cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dipol
For en lokalisert fordeling av elektriske strømmer vil derimot det første monopolleddet i en tilsvarende rekkeutvikling bli null. I vanlig, elektromagnetisk teori kan ikke magnetiske monopoler opptre. Derimot vil det neste leddet i rekkeutviklingen bidra, og dette kalles for det magnetiske dipolmomentet for strømfordelingen. Etter dipolleddene kommer bidrag fra kvadrupoler hvis effekt avtar enda raskere med avstanden.
Elektriske og magnetiske dipoler med moment som varierer med tiden, vil sende ut elektromagnetisk stråling med en bestemt fordeling i rommet. Dette benyttes ved bruk av dipolantenner.
Elektrisk dipol
Det elektriske potensialet i et punkt r  som skyldes punktladninger qi  lokalisert i bestemte posisjoner ri, er gitt ved summen over Cloulomb-potensialene fra hver av dem,
når man ser bort fra høyere ledd. Her er r = |r|  og = r/r  en enhetsvektor i retning mot feltpunktet. I det første leddet er Q = ∑qi den totale ladningen, mens
er definert som det totale, elektriske dipolmoment til ladningsfordelingen. I denne grensen r >> ri  ser ladningene ut som om de er konsentrert i et punkt slik at potensialet
sies å være potensialet for en punktdipol uten noen utstrekning, men likevel med et endelig dipolmoment.
I det enkleste tilfellet består en slik dipol kun av to motsatte ladninger q1 = +q  og q2 = -q. Den totale ladningen for denne fordelingen er, mens det elektriske dipolmomentet blir hvor vektoren  har retning fra den negative til den positive ladningen.
Det elektriske dipolmomentet i SI-systemet uttrykkes i enheter av C⋅m. Derimot innen kjemi brukes fremdeles ofte enheten debye i CGS-systemet og betegnet som D. I molekyler måles avstanden mellom atomer i enheter av ångstrøm betegnet med Å, mens typiske ladninger er elementærladningen e til elektronet. Dermed defineres 1D ≈ 0.2082 e⋅Å ≈ 3.3356⋅10−30 C⋅m.
Dipolfeltet
Det elektriske feltet kan finnes fra potensialet ved sammenhengen E = - ∇V. Brukes her potensialet forårsaket av en punktdipol, finner man at
hvor siste leddet med Diracs deltafunksjon kommer fra det singulare punktet r = 0 hvor potensialet divergerer. Ser man bort fra dette leddet, kan man alternativt skrive det ved bruk av kulekoordinater (r, θ, φ) som
Gleisdreieck undergrunnsstasjon
Gleisdreieck undergrunnsstasjon (no. sportrekant) er en stasjon i dagen på Berlins undergrunnsbanenett (U-bahn) og krysningspunkt mellom nåværende linje U1 og U2. Stasjonen ligger på et sted der begge linjene er bygd som høybane, og de krysser også over jernbanesporene til Anhalter- og Dresdener Bahn.
Dipol
Dipolfeltet
når dipolen har sin akse langs z-aksen hvor θ = 0. Feltet er derfor symmetrisk om denne aksen og avtar med tredje potens av avstanden fra dipolens sentrum som er i origo.
Dipol i ytre felt
Energien til en elektrisk dipol bestående av to ladninger ±q med avstand d i et ytre potensial V(r)  er gitt ved summen av energiene ±qV  til hver av ladningene. Det gir totalenergien
der er dipolmomentet og   er det ytre, elektriske feltet som dipolen befinner seg i. Energien er minimal når dipolen har samme retning som feltet og maksimal når den er motsatt retning. I enhver annen retning virker det et dreiemoment
Hvis det ytre feltet E ikke er konstant, vil kraften på de to ladningene i dipolen være litt forskjellige og en nettokraft vil virke på den. Denne har størrelsen
og vil prøve å trekke dipolen i den retningen hvor feltet øker.
Molekylære dipolmoment
Molekyl er sammensatt av flere atomer ved kjemisk bindinger. Disse skyldes vanligvis utveksling av et eller flere elektron. Dette har alltid en viss tilbøylighet å bli trukket mot det ene eller andre atomet i forskjellig grad. Resultatet kan bli en liten forflytning av elektrisk ladning i molekylet. En slik ubalanse i ladningsfordelingen gir opphav til et permanent dipolmoment.
I symmetriske molekyl som O2 eller N2 vil ikke et slikt dipolmoment kunne oppstå. Men i et molekyl bestående av to forskjellige atomer som for eksempel HCl, vil elektronet i hydrogenatomet H trekkes mot kloratomet Cl som dermed blir negativt ladet og danner den ene enden av en elektrisk dipol. Det resulterende dipolmentet for HCl er 1.03 D.
Mens bindingen i molekylet HCl er kovalent, er den kjemiske bindingen i koksalt NaCl hovedsakelig ionisk. Da denne er sterkere enn den kovalente, blir også dette molekylet mer polarisert og får derfor et større dipolmoment på 8.5 D.
Oksygenatomene i kulldioksid CO2  ligger på en linje symmetrisk på hver side av kullatomet C slik at dette molekylet ikke har noe dipolmoment. Derimot i vannmolekylet H2O  som er holdt sammen av hydrogenbindinger, utspenner de to hydrogenatomene en vinkel på 104° på hver side av oksygenatomet som trekker deres elektroner mot seg. Det dannes dermed en asymmetrisk ladningsfordeling slik at vannmolekylet får et dipolmoment på 1.85 D.
Elektrisk dipolstråling
Elektriske ladninger som beveger seg, vil vanligvis skape elektromagnetisk stråling som brer seg utover med lyshastigheten. For lokaliserte ladninger eller en strømfordeling med endelig utstrekning, er det viktigste bidraget til denne prosessen det som nå kalles elektrisk dipolstråling.
Dens egenskaper kan finnes fra vektorpotensialet som slike strømmer gir opphav til. Når strømmen skyldes ladninger i bevegelse med hastigheter mye mindre en lyshastigheten c, kan dette fra beregnes fra integralet
hvor r er avstanden til strømkilden og antas å være mye større enn dennes utstrekning. Dette kan forenkles ved å benytte at strømmen skyldes elektriske punktladninger qa, hver med hastighet va = d ra /dt. Den resulterende strømtettheten kan da skrives som
ved bruk av Diracs δ-funksjon. Integralet for vektorpotensialet kan dermed lett utføres ved å benytte at
da summen her er det totale, elektriske dipolmomentet til ladningene. Vektorpotensialet tar på denne måten den reduserte formen
hvor prikken over dipolmomentet indikerer den tidsderiverte.
Dette enkle resultatet har samme form som vektorpotensialet fra en ladet partikkel i bevegelse. Man kan derfor ta over uttrykket for den utstrålte energien fra denne ved å erstatte dens hastighet v med den tidsderiverte av dipolmomentet p. Strålingsintensiteten gjennom en liten romvinkel dΩ i retning n er dermed
når den danner vinkelen θ med. Når akselerasjonen til dipolen har samme retning som dipolen selv, er strålingen hovedsakelig konsentrert i retninger på tvers av dens retning. Ingen stråling kommer ut langs dipolens akse. Den er også polarisert som for en punktpartikkel. Den utstrålte energien har samme fordeling som ved magnetisk dipolstråling bortsett fra at de elektriske og magnetiske strålingsfeltene er byttet om.
Hvis dipolen utfører harmoniske svingninger med vinkelfrekvens ω, er p(t) = p0 cosωt. Den dobbeltderiverte med hensyn på tiden vil dermed gi en faktor ω2 slik at den utstrålte energien er gitt ved
Her inngår en ekstra faktor 1/2 som er middelverdien av termen cos2ωt som oscillerer mellom 0 og 1. Dette resultatet gjelder også for en dipolantenne eller Hertz-dipol. Den har en utstrekning som er mye mindre enn bølgelengden til strålingen slik at den kan beskrives tilnærmet som en puktformig kilde.
Magnetisk dipol
Selv om det ikke finnes magnetiske ladninger, kan man likevel beskrive en magnet som om den består av slike. En slik effektiv eller tilnærmet beskrivelse kommer frem fra den mikroskopisiske forklaringen av magnetisering basert på elektronenes bevegelse i atomer og deres spinn.
Størrelsen til en magnetisk dipol er gitt ved dens magnetiske moment som vanligvis betegnes som m eller μ og måles i enheter av A·m2 = J/T.
For en magnetisk punktdipol m er denne analogien eksakt. Den har et magnetiske feltet H(r > 0)  som har nøyaktig samme, matematiske form som forskyvningsfeltet D fra en elektrisk dipol p. Den eneste forskjellen opptrer i det singulære punktet r = 0. Generelt har man at
Denne forskjellen opptrer fordi den magnetiske punktdipolen beskrives som en lukket strømsløyfe i grensen hvor dens areal går mot null, mens den elektriske dipolen dannes av to motsatte ladninger hvis avstand går mot null.
På samme måte vil et magnetisk dipolmoment m i et ytre magnetfelt B beskrives ved de samme ligningene som for et elektrisk dipolmoment p i et ytre, elektrisk felt E.
Jordmagnetisme
Det var Gilbert som allerede i 1600 foreslo at det Jorden selv er en gigantisk magnet. Vel to hundre år senere foreslo Ampère at denne er en magnetisk dipol som skyldes elektriske strømmer i Jordens indre. I dag er denne hypotesen for det jordmagnetiske feltet i stor grad bekreftet. Størrelsen av dipolen er målt å være nesten 1023  A·m2.
Da retning N på en kompassnål er definert å peke mot nord og motsatt poler tiltrekker hverandre, betyr det at det er sydpolen S til den jordmagnetiske dipol som befinner seg i nærheten av Nordpolen. Og på samme måte befinner nordpolen N til dipolen seg i nærheten av den geografiske Sydpolen.
De geomagnetiske strømmene forandrer seg hele tiden. Det betyr at den jordmagnetiske dipolen også langsomt beveger seg. Den magnetiske nordpolen vil derfor forflytte seg, noe som må tas hensyn til ved bestemmelse av misvisningen på hvert sted.
Over mye lengre tidsrom av størrelsesorden millioner av år har dipolen fullstendig forandret retning. Det kalles en magnetisk polvending. Da misvisningen forandrer seg raskere i dag enn tidligere, kan det tyde at vi langsomt går mot en ny slik reversering av de magnetiske polene.
Magnetisk dipolstråling
Et magnetisk moment m(t) som varierer med tiden, vil også kunne stråle ut elektromagnetisk energi. Når hastighetsvariasjonen ikke er for rask, kan slik magnetisk dipolstråling beregnes på analogt vis med strålingen fra en tidsvariabes, elektrisk dipol. Den vil ha samme vinkelfordeling enn den elektriske, men være vanligvis mye mindre enn denne for den samme fordelingen av elektriske ladninger og strømmer.
Atomære dipolmoment
I atomfysikk og kjernefysikk betegner man ofte magnetiske dipolmoment som μ istedenfor m. Et elektron som beveger seg med en dreieimpuls L i en bane rundt en atomkjerne, gir opphav til et magnetisk moment som er
Minustegnet skyldes at elektronets ladning er negativ og me  er dets masse. På samme måte vil dets kvantemekaniske spinn S frembringe et magnetisk moment som kan skrives som
hvor g-faktoren til elektronet med meget god tilærmelse har verdien ge = 2. Det totale magnetiske momentet for elektronet i en slik atomær bane er dermed
På grunn av g-faktoren 2 har dette i alminnelighet en litt annen retning enn den totale dreieimpulsen J = L + S til elektronet. Men likevel kan man ved bruk av kvantemekanikk beregne et effektivt, magnetisk moment definert som
hvor nå g er Landés g-faktor. Den har verdien
hvor er kvantetallet for den orbitale dreieimpulsen L, s = 1/2 er kvantetallet for spinnet S og  er kvantetallet for den totale dreieimpulsen J. Kjenner man verdien til disse kvantetallene, kan man også beregne verdien til atomets magnetiske moment. Magnetismen til materialer som inneholder sjeldne jordarter kan forklares på denne måten.
Det var dans bort i vägen
«Det var dans bort i vägen» er et svensk dikt skrevet av Gustaf Fröding. Det ble publisert i Gitart och dragharmonika. I 1899 tonesatte Helfrid Lambert diktet.
En innspilling med Lars Söderström lå på Svensktoppen i to uker i 1963, begge gangene som nummer to.
Sven Ingvars spilte inn en versjon av den på albumet I Frödingland i 1971. Den lå på Svensktoppen i seks uker i perioden 5. desember 1971 -9. januar 1972. med nummer fire som høyeste plassering.
Date spilte den i Dansbandkampen 2009.
Norsk versjon
Gunnar Jørstad har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Det var dans borti vegen». Kjell Vidars har spilt inn sangen. Den ble utgitt på LP-platen Hjula i gang (Snowflake CLP 3033) i 1982.
Mike Weaver
Michael «Mike» Dwayne Weaver (født 7. juli 1952 i Gatesville i Texas i USA) er en amerikansk tidligere tungvektsbokser. Han var verdensmester 1980–82.
Han ble verdensmester 31. mars 1980 etter en tittelkamp i Knoxville, Tennessee mot WBAs mester John Tate. Tate ledet kampen klart, men i 15. og siste runden, da det gjensto 45 sekunder av kampen, fikk Weaver inn et kraftig slag på Tates hake, Tate gikk i gulvet og mistet bevisstheten i flere minutter og Weaver var ny verdensmester. Han forsvarte sin tittel to ganger. Han vant på knockout i åttende runden mot tidligere verdensmester Gerrie Coetzee i en kamp i Sør-Afrika, og 1. oktober 1981 vant han en femtenrunders kamp i Rosemont, Illinois mot James Quick Tillis på poeng. Han tapte sin tittel 10. desember 1982 i en kamp mot Michael Dokes.
Weaver la hanskene på hyllen 1998. Som profesjonell bokser gikk han 59 kamper. Han vant 41, hvorav 28 på knockout, tapte 17 og 1 endte uavgjort.
Petter Vekterli
Johan Petter Vekterli (født 3. april 1907 i Røyrvik, død 12. mars 1991 ) var en norsk gårdbruker og politiker (KrF).
Han ble første gang innvalgt i Røyrvik kommunestyre i 1932, og representerte en bygdeliste helt frem til han ikke søkte gjenvalg i 1979. Han var varaordfører i Røyrvik 1932–1934 og ordfører 1935–1941, 1945–1963 og 1968–1979. Med sine 38 år er han en av Norges lengst sittende ordførere gjennom tidene. Ved tiltredelsen i 1935 var han landets yngste ordfører. I Vekterlis tid som ordfører fikk kommunen slik erstatning ved vannkraftutbygging at kommunen kunne bygge skole, syke- og aldershjem, ysteri og oppruste veinettet i etterkant. Vekterli tok også initiativ til kommunens første framhaldsskole.
Vekterli var Kristelig Folkepartis 1. kandidat til Stortinget fra Nord-Trøndelag ved valgene i 1953, 1957 og 1961. Mens ordførerne fortsatt utgjorde fylkestinget, var Vekterli også Nord-Trøndelags fylkesvaraordfører 1968–1971.
Han ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull for sin samfunnsnyttige innsats i 1977.
Petter Vekterli var far til Johan Ole Vekterli, som har vært rådmann og ordfører i Røyrvik.
Svein Ellingsen
Svein Ørnulf Ellingsen (født 13. juli 1929 på Kongsberg, død 5. april 2020 i Arendal) var en norsk billedkunstner og salmedikter.
Norsk Salmebok og salmeboktillegget Salmer 1997 har 58 tekster (originale og gjendiktninger) av Svein Ellingsen. I Norsk salmebok 2013 er han også representert med 58 verker, og han er representert i salmebøker i alle nordiske land, i Tyskland/Østerrike, Sveits og USA.
Liv og virke
Ellingsen tok artium i 1948, studerte ved Statens håndverks- og kunstindustriskole 1950-51, ved Bjarne Engebrets malerskole 1951–1952 og ved Statens kunstakademi 1952–1955. Han arbeidet som kunstkritiker og journalist i studietiden, blant annet i Vårt Land.
Han arbeidet i ukeavisen Vår Kirke 1957–1963 og i Schibsteds forlag 1963–1966. Han tok pedagogisk seminar ved Statens lærerhøgskole i forming 1966–1967, og arbeidet som formingslærer ved Moland ungdomsskole i Arendal 1968–1983.
Han ble statsstipendiat i 1976. På samme tid utga flere bøker og vant seg en plass som folkeeie i norske menigheters salmesang. Hans første salmer ble offentliggjort på 1950-tallet. Hans første bok kom i 1978. Hans salmer ble tonesatt av blant andre Knut Nystedt, Egil Hovland, Harald Herresthal, Harald Gullichsen og Trond Kverno. Med 58 salmer og gjendiktninger i den nyeste utgaven av Norsk Salmebok (2013) var Svein Ellingsen landets mest anerkjente salmedikter i sin tid.
Ellingsen deltok på Høstutstillingen flere ganger og var også medlem av salmebokkomiteen som la grunnlaget for Norsk Salmebok 1984/1985.
Han ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1995 og mottok Aust-Agder fylkes kulturpris 1977, Brobyggerprisen 1984, Fritt Ords Honnør 1992 og Tekstforfatterfondets ærespris 2001. I 2008 ble han tildelt æresdoktorat ved Det teologiske menighetsfakultet i forbindelse med markeringen av fakultetets 100-årsjubileum. I 2009 fikk han Petter Dass-prisen for sin innsats som salmedikter.
Svein Ellingsen var bosatt på Saltrød i Arendal kommune.
Kerimäki
Kerimäki er en tidligere kommune i landskapet Södra Savolax i Finland. Kommunen hadde cirka 5 700 innbyggere og et areal på 875,39 km² hvorav 281,14 km² var vann. Kerimäki var en finskspråklig kommune som grenset til kommunene Enonkoski, Kesälahti, Kides, Punkaharju og Nyslott.
Kirken i Kerimäki er bygget i 1844-1847 og er sagt å vare verdens største trekirke. Den rommer omtrent 5 000 besøkende.
Saint John (Barbados)
Saint John er et parish (distrikt, «prestegjeld») på østsiden av Barbados.
Nawanshahr
Nawanshahr (panjabi: ਨਵਾਂਸ਼ਹਿਰ, «den nye byen») er en by og et kommunestyre i distriktet Shahid Bhagat Singh Nagar i den indiske delstaten Punjab. Ved folketellingen i 2001 hadde byen 30 933 innbyggere.
Historie
Ghorewaha rajputene var eiere eller deleiere av mesteparten av Nawanshahr, inkludert Rahon, Bhaddi, Jaddla osv. Deres styre begynte i 1070 med Raja Hawaha Singh, og store områder i Nawanshahr, Jalandhar, Ludhiana og Hoshirapur ble lagt under hans kontroll. Etter hans død fortsatte styret med rajaen av Machiwara i en lang periode.
Det blir sagt at selve byen ble bygget av den afghanske militærsjefen Nausher Khan under Alaudin Khiljis (1295–1316) herredømme. Tidligere ble byen kalt Nausar etter Nausher Khan, men med tiden endret den navn til Nawanshahr. Nausher Khan bygget også fem festninger kjent som "Havelier", og ruinene til disse finnes fortsatt i byen.
27. september 2008 ble det i regjeringen til Punjab enighet om å endre navnet til distriktet Nawanshahr. Slekten til den indiske frihetskjemperen Bhagat Singh holder til i landsbyen Khatkar Kalan, som ligger ca. 7 km fra Nawanshahr. Punjabs regjering kunngjorde at en distrikt i delstaten skulle få sitt navn etter han. Meddelelsen ble gjort av Punjabs leder Prakash Singh Badal ved et oppmøte i martyrens landsby for å markere hans 101 års fødselsjubileum. Dermed gikk distriktet Nawanshahr over til å hete Shahid Bhagat Singh Nagar.
Demografi
I 2001 bodde det 30 933 mennesker i Nawanshahr. Av dette folketallet var 52% menn og 48% kvinner. Den gjennomsnittlige lesekyndigheten i byen er 75%, noe som er høyere enn det nasjonale gjennomsnittet på 59,5%. Mannlig lesekyndighet er beregnet til 79% og kvinnelig lesekyndighet til 71%. 11% av befolkningen i Nawanshahr er under 6 års alder. Religionsmessig består omtrent 78% av befolkningen av sikher.
Michael Dokes
Michael Dokes (1958–2012) var en amerikansk bokser. Han var verdensmester i tungvektsboksing 1982–83.
Han ble verdensmester 10. desember 1982 gjennom å vinne en tittelkamp mot regjerende WBA-mester Mike Weaver på knockout i første runde. Han tapte sin verdensmestertittel 23. september 1983 til Gerrie Coetzee i Akron, Ohio. Coetzee vant på knockout i den tiende runden.
Martínez vant sølv i boksing i vektklassen tungvekt under de Panamerikanske leker 1975 i Mexico by i Mexico.
James Weekes
James Weekes (født 11. september 1911, død 13. juni 1977) var en amerikansk seiler som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
China Daily
China Daily (kinesisk: 中国日报) er den første og største engelskspråklige dagsavis i Folkerepublikken Kina, og den eneste engelskspråklige avisen i Kina ved siden av Shanghai Daily.
James Weekes
Weekes ble olympiske mester i seiling under OL 1948 i London. Han var med på den amerikanske båten «Llanoria» som vant 6-meter klassen foran den argentinske båten «Djinn» og «Ali baba II» fra Sverige. Seilingene ble avviklet utenfor Torquay i perioden 3. til 12. august 1948. Mannskapet på «Uanoria» besto av Herman Whiton, Alfred Loomis, James Weekes, James Smith og Michael Mooney
China Daily
China Daily ble grunnlagt 1. juni 1981, og utkommer i Beijing i et opplag på 300 000 eksemplarer. Avisen trykkes i Beijiing, Shanghai, Guangzhou, Hongkong og New York.
China-Daily-konsernet utgir i alt 11 aviser eller tidsskrifter, blant annet også 21st Century, Beijing Weekend, China Business Weekly og Shanghai Star.
Innholdet er konformt med Det kinesiske kommunistparti, som også eier konsernet.
Mäntyharju
Mäntyharju er en kommune i landskapet Södra Savolax i Finland. Kommunen har cirka 6 500 innbyggere og et areal på 1 210,49 km² hvorav 228,0 km² er vann. Mäntyharju er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Heinola, Hirvensalmi, Kouvola, Pertunmaa, S:t Michel og Savitaipale.
MS «Atlantic Empress»
MS «Atlantic Empress» var en gresk oljetanker. Skipet var i 1979 involvert i to store oljeutslipp. Oljeutslippene er regnet som det største fra skip noensinne, og for det fjerde største totalt sett. Ifølge Mobil var utslippet på 287 000 tonn.
Det var den 19. juli 1979 skipet kolliderte med «Aegean Captain» utenfor Trinidad og Tobago. Dette skipet slapp også ut store mengder olje. Under slepet den 2. august 1979 fortsatte utslippene. Dagen etter den 3. august sank Atlantic Empress på dypt vann. Oljeutslippene fra skipene kom aldri til land.
Skipshistorie
MS «Atlantic Empress» var en stor lastskip for frakt av råolje som ble bygget ved Odense Staalskibsværft i Odense i Danmark. Det ble sjøsatt den 16. februar 1974. Ved den tid det sank var det eid av greske South Gulf Shipping Company, men flagget i Liberia.
Khoisan
Khoisan er fellesnavnet for to betydelige etniske grupper i det sørlige Afrika. Fra begynnelsen av sen-paleolitikum okkuperte jeger- og sankerkulturer kjent som sangoan det sørlige Afrika i områder hvor nedbøren var mindre enn 1000 mm, og dagens san og khoi minner om de antikke beinrestene etter sangoan. De to gruppene deler fysiske karakteristikker, og det ser ut til at khoi skilte seg fra san ved å adoptere praksisen ved å gjete kveg og geiter fra bantu-grupper i nabolaget. Khoisan-folket var de opprinnelige innbyggerne i store deler av det sørlige Afrika før bantu-migrasjonen sørover som kom ned langs øst- og vestkysten av Afrika og senere europeisk kolonisering.
Kulturelt sett er de delt inn i jegerne og sankerne san (også kjent som buskmenn) og gjeterne khoikhoi. Khoikhoi ble tidligere kalt hottentotter, etter nederlandsk. Uttrykket hottentott oppleves imidlertid støtende av enkelte. Man valgte å erstatte uttrykket buskmenn med san, fordi man også oppfattet buskmenn som støtende. Det har senere vist seg at ordet san, som man fikk fra den namatalende befolkningen, er et langt mer støtende begrep enn buskmenn.
Khoisan-språkene er kjente for å ha klikkende konsonanter i språkene sine, men det er heller usannsynelig at alle disse språkene er genetisk i slekt med hverandre. Trolig er såkalte klikkelyder produktive, og man ser en spredning av lydene i nabospråk som for eksempel xhosa (et bantuspråk).
Genetiske undersøkelser
På 1990-tallet fant forskere ut fra undersøkelser av genomer (den arvemessige informasjonen i organismens DNA) fra ulike folk over hele kloden at Y-kromosomet til menn fra khoisanfolkene (ved å benytte seg av prøver tatt fra flere san-stammer) delte bestemte mønstre av polymorfisme som er særskilt fra genomer fra alle andre befolkningsgrupper. Ettersom Y-kromosomet er meget godt konservert fra generasjon til generasjon er denne formen for DNA-forskning benyttet av genetikere for å fastlegge når ulike undergrupper ble adskilt fra hverandre og således deres siste felles stamfar. Disse undersøkelsen antyder at khoisanfolkene (det vil si san-stammene) kan ha vært blant de første befolkningsgrupper som skilte seg fra den eldste felles stamfar til alle nåværende mennesker, den såkalte Y-kromosom-Adam ved avstamming via far, beregnet til å ha levd for 60 000 til 90 000 år siden. Forskerne ved studien har understreket at resultatene bør bli tolket som at khoisanfolkene har kun «bevart urgamle slektslinjer», og ikke som at de har «stoppet opp i utviklingen» eller er et «oldtidsfolk» grunnet påfølgende endringer i deres befolkning er parallell eller tilsvarende med alle andre befolkningsgrupper.
Flere undersøkelser av Y-kromosomer har siden bekreftet at khoisanfolkene bærer med seg de mest avvikende (eldste) Y-kromosom haplogrupper. Disse haplogrupper er særskilte undergrupper av haplogruppe A og B, de to eldste grener på det menneskelige slektstreet av Y-kromosomer.
Forskningen ser en kontinuitet, det vil si at de kan trekke opp en linje i materiell kultur, fra mennesker som levde i Sør-Afrika for 44 000 år siden, og framover til san-kulturen. I den tiden for 100 000 år siden eller mer, i tiden før de første moderne menneskene forlot Afrika, gikk forfedrene til dagens khoisanfolk i sin egen retning i forhold til alle andre afrikanere. Den lange tiden som har gått har også gitt tid til betydelig genetisk sprik innad blant de khoisantalende folkene. Khoisantalende folk er faktisk de genetisk mest diversifiserte i verden.
Julius Seyler
Julius Seyler (født 4. mai 1875 i München, død 24. november 1955 i München) var en tysk skøyteløper og kunstmaler.
Seylers karriere som skøyteløper varte fra 1893 til 1899. Han vant EM i 1896 og EM i 1897. Han var nest beste løper i EM i 1895, og i VM i 1898, men på den tiden ble kun mesteren premiert.
Etter tiden som skøyteløper ble Seyler en anerkjent kunstmaler med flere utstillinger i Tyskland og USA.
Slaget ved Pyhäjoki
Slaget ved Pyhäjoki var et slag under finskekrigen mellom Sverige og Russland, slaget ble vunnet av de russiske styrkene og den svenske retretten fortsatte.
Da den finske delen av Sverige ble angrepet av Russland i februar 1808 besluttet den svenske øverstkommanderende Wilhelm Mauritz Klingspor i samsvar med gjeldende krigsplaner å trekke seg tilbake til nordre Finland i påvente av troppeforsterkninger fra Sverige og Sveriges allierte Storbritannia.
Vinteren hadde gjort krigføringen ekstra besværlig og slaget ved Pyhäjoki var derfor en av de første som ble utkjempet og kom sammen med slaget ved Siikajoki til å markere at den svenske retretten nordvestover opphørte. Den russiske arméen hadde fulgt den svenske nordover idet de svenske styrkene hadde overlatt det meste av den finske delen av riket til russerne i det man anså som en taktisk retrett.
Slaget ved Pyhäjoki var livlig, men den svenske kommandanten, oberst Georg Carl von Döbeln fortsatte så retretten for å følge øverstkommanderende Klingspors ordre. Under slaget ble den svenske generaladjutanten Gustaf Löwenhielm tatt til fange av de russiske styrkene, i hans sted ble Carl Johan Adlercreutz utnevnt.
The Edge of Glory
The edge of glory var først og fremst ment å være en promoterings-singel, men etter overveldende mye kopier som ble solgt da den ble gitt ut bestemte plateselskapet å slippe den ut som singel. Edge of glory gjorde det meget bra på hitlister og solgte mye eksemplarer i både USA og internasjonalt. Den kom på tredjeplass på Billboard hot 100 i USA, og har til nå solgt over 2.600.000 eksemplarer der. I Norge kom den på andreplass, med ett ukjent antall eksemplarer solgt.
Beijing nordbanestasjon
Beijing nordbanestasjon (kinesisk: 北京北站, pinyin: Běijīng Běizhàn), også kjent som Xizhimen-jernbanestasjonen, er en jernbanestasjon i Beijing i Kina. Den regnes som en liten stasjon, med trafikk stort sett til Beijings forsteder. Men den har også avganger til de mer fjerntliggende Hailar og Baotou.
Senegambias steinsirkler
Senegambias steinsirkler er en samling prehistoriske gravfelt etablert mellom år 300 f.Kr. og 1500-tallet. Det finnes rundt 1 000 slike stensirkeler, hver bestående av fra 10 til 24 stener, innenfor et 100 km bredt område langs 350 km av Gambiaelven, i alt et område på 39 000 km². Stensirklene finnes både i Gambia og i Senegal.
Den største konsentrasjonen av sirkler finnes i Djalloumbéré, med mer enn 1 000 steiner i 52 sirkler. Et utvalg på fire av de mest konsentrerte samlingene av stensirkler ble i 2006 erklært som et verdensarvminne: Sine Ngayène og Wanar i Senegal og Wassu og Kerbatch i Gambia. Ved landbyen Wassu finnes også et museum.
Hver sirkel kan bestå av mellom 10 og 24 steiner, og står normalt i en sirkelform, selv om ett kjent anlegg er V-formet. Steinene er av lateritt, og er fra 1 til 2,5 meter høye.
Funksjonene og formålet er ikke klarlagt, men utgravninger tyder på at det er menneskegraver under steinene. UNESCO sier at det store antallet anlegg gjenspeiler at det må ha eksistert en ressurssterk, velorganisert og langvarig samfunnsstruktur.
Beats and Pieces
Beats and pieces er et musikkalbum med Per Eriksen. Det ble utgitt i 1997.
Aleksandr Ginsburg
Aleksandr (Alik) Ilitsj Ginsburg (Александр Ильич Гинзбург; født 21. november 1936 i Moskva, død 19. juli 2002 i Paris) var en russisk journalist, poet, menneskerettighetsaktivist og dissident.
Lynsjing
Lynsjing (fra engelsk lynching) er en betegnelse på ulovlig selvtekt, som regel en offentlig henrettelse utført av en mobb eller folkemasse, særlig i USA, men det er ikke noe amerikanske fenomen.
Beat Crazy
Beat Crazy er en musikk-EP utgitt av Per Eriksen i 2001.
Pertunmaa
Pertunmaa er en kommune i landskapet Södra Savolax i Finland. Kommunen har cirka 2 000 innbyggere og et areal på 454,57 km² hvorav 78,0 km² er vann. Pertunmaa er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Mäntyharju, Hirvensalmi, Joutsa, Gustav Adolfs og Heinola.
Lynsjing
Lynsjing som utenomrettslig straffemetode skjer oftest ved hengning, men kan også skje ved steining, skyting eller spidding. Hensikten er å straffe en påstått gjerningsperson, eller for å skremme eller kontrollere en befolkningsgruppe. Lynsjing rettferdiggjøres iblant som lynjustis, der rettvesenet spares for bryet. Lynsjing er kjent fra USAs ville vesten på 1800-tallet, der «lynsjeloven» rådet i avsidesliggende områder hvor det ikke fantes politi, og myndighetenes tilstedeværelse var enten fraværende eller svak. På begynnelsen av 1900-tallet forekom det også ofte i Russland og sørøstlige Europa, men særlig i USA i tider med sosiale og økonomiske spenninger. Lynsjing og lovløse straffemetoder har skjedd og skjer fortsatt i land i hele verden. Senest i 2001 myrdet en palestinsk mobb andre palestinere som de mente hadde samarbeidet med Israel.
Aleksandr Ginsburg
Bakgrunn
Aleksandr Ginsburgs far, Sergej Sergejevitsj Tsjisjov, som var fra den russiske landadel, hadde studert arkitektur i 1930-årene som sovjetisk student under Le Corbusier i Frankrike; i 1936 ble han arrestert under den store terror og i 1937 døde han i varetektsfengsel. Hans mor, Ljudmila Iljinitsjna Ginsburg, hadde handelsutdannelse og arbeidet i planavdelingen i et forretningsforetak. Aleksander vokste opp uten søsken. Moren sørget for at hennes etternavn ble påført hans fødselsattest.
Lynsjing
Etymologi
Begrepets opprinnelse er usikker, men er trolig avledet av navnet til dommeren Charles Lynch som var kjent for å klynge opp dem som støtte britene under den amerikanske uavhengighetskrigen på 1700-tallet. Han skal ha vært kveker.
Aleksandr Ginsburg
Bakgrunn
Han gikk på Moskvas skole nr. 12, som hadde mange elever fra sovjetiske kadre fra Huset ved elvebredden og barn fra beboere av Forfatternes hus.
Lynsjing
Etymologi
Det er foreslått flere mindre sannsynlige kilder til ordets opprinnelse:
Aleksandr Ginsburg
Bakgrunn
I 1952 begynte han en karriere som skuespiller. Et av hans første arbeidssteder var Ungdomsteateret i Novosibirsk i Sibir. Der begynte han også med regiarbeid.
Lynsjing
USA
Lynsjingen – en form for blind vold og straffejustis som vanligvis omfattet illegal hengning av antatt kriminelle – kastet lange skygger over sørstatene fra midten av 1800-tallet og fram til midten av 1900-tallet. Før borgerkrigen var ofrene vanligvis svarte slaver og hvite som var mistenkt for å hjelpe flyktede slaver.
Aleksandr Ginsburg
Bakgrunn
I 1956 begynte han å studerte journalistikk på Statsuniversitetet i Moskva, men ble utvist i 1960 og dømt til to års opphold i arbeidsleir for politisk dissidentaktivitet.
Lynsjing
USA
USA største lynsjing er likevel en henrettelse av 11 hvite menn i New Orleans i mars 1891. Den populære politimesteren David Hennessy ble skutt ned på åpen gate, og i sine siste øyeblikk hadde han angivelig hvisket noe om italienere. Dermed gikk mengden til angrep på italienske innvandrere de kom over. I årene 1884-1924 hadde bortimot 300.000 italienere - for det meste sicilianere - flyttet til byen, slik at den franske bydelen ble kalt «lille Palermo».
Aleksandr Ginsburg
Dissident
I 1959 startet Ginsburg samizdat-magasinet Sintaksis. I sin virksomhet stod Ginsburg for en ikkevoldslinje. Han ville sette søkelyset på brudd på menneskerettighetene i Sovjet og presse regjeringen til å følge sine egne lover. Han gjorde en innsats for å få sine egne skrifter smuglet ut til omverdenen og øke det ytre presset på regimet.
Han ble tre ganger dømt til straff i arbeidsleirer: i 1960 til to år, i 1968 til fem år, og i 1978 til åtte år. I april 1979 ble han og fire andre leirfanger (Eduard Kuznetsov, Mark Dymshits, Valentin Moroz og Georgij Vins og deres familier), utvekslet mot to sovjetiske borgere som var blitt dømt for spionasje i USA, fratatt det sovjetiske borgerskapet og utvist.
Eksil
Etter et og et halvt år i USA flyttet han med sin familie sommeren 1980 til Paris. Der overtok han ledelsen av det russiske kultursentrum og var aktiv som journalist, først og fremst i emigranttidsskriftet Russkaja Mysl («Den russiske tanke»), og som lobbyist for den sovjetiske dissidentbevegelsen.
Lynsjing
USA
Filmen En nasjons fødsel (The Birth of a Nation, også kjent som The Clansman) kom ut i 1915 og glorifiserte tiden etter borgerkrigen. I filmen blir afroamerikanere framstilt som onde og dyriske. De hvite hovedpersonene fortviler, men stifter Ku Klux Klan som motvekt, og redder den hvite kvinnen som holdes fanget av de svartes leder, den onde mulatten. Klanen opplevde deretter et et oppsving, og lynsjing tiltok som middel for å terrorisere og svarte befolkningsgrupper.
Aleksandr Ginsburg
Eksil
Ginsburg kommenterte fra Paris etter Sovjetunionens sammenbrudd menneskerettssituasjonen i hjemlandet, og var kritisk til det som skjedde i Tsjetsjenia. Han tvilte på at Russland ville utvikle seg i demokratisk-liberal retning.
Lynsjing
USA
Fra 1882 til 1968 er det registret 4.743 lynsjinger i USA, ifølge NAACP, men det kan være store mørketall. Flest fant sted i Mississippi med 581 registrerte lynsjinger, fulgte av Georgia med 531 og Texas med 493. Det er ikke kjent noen registrerte lynsjinger i Arizona, Idaho, Maine, Nevada, South Dakota, Vermont eller Wisconsin. Tallene avtok i 1930-årene, trolig pga et skifte i opinionen og flukten fra sørstatene. Første året i USA helt uten registrerte lynsjinger var i 1952.
Aleksandr Ginsburg
Eksil
Etter 18 års anstrengelser fikk han til slutt fransk statsborgerskap i 1998.
Lynsjing
USA
Deltakere i lynsjing eller tilskuere tok ofte fotografier av henrettelsene, og disse fotografiene, trykt som postkort, ble innsamlet av James Allen som siden publiserte dem, også på Internett. Anklager mot svarte menn for voldtekt av hvite kvinner ble fabrikkert helt rutinemessig, i likhet med anklager om drap, brannstiftelse, ran og nomadisk levevis.
Aleksandr Ginsburg
Eksil
Han var gift med Irina og de hadde to biologiske sønner og en adoptivsønn.
Lynsjing
USA
Vold og lynsjing i USA utøvd mot afroamerikanere i sørstatene, steg markant i tiden etter den amerikanske borgerkrigen da negerslaveriet var avskaffet, og nylig frigitte svarte menn fikk stemmerett. Volden tiltok etter demokratenes maktovertakelse i sørstatene på 1870-tallet. Delstater innførte nye lover som effektivt fratok de fleste svarte og mange fattige hvite stemmerett og borgerrettigheter, og sørget for raseskille på offentlig sted.
Aleksandr Ginsburg
Eksil
Han er begravd i den russiske kirkegården Sainte-Geneviève-des-Bois sør for Paris.
Lynsjing
USA
Reglene for å telle som «hvit» var strenge. I 1918 ble Walter White ansatt av NAACP som etterforsker. Bare i 1927 etterforsket han 41 lynsjinger. Født i Atlanta i 1893 ble han regnet som «svart», for han var av blandet rase gjennom begge sine foreldre. Av hans 32 tipptippoldeforeldre var fem afrikanere, mens de andre 27 var hvite: «''Min hud er hvit, jeg har blå øyne og blondt hår. Spor av rasen min er ikke synlige på meg.''»
Lynsjing på slutten av 1800-tallet i USA, Storbritannia og i koloniene sammenfalt med en voldsperiode hvor mennesker ble nektet deltagelse på grunnlag av rase eller kjønn i samfunn dominert av hvite i tiden etter den britiske loven av 1833 som opphevet slaveriet (Emancipation Act of 1833).
Selv på 1900-tallet har en del medlemmer i den amerikanske kongressen forsøkt å få gjennomført lover som forbød lynsjing, men ble forhindret av en solid blokkdannelse av medlemmer fra Sørstatenes demokrater som enten beseiret eller forhindret hvert eneste lovforslag.
I dag er lynsjing en grov forbrytelse i alle amerikanske delstater, definert i noen lover som «Enhver voldshandling påført av en mobb på legemet til en annen person som resulterte i døden for denne personen». Med en «mobb» menes «en samling av to eller flere personer, uten lovens farge eller autoritet, for med overlagt hensikt [...] å begå en voldshandling på en annen person». Lynsjing i andre grad er definert som «Enhver voldshandling påført av en mobb på legemet til en annen person og fra hvor døden ikke er resultatet.» For å opprettholde en fellende dom for lynsjing må minst en del av bevisene av overlegg bli lagt fram, men «Vanlig hensikt å begå vold» kan være dannet før eller under sammenkomsten”.
I andre land (utvalg)
I Europa huskes Bartolomeusnatten, der hugenottene i Paris ble massakrert i 1572. I 1672 ble Johan de Witt og hans bror overfalt i Haag, lynsjet av en rasende mobb, og angivelig også utsatt for kannibalisme. Lignende overgrep skjedde mot jøder i Det russiske keiserdømmet i det som kalles pogromer utover 1800-tallet til utpå 1900-tallet, og var grunnen til at mange jøder utvandret.
Den 23. november 2004 ble tre meksikanske agenter fra myndighetene som etterforsket narkotikasaker, lynsjet i byen San Juan Ixtayopan i Tláhuac av en rasende menneskemengde som mistenkte dem for å ta barn fra en skole. Politimennene identifiserte seg umiddelbart, men ble rundjult før de ble drept og satt fyr på.
Under apartheidregimet i Sør-Afrika risikerte politiske motstandere både pisking og halshogging. Svarte hadde mistet tilliten til regimets rettssystem, og opprettet egne «folkets rettssaler» som utøvde domsmakt. En metode var necklacing, «halsbåndmetoden», der en bilring fylt med bensin legges rundt offerets hals og overarmer, og settes fyr på. Det kan ta over tyve minutter før offeret dør. Denne praksisen ble vanlig på 1980- og 1990-tallet. Winnie Mandela vakte oppsikt og bestyrtelse da hun uttalte at «med våre fyrstikker og halsbånd skal vi befri dette landet».
Ståle Søndrål Wick
Ståle Søndrål Wick (født 18. mars 1972) er en norsk musiker og gitarist. Han er kjent som gitarist i rockabilly-bandet Green Granadas under navnet Mr. Slick. I 2007 ga de ut debutalbumet Slidin' All Over. I 2011 deltok gruppa i Norske Talenter. Han spiller i bandet Eldars.
Namibia under Sommer-OL 2012
Namibia deltok under Sommer-OL 2012 i London som ble arrangert i perioden 27. juli til 12. august 2012. Ni utøvere, fem menn og fire kvinner deltok i fem sporter, friidrett, sykling, skyting, bryting og boksing. Det var niende gangen Namibia deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer. Skyteren Gaby Ahrens var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Athletics pictogram.svg Friidrett
Følgende friidrettsutøvere fra Namibia har klart kvalifikasjonskravene for lekene:
Statues
«Statues» er debutsingelen til hardcorebandet Hüsker Dü, sluppet ut i januar 1981. Coveret ble designet av trommeslager Grant Hart. Singelen ble bare trykket opp i 2500 eksemplarer, og er et i dag utsøkt samleobjekt. Musikkmagasinet Record Collector skrev imidlertid i sin september-utgave fra 1995 at det kun ble trykket opp 1000 eksemplarer, og nevner et tekstark som angivelig skal ha fulgt med. B-siden, «Amusement» ble spilt inn live i oktober 1980.
Sporliste
Side 1 Side 2
Puumala
Puumala er en kommune i landskapet Södra Savolax i Finland. Kommunen har cirka 2 600 innbyggere og et areal på 1 237,92 km² hvorav 432,62 km² er vann.
Puumala er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene S:t Michel, Juva, Sulkava, Ruokolax, Taipalsaari og Savitaipale.
Colin Jackson
Colin Ray Jackson (født 18. februar 1967 i Cardiff, Wales) er en tidligere friidrettsutøver med 110 meter hekk som spesialøvelse. I dag arbeider han som sportskommentator for BBC og siden 2014 som race director for Wings for Life World Run.
Han startet som en lovende tikjemper før han spesialiserte seg på hekkeløp. Han innehar også verdensrekorden på 60 meter hekk innendørs med tiden 7,30.
William Gallas
William Éric Gallas (født 17. august 1977 i Asnières-sur-Seine) er en fransk tidligere fotballspiller som sist spilte for Perth Glory.
Gallas debuterte for Frankrike i 5-0-seieren over i en EM-kvalifiseringskamp i oktober 2002. Han spilte for Frankrike i EM 2004 og VM 2006 i Tyskland.
Gallas er forsvarsspiller, men brukes også i defensiv/sentral midtbaneposisjon. Han var Arsenals kaptein etter at Thierry Henry forlot klubben sommeren 2007 til slutten av 2008.
Han la opp 16. oktober 2014.
Gebhardt Plays with Himself
Gebhardt Plays with Himself er et soloalbum utgitt av Håkon Gebhardt i 2000. Det var hans debutalbum.
Kjetil Nernes
Kjetil Nernes (født 12. oktober 1979) er en norsk musiker, sanger, låtskriver og gitarist. Han er kjent som gitarist og vokalist i Haugesund-bandet Årabrot under navnet K.N.. Han er også vokalist og gitarist i duoen Nernes/Skagen, hvor også Stian Skagen er med på tangenter og effekter.
Mår (elv)
Mår er en elv og et vassdrag i Tinn kommune i Telemark. Elven har sitt utspring i Kalhovdfjorden og ender i Tinnsjøen. Mårvassdraget er en del av Skiensvassdraget.
På tråden med Synnøve
På tråden med Synnøve er et norsk studiobasert humorprogram med Synnøve Svabø som gikk på NRK1 i 2006. Konseptet i denne serien gikk ut på at norske kjendiser ble filmet med skjult kamera mens de prøvde å komme seg ut av merkelige og pinlige situasjoner, alt satt i scene av Svabø. Kjendisene ante ingenting om at de var lurt før Svabø ringte dem på mobilen. Kjendisen ble deretter invitert i studio. Programmet gikk på fredagskvelder.
Serien hadde visse likhetstrekk med humor-programmet Komplottet, som gikk på TV3 på 1990-tallet og det amerikanske Punk'd på MTV.
Programmet hadde en brukbar start, men mange av seerne falt fra etter få uker. Premieren ble sett av 758 000, men tallene falt til 691.000 for andre sending og 561 000 for tredje. I slutten av november hadde programmet seertall hele ned på 400 000. Programmet ble opprinnelig satt inn som en del av den såkalte Gullrekka og erstattet Ivar Dyrhaugs Beat for beat. Men seertallene (selv for premieren) ble liggende langt under tallene som dette programmet hadde hatt.
Shuangyashan
Shuangyashan (forenklet kinesisk: 双鸭山; tradisjonell kinesisk: 雙鴨山; pinyin: Shuāngyāshān) er en by på prefekturnivå i provinsen Heilongjiang i det nordlige Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2004) til 209 000.
Mzilikazi
Mzilikazi («blodveien» eller «den store vei») (født ca. 1790, død 9. september 1868) var en sørafrikansk konge som grunnla matabelekongedømmet i det som nå er Zimbabwe. Han var sønn av Matshobana og ble født nær Mkuze, Zululand nå del av Sør-Afrika) og døde ved Ingama, Matabeleland (nær Bulawayo, Zimbabwe). Mange regner ham som den største sørafrikanske militærlederen etter zulukongen Shaka.
Han førte sin stamme, khumalo, på en 800 km lang reise fra Zululand til det som nå er Zimbabwe. På veien viste han betydelig statsmannsevner ettersom han klarte å samle sitt eget folk og de mange stammene han erobret til et stort og etnisk rikt, men sentralisert, kongedømme.
Han var opprinnelig en av Shakas løytnanter, men i 1823 kranglet han med ham og gjorde opprør. Fremfor å møte rituell henrettelse, flyktet han nordover sammen med sin stamme. Han reiste først til Mosambik, men i 1826 flyttet han vestover inn i Transvaal på grunn av fortsatte angrep fra sine fiender.
Fortsatte angrep fikk ham først til å flytte vestover igjen til dagens Botswana og senere nordover til det som nå er Zambia i 1837. Han klarte ikke å erobre den innfødte kololo–nasjonen der og reiste sørøst til det som ble kjent som Matabeleland (sørvest i dagens Zimbabwe) og slo seg ned der i 1840.
Etter hans ankomst organiserte han sine tilhengere i et militærsystem med regiment–kraaler, lignende de til Shaka, som ble sterke nok til å slå tilbake boernes angrep i 1847–1851 og tvinge regjeringen til Den sydafrikanske republikk til å signere en fredsavtale med ham i 1852.
Mens Mzilikazi var generelt vennlig overfor europeisk reisende, førte oppdagelsen av gull i Matabeleland i 1867 til en flom av bosettere som han ikke klarte å kontrollere og som førte til det kongedømmets endelige nederlag under hans etterfølger Lobengula.
Grigorij Mkrtytsjan
Grigorij Mkrtytsjevitsj Mkrtytsjan (russisk: Григорий Мкртычевич Мкртычан; født 3. januar 1925 i Krasnodar, død 14. februar 2003) var en sovjetisk ishockeyspiller av etnisk armensk opprinnelse, som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo.
Mkrtytsjan ble olympisk mester i ishockey under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han var målvakt på det sovjetiske laget som vant turneringen foran USA og Canada. Det var ti lag som deltok, etter gruppespillet spilte de seks beste lagen en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant alle fem kampene og vant serien med maksimale 10 poeng foran USA mee 8 og Canada med 6.
Mkrtytsjan ble verdensmester i ishockey to ganger, 1954 i Stockholm og i 1956, OL-turnering i Cortina d'Ampezzo var også det 23. verdensmesterskapet i ishockey. Han spilte 25 landskamper for Sovjetunionens herrelandslag i ishockey som målvakt.
Eksegese
Eksegese (gresk: ἐξήγησις, exegesis) er forklaring og utlegning av en tekst, særlig bibeltekster. Eksegese er en teologisk disiplin der bibelske tekster fortolkes. Eksegese er den kommenterende og problemdrøftende gjennomgang av en bibelsk tekst, som følger etter et tekstnært forarbeid (oversettelse og tekstkritikk) og en kort beskrivelse av tekstens form og innhold (parafrase). En ekseget er en person som driver bibelfortolking og eksegetikk er teologisk fortolkingslære av bøker og tekster.
Forskjellige hjelpedisipliner til eksegesen er blant annet:
Man omtaler gammeltestamentlig såvel som nytestamentelig eksegese.
En eksegetisk oppgave vil typisk bestå av
Johan Siqveland
Johan Siqveland (født 8. januar 1974 i Stavanger) er en norsk kjelkehockeyspiller.
Han begynte å konkurrere i kjelkehockey i 2000, men har før dette også konkurrert i svømming. Som svømmer vant han tre gull og satte tre verdensrekorder under Paralympics 1992 i Barcelona. Som kjelkehockeyspiller har han gull fra både VM og EM, og to sølv fra Paralympics.
Termitter
Termitter er en gruppe insekter som ligner på kakerlakker og knelere. De er sosiale insekter i likhet med maur, stikkeveps, honningbier og humler. Til forskjell fra disse tilhører termittene imidlertid ikke ordenen vepser. Termitter fins ikke naturlig i Norge, men har forekommet i importerte møbler og andre treprodukter.