cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Waterfort
Waterfort er et festningsanlegg  ved innløpet til Bahia di Santa Ana i Willemstad på Curaçao. Det ligger i Punda, på motsatt side av Riffort. Fort Amsterdam fra 1634 ligger like innenfor. Waterfort ble bygget omtrent samtidig med Fort Amsterdam, men nyanlagt og utvidet i siste halvdel av 1820-årene for å forsterke forsvaret av havnen i Willemstad. Det sto ferdig i 1827. Det nye festningsanlegget omfattet kruttmagasin, verksteder, sykestue, stall og anlegg for å samle regnvann. Med det nye Waterfort utspilte Fort Amsterdam sin rolle som forsvarsanlegg. Fort Nassau ved innerenden av Bahia di Santa Ana ved Schottegat fortsatte å fungere etter at Waterfort ble forsterket, men ble ikke lenger vedlikeholdt. I 1858 ble en ny kaserne oppkalt etter Vilhelm III av Nederland reist i Waterfort. Den ble revet 1955–57 og ga plass til et moderne hotell (Waterfort Hotel Continental, senere Curaçao Plaza Hotel).
James Ivory
Filmografi (utvalg)
(regissør) (regissør) (regissør) (regissør) (regissør, manusforfatter) (regissør) (regissør) (regissør) (regissør) (regissør) (filmprodusent, manusforfatter)
Den nasjonalsosialistiske tyske studentorganisasjonen
Den nasjonalsosialistiske tyske studentorganisasjonen (på tysk Nationalsozialistischer Deutscher Studentenbund, også kalt NS-Studentenbund og NSD-Studentenbund og forkortet NSDStB) var en nazistisk studentorganisasjon i Tyskland fra 1926 til 1945, det vil si før og under Hitlers nazi-regime.
Historikk
NS-Studentenbund ble startet i 1926 som en avdeling av det tyske nasjonalsosialistiske partiet NSDAP med Wilhelm Tempel som leder. Baldur von Schirach var leder fra 1928 til 1933. Organisasjonen deltok i gjennomføring av Nasjonalsosialistenes bokbrenning. Mot slutten av 1920-tallet ble NSDStB den ledende politiske organisasjonen blant tyske studenter. NSDStB presset frem krav om at andelen jødiske studenter ved universitetene skulle begrenses til andelen i befolkningen. Schirach gjennomførte en effektiv kampanje for å sikre representasjon for NSDStB i studentparlamentene ved hvert universitet på bekostning av de tradisjonelle studentklubbene. Organisasjonen ble kjent for provoserende aksjoner. De drev kampanjer for å få sparket pasifistiske professorer, for å opprette professorater i tema som militærvitenskap og rasestudier, og for at universitetene skulle innrette seg etter nasjonale interesser. De klarte blant annet å presse ut Emil Julius Gumbel fra professoratet i matematikk og statistikk i Heidelberg. I juli 1931 tok NSDStB kontroll over den nasjonale studentunionen (med støtte fra en annen høyreorientert forening) selv om de tallmessig var små sammenlignet med andre organisasjoner. Hitler var imponert over Schirachs resultater og utnevnte ham i oktober 1931 til leder for Hitlerjugend.
Målet var å integrere tyske studenter og akademikere til det nasjonalsosialistiske verdensbildet. På lik linje med de andre avdelingene i NSDAP ble studentorganisasjonen organisert etter førerprinsippet. NSDStB organiserte, sammen med andre avdelinger under NSDAP, et strengt regelverk som var i samsvar med de leder-prinsippene som nazistene i NSDAP fulgte. Fra 1930 hadde også denne gruppens medlemmer de klassisk brune skjortene og sine egenartede hakekors-emblemer.
I 1935 ble NSDStB juridisk definert som en gren av NSDAP, sammen SA, SS, det nasjonalsosialistiske kvinneforbund og Hitlerjugend.
Etter Nazi-Tysklands nederlag i den andre verdenskrig, var NSDAP sammen med sine avdelinger og deres tilknyttede organisasjoner erklært som kriminelle organisasjoner og de ble forbudt av Allied Control Council 10. september 1945.
Berømte medlemmer
Kurt Waldheim, senere FNs generalsekretær og president i Østerrike, var medlem av organisasjonen.
Jorge Edwards
Jorge Edwards Valdés (født 29. juni 1931, død 17. mars 2023) var en chilensk forfatter, litteraturkritiker, journalist og diplomat.
Ett av hans mest kjente verker, Persona non grata (1973), ble skrevet etter at han ble erklært persona non grata av Cubas president Fidel Castro. Edwards har vært ambassadør i Paris og Havanna.
I 1999 ble han tildelt Cervantesprisen.
I 2010 ble Edwards gitt spansk statsborgerskap av kong Juan Carlos I av Spania.
Giulio Cesare Gabussi
Giulio Cesare Gabussi (ca 1555–1611) var en italiensk kapellmester og komponist.
Utdannelsen fikk han i Hjembyen og i Ravenna av Costanzo Porta. Etter 1580 overtok han kapellmesterstillingen ved domkirka i Forlì og virket fra 1594 i den samme posisjonen ved domkirka i Milano. Etter et kort mellomspill i tjeneste hos kong Sigismund III av Polen i Kraków, vendte han tilbake til sin gamle stilling ved domkirka i Milano og ble der livet ut.
Hans klangsterke verk – motetter, madrigaler og andre komposisjoner – er skrevet helt i tråd med 1500-tallets stilidealer.
Ashley Steacy
Ashley Steacy (født 28. juni 1987) er en canadisk rugbyspiller.
Hun representerte Canada under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok bronse i kvinnenes sjumannsrugbyturnering.
Svetlana Saenko
Svetlana Saenko (født 27. oktober 1982) er en moldovsk bryter som konkurrerer i fri stil i 72-kilosklassen. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i kvartfinalen. Hun representerte Ukraina under Sommer-OL 2004.
Emomalii Rahmon
Emomalii Rahmon (tadsjikisk: Эмомалии Раҳмон eller امامعلی رحمان) (født 5. oktober 1952) er en tadsjikisk politiker. Han har vært statsoverhode siden 1992 og Tadsjikistans president siden 1994. Han representerer Folkets demokratiske parti i Tadsjikistan, HDKT.
Veien til makten
Han ble født inn i en bondefamilie i Dangara, som ligger i Kulob oblast, i dag en del av Khatlon-provinsen. Som apparatsjik (funksjonær i kommunistpartiet) som jobbet seg opp gjennom nomenklaturaen, var hans første kilde til makt stillingen som formann i den kollektive, statseide gården i hjembyen Dangara.
I 1990 ble han valgt inn som folkerepresentant i Tadsjikistans høyesterett. President Rahmon Nabiyev fratrådte sin stilling i august 1992, fordi han fryktet for sitt liv under de store protestene mot regjeringen. Akbarsho Iskandarov, som var talsmann for Sovjetunionen, tok over som fungerende president, men trakk seg i november i et forsøk på å redusere uroen i befolkningen. Rahmonov var da talsmann for parlamentet, og tok over som regjeringssjef.
6. november 1994 ble Rahmonov valgt til den nyetablerte stillingen som president for Tadsjikistan, og ble tatt i ed 16. november. Etter en grunnlovsendring ble han gjenvalgt 6. november 1999, med 97 % av stemmene. Presidentperioden var da satt til 7 år. 22. juni 2003 vant han en folkeavstemning, der det ble besluttet at presidenten skal kunne stille til gjenvalg to ganger etter en presidentperiode. Opposisjonen hevder at dette grunnlovstillegget var så skjult at det grenset til valgfusk.
6. november 2006 ble Rahmonov gjenvalgt som president, med ca. 79% av stemmene.
Rahmonov overlevde i april 2007 et attentatforsøk i Khujand, og har også stått imot to forsøk på statskupp; i august 1997 og november 1998.
Han er gift med Azizmo Asadullayeva, og sammen har de ni barn.
Navnebyttet
I mars 2007 ble det rapportert at Rahmonov hadde byttet etternavn til Rahmon. Han fjernet m.a.o. endingen -ov, som er en russisk ending som ble lagt til fedres fornavn i Russland, for å danne gutters etternavn. Han oppfordret samtidig andre tadsjikere til å følge hans eksempel, for å gjenfinne sine kulturelle og nasjonale røtter. Presidentskapets offisielle nettsted brukte konsekvent navnet Eomali Rahmonov fram til 20. mars 2007, men Emomalii Rahmon etter denne datoen, uten at de oppgir noen grunn til endringen.
Rahmon og tadsjikisk kultur
Rahmon overtalte UNESCO til å erklære året 2002–04 til å være det tredje tusenåret etter Zarathustras fødsel. I sin bok, The Tajiks in the Mirror of History, påstår han også at Zarathustra var en tadsjiker fra Baktria. Han skriver:
Rahmon er sunnimuslim, og foretok hajj ved å reise til Mekka i mars 1997. Han har oppfordret til tettere bånd til andre muslimske land i regionen, særlig de persisktalende landene Iran og Afghanistan.
Martin Biehl
Martin Stephan Biehl (født 3. april 1966) er en norsk kunsthistoriker og økonom. Han er avdelingsdirektør ved Bogstad Gård fra 1. januar 2022. Biehl er utdannet Master of Business and Marketing fra BI/Handelshøyskolen i Oslo og Magister i Konstvetenskap fra Universitetet i Lund i Sverige.
Biehl har innehatt flere sentrale stillinger i norsk kunst og kulturliv, blant annet daglig leder for Kunst i skolen, økonomi og markedssjef ved Kunstnernes Hus, direktør ved Kunstindustrimuseet i Oslo, avdelingsdirektør kommunikasjon ved Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design, administrerende direktør for Blomqvist kunsthandel i Oslo, kommersiell sjef ved Den Norske Opera & Ballett, og daglig leder for Grafill, Norsk organisasjon for visuell kommunikasjon. Fra 2015 til 2021 var Martin Biehl direktør ved Kon-Tiki-museet på Bygdøynes.
I tillegg har Biehl vært engasjert i styreverv og andre verv ved følgende institusjoner og foreninger: Statens håndverks- og kunstindustriskole, Oslo Kunsthall, Polyteknisk forening – gruppe for verdiskaping, Forum for kultur og næringsliv, Sponsor og eventforeningen, OCA – Office for Contemporary Art Norway, Ultima - Oslo Contemporary Music Festival, BONO – Billedkunst, opphavsrett i Norge, Kopinor, Nationaltheatret, KEM - Kunstnernes Eget Materialutsalg, DAT - Det Andre Teateret, Kulturhuset Stabekk Kino og Virke Reiseliv og Opplevelser.
Biehl har i en årrekke vært sensor og undervist for Handelshøyskolen BIs bachelorprogram Kultur og ledelse. Han har mottatt følgende priser og utmerkelser: Merket for god design, Gulltaggen, Årets sponsorobjekt, Visuelt og pris for beste magisteravhandling ved Lunds universitet gitt av Stiftelsen Britt og Karl Hugo Axelssons fond. Han ble i 2018 utnevnt til offiser av Ordenen Italias stjerne, og i 2019 til kommandør av den chilenske Bernardo O Higgins.
Han har vært gift siden 1996 og har to barn.
Hamar domkor
Hamar domkor er et domkor som ble stiftet i 1966, og som er tilknyttet Hamar domkirke.
Klassisk kirkemusikk utgjør grunnstammen i korets repertoar. Koret innstuderer og fremfører årlig ett stort korverk. I 2018 fremførte koret Juleoratoriet av Johann Sebastian Bach.
Smash Mouth
Bandet spiller en retro musikkstil som dekker flere tiår, i tillegg til at det også spiller coverlåter av populære sanger som The Monkees' «I'm a Believer» og Wars «Why Can't We Be Friends». 1999-utgivelsen deres, ''Astro Lounge',' ses på som deres største kommersielle suksess så langt.
Chong Tae-hyon
Chong Tae-hyon (født 10. november 1978 i Gunsan), er en sørkoreansk baseballspiller som deltok i de olympiske leker 2000 i Sydney og 2008 i Beijing.
Chong ble olympisk mester i baseball under sommer-OL 2008 i Beijing. Han var med på det sørkoreanske baseballslaget som vant den femte og siste olympiske baseballturneringen foran Cuba og USA. Sør-Korea beseiret Japan med 3-2 i finalen.
Åtte år tidligere, under sommer-OL 2000 i Sydney, vant han en bronsemedalje med det sørkoreanske baseball-laget som kom på tredjeplass bak USA og Cuba.
Australia under VM i friidrett innendørs 2018
Australia deltok med sju utøvere under VM i friidrett innendørs 2018 fra 1. til 4. mars 2018 i Birmingham i Storbritannia.
Sabine gasskraftverk
Sabine gasskraftverk er et varmekraftverk i Orange County i Texas i det sørlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 1890 MW, fordelt på 5 blokker. Operatør er energiselskapet Entergy. Utstyret er vesentlig levert av General Electric. Dette er delstatens største gasskraftverk målt i effekt.
Kraftverket ble utbygd omkring årene 1962–1979. Brenselkilden er naturgass.
Kjelkehockey under de paralympiske vinterlekene 2002
Gruppespillet foregikk i perioden 8. – 14. mars, og finalene og plasseringskampene 15. mars.
Håkan Söderstjerna
Håkan Söderstjerna (født 1975) er en tidligere svensk fotballspiller som spilte i svenske Landskrona BoIS. Han har også spilt i svenske Teckomatorps SK, danske Fremad Amager, Fredrikstad FK og Tiong Bahru i Singapore. Håkan er født med bare en arm.
Vingelsåsen
Vingelsåsen er ei grend i Tolga kommune i Nord-Østerdal i Innlandet fylke. Den ligger på grensa til Tynset, på en jordrygg vest for Glomma, godt synlig fra jernbane og fylkesvei 30. Grenda har i 2012 7 gårder. 4 av disse driver med melkeproduksjon og ligger på setra med dyra om sommeren. Gårdene har mange gamle hus, og flere stabbur fra 1600-tallet.
Navnet Vingelsåsen er av nyere opphav. Det eldste navnet var «Aas», som fikk ny form i «Aasen». Utenom det man veit om den første bosetninga her, kan det være tenkelig at Aas huste folk som var på vandring i hedensk tid. Ettersom Vingelsnavnet skriver seg fra den tida, må også Aas ha vært med som stedsnavn for den gamle ferdselen. De første som fant veien hit og slo seg ned i ly av storskogen med fritt utsyn sørover Glåmdalen, hadde naturlige kilder til selvberging rundt seg, med muligheter til fangst i liene og fiske i Glåma. Men det skulle gå mange århundre før jordbrukende bønder slo seg ned her. Det som ble gården Aas har sitt grunnlag fra rundt 100 år etter Svartedauen, eller samtidig med den første bosetninga i Vingelen. Det var folk på leiting etter dyrkingsland som så at bakkene her egnet seg godt for kornavl, men hovednæringa var nok jakt og fiske. Det første skriftlige skattemanntallet for Nord-Østerdal er fra 1528. Brukeren i Aas heter da Østen, og han er det året regnet med blant de 4 som betalte skatt i Vingelen.
Rustling a Bride
Rustling a Bride er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Irvin Willat.
Handling
Cowboy Nick McCredie skriver brev til en ung kvinne ved navn Emily, som bor sammen med bestemoren sin. Men i stedet for å sende et fotogrgafi av seg selv til henne, legger Nick ved et fotografi av sin kjekkere kamerat Pen Walton. Etter at Nick får øye på Walton som stjeler to hester, går Nick med på å tie om dette når Walton lover å reformere seg og endelig bli lovlydig. I mellomtiden dør Emilys bestemor, og hennes nye verge forsøker å tvinge Emily til å gifte seg med ham.
Men Emily skriver om dette til Nick, som frir til henne viat et brev. Etter at Walton stjeler enda en hest og planter Nicks hanske på åstedet som bevis, bortfører han Emily også. Hun forsøker å stikke av og rir på den stjålne hesten tilbake til ranchen i tide for å stoppe at Nick blir henrettet for Waltons forbrytelser. Etter at de virkelige identitetene endelig er avslørt, kan Nick og Emily endelig gifte seg me hverandre.
Pot metal
«Pot metal» ) er et engelsk samlebegrep for forskjellige metallegeringer med kopper, bly og også ofte sink og tinn samt en type messing. Pot metal har lavt nok smeltepunkt til at de kan smeltes i en kjøkkengryte på komfyr.
Begrepet assosieres med rask og billig poduksjon av støpegods. pot metal brukes som regel ikke i applikasjoner med store belastninger, og brukes blant annet i leker, på rimelige smykker, til enkle prototyper og til hobbybruk.
Det finnes i dag ingen metallurgisk standard for hva som er pot metal, men noen vanlige legeringer inkluderer sink, bly, kobber, tinn, magnesium, aluminium, jern og kadmium. Sink er ofte hovedkomponenten, og andre metaller blir ofte blandet for å enten redusere kostnadene, gjøre legeringen enklere å arbeide med eller øke styrken.
Pot metal kan også vise til grytemetall eller en type farget glass, pot-metal glass.
Historie
På slutten av 1800-tallet viste pot metal ofte til en spesifikk kobberlegering som hovedsakelig var legert med bly. En vanlig formulering var 67% kobber, 29% bly og 4% antimon, mens en annen var 80% kobber og 20% bly.
Dagens begrep pot metal stammer fra bilindustrien på begynnelsen av 1900-tallet, hvor man samlet opp ikke-jernholdige metallrester fra produksjonsprosesser og smeltet dem i en gryte for å lage støpeprodukter. En liten mengde jern ble av og til tilsatt i legeringen, men i små mengder ettersom jern hever smeltepunktet.
Fordeler og ulemper
Den primære fordelen med pot metal er at det er relativt raskt og enkelt å støpe ettersom den lave smeltetemperatuen gjør at det ikke kreves avanserte støpegryter og -former. Avhengig av legeringen kan pot metal bli ustabilt over tid, og disse myke legeringene kan for eksempel bøye seg, sprekke, knuse eller bli stripet opp. Det lave kokepunktet til sink kombinert med rask avkjøling av nystøpte deler gir ofte luftbobler som svekker støpen. Mange av legeringene som blir brukt er dessuten utsatt for korrosjon fra luftbårne syrer og andre forurensninger i luften, samt innvendig korrosjon som gjør at maling og annen overflatebehandling kan flasse av. pot metal kan være vanskelig å lime, lodde eller sveise.
VM i sommerskiskyting 2016
VM i sommerskiskyting 2016 (verdensmesterskapet i sommerskiskyting) ble arrangert i Otepää i Estland i 2016.
Muus (slekt)
Muus er en norsk slekt av dansk herkomst som regner sitt norske utspring fra sorenskriver Niels Rasmussen Muus (1595–1663) i Hedmark med flere etterkommere blant annet på Snåsa i Nord-Trøndelag, som ordførerne Nils og Peter Muus.
Toffa
Toffa er et musikkalbum med Svein Tang Wa, utgitt i 1980. Dette er hans første plate som soloartist. Albumet ble utgitt på nytt i 2008.
Muus (slekt)
I Danmark finnes en del borgerlige Muus-slekter, samt to utdødde adelige Muus-slekter: Muus til Ullerup og Muus til Stenalt. Den svenske adelsslekten Thott hadde en del inngifte mot Muus, Mus, Muss, Musse, Mussæ, som har vært variasjoner over navnet, i tillegg til Mws.< I Norge har Muuseslekten giftet seg inn i de kjente Kristiania-familiene Heftye, Wedel-Jarlsberg,  Løvenskiold, Schweigaard, Meyer og Egeberg.
Kjente etterkommere
I Danmark hadde man pantebesitter Jep Muus hvis arving var ridder Niels Jensen Muus, som var far til ridder Jep Muus (1340–1394), som ble far til Jens Muus (født 1485), igjen far til Niels Jensson Muus (1540–1604). Han hadde to sønner, Laurids (født 1572) og Rasmus (født 1570).
En annen Muus fra Danmark var
Pulicaria odora
Pulicaria odora er en flerårig, duftende urt i kurvplantefamilien.
Den blir 30–60 cm høy og ligner mye på slektningen strandloppeurt (P. dysenterica). Forskjeller er at Pulicaria odora mangler utløpere, har større blomsterkurver, er mindre forgreinet og at de grunnstilte bladene fortsatt er grønne under blomstringen. Planten er utbredt i det meste av middelhavsområdet, men mangler på Kypros og i Levanten.
Ingomar, the Barbarian
Ingomar, the Barbarian er en amerikansk stum kort dramafilm fra 1908, regissert av D. W. Griffith. Filmen har blitt sammenlignet med et "toga play".
Handling
Parthenia leter etter faren sin, som har blir tatt til fange av en gruppe barbarere. Hun starter letingen på egen hånd, og finner snart igjen barbarer-leiren. Hun blir tatt til fange av barbarere, under ledelse av Ingomar. Men den modige unge kvinnen møter beundring hos Ingomar. Han går deretter med på å løslate faren hennes, men holder Parthenia som gissel. Hun lærer ham etter hvert hva kete kjærlighet er. Men senere skjer det et mytteri blant en del av barbarene, og mytteristene kidnapper Parthenia og bortfører henne.
Ingomar klarer å redde Parthenia, forlater resten av stammen sin og eskorterer Parthenia hjem hvor Polydor, en tidligere frier som ønsket å gifte seg med henne, forårsaker problemer. Han kjøper opp gjeld som faren hennes skyldte til noen andre. Men fordi faren hennes ikke klarer å betale gjelden hans, krever Polydor at Parthenia og faren hennes skal begynne som slaver. Men kort tid senere blir hele byen omringet av barbarene.
Ai Shibata
Ai Shibata (født 14. mai 1982) er en japansk svømmer.
Hun representerte Japan under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun tok gull på 800 meter fri.
Costanzo Porta
Liv og virke
Porta var fransiskaner og tilhørte klosteret i Casalmaggiore. Rundt 1549 flyttet han til Venezia hvor han ble elev av komponisten Adrian Willaert, og dessuten godt kjent med Gioseffo Zarlino og Claudio Merulo.
I 1565 overtok Porta kapellmesterposten ved Basilica di Sant'Antonio i Padova, og hadde de følgende årene samme jobb i kirkene i Loreto, Ravenna og Bologna. Tilslutt vendte han tilbake til sin opprinnelige jobb i Padova, og ble der til sin død.
Blant Portas mange elver var Lodovico Grossi da Viadana og Giulio Cesare Gabussi.
Verk
Porta ble i sin egen tid regnet som en viktig og innflytelsesrik komponist, mange så ham som Palestrina og Orlando di Lassos likemann. Han skrev overveiende kirkemusikk og var en svært produktiv komponist. Han skrev en del motetter, messer og fire madrigalbøker Han tilhørte den venetianske skolen og ble regnet som en ekspert på kontrapunktikk.
Lindsay Wood
Lindsay Wood (født 13. august 1983) er skotsk curlingspiller. Har vunnet sølv i eurapamesterskapet 2007 og bronse i VM 2007 i curling.
Mottok Frances Brodie-prisen i 2007.
Puerto de los Botes
Puerto de los Botes er en by i Rocha-departementet i det sørøstlige Uruguay. Byen har 21 innbyggere.
The Monroes
The Monroes var en norsk pop- og ska-duo som var populær i 1980-åra. Den ble dannet i 1983 av gitarist Eivind Rølles og vokalist Lage Fosheim, som begge hadde spilt i Broadway News, som ble oppløst i 1982. Monroes var i begynnelsen svært inspirert av det engelske bandet Madness, men gikk etter den første plata i retning av glattere popmusikk.
Natasha Watcham-Roy
Natasha Watcham-Roy (født 28. april 1992) er en canadisk rugbyspiller.
Hun representerte Canada under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok bronse i kvinnenes sjumannsrugbyturnering.
The Monroes
Duoen ga ut sitt første album Sunday People i 1983. Det solgte 130 000 eksemplarer i Norge. For albumet ble The Monroes kåret til årets artist under Spellemannprisen 1983 og vant i tillegg klassen pop og var dermed de første til å vinne mer enn en Spellemannpris under samme utdeling. Oppfølgeren Face Another Day, som kom ut i 1985, solgte 250 000 eksemplarer i Norge. I 1987 vant duoen Gammleng-prisen i klassen pop. De ga ut fire studioalbum og et samlealbum fra 1983 til 1993. Duoen ble innlemmet i Rockheim Hall of Fame september 2021.
I 2005 samarbeidet Rølles og Fosheim med DJ Ravi og DJ Løv om en ny og sterkt omarbeidet versjon av The Monroes' låt «Cheerio» fra 1985. Den nye versjonen fikk navnet «Tsjeriåu».
Puerto de los Botes
Befolkning
Puerto de los Botes har 21 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:
The Monroes
Lage Fosheim døde 19. oktober 2013 etter flere måneders sykeleie. Han ble 55 år gammel.
Det ble avholdt en hyllestkonsert på Rockefeller i Oslo 8. oktober 2019 hvor Kurt Nilsen, Espen Lind, Odd Nordstoga, Anita Skorgan, Lars Kilevold, Ravi, Ole Paus og flere var med.
Stadig dukker sangene deres opp i forskjellige forbindelser som på samleplater, i 2018 dukket «Cheerio» opp på Crate Diggers Pop, et album med forskjellige artister.
Dannelsen av bandet
Eivind Rølles var gitarist og Lage Fosheim var vokalist i Broadway News, som ble oppløst i 1982. Barndomskameratene valgte å fortsette samarbeidet. Som barn hadde Rølles interesse for trommer og spilte i korps og band, interessen for trommer fikk han allerede i 5-årsalderen. I oppveksten hadde Fosheim planer om å bli skuespiller, da hans interesse var teater. Musikalsk var Fosheim inspirert av Peter Gabriel og Genesis, mens Rølles' mormor kjøpte plater med The Beatles og The Rolling Stones til ham.
Fosheim og Rølles var opptatt av engelsk pop som Madness, The Specials og The Beat og ønsket derfor å skrive en helt annen musikk enn med Broadway News, mer ska-inspirerte gladpop, tekster på cockney engelsk og med humor. Låtene som Fosheim og Rølles begynte å skrive ble spilt inn på Fosheims kassettspiller som han hadde fått på sin 18-årsdag.
The Monroes var nøye med at de skulle ha en klar image, dresser fra 1930/40 tallet, bakoversveis og svingende, dansbar musikk.
Første singel, video og første album
The Monroes var i Silence Studio i Koppom i Värmland i Sverige, like ved grensen til Norge, i 6 uker våren 1983. Musikerne på innspillingen var Marius Müller på gitar, Lars Kilevold på keyboard, Hans Christian Ellefsen på bass, Bjørn Juliusson på trommer, Bjørn Kristensen på marimba, Jens Wendelboe på trombone, Johan Bergli på saksofon og Jens Petter Antonsen på trompet. Kilevold var med på å skrive låter helt fra starten av prosjektet. Fosheim og Rølles var selv produsenter, men svenskene Anders Lind og Göran Anderson hjalp til som teknikere. The Monroes satte pris på bidraget fra Lind og Anderson, både for sin «kompetanse og godvilje, og at de under arbeidet alltid hadde tid til å diskutere musikken». Albumet ble innspilt med privat finansiering.
Singelen «Sunday People» ble utgitt i juni 1983 med B-siden «Move in Closer». Singelen debuterte på VG-lista i slutten av august med en 7.-plass. Samme dag debuterte den også på Ti i skuddet på NRK radio med 3.-plass. I starten av oktober gikk «Sunday People» helt til topps på Ti i skuddet og etter 6 uker på VG-lista gikk den helt til topps, foran «Flashdance… What a Feeling» med Irene Cara som hadde toppet uken før. Etter fem uker som nr. 1 datt Monroes ned på 2.-plass, bak «Say Say Say» med Paul McCartney og Michael Jackson. Singelen solgte bra også i andre land, blant annet i Tyskland med 30 000 eksemplarer, i Frankrike med 20 000 og i Portugal var den også populær.
Musikkvideoen til «Sunday People» fulgte handlingen til låtens tekst, og moren og faren til Lage Fosheim var med på videoen.
The Monroes ga ut albumet Sunday People 20. september 1983. Ungdomsmagasinet Det Nye likte albumet og ga det 5 av 6 stjerner. I likhet med flere andre påpekte de likheten med musikken til bandet Madness. NRK TVs nyhetssending Dagsrevyen hadde et oppslag om The Monroes, noe som antageligvis virket positivt på salget. Albumet debuterte på en 18.-plass på VG-lista, men lå som nr. 1 etter tre uker. Albumet ble liggende på førsteplassen i tre uker før den ble dyttet ned av Bob Dylans Infidels. Sunday People endte opp med et salg på 130 000 eksemplarer.
Was nützt die Liebe in Gedanken
Was nützt die Liebe in Gedanken er en tysk dramafilm av Achim von Borries fra 2003. Hovedrollene spilles av August Diehl, Daniel Brühl, Anna Maria Mühe, Jana Pallaske og Thure Lindhardt.
Filmen er basert på faktiske begivenheter, den såkalte Steglitzer Schülertragödie, og finner sted i slutten av 1920-årene. Hovedrollene har vanskeligheter med sin første store kjærlighet og beslutter å begå selvmord dersom de ikke finner den kjærligheten de mener de fortjener. Mens de alltid søker etter den høyeste kjærligheten, går Paul (Daniel Brühl) og Günther (August Diehl) glipp av de virkelig viktige tingene i livet. Deres forstyrrede forestillinger ødelegger alt og en farlig idé begynner å vokse i Günthers hode: «Hvis vi ikke blir elsket, tar vi dem vi elsker med oss».
The Monroes
Kontrakt med EMI
25. november 1983 skrev The Monroes kontrakt med EMI International i London. Igjen fikk de mye omtale i NRK TVs Dagsrevyen og i norske aviser, hvor man rapporterte om at EMI ville lansere The Monroes i 57 land og at de tok sikte på at duoen skulle bli like populære som ABBA. Ifølge avtalen skulle fire ansatte hos EMI kun jobbe med The Monroes og de ansatte Patrick Williams som manager. Williams hadde tidligere jobbet med Genesis, Phil Collins og Peter Gabriel. EMI fikk rettighetene til alt de produserte fra 1. januar 1984 og utover og de fikk full kontroll på det Fosheim og Rølles laget og foretok seg med musikk, tekst, film, intervjuer, fotografering, konserter, opptredener og reklame. I henhold til kontrakten skulle Monroes gi ut sju album i løpet av fem år, men etter en liten stund skjønte The Monroes at det ikke var mulig.
Ny video, MGP, turne og ny singel
Lage Fosheim dro til Marrakech i Marokko for å spille inn musikkvideo til «Arabian Night» i november 1983. I videoen er det med en kobraslange som han måtte danse rundt, på kun 30 centimeters avstand. «Arabian Night» ble ikke gitt ut som singel, selv om det var laget en påkostet video. NRK sendte videoen i musikkprogrammet Zikk-Zakk og deler av den ble sendt i Dagsrevyen.
NRK inviterte fem komponister til å skrive låter til den norske finalen i Melodi Grand Prix i 1984. Disse var Terje Rypdal, Bjørn Aslaksen, George Keller, Anne Grete Preus og The Monroes. I tillegg kom fem bidrag som ble valgt ut blant 950 innsendte bidrag, hvor Benedicte Adrian og Ingrid Bjørnov fra Dollie De Luxe var blant disse. Monroes ønsket å la noen andre fremføre låta og valget falt på den 20 år gamle Beate Jacobsen fra Salhus utenfor Bergen. Adrian og Bjørnov som Dollie de Luxe vant med «Lenge leve livet» med Fosheim og Rølles' låt «Strand Hotel» på andreplass.
Magasinet Det Nyes lesere stemte fram The Monroes som årets norske band for 1983, Sunday People til beste album, og «Sunday People» til beste singel.
I 1984 startet The Monroes sin Holiday Tour i Risør. Med ti britiske musikere, spesiallaget scene, lysrigg fra Tyskland og lydanlegget var det samme som Kalvøyafestivalen brukte. Dette var samme størrelse som utenlandske band hadde på turneer i Norge. Avisen Aftenposten karakteriserte showet som intet mindre enn et musikalsk fyrverkeri, med musikere og sangere som gir alt. Holiday Tour ble sett av totalt ca. 150 000 mennesker og stort sett var konsertene utsolgt. Men med 21 mennesker på lønningslista og 16 tonn utstyr som skulle fraktes 825 mil, gikk turneen med underskudd. EMI ønsket at de skulle ta med seg showet til England og Vest-Tyskland, men det ble ikke noe av.
I august 1984 ga The Monroes ut singelen «On the Bus» med låten «Mrs. M.» som B-side, produsert av The Monroes sammen med Roddy Matthews. Låtene ble innspilt i Workhouse Studio, som var eid av Manfred Mann. Fosheim og Rølles dro på platesignering i 35 platebutikker rundt om i landet. Det ble en 3.-plass på VG-lista i august og etter 6 uker på VG-lista falt den ut av topp 10.
I forbindelse med programmet Live from London på Sky Channel opptrådte The Monroes på Camden Palace i London. Senere dro de til USA og deretter til Mexico, der flere låter ble skrevet. Etter det satte de kursen mot England, der den nye plata skulle spilles inn, blant låtene var «Cheerio».
Innspilling av andre album, «Cheerio» og konserter
Fosheim, Rølles, Kilevold og Müller reiste til Manor Studio i Oxfordshire i januar 1985 for innspillinger sammen med britiske musikere som EMI hadde skaffet, og de hadde også med produsent Bob Sargeant. Dette var samme studio som blant annet Mike Oldfield, Gong og XTC hadde spilt inn. Også Studio de la grande Armee i Paris og Odyssey Studio i London ble benyttet.
Singelen «Cheerio» ble sluppet i august 1985. På en konsert på NRK TV fikk de fremføre singelen og i tillegg sangen «Jeanette». «Cheerio» kom på en 5. plass på VG-lista og gikk til 1.-plass etter to uker og forble der i sju uker. I NRK radios Ti i skuddet fikk den hele 195 poeng av 200 mulige og gikk helt til topps 19. september. Det ble ikke laget noen musikkvideo til den og den ble ikke utgitt som singel i Storbritannia, og den markerte seg heller ikke i andre land. EMI arrangerte en konsert for ledelsen i EMI der artister som Kate Bush, Marillion, Grace Jones og The Monroes opptrådte.
Det var store forventninger til The Monroes' andre album, Face Another Day, og forhåndssalget var på hele 100 000 eksemplarer. Platen ble utgitt 7. september og lå 5 uker på toppen av VG-lista med Hunting High and Low av a-ha på andre plass. Albumet solgte 260 000 eksemplarer i 1987. «Let's Go», «Jeanette» og «Wish You Were Here» ble gitt ut som singler i England. I Nederland, Spania og Portugal ble også «Jeanette» utgitt. Musikkvideoen var med Fosheim som en bonde, som jaktet på grisen Jeanette som hadde stukket av. Singelen toppet Ti i skuddet i november.
Face Another Day ble slått av Hunting High And Low da Spellemannprisen for Beste popalbum ble delt ut. The Monroes dro i mai 1986 på en ny stor turne, med start på Gran på Hadeland. Med seg hadde de nok engang musikere fra England, og turneteamet var på 21 persjoner.
Landene i Øst-Europa deltok ikke i Eurovision Song Contest før på 1990-tallet men hadde sin egen Sopot Festival 1986 hvor The Monroes deltok med «Jeanette» for Finland. De kom på andreplass bak USA med Mara Getz som sang «Hero of My Heart». Norge kom på 14. plass av 18 deltagere med «Touch and Go» sunget av svenske Pernilla Wahlgren. Sendingen ble ikke vist i Norge, men ble kringkastet til 100 millioner TV-seere. På Sky Trax (Sky Channel) fikk millioner av europeiske TV-seere se musikkvideoene til «Jeanette» og «Sunday People», og The Monroes ble også intervjuet av Pat Sharp. Under «Norsk uke» på Sky ble det også vist musikkvideoer for andre norske artister som Creation, Bobbysocks, Marius Müller, People, Dollie De Luxe, Fra Lippo Lippi og Claudia Scott.
Tredje album og en pause
I 1987 ble det tredje albumet spilt inn New Jersey i USA, med produsenten Roy Bittan. Blant musikerne på albumet var også saksofonisten Clarence Clemons fra Bruce Springsteens E Street Band.
Før albumet kom ut ble singelen «I Call It Love» gitt ut. Den kom inn på VG-lista på en 6.-plass og uken etter var den på 3.-plass, før det gikk nedover på listen. The Monroes opptrådte på Rockefeller i Oslo samme dag som singelen ble sluppet, de hadde med seg Roy Bittan på keyboard og David Beal på trommer, i tillegg til norske musikere. NRK TV gjorde opptak som ble vist i programmet TopPop dagen etter. The Monroes besøkte også Tyskland, Nederland og Belgia, og deltok i flere store TV-show.
5. oktober 1987 ble albumet Everything's Forgiven utgitt i Norge, den hadde rockeaktig lydbilde og var røffere enn forgjengerne. Flere anmelder likte plata, blant annet Aftenposten. Den startet på en 5.-plass på VG-lista, der den holdt seg i tre uker før den begynte å gå nedover, og etter fem uker var den allerede ute av VGs topp-20 albumliste. Først i april 1988 ble Everything's Forgiven gitt ut i resten av verden. Albumet kom ikke inn på britiske topp 100-listen, amerikanske topp 200-listen eller på noen andre lister i Europa, men solgte bra i Norge.
The Monroes tok en pause høsten 1988 for å gjøre andre ting.
Simca 1100
Simca 1100 var en bilmodell som ble produsert av Chrysler Europes underavdeling Simca mellom 1967 og 1982. Den ble senere erstattet av Talbot Horizon.
The Monroes
Fjerde album, samlealbum og konserter
Under en ølfestival i Sandvika høsten 1990 var The Monroes tilbake på senen, og de spilte også på Wang handelsskoles nyttårsball i januar 1991.
De spilte inn albumet Long Way Home i 1993 og blant musikerne som var med på innspillingen var Marius Müller, Lars Kilevold, Bugge Wesseltoft, Håkon Iversen, Kjetil Bjerkestrand, Lasse Hafreager og fra Stage Dolls Torstein Flakne og Steinar Krokstad. Etter som albumet ble spilt inn i England var det også britiske musikre med, Anders Lind og Bob Sargeant var med som produsenter, som på første og andre album. VG var negative in sin anmeldelse av albumet, og mente at «The Monroes byr på tre-fire kjedelige, og et par uinteressante låter. Det er for snaut på et album med ti kutt». De ga plata karakteren 3. Avisen Dagbladet ga albumet karakteren 1.
Simca 1100
I 1963 overtok Chrysler kontrollen over Simca, og i 1964 ble prosjektet godkjent med planlagt produksjonsstart sommeren 1967. Da den første gang ble vist på Paris Auto Show i 1967 hadde 1100 et moderne design og utstyr som nedfellbare bakseter, skivebremser og uavhengig hjuloppheng både foran og bak. I amerikansk stil var karosseriet sveiset, ikke boltet fast, til rammen. Bilen var, sammen med den dyrere Renault 16, blant de aller første bilene med hatchback-design.
The Monroes
Fjerde album, samlealbum og konserter
Samlealbumet Absolute Monroes ble utgitt i 1993 og besto av 17 låter, hvorav fem var fra Sunday People, fem fra Face Another Day, fire fra Everything's Forgiven og tre fra Long Way Home. Albumet kom på 11.-plass på VG-lista og salgstallet var bra. Marius Müller døde i en trafikkulykke i Groruddalen 14. mars 1999 og 14. mars 2000 var det en minnekonsert hvor The Monroes var med, sju år etter at de sist var på scenen.
Simca 1100
I 1968 var produksjonen allerede høy, og 138 242 eksemplarer skal ha blitt bygget. Modellen fikk sitt beste år i 1973, da nesten 300 000 eksemplarer rullet av samlebåndet. Fra 1977 falt produksjonen kraftig, fra 142 000 biler i 1977 til bare halvparten (72 695) året etter og mindre enn 20 000 i 1981. Til tross for dette fortsatte produksjonen frem til 1985.
The Monroes
Fjerde album, samlealbum og konserter
I årene fremover holdt The Monroes noen sporadiske konserter som i 2003 på Hallingmarken, Nesbyen. I 2004 i Oseberg kulturhus i Tønsberg på 80-talls-showet, som gikk flere kvelder, hvor de framførte «Sunday People». 31. mai 2004 var The Monroes oppvarmingsband for Bryan Adams i Drammen. I mars 2005 deltok The Monroes på TV2s artistgalla (overskuddet gikk til Strømmestiftelsen), sammen med artister som Carola, Espen Lind, Sissel Kyrkjebø, og Peter Jöback. Tidlig i desember 2005 opptrådte The Monroes på julegallaen i Valhall i Oslo. Under en veldedighetskonsert for Kreftforeningen, arrangert i Nevlunghavn juli 2007, sto også The Monroes på scenen. De opptrådte på Byfesten på Lillestrøm i juni 2008 og på TV-programmet Allsang på Grensen i august.
Simca 1100
Totalt 2,2 millioner eksemplarer ble produsert, og Simca 1100 ble også benyttet som grunnlag for Matra Rancho, en terrengbil bygget på samme plattform.
The Monroes
Fjerde album, samlealbum og konserter
Avisen VG hadde en avstemning blant leserene hvor «Cheerio» var en av de 10 nominerte til tittelen «Tidenes norske VG-listelåt».
EMI ga i 2010 ut et samlealbum, Big-5, som inneholdt låtene «Sunday People», «Cheerio», «Just Another Normal Day», «Heaven Can Wait» og «Move in Closer». Albumet var kun tilgjengelig som nedlasting fra nettbutikk.
Etter en lengre tids kreftsykdom døde Eivind Rølles 18. mars 2013, 19. oktober samme år døde også Lage Fosheim i Nice i Frankrike.
McKinney (Texas)
McKinney er en by i og fylkessete i Collin County i den amerikanske delstaten Texas, og fylkets nest største by i innbyggerantall etter Plano. Ifølge U.S. Census Bureau var byens befolkning i 2010 på 131 117 innbyggere, som gjør byen til den 9. folkerikeste byen i delstaten Texas. Byen er del av Dallas/Fort Worth Metroplex, og ligger omtrent 31 mi nord for Dallas.
U.S. Census Bureau hadde McKinney oppført som landets raskest voksende by fra 2000 til 2003 og igjen i 2006, blant byer med mer enn 50 000 innbyggere. I 2007 ble den rangert som den nest raskest voksende byen med mer enn 100 000 innbyggere og i 2008 som den tredje raskest voksende. Befolkningsestimatet per 1. januar 2014 var på 149 082 innbyggere.
Hortenpartiet
Hortenpartiet er et nedlagt politisk parti i Horten (da Borre) kommune, stiftet i januar 1999, med formål å endre kommunenavnet fra Borre til Horten. Partiet hadde i perioden 1999–2003 8 av 41 mandater i kommunestyret i Borre. Partiet ble avviklet etter denne perioden som følge av resultatet av folkeavstemningen om kommunenavnet 10. september 2001, og som en konsekvens av at partiet langt på vei hadde gått i indre oppløsning i løpet av perioden.
Otsjirbatyn Burmaa
Otsjirbatyn Burmaa (mongolsk: Очирбатын Бурмаа, født 28. mai 1982) er en mongolsk bryter som konkurrerer i fri stil i 72-kilosklassen. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i kvartfinalen.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble hun utslått i første runde.
Stealaway
Stealaway er en ungdomsroman skrevet av den engelske forfatteren K.M. Peyton. Boken ble utgitt i 2001.
Handling
I Stealaway foregår handlingen på Bloodybow Castle i Skottland. Nicky flytter dit, fordi moren hennes er hestetrener og har fått jobb hos amerikaneren Mr. Robson. Men det foregår mystiske ting på stedet, og Nicky og Jed, sønnen til Mr. Robson, bestemmer seg for å undersøke hva som foregår. En natt bestemmer de seg for å overnatte i hagen, og de våkner av at det blåser og at de hører hovslag.
De går ut av teltene sine, og får se en gammel krigshest med et skjelett komme mot seg. Da kommer den hvite mystiske hoppen fra stallen, og hjelper dem.
Sam Bertron gasskraftverk
Sam Bertron gasskraftverk er et varmekraftverk utenfor Houston i Texas i det sørlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 826 MW, fordelt på 4 omtrent like store turbiner (187-225 MW), samt to små turbiner på 1 –32 MW hver. Operatør er energiselskapet NRG Energy, representert ved NRG Texas Power LLC. Utstyret er vesentlig levert av General Electric.
Kraftverket ble utbygd omkring årene 1955–1960. Brenselkilden er naturgass.
Morgenrot
Morgenrot («Morgenrøde») er en tysk ubåtfilm av Vernon Sewell og Gustav Ucicky fra 1933 som foregår under første verdenskrig.
Handlingen ble filmet i Kiel.
Handling
Handlingen er lagt til 1916, og inneholder en fiksjonert versjon av den britiske krigssekretærens død, feltmarskalk Herbert Kitchener om bord på krysseren HMS Hampshire - på vei til Russland. En vellykket tysk Ubåt-leder, Helmut Liers, bor i den fiktive byen Nord-tysk Meerskirchen sammen med sin mor. Men moren hans har allerede mistet to sønner på grunn av verdenskrigen. Liers er den lokale helten i Meerskirchen, på grunn av hans kommando over ubåten U-21. Den første delen av filmen handler om opplevelsene til Liers og hans mannskap. Moren til Liers forsøker å skaffe sønnen sin et mindre risikofylt oppdrag, på land. Men Liers blokkerer dette forslaget, og sier at han ønsker å slåss videre til Tyskland enten vinner krigen eller han er død.
I den andre delen av filmen får den tyske marinen vite at en veldig viktig britisk militær leder (som aldri blir navngitt i filmen, men tydeligvis er ment å forestille Herbert Kitchener) har gått om bord på et skip som skal frakte ham til Arkhangelsk i Russland. Liers og hans U-båt blir sendt ut for å myrde den britiske militærlederen, en oppgave som blir gjennomført vellykket. Men Lier og hans ubåt blir deretter tatt i bakhold, og ubåten deres blir alvorlig skadd i dette sammenstøtet. En skvadron britiske destroyere forsøker å jage U-21 over hele Nordsjøen.
Priser
Amerikanske National Board of Review tildelte den prisen som beste utenlandske film i 1933.
Medvirkende
U-Boot-Kommandant
Sandkryper
Sandkryper eller grundling (Gobio gobio) er en liten karpefisk. Den forekommer naturlig i Europa og er innført til Norge med menneskelig hjelp.
Beskrivelse
Den har en spoleformet kropp, tykke lepper og en skjeggtråd på hver side av munnen. Skjeggtråden er aldri lengre enn at den rekker til midt på øyet. Hodet er litt flattrykt, øynene er store og munnen er underbitt. Lengden er vanligvis 8–15 cm, men den kan bli opptil 20 cm lang. Langs kroppssidene er det 11 mørke flekker. Buken er hvit. Rygg-, hale- og gattfinnene har mørke flekker.
Levevis
Sandkryper er en bunnlevende fisk som lever i små grupper. Den forekommer hovedsakelig i hurtigstrømmende bekker og elver med sand- eller grusbunn, men kan også finnes i brenningssonen i innsjøer. Vannet må være rent og inneholde mye oksygen. Arten tåler brakkvann. Næringen består av bunnlevende smådyr, som suges opp med den utskyvbare munnen.
Gytetida er i mai–juni i Tyskland, men i Numedalslågen ikke før i juli–oktober. Hannen får da gytevorter på hode og forkropp. Gytingen skjer på svært grunt vann, og eggene festes til steiner og planter. De er 1,5 mm i diameter og klekkes etter 10–30 døgn. Sandkryperen kan bli 5 år gammel.
Utbredelse og systematikk
Sandkryper er tradisjonelt oppfattet som en polytypisk art med et enormt utbredelsesområde tvers over Eurasia fra Den iberiske halvøy og Storbritannia i vest til Amur i øst. Eldre forsøk på å dele opp arten i underarter basert på morfologi har vist seg å bygge på sviktende grunnlag, men molekylærgenetiske studier har gitt et nytt bilde av gruppa. Det er mer enn 20 ulike utviklingslinjer som nå blir regnet som egne arter.
Gobio gobio i snever betydning er naturlig utbredt i Rhône som renner til Middelhavet, England, elver som renner til Atlanterhavet nordover fra Loire, elver som renner til Nordsjøen og Østersjøen og i øvre deler av Donau, Tisza, Bug, Dnestr og Dnepr som renner til Svartehavet. Den finnes naturlig nordover til Danmark, Sverige og Finland. Arten er innført til Sør-Frankrike, Po i Italia, Irland, Wales, Skottland og Norge.
Status i Norden
I Sverige var arten oppført som nær truet i Svensk rødliste for arter 2000. I de to nyere utgavene av den svenske rødlista fra 2005 og 2010 har den derimot status som livskraftig. Den svenske utbredelsen omfatter Skåne, Blekinge og Småland. I Danmark finnes den på Sjælland og Jylland, og i Finland forekommer den lengst sør i landet.
Arten ble innført til Numedalslågen i Viken på 1980-tallet og har nå etablert seg over en strekning på minst 58 km i denne elva. En annen innføring var til Nesheimvassdraget i Agder, sannsynligvis på 1990-tallet. Begge innføringene skyldes antagelig mellomeuropeiske fiskere som brukte levende agn. I Norsk svarteliste 2012 ble sandkryper vurdert til høy risiko. I Fremmedartslista 2018 er derimot arten nedgradert til lav risiko på grunn av begrenset invasjonspotensial og ingen kjent økologisk effekt.
Brephidium
Brephidium er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familien glansvinger (Lycaenidae).
Levevis
Artene lever i ørkenaktige områder, på marskland og andre steder der næringsplantene vokser. Larvene lever på planter i meldefamilien (Chenopodiaceae). De voksne besøker gjerne blomster.
Systematisk inndeling
thumb|200px| Brephidium exilis
Global nedkjøling
Global nedkjøling var en hypotese i 1970-årene om at gjennomsnittstemperaturen på jorden ville gå ned, det motsatte av global oppvarming. I jordens historie har det vært flere episoder med avkjøling av atmosfæren og havet. Disse prosessene har innledet langvarige istider, der gjennomsnittelig global temperatur har vært mye lavere enn de siste 10 000 årene. Det er usikkerhet om nøyaktig hvilke prosesser som har vært årsaken til disse endringene, men en rekke klimapådriv og tilbakekoblingsmekanismer i klimasystemet utpekes som relevante. I 1970-årene var det en del forskning som indikerte at det ville komme en snarlig nedkjøling av jorden.