cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bedford (New York)
Historie
Byen Bedford ble grunnlagt den 23. desember 1680 da 22 puritanere fra Stamford, Connecticut «kjøpte» seg et skjøte på land som besto av rundt 4,5 km kvadrat, kjent som «Hopp Ground», fra høvding Katonah og flere andre indianere for jakker, tepper, indianersmykker og andre klær.
Bedford ble gjort til en del av Connecticut i 1697 da grensene ble forsøkt satt, men da kong Vilhelm III av England utstedte et kongelig påbud i 1700 ble en grensekrangel avsluttet og gjorde Bedford til en del av New York.
Byen fungerte som fylkessete for Westchester County under Den amerikanske uavhengighetskrigen etter slaget ved White Plains inntil Bedford ble brent av britene den 11. juli 1779. Etter krigen fikk Bedford et av to seter i fylkesregjeringen, vekslet med White Plains, inntil 1870. Westchesters eldste fylkesbygning er Court House i Bedford Village som ble bygget i 1787 og fornyet på 1960-tallet.
Geografi
I henhold til det amerikanske Folketellingsbyrået har byen et totalt areal på 101,9 km², hvor 96,5 km² er landområder og 5,5 km² (5,36%) er vann. Byen grenser i vest til fjellet Mount Kisco, i sør til Armonk, i nord til Lewisboro, og i øst ved Pound Ridge.
Landemerker
Bedford har noen få landemerker, de fleste av dem sentrert rundt Bedford Green, en liten stripe av grøntområde i senteret av det historiske distriktet (langs Route 22). Det er en liten kirkegård som går tilbake til byens grunnleggelse, en gammel skole med kun et rom og noen få hus fra kolonitiden som fortsatt blir bebodd og som har hvitmalte vegger og svarte eller grønne vinduslemmer.
Langs Route 22 ved Hook Road er det et stort eiketre som er mer enn 300 år gammelt.
Demografi
Ved folketellingen i 2000 var det 18 133 mennesker, 5 731 husholdninger og 4 395 familier i byen. Befolkningstettheten var på 486,9 pr. 188,0/km². Det var 6 020 husenheter med en gjennomsnittlig tettet på 62,4/km². Den etniske sammensetningen var 87,5 hvite, 7,12% svarte, 1,98 % asiater og 1,36 % fra to eller flere raser. Latinamerikanske var 7,57 % av befolkningen, og 0,09 var etniske indianere.
Det var 5 731 husholdninger hvor 41% hadde barn under 18 år. 67,5 % var ektefeller, 6,9 var en kvinnelig husholdning uten ektemann, og 23,3 % var ikke-familier. 18,8 % av alle husholdningene besto av enkeltpersoner og 7,6 % besto av enslig på over 65 år.
Befolkningen var fordelt med 26,4 % under 18 år, 6,6 % fra 18 til 24, 32,2 % fra 25 til 44, 24,5 % fra 45 til 64 og 10,3 % var 65 år eller eldre. Aldersmedianen var 37 år. For hver 100 kvinner var det 87,3 menn. For hver 100 kvinner som var 18 år eller eldre var det 80,8 menn. Rundt 2,4 % av familiene og 4,9 % av befolkningen levde under fattigdomsgrensen, inkludert 4,9 % av de under 18 år og 3,3 % av de på 65 år eller eldre.
Koforidua
Koforidua er en by i regnskogbeltet i Ghana og er hovedstad og kommersielt senter i regionen Eastern Region. Byen ble grunnlagt rundt 1875 av flyktninger fra Ashantikongedømmet. Majoriteten av innbyggerne er kristne.
Augusto Pinochet
Augusto José Ramón Pinochet Ugarte (født 25. november 1915, død 10. desember 2006) var en chilensk general og statsleder. Han styrte Chile fra et statskupp i 1973 og frem til 1990. Han var også forsvarssjef i Chile fra 1973 til 1998.
Jacopone da Todi
Jacopone da Todi (født 1236, død 25. desember 1306), var en italiensk munk og forfatter fra Umbria. Hans egentlige navn var Jacopo Benedicti eller Benedetti. Han skrev flere laudi (religiøse prisningssanger av Herren) og er betraktet som en pionerene av det italienske teater og var sannsynligvis en av de første lærde som dramatiserte emner fra Bibelen for teaterscenen. Han ble senere saliggjort av den katolske kirke.
Koforidua
Byen har et sentrum, der man finner et sentralmarked, taxi og busstasjon, kino, bokhandlere og en lokal radiostasjon. Byen har også flere hoteller og herberger.
Jacopone da Todi
Biografi
Jacopone studerte jus i Bologna og ble en vellykket sakfører. I 1267 ektet han Vanna, datter av Bernardino di Guidone, greve av Coldimezzo. Da han var 40 år raste deler av en sittetribunen ved en offentlig turnering sammen og hans kone og mange andre ble drept. Sjokket av tapet av hustruen fikk ham til å oppgi sitt yrke, selge alle sine eiendeler til fordel for de fattige og bli medlem av fransiskanerordenen, sannsynligvis i klosteret i Pantanelli nær Terni, idet han valgte den mest streng retning, spiritualene, eller fraticelli (småbrødrene), som sto i opposisjon til den dominerende grenen, konventualene, som hadde en mer moderat tolkning av ordensregelen.
Lillesands-Grimstad-Posten
Avisen ble først utgitt av et interessentselskap som en etterfølger og utvidelse av Lillesands-Posten. I 1898 ble selskapet omgjort til aksjeselskap. Formålet var å drive en venstreavis for Vestre Nedenes.
Fekting under sommer-OL
Fekting har vært med på det olympiske programmet siden starten av de moderne Olympiske lekene i Athen i 1896. Kvinner deltok for første gang i 1924 i Paris.
Jacopone da Todi
Biografi
Selv dekket han seg i filler, fant glede i flere år av å bli ledd av og forfulgt av mennesker som hånte hans elendighet. Han henga seg til sin sorg og lidelser, men ga luft til sine religiøse forgiftning i sine dikt. Han var mystiker, besatt av Frans av Assisi, som fra sitt asketiske hjørne skottet ut på verden og voktet spesielt pavestolen.
Lillesands-Grimstad-Posten
Redaktører
I 1901 solgte aksjeselskapet forlagsretten for «Grimstad-Posten» til et boktrykkeri i Grimstad og overdro Lillesands-Posten til et nytt aksjeselskap.
Jacopone da Todi
Biografi
I 1278, 52 år etter Frans av Assisis død, hadde to religiøse fraksjoner som nevnt over dannet seg. Jacopone ble en del av den siste i løpet av Celestinus Vs pavedømme. I begynnelsen av Celestino Vs korte pontifikat ble spiritualene offisielt anerkjent som en orden med navnet Pauperes heremitae domini Celestini. Det skjedde også etter Jacopones fortjeneste, i det han hadde sendt paven en hymne. Men den nye pave Bonifacius VIII, en motstander av de mest ekstreme grenet av kirken, opphevet de tidligere disposisjoner, og Pauperes-ordenen ble således oppløst. I 1288 flyttet Jacopone til Roma i nærheden av kardinal Bentivenga.
Augusto Pinochet
Pinochet ble utnevnt til forsvarssjef av daværende president Salvador Allende i 1973. 11. september 1973 begikk hæren under ledelse av Pinochet et militærkupp med hjelp av USA (CIA), hvor Allendes lovlig valgte regjering ble styrtet og Pinochet tok makten. Som diktator stod han bak brutal undertrykkelse av opposisjonelle, og er blitt anklaget for statsterrorisme. Rundt 30 000 mennesker ble torturert under Pinochet-regimet. Pinochet drev en nyliberalistisk politikk under innflytelse av en gruppe økonomer som var inspirert av Milton Friedman, kjent som «the Chicago Boys». Chile, som var i en økonomisk krise da Pinochet tok makten, opplevde sterk økonomisk vekst under Pinochet, selv om de sosiale skillene også økte. Friedman kalte den økonomiske politikken under Pinochet for «Chiles mirakel». Friedman reiste til Chile og møtte Pinochet, som fra Friedman fikk høre at den eneste løsningen for Chile var den sjokkbehandlingen som «Chicago Boys» foreslo. Det var primært Friedmans studenter som var forbindelsen til Pinochet, ikke Friedman selv. Friedman besøkte Chile to ganger og hadde møte på 45 minutter med Pinochet. Friedrich Hayek skal ha vært positiv til Pinochet og uttalt at han foretrakk en diktator med en liberalistisk økonomisk politikk fremfor en demokratisk regjering uten. I 1978 skrev Hayek i The Times at under visse historiske betingelser er en autoritær regjering å foretrekke for å bevare friheten på lang sikt (« may prove especially conducive to the long-run preservation of liberty»).
Lillesands-Grimstad-Posten
Redaktører
Aksjeselskapet Lillesands-Grimstad-Posten fortsatte imidlertid som en trykkeribedrift frem til 1960-årene.
Kilder
Lillesandspostens historie
Augusto Pinochet
I 1980 ble en ny grunnlov vedtatt etter en folkeavstemning som senere er blitt anklaget for omfattende forfalskning og valgfusk. Denne grunnloven gjelder fortsatt i dag. I 1988 ble det holdt en folkeavstemning om hvorvidt Pinochet skulle fortsette som president. 55,99% stemte for at Pinochet ikke skulle fortsette som president. Valg ble holdt 14. desember 1989, og Pinochet gikk av som president 11. mars 1990, etter valget av etterfølgeren Patricio Aylwin. Han fortsatte som forsvarssjef til han gikk av med pensjon i 1998, og ble i tråd med grunnloven da utnevnt til senator på livstid. Han forlot senatet i 2002.
Pinochet drev utenrikspolitikk en svært vestlig orientert politikk. Han fikk støtte fra USA og andre vestlige land for sin motstand mot kommunisme og sosialisme. Den tidligere britiske statsministeren Margaret Thatcher takket Pinochet «for å bringe demokrati til Chile».
Spørreundersøkelser viser at et flertall av Chiles folk har et negativt syn på Pinochet. I 2013 viste en spørreundersøkelse at 55% anså Pinochets regime som «bare dårlig», mens kun 9% så på det som «bare bra».
Pinochets regjeringstid var preget av omfattende brudd på menneskerettigheter. Politiske motstandere ble torturert, børtfort og drept.
Deler av høyresiden i Chile har imidlertid fortsatt et positivt syn på Pinochet. De gir ham anerkjennelse for å ha bidratt til økonomisk utvikling. Siden høyresiden ikke likte Chiles utvikling i sosialistisk retning under Allende, gir høyresiden ham også anerkjennelse for å ha avbrutt denne utviklingen.
Noen mener at Pinochets regime kan beskrives som fascistisk, mens andre mener at Pinochets liberalistiske økonomiske politikk gjør at regimet ikke kan defineres som fascistisk.
Den 20. januar 2006 avgjorde appellretten i Santiago at Pinochet kunne tiltales for 59 tilfeller av tortur og kidnapping. Det manglet bare én kjennelse i chilensk høyesterett før den gamle eks-presidenten kunne stilles for retten. Pinochet hadde som Chiles tidligere leder rettslig immunitet, men hadde tidligere mistet denne i til sammen fem ulike rettskjennelser, de fleste i saker knyttet til alvorlige brudd på menneskerettighetene under hans regime. Han ble også siktet for skatteunndragelse og underslag både under sitt regime og etterpå. Han ble siktet for å skaffet seg minst 28 millioner dollar på korrupt vis.
Pinochet døde søndag 10. desember 2006 etter et hjerteinfarkt. Han ble 91 år gammel. Han rakk aldri å bli dømt for anklagene mot ham.
Jacopone da Todi
Biografi
Jacopone var en av dem som underskrev på Lunghezza-manifestet av den 10. mai 1297, sammen med Bonifacius VIIIs motstandere – kardinalene Jacopo og Pietro Colonna i spissen – krevde pavens avsettelse og innkallelse av et konsil. Bonifacius VIIIs svar lot ikke vente på seg: han bannlyste alle underskriverne med bullen Lapis abscissus og beleiret Palestrina (det gamle navnet på Lazio, ca. 35 km øst for Roma) som var dissidenternes festning. I september 1298 ble Palestrina erobret, og Jacopone ble avkledt munkekutten, stilt for retten og idømt fengsel og innesperret i konventual-fengslet San Fortunato i Todi. Først ved Bonifacius' død i 1303 ble han satt i fri og levde sine siste år i Collazzone i nærheden Todi. Hans grav er i en krypt i kirken til Sankt Fortunato i Todi.
Arv
Jacopones dikt, laudi, er ikke bare et vitnesbyrd til de vanskelige tider som opplevde massemord mellom de ulike stridende bystatene i nord og den materielle og åndelige nød som fulgte i kjølvannet. Dante ble dømt til døden for å ha vært i opposisjon til den samme paven som fengslet Jacopone, men som klarte å unngå å bli henrettet. Jacopone har betydelig interesse for de som forsøker å forstå Italia i middelalderen. Hans diktning er en representant for en populær form for poesi som sakte og stødig utviklet seg til profesjonelt teater, det første ble framført av de hellige ordner og senere av folk flest i samfunnet. Den neste utviklingen ble det som kalles for mysteriespill i Vest-Europa. Utviklingen av moderne sceneteknikker forent med humanismen kun et århundre etter Jacopones død ga grunnlaget for det moderne teater og byggingen av innendørs teaterscener.
Marek Woloszyn
Marek Andrzej Wołoszyn (født 4. september 1963 i Polen) er en polsk-norsk illustratør, designer og kunstskribent.
Marek Woloszyn har utdannelse fra kunstakademiet i Kraków i Polen. Han har illustrert flere bildebøker i Norge. Han har tidligere arbeidet med SIRKEL – teknisk kunstmagasin for Kunstnernes eget materialutsalg (KEM) i Oslo.
Marek Woloszyn kom til Norge tidlig på 1990-tallet. Han er gift med illustratøren Hilde Kramer. De bor på Enebakkneset i Akershus.
Årnes (Lenvik)
Årnes er ei halvøy, ei bygd og en grunnkrets på øya Senja i Troms. Årneset tilhører Lenvik kommune og ligger mellom Gisundet og Lysbotn. Bygda ligger på vestsida av halvøya, langs Lysbotn og består av Indre og Ytre Årnes, samt den 6 km lange strekningen mellom. Veien utover Årnes er en sidevei fra fylkesvei 861. Grunnkretsen består av nordsiden og vestsiden av Årneset, det vil si det området der selve bygda ligger. Årnes tilhører Gibostad skolekrets og poststed. Grunnkretsen ligger i Gibostadområdet. Areal: 10,5 km².
Innbyggere i Årnes grunnkrets:
Sidney Jelinek
Sidney Carter Jelinek (født 18. mars 1899, død 9. mars 1979) var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Jelinek vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1924 i Paris. Han var med på den amerikanske båten som kom på tredjeplass i klassen firer med styrmann bak Sveits og Frankrike. Mannskapet på den amerikanske fireren var, Jelinek, Robert Gerhardt, Edward Michell, Henry Welsford og John Kennedy som var styrmann.
Akosombo
Akosombo er en landsby i Eastern Region i Ghana. I landsbyen finner man Akosombodemningen, som har skapt verdens største menneskeskapte innsjø, Voltasjøen.
Roald Amundsens gate (Hønefoss)
Roald Amundsens gate er ei gate på Schjong, på Sørsiden i Hønefoss. Gata er oppkalt etter den norske polfareren Roald Amundsen. Gata har adkomst fra både Dronningens gate og Ringeriksgata og er kjørbar i begge retninger, men gjennomkjøring er forbudt for andre enn beboerne. Selve gata løper i vinkel, og den delen som går ned mot Ringeriksgata ligger i en slakk bakke mot sør, mens forbindelsen fra Dronningens gate løper mot øst på toppen av bakken.
Roald Amundsens gate preges av villahusbebyggelser. I nord ligger det en større lekeplass for barn.
Mick Moloney
Mick Moloney (født 15. november 1944 i County Limerick i Irland, død 27. juli 2022) var folklorist og utøver av irsk folkemusikk på tenorbanjo og gitar. Han var en sentral skikkelse i det irske musikkmiljøet i Dublin i 1960-årene. Sammen med senere popartist Paul Brady spilte han i den kjente kvartetten The Johnstons.
I 1970 utga han soloalbumet We Have Met Together, hvor han på et av sporene synger Aslaug Låstad Lygre og Geirr Tveitts «Vi skal ikkje sova burt sumarnatta» på originalspråket, noe som visstnok må tilskrives den norske visesangeren Jan Inge Rasmussen som deltar på LP-en. De to spilte sammen på friluftscenen Haraldsheim under Vise- og lyrikkfestivalen i Haugesund i 1972.
I 1992 tok Moloney en Ph. D. i folkloristikk og etnologi ved Universitetet i Pennsylvania. For sin innsats for tradisjonell folkediktning mottok han fra NEA medlemskap i National Heritage Fellowship, som er den høyeste utmerkelse en folkemusikkutøver kan få i USA. Det var senator Hillary Clinton som for anledningen sto for overrekkelsen.
I 1999 ble Mick Moloney av Fretz Magazine kåret til "Best Tenorbanjo Player". Han innehar også et professorat i komparativ musikkvitenskap ved Universitetet i New York med keltisk musikk i USA og irske studier som spesialie. Mick Moloney er dessuten styremedlem ved Institutt for irsk-amerikanske studier, NYC.
Ada (Ghana)
Ada er en ghanesisk landsby som ligger 3–4 timers kjøretur øst for Accra i Greater Accra Region. Landsbyen er delt inn i tre områder: Big Ada, Ada Foah og Ada Kasseh. Landsbyen ligger i munningen til Voltaelven og er kjent for sine strender. Hvert år i august arrangeres en festival kalt Asafotufiam for å minnes Adakrigere som har dødd i krig.
I Ada finnes også ruinene etter Fort Kongensten, en festning som ble påbegynt av danskene i 1783.
Adas hovedinntekter kommer fra saltproduksjon og turisme.
The Beach Boys in Concert
The Beach Boys in Concert er det tredje offisielle konsertalbumet fra The Beach Boys, utgitt i 1973. Dette er det tredje og siste The Beach Boys-albumet der Blondie Chaplin og Ricky Fataar medvirker som medlemmer av bandet. Albumet består av diverse opptak fra bandets USA-turneer i 1972 og 1973.
Albumet kom på 25.-plass på Billboard 200 i USA, og ble liggende på listen i 24 uker. Dette var bandets beste albumplassering siden Wild Honey kom på 24.-plass i 1968, samt første gang siden samlealbumet Best of The Beach Boys i 1966 at et The Beach Boys-album solgte til gullplate i USA.
Personell
Andre medvirkende
Jody Williams
Jody Williams (født 9. oktober 1950) er en fredsaktivist og bistandsarbeider fra USA. I 1997 ble hun tildelt Nobels fredspris for sin innsats som leder for Den internasjonale kampanjen mot landminer (ICBL), et arbeid som det året førte fram til den internasjonale minekonvensjonen, som ble underskrevet i Ottawa.
Hun har en mastergrad i internasjonal politikk fra Johns Hopkins University og arbeidet som bistandsarbeider i Mellom-Amerika, spesielt i El Salvador. Fra 1992 arbeidet hun med å bygge opp kampanjeorganisasjonen ICBL fra ingenting til de nådde sitt første mål høsten 1997.
Hun har siden 2003 vært ansatt ved University of Houston, siden 2007 som Sam and Cele Keeper Professor in Peace and Social Justice. I 2006 etablerte hun sammen med Shirin Ebadi organisasjonen Nobel Women's Initiative.
I 2013 utga hun selvbiografien My Name Is Jody Williams: A Vermont Girl's Winding Path to the Nobel Peace Prize.
Woodstockfestivalen
Woodstock Music & Art Fair (ofte bare kalt Woodstock eller Woodstockfestivalen) var en rockefestival som ble avholdt i USA i august 1969. Den skulle opprinnelig avholdes i Woodstock, New York, men ble flyttet til en melkegård i byen Bethel i delstaten New York. Navnet Woodstock ble imidlertid beholdt. Det var ventet et publikum på 25,000 personer, men det kom 500,000 mennesker som samlet seg under mottoet «Three Days of Peace, Music and Love» («Tre dager med fred, musikk og kjærlighet»).
Om festivalen
Festivalen var typisk for motkulturen sent på 1960- og 1970-tallet og hippie-tiden. 34 musikere og grupper opptrådte i løpet av en helg, ofte avbrutt av torden og kraftige regnbyger. Festivalen er anerkjent som et av de mest historiske øyeblikk innen popmusikk, og oppført av magasinet Rolling Stone som 50 Moments That Changed the History of Rock and Roll («Femti hendelser som har endret rock'n'roll-historien»).
Festivalen avløp fredelig med bare to registrerte dødsfall: ett fra en antatt heroinoverdose, et annet da en person i en sovepose ved et uhell ble overkjørt av en traktor på en nærliggende gresseng. I tillegg til de store logistiskkproblemer ble det også registrert to fødsler.
Woodstockfestivalen hadde noen av datidens største rockstjerner på programmet, blant andre Richie Havens, Country Joe & the Fish, John Sebastian, The Incredible String Band, Tim Hardin, Ravi Shankar, Melanie, Arlo Guthrie, Joan Baez (den gang svanger i sjette mnd), The Grease Band, Santana, Canned Heat, Mountain, Janis Joplin, Grateful Dead, Creedence Clearwater Revival, Sly & the Family Stone, Sonny & Cher, The Who, Jefferson Airplane, Mountain, Joe Cocker, Ten Years After, The Band, Blood, Sweat & Tears, Johnny Winter (med broren Edgar Winter på to låter), Crosby, Stills, Nash & Young, Paul Butterfield Blues Band, Sha-Na-Na, Jimi Hendrix & «Gypsy Sun and Rainbows».
Program
Det var 34 ulike opptredener i løpet av de tre dagene:
Søndag 17. august – mandag 18. august
Abbed Hoffman avbrøt konserten på lørdag, når The Who spilte, for å snakke om fengslingen av John Sinclair. Hoffman tok en mikrofon og ropte: "Dette er bare dritt, mens John Sinclair råtner i fengsel ..." Pete Townshend som justerte forsterkeren snudde seg å så på Hoffman. Townshend ropte "Fuck off! Fuck off my fucking stage!" Hoffman var en amerikansk politisk og sosial aktivist og også en ledende talsmann for Flower Power bevegelsen.
Mer om denne kildeteksten
Kildeteksten er nødvendig for å få mer informasjon om oversettelsen
Skogsvinerot
Skogsvinerot (Stachys sylvatica) er en flerårig plante av svinerotslekten (Stachys) i leppeblomstfamilien (Lamiaceae). Den blir 25-100 cm høy, og er opprett med hjerteformede blad og mørke røde blomster.
Stengelen er rett oppreist, og tidvis forgreniet, og med mykt hårete stengel. Bladene er hjerteformede og spisst eggrunde, tannete, og med relativt tydelige nervetråder.
Skogsvinerot blomstrer i juni-august. Blomstene er mørkerøde, med 12-18 mm lang krone som går over i purpurfarge. Undersiden av kronbladene har hvite tegninger. Planten har en ubehagelig lukt.
Utbredelse
Planten trives rundt hager, kulturmark, gårder, skogsveier, på hogstfelt, i løvskog og skogsbryn.
Skogsvinerot vokser i Finland og Sverige opp til midt i Bottenviken, og i Danmark over hele landet. I Norge går planten langs kysten nord til Troms. Den er sparsom i innlandet og fraværende i høyfjellet – i Gol går den opp til 970 moh.
Pedro María Anaya
Pedro María Anaya (født 16. juni 1794, død 21. mai 1854) var president i Mexico i 2 perioder (1847–1848). Han spilte en viktig rolle i den meksikansk-amerikanske krigen. Anaya ble født i San Mateo de Huichapan i 1794. Foreldrene var spanjolene Pedro José Anaya y Maldonado og María Antonia de Álvarez. I 1810 startet han sin militære karriere. I 1821 ble han rekruttert til å kjempe for opprørerne under Mexicos uavhengighetskrig.
Sandro Grande
Sandro Grande (født 29. september 1977) er en kanadisk midtbanespiller i fotball. Han ble kjøpt til Molde Fotballklubb før 2006-sesongen. Han har tidligere spilt for Viking i Norge, samt for lag i Canada og Italia.
Han pådro seg en kneskade i en eliteseriekamp for Molde i 2006, og var skadet i hele 2007-sesongen. I 2008 ble han fristilt fra kontrakten med Molde. Han fikk med seg totalt 14 kamper i 2006-sesongen, ingen i 2007 og 2008.
Wilhelm av Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg
Wilhelm (Frederik Wilhelm Paul Leopold) (født 4. januar 1785 – død 17. februar 1831) var den første hertug i den nyere linje av Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg, en sidegren av huset Oldenburg, og stamfar til et fyrstehus som omfatter kongehusene i Danmark, Hellas, Norge og tronarvingen til Storbritannia gjennom sin sønn Christian IX av Danmark.
Bruce Rioch
Bruce David Rioch (født 6. september 1947 i Aldershot) har senest vært trener for den danske superligaklubben Odense BK. Han er tidligere spiller og har representert Skottland internasjonalt (p.g.a. at hans far var født i Skottland) som den første engelskfødte spiller. Hans sønn Gregor har også vært profesjonell spiller og er nå trener i Manchester City.
Wilhelm av Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg
Hans sønn Christian av Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg etterfulgte den fjerne slektningen Frederik VII av Danmark som konge av Danmark, som Christian IX, hovedsakelig på grunn av sitt ekteskap med Louise av Hessen-Kassel, niese av Christian VIII (Christian Frederik) og en langt nærmere slektning av den regjerende linjen av huset Oldenburg.
Bruce Rioch
Spilleren
Etter å ha flyttet til Luton i en alder av 14 år, så kom Rioch med på det lokale laget Luton Town og fikk proffkontrakt i september 1964. Han debuterte på førstelaget senere samme måned og i ligaen i desember samme år, i hjemmetapet mot Southend United. Han brukte et par år på a etablere seg og ble et fast medlem på Lutonlaget som vant fjerde divisjon i 1968, Rioch lagde 24 mål. Han flyttet til Aston Villa, for £ 100.000, som da var rekord for et andredivisjonslag. Han var med på tapet, 2-0, for Tottenham Hotspur i Ligacupfinalen i 1970.
Edward Mitchell
Edward Paul Mitchell, Jr. (født 23. juli 1901, død 25. juni 1970) var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Bruce Rioch
Spilleren
Han gikk til Derby County i februar 1974, og var med på ligaseieren i 1974. Han kom til Everton i desember 1976, men returnerte til Derby i september 1977. Etter en uenighet med Derbymanageren Tommy Docherty, så var Rioch på noen korte utlån, først i Birmingham City i desember 1978 og deretter hos Sheffield United i mars 1979. Han dro så til USA for å spille på NASL-laget (North America Soccer League) Seattle Sounders. I 1980 kom han med på «NASL First Team All-Stars». han returnerte til England i 1980 og startet som spillende trener i Torquay United, under managerne Mike Green og Frank O'Farrel.
Luise Caroline av Hessen-Kassel
Luise Caroline, prinsesse av Hessen-Kassel (født 28. september 1789, død 13. mars 1867 ), var gemalinnen til Wilhelm av Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg. Deres sønn Christian av Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg etterfulgte den fjerne slektningen Frederik VII av Danmark som konge av Danmark, som Christian IX.
Edward Mitchell
Mitchell vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1924 i Paris. Han var med som roer på den amerikanske båten som kom på tredjeplass i klassen firer med styrmann bak Sveits og Frankrike. Mannskapet på den amerikanske fireren var, Mitchell, Robert Gerhardt, Sidney Jelinek, Henry Welsford og John Kennedy som var styrmann.
Bruce Rioch
Manageren
I juli 1982, ble han spillende manager på Torquay United, men etter en episode på treningsfeltet med Colin Anderson i januar 1984, så forlot han klubben. I februar 1985 ble han utnevnt som manager for det amerikanske laget F.C. Seattle, men sluttet allerede i september samme år og returnerte til England.
Luise Caroline av Hessen-Kassel
Luise Caroline ble født i hertugdømmet Schleswig-Holstein som datter av Karl av Hessen-Kassel og Louise av Danmark og Norge og var dermed niese av Christian VIII. Hennes eldre søster, Marie Sophie Frederikke av Hessen-Kassel ble dronning til Frederik VI.
Wilhelm av Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg
Wilhelm er bl.a. agnatisk tipp-tipp-oldefar til kong Harald V av Norge. Til hans etterkommere hører også en rekke andre av Europas regjerende monarker, slik som Margrethe II av Danmark og Elisabeth II av Storbritannia (samt hennes mann Philip, hertug av Edinburgh).
Bruce Rioch
Manageren
Han ble utnevnt til manager i Middlesbrough i februar 1986, og hans første suksess kom da han ledet laget til andreplass i tredje divisjon og opprykk til andre divisjon. Dette endte en sesong som hadde startet med at laget ble stengt ute av Ayresome Park av namsmannen (official receiver) og klubben var på randen av konkurs. Ett år senere rykket de på nytt opp, nå til første divisjon, men rykket rett ned igjen etter den påfølgende sesongen. Denne sesongen hadde startet godt, men utover sesongen ble resultatene dårligere og i siste kamp endte laget på nedrykksplass. Han fikk sparken i mars 1990 etter at laget var plassert rett over nedrykksplass i andre divisjon, samtidig som laget var nær sin første finale på Wembley i «the Zenith Data Systems Cup». Rioch blir høyr respektert av fansen til Middlesbrough, da han etter de økonomiske problemene, bygde opp et nytt lag av en brukbar tropp lokale spillere til et lag som byen ble stolte over. Hver gang Rioch returnerte til Middlebrough som manager for motstanderlaget, så sang hjemmepublikum en hyllest til han for å vise sin respekt.
Rioch var raskt tilbake som manager, den påfølgende måned tok han over Millwall og ledet laget til en playoff-plassering i 1990–91 sesongen i andre divisjon. Han forlot klubben i mars 1992.
Neste stopp var hos Bolton Wanderers, der han ble manager i mai 1992. I sin første sesong kom laget på andreplass i andredivisjon, og sikret opprykk til første divisjon. To sesonger senere var de tapende finalister for Liverpool i ligacupen. Samme sesong så vant de playoff-kampen mot Reading 4-3, etter å ha ligget under 2-0 ved pause. Playoff-finalen var Rioch sin siste kamp med Bolton, noen få uker senere aksepterte han jobben som manager for Arsenal, og ble erstattet i Bolton av Roy McFarland. Bolton supportere ser på Rioch som en av de beste managerne i klubbens historie.
I 1995–96, hans eneste sesong i klubben, så ledet han Arsenal til en plass i UEFA-cupen med en femteplass i ligaen. Dette klarte laget i sesongens siste kamp på bekostning av Everton, Blackburn Rovers og Tottenham Hotspurs. Arsenal kom også til semifinalen i ligacupen, men tapte på bortemålsregelen mot Aston Villa, De ble også slått ut av FA-cupen, i tredje runde, av førstedivisjonslaget Sheffield United. Rett før starten av 1996–97 sesongen, fikk Rioch sparken etter en uenighet med klubbens styre vedrørende midler til spillerkjøp. Rioch vil først og fremst bli husket som mannen som signerte Dennis Bergkamp (fra Inter Milan) sommeren 1995. Bergkamp skulle bli en av de største spillerne i klubben gjennom tidene. Denne signeringen ble på den tid overskygget av at han brukte Ian Wright som venstre ving, og uenigheten mellom Rioch og Wright førte til at Wright ble droppet fra laget, og Wright ba derfor om å bli solgt fra klubben.
Etter sesongen i Arsenal, så var han assistent for Stewart Houston (Riochs assistent i Arsenal) i Queens Park Rangers, men han forlot klubben sammen med Houston etter ett år.
Rioch ble signert som manager i Norwich City i mai 1998, men sluttet etter bare to sesonger i klubben. Han klarte ikke å føre «the Canaries» i nærheten av den opprykksplassen som klubben hadde håpet på. Han påstod at klubbens mangel på ambisjoner var årsaken til at han sluttet (han spådde korrekt at klubbens stjerne Craig Bellamy snart ville bli solgt), men han forstod at klubbens usikre økonomi medførte at det var små midler tilgjengelig til spillerkjøp.
Rioch gikk videre til Wigan Athletic for 2000–01 sesongen, men han forlot klubben i februar da laget lå på playoff-plass for andre divisjon. Ifølge klubben så hadde Rioch sagt opp jobben, mens Rioch påstod at han hadde blitt sparket.
Rioch ønsket seg tilbake til managerjobben, og var aktuell som manager for Derby County etter sesongen 2002–03. Men det skulle ta fire år før han var tilbake i ledelsen av en klubb. Fra juni 2005 var han hovedtrener i den danske superligaklubben Odense BK. Den første sesongen kom laget på tredjeplass i superligaen, men den 12. mars 2007 valgte han å forlate klubben p.g.a. hans kones sykdom.
Nicolás Burdisso
Nicolás Andrés Burdisso (født 12. april 1981) er en argentinsk tidligere fotballspiller.
Klubbkarriere
Burdisso begynte å spille profesjonelt i det argentinske laget Boca Juniors i 1999. Med Boca Juniors vant han to argentinske mesterskap, og tre ganger Copa Libertadores (2000, 2001, 2003).
I 2004 gikk han til Internazionale for 3,5 millioner euro, og signerte en fireårskontrakt. 31. august 2006 forlenget han kontrakten til 2009. Med Inter vant han Coppa Italia i 2006 og Serie A i 2006–07. I 2009/2010-sesongen var han på utlån til AS Roma.
Landslagskarriere
Burdisso var med på å vinne VM for U20-lag i 2001.
15. mai 2006 ble han tatt ut i troppen til VM 2006 av trener José Pekerman. Han spilte alle tre gruppekampene. Han spilte også for Argentina i Copa América 2007.
Pernille Anker
Pernille Anker (1947–1999) var en norsk skuespillerinne, dramatiker og sanger.
Yngvar Bryn
Friidrett
Bryn var olympisk pioner da han sammen med Carl Albert Andersen utgjorde den første norske OL-troppen til Sommer-OL i Paris i 1900. Bryn deltok på 200 meter og 400 meter. I begge øvelsene ble han slått ut i forsøksheatene. Han ble norsk mester på 500 m i 1900 og 1902. Som friidrettsutøver representerte han IK Tjalve.
Pernille Anker
Anker var tilknyttet Scene 7 i perioden 1972–1975. Her startet hun og Turid Balke opp barneteater, før de fortsatte med Filiokus barneteater fra 1975. I 1977–1987 drev hun La Strada Musikkteater, et musikalsk fortellerteater der stykkene tok utgangspunkt i tradisjonsstoff.
Yngvar Bryn
Kunstløp
Som kunstløper konkurrerte han i parløp sammen med sin kone, Alexia Bryn. De vant sølv i Sommer-OL 1920 i Antwerpen og kunstløp-VM 1923, i tillegg til VM-bronse i 1912. De ble også nordiske mestere i 1922 og norgesmestere elleve ganger (1908–1913 og 1918–1922). Som kunstløper representerte han Oslo Skøiteklub.
Pernille Anker
Fra 1987 virket hun som frilans, også med voksenforestillinger som blant annet Stev og Fra mødrenes rike. Hun spilte også mange forestillinger med frie grupper. Hun spilte rollen som urkvinne i Bentein Baardsons oppsetning av Draumkvedet. Hun medvirket også i hørespill og hadde mindre biroller i filmer som Hvem har bestemt? (1978), Det tause flertall (1977) og Lasse & Geir (1976).
Yngvar Bryn
Idrettsdommer og leder
I 1932 deltok Bryn i sitt tredje OL, denne gang som dommer i både kunstløp og hurtigløp i Vinter-OL i Lake Placid.
Pernille Anker
I 1991 hun sammen med Anne Mali Sæther tildelt 300 000 kroner i Norsk Kassettavgiftsfonds Scenario-konkurranse for beste enakter, for forestillingen Saft.
I ungdomsårene tok en cand.mag. med fransk, idéhistorie og musikk. Flere år senere begynte å studere teologi og etter å ha tatt mellomfag bosatte hun seg på Hadeland og bygget sitt eget «Ankerhaugen» på Tingelstad. Hun skrev musikalen Gvithuldra i Sølvsberget, som hadde urpremiere i 1998 og senere ble vist årlig. Hun utgav albumene Jordsalme (1985) og Huldra i berget (1990) og har medvirket på Patrick Shaw-Iversens Mountain Tasting (1991) og Hans W. Brimis Hyljarliv (1997) og Springleik og Blåtoner (1982).
Pernille Anker døde av kreft i 1999, 52 år gammel.
Hun var datter av bibliotekar Øyvind Anker og pianist Eva Høst (1908–1969).
Yngvar Bryn
Idrettsdommer og leder
Bryn var president i Norsk Idrætsforbund 1908–1911 og Norges Skøyteforbund 1926–1927.
Batman (1966–68)
Batman er en amerikansk komi- og superheltserie som gikk på TV-kanalen ABC fra 1966 til 1968. Serien handlet om superhelten Batman som sammen med sin makker Robin hamlet opp med ulike superskurker som herjet i Gotham City. De fleste av dem var Batmans erkefiender og hadde ulike evner som gjorde at byens politi vanskelig kunne hanskes med dem alene. Hovedrollen som Batman ble spilt av Adam West, mens rollen som Robin ble spilt av Burt Ward. Serien ble skapt av William Dozier, som også hadde fortellerstemmen. Serien kjennetegnes blant annet av en relativt heftig bruk av interjeksjoner. Serien har også en tegneseriepreget åpningsvignett.
Serien ble raskt populær blant yngre seere i USA og skapte grobunn for en rekke spin-off-produkter slik som Batman-figurer, brettspill og diverse samlekort. Den var med på å revitaliserte tegneserien om Batman. Første sesong ble i snitt sett av 14 millioner i USA og bare fire serier hadde på den tiden høyere seertall (Bonanza, Gomer Pyle, U.S.M.C., The Lucy Show og The Red Skelton Show).
Bruce Lee hadde tre gjesteopptredener som karakteren The Green Hornet.
Handling
Serien fokuserer på Batman og Robin når de forsøker å beskytte Gotham City fra ulike kriminelle. Livene til deres alter egoer, millionæren Bruce Wayne og Dick Grayson vises ofte, men vanligvis bare i korte sekvenser - i sammenheng med at superheltene de må bruke deres offentlige identitet for å bistå i deres kriminalitetsbekjempelse. Gjennom hver episode følger Batman og Robin en rekke - tilsynelatende - usannsynlige ledetråder for å oppdage superskurkens planer, og deretter legge en plan hvordan de burde forhindre disse planene og fange den kriminelle før skurken forårsaker alt for store problemer.
I Norge
Serien ble sendt på NRK i 1990. NRKs visning ble utsatt for en del kritikk fra en del barnepsykologer som mente den gav en indoktrinering hos små barn av vold som konfliktløser. Styret i Barnelegeforeningen skrev brev til NRK-sjef Einar Førde, med kopi til barneombud Trond-Viggo Torgersen og Redd Barna, der de anmodet om stoppe serien eller sende den på et senere tidspunkt. Kritikken toppet seg da en 6-år gammel norsk gutt ble skadd i en trafikkulykke etter at han trodde han var i stand til å fly over en bilvei. Gutten skal ha trodd at han hadde overnaturlige evner etter å ha sett serien.
Norsk Front (illegal avis)
Norsk Front var en av de illegale avisene som ble utgitt i Oslo under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig.
Redaktør var Knut Haukaness. Ellers deltok blant andre Arne Foss, Bjarne Gukild, Nils Lone, Toralv Ølen og Erling Øyen på den redaksjonelle siden.
I distribusjonen var Lars Homlong, Knut Lillegraven og Torleif Rode sentrale. Hans Henrik Holm og Frøydis Haavardsholm deltok også i arbeidet med avisen.
Anglo-italiensk cup
Anglo-italiensk cup (engelsk Anglo-Italian Cup; italiensk Coppa Anglo-Italiana) var en cup i fotball mellom engelske og italienske lag som ble arrangert i årene 1970 til 1996.
Historie
Årsaken til at turneringen ble en realitet var at Swindon Town hadde vunnet den engelske Ligacupen i 1969. Laget spilte på denne tiden på det tredje øverste nivået i engelsk fotball og kunne derfor ikke delta i UEFA-cupen. Etter initiativ fra Swindon ble det derfor opprettet en turnering mellom engelske lag og italienske lag som ikke spilte i sitt lands øverste liga.
Newport Beach (California)
Newport Beach er en by Orange County i søndre California i USA. Byen hadde 84218 innbyggere i 2007. Handlingen i TV-serien The O.C. er lagt til Newport Beach. Serien er ikke filmet der, men flere andre steder i California.
Newport Beach har fem vennskapsbyer:
Granitt
Granitt er en magmatisk bergart som består av mer enn 40 % alkalifeltspat, mer enn 15 % kvarts, og mindre enn 35 % plagioklas. Andre bergartsdannende mineraler i granitt er glimmer (biotitt og muskovitt) og amfibol. I tillegg til hovedkomponentene kan granitt inneholde mindre mengder (0–5 %) av mineraler som magnetitt, ilmenitt, apatitt, pyritt, zirkon, allanitt og flere andre. Granitt dannes kun i kontinentskorpen og ikke i havbunnskorpen - bergarten er således et tegn på at funnstedet var fast land da granitten ble dannet.
Granitt er en massiv bergart (det vil si at den ikke har en systematisk fordeling av mineraler), som vanligvis er grovkornet, middelskornet eller porfyrisk. Fargen er vanligvis rødlig på grunn av det høye innholdet av alkalifeltspat. Krystallformen til alkalifeltspat er gjerne delvis til godt utviklet, plagioklas og kvarts har vanligvis noe dårligere utviklet krystallform.
Granitt er en magmatiske bergart, og er en dypbergart. Dette betyr at den har krystallisert (størknet) sakte nede i jordskorpen, slik at krystallene har fått lang tid til å vokse. Dette gjør at bergarten er middels- til grovkornet. En smelte med granittisk sammensetning som kommer til overflaten under et vulkanutbrudd vil størkne raskt, og bli til dagbergarten ryolitt. Magma med granittisk sammensetning kan dannes ved delvis oppsmelting av kontinentalskorpe (dette vil produsere smelter som er rike i kalium, silisium og natrium, eller ved fraksjonell krystallisasjon av en smelte med høyere innhold av komponenter (jern, magnesium, kalsium) som kan krystallisere og danne mineraler som amfibol og pyroksen. Når disse komponentene fjernes fra smelten, vil smelten bli relativt anriket i K, Na og Si, og man kan få en granittisk smelte.
Granittisk gneis
En granitt som gjennomgår omdanning (metamorfose) på grunn av endring i trykk, temperatur og differensielt stress vil først og fremst bli foliert, en slik bergart kalles en granittisk gneis. Folierte bergarter har en planstruktur, det vil si at flate mineraler (som glimmer) er parallellstilt. Dette gir bergarten et mer "stripete" utseende. På grunn av at mineralsammensetningen i granitt er stabil over et stort trykk- og temperaturintervall, vil ikke den endres betraktelig.
Bildegalleri
Et lite utvalg av granitter. De fleste har en polert og blank overflate. Klikk på bildet for å se det større.
Erik Christian Larsen
Erik Christian Larsen (født 20. februar 1928, død 10. april 1952) var en dansk roer som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Larsen vant en olympisk bronsemedalje i roing under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på den danske fireren med styrmann som kom på tredjeplass i konkurransen bak USA og Sveits. Roøvelsene ble gjennomført i perioden 5. til 8. august 1948 på Themsen. Mannskapet på den danske båten var roerne, Erik Christian Larsen, Børge Raahauge Nielsen, Henry Christian Larsen, Harry Knudsen og Ib Olsen som var styrmann.
Liste over høye byggverk i Norge
Definisjoner
Til motsetning fra undergruppen bygninger (som er definert som byggverk med vegger og tak) behøver ikke byggverk å ha slike begrensninger. Kommunikasjonsmaster, antenner, demninger og brotårn finnes i denne oversikten. Andre typer byggverk som ønskes tatt inn i oversikten kan tas opp til diskusjon på artikkelens diskusjonsside. Slike byggverk kan for eksempel være vindmøller, rørgater, eller off-shore installasjoner som lete- og produksjonsplattformer. Endelige definisjoner er derfor ikke fastlagt en gang for alle, men kan etter diskusjon aksepteres i listen.
Tidligere, høye byggverk
I tillegg var Kvitsøy kringkaster, med sine 115 meter høye master, blant landets høyeste byggverk. Disse ble revet i 2012.
Lysbotn
Lysbotn (nordsamisk: Liidditvuotna) er en fjord nord på øya Senja i Troms. Fjorden går inn mellom Lysnes og Årnes fra Gisundet i Lenvik kommune. Det er vei langs hele fjorden. På østsiden går en lokal vei ut mot Ytre Årnes, i sørvest går fylkesvei 861, som fortsetter vestover over eidet mot Stønnesbotn og fra Lysnes, på nordvestsiden går fylkesvei 271 (Troms) utover mot Vang.
Grunnkrets
Lysbotn er også en grunnkrets beliggende langs vestsiden av fjorden. Grunnkretsen består av bygdene Lysnes, Vangshamn, Skardsvåg og Vang. På Lysnes er det butikk og hurtigbåtforbindelse med Tromsø. Lysbotn tilhører Gibostadområdet. Areal: 40,47 km².
Innbyggertall:
Henry Welsford
Henry Reed Welsford (født 14. juni 1900, død april 1974) var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Welsford vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1924 i Paris. Han var med som roer på den amerikanske båten som kom på tredjeplass i klassen firer med styrmann bak Sveits og Frankrike. Mannskapet på den amerikanske fireren var, Welsford, Robert Gerhardt, Sidney Jelinek, Edward Michell og John Kennedy som var styrmann.
Liste over norske fotballsupporterklubber
Liste over norske fotballags offisielle supporterklubber.
Peter O’Donnell
Peter O'Donnell (født 11. april 1920, død 3. mai 2010 ) var en britisk forfatter av tegneserier, romaner og noveller. Han var mest kjent som skaperen av spenningsserien «Modesty Blaise».
Liste over norske fotballsupporterklubber
Landslag:
Peter O’Donnell
Etter krigen begynte O'Donnell å forfatte manus til tegneserier. I 1953 skrev han manuskripter til «Daily Mirror»s romantikkserie Belinda og samme året (1953–1966) begynte han å skrive for fantasy-serien Garth. Mellom 1956 og 1962 samarbeidet han med Jim Holdaway (tegner) om den humoristiske detektivserien Romeo Brown.
Liste over norske fotballsupporterklubber
Klubber:
Peter O’Donnell
Hans mest kjente figur, «Modesty Blaise», ble først publisert som tegneseriestripe i London-avisen The Evening Standard i 1963. O'Donnell fortsatte å skrive manus til stripen fram til serien ble avsluttet i 2001.
O'Donnell skrev også bøker samt TV- og film-manus. Han skrev flere romantiske historiske bøker under pseudonymet Madeleine Brent.
Adolf Bjerke
Adolf Bjerke (født 27. april 1914 i Orkanger, død 11. juni 2001 i Oslo) var en norsk skuespiller.
Bjerkes karriere startet midt på 30-tallet med mindre roller ved Den Nationale Scene i Bergen. Hans gjennombrudd kom da han på kort varsel overtok rollen som Alf i Nordahl Griegs Vår ære og vår makt. I 1937 flyttet han til Oslo for å studere hos Harald Stormoen, og ble samtidig praktikant ved Nationaltheatret, hvor han ble frem til krigsutbruddet. Hans rollefigurer i læretiden ved landets hovedscene var beskjedne, han spilte blant annet forbipasserende, barkeeper, sildeselger og flere tjener- og lakeiroller. I 1940 fikk han et års engasjement ved Trøndelag Teater, en scene han skulle vende tilbake til i 1945. Han ble i Trondheim i seks år før han prøvde seg som freelancer i årene 1951-54. Som freelancer leverte han noe av det som huskes best i ettertid; filmrollene i Ung frue forsvunnet (i samspill med Wenche Foss og Espen Skjønberg) og Cirkus Fandango.
Fra 1954 til 1961 var han tilsatt ved Riksteatret, hvor han gjorde seg spesielt bemerket som statsadvokaten i Axel Kiellands stykke Herren og hans tjenere. Fra 1961 til pensjonsavgang i 1984 var han igjen tilsatt ved Nationaltheatret. Her spilte han mange store og små karakterroller, og utmerket seg i stykker som Sporvogn til begjær, Maria Stuart og Rosmersholm. Han tok offisielt avskjed i teatrets oppsetning av Hamlet høsten 1983, men gjestet jevnlig teatret med mindre roller til langt ut i pensjonsalderen. På sine eldre dager spilte han også i en rekke oppsetninger ved Det Åpne Teater i Oslo.
I 1993 spilte han Leif Justers romkamerat på et sykehjem i den norske kortfilmen Jakobsen. Dette var Justers siste filmopptreden, men Bjerke rakk også å delta i suksessen Jakten på nyresteinen i 1996.
HMS «Ark Royal» (91)
HMS «Ark Royal» var et britisk hangarskip som var sentralt i senkningen av det tyske slagskipet «Bismarck».
Torpedofly fra «Ark Royal» lyktes med å treffe «Bismarcks» ror om natten i svært dårlige værforhold, noe som gjorde at en britisk overflatestyrke kom i kontakt med og senket «Bismarck» påfølgende dag.
Dette skipet var det tredje britiske marinefartøyet under navnet «Ark Royal», og må ikke forveksles med sin forgjenger, som kjempet mot den spanske armada i 1588. Også i dag er det et britisk hangarskip som bærer navnet «Ark Royal».
Golden Globe
Golden Globe er en amerikansk prisutdeling for film og fjernsyn, som årlig finner sted under en formell middag. Prisutdelingen har siden 1944 vært arrangert av Hollywood Foreign Press Association (HFPA), og er en viktig del av filmindustriens «prisutdelingsårstid», som hvert år toppes av Oscarutdelingen.
Utdelingen av Golden Globe-prisene har siden 1996 blitt sendt på NBC, og er vanligvis den tredje mest sette fjernsynssendte prisutdelingen hvert år, bak Oscar og Grammy.
Petter Dass-dagene
Petter Dass-dagene (etablert i Alstahaug 1983) er en norsk kulturfestival, arrangert annethvert år. Det har gjennom årene blitt arrangert Petter Dass-fokuserte litteraturseminar, teater, jazzcruise, konserter, utstillinger og fjelltur på Sju søstre.
Golden Globe
Utdelingen finner sted tidlig på året, basert på stemmer fra 86 journalister bosatt i Hollywood og med tilknytning til media utenfor USA.
Petter Dass-dagene
Hver festival har ofte et overordnet tema som knyttes til et hovedarrangement. Tidligere har noen av temaene og -arrangementene vært:
Golden Globe
Utvelgelsen for Golden Globe-prisene begynner 1. oktober.
Petter Dass-dagene
I 2009 ble det et opphold i avviklingsfrekvensen som siden 1983 hadde vært annet hvert år, og det ble i stedet arrangert festival i juni 2010. Dette skyldtes at eierskapet til festivalen ble overført fra Alstahaug kommune til Helgeland Museum avd. Petter Dass-museet. Festivalen i 2010 var den første hvor det nybygde Petter Dass-museet var hovedarena for flertallet av arrangementene.
Golden Globe
Cecil B. DeMille-prisen er en ærespris til spesielt talentfulle skuespillere som har utmerket seg. Cecil B. DeMille var en av de mest suksessfulle filmskaperne gjennom første delen av 1900-tallet. Han var også den første som mottok prisen i år 1952.