og service, Fløisand ble byråd for helse og bydeler, Johnsen ble byråd for miljø, byutvikling og tekniske tjenester, Grung/Hestetun fortsatte som byråd for barnehage, idrett og skole, og kulturfeltet ble lagt under byrådslederens avdeling.
Byrådet Mæland I 2003–2007
Byrådet Mæland I var et mindretallsbyråd bestående av Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre, som ble støttet av Fremskrittspartiet i bystyret. Det tiltrådte som Bergens andre byråd 27. oktober 2003, og gikk av 29. oktober 2007.
Torill Fjeldstad
Torill Fjeldstad (født 22. februar 1958 i Bærum) er en tidligere norsk alpinist. I begynnelsen av 1980-årene tilhørte hun verdenseliten i utfor.
I løpet av karrieren oppnådde hun fem pallplasseringer i verdenscupen:
Liste over Bergens byråder
Byrådet Mæland I 2003–2007
Byrådet hadde følgende medlemmer:
Torill Fjeldstad
Under OL 1980 i Lake Placid kom Fjeldstad på syvendeplass i utforrennet. I VM 1982 havnet Fjeldstad på fjerdeplass, like utenfor seierspallen. Hun la opp som aktiv alpinist i 1984.
Liste over Bergens byråder
Byrådet Mæland I 2003–2007
Fra 2. juni 2006 til 31. januar 2007 hadde Mæland omsorgspermisjon. Warloe fungerte som byrådsleder og byråd for kultur og næring i hennes fravær, mens Hans Edvard Seim (H) fungerte som byråd for finans for Warloe.
Byrådet Mæland II 2007–2011
Byrådet hadde opprinnelig følgende medlemmer:
28. april 2009 gikk Fremskrittspartiet ut av byrådet. Meyer overtok da for Røssland som byråd for helse og sosial, Warloe overtok for Meyer som byråd for finans i tillegg til å være byråd for kultur, idrett og næring, og Iversen overtok for Christoffersen som byråd for byggesak og bydeler i tillegg til å være byråd for miljø og byutvikling. Antallet byråder ble slik redusert til fem.
16. april 2010 gikk Fremskrittspartiet inn igjen i byrådet. Røssland overtok da som byråd for finans, mens Hove ble byråd for kultur, kirke, idrett og eierskap. Christoffersen ble byråd for næring, eiendomsforvaltning og samferdsel. Antallet byråder ble slik utvidet til syv.
24. januar 2011 sluttet Meyer som byråd. Hilde Onarheim (H) overtok da som byråd for helse og sosial.
Byrådet Mæland III 2011–2013
Byrådet Mæland III var et flertallsbyråd bestående av Høyre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet. Det tiltrådte som Bergens fjerde byråd 31. oktober 2011, og gikk av 16. oktober 2013 da byrådsleder Monica Mæland ble utnevnt til næringsminister i Erna Solbergs regjering.
Byrådet hadde følgende medlemmer:
26. juni 2013 ble Dag Inge Ulstein (KrF) utnevnt til ny byråd for sosial, bolig og områdesatsning etter at Lisbeth Iversen hadde valgt å trekke seg.
Byrådet Stolt-Nielsen 2013–2014
Byrådet Stolt-Nielsen var et flertallsbyråd bestående av Høyre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet frem til juni 2014, deretter er det et mindretallsbyråd bestående av Høyre og Fremskrittspartiet. Det tiltrådte som Bergens femte byråd 17. oktober 2013.
Byrådet hadde følgende medlemmer:
Endringer:
Byrådet Smith-Sivertsen 2014–2015
Byrådet Smith-Sivertsen var et mindretallsbyråd utgått av Høyre og Frp med til sammen 7 byråder. Det tiltrådte som Bergens sjette byråd 20. oktober 2014.
Endringer:
Byrådet Schjelderup 2015–2019
Byrådet Schjelderup var et flertallsbyråd utgått av Arbeiderpartiet, KrF og Venstre med til sammen 7 byråder. Det tiltrådte som Bergens syvende byråd 22. oktober 2015.
Endringer:
Byrådet Valhammer I og II 2019–2022
Byrådet Valhammer tiltrådte som Bergens åttende byråd 26. april 2019 og var et flertallsbyråd utgått av Arbeiderpartiet, KrF og Venstre med til sammen 7 byråder.
Endringer:
Den 24. november 2021 stilte Valhammer kabinettsspørsmål i saken om utbygging av bybanen til Åsane. Byrådet ønsket å bygge bybanen i dagen og over Bryggen, mens opposisjonens forslag gikk ut på å legge bybanen i tunnel – enkelte representanter var sågar imot utvidelsen av bybanen, men valgte likevel å støtte dette forslaget. Valhammer fikk flertall imot seg og varslet byrådets avgang.
Den 2. desember 2021 snudde to representanter for Senterpartiet og én fra Rødt og sikret flertall for bybane over Bryggen. Valhammer kunne dermed danne sitt andre byråd – som var identisk med det første, og det tiltrådte 6. desember 2021.
Byrådet Bakervik 2022–
Byrådet Bakervik er et byråd utgått av Arbeiderpartiet og Venstre med til sammen sju byråder.
Aldwych
Aldwych er et område i City of Westminster i London, og navnet på en gate som går i en halvsirkel gjennom området fra Strand til Fleet Street. Den korte gaten er 1 km nordøst for Charing Cross og utgjør en del av veien A4 fra London til Avonmouth i Bristol.
Navnet «Aldwych» er angelsaksisk, fra sammensetningen eald og wic, i betydningen «gammel markedsplass». Stedsnavnet ble siden til Aldewich i 1211. Området Aldwych utgjør en del av Northbanks forretningsdistrikt. Det er kjent for et antall kjente steder og for å ha gitt sitt navn til en nå stengt undergrunnsstasjon som ligger rett ved, og som har blitt benyttet som lokalisering for en rekke spillefilmer, som V for vendetta (2006), og fjernsynsprogrammer, foruten også i et nivå i videospillet Tomb Raider 3 som hadde handlingen på denne stasjonen.
Blant bygninger på Aldwych er Bush House, India House og Australia House, Indias og Australias høykommisjoner i Storbritannia.
Markpiplerke
Markpiplerke (vitenskapelig navn Anthus campestris) er en fugl.
Bruno Boche
Boche vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det tyske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak India og Nederland. Etter at laget fra Tsjekkoslovakia hadde trukket seg, var det ni lag fra ni nasjoner som deltok i turneringen, som ble spilt i perioden 17. til 26. mai. Tyskland ble nummer to sin gruppe og møtte Belgia, som ble nummer to i den andre gruppen. Bronsefinalen, som ble spilt 26. mai 1928 på Olympiastadion i Amsterdam med 23 400 tilskuere, vant Tyskland med 3-0. Boche spilte tre kamper i OL-turneringen og scoret ett mål.
Tartarpiplerke
Tartarpiplerke eller storpiplerke (vitenskapelig navn Anthus richardi/Anthus novaseelandiae ) er en fugl i erlefamilien. Den er 18-19 cm og på størrelse med en sanglerke og har tydelige striper på oversiden og på brystet. Den kan forveksles med markpiplerke. Tartarpiplerke er svært lik de andre piplerkene, men er større og mer langbent.
Den var tidligere slått sammen med australpiplerke, savannepiplerke, fjellpiplerke og orientpiplerke i en art.
Tartarpiplerke er utbredt i Asia, Afrika og Australia og blir av og til observert i Europa på åpne marker særlig strandenger. I Norge er den sjelden, men blir av og til observert i lite antall langs kysten i Sør-Norge. Den ble observert første gang i Norge på Utsira av James Lawrence Chaworth-Musters på 1930-tallet. Den ble observert på Røst i 1990 og på Akerøya i 1987.
Eksterne lenker
Spornpieper Burung Pipit Tanah
Trondheim
Trondheim (tidligere Nidaros og Trondhjem, på sørsamisk Tråante) er en kommune i Trøndelag, og den tredje mest folkerike kommunen i Norge (etter Oslo og Bergen) med 0 innbyggere per, etter sammenslåingen med Klæbu kommune. Bysenteret (Midtbyen) ligger mellom Nidelva og Trondheimsfjorden. Kommunen grenser i øst mot Malvik, i sør mot Selbu og Melhus, og mot Indre Fosen i Trondheimsfjorden. Byen er hovedsete for fylkesordføreren, men ikke fylkeskommunen eller fylkesmannsembetet, da disse funksjonene er lokalisert i Steinkjer.
Byen ble ifølge Olav Tryggvasons saga etablert av Olav Tryggvason i året 997, og byen feiret sitt tusenårsjubileum i 1997.
Trondheim er et sentrum for høyere utdanning, og huser den største campusen på landets største universitet. I 1767 ble vitenskapsmuseet opprettet. Norges tekniske høgskole (NTH) ble opprettet i 1910. Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) ble opprettet i 1996.
St. Olavs hospital ble opprettet på Øya i Trondheim i 1910, under navnet Nye Trondhjem sykehus. Det er i dag et av Norges største helseforetak og eies av Helse Midt-Norge. Kulturinstitusjoner er også representert i bybildet. Trondheim kunstmuseum ble etablert i 1997 og Rockheim ble åpnet i 2010.
Trondheim er et knutepunkt for jernbanen i Norge; her møtes Dovrebanen sørfra med Meråkerbanen og Nordlandsbanen nordover. Europavei 6 går gjennom kommunen, Europavei 14 til Sverige begynner her og Europaveg 39 til Danmark begynner her. Byens flyplass er Trondheim lufthavn, Værnes i Stjørdal kommune.
Historie
Man regner med at byen ble grunnlagt i år 997 av Olav Tryggvason. Arkeologiske funn tyder på at det også har vært bosetninger rundt Nidelvas utløp også før den tid utover gårdsbruk, trolig sjøbuer for handelsvirksomhet. Det er gjort gravfunn som bekrefter bosetting på Nidarneset sentralt i dagens bykjerne rundt 400 f.Kr.
Nidarosdomen ble bygd mellom 1070 og 1300, og er Norges mest sentrale kirke. Grunnloven av 1814 slo fast at den skulle være kroningskirken for Norges regent; dette gjelder ikke lenger, men siden 1958 har den blitt brukt til signing av de kongelige. Ifølge tradisjonen er Nidarosdomen gravkirken til Olav den hellige; imidlertid har senere utgravninger i Trondheim avdekket Clemenskirken, hvor helgenkongens kiste ble satt på alteret i år 1031, året etter slaget på Stiklestad. Nidaros bispedømme ble opprettet mellom 1070 og 1080; omkring 1152 ble det opphøyd til et katolsk erkebispedømme som eksisterte frem til reformasjonen i 1537. Mellom 1434 og 1537 preget erkebiskopene i Nidaros egne mynter.
Ladejarlene hadde sin base i Nidaros fra slutten av 800-tallet frem til 1029. Flere av middelalderkongene residerte også her. En bybrann i 1681 var en av de utløsende årsaker til byggingen av Kristiansten festning; denne festningen fikk betydning under den store nordiske krig 1700–1721. Kommunen fikk sin nåværende utstrekning den 1. januar 1964 da Trondheim ble slått sammen med de fire nabokommunene Byneset, Strinda, Tiller og Leinstrand. Som følge av den siste kommunereformen, ble Klæbu innlemmet i Trondheim den 1. januar 2020.
Ved slutten av 1000-tallet vokste byen meget raskt. Det ble blant annet anlagt ei steinkirke ved St. Olavs gravplass, hvor Nidarosdomen ligger i dag. Det ble også anlagt bro over elva omtrent der hvor dagens Elgeseter bru ligger. I 1219 opplevde Trondheim den første kjente bybrannen, og noen år senere, i 1295, ble store deler av byen lagt i aske av en annen brann.
Da Nidaros erkebiskopsete ble opprettet i 1152 vokste byen ytterligere, og fra 1200-tallet kjenner man til nær tjue kirker under setet. Det ble også anlagt en rekke klostre i byen, blant annet på Elgeseter, Bakke gård og Munkholmen.
Fra 1600-tallet kom økt handelsvirksomhet byen til gode. Byen begynte å vokse vestover, og den første bebyggelsen på Bakklandet oppsto. I 1681 la den såkalte Hornemansbrannen igjen store deler av Trondheim i grus, noe som førte til at Christian V bestemte at det skulle legges en helt ny byplan for Trondheim for å forhindre fremtidige branner fra å skape like stor ødeleggelse. Oppgaven ble gitt til den luxemburgske generalmajoren Johan Caspar de Cicignon, som fremmet en byplan med brede og rette gater med et sentralt torg.
Til tross for dette oppsto det flere store branner gjennom 1700- og 1800-tallet. Det ble fremmet lov om murtvang på sentrumsbebyggelsen, men før dette ble vedtatt ble byen raskt gjenoppbygget med trebebyggelse. Mange av dagens trebygg i sentrum stammer fra midten av 1800-tallet.
Etter andre verdenskrig måtte store deler av den gamle bebyggelsen vike til fordel for ny næringsvirksomhet. Cicignons byplan fra slutten av 1600-tallet er likevel nokså fremtredende i dagens Trondheim.
Bynavn og bystrøk
Beliggende ved munningen av elven Nid (Nidelva) var stedet først kjent under navnet Nidaros (norrønt Niðarós), som betyr byen ved oset av Nid.
Ved opprettelsen av Nidaros erkebispedømme i 1152 ble navnet latinisert til Trundum (Trundensis) i Vatikanet. Nidaros trundensis betyr rett oversatt Nidaros av trundum eventuelt trondæm (Trønderfylkene). Hos Eirik Ivarsson anno 1192, heter byen Nidaros både i Nidaros, Norge og i Roma. Nidaros-navnet på byen kom senere i bakgrunnen av flere grunner, først og fremst fordi erkebispesetet forsvant i 1537.
Þrónd(h)eimr eller Þránd(h)eimr, som opprinnelig var et navn på de åtte trønderske fylkene, altså nåtidens Trøndelag, sto for «trøndernes hjem». Første ledd er folkenavnet þrǿndr, «trøndere», som er et gammelt presens partisipp av verbet þróask, «vokse» (med den samme roten som i «trives»), som da kan oversettes som 'sterk, fruktbar'. Den latinske varianten Trundum kan eventuelt forklares som en gjengivelse av den norrøne formen for dativ flertall av þrǿndr, som kan ha forekommet ofte i uttrykk som hos trønderne.
I senmiddelalderen ble Kaupangen i Trondheimen, altså handelsplassen i Trøndelag også brukt som bynavn og kortformen Trondheim /Tronhjæm ble brukt parallelt med Nidaros. Under unionen med Danmark ble dette fordansket til T(h)rondhjem og Trondhjems len for Trondheims len, så dette navnet var i bruk fra 1500-tallet.
I perioden 1925–1930 ble flere bynavn fornorsket som ledd i den språklige nasjonalismen som var utbredt i Norge i første del av det 20. århundre (1925: Oslo, 1927: Halden, 1930: Stavern). Ved lov 14. juni 1929 ble det bestemt at byen Trondhjem fra 1. januar 1930 skulle ha Nidaros som offisielt navn. Det var tidligere, i 1928, avholdt en folkeavstemning om bynavnet: 17 163 stemte mot endring, og 1508 for. Befolkningen og bystyret, som ønsket å beholde Trondhjem som navn, følte seg overkjørt og protestene lot ikke vente på seg.
Etter en opprivende navnestrid ble saken tatt opp på ny i Stortinget. Dette endte med et kompromiss: ved lov 6. mars 1931 med virkning fra samme dag ble formen Trondheim innført, et «fornorsket» kompromissforslag lansert av Ivar Lykke, lokal kjøpmann, statsminister 1926–28 og stortingsrepresentant 1915–35.
Trånnhjæm (-em) er en hyppig forekommende uttale av bynavnet blant byens befolkning, og navneformen er fremdeles i bruk som navn på (nye og gamle) foreninger og bedrifter. Så sent som i 2007 ønsket en bystyrerepresentant å blåse liv i diskusjonen rundt bynavnet.