cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
100 Bullets
Handlingsreferat
En gang mot slutten av 1900-tallet ble «Minutemen» forrådt av The Trust, og de be oppløst etter at Agent Graves nektet å gjenskape «The Greatest Crime in the History of Mankind» som en utvidelse av grensene til The Trust. Minutemen gjengjeldte med et attentat mot en karakter i Atlantic City, og de ble deretter sendt i skjul. De fleste av datidens «Minutemen» ble deaktivert av Graves. Disse tidligere «Minutemen» fikk minnene deres fortrengt for deres egen beskyttelse, og de ble returnert til deres normale liv. Disse hendelsene skjedde før (antagelig ett uvisst antall år) før begynnelsen av tegneserien 100 Bullets.
Etter hvert som historien utspiller seg, blir mange av dem som blir tilbudt muligheten til hevn av Agent Graves avslørt for å ha vært personer krenket av «The Trust» eller deres agenter. Seks av disse blir avslørt for å tidligere ha vært aktive Minutemen. Agent Graves forsøker å re-aktivere flere av sine tidligere Minutemen, samt rekruttere potensielle nye medlemmer i løpet av serien. Graves forsøker å sette i gang et komplisert og dødelig komplott mot The Trust - som deretter deler seg i ulike fraksjoner, med yngre medlemmer som legger planer mot de eldre medlemmene.
Downtown Manhattan Heliport
Downtown Manhattan Heliport (IATA: JRB, ICAO: KJRB), også kjent som Downtown Manhattan/Wall St. Heliport, er en helikopterplass ved Pier 6 lokalisert i East River, Manhattan, New York.
Richard Rogers
Andre prosjekter han har vært med på er Lloyd's building og Millenniumdomen, begge i London, Senedd i Cardiff og bygningen til Den europeiske menneskerettsdomstolen i Strasbourg.
Downtown Manhattan Heliport
Helikopterplassen åpnet 8. desember 1960 og har i dag regelmessig trafikk til Newark Liberty International Airport, Teterboro Airport, Morristown Municipal Airport og andre flyplasser i New York-regionen, samt flyvninger for sightseeing. Nærmeste stasjon på New Yorks undergrunnsbane er South Ferry - Whitehall Street.
Mons Andreas Petersen
Mons Andreas Petersen eller best kjent som Mons Petter (noen kilder sier også Mons Peter, født 6. april 1829, død 15. november 1886) er den som etter sigende skal ha funnet kobber- og svovelkis forekomster i Sulitjelma i 1858. Han omtales som same og buman fra Skognes ved Øvervatnet i det som i dag er Fauske kommune, og den gang Skjerstad herred.
Handelsmannen Bernhard Kock på Venset skal være den første som Mons Peter fortalte om malmfunnet sitt til. Mons Peter trodde at han hadde funnet gull og han ville selge dette til handelsmannen. Kobberkis ser til forveksling ut som gull.
Dette ble begynnelsen på Sulitjelma gruber med oppstart i 1891.
Sengeløse sogn
Sengeløse Sogn er et sogn i Sengeløse pastorat, Høje Taastrup Provsti, og Helsingør Stift. Fra 1. april 1970 til 1. april 1974 var Sengeløse sogn en av Danmarks 277 kommuner. Siden 1. april 1974 har sognet vært en del av Høje-Taastrup kommune. I sognet ligger Sengeløse kirke.
Sognet hadde i 2004 2 338 innbyggere og 1 972 medlemmer av Den danske kirke.
I sognet finnes følgende offisielle stednavn:
East 34th Street Heliport
East 34th Street Heliport er en helikopterplass på østsiden av Manhattan i New York, mellom East River og Franklin D. Roosevelt East River Drive. Helikopterplassen åpnet i 1972 som en erstatning for helikopterplassen på toppen av Pan Am Building, som stengte i 1968.
St. Josefs katedral (Dar-es-Salaam)
St. Josefs katedral (engelsk: ', swahili: ') er en romersk-katolsk katedral i Dar-es-Salaam i Tanzania. Den ligger i Sokoine Drive rett ved terminalen til Zanzibar-ferja, og er bygd i nygotisk stil. Den ble bygd av tyskerne mellom 1897 og 1902, og ble vigsla som katolsk kirke i 1905. Katedralen er hovedsete for Dar-es-Salaam erkebispedømme.
Dansere i natten
Dansere i natten er det åttende albumet fra Bjørn Eidsvåg, som ble utgitt i 1986 på Kirkelig Kulturverksted. Albumet er produsert av Erik Hillestad. Albumet lå tre uker på VG-lista og endte med 13.-plass som beste plassering, noe som var Eidsvågs debut på VG-lista. Mange av tekstene er bygget på motiver fra Det Gamle Testamentet knyttet opp mot bilder fra moderne tid. Sporet «Aleina» ble en mye spilt sang for Eidsvåg.
Fytoterapi
Fytoterapi er behandling med medisinplanter i form av blant annet ekstrakter, urtete, kapsler, tabletter, kremer og omslag. Ordet fytoterapi kommer av de greske ordene phyto, som betyr plante og terapi som betyr behandling, altså behandling ved hjelp av planter.
Mange skolemedisinske behandlinger og medikamenter er basert på virkestoffer fra planter, og vil teoretisk kunne regnes som fytoterapi. I de fleste sammenhenger er imidlertid disse virkestoffene fremstilt syntetisk for å kunne kontrollere dosen, og det er kun unntaksvis man innenfor evidensbasert medisin benytter planter direkte i behandlingen. En person som titulerer seg som fytoterapeut vil normalt operere på siden av den evidensbaserte medisinen og virksomheten vil derfor regnes som alternativ behandling. Fytoterapi har også en plass innenfor antroposofisk medisin og ayurveda.
Fytoterapi promoteres gjerne som en naturlig behandling med få eller ingen bivirkninger, men i mange tilfeller kan plantemidler ha helseskadelige bivirkninger eller interaksjoner med legemidler.
Thomas Olsson
Thomas Olsson (født 18. mars 1976 i Åtvidaberg) er en svensk tidligere fotballspiller og nåværende fotballtrener. Olsson, som var midtbanespiller, har spilt for Åtvidabergs FF, IFK Norrköping, Malmö FF og IFK Göteborg i Allsvenskan.
Dryobius
Dryobius er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Levevis
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.
Utbredelse
Arten er utbredt i det østlige Nord-Amerika.
Linda Stahl
Linda Stahl (født 2. oktober 1985 i Steinheim) er en tysk spydkaster.
Hennes personlige rekord er 66,81 meter, som hun greide 29. juli 2010 da hun vant gull under EM i friidrett 2010. Lagvenninnen Christina Obergföll fikk sølv i dette EM.
Lillebjørn Nilsens beste
Lillebjørn Nilsens beste er en samleplate med Lillebjørn Nilsen, utgitt i 1978.
Polyptychus
Polyptychus er en slekt av sommerfugler som tilhører familien svermere (Sphingidae). Disse middelsstore, lysbrune svermerne finnes i Afrika og Sørøst-Asia.
Utseende
Middelsstore til store (vingespenn 65 – 120 mm), lyst brune svermere. Hodet er uvanlig stort til Smerinthinae å være, bakkroppen lang og sylindrisk. Vingene er litt sigdformede og har markerte bakhjørner, ofte med flikete eller bølgete ytterkant. De har noen smale, brune tverrlinjer og kan ha mørkere flekker, men er ellers stort sett ensfargede.
Levevis
Disse svermerne flyr om natten og besøker ikke blomster, de kommer heller ikke til lys i noen særlig grad. I alle fall noen arter har larver på planter i rubladfamilien (Boraginaceae).
Pantebok
En pantebok er en solid innbunden eller boltet bok med gjenparter og avskrifter av tinglyste dokumenter vedrørende fast eiendom. Dokumentene er nummerert fortløpende, og ordnet kronologisk. Innbundne pantebøker ble opprettet fra siste halvdel av 1600-tallet.
Eksempler på dokumenter som blir ført i panteboken (de vanligste):
Pantebøkene blir oppbevart hos tinglysingsmyndigheten, men pantebøker eldre enn ca. 50 år er overført til de lokale statsarkivene, hvor de oppbevares under spesielle temperatur- og fuktighetsforhold.
Dokumenter som er eldre enn ca. 1880-årene kan man regne med er skrevet med gotisk håndskrift.
Lüneburger Heide
Lüneburger Heide er et slettelandskap nordøst i den tyske delstaten Niedersachsen. Landskapet ble skapt i middelalderen ved felling av skog til saltproduksjonen i Lüneburg. Denne produksjonen var en vesentlig del av det økonomiske grunnlaget for Hansaforbundets vekst.
Pantebok
Historie
Selve innføringen i panteboken har historisk foregått på to ulike måter: Kravet til kvalitet på papiret som blir innlevert til tinglysing er i de senere år frafalt.
Lüneburger Heide
Den 4. mai 1945 overga de tyske styrkene i Nederland, det nordvestlige Tyskland og Danmark seg til den britiske feltmarskalk Bernard Law Montgomery på Lüneburger Heide.
Pantebok
B-bok
B-boken inneholder dokumenter av mere tidsbegrenset varighet, f.eks.:
Scanning av pantebøkene
Arkivverket har startet arbeidet med scanning av tinglysingspapirer, inkludert pantebøkene. Arbeidet er gjort gratis tilgjengelig på internet (se eksterne lenker).
Sabbat (band)
Sabbat er et engelsk thrash metal-band som ble startet i 1985, oppløst i 1991 og gjenforent i 2006.
1985–1987: Hydra
Sabbat ble stiftet under navnet Hydra av Martin Walkyier og Fraser Craske i 1985. De fikk med seg Andy Sneap, Mark Deley og Adam Ferman, men gitaristen Mark Deley og trommeslageren Adam Ferman forlot Hydra fort og inn kom trommeslageren Simon Negus. Hydra skiftet så navn til Sabbat.
1987–1991: Gullalderen
Etter å ha gitt ut noen demoer, vakte de manges interesse, både musikkmagasiner og plateselskaper var imponerte. I 1987 skrev de en kontrakt med det tyske plateselskapet Noise Records. De kunne ikke undertegne kontrakten før da, fordi Andy Sneap ikke hadde fylt 18 år, og dermed ikke var myndig. De reiste så til Hannover og spilte inn debuten, History of a Time to Come som ble gitt ut i 1988. Den ble veldig godt mottatt av musikkmagasinene, og den ble etterfulgt av Dreamweaver i 1989 som også ble en suksess. Etter hvert oppsto det konflikter mellom bandmedlemmene, bl.a. på grunn av Martin Walkyiers ønske om mer 'folk'-elementer i musikken, noe Andy Sneap var totalt uinteressert i. Dette kommer også frem i et intervju med Sneap som er lagt ut på YouTube. Konfliktene førte til slutt til at Martin sammen med det andre opprinnelige medlemmet, Fraser Craske, forlot bandet. Walkyier slo seg sammen med folk metal-bandet Skyclad som delte hans ideologi. Andy Sneap og Simon Negus samlet sammen noen andre medlemmer og ga ut ett nytt album, Mourning Has Broken i 1991, men det ble ingen like stor suksess som forgjengerne. Bandet ble deretter oppløst samme år. Sneap startet opp bandet Godsend med Sabbats siste bassist Wayne Banks, men bandet ble oppløst etter å ha gitt ut bare ett album. Han er nå en anerkjent produsent.
Slovenia under Paralympiske sommerleker 2008
Slovenia sendte en tropp til Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing. Slovenia ble representert av 30 utøvere i syv grener.
Sabbat (band)
2001–2002: Return to the Sabbat
Bandet hadde en kort gjenforening i perioden 2001-2002 under navnet Return to the Sabbat. Dette ble da under ledelse av Walkyier og ble uten Sneap og Negus.
2006–d.d.: Gjenforeningen
Sabbat ble gjenforent i 2006, og 17., 18. og 19. desember samme år spilte Sabbat tre konserter i England som support for Cradle of Filth. Det var meningen at Sabbat skulle spille på Inferno-festivalen i 2007, men bandet ble nødt til å kansellere sin opptreden her. Sabbat spilte derimot på Hole in the Sky-festivalen i Bergen i august 2007.
Hva må gjøres
Hva må gjøres var et norsk tidsskrift som kom ut fra 1974, utgitt som organ for AKP (m-l)s studentorganisasjon Norges Kommunistiske Studentforbund. Fra 1995 gikk bladet over til nynorsk, og ble utgitt som Kva må gjerast?.
Bladet hentet tittelen fra Lenins bok Hva må gjøres?, men NKS-bladet fjernet ganske raskt spørsmålstegnet i sin tittel.
Første nummer av bladet ble utgitt i 1974, rett etter at NKS var blitt stiftet. Hva må gjøres kom jevnlig gjennom hele 1970-tallet og første del av 1980-tallet, om lag annenhver måned. De første tre årene kom det i vanlig tidsskriftformat, tilnærmet A4. Fra 1977 gikk det over til større avisformat. Det kom også en rekke ekstrautgaver i ulike formater, noen i mer løpeseddelpreget form. Disse ble ofte utgitt i forbindelse med politiske hendinger, når bladet ønsket å mobilisere i forbindelse med studentaksjoner, valg eller streikesolidaritet.
Fra siste del av 1980-årene kom bladet mer sporadisk, og i varierende formater.
Redaktører
Bladet har kommet med mange utgivelser uten at redaktør er oppgitt, ergo er lista ikke komplett.
Johnny Byrne
Johnny Byrne (født 1935 i Dublin i Irland, død 3. april 2008 ) var en irsk-født britisk manusforfatter og -redigerer. I 1960-årene jobbet han som literaturredaktør og skrev poesi og noveller for bladet Science Fantasy. Han skrev også manusene til The Season of the Witch (1971, for TV-serien The Wednesday Play) og filmen Adolf Hitler, My Part in His Downfall (1972). Han fikk jobben som hovedforfatter og konsulent på serien All Creatures Great and Small og han skrev også flere episoder av One by One. Den siste serien han skrev manus for er Med hjartet på rette staden.
Månebase Alfa
Byrne var den mest produktive manusforfatteren på den første sesongen av (Månebase Alfa, 1973–75) og han fikk opprinnelig jobben som manusredaktør på den andre sesongen. Produsentene ville ha en større innvirkning på det amerikanske markedet så de valgte å hyre en amerikansk konsulent, Fred Freiberger. Byrne skrev episodene Matter of Life and Death (basert på et utkast av Art Wallace), Another Time Another Place, Force of Life, Voyager's Return (basert på et utkast av Joe Gammon), End of Eternity, The Troubled Spirit, Mission of the Darians, The Testament of Arkadia, The Metamorph, The Immunity Syndrome og The Dorcons.
Doctor Who
Byrne skrev tre historier for Doctor Who. Den første, The Keeper of Traken (1981), gjenopplivet skurken Master og er første del av en trilogi om denne figuren. For denne historien skapte Byrne også Nyssa, som ble en av Doktorens følgesvenner.
Hans andre historie heter Arc of Infinity (1983) og handler om time lorden Omega, som tidligere hadde vært med i historien The Three Doctors. Byrnes tredje og siste historie, Warriors of the Deep (1984), brakte tilbake silurene og er løst basert på episoden Guardian of Piri fra Space: 1999. Han skrev også manuset for en Doctor Who-film i 1990, men på grunn av en rettstvist mellom BBC og filmselskapet, ble ikke manuset brukt.
Kjell Johansen (1937)
Kjell Oskar Johansen (født 22. august 1937 i Sortland) er en norsk politimann, som er kjent for å ha tjenestegjort i internasjonale politioppdrag i ulike konfliktområder.
Johansen tjenestegjorde i årene 1989 til 1990 i politistyrken FN sendte til Namibia. I 1992 ble han utnevnt til sjef for FNs politigruppe i det tidligere Jugoslavia (UNCIVPOL). Han opplevde i januar 1993 å få flere av sine tjenestemenn holdt tilbake av serbere i Benkovac i det kroatiske Krajina-området. Johansen gjennomførte forhandlinger, som førte til at gruppen ble løslatt etter seks døgn. Johansen var i 1994 leder for Den midlertidig internasjonale tilstedeværelse i Hebron (TIPH).
Konrad & Libellelandet
Konrad & Libellelandet er et musikkalbum med Finn Evensen, utgitt i 2000. Dette er hans første og hittil siste soloutgivelse.
Hortenlinjen
Hortenlinjen gikk fra Skoppum til Horten. Den 7 km lange jernbanestrekningen var en sidelinje til Vestfoldbanen. Banen ble offisielt åpnet 13. oktober 1881. Banen ble bygget om fra smalspor til normalspor i 1949 og elektrifisert i 1957. Persontrafikken ble innstilt 28. mai 1967. Godstrafikken opphørte i januar 2002, og i 2007 ble det vedtatt at banen skulle rives og traséen benyttes til gang- og sykkelsti. Demontering av banen ble påbegynt i januar 2008. Deler av kontaktledningsanlegget er overtatt av Thamshavnbanen.
Patrice Luzi
Patrice Luzi Bernardi (født 8. juli 1980 i Ajaccio) er en fransk fotballkeeper som spiller i Rennes.
Luzi startet sin karriere som juniorspiller i Monaco, før han skrev profesjonell kontrakt med klubben i 1999. Han fikk kun en ligakamp for Monaco, og i 2001 signerte han for Ajaccio. Her ble han kun en sesong etter å ha spilt en eneste ligakamp.
29. juli 2002 hentet Liverpool manager Gérard Houllier ham gratis til klubben. Han fikk først tildelt trøye nummer 39 i Liverpool. Han tilbragte mesteparten av tiden sin på reservelaget, men 7. januar 2004 kom han inn som innbytter for Jerzy Dudek, da polakken ble skadet i bortekampen mot Chelsea på Stamford Bridge. Liverpool vant forøvrig kampen 1-0. Luzi hadde på dette tidspunkt fått trøyenummer 29 for Anfield-klubben.
1. juli 2005 signerte han for den belgiske klubben Mouscron. Her fikk han med seg 26 ligakamper. Han ble kun værende en sesong, i det han signerte for Charleroi i 2006. Her spilte han 28 ligakamper.
I 2007 signerte han for Rennes.
Francisco José Tigerino Dávila
Francisco José Tigerino Dávila (født 18. oktober 1963 i Chinandega i Nicaragua) er en nicaraguansk katolsk prelat og biskop av Bluefields.
Bakgrunn
Francisco José Tigerino Dávila studerte ved Rockhurst University i Kansas City i Missouri fra 1991 til 1993 og tok en bachelorgrad i pedagogikk. Deretter studerte han filosofi og teologi ved det interdiocesane presteseminaret Nuestra Señora de Fátima i Managua.
Prest
Han ble presteviet den 5. januar 2002 for bispedømmet León en Nicaragua.
Biskop av Bluefields
Den 12. november 2020 utnevnte pave Frans ham til biskop av Bluefields. Erkebiskopen av Managua, kardinal Leopoldo José Brenes Solórzano, bispeviet ham den 23. januar året etter. Medkonsekratorer var biskopen av León en Nicaragua, René Sócrates Sándigo Jiron, og den emeriterte biskop av Bluefields Pablo Ervin Schmitz Simon, OFMCap.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Sør-Korea under Paralympiske sommerleker 2008
Sør-Korea sendte en tropp til Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing i Kina. Landets tropp besto av 79 utøvere og 54 delegasjonsmedlemmer. Troppens mål var å ende på 14.-plass eller bedre på medaljestatistikken. Blant deltakerne var verdensrekordholderne Park Jong-chul i styrkeløft, Min Byeong-oen i svømming og Hong Suk-man i friidrett.
Tavurvur
Tavurvur er en aktiv stratovulkan nær Rabaul i provinsen East New Britain i Papua Ny-Guinea. Den ligger i den østre delen av Rabaulkalderaen. Den er 223 meter høy. Den hadde sitt siste utbrudd i januar 2009.
Kålorm
Kålorm eller kålmark er larvene til sommerfugler. Uttrykket brukes særlig om larvene til slekten Pieris, som i Norge er representert med stor og liten kålsommerfugl og larvene til korsblomstmøll. Disse artene spiser kål og andre planter i korsblomstfamilien og kan gjøre stor skade på kålavlinger.
Anstein Risteigen
Mange av bildene til Anstein har en meget høy kvalitet, men har ved tidligere utstillinger ufortjent kommet i skyggen av datidens mer modernistiske strømninger. Oppholdt seg i mellomkrigstiden i Valle i Setesdal. Anstein Risteigen markerte seg i sin egen samtid, men er i dag sjelden fremme.
Norske middelalderborger
Liste over borganlegg i middelalderens kongeriket Norge:
Strilesoga
Strilesoga er et historieverk eller et bokverk i til sammen fem bind, utgitt i tidsrommet 1996 til 2001. Målsettingen til Strilesoga er å fortelle strilenes historie.
Førsteamanuensis John Ragnar Myking, fylkesarkivar i Hordaland fylke Egil Nysæter og professor Ingvild Øye var med i redaksjonen for Strilesoga. Egil Ertesvaag var med i redaksjonen fram til 1995.
Historien om Strilesoga
Nord- og Midhordland sogelag gjorde i 1985 framlegg om et samlet historieverk for området. På Strilelandet var det en nyvekt interesse for egen historie og kultur. Sogelaget satt ned en nemnd som i 1987 la fram en plan for verket som grunnlag for søknader om tilskudd. Stiftinga Regionsoga for Nord- og Midhordland ble etablert i 1991 etter at det økonomiske grunnlaget var noenlunde sikret. I 1992 kunne de første forfatterne ta til med arbeidet.
Cañón del Sumidero
Cañón del Sumidero er en smal og dyp canyon fem kilometer for Tuxtla Gutiérrez i den meksikanske delstaten Chiapas. Veggene er på det meste over 1000 meter høye. I bunnen går elva Grijalva, som er over 250 meter dyp. Formasjonsprosessen starta for omkring 35 millioner år siden. Området har vært nasjonalpark siden 1980. Dene dekker et areal på 21 789 hektar.
Canyonen er et viktig landemerke i Chiapas, og er blant annet avbilda i delstatens våpen. Den er et populært turistmål, og det går båtturer langs elva fra Chiapa de Corzo. Langs ruta er det en rekke spesielle fjellformasjoner, og man ser vanligvis krokodiller.
Ferjesambandet Ørnes–Vassdalsvik–Meløysund–Bolga–Støtt
Sambandet blir betjent av MF «Ørnes» 5 - 6 ganger daglig om hverdagen.
Minzuhotellet
Minzuhotellet (kinesisk: 民族饭店) er en av de ti store bygninger i Beijing i Folkerepublikken Kina, bygd i forbindelse med tiårsjubileet for Folkerepublikken i 1959. Det har huset mange utenlandske delegasjoner, og brukes gjerne til pressekonferanser. Det tietasjes hotellet har 507 rom.
Hotellet ligger i vestre del av Chang'an-avenyen.
Likstammen
Likstammen er en innsjø sentralt i Södermanland i Sverige, med beliggenhet på grensen mellom de to historiske herredene Rönö og Daga. Innsjøens overflateareal er 11 km², og den ligger 25 meter over havet. Innsjøens største dybde er 27 meter, og dens utløp går via Svärtaån til Østersjøen.
Ifølge Svenska Jägareförbundet har innsjøen sitt navn begrunnelse i dens tre like store «fliker», eller viker, som løper ut fra innsjøens midte. Den nordlige fliken består egentlig av to fliker, så man kan si at innsjøen egentlig har fire fliker.
I nærheten av innsjøen, ved Malmasjön, ved Östermalma, ligger Stockholms universitets feltstasjon Tovetorp. Öster Malma slott ligger ca en kilometer vest for innsjøens sørvestlige flik. I dette området ligger også Malma kulle. I innsjøens nordlige flik stikker Utnäset, hvor man, på nesets smaleste punkt finner en fornborg. Innsjøens sørvestlige flik strekker seg mot Lästringe.
Likstammen er fordelt mellom fire historiske sogn: Lästringe sogn, Ludgo sogn, Björnlunda sogn og Frustuna sogn. Ludgo og Lästringe ligger i Rönö herred, mens Björnlunda og Frustuna ligger i Daga herred.
Alice Robinson
Alice Robinson (født 1. desember 2001) er en newzealandsk alpinist og juniorverdensmester i storslalåm, som representerer Queenstown Alpine Ski Team. Hun deltok i Vinter-OL 2018, der hun kom på 35.-plass i storslalåm.
Karriere
Robinson begynte med alpint da hun var åtte år gammel. Hun ble tildelt Snow Sport New Zealands Breakthrough Season Award for 2017, og var landets yngste deltaker under Vinter-OL 2018.
Sesongen 2017/18
Robinson vant både slalåm og storslalåm under det newzealandske mesterskapet i alpint 2017, som ble arrangert i Coronet Peak i august 2017. Hun vant også slalåm i det newzealandske juniormesterskapet.
Hun deltok i Australian New Zealand Cup 2017, og kom der på 15.-plass sammenlagt med 110 poeng, etter en tredjeplass i storslalåm som beste enkeltresultat.
Kunståret 1803
Kunståret 1803 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1803.
Alice Robinson
Sesongen 2017/18
Hun deltok også i Nor-Am Cup 2017/18, der hun vant storslalåmrennet i Panorama Mountain Village i Canada, og etter 28 av 28 renn endte hun på 35.-plass sammenlagt i Nor-Am Cup, og på 12.-plass i storslalåmcupen.
Den 6. januar 2018 debuterte hun i Verdenscupen i alpint, i storslalåm i Kranjska Gora, men hun kvalifiserte seg ikke til selve hovedløpet. Hun fikk ingen poeng i verdenscupen denne sesongen. Under Junior-VM i alpint 2018 deltok hun i slalåm og storslalåm, men kjørte ut i begge øvelsene.
Sesongen 2018/19
Under junior-VM i alpint 2019 i Fassadalen ble hun juniorverdensmester i storslalåm, foran sveitseren Camille Rast og norske Kaja Norbye.
Sesongen 2019/20
Hun vant sesongåpningen i storslalåm i Sölden 26. oktober 2019 og tok med det sin første verdenscupseier.
Verdenscupen
Plasseringer sammenlagt:
Australia New Zealand cup
Plasseringer sammenlagt: *) Super-G var ikke en del av Australia New Zealand cup 2017.
Nor-Am cup
Plasseringer sammenlagt:
Maffei 1 galaksehopen
Maffei 1 galaksehopen (også kjent som IC 342 gruppen) er den nærmeste galaksehopen til vår lokale gruppe. Den var trolig en gang en del av den lokale gruppen, men som følge av at Andromedagalaksen for 5-10 milliarder år siden slukte en mindre satellittgalakse ble Maffei 1 slynget ut til utkanten av gruppen. Den dominerende galaksen i hopen er IC 342 som fikk sitt navn etter den gigantiske elliptiske galaksen Maffei 1 som sammen med Maffei 2 ble oppdaget ved hjelp av Infrarøde plater i 1968 av den italienske astronomen Paolo Maffei. Begge galaksene ligger nær ekvator i stjernebildet Kassiopeia og har store mengder synelig støv og gass i det visuelle Fargespekteret. Maffei 2 er en gjennomsnittlig spiralgalakse med medium størrelse og lysstyrke cirka 16 millioner lysår unna. mens Maffei 1 er rundt 10 millioner lysår. Andre galakser i gruppen er Dwingeloo 1 og dens satellittgalakse Dwingeloo 2 samt noen mindre systemer med to mulige satellitter til Maffei 1 (MB1 og MB2)
Anton Sjunin
Anton Vladimirovitsj Sjunin (russisk: Антон Владимирович Шунин; født 27. januar 1987) er en russisk fotballspiller som spiller for FK Dinamo Moskva.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Charles Brenton Huggins
Charles Brenton Huggins (født 22. september 1901 i Halifax, Nova Scotia, død 12. januar 1997 i Chicago) var en canadisk-amerikansk fysiolog og nobelprisvinner. Han ble tildelt nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1966 for hans oppdagelser om hormonell behandling mot prostatakreft. Han delte prisen med amerikaneren Francis Peyton Rous.
Fjodor Simasjov
Fjodor Petrovitsj Simasjov (russisk Федор Петрович Симашев, født 13. mars 1945, død 20. desember 1997) er en russisk tidligere langrennsløper. Han var i verdenstoppen tidlig på 1970-tallet, og representerte Sovjetunionen. I OL 1972 i Sapporo vant han gull på 4 x 10 km stafett og sølv på 15 km.
I løpet av karrieren vant Simasjov tre VM-medaljer: Gull på 4 x 10 km stafett i 1970, sølv på stafetten i 1974, og bronse på 15 km i 1970.
Sønderborg
Byen er med sine 27 391 innbyggere (2006) Sønderjyllands største by og består av en blanding av gamle og nye bygninger.
Tidligere ble jyllandssiden kalt «Den Hellige side». Om man skulle krysse pongtongbroen måtte man betale bropenger, alle dager unntatt søndag da folk gikk til kirke. Folkevandringen hver søndag gjorde, at jyllandssiden på folkemunn fikk navnet «Den Hellige side».
To broer fører trafikken fra Jylland over til Als, Kong Christian den X's bro fra 1930 midt i byen og den nye høybroen fra 1981 (Alssundbroen).
Lilla skogssjön
Lilla skogssjön har et overflateareal på 0,62 km², og ligger 46,4 meter over havet. Den har en maksimaldybde på 2,5 meter, en gjennomsnittsdybde på 1,8 meter, og inneholder 1,1 millioner m³ vann.
Isidoro del Carmen Mora Ortega
Isidoro del Carmen Mora Ortega (født 5. mars 1970 i Matagalpa i Nicaragua) er en nicaraguansk katolsk prelat og biskop av Siuna.
Vindussystemet X
Vindussystemet X (engelsk: X Window System), også kalt X.Org, X11 og bare X, er et grunnleggende vindussystem, som er blitt en industristandard på Unix og Unix-lignende operativsystemer. Det er også tilgjengelig for andre operativsystemer.
Isidoro del Carmen Mora Ortega
Prest
Etter ordinasjonen var han kapellan for menighetene San José og Nuestro Señor de Esquipulas, begge i Matiguás. Året etter ble han sogneadministrator for menighetene San Isidro og San Dionisio i Matagalpa. Fra 2007 til 2008 var Isidoro del Carmen Mora Ortega sogneprest i sognet San Juan Bautista i Muymuy. Den 2009 ble han sogneprest for San Ramón Nonato i San Ramón og generalvikar for bispedømmet Matagalpa.
Vindussystemet X
Navnet X har sin bakgrunn i det distribuerte operativsystemet V system. Dets grafiske brukergrensesnitt ble kalt vindussystemet W, og da Massachusetts Institute of Technology (MIT) i 1984 laget et vindussystem for Unix, valgte de navnet X, som er neste bokstav i alfabetet.
Isidoro del Carmen Mora Ortega
Biskop i Siuna
Den 8. april 2021 utnevnte pave Frans ham til biskop av Siuna.. Erkebiskopen av Managua, kardinal Leopoldo José Brenes Solórzano, bispeviet ham 26. juni 2021 i katedralen i Siuna. Medkonsekratorer var biskop Pablo Ervin Schmitz Simon, O.F.M. Cap. og Rolando José Álvarez Lagos, biskop av Matagalpa.
Vindussystemet X
Navnet X kan også tolkes som et ordspill relatert til «den ukjente X», en talemåte som forekommer om den ukjente i matematiske ligninger. Vindussystemet X tilbyr ikke et standardisert grafisk brukergrensesnitt, men et fundament for mange forskjellige brukergrensesnitt («den ukjente X»). Felles fasiliteter i ulike grafiske brukergrensesnitt – Tegning og flytting av enkle former som streker, bokstaver og vinduer på en skjerm, og interaksjon med en datamus og tastatur, er i X implementert som et fundament eller rammeverk.
Isidoro del Carmen Mora Ortega
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Vindussystemet X
X legger derfor ikke føringer på selve brukergrensesnittet – dette er håndtert av vindusbehandleren og individuelle programmer. Derfor varierer utseendet på X-baserte miljøer mye. Ulike programmer kan presenteres med vidt forskjellige visuelle grensesnitt.
En rekke grafiske brukergrensesnitt er blitt utviklet for X. Først ute var OPEN LOOK (1985), utviklet av AT&T og Sun Microsystems for UNIX System V. Sun Microsystems lanserte i 1993 brukergrensesnittene SunView og NeWS som konkurrenter til X i sitt eget operativsystem SunOS. De ble senere erstattet av OpenWindows, som var basert på X, og som ble levert sammen med SunOS versjon 4 (1989) under navnet Solaris. I 1990-årene ble det også gjort et forsøk på å etablere Motif som en industristandard for X. Sunsoft, Hewlett-Packard, IBM og Unix Systems Laboratories gikk da sammen i etableringen av Common Desktop Environment. Også de moderne skrivebordsmiljøene KDE, GNOME og Xfce bruker X.
De første versjonene av X ble utviklet som kommersiell og proprietær programvare av MIT, IBM og Digital Equipment Corporation (DEC). Fra og med revisjon 9 (X9) i 1985 er X blitt utviklet av en rekke konsortier. MIT X Consortium ble grunnlagt i januar 1988 som en ikke-kommersiell sammenslutning av selskaper. I 1993 ble utviklingen av X videreført av X Consortium, og i januar 1997 overtok The Open Group ansvaret. Siden februar 2004 har X blitt videreutviklet av X.Org Foundation.
I 1991 ble X gjort tilgjengelig for Intel 80386 og Intel 80486 under navnet X386. Da Snitily Graphics Consulting besluttet seg for å selge nyere versjoner av X386 som proprietær programvare, oppstod XFree86 i 1992 som et fritt alternativ for denne populære mikroprosessorfamilien. Under mesteparten av 1990-årene og like etter århundreskiftet, var XFree86 kilden til de fleste innovasjoner innenfor X. Frem til februar 2004 ble det brukt av nesten samtlige distribusjoner av Linux, og i BSD-operativsystemene.
I februar 2004 forandret XFree86 prosjektet sin lisens på en måte som Free Software Foundation oppfattet som i strid med GNU General Public License. De fleste Linux-distribusjoner valgte derfor X.org som et nytt alternativ.
X er idag distribuert av X.Org Foundation som fri programvare under X-lisensen. Revisjon 11 (X11) ble lansert den 15. september 1987. Siste versjon er 7.7 (X11R7.7), som ble lansert den 6. juni 2012.
Sun Microsystems
Det første grafiske brukergrensesnitt basert på X Windows, var Open Look. Det ble utviklet av AT&T og Sun Microsystems, og lansert med SunOS 2.1. I SunOS 2.2 ble det omdøpt til SunView (Sun Visual Integrated Environment for Workstations). I SunOS 2.3 ble det kalt NeWS (Network extensible Window System). Sun Microsystems kombinerte senere SunOS med det grafiske brukergrensesnittet Open Windows og kalte det Sun Solaris.
Motif
I 1980-årene ble Motif en konkurrent til alternativene fra Sun, og det ble gjort forsøk på å gjøre det til en industri-standard.
KDE og GNOME
Den moderne skrivebordsmiljøene KDE og GNOME bruker X, og tilbyr biblioteker og utviklingsmiljøer som gjør at alle programmer for det skrivebordsmiljøet får en felles utseendemessig stil og oppførsel. Dette utseendet kan brukeren endre enkelt ved å endre tema og andre ting.
Transparens
X er «nettverksgjennomsiktig»: småprogrammer («klienter») trenger ikke å kjøre på samme maskin som den brukeren sitter ved (display-serveren). X sin bruk av begrepene «klient» og «tjener» er motsatt av hva man ofte forventer, fordi «tjeneren» er brukerens lokale skjerm istedenfor den fjerne maskinen.
Det er den lokale maskinen som står for all tegning til skjerm. Andre maskiner kjører applikasjoner som så sender henvendelser til den lokale maskinens X-tjener om å få tegnet opp prikker, streker, og polygoner. Eksempelvis vil en lokal maskin med et godt 3D-kort kunne gi svært god ytelse på grafiske applikasjoner selv om applikasjonen egentlig kjører på en annen maskin med et dårlig grafikkort. En er dog avhengig av at den lokale maskinens X-tjener er satt opp med de egenskaper klientapplikasjonen trenger, som for eksempel en spesiell fargedypde eller mulighet for «Backing Restore» hvor X-tjeneren tar seg av å friske opp områder som har blitt tegnet over av andre applikasjoner.
X11
Prosjektet ledes av X.Org Foundation, som er en gruppe utviklere fra mange store firmaer verden over, blant annet Sun Microsystems, Red Hat, SUSE, Hewlett-Packard.
Forgjengere
I 1982 ble Andrew Project innledet ved Carnegie Mellon University i Pittsburgh, Pennsylvania. I prosjektet inngikk Andrew window manager (WM), som var et av de første nettverksorienterte vindussystemene. Med fjernstyringsprogrammet Alto Terminal, ble overlappende vinduer vist på datamaskiner av typen Xerox Alto. Vertsmaskinene, som typisk var DEC VAX stormaskiner og minidatamaskiner som kjørte UNIX, var ansvarlig for å håndtere vindushendelser og å oppfriske vinduenes innhold.
I 1982 ble Blit laget av Robert Pike og Bart Locanthi Jr. ved Bell Laboratories. Dette var en programmerbar bitmapbasert grafisk dataterminal. Pike skrev to vindussystemer for Blit, mpx for UNIX versjon 8 og mux for UNIX versjon 9, som igjen påvirket de to vindussystemene 8½ og rio for det distribuerte operativsystemet Plan 9. Da Blit ble kommersialisert som DMD 5620, ble en variant av mpx («layers») tilføyd UNIX System V, Release 3.
X fikk sitt navn fra vindussystemet W som ble utviklet av Stanford University før 1983 for det distribuerte operativsystemet V system. W brukte en nettverksprotokoll som støttet dataterminaler og grafikkvinduer, og en tjener til å vedlikeholde lister over hva som skulle vises. Vindussystemet W var den direkte forgjengeren til vindussystemet X (W er etter X i det latinske alfabetet).
Også Microsoft Windows hører med til historien om grafiske brukergrensesnitt. Men Microsoft Windows 1.0 ble lansert i 1985 og er derfor yngre enn vindussystemet X.
Opprinnelse og tidlig utvikling
Løsningen var en protokoll som kunne kjøre både lokale applikasjoner og aksessere ressurser i et nettverk. Vindussystemet W ble portert til Unix i midten av 1983 og den første versjonen kjørte i en femtedel av dens hastighet på V system. I mai 1984 erstattet Scheifler den synkrone protokollen med en asynkron protokoll, og displaylistene med en umiddelbar grafisk modus. Vindussystemet X ble det første vindussystemet som var maskinvareuavhengig og leverandøruavhengig.
I en e-post til Athena prosjektet den 19. juli 1984 presenterte Robert Scheifler vindussystemet X for MIT på følgende måte:
Schleifer, Gettys og Ron Newman satte i gang å arbeide og vindussystemet X utviklet seg raskt. I januar 1985 lanserte de versjon 6 (X6), den første versjon som ble lisensiert til selskaper utenfor MIT.
DEC planla på denne tiden lanseringen av sin første ULTRIX arbeidsstasjon, og betraktet vindussystemet X som det eneste vindussystem som på sikt ville overleve. Ingeniører ved DEC porterte X6 til DEC's QVSS-skjerm på MicroVAX. I september 1985 hadde vindussystemet X fått støtten for farger til å fungere på DEC VAXstation-II/GPX, og dannet det som ble til versjon 9 (X9).
En gruppe ved Brown University porterte versjon 9 til den RISC-baserte arbeidsstasjonen IBM 6150 RT, men problemer med å lese data som ikke var parallellstilte førte til en inkompatibel protokoll, og førte til versjon 10 (X10R1.0) i slutten av 1985. Denne versjonen ble også portert til IBM Personal System/2 med AIX og til MS-DOS. I 1986 hadde organisasjoner utenfor MIT begynt å be om linsenser til vindussystemet X. X10R2.0 ble lansert i januar 1986, og deretter X10R3.0 i februar 1986.
Selv om MIT hadde lisensiert X6 til enkelte grupper mot betaling, besluttet selskapet seg for å lisensiere X10R3 og fremtidige versjoner under det som ble kjent som MIT-lisensen. Motivet var å øke populariteten til vindussystemet X, og slik håpe på at flere applikasjoner ville bli tilgjengelige. X10R3.0 ble den første versjonen som oppnådde større utbredelse, og både DEC og Hewlett-Packard lanserte produkter som var basert på den.
Selv om X10 hadde en interessant og god funksjonalitet, hadde det blitt innlysende at X-protokollen kunne behøve en mer maskinvareuavhengig konstruksjon for å bli mer utbredt, men MIT manglet de tilgjengelige ressurser til å omskrive protokollen. DEC's Western Software Laboratory (WSL) fant imidlertid seg selv involvert i prosjekter med et mer erfarent team. Smokey Wallace fra DEC WSL and Jim Gettys foreslo å skrive X11, og gjøre den fritt tilgjengelig under de samme reglene som X9 og X10. Arbeidet startet i mai 1986, og den endelige protokollen var ferdig i august. Alfatesting av programvaren startet i februar 1987, betatestingen i mai, og den endelige lanseringen av X11R1.0 fant sted den 15. september 1987.
X11-protokollens konstruksjon, som ble ledet av Scheifler, ble diskutert inngående på en åpen mailliste på Nascent Internet og koblet sammen med Usenet sine diskusjonsgrupper. Gettys flyttet til California for å hjelpe til med å lede utviklingen av X11 ved WSL fra DEC's Systems Research Center, hvor Phil Karlton og Susan Angebrandt ledet X11's tjenerdesign og implementasjon. X representerer på denne måte et av de første prosjekter for fri og åpen programvare i stor skala.
MIT X Consortium og X Consortium, Inc.
I 1987, da suksessen til X11 hadde blitt tydelig, ønsket MIT å gi avkall på forvaltningen av vindussystemet X. Under et møte i juni 1987 med ni leverandører, fortalte leverandørene MIT at de trodde på behovet for en nøytral part for å hindre at vindussystemet X ble fragmentert i markedet. I januar 1988 ble MIT X Consortium dannet som en ikke-kommersiell gruppe av leverandører, med Schleifer som direktør. Stiftelsens formål var å styre den fremtidige utvikling av vindussystemet X i en nøytral atomsfære, deriblant for kommersielle og utdanningsmessige interesser.
Zen (bok)
Zen  er en bok i Bokklubbens serie Verdens Hellige Skrifter, redigert av Halvor Eifring, Mark Teeuwen og Vladimir Tikhonov og utgitt i 2007. Boken inneholder tekster fra zenbuddhismen i Kina, Korea og Japan; tekstene spenner i tid fra Plattformsutraen av Huineng fra 700-tallet til Xū Yúns (1840—1957) taler fra 1953.
Zen eller Chán er det japanske/kinesiske navnet på en retning innen Mahayanagrenen av buddhismen, som er utbredt i Kina, Japan, Vietnam og Korea. Zen vektlegger meditasjon som et redskap for å oppnå innsikt og oppvåkning. En sentral ide er å oppnå oppvåkning ved å dyrke frem en sinnstilstand av umiddelbar tilstedeværelse uten å filtrere inntrykkene intellektuelt.
Innhold
Kina. «Plattformsutraen»; «Nedtegnede uttalelser» av zen-mester Línjì Huìzhào; Mester Xū Yúns selvbiografi; Xū Yún: «Meditasjonsuker i jadebukttempelet»; «Dikt fra Wang-elven» av Wáng Wéi.
Korea. Kim Musangs biografi; «Læren om å kultivere sinnet» av Chinul; Preken av Pou (Taego Bou); «Zen-skolens speil» av Hyujǒng; «Min lærer Kyǒnghǒs biografi» av mester Pang Hanam; «Dharma-samtaler i Danmark» av Kusan; Opplysningsdikt; Dikt om te
Japan. «Den sanne dharmas øyne» av Dōgen; «Drømmesamtaler» av Musō Soseki; «Hva er zen?» av D.T. Suzuki.
Soltau
Soltau er en by i den tyske delstaten Niedersachsen i Landkreis Heidekreis, før Landkreis Soltau-Fallingbostel. Byen ligger sentralt i Lüneburger Heide.
Fornøyelsesparken Heide-Park ligger i Soltau.
Pantomallus
Pantomallus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
Middelsstore, avlange, lyst brunrøde til gråbrune trebukker med svartkantede, lyse lengdeflekker på dekkvingene. Antennene er litt kraftige og litt lengre enn kroppen hos hunnene, omtrent dobbelt så lange som kroppen hos hannene. Pronotum er litt smalere enn dekkvingene, med en liten tann midt på hver side og et par knøler i midten. De parallellsidige dekkvingene ender i en liten pigg.
Levevis
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Sør-Amerika.
Reichenbachia
Reichenbachia er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
Bittesmå (gjerne 1-2 millimeter), blanke, rødlige kortvinger. Kroppen er pæreformet. Hodet er trapesformet, med små, runde fasettøyne og groper i pannen. Antennene er middels kraftige. Maksillepalpene er lange, det ytterste leddet ganske stort. De ytterste leddene danner en kølle. Pronotum er forholdsvis lite, med rundede sider, bredest omtrent i midten, med runde, dype groper. Dekkvingene dekker omtrent halve bakkroppen, er blanke og kraftig utvidete bakover. Bakkroppsleddene er ganske korte og kan være påfallende innskåret i midten. Beina er nokså lange, leggene litt krumme.
Levevis
Disse billene lever på fuktige steder, som sumper og elvebredder, og også i maurtuer.
Utbredelse
Slekten har en kosmopolittisk utbredelse.
Stora skogssjön
Innsjøen har et overflateareal på 0,73 km², og ligger 46,5 meter over havet. Den har en maksimumsdybde på 5,4 meter, en gjennomsnittsdybde på 2,9 meter og inneholder 2,9 millioner liter vann.
Innsjøen er for det meste omgitt av mager hällmarksskog, som sammen med tilførsel av grunnvann fra grusåsen Pålamalm gjør at innsjøen er næringsfattig.
Jerry Carl
Jerry Lee Carl Jr. (født 17. juni 1958 i Mobile i Alabama) er en amerikansk politiker og forretningsmann som har representert Alabama's 1st congressional district i Representantenes hus siden 2021. Han satt i fylkesstyret i Mobile County fra 2012 til 2020.
I 2019 annonserte Carl at han skulle stille til valg for setet som skulle stå tomt etter republikaneren Bradley Byrne. I republikanernes primærvalg sikret han nominasjonen over tidligere delstatssenator Bill Hightower, og slo deretter demokraten James Averhart i valget.
Carl er en av 147 republikanske folkevalgte som stemte mot godkjennelsen av valgmannsstemmene etter presidentvalget i 2020.
Tidlig liv og utdannelse
Carl kommer fra Mobile i Alabama og ble uteksaminert fra Sylacauga High School i 1977. Han gikk en stund på Lake City Community College (nå Florida Gateway College) før han flyttet tilbake til Mobile for å starte sin første bedrift.
Karriere
Etter at han forlot college jobbet Carl for Alabama Power, før han ble selger for forskjellige selskaper i Mobile gjennom Burford Equipment Company. I 1989 stiftet han Stat Medical, som solgte medisinsk utstyr. Han jobbet senere som manager med Rotech Medical før han startet et eiendomsutviklingsselskap. I 2003 stiftet han Carl and Associates, og senere startet han Cricket and Butterfly, LLC.
Carl stilte til valg til fylkestyret i 2012. Han slo den sittende Mike Dean i republikanernes primærvalg i april og vant valget i november. I 2016 ble han gjenvalgt med en seier over republikaneren Margie Wilcox. I 2019 ble Carl valg til leder av fylkesstyret.
2020
I juni 2020 annonserte Carl at han skulle stille i 1. distrikt, som kom til å stå tomt etter republikaneren Bradley Byrne. Han stilte mot tidligere delstatssenator Bill Hightower, medlem av delstatens representantenes hus Chris Pringle og to andre i republikanernes primærvalg. Carl vant en knapp seier over Hightower og de to gikk videre til et runoffvalg. Carl vant deretter over demokraten James Averhart i valget med 64,4 % av stemmene.
Distriktet har vært republikansk siden 1965, og representeres generelt sett av representanter som blir sittende over lengre tid. Da Carl ble tatt i ed 2. januar 2021 ble han bare den syvende personen til å holde mandatet siden 1919; fem av hans seks forgjengere ble sittende i over ti år.
Den 117. amerikanske kongress (2021–nå)
Noe av det første Carl gjorde i kongressen var å stemme mot den andre riksrettssaken mot Trump. Han sa at han stemte mot fordi han mente at anklagen «failed to reach the necessary threshold for impeachment.» Han beskrev også riksrettssaken som «Nancy Pelosi's personal vendetta against President Trump.» Carl stemte mot the American Rescue Plan i mars 2021 og sa at lovforslaget var «rushed» ettersom det kom for snart etter vedtaket av the Consolidated Appropriations Act, 2021 og at det var for omfattende og ville ført til en høyere statsgjeld.
Per januar 2022 hadde Carl stemt i samsvar med Joe Bidens posisjoner 8 % av tiden.
Politiske posisjoner
Carl beskriver seg selv som konservativ.
Abort
Carl er en abortmotstander og sa i en reklame under valgkampen at «it's immoral to stop a beating heart». Han har lovet å «protect the unborn.»
Innvandring
Carl støttet Trumps grensemur på grensen mellom USA og Mexico og sa at «Jerry will stand with Trump, build the wall and end handouts for lawbreaking illegals.»
Våpenpolitikk
Carl har sagt at «As a conservative, he'll stop liberals from destroying the Second Amendment.»" National Rifle Associations Political Victory Fund støttet ham i 2020 da han støttet retten til å bære våpen skjult.
Riksrettssaken mot Donald Trump og presidentvalget 2020
Carl stemte mot den andre riksrettssaken mot Donald Trump og stemte også for protestene mot godkjennelsen av valgmannsstemmene fra Pennsylvania og Arizona under opptellingen av valgmannsstemmene i 2021.
Klimaendringer
Carl var mot president Joe Bidens midlertidige stans av videre boring etter olje og gass, som Carl påstod at kom til å koste Alabama 24 000 arbeidsplasser.
Høyerholmen
Høyerholmen er en liten øy nordøst i Asker kommune i Viken. Øya ligger i Indre Oslofjord, like utenfor Langåra. På øya er det tolv privateide hytter. I tillegg har Tomm Murstads sjøleir holdt til på nordpynten siden 1960.
Høyerholmen ligger helt i den østlige randsonen av Oslofeltet, nær forkastningssonen i øst, og består av sørvest-nordøst-foldede prekambrium-lag av avsatt havbunn med kalkstein og skifer, som er vendt 90°. Øya dekker ca. 30 dekar, og er bratt og kupert. Sydvest for Høyerholmen ligger Skaueren.
Trecia Smith
Trecia Smith (født 5. november 1975) er en jamaicansk friidrettsutøver (tresteg). Hun begynte sin karriere som sjukjemper og noterte 5692 poeng. Deretter byttet hun gren til tresteg. Ved to tilfeller tok hun medalje i samvelderlekene i friidrett (bronse i 2002 og gull i 2006). Hennes største prestasjon er VM-gullet i 2005 i Helsingfors der hun vant foran storfavoritten Tatjana Lebedeva. Den personlige rekorden er på 15,16 fra et stevne i 2004.
Wufeng
Wufeng (kinesisk: 五峰土家族自治县; pinyin: Wǔfēng tǔjiāzú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke for tujiaer i byprefekturet Yichang i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina.
Fylket hadde 207,877 innbyggere i 1999.
I dette fylket er Qilinguan-demningen anlagt, en buedam i elva Daquan (Nanhe) som besørger kraftproduksjon.