cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Johannes Lid
Karriere
Johannes Lid er best kjent for å ha skrevet oppslagsverket Norsk flora. Boka ble først utgitt i 1944, og har senere kommet i ny utgave med ca. 10 års mellomrom. Den 7. utgaven ble utgitt i 2005. Håndboka dekker ville planter i Norge. Boka har siden førsteutgaven vært regnet som standardverket for norsk flora. Den er illustrert av hans kone Dagny Tande Lid, som også markerte seg som illustratør og forfatter av andre verk.
Boken ble senere utvidet tll Norsk og svensk flora i 1963, og til slutt til Norsk, svensk, finsk flora. Den utvidede floraen ble et standardverk som ettbindsflora også for Sveriges planteliv. For å hjelpe svenskspråkliges bruk, utgav Stig Hellerström en liste med svenske oversettelser av nynorske ord i floraen.
Heder og æresbevisninger
Innen botanikken har Johannes Lid gitt navn til arten lidii eller lidianum og slekta Lidia. Slektsnavnet ble brukt av den islandske botanikeren Áskell Löve og den svenske botanikeren Doris Löve i 1975 på noen arktiske arter i korsblomstfamilien. Artene i slekta Lidia oppfattes av de fleste taksonomer nå som tilhørende tuearveslekta (Minuartia) som f.eks. tuearve M. biflora.
I anledning UiOs 200-årsjubileum ble bygningen som huser Botanisk museum den 2. september 2011 offisielt døpt om til Lids hus, etter ekteparet Lid.
Det før-finsk-ugriske substrat
Det før-finsk-ugriske substrat refererer til et vokabular i finsk-ugriske språk som er arvet som lånord fra et annet språk. Disse lånordene stammer fra et ukjent språk som verken er uralsk eller indoeuropeisk. Eksistensen av dette paleoeuropeiske språket ble påvist av språkforskeren Ante Aikio (f. 1977) i 2004. Språkforskeren Janne Saarikivi (f. 1973) påviste i 2006 at deler av dette vokabularet i snevrere forstand også er tilstede i østersjøfinske språk.
Mer enn 1000 ord på de samiske språk er substrat-ord. Samisk hentet trolig lånord fra paleo-lapplandisk også etter etter fullføringen av det store samiske vokalskiftet. Paleo-lapplandisk døde sannsynligvis ut for om lag 1500 år siden.
Araçuaí
Araçuaí er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Tang Peng
Tang Peng (forenklet kinesisk: 唐鹏; tradisjonell kinesisk: 唐鵬; pinyin: Táng Péng; født 4. februar 1981 i Beijing) er en fastlandsfødt hongkongkinesisk bordtennisspiller. Han representerte Hongkong i sommer-OL i 2012 og 2016.
Ungarns Grand Prix 2004
Ungarns Grand Prix 2004 var et Formel 1-løp arrangert 13. – 15. august 2004 på Hungaroring i Ungarn. Det var det trettende løpet i Formel 1-sesongen 2004.
Genetter
- se arter
Genetter er et rovdyr i snikekattfamilien. Den kjennetegnes av en meget langstrakt kropp, en naken, langsgående stripe på fotsålene, fem tær med klør på for- og bakpotene, lang hale og mellomstore ører. Pelsen er vanligvis beige med et påfallende svart mønster. Det forekommer helt svarte individer. Dyrene når en kroppslengde mellom 42 og 58 centimeter, en halelengde mellom 39 og 53 centimeter og en vekt mellom 1 og 3 kilogram.
Utbredelse
De fleste artene lever i Afrika, med unntak av en art som også forekommer i søndre Europa og på Den arabiske halvøy.
Arter
Antallet arter er omdiskutert.
Lat læring
Lat læring er en type læringsmetode innen kunstig intelligens. At en metode er lat, betyr at den ikke oppretter en klassifiseringsmodell av læringssettet før den får en spørring. Dette kommer med både positive og negative sider. Den positive siden er at problemet blir løst lokalt, noe som betyr at en metode kan løse flere problem samtidig, samtidig som det håndterer problemer i domenet bra. En negativ side ved late algoritmer er at man alltid må ha treningssettet tilgjengelig for å kunne klassifisere objekter, kontra å bare ha en modell klar for klassifiseringen. Siden man ved hver klassifisering må bruke hele treningssettet og gjøre hele algoritmen på nytt, kan det bruke lang tid dersom det er mange objekter å klassifisere. Dette kan dog i noen tilfeller bli gjort opp for av den raske/ikke-eksisterende læringsprosessen.
Ett eksempel på en lat algoritme er k-nærmeste nabo.
Aleksej Smirnov
Aleksej Grigorjevitsj Smirnov (russisk: Алексей Григорьевич Смирнов; født 9. oktober 1977 i Toljatti) er en russisk bordtennisspiller. Han vil representere Russland under Sommer-OL 2012 i London etter å ha kvalifisert seg via verdensrankingen som ble lagt frem etter verdensmesterskapet i bordtennis 2011.
Roman Jefimov
Roman Efimov (født 7. april 1976) er en russisk tidligere orienteringsløper som representerte de finske klubbene Hiisirasti og Hämmenlinnan Suunistajat. . Efimov representerte det russiske landslaget i orientering og er verdensmester i stafett.
Efimov var en lovende løper som junior og fikk med seg fjerdeplass fra mellomdistansen i Horsens i 1996 som sitt beste resultat fra Juniorverdensmesterskap. Som senior tok russeren to stafettgull i VM sammen med Andrej Khramov og Valentin Novikov. De ble verdensmestre i stafett både i dannske Aarhus i 2006 og i ukrainske Kyiv i 2007. Ved begge anledningene løp Efimov første etappe på russernes vinnerlag. Individuelt ble sjetteplassen på langdistansen i 2007 Efimovs beste VM-resultat. To sjetteplasser fikk han også med seg fra EM i orientering. De plasseringene oppnådde han på mellomdistanse og stafett i ungarske Sümeg i 2002.
Victor Florescu
Victor Florescu (født 5. oktober 1973) er en moldovsk judoka.
Han representerte Moldova under Sommer-OL 2000 i Sydney, der han ble utslått i første runde.
Hovrätten för Övre Norrland
Hovrätten för Övre Norrland er en hovrätt som dekker Västerbottens län og Norrbottens län. Hovrätten er lokalisert i Umeå, i et av byens eldste hus – et av få murhus som ble bygd før den store brannen som i 1888 ødela store deler av byen.
Bygningen
Den store hvite bygningen, som ble bygd i årene 1886–87, ble tegnet i nyrenessansestil av arkitekt Johan Nordquist. Huset ble de første årene brukt som høyskole for folkeskolelærerinner og rommet foruten rektors bolig, klasserom, aula og gymnastikksal, og var omgitt av en liten park.
På 1920-tallet ble ikke lenger bygningen brukt av lærerskolen, og fungerte i de påfølgende år som kulturhus med både et bibliotek og et museum. Den store aulaen ble brukt som konsert- og teaterlokale.
Araújos
Araújos er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Hovrätten för Övre Norrland
Bygningen
Huset ble bygd ut mot øst og vest på 1950-tallet, og har senere blitt renovert innvendig flere ganger, senest i 1999.
Hovrätt
Da Hovrätten för Övre Norrland i 1936 ble skilt ut fra Svea hovrätt for å minske dennes sakssmengde, ble bygningen overtatt av den nye hovrätten, som ble innviet 16. desember 1936 av kong Gustaf V.
Organisasjon
Hovrättspresident er siden 2012 Margareta Bergström som ettertrådte Anders Iacobaeus. Hovrätten består av en administrativ avdeling og en dømmende avdelning.
Gao Ning
Gao Ning (forenklet kinesisk: 高宁; tradisjonell kinesisk: 高寧; pinyin: Gāo Níng; født 11. oktober 1982) er en singaporsk bordtennisspiller. Han representerte Singapore i sommer-OL i 2008, 2012 og 2016.
Arceburgo
Arceburgo er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Harry Blackstaffe
Henry Thomas «Harry» Blackstaffe (født 28. juli 1868, død 22. august 1951) var en britisk roer som deltok i OL 1908 i London.
Blackstaffe ble olympisk mester i roing singelsculler under OL 1908 i London.
Tatjana Logunova
Tatjana Jurjevna Logunova (russisk Татьяна Юрьевна Логунова, født 3. juli 1980) er en russisk fekter, som spesialiserer seg i kårde. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer fire i lagkonkurransen. Hun hadde fra før to gull fra Sommer-OL 2000 og Sommer-OL 2004.
Arcos
Arcos er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Arendal byfogd
Arkiv
Arkivet etter Arendal byfogd er levert til Statsarkivet i Kristiansand. Arkivet har et omfang på 101 hyllemeter.
Kilder
Statsarkivet i Kristiansand, arkivkatalog for Arendal byfogd.
Perlebreen
Perlebreen kan vise til:
Tangled Hearts
Tangled Hearts er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Joe De Grasse.
Hoffmanns Erzählungen
Hoffmanns Erzählungen er en tysk stumfilm fra 1916, regissert av Richard Oswald.
François Le Métel de Boisrobert
François le Métel de Boisrobert (født 1. august 1592 i Caen i Normandie i Frankrike, død 30. mars 1662 i Paris) var en fransk forfatter og katolsk prest.
Bakgrunn
De Boisrobert var sønn av et medlem av court de aides i Rouen. Han var av protestantisk bakgrunn. Han tok juridisk utdannelse og arbeidet en kortere tid som advokat i Rouen. I 1623 avsverget han imidlertid sin protestantiske tro, og bav ble kort etter viet til katolsk prest og ble abbé av Châtillon-sur-Seine.
I 1625 deltok han på en sendeferd til London, og i 1630 ble han sendt til Roma der han vant pave Urban VIIIs gunst og fikk beskjedent priorat av ham i Nozay (nær Nantes).
I de høyere franske kretser
Han kom så til Paris. Han ble gjennom Nicolas Faret innført i litteraten Valentin Conrarts vennekrets. I Paris vant han Richelieus gunst. Han ble utnevnt til hoffpredikant og kongelig kapellan, og ble opphøyd til adelig stand.
Ved siden av sine hovedarbeider Les Thuileries og L’Aveugle de Smyrne forfattet han prosa-brev, dramatiske dikt, åtte tragedier og ti komedier, de siste i Lope de Vegas stil. Noen av tekstene ble dessuten tonesatt av komponisten Pierre Guédron. Mot midten av 1600-tallet befattet han seg med den dikteriske mote som da var oppstått innen lyrikken, bouts-rimés, der man diktet på rappen etter angitte enderim.
Etter at han tidvis hadde tapt kardinal Richelieus gunst dro han i eksil. Da engasjerte mange medlemmer av akademiet seg for hans hjemkomst og fornyede nærvær i akademiet, og frem til Richelieus død i 1642 kunne han spille en betydelig rolle der. Men den tapte han imidlertid igjen under førsteminister Jules Mazarins tid, til de grader at det i 1657 til og med dukket opp en pamflett som gikk til angrep på ham. Den var forfattet av Antoine Baudeau de Somaize. privatsekretæren til Maria Mancini, en av kong Ludvig XIVs metresser og nise av kardinal Mazarin.
Han har skrevet flere skuespill, hvorav kan nevnes La belle plaideuse (1655), som skal ha inspirert Molière til L'avare.
Under sine siste år viet han seg i utstrakt grad til sine prestelige plikter.
Blake Bortles
Robby Blake Bortles (født 28. april 1992 i Altamonte Springs i Florida) er en quarterback i amerikansk fotball som spilte åtte sesonger i National Football League (NFL), i hovedsak for Jacksonville Jaguars. Han spilte college football ved University of Central Florida (UCF) og ble draftet av Jacksonville Jaguars i første runde (#3) i NFL Draft 2014.
Som startende quarterback for Jaguars fra 2014 til 2018 satte Bortles lagrekorder for flest pasningsyards og touchdowns i en sesong i 2015. Hans mest vellykkede sesong kom i 2017 da han ledet Jaguars til lagets første divisjonstittel og AFC Championship Game siden 1999. Bortles hadde derimot også problemer med turnovers og ledet ligaen i interceptions i 2015 og hadde totalt 75 etter fem år med Jacksonville. Etter at han ble frigitt i 2019 var Bortles reservequarterback for Los Angeles Rams, Denver Broncos, Green Bay Packers og New Orleans Saints.
Tidlig liv
Bortles gikk på Oviedo High School i Oviedo, Florida, hvor han spilte amerikansk fotball og baseball. I sitt senior-år fullførte han 151 av 233 pasninger for 2 211 yards med 27 touchdowns og syv interceptions. Han avsluttet sin high school-karriere med en Seminole County-rekord på 5 576 pasningsyards og 53 touchdowns.
Han ble rangert som en 3-stjerners rekrutt av Rivals.com og #44 blant quarterbacks i hans år. Bortles valgte UCF over tilbud fra Colorado State, Purdue, Tulane og Western Kentucky.
College-karriere
Bortles aksepterte tilbudet fra UCF, som var det første til å tilby ham stipend og som også lå i nærheten av hans hjemby. Som en "redshirt" freshamn i 2011 spilte han i ti kamper, hvor han fullførte 75 av 110 pasninger for 958 yards med seks touchdowns og tre interceptions. Som sophomore i 2012 stilte han til start i alle 14 kampene. Han fullførte 251 av 399 pasninger for 3 059 yards og 25 touchdowns samt syv interceptions. Han hadde også 285 yards på løp, og åtte touchdowns. Han var MVP for Beef O'Brady's Bowl i 2012 etter å ha fullført 22 av 32 pasninger for 271 yards med tre touchdowns og 79 yards på løp mot Ball State Cardinals.
I 2013 ledet Bortles Knights til den første mesterskapstittelen i American Athletic Conference, og sikret laget en tur til Tostitos Fiesta Bowl. Med 301 pasningsyards, 93 yards på løp og fire touchdowns ledet Bortles UCF til en seier over Baylor, 52–42. Bortles ble utpekt til kampens Offensive MVP. Det var den første gangen noensinne at UCF hadde vunnet en av de store Bowl-kampene. I sin siste college-sesong fullførte han 259 av 382 pasninger for 3 581 yards, 25 touchdowns og ni interceptions. Han hadde også 87 løp for 272 yards totalt, med seks touchdowns.
Statistikker
Som starter for 2012- og 2013-sesongene gikk Bortles 22–5 for Knights. Per 2016 var hans passer rating på 153,9 det høyeste av en quarterback for UCF med minst 500 pasningsforsøk, og han var nummer fire i fullførte pasninger, pasningsyards og touchdowns bak Daunte Culpepper, Ryan Schneider og Darin Hinshaw.
Profesjonell karriere
Den 5. januar 2014 annonserte Bortles at han kom til å droppe sin senior-sesong og delta i NFL Draft 2014.
Jacksonville Jaguars
Den 8. mai 2014, under NFL Draft 2014, ble Bortles plukket i første runde, som nummer tre totalt, av Jacksonville Jaguars. Bortles var den første av 14 quarterbacks som ble draftet.
2014-sesongen
Den 18. juni signerte Bortles en kontrakt med $20,6 millioner garantert som dekket fire år med laget.
Den 21. september, i uke 3, fikk Bortles sin debut i seriespill da han erstattet Chad Henne i andre halvdel av ett 44–17 nederlag mot Indianapolis Colts. Han fullførte 14 av 24 pasninger for 223 yards, to touchdowns og to interceptions. Etter kampen utpekte hovedtrener Gus Bradley Bortles til startende quarterback. Uken etter fikk Bortles sin første start under en bortekamp mot San Diego Chargers. Bortles avsluttet kampen med 29 av 37 pasninger for 253 yards, én touchdown og to interceptions i et 33–14 nederlag. Med 78,4% fullførte pasninger satte han en rekord for en nykommer i sin første kamp som starter. To uker senere mot Tennessee Titans fikk Bortles 336 yards på 32 av 46 pasninger (tre lagrekorder for en nykommer), men Jaguars tapte kampen 14–16 på grunn av et blokkert field goal. I uke 13 mot New York Giants kastet Bortles for 194 yards med én touchdown og hadde 68 yards på løp i Jaguars' største comebackseier noensinne. De vant kampen 25–24 etter å ha ligget under med 21 poeng.
Bortles etablerte seg som en dual-threat quarterback i sin første sesong, med over 20 yards på løp syv ganger i 2014, nummer to ligaen etter Seattle Seahawks' Russell Wilson. Han ledet også ligaen, og satte lagrekord, med 55 sacks og 345 tapte yards, og avsluttet sesongen 3–10 som starter.
2015-sesongen
Bortles, som hadde en sterk sesongoppkjøring i sitt andre år, startet 2015-sesongen svakt med én touchdown og to interceptions i et 20–9 nederlag hjemme mot Carolina Panthers i uke 1. I uke 2 fikk Jaguars sin første seier i sesongen etter et comeback drive mot Miami Dolphins Han kastet for 273 yards og to touchdowns med ingen interceptions. I uke 5 satte Bortles en personlig rekord med fire touchdowns samt 303 pasningsyards og 21 på løp, i en kamp mot Tampa Bay Buccaneers som endte i ett tap, 38–31. I uke 13 satte Bortles en lagrekord med fem touchdownpasninger i én kamp, i et 42–39 tap mot Tennessee Titans.
Jaguars avsluttet sesongen 5–11, og Bortles ledet igjen ligaen i sacks (51) og interceptions (18). Bortles hadde også noen lyspunkt i sesongen. Han satte sesongrekorder for laget i touchdownpasninger (35), pasningsyards (4 428), fullførte pasninger (355) og pasningsforsøk (606). Hans 90-yard touchdownpasning til Allen Robinson i uke 16 var den lengste i NFL i sesongen. Han hadde en passer rating over 80 i elleve kamper, og kastet en touchdownpasning i Jaguars' femten første kamper i 2015, en lagrekord. Etter å ikke ha kastet touchdowns i sesongfinalen delte han andreplass med Eli Manning, Cam Newton og Carson Palmer, bak Tom Bradys 36. Han var også nummer syv i NFL med 4 428 pasningsyards, bak Drew Brees, Philip Rivers, Brady, Palmer, Matt Ryan, og Manning. Han var rangert osm #56 på NFL Top 100 Players of 2016.
2016-sesongen
2016-sesongen endte skuffende, 3–13, for Jaguars, som i løpet av året gikk gjennom store endringer innad. Under en tapsrekke som skulle var ni kamper ble Offensive Coordinator Greg Olson erstattet av Nathaniel Hackett i uke 8, og hovedtrener Gus Bradley ble erstattet med Doug Marrone i uke 16. Uken etter tok Bortles imot sin første pasning fra wide receiver Marqise Lee på et trick play som skulle ende i en touchdown og seier over Tennessee Titans. Det var den eneste kampen hvor Bortles hadde en passer rating å over 100 i 2016 (sammenlignet med fem i 2015).
Bortles avsluttet sesongen med 3 905 pasningsyards og en prosentandel fullførte pasninger på 58,9%, 23 touchdownpasninger og 16 interceptions (4. i NFL), men kun 34 sacks og fem kamper med 300+ yards (7. i NFL). Etter sesongen fortalte Bortles at han hadde pådratt seg en skulderskade i uke 8, og at han hadde hatt problemer med håndleddet mot slutten av sesongen, som kunne forklart de dalende statistikkene.
2017-sesongen
Den 1. mai 2017 ble Bortles' kontrakt utvidet til å vare ut et femte år.
Bortles var relativt inkonsistent i sesongens 11 første kamper. Han hadde en sterk kamp i uke 3 med fire touchdownpasninger og ingen interceptions samt en passer rating på 128,2 mot Baltimore Ravens. Han hadde kun én kamp med over 300 pasningsyards, da han hadde 330 med én touchdown og ingen interceptions og en rating på 124,7 mot Indianapolis Colts i uke 7. Med unntak av disse kampene hadde Bortles i snitt 185,6 yards per kamp, ingen kamper med over 300 yards eller en rating over 100, og kun syv touchdowns med åtte interceptions på de ni kampene. Av de 20 quarterbackene som hadde startet 11 kamper var Bortles #17 i yards og touchdowns, og #18 i rating. Han hadde en rating over 100 i de neste tre kampene, med 8 touchdowns, 0 interceptions og 300+ yards i tre av de neste fire kampene.
I uke 15 mot Houston Texans avsluttet Bortles kampen med 326 pasningsyards og tre touchdowns. Jaguars vant kampen 45–7 og nådde sitt første sluttspill på ti år. I uke 16 mot San Francisco 49ers hadde Bortles 382 pasningsyards, personlig sesongrekord, to touchdownpasninger og tre interceptions i et 44–33 tap. Til tross for tapet sikret Jaguars AFC South-tittelen etter at Titans tapte mot Los Angeles Rams. Ved sesongslutt hadde Bortles 3 687 pasningsyards, 21 touchdowns, 13 interceptions og en quarterback rating på 84,7 (#21 av 35 spillere med minst 200 pasningsforsøk).
2018-sesongen
Den 24. februar 2018 signert Bortles en 3-årig kontrakt med Jaguars verdt $54 millioner som skulle vare ut 2020-sesongen.
Bortles ble frigitt av Jaguars den 13. mars 2019, etter at laget signerte quarterbacken Nick Foles. I sine fem år med Jaguars ledet Bortles ligaen i interceptions (75 på 75 kamper, hvor 13 ble returnert for touchdowns) og nummer to blant quarterbacks i fumbles (46) bak Russell Wilson.
Los Angeles Rams
Mot slutten av en allerede klar seier over Atlanta Falcons i uke 7 kom Bortles på banen for å avløse Goff. I ett nederlag mot Pittsburgh Steelers i uke 10 mislykkes Bortles å konvertere en 3rd & 2 i sitt eneste play i kampen. Hans første fullførte pasning i sesongen kom i løpet av syv plays han spilte da Rams allerede ledet med 27 poeng i fjerde kvarter mot Arizona Cardinals.
Denver Broncos
Den. 24. september 2020 ble Bortles signert av Denver Broncos for å erstatte den skadde Drew Lock. Da Lock ble frisk nok til å stille til kamp igjen, ble Bortles kuttet, den 17. oktober 2020. En uke senere ble Bortles signert til Broncos' treningsstall. Den 28. november ble Bortles plassert på reserve/COVID-19-listen etter å ha vært i nærkontakt med Jeff Driskel, som hadde testet positivt for viruset. Bortles og de tre andre quarterbackene ble bøtelagt av laget for brudd på COVID-19-protokoller. Han ble flyttet tilbake til treningsstallen 1. desember.
Los Angeles Rams
Bortles signerte kontrakt med Los Angeles Rams 29. desember 2020, etter at Los Angeles Rams' startende quarterback Jared Goff ble skadet.
Green Bay Packers
Den 24. mai 2021 signerte Bortles en 1-årig avtale verdt $1 million med Green Bay Packers. Den 27. juli samme år ble Bortles frigitt av Packers. Den 4. november ble Bortles igjen signert for å være reserve for Jordan Love etter at Aaron Rodgers måtte stå over kampen i uke 9 for å ha testet positivt for COVID-19. Den 6. november 202 ble han flyttet til aktiv spillerstall før kampen mot Kansas City Chiefs. Han ble frigitt 15. november.
New Orleans Saints
Den 5. oktober 2022 annonserte Bortles at han skulle gå av med pensjon i en episode av podcasten Pardon My Take.
Personlig liv
Bortles er sønn av Rob og Suzy Bortles. Rob var en bryter og spilte amerikansk fotball i high school; Suzy spilte softball i high school. Bortles' bror, Colby, var third baseman med Ole Miss' baseballag, og ble draftet i 22. runde av MLB Draft i 2017 av Detroit Tigers. Colby er nå en baseballtrener ved Charleston Southern.
Bäckehagen
Bäckehagen er en del av tettstedet Falun, og var tidligere tätort og en herrgård, ved innsjøen Varpan i Falu kommun. Stedet ligger nord i Falun.
Norske politistyrker
Mange norske unge soldater og andre unge menn og noen kvinner flyktet under andre verdenskrig fra Norge og ble plasserte på Bäckehagen av den svenske regjeringen. Der ble holdt der under hele krigen. Her ble de øvd opp til soldater, maskert som politienheter. Ved Bäckehagen ble det bygd barakker for over tusen nordmenn. Der var offisersmesse, sykehus og skytebaner.
Tätorten
I 1960 avgrenset SCB (Statistiska centralbyrån) en tätort i området med 247 innvånere innen Stora Kopparbergs landskommun. I 1970 ble området ikke lenge reggnet som en egen tätort.
I 2013 lå deler av den gamla tätorten innen Faluns tätort, i bydelen Stennäset.
Cytherelloidea californica
Cytherelloidea californica er en art innenfor Cytherelloidea - som igjen er en av seks slekter i familien Cytherellidae - den eneste familie i ordenen Platycopida  av muslingkreps som er små krepsdyr. Denne slekten består av 43 arter, hvorav tre er utdødde.
De 6 slektene i hele Platycopida-gruppen har 21 + 43 kjente arter. Det har tidvis vært foreslått at gruppen inngår i ordenen Podocopida, men dette oppfattes (2013) snarere som en søsterorden.
Anfisa Potsjkalova
Anfisa Serhijivna Potsjkalova, ukrainsk Анфіса Сергіївна Почкалова (født 3. mars 1990) er en ukrainsk fekter, som spesialiserer seg i kårde. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer åtte i lagkonkurransen.
Másealoaivi
Másealoaivi (nordsamisk, historisk også skrevet Masæloaivi) er et fjell i Porsanger og Lebesby kommune i Finnmark. Det ligger rundt 9 kilometer nord-nordvest for Guivverášša. Fjellet har slake sider og det er flere toppunkter, hvorav høyeste ligger 676 meter over havet. Kommunegrensa mellom Porsanger og Lebesby går over fjellet.
Randerup sogn
Randerup sogn er et sogn i Tønder prosti (Ribe stift) i Danmark. Sognet ligger i Tønder kommune. I Randerup Sogn ligger Randerup kirke.
Adrien Mattenet
Adrien Mattenet (født 15. oktober 1987) er en fransk bordtennisspiller. Han representerte Frankrike under Sommer-OL 2012 i London etter å ha kvalifisert seg via verdensrankingen som ble lagt frem etter verdensmesterskapet i bordtennis 2011.
Nathalie Moellhausen
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 ble hun utslått i andre runde i den individuelle konkurransen.
Samuel Ireri Gathimba
Han representerte Kenya under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ikke fullførte 20 kilometer.
Tomáš Dlabaja
Tomáš Dlabaja (født 13. oktober 1983 i Zlin i Tsjekkia) er en tsjekkisk orienteringsløper som konkurrerer for den finske orienteringsklubben Rajamäen Rykmentti. Han løper for det tsjekkiske landslaget og er verdensmester i stafett.
Karriere
Dlabaja har gjennom flere sesonger vært en del av den internasjonale orienteringseliten. Han slet likevel lenge med å oppnå de helt store resultatene i VM. 6.-plassen fra sprinten på hjemmebane i tsjekkiske Olomouc i VM i orientering 2008 er stadig hans beste individuelle VM-plassering.
I VM i sveitsiske Lausanne hadde Tsjekkia et godt lag. De var langt i fra favoritter, men etter gode etapper av Dlabaja, Jan Šedivý og Jan Procházka kunne Tsjekkia juble for sitt første og eneste stafettgull for herrer i VM. Dlabaja var også med på Tsjekkias lag som ble nummer fem i stafett under EM i 2008 og 2010.
Argirita
Argirita er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
The Night They Drove Old Dixie Down
The Night They Drove Old Dixie Down er en sang av Robbie Robertson som ble spilt inn av The Band i 1969 for albumet The Band. Joan Baez hadde en hit med sangen i 1971.
Sangens innhold
Sangen forteller om de siste dagene av den amerikanske borgerkrigen og krigens umiddelbare ettervirkninger. Dixie er et kallenavn på sørstatene, og ble slik også et kallenavn på Amerikas konfødererte stater. Sørstatssoldaten Virgil Caine tjentestegjorde på Danville-toget (Richmond and Danville Railroad, som var hovedforsyningslinjen til de konføderertes hovedstad Richmond fra Danville og derfra videre til resten av sørstatene). Nordstatens kavaleri rev opp jernbanesporet som var under de konføderertes kontroll for å forhindre overføring av soldater og materiell til fronten hvor Robert E. Lees hær fra Nord-Virginia var i kamper ved Petersburg. Som en del av felttoget rev nordstatsgeneralen George Stoneman opp sporet igjen («tore up the track again»).
Ralph J. Gleason forklarer i sin anmeldelse av sangen i Rolling Stone i oktober 1969 hvordan denne sangen gjør et slikt inntrykk lytteren:"«Ikke noe jeg har lest … har gitt meg den overveldende menneskelige historiefølelsen som denne sangen gir. Det eneste jeg kan relaterte den til er The Red Badge of Courage. Det er en merkverdig sang, den rytmiske strukturen, stemmen til Levon og basslinja med trommebetoninger og så den tunge, tette harmonien med Levon, Richard og Rick i temaet, det får det til å virke umulig at dette ikke er en tradisjonell sang gitt videre fra far til sønn fra vinteren 1865 og fram til i dag. Den har en klang av sannhet og en hel aura av autentisitet»"
Robertson har siden fortalt at han hadde melodien i hodet, men hadde ikke planlagt hva den skulle handle om:"«På et tidspunkt raste [konseptet] ut mot meg. da startet jeg research og skrev teksten. Da jeg for første gang dro til Sørstatene, husker jeg at et vanlig utsagn, «Ta det rolig, Sørstatene vil reise seg igjen». På et tidspunkt syntes jeg det var litt morsomt, men da jeg hørte det senere ble jeg litt beveget av utsagnet. Jeg tenkte at siden dette blir sagt, er det fordi det eksisterer en sårhet og smerte her. I Americana-området er det en slags vakker tristhet.»"
Utgivelse
The Band brukte sangen ofte under sine konserter, og den er også med på konsertalbumene Rock of Ages fra 1972 og Before the Flood fra 1974. Den framstår også som et høydepunkt på avskjedskonserten The Last Waltz i 1976 og er inkludert i dokumentarfilmen om konserten The Last Waltz og i filmmusikken fra filmen. Sangen ble rangert på 245.-plass på lista til Rolling Stone over de 500 største sangene gjennom tidene. Pitchfork Media kåret den til den 40. beste sangen fra 1960-åra.
Siste gongen Levon Helm sang sangen var under The Last Waltz. Helm nektet etter dette å framføre sangen på konserter.
Andre versjoner
Flere andre artister har spilt inn sangen, særlig kjent versjon er av Joan Baez som i 1971 som fikk en 3.-plass på singellista i USA med sangen. Baez gjorde flere mindre endringer i teksten, men har siden fortalt Kurt Loder i Rolling Stone at hun lærte teksten ved å høyre på albumet, og derfor hørte feil enkelte steder. Under senere framføringer har hun holdt seg til Robertson opprinnelige tekst.
Johnny Cash sang inn en versjon på albumet John R. Cash fra 1975. Videre er sangen også blitt brukt av Jimmy Arnold, Don Rich and the Buckaroos, Steve Young, John Denver, Johnny Logan, Bjørn Afzelius, Tanya Tucker, Jerry Garcia Band, Zac Brown Band, Richie Havens og The Allman Brothers Band.
John Fenning
John Reginald Keith Fenning (født 23. juni 1885, død 3. januar 1955) var en britisk roer som deltok i OL 1908 i London.
Fenning ble olympisk mester i roing under OL 1908 i London, han vant sammen med Gordon Thomson klassen toer uten styrmann. Han kom på andreplass i firer uten styrmann.
Østre Nedenes sorenskriveri
Arkiv
Arkivet etter Østre Nedenes sorenskriveri ble overført til Holt sorenskriveri, og er avlevert til Statsarkivet i Kristiansand.
Jiří Sýkora
Jiří Sýkora (født 20. januar 1995 i Třebíč) er en tsjekkisk friidrettsutøver som konkurrerer i mangekamp. Han er både U20-juniorverdensmester og U23-europamester i tikamp.
Idrettskarriere
Sýkora deltok i ungdoms-VM i friidrett 2011 (U18), 16 år gammel. Han kom der på sjuendeplass i åttekamp med 5823 poeng, som var ny personlig rekord i U18 tikamp. I European Youth Olympic Festival 2011 deltok han kun i lengdesprang, og kom der på åttendeplass.
Han deltok i junior-EM i friidrett 2013, men fikk ingen gyldige hopp i lengdehopp. Året etter deltok han i junior-VM i friidrett 2014 i Eugene, og vant der tikampen, med 8135 poeng, som var personlig rekord og ny mesterskapsrekord. Han deltok også i tikamp under EM i friidrett 2014, men fullførte ikke.
Også ved U23-EM i friidrett 2015 og EM i friidrett 2016 fullførte han ikke. I juni satte han personlig rekord i tikamp med 8121 poeng, under Hypo-Meeting. Han representerte Tsjekkia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 25 i tikamp.
I mars 2017 deltok Sýkora i sjukamp under EM i friidrett innendørs 2017, og kom på tiendeplass. Han kom ellevteplass i tikamp under Hypo-Meeting, og i juli vant han tikamp under U23-EM i friidrett 2017.
Seiya Kishikawa
Seiya Kishikawa (født 21. mai 1987) er en japansk bordtennisspiller. Han representerte Japan i sommer-OL i 2008 og 2012.
Tennessee’s Pardner
Tennessee's Pardner er en amerikansk stumfilm fra 1916 regissert av George Melford.
Danmarks historie (1397–1536)
Danmarks historie (1397–1536) rammes inn av to begivenheter som fikk stor betydning for det senere forløpet av Danmarks historie. Perioden startet med at Nordens tre kroner ble samlet under den danske monarken i Kalmarunionen. Mot slutten av perioden medførte reformasjonen i det tysk-romerske rike at man ikke kunne bli enige om en felles konge og dette utløste grevefeiden.
I den mellomliggende perioden kjempet skiftende konger om å holde Kalmarunionen samlet. Øresundstollen ble innført; en tollsats som ble ilagt fremmede handelsskip ved passering av Kronborg. Denne tollen ga støtet til konflikter med det internasjonale samfunn. Spørsmålet om Øresundstollen var et element i flere fredsslutninger.
Christian II ble også avsatt i Danmark og onkelen Frederik I overtok makten. Da man senere skulle finne Frederiks etterfølger hadde ideene fra reformasjonen nådd Danmark og man vegret seg for å velge Frederiks sønn, Christian III ettersom han gikk inn for å reformere kirken. Imidlertid ble Christian III valgt på Jylland. Mange byer og utenlandske fyrster nektet å anerkjenne dette. Valget av Christian ga støtet til grevefeiden som kom til å vare i over to år. Christian seiret og deretter gjennomførte han reformasjonen i Danmark og Norge.
Kalmarunionen
Kalmarunionen ble skapt av den norske dronningen Margrete Valdemarsdatter, datter av Valdemar Atterdag. Ti år gammel var hun blitt gift med den norske kongen Håkon VI. Margrete fikk sønnen Olav IV anerkjent som dansk tronarving og i 1376 arvet han Danmarks trone etter sin morfar, med Margrete som formynder. Da Olavs far Håkon VI døde i 1380, ble Olav IV også konge av Norge. De to landene var dermed forent i en personalunion under en mindreårig konge med Margrete som formynder.
Olav døde imidlertid allerede i 1387 før han var blitt myndig. Margrete fikk drevet igjennom å bli valgt til regent av det danske riksrådet, med tittelen «fuldmægtig frue og husbonde og Danmarks riges formynder». Året etter ble hun også anerkjent som norsk regent. Margrete tok til seg søsterens dattersønn, Bogislav, og ga han det mer nordiskklingende navnet Erik; kjent som Erik av Pommern. Hun fikk Erik godkjent som tronarving i Norge og han ble hyllet som konge i 1389, med Margrete som formynder.
I Sverige var det på denne tiden en konflikt mellom kong Albrekt av Mecklenburg og deler av adelen. Albrekts motstandere valgte Margrete til regent over de delene av landet som de kontrollerte i 1388, og lovet henne hjelp til å erobre resten av Sverige. Begge parter så seg tjent med en union som kunne danne en motvekt mot økende tysk innflytelse og hanseatenes økonomiske makt. Etter å ha inntatt Stockholm og fordrevet Albrekt, hadde hun sikret seg regentskapet også over Sverige og dermed hadde hun samlet hele Norden under et felles styre.
Riksfellesskapet ble formalisert 17. juni 1397 ved inngåelsen av Kalmarunionen på slottet i Kalmar, nær grensen mot Danmark. Stormenn fra alle tre land anerkjente den femtenårige Erik av Pommern som konge og han ble kronet til unionskonge av den danske og svenske erkebiskopen.
Riket Erik av Pommern kom til å råde over var enormt. I tillegg til Danmark, Sverige og Norge hørte også Finland, med Sverige, og Island, Færøyene, Shetlandsøyene, Island og Norge med Grønland til riket. Men Margrete beholdt den relle makten over unionen til sin død i 1412, selv etter at Erik ble myndig i 1400 styrket av de bedrede statsfinansene.
Med disse midlene kjøpte hun opp de holstenske familienes pant og der hun tidligere hadde tvunget kirken til å låne ut penger, var det nå hun som kunne låne ut. Margrete benyttet også forleningsretten til å skaffe støtte. Hun så for det meste bort fra de lokale stormennene og i Sverige og Norge var det ofte dansker som fikk lenene, mens det danske krongodset ofte ble forvaltet av tyske fogder. På denne måten ble lensmennene knyttet til den kongelige husbonden i et lojalitetsforforhold og herremennene fant seg ofte i denne politikken ettersom Margrete som regel var rundhåndet med forleninger overfor dem som støttet henne.
I 1404 prøvde den holstenske greven Gerhard VI å legge under seg de frie ditmarskenbøndene. Hæren hans ble slått og han selv mistet livet. Gerhards ektefelle Elisabeth av Lüneberg satt igjen med umyndige barn. Da svogeren, biskop Gerhard av Osnabrück, ankom for å regjere i brorens sted, søkte enken hjelp hos Margrete. Margrete innsatte Erik av Pommern til verge for de umyndige barna og Erik ytet Elisabeth store pengebeløp. Til gjengjeld pantsatte enken bl.a. Tønderhus og slik kom store deler av Slesvig i Margretes hender.
Samme år oppnådde Margrete en avtale med det britiske kongehuset om giftermål for kong Erik. I 1405 reiste han til Norge for å ta imot bruden der. Han skulle også dømme i rettssaker som verserte og besette ledige stillinger. Før avreisen ga Margrete han en del råd; skrevet ned i 54 paragrafer. Her innskjerpet hun at han skulle gi så få løfter som mulig og var han tvunget, skulle de ikke skrives ned og forsegles ettersom han da ikke kunne løpe fra dem senere.
Bruden ble imidlertid forhindret i å komme på grunn av dårlig vær og først året etter kunne Erik holde bryllup med den engelske prinsessen Filippa på erkebispegården i Lund.
Konflikten om Slesvig
Elisabeth av Lüneberg i Slesvig begynte rundt 1409 å bli bekymret over Margretes voksende innflytelse og støttet seg mer og mer til sin svoger biskop Henrik av Osnabrück. Det fikk Erik av Pommern til å stille Henrik og Elisabeth overfor et erstatningskrav og de ble tvunget til å stille Flensborg og borgen Nyhus som sikkerhet. Men det holstenske aristokratiet ville ikke finne seg i dette åpenlyse forsøket på å tvinge dem ut av Slesvig. De tok biskop Johan Skondelev til fange og besatte de to borgene hans som fortsatt var lånt ut til den danske kongemakten. En dansk hær prøvde uten hell å gjenerobre Svavsted, men ble slått av grev Adolf av Schauenburgs hær. Til gjengjeld klarte Erik av Pommern å erobre Ærø og tvinge Nordborg på Als til å overgi seg. Sønderborg klarte han ikke å overta.
Våpenhvilen holdt ikke og den slesvigske drosten Erik Krummedige gjenerobret Flensborg året etter med holstensk hjelp. Nå startet fredsforhandlingene og Margrete I reiste av sted for å delta, men døde på skipet sitt i Flensburgfjorden 28. oktober 1412, angivelig av pest.
Da innkalte Erik til det første danehoff på lang tid. Dets oppgave var å benytte dansk rett til å dømme i saken mellom den danske kongen og den holstenske greveslekten om det slesvigske lenet. Erik påsto overfor danehoffet at Slesvig var hjemfalt til kronen som forbrudt len ettersom Gerhard VI og hans barns formyndere hadde brutt lenseden til kongen ved å føre våpen mot ham. Danehoffet dømte til Eriks fordel under henvisning til Sjællandske lovs bestemmelser om at den som førte avindskjold mot riket har forbrudt sin eiendom.
Imidlertid avholdt ikke danehoffets bestemmelse de holstenske grevene fra forsatt å benytte tittelen hertuger av Slesvig. Det fikk Erik til å anke saken inn for den tyske keiseren i 1415. Keiser Sigismund, som forøvrig var Eriks fetter, erklærte Slesvig som forbrudt len i henhold til alminnelig lensrett. Allikevel innførte Erik samme år en ekstraordinær krigsskatt i alle de nordiske land som forberedelse på utløpet av våpenhvilen året etter. Det var kong Erik selv som startet fiendtlighetene i 1416 da han erobret Femern og beleiret Slesvig by. Ved å hjelpe kjøpmannsrådet tilbake til makten i Lübeck hadde han sikret seg rådets nøytralitet i konflikten. Det gikk ikke bra for kongen. Han mistet Vedelspang til holstenerne, måtte gi opp beleiringen av Slesvig og allerede utpå høstparten var Femern tapt.
De neste ni årene gikk krigen med skiftende hell. De øvrige hansabyene ble sjenert av sjørøvingen og prøvde forgjeves å megle i striden. Kong Erik henvendte seg til de tre landsting i Danmark for å få dem til å bevitne at det i Danmark slett ikke og aldri hadde vært arvelig lensvesen. Manøvren skulle benyttes til å overbevise den tyske keiseren om at alle len kun var gitt i innehaverens livstid og ikke kunne arves. Kong Erik besøkte deretter sin fetter keiser Sigismund i Buda. Keiseren traff sin avgjørelse i striden og bekjentgjorde at grevene av Holsten ingen rettskrav hadde på Slesvig, som slett ikke var et len, men en dansk provins. Erik dro på pilegrimsreise til Det hellige land, mens dronningen hans styrte den nordiske unionen i hans sted.
Kjøpsteder
Købstadsforordningen af 1422 innskjerpet kjøpstedenes monopol på handel og håndverk. Forordningen var særlig rettet mot hansakjøpmennene som ofte kjøpte sine varer direkte fra danske godseiere, bønder og fiskere. Den nye forordningen sikret at det kom en dansk kjøpmann som mellomhandler. Forordningen ga også hvert håndverkslaug enerett på utføringen av arbeid innenfor sitt fagområde.
Kjøpstedene fikk utvidet selvstyre. Det daglige ansvaret med kontroll av håndverk og handel samt utligning av skatter skulle ivaretas av to borgermestre og seks til 12 rådmenn som ble valgt blant byens større handelsfolk. Byrådsarbeidet var ikke lønnet, men etter hvert ga stillingen en rekke privilegier; bl.a. fritak for byskatt, og ofte fikk medlemmene en særskilt del av byens fellesjord til gresseområder for buskapen sin. Avgjørelser fra bytinget kunne i en rekke større byer ankes til byrådet som også mange ganger hadde domsmyndigheten i handels- og arverettssaker.
Valutakrig
Gjennom hele 1400-tallet førte kongemakten valutakrig mot hansabyene: Alle myntene burde være lødige, dvs. at de burde inneholde den mengden sølv enheten angav. Det kunne imidlertid lønne seg for den danske kongen å slå mynter som var underlødige. På den måten sikret han at myntene ikke ble smeltet om og at det kunne lages flere mynter og dermed kjøpes mer for den samme mengden sølv. Dette gikk så lenge handelsfolkene aksepterte undervektige mynter og spesielt hansabyene var på vakt overfor å bli snytt. I 1403 satte lübeckerne en svært lav tvangskurs på danske mynter. Som mottrekk innførte Margrete og Erik av Pommern en regel om at avgiftene på Skånemarkedet skulle betales med lybsk mynt. Selv om lübeckerne protesterte året etter, ble forholdene ikke bedret fordi kongemakten trengte penger, bl.a. til krigen mot holstenerne.
Da dronning Filippa styrte unionen for sin mann i midten av 1420-årene, ble forholdet til hansabyene forbedret og det ble inngått en avtale om en myntunion. Handelsbyene og de nordiske landene skulle i fellesskap utstede en ny mynt, søslingen, og de avtalte en vekselkurs for de gamle underlødige mynter som var devaluert til nesten halve verdien. Kort etter at Erik kom tilbake i 1425–26 tok den økonomiske krigen en ny retning med innføringen av Øresundstollen og avtalen falt bort.
Øresundstollen
Da staten begynte å mangle penger, blant annet på grunn av fallende inntekter fra Skånemarkedet, innførte Erik av Pommern Øresundstollen i 1426. Det innebar at den ordinære tollen ved gjennomseiling av de danske farvannene med ett ble firedoblet med henvisning til at de nye skipene kunne laste fire ganger så mye. Betalingen skulle foretas ved den nyanlagte borgen Krogen i Helsingør. Økningen gjorde Hansaforbundet rasende og de protesterte høylytt ettersom det stred mot privilegiene deres. Da Danmark ikke bøyde seg, valgte hansaene å gå inn i striden om Slesvig på holstensk side med Lübeck i spissen. Et angrep på Flensborg mislyktes og grev Henrik av Holstein falt. Lübeckerne prøvde seg på et flåteangrep i Øresund, men også dette mislyktes og da flåten var uskadeliggjort, erobret Erik en hanseatisk handelsflåte som dukket opp kort etter med lasten full av salt fra Biscaya.
I 1429 sto lübeckernes kapital bak et vellykket angrep på Aabenraa samtidig med at de selv angrep København og Helsingør. Hanseatiske sjørøvere inntok og plyndret Bergen og oppbrakte skip med skatter fra Sverige. Snart var ingen dansk kyst sikker og Erik utbød et alminnelig landevern. Året etter inngikk han separatfred med Rostock og Stralsund og benyttet splittelsen i hansaforbundet til å gi Bremen særlige privilegier på den nordiske handelen. Det stoppet imidlertid ikke holstenerne som inntok Flensborg på palmesøndag i 1431 og etter en utsulting også Duborg slott.
Nå var Erik av Pommern tilbake der Margrete I startet med hensyn til Slesvig og han sluttet derfor en femårig våpenhvile i Horsens, hvor Danmark mistet kontrollen over Slesvig og som sydgrense fikk området rundt Haderslev, Ærø og øyene i Vadehavet. I tillegg måtte Erik bekrefte hansabyenes gamle privilegier og av regnskapene for øresundstollen fremgår det at hansabyene i realiteten var fritatt for øresundstollen for resten av 1400-tallet.
Svenskene gjør opprør
Ettersom unionskongene nesten konstant hadde vært i krig siden unionen ble opprettet, begynte det å bre seg en viss utilfredshet i befolkningen og særlig gjaldt dette i Sverige. I 1432 døde erkebiskopen av Uppsala og domkapitlet valgte prost Olof Larsson til erkebiskop uten å spørre kongen. Før kongen rakk å protestere, hadde Larsson reist til Roma for å få bekreftet utnevnelsen. Senere satte den nye erkebiskopen spørsmålstegn ved Eriks legitimitet som konge. Selv om Erik året etter innkalte til et nordisk bispemøte som bekreftet hans legitimitet, var skaden skjedd. Lavadelsmannen Engelbrekt Engelbrektsson, som forgjeves hadde forsøkt å få kongen til å gripe inn overfor den upopulære danske fogden i Västerås, ble i 1434 leder av en stor flokk opprørske bønder i Dalarna, som reiste seg mot det høye skattetrykket og de utenlandske fogdene, (kalt Engelbrektopprøret). Et svensk rådsmøte i Vadstena sluttet seg til opprøret og sa opp sin troskap og lydighet til Erik av Pommern. Bondehæren klarte å innta Halland og Erik dro i all hast til Stockholm med en flåte. Her prøvde han å inngå en avtale med de aristokratiske riksrådene. Innrømmelsene hans kom imidlertid for sent og på et møte i Arboga i januar 1435 ble Engelbrekt valgt til Sveriges rikshøvedsmann.
I mai samme år avholdt riksråder fra Sverige og Danmark et møte i Halmstad. Siden de hadde felles interesse i å holde kongemakten nede, ble de enige om et program for rikenes likeberettigelse innenfor unionen. Erik måtte nødtvunget og under protest anerkjenne avtalen og måtte gjenopplive de to embetene som drost og marsk. I oktober ble den høyadelige Karl Knutsson utnevnt til marsk og Kristtiern Nilsson Vasa til drost. Opprøret var imidlertid ikke over, men Engelbrekts rolle sluttet i 1436 da han ble myrdet av en svensk høyadelsmann. Svenskene utnyttet opprøret til å tvinge gjennom et rådsstyre i 1436, som Erik etter press fra det danske riksrådet aksepterte på et møte i Kalmar. Den kongestyrte unionen var blitt avløst av et samarbeide mellom de tre rikenes riksråd. Det fikk Erik til å slå seg ned på Gotland, hvor han ville vente på at riksrådstyret skulle føre til indre strid og kaos for senere å be han vende tilbake. Uroen oppsto da også snart både på Jylland, Fyn og Sjælland. På et møte i Korsør ble det danske riksrådet enige om å be Erik vende tilbake som dansk konge på betingelse av at han besatte embetene som drost og marsk igjen og at han regjerte sammen med rikets råd.
Riksrådet hadde imidlertid samtidig skrevet til Eriks nevø, Kristoffer av Bayern og bedt han komme til Danmark for å forsvare landet mot de truende bøndene. Erik avviste utspillet muligens i den tro at riksrådet senere ville ta ham tilbake betingelsesløst. Riksrådet ble mer desperat og da de møttes i Lübeck i 1439, sa de opp troskapseden til Erik av Pommern og i juli samme år ble Kristoffer av Bayern hyllet som riksforstander i Danmark. I forhandlingene forut for kongeskiftet klarte Adolf VIII av Holstein å få innrømmet hele Slesvig som arvelig len.