cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Årstad
Av viktige samfunnsinstitusjoner i bydelen må nevnes Høgskolen i Bergen på Kronstad og Brann stadion. Bydelen har også to videregående skoler Langhaugen videregående skole og Årstad videregående skole. Området bærer også preg av nærheten til Haukeland sykehus som er en viktig arbeidsplass, selv om dette ligger like over bydelsgrensen.
I Solheimsviken lå tidligere skipsverftet Bergen Mekaniske Verksted. Her er det i dag viktige næringslokaler med mange arbeidsplasser, det er det også videre sørover i Kronstadparken og på Mindemyren, der NRK Hordaland holdt i til tidligere Martens' bakeri før utflytting til Lars Hilles gate, og Tine meieri før dette flyttet til Espeland. I dette området er det også planlagt en storstilt fortetning med utbygging av boliger og næringslokaler i kommunens reguleringsplaner, slik man allerede har gjort med boligbygging i de tidligere industriområdene langs Damsgårdssundet.
Danmarksplass er et viktig sentrum i bydelen, opprinnelig anlagt som Kronstadtorget og tegnet av arkitekten Ole Landmark. Her skulle det være butikker og restauranter og boliger og bymessige kvartaler som i sentrum, og med en stor søyle i midten, men bare deler av prosjektet ble fullført før området druknet i biltrafikken. De viktigste delene som ble fullført er Forum kino, apoteket Bien og Krohnsminde idrettsplass, samt en del boliger og butikklokaler. Både kinoen og apoteket er nå nedlagt, og deler av idrettsanlegget er nylig revet.
Tidligere gikk det tog gjennom Bergensdalen fra Bergen sentrum til Nesttun og videre til Oslo og Os. I Årstad lå Kronstad stasjon og Minde stasjon. Det gikk også trikk til Fridalen og Minde fra sentrum. I dag har bybanen 7 holdeplasser i bydelen.
Bydelsgrenser
Årstad bydel ble opprettet i året 2000, da bydelen Landås ble slått sammen med den nordlige del av bydelen Løvstakken. Løvstakkens sørlige del ble samtidig slått sammen med bydelen Fyllingsdalen.
Grensen mellom Laksevåg i nord og Årstad i sør går ved Puddefjordsbroen. Frydenbølien ligger i Laksevåg, Gyldenprisveien i Årstad.
Arlanda lufthavn
Stockholm–Arlanda flygplats (IATA: ARN, ICAO: ESSA) er en internasjonal flyplass som ligger i Sigtuna kommune 40 km nord for Stockholm og 30 km syd for Uppsala.
Årstad
Bydelsgrenser
Grensen mellom Bergenhus i nord og Årstad i sør går ved Damsgårdsundet og Store Lungegårdsvannet østover til Møllendal kirkegård, Haukeland sykehus og Haukelandsbakken, som alle ligger i Bergenhus bydel. Alt sør og vest for dette ligger i Årstad.
Arlanda lufthavn
Utenrikstrafikken ble flyttet fra Stockholm-Bromma Airport til Arlanda i 1962, og i 1984 samlet SAS alle sine svenske operasjoner på Arlanda. Flyplassen hadde i 2014 22.44 millioner passajerere. Det er forbindelser til 154 destinasjoner. Når det gjelder passasjertrafikk er København største destinasjon, deretter følger London og Oslo.
Bertil Florman var flyplassens første sjef fra den ble innviet i 1959 til han gikk av med pensjon i 1963.
Grunnkretser i Kristiansund kommune
Grunnkretser i Kristiansund kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Kristiansund kommune, Møre og Romsdal, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Årstad
Bydelsgrenser
Grensen mellom Fyllingsdalen og Fana i sør og Årstad i nord går ved Krambua på Fjøsanger, slik at Grønnestølen og Kristianborgvannet hører til Årstad, Storetveit kirke og Storetveit hovedgård til Fana. Grensen følger så Storetveitveien sørover til Fantoftveien og opp til sørenden av Fantoft studentby, derfra østover til sørenden av Nattlandsåsen, Lerkerinden og Søndre Furudalen, som alle hører til Årstad, alt sør og vest for dette hører til Fana. Fantoft og Nattland studentbyer, Birkelundstoppen og hele Nattlandsfjellet hører dermed til Årstad.
Arlanda lufthavn
Ved utgangen av 2017, i desember, kunne det markeres at 26 millioner passasjerbevegelser hadde funnet sted
Årstad
Stedsnavn
Navnet «Årstad» kommer fra «Alrekstad» som var navnet på kongsgården som lå i området Årstad (nå del av Bergenhus bydel). Alrekstad har en historie som er eldre enn Bergen by, med spor tilbake til en kong Alrik som skal ha bodd der på 400-tallet. Alrekstad nevnes flere ganger i kongesagaene, og Harald Hårfagre, Håkon den gode og Olav Kyrre hadde kongssete her, og stedet omtales av Snorre i Heimskringla.
Arlanda lufthavn
Alternativ romfergelandingsplass
Stockholm-Arlanda Airport var en av nødlandingsstedene for NASAs Romferger.
Terminaler, flyselskaper og destinasjoner
Fra 2022 har bruk av terminaler blitt forandret vesentlig.
Årstad
Stedsnavn
I desember 1937 fremla postmesteren i Bergen et forslag fra postfullmektig Olav Senneberg om å kalle underpostkontoret Bergen-Årstadvollen for Bergen-Ålrekstad. Professor Gustav Indrebø fikk seg saken forelagt og svarte at ingenting talte imot, mens Alf Sommerfelt svarte: «Ålrekstad er en rekonstruert form av lignende art som Bjørgvin eller Nidaros, og en slik skrivemåte stemmer derfor ikke med den gjengse praksis av reglene.» Finansborgermesteren skrev da 4. januar 1938 at Just Bing i sin bok om Årstad hadde skrevet at navneformen Ålrekstad (Àlrekstaðir) hørte sagatiden til. «Men i 1300- eller 1400-tallet er formen blitt svekket til Aarestad, som gården kaldes langt ned i 1700-tallet. Lydutviklingen er helt og holdent norsk.» Ut fra dette syntes finansborgermesteren at det ville bli «en kunstig arkaisme å «oppfriske» den eldste navneform som...på helt naturlig vis er gått ut av norsk sprogbruk. «Ålrekstad» er ikke mere norsk enn «Årstad». Man kan derfor ikke anbefale navnet Bergen-Ålrekstad, men må tilråde at det ærede formannskap uttaler ønske om å beholde navnet Bergen-Årstadvollen. Det siste navn har dessuten den tungtveiende fordel at det også angir postkontorets beliggenhet.»
Historie
Etterhvert kom Alrekstad inn under Nonneseter kloster, og i 1528 ble eiendommen overdradd til Vincens Lunge og innlemmet i Lungegårdsgodset, inntil presten Ole Storm kjøpte den i 1701. Siden den gang har gården hatt ulike eiere, frem til den ble solgt til Bergen kommune i 1898. Dette ble blant annet gjort for å skaffe byen en sikker drikkevannskilde.
Arlanda lufthavn
Terminaler, flyselskaper og destinasjoner
Før 2020 bruktes terminal 2 og 5 for utenriks, de fleste inkludert SAS i terminal 5, noen inkludert British Airways og Finnair i terminal 2. Før 2020 bruktes terminal 3 og 4 for innenriks, terminal 3 for småfly og terminal 4 for store fly inkludert SAS. Under pandemien 2020-2022 gikk all trafikk i terminal 5.
Årstad
Historie
Området var først og fremst et jordbruksområde, og gårdsdrift var hovednæringsveien utover på 1700- og 1800-tallet. Årstad gård hadde en sentral plass. Både Haukeland gård og Møllendal gård lå i lengre perioder under Årstad. I en topografisk-statistisk samling fra 1779 nevnes både Årstad, Haukeland, Møllendal, Kalvedalen, Bjørndalen, Tarlebø, Hardbakke og Kobbeltvedt som eksisterende gårder i området. I samlingen fra 1779 omtales også kvegpesten som plaget Årstad og Fjøsanger. Friske dyr ble i løpet av få timer syke og døde, uten synlige tegn på skade – men i en fotnote bemerkes at en Årstad-beboer fortalte forfatteren at når han parterte det selvdøde kveget, fant han alltid en blodunderløpt, blå flekk på dyrekroppen. En svensk botaniker hadde undersøkt beitene uten å finne noe galt. Det var særlig den nyryddete plassen Ny-Damsgaard som var plaget av kvegpesten. Her bemerker forfatteren at gårdens utmark opp mot Haukelands- og Solheimsvannet består av myr og våtmark.
Arlanda lufthavn
Terminaler, flyselskaper og destinasjoner
Dette er situasjonen i august 2022:
Terminal 2
Kun internasjonal innenfor Schengen.
Årstad
Årstad sogn
Man regner med at det alt i Håkon den godes dager ble bygget en trekirke på kongsgården Alrekstad. Senere står det en steinkirke, Helligkorskirken, på kongsgården, omtalt første gang i 1349, men antatt bygget på 1100-tallet.
Arlanda lufthavn
Terminal 3 Regional
Lukket fra 2020.
Årstad
Årstad sogn
De tidligste kildene forteller at på gården Alrekstad stod fra gammelt en liten kirke av hugget kleberstein. Så sent som i 1653 skal den ha stått der, men ble revet tidlig på 1700-tallet. Steinen ble brukt dels til Bergen domkirke etter bybrannen i 1702, delvis til magister Ole Storms hus; han var daværende eier av Årstad. Ruiner etter Helligkorskirken var fremdeles synlige i 1736.
Arlanda lufthavn
Terminal 5
Innenriks og utenriks.
De fleste flyselskaper:
Årstad
Årstad sogn
Absalon Pedersson Beyer var sogneprest blant annet for Årstad sogn, og omtaler dette i sin dagbok 21. april 1564 da Årstad menighet fremdeles sognet til Helligkorskirken. Utover 1600-tallet forfalt kirken i slik grad at menigheten ble henvist til Birkeland kirke i Fana prestegjeld som sognekirke. Veien dit var så lang at menigheten i 1667 ved kongebrev fra kong Frederik 3. fikk tillatelse til å innlemmes i St. Jørgens sogn, dvs. den langt nærmere St Jørgen hospitalkirke i Bergen by. Men Fana motsatte seg dette med tanke på tapet i kirkeskatt. Thomas Gilbertsen Thamson (1619−72) som var sogneprest ved St. Jørgen, avslo derfor Årstad menighets henvendelse.
Årstads beboere sognet til Birkeland sogn i Fana prestegjeld frem til Fredrik 5. i kgl. reskript av 25. april 1749 da det ble flyttet til St. Jørgens hospital i Bergen: «''Friedrich den Femte, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug udi Slesvig, Holsten, Stormarn og Ditmarsken, Greve udi Oldenburg og Delmenhorst, Vor Gunst tilforn! Saasom Vores General-Kirke-Inspections Collegium til Os haver indleveret en af dig (dvs. biskop Pontoppidan forfattet og indset Forestilling, datert 24de Febr., udi hvilken du allerunderdanigst har berettet, at Aarstad Menighed, der ligger kort uden for Vort Kjøbstæd Bergen, fra mange Aar af, saavelsom og for dig haver klaget den Trang og Nød, de maa lide, for at nyde Guds Ords og Sakramenternes Delagtighed, som skal komme deraf at den gamle Aarstads Kirke, der skal have staaet nær ved Bergen, efter Reformationens Tid er bleven øde og de længstfraliggende Bønder henviiste til Birchelands Kirke, som er Annex under Phanøe Sognepræst; men da en Deel af dette Sogn skal strække sig til Bergens Stads-Port og beboes af Bønder, Kroe- og Haandværks-Folk, Møllere og deslige, har de ingenlunde villet søge Birchelands Kirke, af Aarsager: 1) At der er intet Rum og Ingen Kirke-Stole dem anviiste. 2) At Veien til Kirken er 1,5 Norske Miil, og saa vanskelig over mange steile Bierge og Vandløb, at de umulig kunne kom der med Liig, frugtsommelige Qvinder, gamle Folk og smaa Børn, g 3) at de derimod boe særdeles St. Jørgens Hospitals-Kirke ganske nær, hvorfore de skal idelig have søgt Prædiken, Altergang, Børne-Daab et cetera i Bergen, dog ikke bestandig ved nogen vis Kirke, men snart i St. Jørgens Hospital, snart i Domkirken og snart i Korskirken''.» Det forordnes i reskiptet at Årstads beboere skal betjenes av hospitalskirkens prest Jørgen Hatting. Men tiende måtte de fremdeles svare til sognepresten i Fana, inntil han enten døde eller ble forflyttet. Deretter ville hospitalspresten være «Aarstads Mænds bestandige Siele-Sørger». Det hele avsluttes: «''Befalendes dig Gud, skrevet paa vort Slot Christiansborg udi Vores kongelige Residents-Stad København den 2de Aprilis Anno 1749. Under Vor kongelige Haand- og Signet Friedrich R.''»
Dermed ble Årstad menighet omsider underlagt St. Jørgens hospitalspresteembete i Bergen, med hospitalspresten som sogneprest i Årstad menighet. Det rådet da en viss usikkerhet om hvilke områder som hørte inn under sognet, og et ting ble holdt i 1752 på Møllendal, der representanter for alle gårdene i området fikk velge om de ville tilhøre Birkeland eller St. Jørgen i Bergen. Hospitalskirken ble foretrukket av representantene fra Slettebakken, Årstad, Landås, Haukeland, Møllendal, Kronstad, Solheim, Harebakken, Kobbeltvedt og Tarlebø med sine underliggende plasser. Slik ble det nye Årstad sogn skapt, og i 1886 vedtatt at Årstad skulle utgjøre et eget prestegjeld i Midthordland prosti, altså uavhengig av Hospitalskirken. Årstad kirke ble vedtatt bygget på Kronstadhøyden i 1888, og innviet 26. november 1890 av biskop F.W. Hvoslef. Andreas Christie på Haukeland gård avga grunn og vei til kirkebygget. Ved innlemmelsen av Årstad herred i Bergen kommune i 1915, ble Årstad sogn opptatt som bymenighet og overført fra Midthordland prosti til Bergen domprosti. Folketallet i Årstad sogn vokste fra 5 000 i 1900 til 20 000 i 1925 og 45 000 i 1950, og var dermed landets største menighet.
Møllendal kirkegård ble innviet 7. september 1874. Solheim kirkegård ble innviet i 1917, og i 1920 ble Solheim kapell oppført, tegnet av Sigurd Lunde. Gyldenpris ble utskilt som egen menighet i 1928, og 12. februar 1939 ble St. Markus kirke vigslet på Gyldenpris av biskop Andreas Fleischer. 6. mai 1937 ble Fridalen kirke vigslet som en kombinert interrimskirke og menighetshus for søndre deler av Årstad sogn. Menigheten ble skilt ut som eget prestegjeld i 1957, og fikk da et femkantet tilbygg i sør med sakristi og prestekontor. 23. september 1956 ble Solheim kirke vigslet av biskop Ragnvald Indrebø. Landås kirke ble innviet i 1966, tegnet av Ola Kielland, og Slettebakken kirke ble innviet 20. desember 1970, tegnet av Tore Svearm.
Kommunale grunnskoler
Elevene på Nattlandsfjellet går på Nattland skole (barne- og ungdomsskole) i Fana, og mange elever fra Minde og Slettebakken går på Storetveit skole i Fana på ungdomstrinnet. Elevene på Haukeland skole i Bergenhus går på Gimle skole på ungdomstrinnet, og elevene fra Storetveit i Fana går på Minde skole på barnetrinnet.
Demografi og levekår
Bydelen Årstad er inndelt i åtte levekårsoner, som i tillegg inkluderer 3 grunnkretser i bydelen Bergenhus (Fløen, Møllendal og Haukeland sykehus) og 1 grunnkrets i bydelen Laksevåg (Gyldenpris). For detaljer om hvilke grunnkretser som inngår i hver levekårsone, se tabell i avsnittet Grunnkretser.
Tabellen viser samlet levekårsindeks for hver levekårsone i Årstad bydel i 2011, folketall i 2011 og 2015 og prosentvis befolkningsendring, prosentvis aldersfordeling og andel ikke-vestlige innvandrere i hver sone. Lav verdi på levekårsindeksen indikerer gode levekår. Indeksen baseres på følgende 11 indikatorer: 1. Sosialhjelp til unge 2. Barnevernstilfeller 3. Utdanningsnivå 4. Bruttoinntekt 5. Barnefattigdom 6. Barneflytting ut av området 7. Kommunale boliger 8. Kriminalitet 9. Uførepensjon 10. Sykefravær og 11. Dødelighet.
Det er verd å merke seg at både sonen med best score (Nattlandsfjellet) og sonen med dårligst score (Solheim nord) i Bergen kommune ligger i bydelen Årstad.
Årstad har 26,1 % av den ikke-vestlige innvandrerbefolkningen i Bergen kommune, og 14,9 % av den totale folkemengden i kommunen (2011).
Årstads andel av kommunens befolkning etter alder (2011):
Levekårsonenes andel av Årstads befolkning etter alder, og levekårsonenes andel av Årstads ikke-vestlige innvandrerbefolkning (2011): 1 Leses som at 10,6 % av innvandrerne i Årstad bor på Kronstad, 7,4 % på Landås, osv.
Politikk
Kommunestyrevalget i 2011 ga følgende resultat for kretsene i Årstad bydel (stemmetall # og velgerandel %):
Det var 28 873 stemmeberettigede velgere i Årstad bydel, som utgjør 14,4 % av Bergen kommunes totale velgermasse. Det ble avgitt 17 061 godkjente stemmer som gir en valgdeltagelse på 59,1 %. Dette inkluderer ikke blanke og forkastede stemmer (totalt 920 stemmer i Bergen kommune samlet) og stemmer som ikke ble kretsfordelt (totalt 4 682 stemmer i Bergen kommune samlet). Om man anslagsvis legger til 14,4 % av disse var den reelle valgdeltagelsen i Årstad bydel 61,9 %.
Arbeiderpartiet ble det største partiet i bydelen med en oppslutning på 29,9 %, Høyre nest størst med 27,3 % og Venstre tredje størst med 9,5 %. Bydelen hadde en borgerlig overvekt på 6,6 prosentpoeng. I Bergen kommune samlet var den borgerlige overvekten 18,5 prosentpoeng.
H, Frp, KrF og V gikk alle til valg for et borgerlig byråd. V ble ikke med etter valget da de ønsket et byråd uten Frp, så H, Frp og KrF fortsatte i flertallsbyråd som sist.
Dødelig våpen
Dødelig våpen (originaltittel: Lethal Weapon) er den første av en serie amerikanske actionfilmer som ble utgitt i 1987, med Mel Gibson og Danny Glover i hovedrollene som et par detektiver i Los Angeles Police Department (LAPD).
Oppfølgerne er Dødelig våpen II (1989), Dødelig våpen 3 (1992), Dødelig våpen 4 (1998). Filmen er ansett som et godt eksempel på buddy cop film-sjangeren.
Handling
Historien begynner kvelden 14. desember, 1987 med et tilsynelatende selvmord av Amanda Hunsacker (Jackie Swanson), som er datteren til Michael Hunsacker (Tom Atkins), som er en gammel krigskamerat av LAPD Detective-Sergeant Roger Murtaugh (Danny Glover).Roger Murtaugh er en veteran med 20 års tjeneste i politiet, og blir motvillig beordret til å jobbe med en ny partner på 50-årsdagen. Partneren er 37 år gamle Detective-Sergeant Martin Riggs (Mel Gibson), som mistet konen i en bilulykke tre år tidligere (senere avslørt som mord i Leathal Weapon 2). Som resultat er Riggs selvmorderisk og på grensen til å være alkoholiker og har blitt så hensynsløs at han er ansett som et «dødelig våpen». Murtaugh tror først at den nye partneren bare spiller gal for å bli førtidspensjonert og er forskrekket når han finner ut at han virkelig er «sinnssyk». Men kort tid etterpå er han takknemlig for at den nye partneren redder livet hans.
Mens Riggs og Murtaugh avdekker mer om Shadow Company sitt nettverk blir medlemmene av Shadow Company mer voldelige og kidnapper datteren til Murtaugh, Rianne, for å presse dem til å fortelle hvilken av narkotikalastene som er blitt avslørt. Riggs, som først blir fanget av McAllister og torturert med elektrosjokk, kommer seg fri og frigjør både Murtaugh og Rianne. Etter dette går de til krig mot Shadow Company og skyter flesteparten av ligaen. McAllister blir fanget i en bilulykke, men sprenger seg selv og heroinet med en håndgranat. Både Riggs og Murtaugh skyter Mr. Joshua etter at Riggs banker ham i en slåsskamp på plenen foran huset til Murtaugh.
Murtaugh og Riggs er ved slutten av filmen gode venner, og Riggs tilbringer juledagen hos Murtaugh med Rogers familie; Riggs tar med seg hunden Sam for å være selskap til Murtaugh familiens katt, Burbank. Riggs gir Murtaugh en symbolsk gave, en pistolkule som han til da hadde planlagt å bruke til å begå selvmord.
Alternativ versjon
I tillegg til kinoversjonen ble det utgitt en utvidet «Director's Cut»-versjon av filmen på video og DVD. Director's Cut-versjonen er 7 minutter lengre (117 minutter) enn kinoversjonen (110 minutter) og har ekstra scener. En av scenene viser Riggs der han konfronterer en snikskytter som har skutt flere barn på en lekeplass. Riggs går ut på lekeplassen, tilsynelatende uten frykt for sitt liv, og skyter snikskytteren med pistolen sin.
Jønsberg videregående skole
Jønsberg videregående skole ligger i Romedal i Stange kommune på østsida av Mjøsa i Innlandet. Skolen tilbyr fagutdanning i naturbruk og studiekompetanse. Den gir mulighet til fordypning i jordbruk, husdyrbruk, skogbruk, økologisk jordbruk, friluftsliv, hest, sports og familiedyr, matematikk, kjemi og biologi. Skolen ble opprettet som landbruksskole 1847, og byttet navn fra Jønsberg landbruksskole til Jønsberg videregående skole i 2008.
Historie
Ved resolusjon av 26. februar 1847 ble gården Jønsberg solgt til Hedemarkens amt for 24 000 riksdaler for å brukes som landbruksskole. Skolens første bestyrer var Fabian Gustaf Norström fra Södermanland i Sverige. Den var en av den tids mest ansette landbruksskoler, men ble nedlagt 1870. Allerede året etter ble en ny skole opprettet, og den er fremdeles i virksomhet. 1895 ble skolen utvidet, idet man bygget ny skolebygning og bestyrerbolig, samt stabbur, meieri og bryggerhusbygning.
Den kjente ugrasbekjemperen Emil Korsmo (1864–1953) gikk her 1885-87.
Hughes County
Hughes County er navnet på to fylker i USA:
Terra-skandalen
Terra-saken var en finansskandale i Norge i 2007 som først involverte meglerhuset Terra Securities og nordlandskommunene Rana, Narvik, Hemnes og Hattfjelldal. De fire nordlandskommunene hadde lånt penger med sikkerhet i fremtidige kraftinntekter og investert pengene i kompliserte fondsprodukter med høy risiko i USA gjennom Citigroup. Saken ble først kjent i mediene da journalist Morten Hofstad i Finansavisen begynte å skrive om saken i slutten av oktober 2007. Senere viste det seg at kommunene Vik, Bremanger, Haugesund og Kvinesdal også hadde gjort lignende investeringer. I oktober 2011 ble det kjent at dette også gjaldt Akershus fylkeskommunale pensjonskasse og Langen Invest.
Terra Securities’ reaksjon
Terra Securities satte igang en intern granskning av hva som hadde skjedd og konkluderte med at de hadde gjort en feil ved ikke å ha opplyst om den såkalte triggermekanismen, som gjorde at Citigroup kunne oppløse strukturen dersom verdien falt under 55 %. Selskapet tilbød derfor kommunene å holde dem skadesløse for investeringene som ble gjort i juni 2007. De ville således gå tilbake til den avtalen de hadde før det tidspunktet og få tilbakebetalt det de hadde betalt inn i kontantsikkerhet. Kommunene ville fremdeles sitte med et urealisert tap på ca. NOK 150 millioner på investeringene som var gjort inntil sommeren 2007, men med mulighet for at disse investeringene ville ta seg opp igjen. Dette tilbudet ble avvist av kommunene.
Granskning
Kommunalminister Magnhild Meltveit Kleppa engasjerte fylkesmannen i Nordland for å vurdere om de fire Nordlandskommunene hadde brutt loven da de investerte fremtidige kraftinntekter på denne måten. Fylkesmannen henvendte seg samtidig til de andre kommunene i fylket for å sjekke om flere kommuner hadde gjort lignende investeringer. Samtidig var Kredittilsynet i gang med å granske Terra Securities, og 28. november kom de med et forhåndsvarsel om at de ville inndra konsesjonen til selskapet.
Konkurs
Varselet fra Kredittilsynet om at selskapet ville miste konsesjonen førte til at styret i selskapet besluttet å melde oppbud 28. november 2007. Dokumenter fra Oslo byfogdembete viste at det var krav mot selskapet på over 600 millioner kroner, mens samlet verdi på aktiva var på 219 millioner norske kroner. Advokat Jon Skjørshammer, som var oppnevnt som bobestyrer, sa på en pressekonferanse 29. november at kommunene stilte bakerst i køen blant andre uprioriterte krav. Han sa at «det er lønninger og skatter og avgifter som har første prioritet, og da blir det ikke så mye igjen til kommunene».
Omdømme
Omdømmet til Terra-Gruppen og Terra Securities ble svekket som følge av saken. Terra-Gruppen avbrøt en pågående reklamekampanje som følge av avsløringene. Et av styremedlemmene i Terra-Gruppen, Sverre Leiro, som var konsernsjef i NorgesGruppen, trakk seg fra styret 23. november fordi han var redd saken skulle skade NorgesGruppen.
Konklusjonen til Fylkesmannen i Nordland
21. januar 2008 konkluderte Fylkesmannen i Nordland, Ola Bjerkaas, med at «de fire kommunene har opptrådt i strid med kommuneloven § 52. Bestemmelsen forbyr at kommunene foretar finansinvesteringer som innebærer vesentlig finansiell risiko. Det er også funnet mangler ved kommunenes finansforvaltningsreglement.» I tillegg hadde Rana, Narvik og Hattfjelldal brutt kommuneloven § 54, som setter forbud mot overdragelse av skatter og avgifter.
Ytterlige finanstap for Bremanger
Rådmannen i Bremanger kommune hadde i tillegg til Terra-avtalen også inngått en langsiktig såkalt derivatavtale med Danske Bank i 2006/2007. I 2013 hadde denne avtalen kostet Bremanger 80 millioner kroner. Kommunen arbeidet for å få avtalen kjent ugyldig gjennom rettsapparatet.
Sweedie Goes to College
Sweedie Goes to College er en stumfilm (komedie) fra 1915 regissert av Richard Foster Baker, med Gloria Swanson i hovedrollen.
Handling
Sweedie, en kokk, leser en annonse i avisen om at en jobb som hushjelp ved en skole kan gi henne en studieplass, i bytte mot at hun gjør en del arbeidsoppgaver ved skolen. Hun søker på jobben, og blir snart akseptert. På college er soveplassene hennes i en stor sovesal, sammen med flere andre studenter. Men om natten når Sweedie sover, lager de andre kvinnene litt mat. Men forstanderinne som er ansvarlig for internatet blir vekket av bråket deres. Men når de hører henne nærme seg legger de maten i Sweedies seng, og later som de sover. Forstanderinnen oppdager all maten, og skjeller ut den uskyldige Sweedie ettersom all maten lå i hennes seng.
Etter at forstanderinne har forlatt sovesalen oppstår det en pute-krig, som Sweedie vinner. Neste dag mottar hun en beskjed fra kjæresten sin, som ber henne møte ham klokken 23:00 - slik at de kan stikke av sammen. Han skriver også at han kommer til å gå med maske, og råder henne til å gjøre det samme. Men en annen student mottar også en lignende melding fra kjæresten sin. Resultatet blir at de nesten ender opp med å gifte seg med helt feil kjæreste.
Muflon
Muflon (Ovis gmelini) er en art i slekten sauer (Ovis), som videre inngår i gruppen sauer og geiter (Caprini) i kvegfamilien (Bovidae). Den stammer fra områdene sørøst for Svartehavet og sør for Kaspihavet, men er også introdusert til Europa og Kypros. Habitatet består av mer eller mindre tørt fjellandskap i høyder over 1 000 moh. To underarter anerkjennes.
Nominatformen regnes som progenitor for den nå utdødde europeiske muflonen (O. musimon) og tamsauen (O. aries). Arten kan pare seg med alle andre sauer, inkludert tamsau, og få levedyktig avkom.
Biologi
Muflon består som to distinkte underarter, som helst skiller seg i størrelse, utfarging og utbredelse. Armeniamuflon (nominatformen) har størst utbredelse og er fysisk noe større enn den andre underarten. Underarten er også reintrodusert flere steder. Væren har en kroppslengde på cirka 128–140 cm og en skulderhøyde på cirka 83–91 cm. Halen utgjør cirka 11–13 cm. Han veier typisk 55–67 kg og har tykke horn som kan bli opptil 85 cm lange. Horna vokser opp og til sidene med de krøller bakover og etter hvert innover. Søya har en kroppslengde på cirka 124–128 cm og veier typisk 35–45 kg. Hun kan være kollet eller ha korte horn. Pelsen er kort og rødlig brun. Væren har gråaktig sal. Mulen, buksiden og nedre del av ekstremitetene er gråhvite til hvite. Brystet, øvre del av ekstremitetene og nedre del av flankene har innslag av mørkebrunt, og mer så hos væren enn søya.
Anatoliamuflon svært begrenset utbredelse og er i snitt noe mindre enn den nominatformen. Væren har en kroppslengde på cirka 105–140 cm og en skulderhøyde på cirka 83–91 cm. Halen utgjør cirka 11–13 cm. Han veier typisk 45–74 kg og har tykke horn som kan bli opptil 77 cm lange. Horna vokser opp og til sidene med de krøller bakover og etter hvert innover. Søya har en kroppslengde på cirka 124–128 cm og veier typisk 35–40 kg. Hun er som regel kollet. Pelsen er kort og blekbrun, men mer rødbrun om vinteren. Væren har gråaktig sal. Mulen, buksiden og nedre del av ekstremitetene er gråhvite til hvite. Brystet, øvre del av ekstremitetene og nedre del av flankene har innslag av mørkebrunt, og mer så hos væren enn søya, men mindre enn hos nominatformen.
Inndeling
Inndelingen følger i hovedsak Faysal Bibi (2013) og Castelló (2016), men med enkelte justeringer i henhold til nyere forskning, som Mori, Nerva & Lovari (2019).
Schönau-Berzdorf
Schönau-Berzdorf auf dem Eigen eller Schönau-Berzdorf er en kommune i den østlige delen av Landkreis Görlitz i Direktionsbezirk Dresden i Fristaten Sachsen. Kommunen ligger i det historiske landskapet Eigen, og er en del av forvaltningsfellesskapet Bernstadt/Schönau-Berzdorf. Kommunen har 1 680 innbyggere (31. desember 2008).
Schönau-Berzdorf ligger i den østlige delen av kretsen, ca 9 km sørvest for Görlitz og 15 km øst for Löbau. Bundesstraße 99 og grensen mot Polen er like øst for kommunen. Kommunen grenser opp mot den sørvestlige delen av Berzdorfer See, som ble dannet som følge av driften av brunkullgruven i Berzdorf.
Kommunen består av distriktene Kiesdorf auf dem Eigen og Schönau-Berzdorf auf dem Eigen. Det sistnevnte ble opprettet i 1963 gjennom en sammenslåing av Schönau auf dem Eigen og Berzdorf auf dem Eigen. Fjellandsbyen Neuberzdorf for brunkullarbeidere ble i 1920 opprettet mellom Schönau og Berzdorf, og eksisterte frem til 1989.
Schönau-Berzdorf var en kommune i Kreis Görlitz fra 1952 til 1990, og i Landkreis Görlitz fra 1990 til 1994. Fra 1. august 1994 frem til 1. august 2008 var den vært en del av i Landkreis Löbau-Zittau, og siden 1. august 2008 har den vært en del av Landkreis Görlitz.
Lori Singer
Lori Singer (født 6. november 1957) er en amerikansk skuespiller. Hun er kjent for filmen Footloose, der hun spilte rollen som Ariel.
McIntosh County (Oklahoma)
McIntosh County er et fylke i den amerikanske delstaten Oklahoma. Det ligger i den østlige delen av staten og det grenser mot Muskogee County i nord og øst, Haskell County i sørøst, Pittsburg County i sør, Hughes County i sørvest, Okfuskee County i vest og mot Okmulgee County i nordvest.
Reserva do Iguaçu
Reserva do Iguaçu er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Quincy Jones
Quincy Jones (dåpsnavn Quincy Delight Jones jr.; født 14. mars 1933) er en amerikansk plateprodusent, musiker og låtskriver.
I løpet av sine år i underholdningsindustrien har Jones mottatt 79 Grammy Award-nominasjoner, vunnet 27 Grammy Awards samt æresprisen Grammy Legends Award i 1991. For sitt virke som komponist, arrangør, dirigent og produsent ble han i 2013 innvalgt i Rock and Roll Hall of Fame.
Quincy Jones ble først kjent som jazzmusiker, men er mest kjent som produsent for de gjennom alle tider mestselgende platene: Thriller av popmusikeren Michael Jackson og veldedighetssangen We Are The World.
Quincy Jones ble født i Chicago i Illinois i USA. Allerede i barneskolen oppdaget Jones musikken da han begynte å spille trompet. Da han var ti år flyttet familien til Bremerton i Washington, hvor Jones ble venner med en ung Ray Charles som senere lærte Jones blindeskrift. De to guttene dannet en duo og spilte ved lokale brylluper og i jazzklubber i det som nå er kjent som Pioneer Square-distriktet i Seattle.
I 1951, da han var 18 år, vant Jones et stipend til Boston Conservatory, Schillinger House i Boston, men han oppga studiene da han mottok et tilbud om å turnere som trompetist med den legendariske orkesterlederen Lionel Hampton. Mens Jones var på turne med Hampton og hans orkester oppdaget Jones at han hadde et uvanlig og unikt talent til å arrangere sanger. Jones flyttet til New York City hvor han fikk flere oppdrag som frilanser med å arrangere sanger for sangere som Sarah Vaughan, Count Basie, Duke Ellington, Gene Krupa og hans gamle venn Ray Charles.
I 1956 turnerte Jones igjen som trompetist og musikalsk leder for Dizzy Gillespie Band i Midtøsten og Sør-Amerika sponset av det amerikanske utenriksdepartementet. Da han kom tilbake til USA, fikk han en kontrakt med plateselskapet ABC Paramount Records og han begynte sin innspillingskarriere som leder av sitt eget orkester. Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame og ble i 1996 tildelt MusiCares Person of the Year.
Quincy Jones har vunnet 27 Grammy Awards.
I 1961 blir han A&R hos Mercury Records og visepresident i 1964 – den første afroamerikaneren noensinne.
I 1966 arrangerer og dirigerer Count Basie Storband for Frank Sinatra i Las Vegas. Han arrangerer også sangen I Wanna Be Loved på albumet Songs from The Swinger and Other Swingin' Songs med Ann-Margret.
I 1969 skifter han valsen «In Other Words» til 4/4 og kaller den for «Fly Me to the Moon», den blir en hit.
Jones ble i 2014 utnevnt til 2. klasse (sølv) av den sørafrikanske Ordenen O. R. Tambos følgesvenner for sin innsats mot apartheid.
Sørbindalen
Sørbindalen er en del av Bindal kommune i Helgeland, Nordland, på sørsiden av Bindalsfjorden.
Administrativt sognet Sørbindalen til Nordre Trondhjems amt, men dette ble avviklet i 1852, da hele herredet ble lagt til Nordland.
Ribeirão Claro
Ribeirão Claro er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Kappa (mytologi)
Kappa (河童, noen ganger kalt Gataro 川太郎) lever ifølge japansk mytologi i små vann og elver, og har derfor svømmehud på hender og føtter. De er på størrelse med et menneskebarn, men kroppen minner mer om en apes eller en frosks. Bilder viser ofte at kappa har skjellet hud som varierer i farge fra gul til grønn eller blå.
Kappa i moderne tid
Kappa er populære figurer innen japansk animasjon, barneleker og litteratur. De blir i dag oftere avbildet som søte og tegnefilmaktige, enn som monstre.
Kappa har dukket opp i flere litterære sammenhenger. En av de mest kjente er Akutagawa Ryunosukes novelle "Kappa" (カッパの三平). Kappa var også inspirasjonskilden til skapningen i filmen Ringu. En serie av korte animasjoner som ble vist på japansk TV, 河童の飼い方 (Hvordan oppdra en kippa) viser de humoristiske prøvelsene en ung mann må gjennomgå mens han prøver å oppdra en kappa som kjæledyr.
Okmulgee County
Okmulgee County er et fylke i den amerikanske delstaten Oklahoma. Det ligger i den østlige delen av staten og det grenser mot Tulsa County i nord, Wagoner County i nordøst, Muskogee County i øst, McIntosh County i sørøst, Okfuskee County i sørvest og mot Creek County i nordvest.
Kommunalt foreldreutvalg
Kommunalt foreldreutvalg (KFU) er utvalg som har sin basis i foreldrenes arbeidsutvalg ved skolene i Norge.
Okmulgee County
Okmulgee Countys totale areal er 1 819 km² hvorav 14 km² er vann. I 2000 hadde fylket 39 685 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Okmulgee.
Kommunalt foreldreutvalg
Kommunale foreldreutvalg finnes i ca. 200 av Norges kommuner. KFU er ikke lovpålagt og er initiert og valgt fra Foreldrerådets arbeidsutvalg (FAU) ved skolene. Normalt arbeider et kommunalt foreldreutvalg med felles skolesaker i kommunen og representerer på den måten foreldre og FAU i forhold til administrativ og politisk ledelse i kommunen.
Kommunale foreldreutvalg er normalt ikke en del av den kommunale styringstruktur i kommunene, men i noen kommuner har KFU møte og talerett overfor utvalg og komitéer i kommune-/bystyret.
KFU befinner seg funksjonelt mellom FAU ved grunnskolene og Foreldreutvalget for grunnskolen.
Anyang (Anyang)
Anyang (kinesisk: 安阳县; pinyin: Ānyáng Xiàn) er et fylke i byprefekturet Anyang i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 1,120,440 innbyggere i 1999.
Kulturminner
Huletempelet Lingquansi (Lingquansi shiku, 灵泉寺石窟), Xiudingtempelets pagode (Xiuding si ta, 修定寺塔) og Xiaonanhai-huletempelet (Xiaonanhai shiku, 小南海石窟) (Nordlige Qi-dynasti) står på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Vormstad
Vormstad er en bygd i Orkland kommune i Trøndelag som ligger mellom Fannrem og Svorkmo. Elven Vorma renner ut i Orkla i Vormstad, noe som har gitt stedet sitt navn. Fylkesvei 65 går gjennom Vormstad. Stedet er spesielt kjent for det gode laksefisket i elva Orkla. Bygda ble regnet av Statistisk sentralbyrå som et tettsted inntil 2012, da beregningsmetodikken ble endret.
Zähringerløvens orden
Zähringerløvens orden (tysk: Orden vom Zähringer Löwen) var en orden tildelt i det tyske Storhertugdømmet Baden. Ordenen ble innstiftet 22. januar 1809 av storhertug Karl Ludvig Fredrik til belønning av trofast innsats, enten denne var sivil eller militær. Ordenen ble innstiftet til minne om hertugene av Zähringen, hvis slekt storhertugen tilhørte. Zähringerløvens orden ble tildelt så lenge Baden var et monarki, det vil si inntil 1918.
Inndeling
Zähringerløvens orden var opprinnelig inndelt i tre grader. Kommandørgraden ble i 1840 delt i to klasser, der 1. klasse var med bryststjerne og 2. klasse uten. I 1866 ble også riddergraden delt i to klasser. Etter dette besto Zähringerløvens orden av fem trinn:
Insignier
Ordenstegnet for Zähringerløvens orden består av et grønnemaljert kors med spenner i korsvinklene. Midtmedaljongen bærer et bilde av ruinen av Zähringer-slektens stamborg i flerfarget emalje. Baksiden bærer en løve på rød grunn. Løven ga ordenen navn. Ordenens motto, «FÜR EHRE UND WAHRHEIT» (for ære og sannhet), var plassert i omskrift rundt midtmedaljongen. For de lavere grader var innskriften plassert på baksiden, rundt løven, mens ordensstjernen for høyere grader hadde omskriften på forsiden, rundt midtmedaljongen med tårnet. Ordensbåndet er grønt med smale striper i guloransje ved kantene.
Fra 1866 kunne ordenen tildeles med sverd for militær fortjeneste. I 1815 ble det tilføyd eikeblad med bokstaven L, som et tilleggstegn. Bokstaven falt bort i 1866.
Tildeling
Zähringerløvens orden ble tildelt innbyggere av Baden og også utlendinger, blant annet i diplomatisk sammenheng.
Manfred Queck
Manfred Queck (født 10. august 1941 i Johanngeorgenstadt, død 1. juli 1977) var en tysk skihopper som konkurrerte for Øst-Tyskland. Han representerte SC Dynamo Klingenthal.
Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka fra 1966 til 1969, med 12.-plass i 1967/68 som beste sammenlagtplassering. Hans beste plassering i enkeltrenn var 5.-plass i Garmisch-Partenkirchen 1. januar 1967 og i Oberstdorf 29. desember 1968. Han var med i OL i Grenoble i 1968, der han ble nummer 4 i storbakken i Saint-Nizier og nummer 14 i normalbakken i Autrans.
Hovinsholm
Hovinsholm er en storgård på Helgøya i Ringsaker.
Hovinsholm het i gammel tid Hofvin, tempelenga, sammensatt av hof og vin. Tillegget holm har navnet fått på 1600-tallet, da gården ble bebodd av adelsfolk. Det var på den tiden mote å endre herregårdenes navn, slik at de fikk større likhet med de danske herregårdenes navn (Sammenlign Elingård i Onsøy, Fossesholm på Eiker, Holmegård ved Mandal og Lundegård i Vanse). I de fleste tilfeller slo ikke disse forbedringene av navnene gjennom; navnet Hovinsholm hører til unntagelsene.
Syd for gården ligger Hovinsholmen. Hovinsholmformasjonen er det moderne navnet på det som før var kjent som Hovinsholmskifer. .
Maudheimvidda
Maudheimvidda er den vestligste delen av Dronning Maud Land i Antarktis og strekker seg fra 20° vest til Jutulstraumen omtrent ved nullmeridianen. Området ble undersøkt og kartlagt under den Norsk-britisk-svenske antarktisekspedisjonen (Maudheimekspedisjonen) fra 1949 til 1952. Norsk Polarinstitutt utga i 1963 topografisk kart i målestokk 1:1 000 000 over området.
Kyststrekningen fra 16° 30' vest til 5° øst kalles Kronprinsesse Märtha Kyst.
Ragnvald Indrebø
Ragnvald Indrebø, (født 22. november 1891 i Os i Hordaland, død 26. juni 1984) var biskop i Bjørgvin bispedømme fra 1948 til 1961. Indrebø var morfar til Ragnar Hovland.
Biografi
Etter teologisk embetseksamen hadde Indrebø en variert tjeneste i skole, kirke og organisasjonsliv:
Parallelt med tjenesten var han lærer på Menighetsfakultetet. Fra 1938 til han ble biskop var han redaktør av Luthersk Kirketidende. Under andre verdenskrig var han fra 1942 medlem av Den midlertidige kirkeledelse etter at prestene hadde lagt ned sin tjeneste i protest mot nazistyret. I 1947 kom han på andreplass i menighetsrådenes avstemning om hvem som skulle bli biskop i Hamar bispedømme. Det var Kristian Schjelderup som ble utnevnt.
Forfatter
Indrebø er kjent som bibeloversetter. Sammen med sin bror Gustav Indrebø oversatte han Bibelen til nynorsk i den utgaven som kom i 1938. Utgaven har fått kallenavnet Indrebøbibelen. Men han skrev også andre bøker:
Salmedikter
I Norsk Salmebok og Norsk salmebok 2013'' finner vi en salme som Indrebø har oversatt:
Kirkevigsler
Som biskop fikk Ragnvald Indrebø stå for en rekke kirkevigsler:
Bruce-medaljen
Bruce-medaljen er en medalje deles ut årlig av Astronomical Society of the Pacific for bidrag innen området astronomi. Medaljen har fått sitt navn etter Catherine Wolfe Bruce og ble første gang delt ut i 1898.
Fruitopia
Bruken av merkenavnet Fruitopia fortsetter gjennom forskjellige drikkevarer i en rekke land, blant annet noen McDonald's-restaurantsteder i USA, som bærer drikken til i dag. I Norge benyttes Fruitopia som merkevare for en rekke produkter og næringsliv som ikke er tilknyttet Coca-Cola Company, blant annet et selskap for bedriftsrådgivning.
Bruce-medaljen
Eksterne lenker
Fortegnelse over medaljemottakere, Sonoma State University
Fylkesvei 8122
Fylkesvei 8122 går mellom Wesselborgen og Prestebukta i Kirkenes. Veien er 1,3 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 367 (Finnmark).
Bydeler i Tromsø
I Tromsø overlapper bydelene ofte hverandre ettersom det ikke fins klart definerte bydelsgrenser. Det er fordi byen ikke er delt opp i formelle, administrative bydeler.
Ribeirão do Pinhal
Ribeirão do Pinhal er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Shanyang (Jiaozuo)
Shanyang (kinesisk: 山阳区; pinyin: Shānyáng Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Jiaozuo i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina.
Den har et areal på 74,4 km² og hadde ca. 250.000 innbyggere i 2002. Det er sentrum for lokalregjeringen i Jiaozuo.
Polysakkarid
Polysakkarider er en sukkerpolymer som består av langkjedete molekyler, satt sammen av mange monosakkarider. Polysakkarider kalles også langsomme karbohydrater, fordi de ikke tas så hurtig opp i kroppen.
Polysakkarider bygges opp av flere titalls forskjellige sukkerenheter (monosakkarider), som hver består av 3-7 karbonatomer. Disse kan settes sammen (med oksygenatomer) på utrolig mange måter og danne lange kjeder, fra de korteste disakkaridene (som består av kun to monosakkarider) til de virkelig komplekse polysakkaridene, som kan bestå av opp mot en million sukkerenheter.
Polysakkarider kan dannes i et nesten uendelig antall varianter. De fire forskjellige nukleotidene, som er byggesteinene i DNA, kan bare gi opphav til 24 forskjellige tetranukleotider. Til sammenlikning kan fire forskjellige monosakkarider settes sammen til hele 35 560 forskjellige tetrasakkarider. Monosakkaridene har altså langt flere innbyrdes bindingsmuligheter enn nukleotidenhetene.
De mest vanlige polysakkaridene er stivelse og glykogen (som er relativt fordøyelige), og pektin og cellulose (som ikke er fordøyelige for mennesker, men kan fordøyes av mange dyr). Mennesker regner derfor ikke cellulose som et næringsstoff, men kaller det kostfiber (fordi det tross alt er viktig for sunnheten i tarmkanalen). Polysakkarider fordøyes allikevel langsommere enn enkle og doble sukkerarter.
Teleco
Teleco er et brasiliansk mediehus og en web-portal for telekomindustrien, med utgivelser på portugisisk. Artiklene dekker teknologi, finans og business innen bredbånd, telefoni og mobil. Tematisk er nyhetsfokuset på Brasil og Latin-Amerika. Et digitalt nyhetsbrev når ukentlig ut til 37 000 ledere innen telekom og investorer.
Rio Azul
Rio Azul er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Telecom Era
Telecom Era er et indisk nyhetshus som utgir et papirbasert magasin og driver en web-basert digital nyhetstjeneste for telekomindustrien i India. Magasinet har hovedkontorer i Dehradun og er det eneste telekom-nyhetsorganet i India.
Special Operations Command Medal
Special Operations Command Medal er en amerikansk utmerkelse som blir tildelt av lederen for U.S. Special Operations Command.
Medaljen ble opprettet i 1994 for å anerkjenne individ som gir utmerket bidrag eller støtte til spesialstyrkeoperasjoner.
Mottakere
Medaljen er totalt tildelt mer enn 50 individer, der bare de seks følgende ikke er fra USA:
Max Peiffer-Watenphul
Max Peiffer-Watenphul (født 1896 i Weferlingen, død 1976 i Roma) var en tysk maler og grafiker assosiert med Bauhaus.
Hans skolemessige karriere startet med medisinstudium. Dette ble oppgitt til fordel for juss, der han tok en doktorgrad i 1918 (München). Parallelt ble han kjent med Paul Klee og via ham, Bauhaus-bevegelsen. Han tok opphold i Weimar for å bli nærmere kjent med Gropius, Itten, Feininger og Kandinskij, før han dro til Saltzburg for å lære om emaljering.
Lærer ved Folkwangskolen i Essen 1927–31.
Han ble anerkjent nok til å få opphold i Villa Massimo i Roma (offisiell tysk kunstnerbolig) i 1931–32 – og moderne nok til å bli erklært entartet i 1937. I alt 14 verk ble inndradd. Han var imidlertid flyttet til Italia, hvor han bodde til 1942, da han ble lærer i tekstilforming i først Krefeld og deretter Salzburg.
Fra 1946 av, nærmest permanent opphold i middelhavsområdet. Han laget grafiske blad fra Venezia, som han skildret som en døende by i oppløsning. Han fikk ellers overta lederstillingen ved sommerakademiet i Salzburg etter Oskar Kokoschka og fast atelierplass der.
Fra 1964, var han medlem av det Bayerische Akademie für Wissenschaft und Künste, som anses som en meget prestisjefylt organisasjon, med flere mer kjente kunstnere på medlemslisten.
Delary
Delary er et tettsted i Älmhult kommune i Kronobergs län i Småland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 222 innbyggere.
Heradsbygda
Heradsfjerdingen
Heradsfjerdingen var en tidligere fjerding i Norderhov kommune, som ellers også besto av Strandefjerdingen, Vangsfjerdingen og Vegårdsfjerdingen. Heradsfjerdingen omfattet gårdsbrukene med gnr. 45–58 i tidligere Norderhov herredskommune. Dette betyr at nærmest hele Sørsiden i Hønefoss lå under Heradsfjerdingen.
Nedre deler av Heradsbygda
Heradsbygda kan deles inn i nedre og øvre deler av bygda. De nedre delene omfatter området fra Sørum til Halsteinrud, inkludert strekningen langs riksvei 7 til Ramsrud og vestsiden av europavei 16 med Hallum til grensa mot Follum. Denne delen av Heradsbygda var det første større byggefeltet i Ringerike kommune, som ikke ligger i direkte tilknytning til Hønefoss. I dag bor det omkring 3 000 mennesker der, de langt fleste i den søndre delen.
Området har egen barneskole, Helgerud skole. Tidligere var elevene tilknyttet Veien skole. Ungdomsskoletrinnet er tilknyttet Veienmarka ungdomsskole. Området tilhører Norderhov prestegjeld, der Norderhov kirke er primærkirke. I Heradsbygda ligger også Norderhovhjemmet (sykehjem, omsorgs- og legesenter) og Heradsbygda omsorgsområde. Boligfeltet er preget av eneboliger og bebyggelsen strekker seg nordover mot Oppenåsen. Fra store deler av boligfeltet er det vidt utsyn over Ringerike og Hole, inkludert Tyrifjorden, Holleia, Ringkollen og Krokskogen. Lenger opp i åsen finnes det rester etter en bygdeborg, Oppenborgen fra folkevandringstiden.
Ve og Norderhovhjemmet
Sentralt i bygda lå urgården Ve (nå synonym med Norderhovhjemmet), som ga opphav til mange av brukene som en gang fantes der. Trolig omfattet gården opprinnelig området helt fra Veme til Hønefossen, med Storelva som skille ned mot Tyrifjorden og Sogna som skille mot Ask. En av disse gårdene som ble skilt ut fra Ve var Veien, som siden har blitt delt. Veien er i dag kjent for det store gravfeltet fra jernalder og bronsealder, lokalt kalt Veien-feltet, nasjonalt og internasjonalt kjent som Hringariki Kulturminnepark. Feltet omfatter mer enn 100 gravhauger og trolig nærmere 600 flatmarksgraver.
Lev Trotskij
Lev Trotskij, grunnlegger og leder av Den røde armé, og utenriksminister i Russland, bodde i Heradsbygda i 1935–36. Han ble utvist fra Russland i 1929, og etter å ha bodd i Tyrkia og Frankrike fikk han oppholdstillatelse i Norge. Han og hans kone, Natalia Sedova, bodde hos redaktør Konrad Knudsen på Veksal i ca. et år.