cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stathelle
«Gamle Stathelle» var et pittoresk område med trange gater. Alti Brotorvet er et moderne kjøpesenter i byens sentrum. Riksantikvar Jørn Holme uttalte på Dagsrevyen 21. november 2012 at han vil fjerne Stathelle fra listen over nasjonale kulturhistoriske miljøer som en konsekvens av utbyggingen av Alti Brotorvet. På Rugtvedt på andre siden av Høgenheifjellet er det et steinaldermonument.
Kort historikk og næringsvirksomhet
Hovedgaten i Stathelle sentrum er Strandgata. I "Gata", som folk i Stathelle pleide å kalle den, lå det mange småbutikker. På begynnelsen av 1970-tallet flyttet Bamble og Langesund sparebank fra sitt lokale i Strandgata til et nytt lokale bygget der det tidligere hadde ligget to idylliske dammer, Hekkelsmyr og Bergedammen. På samme tid flyttet også Samvirkelaget til samme område. Bamble-politikerne ønsket å utvikle "bruhodeområdet" ved Breviksbrua. Brotorvet kjøpesenter ble bygd og senere utvidet. Senteret er pr. november 2012 på 34 000 kvadratmeter og har 85 virksomheter. Kjøpesenteret ligger rett ovenfor den gamle trehusbebyggelsen i Stathelle.
Hansen & Arntzen Co AS i Ekstrand ble etablert i 1929. Det er en familiebedrift. Bedriften er viden kjent for sine betydelige reparasjons-og restaureringsoppdrag. Mange kjente skip har blitt restaurert der, blant annet KS «Norge» og DS «Turisten».
Skoler
På Grasmyr finner man Bamble VGS og Grasmyr ungdomsskole. En annen utdanningsinstitusjon finner man på Gjermundsholmen (Croftholmen) på nedre Stathelle, her holder Croftholmen VGS for yrkesfag til. Stathelle barneskole ligger i området Kjellestad. Stathelle barneskole er en av landets største barneskoler. Noen grunnskoleelever fra Stathelles er elever ved International School Telemark, som ligger ca. 10 minutter unna, på Hovet i Porsgrunn kommune.På Rugtvedt,ca 2 km unna,ligger Rugtvedt barne- og ungdomsskole. Bamble hovedbibliotek ligger også på Stathelle.
The Final Close-Up
The Final Close-Up er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Walter Edwards.
Handling
Når den fattige kontoristen Nora Nolan, besvimer av varmen, får hun beskjed om å ta en ferie. Reporter Jimmie Norton, sønn av en millionær, er vitne til hendelsen og sender henne en anonym sjekk på 200 dollar. Nora bor ved et fasjonabelt hotell langs kysten, hvor Jimmie tilfeldigvis arbeider for hotellets baseball-lag etter at han hadde fått sparken fra avisen.
Men Jimmie blir kalt hjem akkurat i det Nora blir anklaget for å ha stjålet fra badehusene. Etter oppdager Emily Westervelt-Moore, som også begjærer Jimmie, som planter bevis på rommet hennes. Men Noras penger blir også stjålet, og hun blir tvunget til å vaske opp ved hotellet for å betale regningen sin. Når hun overhører en plan om å rane et stort pengeskap ved hotellet, fanger Nora den virkelige tyven: Lloyd Gregory.
Trygve Hoff (album)
Trygve Hoff er et musikkalbum av Trygve Hoff, utgitt i 1994 i regi av Televerket.
MASWings
MASwigns Sdn.Bhd. er et Malaysisk flyselskap. Det startet opp som regional-flyselskap på øya Borneo, etter at Malaysia Airlines sluttet å fly små regional-ruter. Flyselskapet tok over flåten til det tidligere Malaysiske lavpris-flyselskapet FlyAsianExpress(FAX). De opererer bare på Borneo, ettersom det andre flyselskapet eid av Malaysia Airlines; lavpris-flyselskapet Firefly flyr regional ruter med ATR 72 fly på Halvøya, eller også kjent som Fastlandet av Malaysia.
Flåte
MASWings' flåte består av følgende fly:(Målt 26.04.2010)
Aleksander Čeferin
Aleksander Čeferin (født 13. oktober 1967 i Ljubljana) er en slovensk jurist og fotballfunksjonær. Han ble i 2016 valgt som president i UEFA, og gjenvalgt i 2019. Han var visepresident i UEFA fra 2011 til 2016.
Bjørn Gunnar Braathen
Bjørn Gunnar Braathen (født 25. september 1924 i Oslo, død 31. desember 2003 ) var en norsk skipsreder og luftfartsmann som var en sentral person innenfor oppbygningen av norsk luftfart. Han var sønn av Ludvig G. Braathen og var ansatt hos Ludv. G. Braathens Rederi A/S i perioden 1952 til 1985. Fra 1977 til 1989 var han også administrerende direktør i flyselskapet Braathens S.A.F.E, og fra 1992 var han styreformann i samme selskap.
I 1989 var Braathen en av initiativtagerne bak opprettelsen av Norsk Jetmotor, som senere ble til GKN Aerospace Norway. Samme år stiftet han også helikopterselskapet Braathens Helikopter, som hadde hovedbase ved Stavanger lufthavn, Sola.
Han og kona var i 2001 hovedpersoner i en episode av TV-serien Herskapelig med Toppen Bech, fordi de hadde kjøpt et gods på øya Mols i Danmark som het Smedegaard.
Han mottok St. Olavs Orden og Orden del Mérito Civil.
Zanjan (provins)
Zanjan (persisk: استان زنجان Ostān-e Zanjān, azeri: Zəncan ostanı) er en av de trettien provinsene i Iran. Provinsens areal er 21 773 km². I 2016 hadde provinsen 1 057 461 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Zanjan.
Moddi
Bakgrunn
Pål Moddi Lue vokste opp på øya Senja i Troms i en musikalsk familie. Som ung viste han et spesielt engasjement for miljøvern, en interesse som også skulle ha innvirkning på hans musikalske karriere. På videregående var Lue leder for den lokale avdelingen av Natur og Ungdom. «De første sangene jeg skrev, var spede forsøk på å gi en stemme til den stemmeløse naturen,» har Moddi senere forklart om motivasjonen til å begynne med musikk.
Musikk
Den første utgivelsen under navnet Moddi ble spilt inn i 2007 og gitt ut i 20 hjemmetrykkede eksemplarer. Siden fulgte debutalbumet Floriography inneholdende sanger skrevet under Lues periode i Natur og ungdom. Samtidig kom singelen «Togsang» ut på samlealbumet Hjertestups, og ble liggende på toppen av P1s radiolister i over tre måneder.
Det internasjonale gjennombruddet kom i 2013. Med singelen «House by the Sea» dreide Moddi seg mot mer radiovennlig popmusikk, og turnerte i en rekke land i Europa, Asia og Latin-Amerika. Samme høst kom det norskspråklige albumet Kæm va du?. For albumet vant han Spellemannprisen 2013 i klassen vise, og var nominert i ytterligere tre klasser for samme album og albumet Set the House on Fire.
I 2016 ga Moddi ut albumet Unsongs, hvor han tonesatte og nytolket forbudte og sensurerte låter fra tolv forskjellige land. Blant sporene på albumet var russiske Pussy Riot, britiske Kate Bush og norsk-samiske Mari Boine. Oktober 2017 ga Moddi ut en bok hvor han skildret flere forsøk på å sensurere albumet, både av russiske og libanesiske myndigheter og hos den britiske allmennkringkasteren BBC.
I 2019 tok han Lillebjørn Nilsens plass i ensemblet På stengrunn, som på albumet På gjensyn igjen satt melodier til arbeiderdikteren Rudolf Nilsens tekster.
I 2022 ga Moddi ut albumet Bråtebrann etter å ha flyttet hjem til barndomsøya Senja, et album omtalt av Aftenposten som «et bittersøtt kjærlighetsbrev til livet i nord». For albumet fikk han sin andre Spellemannpris i klassen viser og visepop under Spellemannprisen 2022.
Samfunnsengasjement
Moddi er kjent for sitt sterke samfunnsengasjement. I januar 2010 takket han nei til nominasjon til Statoil-stipendet på 800,000 kroner, og begrunnet det med sitt klimaengasjement.
I 2014 avlyste han sin planlagte konsert i israelske Tel Aviv. «Jeg frykter at en boikott av Israel er det eneste som kan tvinge frem en sammenheng mellom ord og handling», skrev han da han kunngjorde avlysningen.
Da Moddi i 2016 ga ut singelen «Punk Prayer» med tekst av russiske Pussy Riot, gjorde han det ved å spille inn musikkvideo ved Kong Oscar IIs kapell, like ved den russiske grensen. Noen måneder senere ble han presset til å droppe samme sang fra sin konsert i Kirkenes av frykt for konsekvensene det kunne få for de russiske musikerne som deltok på konserten.
Under koronanedstengingene i 2020 arrangerte Moddi i samarbeid med Kirkens Nødhjelp en digital innsamlingsaksjon for mennesker uten tilgang til vann, i form av en strømmekonsert filmet med mobiltelefon. I løpet av tre kvarter hadde innsamlingsaksjonen fått inn over 300 000 kroner.
Utdanning
Pål Moddi Lue har en mastergrad fra Senter for utvikling og miljø ved Universitetet i Oslo. I sin mastergradsavhandling «Visions through the smelting furnace» studerte han Finnfjord smelteverks forsøk på bli verdens første karbonnøytrale produsent av ferrosilisium.
Odd Fossland
Han vant to NM-gull og to NM-sølv i perioden 1987–1990.
Fossland ble rangert som nummer 356 på listen over de tusen beste idrettsutøverne i Trøndelag i avisa Nidaros sin kåring i 2022.
Teheran (provins)
Teheran (persisk: استان تهران‎ Ostān-e Tehrān) er en av de trettien provinsene i Iran. Provinsens areal er 13 692 km². I 2016 hadde Teheran 13 267 637 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Teheran.
Snøkanon
En snøkanon er en maskin som brukes til å lage «kunstig» snø. Kunstig snø er egentlig feil uttrykk, et mer presist uttrykk er menneskelaget snø. Teknikken baserer seg på små vannpartikler og trykkluft som forstøver vannet som så fryser og blir til snøpartikler. Snøkanoner brukes ofte i skibakker for å forlenge skisesongen. Snøen som produseres skiller seg fra naturlig snø ved at det ikke formes krystaller, men heller små ispartikler.
Partiklene som en snøkanon produserer er ikke runde og fine som vanlig snø, men det er 2-3 spisse ispinner satt sammen. Dette skyldes at den snøen som kommer fra himmelen har lengre tid på seg til å samle flere vannmolekyler, enn den snøen som kommer fra snøkanonene.
Langesund
Langesund er en by i Bamble kommune i Vestfold og Telemark fylke. Langesund ligger ved Skagerrak, på vestsiden av innseilingen til Frierfjorden. Langesund ligger på ei halvøy og har cirka 5500 innbyggere. Langesund er det administrative sentrum i Bamble kommune.
Langesund kommune
Langesund er også navn på en tidligere kommune i Telemark. Bykommunen Langesund ble opprettet i 1837 etter at stedet hadde vært ladested fra 1765. I 1964 ble kommunene Langesund og Stathelle slått sammen med Bamble kommune.
Historikk og næringsliv
Historisk sett er Langesund en by med lange maritime tradisjoner og var tidlig en av Norges viktigste byer innen skipsfart.
Tollstedet Langesund ble nedlagt i 1962.
Byens maritime tradisjoner har gitt opphav til flere bedrifter som har utviklet metoder for å beskytte sjøgående fartøyer og sjøinstallasjoner mot korrosjon, blant annet gjennom katodisk teknologi. To slike bedrifter er Skarpenord AS og Cathwell. Det lages også lystbåter i Langesund; snekka Skager 660 bygges i sin helhet på verftet ved Langesund.
Fra 2006 til 2008 drev selskapet Kystlink passasjertrafikk med fergene MS «Pride of Telemark» og MS «Fantaasia» fra Langesund til Hirtshals i Danmark og til Strömstad i Sverige.
Fra juli 2013 drev Fjordline passasjertrafikk mellom Langesund og Hirtshals i Danmark med MS Stavangerfjord og MS Bergensfjord. I 2023 ble ruten til Langesund nedlagt og erstattet med anløp til Kristiansand.
Sommerbyen
Langesund yrer av folkeliv fra mai til august. Konserter og festivaler preger bybildet. Hver sommer arrangeres det blant annet fiskefestival og shantyfestival. Bob Dylan og a-ha spilte på Wrightegaarden, byens kulturhus og konsertscene, i 2001. Også andre kjente artister som Leonard Cohen, Little Richard, B.B. King, Turboneger, TOTO og Elton John har spilt i Langesund. Postgirobygget spiller hver sommer på Wrightegaarden, og har laget sangen Sommer på jorda om sommerbyen Langesund.
Zinho Vanheusden
Zinho Vanheusden (født 29. juli 1999) er en belgisk fotballspiller som spiller for den nederlandske klubben, på lån fra den italienske klubben FC Internazionale Milano.
Ines Diers
Ines Diers (født 2. november 1963 i Rochlitz) er en tidligere østtysk svømmer som under sommer-OL 1980, i Moskva, vant fem medaljer. Hun tok gullmedalje på 400 m og 4x100 m frisvømming, sølvmedalje på 200 m og 800 m frisvømming, og bronsemedalje på 100 m frisvømming. I tillegg har hun en gullmedalje på 400 m frisvømming fra EM i 1981.
Anthony Buckeridge
Anthony Malcolm Buckeridge (født 20. juni 1912 i London, død 28. juni 2004) var en britisk forfatter, kjent for sine seriebøker for barn og ungdom om Jennings og Rex Milligan. Buckeridge ble belønnet med Order of the British Empire i 2003. Jennings er kjent på norsk som Stompa og på fransk som Bennett.
Liv
Buckeridge ble født i London, men da hans far, en bankmann, ble drept i den første verdenskrig, flyttet han sammen med moren til Ross-on-Wye for å bo med besteforeldrene. Etter krigen flyttet de tilbake til London. Et stipend fra Bank Clerks' Orphanage gjorde det mulig for hans mor å sende ham til kostskolen Seaford College i Sussex. Hans erfaringer her ble benyttet i hans senere forfatterskap. I 1930 begynte Buckeridge arbeide i sin avdøde fars bank, men sluttet etter hvert. Han var skuespiller for en tid, blant annet har han en liten, ukreditert rolle i Anthony Asquiths film Tell England (1931).
Etter å ha giftet seg med sin første hustru, Sylvia Brown, begynte han studere på University College London, hvor han var involvert i sosialistiske og antikrigsgrupper, og ble senere aktiv i Kampanjen for kjernefysisk nedrusting. Han tok ingen akademisk grad etter å ha strøket i latin. Med en ung familie å understøtte ble han lærer i Suffolk og Northamptonshire, tok som ga ham ytterligere erfaring for senere bøker. Under den andre verdenskrig ble han utkalt som brannmann, skrev i denne tiden et par skuespill før han vendte tilbake til lærer i Ramsgate.
I 1962 møtte han sin andre hustru, Eileen Selby, og bosatte seg i nærheten av Lewes. Han fortsatte å skrive og deltok i lokalt amatørteaterliv. Han døde i 2004 etter en tids sykdom, og ble overlevd av sin andre hustru og tre barn, to av dem fra første ekteskap. Han rakk å skrive en kort selvbiografi, While I Remember, som kom i 1999.
Forfatterskap
Serien med Jennings er en rekke humoristiske romaner for barn og ungdom. Det er 25 totalt sett. Den første, Jennings Goes to School, kom i 1950, og nye titler kom jevnlig fram til midten av 1970-tallet. Den siste, Jennings at Large, kom i 1977 og er den eneste hvor hovedfiguren ikke er på skolen, men i sommerferien. Det kom to til på begynnelsen av 1990-tallet, Jennings Again i 1991 og That's Jennings i 1994.
Romanene om Jennings fulgte et format med tre betydelige sidehandlinger fordelt på 16 kapitler. De tidligste bøkene var avledet fra et populært hørespill på BBC radio på «Children's Hour». Alle de 62 originale hørespillene har også blitt utgitt i 10 bind ført i pennen av David Schutte fra 1999 og fram til 2004.
Rex Milligan er en tilsvarende figur som Jennings, og handler om en skolegutt med handling fra en gang rundt 1950. Skolen han går på er en ungdomsskole i nordlige London. I motsetningen til fortellingene om Jennings, er denne serien fortalt i første person. Det kom ut fem bøker til sammen. Den siste boken er samling med 16 fortellinger som ført ble utgitt i tegneserien Eagle.
Sykkeldekk
Den vanligste type sykkeldekk er pneumatiske versjoner for felger laget for bruk med slanger. På 2000-tallet opplevde pneumatiske (luftfylte) slangeløse dekk større utbredelse. Mindre vanlige er gjennomgående gummidekk uten mulighet for luftpåfyll.
Apohele-astereoide
Apohele-asteroidene er en underkategori av Aten-asteroidene. De har hele sin omløpsbane innenfor jordens. Det betyr at asteroidens aphelium maksimalt kan være 0,98 AU fra Solen.
Det var David Tholen som foreslo navnet før noen slik asteroide hadde blitt bekreftet. 163693 Atira var den første som ble oppdaget i 2003 av LINEAR. Navnet kommer fra det hawaiiske ordet for omløpsbane som trolig ble valgt for sin likhet med ordet aphelium. Navnevalget er kontroversielt da kategorier normalt navngis etter den første oppdagede, som 2062 Aten og Aten-asteroidene.
Det er svært vanskelig å oppdage disse asteroidene ettersom de kun er synlige på jordens dagside, oftest i retning mot solen.
Brazos (elv)
Brazos, opprinnelig kalt Rio de los Brazos de Dios av spanske conquistadorer, er den 11. lengste elva i USA.
Beskrivelse
Den er 2 060 km lang, fra kildeelva Blackwater Draw i Curry County i New Mexico til munningen i Mexicogulfen. Nedbørfeltet dekker et område på 116 000 km². Elva renner i sørøstlig retning gjennom Texas.
Navn
Navnet på elven er tatt fra det spanske uttrykk «Los brazos de Dios» (Guds armer), og det er flere hypoteser om hvordan dette kom til å bli anvendt om elven. Alle knytter på en eller annen måte an til folk som i 1842 kom til elven etter en lenge tid uten drikkevann, kanskje etter å kha krysset det tørre ørkenligende området Llano Estacado.
Demninger
Nord for byen Waco er Brazos oppdemmet tre steder for hydroelektisk strømforsyning; der dannes innsjøene Possum Kingdom Lake, Lake Granbury og Lake Whitney.
José Luis Fernández
José Luis Fernández (født 26. oktober 1987) er en argentinsk fotballspiller som spiller for Club Atlético Nueva Chicago.
Inserat
Inserat (fra latin: inseratur, «kan rykkes inn») er en innsendt kortere artikkel eller notis i avis. De tidligste norske aviser på 1800-tallet besto hovedsakelig av innsendte inserater og avertissement.
José Luis Fernández
Fernández har tidligere spilt for flere toppklubber i Argentina og Portugal, blant disse Benfica. Han har også spilt landslagsfotball for Argentina.
Haiti under Panamerikanske leker 1951
Haiti under Panamerikanske leker 1951. Haiti deltok i de første Panamerikanske leker som ble arrangert i Buenos Aires mellom 25. februar og 3. mars 1951. Haiti kom på syttendeplass med en bronsemedalje.
Anne-Grethe Leine Bientie
Anne Grethe Leine Bientie (født 2. juli 1954) er en norsk forfatter og salmedikter. Hun har jobbet mye med sørsamisk kirkeliv og skrevet bøker og salmer på sørsamisk. Hun er gift med presten og salmedikteren Bierna Bientie.
Anne-Grethe Leine Bientie kommer opprinnelig fra Bærum og lærte seg sørsamisk som voksen. Hun har skrevet barnebøker og salmer på sørsamisk, og er representert med to salmer i Norsk salmebok 2013. Hennes siste bok kom i 2015 og er en bok på sørsamisk for utdeling i kirkens trosopplæringsarbeid.
Sammen med illustratør Meerke Laimi Thomasson Vekterli laget hun barneboka Joekoen sjïehteles ryöjnesjæjja i 2014. Boka ble i 2018 nominert til Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris.
Maria Amalia av De to Sicilier
Maria Amalia Teresa av De to Sicilier, (Maria Amalia av Bourbon), (fransk: Marie-Amelie), (født 26. april 1782, død 24. mars 1866), var en fransk dronning, gift med Ludvig Filip av Frankrike. Hun var dronning 1830-1848 og ble dermed Frankrikes siste dronning. Etter henne hadde imidlertid Eugénie av Frankrike samme posisjon, men da med tittelen keiserinne.
Biografi
Maria Amalia var datter av Maria Karolina av Østerrike og Ferdinand I av De to Sicilier. Hennes mor og hennes tante Marie Antoinette bestemte tidig at hun skulle gifte seg med sin fetter Louis Joseph (1781–1789) som var Frankrikes tronfølger.
Etter 1798-99 bodde hun på Sicilia hvor familien hadde flyttet. Hun ble gift med Ludvig Filip i Palermo i 1809 og paret levde de første årene på britiske bidrag. Permanent bosatt i Frankrike fra 1817.
Maria Amalia beskjeftiget seg aldri med politikk og egnet seg helt til familielivet. Hun var konservativ og sterkt religiøs. Etter revolusjonen i 1848 forlot hun Frankrike og bosatte seg i England.
Striononyma
Striononyma er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Radiologisk giftighet
Radioaktive stoff karakteriseres i tillegg til radiologisk giftighet blant annet ved halveringstid, stråletype og strålingsenergi. Den radiologiske giftigheten fremkommer som følge av disse karakteristikkene, hvordan stoffene tas opp i kroppen og hvordan de skilles ut.
Striononyma
Levevis
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.
Utbredelse
Slekten er kjent fra Filippinene.
Lisa Bremseth
Hun vant ett NM-gull, ett NM-sølv og fire NM-bronse i perioden 2000–2005.
Bremseth ble rangert som nummer 390 på listen over de tusen beste idrettsutøverne i Trøndelag i avisa Nidaros sin kåring i 2022.
Apollo-asteroide
Apollo-asteroidene er en kategori av jordnære asteroider som har fått navn etter den første oppdagede asteroiden i kategorien; 1862 Apollo, oppdaget av Karl Wilhelm Reinmuth. De krysser jordens omløpsbane, har en store halvakse til Solen på mer enn én AU og har sitt perihelium mindre enn 1,017 AU fra Solen. Noen av dem kommer svært nær jorden, og utgjør en potensiell trussel mot planeten. Den største kjente Apollo-asteroiden er 1866 Sisyphus som har en diameter på cirka 8 km.
Harry Martin Svabø
Harry Martin Svabø (født 22. januar 1937 i Ålesund) er en norsk lege og organisasjonsmann som blant annet har vært generalsekretær i Den norske lægeforening i to perioder, den første fra 1978 til 1988 mens den andre perioden gikk fra 1992 til 2001. Svabø har også vært formann i Akademikernes Fellesorganisasjon i perioden 1988 til 1992 samt styreleder i Seniorsaken fra 2006. Svabø ble gjenvalgt som styreleder i Seniorsaken våren 2009.
Norgesmesterskapet for brassband 1995
Norgesmesterskapet for brassband 1995, det 17. NM for brassband ble arrangert 10.- og 11. februar 1995 i Grieghallen, Bergen.
Norgesmesterskapet 1995 ble vunnet av Manger Musikklag (dirigent David King).
Resultat og musikk
Elitedivisjon
Pliktverk i elitedivisjonen i 1995 var King's Messenger av George Lloyd. Dommere var Frøydis Ree Wekre, Herbert Møller og Frank Renton.
1. divisjon Sagvåg Musikklag vant 1. divisjon - pliktverk Three Figures (Herbert Howells); dommere var Nils Eivind Nikolaisen og Karl Ole Midtbø.
2. divisjon Oster Brass vant 2. divisjon - pliktverk Variations on a Chord (Jan de Haan); dommere var Michael Antrobus og Jens Torolf Larsen.
3. divisjon Alexander Brassband vant 3. divisjon - selvvalgt program Music from Kantara (Kenneth Downie); dommere var Johannes Mangersnes og John Brakstad.
Stavanger bibliotek
Stavanger bibliotek, som siden 1987 har en beliggenhet på Arneageren i Stavanger sentrum, er et av landets største bibliotek, grunnlagt i 1885.
Biblioteket noterte i 2005 et utlånsvolum på 694 454 (dvs. 6,1 per innbygger), noe ned fra nivået i 1996 som var 806 669 (7,7 per innbygger).
Hele 934 000 personer besøkte biblioteket i 2003.
Stavanger bibliotek inngår i det kommunale foretaket Sølvberget, Stavanger bibliotek og kulturhus.
Nadia Mielke-Offendal
Nadia Mielke-Offendal (født Offendal; 22. oktober 1994 i Gentofte) er en dansk håndballspiller, som spiller for den danske klubben og det danske kvinnelandslaget.
Hun ble tatt ut i bruttotroppen til det danske kvinnelandslaget foran Håndball-VM 2013, men var ikke blant de 16 utvalgte. Fem år senere fikk hun sin mesterskapsdebut under Håndball-EM 2018.
Carl Sagan
Carl Edward Sagan (født 9. november 1934, død 20. desember 1996) var en amerikansk astronom, kosmolog, astrofysiker, astrobiolog, forfatter og vitenskapsformidler. For mange er han best kjent som vitenskapspopulariserer fra flere TV-serier og bøker. Han var en pioner innen eksobiologi, og var en talsmann for leting etter utenomjordisk liv.
I løpet av sitt liv publiserte Sagan over 600 vitenskapelige artikler, og var forfatter, medforfatter eller redaktør av over 20 bøker. Han jobbet for å fremme skeptisk tenking, humanisme og den vitenskapelige metode.
Han er verdensberømt for sine populærvitenskapelige bøker, og som medforfatter av TV-serien Cosmos. Cosmos var det mest sette program på den amerikanske allmennkringkastingskanalen PBS, og en tilhørende bok ble utgitt. Han skrev også science fiction-romanen Contact, som filmen av samme navn fra 1997 med Jodie Foster i hovedrollen var basert på.
Sagan brukte og hadde et engasjert forhold til cannabis. I 1971, under pseudonymet «Mr. X», skrev han et essay om å røyke cannabis i boken «Marihuana Reconsidered». Her forklarte han at cannabis har inspirert noe av hans arbeid og forsterket sensuelle og intellektuelle opplevelser. Etter Sagans død avslørte hans venn Lester Grinspoon Mr. Xs virkelige identitet til Sagans biograf. Videre har hans kone Ann Druyan engasjert seg i styret til NORML, en organisasjon som kjemper for legalisering av cannabis.
Han var professor i astronomi ved Cornell University i brorparten av sin karrière. Han var gift tre ganger og hadde fem barn.
Sagan døde av lungebetennelse 20. desember 1996, 62 år gammel.
Wolfgang Kindl
Wolfgang Kindl (født 18. april 1988 i Innsbruck, Østerrike) er en østerriksk aker som har konkurrert siden 2007. Han tok en sølvmedalje under EM i aking i 2010 i Sigulda i Latvia der han deltok i singelkonkurransen. Han representerte Østerrike i vinter-OL 2010, noe som var hans første olympiade.
I vinter-OL 2022 i Beijing tok han sølv i singel og sølv i stafett.
Eugen Habermann
Eugen Habermann (1884–1944) var en estisk arkitekt.
Tidlige år
Eugen Habermann studerte ved det polytekniske instituttet i Riga fra 1902 til 1905, og fra 1906 til 1909 ved det tekniske universitetet i Dresden. Fra 1909 til 1912 arbeidet han i Dresden, 1910–11 i Liepāja og fra 1913 i Tallinn.
I 1913 ledet Habermann byggingen av konsert- og operahuset Rahvusooper Estonia. Fra 1914 til 1923 arbeidet han som Tallinns byarkitekt. I tillegg hadde han fra 1922 til 1932 en ledende stilling i tilknytning til sitt fag i det estiske innenriksdepartementet. 1922–32 var Habermann også leder for det estiske arkitektforbundet, Eesti Arhitektide Ühing.
Arkitekt i Tallinn
Eugen Habermann har etterlatt seg tallrike arkitektoniske spor rundt om i Tallinn. Mellom 1917 og 1920 hadde han stor innflytelse på utformingen av arkitekturen i byen. Sammen med Herbert Voldemar Johanson tegnet han bygget til den estiske nasjonalforsamlingen, Riigikogu. Det ble det første representative bygget til den nye estiske staten. Bygningen ble formet etter to ulike stilretninger: sen jugendstilen fra 1920-årene på yttersiden og ekspresjonismen på innsiden. Det er det eneste parlamentsbygget i verden som er formet etter ekspresjonistisk stil. I andre halvdel av 1920-årene ble Habermanns stil mer funksjonalistisk.
Gurbanguly Berdimuhamedow
Gurbanguly Mälikgulyýewiç Berdimuhamedow (også skrevet Berdymukhammedov etter transkripsjon fra russisk: (eller ) ; født 29. juni 1957) er en turkmensk politiker. Han var Turkmenistans president fra 2006 til 2022. Han ble fungerende president 21. desember 2006, etter Saparmurat Nijazovs død. 14. februar 2007 ble han erklært president etter å ha vunnet presidentvalget tre dager tidligere med 89 % av stemmene. Hans sønn Serdar Berdimuhamedow overtok som president 19. mars 2022 etter han vant et presidentvalg 12. mars 2022.
Oppvekst
Han ble født i Badbarad i regionen Gökdepe Etrap i Ahal sør i Sovjetunionen, dagens Turkmenistan.
Politisk karriere
Berdimuhamedow var tidligere president Saparmurat Nijazovs personlige tannlege, og presidenten gav ham stillingen som landet helseminister i 1997. Blant oppgavene Berdimuhamedow ble satt til å utføre, var å stenge alle sykehusene utenfor hovedstaden. Denne og andre helsereformer bærer mye av skylden for helseproblemene landet sliter med, med en gjennomsnittlig forventet levealder på bare 58 for menn og 65 år for kvinner.
Som president
Etter Nijazovs død var det etter konstitusjonen folkerådets formann Öwezgeldi Ataýev som skulle overta posten som Turkmenistans president, men han ble satt under etterforskning for kriminelle aktiviteter, og Berdimuhamedow kunne overta midlertidig frem til valget som skulle avholdes i februar 2007. Dette valget hadde seks kandidater, men alle var fra Turkmenistans demokratiske parti som satt ved makten, og oppoisjonens kandidater fikk forbud mot å stille.
Berdimuhamedow uttalte at han ville fortsette Nijazovs politikk, men utvikle landet videre. Blant annet ville han gi innbyggerne ubegrenset tilgang til internett, bedre utdannelse og høyere pensjoner.
Ditlev Reventlow (1712–1783)
Ditlev Reventlow (født 28. oktober 1712, død 5. desember 1783) var dansk lensgreve, overkammerherre, overhoffmester og konseilminister. Reventlows begynte sin karriere hos dronning Sophie Magdalene, men senere ble han både overpresident i Altona og ambassadør i Paris.
Fra 1755 kom han til å stå for oppdragelsen av kronprins Christian VII.
Han ble avskjediget av Struensee i 1770 og ble ikke hentet tilbake etter hans fall.
Pyelonefritt
Pyelonefritt (Nyrebekkenbetennelse) er betennelse i nyrebekkenet og nyrevevet og kan føre til urosepsis, det vil si blodforgiftning som utgår fra nyreveiene.
African National Congress Youth League
Starten
ANCYL ble opprettet av Ashley Peter Mda, Nelson Mandela, Walter Sisulu og Oliver Tambo i 1944 og markerte fremveksten av en ny generasjon ledere. Den første lederen var Anton Lembede som formet organisasjons militante arbeid. Mandela skrev at Lembele hadde en «magnetisk personlighet som trodde på originale og ofte oppsiktsvekkende metoder» og «Som Lembede så jeg motgiften som militant afrikansk nasjonalisme». Lembede døde i 1947.
På slutten av 1940-tallet, hadde ungdomsorganisasjonen tatt kontroll over moderpartiet African National Congress. Organisasjonen oppfordret til sivil ulydighet og streik i protest mot de hundrevis av lovene knyttet til det nye apartheidsystemet. Disse protestene ble ofte møtt med makt av den sørafrikanske regjeringen. I 1950 ble 18 svarte drept under en merkering, mens demonstranter, inkludert Mandela ble fengslet og slått i deres motstand mot regjeringen.
Beate Klarsfeld
Beate Klarsfeld (født 13. februar 1939 i Berlin som Beate Auguste Künzel) er en tysk journalist.
Liv og virke
Hun var i en tid au pair i Paris og møtte der Serge Klarsfeld. Hun flyttet fra Tyskland i 1960 og er gift med den franske advokaten Serge Klarsfeld. Klarsfeld er av jødisk opphav og faren ble deportert til Auschwitz og drept i gasskammeret der.
Hun ble opprinnelig kjent for sitt engasjement for å oppsøke og forfølge nazister fra den andre verdenskrigen. Sammen med sin franske ektemann, Serge, fant hun frem til en rekke ettersøkte nazister, så som Kurt Lischka, Alois Brunner, Klaus Barbie, Ernst Ehlers, Kurt Asche og andre. Klarsfeld avslørte Maurice Papon som virket i Vichy-regimet.
Beate og Serge Klarsfeld begynte jakten på Barbie i 1971 da hun fikk vite at statsadvokaten i München ville henlegge saken mot Barbie. Henleggelsen var begrunnet i mangel på bevis og fordi det hadde gått lang tid. Ekteparet Klarsfeld samlet i løpet av noen dager materiale om Barbie og ga det til pressen. Avisen Progres i Lyon publisert 28. juli en stor artikkel som kritiserte statsadvokatens beslutning. Beate Klarsfeld begynte protestaksjon ved statsadvokatens kontor. Riksadvokaten i Bayern lovte at dersom Klarsfeld fant førstehånds vitner ville saken bli gjenopptatt, noe hun klarte. En tysker i Lima hadde gjenkjent Barbie, som da gikk under navnet Klaus Altmann, og sendt detaljene til Klarsfeld. Barbie ble utlevert til Frankrike i 1983.
Ekteparet lette etter Alois Brunner og fant han i Damaskus der han under navnet Georg Fischer arbeidet for Hafez al-Assad landets hersker.
I 1968 kom hun i medienes søkelys da hun offentlig klappet til forbundskansler Kurt Georg Kiesinger på grunn av hans nazistiske fortid.
I 1973 satte Serge Klarsfeld en pistol mot hodet på Kurt Lischka (som hadde gestaposjef med ansvar for jødesaker i det okkuperte Frankrike) på gaten i Køln. Serge stakk tilbake til Frankrike og kontaktet vesttyske myndigheter med en melding om at dersom vesttysk påtalemakt ikke tok seg av Lischka ville han selv gjøre det. I stedet sendte vesttyske myndigheter ut arrestordre på ekteparet Klarsfeld.
Hans Petter Stubergh
Hans-Petter Stubergh (født 4. november 1954) er en norsk maler. Han hadde utsmykningsoppgaver under Vinter-OL 1994 på Lillehammer.
Han har mesteparten av sin utdannelse fra Danmark, han begynte på Kunsthøyskolen Holbæk i 1978, fortsatte på det Det Fynske Kunstakademi i perioden 1978 til 1980. Fra 1980 til 1985 studerte han på Kongelige Danske Kunstakademi i København.
I 1985 fikk han Norsk kulturråds stipend for utstyrsstøtte. Han ble innkjøpt av Nasjonalgalleriet i Oslo i 1990 og av Norsk kulturråd i 1991.
Han har vært åpen om sin ADHD. Våren 2006 ble han intervjuet av Aftenpostens A-Magasinet, der han blant annet snakket ut om ADHD-tilstandens positive sider og om hvordan disse positive egenskapene har påvirket hans kunstnerliv- og virke. Stuberghs malerier er preget av fargerikdom.
Statsflagg
Statsflagg er et flagg som brukes av et områdes statlige myndigheter. Det vaier gjerne ved statlige bygninger og føres av statlige, ikke-militære fartøyer.
I noen land, som eksempelvis USA, Frankrike eller Japan, benyttes nasjonalflagget uforandret også av statlige myndigheter, mens statsflagget i andre land skiller seg fra nasjonalflagget. Postverket og Tollvesenet har egne monogram med krone over i sine statsflagg. Ingen privatpersoner kan benytte seg av statflagget, unntatt medlemmer av Kongelig Norsk Seilforening som kan ha en hvit kvadrat i midten påført et kongelig monogram.
Statsflagget konstrueres på flere måter. I de nordiske land dannes statsflagget ved at nasjonalflagget gis splitt, som i Danmark og Island, eller splitt og tunge, som i Finland, Norge og Sverige. I andre europeiske land land er det vanlig at statsflagget viser landets riksvåpen, slik som i Tyskland, Østerrike, Belgia og en rekke andre land.
Norges statsflagg
Norges stats- og orlogsflagg har splitt og tunge, og har forholdet 16:27, mens nasjonalflagget har forholdet 8:11. Det norske statsflagget er identisk med orlogsflagget, men dette er ikke tilfelle i alle land.
Fra 1899 til 9. juni 1905 var heller ikke i Norge statsflagget identisk med orlogsflagget. Da unionsmerket «sildesalaten» ble tatt ut av handelsflagget, ble det samtidig skapte en ny type flagg til bruk på statens sivile skip og bygninger, hvor man siden 1844 hadde brukt orlogsflagget, som var et unionsflagg med splitt og tunge. Norske myndigheter kunne ikke fjerne unionsmerket fra orlogsflagget, siden dette etter Grunnloven skulle være et unionsflagg. Det nye statsflagget av 1899 var et «rent» splittflagg uten unionsmerke, altså identisk med det nåværende orlogsflagget.
To dager etter unionsoppløsningen 7. juni 1905 ble det «rene» orlogsflagget heist på landets marinefartøyer og festninger, og landets orlogsflagg og statsflagg var igjen identiske.
Norges geologiske undersøkelse
Norges geologiske undersøkelse (NGU) kartlegger Norges geologi og sprer kunnskap om den. NGU er en norsk statlig etat med ansvar for geologisk kartlegging og forskning.
Den geologiske kartleggingen som NGU gjør, kan du lese mer om på deres sider om geologiske kart, publikasjoner, nyheter og NGU-bloggen. Institusjonen ble opprettet i 1858, som en av de første i verden i sitt slag.
Etaten er underlagt Nærings- og fiskeridepartementet og har hovedkontor i Trondheim med avdelingskontor i Tromsø. NGUs Nasjonale borekjernelager ligger på Løkken i Orkland kommune og har et nasjonalt arkiv for geologisk prøvemateriale, med hovedvekt på borkjerner. NGU har som hovedoppgaver å samle, bearbeide og formidle kunnskap om de fysiske, kjemiske og mineralogiske egenskapene til landets berggrunn, løsmasser, mineralressurser og grunnvann.
Samfunnsoppdrag
Norges geologiske undersøkelse (NGU) skal bidra til økt verdiskaping gjennom å fremskaffe, bearbeide og formidle kunnskap om Norges geologiske ressurser på land og i havområder. NGU skal dekke samfunnets behov for geologisk basiskunnskap, bl.a. for næringsutvikling. Som forskingsbasert forvaltningsorgan er NGU også de andre departementenes faginstans i geofaglige spørsmål.
NGUs virksomhet skal føre til at Norges geologi og geologiske ressurser er kartlagt på en måte som gir kartdata av god oppløsning, kvalitet og bruksverdi. Geologisk kunnskap som NGU besitter, skal være lett tilgjengelig og kostnadsfri for bruk innenfor næringsutvikling, samferdsel, samfunnssikkerhet, miljøspørsmål og areal- og naturforvaltning.
NGUs visjon er «Geologi for samfunnet - kunnskap for framtida».
NGUs strategiske kjerneområder er smart datafangst, smart bearbeiding, smarte produkter og smart organisasjon.
Grunnleggelse og tidlig historie
Norges geologiske undersøkelse ble opprettet ved kongelig resolusjon den 6. februar 1858 på bakgrunn av den 31 år gamle bergkandidat Theodor Kjerulfs henvendelse til Departementet for det indre, hvor han mente staten burde bevilge «[...] de fornødne Midler til Iværksættelse af en geologisk Undersøgelse eller Opmåling af Norge». Stortinget hadde vedtatt dette den 24. september 1857. NGU er dermed en av de eldste institusjoner av sitt slag i verden. Sveriges geologiske undersøkelse ble opprettet nøyaktig en måned etter, 6. mars 1858.
Fra starten lå to overordnede mål til grunn for undersøkelsene og utgjorde en form for samfunnskontrakt: Gjennom kartleggingen av Norges berggrunn skulle bergkandidater og geologer på den ene siden bidra til ny kunnskap om geologiske forekomster, deres omfang og mulige nytteverdi og slik skape et godt beslutningsgrunnlag for dem som vurderte å utnytte naturressursene. Et økonomisk moderniseringsmotiv lå med andre ord til grunn for institusjonen. Utforskningen skulle på den andre siden styrke det vitenskapelige miljøet i landet og bidra til nye og mer systematiske oversikter over landets geologiske formasjoner og forekomster. Slik ble institusjonen også plassert i en kulturell sammenheng. Litteraturhistorikeren Gerhard Gran fastslo ved unionsoppløsningen i 1905 at landet var ukjent, «[...]men efterhånden har våre geologer, vore digtere og malere erobret bygd for bygd, slig at vi nå med rette kan sige at vi eier vårt land». NGU kan i så måte sies å ha deltatt i så vel industri- og kunnskapsutvikling som nasjonsbygging.
Grafologi
Grafologi er studiet av håndskrift og dens forbindelse med bevissthet og psykologiske trekk hos den skrivende.
Dels er grafologi en pseudovitenskap som betjener seg av de samme vage generaliseringene som astrologi. Hypotesen er at visse trekk ved håndskriften gjenspeiler personen, slik at en bakoverlutende skrift vil kunne symbolisere en sjenert eller svak person. Noen grafologer deler også håndskriften inn i tre nivåer og likestiller dem med en tolkning av Freuds tre nivåer Det'et, Jeg'et og Overjeg'et. En håndskrift med høye t-er, f-er og l-er vil således vise en høy grad av intellektualitet, mens lange g-er, y-er og j-er viser sterke krefter i det underbevisste. Det pseudovitenskapelige i dette ligger i 1) at føringene i grafologien er for vide og gir for uspesifikke tolkninger, 2) at det ikke finnes noen alment anerkjent teori om hvordan håndskriften skal kunne være et så fint instrument at den viset hva som foregår i hodet på den som skriver, 3) at grafologiske tolkninger enten er svært vanskelige å teste vitenskapelig eller, også, at grafologer setter opp ad hoc-hypoteser heller enn å ta til etterretning at teorien de holder fast ikke har vært mulig å bevise sannheten av.
Norges geologiske undersøkelse
Den første fasen
I den første fasen, fra 1858 til cirka 1890 var samfunnskontrakten sterk av flere årsaker. Theodor Kjerulf, som var født inn i en solid embetsmannsfamilie og dermed tilhørte den sosiale og politiske eliten i samfunnet, hadde sterke bånd til embetsstatens politikere og byråkrater. Som bestyrer for Den geologiske Undersøgelse som institusjon i dagligtale helst ble kalt, nøt han stor tillit hos myndighetene. Sammen med undersøkelsens første assistent, Tellef Dahll, og etter hvert den lille skaren av assistenter som brukte somrene til å kartlegge for NGU, oppfylte Kjerulf dessuten de to målene som institusjonen var satt til å fylle. Etter om lag tjue års arbeid var tre store kartverk ferdige. Det søndenfjeldske i målestokk 1:400 000, Trondheim stift i 1:800 000 og Det nordlige Norge i 1:1 000 000. Kartene med beskrivelser ga ny og verdifull kunnskap om fjellandet Norge og bekreftet at det var mulig å forene de vitenskapelige, økonomiske og kulturelle ambisjonene. Kartene var nyttige fordi de ga innsikt i hvor de mest fruktbare jordbruksarealene i Sør-Norge var. Forekomsten av kobbermalm, jernmalm, gull, kull og nikkel, som ble påvist og undersøkt av Dahll, var viktige for alle som kunne tenkes å utnytte dem. Takket være alle håndstykkene som kartleggerne samlet inn, hadde samlingene ved universitetets mineralkabinett også økt, og «[…] naaet en høiere Grad af Fuldstændighed».
De krevde at den kartleggingen som ble utført skulle fremme spesifikk næringsutvikling og utbygging av infrastruktur. Sentrale aktører i bergverksnæringen støttet politikernes krav og anklaget NGU for at geologene konsentrerte seg for mye om det som var faglig mest interessant i stedet for å bruke kreftene på det næringslivet ønsket svar på. Politisk sett var altså NGU mer presset enn før. Det rammet særlig Hans H. Reusch som overtok som bestyrer da Theodor Kjerulf døde i 1888. Den nye bestyreren hadde langt fra like sterke allierte i byråkratiet og blant politikerne som forgjengeren og dette bidro antakelig også til å svekke samfunnskontrakten.
Reusch måtte altså argumentere tydeligere for NGUs funksjon og nytteverdig og stadig overbevise politikerne om at NGU trengtes. Han måtte dessuten slite hardt for å få politikerne til å bevilge nok penger til geologisk kartlegging. Men helt i stampe stod det ikke og i løpet av de drøye 30 årene Hans Reusch ledet NGU satte han sitt merke på institusjonen. Da han gikk av i 1921 var staben på ti personer, og den var delt i to jevnstilte avdelinger: kartavdelingen og den praktiske avdelingen, hver med tre statsgeologer. I tillegg kom, foruten bestyreren, én assistentgeolog, én kontordame som samtidig var karttegner og ett bud. De nye stukkungene gjorde det enklere å rekke over mange av de oppgavene NGU hadde, men sammenlignet med den finske og svenske geologiske undersøkelsen var den norske kartleggingsinstitusjonen fremdeles liten. Den finske geologiske undersøkelsen hadde 20 medarbeidere i 1921, den svenske om lag 60 fast ansatte og 20 feltassistenter, eller «extrageologer». Reusch hadde også kjempet seg til et større budsjett, selv om det tok lang tid å få gjennomslag for det. Det ga større armslag og muligheter til å utgi flere avhandlinger og kartlegge flere nyttige forekomster. Nesten alle NGUs publikasjoner ble fra 1891 trykket i undersøkelsens egen skriftserie, NGUs skrifter, og den hadde i 1921 kommet ut med 86 nummer.
NGU var i denne perioden representert på Jubileumsutstillingen i 1914 med flere av sine kartverk. Bergverksindustrien hadde sin egen avdeling under hundreårsfeiringen av 1814 og Norges Grunnlov, og NGU presenterte både oversiktskart, detaljkart og steinprøver. På kartene var forskjellige formasjoner og bergarter inntegnet med bestemte farger, hvor lys rød gjerne representerte grunnfjell, grønt representerte tidsepoken silur og blått representerte kalkstein. NGU ble tildelt diplom «[...] med takk for verdifuld deltagelse i utstillingen», som i dag henger i biblioteket ved NGUs hovedkontor.
Institusjonell konkurranse
NGU levde altså delvis opp til sine vitenskapelige og praktiske oppgaver. Men samfunnskontrakten var fremdeles svak, og politikerne kritiserte med jevne mellomrom NGU for at kartleggingen gav for få direkte praktiske og nyttige resultater. En ny institusjon, Statens råstofflaboratorium utfordret etter hvert NGU på dette feltet. Det ble etablert under Statens råstoffkomité i 1917, under ledelse av Victor Goldschmidt og Carl Bugge. Fra 1934 gjorde Geofysisk Malmleting det samme. De tre institusjonene levde lenge side om side og uten særlig innblanding fra myndighetenes side. NGUs budsjetter ble riktignok ikke økt, men den faglige virksomheten ble utvidet til også å omfatte geologiske undersøkelser knyttet til utbyggingen av vannkraft, veier og vannforsyning. Etter andre verdenskrig kom institusjonen imidlertid under press. Det geovitenskapelige miljøet ved universitetene og personer knyttet til det Norges Teknisk-Naturvitenskapelige Forskningsråd (NTNF) etterlyste en institusjonell reorganisering av landets geologiske utforskning og de kritiserte NGU for at arbeidsfeltet i for sterk grad var blitt innsnevret til geologisk kartlegging. NGU fylte etter deres mening ikke lenger rollen som den sentrale geologiske institusjonen i Norge og var kun i navnet en nasjonal geologisk undersøkelse. Myndighetene presset også på og i Arbeiderpartiets visjoner om storstilt industrireisning og modernisering av Norge, spilte bergverksindustrien og smelteverksindustrien nøkkelroller. En økning av utvinning og bearbeiding av norsk malm ble et viktig statsanliggende og førte til at Stortinget bevilget betydelige ekstraordinære midler øremerket malmleting, hvorav en del fant veien til NGU. Spørsmålet om NGUs rolle i den geologiske utforskningen av Norge, og innenfor malmletingen spesielt, utløste en opphetet strid hvor NGU kom under press fra flere kanter. Under konflikten ble samfunnskontrakten mellom NGU og staten ble satt på prøve. Striden fikk sin endelige avklaring først med Stortingets vedtak om å flytte NGU til Trondheim, og ved at NGU, Geofysisk malmleting og Statens Råstofflaboratorium ble slått sammen til en institusjon. Ambisjonen om å styrke malmletingen var den viktigste begrunnelsen for å flytte NGU, men beslutningen ble fattet til tross for massiv motstand fra NGU og det geologiske fagmiljøet i Norge.
Høsten 1961 ble en milepæl nådd da NGU flyttet inn i et stort nybygg på Østmarkneset på Lade i Trondheim. I de drøye hundre årene før dette hadde institusjonen hatt tilhold i skiftende og ofte lite egnede lokaler, blant annet i Petersborgkomplekset, også kjent som Victoria terrasse. Fra 1. januar 1962 ble NGU, Geofysisk malmleting og Statens Råstofflaboratorium slått sammen til én institusjon under navnet Norges geologiske undersøkelse. Sammenslåingen markerte en ny epoke i NGUs historie. Etter over hundre års virksomhet ble det gamle NGU omdannet til en geologisk avdeling ved et nytt NGU. Geofysisk Malmleting og Statens Råstofflaboratorium ble reorganisert til henholdsvis geofysisk og kjemisk avdeling. Ut av dette kom et tre ganger så stort NGU, og med et langt bredere virkefelt enn tidligere. Den nye institusjonen ble samtidig en institusjon preget av større motsetninger. Samlokalisering førte ikke til samorganisering. De tre avdelingene forvaltet til dels ulike kunnskapstradisjoner, de var preget av forskjellige kulturer og de var ledet av sterke personligheter. De hadde dessuten tilhold i ulike bygg, og alle disse faktorene bidro til å opprettholde de gamle institusjonsgrensene.