cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Amazing Race 15
Etappe 6 (De forente arabiske emirater)
Tilleggsoppgave:
Etappe 7 (De forente arabiske emirater → Nederland)
I denne etappens Veisperring, måtte et lagmedlem komme seg opp til toppen av Martinitoren. De måtte gå opp de smale vindeltrappene, gjennom en labyrint av dører og telle antall klokker. Hvis de kom fram til riktig svar, 62, fikk de neste ledetråd. I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Farmer's Game (Bondelek) eller Farmer's Dance (Bondedans). Til begge veivalgsoppgavene, måtte lagene ta på seg tradisjonelle, nederlandske kostymer – en herre og en damekostyme til hvert av lagene - og sykle til oppgavene. I Farmer's Game, måtte lagene finne en elv, kle av seg til nederlandsk undertøy og svømme over. På andre siden, måtte de finne et sett med spesielle golfkøller og spille boerengolf med tre hull. De måtte slå annenhver gang, og klare hvert hull på høyest 8 slag. De måtte fortsette å spille helt til de klarte det. I Farmer's Dance, måtte lagene finne en festival. Der måtte en på laget slå hardt hardt nok til at klokken ringte på et Kraftprøvespill. De måtte slå annenhver gang, helt til en klarte det. Så måtte de lære en folkedans, som de måtte utføre riktig. Hvis instruktøren var fornøyd, fikk de hver sin porsjon matjessild. Når de hadde spist opp, fikk de neste ledetråd.
Tilleggsoppgave:
Etappe 8 (Nederland → Sverige)
I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Nobel Dynamite (Nobel-dynamitt) eller Viking Alphabet (Viking-alfabet). I Nobel Dynamite, måtte lagene dra til et steinbrudd ved Skokloster. Der måtte lagene fylle sandposer for å lage en bunker. Når de var beskyttet, måtte de avfyre en enorm eksplosjon, som ville grave frem en boks med neste ledetråd. I Viking-alfabet, måtte lagene tyde en beskjed som var skrevet på eldre futhark på en runestein, ved hjelp av små, runde steiner, som både hadde runer og bokstaver. Når de hadde tydet beskjeden: ”Finn Trygve, den sterke viking”, fikk de neste ledetråd. I denne etappens Veisperring, deltok et lagmedlem i en Amazing Race-Switchback av en av de mest uforglemmelige veisperringen i seriens historie: Veisperringen fra etappe 3 av sesong 6, der Lena, fra søskenlaget Lena & Kristy, letet i nesten 10 timer etter deres ledetråd, uten å finne noe. Lagmedlemmet måtte lete gjennom 186 høyballer for å finne ett av sju flagg. Når de hadde funnet et flagg, kunne de gå til neste pit-stop.
Tilleggsoppgaver:
Etappe 9 (Sverige → Estland)
Som Fartsdump i denne etappen, måtte Gary & Matt finne en badstubuss, kle av seg og ta en fem minutters badstu med en gjeng lokale folk. Når de hadde svettet ferdig, kunne de fortsette kappløpet. I denne etappens Veisperring, måtte et lagmedlem bli med i Svarthodenes brorskap for å avdekke et mysterium. De måtte gå ned i kjelleren og finne en kandelaber med et romnummer på. Så måtte de finne det rommet, der de fikk et ark, som så ut som et blankt ark. Det de måtte finne ut, var at hvis de holdt arket over et lys, ville det avsløre neste ledetråd, siden ledetråden var skrevet med usynlig blekk. I denne etappens Veivalg måtte lagene velge mellom Serve eller Sling (Sprettert). I begge veivalgsoppgavene, måtte lagene dra til Tarsi Talu utenfor landsbyen Keava. I Serve, måtte lagene kjempe i gjørmen og spille volleyball mot et lokalt lag. Stående i dyp gjørme, måtte de få fem poeng for å få neste ledetråd. I Sling, måtte lagene ta på seg truger, og gå ut i gjørmen. Så måtte stå i gjørmen og bruke en sprettert og skyte grønnsaker på et elgskilt. Når de traff blink, ville bordet under elgskiltet kollapse og dumpe en haug med kål på bakken sammen med neste ledetråd.
Tilleggsoppgave:
Etappe 10 (Estland → Tsjekkia)
I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Fast & Furious (Rask og rasende) eller Slow & Steady (Sakte og rolig). I Fast & Furious, måtte lagene padle ned de kunstige strykene som brukes til å trene profesjonelle padlere. Mens de padlet gjennom strykene, måtte de gripe et bånd med neste ledetråd på. Hvis de veltet før de nådde fram til ledetråden, måtte de starte på nytt. I Slow & Steady, måtte lagene dra seg bortover en taubane. Når de kom til enden av tauet, fikk de neste ledetråd. I denne etappens Veisperring, måtte et lagmedlem lete gjennom teaterets 600 seter etter en miniatyrmandolin, instrumentet Don Giovanni spiller. Når de fant en, måtte de bringe den til scenen til Don Giovanni, som ville gi dem neste ledetråd.
Tilleggsoppgaver:
Etappe 11 (Tsjekkia)
Som Fartsdump i denne etappen, måtte Brian & Ericka dra til utestedet M1 Lounge. Der måtte begge forberede og drikke en shot med absint, før de kunne fortsette kappløpet. I denne etappens Veisperring, måtte et lagmedlem gå inn i museet og lete blant flere hundre, ringende telefoner etter fem av dem som hadde en person på den andre enden av linjen. En stemme fra hver telefon ville gi dem et bokstav til ordet «FRANZ» − en referanse til Franz Kafka. Etter å ha fått alle bokstavene, måtte de fylle ut et skjema med flere biografiske spørsmål og forsøke å dekode de fem bokstavene til navnet hans. Når de hadde funnet løsningsordet (Franz), ville inspektøren gi dem neste ledetråd. I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Legend (Legende) eller Lager. I Legend, måtte lagene bygge en golem ved å legge våt leire på en høyramme. Deretter måtte de transportere den til Gammel-ny-synagogen. Hvis rabbineren var fornøyd med golemen, fikk de neste ledetråd. I Lager, måtte lagene bære totalt 30 glass øl fra bryggeriet Pivovar a Restaurace "U Fleků", gjennom det travle torget og levere dem til utestedet Restaurace Kozička for å få neste ledetråd.
Etappe 12 (Tsjekkia → USA)
I sesongens siste Veisperring, måtte et lagmedlem gjennomføre et forovervendt rappellering ned utsiden av tårnet av Mandalay Bay Resort and Casino for å få neste ledetråd.
Sandersiella bathyalis
Cephalocarida-artene har en langstrakt, 2–4 mm lang leddet kropp med stort hode. Hovedkroppen (thorax) består av 10 ledd. I likhet med andre krepsdyr har de grenete bein, bare de første antennene er enkelt-leddede. Andre antennepar er plassert bak hodet også hos voksne Cephalocarida (ikke bare hos larvene), og dette er enestående blant krepsdyr og bestemmer denne gruppen som distinkt fra andre krepsdyr.
Kristine Kristiansen
Kristine Kristiansen (født 19. november 1975 i Oslo) er en norsk tidligere alpinist. Hun representerte Harestua Idrettslag.
Kristiansen deltok under vinter-OL for Norge i 1998 i Nagano med 17.-plass i super-G og 22.-plass i storslalåm som beste resultater.
Sentrum Scene
Sentrum Scene er et innendørs konsertlokale på Arbeidersamfunnets plass i Oslo som eies av Olav Thon Gruppen og leies av Auditorium AS som også driver Rockefeller/John Dee. Sentrum Scene har med plass til ca. 1750 tilskuere, fordelt på gulvet og en balkong med seter, større kapasitet enn Rockefeller. Det er også mulig å bare ha sitteplasser. Da rommer lokalet ca. 1 000 personer. Sentrum Scene var Sentrum kino fra 1940 til 1988 før den ble åpnet som konferansesenter høsten 1992, og som konsertscene i 2005.
A Christmas Accident
A Christmas Accident er en amerikansk stumfilm fra 1911, regissert av Harold M. Shaw.
Handling
Gilton-familien er naboene til Bilton-familien. Husene er helt like og grenser til hverandre, bakgårdene er ikke engang atskilt med et gjerde. Gilton-ekteparet er barnløse, men Bilton-familien har syv barn. Men Gilton liker ikke at barna noen ganger tråkker over til bakgården hans.
Når hunden til Gilton blir forgiftet, er Bilton like lei seg som om hunden hadde vært hans egen. Men gamle Gilton anklager Bilton-familien for å stå bak forgiftningen. Selv når Cora Corrella, Biltons søte lille datter, gråter over dødsfallet til hennes lille lekekamerat klarer ikke å overbevise den gamle mannen.
Vic Stelly
Victor Theodore Stelly (født 11. januar 1941 i Carencro i Louisiana i USA, død 26. desember 2020 i Lake Charles i Louisiana) var en amerikansk politiker og forretningsmann.
Han var medlem av det republikanske parti. Stelly var fra 1988 til 2004 medlem av Louisiana House of Representatives.
Stelly døde 26. desember 2020 i Lake Charles i Louisiana av problemer forårsaket av covid-19 i en alder av 79 år. Hans hustru, Terry Bass, døde noen timer etter ham av samme infeksjon.
Padishah
Padishah, badishah eller badshah er en islamsk tittel. Den kommer fra det persiske ordet padshah, som igjen er basert på den mer kjente tittelen sjah (konge), som ble brukt av mange islamske monarker.
Kristian Østberg (filolog)
Kristian Østberg (født 1936, død 7. juni 2013) var en norsk oversetter som oversatte fra italiensk.
Østberg arbeidet som reiseleder i Italia, var ansatt i FNs organisasjon for ernæring og landbruk i Roma, var oversetter i IBM og hadde verv for Norsk Oversetterforening og Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening. Østberg er særlig kjent for sin oversetting av Galileos Dialog om verdens to hovedsystem.
Sebaris
Sebaris er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika (Angola, Sør-Afrika).
DS «Marietta Di Giorgio»
DS «Marietta Di Giorgio» var et lasteskip bygget ved Stavanger Støberi & Dok i 1907 med byggenummer 53. Hun ble levert til reder C. Mathisen i Bergen januar samme år. Skipet gikk inn i fruktfarten på kontrakt for Atlantic Fruit Company frem til 1915. Skipet ble ved samme rederi frem til krigsforlis 19. januar 1917.
Krigsforlis
DS «Marietta Di Giorgio» var lastet med salt på reise fra Cádiz i Spania til Måløy. 19. januar 1917 ble hun stanset og senket av den tyske ubåten UC-21, sørvest av Ushant. Hele mannskapet overlevde.
Andreas Hanssen
Hans Andreas Hanssen (født 29. april 1873 på Kråkerøy, død 30. mars 1960 i Lørenskog) var en norsk avisredaktør og politiker (Arbeiderpartiet). Hanssen satt i to perioder på Stortinget. Han redigerte avisene Smaalenenes Social-Demokrat, Nybrott, 1ste Mai og Folket. Han var avholdsforkjemper i årene før den andre verdenskrig, sluttet seg deretter til Nasjonal Samling og arbeidet som prest.
Liv
I 1916 slo Hanssen seg ned i Larvik for å redigere avisa Nybrott. Han redigerte 1ste Mai i Stavanger fra 1919 til han vendte tilbake til Larvik i 1921, denne gang som forretningsfører for Folkets Dagblad (Det ble grunnlagt gjennom en sammenslåing av Nybrott og Bratsberg-Demokraten).
Hanssen ble innvalgt på Stortinget for kjøpstedene i Vestfold fylke i 1921, men ble ikke gjenvalgt.
Sommeren 1923 meldte han seg ut av Arbeiderpartiet på grunn av Kominterns religionspolkitikk. Hanssen var en aktiv metodist. Han gikk ikke inn i Arbeiderpartiet igjen, da det meldte seg ut av Komintern i slutten av 1923, fordi han fortsatt var en «revolusjonær internasjonalist»
Hanssen redigerte avholdsbevegelsens magasin Folket 1927-1929. Etter å ha vært bestyrer for Hovelsåsens alkoholisanstalt og Ørje kursted 1929-1931, vendte han tilbake til Folket, hvor han var kasserer 1931-1934 og deretter redaktør på ny. Han redigerte også magasinet Idun i løpet av sin karriere.
Under den tyske okkupasjonen av Norge sluttet Hanssen seg til Nasjonal Samling. Det ga ham stillingen som sogneprest i Den norske kirke (som Hanssen ikke var medlem av) i Hvaler. Etter den andre verdenskrig ble Hanssen dømt for landssvik i 1948 under landssvikoppgjøret. Han ble dømt til et års fengsel og ti års tap av sivile rettigheter. Hanssen døde i 1960.
Mittelbau-Dora
Mittelbau-Dora (også Dora-Mittelbau og Nordhausen-Dora) var en tysk nazistisk konsentrasjonsleir i nærheten Nordhausen i Thüringen i Tyskland. Rundt 20 000 av de omtrent 60 000 fangene som ble sendt hit, døde her.
Leiren ble etablert på slutten av sommeren 1943 som en underleier av Buchenwald konsentrasjonsleir som forsynte arbeidskraft til å utvide de nærliggende tunneler i Kohnstein og i industrien som bygde V-2-raketten og V-1, den flyvende bombe. I løpet av sommeren 1944 ble Mittelbau en selvstendig konsentrasjonsleir med mange egne underleire.
I 1945 ble de fleste av de overlevende fangene evakuert av SS. Den 11. april 1945 befridde amerikanske tropper de gjenværende fangene. I dag er det reist et minnesmerke på stedet og det også blitt bygget et museum.
Bakgrunn
Tidlig på sommeren1943 begynte masseproduksjon av A4 senere bedre kjent som V-2, (V står for Vergeltung eller gjengjeldelse), en ballistisk rakett på som ble bygget ved Heeresanstalt Peenemunde på den baltiske øya Usedom, så vel som på Raxwerke i Wiener Neustadt, Østerrike og på Zeppeliner-fabrikken i Friedrichshafen ved Bodensjøen. Den 18. august 1943 angrep Royal Air Force Peenemünde («Operasjon Hydra») og forårsaket alvorlig skade på fasilitetene og gjorde slutt på bygging av V-2'er. Andre luftangrep hadde skadet de to andre områdene i juni og august. Som et resultat måtte Nazi-ledelsen fremskynde sine planer om å flytte de militære anlegg til områder som var mindre truet av allierte bombefly. Den 22. august 1943 beordret Adolf Hitler SS-leder Heinrich Himmler til å bruke fanger fra konsentrasjonsleirene som arbeidere i den fremtidige produksjon av rakettene. Et av de steder som ble valgt var fjellet kjent som Kohnstein, i nærheten Nordhausen i Thüringen. Siden 1936 hadde  Wirtschaftliche Forschungsgesellschaft bygget et underjordisk drivstoffdepot for Wehrmacht der, og på slutten av sommeren 1943 var dette nesten ferdig. bygget.
Etablering
Det var ingen sanitæranlegg bortsett fra fat som fungerte som latriner. Innsatte (de fleste av dem fra Sovjetunionen, Polen eller Frankrike) døde av sult, tørste, kulde og overarbeid. I løpet av de første månedene bestod det meste av arbeidet tung transport og tungt arbeide. Først i januar 1944, da produksjonen av A4/V-2 begynte kunne de første fangene flytte til den nye bakkeleieren over bakken. Mange hadde før det kun fått sove i de underjordiske tunnelene.
I disse første måneder, fra oktober 1943  til mars 1944 kom tilsammen 17 500 slavearbeidere, nesten 2 900 døde på Dora. En annen gruppe på 3 000 som var meget syke eller nærmest døende ble sendt til Lublin-Majdanek og Bergen-Belsen konsentrasjonsleire. Få av dem overlevde. På slutten av 1943 hadde Doras arbeidskvadroner den høyeste dødelighet i hele systemet av konsentrasjonsleire. På slutten av 1943 hadde produksjon startet og den 10. desember besøkte Albert Speer og hans stab tunnelene og observere de forferdelige forhold, og fant området strødd med lik. Noen medlemmer av Speers stab var så sjokkert over det de så at de måtte ta noen dager ekstra permisjon. En uke senere skrev Speer til Kammler, gratulerte ham med hans suksess «i å omforme installasjonen (…) fra rå tilstand for to måneder siden til en fabrikk uten sidestykke i Europa og som er uovertruffen, selv samnenliknet mot amerikanske standarder. Jeg benytte anledningen til å uttrykke min takknemlighet for dette er virkelig en unik prestasjon».
Drift
Den 1. januar 1944 leverte Mittelwerk sine første tre raketter, alle led av alvorlige produksjonsmangler. SS så på de fangene som hadde utvidet tunnelene i løpet av høsten og vinteren 1943/44 som ubrukelig i selve produksjonen, fordi de enten var for svekket eller ikke var kvalifisert for arbeid på samlebåndet. Som et resultat ble nye fangene hentet inn fra andre konsentrasjonsleire. Fra mars 1944 ble andre flyttet til nyopprettede underleire i området rundt Nordhausen hvor de ble satt til å grave nye tunneler eller arbeide på byggeplasser over bakken.
Fra våren/sommeren 1944 ble leiren sentrum for en leir med sine egne underleire. Opprinnelig, var disse fortsatt var en del av Buchenwald systemet. Med etableringen av Jägerstab (Fighter Ansatte), ledet av Speer, som et organ for å føre tilsyn med øket jagerflyproduksjon og flytting av militær produksjon til under bakken, anlegg for produksjon av kampfly for Junkersselskapet ble opprettet rundt Nordhausen, sammen med nødvendig infrastruktur. I tillegg, etter etableringen av Geilenbergstab (oppkalt etter Edmund Geilenberg), over sommeren 1944 stod for mer byggingen under bakken for den tyske petroleumsindustrien. Etterspørselen etter arbeidstakere for disse prosjektene ble tilfredsstillet med fanger fra konsentrasjonsleirene, men også med utenlandske tvangsarbeiderne, krigsfanger og tvangsutskrevne tyskere.
Foruten den viktigste leiren, Dora som huset 15 000 fanger var de viktigste underleirene Lager Ellrich (etablert 2. mai 1944, i snitt rundt 8 000 fanger), Lager Harzungen (1. april 1944, 4 000 fanger), Lager Rottleberode (13. mars 1944, med 1 000 fanger) og SS enhetene III og IV (totalt rundt 3 000 fanger, fordelt på flere små leire langs en nylig bygget jernbane mellom Nordhausen og Herzberg am Harz. Flere underleire ble bygget i og Mittelbau og ble offisielt uavhengige. Våren 1945 var antall innsatte totalt over 40 000 i rundt 40 leire.
Fangene kom fra nesten alle land i Europa, mange av dem hadde blitt arrestert av politiske grunner. Etter mai 1944 ble også jøder sendt til Mittelbau. Med oppløsningen av den såkalte Zigeuner-Familienlager (sigøyner familielier) i Auschwitz-Birkenau, transporterte SS mange av Rom-folket og sigøynere til Mittelbau mellom april og august 1944. SS administrasjon skilte Mittelbau-Dora fra Buchenwald i slutten av september 1944, og Dora ble til Konzentrationslager Mittelbau. I realiteten, den nye leiren ble offisielt tatt i bruk 1. november 1944 med 32 471 fanger.
Men innen den tid var nedtrappingen av Mittelbau-Dora allerede begynt. Med de overbefolkede underleire og kaldere værforhold forverret situasjonen seg i alle leire og dødeligheten økte betydelig. Etter en topp i mars 1944  på 750, hadde dette sunket til 100 til 150 per måned i løpet av sommeren. Fra november økte det og I desember 1944 var det offisielle tallet 570, hvorav 500 døde på Lager Ellrich. På slutten av året begynte SS å evakuere de innsatte i Auschwitz og Gross-Rosen før den fremrykkende Røde Armé kom frem. Mange av dem ble fraktet til Mittelbau. I mars 1945 ankom opp til 16 000 fanger - inkludert kvinner og barn. Selv om mange døde i transitt økte dette antallet av jøder i Mittelbau. De som overlevde var ofte svært svake eller syke. Dødstallet steg. Mellom januar og tidlig i april 1945 døde rundt 6 000 innsatte, rundt 3 000 av dem på Boelcke-Kaserne (tidligere brakker) i Nordhausen som hadde vært brukt av SS etter januar 1945 som den viktigste Sterbelager (leir for døende) i Mittelbau-systemet. Også fra januar til april 1945 ble minst 1 700 V-2 og over 6 000 V-1 bygget. Sammen med de innsatte fra Auschwitz kom flere hundre SS-vakter som sluttet seg til de ansatte på Mittelbau, inkludert Richard Baer, som etterfulgte Otto Förschner som øverstkommanderende i Mittelbau 1. februar 1945. Baer erstattet seniorpersonellet med folk fra Auschwitz. Franz Hössler ble kommandant på Häftlinglager Dora. Eduard Wirths ble den nye Standortarzt. Maks Sell ble leder av Arbeitseinsatz-Dienststelle som koordinerte bruk av tvangsarbeid. Hans Schurz ble leder av Politische Abteilung (de lokale Gestapo - kontor).
I sum, rundt 60 000 fanger hadde gått gjennom Mittelbau leiren mellom august 1943 og mars 1945. Nøyaktig antall drepte er umulig å fastslå. SS-arkiver oppgir rundt 12 000 døde. I tillegg er et ukjent antall uregistrerte fanger døde eller ble drept i leirene. Rundt 5 000 syke og døende ble sendt til Lublin og Bergen-Belsen i begynnelsen av 1944 og i mars 1945.
Norske fanger
Auschwitz ble forlatt i januar 1945 på grunn av sovjetisk fremrykning og fangene sendt vestover, blant annet til Dora, til fots («dødsmarsjen») og med tog. Blant de norske fangene i Dora var Herman Sachnowitz. Han overlevde og fortalte om sine opplevelser i Det angår også deg før han døde. Sachnowitz var vitne til at mange lik, som hvert veide bare 35–40 kg, ble brent utenfor leiren i store bål eller sendt til krematoriet i Buchenwald. Conrad Caplan fra Narvik overlevde også Auschwitz, men døde i Dora. Isidor Rubinstein ble drept ved evakuering fra Dora i slutten av mars, mens Moritz Nachtstern rømte fra evakueringstransporten og overlevde.
Evakuering
I begynnelsen av april 1945, etter hvert som amerikanske soldater avanserte fram mot Harz, bestemte SS seg for å evakuere de fleste av Mittelbau-leirene. I stor hast og med stor brutalitet ble de Innsatte tvunget til å gå ombord i godsvogner. Flere tog, hvert med tusenvis av fanger forlot området den 6. april for Bergen-Belsen, Sachsenhausen og Ravensbrück. Andre ble tvunget til å gå gjennom Harz hills mot nordøst. De som ikke klarte disse dødsmarsjer ble summarisk skutt av vaktene.
Den verste grusomhet, fant sted i Gardelegen, kjent som Gardelegen-massakren. Mer enn 1 000 fanger fra Mittelbau og Neuengamme underleier ble myrdet i en låve som ble satt i brann. De som ikke ble brent i levende ble skutt av SS, Wehrmacht og menn fra Volkssturm.
Totalt sett, selv om ingen pålitelig statistikk på dødsfall i disse transporterer eksisterer, er det estimert at antallet av fanger som ble drept dreier seg om 8 000.
Frigjøring
Da de fleste av leirene til Mittelbau-systemet var helt evakuert, var  det ikke mange innsatte igjen for å bli befridd av de Allierte. Bare noen små underleire, som for det meste inneholdt italienske krigsfanger, ble ikke evakuert. SS etterlot også flere hundre syke fanger på Dora og i Boelcke-Kaserne. De ble frigjort da amerikanske tropper nådde Nordhausen den 11. april 1945. Da var det  også rundt 1 300 døde fanger i brakkene.
Krigsreportere tok bilder og laget film av døde og døende fanger på Dora. Som dokumentasjon av nazistenes overgrep i Bergen-Belsen, ble disse publisert over hele verden og ble noen av de mest kjente vitnesbyrd om nazistenes forbrytelser.
De innsatte som overlevde transporter ble befridd i midten av april i Bergen-Belsen eller i andre leire. Noen, derimot, forble i leirene til begynnelsen av mai og ble frigjort i Mecklenburg eller Østerrike.
I sum, selv konservative estimater ikke omfatter antall personer som overlevde og sendt til Mittelbau-Dora er antallet over 20 000. Dermed er det rundt én av tre som satt her som ikke overlevde.
Bergen-Belsen
Transporten fra Mittelbau kom til Bergen-Belsen mellom 8. og 11. april 1945. Flere tusen menn ble plassert i såkalte Kasernenlager rundt 2 kilometer nord for hovedleieren som allerede var overfylt med fanger. Av de ca 15 000 fanger fra Mittelbau, var omtrent halvparten fra Sovjetunionen og Polen. Selv om de ikke var i god helse, var disse fangene mye sunnere enn de fleste av fangene i Belsens viktigste leir. Da den britiske hæren frigjorde Belsen den 15. april, slo mange av de innsatte sine tidligere voktere i Mittelbau. Rundt 170 av disse «Kapoer» ble drept den dagen.
Belsen rettssaken
Noen av SS-folkene som hadde kommet fra Auschwitz med evakueringstoget dro videre til Bergen-Belsen da Mitelbau ble evakuert. Et par av dem, blant annet Franz Hössler, ble tiltalt av de britiske militære myndigheter i Belsen-rettssaken i Lüneburg i september 1945. Imidlertid gikk anklagene ved denne rettssaken bare på forbrytelser begått enten i Auschwitz i eller Bergen-Belsen, ikke i Mittelbau. Hössler var blant dem som ble funnet skyldig og henrettet den 13. desember 1945.
Dora rettssaken
Som følge av en oppgave juni 1945 om forholdene i Dora, i saken «United States of America versus Arthur Kurt Andrae et al.» Rettssaken startet 7. august 1947 i Dachau interneringsleir mot 19 anklagede.
Fortsatt forskning
Umiddelbart etter å ha tatt kontroll over området, begynte amerikanske spesialister å inspisere raketter og beslaglagt materiale, deler og dokumenter. De fikk senere selskap av britiske eksperter. Til slutt tok russerne  over.
Bortsett fra Rickhey, Rudolph og von Braun ble flere dusin tidligere Mittelwerk-ingeniører og forskere raskt ansatt av den amerikanske regjeringen. De første bygget rakettvåpen eller jetfly, og de fleste gikk videre og ble med i det amerikanske romfartsprogrammet. Russerne ansatte også noen av ingeniørerne.
I likhet med rakettingeniørene fikk mange byggingsingeniører fra Mittelwerk lov å fortsette sine stillinger. Svært få ble tiltalt i forbindelse med deres rolle i nazistenes slavearbeids-program.
DP-camp
Etter frigjøringen overtok de amerikanske styrkene UNCHR Dora og Harzungen leirene som innkvartering for Displaced Persons  (DPs). I midten av mai 1945 var det rundt 14 000 mennesker i Dora, flere hundre frigjorte fanger fra konsentrasjonsleirene og mange krigsfanger, så vel som utenlandske sivile tvangsarbeidere. Repartiation var ganske rask for de fra Vest-Europa, men mange fra Øst-Europa måtte vente måneder før de kunne returnere hjem. I begynnelsen av juli gikk Thüringen over fra amerikansk til sovjetisk kontroll. Den Røde Hær brukte nå Dora som en transittleir for tidligere polske og sovjetiske slavearbeidere. De sovjetiske myndighetene behandlet sine borgere som var blitt tvunget til å arbeide for tyskerne med mistenksomhet, beskyldte dem for å samarbeide med fienden. Disse ble utsatt for debrifing av sovjetisk hemmelig tjeneste, og noen av dem ble fengslet igjen, og sendt til Gulag.
Karanteneleier
Så snart de siste tvangsarbeiderne hadde forlatt Dora-leiren ble den brukt fra desember 1945 av tyske myndigheter som karantene for tyskerne utvist fra Tsjekkoslovakia. De ble deretter fordelt mellom ulike kommuner i Nord-Thüringen. Antall utviste fra den leiren var i gjennomsnitt om lag 5 000. Leiren ble oppløst i juli 1946.
Riving
Byen Nordhausen fikk revet brakkene i Dora og gjenreist de på andre steder i distriktet som beredskapsbolig for bostedsløse. I leiren er krematoriet, brannstasjonen og leierfengslet blitt stående. Naturen har tatt tilbake leirområdet. Russerne fortsatte en kort tid å bruke deler av tunnelen for produksjon av raketter. I 1947 ble innganger og noen av de innvendige delene sprengt i samsvar med de Alliertes avtale om å ødelegge militære anlegg i Tyskland.
På samme måte som det som skjedde med Dora, så snart de fleste av underleirene var demontert ble trevirke brukt til oppvarming eller bygging av nytt. De lokale myndigheter besluttet i 1952 å rive Dora-leiren. Det ble møtt med protester fra tidligere fanger.
Den tyske demokratiske republikk (DDR)
Tidlig på 1950-tallet var de fleste av sporene av den sentrale Dora-leiren forsvunnet. Mens fengslet ble revet, begynte noen folk fra Nordhausen å gjøre området rundt krematoriet til et minnesmerke og gravsted. I 1964 opprettet det lokale distriktetes SED Mahn - Gedenkstätte und Dora og fikk en skulptur av kunstneren Jürgen von Woyski reist foran krematoriet. I 1966 ble en permanent utstilling åpnet inne i bygningen under tittelen Die Blutspur führt nach Bonn («Blodsporene fører til Bonn»), noe som tyder på en historisk kontinuitet mellom nazistenes konsentrasjonsleir og regjeringen i Vest-Tyskland.
I kontrast til Buchenwald, Sachsenhausen og Ravensbrück løftet den kommunistiske regjeringen i GDR aldri Dora til status som Nationale Mahn - Gedenkstätte und (nasjonalt minnesmerke). Fra begynnelsen av 1970-tallet har de lokale myndighetene latt stedet stå med sporene i bakken som en Ehrenplatz der Nationen med en scene, flaggstenger og en evig flamme. I 1988 ble det gjort forsøk på å få tilgang til en av tunnelene inne Kohnstein, men den ble forlatt på grunn av mangel på midler.
Syng igjen den kjære sangen
Teksten
1. Barndomstiden er forsvunnet, du har bare minnet nå, stilnet har den kjære sangen som du sang når du ved mamma lå. God du minns den trygge tiden, da ved mor sitt kne du ba, i ditt hjerte rådde freden, da du tenkte på Guds skjønne stad.
Mitt hjem og min moder
«Mitt hjem og min moder» er et skillingstrykk fra slutten av 1800-tallet. Opprinnelsen er ukjent, men den er eget godt kjent i Trøndelag.
Syng igjen den kjære sangen
Teksten
Ref: ''Syng igjen den kjære sangen om den nåd som evig er. Be på nytt den gamle bønnen Gud som har barna kjær.''
2. Stunden her på jorden raskt forsvinner, matt ved tidens grens du står evighetens alvor minner om Guds dom som forestår. Be i dag til Gud om frelse her i enkelbarnetro, ta i mot den skjønne hilsning da ble ditt hjerte gitt fred og ro.
Klassisk gitar
En klassisk gitar, også kalt nylonstrengsgitar, er spent med nylonstrenger som gir en varm, rund og dyp lyd. Dette er gitaren som er den direkte etterkommeren etter historiske gitarlignende instrumenter. Den har vanligvis det karakteristiske gitarhodet hvor man fester seks strenger i akslinger som står på tvers inni to spalter (slotted headstock), men kommer også i varianten flamenco, hvor det er mer vanlig med helt hode som på stålstrengsgitaren, samt i varianten russisk gitar som har syv strenger.
Bruk
Gitartypen er mest brukt til fingerspill. Den har gjerne en hovedrolle i klassiske musikkstykker som er skrevet spesielt for slike gitarer, eller i flamencomusikk og andre typer latinsk og brasiliansk musikk. Den er også mye brukt som akkompagnement til visesang.
Gitarer med nylonstrenger er også gjerne valgt som en første gitar fordi nylonstrenger føles mykere å holde, og man ikke blir like fort sår på fingertuppene som av stålstrenger. Når man er utrent kan det likevel være vanskelig å holde grep, siden halsen er svært bred og avstanden mellom strengene er stor.
En grunn til at den er bygget med bred hals er at man kan bruke spesielle klassiske teknikker som arpeggio uten at strengene kommer i konflikt med hverandre, en teknikk som gir et harpelignende uttrykk fordi strengene plukkes svært hurtig. Man kan også løpe gjennom avanserte skalaer med fingrene uten å berøre andre strenger som man ønsker skal fortsette å klinge. Gitaren egner seg noe mindre til strumming (å slå rytmisk over alle strengene), da lyden fra nylonstrenger er mindre distinkt enn fra stålstrenger, og tonene flyter mer sammen. Den er likevel i ferd med å få stor plass også i populærmusikk nettopp på grunn av sin myke og runde tone.
Classico
Classico er en standard klassisk gitar, og dagens klassiske gitar er svært lik gitaren som ble utviklet av Antonio Torres på 1860-tallet. Den har bred hals, relativt liten kropp, og bracings i viftefasong under lokket (soundboard). Dette er gitaren man gjerne bruker i klassiske musikkstykker, og til visesang. Det er også denne varianten av nylonstrengsgitarene som er en typisk første gitar.
Flamenco
Flamencogitaren er en egen variant av en standard klassisk gitar, med sin opprinnelse i det sørlige Spania. Den har en litt mindre og nettere bygget kropp, og ofte helt hode (solid headstock). Der den vanlige klassiske gitaren ble utviklet med utgangspunkt i europeisk klassisk musikk og høykultur, var flamencogitaren en mer folkelig variant utviklet til å fungere med sang og dans og menigmanns kultur. Den har en skarpere lyd enn en klassisk gitar, er mer distinkt ved strumming, og er bygget for en mer aggressiv høyrehåndsteknikk som er typisk for sjangeren. Den har ofte også montert beskyttelsesplater (golpeadores) på kroppen, slik at man kan slå med neglene uten at den tar skade.
Flamenca negra
Flamenca negra er en hybrid av en standard klassisk gitar (classico) og flamencogitaren. Den har en bredere sarg (siden på gitarkroppen) enn sistnevnte, og derfor en dypere tone, men er ellers bygget for samme bruk som flamencogitaren.
Russisk gitar
Russisk gitar, noen ganger kalt «sigøynergitar», er en akustisk gitar fra omkring 1900 som er svært lik den spanske gitaren, men med syv strenger, og stemt i en åpen G; D2 - G2 - B2 - D3 - G3 - B3 - D4. Den kalles i Russland semistrunnaya gitara (семиструнная гитара), som betyr syvstrengs gitar. Gitarens opphav er ukjent, men mye av æren tildeles Andrei Sychra (1883-1850) som hadde stor innflytelse på russisk gitarspilling.
Yoda
Yoda er en fiktiv karakter fra Star Wars-universet, som først dukket opp i filmen Star Wars Episode V: Imperiet slår tilbake fra 1980.
Historie
Yoda er et av de eldste medlemmene av Jedirådet og er en av de viseste og mest mektige jedier noensinne. Han trente opp mange av jediene i rådet, og nesten samtlige jedier i Galaksen før det. Han skal også ha tilbrakt 100 år i ensomhet for å kunne forstå Kraften bedre. I år 32 før Slaget ved Yavin, brakte jedimesteren Qui-Gon Jinn en ung tidligere slave ved navn Anakin Skywalker for Jedirådet. Han sa at gutten var Den Utvalgte, som skulle bringe balanse i Kraften, og at han ville trene ham så snart han hadde trent opp Obi-Wan Kenobi,(Jedier kan bare ha en Padawan på samme tid). Yoda og de andre medlemmene av Rådet, bestemte at gutten ikke skulle bli trent opp til en jedi. Yoda mente at alle årene som slave hadde påvirket gutten, ”Hans fremtid, tåket er” konkluderte Yoda.
Etter at Qui-Gon ble drept under en duell mot Sithen Darth Maul, ombestemte Rådet seg, selv om Yoda var uenig.
I år 22 før Slaget ved Yavin, er Yoda en general i Republikken under Klonekrigene. Han hjalp Obi-Wan, Anakin og Padmé Amidala fra henrettelse av Konføderasjonen. Der sloss han også mot sin tidligere Padawan Grev Dooku, som nå hadde blitt en mektig Sith Lord. Dooku greier så vidt og flykte da Yoda må redde Anakin og Obi-Wan, som blir skadet av Dooku under en lyssabelduell. Selv om Yoda ser gammel og svak ut, demonstrerer han sine legendariske ferdigheter med lyssabelen mot Dooku. Tre år etter Slaget ved Geonosis sloss Yoda mot Dooku for andre gang. Denne gangen, prøver Yoda og få Dooku over på den lyse siden. Han forteller Dooku at hvis de slutter krefter, kan krigen opphøre. Dooku sier at selv om jediene er gode, føler han at de bare er et redskap for en korrupt republikk. Også denne gangen klarer Dooku å rømme. Selv om han var en mester med Kraften, klarer Yoda likevel ikke å forutse Anakins fall til den Mørke Siden av Kraften. I år 19 før Slaget ved Yavin hadde Kansler Palpatine nesten full makt over Det Galaktiske Senatet, og utnevnte Anakin til å representere seg for Jedirådet. Igjen var Rådet tvilende til den unge Jedien på grunn av hans temperament, men de godkjente det. Likevel ga de ham ikke tittelen Jedimester, som alle andre medlemmer av Rådet har. Anakin søkte råd hos den gamle Jedimesteren, da han drømte at noen nær ham snart ville dø. ”Tren deg på å gi slipp på alt du er redd for å miste", svarte Yoda ham. Utilfreds med svaret dro Anakin til Kansler Palpatine, som avslørte seg selv som Darth Sidious. Han narret den unge jedien til og bli sin nye lærling, med et løfte om at han med Den Mørke Siden av Kraften kunne hindre hans kone fra å dø.
3. serierunde i 2. divisjon avdeling 4 2009
'''3. serierunde i 2. divisjon avdeling 4 2009''' startet 25. april og ble avsluttet med Korsvoll – Bodø/Glimt 2 28. april.
Antônio Salvador Sucar
Antônio Salvador Sucar (født 14. juni 1939 i Lules i Argentina, død 31. desember 2018 i São Paulo i Brasil), brasiliansk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma, 1964 i Tokyo og 1968 i Mexico by. Sucar vant en olympisk bronsemedalje i basketball under OL 1960 i Melbourne. Han var med på det brasilianske laget som kom på tredjeplass i basketturneringen bak USA og Sovjetunionen. Sucar spilte alle åtte kampene og scoret 47 poeng for Brasil under OL-turneringen.
Yoda
Historie
Da Palpatine selvutnevnte seg som keiser i Det Galaktiske Imperiet, gav han beskjed om utførelse av Ordre 66. Han styrte selv både klonehæren og droidehæren. Yoda var på planeten Kashyyyk, og overværte slaget mellom Separatistene, klonenene og Wookieene. Han følte døden til alle jediene som ble drept av hærene sine da Ordre 66 ble utført. Yoda blir forsøkt drept av klonene, men unnslapp ved hjelp av Wookieenes leder Tarfful og Chewbacca. Han returnerte til Coruscant, hvor han møtte Obi-Wan som også har unnsluppet. De dro tilbake til Jeditemplet, som har blitt inntatt av klonene. Der stoppet de i et forsøk på å narre de overlevende jediene til å dra tilbake til Coruscant. De fant også et hologramopptak hvor de så at Anakin var gjerningsmannen. Yoda innså at alt håp om å bringe Anakin tilbake var nytteløst, og han sendte Kenobi for å drepe sin tidligere Padawan. Obi-Wan fortalte at han ikke kunne slåss mot Anakin og at han heller ville slåss mot Darth Sidious. Men Yoda insisterte: ”Til å møte denne Lord Sidious, sterk nok er du ikke”.
Dermed ble det Yoda som sloss mot Palpatine, i en kamp som ødela deler av Det Galaktiske Senatet. Kampen ble jevn mellom dem, og ingen av dem så ut til å få overtaket. Men så falt Yoda ned fra en av Senatets ballkonger, og mistet lyssabelen sin. Han hadde intet annet valg en å rømme gjennom luftkanalene. Han innså da at han ikke kunne slå Palpatine, og han bestemte seg for å gå i eksil og vente på en annen mulighet til og drepe Sithen.
I mens hadde Anakin tapt for Obi-Wan, og blitt stygt forbrent i en lavaelv, på planeten Mustafar. Men han holdt ut lenge nok til at Palpatine fikk reddet ham, og reparert den ødelagte kroppen med cyberteknikk. Anakin ble da omgjort til en cyborg; mer maskin enn mann. Ved slutten av Star Wars Episode III: Sithene tar hevn sa Yoda til Obi-Wan at han hadde hatt kontakt med Qui-Gons ånd, og at han hadde lært hemmeligheten til udødelighet av ham og gav den videre til Obi-Wan. Han var også sentral i beslutningen om hva som skjedde med Padmés og Anakins barn. Han sa at det var best at barna ble holdt skjult for Darth Vader og Keiseren, ved å skille dem. Derfor ble de sendt langt unna hverandre. Yoda dro til planeten Dagobah, hvor han levde sine siste år. Dit kom den unge jedien Luke Skywalker for å bli trent opp til jediridder. Yoda bestemte seg til slutt for å ta oppgaven med å lære han opp, selv om han var i sterk tvil. Yoda døde 4 år etter slaget ved Yavin. Likevel dukket han opp under feiringen da Imperiet ble tilintentgjort, som et Kraftspøkelse, sammen med Obi-Wan og Anakin Skywalker.
Eksterne lenker
Figuren aus Star Wars
Steamhammer
Steamhammer kan vise til følgende:
Blåbreahøe
Blåbreahøe kan vise til:
«Haguro»
IJN «Haguro» var en del av den 5. krysserskvadron ved angrepet på Pearl Harbor, stasjonert ved Palauøyene. «Haguro» spilte en viktig rolle i slaget om Javasjøen hvor hun sammen med søsterskipet «Nachi» senket den nederlandske krysseren «De Ruyter» og bidro til at den britiske krysseren HMS «Exeter» ble senket. «Haguro» tok sammen med søsterskipet «Myôkô» del i slaget i Korallhavet i mai, kampanjen i Aleutene i juni og juli, og kampanjen i Guadalcanal i august. Etter dette returnert de til Japan for overhaling. I mai og juni 1943 dekket de operasjoner i Aleutene, i august returnerte de til Truk og deltok i slaget om Keiserinne Augusta-bukten hvor de begge fikk lettere skader. Alle fire Myôkô-klasse skipene deltok i slaget i Leytebukta i oktober 1944 hvor «Haguro» ble truffet av en bombe utenfor Samar. «Haguro» ble senket av torpedoer fra den britiske 26. jagerflotilje sørvest for Penang den 16. mai 1945.
Tsjekhov (Moskva oblast)
Tsjekhov (russisk: Че́хов) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger rundt 80 km sør for Moskva. Innbyggertall: 72 917 (folketelling 2002).
Byen oppsto som en handelsbosetning på 1700-tallet. Mellom 1920 og 1954 skiftet bosetningen navn flere ganger. Før 1920 het den Lopasnja (russisk: Лопасня) (etter elva Lopasnja), mellom 1920 og 1936 Tsjornoje Ozero (russisk: Чёрное Озеро) og fra 1936–1954 igjen Lopasnja. I 1954 fikk bosetningen innvilget bystatus, og fikk samtidig sitt nåværende navn, til ære for den russiske forfatteren Anton Tsjekhov. Femten kilometer fra Tsjekhov, i landsbyen Melikhovo, finnes et Anton Tsjekhov-museum.
I utkanten av Tsjekhov ligger Davidov-klosteret, etter sigende Russlands rikeste kloster. Det inneholder mange kirker fra 1600- og 1700-tallet. Nær Tsjekhov ligger krigshovedkvarteret til Russlands Generalstab, begravet dypt under bakken, og sannsynligvis direkte knyttet til Kreml via en undergrunns togforbindelse – Moskva Metro 2, drevet av den russiske føderale sikkerhetstjenesten (FSB).
Føringsoffiser
Føringsoffiser er betegnelsen på den person som ved sitt virke i en hemmelig tjeneste har ansvaret for å lære opp og kontakte agenter.
Aegognathus waterhousei
Aegognathus waterhousei er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Den lever i Sør-Amerika.
Utseende
En nokså liten ti middelsstor (opptil 30 millimeter), matt svart hjortebiller. Hannen har sterkt forstørrede kjever som er krumme med en lang, skrått oppoverrettet tann på innersiden, slik at de blir gevirlignende. Hodet er rektangulært, mye bredere enn langt, foran bredt og grunt, U-formet innbuktet. Pronotum er avrundet firkantet, innsnevret ved roten. Dekkvingene er blanke, nokså sterkt punkterte, med uregelmessige lengderibber som gir dem en læraktig overflate. Beina er svarte. Hunnen ligner hannen, men uten de forstørrede hodet og kjevene, dekkvingenes læraktige overflate finnes også på hodet og pronotum.
Utbredelse
Arten lever i Peru.
Norsk Modell
Det norske forsvaret har opp igjennom årene modifisert ulike militære kjøretøy for norske forhold. Disse har da fått navnet "Norsk modell" (NM), og deretter blitt tildelt nummer.
Basert på M113
Eldre modeller:
Prosjekt 5026
288 stk M113 som ble kjøpt inn brukt fra utlandet er ombygd og oppgradert som en del av Prosjekt 5026. Alle disse kjøretøyene fikk nye gummibelter, utvendig plassert drivstofftank (for å frigi rom innvendig), ny intercom, ny innredning og kommando- og kontrollsystem. I tillegg kommer de oppgraderte M113-ene i tre versjoner, hovedsakelig basert på beskyttelsesnivået :
Ytterligere en fjerde variant, M113F4, ble utviklet,, men den ble til slutt vraket til fordel for FFG sin ACSV G5, som er basert på kjøretøyet PMMC G5.
Ytterligere modernisering
Flensburger Fahrzeugbau GmbH (FFG) inngikk i 2021 en avtale med Forsvarsmateriell om å levere kampstøttevogner av typene ACSV G5 og M577 til det norske Forsvaret. Til nå er det inngått kontrakt på levering av 44 nye vogner av typen ACSV G5, kombinert med et modifikasjonsprogram av et antall M113/M577 vogner. De fleste skal brukes som transportvogner og erstatter hærens upansrede M548.
Scottish National Party
Scottish National Party (SNP, skotsk gælisk Pàrtaidh Nàiseanta na h-Alba, skotsk Scottis Naitional Pairtie) er et politisk parti i Skottland. Det arbeider for skotsk uavhengighet og er et i hovedsak sosialdemokratisk parti.
Partiet hadde fra Europaparlamentsvalget i 2019 og fram til at Storbritannia trakk seg ut av EU 31. januar 2020 tre medlemmer av Europaparlamentet. Partiet tilhørte det europeiske fellespartiet Europeisk Frie Allianse (EFA), som sammen med Det europeiske grønne partiet danner parlamentsgruppen De europeiske grønne/Den europeiske frie allianse (Greens/EFA)
Historie
Partiet ble grunnlagt i 1934 ved sammenslåingen av National Party of Scotland og Scottish Party. SNP fikk sitt første sete i Underhuset i et suppleringsvalg i Motherwell i 1945, men Robert McIntyre nektet å ta sitt sete av prinsipielle årsaker, og mistet det i valget tre måneder senere. Partiet måtte vente til 1967 før det igjen fikk et sete; SNP vant i den Labour-dominerte kretsen Hamilton. Dette brakte partiet inn i medias søkelys og førte til opprettelsen av Kilbrandonkommisjonen. SNPs høydepunkt så langt kom i 1970-årene, da partiet ved valget i 1974 fikk nesten en tredjedel av stemmene i Skottland og vant elleve seter. Dette kun forbigått mai 2011 med brakvalget som resulterte i 69 seter i det skotske parlamentet.
Under partileder og førsteminister Alex Salmond fikk partiet i 2014 i stand en folkeavstemning om skotsk uavhengighet. 55 prosent svarte nei på spørsmålet om Skottland skulle bli et uavhengig land, og Salmond gikk av. Etter folkeavstemningen økte medlemstallet fra 25 000 på valgdagen til 93 000 i januar 2015, og partiet nærmet seg 50% på meningsmålinger. Partiet endte med å få 49,97 % av stemmene i Skottland under Parlamentsvalget i Storbritannia 2015, og fikk 56 av Skottlands 59 representanter.
Liliedugg
Liliedugg er et trondheimsband med sine røtter i Hard Rock Café-miljøet.
Historie
Liliedugg holdt sin første konsert 18. desember 1980. I 1981 ga de ut en 7" EP, og to år etter en LP. Post-utgivelser inkluderer en delt LP med Wannskrækk og en delt 7" EP med Helter Skelter, samt flere låter på samleskiver. Steinar Vikan ble senere manager for DumDum Boys. Lars Olufsen og Steinar Vikan dannet deretter Helter Skelter med Ulf Risnes (Tre Sma Kinesere), Bror Frode Karlsson (Opoponax m.m) og Ragnar Wold (Bitch Boys, Det Elektriske Kjøkken). Torgeir Vikan og Gunnar Mo spilte senere i Død ved Ankomst/Jihaad og Morten Jørgensen og Spekkhoggerne. Torgeir Vikan spiller også i Pauls Formula.
10. november 2006 spilte Liliedugg og Wannskrækk gjenforeningskonsert på UFFA. Liliedugg har siden spilt sporadiske gjenforeningskonserter.
På torsdag den 14. januar 2016 ble «Neonråte» spilt på klokkespillet i Vår Frue kirke i Trondheim klokken 15:00 for å hedre Gunnar Mo etter hans død, i 2015.
Slipp Taket Tour 81
I 1981 turnerte Liliedugg og Wannskrækk sammen i en turné døpt «Slipp Taket Tour». Sammen opptråtte de på følgende scener:
I populærkultur
Liliedugg blir beskrevet i romanen «De beste blandt dere» av Idar Lind som en gruppe «[...]der vokalisten kunne finne på å skjæra seg sjøl til blods under konserten, eller kaste seg ut frå scenekanten, i den trua at publikum kom til å ta imot, mens dei faktisk gjekk til sides, slik at vokalisten tryna mot golvet[...]».
SPI Välfärden
Partiet betegner seg selv som «tverrpolitisk».
Ved valget i 2006 kom partiet inn i landstinget i Halland. I de 11 kommunene hvor SPI var representert samarbeidet de med de borgerlige partiene og utgjort majoriteten. Dette var kommunene Halmstad, Haninge, Höör, Lomma, Mjölby, Motala, Rättvik, Sjöbo, Varberg, Ängelholm og Örkelljunga.
Ved valget i 2010 oppnådde partiet mandat i 18 kommuner, falt ut av landstinget i Halland og ble fortsatt ikke representert i Riksdagen.
Ved valget i 2014 ble oppslutningen halvert. Partiet oppnådde mandat i de ti kommunene Halmstad, Varberg, Söderhamn, Laholm, Hörby, Karlskoga, Nybro, Staffanstorp, Tomelilla og Hylte.
I desember 2017 ble partiets framtid beskrevet som usikker på partiets hjemmeside. Ved valget i 2018 stilte ikke partiet lister på riksnivå. I kommunevalget fikk de tre mandater i Hörby kommune.
Pfalz-Zweibrücken
Pfalz-Zweibrücken var en stat innen Det tysk-romerske rike. Hovedstaden var Zweibrücken.
Historisk overblikk
Pfalz-Zweibrücken ble etablert som eget fyrstedømmet i 1444 da Stefan, pfalzgreve av Simmern-Zweibrücken delte sitt territorium mellom sine to sønner. Ludvig I fikk hertugdømmet Zweibrücken og grevskapet Veldenz.
Hertugdømmet Pfalz-Zweibrücken sluttet å eksistere i 1801 da det ble annektert av Frankrike. Etter Wienerkongressen i 1815, ble det gitt tilbake til den siste hertugen, kong Maximillian av Bayern, som slo det sammen med de øvrige bayerske områdene på den andre (østlige) siden av Rhinen og dannet Rheinpfalz, den sørlige delen av dagens Rheinland-Pfalz.
Bjørn Pedersen
Bjørn Pedersen kan vise til:
Jørn Stian Dahl
Jørn Stian Dahl (født 5. januar 1973 i Tønsberg) er en norsk tidligere bobkjører. Han representerte Lillehammer Bob- og akeklubb.
Dahl deltok under vinter-OL for Norge i 1998 i Nagano med 17.-plass i firerbob.
Kjære Norge
«Kjære Norge» er en vise som ble skrevet under andre verdenskrig. Tekstforfatter og komponist er dog ukjent, men den finnes i en del håndskrevne visebøker.