cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Levon Aronjan
I 1994 ble han verdensmester for spillere under 12 år, og i 2002 vant han verdensmesterskapet for juniorer.
I mars 2006 vant Aronjan overraskende superturneringen Linares.
Han deltok også for første gang i den eksklusive blindsjakk- og hurtigsjakkturneringen Melody Amber, som ble arrangert for 15. gang i tidsrommet 18.-30. mars 2006.
I desember 2005 vant Aronjan over Ruslan Ponomarjov fra Ukraina i siste runde, og vant dermed verdenscupen i Khanty-Mansijsk i Russland. Dette kvalifiserte han til kandidatturneringen for verdensmesterskapet i mai/juni 2007. I kvartfinalen møtte han Magnus Carlsen, som hadde kapret sisteplassen i den samme verdenscupen. Aronjan vant kvartfinalen med 7-5.
I november 2010 ble Aronjan den sjette spilleren i historien til å oppnå en Elo-rating på over 2800.
2014 til 2016
Sin høyeste rating til nå oppnådde Aronjan i mars 2014 med 2830 Elo-poeng, og det var lenge snakk om Aronjan som den fremste blant Magnus Carlsens mulige utfordrere. Men etter i en periode å ha ligget nokså stabilt som nummer 2 på FIDEs ratingliste, begynte han å sakke litt akterut, med en del mindre gode resultater. I andre halvår av 2015 revansjerte han seg kraftig, først med å vinne Sinquefield Cup 2015, og under Europa-mesterskapet i lagsjakk i Reykjavík i november klarte han å slå Carlsen i et flott parti. Dette var første gang Aronjan slo Carlsen i et klassisk sjakkparti siden Linares-turneringen i 2009. Aronjan vant, enda han hadde de svarte brikkene og valgte den «notoriske remis-åpningen» Berlinerforsvaret i spansk, også kalt «Berlinmuren».
Per januar 2016 var Aronjan nummer 4 på FIDE-ratinglisten, og én av de 8 spillerne som har kvalifisert seg til å spille Kandidatturneringen i mars 2016. Han ble dermed fortsatt ansett som en meget aktuell mulig utfordrer til å spille om verdensmestertittelen mot Magnus Carlsen.
Skammens barn
Skammens barn er en norsk bok utgitt på Metope forlag i 1986, og som paperback på Egmont i 2004. Boka handler om tyskerbarn og krigsbarn. Boken forteller historien om Turid, et adoptivbarn som leter etter sin opprinnelse. Ved hjelp av journalisten Veslemøy Kjendsli finner hun ut at hun har vært en brikke i Hitlers plan om å rendyrke den ariske rasen. Den tyske organisasjonen Lebensborn oppmuntret tyske soldater i Norge til å være sammen med norske kvinner, som ble regnet som rasemesig meget verdifulle. Lebensborn opprettet flere fødehjem, mødrehjem og barnehjem i Norge. Det var forbundet med stor skam å få barn med tyskere og mange mødre fødte i hemmelighet på fødehjemmene og ga fra seg barna straks etter fødselen. Mange av barna ble sendt til Tyskland for å bli adoptert bort.
Dag Sindre Vagle
Dag Sindre Vagle (født 17. januar 1974) er en norsk musiker fra Stavanger bosatt i Jørpeland. Han spiller en rekke forskjellige instrument, hovedsakelig strengeinstrument. Han er vokalist, gitarist og komponist i rockebandet Helldorado og spiller bouzouki og fløyte i det irskinspirerte bandet The Tramps. Han har også vært med på innspillinger med artister som Svein Tang Wa, Tønes, Stonefish Brigade og har spilt i The Harbour Folk Band.
Abakanowicz
Abakanowicz er et etternavn fra szlachta av polsk-litauisk samvelde.
Skagøya (Vengsøya)
Skagøya, eller egentlig store og lille Skagøya, er to små øyer i Tromsø kommune, de ligger like nord for Vengsøya, i Vengsøyleia sør for Musvær. Ved øyene ligger også den mindre Hjortholmen. Begge øyene har høgeste punkt på om lag 25 moh. Øyene er ubebodde og ubebygde.
Eltonveien (Oslo)
Eltonveien (1-111, 2-24) er en vei på Refstad i Bydel Bjerke i Oslo. Veien begynner i krysset Sinsenveien/Refstad allé i nordvest og ender i Haugmannsveien i sørøst. Veien er i underkant av 400 meter lang, og har villa- og rekkehusbebyggelse. Det er gangforbindelse mellom Eltonveien og Ribstonveien.
Dodekaeder
Et dodekaeder er et polyeder med tolv sideflater, men vanligvis menes et regulært dodekaeder: et platonsk legeme satt sammen av tolv like, regulære pentagonale sideflater.
Areal og volum
Overflatearealet A og volumet V av et regulært dodekaeder med kantlengde a er:
Radius
Hvis et regulært oktaeder med kantlengde a, er radius til en omskrevet kule (en som akkurat fyller ut hele figuren):
Midtradiusen, hvor sideflaten berører midten av alle kantene, er:
Dette kan også bli beskrevet som:
hvor \phi \,\! er det gylne snitt.
Hjalmar Johansen videregående skole
skolen har callinganlegg, egen kantine, auditorium og bibliotek.
som holder til på Skien fritidspark og Klosterskogen som ligger ved Sykehuset Telemark. Fra 1978 til 2007 het skolen Klosterskogen videregående skole.
Historie
Skolen har røtter helt tilbake til 1832, hvor undervisningen fant sted i en stor trebygning på hjørnet av Hesselberggata og Lundegata. I dag holder Lunde barneskole til i denne bygningen. I den første tiden ble det kun undervist på søndager, og skolen gikk under navnet Skien Søndagsskole.
I de første årene av skolens historie, ble den drevet med midler fra frivillig arbeid, gaver og skolepenger. I 1853 kom skolen under offentlig drift, og navnet ble endret til Skiens Offentlige Tegneskole.
I perioden fra 1884 til 1934 gikk skolen under navnet Skien Tekniske Aftenskole. Senere har skolen hatt navnene Skien Yrkesskole, Grenland Yrkesskole og Klosterskogen videregående skole. Det sistnevnte navnet hadde skolen frem til 2007, da den fikk sitt nåværende navn, oppkalt etter offiseren og polfareren Hjalmar Johansen.
På begynnelsen av 2000-tallet gjennomgikk Skienshallen en stor ombygging, og skolen holder til i det kommunale anlegget som kalles Skien fritidspark. Arkitekt for ombyggingen var Link signatur.
Fra august 2017 ble avdelingen med Teknikk og industriell produksjon på Klosterskogen flyttet til Skogmo videregående skole, og avdelingen for opplæring i mindre grupper ble flyttet til avdeling Fritidsparken, som nå er skolens eneste avdeling.
Skolen har også en mindre voksenopplæringsavdeling i Skien fengsel.
Utdanningstilbud
Skolen tilbyr følgende utdanningsprogram:
I tillegg tilbyr skolen også forberedende kurs for språklige minoriteter, tilrettelagt opplæring for elever med særskilte behov og for ungdom med autisme, en klasse for elever som har tilsyn av Kriminalomsorg i frihet og undervisning i Skien fengsel.
Kjente elever
Liste over kjente elever ved Hjalmar Johansen Vgs
Sopot
Byen er et populært badested, og er kjent for sine mange spa- og turistanlegg, og for Europas lengste trebrygge (Molo). Byen er også kjent for sin Sopot International Song Festival, den største slike i Europa etter Eurovision Song Contest.
Navn
Bynavnet «Sopot» stammer fra et gammelslavisk ord som betyr «vannstrøm». Det ble for første gang nevnt som Sopoth i 1283 og som Sopot i 1291. Det tyske navnet Zoppot er en germanisering av det opprinnelige slaviske navnet. I mellomkrigstiden ble også flertallsformene Sopoty eller Copoty brukt til daglig.
Historie
Byen ble grunnlagt som en slavisk bosetning i det 7. århundre. Til å begynne med var den en utpost for handel både langs Wisła og byene nord for Østersjøen. Med tiden mistet den sin betydning og ble i det 10. århundre en fiskelandsby som etter hvert forfalt. Et århundre senere ble området igjen bosatt og to landsbyer ble opprettet innenfor områdene til dagens Sopot: Stawowie og Gręzowo, som for første gang ble nevnt i 1186. En annen landsby som utgjør dagens Sopot, Świemirowo, ble først nevnt i 1212 i et dokument av hertugen Mściwój I. Landsbyen Sopot, som senere ville gi navn til hele byen, ble for første gang nevnt i 1283 som en fiskerlandsby og ble overgitt til cistercienserordenen. Frem til 1316 kjøpte abbediet alle landsbyene i området. I 1466 ble området gjeninnlemmet i det polske kongeriket.
Under den polske suksesjonskrigen ble landsbyen brent ned og plyndret av russiske tropper i 1734. I 1757 og 1758 ble mesteparten av godsruinene kjøpt opp av den pommerske adelsfamilien Przebendowski. Sopot ble annektert av Kongeriket Preussen i 1772 etter Polens første deling. 8. oktober 1901 fikk byen tildelt byrettigheter av den tyske keiser Vilhelm II. Etter Versaillestraktaten av 1919 ble Sopot del av Fristaden Danzig.
I de første dagene av andre verdenskrig ble byen annektert av Tyskland og mesteparten av polakkene, kasjuberne og jødene i byen ble fengslet eller fordrevet. Den røde armé inntok byen 23. mars 1945, og ødela nesten 10 % av dens bygninger. Som følge av Potsdam-konferansen ble Sopot del av den nyoppståtte polske staten. Mesteparten av den tyske befolkningen som hadde blitt igjen i byen etter evakueringen før Den røde armés inntreden ble snart utvist, mens byen ble befolket av forviste polakker fra de østlige polske områdene annektert av Sovjetunionen.
Vennskapsbyer
Ashkelon, Frankenthal, Karlshamn, Næstved, Peterhof, Ratzeburg, Southend on Sea, Zakopane
Bernt Wilhelm Schenck
Bernt Wilhelm Schenck (født 1798, død 1820), norsk botaniker. Sønn av regimentskirurg Johan Henrik Schench og Karen Margrethe Rønning i Christiania.
Skolegang
Schenck ble i 1808 satt i Christiania katedralskole, der han fikk gode karakterer i alle fag. Han utmerket seg spesielt i botanikk, og i karakterprotkollen kunne hans lærer Martin Richard Flor notere at Schenck var «[d]en første [ie. fremste] Discipel i Skolen jeg har havdt».
Studier
Schenck utmerket seg ikke til universitetets første eksamener, men for å kunne følge botanikkforelesningene valgte han, som det heter i universitetsmatrikkelen, medisinen som «Brødstudium», og «dyrkede derhos Botaniken med en sjælden Iver». Hans interesse for faget drev ham ofte ut på små botaniske ekskursjoner i områdene rundt byen, og hans venner mente at det var disse utfluktene som var grunnen til at han pådro seg en dødelig lungesykdom, trolig tuberkulose.
Ved universitetet fattet naturhistorieprofessoren Jens Rathke og botanikklektoren Flor intersse for Schenck. Rathke hadde i sin tid studert dyre- og plantelivet på Madeira, og fikk ordnet det slik at Schenck kunne følge i hans fotspor: «En Ven af mig her en Student Schenck, ret flink Naturforsker, er gaaet i denne Tid til London, for derfra at komme til Madera, hvor han skal opholde sig nogle Maaneder; desværre ikke blot for sin Videnskab, men for at komme sig af en fatal Bryst Svaghed», skriver Rathke til professor Jens Wilken Hornemann i København. Han introduserte Schenck for det danske botaniske miljøet, og skaffet ham endog en invitasjon til den store botanikeren Niels Hofman Bangs gods Hofmansgave. Det ble intet av reisen.
Karriere
Da naturfagslæreren ved Krigsskolen, Martin Richard Flor forlot sin stilling i 1817 for å motta et lektorat ved Botanisk hage (Oslo), anbefalte han Schenck som sin ettermann. «16de August blev derpaa Student Bernt Schenck constitueret som Lærer i Naturhistorie med 60 Species aarlig for 7 Timers ugentlig Undervisning,» skriver Fredrik Sinding Larsen. «Senere i 1818 var Student Schenck permitteret af Helbredshensyn; han vendte tilbage om Høsten og underviste indtil April 1819; da han imidlertid fremdeles var sygelig, blav han 23de April paa Ansøgning entlediget paa ubestemt Tid for at reise til London og de Canariske Øer. Samtidig antoges Student Bock [Chr. Boeck], efter Anbefaling af Professor Rathje [J. Rathke], til midlertidig Lærer i Naturhistorie; Bock forestod denne Undervisning indtil Schenck i Slutningen af September vendte tilbage uden at have realiseret sine Reiseplaner. Den 24de December 1819 blev Schenck derpaa efter Ansøgning entlediget fra Lærerstilling fra 1ste Januar 1820 at regne, idet det samtidig bestemtes, at den for Læreren i Naturhistorie hidtil stipulerede Gage indtil videre skulde beregnes som besparet.»
Død
«Siden din sidste inderlig kiære Skrivelse», forteller Rathke i et brev til Hofman Bang, maatte jeg miste den unge haabefulde Naturkyndige Schenck som døde af Brystsvaghed ... Jeg forelæste ham din venskabelige Indbydelse for at lade ham nyde den barnlige Glæde som Udsigten at komme til Dig foraarsagede ham, da han nød den Lykke som dette Slags Sygdom medfører at leve i Haabet til sidste Aandedret».
Schencks betydning
Året 1820 ble et vanskelig år for botanikken i Norge. Først døde Martin Richard Flor, som hadde fått den tidlig avdøde professor Christen Smiths plass ved Universitetet. Tre uker senere døde Schenck, som man ønsket skulle få den plassen Smith hadde vært tiltenkt i vitenskapshistorien. Nettopp dette står skrevet som et hedersminne i universitetsmatriklen: «Han døde, beklaget af alle dem, der kjendte ham, og ventede ved ham engang i Tiden at see det Tab afhjulpet, som Universitetet led ved dets botaniske Docents, Professor Christen Smiths alt for tidlige Død».
Bernt Wilhelm Schenck huskes i likhet med Christen Smith mer for hva han kunne ha oppnådd om han fikk leve, enn for hva han faktisk utrettet. Han var imidlertid sammen med Baltazar Mathias Keilhau, Christen Heiberg, Christian Boeck, Niels Henrik Abel grunnlegger av en krets av «talentfulde unge Studerende», som etter hans død konstituerte seg til Den physiographiske Forening, og som siden utviklet seg til Det Norske Videnskaps-Akademi.
John Aas
John Aas (født 1793 på Røros, død 1867) var en norsk prest og stortingsmann.
Aas var sønn av proviantskriver ved Røros kobberverk Johannes Jonsen Aas og Karen Maria Lindeen. Han nedstammet fra bonden Hans Olsen Aasen, som oppdaget kobbermalmen ved Røros. Aas ble student ved universitetet i Christiania i 1813 og tok i 1815 Examen philosophicum og i 1818 teologisk embetseksamen med laud (Laud. et quidem egregie). I 1819 ble han utnevnt til personalkapellan ved Akershus slottskirke og ved Aker menighet, og året etter til sogneprest til Gjerstad i Nedenes amt, hvor han ble livet ut. I denne stillingen var han ettermann etter Søren Georg Abel, far til matematikeren Niels Henrik Abel.
Aas representerte Nedenes amt på Stortingene i 1836, 1837, 1842 og 1845.
Han giftet seg med Anna Baun i 1826.
Yr
Yr er lett, rolig nedbør. Dråpestørrelsen er lavere enn hos regn, med en gjennomsnittsdiameter på 0,5 mm. Yr kan være forårsaket av lavtliggende haugskyer, men forbindes gjerne med tåkeskyer.
Underkjølt regn er underkjølte dråper som lander på overflater med temperaturer under frysepunktet og raskt fryser til is.
Regen Regn
Annegret Kramp-Karrenbauer
Kramp-Karrenbauer var medlem av Forbundsdagen i 1998 og leder av CDU i Saarland fra 2011. Hun var ministerpresident i Saarland fra 2011 til 2018. Hun var fra 26. februar 2018 til 7. desember samme år, generalsekretær i CDU.
Bakgrunn
Fra 1969 til 1973 gikk Annegret Kramp på Viktoria-Grundschule i Püttlingen, fra 1973 på Marie-Luise-Kaschnitz-Gymnasium i Völklingen, der hun i 1982 tok sitt Abitur. Fra 1984 studerte hun politikk- og rettsvitenskaper ved universitetene i Trier og Saarbrücken.
Etter studieavslutning i 1990 som Magistra Artium i fagene statsvitenskap og offentlig rett var hun fra 1991 til 1998 Grundsatz- und Planungsreferentin for CDU Saar og fra 1999 personlig assistent for Peter Müller, formann for CDUs landdagsfraksjon og senere Ministerpräsident for Saarland.
Kramp-Karrenbauer er katolikk og ble i 1984 gift med gruveingeniøren Helmut Karrenbauer. Paret har tre barn.
Ministerpresident i Jamaica-koalisjonen
Kramp-Karrenbauer ble 10. august 2011 valgt som delstatens ministerpresident, forøvrig som den første kvinne i stillingen. Hun overtok dermed ledelsen av den første såkalte Jamaica-koalisjon på delstatsnivå i Tyskland, i forbindelse med at forgjengeren Peter Müller fratrådte embetet for å bli dommer i den tyske forfatningsdomstolen.
Den 6. januar 2012, etter knappe 5 måneder som leder for koalisjonsregjeringen, kunngjorde Kramp-Karrenbauer at Jamaica-koalisjonen vil bli oppløst. Avgjørelsen ble begrunnet med interne partistridigheter hos koalisjonspartneren FDP. Etter innledende samtaler med lederen for SPD i Saarland, Heiko Maas, ble det forhandlet om en storkoalisjon.
Ministerpresident i storkoalisjon
Partiene CDU og SPD ble 24. april 2012 enige om en koalisjonsavtale og sammensetningen av en fremtidig delstatsregjering. Hvert parti beholdt tre ministre og Kramp-Karrenbauer overtok selv vitenskapsdepartementet. Delstatsmøtene i CDU og SPD hadde tidligere godtatt regjeringsavtalen. Storkoalisjonen støtter seg på 37 av 51 representanter i Saarlands landdag. Kramp-Karrenbauer ble i hemmelig valg gjenvalgt som ministerpresident av 37 medlemmer av landdagen og hennes regjering ble oppnevnt med det samme stemmetallet. Ved begge avstemninger ble det avgitt 12 stemmer mot, mens to stemmer var blanke.
Etter valget i Saarland 2017 dannet CDU og SPD en ny storkoalisjon. Kramp-Karrenbauer avla 17. mai 2017 embetsed som leder for sin tredje regjering.
Leder i CDU
Kramp-Karrenbauer ble 7. desember 2018 valgt som ny, nasjonal leder av CDU med 517 av 999 stemmer, på partiets landsmøte i Hamburg. Hennes motkandidat i andre valgomgang Friedrich Merz, oppnådde 482 stemmer. I første valgomgang fikk Kramp-Karrenbauer 45 %, Merz 39,2 % og Jens Spahn 15,7 % av stemmene.
Hun meddelte 10. februar 2020 at hun ville gå av som partileder og heller ikke stille til valg som kanslerkandidat. Beslutningen om å fratre ble satt i sammenheng med at hun ikke klarte å overtale delstatspartiet i Thüringen til å skrive ut nyvalg. Under en hemmelig avstemning i Thüringens landdag, var FDPs Thomas Kemmerich valgt til ministerpresident, med CDUs og viste det seg, AfDs stemmer. Moderpartiet CDU kunne ikke akseptere at CDU medvirket til å velge en ministerpresident med nødvendige stemmer fra AfD. Kramp-Karrenbauer klarte hverken å unngå at situasjon oppsto eller få delstatspartiet til umiddelbart å gå inn for nyvalg, noe som ble sterkt kritisert. Hun ble 16. januar 2021 etterfulgt av Armin Laschet som partileder.
SIF/Hessa Idrettslag
SIF/Hessa Idrettslag ble til 7. mars 2017 etter en sammenslåing mellom Hessa Idrettslag (stiftet 16. november 1936) og Skarbøvik Idrettsforening (stiftet 16. oktober 1930). Det er et norsk idrettslag fra ytre bydel i Ålesund.
Klubben driver med fotball, håndball og volleyball, men har også vært medlem av Norges Gang- og Turmarsjforbund.
Volleyball
Klubben vant NM for gutter under 17 år i 1976 som Hessa Idrettslag.
Det sovjetiske krigsminnesmerket (Treptower Park)
Det sovjetiske krigsminnesmerke i Treptower Park i Berlin er en militærkirkegård som også fungerer som krigsmonument. Arkitekten bak minnesmerket var den sovjetiske Jakov Belopolsky. Monumentet er reist for å minnes 7 000 av de 80 000 sovjetiske soldatene som falt i slaget om Berlin i april–mai 1945. Det ble åpnet den 8. mai 1949, på dagen fire år etter at den annen verdenskrig sluttet. Anlegget var det sentrale krigsmonumentet i DDR.
Monumentet må ikke forveksles med det sovjetiske krigsminnesmerket i Tiergarten, bygget i 1945, eller det sovjetiske krigsminnesmerket i Schönholzer Heide i Pankow.
Oppbygging
Fokuset i minnesmerket er et monument av den sovjetiske skulptøren Jevgenij Vutsjetitsj (russisk: Евгений Викторович Вучетич): en 12 meter høy statue av en sovjetisk soldat med sverd som holder et barn, stående over et ødelagt hakekors. Inspirasjonen for statuen var den sovjetiske soldaten Nikolaj Masalov (1922–2001), som 30. april 1945 skal ha funnet en liten, tysk pike vandrende nær Potsdamer Platz under slaget om Berlin og bragte henne i sikkerhet. Til tross for rykter om at historien var sovjetisk propaganda (blant annet brukte en journalist et annet navn på pikens redningsmann ), så eksisterer det offisielle dokumenter som bekrefter minst fem episoder der sovjetiske soldater overleverte tyske barn til barnehjem under slaget om Berlin. Ved statuens fot er det et lite rom med mosaikker, der det er vanlig å legge ned kranser.
Foran statuen er det et område omgitt av 16 steinsarkofager, en for hver av de 16 sovjetrepublikkene, med relieffer av militære scener og sitater fra Josef Stalin. Disse sitatene er på tysk på den ene siden og russisk på den andre. Området er det siste hvilested for 7 000 soldater fra Den røde armé. Det ligger 1000 menn begravet under hver av de fem grønne plenene midt i anlegget og 2000 menn begravet under statuen av den sovjetiske soldaten med sverd.
Ved den motsatte enden av det sentrale området i forhold til statuen er det en portal bestående av to stiliserte sovjetiske flagg av marmor hentet fra Adolf Hitlers ødelagte Rikskanselli. (Øvrig marmor fra bygningen ble brukt i byggingen av U-bane stasjonen Mohrenstraße, som lå ved siden av det tidligere kanselliet.) Flaggene er flankert av to statuer av knelende soldater.
Bortenfor flaggmonumentene er det annen skulptur av Moderlandet som gråter over tapet av sine sønner.
De senere år har anlegget gått igjennom en grundig renovasjon. I 2003 ble hovedstatuen fjernet og sendt til øya Rügen for oppussing. Den ble satt tilbake 4. mai 2004.
Rugby union
Rugby union er en lagidrett som er én av to versjoner av rugby som stammer fra fotballregler benyttet ved den private kostskolen Rugby School i byen Rugby, England. Den andre versjonen er rugby league.
To lag spiller mot hverandre med 15 spillere hver på banen, og målet er å skåre flest poeng. I spillet brukes en oval ball som kan bæres, kastes bakover eller til sidene. Ballen kan sparkes i alle retninger. Motstandere forsøker å hindre ballbærer ved å takle ham eller henne ved bruk av kropp og armer.
Enkel oversikt
På voksennivå varer en rugby union kamp i 80 minutter (2 x 40 minutter). I sluttspillkamper eller cupkamper brukes ekstraomganger på 2 x 10 minutter hvis stillingen er uavgjort etter full tid. Hvis det fortsatt er uavgjort etter tilleggs-tiden spilles 20 minutter hvor det første laget som skårer poeng vinner kampen. Laget med flest poeng ved spillets slutt vinner. Klokken stoppes ved alvorlige skader eller hvis dommeren skal snakke til spillere eller sjekke en hendelse under kampen. Dermed varer en kamp som regel lenger enn de angitte 80 minutter.
En hovedregel i rugby er at ballen kan sparkes med bena i hvilken som helst retning, men kan bare føres bakover eller sidelengs i forhold til spillets retning med andre deler av kroppen. For å hindre ballbærer i å nå frem til motstanderens mållinje kan motstanderen takle ballbærer. Dette gjøres lovlig ved å ta tak med armene rundt ballbærers kropp, under halsnivå, og dra ham/henne ned i bakken. Når taklingen er fullført, dvs. når ballbærer ligger på bakken, må ballbærer slippe ballen. Dersom begge spillerne ligger på bakken oppstår en ruck. Ingen spillere som deltar i en ruck har lov til å ta i ballen med hendene, og ballen kan kun føres ut av andre medspillere som har gått inn i rucken med bena. Hvis ballen går ut over sidelinjen får laget som ikke rørte ballen sist anledning til å kaste ballen inn gjennom en lineout (innkast). I et lineout må ballen kastes i en rett vinkel på sidelinjen. Regelbrudd straffes enten ved penalty eller en scrum. En scrum utføres ved at 8 spillere fra hvert lag stiller opp mot hverandre i en bestemt formasjon og dytter hverandre skulder mot skulder. Laget med ballfordel mater så ballen inn mellom lagene i scrumen, og lagene prøver deretter å dytte hverandre bakover for å få tak i ballen. Spillerne har også anledning til å sparke eller rulle ballen mot sine medspillere – dvs. bakover – med bena.
Hvis dommeren ser et alvorlig regelbrudd kan et gult eller rødt kort gis til en spiller. Et gult kort medfører 10 minutters utvisning, noe som på engelsk betegnes med sin bin. Et rødt kort medfører en utvisning som varer resten av kampen.
Lag og posisjoner
Hvert lag starter kampen med 15 spillere og vanligvis åtte innbyttere. Spillerne er delt inn i åtte forwards og sju backs.
Forwards
Hovedansvaret for forwards er å vinne og holde på ballen. Disse spillerne er som regel store og sterke og deltar i scrum og line-out. De omtales samlet som pack, særlig når de deltar i scrum.
Front row
Front row består av tre spillere; to props (loosehead prop og tighthead prop) og en hooker. Ansvaret til de to props er å støtte hooker under en scrum, å støtte den som hopper under en line-out og sørge for styrke og kraft i en ruck og maul. En hooker er en viktig posisjon i angrep og forsvar og er ansvarlig for å vinne ballen under en scrum. En hooker kaster som regel inn ballen ved en line-out. Hook betyr krok på norsk og under en scrum huker spilleren tak i ballen med det ene benet og sparker eller ruller den bakover til egne spillere.
Second row består av to lock eller lock forward. Disse er vanligvis de høyeste spillerne på laget og er spesialisert som hoppere under en line-out. Hovedrollen er å hoppe eller bli løftet av medspillere for å ta i mot ballen ved egen line-out eller stjele balle fra det andre laget ved deres line-out. En lock har også en viktig rolle ved en scrum siden de står rett bak de tre i front row og skal sørge for kraft framover.
George Bakewell
George Bakewell var en tidligere engelsk fotballspiller som spilte for tre engelske klubber. Han startet sin karriere i Derby Midland før han i 1884 ble den andre spilleren, etter Hayd Morley, som skrev kontrakt med den nye klubben Derby County i Derbyshire. Blakewell, som var høyreving, spilte sin første obligatoriske kamp for Derby da laget tapte 7-0 for Walsall Town den 8. november 1884 i FA-cupen, mens hans første obligatoriske mål for the Rams kom 20. november 1886 da laget tapte 2-1 for Mitchell St George.
Rugby union
Forwards
Back row
George Bakewell
Da Derby debuterte i The Football League den 8. september 1888 scoret George Bakewell to av Derbys mål i kampen mot Bolton Wanderers. I juli 1891 gikk han til Notts County, og han avsluttet sin fotballkarriere i denne klubben.
Kilder
Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-409-4 Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-517-1
Rugby union
Forwards
Back row (må ikke forveksles med en back) er den tredje og siste raden av posisjoner av forwards og kalles ofte loose forwards (norsk løse forwards). Back row består av to flanker (flanker er engelsk éntall for posisjonen), blindside og openside og nummer 8. Nummer 8 har ikke et eget navn i motsetning til de andre spillerne. De to flanker danner den siste raden i en scrum og nummer 8 står bak disse. Nummer 8 sin rolle under en scrum er å ta i mot ballen når den har blitt ført bakover fra deres hooker. Alle tre i en back row har mobile posisjoner i et angrep og kan delta over hele angrepslinjen. Nummer 8 er en viktig spiller for å lenke sammen forwards og backs i angrep.
Backs
Rollene til en back er å skape muligheter for og å skåre poeng. Spillerne i disse posisjonene er vanligvis smarte, kreative, raske og bevegelige. En stor forskjell mellom backs og forwards er at backs har svært gode ferdigheter i å sparke ballen med stor presisjon.
Half-backs
Half-backs består av to posisjoner; scrum-half og fly-half. Scrum-half er den spilleren som legger ballen inn for laget ved en scrum. I kampen er han en viktig lenke mellom backs og forwards og vanligvis den som mottar ballen etter en line-out, scrum og ruck. Ballen blir ofte gitt videre til fly-half som er en avgjørende spiller i lagets strategi og den som styrer spillet når laget angriper. En fly-half er ofte den som sparker ved penalty og conversion og må ha stor presisjon i sitt spill.
Three quarters
Det er fire three quarters posisjoner; inside center, outside center og venstre og høyre wing. De to center har ansvar for å takle motstander når de forsvarer seg og må bruke fart og styrke i angrep for å bryte gjennom motstanderens forsvar. En wing er vanligvis plassert på utsiden av hver center. Deres hovedoppgave er å avslutte angrepene ved å skåre en try. Vingene er normalt de raskeste spillerne på laget og bruker sin fart for å unngå taklinger.
Fullback
Det er én fullback som vanligvis er den bakerste spilleren på laget og står ofte mange meter bak neste spiller. Hans oppgave når laget forsvarer seg er å ta i mot ballen når motstander sparker under åpent spill og å stoppe en motstander som har brutt gjennom forsvarsrekken. Når en fullback har mottatt ballen etter et spark, er det den som starter lagets angrep. Han løper ofte så langt som mulig med ballen og prøver å finne åpninger i motstanderens lag, eller sparker ballen tilbake i et område hvor det ikke er noen motstandere. De to viktigste egenskaper for en fullback er evnen til å fange en ball og å sparke ballen med presisjon.
Regler
Dette er en oversikt for de viktigste reglene i kampen. For hele regelverket, se i kapittelet «eksterne lenker»
Banen
Rugby spilles på en rektangulær bane, ofte en bane som også brukes til fotball. På banen er det et mål i hver ende av banen. Målet består av stenger i et H-mønster; de to vertikale stengene står med 5,6 meters avstand, og en tverrligger er plassert 3 meter over bakken. Bak stengene er det et målområde som er mellom 10 og 22 meter langt. Linjen som målene står på kalles try-line. Målene kan stå maksimalt 100 meter fra hverandre og banen kan ikke være mer enn 70 meter bred. Linjen som er markert med tallene «22» kalles twenty two og er av viktig betydning ved sparking av ballen, noe som blir forklart grundigere i kapitlet for «sparking og kasting av ballen».
Kampens struktur
Det avgjøres ved myntkast om hvem som skal ta avspark. Kampen starter med et drop kick fra midtlinjen på banen og ballen må sparkes minst forbi motstanderens 10-meter linje og ballen kan ikke gå direkte utover sidelinjen. Hvis dette skjer, kan det laget som skal motta ballen velge at det bli nytt avspark eller at de får en scrum på midtlinjen. Laget som skal ta i mot ballen ved avspark må stå bak sin 10-meter linje, men begge lag kan kjempe om å ta imot ballen ved avspark.
Kampen er delt inn i to omganger på 40 minutter hver og lagene bytter side etter pausen som varer 15 minutter. Dommeren kan stoppe tiden ved skade eller hvis han skal snakke med spillere, noe som gjør at omgangene vanligvis varer lengre enn 40 minutter. Hvis de 40 minuttene er utløpt og ballen fortsatt er i spill, fortsetter omgangen inntil ballen er død, det vil si går ut over sidelinjen eller kortlinjen.
I turneringer med utslagrunder hvor det må kåres en vinner av kampen, vil det bli spilt to ekstraomganger av 10 minutter hver hvis det står uavgjort etter 80 minutter. Hvis det fortsatt er uavgjort etter ekstraomganger, går kampen til sudden death i inntil 10 minutter. Hvis det fortsatt ikke er en vinner, avgjøres kampen ved en sparkekonkurranse fra midtlinjen.
Sparking og kasting av ballen
Hvis ballen går utover sidelinjen etter et spark i åpent spill blir det lineout til motstanderlaget. Det er forøvrig to regler som avgjør hvor line-out skal tas fra:
Ved en penalty eller free-kick, kan ballen sparkes direkte utover sidelinjen.
Takling
Det er bare lov å takle en spiller som holder ballen. Det er ikke lov å takle over skuldrene. En spiller må alltid bruke hendene ved en takling og det er ikke lov å skyve, takle med skuldrene eller å sparke krok med beina. Brudd på disse reglene kan medføre gult eller rødt kort.
Lineout
En Lineout er en form for innkast når ballen har gått utover sidelinjen. Begge lag stiller opp et likt antall spillere i en linje, vinkelrett fra sidelinjen. Laget som sist berørte ballen før den gikk ut, kaster inn ballen igjen. Unntaket er hvis ballen ble sparket ut etter en penalty eller free-kick; da er det laget som sparket ballen som kaster den inn igjen. Et lag kan også ta et raskt innkast hvis de vil. Dette skjer som regel når det ikke er motstandere i nærheten.
Ulovligheter og straff
Siden rugby er en hard sport, er det strenge regler for hva som ikke er lov. Det er tre dommere i kampen; en hoveddommer og to linjedommere samt videodømming i de fleste kamper i de øverste divisjonene og landskamper. Videodømming kan brukes til å sjekke situasjoner under kampen som dommerne ikke får med seg i spillets gang. Dommerne kan kommunisere seg i mellom og har også kontakt med den som er ansvarlig for videodømmingen.
Dommeren kan dele ut gult og rødt kort til spillere. Gult kort betyr at spilleren må forlate banen i 10 minutter og kalles ofte sin-bin. Rødt kort betyr at spilleren må forlate kampen for godt og kan også medføre utestengelse. En spiller kan få gult kort hvis dommeren anser forseelsen som alvorlig, eller hvis spilleren gjentatte ganger har utført ulovligheter. Et rødt kort gis ved svært alvorlige hendelser som kan være skadelig for motspilleren eller som følge av to gule kort til samme spilleren.
Her er noen utvalgte ulovligheter og reaksjonen fra regelverket (dommeren kan gi spilleren kort for alle disse ulovligheter hvis det anses som en alvorlig ulovlighet):
Utstyr
Ballen er oval-formet og har målene 280-300 mm lang, 740-770 mm i omkrets målt på langs, 580-620 mm i omkrets målt på tvers og den kan veie mellom 410 og 460 gram. Ballen var tidligere laget av lær, men er i nyere tid laget av et syntetisk materiale.
Skoene er ganske like dem som blir brukt i fotball med knotter. Knottene kan være av metall eller plast, men kan ikke ha skarpe kanter eller furer.
Utstyr for beskyttelse er valgfritt og strengt regulert. Den mest vanlige er tannbeskytter som blir brukt av nesten alle spillere. Annet utstyr som blir brukt er hodebeskyttelse i mykt materiale og ikke mer enn 10 mm tykk, myke skulderbeskyttere og leggbeskyttere. Bandasje eller tape kan brukes for å støtte eller beskytte skader; noen spillere bruker tape rundt hodet for å beskytte ørene ved en scrum eller i kamp om ballen. Noen typer fingerhansker er tillatt for å bedre grepet om ballen. For kvinner er det tillatt med brystbeskyttelse.
Rugby union for kvinner
Emiliy Valentine skal være den første jente som har spilt rugby. Ifølge hennes memoarer spilte hun i 1887 en kamp for skolelaget i Enniskillen, Nord-Irland. Det finnes vage rapporter om rugby-kamper for kvinner i Frankrike og New Zealand på 1800-tallet, men en av de første som er dokumentert er fra 16. desember 1917 mellom langene Cardiff Ladies og Newport Ladies siden det ble tatt bilde av laget fra Cardiff før kampen deres.
Store turneringer
Den viktigste turneringen er Verdensmesterskapet i rugby union for menn som arrangeres hvert fjerde år. Per 2016 er det New Zealand som har vunnet det flest ganger og er regjerende mester etter de vant finalen i 2015.
Andre viktige turneringer for landslag er Seksnasjonersturneringen hvor England, Frankrike, Irland, Italia, Skottland og Wales deltar. Denne turneringen arrangeres årlig.
På den sydlige halvkule er det turneringen The Rugby Championship som er den viktigste hvor Argentina, Australia, New Zealand og Sør-Afrika deltar. Denne arrangeres også årlig.
Det finnes også flere turneringer for klubblag. I Europa er det European Rugby Champions Cup som er den mest prestisjefulle. Det er de beste klubbene fra landene i Seksnasjonersturneringen som deltar her.
Varianter
Det finnes flere varianter av den fullkontakt rugby med 15 spillere. De to vanligste forskjellene er antall spillere på banen eller redusert kontakt mellom spillerne. Sjumannsrugby er en den eldste varianten og ble spilt for første gang i 1883. Spillet foregår raskere med færre spillere på banen og de to omgangene varer bare i sju minutter hver. Det finnes også en variant med 10 spillere på hvert lag, men den er ikke så utbredt.
Siden rugby er en fysisk hard sport med mange taklinger, finnes det mange varianter for å introdusere spillet for barn med mindre fysisk kontakt i kampen. De to vanligste er Touch rugby og Tag rugby.
Lorenzo da Ponte
Tidlig karriere
Lorenzo Da Ponte ble født som Emanuele Conegliano i 1749 i Ceneda, Venezia (nå Vittorio Veneto, Italia). Han var jøde og den eldste av tre sønner. I 1764 konverterte faren, Geronimo Conegliano, som den gang var enkemann, seg og familien sin til romersik-katolisme for å gifte seg med en katolsk kvinne. Emanuele tok navnet Lorenzo Da Ponte fra biskopen som han ble døpt av.
Takket være biskoppen studerte Lorenzo og brødrene ved Ceneda-seminaret. Biskopen døde i 1768, hvor Lorenzo da flyttet seminaret til Portogruaro der han tok en grad i 1770 for å bli professor i litteraturvitenskap. Han ble prest i 1773 og begynte perioden med å skrive poesi på italiensk og latin, inkludert en ode om vin, "Ditirambo sopra gli odori".
I 1773 flyttet Da Ponte til Venezia hvor han tjente til livets opphold som lærer i latin, italiensk og fransk. Selv om han var en katolsk prest, levde han et løst liv. Da han var prest for kirken San Luca, hadde han en elskerinne som han fikk to barn med. I en rettssak fra 1779 ble han siktet for "offentlig samliv" og "bortføring av en respektabel kvinne" Han ble funnet skyldig og forvist i femten år fra Venezia.
Wien og London
Lorenzo Da Ponte flyttet til Gorizia Görz som den gang varen del av Østerrike. Der bodde han i sin karriere som forfattet, samt at han fikk kontakt med ledende adelsmenn og kulturerlle lånere. I 1781 trodde han at han fikk en invitasjon fra en venn, Caerino Mazzolá, en poet for det saksiske hoffet til å ta over en stilling i Dresden. Mazzolá tilbød imidlertid Da Ponte et arbeid ved teateret som oversettelse av librettoer og med det anbefaling at han gjennom det kan utvikle skriveferdighetene. Han leverte også fra seg et introduksjonsbrev til komponisten Antonio Salieri.
Med hjelp av Saliere søkte Da Ponte på stillingen som librettist og fikk stillingen ved et italiensk teater i Wien. Her møtte han også Raimund Wetzlar von Plankenstern, en velgjører av Wolfgang Amadeus Mozart. Som hoff og librettist i Wien jobbet han med Mozard, Saliere og Vicente Martín y Soler. Da Ponte skrev librettoene for Mozarts sine mest populæreste italienske operaer, The Mariage of Figaro (1786), Don Giovanni (1787), Così fan tutte (1790) og Solers Una cosa rara. Han jobbet og med teksten som kantaten Per la ricuperata salute di Ofelia (som var et samarbeid i 1785 av Saliere, Mozart og Cornetti)
Alle verkene til Da Ponte var tilpasninger av eksisterende ideer, som var vanlig blant datidens librettister, med unnak av L'arbore di Diana med Soler, og Così fan tutte, som han hadde samarbeidet litt med Salieri, men fullført helt med Mozart. Kvaliteten på utdypningen ga dem imidlertid et nytt liv.
Når det gjaldt Figaro, inkluderte Da Ponte et forord til librettoen som antydet hans teknikk og mål som libberitist, og så vel hans arbeid med selve komponisten:
"Jeg har ikke laget oversettelsen [av Beaumarchais], men mer en etterligning, eller mer som et utdrag. ... Jeg ble tvunget til å redusere de seksten opprinnelige karaktene til elleve, der to kunne spilles av en enkelt skuespiller, samt utelate en hel akt, og mange andre scener. ... Til tross for all iver og omsor fra både komponisten og meg, så blir ikke operaen en av de korteste. ... Unnskyldningen vår er mangfoldet av en utvikling ttil dette dramaet, ... å male et trofast bilde og vekke lidenskapen, og ... å tilby noe ny form for spetakel. ..."
Brurskanken
Brurskanken (sørsamisk: Brovrese) er et fjell i Vefsn kommune i Nordland. Det har en høyde på 1 447 meter over havet og er det nest høyeste fjellet i kommunen. Fjellet ligger øst i kommunen og fra toppen har man utsikt østover mot Sverige og vestover mot Helgelandskysten.
Områdene rundt fjellet er reinbeiteområder for samer. Fram til 1999 var Brurskanken reinbeitedistrikt et eget distrikt i Nordland reinbeiteområde, og flere samiske organisasjoner opp gjennom tidene har hatt navn etter distriktet. I dag er gamle Brurskanken reinbeitedistrikt en del av Jillen-Njaarke sijte reinbeitedistrikt, etter å ha blitt sammenslått med det gamle distriktet Brønnøy/Kvitfjell.
Lorenzo da Ponte
Wien og London
I 1788 bodde Da Ponte i huset Heidenschuß 316 (som i dag er et gateområde mellom Freyung og Hof), som var en del av den wieneriske erkebiskopen. Han leide en treromsleilighet. Når den østerrikske keiseren Joseph II i 1790 døde, miset Da Ponte støtten. Han ble oppsagt fra keiserens tjeneste i 1791 på grunn av intriger fordi han ikke fikk noen støtte fra den nye keiseren, Leopold. I august 1792, helt uten å kunne dra tilbake til Venezia hvor han ble forvist før slutten av 1794, dro han til Paris via Praha og Dresden med et anbefalingsbrev til dronning Marie Antoinette om at broren hennes, den avdøde keiseren Joseph II, som han hadde gitt til Da Ponte før sin død. På tur til Paris, for å lære om den forverrede politiske situasjonen i Frankrike og arrestasjonen av kongen og dronningen, bestemte han seg for å heller sette kursen mot London med ledsag av en venn, Nancy Grahl (som han etter hvert fikk fire barn med). Etter en prekulær start i England, og etter å ha prøvd en rekke jobber, inkludert som kjøpmann og italiensk lærer, ble han librettist ved King's Theatre i London, i 1803. Han forble i London med forskjellige teater- og publiseringsaktiviteter frem til 1805, når gjeld og konkurs fikk ham til å dra avgårde til USA med Grahl og barna de hadde fått sammen.
Brurskanken
Den første organisasjonen som fjellet ga navn til var Brurskanken samiske lag (1907), en av de tidligste sameforeningene i Norges historie. Det var ved stiftelsesmøtet for denne organisasjonen at den samiske organisasjonspionéren Elsa Laula, som var vokst opp i Sverige, for første gang opptrådte på norsk side av grensene. Hun gifta seg året etter med den lokale reindriftssamen Thomas Toven, og ekteparet tok det felles etternavnet Renberg. Elsa Laula Renberg ble etter dette boende på norsk side, deltok i Brurskankens reindrift, og hadde sin politiske hovedvirksomhet i Norge. Hun var sentral i stiftelsen av Brurskanken samiske kvinneforening fra 1910, verdens første samiske kvinneorganisasjon, som også arrangerte det første samemøtet i 1917.
Lorenzo da Ponte
Karrieren i Amerika
Da Ponte bosatte seg først i New York, og etter det Sunbury og Pennsylvania, der han en liten periode drev en dagligvarebutikk hvor han lærte bort italiensk og underholdt i noen forretninger i Philadelphia. Han dro tilbake til New York for å åpne en bokhandel. Han ble venn med Clement Clarke Moore som gjennom ham fikk utbetalt en utnevnelse som den første professoren i italiensk literatur ved Columbia College. Da Ponte var den første romersk-katolske presten som ble utnevnt til fakultetet, og den førse som ble oppdratt som en jøde. I New York introduserte han en opera hvor han og i 1825 produserte den første fulle forestillingen av Don Giovanni i USA der Maria García (som snart giftet seg med Malibran) sang Zerlina. Da Ponte introduserte også USA for Gioachino Rossinis musikk gjennom en konsertturné med niesen sin Giulia Da Ponte.
Brurskanken
Fjellet har senere gitt navn til «Brurskanken Turlag» som er en lokalforening av Den Norske Turistforening, og firmaet Brurskanken Rein som selger reindriftsprodukter.
Lorenzo da Ponte
Karrieren i Amerika
I 1823 når han var 79 år, ble Lorenzo Da Ponte en naturlig amerikansk statsborger. I 1833 når han var 84 år, grunnla han det første spesialbygde italienske operateatret i USA som finnes i New York, på det nordvestlige hjørnet av Leonard og Church gata. På grunn av Da Pontes manglende forretningsskarphet varte den bare tto sesonger, før hele selskapet måtte oppløses og teateret måtte selges for å kunne betale gjeld. I 1836 kom operahusets Nasjonalteater, men i 1839 ble bygningen brent ned selvom den ble fort gjennoppbygd og åpnet igjen. Den 29. mai 1841 ble bygningen ødelagt av brann igjen. Da Ponte sitt operahus var en forgjenger til New York Academy of Music og New York Metropolitan Opera.
Lorenzo Da Ponte døde i 1838 i New York, hvor det da ble avholdt en stor begravelsesseremoni som ble holdt i New Yorks gamle St. Patrick's katedral i Mulberry Street. Det er oppgitt kilder på at Da Ponte er gravlagt på Calvary Cemetery i Queens, der selve kirkegården ikke fant sted før i 1848. Andre kilder opplyser at Da Ponte ble gravlagt på nedre Manhattan Calvary Cemetery som har en stein som et minnesmerke.
I 2009 kom den spanske regissøren Carlos Saura ut med en italiensk film, Io, Don Giovanni, som er en fiksjon beretning om Da Pontes liv og librettoen for Don Giovanni.
Benjamin (andre betydninger)
Benjamin kan vise til:
Racine County
Racine County er et fylke i den amerikanske delstaten Wisconsin. Det ligger sørøst i staten ved Michigansjøen og det grenser mot Milwaukee County i nord, Kenosha County i sør, Walworth County i vest og mot Waukesha County i nord.
Racine Countys totale areal er 2,051 km² hvorav 1,188 km² er vann. I 2000 hadde fylket 188,831 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Racine som også er fylkets største by.
Fylket har fått sitt navn etter det franske navnet racine på elven Root River.
Daniel Braaten
Daniel Omoya Braaten (født 25. mai 1982) er en norsk fotballspiller som fra 31. desember 2020 er klubbløs. Braaten spilte 52 landskamper og scoret 4 mål for landslaget i sine 10 år på landslaget.
Karriere
Daniel Omoya Braaten spilte for fra han var seks år gammel. Han ble norsk mester med Skeid junior i 1999. Braaten gikk på idrettsfag ved Bjerke videregående skole fra 1998 til 2001, og fikk oppfølging av fotballtreneren Kjell Sverre Hansen Wold både som lærer og trener. Braaten debuterte i 1. divisjon for Skeid i 2000. Han ble tidlig kjent for sitt rykk og gjennombruddskraft, og fikk plass på U18-landslaget. Braaten utdannet seg til massør i løpet av denne tiden.
I 2003 ble Braaten kjent da han egenhendig tok ballen fra egen banehalvdel, rundet s kaptein Kjetil Rekdal og skåret 3-1-målet i kvartfinalen i NM. Daniel Fredheim Holm og Braaten var på prøvespill hos den franske toppklubben Lens uten at det ga kontrakt. hadde vært interessert i Braaten en tid. De hadde ham på prøvespill første gang i 2002, og la inn et bud til Skeid på 1,5 millioner i 2003. Skeid hadde Braaten på kontrakt og de hadde flere interessenter. De priset Braaten til seks millioner kroner. Rosenborg valgte å vente til kontraktstiden nærmet seg slutten, og i juli 2004, få måneder før kontrakten gikk ut, ble han kjøpt av Rosenborg for 2,5 millioner kroner.
2007
I februar 2007 ga Braaten beskjed til Rosenborg om at han ikke ville skrive en ny kontrakt med klubben. Grunnen var at han ønsker å bli Bosmannspiller for å øke egne muligheter til å spille for en klubb i utlandet. Braaten ble knyttet til Vålerenga i overgangsrykter, og VG mente at overgangen kunne skje allerede sommeren 2007. Den franske klubben RC Lens var til stede på landskampen mellom Norge og Ungarn, 6. juni, og NRK meldte at det var Braaten de tittet på. 31. juli 2007 ble det meldt at Braaten gikk til den engelske klubben Bolton, for rundt fem millioner kroner.