cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bernardo Clesio
Liv og virke
Han spilte en stor rolle under organiseringen av konsilet i Trient, og hadde æren for å få konsilet til sin hjemby. Han utbygget byen omfattende under denne prosessen.
Alutaguse kommune
Alutaguse er en landkommune i Ida-Viru fylke i Estland. Administrasjonssenteret i kommunen er tettstedet Iisaku.
Peter Anker
Guvernør
Under britenes kriger med Tipu Sultan og med Frankrike klarte han å opprettholde nøytraliteten, men i 1801 lot det seg ikke lenger gjøre. Han måtte da utlevere koloniene til britene, men allerede 1802 fikk han dem tilbake.
Som anerkjennelse for sine fortjenester ble han i 1804 ridder av Dannebrog. I 1806 måtte han forlate India, både fordi han var trett av livet i koloniene, og fordi helsen hans var sterkt medtatt. 10. juli 1807 fikk han avskjed med pensjon. I 1808 bosatte han seg på gården Øraker ved Christiania, omgitt av sine litterære og etnografiske samlinger. Han deltok ved stormannsmøtet på Eidsvoll (ofte kalt notabelmøtet) den 16. februar 1814, og samme år lot Christian Frederik ham foreta en reise i England, hvor han imidlertid ikke fikk utrettet noe. Han døde barnløs.
Anker ligger gravlagt ved Konvensjonsgården i Moss.
En vei på Øraker - Guvernørens vei - er oppkalt etter ham.
Maler og kunstsamler
I årene Anker var bosatt i Trankebar brukte han mye av sin tid til å tegne, male og samle på kunst, kulturgjenstander og dyr. Han utførte vesentlig tegninger med akvarell eller gouache.
Ankers kunstsamling kom til Etnografisk museum ved Universitetet i Oslo i 1878 gjennom en gave fra Carl Johan Anker og befinner seg i Kulturhistorisk museum.
Alutaguse kommune
Kommunen ble dannet den 24. oktober 2017 gjennom en sammenslåing av de fem tidligere kommunene Alajõe, Iisaku, Illuka, Mäetaguse og Tudulinna.
USAs sikkerhetsminister
USAs sikkerhetsminister (engelsk: Secretary of Homeland Security) er et amerikansk føderalt embete i USAs regjering. Sikkerhetsministeren er sjef for Sikkerhetsdepartementet og utnevnes av USAs president med godkjenning av Senatet.
Embetet ble opprettet etter terrorangrepet 11. september 2001 og ble tillagt myndighet over en rekke føderale etater innen samfunnsberedskap, sikkerhets- og politivesenet, immigrasjon og grensekontroll, som tidligere lå under Justisdepartementet, Finansdepartementet og Transportdepartementet.
Som sjef for Sikkerhetsdepartementet er sikkerhetsministeren den øverste leder for blant annet U.S. Coast Guard, Secret Service, FEMA og Transportation Security Administration.
Society of Nordic Barbershop Singers
Society of Nordic Barbershop Singers (SNOBS) er det nordiske forbundet for barbershopkor, -kvartetter, -sangere og -dirigenter. SNOBS er basert i Stockholm, Sverige, og har medlemmer i Sverige, Danmark, Norge og Finland. Forbundets formål er å spre, utvikle og bevare barbershopmusikken blant kor og kvartetter i regionen. Dette foregår blant annet gjennom oppfølging og utdanning av medlemskor og -kvartetter, samt gjennom å arrangere årlige konferanser og konkurranser (nordiske mesterskap) for barbershopkor og -kvartetter. Vinnerne av korkonkurransen og de kvartettene som oppnår en gjennomsnittsskåre på minst 76 poeng per dommer, kvalifiserer seg for deltakelse i det internasjonale mesterskapet som arrangeres årlig av Barbershop Harmony Society i USA.
Armenia under Paralympiske sommerleker 2008
Armenia deltok under paralympiske sommerleker 2008 i Beijing med en utøver i styrkeløft.
Blast
BLAST (Basic Local Alignment Search Tool) er en samling programmer for analyse av biologiske sekvensdata. Det blir brukt for å sammenligne DNA- eller proteinsekvenser med data fra store databaser. Disse databasene er som oftest tilgjengelige for alle, men det er også mulig å bruke egne data som ikke er offentlig tilgjengelige.
Bruk
Algoritmen er basert på matematiske metoder som ble utviklet av Stephen Altschul og Samuel Karlin på 1990-tallet. Idéen bygger på at det er sannsynlig at sammenstillinger med mange treff har små felles biter med stor identitet (likhet). BLAST finner slike biter, og disse blir så forstørret på søk etter bedre og lengre sammenstillinger.
Søkeresultater
Likheten mellom søkesekvensen og databasesekvensene er definert ved hjelp av en score og en e-verdi.
Eksterne lenker
Tutorials:
Æthelswith
Æthelswith er et gammelengelsk kvinnenavn.
Etymologi
Navneleddet Æthel er dannet av gammelengelske æthel, «edel». Den norrøne formen av leddet var Aðal. Navneleddet swith har opprinnelse i gotiske swinþs, «sterk». Norrøne former av navneleddet er svinnr og sviðr.
Utbredelse
Æthelswith var et populært navn i England fra 600-tallet til 1100-tallet.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Tanzania Railways
Tanzania Railways Corporation (TRC) er et statseid jernbaneselskap i Tanzania. Det ble grunnlagt 1977 som etterfølger av East African Railways som ble nedlagt etter at det økonomiske samarbeidet mellom Uganda, Kenya og Tanzania ble lagt på is av politiske grunner. Selskapet tilbyr jernbanetjenester i Tanzania ved siden av jernbaneselskapet TAZARA.
Drift
Selkapets strekninger er bygd med meterspor og omfatter rundt 2600 km. Alle strekningene er ensporet, og de blir utelukkende drevet med diesellokomotiver.
Den viktigste strekningen er i dag 1252 km lange Tanganyikabanen, den går fra Dar-es-Salaam via hovedstaden Dodoma til havnen Kigoma ved Tanganyikasjøen. Denne strekningen har flere grenbaner: med gjennomgående forbindelse (jernbaneferge) til Uganda Railway
Den nasjonale forsvarsregjeringen
Kort tid etter proklamasjonen ble den tredje republikk avbrutt av et revolusjonært folkestyre, Pariskommunen, som ble opprettet i Paris i protest mot Den nasjonale forsvarsregjeringen. Pariskommunen varte kun i 72 dager, 18. mars–28. mai 1871.
Den nasjonale forsvarsregjeringen ble ledet av general Louis Jules Trochu, og dannet mens Paris var under tysk beleiring. Den nasjonale forsvarsregjeringen forsøkte å iverksette to forsøk på å bryte den tyske beleiringen, men disse var ikke vellykkede og førte til en økende misnøyde blant befolkningen. I slutten av januar 1871, da den folkelige misnøyen var enda større etter å ha slått hard ned alle tegn til folkelige opprør, overga Den nasjonale forsvarsregjeringen seg til tyskerne og ble to uker senere erstattet av en regjering ledet av Adolphe Thiers, som straks innførte en rekke harde økonomiske tiltak for å bli i stand til å betale krigserstatningen til Tyskland, noe som var en forutsetning for tysk tilbaketrekning fra Frankrike. Dette førte til en omfattende folkelig uro rundt om i landet, blant annet opprettelsen av Pariskommunen.
Sentrale medlemmer
Revolusjonære, venstreorienterte politikere i Paris håpet at den nye regjeringsdannelsen skulle innebære en politisk dreining, men denne regjeringen besto nesten utelukkende av middelaldrende konservative menn fra Paris som allerede var deputerte til Nasjonalforsamlingen fra valgkretser i Paris. Slik utgjorde den ikke noen politisk fornyelse. Da Jules Trochu aksepterte presidentvervet, var dette på grunnlag av forsamlingens løfte om at de skulle «bestemt forsvare religion, eiendom og familie».
Chico Bouchikhi
Chico Bouchikhi, egentlig Jahloul (eller Djellolul) Bouchikhi (født	13. oktober 1954 i Arles) er en fransk musiker og medgrunnlegger av Gipsy Kings. Han ble i 2016 tildelt Æreslegionen av president François Hollande for hans sosiale engasjement og for hans bidrag til musikk og kultur i Frankrike og Middelhavsområdet.
Gipsy Kings
Gipsy Kings ble etablert av Bouchiki og hans svogere fra Reyes-familien og deres tre fettere fra Baliardo-familien. Han er gift med datteren til José Reyes, medlem av Gipsy Kings. Bouchikhi var 12 år gammel da han ble kjent med Reyes-familien som bodde i campingvogner i strøket der han vokste opp i Arles. Bandet var relativt ukjent i mange år til 1986 da de gjennom plateprodusenten Claude Martinez moderniserte lydbildet (med elektrisk bassgitar, synthesizer og trommer) og brøt gjennom med albumet Gipsy Kings (spilt inn i 1987, lansert året etter). Bouchiki var til tider bandets talsperson og fungerte som bandets leder. Musikken er en virtuos blanding av sigøynermusikk, flamenco og rock/pop med innslag av arabisk sangstil. Bouchikhi skrev hiten «Bamboléo» (1988) sammen med andre medlemmer av bandet. Etter han forlot Gipsy Kings grunnla han Chico and the Gypsies og senere The Original Gypsies. Han forlot Gipsy Kings i 1991 fordi han mente de var blitt for kommersielle. Bouchkiki gikk til sak i Frankrike for å sikre seg retten til navnet og i 1993 gikk de andre medlemmene til sak i Florida for å hindre Bouchiki i å bruke navnet.
I løpet av karrieren opptrådte han for fremstående personer som Michael Douglas, Diego Maradona, Charles Aznavour, Helmut Kohl, og Dalai Lama, og han er venn av Brigitte Bardot. Bardot medvirket til deres suksess da de fikk i oppdrag å spille på en restaurant der Bardot feiret sin fødselsdag.
Familie og aktivisme
Hans mor var av marokkansk opphav og faren fra Algerie. Hans bror, Ahmed Bouchikhi, ble drept av Mossad i den såkalte Lillehammer-saken sommeren 1973. Han ble i 1996 utnenvt til UNESCO-utsending for fred, og har holdt store konserter i Israel sammen med bandet sitt på tross av drapet på broren. Han har spilt konserter i Israel og på Vestbredden med ønske om å fremme fred og toleranse. «If there is a concert for peace then yes, I would go back to Israel without any hesitation,» uttalte han til The Independent i 2014. Ved feiringen av Oslo-avtalen i 1994 spilte han for og hilste på Shimon Peres og Yasir Arafat. Peres, Arafat og arrangørene visste ikke at Bouchikis bror var et offer i striden mellom Israel og palestinerne. Bouchikhi har fordømt fremveksten av høyreorientert vold i Europa der sigøynere og innvandrere blir syndebukker.
Fertilitet
Fertilitet eller fruktbarhet er et mål på hvor lett kvinner og menn kan få barn. I befolkningssammenhenger kan fertilitet bety hvor mye folket føder i forhold til folketallet. Det motsatte av fertilitet er sterilitet.
Kvinnens fertile alder faller oftest mellom 13 og 50 års alder. Mannen er fertil fra puberteten og oppover i alder. Infertilitet er termen som brukes for ufrivillig barnløshet.
Northrop Frye
Herman Northrop Frye (født 14. juli 1912, død 23. januar 1991) var en kanadisk litteraturforsker og internasjonalt en av de fremste litteraturteoretikere på 1900-tallet.
Tidlig liv og utdannelse
Frye ble født i Sherbrooke, Quebec, men vokste opp i Moncton, New Brunswick. Han var sønn av Herman Edward Frye og Catherine Maud Howard. Frye kom til Toronto for å delta i en nasjonal konkurranse i skrivemaskintasting i 1929. Han studerte først ved Victoria College ved Universitetet i Toronto før han deretter studerte teologi ved Emmanuel College (en del av Victoria). Etter et kortvarig tid som studentprest i Saskatchewan ble han innsatt i presteembete i Den forente kanadiske kirke. Han studerte deretter ved Merton College ved University of Oxford i England, før han dro tilbake til Victoria College hvor han tilbrakte resten av sin profesjonelle karriere.
Akademiske og forfatterkarriere
Frye steg til internasjonal oppmerksomhet som et resultat av sin første bok, Fearful Symmetry, som ble utgitt i 1947. Inntil da hadde den profetisk poesien til William Blake lenge vært dårlig forstått, faktisk betraktet av enkelte til å være skravling og preget av stormannsgalskap. Frye fant i den et system av metaforer som var avledet fra Bibelen og Det tapte paradis av John Milton. Hans studier av Blakes poesi var en betydelig bidrag, men Frye ga utkastet til en innovativ måte å studere litteratur på som fikk stor betydning på studiet av litteraturen generelt. Han hadde en betydelig innflytelse på blant annet Harold Bloom og Margaret Atwood.
I 1974–1975 ble Frye Norton-professor ved Harvard University.
Familieliv
Frye giftet seg med Helen Kemp, en pedagog, redaktør og kunstner, i 1937. Hun døde i Australia mens hun fulgte Frye på en forelesningsturne. To år etter hennes død i 1986 giftet han seg med Elizabeth Brown, men døde selv i 1991 og ble gravlagt på gravlund Mount Pleasant Cemetery i Toronto, Ontario.
Bidrag til litteraturforskningen
Den innsikt som han fikk fra sin forskning på Blake staket ut Fryes litteraturteoretiske retning og formet hans bidrag til litteraturkritikk og teori. Han var den første litteraturforsker som postulerte en systematisk teori for analyse og tolkning av litteratur, «å utarbeide», i hans egne ord, «en samlet fortolkning på litteraturkritikkens teori». I det formet han en litteraturkritikken som fag. Inspirert av sin arbeid med Blake utviklet og artikulerte Frye som tolkningsteori ti år etter Fearful Symmetry i det banebrytende verket Anatomy of Criticism (1957). Han beskrev dette som et forsøk på en «synoptisk syn på omfang, teori, prinsipper og teknikker i litterær kritikk». Han spurte: «hva om litteraturkritikk er en vitenskap like mye som det er en kunstart?». Således fremmet Frye en søken som kom til å oppta ham resten av livet og som etablerte litteraturforskningen som «koherent studiefelt som trener fantasien like systematisk og effektivt som vitenskap trener fornuften».
Litteraturforskning som vitenskap
Som A. C. Hamilton streket opp i Northrop Frye: Anatomy of his Criticism, Fryes antagelse av koherens (sammenheng) for litteraturkritikk bærer med seg betydelige implikasjoner. Først og mest grunnleggende, den forutsetter at litteraturkritikk er et fag i sin egen rett, uavhengig av litteratur. Ved å hevde sammen med John Stuart Mill at «kunstneren (...) er ikke hørt, men overhørt» insisterte Frye at
Denne uavhengighetserklæringen er nødvendigvis gjennomtenkt av Frye. For koherens krever at litteraturkritikkens anatomi, behovet for å fjerne dets begrepsoppfatning som «en parasittiske form for litterært uttrykk, (...) en annenrangs etterligning av den skapende makt», består av et dynamisk spenningsforhold med behovet for å etablere integritet for den som et fag. For Frye er denne formen for koherens, kritisk integritet innebærer å hevde en mengde kunnskap for litteraturkritikk som, mens den er uavhengig av litteraturen, er dog begrenset av den: «Om litteraturkritikk eksister», erklærer han, «må den være en undersøkelse av litteraturen i henhold til et begrepsmessig rammeverk avledet fra en induktiv undersøkelse av det litterære fagområde».
Fryes begrepsmessig rammeverk for litteraturen
I søken etter litteraturkritikkens integritet avviste Frye hva han betegnet som deterministisk villfarelse. Han definerte dette som en bevegelse hvor «en forsker med en særlig interesse i geografi eller økonomi uttrykte (...) at interessen for retoriske innretninger plasserer hans favorittstudie til et kausalforhold med hva enn som interesserte ham mindre». Ved å knytte litteraturkritikk til et ytre rammeverk heller enn å lokalisere rammeverket for kritikk innenfor litteraturen, denne formen for kritikk hovedsakelig «erstattet en kritisk holdning for kritikk». For Frye betydde kritisk integritet at «kritikkens aksiomer og postulater (...) hadde vokst ut av kunsten som den forholdt seg til».
Ved å ta sitt stikkord fra Aristoteles begynte Fryes metodelære i å definere et begrepsmessig rammeverk med selvinduksjon, «følge den naturlige orden og begynne med de grunnleggende fakta». De grunnleggende fakta er i dette tilfellet de litterære verkene i seg selv. Og hva avslørte Freys induktive undersøkelse av disse «fakta»? Betydningsfullt avslørte de «en generell tendens i henhold til de store klassikerne å vende tilbake til [primitive formler]». Denne avsløringen fremmet hans neste bevegelse, eller heller, «induktiv sprang»:
Ved å hevde at «litteraturkritikk kan ikke være en systematisk [og således vitenskapelig] forskning om det ikke er en kvalitet i litteraturen som tillater den å være så», fremmet Frye hypotesen at «akkurat som det er en orden i naturen bak naturvitenskapene, så er litteraturen ikke en stabel totalsum av ‘verker’, men en orden av ord». Denne orden av ord konstituerer litteraturkritikkens begrepsmessige rammeverk, dets koordinerende prinsipp.
Ordenes orden
De gjentagende primitive formler som Frye market seg i sin undersøkelse av «de største klassikere” skaffet litteraturen med en orden, «et skjelett» som tillot leseren ”å gi respons på et hvert litterært verk ved å se det i et større perspektiv fremmet ved dens litterære og sosiale kontekst». Frye identifiserte disse formlene som «konvensjonelle myter og metaforer» som han kaller «arketyper». Litteraturens arketyper eksisterer, argumenterer Frye, som en orden av ord, og gir litteraturforskningen et begrepsmessig rammeverk og en kunnskapsmengde avledet ikke fra et ideologisk system, men rotfestet i forestillingsevnen til leserne. Således, heller enn å tolke litterære verk fra en ideologisk posisjon, det som Frye kaller «avleiret kritisk holdning», skal litteraturforskningen isteden finne integritet innenfor litteraturfaget i seg selv.
En teori om forestilling
Da Frye en gang ble spurt om hans kritiske teori var romantisk svarte han, «Åh, den er fullstendig romantisk, ja.» Den er romantisk på samme vis som at Frye har tilskrevet romantikken til Blake: det er «i en utvidet mening å gi en hovedplass til forestillingen og den individuelle følelse»: Som kunstprodukter av forestillingen danner litterære verker, inkludert «førlitterære kategorier som ritualer, myter, og eventyr» en potensiell forent forestillingsopplevelse. Han minner oss om at litteraturen er «den sentrale og viktigste utvidelsen til mytologien: hvert menneskelig samfunn har en mytologi som er arvet, overført og mangfoldig». Mytologi og litteratur holder således til og fungerer innenfor den samme verden av forestillinger, en som er «styrt av konvensjoner, ved dets egne måter, symboler, myter og sjangrer». Litteraturkritikkens rettskaffenhet krever at den også operer innenfor forestillingens sfære og ikke søker et organiserende prinsipp i ideologi. For å gjøre så, hevder Frye
Mytene gir derfor struktur til litteraturen ganske enkelt ettersom litteraturen som en helthet er «fortrengt mytologi». Hart gjør det samme poeng når han uttaler at «For Frye er fortellingen, og ikke argumentet, som står i sentrum for litteraturen og samfunnet. Samfunnets fundament er mytisk og fortellende og ikke ideologisk og dialektisk». Denne tanken, som er sentral i Fryes litteraturkritikk, ble først foreslått for ham av den italienske opplysningsfilosofen Giambattista Vico (1668 – 1744).
Fryes kritisk metode
Frye benytter begrepene «sentripetal» og «sentrifugal» for å beskrive sin kritiske metode. Litteraturkritikk er i sitt vesen sentripetal når den beveger seg innvendig (i en stille sinn) mot strukturen i en tekst; og den er sentrifugal når den beveger seg utover, fra teksten og mot samfunnet og den ytre verden. Lyrisk poesi som eksempelvis John Keats Ode on a Grecian Urn (Ode om en gresk urne, 1819), er dominerende sentripetal, framhever lyden og bevegelsen og billedføringen til de ordnete ordene. Retoriske noveller, som Onkel Toms hytte, er dominerende sentrifugal, framhever den tematiske sammenhengen til fortellingene og karakterene til den sosiale orden. Keats dikt har sentrifugale tendenser, dens effekter støtter seg på historiens elementer og keramikk og leksikale valg for skisse karakterene og etablere stemning. Men det ene dreier innover og det andre presser seg utover. Litteraturkritikken reflekterer disse bevegelsene, sentripetalt fokuserende på litteraturens estetiske funksjon, sentrifugalt på litteraturens sosiale funksjon.
Mens en del litteraturkritikere eller litteraturretninger framhever en bevegelse framfor en annen var begge bevegelser like essensielle for Frye: «litteraturkritikken vil alltid ha to aspekter, den ene som beveger som mot litteraturens struktur og den andre som beveger som mot andre kulturelle fenomener som former litteraturens sosiale miljø». Han ville derfor si seg enig, i det minste delvis, med retningen Nykritikk i hans tid i deres sentripetale insistering på strukturelle analyser, men for Frye var det kun en del av det hele: «Det er riktig», slo han fast, «at den første forsøk for kritisk forståelse skal ta form av en retorisk eller strukturell analyse av kunstverket. Men en ren strukturell tilnærming har samme begrensning i litteraturkritikken som den har for biologien.» Den utvikler ikke «noen forklaring på hvordan strukturen kom til være hva den var og hva dens nærmeste slektninger er. Strukturanalyse fører retorikken tilbake til kritikken, men vi trenger også en ny poetikk...».
Arketypisk litteraturkritikk som «en ny poetikk»
For Frye kunne denne «nye poetikk» bli funnet i opphavet til det mytologiske rammeverket som hadde blitt kjent som «arketypisk litteraturkritikk». Det er gjennom lensene til dette rammeverket som er vesentlig en sentrifugal bevegelse som støtter opp fra teksten mot arketypen hvor den sosiale funksjonen til litterær kritikk blir synlig. I alt vesentlig, «hva litteraturkritikk kan gjøre,» i henhold til Frye, «er å vekke studentene til suksessive nivåer av våkenhet for den mytologi som ligger bak ideologien i hvor deres samfunnet indoktrinerer dem». Studiet av gjentagende strukturelle mønstre gir studentene en frigjørende distanse fra deres eget samfunn, og gir dem en visjon om en høyere menneskelig forhold – en Longinos' sublimitet – det er ikke tilgjengelig direkte gjennom deres egen erfaring, men til sist omformer og utvider deres erfaring slik at den poetiske modell blir en modell å leve etter. I hva han kaller en «kerygmatisk måte» blir myter «myter å leve etter» og metaforer blir «metaforer å leve etter» hvor «...ikke bare arbeider for oss, men hele tiden utvider vår synskrets» slik at «vi kan gå inn i verden av [kerygma eller forvandlende kraft] og gi den til andre for hva vi har funnet som er sant for oss selv».
På grunn av dens viktige sosiale funksjon følte Frye at litteraturkritikk var en vesentlig del av en frigjørende utdannelse, og arbeidet utrettelig for å kommunisere sine ideer til et vidtfavnende publikum. «I mange år nå», skrev han i 1987, «har jeg adressert hovedsakelig til meg selv, ikke andre, men til studenter og til et ordinært publikum, innsett at uansett hvilke nye retninger som kan komme til mitt fag vil det komme fra deres behov og deres intense om enn ufokuserte visjon». Det er derfor passende at hans siste bok, utgitt posthum, skulle bli en som han beskrev for å være «noe av en kortere og mer tilgjengelig versjon av de lengre bøkene, The Great Code og Words with Power,» som han ba sine lesere om å lese med sympati, ikke «som et saksanlegg fra en rettssak ved den endelige dommen, men fra en hvileplass på en pilegrimsreise».
Påvirkninger: Vico og Blake
Giambattista Vico, i The New Science (Den nye vitenskap, 1725), hevdet et språksyn som fundamentalt figurativt, og introduserte til opplysningstidens diskurs tanken om forestillingens rolle i den skapende mening. For Vico var den poetiske diskurs forut den filosofiske diskurs; filosofi er faktisk avledet fra poesi. Frye hadde ingen problemer med å anerkjenne den gjeld han eide til Vico i utviklingen av sin litterære teori, beskrev ham som «den første moderne tenker som forsto alle de betydelige verbale strukturene har nedstammet fra poesien og mytologien».
Det var Blake som var Fryes «virgilske ledsager» som først vekket Frye til «den mytologiske ramme i vår kultur». Faktisk hevdet Frye at hans «andre bok [Anatomy] ble frambrakt i embryo av den første [Fearful Symmetry]». For det var i refleksjonen på likhetene mellom Blake og Milton at Frye først snublet over «prinsippet om det mytologiske rammeverket», anerkjennelsen at «Bibelen var et mytologisk rammeverk, kosmos eller et mengde fortellinger, og samfunnene som lever innenfor mytologien». Blake ledet således Frye til overbevisningen at Bibelen ga de vestlige samfunnene med mytologien som informerte all vestlig litteratur. Som Hamilton forsikrer, «Blakes påstand at ”det gamle og nye testamente er «Den store kunstkode» ble den sentrale doktrine i all litteraturkritikk (hos Frye)» (39). Denne doktrinen fant sin fremste uttrykk i Fryes bok med den passende tittel The Great Code som han beskrev som «en foreløpig undersøkelse av bibelske strukturer og typologi» hvis hensikt var endelig å foreslå «hvordan Bibelens strukturer er avslørt av dens fortelling og billedbruk og var relatert til konvensjonene og sjangrene i den vestlige litteraturen”».
Verker av Northrop Frye
Nedenfor er en liste av Fryes bøker, innbefattet bindene i Collected Works of Northrop Frye, et pågående prosjekt under redaksjonen til Alvin A. Lee.
Vim
Vim (en forkortelse for Vi IMproved) er en klone av Bill Joys teksteditor vi. Den ble skrevet av Bram Moolenaar basert på kildekode for en portering av editoren Stevie for Amiga, og første gang lansert 2. november 1991. Vim kan enten brukes via kommandolinjen eller som et selvstendig program med et grafisk brukergrensesnitt (og kalles da gVim). Vim er fri og åpen programvare og lanseres under en lisens som inkluderer enkelte veldelighets-klausuler, som åpner for å donere penger til barn i Uganda. Lisensen er kompatibel med GNU General Public License.
Liste over regioner på Io
Dette er en liste over navngitte regioner på Jupiters måne Io. Disse navnene har blitt godkjent for bruk av Den internasjonale astronomiske union. Formasjonene listet nedenfor står for en del av den totale mengden kjente lyse regioner på Ios overflate, der mange ikke har et offisielt godkjent navn. Disse områdene er store områder på Ios overflate som er merkbart forskjellige fra omgivelsene i lysstyrke eller farge. I de fleste tilfellene er disse områdene lyst terreng bestående av frossent svoveldioksid/isfelt, noe som tyder på at de er kaldere enn omgivelsene.
Vim
Selv om Vim opprinnelig ble lansert for Amiga, har den utviklet seg til å bli multiplattform-programvare. I 2006 ble Vim kåret til den mest populære teksteditoren av lesere av Linux Journal.
Liste over regioner på Io
Navnene på regionene på Io bruker en kombinasjon av et navn avledet fra steder i gresk mytologi knyttet til nymfen Io eller Dantes Inferno, eller fra navnet på en nærliggende formasjon på Ios overflate og begrepet regio, latin for region. Kildene til koordinatene, diameterne og navnene under kommer fra Den internasjonale astronomiske union sin nettside for nomenklatur i solsystemet.
Vim
Brukergrensesnitt
Vim baserer seg på kommandoer skrevet inn i et tekstbasert brukergrensesnitt, i motsetning til et grensesnitt med menyer og ikoner. Dette innebærer at all redigering gjøres via tasturet, uten bruk av mus. For at dette skal kunne gjøres effektivt er Vim laget som en modal teksteditor, som vil si at man til enhver tid befinner seg i en viss modus.
Vim har en egen innebygd brukermanual for nybegynnere, som kan kjøres ved å skrive  i kommandolinja. Denne lærer brukeren grunnleggende ferdigheter i Vim, som hvordan bevege seg rundt i et dokument, redigering av tekst og lignende. Det finnes også en mer omfattende manual som enten kan leses innenfor Vim eller på nettet.
Den største forskjellen mellom Vim og editorer som Emacs er at Vim benytter seg av forskjellige moduser i normal bruk, dette gjør at editeringskommandoer ofte bare ugjør en bokstav, i motsetning til Emacs hvor kommandoer typisk gjøres Med en kombinasjon av f.eks Ctrl og en bokstav. Vim sine moduser kan føles uvant for nye brukere, med konstant hopping mellom normal og innsettingsmodus. Det kan ta litt til å bli effektiv med Vim, men en dreven bruker vil sjelden ha behov for å løfte fingrene vekk fra "hjemme-rekken" på tastaturet, og Vim er derfor noe mer vennlig mot fingrene. Vim lar deg også i større grad også kombinere kommandoer på en logisk måte noe som gjør Vim spesielt kraftfull i Normal-modus.
Moduser
Det finnes seks grunnleggende moduser i Vim, hver med sin egen funksjon. I tillegg til disse finnes det ytterligere seks moduser, som er varianter av de grunnleggende modusene. De seks grunnleggende modusene er:
Tilpasning
Vim har støtte for omfattende brukertilpasning. Ved å bruke den innebygde funksjonaliteten for makroer, kan man ta opp sekvenser med intruksjoner og kommandoer, og deretter spille av disse igjen. Dette kan forenkle repetivt arbeid, ettersom man kun trenger å ta opp en makro én gang, og kan deretter spille den av et vilkårlig antall ganger. Dersom makro-funksjonaliteten ikke strekker til, har man også anledning til å bruke Vim script.
Det finnes mange programtillegg skrevet for Vim (som oftest i Vim script), som kan gi ytterligere funksjonalitet. Slike tillegg kan for eksempel legge til muligheten for filutforskning eller automatisk sjekking av syntaksfeil, men også endre utseendet i form av ulike farger.
Man kan også manuelt endre oppførselen til Vim, som for eksempel endre hva ulike taster gjør, sette at tabulator automatisk skal gjøres om til mellomrom og lignende. Slike endringer gjøres i en egen tekstfil kalt .vimrc, og Vim kjører automatisk instruksjonene som ligger i denne fila når det starter.
Vim script
Vim script (også kalt vimscript, viml eller VimL) er Vims innebygde skriptspråk. Vim script kan brukes til å skrive egne funksjoner man kan kalle mens man kjører Vim, eller programtillegg for å tilpasse Vim slik man ønsker. Skript skrives hovedsakelig i en imperativ programmeringsstil, selv om man også har mulighet for å bruke en mer funksjonell programmeringsstil.
Skript skrevet i Vim script skiller seg fra makroer, som også er en innebygd funksjonalitet i Vim. Makroer kan brukes til å ta opp en sekvens med instruksjoner og kommandoer, og deretter spille av disse igjen. Selv om skript kan brukes til det samme, har skript også mulighet for å bruke variabler og datatyper, samt mer avanserte kontrollstrukturer. På grunn av dette kan man gjøre mer avanserte og omfattende ting med Vim script enn med makroer.
Tekstfiler skrevet i Vim script lagres med filetternavnet .vim. De fleste programtillegg man kan bruke i Vim er også skrevet i Vim script.
Kodeeksempel
Nedenfor er et kodeeksempel skrevet i Vim script, som demonstrerer en enkel while-løkke. Tekst etter et anførselstegn (") regnes som kommentarer.
Henning Jakhelln
Henning Tønsberg Jakhelln (født 22. mars 1939 i Bodø) er en norsk professor ved Institutt for offentlig rett ved Universitetet i Oslo.
Bakgrunn
Jakhelln ble utdannet cand.jur. i 1963, i 1967 ble han lic.jur.. Fra 1964 til 1965 var han advokatfullmektig, men han har i det meste av sin karriere vært ansatt ved Universitetet i Oslo på de ulike juridiske instituttene der. Han var vitenskapelig assistent ved Nordisk institutt for sjørett, fra 1963 til 1964, før han ble universitetslektor og stipendiat ved Institutt for privatrett i årene 1965 til 1971. Deretter flyttet han til Institutt for offentlig rett, først som amanuensis, senere førsteamanuensis og siden 1990 som professor.
Siden 2005 har han vært nettredaktør for nettsiden Arbeidsrett.no.
Filmlyd
Filmlyd er en betegnelse på lyden i film. Ofte blir filmlyd delt opp i disse gruppene:
Man skiller mellom lyd som hører til det naturlige filmuniverset (diegetisk) og lyd som ikke hører til (ikke-diegetisk). Blant diegetisk lyd skiller man ut om man ser lydkilden på bildet (On-Screen) eller hvor man ikke ser lydkliden (Off-Screen).
Naturlig lyd vil si lyden som naturlig hører hjemme i det aktuelle opptaksmiljøet (for eksempel en filmscene eller en radioreportasje). I film tas naturlig lyd opp sammen med bildene. Filmlyd kan deles inn i naturlig lyd, dialog, musikk og effektlyd. Naturlig lyd er ikke enhetlig i den forstand at den ofte må skapes digitalt for at skal høres naturlig ut i filmen eller høres i det hele tatt.
Det finnes mange formater for å lagre lydsporet.
Jinanuniversitetet
Jinanuniversitetet eller Jinan University ((pinyin: Jìnán Dàxué, kinesisk: 暨南大学) er et av Folkerepublikken Kinas ledende forskningsuniversiteter. Det ble grunnlagt som Chi Nan School i 1906, på tampen av Qingtiden. Det holder til i provinsen Guangdong, med campus to steder i Guangzhou, og dessuten i Zhuhai og Shenzhen. Pr 2007 hadde Jinanuniversitetet 20 colleges og  89 forskningsinstitutter.
Det var i 2007 22 174 fulltidsstudenter ved universitetet, hvorav studenter fra utlandet eller fra Hongkong, Macao og Taiwan, utgjorde et knapt flertall på 12 108.
ITT Inc.
ITT Inc., tidligere kalt ITT Corporation, er et amerikansk verdensomspennende industriteknisk selskap som har hovedsete i White Plains, New York. Selskapet produserer spesialiserte komponenter for romfart-, transport-, energi- og industrimarkedene. ITT's tre satsningsområder er industrielle prosesser, Motion Technologies og Connect and Control Technologies.
Ellsworth County
Ellsworth County (EW) er et fylke i den amerikanske delstaten Kansas.
Midt i begynnelsen
Midt i begynnelsen er et album av deLillos, utgitt i 2002.
Indonesia under Paralympiske sommerleker 2008
Indonesia sender en tropp til Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing. Landet sender tre idrettutøvere som vil konkurrere i tennis, svømming og styrkeløft.
Finney County
Finney County (FI) er et fylke i den amerikanske delstaten Kansas.
Gunnar
Gunnar er et mannsnavn med opprinnelse i de norrøne ordene gunnr som betyr «kamp», «strid» eller «krig» og endelsen -arr som er dannet av det urnordiske ordet harjaR og betyr «kriger» eller «hær». Navnet kan også ha opprinnelse i de tilsvarende gammelhøytyske ordene gund og heri.
Gunnarr er den norrøne formen av navnet, mens Gunnar var den gammeldanske og gammelsvenske formen.
Utbredelse
Gunnarr er blant de ti vanligste mannsnavnene funnet i nordiske runeinskripsjoner fra vikingtiden, og navnet var derfor sannsynligvis svært vanlig i Norden i vikingtiden. Det er funnet 56 runeinskripsjoner med dette navnet. Av disse er fire funnet i Norge, Bohuslän og Jämtland. Den vanligste skrivemåten for navnet var (kunar). Gunnar var et vanlig navn i Norge i middelalderen. Over 280 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. Gunnar var også populært på 1500- og 1600-tallet, spesielt i Telemark og Setesdal. Gunnar var blant de mest populære navnene på nyfødte gutter i Norge i perioden ca. 1900–1955. I Danmark var navnet mest populært i 1910- og 1920-årene, spesielt på Bornholm og i Lolland-Falster.
I Sverige var Gunnar mest brukt på første halvdel av 1900-tallet.
Gunnar var lite brukt på Island på 1800-tallet, men har vært svært populært på hele 1900-tallet.
Gunnar har navnedag 8. januar i Estland og Finland og 9. januar i Norge og Sverige.
Gaute Vikdal
Gaute Vikdal (født 3. mai 1956 i Hadsel) er en norsk musiker (bass-trombone), kjent for sitt virke innen samtidsmusikk og folkemusikk.
Gunnar
Utbredelse
Vanlige sammensettinger av navnet er: Per Gunnar, Jan Gunnar, Kjell Gunnar og Bjørn Gunnar.
Gaute Vikdal
Vikdal er oppvokst i Mosjøen og utdannet ved Norges musikkhøgskole (1981) samt Mannes College, New York (1983). Han er tilknyttet Stavanger Symfoniorkester (1985–), førsteamanuensis ved Høgskolen i Tromsø (1986–2002) og i en periode sentral i Ny Musikk i Rogaland (1986–89). Utover å ha vært solist ved en rekke tilstelninger som Ultimafestivalen og Festspillene i Nord-Norge, har han ledet ensemblet Arctic Brass til fire CD-utgivelser på Euridice, som han selv etablerte i 1992 med Bjørn Andor Drage, og også selv har hatt soloutgivelser på."Skygger" EUCD 001 i 1992, "Skybrudd" EUCD 007 i 1998 og "Lurendreierier" EUCD 054 i 2010. Gaute Vikdal har bemerket seg som utøver på neverlur under prestisjearrangement som Kronprinsbryllupet og ved åpningen av den nye operaen i Bjørvika. Ny CD "Nordklang" med alle dedikerte komposisjoner for trombone og lur av Arne Nordheim lanseres i 2013.
The Navigator
The Navigator (engelsk originaltittel Flight of the Navigator) er en amerikansk science fiction og eventyrfilm fra 1986, regissert av Randal Kleiser og skrevet av Mark H. Baker og Michael Burton. Hovedrollen spilles av Joey Cramer.
Sammendrag
I mellomtiden krasjer et fremmed romskip gjennom flere kraftledninger, og blir raskt oppdaget av NASA. David blir kjørt til sykehuset for tester, hvor hjernebølgene hans avslører bilder av romskipet. Dr. Louis Faraday, som har studert romskipet siden ankomsten, overtaler David til å komme til et forskningsanlegg kontrollert av NASA for å gjennomgå flere ekstra tester. De lover ham at de skal hjelpe ham med å oppdage sannheten om hva som egentlig skjedde med ham. Der oppdager Dr. Faraday at David kan en rekke fremmede tekniske håndbøker, og forskjellige stjernekart som langt overgår NASAs egen forskning.
Forskerne oppdager at David ble ført til en annen planet som kalles for Phaelon, som ligger 560 lysår unna, på bare litt over to timer. Han må ha reist mye raskere enn lysets hastighet, noe som kan forklare hvorfor åtte år har gått på jordkloden, men ikke for David. Han forstår ikke hva Dr. Faraday forsøker å fortelle ham, og ønsker å flykte. Dette får Dr. Faraday til å holde David på området frem til de er ferdige med hele etterforskningen.
Neste morgen, etter en telepatisk kommunikasjon fra romskipet, går David i hemmelighet om bord og møter sin robot-kommandør "Trimaxion Drone Ship" (eller forkortet "Max"), som refererer til David som en navigatør. Etter at de har flyktet fra NASA-anlegget, forteller Max at hans oppdrag var å reise over hele galaksen, samle biologiske prøver fra ulike arter, ta dem til Phaelon for analyse, og deretter returnere artenee til de opprinnelige hjemmene deres. Phaelons forskere oppdager at mennesker bare bruker 10 % av hjernen, og fylte som et eksperiment resten av David med forskjellig informasjon. Dette inkluderer alle stjernekartene som har blitt oppdaget av Phaelons astronomer, hvorav noen ble vist til NASA-forskerne under forhøret av David.
Samtidig som Max programmerer romskipet, møter David de andre gjenværende eksemplarene om bord, og blir snart venn med en "Puckmaren" en liten flaggermus-lignende skapning som er den siste av sitt slag etter at en komet ødela hele planeten deres. Max og David begynner å krangle, og dette utløser en rekke UFO-rapporter i Tokyo og USA. I mellomtiden kontakter NASA-praktikant Carolyn McAdams, som har blitt venn med David, hans familie og forteller dem om flukten med romskipet./
Malmö flygindustri MFI-10 Vipan
MFI-10 Vipan er et svensk høyvinget fly konstruert med tanken på artilleriledning og speidingsoppdrag.
I’m Blue (The Gong-Gong Song)
I'm Blue (The Gong-Gong Song) er en sang skrevet av Ike Turner som ble spilt inn og gitt ut på singel med The Ikettes i 1961. Singelen kom på 3.-plass på R&B-lista og 19.-plass på pop-lista. I 1973 spilte de den inn igjen og ga den ut på albumet Gold & New i 1974. På albumet ble sangen kalt I'm Blue.
Malmö flygindustri MFI-10 Vipan
Konstruksjonsarbeidet med Vipan ble innledet i 1955 av Rudolf Abelin, Ernst Wohlberg og Ove Dahlén ved Malmö Flygindustri (MFI). Etter de første skissene var det klart for bedriften at dette var et produkt man skulle gå videre med.
I’m Blue (The Gong-Gong Song)
Ike Turner spilte inn sangen og ga den ut på singel i 1994. I 1996 ga han ut en ny innspilling på albumet My Bluescountry. På albumet ble sangen kalt I'm Blue.
Malmö flygindustri MFI-10 Vipan
I 1963 leverte MFI to fly til Svenska arméflyget for utredning Flyets tenkte rolle innen forsvaret var artilleriledelse, spaning, samband, som skolefly og som ambulansefly. Sivilt regnet man med mindre flyselskaper eller private som kunder. Det var også en tanke å tilby flyet til flyklubbers for buksering for seilfly. Siden bestilling fra det militære uteble, ble det bare bygget tre eksemplarer.
Vipan var aktuell for lisensproduksjon i Spania. Ekskong Simeon II av Bulgaria som levde i eksil i Spania frontet planene og kontaktet MFI om mulighetene for å bygge flyet. Ettersom MFI nå var et datterselskap til Saab, tok Saabs avtalejurist Bo Nordenhöett fatt i lisensavtalen. Avtalen ble undertegnet av den spanske motparten, men Saabs administrerende direktør, Curt Mileikowsky, refuserte hele avtalen. Hans motivasjon var at det blir sådant liv i Aftonbladet om vi låter spanjorerna tillverka våra flygplan.
Brukt i der svenske flyvåpen
I 1963 ble det levert to MFI-10B (med sterkere motor) til Arméflyget for utprøving, flyene ble registrert som militære og fikk betegnelsen "Flygplan 54" Når utprøvingen etter ett år var klar. Ble begge levert tilbake fabrikken som registrerte de som sivile. Flyvåpenet valgte å ikke anskaffe dem.
Fylkesvei 513 (Akershus)
Fylkesvei 513 (Fv513) i Akershus gikk mellom Tisjøen og Byrudstua i Eidsvoll kommune. Veien var 4,3 km lang.
Sammen med fylkesvei 554 var veien tidligere skiltet riksvei 180.
2019 ble veien del av fylkesvei 1602.
Mot i brystet
Humortrioen Prima Vera ga ut en versjon av sangen på albumet Brakara i 1978 med ny tekst og tittelen «Vondt i brystet».
Gitarkameratene
Gitarkameratene ga den ut i februar 1989 på konsert albumet Gitarkameratene. Opptaket er fra 28. oktober 1988 i Grieghallen. Samme gruppe ga ut en annen konsert variant på albumet Kanon!. Opptaket der er fra Grieghallen den 17. oktober 1990 og albumet ble utgitt 12. april 2010. Alle medlemmene i gruppen synger sammen på begge innspillinger der de entrer scenen. Sangen ble kreditert Trad. arr. Jan Eggum/Lillebjørn Nilsen/Halvdan Sivertsen/Øystein Sunde på Gitarkameratene, mens på Kanon! ble den kreditert Johan Nicolaisen, arr. Jan Eggum/Lillebjørn Nilsen/Halvdan Sivertsen/Øystein Sunde.
Prinsesse Märtha Louises Fond
Prinsesse Märtha Louises Fond (tidligere H.K.H. Prinsesse Märtha Louises Fond ) er et norsk fond som gir økonomisk støtte til organisasjoner som arbeider med funksjonshemmede barn i Norge.
Mot i brystet
Gitarkameratene
Gitarkameratene fremførte «Mot i brystet» i flere TV-programmer i forbindelse med at de entret scenen:
Tore Wuttudal
Wuttudal er utdannet ingeniør. Som naturfotograf har han illustrert en rekke bøker, og laget bildeprogram for NRK.
Mot i brystet
Gitarkameratene
24. januar 2007 fylte Øystein Sunde 60 år og ble intervjuet på God morgen Norge på bursdagen. Etter hvert kom de andre medlemmene av Gitarkameratene gående inn mens de sang «Mot i brystet». I samme program sang de andre tre en annen sang til ære for Sunde som het «Nå har Øystein bursdag» (opprinnelig: «Hi-Heel Sneakers» av Robert Higginbotham). Lillebjørn Nilsen spilte ukulele.
Prinsesse Märtha Louises Fond
Avkastningen på egenkapitalen blir utdelt årlig i samband med prinsesse Märtha Louises fødselsdag 22. september. I 2007 ble 28 søkere tildelt sammenlagt nær 600 000 kroner.
Tore Wuttudal
Bibliografi
''Midt-Norge. Vårt Norge'' (sammen med Jon Østeng Hov), Adresseavisens Forlag (1997) ISBN 82-7164-052-6
Prinsesse Märtha Louises Fond
Fondets egenkapital er på nær 14 millioner kroner.
Murmasji
Murmasji (russisk: Мурмаши, kildinsamisk: Мӯрмаш, Muurmasj) er en bymessig bosetning i Murmansk oblast i Russland. Bosetningen ligger like ved utløpet av elva Tuloma, 23 km sørvest for Murmansk. Befolkning: 16 000 (2005 est.), 16 343 (folketelling 2002), 14 312 (folketelling 1989).
Bosetningen ble grunnlagt i 1930 som en bosetning for arbeidere under byggingen av kraftverket Nedre Tuloma, som ligger like ved byen.
The Fullerton Hotel Singapore
The Fullerton Hotel Singapore er et femstjerners luksushotell nær munninga til Singaporeelva i Marina Bay i Singapore. Hotellet åpna i 2001 i det som tidligere var kjent som The Fullerton Building og General Post Office Building. Adressa er 1 Fullerton Square. Hotellet har 400 rom fordelt på ni etasjer.
Skolelostjenesten
Skolelostjenesten er et tiltak i Oslo kommune som bistår skoler som har elever fra den nasjonale minoriteten rom. I Skolelostjenesten arbeider det lærere skoleassistenter/mediatorer. Assistentene/mediatorene snakker både norsk og romanés. Skolelostjenesten er en ekstraressurs og skal hjelpe skole og elever med undervisning, lekser, kulturkompetanse og hjem-skole samarbeid. Skolelostjenestens lærere og assistenter/mediatorer arrangerer leksehjelp i det romske kulturhuset Romano khers lokaler en gang i uka i skoleåret.
Skolelostjenestens formål er «å styrke læringsutbyttet til romske elever, redusere fravær og øke andelen elever som fullfører grunnopplæringen.».
Jin (mål)
De fleste plasser ligger målet på rundt 600 gram, og i Hongkong er det regulert til 0,60478982 kilogram, , i Malaysia 0,604790 kg og 0,6048 kg i Singapore.
Ruten (Hemne)
Ruten (1 040 moh.) er et fjell i Heim kommune i Trøndelag. Fjellet ligger sørøst for Vinjeøra nær grensen mot Rindal, og er det høyeste i kommunen.
Borgerlisten
Borgerlisten er et Sentrums-høyre parti i Danmark. Partiet ble stiftet i 2018 under navnet "Parti Klaus Riskær Pedersen". Den 27. februar 2019 godkjente Økonomi- og Indenrigsministeriet partiet som et politisk parti til folketingsvalget 2019 og fikk partibokstaven E.
Ved folketingsvalget 2019 oppnådde partiet 0,8 % av stemmene og oppnådde ikke noe representasjon i Folketinget. Etter valgnederlaget uttalte Klaus Riskær Pedersen, at partiet ikke skulle stile til valg igjen, men gikk seiner vekk fra denne avgjørelsen. Partiet skiftet i oktober 2019 navn til Borgerlisten.
Partiet beskriver seg selv som et rødt-konservativt parti. Formann Klaus Riskær Pedersen uttalte før folketingsvalget i 2019 at de ville velge Lars Løkke Rasmussen som statsminister. I 2020 uttalte han, at partiet ville velge en blå statsminister ved det neste folketingsvalg.
George Grove
Grove var utdannet som sivilingeniør, men hans forkjærlighet for musikk ledet ham inn i stillinger innenfor musikken. Da han var ansvarlig for de regelmessige orkesterkonsertene ved Krystallpalasset skrev han en serie med programnotater som senere dannet grunnlaget for hans musikkleksikon. Hans interesse for Franz Schuberts musikk, som på det tidspunktet var neglisjert i England, førte ham og hans venn Arthur Sullivan til å reise til Wien for å lete efter Schuberts uoppdagede manuskripter. Deres efterforskninger førte til oppdagelsen av de tapte notene til Schuberts Rosamunde i 1867.
Han var den første direktøren ved Royal College of Music, fra det ble etablert til han pensjonerte seg i 1894. Han rekrutterte ledende musikere til å undervise ved colleget, blant dem Hubert Parry og Charles Villiers Stanford. Grove etablerte et nært arbeidssamarbeid med Londons eldre musikkonservatorium Royal Academy of Music.
Grove var ved siden av musikken interessert i kristendom, og hadde en nærmest leksikalsk kunnskap om Bibelen. Han skrev blant annet en konkordans i 1854 og om lag tusen sider i William Smiths Dictionary of the Bible.
Tidlig liv
Grove ble født i Clapham som det åttende av Thomas Groves (1774–1852) elleve barn. Faren var fiske- og vilthandler og gift med Mary (1784–1856), født Blades. Han gikk på en forberedende skole ved Clapham Common, hvor en av skolekameratene var George Granville Bradley, hvis søster Grove senere giftet seg med. Efter Clapham Common begynte Grove på Stockwell (senere kjent som Clapham) Grammar School, hvor astronomen var rektor. Her studerte han klassiske fag, teologi, matematikk og naturfilosofi. Pritchard oppfordret sine elever til å interessere seg for litteratur og musikk. Grove gikk regelmessig i Holy Trinity-kirken i Clapham, hvor han hørte Bachs og Händels musikk. Allerede som 16-åring var han dyktig i klassiske fag og matematikk. I 1836 ble han ansatt hos Alexander Gordon, en kjent sivilingeniør i Westminster. I sin fritid fordypet Grove seg i musikken, og gikk på konserter og leste noter.