cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ernst Toch
I eksil
Etter den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen i Tyskland i 1933, gikk Toch i eksil, først til Paris og deretter til London, hvor han skrev filmmusikk. I 1935 aksepterte han en invitasjon til å dra til New York City og undervise ved New School for Social Research.
Toch døde i Santa Monica i California, og ble gravlagt ved Westwood Village Memorial Park Cemetery i Los Angeles.
Toch er bestefar til Lawrence Weschler og Toni Weschler som begge er forfattere.
Toch skrev også flere bøker som omhandlet musikkteori: Melodielehre (1923) og The Shaping Forces in Music (1948). Toch ble tildelt Pulitzerprisen i musikk i 1956 for sin tredje symfoni som ble fremført av Pittsburgh Symphony Orchestra, den 2. desember 1955.
Frank Constandse
Frank Constandse (født 31. mai 1945) er en nederlandsk volleyballspiller.
Han representerte Nederland under Sommer-OL 1964 i Tokyo, hvor han ble nummer 8.
Jørn
Jørn er en dansk og norsk kortform av mannsnavnet Jørgen, som er en dansk og norsk form av det greske navnet Γεώργιος (Geôrgios). Navnet er satt sammen av geô, «jord», og ergo, «å arbeide». Jörn er en tysk og svensk form av navnet.
Utbredelse
Jørn var et populært navn på norske guttebarn født på 1960-tallet.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Joseph Morgan
Han har også vært med i Past (1999) og In the right time (2009).
Troppene til VM i fotball 2022
Troppene til VM i fotball 2022 er en liste over samtlige 32 tropper som blir tatt ut til VM i fotball 2022. VM 2022 blir spilt i Qatar fra 20. november til 18. desember 2022. Hver av de 32 nasjonene som deltar i mesterskapet kan registrere minimum 23 og maks 26 spillere (tre målvakter) som skal delta i VM. Den endelige fristen for innsending av troppene er 13. november 2022.
Trener: Gustavo Alfaro
Translasjon (kristendom)
Translasjon betyr i kristen, og særlig katolsk og ortodoks språkbruk, flytting av relikvier fra et sted til et annet.
Troppene til VM i fotball 2022
Trener: Louis van Gaal
Nederland sin endelige tropp ble kunngjort 11. november 2022.
Trener: Félix Sánchez
Translasjon (kristendom)
Når det dreier seg om en spesielt viktig helgen, er det vanlig at translasjonen blir feiret årlig, og i mange tilfeller kan den få høyere rang enn andre festdager for samme helgen, for eksempel dødsdagen (i kristen forståelse den dagen helgenen ble født inn i det nye liv). Et eksempel på dette er Edvard Bekjenneren, som opprinnelig ble feiret på dødsdagen 5. januar, som så fikk translasjonsfesten 13. oktober i tillegg, og som nå normalt kun feires på translasjonsdagen.
Troppene til VM i fotball 2022
Qatars endelige tropp ble kunngjort 11. november 2022.
Trener: Aliou Cissé
Senegals endelige tropp ble kunngjort 11. november 2022. Sadio Mané trakk seg med sakde 17. november, og ble erstattet av Moussa N'Diaye 20. november.
Trener: Gareth Southgate
Englands endelige tropp ble kunngjort 10. november 2022.
Trener: Carlos Queiroz
Følgende 30 spillere ble utnevnt til den foreløpige troppen den 5. november 2022.
Trener: Gregg Berhalter
Trener: Rob Page
Wales' endelige tropp ble kunngjort 9. november 2022.
Trener: Lionel Scaloni
Argentinas endelige tropp ble kunngjort 11. november 2022. Nicolás González trakk seg skadet og ble erstattet av Ángel Correa 17. november. Samme dag trakk Joaquín Correa seg skadet, og ble erstattet av Thiago Almada 18. november.
Trener: Gerardo Martino
Mexicos endelige troppen ble kunngjort 14. november 2022.
Trener: Czesław Michniewicz
Polens endelige tropp ble kunngjort 10. november 2022.. Bartłomiej Drągowski trakk seg med en skade og ble erstattet av Kamil Grabara 13. november.
Trener: Hervé Renard
Saudi-Arabias endelige tropp ble kunngjort 11. november 2022. Fahad Al-Muwallad ble erstattet av Nawaf Al-Abed 13. november etter at WADA anket avgjørelsen om å oppheve Al-Muwallads suspensjon.
Trener: Graham Arnold
Australias endelige tropp ble annonsert 8. november 2022. Martin Boyle trakk seg med skade og ble erstattet av Marco Tilio 20. november.
Trener: Kasper Hjulmand
Danmark annonserte 21 av de 26 spillerne i sin endelige tropp 7. november 2022. De fem siste spillerne ble annonsert 13. november.
Trener: Didier Deschamps
Frankrikes endelige tropp ble kunngjort 9. november 2022. Den endelige troppen ble utvidet til 26 spillere 14. november med tillegg av Marcus Thuram. Samme dag trakk Presnel Kimpembe seg med skade og ble erstattet av Axel Disasi. Christopher Nkunku trakk seg med skade 15. november, og ble erstattet av Randal Kolo Muani 16. november. Karim Benzema trakk seg med skade 20. november og ble ikke erstattet, og dermed reduserte troppen til 25 spillere.
Trener: Jalel Kadri
Tunisia kunngjorde sin endelige tropp 14. november 2022.
Trener: Luis Fernando Suárez
Den endelige troppen ble annonsert den 3. november 2022.
Trener: Hajime Moriyasu
Den endelige troppen ble kunngjort 1. november 2022. Yuta Nakayama ble tvunget til å trekke seg fra den offisielle troppslisten på grunn av skade, og ble erstattet av Shūto Machino.
Trener: Luis Enrique
Spanias endelige tropp ble kunngjort 11. november 2022. José Gayà trakk seg med skade og ble erstattet av Alejandro Balde 18. november.
Trener: Hans-Dieter Flick
Tysklands endelige tropp ble kunngjort 10. november 2022.
Trener: Roberto Martínez
Belgias endelige tropp ble kunngjort 10. november 2022.
Trener: John Herdman
Canada kunngjorde sin endelige tropp 13. november 2022.
Trener: Zlatko Dalić
Trener: Walid Regragui
Marokkos endelige tropp ble kunngjort 10. november 2022. Amine Harit trakk seg med skade og ble erstattet av Anass Zaroury 16. november.
Trener: Tite
Brasils endelige tropp ble kunngjort 7. november 2022.
Kameruns endelige tropp ble kunngjort 9. november 2022.
Trener: Dragan Stojković
Serbias endelige tropp ble kunngjort 11. november 2022.
Trener: Murat Yakin
Sveits' endelige tropp ble kunngjort 9. november 2022.
Trener: Otto Addo
Ghana kunngjorde sin endelige tropp 13. november 2022.
Trener: Fernando Santos
Portugals endelige tropp ble kunngjort 10. november 2022.
Trener: Paulo Bento
Sør-Koreas endelige tropp ble kunngjort 12. november 2022.
Trener: Diego Alonso
Uruguays endelige tropp ble kunngjort 10. november 2022.
Statistikk
Merk: Kun den endelige tropplisten til hvert landslag tas i betraktning.
Alder
Merk: spillerens alder på den første turneringsdagen (20. november 2022).
Spillere representert etter ligasystem
Nasjoner med fet skrift er representert i turneringen. England inkluderer to klubber med base i Wales, mens Frankrike inkluderer en klubb fra Monaco.
Trenere representert etter land
Trenere i fet representerer egen nasjon.
Hanne S. Finstad
Hanne Serine Finstad (født 26. mars 1963 i Oslo) er en norsk forsker (dr.philos. i biokjemi), forfatter og selvstendig næringsdrivende. Hun er hovedaksjonær og pedagogisk ansvarlig, med tittelen fabrikksjef, i Forskerfabrikken AS, som hun også startet. Forskerfabrikken driver med populærvitenskapelige kurs rettet mot barn og ungdom.
Bakgrunn
Finstad har doktorgrad (dr.philos.) i biokjemi på fettsyrer og cellevekst ved Universitetet i Oslo (UiO). Etter besøk på ulike vitensentre i USA, fikk hun ideen til Forskerfabrikken. Forskerfabrikken ble etablert i 2002, og har utviklet seg til et nasjonalt prosjekt som tilbyr fritidskurs forskning og teknologi til barn og ungdom. Forskerfabrikken er en av Ferd-konsernets sosiale entreprenører. For sitt arbeid med å utvikle Forskerfabrikken, har Finstad blitt tatt opp som fellow i den internasjonale organisasjonen Ashoka. Finstad er spesielt kjent for sine DNA-modeller av seigmenn og tannpirkere. I 2010 fikk hun prisen «Årets seigmann» av astronaut Christer Fuglesang for sitt arbeid med Forskerfabrikken. Prisen inkluderte 2 seigmenn som hadde vært med Fuglesang på romstasjonen. Den nå avdøde professor Tordis Beate Øyen, en norsk pioner innen genteknologi, var en stor inspirator for student Finstad på slutten av 1980-tallet.
Finstad har vært lærer i naturfag Vesong ungdomsskole, og har forelest ved Universitetet i Oslo. Hun har veiledet hovedfagsstudenter og doktorgradsstudenter ved UiO. Finstad har mange års erfaring som foredragsholder med foredrag på temaer som blant annet bioteknologi, fiskefett, «fysikk for dummies», «gendetektiver» og «Robo sapiens». Hun har vært foredragsholder både på nasjonale og internasjonale konferanser.
Finstad har vært juryleder i «Årets Nysgjerrigper» fra 2002-2012. I 2011 var hun også jurymedlem i konkurransen "Årets sosiale entreprenør".
Hun er datter av Kjell Gunnar Finstad.
Forskerfabrikken
Forskerfabrikken ble startet som et personlig foretak av Hanne S. Finstad i 2002, som en tilbyder av fritidskurs til barn og ungdom i Oslo og omegn. I 2006 ble den etablert som aksjeselskap, og siden 2009 har den vært en av Ferds sosiale entreprenørbedrifter.
Kursene er rettet mot barn og ungdom, men det tilbys også videreutdanningskurs for lærere i grunnskolen. Fabrikken har som mål å «stimulere til en positiv utvikling av forskning og teknologi i samfunnet».
Siden starten har de hatt fast spalte for eksperimenter i Nysgjerrigper. Siden 2006 har fabrikken utvidet kurstilbudene til andre deler av landet. Fra 2010 har de hatt faste innslag på NRKs populærvitenskapelig TV-program Newton. I 2009 ble Forskerfabrikken AS en av Ferds sosiale entreprenører. I forbindelse med Det internasjonale kjemiåret 2011 holder Forskerfabrikken kurs for lærere i grunnskolen på vegne av Norsk kjemisk selskap
Utdanning
Finstad vokste opp på Grefsen i Oslo og søkte seg til Linderud videregående skole. Hun gikk der idrettsfag fra 1979 – 1981. I 1987 ble hun cand. mag. ved Universitetet i Oslo. I 1990 ble hun cand.scient. med hovedfag i biokjemi, og i 1998 ble hun dr. philos. ved Institutt for ernæringsforskning ved UiO.
Termodynamisk likevekt
Termodynamisk likevekt er et termodynamisk system innen termodynamikk som er i termal, mekanisk og kjemisk likevekt. Den lokale tilstanden til et system i termodynamisk likevekt blir avgjort av verdiene til parametre som trykk, temperatur, osv. Mer spesifikt kjennetegnes termodynamisk likevekt av et minimum av et termodynamisk potensial. For et system med konstant temperatur T og volum V brukes Helmholtz fri energi
hvor U er den indre energien til systemet og S er entropien. Kjemiske prosesser foregår vanligvis under konstant trykk og temperatur og da benyttes Gibbs fri energi
der H er entalpien til systemet.
Prosessen som fører til termodynamisk likevekt kalles termalisering. Et eksempel på dette er et system med vekselvirkende partikler som ikke blir forstyrret fra utsiden. Når de vekselvirker vil de overføre energi eller moment seg i mellom og nå en tilstand der tilstanden til alle partiklene sett under ett ikke endrer seg over tid.
Termal likevekt har en når to systemer som er i termal kontakt med hverandre bytter energi med varme. Om to systemer er i termal likevekt er temperaturen deres den samme.
Termodynamikk omhandler likevektstilstander. Ordet likevekt omfatter en balansetilstand. I en likevektstilstand er det ingen ubalanserte potensialer (eller drivende krefter) i systemet. Et system som er i likevekt vil ikke oppleve endringer når det er isolert fra ytre påvirkninger.
Vilkår for likevekt
Disse forholdene kan vises ved å se på en differensial form av termodynamisk potensial.
Jacques Ewalds
Jacques Ewalds (født 28. februar 1940) er en nederlandsk volleyballspiller.
Han representerte Nederland under Sommer-OL 1964 i Tokyo, hvor han ble nummer 8.
Lett motorsykkel
Lett motorsykkel er en norsk definisjon på en motorsykkel der motoren har et slagvolum på høyst 125 cm³ og en effekt på høyst 11 kW (14,75 HK). Det kreves førerkort for klasse A1 for å kjøre en lett motorsykkel i Norge.
Kilder
Forskrift om førerkort m.m. – Lovdata
Eksterne lenker
http://www.ssb.no/metadata/conceptvariable/vardok/1808/nb
Scarabeo 8
Scarabeo 8 er en halvt nedsenkbar plattform som eies av Saipem. Den ble tatt i bruk i 2012.
Rob Groenhuyzen
Rob Groenhuyzen (født 4. mars 1941) er en nederlandsk volleyballspiller.
Scarabeo 8
Den er designet av selskapet Moss Maritime. Skroget ble bygget ved Sevmash-verftet i Severodvinsk i Russland. Dekket er delvis bygget i Palermo i Italia. Den ble tauet til Westcon i Ølen i 2011 for påbygging og ferdigstillelse.
Den er vinterisert og kan operere med temperatur ned til – 20 °C. Den har en forventet levetid på 20 år.
Plattformen er utstyrt med dynamisk posisjonering (DP) som gjør boring mulig på store havdyp. I tillegg har den forankring.
Den er en såkalt sjettegenerasjons plattform med dobbelt boretårn.
Den skal ha et fast mannskap på 207 personer. Plattformens landorganisasjon vil være på Sola.
Den er flagget i Nassau i Bahamas og klasses i Det Norske Veritas.
Peder Oxe
Peder Oxe er navnet til flere personer:
Tema Teater
Tema Teater er en profesjonell teatervirksomhet i Oppland som har base i Østre Toten kommune. Teatret ble etablert i april 1993 av kantor Gunnar Jess og skuespiller Gro Ann Uthaug.
Den første forestillingen var et påskespill som hadde premiere langfredag 9. april 1993 i Balke kirke. De første årene hadde teateret fokus på samhandlingen mellom kirken og teatret, og fremførte mange kirkespill, oratorier m.m. i de lokale kirkene på Toten. Med forestillingen om den første feminist, den engelske filosofen Mary Wollstonecraft «Følelser og streke påstander» endret profilen seg. Særegne og enestående kvinner som: filosofen Mary Wollstonecraft, dikteren Emily Dickinson, og forfatter og kvinnesakskvinnen Camilla Collett.
Tema Teater hadde per 2015 laget 23 produksjoner/prosjekert, spilt 850 forestillinger og et besøkstall på over 61 000. Tre år senere, i 2018, kunne kompaniet vise til 25 teaterproduksjoner som var blitt spilt for 80 000 tilskuere i alle aldersgrupper. Forestillingene har vært på turné over store deler av Norge; fra Mehamn i Nord til Flekkefjord i sør. Støtte er blant annet mottatt fra Stiftelsen Fritt Ord, Fond for lyd og bilde, Fond for utøvende kunstnere, Fond for Frilansere (Per Gjersøes Fond), Oppland fylkeskommune, Hedmark fylkeskommune og Vestre Toten kommune.
25-årsjubileum i 2018
Hovedmarkeringen av Tema Teaters 25-årsjubileum skjedde under Teaterdagene på Toten i mai 2018.
Sportsklubben Brann i 1990
Sportsklubben Brann i 1990 inneholder samtlige spillere, tabell og kamper som Sportsklubben Brann spilte i fotballsesongen 1990.
spilte sesongen 1990 i Tippeligaen. Laget endte sesongen på fjerde plass. Alle lagets hjemmekamper ble spilt på Brann stadion. Tilskuersnittet på hjemmekampene i serien var 8,638.
Rekruttlag
Brann 2 spilte i 4. divisjon avdeling I denne sesongen. Laget endte på første plass på tabellen, og rykket opp for spill i 2. divisjon påfølgende sesong.
Juniorlag
Anført av lagkaptein Øystein Røssevold nådde tittelforsvarerne Brann semifinalen i sesongens junior-NM. I semifinalen mot på Brann stadion stod stillingen uavgjort 2-2 etter ekstraomgangene. Thomas Lee scoret de to målene til Brann. Med hvert sitt skudd i tverrliggeren fra Sondre Jensen og Kjell Erik Mjøs var Brann nærmest seieren før kampen måtte avgjøres med en straffesparkkonkurranse som Lyn vant 4-2.
Spillere på landslag
Kun landskamper spilt mens klubbsesongen pågikk er medregnet. <p style="font-size:1.2em;font-family:sans-serif;font-weight:bold;line-height:1.6;"> <p style="font-size:1.2em;font-family:sans-serif;font-weight:bold;line-height:1.6;"> <p style="font-size:1.2em;font-family:sans-serif;font-weight:bold;line-height:1.6;"> <p style="font-size:1.2em;font-family:sans-serif;font-weight:bold;line-height:1.6;"> Sverige U21
Sebastian Kłosiński
Sebastian Kłosiński (født 4. august 1992) er en polsk skøyteløper.
Han representerte Polen under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hans beste resultat var nummer 17 på 1000 meter.
Thrór
Thrór (2542 T.T.-2790) var en dverg fra J.R.R. Tolkiens Midgard. Han var av konge av Durins folk og overtok tronen da hans far, kong Dáin I, ble drept av en drage i Ered Mithrin. Han var bror av Frór, som døde sammen med sin far, og Grór. Hans to brødre dro med mange dverger til Jernhøene. I 2790 dro han sammen med Nár til Moria for å gjenvinne det, men forsøket misslyktes helt, og han ble drept av orken Azog. Dette ble begynnelsen på krigen mellom dverger og orker. Thrór var den første kongen som levde i eksil: etter at dragen drepte Dáin I og Frór, og bare en del av Durins folk fulgte Thrór til Erebors miner, og den andre delen dro til Jern høene under Grór.
Navnet Thrór har Tolkien henta fra det norrøne diktet Voluspå, hvor Durin lister opp navn på dvergene som ble skapt av Ymes kropp.
List of Middle-earth Dwarves Lista di Nani di Arda
Yucca aloifolia
Yucca aloifolia, også kalt «spansk bajonett» (engelsk: Spanish bayonet), er en stammedannende yucca i agavefamilien fra Nord- og Mellom-Amerika.
Beskrivelse
Spansk bajonett er en høy stammedannende yucca som normalt blir 2−3 meter høy, noen ganger inntil 6 meter høy. Bladene er sylspisse og lys til middels grønne, inntil 60 cm lange og 2−3,5 cm brede. Etterhvert som planten vokser seg høy blir den topptung og faller over ende. Den fortsetter å vokse oppover og roter seg på nytt.
Det er ofte vanlig at planten produserer rotskudd som vokser tett på morplanten.
Tribun
En tribun, eller folketribun, var en tillitsvalgt romersk embetsmann. De var valgt av plebeierne som beskyttelse mot patrisiske magistrater. Tribunen kunne nedlegge veto mot enhver embetshandling. Plebsen svor en ed på at de skulle drepe alle som krenket en tribun.
Yucca aloifolia
Beskrivelse
Blomsterstengelen er som regel kort, inntil 60 cm høy. Blomstene er hvite med et rosa skjær. I motsetning til størstedelen av yuccaslekten er ikke Y. aloifolia avhengig av knoppmøller for å pollinere blomstene.
Tribun
Folketribunatet ble etter tradisjonen opprettet i 494 f.Kr. og var kun åpent for plebeiere. Tribunene ble valgt årlig i Concilium plebis, og det ble valgt mellom to og ti (fra c. 450 f.Kr.) – tallet varierte gjennom republikkens historie. De nøt rettslig immunitet.
Diaphanops westermanni
Diaphanops westermanni er en bille som tilhører den artsrike familien bladbiller (Chrysomelidae).
Tribun
I keisertiden mistet tribunene all sin betydning, da keiseren satt med den tribunske makten (tribunicia potestas).
Yucca aloifolia
Beskrivelse
Y. aloifolia er mye brukt som prydplante i sørlige USA og i Middelhavet. Den tåler tørke, kulde og varme svært godt. Men man bør unngå å plante den i nærheten av stier og veier hvor barn og husdyr kan ta skade av de skarpe bladene.
Diaphanops westermanni
Utseende
En nokså liten, nokså kraftig, matt lyst gråbrun bladbille med nokså kraftige bakbein. Oversiden er kledt med nedliggende, lyse hår. Antennene er kraftige til bladbiller å være, noe sagtakkede. Hodet er forholdsvis smalt. Pronotum er mye smalere enn dekkvingene, som har markerte "skuldre". Bakbeina er kraftig forstørret, særlig hos hannene.
Tribun
En moderne, om enn svakere, parallell til ordningen er ombudsmannen.
Yucca aloifolia
Utbredelse
Planten vokser naturlig langs kysten fra Nord-Carolina i Sørøst-USA, langs Mexicogulfen til Mexico i vest og i Vestindia. I Mexico forekommer Y. aloifolia helt opp til 1800 moh. i tropiske skoger.
Diaphanops westermanni
Systematisk inndeling
Inndelingen følger
Aleksej Petukhov
Aleksej Jevgenjevitsj Petukhov (russisk Алексей Евгеньевич Петухов; født 28. juni 1983 i Klintsy) er en russisk langrennsløper med kallenavnet «Den russiske bjørnen». Petukhov ble verdensmester på lagsprint sammen med Nikita Krjukov under Ski-VM 2013 i Val di Fiemme. Han har spesialisert seg på sprint, og han har sin styrke i motbakker. Petukhov har to seire i FIS-renn, tre seire i Den østeuropeiske cupen og tre verdenscupseire.
Karriere
Petukhov tok sølv på 30 km fristil, fellesstart under Junior-VM i 2003. Senere samme år debuterte i verdenscupen på 15 km fristil i Lahtis. Han slo ikke ordentlig gjennom i verdenscupen før sesongen 2007/08, da han tok både sine første verdenscuppoeng og senere også sin første topp-ti plassering. Petukhov tok sin første pallplassering i sesongen 2008/09, en andreplass på sprinten i Rybinsk, bak italienske Renato Pasini. Kun to uker senere tok han sin andre pallplassering, en ny andreplass på sprinten i Val di Dentro, kun spurtslått av norske Ola Vigen Hattestad. Under VM i Liberec i 2009 tok han 9.-plass på sprinten i fristil. Petukhov ble nummer seks i verdenscupen i sprint og nummer 24 i verdenscupen sammenlagt denne sesongen.
Hans første verdenscupseier kom på sprint fristil i Düsseldorf 5. desember 2009. I OL 2010 gikk han inn til bronse på lagsprint sammen med Nikolaj Morilov.
Under VM 2015 i Falun gikk Petukhov sammen med Nikita Krjukov på Russlands lag som tok sølv på lagsprint. Norge ved Finn-Hågen Krogh og Petter Northug vant.
Dopingdom
I desember suspenderte Det internasjonale skiforbundet seks russiske langrennsløpere midlertidig, i etterkant av WADAs McLaren-rapport, bl.a. Petrukhov. Den 9. november 2017 meldte IOC at Petukhov offisielt var diskvalifisert fra Vinter-OL 2014 og utestenges fra alle kommende OL.
Verdenscupen i langrenn
1 = sammen med Nikolaj Morilov
Barklus
Barklus (Lachnidae) er en gruppe med plantelus som hører til gruppen bladlus (i vid forstand), Aphidomorpha. De er insekter med sugende munndeler og hører til i den store gruppen nebbmunner.
Utseende
Som vanlig for bladlus veksler de mellom vingede og vingeløse stadier. Lachnidae er forholdsvis store bladlus, gjerne opptil 5 mm lange. De mangler rør oppe på bakkroppen. Øynene er vanligvis forholdsvis store.
Levevis
De forskjellige undergruppene har ulik økologi. Lachninae er knyttet til løvtrær, mest i bøkefamilien (Fagaceae), mens den artsrike underfamilien Cinarinae lever på bartrær. Begge disse gruppene holder gjerne til i sprekker i barken. Underfamilien Traminae lever på røttene av urteaktige planter. Ingen av disse artene har vertsveksling. Barklusene skiller ut honningdugg som blir samlet inn av bier. Enkelte steder, blant annet i Kroatia, gir dette grunnlag for en honningproduksjon.
Systematisk inndeling
Noen klassifikasjoner regner denne som en undergruppe av en omfattende familie Aphididae (tilsvarende Aphidoidea i klassifikasjonen som er brukt her).
Amnon Freidberg
Amnon Freidberg (אמנון פרידברג; født 18. september 1945 i Haifa, død 10. oktober 2020) var en israelsk entomolog.
Bakgrunn
Amnon Freidbergs foreldre var forretningsmannen og butikkeieren Asher Oscar Freidberg (1916–1966), som opprinnelig kom fra Latvia, og hans hustru Geula Freidberg født Katz (1916–2016), en husmor som var født i Palestina i det osmanske rike, med foreldre som opprinnelig kom fra Østerrike-Ungarn.
Amnon Freidberg var elev på Hebrew Reali High School i Haifa fra 1951 til 1963, og avtjente så militærplikten i Det israelske forsvar fra 1963 til 1965.
Forskning
Etter militærtjenesten studerte han biologi ved Universitetet i Tel Aviv. I 1968, mens han fortsatt var student, ble han ansatt som assistent hos professor Jehoshua Kugler (1916–2007) for å samle inn snyltefluer (det vil si fluer tilhørende familien Tachinidae) til bruk i Kuglers forskning. I 1971 tok Freidberg mastergraden på en oppgave med tittelen The fruit‑flies (Tephritidae) of Israel (norsk: Om Israels fruktfluer (tephritidae)), og i 1978 tok han doktorgraden med en avhandling med tittelen Reproductive behavior and reproductive isolation in fruit‑flies (Tephritidae) (norsk: Om fruktfluers (Tephritidae) reproduktive adferd og reproduktive isolasjon. Professor Kugler var Freidbergs veileder under arbeidet med doktorgradsavhandlingen.
Freidberg var hovedredaktør av Israel Journal of Entomology i nesten to tiår, nærmere bestemt i periodene 1982–1986, 1990–1998 og 2005–2012.
Han var kurator av de entomologiske samlinger ved universitetet i Tel Aviv til han gikk i pensjon i 2013. Han døde av covid-19 den 10. oktober 2020.
Mount Hampton
Mount Hampton er en utdødd skjoldvulkan i Antarktis med et sirkelformet, isfylt krater som dekker det meste av toppen. Den er den nordligste av de utdødde vulkanene i Executive Committee Range i Marie Byrd Land. Den høyeste toppen er Marks Peak, 3 323 meter over havet.
Vulkanen ble oppdaget av USAS på en flytur 15. desember 1940, og fikk sitt navn etter Ruth Hampton, direktørassistent ved avdelingen for øyer og territorier i det amerikanske innenriksdepartementet og medlem av USAS Executive Committee. US-ACAN aksepterte navnet i 1947. Mount Hampton ble kartlagt i detalj av United States Geological Survey (USGS) fra landmålinger og U.S. Navy-flyfotografering gjennomført mellom 1958 og 1960.
Sophienholm
Sophienholm er et gammelt landsted ved Bagsværd Sø, Lyngby-Taarbæk kommune i Danmark. Det ble bygget i perioden 1768–69 og oppkalt etter Sophie Holmskjold, gift med byggherren generalpostamtdirektør Theodor Holmskjold. I 1790 ble huset overtatt av agent og handelsmann Constantin Brun (1746–1836). Han fikk bygget om huset i italiensk stil i perioden 1800–1805 ved arkitekt Joseph-Jacques Ramée. Sophienholm er et av arkitektens hovedverk.
Parken ble lagt om og det ble oppført et norsk hus, en kinesisk paviljong samt et sveitserhus og en portnerbolig.
Sophienholm ble i 1963 overtatt av Lyngby-Taarbæk kommune og er i dag kunstmuseum. Hovedbygningen benyttes til kunstutstillinger året rundt.
Sophienholm er fredet.
Den burgundiske rikskrets
Den burgundiske rikskrets var en av de ti rikskretsene i det Det hellige romerske rike av den tyske nasjon, til denne hørte småstatene Nederlandene og Franche-Comté.
Historie
I løpet av det 15. og 16. århundre samlet burgunderne og senere Habsburgerne Nederlandene under sitt styre. Keiseren av det Hellige Romerske riket kom rett nok fra huset Habsburg, mens de ekte herskerne i det løse forbundet av stater generelt sett var de som styrte de ulike statene.
I Nederlandene var herskeren samtidig hertug av Brabant, greve av Flandern etc. Da Venlotraktaten ble underskrevet i 1543 og Hertugdømmet Geldern ble føyd til keiserens eiendommer, ble den burgundiske rikskretsen et mer sammenhengende område.
Administrativt sett kom dette konglomeratet under én ledelse etter opprettelsen av den burgundiske rikskretsen ved Augsburgtransaksjonen i 1548. Dette var en politisk suksess for keiser Karl V, som også greide å få orden på arvefølgen til denne rikskretsen. Det var bare fyrstbispedømmet Liège og noen mindre områder i Nederlandene som ikke falt inn under dette forbundet, de forble dermed små, uavhenglige delområder innen det hellige romerske rike av den tyske nasjon. Den burgundiske rikskretsen ble drastisk forandret da republikken De forente Nederlandene erklærte sin uavhengighet i 1581, men dette ble ikke erkjent før freden i Münster ble underskrevet i 1648. Etter 1648 var republikken uavhengig av den burgundiske rikskretsen. Rikskretsen ble de facto opphevet da den første franske republikk okkuperte Nederlandene i 1794. Etter at okkupasjonen var over, eksisterte det hellige romerske rike av den tyske nasjon ikke lenger, og i 1815 overtok Det forente nederlandske kongedømme rikskretsens posisjon.
Områder i den burgundiske rikskrets
De følgende områdene falt under den burgundiske rikskretsen:
Antoni Morell
Antoni Morell i Mora (født 14. desember 1941 i Barcelona, død 5. januar 2020 i Andorra la Vella) var en andorransk forfatter. Han var utdannet jurist og arbeidet i Andorras statsforvaltning, blant annet som landets ambassadør til Den hellige stol i årene 2005 til 2010. Morell var en flittig skribent i andorransk og katalansk presse og har utgitt både romaner og sakprosa. I 1999 ble han tildelt Premi Carlemany de novel·la for romanen La neu adversa.
NSV maskingevær
NSV (russisk: НСВ Никитина-Соколова-Волкова) er et 12.7mm kaliber maskingevær laget i Sovjetunionen navngitt etter konstruktørene G.I. Nikitin (Г.И. Никитин), Y.S. Sokolov (Ю.М. Соколов) og V.I. Volkov (В.И. Волков).
NSVT versjon er brukt på T-72, T-64 og T-80 stridsvogner.
NSV blir nå (2017) erstattet av Kord maskingevær.
Dean Rusk
David Dean Rusk (født 9. februar 1909 i Cherokee County i Georgia i USA, død 20. desember 1994 Athens i Georgia) var en amerikansk jurist, offiser og politiker (Det demokratiske partiet). Han var USAs utenriksminister i perioden 1961–1969 under presidentene John F. Kennedy og Lyndon B. Johnson.
Bakgrunn
Dacid Dean Rusk var sønn av en fattig gårdbruker i delstaten Georgia. Han gikk på offentlig skole i Atlanta. Etter at han i 1925 var ferdig på Boys High School arbeidet han i to år for en advokat i Atlanta og gikk på Davidson College. På et Rhodes-stipend studerte han så i England på St. John's College i Oxdord.
Karriere
Etter å ha deltatt i andre verdenskrig blant annet som stabsoffiser på Kina-Burma-avsnittet, arbeidet han en kort periode i krigsdepartementet i Washington, D.C.. I 1945 fikk han en stilling i utenriksdepartementet. Samme år foreslo han at Korea skulle deles i en amerikansk og en sovjetisk innflytelsessfære. I 1950–1952 hadde han ansvaret for Fjerne østen-spørsmål, og han spilte en viktig rolle for USAs beslutning om å gripe inn i Koreakrigen. Rusks korrespondanse med Sør-Koreas ambassadør i USA, You Chan Yang, fra denne tiden er berømt.
I perioden 1952–1960 var han styreleder for Rockefeller Foundation.
Utenriksminister
I 1960 ble Dean Rusk utnevnt til utenriksminister, og han tiltrådte i januar 1961. Rusk trodde på bruken av militær inngripen for å kjempe mot kommunismen. Under Cubakrisen var han i begynnelsen for et militært angrep, men foretrakk senere en diplomatisk løsning. Han var ytterst skeptisk til en amerikansk krigsinnsats i Vietnam, men forandret mening og gikk inn for dette. Hans offentlige forsvar av USAs engasjement i Vietnamkrigen gjorde at han ofte ble mål for antikrigsprotestene. Han ble også utsatt for kritikk fra amerikansk pro-israelsk hold da han sa at USS «Liberty»-episoden under Seksdagerskrigen hadde vært et målrettet israelsk angrep, og ikke et uhell.
I 1969 ble han tildelt Presidentens frihetsmedalje.
Det romerske senatet
Senatet (fra latin egentlig «forsamling av de eldste», av senex, «gammel») var Romerrikets rådsforsamling, det høyeste rådet til staten i antikkens Roma, bokstavelig «de eldres råd eller forsamling». De som satt i senatet ble betegnet som senatorer.
Senatorene hadde i teorien ikke mye makt, men i virkeligheten utgjorde de kjernen i den romerske forfatningen. Dette fordi senatorene enten tilhørte eller var under kontroll av Romas aller rikeste familier. Senatet hadde spesielt mye makt over statskassen til republikken, og til forholdet mellom forbundsfellene i Italia. Senatet eksisterte ikke som en fast organisasjon i kongetiden og den tidlige republikken.
Etter 339 f.Kr., da censorene ble pålagt å innrullere de beste menn fra alle rangklasser, begynte senatet å fungere som en organisasjon. Etter hvert som eliten blant plebeierne smeltet sammen med patrisierne, ble senatet det ledende statsorganet for den nye adelen, nobiliteten. Som rådsforsamling hadde senatet opprinnelig kun auctoritas, men ikke makt, potestas. Senatet bestod av rundt 300 menn, menn som tidligere hadde hatt embeter, og de tjente på livstid. Senatet var også hierarkisk. De som hadde høyest rang var ekskonsulene, og blant dem var det senatets førstemann, princeps senatus som rangerte høyest, hvis få turde å snakke i mot. For å nå den høyeste rangen i senatet måtte en ha utmerket seg på den politiske banen, og spesielt som militær leder.
Senatet var også det viktigste bindeleddet mellom mennesker og guder, og det kontrollerte romernes oppførsel angående eller mot gudene. Senatet tiltok seg rett til å erklære unntakstilstand i krisetider
Under Sulla ble antall senatorer økt til 600. Disse 300 senatorene ble senere fjernet av Augustus mot slutten av republikken.
Ettermæle
Da representative folkeforsamlinger skaffet seg makt på bekostning av kongemaktene etter den engelske, amerikanske og franske revolusjonen, var det romerske senatet ideal og inspirasjonskilde for disse landenes konstitusjoner. Dette skyldtes blant annet latinskoleutdanningen som hadde stor innflytelse på forfatningsfedrene i disse landene. Skillet keiser – senat ble gjerne noe optimistisk tolket som en parallell til skillet folk – monark, der senatet ble identifisert som «folket».
Kuja
Elva har utspring i den vestlige utkanten av Bolsjezemelskaja Tundra, i grenseområdet mellom Nenetsk og republikken Komi, øst for Petsjora-elva. Den renner i en grovt sett nordøstlig retning, med et svært svingete og meanderende elveløp. Den munner ut i Kujskij Sjar, et av Petsjoras sideløp, rundt 10 km nord for Narjan-Mar.
Kuja er frosset over fra oktober til mai.
Peter Vilhelm Glob
Peter Vilhelm Glob (Kalundborg 20. februar 1911, 20. juli 1985) var en dansk professor, dr. phil.
Han var sønn av maleren Johannes Glob.
Glob var direktør for det danske Nationalmuseet og riksantikvar 1960–1981. Han var også professor i nordisk arkeologi og europeisk forhistorie ved Universitetet i Århus. Fra 1935 og framover har han levert en rekke vitenskapelige arbeide med emnespennvidde fra Grønland og den gamle komsakulturen til Bahrain og oldtidsbyen Dilmun. I tillegg har han foretatt en lang rekke utgravninger i hjemlandet.
En av Globs hobbyer var å tilberede sine egne snapser med urter fra Danmark. Dette resulterte i 1980- årene i Vestjydsk Bitter som ble solgt på flasker av en form med røtter til slutten av 1700- tallet, kalt Brennevinsjomfruer. Dette samt Globs Brændevinsbog var hans hovedbidrag til dansk drikkekultur. Bitteren er ikke lengre i handelen.
Eikefjord kirke
Eikefjord kirke i Kinn kommune i Vestland ble bygget i 1813 som en liten langkirke med 150-200 sitteplasser. I 1874 ble kirken ombygd til korskirke. Byggverket er i tre og har 350 plasser.
Historikk
Rundt 1810 gikk pådriver Søren Agledal sammen med bygdefolket om å bygge en kirke. Byggmester Nils Olsen Kjørslevik var opplært i byggekunsten i Bergen og fikk oppdraget med å oppføre kirken. Eikefjord var ved byggingen det første nye kirkestedet som ble tatt i bruk i fylket siden 1600-tallet. Kirken var i privat eie fram til 1874, da den ble ombygd av kirkebygger John J. Alver til korskirke for 1100 speciedaler. I denne sammenhengen ble kirken også solgt til sognet for 1000 speciedaler.
Inventar
Sølv, gave fra sogneprest Claus Finde (Prest 1784-1816). Prekestol, trolig fra 1874. Døpefont, fra 1812, dåpsfat, fra 1964, sølvplett, dåpsmugge fra 1964, sølvplett. Lysekrone, fra 1700-tallet, messing. Orgel fra 1961, 7 stemmer, Olsen & Jørgensen, tidligere i Eid kirke fra 1898. Kirkeklokker, ei fra 1848, og ei klokke fra 1963.
Hermanus Brockmann
Hermanus «Herman» Gerardus Brockmann (født 14. juni 1871 i Amsterdam, død 18. januar 1936 i Haag) var en nederlandsk roer som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Jan van der Hoek
Jan van der Hoek (født 14. februar 1940) er en nederlandsk volleyballspiller.
Oksehodespinner
Oksehodespinner (Phalera bucephala) er en sommerfugl som tilhører familien tannspinnere (Notodontidae). Den voksne sommerfuglen ligner sterkt på en avbrukket kvist når den sitter stille. De hårete larvene lever selskapelig på løvtrær.
Jan van der Hoek
Han representerte Nederland under Sommer-OL 1964 i Tokyo, hvor han ble nummer 8.
Oksehodespinner
Utseende
En nokså stor (vingespenn 48 – 62 mm), kraftig bygd spinner. De store, okergule flekkene i forvingespissene er karakteristiske og gjør at denne arten neppe kan forveksles med noen annen i vår fauna. Hodet er nokså lite, antennene er litt under halvparten så lange som forvingen og trådformede hos begge kjønn, hos hannen med markerte, oppstående hår. Kroppen er tykk og sylindrisk. Brystet er gulbrunt til rødbrunt i midten og foran, mer eller mindre grått på sidene og bak. Sammen med flekkene på forvingespissene gjør dette at sommerfuglen når den sitter i ro med sammenfoldede vinger ser ut som den har en "bruddflate" både foran og bak, og gir den en påfallende likhet med en avbrukket kvist. Noen ganger er brystet trefarget, den brune flekken foran er da gjerne rammet inn av et mørkere brunt område. Bakkroppen er kledt med korte, brungule hår. Forvingen er avrundet trekantet, med krum, litt bølgete ytterkant, men uten en tann ved vingens bakkant. Der er grå med flere tynne, uregelmessige, mørke tverrlinjer (mønsteret ligner på barken på en trestamme), ytterst i spissen med en stor, okergul flekk som er kantet med rødbrunt og svart på innsiden. Bakvingen er skittenhvit til brunlig uten noen markerte mønstre. Larven er gul og svart, hele kroppen er kledt med spredte, lange, gråaktige hår.
Levevis
Oksehodespinneren finnes i mange ulike biotoper der det vokser løvtrær, for eksempel løvskoger, blandingsskoger, hager og parker. Larven kan finnes på mange ulike slags busker og løvtrær, som platanlønn, bjørk, hassel, gullregn, balsampoppel, osp, Prunus, eik, Robinia, Rosa, Salix, lind, alm og korsved. Larvene lever selskapelig i grupper på opptil 150 larver, som flytter seg rundt i treet og spiser sammen. Disse kan snauete store deler av et tre, og dersom det er mange slike grupper kan det bli noe skade på skogen. Når larvene begynner å nærme seg utvokste, brytes gruppene opp og man kan finne dem enkeltvis. Det selskapelige leveviset gir trolig et visst vern mot rovdyr, som er skeptiske til å angripe en masse av hårete larver. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juni – august. Lengst i sør kan det forekomme to generasjoner hver sommer. Når larvene er utvokste i august – september, skiller de lag, kryper ned på bakken og gir seg til å lete etter en egnet plass for å grave seg ned. Noen ganger kan de krype ganske langt avgårde før de finner et slikt sted. De graver seg noen centimeter ned i bakken og graver ut et hulrom som de forsterker med noen silketråder, men de lager ikke noen egentlig kokong. De forvandler seg så til en brunsvart puppe som overvintrer, enkelte ganger to ganger, før den klekkes.
Utbredelse
Oksehodespinneren forekommer i det meste av Europa, videre østover gjennom Russland til Øst-Sibir og Korea. I Norge er den forholdsvis vanlig nord til Hedmark og Sogn og Fjordane. Man finner gjerne de oppsiktsvekkende larveflokkene oftere enn de voksne sommerfuglene.
Tsetsefluer
Tsetsefluer er en liten familie av fluer som bare finnes i tropisk Afrika. De er kjent som meget alvorlige smittespredere som sprer sovesyke til mennesker og nagana til husdyr. Tsetsefluene tilhører de såkalte pupipare-fluene, det vil si at larvene utvikler seg inne i hunnen og fødes først når de er klare til å forvandle seg til pupper.
Utseende
Middelsstore til store, brunlige fluer.
Hodet er ganske stort, med middels store, runde eller ovale fasettøyne. Midtpartiet av pannen er tydelig skilt fra sidene med lengdefurer. Langs kanten av dette midtpartiet sitter rekker av korte, innoverbøyde børster. antennene er tre-leddete, det tredje leddet er kort stavformet og peker nedover, med en fjærgrenet antennebørste (arista). Fluene mangler kinnbørste (vibrissa), og de har en lang, fremoverrettet, nåleaktig stikke/sugesnabel.
Brystet (thorax) er på ryggsiden tydelig delt i tre av tverrfurer. Som oftest er det på ryggsiden også noen mørke lengdestriper. Vingene er store og forholdsvis smale, uten fargeflekker. Midt i vingen er det en karakteristisk celle formet som en øks. Beina er slanke.
Bakkroppen er noe flattrykt kjegleformet, hos gravide hunner er den kraftig oppsvulmet da de fullvoksne, ennå ufødte larvene er like store som det voksne insektet.
Larvene er korte og runde, de utvikler seg inne i hunnens bakkropp og «fødes» først når de er klare til å forpuppe seg.
Levevis
Larvene utvikler seg én og én inne i hunnen, dette kalles falsk placenta. Utviklingen av hver larve tar omtrent en uke. Den nyfødte larven faller til bakken der den snart forvandler seg til en puppe. Puppen klekkes gjerne etter fire uker.
Siden de bare legger én larve om gangen er fruktbarheten, til fluer å være, uvanlig lav. Til gjengjeld tar de så godt vare på sitt avkom at larvenes overlevelse er uvanlig høy.
Tsetsefluene finnes vanligst i litt tørr busksavanne, og slekten er utbredt over det meste av tropisk Afrika.
Sovesyke
Tsetsefluene sprer blodparasitter i slekten Trypanosoma (en slags svepedyr) som framkaller sovesyke hos mennesker og nagana hos husdyr.
Noen steder finnes mindre alvorlige versjoner av sovesyke. Formene for sovesyke som finnes i Øst-Afrika (framkalt av Trypanosoma brucei rhodesiense) er mer aggressiv enn den som forekommer i Vest-Afrika (fremkalt av Trypanosoma brucei gambiense).
Man regner med at sovesyken finnes over et 8 millioner kvadratkilometer stort område i Afrika, og at 7000 - 10 000 mennesker dør hvert år av sykdommen. Store epidemier har forekommet, særlig i sammenheng med sultkatastrofer der menneskers motstandskraft (immunforsvar) er svekket. Sovesyke ble først og fremst spredt av artene Glossina palpalis og G. tachinoides i Vest-Afrika og Glossina morsitans og G. pallidipes i Øst-Afrika.
Symptomer
Når man har blitt infisert med sovesyke danner det seg en liten opphovning rundt bittstedet som kan vare i noen uker. Etter 10 – 20 dager kommer feber, tretthet, søvnløshet (!), hodeverk og man føler seg generelt dårlig. lymfekjertlene er oppsvulmet og man kan også få utslett.
Etter et halvt til ett år kommer symptomer på at sentralnervesystemet er rammet. Man blir trøtt og apatisk og får ofte personlighetsforandringer. Man kan falle i søvn hvor og når som helst, men sykdommen kan også gi søvnløshet. Dersom den ikke blir behandlet er sovesyken dødelig, men om man får behandling tidsnok har man en god mulighet til å bli frisk.
Bekjemping
Man har forsøkt å bekjempe sovesyken på ulike måter, som de fleste går ut på å prøve å utrydde tsetsefluene. Drastiske metoder er å fjerne krattvegetasjonen eller å utrydde de ville dyrene som er reservoarer for sykdommen, men dette fører til store økologiske problemer. Likeså har kampanjer med å sprøyte store områder med insektmidler vist seg å ha store negative følger, og de har heller ikke vært effektive for å utrydde fluene.
Man har oppnådd bra resultater ved å fange tsetsefluer i spesialkonstruerte feller. Siden tsetsefluene forekommer i (til fluer å være) forholdsvis små bestander kan fellefangst effektivt redusere bestanden. Man har også hatt lovende resultater med å slippe ut store mengder tsetseflue-hanner som har blitt oppdrettet i fangenskap og sterilisert. Hunnene som disse hannene parer seg med får ikke avkom og slik reduseres bestanden. Disse tiltakene har lykkes på grunn av tsetsefluenes uvanlig lave fruktbarhet, som gjør at bestandene ikke kan bygge seg opp igjen så fort som for andre fluer.
Tsetsefluene som naturvernere
Ikke alle effektene av tsetsefluene er bare negative. Fordi de sprer sovesyke og særlig kvegsykdommen nagana har tsetsefluene gjort noen områder av afrikansk villmark i praksis ubeboelige for mennesker. Dette har vært en viktig faktor for at en del områder med rikt dyreliv har blitt bevart like til vår tid. Slik har tsetsefluene, riktignok på en heller negativ måte, spilt en rolle for å sikre at noe av Afrikas rike dyreliv har overlevd. Sovesykeparasittene angriper også ville dyr, men de synes å tåle dem mye bedre enn husdyr og mennesker.
Systematisk inndeling
Det er 23 arter i verden, ingen i Norge. Listen under inneholder også flere underarter.
Drep for loven
Drep for loven er en norsk roman, utgitt som bok nummer 22 i den 83 bind store serien om western-helten og US-marshalen Morgan Kane. Boka ble lansert i 1968, skrevet av forfatteren Kjell Hallbing under pseudonymet Louis Masterson, utgitt på forlaget Bladkompaniet.
Boka kom ut i forlagets pocketserie Stjernebøkene, som Stjerne-bok nr. 371 og kostet tre kroner og femti øre. Boka var imidlertid ikke helt ny da den ble lansert i Kane-serien. Drep for loven var en bearbeidet versjon av en av de første Kane-bøkene Hallbing hadde forfattet, og i 1965 hadde fått utgitt på Romanforlaget under samme tittel.
Morgan Kane er rundt 40 år gammel i boka. Handlingen er hentet fra den tidligere bok-versjonen der Kane hadde vært Texas ranger. Nå er han U.S. Marshal. Oppdraget er å bekjempe en kynisk bande som driver premiejakt på ettersøkte forbrytere. Kane går undercover som «Marlow» og infiltrerer banden. Så dukker selvsagt det juridiske og prinsippielle spørsmålet opp - hvor langt kan en undercover lovens mann gå? Kan han selv drepe forbrytere banden jager? Kanes løsning: «- Det er fan så klart. Jeg dreper for loven.» Han blir, likevel, avslørt. Ergo opplever vi nesten slutten på både Kane og bokserien i Drep for loven.
Mottagelsen av boka
Drep for loven kom ut før Kane-serien var blitt den store salgsuksessen, da bøkene fortsatt ble utgitt i nokså normale pocket-opplag på 12-16000. Men da serien for alvor slo an et par år senere måtte Drep for loven trykkes på nytt og på nytt... Mens den fortsatt ble utgitt i Bladkompaniets opprinnelige pocket-serie kom boka i minst fire opplag. I tillegg ble den solgt i hardcover-versjon da Bladkompaniet i årene 1972-1974 lanserte serien i innbundet utgave, med to bøker i hvert bind.
Og suksessen var ikke begrenset til Norge. Etter hvert kom Drep for loven på flere språk: I Sverige ble den gitt ut i 1972 på B. Wahlströms Bokförlag under tittelen Duellen i Dodge City, i England i 1973 på Corgi Books som Killing for the law, i 1974 i Danmark på Winther som Dræp for loven og i 1975 i Finland på Otava som Venäläinen ruletti.