cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Swale (elv)
Etymologi
Navnet Swale er fra det angelsaksiske ordet Sualuae i betydningen «rask» og ansvarlig for oversvømmer. Årlige nedbørstall på 1800 mm i overvannet og 1300 mm i nedre vann over et slipp på 148 meter i 32 km, gir bevis på dets navn. Elven hevdes å være den raskeste strømmende i England og det er kjent at dens nivåer kan stige til 3 meter på 20 minutter. Elven har gitt navn til dalen den renner gjennom, Swaledale.
Sola Kristne Fellesskap
Sola Kristne Fellesskap – (SKF) – er en baptistmenighet som startet i 1996. SKF er medlem av Det Norske Baptistsamfunn og startet sin virksomhet i Røde Kors sine lokaler på Sola ved Stavanger.
Historie
SKFs første pastor var Leif Helge Hetland, så fulgte Bjørn Pedersen, Tommy Fjeldberg, Kjell Wessel Stadheim (2008-2015) og fra 11. januar 2015 til 2016 Sudip Khadka. Der etter Kjell Wessel Stadheim fra 2016 til d.d. Fra 1998 har menigheten holdt til i Soltunveien 1 på Sola. Fra SKF har det i løpet av disse årene gått ut mennesker som har vært med på dannelsen av Kristkirken i Tananger og Fellesskapet Nytt Liv i Stavanger.
Trosgrunnlag
Ifølge menigheten selv, er det Jesus Kristus som er hode for menigheten og medlemmene er lemmer, derav uttrykket «medlem». Bibelen er regnet som den eneste rettesnor for tro, liv og lære.
Lederskap
SKF ledes av et lederskap med Kjell Stadheim som leder og pastor for menigheten.
Virksomhet
SKF holder sine møter søndager klokken 11. SKF ble tidlig kjent som «kafékirke» ved at en sitter ved bord, med kaffe tilgjengelig under gudstjenestene. I noen år har SKF vært engasjert i mennesker med rusproblemer, gjennom stiftelse Dorkas Have. Dorkas Have har sitt navn fra den kvinnelige disippelen, Dorkas i Bibelen. Tabita, på gresk. Ap gj. 9:36-42.
Umar Shaikh Mirza II
Umar Shaikh Mirza II (1456-1494) tilhørte timurid-dynastiet i det sentralasiatiske timuridriket og hersket i Ferganadalen (i dagens Usbekistan, Tadsjikistan og Kirgisistan) som var en provins i riket. Umar Shaikh var fjerde sønn av timuridenes hersker Abu Sa'id Mirza.
Bakgrunn: Mongolriket og Timuridriket
I 1206 fullførte den mongolske erobreren Djengis Khan samlingen av det enorme Mongolriket og ble utropt til «khagan», («herskernes hersker»). Djengis døde i 1227, og det oppsto maktkamper mellom hans fire sønner og de mange barnebarna hans. Det viste seg også vanskelig å holde det store riket som strakte seg fra Stillehavet til Middelhavet og Østersjøen samlet. Mongolene var erobrere og et krigførende folk, men «det lar seg nok gjøre å erobre et rike fra hesteryggen, men det kan ikke styres fra salen.» Etter Djengis’ død ble Mongolriket delt i flere riker og imperiet smuldret opp på 1300-tallet. I 1369 fullførte den tyrkisk-mongolske Timur Lenk en ny samling av det sentralasiatiske riket og grunnla timuriddynastiet. Timurs sønn Shah Rukh overtok makten etter sin far og videreutviklet det både militært og kulturelt sammen med sin kone Goharshad Begum.
Umar Shaikhs far Abu Sa'id var den siste som hersket over hele det opprinnelige Timuridriket. Abu Sa'id ble tatt til fange og henrettet under et felttog vestover i 1469, og hans nederlag og død medførte at timuridene mistet kontrollen i alle områdene vest for Khorasan. Resten av Timuridriket ble delt mellom flere av prinsene, det vil si de direkte etterkommerne av Timur. Abu Sa'ids eldste sønn Sultan Ahmed Mirza overtok Samarkand mens hans andre sønn Sultan Mahmud Mirza styrte Badakhshan og Hissar. En tredje sønn, Ulugh Beg II styrte i Kabul og Ghazni, mens hans fjerde sønn Umar Shaik ble hersker i provinsen Ferghana. Størst makt i riket fikk imidlertid en av prinsene som ikke var sønn av Abu Sa'id, nemlig Sultan Husayn Bayqara, som regjerte i Herat.
Biografi
Umar Shaikhs mor er ikke navngitt i de historiske kildene, inkludert Bāburnāma, selvbiografien som ble skrevet av Umar Shaikhs sønn Babur Mirza. Dette er bemerkelsesverdig fordi Babur ellers var nøye med å beskrive også avstamning på morssiden for mange av sine prominente slektninger. Han refererte imidlertid flere ganger til en kvinne ved navn Shah Sultan Begum (død 1501) på en måte som kunne tyde på at hun var Umar Shaikhs mor. Hennes bakgrunn er ikke stadfestet, men av den samtidige visiren Khwand Amir ble Umar Shaikh referert til som bror til Sultan Mahmud Mirza og Sultan Ahmed Mirza, tidligere herskere i Timuridriket. Shah Sultan Begum måtte dermed være mor til alle tre og derfor datter av Aurdu-Bugha Tarkhan fra Argun-dynastiet ettersom han er oppgitt som Mahmud og Ahmeds morfar.
Umar Shaikhs førstekone var Qutlugh Nigar Khanum som var prinsesse i Tsjagataikhanatet og datter av Yunus Khan i Moghulistan. De ble gift i 1475. Umar Shaikh hadde også seks andre koner og fikk tre sønner og fem døtre.
Umar Shaikh døde i en ulykke i Aksi-festningen nord i Fergana den 10. jumi 1494. Han var inne i et dueslag i kanten på fortet da det kollapset. Hans elleve år gamle sønn Babur Mirza overtok da som hersker i Fergana. Babur ble etter hvert fordrevet fra Fergana av usbekiske erobrere og etablerte seg som hersker i Kabul. Derfra nedkjempet han Delhi-sultanatet og etablerte Mogulriket på den indiske subkontinentet i 1526 hvor han utropte seg til den første stormogul.
Koner og barn
Han hadde tre sønner:
Han hadde seks døtre:
Citadelle de Besançon
Citadelle de Besançon (citadellet i Besançon) i Bourgogne-Franche-Comté er et av den franske militæringeniøren Vaubans fremste byggverk. Citadellet dekker 11 hektar på toppen av Mount Saint-Étienne, en av de syv åsene som omgir regionhovedstaden Besançon.
Åsen ligger i en elvekrok over elva Doubs; og får dermed en strategisk plassering som allerede de gamle romerne var oppmerksomme på. Gamlebyen ligger også på elveodden, og fra citadellet har man derfor både kontroll og utsikt over byen.
Festningen er godt bevart, og har mer enn 250 000 årlig besøkende. Dels for sin egen del, og dels fordi det ligger flere museer her: hjemmefrontmuseum, holocaustmuseum, kulturhistorisk museum, arkeologisk museum, naturhistorisk museum med zoo, akvarium, botanisk hage og besøksgård.
Shi Chaoyi
Shi Chaoyi (kinesisk: 史朝義; pinyin: Cháoyì; æranavn: Xiǎnshèng (顯聖); død 763) var den siste keiseren av Yan-statens (styrte fra 761 til 763), som ble opprettet under An Lushan-opprøret mot det kinesiske Tang-dynastiet. Han var Shi Simings eldste sønn, og han styrta og drepte faren i et statskupp i 761 og tok over som keiser. Han klarte riktignok ikke å skaffe seg farens undersåtters troskap, og ble til slutt beseiret av Tang og uighur-khaganatets forente styrker. Han begikk selvmord i kamp.
Eggs
Eggs er en norsk film fra 1995 av Bent Hamer.
Citadelle de Besançon
Festningen ble i 2008 oppført på UNESCOs verdensarvliste som en del av samlingen på 12 av «Vaubans festninger».
Eggs
Sverre Hansen og Kjell Stormoen delte Amandaprisen for beste mannlige skuespiller det året, for sine framstillinger av Far og Moe, samtidig som Bent Hamer kunne motta prisen for beste film under samme seremoni. I tillegg fikk filmen flere internasjonale priser på filmfestivaler i utlandet, blant annet i Moskva og Toronto.
Citadelle de Besançon
Eksterne lenker
Безансон Μπεζανσόν Vaubanove utvrde Besançon
Eggs
Handling
To pensjonerte syttiåringer, brødrene Moe og Far, har levd sammen hele livet i en liten landsbygd og er godt kjent med hverandres daglige rutiner. Det blir forstyrret når en av Fars voksne og tilbakestående, svenske sønn Konrad (spilt av Leif Andrée) dukker opp. Konrads eksistens (som er et resultat av en mopedtur til Småland som Far en gang gjorde under den andre verdenskrig og som er den eneste gangen Far og Moe var fra hverandre) er helt ukjent for Moe. Slitasjen fra Konrad og Moes sjalusi og at Konrad forstyrrer de daglige rutiner får til slutt Moe til å forlate hjemmet.
Annelie Ehrhardt
Annelie Ehrhardt (født Jahns), født 18. juni 1950 i Ohrsleben) er en tysk tidligere friidrettsutøver som konkurrerte på 1970-tallet for Øst-Tyskland på 100 meter hekk.
European Pollen Database
European Pollen Database (EPD) er en fritt tilgjengelig database med målinger av pollen i fortid og nåtid innenfor Europa. Databasen drives av Institut Méditerranéen d'Ecologie et de la Biodiversité (IMBE)[1 ].
Cybister
Cybister er en slekt av biller som tilhører familiegruppen vannkalver.
Utseende
Store (gjerne ca. 30 millimeter), ovale og litt flate, svarte vannkalver, gjerne med lys ytterkant. Artene ligner mye på slekten Dytiscus men kroppsformen er gjerne noe bredere og det bredeste punktet litt lenger bak enn hos disse.
Hunnen har alminnelige framføtter, mens hannen har brede framføtter. De er utvidet med noen sugeskåler den bruker under paring, for å holde seg fast på hunnens rygg. Bakbeina er typiske for vannkalver. Leggene (tibiae) og fotleddene (tarsene) er avflatet og utstyrt med tette frynser av lange hår som virker som årer.
Levevis
Både de voksne billene og larvene, er  rovdyr. Larvestadiene er i ferskvann. De voksne vannkalvene flyr godt og kan derfor påtreffes et stykke fra vannet. Vannkalvene svømmer raskt med symmetriske bevegelser, det vil si at begge beina i et par går framover og bakover samtidig.
Utbredelse
Slekten er utbredt over det meste av Jorda bortsett fra Sør-Amerika.
Systematisk inndeling
Oversikten følger Artsdatabankens regler og de arter som er funnet i Norge eller antas å kunne bli oppdaget her. Angitt antall funn i Norge er fra september 2020. Det er mulig å søke flere opplysninger med navnet hos Artsdatabanken eller se fullstendig utbredelse og data for en art eller gruppe hos Artskart.
Jens Røkke
Jens Røkke (født 9. desember 1877 på Skatval i Nord-Trøndelag, død 27. november 1950) var en norsk lærer og politiker (V).
Han vokste opp på slektsgården Nordre Røkke (Rykkja) på Skatval som sønn av Ole Pedersen Røkke og Anne Jensdatter Røkke. Blant hans søsken var lærer og ordfører Johan Peter Røkke og folkehøyskolestyrer Olav Røkke.
Han avla høyere lærerprøve ved Levanger lærerskole i 1900, foretok studiereiser til Berlin og Zürich, tok artium på Voss i 1918 og filosofikum i 1919. I 1922 studerte han norsk ved Det Kongelige Frederiks Universitet og psykologi ved Universität Leipzig. Han var lærer i Kvæfjord, Åsen, Trøgstad og Stangaland før han i 1911 ble overlærer ved Notodden lærerskole. I 1940 ble han ansatt av Administrasjonsrådet som lektor ved Kristiansand lærerskole, som flyttet sin virksomhet til Notodden senere samme år. I 1945 flyttet skolen tilbake til Kristiansand, hvor Røkke var lektor frem til 1947.
Han var engasjert i ungdomslags- og mållagsarbeid. Han var innvalgt i Notodden bystyre 1919–1937, varaordfører 1931–1932 og Notoddens ordfører 1933–1937. Røkke var Venstres 1. varamann til Stortinget fra kjøpstedene i Telemark og Aust-Agder fylker (Notodden, Skien, Porsgrunn, Brevik, Kragerø, Risør, Arendal og Grimstad) i perioden 1928–1930; han møtte i noen uker for stortingsmann Jonas Pedersen våren 1928.
Selby (distrikt)
Selby er et administrativt distrikt i North Yorkshire, England. Det har navn etter administrasjonsbyen Selby.
Etter at City of York ble en enhetlig myndighet har Selby vært nokså isolert fra resten av grevskapet, ettersom det ikke grenser mot noen andre distrikter i North Yorkshire. Det har blitt foreslått å overføre Selby til East Riding of Yorkshire, men dette henger sammen med spørsmålet om opprettelsen av en regionsforsamling i Yorkshire og Humber, noe som pr. februar 2005 ikke er avklart.
Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved at Selby ble slått sammen med Hemsworth, Osgoldcross og Tadcaster landdistrikter, samt deler av Derwent landdistrikt. Distriktet dekker et areal på 599,31 km² og hadde 83 449 innbyggere i 2011.
Den mest kjente severdigheten er Selby Abbey, som ligger i Selby. Et vindu i dette middelalderklosteret, kjent som Washington Window, regnes for å ha gitt inspirasjon til USAs flagg.
IDMS Linux
IDMS Linux er en tidligere Linuxdistribusjon fra Sør-Afrika som var basert på Fedora. Distribusjonen spesialiserte seg på stabilitet og kritiske operasjoner, som vanigvis er påkrevet i tjenere.
Distribusjonen støttet datamaskinarkitekturen 32-biter i586
Versjonen 2.0.25 ble lansert 1. juni 2002. Siste versjon var 4.0.0 som ble lansert 17. juli 2010.
Sabine Günther
Sabine Günther (født 6. november 1963 i Jena som Sabine Rieger) er en tysk tidligere friidrettsutøver som konkurrerte for Øst-Tyskland på sprintdistanser.
Günthers gjennombrudd var EM-gullet for juniorer i 1981 på 200 meter. I EM 1982 ble det gull på 4 x 100 meter sammen med Gesine Walther, Bärbel Wöckel og Marlies Göhr. På 200 meter ble det tredjeplass.
Verdensrekord
Under verdenscupen i Canberra i 1985 var hun på laget som satte verdensrekord på 4 x 100 meter med tiden 41,37. Det østtyske laget bestod forøvrig av Silke Gladisch, Marlies Göhr og Ingrid Auerswald. Tiden er fortsatt verdensrekord.
Samme lag ble europamestere i EM 1986. Günther tok sitt tredje, og siste, europamesterskap på kortstafetten under EM 1990.
William Painter
William Painter (født ca. 1540 i Kent, død februar 1594 i London) var en engelsk forfatter og oversetter.
Forfatterskap
Som forfatter er Painter kjent for to bind med fortellinger utgitt under tittelen Palace of Pleasure i 1566 og 1567. Det første bindet inneholdt 60 noveller, mens det påfølgende inneholdt 34. En utvidet utagve i 1575 inneholdt 7 nye fortellinger. Painter hentet sine fortellinger fra tidligere forfattere som Herodot, Boccaccio, Plutark, Aulus Gellius, Claudius Aelianus, Titus Livius, Tacitus, Quintus Curtius; og fra Giovanni Battista Giraldi, Matteo Bandello, Giovanni Fiorentino, Giovanni Francesco Straparola, dronning Margrete av Navarra og flere andre.
Ivar Grønsveen
Ivar Grønsveen (født 14. juni 1946 på Løten i Hedmark, død 17. oktober 1973) var grunnlegger, frontfigur, gitarist og vokalist i Ole Ivars fra 1964 til sin brå død i 1973.
Oppvekst
Grønsveen var født og oppvokst på et lite gardsbruk rett utenfor Hamar i Løten kommune. Han vokste opp i primitive forhold, uten bilvei, strøm og innlagt vann. Som ung lærte han å spille gitar av sin mor som kunne mange religiøse sanger. Noen år senere mistet han en finger på den ene hånda i en ulykke, men han fortsatte likevel å spille gitar frem til sin død.
Musiker
Grønsveen var den store frontfiguren i Ole Ivars i det første tiåret, i tillegg til å ta seg av vokal og gitar. De vant Østlandsmesterskapet for pop-band både i 1965 og 1966, og etter seieren i 1966 kom en representant for plateselskapet Troll bort til Ivar og ville ha gruppen til å spille inn plate. Dette ble gjort høsten 1966, og suksessen kom med singlene «Regnets rytme», «Line» og «Har jeg sagt deg alt jeg ville si deg». Ole Ivars lå i toppen med albumet Ole Ivars på VG og Arbeiderbladets LP–liste høsten 1968.
Suksessen fortsatte med nye utgivelser gjennom 1969, og Grønsveen ga ut en single på egen hånd, «En liten blåveis», sammen med Tor Hauges Orkester.
Ved inngangen til 70-tallet begynte imidlertid besetningen i Ole Ivars å bli ustabil og danseband ble erstattet av diskotek, noe som hadde innvirkning på både popularitet og plateproduksjon for Hedmarks-gruppen. Grønsveen holdt likevel motet oppe og fikk som foregangsmann fart på bandet igjen. Like etter ble han kjent med NRKs Knut Bjørnsen, som hyret gruppen som husband til et av hans nye TV-programmer.
I 1972 utga gruppen albumet Flydur og andre tonearter, som ble deres siste albumet med Grønsveen.
Ivar Grønsveen døde etter et kraftig anfall av hjerteflimmer som følge av en medfødt defekt i hjertet. Grønsveen var 27 år gammel.
Lasse Johansen overtok som vokalist etter Grønsveen, og ble værende i gruppen til 1988. I dag er Ole Ødegård den eneste av originalbesetningen som gjenstår i gruppen.
Rossvoll gravplass
Rossvoll gravplass er en gravlund i Ulvik kommune i Vestland fylke. Den ligger i skråningen over Ulvik tettsted, på grunn fra bruket Rossvoll (gnr./bnr. 52/33), der Olav H. Hauge bodde. Dikterhjemmet ligger litt lenger oppi åsen.
Deportasjonen av det danske politiet
Deportasjonen av det danske politiet (av tyskerne kalt Aktion Möwe) er en av milepælene i den tyske okkupasjonen av Danmark under andre verdenskrig.
Bakgrunn
Den 9. april 1940 besluttet politikerne at dansk politi skulle samarbeide med den tyske okkupasjonsstyrken.
Den 12. mai 1944 stilte Werner Best krav om at det danske politiet overtok bevoktningen av 57 spesifiserte virksomheter på grunn av den økende sabotasjen. Hvis man fra dansk side nektet dette, ville det danske politiet bli redusert til 3.000 mann. Departementssjefen i Udenrigsministeriet Nils Svenningsen mente personlig at man fra dansk side burde imøtekomme kravet. Der var dog motstand mot det blant annet fra politiets organisasjoner. Det ble besluttet å si nei til kravet, hvilket ble meddelt Werner Best 6. juni 1944. Deretter stolte den tyske okkupasjonsmakten enda mindre på det danske politiet.
19. september 1944
Storbyenes politikorps ble arrestert den 19. september 1944 og deportert til Tyskland. Politivakten ved Amalienborg, som hadde beskyttet kongen etter at Livgarden var blitt avvæpnet den 29. august 1943, forsvarte seg så resolutt at tyskerne senere meddelte at det "hadde vært en misforståelse" da man ville internere vaktmannskapet. På dansk side ble to politifolk og paléforvalteren i Det Gule Palé såret, mens hele 20 tyskere ble drept og det doble antall såret. Blant de drepte var SS-Oberscharführer Fritz Himmel fra Peter-gruppen. Skader fra tysk kanonild kan stadig sees ved slottet, hvor det i 1952 ble oppsatt en minneplate.
Den danske politistyrken var på 10.000 mann. Herav ble 1.960 fanget i forbindelse med aksjonen, mange ble advart på forhånd da avlyttingssentralen i Helsingør hadde fanget opp planene om arrestasjonene noen dager i forveien.
I første omgang ble fangene anbrakt i kz-leiren Neuengamme ved Hamburg, men senere skulle de overføres til Stutthof. Den lengste tiden satt politifolkene dog i leiren Buchenwald. De danske politifolkene ble overført fra Neuengamme til Buchenwald i to gjenger, henholdsvis den 29. september 1944 og 6. oktober 1944.
De danske myndigheters press
Utenrigsministeriet med Nils Svenningsen i spissen forhandlet med de tyske myndighetene om redning av danske kz-fanger. Det ble etablert transporter med Røde Kors-pakker fra slutten av september 1944. Det ble inngått en avtale som muliggjorde hjemtransport av ca. 200 syke politifolk fra Buchenwald den 8. desember 1944.
På grunn av de danske myndigheters press fikk de vel 1.900 danske politifolkene etter vel to måneder i konsentrasjonsleiren Buchenwald status som krigsfanger. Det var en forbedring av politifolkenes forhold. Mens de innsatte i en konsentrasjonsleir var rettsløse, er det internasjonale konvensjoner for krigsfanger. Etter å ha forlatt Buchenwald den 16. desember 1944 kom 1.604 av de danske politifolkene til krigsfangeleiren i Mühlberg/Elbe og ble utstasjonert på ulike arbeidskommandoer.
Smokkevatnet naturreservat
Smokkevatnet naturreservat er et naturreservat i Time kommune på Jæren, Rogaland. Området ble vernet i 1996 for å bevare en viktig hekke-, trekk- og overvintringslokalitet.
Vatnet er hekkeområde for flere våtmarksfugler, særlig brunnakke, og som raste- og overvintringsområde for ender. Verneverdig vegetasjon med truede arter som bustsivaks og mykt havfrugras.
Området er ett av 22 verneområder som inngår i ramsarområdet Jæren våtmarksystem, på grunn av sin betydning for trekkfugler. Jæren våtmarkssystem ble etablert i 1985, og antall delområder ble utvidet til 22 i 2002.
Storofsen
Storofsen, også kalt Storfloa, var en ekstremflom som rammet store deler av Innlandet og østlige deler av tidligere Buskerud fylke i Norge i juli 1789. Uværet utløste også en rekke jordskred. Dette har gitt uværssommeren navnet Skriusommaren – sommeren med skred.
Flommen skyldtes en kombinasjon av sen snøsmelting, kraftig regnvær og sterk varme, også i fjellet. Den toppet seg mellom 21. og 23. juli, da en bonde i Sunndalen skal ha målt hele 320 mm med regn. Flommen rammet særlig Glommavassdraget, de øvre delene av Begnavassdraget, Numedalslågen, Driva, Orkla og de midtre delene av Gaula, men også andre områder fikk smake uværet. Flommen strakk seg like til Otra på Sørlandet. Også Trysilelva, som renner videre inn i Sverige og munner ut i Vänern ved Karlstad, hadde rekordvannføring. Vänern fikk trolig også norsk flomvann via Vrangselva, som pleier å motta noe av Glommas vannføring i flomperioder. SMHI (Sveriges Meteorologiska och Hydrologiska Institut) antyder at Storofsen kan ha rammet Värmland.
Offisielle statistikker forteller om 61 omkomne, mens andre kilder hevder at det kan ha vært opp mot 80 omkomne. Steinar Åge Brenden oppgir at 72 skal ha omkommet, hvorav 61 i Gudbrandsdalen (herav 24 i Vågå). I Gudbrandsdalen alene ble mer enn 3000 hus totalskadet. Mer enn 1500 gårdsbruk fikk skatten nedsatt som følge av skadene flommen påførte. Det økonomiske skadeomfanget ble anslått til 563.500 riksdaler.
I Gudbrandsdalslågen skal vannet ha fylt hele dalbunnen. Mjøsa ble nesten dekt av trær og avfall, og det skal ha tatt to år før innsjøen var ren igjen. De to dagene flommen var verst, var vannstanden opptil syv meter over det normale. Vannføringen var trolig nærmere 5000 m3/s nedstrøms Øyeren. Til sammenligning var vannføringen 3600 m3/s under Vesleofsen i 1995. Befolkningen fikk liten hjelp av myndighetene, grunnet dårlig informasjon om katastrofen.
Bakgrunn
Vinteren 1788–1789 var svært kald, selv til den lille istid å være (den var en av de seks vintrene mellom 1608 og 1814 hvor Themsen i London frøs til så det var mulig å holde marked på isen ). Snøen kom imidlertid sent, dette førte til barfrost og dyptgående tele. Denne telen hadde trolig ikke sluppet taket i de dypeste jordlagene i høyfjellet da det kraftige regnværet kom. Barfrosten førte til høytstående grunnvann som mettet myrer og porer i jordsmonnet med vann. Senere på vinteren kom det også unormalt mye snø og sludd.
Dette var mot slutten av den perioden som gjerne kalles den lille istid. En tid med lange vintre og kalde somrer, noe som førte til at breene vokste kraftig. Tregrensen var også lavere enn den er i dag, trolig rundt 200 meter. I en periode etter midten av 1700-tallet var klimaet mildere, men fra 1773 ble det kaldere igjen. Aller kaldest var det i 1784, som følge av et gigantisk vulkanutbrudd ved Laki på Island. Store mengder gass ble sluppet ut i atmosfæren, noe som førte til nedkjøling og langvarig islegging på mange av elvene i Europa. Og den påfølgende isgangen førte til rekordstore flomstigninger. Mosel steg blant annet med cirka ti meter. I 1787 og 1788 var igjen uvanlig tørt og kaldt i Norge, og på senvinteren kom det store mengder snø. Våren 1789 kom sent, og da den kom, ble det svært varmt og fuktig. Fuktigheten førte til liten fordampning av snøen.
Lavtrykket i Østersjøen
Rekonstruerte værkart, utført av meteorologer i Reading, viser at katastrofen ble utløst av et lavtrykk i Østersjøen, et mindre lavtrykk sør for Lofoten, og et høytrykk med senter nær St. Petersburg. Lavtrykket over Østersjøen dannet seg over Polen 17. juli, for så å utvide seg og forsterkes. Høytrykket i nordøst blokkerte de vanlige vest-øst-gående lavtrykksbanene. Lavtrykket over Østersjøen beveget seg i stedet svært langsomt mot nordvest, mot Sør-Sverige. Samtidig sendte det usedvanlig varm og fuktig luft mot Østlandet, hvor den ble presset oppover mot fjellene og kvittet seg med fuktigheten i form av enorme nedbørmengder. Lavtrykket sør for Lofoten sendte fuktig luft inn mot Møre og Romsdal og Sør-Trøndelag, med lignende resultater.
Været på Østlandet hadde lenge vært dominert av varmt og fuktig vær, med regn og regnbyger, riktignok med tørrere perioder. I Valdres oppgir imidlertid en kilde at jorda var helt vasstrukken etter vedvarende regn.
Om kvelden 20. juli begynte regnet for alvor. Voldsommere enn før, først i Telemark. 21. og 22. juli beretter kildene om et voldsomt regnvær døgnet rundt over Østlandet og Trøndelag. Fra Gudbrandsdalen berettes om halvmørke selv midt på dagen, og bulder og brak fra det voldsomme regnet, tordenværet og utallige skred. På den tiden fantes mye overtro, og mange trodde dette var Dommedag.
På Østlandet avtok regnet 23. juli, da lavtrykket i Østersjøen ble svekket, og lavtrykket sør for Lofoten drev langsomt sørover og sendte en vestlig luftstrøm inn over Sør-Norge. Med vestlig vind blir Østlandet gjerne liggende i regnskygge. Det klarnet opp igjen 24. juli, og resten av sommeren ble mer normal.
Storofsen i tall
Beregning av nedbørmengder, vannføring osv. er basert på samtidige beretninger og de sparsomme observasjonene som ble gjort på den tiden. Og ingen senere flom kan måle seg med Storofsen i de større vassdragene på Østlandet. Da flommen i Vorma kulminerte, var vannføringen ut av Mjøsa anslagsvis 4000 m³/s, og siden Mjøsa i betydelig grad demmet opp flomvannet, må vannføringen inn i Mjøsa ha vært atskillig større enn 4000 m³/s. Til sammenligning hadde Gudbrandsdalslågen ved Losna en maksimalvannføring på 2852 m³/s da Storflåmen 1938 kulminerte.
Regnflom
Storofsen var hovedsakelig en regnflom, noe som viste seg bl.a. med rekordvannføring også i lavtliggende vassdrag. I tillegg kom nok likevel en del smeltevann – særlig med Otta, som har 80 % av nedbørfeltet mer enn 1000 moh.
Fotografering fantes ikke i 1789, men det finnes tegninger og malerier av Storofsen - f.eks. av Sarpsfossen i nedre Glomma, malt av dansken Erik Pauelsen. I tillegg finnes merkesteiner og andre bevis for hvor høyt vannet faktisk nådde. Sarpsfossens middelvannføring er 577 m3/s. Den nådde opptil 3599 m3/s under Vesleofsen i 1995, men var trolig betydelig høyere under Storofsen.
Utflytting etter flommen
Fogden i Senjen og Tromsø fogderi, Jens Holmboe, kontaktet umiddelbart Kongen i København og ba om økonomiske midler til å hjelpe den flomrammede befolkningen. Da arbeidet tok tid, brukte Holmboe hele sin personlige formue for å hjelpe befolkningen med å bosette seg i Bardu og Målselv. Han søkte også råd hos sin fetter, Bernt Anker, som straks sendte sin mest erfarne skogsinspektør for å bistå Holmboe med råd.
I 1789 lyktes det å få en stor mengde bønder fra Østerdalen og Gudbrandsdalen til å bosette seg i indre Troms. Så mange flyttet at talemålet i Bardu, Målselv og Øverbygd fremdeles preges av østlandsdialekt. Den samlede innflyttingen til det nordligste stiftet i løpet av 1700-tallet er beregnet til 18 000–19 000.
Vest-Europa utenom Norge
Sommerværet er ofte nokså likt over store deler av Vest-Europa. Det så ut til å stemme delvis i 1789. Uvanlige mengder regn og regnbyger (lokalt også hagl) førte til avlingsskader, flommer og til dels skred i Skottland, England, Irland og Nord-Frankrike. Derimot tyder beretningene på at sommerværet i Nord-Tyskland, Sverige og Island var gunstig for avlingene, med moderate nedbørmengder i juli.
Nordhordland rundt
Nordhordland rundt er et årlig sykkelritt som arrangeres av Nordhordland Sykkelklubb. Rittet starter og har målgang ved Alversund skule. Traséen er 90 km lang.
Honeywall CDROM
Honeywall CDROM er en tidligere Linuxdistribusjon fra USA som var basert på Fedora og CentOS. Distribusjonen var spesialisert på trusler over internett og analyse av innhentede data. Den hadde et GUI-basert grensesnitt for konfigurasjon, administrasjon og dataanalyser, og støttet 3.x grenen av Sebek.
Distribusjonen støttet datamaskinarkitekturen 32-biter x86
Versjon 1.0. ble lansert 10. oktober 2005. Siste versjon var 1.4 som ble lansert 25. april 2009.
Infinitivsmerke
Et infinitivsmerke markerer et verb som infinitiv, for eksempel å skrive. På norsk er infinitivsmerket å. Infinitivsmerket har utviklet seg fra en preposisjon, at, som tidligere betød til. På svensk er infinitivsmerket att, mens på dansk er det at. Infinitivsmerket er karakteristisk for germanske språk. Engelsk har også infinitivsmerke i form av to, mens tysk har zu, men tysk bruker ikke infinitivsmerket like hyppig som engelsk og de skandinaviske språkene gjør det.
Flåt nikkelgruve
Flåt nikkelgruve er en nedlagt gruve i Evje i Setesdal i Agder fylke. Det var i sin tid Norges største nikkelgruve.
Sammendrag
Nikkel var lenge et metall som menneskene gjorde lite bruk av. Men takket være den industrielle revolusjon ble det gjort stadig nye oppdagelser og oppfinnelser. Nikkel viste seg å ha gunstige egenskaper i bestemte anvendelser. Det førte til at etterspørselen etter nikkel økte kraftig i løpet av 1800-tallet.
Liste over flaggbærere for Kinesisk Taipei under OL
Liste over flaggbærere for Kinesisk Taipei under OL inneholder samtlige idrettsutøvere som har båret Kinesisk Taipeis flagg under åpningsseremoniene til sommer- og/eller vinter-OL.
Flåt nikkelgruve
Sammendrag
Nikkelmalm i Norge ble først oppdaget i Ringerike i 1837 og i 1848 ble Ringerike nikkelverk åpnet. Men letingen foregikk fortsatt gjennom hele landet, og i 1857 ble det oppdaget nikkel på Evje, i det som opprinnelig ble ansett til å være kobbermalm.
VM i friidrett 2007 – Tresteg kvinner
Øvelsen Tresteg damer ved VM i friidrett 2007 ble avholdt på Nagai Stadium i Osaka, Japan den 29. august (kvalifikasjon) og den 31. august (finalen).
Flåt nikkelgruve
Sammendrag
I en lengre periode var dette Europas største nikkelgruve, og på 1880-tallet i en kort periode verdens største (Berg 2016). Det ble tatt ut 2,8 million tonn malm, og det ble produsert 20,000 tonn nikkel, 14,500 tonn kobber og 2,400 tonn kobolt, samt ukjente mengder gull, sølv, sink, platina og palladium.
Oppdagelsen av nikkelmalm
Akkurat når malmen på Mykleåsen ble oppdaget er ikke kjent, men det er ikke usannsynlig at det var kjent i mange hundre år at det fantes malm på Mykleåsen, om lag fire kilometer nord-øst-øst for Evje sentrum.
VM i friidrett 2007 – Tresteg kvinner
Norge var ikke representert i øvelsen.
Flåt nikkelgruve
Oppdagelsen av nikkelmalm
Det var omkring 1845 at Setesdalen Kobberverk drev forekomsten noen år, men det var svært vanskelig å få ut kobberet, og selskapet gikk konkurs i løpet av kort tid.
Etter at det hadde blitt oppdaget nikkel i det som tidligere hadde vært kobbergruver på Ringerike, begynte man å se ut etter liknende forekomster ellers i landet. Det ble lagt merke til at nikkel ofte fantes i kobbermalm i sammenheng med den mørk bergarten amfibolitt, metadioritt med mer. Den samme type forekomst fantes på Mykleåsen.
I 1857 kunngjorde bergmester Lammers at det fantes nikkel i kobbermalmen på Mykleåsen. Det fikk drivkreftene ved Ringerike Nikkelverk til å bli interessert, og i 1869 ble det satt i gang prøvedrift på Mykleåsen og noen steder i Iveland.
Første driftsperiode 1872-1894
Interesseselskapet Evje Nikkelverk ble grunnlagt i 1872 og gruvedriften i Flåt nikkelgruve på Mykleåsen startet samme år.
Verdien av de fire edelmetaller er fortsatt hemmelig, men det ble sagt at bare gullet alene var nok til å betale lønningen til alle arbeidere gjennom hele gruvas levetid. (Monen, muntlig kom.)
Fra 1884 til 1894 ble Flåt nikkelgruve drevet av det britiske selskapet H.H. Vivian & Co. Ltd, som raffinerte den produserte nikkelmalmen i eget anlegg i Wales. På grunn av dårlig lønnsomhet ble driften avviklet i 1894.
Andre driftsperiode 1899-1920
Da i 1896 Setesdalsbanen ble åpnet, ble transportkostnadene såpass redusert at det ble aktuelt med ny drift. I 1899 ble A/S Evje Nikkelverk grunnlagt. De foretok en grundig omorganisering av selskapet i 1908 og gjennomførte viktige forbedringer ved gruva, og nå kom produksjonen ordentlig i gang.
I 1909 ble det bygd elektrisk kraftstasjon i Fennefossen. I 1910 ble det bygd taubane mellom smelteverket og Flåt nikkelgruve. Samtidig ble det bygd et raffineringsverk i Kristiansand. Det ble nå også smeltet malm fra andre nikkelgruver. I 1917 ble det anlagt et flotasjonsverk på Mykleåsen. I 1920 ble det stans i gruvedriften på grunn av krisen som fulgte etter slutten av første verdenskrig.
Tredje driftsperiode 1927-1946
Gruva ble gjenåpnet i 1927 av selskapet Raffineringsverket A/S, som i 1929 ble solgt videre til det kanadiske selskap Falconbridge Nickel Mine Ltd. De utvidet flotasjonsanlegget og gjennomførte en rekke utbedringer i gruva og ved smelteverket. Gruvedriften pågikk gjennom hele andre verdenskrig, men i 1946 ble det slått fast at forekomsten for det meste var tømt. Gruva ble stengt og hele anlegget, både på Mykleåsen og ved Fennefossen ble revet og til dels brent ned.
2000-tallet
Da lokal entreprenør og sprengningsmester Reidar Kjetså ble pensjonist, syntes han at det var interessant å gjøre Flåt nikkelgruve tilgjengelig for offentligheten. Han og hans sønn Åsle jobbet på dugnad for å ruste opp øverste delen av den gamle gruve, fjernet farlig fjell, og installerte trapper, gulv og lys.
Gruva ble åpnet 3. september 2005 av daværende næringsminister Børge Brende. Hver sesong inntil 2012 ble gruva besøkt av mange norske og utenlandske gjester. Det var lite økonomi i prosjektet, og Reidar Kjetså var nødt å stenge gruva etter 2012-sesongen. I 2014 bestemte Evje og Hornnes kommune at det skulle bli for dyrt å gjenåpne gruva, og da ble den stengt for godt.
Malmforekomsten
Selve malmforekomsten er ca. 900 meter lang, er øverst 30 meter bred, men utvider seg ned i en dybde av 400 meter til å være 70 meter bred. Den faller i en 45 graders vinkel i sør-østlig retning (Monen 2016). Fasongen kan sammenlignes med en banan.
Oppedal gravplass
Oppedal gravplass eller Oppedal kirkegård er en gravlund i Gulen kommune i Vestland fylke. Den ligger sør for Sørsidevegen litt vest for Indre Oppedal. Inngangsportalen til gravlunden er et kombinert redskapshus og klokketårn.
Flåt nikkelgruve
Malmforekomsten
Malmen består i utgangspunkt av pyrrhotitt, chalcopyritt og pyritt. Selve nikkelmineralet pentlanditt er ikke mulig å se med blott øye, og finnes som bittesmå årer og korn i pyrrhotitten.
Oppedal gravplass
På gravlunden står en to meter høy minnebauta over et krigsoffer.
Flåt nikkelgruve
Malmforekomsten
Driften foregikk i begynnelse med skråsjakt, omtrentlig hvor Ringeriksbua fortsatt befinner seg i nåtiden. I perioden 1915–1918 ble det anlagt en loddsjakt til en dybde av 282 meter, og som i senere tid gikk ned til 422 meter, som er om lag 20 meter under havnivået.
Mineralene
Mindat oppgir at det har blitt funnet 18 ulike, IMA -godkjente mineraler i Flåt nikkelgruve. Selv om malmen kan vise et svært vakkert mønster, har Flåt ikke vært en spesiell viktig kilde til godt krystalliserte mineraler. Det finnes et unntak, og det er fluorapophyllit-krystaller som angivelig skal ha blitt funnet av gruvearbeidere.
Turisme
Området rundt Flåt nikkelgruve er tilrettelagt for turister. Det er merket opp flere stier i området, og på selve gruvetråkka finnes det mange skilt som forklarer hva slags anlegg det en gang var på plassen. Utsikten over Setesdalen er veldig vakker. Ikke langt fra Flåt nikkelgruve finner man Evje Mineralsti, en sti langs fem gamle feltspatbrudd, og hvor det er mulig å samle mineraler.
Gran Turismo (film)
Gran Turismo er en amerikansk action- og eventyrfilm fra, regissert av Neill Blomkamp, med manus av Jason Hall og Zach Baylin. Den er produsert av Columbia Pictures, PlayStation Productions, Trigger Street Productions og 2.0 Entertainment.
Abdul Majeed Waris
Abdul Majeed Waris (født 19. september 1991) er en ghanesisk fotballspiller for den kypriotiske klubben Anorthosis Famagusta.
Han har tidligere spilt for den svenske klubben Häcken, den russiske klubben Spartak Moskva, franske klubben Valenciennes på lån og tyrkiske Trabzonspor. Han representerte Ghana i Fotball-VM 2014 i Brasil.
Gran Turismo (film)
Handling
Filmen handler om en Gran Turismo-spiller som ved å vinne Nissan-sponsede videospillturneringer blir en ekte profesjonell racerbilsjåfør.
Haydar Linux
Haydar Linux er en tidligere Linuxdistribusjon fra Nederland som var basert på Fedora. Distribusjonen var en arabisk distribusjon og spesialiserte seg på full støtte for arabisk. Den la vekt på stabilitet og brukervennlighet.
Distribusjonen benyttet skrivebordsmiljøene GNOME og KDE. Distribusjonen støttet datamaskinarkitekturen 32-biter x86
Versjon 1.0. ble lansert 6. april 2003.
Ljudmila Veselkova
Ljudmila Veselkova (russisk: Людмила Веселкова, født 25. oktober 1950 som Semeniuta) er en russisk mellomdistanseløper, som representerte Sovjetunionen på 1970-tallet og tidlig på 1980-tallet. Karrierens høydepunkt var sølvmedaljen bak lagvenninnen Olga Minejeva 800 meter under EM 1982 i Athen. Tiden 1:55.96 m skulle vise seg å bli karrierens raskeste på distansen.
Linemyra naturreservat
Området utgjør en liten rest av jærsk torvmyr som til tross for store endringer fremdeles har økologisk verneverdi som eksempel på en biotop og naturtype som snart er forsvunnet på Jæren. Myra er en viktig hekkebiotop med svært mange fugler.
Området er ett av 22 verneområder som inngår i ramsarområdet Jæren våtmarksystem, på grunn av sin betydning for trekkfugler. Jæren våtmarkssystem ble etablert i 1985, og antall delområder ble utvidet til 22 i 2002.
The Old Masters, Box I
The Old Masters er en box-set serie av Frank Zappa, utgitt som 3 CD'er på Barking Pumpkin Records fra April 1985 til Desember 1987. Utgivelsene består av studio oglive albums av Zappa og The Mothers of Invention opprinnelig utgitt fra 1966 til 1976 på andre plateselskap, og også Mystery Discs som inneholdt tidligere uutgitt materiale. Grafikken (ikke inkludert foto inne i coveret) på alle tre setene var illustrert av Larry Grossman.
Serien ble godt mottatt av kritikerne, selv om noen kritikere siktet på Zappa, mest på grunn av valget om å ny-innspille rytmeseksjonene på albumene; We're Only in It for the Money og Cruising with Ruben & the Jets, som provoserte fram en rettsak om ubetalt royalties. Disse albumene er offisielle utgivelser nr. 43, nr. 46, og nr. 49.
Bakgrunn
På 1980tallet, fikk Frank Zappa tilbake rettighetene til de albumene han hadde utgitt på andre plateselskap. Han bestemte seg for å utgi dem som deler av en serie med tre box set for samlere. Zappa syntes kvaliteten de originale masterne ikke var bra nok for utgivelse, og bestemte seg for a lage nye mastere, remiksing og editere om de the originale lydtapene. I tilfellet med albumene We're Only in It for the Money og Cruising with Ruben & the Jets, bestemte Zappa seg for å innspille rytmesporene og bruke en nylig innspilt overdubbing av Arthur Barrow og trommeslager Chad Wackerman. Barrow kommenterte remixen: "I had mixed feelings about it. On the one hand, as a musician, I'm always happy to be employed and doing sessions is always fun. But on the other hand, I did try to talk Frank out of it the best I could." Zappa hotalte Barrow at han ikke likte de originale innspillingene med bassisten Roy Estrada og trommeslager Jimmy Carl Black.
Zappa uttalte når det gjaldt remiksingen av albumene: "The master tapes for Cruising with Ruben & the Jets were in better shape, but since I liked the results on We're Only in It for the Money, I decided to do it on Ruben too. Men dette er de eneste to albumene on which der den originale innspillingen ble byttet ut. I thought the important thing was the material itself, uttalte han. Etter at remiksingen ble annonsert, ble en 13 millioner dollar rettsak opprettet mot Zappa av Jimmy Carl Black, Bunk Gardner og Don Preston, som senere inkluderte Ray Collins, Art Tripp og Motorhead Sherwood, og økte kravet til 16.4 millioner dollar, og uttalte at se ikke hadde fått noen utbetalinger fra Zappa siden 1969.
Zappa fortalte i intervjuer at oksygen falt av innspillingsbåndene, og at han måtte bytte ut tromme- og bassinnspillingene. Barrow benektet dette, og uttalte: "how could the oxide be falling off the tape on one track and not on other tracks? But it's Frank's album. It's his music. He can certainly do what he likes with it. But I think it would be nice for those of us that like the original version to put that out also [...] As for Ruben & The Jets, I kinda think that's bad too. Because one of the coolest things about that album originally was the tape loops for the drums. It sounded like a machine, it was a great sound".
Alle albumene included i dette settet ble utgitt på CD, i versjoner som brukte masterne som fantes på disse boksene; "Mystery Discs" ble laget som en singel disc, Mystery Disc, utgitt av Rykodisc i 1998. På denne utgivelsen, ble sporene «Big Leg Emma» og «Why Don't You Do Me Right?"» fjernet, da de tidligere hadde previously forekommet på CD-versjonen av Absolutely Free.
Sporliste
The Old Masters Box I
The Old Masters Box II
The Old Masters Box III
Mottagelse
De individuelle samleboksene ble positivt mottatt. Allmusic-kritikeren William Ruhlmann ga hver samleboks 4,5 av maksimum 5 stjerner. Likevel fikk remiksingen av albumene dårlig kritikk av fansen.
Margrit Klinger
Margrit Klinger (født 22. juni 1960 i Wildeck) er en tysk tidligere mellomdistanseløper som konkurrerte for Vest-Tyskland. Hun er best kjent for bronsemedaljen på 800 meter under EM 1982 i Athen, hvor hun forøvrig løp karrierens raskeste 800-meter, 1:57.22.
Blod på snø
Blod på snø er en bok av Jo Nesbø, gitt ut i 2015.
Handlingen er lagt til Oslo i 1975, der man følger yrkesmorderen Olav Johansen.
VGs anmelder Sindre Hovdenakk gav positive kritikker og terningkast 5, mens NRKs anmelder Leif Ekle mente «Jo Nesbøs 'eksperiment'» ikke var «særlig vellykket».
Handling
Det er desember 1977, noen dager før jul i Oslos kaldeste vinter siden andre verdenskrig. Olav Johansen er sønn av en alkoholiker og en brutal far som slår sin kone og sitter i fengsel etter å ha slått noen til døde. På dagen for løslatelsen fra fengselet dreper nitten år gamle Olav faren sin, det mener han i alle fall selv. Moren hans forteller imidlertid en helt annen historie, at ektemannen hennes rett og slett aldri kom tilbake til dem. Olav har vært en ivrig leser siden barndommen, men på grunn av dysleksi leser han ofte historier annerledes enn det som faktisk står i bøkene.
Olav begynner også leiemorder, etter at han har gitt opp studiene. Han tror ikke han er flink nok til å begynne med noe annet. Han forsøker også å hjelpe den døvstumme Maria, som ble tvunget til å begynne med prostitusjon for å betale gjelden til den rusmiddelavhengige kjæresten sin. For den kriminelle gjeng-lederen Daniel Hoffmann dreper Olav flere gangstere i Oslo som driver med heroin-virksomhet. Men Olav får også i oppdrag å myrde Hoffmanns yngre kone Corina. Men allerede ved første blikk forelsker Olav seg i den vakre kvinnen.
Krøllhår
Krøllhår er et materiale framstilt av mellomlangt, elastisk dyrehår, for eksempel hestetagl (hår fra manen eller halen på en hest), kuhalehår, grisebust og kamelhår, som etter varmebehandling blir krøllete og som særlig brukes til stopning i møbler, madrasser og saler. Krøllhår holder formen godt og trekker ikke til seg fuktighet.
Framstilling og bruk
Tradisjonelt ble krøllhår laget av mellomlange heste- eller kuhår. Hårene ble først renset og kokt. De ble så slått til tau eller spunnet til snorer eller store fletter, gjerne ved hjelp av en rokk, for å få den rette spensten. Hårene ble deretter varmet opp for å bli porøse, og tauet ble til sist plukket eller revet opp igjen, enten for hånd eller med maskiner.
Inntil 1960-åra var det vanlig å ta vare på hår fra hestemaner og haler når dyrene ble klippet og stelt. Hårene kunne selges til fabrikker som produserte krøllhår, for eksempel Norsk Krøllhårfabrikk. Materialet ble siden solgt til møbeltapetsererne og møbelfabrikkene som brukte det til polstring av møbler.
Krøllhår ble tidligere også brukt som materiale i industri og håndverk, for eksempel som filter i papirproduksjonen i treforedlingsindustrien.
Hairlock er en krøllhårsmasse, hovedsakelig av svinetagl, formet og istøpt en gummiløsning. Betegnelsen krøllhår anvendes også feilaktig som betegnelse på det billigere, vegetabilske erstatningsmaterialet Crin végétal, også kalt «indiagræs», som framstilles av fibre fra bladene på dvergpalmen Chamaerops humilis.
Den stive hestetaglen var tidligere en handelsvare som ble solgt usortert til tau, snorer, hårsåler og møbelstopp, sortert til bruk i sikter, grove møbel- og kappestoffer og annet. Hvit hestetagl brukes også i fiolinbuer.
Norclim
NorClim -- Climate of Norway and the Arctic in the 21st Century -- er et nasjonalt koordinert klimaforskningsprosjekt finansiert av Norges forskningsråds program NORKLIMA for perioden 2007-2010.
NorClim har følgende mål:
Forskning- og formidlingsaktiviteter
Oppdatert informasjon om og resultater fra NorClim er tilgjengelig fra prosjektets nettside.
Garfjelltunnelen
Garfjelltunnelen er en veitunnel i Lyngen kommune i Troms. Den er 162 meter lang og er en del av fylkesvei 91.
Storuratunnelen
Storuratunnelen er en veitunnel i Lyngen kommune i Troms. Den er 320 meter lang og er en del av fylkesvei 91.
Kittilä
Kittilä (nordsamisk: Gihttel, enaresamisk: Kittâl) er en kommune i landskapet Lappland i Finland. Områdene Levi og Sirkka noen mil nord for tettstedet Kittilä er populære feriesteder for vintersport. Kommunen er en innenlandskommune som kun grenser til finske kommuner. Her ligger blant annet Kittilä lufthavn.
I Kittilä kommune ligger Europas største gullgruve, Agnico Kittilä.
National Weather Service
National Weather Service (NWS) er en av de seks vitenskapelige direktoratene i den amerikanske etaten National Oceanic and Atmospheric Administration (NOAA). NWS har til oppgave å skaffe tilveie meteorologiske, hydrologiske og klimatiske beregninger og advarsler for USA og dets territorier og tilliggende havområder for å beskytte liv og eiendom og fremme den nasjonale økonomien.
Dette oppnås gjennom et nettverk av nasjonale og regionale sentre, og over 120 lokale værvarslingskontorer. Siden NWS er et offentlig direktorat, er de fleste tjenestene gratis tilgjengelig.
Dame Edna
Dame Edna Everage, som regel omtalt som Dame Edna, var en rollefigur skapt og spilt av den australske komikeren Barry Humphries (1934–2023). Hun var lett gjenkjennelig med sitt fiolette hår, sine kattøyeformede, overdådig pyntede briller (som Dame Edna selv omtalte som face furniture, det vil si «ansiktsmøblement»), og hilsenen «Hello, Possums!». Humphries utga flere bøker som Dame Edna, blant annet en selvbiografi med tittelen My Gorgeous Life (som kan oversettes med «Mitt fantastiske liv»). Dame Edna medvirket også i flere filmer og opptrådte som talkshow-vert (der Humphries fra tid til annen var «gjest» som seg selv eller med andre «alter ego-er»).
Rollefigurens utvikling
Humphries opptrådte som Edna første gang i 1955, og siste gang i 2012. I løpet av disse årene utviklet «hun» seg fra en ganske ordinært utseende «gjennomsnitts-husmor fra Melbourne» til en gallakledd, rappkjeftet, eldre kvinne som ingen kunne målbinde.