cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Governor Generoso
Governor Generoso er en kommune i provinsen Davao Oriental på Filippinene. Under folketellingen i 2000 kom man til et befolkningstall på 42 705 i 8 297 husstander.
Barangayer
På landsbygda er en barangay en landsby med omland. I byene kan man sammenligne en barangay men våre bydeler, alle med et visst selvstyre.
Governor Generoso er inndelt i 20 barangayer per 30. september 2019.
Folarskardnuten
Folarskardnuten er en del av Hallingskarvet og ligger i Hol kommune i Viken fylke. Folarskardnuten har en høyde på 1 933 meter over havet og er det høyeste fjellet i Buskerud og i Viken, og det høyeste fjellet i Norge sør for Jotunheimen. Sekundærfaktoren er blant de ti lengste i Norge.
Ingrid Vang Nyman
Ingrid Vang Nyman (født 21. august 1916, død 13. desember 1959) var en dansk illustratør. Hun er i ettertid mest kjent for de klassiske tegningene til Astrid Lindgrens bøker om Pippi Langstrømpe, og arbeidene hennes er i dag høyt ansett som illustrasjonskunst.
Ingrid Vang Nyman var barnebarn av den danske nasjonalbankdirektøren Johannes Lauridsen, stifteren av Alfa Margarinefabrik. I 1935 begynte hun på kunstakademiet i København, men sluttet etter et par år. Hun forsøkte seg som fri kunstner, blant annet med malerier og keramikk, men begynte snart å lage illustrasjoner, særlig til barnebøker.
Ingrid Vang Nyman var tidvis svært produktiv, men forble likevel forholdsvis ukjent. Etter langvarige økonomiske og helsemessige problemer begikk hun selvmord på Luciadagen i 1959.
Ingrid Vang Nymans illustrasjoner er kjennetegnet av klare fargeflater, tydelige konturer og en sikker figurtegning i en forenklet, dekorativ realisme.
Sønnen Peder Nyman ble tegner som sin mor, og var særlig kjent for sine stiliserte og poengterte avistegninger i den danske dagsavisa Politiken. Han døde i 2001.
Amphidesmus
Amphidesmus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Jónatan Þorláksson
Jónatan Þorláksson (født 3. desember 1825, død 9. februar 1906) var en islandsk bonde, forfatter, folkeminnesamler og håndskriftsamler fra Fnjóskadalur i Akureyri. Han bidro til innsamlingene av gamle islandske håndskrifter, og skrev selv boken Helga saga Hallvarðssonar («sagaen om Helge Hallvardsson») på bakgrunn av muntlig sagatradisjon.
Amphidesmus
Utseende
Middelsstore, røde og svarte trebukker. I alle fall noen av artene etterligner giftige biller i familien rødvinger (Lycidae) og ligner sterkt på disse. De er farget i rødt og svart i ulike kombinasjoner. Dekkvingene er gjerne noe utvidete bakover slik at kroppen blir pæreformet sett ovenfra. Antennene er svarte, sagtakkede og vanligvis kortere enn kroppen, hodet nokså lite, begge trekk forsterker likheten med rødvinger. Arten Amphidesmus analis er trolig ikke en rødvinge-etterligning, og har et mer "normalt" utseende for en trebukk, med jevnbred kropp og lange, tynne antenner.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Afrika.
Turn og Idrettsforeningen Viking
Turn og Idrettsforeningen Viking (TIF Viking) er et idrettslag fra Bergen, stiftet den 17. mai 1892. Klubbens første navn var Idrætsklub Viking. Klubben er registrert i Brønnøysundregistrene som Viking Turn og Idrettsforening. TIF Viking har hatt medlemskap i Norges Idrettsforbund siden 1895. Fra 1935 har foreningen hatt fast tilholdssted i Vikinghallen i Øvre Dreggsalmenningen 7. I bygget finnes tre store haller, styrkerom, garderober, badstue, møtelokaler og klubbrom. Skansemyren idrettsplass fungerer som utendørs arena.
Turn- og Idrettsforeningen Viking har et moderne idrettskonsept med trening for alle slags brukergrupper. Foruten de tradisjonelle avdelingene som friidrett, håndball, kappgang, langrenn, orientering, turn og volleyball, har foreningen en skigruppe, en barnegruppe og en hytte- og fjellgruppe. I 1995 startet foreningen idrettsskole for barn og unge. Vikinghytten på Vareggen, like nordøst for Vidden som fører til Ulriken, er åpen for besøkende de fleste søndager i året, og på Mjølfjell har foreningen hytten «Sagatun».
Blant internasjonalt etablerte utøvere i klubben er Harald Stenerud, Olaf Strand, John Systad og Odd Rasdal, samt kappgjenger Trond Nymark, som ble æresmedlem i 2009.
Foreningen blir stiftet
Turn- og idrettsforeningen Viking ble offisielt stiftet den 17. mai 1892. Stiftelsesmennene Garmann Jacobsen, Ingvald Dahl, Nils Midthus og Adolf Larsen med flere, i alt tolv medlemmer, møttes klokka fem om morgenen «bak det nuværende Udsiktstårn på Skandsen» (brannstasjonen kom først i 1902). Samlet rundt tanken om "en sund Sjæl i et sundt Legeme" ble det avgitt høytidelige løfter om "at blive Idrætten og Fædrelandet tro og kjæmpe i godt og ondt og mane de yngre til at blive enige og tro til Dovre falder". Med høytidelige taler og sanger ble "Viking" sin skål drukket, og foreningens grunnsten lagt ned. Lagets drakt var først blekrøde turnskjorter og hvite turnbukser med blå bånd i. I 1894 fikk man også en galladrakt. Lagets første fane var et norsk flagg som de klarte å skrape sammen penger til etter to år. En fane med eget design fikk de i 1896, men denne ble erstattet av en ny i 1918.
De første årene drev foreningen med turn, skyting med salongrifle, roing, løp, fjellturer og sosiale sammenkomster, men utvidet snart aktiviteten med skisport, kappgang, fotball (1911-1919), orientering, friidrett og mosjon.
Forturnerrådet
I juli 1892 startet den første turntroppen opp, sammen med "Idrætsklub Bjørgvin" (som forøvrig la ned sin virksomhet året etter). De hadde sin første oppvisning i 1894. I 1923 ble det opprettet et forturnerråd, som skulle samle alle forturnere, det vil si de som var utvalgt til å lede turngruppene, til arbeidet for å styrke kameratskapet og gjøre det attraktivt for yngre medlemmer å bli med. Rådets hovedoppgaver var å styrke kameratskapet innad, arbeide for å heve nivået, og spre interessen for foreningen og turn som idrett. De arbeidet også for "turns utbredelse på landsbygden", og reiste på såkalte «propagandaturer» i distriktene.
Skiutvalget
I 1924 ble det opprettet et Skiutvalg på tre medlemmer. Deres oppgave var å styrke vinteridretten i foreningen, arrangere stevner, og arbeide for å utvikle egnede bakker for konkurranse, i hovedsak i byfjellene. Deres første oppgave var å få satt i stand en representasjonsbakke, Vikingbakken. Den lå øst/sørøst på Vareggen med NOR-hytten som nærmeste nabo. Det våte og milde Bergensværet gjorde at det generelt sett ikke var lett å finne egnede steder for vintersport i nærområdene. Men siden denne bakken lå østvendt, lot det seg gjøre å avvikle i alle fall ett renn per vinter. Johannes Gullbrå satte bakkerekord i Vikingbakken i 1925 med 33 meter. Viking arrangerte en tid både Bergensrennet, Jumborennet, Gutterennet og Vikingrennet.
Aldermannsrådet
I 1927 ble det opprettet et Aldermannsråd som rådgivende organ for foreningsarbeidet og idretten generelt. Rådet skulle dessuten styrke samhold og framgang blant eldre medlemmer. Aldermannsrådet bestod av æresmedlemmer, tidligere formenn, innehavere av ærestegnet, samt av rådet oppnevnte representanter. Fra 1927 dannet Aldermannsrådet sammen med styret et representantskap. Formen ble ikke endret før i 1970.
Vikinghallen
For TIF Viking representerte egne lokaler et etterlengtet samlingspunkt for en voksende medlemsmasse. Før medlemmene fikk eget hus, trente medlemmene ulike steder i byen. De lånte dessuten haller fra andre foreninger, for eksempel Turnhallen fra Bergens Turnforening og Eksersershuset på Engen. Foreningen satte ned en plankomite som utredet saken, og bad kommunen om å frigjøre en egnet tomt. Kommunen svarte med å tilby tomt mellom Bergenhus festning og Mariakirken, med adresse Øvre Dreggsalmenningen 7. Vikinghallen ble tegnet av arkitekt Torgeir Alvsaker (1875-1971). Hans arbeider spenner fra klassisistisk formspråk, til jugendstil, bergensbarokk og i dette tilfellet en streng og tidstypisk funksjonalisme. Han var også medlem i foreningen.
Vikinghallen stod ferdig i 1934, og ble tatt i bruk i 1935. Bygget besto blant annet av tre store haller, styreværelse og en vaktmesterleilighet. Eierne var private investorer, noen av dem medlemmer i foreningen. Bygget ble finansiert gjennom utleie både til foreningen, som hadde bruksretten, og til andre arrangementer. Her ble arrangert kino, fester, stevner og danser. En tid leide også havnevesenet og gassverket lokaler i bygget. Tyskerne hadde utført diverse bunkersarbeider i kjelleretasjen og mye av bygningsmassen var skadet, også etter eksplosjonen på Vågen i 1944. Vikinghallen kunne ikke tas i bruk igjen før januar 1946. Det ble inngått et samarbeid med Bergen kommune der hallen fikk ny eierstruktur.
Medlemsblad
Det første medlemsbladet ble utgitt av styret i mars 1918. Deretter utkom bladet månedlig, og sendt gratis til alle medlemmene. Den første redaksjonskomiteen var Bernhard Mæland, Ingolf Mikkelsen og Aksel Nilson. Medlemsbladene har et bredt innhold og er ved siden av aktuelt stoff også en kilde til lagets historie.
Arrangementene
Arrangement av ulike slag har vært en viktig inntektskilde for Viking. Informasjon om dette finnes i medlemsbladene og i avisutklippsbøkene. Basarer og dansetilstelninger var populære aktiviteter. Men også turnoppvisninger og andre idrettslige arrangement trakk publikum til Vikinghallen. I 1953 tok de svenske "HERMES-flickorna" publikum med storm i en fullsatt sal, ved bruk av gymnastikk, ball og kølle. De japanske elite-turnere, «De flyvende Østens sønner», rystet hallen i 1961 med en forrykende oppvisning man aldri hadde opplevd maken til. Før klimatiske forhold satte en stopper for utstrakt vintersport på byfjellene, arrangerte Viking utallige hopprenn og langrennsløp i egenproduserte bakker og løyper. Laget har også arrangert skirenn på Torgalmenningen, hopprenn i Johanneskirkebakken, innendørs skirenn i Bergenshallen, Ulriken Over, fredsmarsj, World Cup i kappgang og orientering, og Norsk O-festival. I dag er Jentegangen, Fjellveiløpet og Kvamskogen Skifestival de største og viktigste arrangementene for klubben.
Damene
Vikings første damepartier ble startet den 3. oktober 1927, med 85 damer "på linje". Fullverdige medlemmer under foreningens økonomiske vinger ble de imidlertid ikke før i 1931. I mellomtiden skaffet de foreningen både trekkspill og eget piano, gjennom innsamlinger fra te-fester og medlemsaftener. I 1933 flyttet de sammen med herrene inn i Vikinghallen og startet opp begynnerpartier, pikepartier, representasjonspartier, mosjonspartier, husmorpartier, og elitepartier i turn. I 1947 sendte foreningen inn forslag til Norges Gymnastikk- og Turnforbund om opprettelse av mesterskap i turn for kvinner. I 1953 ble Norgesmesterskapet i tur for kvinner arrangert av Vikings damelag, og avholdt i Vikinghallen i Bergen. På årsmøtet 1954 ble det enstemmig vedtatt at damene skulle ha samme adgang som menn til Aldermannsrådet.
2. verdenskrig
Allerede i 1940 ble Vikinghallen beslaglagt av den tyske okkupasjonsmakten. Det gamle styret ønsket ikke å slutte seg til Statsråd Stangs forordning av 20. mai 1941 om beskyttelse av norsk idrett, og gikk av. En ny og nazistvennlig formann ble satt inn av Departementet for Arbeidstjeneste og Idrett. Som en konsekvens gikk også styrene i avdelingene av, og det kom til masseutmeldelse i foreningen, der ca 99 % av medlemmene meldte seg ut i protest. Foreningen fortsatte sitt idrettsarbeid utenfor foreningen, på "illegalt" vis, gjennom turer, hemmelige arrangementer og sosiale sammenkomster. I 1942 ble det sågar avholdt en illegal jubileumsfest i en hytte på Totland. Det kom til å bli en årelang konflikt mellom de medlemmene som hadde eierinteresser i Vikinghallen, og foreningens nazistvennlige styre. Det nye styret hevdet at foreningen eide hallen. Den gamle formannen i Viking, kjøpmann Johan Thomsen, som sammen med flere andre medlemmer hadde investert i bygget, protesterte mot beslagleggelsen, og ble politianmeldt for å holde tilbake deler av foreningens eiendeler og arkivalier. Mange av medlemmene var aktivt med i motstandsarbeidet og skrev på oppfordring ned sine opplevelser i medlemsbladet etter krigen. De som falt fikk sine historier nedtegnet av sine idrettskamerater, og hedret på den måten. Det ble også samlet inn midler til en minnetavle for de falne.
Heltene
Ifølge nettsiden til TIF Viking har laget i perioden fra 1912 til 2010 tatt til sammen 27 kongepokaler i idrettene kappgang og friidrett, og hatt flere deltakere i OL i idrettsgrenene turn, friidrett og kappgang. I tillegg til dette har de en rekke norske og nordiske mestere i flere idretter. Isak Abrahamsen fikk gullmedalje i turn, lagkonkurranse fritt system, i Sommer-OL 1912.
Volleyball
I august 2016 fusjonerte Nyborg Volleyballklubb med TIF Viking på grunn av dårlig økonomi. Volleyballen er nå en egen avdeling med bredde- og toppsatsing. Etter denne fusjonen har TIF Viking landets beste herrelag i volleyball.
Gamlehytten
Den primitive steinhytten «Bjørgvinhytten» var den første hytten til TIF Viking. Den ble opprinnelig bygget av Turn- og idrettsforeningen Bjørgvin i 1882, men da disse la ned virksomheten i 1893, overrakte de hytten til Viking som takk for det gode forhold som hadde vært mellom klubbene. Hytten ble utvidet i 1901 og fikk raskt navnet "Gamlehytten". Medlemstallene i Viking økte raskt, og miljøet og overnattingstilbudet på hytten var særdeles populært. Etter hvert følte mange medlemmer at de ble fortrengt av de mange gjestene, og stemningen blant de som ble liggende ute mellom knausene om natten var dårlig. Etter flere pengeinnsamlinger gikk styret i 1911 inn for å bygge ny hytte på Vareggen. Gamlehytten ble solgt i 1915.
Sagatun
I 1945 ønsket mange medlemmer å reise en vinterhytte på Mjølfjell, like ved inngangen til Ljossanddalen. Mange var lei av det uforutsigbare vinterføret i bergensområdet. . Men økonomien etter krigen var ikke så god, og tilgangen på materialer knapt bedre, og det meste av arbeidet måtte gjøres på dugnad. Laget fikk overta en av tyskerbarakkene som sto igjen på Rundemanen etter krigen. Materialene ble flyttet planke for planke til mellomlagring på Koengen, og siden fraktet med godsvogn til Mjølfjell med Bergensbanen. Hytten åpnet i 1949. I 1999 ble hytten totalskadd i brann, og ble erstattet av et nytt og moderne bygg. Til tross for fullverdiforsikring la også denne gangen dugnad, tilskudd fra foreningen og gaver grunnlaget for den forbedrede tekniske standard hytten i dag holder. Hytten har i dag plass til 25 overnattingsgjester.
Historisk arkiv
Arkivet etter Turn- og idrettsforeningen Viking ble avlevert til Bergen Byarkiv i 2010, og inneholder materiale over et tidsrom fra 1896-2009. Det består i hovedsak av møtebøker, kopibøker, saksarkiv, medlemsblader, avisutklippsbøker, en begrenset mengde foto, samt en del klisjeer.
Opplysninger om foreningens arbeid, arrangementer, medlemmer, planer, årsmøter og representantskap finnes i hovedstyrets møteprotokoller i arkivet. Foreningens første møteprotokoll gikk trolig tapt. I en sang til 25-årsjubileet i 1917, "Vin, kvinner og sang" bemerkes i et av versene at "Viking mistet sin journal". Verdifull informasjon om den første tiden finnes likevel i en trykksak laget i forbindelse med foreningens 10-årsjubileum. Under overskriften "Uddrag af Idrætsklub Viking’s journaler", finnes et resyme av tiden fra 1892-1902. Opplysninger om stiftelsesprosedyren finnes her.
I tillegg til Aldermannsrådet, Forturnerrådet, Skiutvalget og gangavdelingen, går det fram av medlemsbladet at det har det eksistert en rekke andre råd, komiteer og utvalg som det ikke finnes møtebøker for, for eksempel friidrettsrådet, ordensrådet, lovkomiteen og arrangementskomiteen. En del av arkivmaterialet kom bort i okkupasjonstiden 1940-1945. Gjennom iherdig innsats og oppfordringer i medlemsbladet om å oppspore og levere inn savnet arkivmateriale, klarte foreningen å få inn en stor del. Noe kan likevel ha gått tapt. Vikinghallen har eget arkiv, som ikke er avlevert byarkivet.
Kilder
Arkiv etter Turn- og idrettsforeningen Viking, oppbevart ved Bergen Byarkiv.
Finland under EM i friidrett 1938
Finland deltok med 21 utøvere i EM i friidrett 1938 som ble arrangert for menn 3.–5. september 1938 i Paris og for kvinner 17.–18. september 1938 i Wien. Finland tok 11 medaljer i mesterskapet.
Phalangosoma
Phalangosoma er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
Middelsstore (15–25 millimeter), kraftige oldenborrer. Hode og pronotum er brunrøde og tett kledt med fine, lyse hår, dekkvingene mørkbrune og blanke. "Snuten" (clypeus) er avrundet. Antennene er 11-leddete, med ni lange antenneblader (lameller). Pronotum har rundede sider, sterkt tilsmalnet forover.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika (Den demokratiske republikken Kongo, Zambia og Angola).
Argulus maculosus
Argulus maculosus er en art av fiskelus. Dette er en type krepsdyr som lever som parasitter på større dyr, i regelen fisk, men også tidvis på for eksempel rumpetroll. Arten ble beskrevet allerede i 1902. I USA lever den langs St. Lawrence River og nord i Midtvesten.
Anatomien er særegen, kroppen er sammenklemt og et stort skjold dekker det meste av den, men på undersiden er kroppens ledd og anatomi godt synlig. Inndelingen i hode, kropp (thorax) og bakkropp (abdomen) er tydelig. Arten er mellomstor, den er noen mm lange. Øynene er store tydelige, og de har også et naupilus-øye. Begge antenne-parene er omdannet til haker som holder fiskelusen fast i vertsdyret.
Argulus longicaudatus
Argulus longiacaudatus er en art av fiskelus. Dette er en type krepsdyr som lever som parasitter på større dyr, i regelen fisk, men også tidvis på for eksempel rumpetroll. Arten ble beskrevet først i 1944.
Anatomien er særegen, kroppen er sammenklemt og et stort skjold dekker det meste av den, men på undersiden er kroppens ledd og anatomi godt synlig. Inndelingen i hode, kropp (thorax) og bakkropp (abdomen) er tydelig. Arten er mellomstor, den er noen mm lange. Øynene er store tydelige, og de har også et naupilus-øye. Begge antenne-parene er omdannet til haker som holder fiskelusen fast i vertsdyret.
Trechaleidae
Trechaleidae er en gruppe (familie) av edderkopper som tilhører undergruppen Entelegynae i gruppen Araneomorphae.
Utseende
Middelsstore (5–12 mm), svært langbeinte, grå eller brunlige edderkopper. De har ganske store øyne som danner to litt framoverbuede tverr-rader. Kroppen er litt flat og virker påfallende liten sammenlignet med de lange og også ganske brede beina.
Levevis
Disse edderkoppene lever gjerne i eller nær vegetasjonen langs steinete bekker. Noen spinner kompliserte, uregelmessige, flate fangstnett med et silkerør som edderkoppen sitter i, andre fisker etter bytte på vannoverflaten, ofte i ganske rasktstrømmende vann. Noen arter lever i skog (várzea) som er oversvømmet flere måneder av året. I alle fall noen av artene svømmer godt.
Utbredelse
Alle artene unntatt én lever i Sør- og Mellom-Amerika. Det eneste unntaket er én art fra Japan.
Selevkos V Filometor
Selevkos V Filometor (død 125 f.Kr.) var kortvarig en barnekonge av det hellenistiske Selevkideriket i tiden 126–125 f.Kr. Han var den eldste sønnen til Demetrios II Nikator og av hans ptolemeiske hustru Kleopatra Thea. Hans epitet Filometor betydde «glad i mor» og det indikerte vanligvis i den hellenistiske verden at moren fungerte som medregent for prinsen.
I 126 f.Kr. ble hans far Demetrios II myrdet, tilskyndet av hans mor Kleopatra Thea. Hun tok da selv makten og styrte som medregent og på vegne av sin unge sønn, men snart sørget hun for at også han døde. Han må da ha vært mellom 15 og 20 år gammel. Det er oppgitt to forskjellige motiv som årsaken for denne handlingen: I henhold til en versjon hadde han forsøkt å kreve tronen alene uten hennes samtykke, men i henhold til den andre versjon var hun redd for at han før eller siden ville kreve hevn for mordet på hans far.
Ostkustbanan
Ostkustbanan en svensk jernbanestrekning mellom Stockholm og Sundsvall. Den opprinnelige strekningen var en privatbane som gikk mellom Gävle og Härnösand og ble satt i drift i 1927.
Vlasta Děkanová
Hun deltok i OL var i 1936, her fikk hun sølv i lagkonkurransen. Tyskland vant denne konkurransen. Individuelt fikk hun ingen medaljer; kvinnene konkurrerte individuelt i OL-sammenheng først under OL i 1952. Poengoversikten tilsier likevel at hun kom på 5.-plass i hopp, 8.-plass i bom og 23.-plass i skranke, som var de tre apparatene kvinnene turnet i under lagkonkurransen, noe som plasserte henne på 6.-plass sammenlagt individuelt. Hun ble dermed Tsjekkoslovakias nest beste sammenlagt; Vlasta Foltová ble lagets beste på 5.-plass. 0,5 poeng skilte disse to etter to øvelser i hvert av de tre apparatene; Foltová fikk 66,45, mens Děkanová fikk 65,95 poeng.
I VM-sammenheng ble hun individuell verdensmester i to VM på rad, i 1934 og 1938. Verdensmesterskapet i 1934 var det første der kvinner fikk delta, dette gjør henne til den første verdensmesteren i turn for kvinner. I begge disse VM-ene vant Tsjekkoslovakia også gull i lagkonkurransen, med Děkanová på laget.
VM 1938 var det første der kvinnene ble premiert i enkeltapparater. Děkanová vant både skranke og bom i dette mesterskapet.
Mersey Beat
Mersey Beat var en engelsk musikkavis som ble framstilt og utgitt i Liverpool tidlig på 1960-tallet. Den ble grunnlagt av Bill Harry, en av John Lennons klassekamerater ved Liverpool College of Art. Musikkavisen hadde nyheter om alle de lokale musikkgruppene i Liverpool, og stjerner som kom til byen for å opptre.
The Beatles hadde en nær tilknytning til Mersey Beat, som publiserte mange eksklusive historier og fotografier av dem. Den publiserte også flere av Lennons tidligste tegninger, inkludert en historie om bandet og tidvis komiske annonsesnutter av som ble trykket for å fylle tomrom.
Bakgrunn
Bill Harry begynte sin egen fanzine kalt Biped («tobeinet») som medlem av en science-fiction-klubb. Senere grunnla han Premier, det første magasinet ved Junior School of Art. En medstudent, John Ashcroft, introduserte Harry til rock and roll-plater, og medlemmene av Rory Storm & The Hurricanes og Cass & The Cassanovas. Harry hadde med seg notisbøker hvor han samlet informasjon om lokale musikkgrupper, og skrev en gang til The Daily Mail: «Liverpool er som New Orleans ved århundreskiftet, men med rock and roll isteden for jazz.» Han skrev også til The Liverpool Echo om den voksende og blomstrende musikkmiljøet i Liverpool, men ingen av avisene var interessert i artikler om musikken som var populært hos tenåringer. Annonsene i The Liverpool Echo for lokale grupper var alltid plassert under overskriften «Jazz», men avisen nektet å endre denne politikken til tross for press fra promotorer og grupper som faktisk betalte for disse annonsene.
Harry planla å grunnlegge en avis om jazz kalt Storyville/52nd Street og kontaktet Sam Leach, eieren av en klubb som het Storyville. Leach lovte å understøtte avisen, men møtte ikke opp til tre påfølgende møter med Harry, noe som ikke ga ham annet valg enn å finne en annen investor. Harry startet en avis som utkom hver fjortende dag som dekket Liverpool rockemiljø. Den ble ganske vellykket og adskilte seg fra de nasjonale musikkavisene som New Musical Express og The Melody Maker, som kun skrev artikler om dagsaktuelle sanger på hitlistene og deres musikere.
Mersey Beat
Fotografer Dick Matthews, en kompis fra The Jacaranda, hørte om Harrys problemer med Leach og introduserte Harry til en lokal embetsmann, Jim Anderson, som lånte Harry £50. Det gjorde det mulig for ham grunnlegge Mersey Beat i 1961. Harry besluttet å utgi en av avis som utkom hver fjortende dag og som dekket musikkmiljøene i Liverpool, Wirral, Birkenhead, New Brighton, Crosby and Southport, foruten også i Warrington, Widnes og Runcorn. Han kom opp med navnet Mersey Beat, førstnevnte var fra områdene rundt elven Mersey, og andre ord kom fra en politimanns ’beat’, det vil si politimannens tjenesteområde. Det hadde ingenting med musikalsk ’beat’ (taktslag) å gjøre. Kjæresten Virginia sa opp sin jobb i regnskapsavdeling hos Woolworth's og arbeidet fulltid ved avisen for £2.10 i uken. Harry selv levde på sitt stripend fra Senior City Art. Matthews fotograferte gruppene mens Anderson fant et lite loftkontor for £5 i uken over David Lands vinhandel ved 81a Renshaw Street, Liverpool. Anderson og Matthews hjalp til med å flytte til det nye kontoret, i tillegg skaffet Anderson en kontorpult, stol og en Olivetti-skrivemaskin.
Harry tastet inn og designet hver eneste side, skrev bort imot alle artiklene, og med Virginia skaffet han fotografier, solgte annonser, og arrangerte trykking og distribusjon. Han arbeidet opp til 100 timer i uken for å fullføre utgavene. Etter å ha tatt med seg Virginia hjem til Bowring Park om kvelden dro han ofte tilbake til kontoret og jobbet gjennom natten, tok en pause kun for å gå til Pier Head for å kjøpe en kopp te og varm pai klokken fire om morgenen.
Den første utgaven
Ved å dele utsalgsprisen på avisen (3 pence) med utsalgene, Harry fikk tre større grossister, W.H. Smith, Blackburn's, og Conlan's, til å selge Mersey Beat. Han fraktet personlig ut aviser til mer enn 20 kiosker foruten også til ulike musikkbutikker. Avis kom med sin første utgave den 6. juli 1961 og solgte ut alle 5 000 kopier. Avisens sirkulasjon økte raskt da Harry begynte å ha artikler om tilsvarende musikkgrupper i Manchester, Birmingham, Sheffield og Newcastle, og opplaget økte til 75 000 eksemplarer. Etter at opplaget økte ble den etter hvert kjent som «Tenåringenes Bibel». Lokale grupper ble snart kalt for «beat-grupper», og konsertlokaler begynte å annonsere konserter som «Beat Sessions». Da opplaget økte ble avisens kontorer flyttet nedover i etasjene til et større kontor på to rom. The Cavern Clubs dørvakt, Pat (Paddy) Delaney, ble ansatt for å levere ut aviser, en sekretær, Pat Finn, ble ansatt, da samme ble Raymond Kane som annonseselger.
Harry uttalte senere at «Aviser, fjernsyn, teatre, og radio ble alle drevet av folk fra en helt annen generasjon som ikke hadde en ide om hva ungdommene ønsket. I tiår hadde de manipulert og kontrollert dem. Brått var det en oppmerksomhet om det å være ung, og unge mennesker ønsket deres egen stil og deres egen musikk, akkurat på den tiden da de begynte å tjene egne penger, noe som ga dem forbrukermakt. Mersey Beat var deres stemme, det var en avis for dem, fylt med informasjon om deres egne musikkgrupper, som er hvorfor det også begynte tiltale ungdommer over hele Storbritannia da dets dekning strakte seg til andre områder.» På grunn av arbeidssituasjonen i Liverpool på denne tiden, fordømte kommunistavisen The Daily Worker entusiasmen til unge mennesker i Liverpool ved å uttale at «Mersey Sound er lyden av 30 000 folk på arbeidsløshetstrygd.»
Liverpool-gruppene
Mellom 1958 og 1964 hadde området Merseyside rundt 500 forskjellige musikkgrupper som jevnlig ble annet og brøt opp, og med et gjennomsnitt av rundt 350 grupper som spilte konserter regelmessig. I 1961 satte Harry og Bob Wooler, DJ ved The Cavern Club, sammen en liste over grupper som de personlig hadde hørt om og kom opp med bort imot 300 navn.
I 1962 hadde Mersey Beat en avstemning for å finne ut hvilken gruppe som var mest populær blant leserne. Da stemmene ble telt sammen var Rory Storm & The Hurricanes på førsteplass, men da Harry gikk i gjennom stemmene på nytt oppdaget han at femti stemmer var skrevet med grønt blekk og alle kom fra samme område i Liverpool. Tvilsomme stemmer ble erklært ugyldige. Det er mistenkt at Storm selv sto bak de mistenkelige stemmene, men Harry hadde ingen ide om at The Beatles hadde gjort nøyaktig det samme selv.
Resultatene ble annonsert den 4. januar 1962 med The Beatles på førsteplass. Resultatene ble trykket i utgave 13 av Mersey Beat for samme dato. Førstesiden hadde overskriften «Beatles Top Poll!» (Beatles toppet avstemningen).
Outlander
Outlander kan være:
Mersey Beat
Avstemningen
Avstemningen var så populær at manageren av Rushworths musikkforretning, Bob Hobbs, overrakte John Lennon og George Harrison nye gitarer. Mange av gruppene i Liverpool klagde til Harry at hans avis heller burde hete «Mersey Beatles» da det var så mange artikler om dem i den.
Redaksjonelt
En av avisens skribenter var Brian Epstein, den framtidige manager av The Beatles. Han skrev en fast spalte om nye plateutgivelser som var tilgjengelige ved NEMS Enterprises. Frasen «Mersey Beat» var nå benyttet til også å beskrive den lokale musikken i Liverpool på denne tiden, tidvis også omtalt som «Mersey Sound» eller rett og slett beatmusikk.
Harry ba en lokal sanger, Priscilla White, om å bidra med en motespalte etter at han hadde skrevet en artikkel kalt «Swinging Cilla» hvor han blant skrev at «Cilla Black er ei jente fra Liverpool som har startet på veien mot berømmelse.» Feilstavingen av navnet hennes skjedde da han under tidspress ikke kom på navnet hennes, bortsett fra at det var en farge, men White besluttet å beholde Cilla Black som en artistnavn. To år senere sørget Harry for at Cilla Black fikk synge for Epstein ved klubben Blue Angel, noe som førte til at hun fikk kontrakt.
I slutten av 1962 skrev Harry en artikkel kalt for «Take a look up North» (Se nordover), og hvor ha ba folk fra plateselskapene i London om å reise til Liverpool for selv å se hva som virkelig skjedde i byens musikkmiljø, men ikke én representant fra noe plateselskap fant det verd å reise. Journalist Nancy Spain skrev en artikkel for avisen News of the World at «Bill og Virginia Harry var Mr. & Mrs. Mersey Beat», og da Bob Dylan besøkte Liverpool for å opptre på Odeon, ba han offisielt om at Harry fungerte som hans guide i byen.
Siste nummer og London
Den 13. september 1964 ble Harry kontaktet av Epstein for å opprette en nasjonal musikkavis. Harry aksepterte og ga den nye avisen navnet Music Echo, og gradvis fusjonerte han Mersey Beat inn i den nye avisen. Epstein hadde lovt Harry fullstendig redaksjonell kontroll, men gikk deretter bak hans rygg og ansatte en kvinnelige pressetalsmann i London til å skrive en motespalte og en DJ til å skrive en sladrespalte, uten å informere Harry om sine hensikter. Harry kunne ikke akseptere dette og sa opp.
Emmanuel Chedal
Emmanuel Chedal (født 15. januar 1983 i Moûtiers) er en tidligere fransk skihopper som representerer SC Courchevel.
Kun 15 år gammel debuterte han i verdenscupen med 46.-plass i Chamonix 6. desember 1998. Hans beste plassering i verdenscupen er 3.-plass på Lillehammer 6. desember 2009. Sammenlagt i verdenscupen er hans beste plassering 17.-plass i sesongen 2008-09.
Chedal deltok i VM i 2001, 2005 og 2009. Hans beste individuelle plassering i VM er 18.-plass i storbakken i Liberec i 2009. Samme år var han på det franske laget som ble nummer 8 i lagkonkurransen. Han var med i OL i Salt Lake City i 2002, der han ble nummer 28 i storbakken og nummer 10 i lagkonkurransen. Han deltok i skiflygings-VM i 2002, 2004, 2006 og 2008, med 18.-plass i Planica i 2004 som beste resultat. Han ble nummer 8 i lagkonkurransen i Oberstdorf i 2008.
Chedal la opp som skihopper i 2012/13-sesongen.
Esmeralda (bille)
Esmeralda er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).
Søren Bobach
Søren Bobach (født 25. april 1989 i Silkeborg) er en dansk orienteringsløper.
Esmeralda (bille)
Utseende
Middelsstore (10-25 millimeter), brede trebukker, små til Prioninae å være. På farge er dee oftest blått metallglinsende, hannene har gjerne oransjerødt pronotum. Pronotum er mye bredere enn langt og nærmest femkantet, spredt og grovt punktert. Scutellum er uvanlig stort (til trebukker å være), kileformet og blankt. Dekkvingene er brede, uten punktrader, men de kan ha noen lave lengderibber.
Søren Bobach
Bobach ble verdensmester i sprint i Venezia 2014. Han har også vært en del av det danske sprintstafettlaget som tok VM-gull i Inverness 2015 og Strömstad 2016. Bobach var også med på det danske laget i 2014 da sprintstafetten sto på VM-programmet for aller første gang. Den gangen ble det sølvmedaljer til den danske "Guld-fireren". Fra EM-sammenheng har Bobach sølv i sprintstafett fra tsjekkiske Jesenik i 2016.Sammen med seks andre Halden SK-løpere ble det seier i Jukola i 2011. Bobach løp første etappe. Laget ble avsluttet med sterke løpere som Mats Haldin, Emil Wingstedt og Olav Lundanes.
Esmeralda (bille)
Levevis
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.
Søren Bobach
Søren Bobach er broren til verdensmesteren Ida Bobach.
Esmeralda (bille)
Utbredelse
Slekten er utbredt i det nordøstlige Sør-Amerika.
Melchior Koch
Melchior Koch (født 7. september 1795 i Kjøllefjord, død 4. mars 1866 i Bodø) var en norsk kjøpmann og politiker, som var ordfører i Bodø i 1842 og 1851.
Familie
Familien Koch flyttet fra Danmark til Norge omkring 1650 og levde i flere generasjoner som handelsmenn på Sula. Den første i familien som kom nordover var sogneprest Jens Koch, far til Melchior. Han var bror til kjøpmann H. H. Koch og sorentskriver P. E. Koch Han giftet seg 28. februar 1823 med Johanne Brønlund Sverdrup, som han fikk syv barn sammen med blant annet forretningsmennene Hans Hagerup Krogh Koch og Jens Cornelius Koch.
Utdanning og karriere
Melchior Koch fikk sin utdanning som kontorist hos sorenskriver Klykken på Bitterstad i Vesterålen og var senere i handelslære hos en fagbror som var kjøpmann i Rottingen. Fra 1818 var han Carl Johan Gerss fullmektige blant annet, da Gerss ble tatt for smugling i februar 1819. Han var fraværende under de store smuglingene og skal ikke ha hatt noe med disse å gjøre.
3. mai 1823 fikk han kjøpmannsbogerskap i Bodø. Melchior Koch ovetok i 1823, handelsvirksomheten til engelskmannen Dundas Blackhall, som han igjen hadde overtatt etter Carl Johan Gerss, da Gerss forlot Bodø høsten 1818 eller vinteren 1819,
Politisk karriere
Etter at byformannskapsloven ble vedtatt skulle det første valget til bystyre og formannskap være gjennomført innen mars 1837. I Bodø kunne valget derimot ikke gjennomføres, ettersom bare 15 av byens 250 innbyggere hadde stemmerett, og loven krevde at kommunestyret skulle bestå av 16 representanter. Det ble derfor vedtatt i kongelig resulusjon 9. januar 1938 at Bodø abre trengte å velge et bystyre på 9 representanter og et formannskap på tre. Koch ble valgt inn i formannskapte med 12 stemmer
Melchior Koch møtte som en av tre medlemmer til Bodøs først formannskapsmøte i 29. oktober 1839, sammen med toller S. F. Holmer og kjøpmann Wollf. S. F. Holmer ble da valg til ordfører, mens Koch ble viseordfører.
Varde Hartmark
Varde Hartmark er et norsk konsulentselskap som spesialiserer seg innen «strategirealisering». Selskapet ble opprettet i 2013 som følge av en fusjon mellom Varde Consulting og Hartmark Consulting.
Ungdom i drift
Ungdom i drift (svensk: ) er en svensk dramafilm fra 1942 i regi av Anders Henrikson. Manuset ble skrevet av Else Kleen og Bengt Idestam-Almquist. Norskfødte Sonja Wigert spiller den kvinnelige hovedrollen som Karin Borg.
Handling
Servitrisen Karin oppdager at hennes fjortenårige bror Benke er med i en ungdomsliga som gjør innbrudd i kiosker.
Al-Khidmat
Al-Khidmat begravelsesbyrå er Norges første muslimske begravelsesbyrå. Navnet betyr «til tjeneste» på arabisk.
Byrået ble etablert av Arshad Mohammed, Mohammad Afzal, og Ghulam Abbas i 2002. Byrået søker så langt som mulig å ivareta islams bestemmelser om begravelse så fort som mulig.
Tidligere ble svært mange muslimer sendt til hjemlandet med fly for begravelse, men andelen som begraves i Norge er økende. I 2005 ble for eksempel halvparten av alle norsk-pakistanere begravd i Norge. Al-khidmat muslimsk begravelsesbyrå står til tjeneste med gravferder i hele landet. Al-khidmat har utført seremonier i Fredrikstad, Moss, Drammen, Kongsberg, Skien, Bergen, Lom, Gjøvik, Hamar, Kristiansund, Sunndalsøra, Trondheim, Oslo og flere andre steder.
Junior-NM i friidrett 2020
Junior-NM i friidrett 2020 ble arrangert fra 14. til 16. august 2020, på Kristiansand stadion i Kristiansand. Arrangør var Vest-Agder FIK.
Al-Khidmat
I 2005 ble begravelsesbyrået tatt opp som medlem i Islamsk Råd Norge.
Junior-NM i friidrett 2020
Bestemannspremiene for beste utøver ble gitt av Friidrettens Venner, og gikk til Helene Rønningen og Henrik Flåtnes.
Sjømannscharter
Sjømannscharter var betegnelsen på en type charterflyvninger som var meget utbredt på 1950 og 1960-tallet. Flyvningene gikk vanligvis til Rotterdam og Amsterdam eller andre havnebyer i Nord-Europa, hvor det foregikk av-og påmønstring på norske skip. Det var vanligvis et rederi eller flere som hadde chartret flyet i fellesskap og dette var et attraktivt marked for Braathens SAFE og Fred. Olsens Flyselskap.
Tom Kristian Thorsen
Tom Kristian Thorsen (født 1977) er en norsk lokalpolitiker (LL) som siden 2015 er ordfører i Modalen kommune. Han er oppvokst på Kleppestø i Askøy kommune. Han er utdannet innen data.
I Modalen er det ikke partipolitiske lister, det er kun Samlingslista og Solrenningslista som stiller til valg. Thorsen representerer Solrenningslista.
Geir Suursild
Geir Suursild (født 13. oktober 1994) er en estisk roer som spesialiserer seg i dobbeltsculler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 13.
Apterodorcus bacchus
Apterodorcus bacchus er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Den lever i Sør-Amerika.
Utseende
En middelsstor (opptil 31 millimeter), kraftig, matt svart hjortebille. Kroppen er forholdsvis bred, og mer hvelvet enn de fleste andre hjortebiller, dekkvingene er forholdsvis korte og rundede. Hannens kjever er moderat forstørrede, krumme med noen knudrete tenner og hodet har en kraftig valke bak fasettøynene. Antennene er middels lange med en tre-leddet vifte. Pronotum er avrundet, nær dobbelt så langt som bredt. Pronotums sider og dekkvingene er tett og kraftig punkterte. Hunnen ligner hannen sterkt bortsett fra at kjevene er noe mindre.
Levevis
Artene lever i sørbøk (Nothofagus)-skog. De har tilbakedannede flygevinger og kan ikke fly.
Utbredelse
Arten er utbredt i Chile og Argentina.
Quercus humboldtii
Quercus humboldtii er et eviggrønt tre i bøkefamilien. Det er den eneste eikearten som vokser i Sør-Amerika.
Den blir opptil 25 m høy med en stammediameter på 1 m. Barken er grå og furete. Bladene er hele, lansettformede og 10–20 cm lange. De sitter spredt med flest blad ytterst på kvisten. Frukten er en nøtt som er 2–2,5 cm i diameter og 5–7 cm lang. Den er delvis omgitt av en skjellete skål. Nøttene bruker halvannet år på å bli modne.
Quercus humboldtii vokser i fuktige deler av Andesfjellene i en høyde på 1100–3200 moh. og danner skoger der den er det dominerende treslaget. Den finnes i alle de tre greinene av fjellkjeden i Colombia, Cordillera Occidental, Cordillera Central og Cordillera Oriental. Arten er ikke kjent fra Ecuador eller Venezuela, men det kan tenkes at den finnes i Darién i Panama.
Linate lufthavn
Linate lufthavn (IATA: LIN, ICAO: LIML) er en av to store flyplasser i Milano i Italia sammen med Malpensa. Flyplassen blir primært bruk til innenriks og kortdistanse internasjonale flyvninger, men over 9.6 millioner passasjerer i 2006. Navnet Linate kommer fra tettstedet der flyplassen ligger. Flyplassen egentlige navn er "Airport Enrico Forlanini", fra den italienske inventoren og flypioneeren født i Milano.
En annen, større flyplass betjener også Milano, det er Milano-Malpensa lufthavn (IATA: MXP, ICAO: LIMC). Linate og Malpensa er koblet sammen med motorveier og buss. En tredje flyplass ligger også i nærheten av Milano. Denne er Orio al Serio, som ligger 1 km øst for Bergamo, 42 km øst for Milano.
Ulykker
Linate lufthavn var åsted for Linate-ulykken 8. oktober 2001, da Scandinavian Airlines rute 686, som var i ferd med å starte flyvningen til Kastrup lufthavn i København, kolliderte med en business-jet som i tåken hadde kommet ut på rullebanen som allerede var i bruk.
Quercus humboldtii
Quercus humboldtii ble formelt beskrevet av Aimé Bonpland i 1809. Artsnavnet hedrer Alexander von Humboldt som var Bonplands kompanjong på deres berømte ekspedisjon til Sør-Amerika 1799–1804.
Liste over stortingsrepresentanter 1901–1903
Liste over alle stortingsrepresentanter i perioden 1901 til 1903. Listen omfatter alle som ble valgt til Stortinget. Det var totalt 114 representanter, fordelt med 74 til Venstre, 30 til Høyre, 5 til Det Moderate Venstre, 2 til Arbeiderdemokratene og 3 mangler parti.
Teitur Lassen
Teitur Lassen (født 4. januar 1977 i Tórshavn), kjent under artistnavnet Teitur, er en færøysk sanger og låtskriver.
I 2007 og 2009 ble Teitur kåret til beste mannlige artist av Danish Music Awards, og i 2008 var han oppvarmer for Radiohead på Roskilde-festivalen. Teitur gjorde sitt gjennombrudd som soloartist i 2003 da han utgav studioalbumet Poetry & Aeroplanes. I 1990-årene var han med i den Tórshavn-baserte pop- og rockgruppen Mark No Limits sammen med blant andre Malena Eyðunsdóttir. Teitur har også delt scene med Rufus Wainwright, Suzanne Vega, KT Tunstall, John Mayer og Aimee Mann.
Da han ga ut albumet The Singer i 2008 fikk han strålende kritikker blant annet i The Guardian og The Independent.
Teitur har per 2009 utgitt fire soloalbum, hvorav tre er på engelsk med unntak av færøyske Káta Hornið fra 2007.
Tiphiidae
Tiphiidae er en familie av stilkvepser. Larvene snylter på biller. Gruppen omfatter ca. Det er 1500 nålevende arter mellom Tiphiidae og Thynnidae, av disse er 25 arter av Tiphiidae funnet i Europa og 2 i Norge.
Utseende
Små til store (opptil 30 mm), slanke, gjerne svarte vepser. Kroppen er vanligvis kledt med oppstående hår. Det er svært stor forskjell på kjønnene. Ho de fleste artene har hannene har fullt utviklede vinger mens hunnene er helt vingeløse. Hannene er dessuten gjerne mye større enn hunnene – hos hoen arter flyr hannen rundt med hunnen hengende under seg under paringen. Hos noen undergrupper har begge kjønn vinger, hannene er da gjerne markert slankere enn hunnene. Det finnes også arter der hannen er mye mindre enn hunnen. Hannen kan ofte ligne på en stikkveps (Vespidae) og har lange antenner, hunnen minner gjerne om en tettbygd maur eller en maurveps, med ganske korte antenner.
Levevis
Disse artene er parasitoider som stort sett snylter på larver av biller (Coleoptera) som har larver i jorden. Én art snylter i stedet på jordsirisser (Gryllotalpidae). Hunnen graver seg ned til byttet, lammer det med et stikk og legger et egg på det. Vepselarven utvikler seg så på den paralyserte larven. Hunnene har giftbrodd og de større artene kan gi smertefulle stikk, som i sjeldne tilfeller kan føre til et livsfarlig anafylaktisk sjokk hos mennesker som blir stukket.
Warszawa-Modlin lufthavn
Warszawa-Modlin Masovia lufthavn (IATA: WMI, ICAO: EPMO) er en ny internasjonal flyplass som ble åpnet i juli 2012. Den betjener hovedstaden i Polen, Warszawa og omegn. Flyplassen ligger 35 kilometer nord for sentrum av Warszawa og er bygget for å brukes av lavprisselskaper.
Tiphiidae
Utbredelse
Tiphiidae er utbredt i alle verdensdeler. De fleste lever i varme områder, og bare to arter finnes i Norge.
Warszawa-Modlin lufthavn
Kilder
lufthavnens hjemmeside
opplysninger om Warszawa på norsk
Toltekere
Toltekerne var et eldgammelt indiansk folk, som dominerte mye av det sentrale Mexico mellom det 10. og 12. århundre e.Kr. Deres språk, nahuatl, ble også talt av aztekerne.
Nordlandet ungdomsskole
Nordlandet ungdomsskole er en ungdomsskole på Nordlandet i Kristiansund, Møre og Romsdal. Skolen ble tatt i bruk høsten 1968 og tar i mot elever fra Dale- og Nordlandet barneskole. I skoleåret 2005-2006 hadde skolen 295 elever og 30 lærere. Skolen er en av tre ungdomsskoler i Kristiansund.
Skolens rektor er Willy Tangen.
Argulus meehani
Argulus meehani er en art av fiskelus. Dette er en type krepsdyr som lever som parasitter på større dyr, i regelen fisk, men også tidvis på for eksempel rumpetroll. Arten ble beskrevet først i 1971. I USA lever den i Florida, særlig i Everglades nasjonalpark-sumpene.
Toltekere
Toltekerne (eller, som noen sier, en fiktiv utgave av dem) er blitt gjort berømte i de siste årtier av forfatteren Carlos Castaneda. Don Miguel Ruiz er en meksikansk forfatter og nagual (toltekisk begrep sammenlignbart med sjaman) som påstår seg å være i tradisjonslinjen Kuāwhoselotr (Ørnens krigere) som strekker seg tilbake til Aztekerne, i det minste, hvor de skal ha utgjort den ene av to ledende krigerordener. Don Miguel Ruiz er fra landsbygda i Mexico og påstår seg være i en fortsatt toltekertradisjon. På hjemmesidene til Don Miguel Ruiz står det at hans foreldre Don Jose og Doña Sarita, såvel som hans bestefar, Don Leonardo, hadde sett for seg at han ville videreføre Toltekertradisjonen. I stedet ble Don Miguel Ruiz kirurg. I flere år praktiserte han som lege, hvor han utviklet en erkjennelse for den fysiske kroppens sammenvevdhet med sinnet. Han kom ut for en alvorlig ulykke og hadde en sterk ut av kroppen opplevelse hvor han fikk opplevelsen av å være ren oppfattelse uinnskrenket av den fysiske kroppen. Dette førte ham tilbake til sin mor, en praktiserende nagual, og tok opp treningen for å bli en toltekersjaman. Hans begrepsapparat er tydelig i slekt med Carlos Castaneda sitt.
Rochefort (Charente-Maritime)
Rochefort er en kommune i departementet Charente-Maritime i regionen Nouvelle-Aquitaine sør i Frankrike. Rochefort er en kystkommune mot Atlanterhavet i det vestlige Frankrike, og kalles av og til uoffisielt Rochefort-sur-Mer.
I desember 1665 ble Rochefort utvalgt av Jean-Baptiste Colbert som et støttepunkt for den franske marine. Militærhavnen ble befestet av Ludvig XIVs kommissær for festningsarbeider, Vauban. Mellom 1666 og 1669 bygget man Corderie Royale (da Europas lengste bygning), og klassifisert som et historisk monument siden 1967. Bygningen ble ødelagt av okkupasjonsstyrkene i 1944, men etter 20 år ble de gjenoppbygd og restaurert.
Det var utenfor Rochefort at Napoléon Bonaparte ble oppbragt og deretter overgav seg til kaptein F.L. Maitland på det britiske krigsskipet HMS «Bellerophon» den 7. juli 1815.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Rochefort (Charente-Maritime)
Jüri-Mikk Udam
Juri-Mikk Udam (født 14. mai 1994) er en estisk roer som spesialiserer seg i dobbeltsculler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 13.
Tour of Ireland
Tour of Ireland (Nissan Classic fra 1985 til 1992) er et sykkelritt som arrangeres i Irland i august. Rittet ble første gang arrangert i 1953 og gikk fram til 1957. Rittet gjenoppstod i 1965 og ble arrangert fram til 1985. I 1985 byttet rittet navn til Nissan International Classic og gikk i 8 år til 1992. I 2007 ble rittet startet igjen som Tour of Irland. Rittet ble avlyst i 2010.