cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Universitetet i Stavanger
Historie
Rogaland distriktshøgskole ble opprettet i 1969. De første årene var undervisningen spredt i vanlige hus sentralt i Stavanger, men ca. 1975 ble de første moderne byggene åpnet på Ullandhaug.
Høgskolesenteret i Rogaland (HSR) ble opprettet i 1986 ved sammenslåing av RDH og Stavanger ingeniørhøgskole. Røde Kors sykepleierskole og Stavanger Sanitetsforenings sykepleierskole fusjonerte til Stavanger sykepleierhøgskole i 1988. Senere fusjonerte Stavanger sykepleierhøgskole med Sosialhøgskolen i Stavanger til en stor Avdeling for helse- og sosialfag i den nyopprettede Høgskolen i Stavanger (HiS).
Høgskolen i Stavanger (HiS), som var forløperen til universitet, ble formelt etablert 1. august 1994, da seks statlige og en privat høyskole i Stavanger fusjonerte til en institusjon. De syv institusjonene var Høgskolesenteret i Rogaland (tidligere Rogaland Distriktshøgskole og Stavanger Ingeniørhøgskole), Norsk Hotellhøgskole, Stavanger Lærerhøgskole, Rogaland Musikkonservatorium, Sosialhøgskolen i Stavanger, Stavanger Sykepleierhøgskole og Den norske kirkes menighetshøgskole.
Stefan Elmgren
Stefan Elmgren (født 1975) er mest kjent som tidligere gitarist i det svenske power metal-bandet HammerFall. Før han ble medlem av Hammerfall i 1997, spilte han i Lost Horizon sammen med Joacim Cans.
Universitetet i Stavanger
Historie
I 2000 vedtok HiS en strategi med mål om å bli universitet i løpet av fire år. Ifølge retningslinjene til Mjøsutvalget (1997–2000) måtte et universitet kunne dele ut fire doktorgrader. HiS kunne alt gjøre dette innen petroleumsteknologi og offshoreteknologi og startet dermed arbeidet med å få godkjenning for ytterligere to. Juni 2003 fikk de retten til å dele ut doktorgrad innen spesialpedagogikk og risikostyring/samfunnsikkerhet. Samme måned sendte de inn søknad om å bli godkjent som universitet. I august 2004 godkjente NOKUT (Nasjonalt organ for kvalitet i utdanningen) søknaden og oktober ble den formelt godkjent av Kongen i statsråd. 29. oktober 2004 holdt statsminister Kjell Magne Bondevik og utdanningsminister Kristin Clemet pressekonferanse på HiS, hvor de informerte om vedtaket, og at HiS fra 1. januar 2005 skulle bli Universitetet i Stavanger. 17. januar 2005 ble Universitetet i Stavanger offisielt åpnet av Kong Harald V.
Stefan Elmgren
Han har også jobbet med et soloprosjekt kalt "Full Strike" og ga ut et album i 2002. Han spiller også i solobandet til Joacim, kalt "Cans"
Universitetet i Stavanger
Historie
Universitetet i Stavanger ble medlem av European Consortium of Innovative Universities (ECIU) i oktober 2012.
Stefan Elmgren
Elmgren har spilt gitar siden han var tretten år gammel.
Universitetet i Stavanger
Forskning
Universitetet i Stavanger hadde i 2009 den største prosentvise økningen i publiseringspoeng av universitetene i Norge. UiS hadde i 2009 også størst økning i antall avlagte doktorgrader. 2009-tallene viser at antall publiseringspoeng i 2009 steg med 35,1 prosent sammenlignet med 2008, fra 343,8 poeng til 464,4 poeng.
Forskningen ved UiS foregår i tilknytning til doktorgradsprogrammer, forskningssentre, programområder for forskning og en rekke større og mindre forskningsprosjekter.
Fakulteter og institutter
Universitetet består av seks fakulteter med underliggende institutt og sentre, og et museum.
UniverS
Er et tidsskrift ble utgitt i perioden 2004 - 2014. Det var en videreføring av tidligere tidsskrift med historie tilbake til 1987. Tidsskriftet ble laget av strategi- og kommunikasjonsavdelingen ved UiS, med Anne Iren Selnes som redaktør. Tidsskriftet dekket forskning, formidling, undervisning og samfunnskontakt. I 2009 hadde tidsskriftet et opplag på 9000.
Burkini
Burkini er en badedrakt for kvinner utviklet av libanesisk-australske Aheda Zanettis firma. Ahiida har også rettighetene til navnet Burqini som et registrert varemerke. Betegnelsen er et nydannet, sammensatt ord, basert på burka og bikini.
Badedrakten burkini likner en heldekkende våtdrakt med innebygd hette, men den er laget av polyester, ikke latex, som også gjør den lettere å svømme med. Drakten er laget i polyester og dekker hele kroppen unntatt ansiktet, hendene og føttene, i tråd med tradisjonelle muslimske regler for ærbarhet og anstendighet. Den ble beskrevet som den perfekte løsningen for muslimske kvinner som ønsket å bade og svømme, men som ikke ønsket å bruke «avslørende» badedrakter av vestlig type.
Muslimske teologer anser imidlertid ikke løsningen som perfekt, og har kritisert den fordi den ikke oppfyller kravet om å skjule kroppsformene.
En annen type badedrakt som muslimske kvinner kan bruke er veilkini som opprinnelig kommer fra Akaba i Jordan og MyCozzie-kolleksjonen som skal oppfylle kravene til anstendighet, utviklet av den Dubai-basert designeren Jenny Rose Nicholson og som har innebygd solbeskyttelsesfaktor 50.
Det pavelige råd for familien
Det pavelige råd for familien er en del av Den romerske kurie, som er Den katolske kirkes sentrale administrasjon. Dets president er kardinal Ennio Antonelli, som ble utnevnt i juni 2008. Presidentkomitéen består av 14 kardinaler, 14 erkebiskoper og biskoper og 20 gifte par fra forskjllige land. I tillegg er det 39 konsultorer og 7 i kontorstaben.
Rådet ble opprettet i 1981 i pave Johannes Paul IIs motu proprio Familia a Deo Instituto («Familien ble innstiftet av Gud»). Det erstattet Komitéen for familien, som ble opprettet av Paul VI i 1973. Rådets ansvar er å fremme den pastorale omsorg for familien, som etter katolsk tradisjon regnes som samfunnets grunnleggende enhet. På denne måte søker man å hjelpe kristne familier til å oppfylle sine oppdragende og apostoliske plikter. Innenfor dette ligger temaer som teologi og katekese for familien, åndelighet innenfor ekteskapet og familien, familiers og barns rettigheter, ekteskapslovgivning, formasjon av legfolket for familiens beste og forberedelser til ekteskap.
Det har også ansvar for den pastorale tilnærming til spørsmålet om ansvarlig forplantning og forsvar for livet i alle dets stadier, fra forplantning til naturlig død. Dermed ligger kontroversielle temaer som abort, prevensjon, eutanasi, seksualundervisning, sterilisering og bioteknologi innenfor rådets arbeidsfelt. Rådet har siden 1996 gitt ut tidsskriftet «Familia et Vita» («Familien og livet») fire ganger i året. I tillegg kommer en rekke enkeltpublikasjoner.
Norske Janne Haaland Matlary er rådgiver for rådet.
Hennset
Hennset eller Hendset er en bygd og et fergested ved Aresvikfjorden, mellom Liabø og Valsøyfjord, i Heim kommune i Trøndelag. Før 2020 hørte Hennset til Halsa kommune i Møre og Romsdal.
Fra fergestedet går det ferge over til Aresvik i Aure kommune, som del av riksvei 682.
Dominique Strauss-Kahn
Dominique Strauss-Kahn, ofte omtalt som DSK, (født 25. april 1949 i Neuilly-sur-Seine i Frankrike) er en fransk økonom, advokat og politiker, medlem av det franske sosialistpartiet (PS). Han var finansminister under Lionel Jospin, og tilhører den reformvillige fløyen av PS.
EU-landenes finansministre ble 10. juli 2007 enige om å nominere Strauss-Kahn som ny leder av Det internasjonale pengefondet etter Rodrigo de Rato som i juni overraskende varslet sin avgang alt i oktober. Strauss-Kahn måtte trekke seg som leder for Det internasjonale pengefondet etter anklager om seksuelle overgrep i New York. i mai 2011. Saken ble til slutt avvist av påtalemyndigheten på grunn av på påstått fornærmedes manglende troverdighet.
Politisk karriere
Strauss-Kahn var opprinnelig medlem av den kommunistiske studentgruppen Union des étudiants communistes På 1970-tallet sluttet han seg til det venstre-orienterte, populistiske politiske partiet Mouvement républicain et citoyen. Han ble her kjent med senere statsminister Lionel Jospin, og gikk inn i sosialistpartiet da Jospin ledet dette og dannet Socialisme et judaïsme («sosialisme og jødedom»).
Minister for handel og industri 1991-1993
I 1991 ble han minister for handel og industri i Édith Cressons regjering, og beholdt denne etter at Pierre Bérégovoy dannet regjeringen, og fram til valgnederlaget i 1993.
Karrieren på 2000-tallet
Han forsøkte i 2006 å bli nominert som sosialistpartiets presidentkandidat til presidentvalget i Frankrike 2007. Hans hovedutfordrere var tidligere statsminister Laurent Fabius og Ségolène Royal. Strauss-Kahn kom på andreplass, bak Royal.
Overgrepsanklage mai 2011
Strauss-Kahn ble 14. mai 2011 arrestert i New York etter anklager om seksuelle overgrep. Dette har skapt sterke reaksjoner i Frankrike, da han ble ansett som en av de fremste kandidatene ved det kommende presidentvalget i landet. Han har også tidigere blitt beskyldt for seksuelle overgrep. 16. mai ble han fremstilt for retten. Som følge av arrestasjonen, trakk han seg 19. mai 2011 som leder for IMF. Senere samme dag besluttet retten at han kunne løslates til husarrest mot en kausjon på en million dollar. Imidlertid frambrakte politiets etterforskning nye bevis i saken og avdekket at stuepiken hadde løyet om en rekke forhold, slik at han 1. juli 2011 ble løslatt og fikk tilbakebetalt kausjonsbeløpet. Det faktum at hun er tatt i løgn medfører at etterforskerne ikke fester lit til hennes forklaring og hennes troverdighet som vitne er svekket. Det er derfor forventet at tiltalen mot ham vil bli droppet.
Saken ble til slutt avvist av påtalemyndigheten på grunn av påstått fornærmedes manglende troverdighet og mangel på bevis. Påtalemyndighetene hevdet de «ikke lenger hadde tillit» til at Strauss-Kahn utover rimelig tvil var skyldig siden stuepikens versjon av hva som skjedde stadig endret seg.
Vannpolo under Asialekene 1994
Vannpolo under Asialekene 1994. Vannpolo var en av flere sporter under de tolvte Asialekene som ble arrangert i Hiroshima i Japan mellom 2. og 16. oktober 1994. Det var tolvte gangen vannpolo for menn var med i lekene. Seks lag deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Kasakhstan vant turneringen, de vant alle sine fem kamper.
Heim kirke
Heim kirke ligger på Heimsjøen, Vestre Heim i Heim kommune og er kirke i Heim sokn. Det var for liten plass ved kirken på Kyrksæterøra som gjorde at Heim kirke ble bygd.
Kirken er en langkirke med tårn og hovedinngang i vest, med kor i østenden. Det holdes om lag 13 gudstjenester årlig, foruten begravelser, vielser og noen konserter.
Kirken har ca. 300 sitteplasser, hvorav 100 er på galleriet.
Orgelet
Digitalt kirkeorgel med 34 stemmer ble innkjøpt i 1991, mens piano ble innkjøpt i 1992.
Gravstedet
Gravstedet ligger ikke ved kirken fordi jordsmonnet der ikke var egnet som gravsted. I 1893 ble en kirkegård anlagt, omtrent en kilometer fra kirken. I 1960 fikk stedet et klokketårn. Det er rundt 600 graver på kirkegården. Ved kirkegården ligger en gravhaug fra middelalderen.
Tony Azevedo
Tony Azevedo (født 21. november 1981) er en profesjonell vannpolospiller fra USA som representerte USA under Sommer-OL 2008 i Beijing, Kina. Her tok han sølv for det amerikanske landslaget i vannpolo etter å ha tapt for Ungarn i finalen med 14-10.
De Havilland DH 60 Moth
de Havilland DH 60 Moth var et skole- og treningsfly som ble bygget av de Havilland i en ti-års periode fra 1925. Det ble også bygget på lisens i Canada, Australia, Frankrike, Finland og Norge. Det ble bygget i mer enn 1 600 eksemplarer.
Flyet var en forminsket utgave av fabrikkens DH 51 som bare var blitt bygget i tre eksemplarer.
DH 60 Moth ble bygget med forskjellige motorer og fikk navn etter motoren Hermes Moth, Genet Moth, Gipsy Moth, Cirrus Moth og Moth Major. Moth-navnet ble så populært at Geoffrey de Havilland valgte å beholde det på senere modeller, som f. eks Tiger Moth
Den første de Havilland Moth fløy den 22. februar 1925. Det var et attraktivt fly og prisen var overkommelig for mange, i 1929 kostet en Moth 650 britiske pund og ble ofte valgt av flyklubber som etterhvert ble stiftet.
Flyet ble brukt i et antall rekordflyvninger. Den britiske kvinnelige flypioneren Amy Johnson fløy sin Moth (G-AAAH «Jason») 17 700 km til Australia. En annen av datidens britiske flypionerer, Jean Batten benyttet en Gipsy Moth i sine flyvninger til India og Australia og tilbake. De første Moth som ble bygget hadde vinger som kunde foldes inn langs skroget for å spare lagringsplass i f.eks en hangar.
Andre lisensbygde Moth
Moth ble bygget på lisens av den finske flyfabrikken «Valtion lentokonetehdas», som bygde til sammen 21 fly hvorav 18 til det finske flyvåpen. Flyene ble brukt vinterkrigen.
.kid
Kilder
Toppdomän
Seinäjoki landkommune
Seinäjoki landkommune (svensk: Seinäjoki landskommun, finsk: Seinäjoen maalaiskunta) er en tidligere kommune i landskapet Södra Österbotten i Finland. Kommunen hadde innbyggere i 1957, og arealet var 111 km². Peräseinäjoki var en finskspråklig kommune.
Den 1. januar 1959 ble Seinäjoki landkommune slått sammen med Seinäjoki köping.
Zhao (stat)
Zhao (forenklet skrivemåte: 赵, tradisjonell skrivemåte: 趙, pinyin: Zhào) var en oldtidsstat i Kina i De stridende staters tid. Den omfattet deler av dagens Indre Mongolia, Hebei, Shanxi og Shaanxi. Staten Zhao grenset i nord til Xiongnu (hunere) og til de kinesiske statene Qin, Wei og Yan. Hovedstaden var Handan, på et sted som i dag er i forstedene til den moderne storbyen Handan i Hebei.
Ved begynnelsen av De stridende staters tid var Zhao en av de svakeste statene i Kina. Under kong Wulings dynamiske lederskap endret det seg. Zhao lærte seg å kjempe fra hesteryggen fra Xiongnu-naboene. Etterhvert inngikk kavaleri som en viktig komponent i Zhaos styrker.
Enm rekke dyktige hærførere kom nå til sin rett, som Lian Po, Zhao She og Li Mu. Lian Po var særlig viktig for forsvaret mot Qin. Zhao She var mest aktiv på østfronten. Det var han som ledet invasjonen av staten Yan. Li Mu var ansvarlig for forsvaret mot hunerne.
Zhaos styrkede militære makt kom til nytte da de erobret den etnisk ikke-kinesiske staten Zhongshan i 295 f.Kr. etter lang tids krigføring, og gjorde at Zhao også kunne annektere områder fra de kinesiske naboene Wei, Yan og Qin. Zhaos kavaleri gjorde seg også av og til gjeldende mot staten Qi i forbindelse med felttog rettet mot staten Chu.
Mot slutten av de stridende rikers tid var det bare Zhao som ennå var sterk nok til å stå imot Qin. Et forbund med Wei, inngått i 287, rettet mot Qin, førte til et foreløpig nederlag ved Huayang i 273. Kampen mot Qin kulminerte i det blodigste slaget i hele denne epoken, slaget ved Changping i 260. Zhaos styrker led et knusende nederlag. Selv om styrker fra Wei berget Handan fra de seierrike Qin-styrkers beleiring, klarte Zhao aldri å gjenvinne sine gamle krefter etter tapet av så mange mann på slagmarken.
I 229 ble invasjoner ledet av Qingeneralen Wang Jian holdt stangen av Li Mu og hans understilte offiser Sima Xiang frem til 228. Ifølge noen kilder skal så kong Qian av Zhao ha beordret Li Mu henrettet, og løst Sima Xiang fra hans kommando, på råd av utro rådgivere ved hoffet og infiltratører fra Qin.
I 228 klarte Qin å ta kong Qian til fange, og erobret Zhao. Prins Jia, Qians stebror, ble utropt til konge i Dai-kommanderiet og førte de siste Zhaostyrker i felten mot Qin. Hans regime varte til 222 f.Kr., da Qins hær tok ham til fange og knuste hans styrker ved Dai.
Design og arkitektur Norge
Stiftelsen Design og arkitektur Norge (DOGA), tidligere Norsk design- og arkitektursenter, er en norsk stiftelse som ble etablert 1. mai 2014 da Norsk Form og Norsk Designråd fusjonerte.
DOGA skal fremme forståelse for, kunnskap om og bruk av design og arkitektur fra et nærings- og samfunnsmessig perspektiv. Stiftelsen skal fremme kvalitet og nytenking ved bruk av design og arkitektur for utvikling av omgivelser, produkter og tjenester.
DOGA deler ut DOGA-merket for design og arkitektur, DOGA-merket nykommer, Jacobprisen og Innovasjonsprisen for universell utforming.
Om bygningen
Hausmannsgate 16 ble reist i 1898 etter arkitektkonkurranse som transformatorstasjon for Oslo elektrisitetsverk og står oppført på Byantikvarens gule liste over bevaringsverdige bygninger. I tidsrommet 2003–2005 ble huset ombygget til DogA, nasjonalt senter for arkitektur og design, samt kontor og boligkompleks. Arkitektene bak ombyggingen var Jensen & Skodvin Arkitektkontor og A38 arkitekter as. For dette arbeidet har det mottatt Statens byggeskikkpris 2006, Cityprisen 2007 og Olavsrosa 2007.
Eiendommen består av flere bygningsvolumer
Bryn Celli Ddu
Bryn Celli Ddu er en forhistorisk sted på den walisiske øya Anglesey og ligger i nærheten av Llanddaniel Fab. Navnet «Bryn Celli Ddu» er vanskelig å oversette direkte, men det betyr enten «haugen i den mørke lund» eller mulig «haugen i guddommens lund». Jordhaugen ble plyndret og vandalisert i 1699, og arkeologiske utgravninger skjedde i årene 1928 og 1929.
I løpet neolittisk tid sto en steinsirkel og henge på stedet. Et område av brent materiale inneholdt spor av et lite menneskelig bein fra et øre, dekket av en flat stein.
Steinene ble fjernet i tidlig bronsealder da en typisk ganggrav ble bygget over toppen midten på hengen. En utskåret stein med spiralmotiv og slangeform sto i gravkammeret. Det har siden blitt fjernet og tatt vare på av Amgueddfa Cymru (Wales' nasjonalmuseum) og erstattet av en etterligning som står utenfor. En jordhaug som dekker graven er restaurering fra 1900-tallet, og den opprinnelige haugen var antagelig langt større.
En rekke på fem groper fra tidligere stolper, det vil si stolpehull, ble tidligere antatt å ha vært samtidig med graven, altså ca. 3000 f.Kr., men har siden blitt påvist å være av nyere dato. Tidlige resultater av karbondatering har datert trekull fra stolpene fra to av hullene til å være fra mesolittisk tid (Pitts, 2006).
Thin Lizzy
Thin Lizzy er et hardrock-/heavy metal-band som ble grunnlagt i Dublin av bassisten og sangeren Phil Lynott, (døpt Philip Parris Lynott), på slutten av 1960-tallet.
Den første smaken på suksess fikk bandet i 1973, da singelen med den gamle irske folkesangen «Whiskey in the Jar» ble utgitt. Fighting (1975) ble bandets første suksessalbum, men det var med albumet Jailbreak (1976) at det skikkelige gjennombruddet kom, mye takket være singelen «The Boys Are Back in Town».
På slutten av 1970-tallet og begynnelsen av 1980-tallet hadde Thin Lizzy en solid tilhengerskare, men de slet med å komme seg skikkelig inn på det kommersielle markedet. Etter at bandet ble oppløst på midten av 1980-tallet, begynte Lynott for seg selv, men døde i 1986 av organsvikt etter årevis med alkohol- og narkotikamisbruk.
Bandet fant sammen igjen uten ham i 1999 og dro på en Europaturné i tillegg til at de har gitt ut to konsertalbum.
I dag blir Thin Lizzy husket som et av de første hardrockbandene som benyttet seg av «doble gitarharmonier» – en teknikk som senere er blitt raffinert av bl.a. Judas Priest og Iron Maiden.
Bandmedlemmer
Tidligere medlemmer
'''Turnerende medlemmer
Diskografi
Uten Phil Lynott
Sting Ray-torpedo
En Sting Ray-torpedo er en lettvektstorpedo (LWT) utviklet for Royal Navy av BAE Systems. Sting Ray Mod 0 ble satt i tjeneste i 1985, mens den oppgraderte versjonen, Sting Ray Mod 1, ble tatt ibruk i 2006.
.kids
.kids er et foreslått toppnivådomene for nettsteder spesifikt rettet mot barn.
Eksterne lenker
Toppdomän
Hjelmfiskand
Hjelmfiskand (vitenskapelig navn Lophodytes cucullatus og Mergus cucullatus) er en fugl i andefamilien.
Beskrivelse
Hjelmfiskandas hode er ganske stort og hjelmformet, derav navnet. Hannens hode er svart med to store hvite flekker på hver side. Oversiden er svart, og undersiden er oransje-brun. Hunnen er brun.
Diggnation
Diggnation var en ukentlig video- og lyd-podkast som tok for seg ukens toppnyheter på nyhetssiden digg.com. Programmet ble produsert av Revision3 og ledet av digg.com-grunnleggeren Kevin Rose og Alex Albrecht, også kjent for podkasten The Totally Rad Show. Diggnation hadde rundt 250,000 visninger ukentlig. Første episode ble lagt ut 1. juli 2005 og podkasten ble offisielt avsluttet med et liveshow den 18. januar 2012.
Stockholmskällan
Stockholmskällan er en omfattende database med arkivmateriale relatert til Stockholms historie, gjort tilgjengelig som et nettsted siden 2006. Materialet er fritt tilgjengelig og er først og fremst rettet mot skoleelever.
Stockholmskällan drives som et ABM-prosjekt (arkiv, bibliotek, museum) innenfor Stockholm by, med utdanningsforvaltningen som hovedansvarlig, sammen med Stockholms stadsarkiv, Stockholms stadsbibliotek, Stockholms stadsmuseum, Stockholms spårvägsmuseum, Föreningen Stockholms Företagsminnen, Kungliga biblioteket og utrednings- og statistikkontoret som bidrar med materiale.
Nettstedet retter seg i første rekke mot lærere og elever fra 6. klasse opp til videregående skole, og materialet er tenkt brukt i forbindelse med skolearbeid. I andre rekke retter nettstedet seg mot alle med interesse for Stockholms historie. Materialet omfatter blant annet fotografier, kart, litteratur, kunstverk, tegninger, statistikk, adresselister og filmer.
Eksempler
Noen eksempler på media fra Stockholmskällan på Wikimedia Commons:
Truse
Truse eller truser er en kort, vanligvis liten underbukse uten bein. Truser og underbukser gjør det lettere å opprettholde god hygiene av underlivet. Plaggene sørger også for at en ikke trenger å skifte ytterbukser like ofte.
Navn
Betegnelsen «truse» kommer trolig fra fransk trousses «pasjebukser», knelange beinklær båret av mannlige pasjer, flertall av trousse «pakke, bylt, noe som kan bindes sammen», et ordlån fra latin. Andre mener ordet henger sammen med det irske eller gæliske tribuhas som kan komme fra et latinsk ord for «bein». I engelsk har ordet utviklet seg til trousers som brukes om «langbukser» i motsetning til breeches, «knebukser», et ord som opprinnelig stammer fra «brok».
Historikk
Den moderne bomullstrusa dukket opp som plagg etter andre verdenskrig. Tidligere var det sydde og strikkede underbukser i forskjellig snitt og størrelser. Enda tidligere hadde en ofte ikke undertøy i det hele tatt; kvinner gikk gjerne med underskjørt og side serker under kjolene, mens menn brukte lange skjorter som de stappet i buksene. Før middelalderens strømpebukseliknende hoser og bukser som ett plagg, kunne menn pakke underlivet i et bleieformet klede, i blant omtalt som brok, sammen med løse buksebein eller høye strømper.
Truser for jenter og kvinner
Som undertøy for kvinner finnes truser i ulike varianter: vanlige truser med lavt eller høyt liv, tanga, stringtruser og andre typer.
Noen truser er først og fremst funksjonelle, andre er også pyntet med blonder, farger, mønstre og annet.
Noen truser løfter og former hofter og rumpe.
Truser for gutter og menn
For menn finnes også truser med gylf, boksershorts, jockstrap til sportsbruk. Sjeldnere trusetyper for menn er tanga og g-streng.
Rødflamingo
Taksonomi
Rosenflamingo (P. roseus) og rødflamingo (P. ruber) ble tidligere regnet som underarter av samme art (P. ruber). De er svært nært beslektet, men de fleste regner dem nå som distinkte arter. Artsdefinisjonen er blant annet begrunnet med forskjeller i utfarging av både lemmer, nebb og fjærdrakt. Nominatarten er rødflamingoen (P. ruber).
Beskrivelse
Rødflamingo blir cirka 120–145 cm og veier typisk 2,1–4,1 kg, og er, sammen med flamingoen, den største av flamingoartene. Vingespennet er cirka 140–165 cm. Hunnen er opptil 20% mindre enn hannen, og har kortere bein. Overnebb har grunn kjøl.
Fjærdrakten er karminrød og rosa, og flygefjærene sorte. Den er kraftigere utfarget enn flamingoen. Nebbet er rosa med svart tupp, og benene er helt rosa. Lyden likner lyden til gjess.
Utbredelse og habitat
Totalbestanden er estimert til cirka 200 000 individer. En liten bestand (cirka 490 individer) med standfugler hekker eksklusivt på Galápagosøyene, ellers hekker rødflamingoen langs nordkysten av Colombia og Venezuela (cirka 50 000 individer), samt langs kysten av Yucatánhalvøya i Mexico (cirka 40 000 individer). Den største bestanden (129 000–217 000) hekker imidlertid i Karibia, spesielt på Bahamas og Cuba. Sjeldne observasjoner blir også gjort andre steder, blant annet i Florida. Arten er den eneste flamingoen som naturlig finnes i Nord-Amerika.
Rødflamingoen foretrekker saline laguner og grunne saltsjøer ved kysten. Den har et relativt variert kosthold, som gjerne består av et bredt utvalg arter.
Atferd
Som alle flamingoer legger den normalt kun ett (sjeldent to), kritthvitt egg, og spiser ved å filtrere vann gjennom nebbet. Egget legges mellom mai og august. Rugetiden er 27–31 dager, og begge foreldrene mater avkommet helt til kjønnsmoden alder nås etter 5–6 år. Arten kan leve til den blir mer enn 30 år.
Når fuglen søker etter mat er hele hodet under vann. Dette har sammenheng med nebbkonstruksjonen og filtermekanismen til denne arten. Den eter ørsmå akvatiske virvelløse dyr, som leddormer (Annelida), hoppekreps (Copepoda), bløtdyr (Cerithidea), buksvømmere (Corixidae), insekter og larver av tovinger med mer. I tillegg eter arten alger og plantematerie, typisk frø og skudd av ulike sorter gress. Av og til kan også fuglene eter voksne insekter og maur, småkrabber og av og til også ørsmå fisker.
Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017, 2020). Eventuelle beskrivelser i parentes er ikke offentlige, men kun midlertidige i påvente av et offentlig navn.
Martin IV
Martin IV (født Simon de Brion cirka 1210 i Touraine, død 28. mars 1285 i Perugia) var pave fra 22. februar 1281 til sin død, 28. mars 1285.
Jotka Fjellstue
Jotka Fjellstue (eller: Jotkajávri fjellstue nordsamisk: Joatka), er en fjellstue som ligger sørøst for Joatkajávrrit (samisk jávrrit, «vann» (flertall)) på Finnmarksvidda i Alta kommune. Jotka Fjellstue er en av statens tre fjellstuer som ligger på den gamle ferdselsåren mellom Alta og Karasjok. Vinterstid går scooterløypa mellom Alta og Karasjok forbi fjellstuen, sommerstid er det ca. 1 times gange fra nærmeste bilvei. Sjekkpunkt i Finnmarksløpet.
Fjellstuen er betjent og har over 30 sengeplasser og restaurant. Fjellstuen tilbyr også diverse aktiviteter og utleie av utstyr. Turen Alta - Karasjok er T-merket, tar fire dager og medfører besøk på tre av statens fjellstuer.
Meteorologisk stasjon
Stasjon som måler nedbør og snødybde, samt vurderer nedbørslag og snødekkets utbredelse, døgnlig om morgenen. Observasjonene sendes met.no ukentlig. Har vært i tjeneste siden 1923.
Eivind Ljøstad
Eivind Ljøstad (født 17. februar 1967 i Arendal) er sjefredaktør i dagsavisen Fædrelandsvennen.
Han vokste opp på Saltrød i Arendal. Han er gift med Elisabeth Lindland, skuespiller, sanger og programleder fra Kilsund. Sammen har de tre barn.
Ljøstad har gått på medielinja på Mediehøgskolen Gimlekollen, og har grunnfag i statsvitenskap og mellomfag i historie ved Universitetet i Oslo.
Yrkesaktiviteten startet Ljøstad med som sportsjournalist i Agderposten. Han var så innom Forsvarets Forum, før han begynte i Dagbladet, hvor han var i 18 år, sist som nyhetsredaktør. Fra 2007 til 2009 var han administrerende direktør i reklamebyrået Dale+Bang.
I september 2009 overtok Ljøstad som redaktør i Agderposten etter Stein Gauslaa. I juni 2010 ble han ansatt som sjefredaktør i dagsavisen Fedrelandsvennen, og begynte i stillingen 9. august 2010, etter kun ett år i Agderposten.
Kevin Rose
Robert Kevin Rose (født 21. februar 1977 i California i USA) er grunnleggeren av websiden digg.com samt vert for den populære lyd og videopodcasten Diggnation. Han er tidligere kjent for å ha jobbet på TechTVs TV-serie kalt The Screen Savers.
Aresvik
Aresvik er en liten bygd ved Aresvikfjorden i Aure kommune i Møre og Romsdal.
Davide Bassi
Davide Bassi (født 12. april 1985) er en italiensk fotballspiller som spiller for den italienske klubben Spezia Calcio 1906.
Aresvik
Fra Aresvik er det fergeforbindelse til Hennset i Halsa kommune; fergestrekningen er del av fylkesvei 682.
Kefallinia
Kefallinia (gresk: Κεφαλληνία), også kalt Kefalonia eller Kefallonia, er den største av De joniske øyer i vestlige Hellas med et areal på 781 km². Kefallinia var en del av prefekturet Kefallinia og Ithaka, men er i dag en adskilt regional enhet innenfor regionen De joniske øyer og den eneste kommunen i den regionale enheten. Hovedstaden er Argostoli.
Folketallet på øya er i overkant av 35 000 innbyggere. Rundt en tredel av innbyggerne bor i hovedstaden Argostoli. Oliven, vin og annet jordbruk er hovednæringer.
Geografi
Størrelsen på øya er ca 781 km² og antallet innbyggere er 35 801 for 2011. Byen Argostoli har en tredjedel av de som bor på øya mens Lixouri har den nest største bosetningen, og de to byene til sammen redegjør for bortimot totredjedeler av prefekturets bosetning.
Førkolumbisk
Førcolumbisk, førcolumbiansk eller precolumbisk, henviser til alle tidsepoker i historien og forhistorien i Amerika før ankomsten av betydelig europeisk innflytelse på det amerikanske kontinent, både i Nord- og Sør-Amerika; også kalt for «den nye verden». Det strekker seg fra tiden for den opprinnelige bosetningen i sen paleolittisk tid (en første perioden i steinalderen) til europeisk kolonisering i løpet av tidlig moderne tid. Mens førkolumbisk reint teknisk skildrer perioden før Christofer Columbus landet i Bahamas i 1492, har den praktiske bruken av begrepet også omfattet kulturer blant den innfødt indianer- og urbefolkningen slik de fortsatte å utvikle seg fram til de ble erobret eller sterkt påvirket av folk fra Europa opp til mange tiår etter 1492.
Kefallinia
Geografi
Blant viktige naturlige trekk er Melissanigrotten og lagunen Koutavos i Argostoli. Øya har et rikt biologisk mangfold med et betydelig antall endemiske og sjeldne arter. Deler av øya har blitt erklært som et Natura-sted innenfor Den europeiske union miljøprosjekt Natura 2000.
Førkolumbisk
Mange førcolumbiske sivilisasjoner etablerte kjennetegne som faste bosetninger, byer, landbruk, verdslige og monumental arkitektur, betydelige jordarbeider, og komplekse samfunnsmessige hierarkier. En del av disse sivilisasjonene hadde allerede for lenge siden forsvunnet ved den tiden de første europeiske koloniene og ankomsten av afrikanske slaver, omtrentlig slutten av 1400-tallet og tidlig på 1500-tallet, og er kjent kun via arkeologiske undersøkelser og muntlig historie. Andre sivilisasjoner var samtid med koloniperioden og ble beskrevet i europeiske redegjørelser på denne tiden. Noen få, som mayasivilisasjonen, hadde sine egne skriftlige opptegnelser. Ettersom mange kristne europeere på denne tiden vurderte slike innfødte tekster som kjetteri, ødela menn som Diego de Landa mange tekster ved å brenne dem. Kun noen få skjulte dokumenter har overlevd i deres opprinnelige språk, mens andre ble skrevet av eller diktert til spansk, noe som har gitt moderne historikere glimt av gammel kultur og kunnskap.
Sivilisasjoner som kalles førcolumbisk, er aztekerne og maya i Mesoamerika, inka, moche og i Andes, og chibchaene i Mellom-Amerika. Innfødte amerikanske kulturer fortsatte å utvikle seg etter førcolumbiske tid. Mange av disse folkene og deres etterkommere fortsetter med tradisjonell praksis og levevis, samtidig som de tar til seg og tilpasser seg til ny kulturell praksis og teknologier.
Kefallinia
Fjell
Øyas høyeste fjell er Ainos som stiger til 1628 meter over havet. I vest-nordvest ligger Palikifjellene, der Lixouri ligger. Andre fjell er Gerania og Agia Dynati. Toppen av Ainos er dekket med gresk edelgran og er en naturpark.
Skogbruk er sjeldent på øya; likevel er den produksjon av tømmer den høyeste på De joniske øyer, skjønt lavere enn det på Elia i Peloponnes. Skogbrann skjedde ofte i løpet av 1990-tallet og tidlig på 2000-tallet, og er fortsatt en betydelig trussel for bosetningen.
Forberg
Blant de kjente forberg (kapp) finnes:
Fauna
Kefallinia er velkjent for befolkning av truete havskilpaddeart glattkarett (Caretta caretta) som hekker ved Kaminiastranden under vaktsom beskyttelse av Samfunnet for beskyttelse av havskilpadder. Mellom østkysten og Ithaka lever den sjeldne og truete munkeselen (Monachus monachus). På øya lever også mår. Over 200 fuglearter har blitt sett på øya.
Administrasjon
Kefalonia er en adskilt regional enhet av regionen De joniske øyer, og den eneste kommunen i den regionale enheten. Setet for administrasjonen er Argostoli, den fremste byen på øya. Som en del av Kallikratis-regjeringens reformer av 2011, ble den regionale enheten Kefallinia opprettet ut av det tidligere prefekturet Kefallinia og Ithaka. I den samme reformen ble den nåværende kommunen Kefallinia opprettet ved å slå sammen 8 tidligere kommuner:
Eldste historie
Øyas rike fauna og flora gjorde den velegnet for menneskelig bosetning, og i henhold til arkeologiske funn var Kefallinia befolket av tidlige mennesker siden 10 000 f.Kr. og antagelig et av de første områdene i hele Hellas som ble bosatt i henhold til fossile planter, dyr, bein og andre levninger som er funnet i Fiskardo, og primitive redskaper i Skala og Same (Sami). Kefallinia ble en brødkurv for de andre joniske øyer, og produserte olivenolje, vin og frukter. Dens omfattende skogområder ga mengder av tømmer for skipsbygging og for utviklingen av handelen. Forskning har vist at søylene på Knossos på Kreta ble gjort av gran fra Kefallinia, hvilket bevitner om eksistens av langdistansehandel. Kefallinias geografiske posisjon gjorde øya til et springbrett mellom øst og vest.
En av de fremste epokene i øyas historie var under den mykenske tid, 1500-1100 f.Kr., hvilket er bevitnet av framstående tholosgraver med hvelv som er avdekket ved Mavrata, Eleioy-Proni; Metaxata og Mazarakata, Livatho og Kontogenada, Paliki. I tiden til Odyssevs, 1100-tallet f.Kr., har Homer beskrevet Kefallinia som tre øyer som han kalte Dolihion, Sami og Eliessa. Disse områdene kan ha representert henholdsvis Paliki, Sami and Eleioy-Proni. I henhold til Homer deltok Kefallinia i Trojakrigen, skjønt poetens beskrivelser er hovedsakelig begrenset til Odyssevs.
I løpet av klassisk tid var Kefallinia inndelt i fire administrative enheter som utgjør dagens provinser Krani, Sami, Pah og Pronni. Disse ble kalt for «tetrapolis» (fire byer) av den antikke historikeren Thukydides. Det ble sagt at navnene var avledet av de fire sønnene til helten Kefalos som skal ha gitt navn til Kefallinia. De fire byene skal ha vært selvstyrte og preget sine egne mynter.
Davide Bassi
Davide Bassi har tidligere spilt for Serie C1/A klubben U.S Massesse 1919.
Kefallinia
Middelalderen
I perioden 886-912 e.Kr. ble Kefallinia sete for provinsmyndighetene for De joniske øyer. Fra 1082 og fram til 1479 var den normannere eller frankere som dominerte øya. I denne tiden var hovedstaden rundt festningen i Peratata og den fremste havnen var i Argostoli. Politisk var øya etter 1185 en del av kongedømmet Napoli, noe som varte fram til dens siste greve, Leonardo III Tocco, ble beseiret av osmanerne i 1478.
Det tyrkiske styret varte kun fram til 1500 da øya ble erobret av en felles spansk-venetiansk hær, en sjelden suksess fra republikken Venezia i krigen mot Det osmanske rike (1499–1503). Fra da av forble Kefallinia og Ithaka oversjøiske kolonier av Venezia fram til 1684. Det venetianske styret i nær 300 år påvirket øyas kultur, arkitektur og språk. I løpet av denne tiden utviklet to av byene, Argostoli i 1528 og Lixouri i 1534. Kefallinias byer og landsbyer var hovedsakelig bygd høyt på åser og berg som forsvar mot angrep fra pirater.
Tidlig moderne tid
Fra 1500- til 1700-tallet var Kefallinia en av de fremste eksportørene av korinter i verden sammen med naboøya Zakynthos. Den eide også en stor handelsflåte og bestilte også skip bygd ved verftene i Danzig.
Ved traktaten i Tilsit i 1807 ble De joniske øyer gitt tilbake til Frankrike som beholdt dem fram til 1809. Da opprettet Storbritannia en blokade av De joniske øyer som en del av krigen mot Napoléon, og i september dette året ble det britiske flagget reist over festningen i Zakynthos. Kefallinia og Ithaka overga seg og britene opprettet provinsstyre av øyene. Paris-traktaten av 1815 anerkjente opprettelsen av De joniske øyers forente stater (gresk: Ηνωμένον Κράτος των Ιονίων Νήσων, Inoménon Krátos ton Ioníon Níson), men som et britisk protektorat. Oberst Charles Philippe de Bosset ble provinsguvernør i tiden 1810 og 1814. I denne epoken ble han kreditert for å ha oppnådd mange offentlige arbeider, blant annet byggingen av Drapanobroen.
Noen få år senere begynte greske, nasjonalistiske motstandsgrupper å ta form. Selv om deres energi i de første årene var rettet mot å støtte grekerne i frigjøringskrigen mot Det osmanske rike, vendte den seg snart mot britene også. Ved 1848 var motstandsbevegelsen fått styrke og det var stridigheter med den britiske hæren i Argostoli og Lixouri som førte til en del lempelser på gjeldende lovverk og til ytringsfrihet i pressen. Forening med Hellas ble nå erklært som en målsetning og ved 1850 førte en politisk rastløshet til ytterligere sammenstøt med britene. Kefallinia var sammen med de andre joniske øyene ført tilbake til hellas i 1864, offisielt som en vennlig gestus da den englandsvennlige prins Vilhelm av Danmark ble kong Georg I av Hellas.
I 1864 ble Kefallinia sammen med de øvrige joniske øyene fulle medlemmer av den greske stat.
Den andre verdenskrig
Under andre verdenskrig ble Kefallinia okkupert av aksemaktene. Fram til slutten av 1943 var okkupasjonsmakten hovedsakelig italienske styrker, 33a Divisione Acqui (33. infanteridivisjon Acqui) foruten marinepersonell, totalt hele 12,000 menn, men også rundt 2000 soldater fra det nasjonalsosialistiske Tyskland. Øya ble i stor grad spart for krigføring, fram til våpenhvilen som Italia inngikk med de allierte i september 1943.
På Kefallinia førte våpenhvilen til forvirring da italienerne håpet på å kunne reise hjem, men de tyske troppene ville ikke risikere at italiensk krigsmateriell kunne bli benyttet imot dem. Av samme grunn var de italienske styrkene motvillig til å gi fra seg utstyret. Da tyske forsterkninger kom mot øya, gravde italienerne seg ned og til sist etter en avstemning blant soldatene om å kjempe eller overgi seg, valgte å bekjempe den nye tyske invasjonen. Krigføringen sto til sist opp ved beleiringen av Argostoli hvor italienerne sto imot. Til sist tok den tyske hæren full kontroll over øya, og fem tusen av de ni tusen overlevende italienske soldatene ble henrettet som straffereaksjon. Mens krigen var over i Sentral-Europa i 1945, forble Kefallinia i konflikt grunnet borgerkrigen i Hellas 1946–49. Freden kom tilbake til Hellas og De joniske øyer i 1949.
Det store jordskjelvet i 1953
Kefallinia ligger rett øst for et betydelig tektonisk forkastning hvor den eurasiske kontinentalplate møter egeiske kontinentalplate. Det er tilsvarende til den langt mer kjente San Andreas-forkastningen. Det er jevnlig jordskjelv langs denne greske forkastningen.
En rekke av fire jordskjelv rammet øya i august 1953, og førte til betydelige ødeleggelser hvor bortimot hvert eneste hus på øya ble ødelagt. Den tredje og mest destruktive av jordskjelvene skjedde den 12. august 1953 kl 11.24 lokal tid med en størrelse av 7,3 på Richters skala. Dets episenter var rett nedenfor sørenden av Kefallinia og førte til at hele øya ble hevet 60 cm høyere, hvor den har forblitt værende, påvist ved vannmerker på bergene rundt kystlinjen.
Denne katastrofen i 1953 førte til omfattende ødeleggelser hvor kun regioner helt i nord på øya unngikk de verste ødeleggelsene og hvor husene ble stående intakt. Ødeleggelsene ble beregnet til billioner av greske drakmer, tilsvarende ti millioner av dollar, men den virkelige ødeleggelsen til økonomien skjedde ved at øybeboerne forlot øya. Et beregnet antall på 100 000 av befolkningen på 125 000 forlot Kefallinia for å søke et nytt liv et annet sted.
Nyere historie
Skogbrannene på 1990-tallet førte til ødeleggelser av øyas skoger, særlig nord for Troianata, og et større område av ødeleggelser som strakte seg fra Kateleios i nord til Tzanata i vest og som ødela rundt 30 km² med skog, foruten også en del ødeleggelser av eiendom. Arrene etter skogbrannen var synlig i flere år etter.
I midten av november 2003 førte et jordskjelv som målte 5,3 på Richters skala til en del mindre skader til forretningsbygg og private hus i og i nærheten av Argostoli. Skadene ble vurdert til å utgjøre rundt 1 million euro. Et nytt jordskjelv skjedde om morgenen den 20. september 2005 langs den sørvestlige delen av øya. Det ble målt til 4,9 på Richters skala med et episenter utenfor selve øya. Denne gangen var det ingen større skader.
Mellom den 24. og 26. januar 2006 førte en betydelig snøstorm til at elektrisitetsverket falt ut. Øya ble rammet av ny skogbrann i sør den 18. juli 2007 under en uvanlig tung hetebølge. Brannmenn kjempet mot brannen fra helikopter og fly i flere dager.
27. serierunde i Premier League 2007/08
27. serierunde i Premier League 2007/08 begynte 23. februar 13:45 med Birmingham mot Arsenal. 16:00 ble det spilt fire kamper og en ble spilt 18:15. 24. februar ble det spilt to kamper og én kamp ble spilt 25. februar. Tottenham mot Chelsea ble utsatt på grunn av Ligacupfinalen mellom nettopp de to lagene. Kampen blir spilt 19. mars.
Kefallinia
Nyere historie
I 2011 ble åtte kommuner på øya slått sammen til en, som en del av myndighetenes reformer for lokalt selvstyre. Etter å ha mistet sin rolle som hovedstad for øya på 1800-tallet, mistet Lixouri nå sin rolle som sete for kommunen etter 500 år. I samme tidsrom stengte Τεχνολογικό Εκπαιδευτικό Ίδρυμα (Τ.Ε.Ι.) Ιονίων Νήσων, Det teknologiske utdannelsesinstituttet for De joniske øyer, et fakultet i Lixouri og et i Argostoli.
Arkeologi
Sørvest på øya, i området til Leivatho, er det en pågående arkeologisk feltundersøkelse ved Det irske institutt i Athen som har avdekket et dusin steder som er datert fra paleolittiske tid (tidlig steinalder) og fram til venetiansk tid (1400-tallet e.Kr.).
Fra en arkeologisk synsvinkel er Kefallinia en meget interessant øy. Arkeologiske funn går tilbake i rundt 40 000 år. Den mest betydningsfulle epoken er uten tvil mykenske tid, tilnærmet 1500-1100 f.Kr. Det arkeologiske museum på Kefallinia, om lite i størrelse, er ansett som det viktigste museum i Hellas for sin utstillinger fra denne epoken.
Den viktigste arkeologiske oppdagelsen i Kefallinia (og for hele Hellas) i de siste tyve år var oppdagelsen i 1991 av en mykensk tholosgrav i utkanten av landsbyen Tzanata, ikke langt fra Poros i den sørøstlige delen i et område preget av oliventrær, sypresser og eiketrær. Graven var reist en gang rundt 1300 f.Kr., og konger og framstående personer ble gravlagt i disse tholosgravene i løpet av mykensk tid. Dette utgjorde den største tholosgrav som til nå er funnet i nordvestlige Hellas, og ble utgravd av arkeologen Lazaros Kolonas. Størrelsen på graven, gravofringene som ble funnet i den og gravens velvalgte posisjon, alt dette tyder på eksistensen av en betydningsfull mykensk by i nærheten.
Sent i 2006 ble et romersk gravkompleks avdekket ved at det ble gjort undersøkelser i forbindelse ved byggingen av et nytt hotell i landsbyen Fiskardo. Levningene er datert til perioden mellom 100-tallet f.Kr. og 300-tallet e.Kr. Arkeologene har beskrevet dette som et av de viktigste funnene av sitt slag fra De joniske øyer. På innsiden av komplekset er det fem gravsteder, inkludert en stor hvelvgrav og steinkiste. Gravkomplekset inneholdt ringer og øreringer av gull, gullblader som kan ha vært en del av seremonielle klær, glass og leirskåler, bronsegjenstander dekorert med masker, et lokk av bronse og mynter av samme metall. Graven har unngått oppmerksomheten til gravplyndrere og forblitt uforstyrret i tusenvis av år. I en anerkjennelse til romersk ingeniørkunst ble graven åpnet av en steindør som fortsatt lett svingte på hengsler av stein. Svært nær den romerske graven ble det avdekket et romersk teater, også dette så godt bevart at metallhengslene mellom setene inntakte.
Befolkning
I antikk tid levde øyboerne i fire byer som dannet et forbund kalt «tetrapolis»: Krani, Sami, Pale og Pronni. Hvor stor befolkningen var i antikken er uvisst.
I 1896 nådde den rundt 70 000 mennesker, men antallet dalte gradvis på begynnelsen av 1900-tallet. Det store jordskjelvet i 1953 førte til at store deler av befolkningen forlot øya. Mange flyttet til Patras og Athen, eller utvandret til USA eller Australia, således fulgte etter deres slektninger som hadde forlatt øya flere tiår tidligere. I den samme tiden kom folk fra fattigere områder i Hellas, som Epirus og Trakia, til øya. Befolkningen har således gått opp og ned mellom rundt 35 000 og 42 000 siden den gang, ved folketellingen i 2011 var det 35 801 innbyggere.
De fleste innfødte på Kefallinia har etternavn som ender på «-atos», og bortimot hver eneste bosetning på øya har et navn som ender på «-ata», slik som Metaxata, Chavriata, Frangata, Lourdata, Favata, Delaportata og andre.
Økonomi
Vin og rosiner er de eldste produktene som ble eksportert og var viktige fram til 1900-tallet. I dag er fiskeoppdrett og kalsiumkarbonat viktige. Sistnevnte benyttes blant annet som bestanddel i sement.
Landbruk
Den fremst landbruksaktiviteten er dyreavl og kultivering av oliven hvor det gjenværende er hovedsakelig korn- og grønnsaksproduksjon. Det meste av grønnsaksproduksjonen skjer på slettene som dekker mindre enn 15 prosent av øya. Resten er ulendt, kupert og preget av berg og fjell, og kun egnet for geitedrift.
Fram til 1970-tallet levde de fleste av øyboerne i rurale områder mens de i dag er en urban befolkning hvor to tredjedeler bor i byene og resten på bygda i landsbyer nær gårdene.
Øya har en lang tradisjon med vinproduksjon og har framstiller særegne tørre, hvite sitronaktig viner framstilt fra den greske roboladruene. Denne druearten dyrkes bortimot utelukkende på Kefallinia, og er antatt innført fra tiden under Venezia.
Olivenolje
Produksjon av olivenolje er en betydelig andel av øyas økonomi. Fram til 1700-tallet var den kvantitet som ble produsert kun dekkende for øyboernes eget behov. Imidlertid førte press fra de venetiansk okkupantene, særlig etter tapet av Peloponnes og Kreta, til at produksjon ble øket i en slik grad at det kunne eksporteres til Venezia. Før jordskjelvet i 1953 var det rundt 200 olivenpressere i operasjon på øya, men i dag er det kun 13 igjen. Det er over en million oliventrær på Kefallinia som dekker bortimot 55 prosent av øyas areal.
Olivenolje er viktig for den lokale, rurale økonomien. «Koroneiki» og «theiako» er de to artene som hovedsakelig kultiveres på øya, fulgt av en mindre antall «ntopia» and «matolia». Olivenolje fra Kefallinia karakteriseres av en grønn tone, en rik og fet snert, og lav surhetsgrad.
Turisme
Turister kommer fra hele Hellas, og fra hele Europa og utenfor kontinentet. Kefallinia er et populært feriemål for mange italienere grunnet øyas nærhet til Italia. Som en av de største øyene i Hellas er den godt utstyrt til å ta imot tilstrømningen av turister i sommermånedene.