cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marielle Leraand
Liv og virke
Leraand var tidligere aktiv i SV. I mars 2011 var hun en av ni SV-medlemmer som sammen meldte seg ut av partiet, da SV valgte å støtte Norges krigføring i Libya. Leraand meldte seg kort tid etter inn i Rødt, og ved kommunestyrevalget 2011 stod hun på dette partiets liste i Oslo. I 2012 blei hun først valgt inn i styret i Rødt Oslo, og på partiets landsmøte i mai blei hun valgt til en av to nestledere, et verv hun hadde fram til 2017. Etter dette var hun i noen år kvinnepolitisk leder i Rødt.
Akanni Hislop
I 2021 representerte han Trinidad og Tobago på stafettlaget på 4 × 100 meter under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der laget ikke kvalifiserte seg til finalen.
Fotomedisin
Fotomedisin er læren om lysets virkning i medisinsk sammenheng. Den omfatter både medisinsk behandling og diagnostikk. Kjente bruksområder er lysbehandling av gulsott hos nyfødte, UV-behandling av hudlidelser og fluorescens-diagnostikk.
Leuroleberis mackenziei
Leuroleberis mackenziei er en art av slekten Leuroleberis i familien Cylindroleberididae som er den ene av fem familier innenfor ordenen Myodocopida, under klassen av muslingkreps som er små krepsdyr. Denne familien har 23 slekter og 70 arter. Mye av den tidlige forskningen, inklusive beskrivelsen av Myodocopida-gruppen, er gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars.
Gruppen Cylindroleberididae har arter med mykt skall (carapax) på overkroppen (thorax) og lang ytter-gren (i stedet for lang inner-gren) på andre antenne-par. Det særegne for artene er at antennen sitter på et feste med en nebb-liknende utvekst (rostrum). Individene er små.
Taksonomisk plassering av gruppen
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på morfologi snarere enn molekylær analyse. En vanlig oppdeling anerkjenner muslingkreps som en av seks ulike klasser av krepsdyr. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life: - og detaljene gis etter WoRMS-databasen.
NM i styrkeløft 1994
Norgesmesterskapet i styrkeløft 1994 ble arrangert i Sandnes 8.–10. april. Arrangør var Hommersåk AK.
Auriane Mallo
Auriane Mallo (født 11. oktober 1993) er en fransk fekter som konkurrerer i kårde.
Hun representerte Frankrike under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i andre runde.
Noxon Cliff
Noxon Cliff er en øst-vestgående klippe ved sørenden av Flint Ridge i Asgard Range i Victoria Land. Klippen ligger på nordsiden av Commonwealthbreen hvor den stiger 50 til 150 meter over isbreen. Den ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) (1997) etter John F. Noxon, som benyttetet synlige spektroskopene for målinger av sporgasser i stratosfæren, som f.eks. nitrogenoksid. I 1975 begynte han å måle nitrogedioksid som en funksjon av breddegrad og oppdaget at det var en kraftig minke over den arktiske luften, sammenliknet med verdiene ved lavere breddegrader. Dette uventede fenomenetet, som fikk implikasjoner for den senere forskningen på ozonhullet ble kjent som «Noxon cliff». I 1978 seilte Noxon med RV «Hero» fra Ushuaia, og fikk raskt bekreftet at en «klippe» i nitrogenoksiden også finnes i atmosfæren over Antarktis.
Mons Nilsen Vorland
Mons Nilsen Vorland (født 16. juni 1840, død 1. desember 1918) var en norsk landhandler og politiker. Han var bosatt på Vorland hvor han også drev et gårdsbruk.
Vorland var i mange år en del av kommunestyret i Sund kommune og var også ordfører i to perioder, fra 1872 til 1873 og fra 1892 til 1898. Mellom disse ordførerperiodene ble Austevoll skilt ut fra Sund som en egen kommune.
VM i landeveissykling 2018 – Junior menn, temporitt
Temporittet for junior menn ved VM i landeveissykling 2018 ble arrangert tirsdag 25. september og var 27,8 km lang.
Dicte (TV-serie)
Dicte er en dansk kriminalserie som ble sendt på dansk TV2 fra 2013 til 2016. Serien handlet om kriminalreporteren Dicte Svendsen fra Aarhus. Hovedrollen ble spilt av Iben Hjejle. Serien var basert på Elsebeth Egholms romanserie om journalisten Dicte Svendsen.
I Norge gikk serien på TV 2 fra 2013.
Galningene fra Dnepropetrovsk
Galningene fra Dnepropetrovsk (ukrainsk: Дніпропетровські маніяки, russisk: маньяки Днепропетровские, engelsk: Dnepropetrovsk maniacs) er et kallenavn gitt av media angående en drapssak som fant sted i Dnepropetrovsk, Ukraina i juni og juli 2007. Saken fikk stor oppmerksomhet fordi drapsmennene laget videoopptak av flere av drapene, og enkelte av videoene lekket ut til internett. To 19 år gamle menn, Viktor Sajenko (ukrainsk: Віктор Саєнко, russisk: Виктор Саенко) og Igor Suprunjuk (Ігор Супрунюк, Игорь Супрунюк), ble arrestert og tiltalt for 21 drap i juli 2007.
Mordene
De to første drapene fant sted sent den 25. juni 2007. Det første offeret var en 33 år gammel kvinne ved navn Ekaterina Iltsjenko, som var på vei hjem etter å ha vært på besøk hos en venninne. Ifølge Sajenkos tilståelse var han og Suprunjuk «ute på tur». Suprunjuk slo henne til døde med en hammer. Iltsjenkos kropp ble funnet av hennes mor klokken fem om morgenen dagen etter.
En time etter det første mordet, angrep de to mennene sitt neste offer, Roman Tatarevitsj. Han sov på en benk etter å ha tatt en kort spasertur. Tatarevitsj' hode ble knust med butte gjenstander flere ganger til han var ugjenkjennelig.
Om kvelden den 6. juli ble ytterligere tre mennesker drept i Dnepropetrovsk. Den første var Egor Netsjvoloda som ble slått til døde. Moren fant liket morgenen etter i nærheten av hans hjem. Neste offer var Elena Sjram, en 28 år gammel kvinne. Da drapsmennene erklærte seg ikke skyldig for drapet på Sjram ble en videofilm de hadde laget under drapet brukt som bevis og de ble erklært skyldige. De stjal klærne hennes og brukte dem til å vaske av seg blod og rengjøre hammeren som ble brukt som drapsvåpen. Senere samme natt drepte mennene en kvinne ved navn Valentina Hanzja, mor til tre, gift med en funksjonshemmet mann.
Tretten drap til fulgte, ofte ble flere lik funnet på samme dag. Ofrene var tilsynelatende tilfeldig valgt og omfattet både menn, kvinner og barn i ulike aldersgrupper.
De fleste av ofrene ble drept med butte gjenstander som hammere. Kraftige slag ble rettet mot ofrenes ansikter til de var ugjenkjennelige. Mange av ofrene var også lemlestet og torturert, noen fikk øynene stukket ut mens de fortsatt var i live. Ett av ofrene var en gravid kvinne, hvis foster var klippet ut av magen hennes. Det er ikke rapportert beviser for noen seksuelle handlinger rettet mot ofrene.
Noen av ofrene ble også frastjålet verdisaker som ble solgt til lokale bruktbutikker.
Ingen offisiell sammenheng mellom drapene ble kunngjort før den 7. juli, etter et angrep på de to guttene i Podgorodnoje. Vadim Ljakhov, den overlevende, ble opprinnelig plassert under arrest, mistenkt for mordet på sin venn. Han ble angivelig nektet tilgang til å få konsultere en advokat og skal ha blitt slått av politiet under avhør. Imidlertid ble det raskt klart at han ikke var ansvarlig for sin venns død, og at drapet hadde sammenheng med de øvrige mordene. Lyakhov samarbeidet med etterforskerne for å lage skisser av angriperne.
Drapsetterforskningen ble opprinnelig holdt hemmelig. Ingen offisiell informasjon om drapene ble gitt ut, og innbyggerne ble ikke advart om mulige angrep eller gitt noen beskrivelser av de mistenkte. Likevel holdt rykter om angrepene befolkningen fra å gå ut om kvelden. Til slutt gikk etterforskerne gjennom både skissene gitt av vitnene og eiendeler solgt til lokale butikker. Kombinasjonen av skissene og de stjålne eiendelene førte politiet raskt til de mistenkte.
De tre mistenkte ble arrestert den 23. juli 2007 da Suprunjuk forsøkte å selge en mobiltelefon stjålet fra et av ofrene. Da telefonen ble slått på for å vise kunden at den fungerte, ble dens beliggenhet sporet av politiet. Suprunjuk og Sajenko ble arrestert i nærheten av butikken. Hanzja ble arrestert hjemme, angivelig klarte han å skylle andre stjålne mobiltelefoner ned i toalettet. Telefonene ble gjenopprettet, men all informasjon på dem gikk tapt.
De tre mennene ble tiltalt for medvirkning i 29 separate hendelser, inkludert 21 drap og 8 angrep der ofrene overlevde. Suprunjuk ble tiltalt for 27 av tilfellene, inkludert 21 tilfeller av drap, åtte for væpnet ran, og for dyreplageri. Sajenko ble tiltalt for 25 tilfeller, hvorav 18 mord, fem ran, og ett tilfelle av dyremishandling. Hanzja ble tiltalt for to tilfeller av væpnet ran.
Alle tre tilsto raskt, men Suprunjuk trakk senere tilbake sin tilståelse. Rettssaken startet i juni 2008. Suprunjuk erklærte seg ikke skyldig, mens de to andre mistenkte erklærte seg skyldig i alle anklager. Viktor Tsjevguz, Suprunjuks opprinnelige forsvarer, sa opp som forsvarer i saken etter at hans påstand om sinnssykdom ble avvist av retten.
Aktoratets bevis inkluderte blodflekker på mistenktes klær og videoopptak av drapene. Saken ble behandlet av et panel med dommere ledet av dommer Ivan Sentsjenko. Påtalemyndigheten ba om livsvarig fengsel for Sajenko og Suprunjuk, og 15 år for Hanzja. Ukraina har ikke dødsstraff.
De mistenkte
De tre mistenkte gikk på skole sammen, og hadde visstnok funnet mange ting til felles. «Jeg og Igor [Suprunjuk] var begge redd for høyder, og vi var redde for å bli banket opp av bøller» uttalte Sajenko under avhør. Suprunjuk lette etter måter for å bli kvitt sin frykt på, noe som førte de to guttene til å stå på en balkong i 14. etasje i blokken de bodde i, mens de hang over rekkverket. Dette skal visstnok ha hatt en positiv effekt på deres frykt for høyder. Hanzja var angivelig den mest pysete av de tre. Han hadde blodfobi, og torde ikke en gang å vaske kattungen sin, i redsel for at han skulle skålde den. Suprunjuk foreslo å håndtere frykten ved å torturere løshunder. Guttene tok hundene inn i et skogsområde i nærheten av huset sitt, hang dem fra trærne, torturerte dem, og tok bilder av seg selv ved siden av likene. Aktoratets bevis inkluderte mange av disse bildene. Noen bilder viste guttene tegne hakekors med dyreblod, og gi nazisthilsen.
En lang video som viser de tre torturere en kattunge, ble vist i retten. Det finner sted i garasjen til den ene. De lagde et kors av to treplater og naglet kattungen til det, for så å skyte på den med to pistoler. I tillegg limte de igjen munnen på kattungen, så den ikke skulle skrike.
Motiv
En klassekamerat av de mistenkte hevdet at han ofte hørte at Suprunjuk var i kontakt med en ukjent «rik utenlandsk nettstedoperatør» som beordret førti snuffvideoer, og ville betale en stor sum penger når de ble laget. Regional sikkerhetsredaktør Ivan Stupak avviste påstanden om at drapene var begått for å lage snuffvideoer. Etterforsker Bogdan Vlasenko uttalte: «Vi tror de gjorde dette som en hobby, at de ville lage en samling av minner når de blir gamle». Assisterende innenriksminister Nikolaj Kupjanskij kommenterte: «For disse unge mennene var drap underholdning».
I rettssaken kom det fram at Suprunjuk hadde samlet avisutklipp om saken. Noen av fotografiene av forbrytelsene hadde bildetekster, deriblant: «De svake må dø. Den sterkeste vil seire».
Rettssak
Tre ulike advokater ble oppnevnt som forsvarere. Alle tre advokatene ble opprinnelig oppnevnt av retten, men Viktor Sajenko ba om å bli representert av sin far, advokat Igor Sajenko, i stedet for sin tidligere advokat. Anmodningen ble innvilget og førte til en betydelig forsinkelse i forhandlingene.
Forsvarsstrategien for de to andre mistenkte var å angripe påtalemyndigheten på mange fronter. Flere etterforskere ble kalt til vitneboksen. Forsvaret hevdet at det var utført ulovlige avhør, og problemer under avhør. Igor Sajenko reiste spørsmål om videoopptakene og påstod at de var forfalsket og redigert av påtalemyndighetene.
I et intervju med Komsomolskaja Pravda, en stor russiskspråklig avis, hevdet Igor Sajenko at det egentlig fantes en annen mistenkt, Danila Kozlov. Tatjana Sjram, søsteren til det ene offeret, Elena Sjram, uttalte at hun hadde sett navnet Kozlov nevnt i rettsdokumentene, og at Kozlov var angivelig klar over drapene, og ble også mistenkt. Sjram uttalte videre at etterforskerne lot ham gå og at han ikke hadde noe med saken å gjøre. Da hennes advokat forsøkte å ta opp saken i retten hadde dommeren bedt henne om å sette seg ned. Kozlov ble frikjent.
Igor Sajenko fortsatte å spekulere på om saken ble påvirket av familiene til de «egentlige morderne». Han sa han hadde vært i kontakt med et offer som hadde greid å komme seg unna, som kunne bekrefte at hans sønn og de andre mistenkte ikke hadde deltatt i noen av gjerningene, men at det dreide seg om andre mordere. Dette ikke navngitte offeret hevdet at han kunne identifisere angriperne. Sajenko uttalte i retten at fire dager før de tre mistenkte ble arrestert, hadde politiet funnet ytterligere to mistenkte, en mann og en kvinne, som egentlig stod bak drapene. Sajenko påstod videre at grunnen til at de «egentlige morderne» ble erklært uskyldige var fordi de hadde høyprofilerte familiemedlemmer som hadde sterk innflytelse angående rettssystemet. «Men nå er disse detaljene blitt dysset ned,» sa Sayenko i retten. «De innflytelsesrike foreldrene til de egentlige morderne har greid å komme seg unna(…). så informasjonen om de faktiske morderne har blitt dysset ned, og i stedet har min sønn og to av hans venner blitt beskyldt. Jeg tror også at den ene morderen, kvinnen, har rømt til Tyskland».
Viktor Sajenko påstod videre at Igor Suprunjuk var lederen bak drapene. Han hevdet videre at Suprunjuk gjentatte ganger hadde truet Sajenko (sønnen hans) til å delta i drapene. Sajenko sa at sønnen hans var livredd for Suprunjuk og hadde gjort gjerningene på kommando for ham.
Flere av ofrenes pårørende trodde på Sajenko om at siktelsen av sønnen hans var feil, og at de virkelige drapsmennene fremdeles var på frifot. De ukrainske myndighetene godtok ikke denne påstanden og benektet at andre mennesker var involvert.
Videoene av drapene
De mistenktes mobiltelefoner og personlige datamaskiner inneholdt flere videoopptak av drapene. En full video ble lekket til internett som viser drapet på 48 år gamle Sergej Jatzenko. Han blir sett liggende på ryggen i et skogsområde, og blir slått gjentatte ganger i ansiktet med en hammer.
En av angriperne stikker ut Jatzenko øyne, og stikker ham i magen med en skrutrekker gjentatte ganger. De slår Jatzenko flere ganger med en hammer i forsøk på å drepe ham. Torturen varer over fire minutter, hvor offeret faller inn og ut av koma. En av morderne blir sett smilende foran kameraet under videoen. Morderne går så tilbake til bilen sin, som befinner seg bare noen få meter fra drapsstedet. De diskuterer drapet rolig, uttrykker mild overraskelse over at offeret fremdeles fortsatt pustet etter at en skrutrekker ble kjørt inn i hjernen hans. De mistenkte vasker deretter hendene sine og hammeren med en vannflaske, og begynner å le. Bare to mistenkte ser ut til å være til stede i videoen, med en alltid bak kamera.
De mistenkte ble også funnet i besittelse av flere fotografier som viser at de begraver ofrene. På bildene smiler de og «viser fingeren» foran gravstøttene til ofrene. Bevisene for dyreplageri ble også vist i retten, der morderne står ved siden av skjendete dyrelik.
Bildene og videoene av drapene ble vist i retten 29. oktober 2008, som del av en større presentasjon av over 300 fotografier og videoer av de mistenkte som torturerer og dreper mennesker og dyr. Forsvaret protesterte mot presentasjonen, og hevdet at bevisene var innhentet ulovlig, og at videoene og bildene ble digitalt endret for å ligne de mistenkte. Når Suprunjuk og Sajenko ble spurt om de gjenkjente menneskene i bildene, svarte de at de ikke gjorde det. Dommer Ivan Sentsjenko svarte ved å si «Du er ikke blind». Valerij Voronjuk, en ekspert på film- og videoredigering, vitnet for retten om at videomaterialet ikke hadde blitt forfalsket eller endret på noen måte. Retten avviste alle innvendinger reist av forsvaret, og aksepterte påtalemyndighetens argument om at materialet var ekte.
Ofrene på videoene
Mannen i en av videoene som lekket ut på internett er identifisert som Sergej Jatzenko. Videoen eksisterte i lang tid på YouTube, men ble så fjernet. Den eksisterer fremdeles på enkelte nettsider.
Jatzenko var 48 år gammel og hadde nylig blitt diagnostisert med kreft. Kreften hadde gjort ham ute av stand til å snakke, men han fortsatte å jobbe likevel. Han tok småjobber rundt omkring for å kunne støtte sin familie. Han hadde begynt å få stemmen tilbake da han ble drept. Jatzenko var gift og hadde to sønner og et barnebarn. Han hadde også en funksjonshemmet mor som han tok vare på. Han ble myrdet ca 14:30. Han fortalte sin kone at han skulle besøke barnebarnet sitt. Han kom aldri frem. Hans kone, Ljudmila, ringte en venn og bad om hjelp til å lete etter ektemannen sin, uten hell. I Ukrania er det ikke lov til å etterlyse en person før det har gått 72 timer etter at den savnede er registrert etterlyst. Hans kone lagde postere om sin ektemann hvor hun la til et bilde og bad vitner om å kontakte henne. Et vitne tok kontakt med henne etter å ha funnet Jatzenkos lik.
Den uredigerte videoen av mordet ble vist som del av en stor presentasjon av påtalemyndighetene, som forårsaket sjokk i salen. Retten var enig med påtalemyndigheten om at videoen var ekte, at det viste Igor Suprunjuk angripe offeret, og at Viktor Sajenko var mannen bak kamera.
Suprunjuk og Sajenkos advokater holdt fast ved at videofilmene var fabrikkert. Påtalemyndighetene sa at å greie å lage en film som viser de mistenkte drepe en mann uten at de hadde gjort det var mulig, men ville koste så mye penger og ta så lang tid at det var helt utelukket.
Videoen som viser mordet på Sergej Jatzenko lekket ut til et kontroversielt nettsted med base i USA. Filmen ble lagt ut 4. desember 2008. Jekaterina Levtsjenko, Ukrainas innenriksminister, var kritisk til lekkasjen, men innrømmet at kontroll av videoer på internett var «praktisk talt umulig». Redaktøren i avisen The Times, Caitlin Moran, så videoen og uttrykte sine følelser i en avisspalte. Videoen har ofte blitt lagt ut under nicket «3Guys1Hammer» et ordspill på en annen sjokkvideo; «2 Girls 1 Cup». En god del Youtube-brukere har laget videoer som viser deres reaksjoner første gang de ser videoen. Mange av dem ender med å skru den av eller snu seg vekk.
Straffeutmåling
Den 11. februar 2009 fant retten i Dnepropetrovsk Igor Suprunjuk og Viktor Sajenko skyldig i overlagt drap og begge ble dømt til livsvarig fengsel. Suprunjuk ble funnet skyldig i 21 drap, mens Sayenko ble funnet skyldig i 18 drap. I tillegg til livsvarig fengsel for drapene, ble de også dømt til 15 års fengsel for ran. Alexander Hanzja, som ikke var involvert i drapene, ble funnet skyldig væpnet for ran og dømt til ni års fengsel. Suprunjuk og Sajenko ble også funnet skyldig i dyremishandling. Hanzja uttalte seg om Suprunjuk og Sajenkos drap: «Hvis jeg hadde kjent de grusomheter som de var i stand til å begå, ville jeg ikke en gang ha turt å nærme meg dem, selv om jeg hadde hatt en pistol». Dommeren uttalte i dommen at det viktigste motivet for forbrytelser hadde vært et ønske om «sykelig selvbekreftelse».
Rettens dom var flere hundre sider lang og ble lest opp over en periode på to dager. Suprunjuk og Sajenkos advokater uttalte at de hadde som intensjon å anke, igjen ved å reise tvil om filmenes autentisitet. Anken ble etter kort tid avvist.
Foreldrene til Igor Suprunjuk og Viktor Sajenko, har holdt fast på sin tro om at sønnene deres er uskyldige. Vladimir Suprunjuk hevdet at Igor hadde blitt torturert før han tilsto. Han påsto at politiet hadde holdt bind for øynene på Igor og tvunget ham til å inhalere sigarettrøyk. Vladimir Suprunjuk holdt også en pressekonferanse som ble vist på TV der han sier at saken mot sønnen hans var falsk. Igor Sajenko hevdet at hans sønn hadde blitt gjort til syndebukk fordi forbrytelsene var blitt begått av statsråder eller slektningene deres. Foreldrene planlegger å anke til Den europeiske menneskerettsdomstolen. Foreldrene til Suprunjuk og Sajenko hevdet også at dommen på Alexander Hanzja hadde vært for mild. En meningsmåling utført i Dnepropetrovsk fant at 50,3% mente at dommen mot Hanzja var rettferdig, og 48,6% mente at straffen burde vært strengere.
Anken
Den 18. august 2009, ble saken henvist fra høyesterett tilbake til Dnepropetrovsk regionale lagmannsrett. Flyttingen ble ønsket velkommen av Igor Sajenko, som uttalte at det var et skritt på veien for å bevise sønnens uskyld. Igor Sajenko og Vladimir Suprunjuk har under flere pressekonferanser påstått sin uskyld.
En talsperson for aktoratet sa at beslutningen om å henvise saken tilbake til lagmannsretten var prosessuell, og at de var sikre på at dommen skulle opprettholdes. Anken ble satt til 5. oktober 2009. I et intervju med avisen Novi, sier mødrene til Suprunjuk og Sajenko at deres barn ble behandlet bra i fengselet. Det ble også rapportert at Igor Sajenko vurderte å sette opp en nettside om saken.
Den 24. november 2009 erklærte høyretten at de kom til å opprettholde livstidsdommene på Igor Suprunjuk og Viktor Sajenko. De planlegger igjen å anke. Alexander Hanzja har ikke tenkt å anke sin ni år lange fengselsstraff.
Eleonore Hedevig von Plessen
Hun var datter av gehejmeråd Christian Ludvig Scheel von Plessen (1676–1752) og godseier Charlotte Amalie Skeel (1685–1729). Den 10. mai 1726 giftet hun seg med gehejmeråd, senere stattholder i Norge, Christian Rantzau (1684-1771). Av hennes far fikk Rantzau godsene Odden og Stensbæk i Jylland, som han i 1743 skilte seg av med.
I 1750 ble von Plessen dame de l'union parfaite. Hun døde i 1708 og ble begravet i en sandstenskiste i det rantzauske gravkapell i Gamtofte kirke på Fyn. Rantzau døde året etter og ble begravet samme sted. Smijernsdøren til gravkapellet er besmykket med de Rantzauske og Plessenske våpenskjold.
Laura Bernal
Laura Bernal (født i 1956 i Buenos Aires i Argentina, død 26. april 2020 i Dublin i Irland) var en argentinsk diplomat. Hun virket som Argentinas ambassadør til Irland fra 2016 til sin død.
Biografi
Laura Bernal kom fra Buenos Aires Hun døde i sin residens i Rathmines, og ved en post mortem undersøkelse ble det påvist at hun hadde pådratt seg Covid-19.
Etter ønske fra hennes søster og på grunn av den pågående pandemien ble ikke hennes levninger repatriert. Begravelsen fant sted 15. mai fra St. Michael's kirke i Foxford i County Mayo og hun ble gravlagt nær ved, på Craggagh Cemetery. Foxford er hvor admiral William Brown (som grunnla den argentinske marine) ble født, derav hennes valg.
Leonora Mackinnon
Leonora Mackinnon (født 30. mai 1994) er en britiskfødt canadisk fekter som konkurrerer i kårde.
Kronstadposten
Kronstadposten er en norsk avis som utgis i Alta hver fredag. Avisen ble startet i 2010 og hadde i 2017 et godkjent opplag på 1653 aviser. Avisen var i 2016 den som økte prosentvis mest i Norge på papir.
Ansvarlig redaktør Tom Erik Nilsen (f. 1998) var bare 11 år da han skapte Kronstadposten.
6. september kl. 10.00 lanserte Kronstadposten nettavis på www.kronstadposten.no
Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Norsk Opplagskontroll.
Seher Aydar
Seher Aydar (født 10. september 1989 i Tyrkia) er en norsk politiker (Rødt), som fra høsten 2021 er stortingsrepresentant for Oslo. I valgperioden 2017–2021 var hun første vara for Bjørnar Moxnes.
Aydar var leder for Rød Ungdom fra 2012 til 2014.
Biografi
Seher Aydar ble født i Tyrkia. Hun kom til Norge som 11-åring. Aydar har kurdisk bakgrunn, og er den første lederen av Rød Ungdom med ikke-europeisk bakgrunn. Hun vokste opp i Fredrikstad, og har tidligere vært leder i Østfold Rød Ungdom og økonomiansvarlig i Fredrikstad Rød Ungdom. Før Aydar ble valgt til generalsekretær i Rød Ungdom i 2010, arbeidet hun som barnehageassistent. Som generalsekretær flyttet hun til Oslo og bosatte seg i Groruddalen. Hun ble valgt til leder på Rød Ungdoms landsmøte i april 2012. Aydar har flere ganger uttalt at antirasisme er hennes personlige hjertesak.
Gliese 876 d
Gliese 876 d er en eksoplanet som går i bane rundt den røde dvergstjernen Gliese 876 15,6 lysår unna i stjernebildet Vannmannen. Planeten ble oppdaget 13. juni 2005.
Gliese 876 d er en terrestrisk planet og en super-jord med en masse på rundt 7,5 ganger Jordens.
Noter og referanser
<references group="lower-alpha"/>
Baidu Baike
Baidu Baike (kinesisk: 百度百科, pinyin: Bǎidù bǎikē) er en kinesisk internettencyklopedi på standard mandarin i Folkerepublikken Kina som drives av søkemaskinselskapet Baidu. Baidu Baike har hatt en kolossal vekst i antall artikler, noe som blant annet tilskrives at Wikipedia gjennomgående sperres i Fastlands-Kina. Baidu Baike fungerer som et WikiMedia-lignende leksikon, men innholdet er underlagt den vanlige kinesiske nasjonale sensur.
Baidu Baike ble lansert i april 2006, først med en testversjon, og erobret raskt det kinesiske marked. Allerede etter tre uker hadde den over 90 000 artikler, og i november samme år hadde den flere artikler enn noen språkversjon av Wikipedia, med unntak av den engelske.
Per februar 2012 hadde Baidu Baike mer enn 4,3 millioner artikler, noe som er flere enn engelskspråklig wikipedia.
Arbeidsmåte
Baidu Baike er underlagt Folkerepublikken Kinas bestemmelser for internettkontroll. Det innebærer at det ikke legges inn artikler som anses som ondsinnede angrep på statlige innretninger, bidrag som kan skade den samfunnsmessige og offentlige orden, pornografi, eller materiale som kan provosere konflikter i sammenheng med minoriteter, rasisme, religion eller regioner. Baidu er blitt anklaget for å overta store deler av innholdet av kinesisk wikipedia, uten antydning av kilde eller uten hensyn til dens lisensbetingelser. Lignende brudd mot GFDL er skjedd ved overtakelsen av fritt innhold fra portaler som Hoodong.com, og det er fremkommet en del kritikk om plagiering i mange områder.
Jorge Fernández Hernández
Jorge Fernández Hernández (født 2. oktober 1987) er en cubansk friidrettsutøver som konkurrerer i diskoskast. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 11 i diskoskast.
NHO Mat og Bio
NHO Mat og Bio var en landsforening tilsluttet Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO). Foreningen fusjonerte i 2015 med landsforeningen NHO Mat og Drikke. Foreningen var en medlemsstyrt kombinert arbeidsgiver- og næringspolitisk organisasjon. NHO Mat og Bio omfattet bedrifter og bransjer innen landbruksbasert industri og bioproduksjon, med hovedbasis i et innenlandsk jordbruk og/eller arealbruk.
Historie
Foreningen ble etablert 10. april 1991 som Kjøttindustriens Fellesforening (KIFF), med utgangspunkt i felles arbeidsgiver-/tariffspørsmål for henholdsvis kjøttsamvirket (Gilde Norsk Kjøtt) og privat kjøttbransje (ved KLF). Over tid sluttet andre landbruksbaserte bransjer seg til foreningen, først på fjørfesiden og senere korn-/kraftfôrbransjen.
Sam Palumbo
Sam Palumbo (født 7. juni 1932 i Cleveland i Ohio) er en tidligere linebacker i amerikansk fotball. Han ble draftet av Cleveland Browns i fjerde runde av NFL Draft i 1955 og spilte to sesonger i National Football League (NFL) med laget. I spilte han for Green Bay Packers, og signerte senere med Buffalo Bills i American Football League (AFL).
NHO Mat og Bio
Historie
Våren 2008 ble det inngått en samordningsavtale med Skogbrukets Landsforening (SL), og som kombinert med øvrig utvikling i medlemsmassen, ledet til dannelsen av NHO Mat og Bio 30. april 2008. Våren 2009 ble det inngått en samordningsavtale også med Norkorn.
Bjørn Stensaker
Bjørn Stensaker (født 1963) er viserektor for utdanning ved Universitetet i Oslo (2021-2025). Stensaker har hovedfag i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo (1993), og doktorgrad innen offentlig administrasjon og organisasjonsteori fra Universitetet i Twente i Nederland på en avhandling om organisasjonsutvikling i høyere utdanning (2004). Forskningen hans er knyttet til studier av reformer i høyere utdanning, styring og evaluering av, samt endringsprosesser ved universiteter og høyskoler i Norge, Norden, Europa og i andre deler av verden. Stensaker er blant verdens mest siterte forskere innen sitt felt.
Sam Palumbo
Selv om han slo skulderen ut av ledd da han hopte på en løs ball i en kamp mot Green Bay Packers i oktober 1955 Palumbo spilte i NFL Championship Game den 26. desember, hvor han hadde en interception i andre halvdel på vei til en 38–14 seier over Los Angeles Rams.
NHO Mat og Bio
Medlemmer
Foreningen hadde nærmere 400 medlemmer, med i alt 12.000 årsverk bak seg. Hovedtyngden av medlemmene kom fra henholdsvis kjøtt- og fjørfebransjen, korn- og kraftfôrbransjen og skogbransjen. Det er imidlertid også medlemmer innen annen landbruksbasert virksomhet.
Bjørn Stensaker
Stensaker har bakgrunn som forsker, forskningsleder og assisterende direktør ved forskningsinstituttet NIFU – Nordisk institutt for studier av innovasjon, forskning og utdanning. I 2010 ble han professor i pedagogikk ved Institutt for Pedagogikk ved Universitetet i Oslo, og var leder av LINK – senter for læring og utdanning ved Universitet i Oslo i perioden 2017-2021.[2]
Sam Palumbo
Da han gikk på University of Notre Dame var han romkamerat med Regis Philbin.
NHO Mat og Bio
Medlemmer
Foreningen karakterisertes av at den som eneste landsforening i NHO-fellesskapet omfatter både aksjeselskap (AS), samvirkebedrifter (SA/BA) og enkeltpersonforetak. Foreningen har et tett samarbeidsforhold til de tilknyttede bransjeorganisasjoner både på AS- og BA-siden; Kjøtt- og fjørfebransjens Landsforbund (KLF), Norges Skogeierforbund, Norskog, Norkorn, Nortura og Felleskjøpet Rogaland Agder (FKRA).
Bjørn Stensaker
Bjørn Stensaker har og har hatt en rekke tillitsverv internasjonalt, inkludert som medlem av det danske Akkrediteringsrådet for de videregående uddannelser (2014-2021), i Konsistoriet (Styret) for Karolinska Institutet i Sverige (2017-2023), i Hong Kong Council for Accreditation of Academic and Vocational Qualifications (2017-2023), som President of EAIR – The European Higher Education Society (2016-19), og medlem av the International Advisory Board for Universitetet i Wien (2014-2020).
Sam Palumbo
Etter han pensjonerte seg ble Palumbo med i Cleveland Football Officials Association, og var dommer i college og high school i over 40 år. Den 15. september 2016 ble Palumbo innlemmet i Greater Cleveland Sports Hall of Fame.
NHO Mat og Bio
Organisering
Generalforsamlingen var foreningens øverste organ. Generalforsamlingen avholdtes ordinært hvert år innen utgangen av juni, men normalt i april måned. Styret var besluttende organ mellom generalforsamlingene. Styret består av 10 medlemmer, som velges på generalforsamlingen. Styreplassene er likt fordelt i antall mellom landbrukssamvirket (SA/BA) og privat/uavhengig side, og i tillegg fordelt mellom bransjene etter størrelse (kjøtt- og fjørfebransjen 6 plasser, korn- og kraftfôrbransjen 2 plasser og skogbransjen 2 plasser).
NHO Mat og Bio hadde 2 bransjeforeninger direkte tilknyttet, og som hadde samme administrasjon som NHO Mat og Bio:
Foreningen hadde 5 hovedarbeidsområder: Arbeidsgiverspørsmål/Tariff, Helse, miljø og sikkerhet (HMS), Kompetanse/Rekruttering/Fagutdanning, Næringspolitikk og Matpolitikk/Klima/Miljø.
Leuroleberis sharpei
Leuroleberis sharpei er en art av slekten Leuroleberis i familien Cylindroleberididae som er den ene av fem familier innenfor ordenen Myodocopida, under klassen av muslingkreps som er små krepsdyr. Denne familien har 23 slekter og 70 arter. Mye av den tidlige forskningen, inklusive beskrivelsen av Myodocopida-gruppen, er gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars.
Gruppen Cylindroleberididae har arter med mykt skall (carapax) på overkroppen (thorax) og lang ytter-gren (i stedet for lang inner-gren) på andre antenne-par. Det særegne for artene er at antennen sitter på et feste med en nebb-liknende utvekst (rostrum). Individene er små.
Taksonomisk plassering av gruppen
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på morfologi snarere enn molekylær analyse. En vanlig oppdeling anerkjenner muslingkreps som en av seks ulike klasser av krepsdyr. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life: - og detaljene gis etter WoRMS-databasen.
Kapp Verdes herrelandslag i fotball
Kapp Verdes herrelandslag i fotball er det nasjonale fotballandslaget til øygruppa Kapp Verde, som ligger i Atlanterhavet vest for det afrikanske fastlandet. Landslaget administreres av det nasjonale fotballforbundet Federação Caboverdiana de Futebol (FCF), som ble opprettet i 1982, og ble en del av FIFA og CAF i henholdsvis 1986 og 2000. Laget har aldri kvalifisert seg til et VM-sluttspill, men deltok for første gang i Afrikamesterskapet i 2013.
Historie
Laget spilte sin første offisielle landskamp hjemme mot i 1978, en kamp de tapte 0–1. Kapp Verde deltok for første gang i VM-kvalifisering i 2001, hvor laget spilte to kamper mot, men tapte sammenlagt 0–2 og gikk ikke videre. Kapp Verde var frem til slutten av 1990-tallet et av Afrikas svakere lag i henhold til FIFAs verdensranking. Laget fikk sin første deltagelse i Afrikamesterskapet i 2013, da laget spilte seg frem til en kvartfinale mot, en kamp de tapte 0–2.
Julia Beljajeva
Julia Beljajeva (født 21. juli 1992) er en estisk fekter som konkurrerer i kårde.
Hun representerte Estland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i andre runde.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 ble hun utslått i kvartfinalen i den individuelle konkurransen. Hun tok senere gull i lagkonkurransen.
Lars R. Lerøen
Lars Rasmussen Lerøen (født 18. november 1849 på Lerøy, død 7. juli 1935) var en norsk bankmann, gårdbruker og politiker.
Lerøen var ordfører i Sund kommune fra 1878 til 1891. I løpet av denne perioden ble Austevoll skilt ut fra Sund som en egen kommune. I perioden 1910 til 1912 møtte han på Stortinget som vararepresentant for Gerhard Meidell Gerhardsen.
I 1896 tok ble Sund og Austevoll Sparebank etablert etter initiativ fra Lerøen. Med seg hadde han Mathias Wilhelm Eckhoff som den gang var sogneprest i Sund, samt Nils Telnæs som var kirkesanger. Lerøen var kasserer i banken fra oppstarten og frem til 1920. Deretter var han bankens styreleder frem til 1929.
Bergdahl
Bergdahl er et etternavn som blant annet kan vise til:
Derick Silva
Derick de Souza da Silva (født 23. april 1998) er en brasiliansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
I 2021 representerte han Brasil på stafettlaget på 4 × 100 meter under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der laget ikke kvalifiserte seg til finalen.
Ablasjonsområde
Ablasjonsområde er i glasiologi det området på en isbre der det smelter mer snø og is om sommeren enn det som faller som snø om vinteren. Området har en negativ massebalanse. Skillet mellom akkumulasjonsområdet og ablasjonsområdet kalles for likevektslinja (engelsk: ELA = equilibrium line altitude). Her smelter det akkurat like mye snø i løpet av sommeren som det falt i løpet av vinteren.
Eksterne lenker
Diagram with zone of ablation
Liste over Kroatias statsoverhoder
Under følger en liste over Kroatias baner (1939–1941) og statsoverhoder (1941–):
Barker Nunatak
Barker Nunatak er en av Grossman Nunataks, 2,2 nautiske mil nordøst for Fletcher Nunataks. Den ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names etter Kenneth Barker, en kartograf i U.S. Geological Survey (USGS) som sammen med James B. Fletcher, dannet satellittovervåkingslaget til USGS ved Amundsen-Scott-stasjonen, vinteren 1977.
Dennis Remmert
Dennis L. Remmert (født 1. november 1938 i Traer i Iowa, død 15. februar 2020 i Waterloo i Iowa) var en amerikansk fotballspiller for Buffalo Bills i American Football League. Han spilte college football på University of Northern Iowa.
Gliese 876 c
Gliese 876 c er en eksoplanet som går i bane rundt den røde dvergstjernen Gliese 876 15,6 lysår unna i stjernebildet Vannmannen. Planeten ble oppdaget 4. april 2001.
Dennis Remmert
Han døde 15. februar 2020 i Waterloo i Iowa, 81 år gammel.
Gliese 876 c
Det er en 1:2:4 Laplace resonans mellom planetene Gliese 876 e, Gliese 876 b og Gliese 876 c: For hvert omløp planet e foretar, fullfører planet b to omløp og planet c fire omløp rundt sternen. Dette er det andre kjente tilfellet av en Laplace resonans, etter Jupiters måner Io, Europa og Ganymedes.
Dandamis
Dandamis er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore til store (ca. 25-35 millimeter), avlange, brunlige trebukker. Hodet er firkantet med litt utstående fasettøyne. Pronotum har rundede sider med en ganske liten pigg i midten. Dekkvingene er parallellsidige med stumpvinklede "skuldre" og har tre opphøyde lengderibber.
Levevis
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (bare kjent fra India og Sabah, Borneo).
Klostergata 7 og 7A (Moss)
Klostergata 7 og 7A er en bygning bestående av 2 leiligheter i samme bygning, 7 og 7A, som ligger i Klostergata (Moss).
Historie
Når Klostergaten 7 opprinnelig ble bygd er ukjent. Likevel er det mye som antyder at det har bodd mennesker på denne tomten før 1800-tallet, men bevisene er motstridende og utydelige. Husets utseende, per i dag, er et resultat av en gjenoppbygging av huset. Dette arbeidet ble gjort av daværende eier av huset, nemlig repslagermester Hans Møller Wraamann. Han rev det daværende huset i (dagens) Klostergaten 7, og bygde opp et nytt hus. Dette huset stod da ferdig i 1848. Det nye huset ble da bygd i såkalt empirestil. Tidligere lå det også en tregård tidligere på tomten, men den ble revet i forbindelse med oppsettingen av den nye bebyggelsen. Klostergata 7 ble trolig forsikret av Hans Møller Wraamann i 1868, da gaten het Radet. Bygningen i Klostergata 7 og 7A ble vedtatt verneverdig i 01.11.2005. Det er ingen informasjon oppgitt om oppsettingen av leiligheten "7A". I Folketellinger fra 1800-tallet og tidlig 1900-tallet er det kun oppgitt informasjon om selve hovedbygget "7". Da gaten het Radet, var adressen for huset Radet 177.
Byggestil
Klostergaten 7 er et typisk empirehus. På bildet kommer de karakteristiske trekkene ved denne byggestilen frem, som preger huset i stor grad. Huset er oppført i teglstein og har høye empirevinduer med en gesims som skiller taket fra langveggen. Taket består av sort Takstein, mens selve taket (formen) er halvvalmet. Huset har også et lyst kalkbelegg som dekker over grunnsteinen. På denne tiden var kalkbelegg på grunnsteinen et tegn på velstand og status. Kalkbelegget hadde hovedsakelig en estetisk funksjon, men fungerte også som et beskyttende lag for steinen. Denne formen for byggestil var typisk sen-klassisistisk arkitektur, som var vanlig blant overklassen i Europa på tidlig 1800-tallet. Empirestilen ble veldig utbredt i Norge etter 1814, da ny grunnlov og ny konge skapte en stor etterspørsel etter statlige bygninger i stein. Et eksempel på dette er Det Kongelige slottet, som stod ferdig i 1848 og var preget av denne empiriske byggestilen.
Beboere
Fra 1849 (da Klostergata 7 ble revet og oppsatt i mur) til 1897 bodde repslagermester Hans Møller Wraamann der sammen med sin ektefelle Elen Marie Wraamann. Her bodde han frem til sin egen død i 1897.
Olaf Kristiansen Ruud, født 29.05.1875, er ført opp som eier i folketellingen av Klostergata 7 i 1930.
Berthe Kanutte Aarfått Walmu, født 03.07.1876, er ført opp som beboer i Klostergata 7 i 1928.
Erna Julie Walmu, født 29.07.1919, er ført opp som beboer i Klostergata 7 i 1928.
Hestebeit
Hestebeit er navnet på gårdsnummer 12 i Gaular kommune, Sogn og Fjordane. Gården ligger på sørsiden av Viksdalsvatnet, riksvei 610 passerer over gården. Den grenser mot Tormodset i vest, og Espeset i øst. Utmarksområdene i sør grenser mot Høyanger.
Historisk
Hestebeit er ikke delt i flere bruk, men det har eksistert to husmannsplasser i tilknytning til gården; Kviehågjen og Hågjen/Hestehågjen.
Malagascoderes
Malagascoderes er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).
Utseende
Middelsstore, avlamgt-ovale, svarte praktbiller med litt purpuraktig metallglans. Oversiden er fint hårete. Pannen er litt innskåret mellom de store fasettøynene.
Utbredelse
Slekten lever på Madagaskar.
Tormodset
Tormodset er navnet på gårdsnummer 11 i Gaular kommune, Sogn og Fjordane. Gården ligger på sørsiden av Viksdalsvatnet, riksvei 610 passerer over gården. Den grenser mot Sandene i vest, og Hestebeit i øst. Utmarksområdene i sør grenser mot Høyanger.
Erika Kirpu
Erika Kirpu (født 22. juni 1992) er en estisk fekter som konkurrerer i kårde.
Tormodset
Gården er inndelt i følgende bruk.
Erika Kirpu
Hun representerte Estland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i åttendedelsfinalen.
Tormodset
Historisk
Gården finnes i skatteliste fra 1598, at det er bruker på gården så tidlig tyder på at gården har eksistert før svartedauden. Endingen på navnet (-set) stammer fra vikingtiden.
Tormodset var ikke eid av brukeren før i 1758, før denne tid var brukerne leilendinger. På slutten av 1500-tallet var det Rosenkrantzslekten som eide gården, men det var flere eierskifter på 16- og 1700-tallet.
Erika Kirpu
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 ble hun utslått i andre runde i den individuelle konkurransen. Hun tok senere gull i lagkonkurransen.
Sophia-universitetet
Sophia-universitetet (japansk: 上智大学, Jōchi daigaku) er et katolsk universitet i Japan, med hovedcampus i bydelen Yotsuya i Tokyos Chiyoda-distrikt.
I 1906 gav pave Pius X jesuittordenen i oppdrag å etablere et universitet i Tokyo, og tre jesuitter dro to år etter til Japan med dette for øye. Sophia-universitetet ble så grunnlagt i 1913 som det første katolske universitetet i Japan. Det har vokst fra et ganske lite lærested til et stort og velrenommert universitet, fordelt på fire campuser i Tokyo-området, med 12 575 studenter og ni fakulteter (2017).
Universitetets engelske navn kommer fra det greske ordet sofia som betyr visdom. Det japanske Jōchi daigaku betyr ordrett «universitet for høyere visdom».
Skolen ble reorganisert som fullverdig universitet i 1928, men kan trekke trådene helt tilbake til St. Frans Xavier kom til Japan i 1549. Xavier uttrykte da et håp om en dag å kunne grunnlegge et universitet i Japans hovedstad. En statue av Frans Xavier står foran hovedbygningen på Ichigaya-campusen.
I 1949 etablerte universitetet sitt første program med engelsk som undervisningsspråk.
Universitetet har seks campuser.
Vikas Gowda
Gowda vant gull i diskos under Samveldelekene 2014 i Glasgow.
Han ble hedret med den indiske utmerkelsen Padma Shri for sin innsats.
Lodalsulykkene
Lodalsulykkene var to fatale rasulykker fra Ramnefjellet til Lovatnet i Lodalen i Loen i Stryn kommune i 1905 og 1936. Ved begge rasene var det flodbølgen fra Lovatnet som gjorde de største skadene.
Walter Christaller
Walter Christaller (født 21. april 1893 i Berneck ved Calw i Tyskland, død 9. mars 1969 i Königstein im Taunus) var en tysk geograf som i 1933 presenterte sentralstedsteorien.
Han meldte seg inn i NSDAP i 1940. Under krigen var jobbet han med bosettingsplanlegging i enkelte områder i det okkuperte Polen.
Logica Norge
Logica Norge leverer tjenester og teknologi for forretningsdrift.
Logica Norge har omtrent 700 ansatte pr oktober 2010. Internasjonalt har Logica 41 000 ansatte fordelt på 36 land. Logica tilbyr rådgivning, systemintegrering og outsourcing for alle bransjer og forretningsfunksjoner.
Logica Norge het tidligere VM-data da det ble kjøpt opp av LogicaCMG konsernet i 2006. I 2008 byttet selskapet navn til Logica Norge.
Eksterne lenker
Norske websider Internasjonale sider Pressemelding om navnebytte til Logica Norge
John Baptist Huang Min-Cheng
John Baptist Huang Min-Cheng (født 23. mars 1955 i Madou i Tainan i Republikken Kina) er en kinesisk katolsk ordensgeistlig og utnevnt til biskop av Tainan på Taiwan.
Bakgrunn
Han gikk på fransiskanernes gutteseminar i Neihu-distriktet, og studerte så filosofi og teologi i Taipei.
Fransiskanerprest
Han gikk inn i fransiskanerordenen og ble presteviet den 29. mars 1984 i Tainan.
Han hadde følgende verv og gjennomførte videre studier: Tjeneste ved Englenes dronning-kirken i Xinying i Tainan (1984-1992); provinsial for i den kinesiske fransiskanerprovins Taiwan, Hongkong og Macao (1992-1998); mastergrad i spiritualitet ved Antonianum i Roma (1998-2002); president for den taiwanske kirkes kommisjon for interreligiøs dialog og kristen enhet (2002-2012); sogneprest i Baihe, Madou, Tainan; direktør for Franciscan Spirituality Center Hsientsaopo Rottgen House; åndelig leder for bibelapostolatselskapet; generalråd for fransiskanernes sekulærorden; generalvikar for bispedømmet Tainan (2013-2019); og fra 2019 direktør for Franciscan Spirituality Center i Hsinchu; provinsråd og sogneprest i Daxi-kommuniteten i bispedømmet Hsinchu.
Biskop av Tainan
Pave Frans utnevnte ham til biskop av Tainan den 3. mai 2023.
Irina Embrich
Irina Embrich (født 12. juli 1980) er en estisk fekter som konkurrerer i kårde.
Akkumulasjon
Akkumulasjon i glasiologi er pålagring av snø på en isbre.
Irina Embrich
Hun representerte Estland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i åttendedelsfinalen.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 tok hun gull i lagkonkurransen.
2020 i Jemen
Begivenheter i året 2020 i Jemen.
Chris Garia
Christopher George Paul Garia (født 16. desember 1992) er en nederlandsk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
2020 i Jemen
Hendelser
<!--*January 7
Chris Garia
I 2021 representerte han Nederland på stafettlaget på 4 × 100 meter under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der laget ikke kvalifiserte seg til finalen.