cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Konstantin XI Palaiologos
Keiser
Etter brorens død ble han keiser i 1448, og kronet allerede i despotatshovedstaden Mistra, for å komme eventuelle innsigelser i forkjøpet. Men uansett var rikets undergang på dette tidspunkt så godt som beseglet.
De osmanske tyrkere under sultan Mehmed II hadde allerede inntatt nesten hele Lilleasia. Bare et lite område rundt Konstantinopel og en smal landstripe langs den østlige svartehavskysten var det som gjenstod av Det bysantinske rike. Sultanen tilbød keiseren herredømmet over Morea, noe han avviste.
I 1452 begynte den osmanske hær med forberedelsene til en beleiring av Konstantinopel. Den begynte den 2. april 1453. Den 29. mai 1453 forberedte keiseren seg på det avgjørende slag, sammen med sine østromerske soldater og fem hundre soldater fra republikken Genova som var kommet som forsterkning på skip og var blitt begeistret mottatt av bysantinerne.
En liten sideport (Kerkaporta ved Blachernae), som ikke var skikkelig sperret og muligens var blitt blokkert ved kanonbeskytningen, vat blitt oversett av forsvarerne, og dermed fikk angriperne innpass. Keiser Konstantin XI ble sett heroisk kjempende ved hovedstadens porter; hans lik ble imidlertid ikke funnet etterpå. En rekke myter og legender vokste frem, som den at erobreren Mehmed II lot hver falne kropp vaske og undersøke, til man til slutt angivelig fant keiseren (han hadde avlagt alle sine identifiserende klær og kjennemerker, unntatt purputskoene, som han glemte). Hva som så skal ha skjedd med ham er uklart.
Konstantins død og erobringen av Konstantinopel betød at Det bysantinske rike og det siste kristne bolverk mot osmanene var falt. Ved Svartehavet i Lilleasia eksisterte nok fortsatt det lille keiserriket Trapezunt, som var kristent og bysantinsk preget. Men i 1461 ble også dette erobret av osmanene, og det avsluttet helt det kristne herredømme i Lilleasia.
Nikita Nikitin
Nikita Nikitin (født 16. juni 1986) er en russisk ishockeyspiller.
Getzen
Blåbærgetzen (Heidelbeergetzen) inneholder, til forskjell fra kjernemelksgetzen, ikke poteter. Det er en eggekake med mel, eggeplomme, melk, salt og eventuelt sukker. Røren dekkes med blåbær (friske eller syltede) og stekes i ovn eller i Getzenpanne. Blåbærgetzen blir servert med sukker og kanel. En annen variant er Mehlgetzen, der flesketerninger brukes i stedet for blåbær. I Semmelgetzen brukes ristet brødterninger i stedet for mel.
Nikita Nikitin
Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han kom på 5.-plass med det russiske laget.
Lublinunionen
Lublinunionen ble undertegnet 1. juli 1569 i byen Lublin. Unionstraktaten forente kongedømmet Polen med Storhertugdømmet Litauen, og dannet Det polsk-litauiske samvelde (også kalt «Tonasjonsrepublikken»). De to rikene hadde vært i personalunion siden 1385 og Lublinunionen forente disse i en stat. Unionen var i utgangspunktet ikke spesielt populær i Litauen, da Litauen i praksis ble lillebror i unionen. Men på denne tiden var Litauen i stadig krig med sin russiske nabo i øst, og den litauiske adelen var redd for at Litauen skulle innlemmes fullstendig i Russland. Derfor ble unionen godtatt også i de litauiske områdene.
UNESCO har tatt opp unionsdokumentet i verdens dokumentarv. Lublinunionen er ifølge UNESCO spesiell ved at den ble inngått som en frivillig avtale ved forhandling mellom to uavhengige stater. Union var relativt varig og parlamentet spilte en vesentlig rolle. Acts of Union 1707, som skapte en stat av Skottland og England, er sammenlignbar. Samveldet hadde preg av en moderne stat ved et legalt grunnlag og ikke bare et monarki med personlig lojalitet til kongen. Legitimiteten til myndighetene i denne multietniske staten var med dette ikke bare basert på militær erobring eller dynastibygging ved ekteskap. Kong Sigismund II gikk med på å la adelen i Det kongelige Preussen, Storfyrstedømmet Litauen og Livland få samme friheten som de polske. Samveldet hadde stor grad av desentralisert myndighet til å fatte avgjørelser. På denne tiden vokste den moderne ideen om stat frem basert på konstitusjon og politiske prosesser. Unionen besto til «Polens tredje deling» i 1795.
Litauen beholdt sin egen lovgivning, noe som førte til konflikter da denne ofte ikke var kompatibel med polsk lovgivning og de felles lovene i unionen. Polsk språk og kultur ble etterhvert dominerende i unionen. Blant adel og rikfolk i Litauen og Rutenia utkonkurrerte polsken det rutenske språket. I 1791 ble unionen erstattet av en ny traktat som fullstendig forente de to landene i en enhetsstat.
Bakgrunn
Det var lange diskusjoner innen undertegnelsen av ​​traktaten. Den litauiske adel var redd for at miste mange rettigheter, da unionen ville likestille deres juridiske status med den langt mer tallrike polske lavadel. Imidlertid hadde Litauen i stigende grad vært på den tapende side i de moskovittisk-litauiske kriger og i den annen halvdel av 1500-tallet stod man overfor trusselen om totalt nederlag i den livlandske krig og inkorporering i Russland. Den polske adel (szlachta) på den annen side var tilbakeholdende med å tilby hjelp til Litauen uten å motta noe til gjengjeld.
På tross av disse forhold styrket den polske og litauiske elite de personlige forbindelser og hadde mulighet for å planlegge sin forente fremtid under økt militært samarbeide i 1560-årene. Sigismund II Augustus, konge av Polen og storfyrste av ​​Litauen, så trusselen mod Litauen og i siste instans mor Polen, og presser allikevel på for unionen og vant langsomt flere tilhengere, inntil han følte tilstrekkelig støtte til å sjalte ut de jordeiere i Ukraina som gikk i mot dets overgang fra Litauen til Polen. En klar motivasjon for Sigismund var at han var den siste regent av Jogailas-grenen og ikke hadde barn eller brødre som kunne arve tronen. Unionen var et forsøk på å sikre kontinuiteten i Jogailadynastiets ambisjoner med personalunionen mellom Polen og Litauen gjennom ekteskapet mellom Jadviga av Polen og Jogaila Algirdaitis.
Lublinunionen var en av ​​de forfatningsmessige endringer som ble krevet for å etablere et formelt valgkongedømme som hersket over de to stater.
Sejmen av 1569
Sejmen møttes i januar 1569, nær den polske by Lublin, men nådde ikke frem til en avtale. I protest mot hardt press fra polakkene til å underskrive loven, forlot litauerne under ledelse av Vilnius' voivod Mikołaj Radziwiłł Lublin den 1. mars, som fryktet at Sigismund ville treffe sin egen avgjørelse.
Den 26. mars ble kongen tvunget av szlachta til å legge de sørlige litauisk-kontrollerte områder i Podlasie, Volhynia, Podolia og Kiev inn under den polske krone. Områdene omfattet over halvparten av det ​​moderne Ukraina, og var dengang en vesentlig del av Storfyrstedømmet Litauen. Den største del av adelen og lavadelen i Rus' ønsket at de litauiske områder ble en integrert del av Polen. Den øverste klasse i disse land var hovedsakelig rutensk og var lojal overfor Litauen. Alle adelige var forpliktet til å sverge lojalitet til den polske krone. De som nektet fikk sin jord konfiskert.
Da litauerne ble tvunget til å vende tilbake til Sejmen under ledelse av Jan Hieronimowicz Chodkiewicz for å fortsette forhandlingene, brukte han en litt annerledes taktikk enn Mikołaj "Rudy" Radziwiłł. Selv om den polske adel ønsket full innlemmelse i Storfyrstedømmet Litauen under den polske krone, fortsatte litauerne med å motsette seg dette og ble kun med på opprettelsen av en føderal stat. Den 28. juni 1569 ble de siste innvendinger overvunnet, og den 4. juli underskrev kongen en traktat i overensstemmelse med dette på Lublin Slott.
Zemgale
Zemgale er ett av fire landskaper i Latvia. Det ligger i sørlige sentrale deler i landet, sør for hovedstaden Riga.
Bruno Pellizzari
Bruno Pellizzari (født 5. november 1907 i Milano, død 22. desember 1991 i Milano) var en italiensk syklist som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Pellizzari vant en olympisk bronsemedalje i banesykling under OL 1932 i Los Angeles. Han kom på tredjeplass i spring bak Jacobus van Egmond fra Nederland og Louis Chaillot fra Frankrike.
Walter D. Douglas
Biografi
Hans foreldre hadde begge innvandret til USA, og hans far var med-grunnleggerne av Quaker Oats Company.
Etter videregående skole begynte Douglas ved Shattuck Military Academy i Faribault i Minnesota. Han giftet seg den 19. mai 1884 og fikk to sønner. Hans kone døde i desember 1899, og i november 1907 gift han seg for andre gang. Douglas var aksjonær styremedlem i Empire Elevator Company, og var medlem av styret for Quaker Oats Company som faren hadde grunnlagt. Han var også direktør i ''First National Bank of Minneapolis. Douglas'', og han pensjonerte seg fra denne stillingen den 1. januar 1912.
Douglas var kjent som «Captain of Industry», hadde en samlet formue på over fire millioner dollar på tidspunktet for sin død. Douglas og hans kone tilbrakte tre måneder i Europa på jakt etter møbler til sitt nye hjem i nærheten av Lake Minnetonka før de skulle til USA ombord ombord RMS «Titanic». Douglas døde på skipet og ble gravlagt i familiens mausoleum ved kirkegården i Oak Hill. Etter hans andre kones død i 1945 ble hun begravet ved siden av ham. Hans yngste sønn fra sitt første ekteskap tjenestegjorde i den britiske hæren under første verdenskrig der han ble såret to ganger.
Peter Kaensche
Peter Kaensche (født 27. mars 1980) er en norsk profesjonell golfspiller. Han har spilt golf siden 1994/95 og gått på Norges Toppidrettsgymnas. Hjemmeklubbene hans har vært Groruddalen GK, Hauger Golfklubb, Losby Golfklubb og nå Miklagard Golfklubb.
Som amatør ble det flere seire, blant annet vinner av Norsk Junior Tour i 1996, norgesmester individuelt i 1999 og norgesmester for lag flere ganger, både som amatør og proff i årene: 2005, 2006, 2008 og 2018.
Kaensche ble profesjonell golfspiller i 2001 med HPC +3, etter å ha vært en del av det norske landslaget i 6 år. Han spilte seg til fast plass på European Challenge Tour i 2004 via Nordic League (Telia Tour, Ecco Tour) og beholdt plassen der i 7 år, til og med 2010. Han har også spilt flere European Tour turneringer, samt hatt fulle spillerettigheter på Sunshine Tour, hvor beste plassering var 4.-plass i Dimention Data, Sun City 2008. Beste plassering på OoM European ChallengeTour var i 2007 med nr. 47 og som best ca. 500 i verden.
Noen banerekorder: 63 slag i 2005, banerekord under Ireland Raydercup Challenge på Killarney GC, European Challenge Tour. 65 slag i 2009, banerekord under MAN NO på Adamstal GC, European Challenge Tour.
Han var caddie for Viktor Hovland under Dubai Desert Classic da han vant turneringen 30.01.2022, grunnet caddien Shay Knights coronasykdom.
Hans Fischer
Hans Fischer (født 27. juli 1881 i Frankfurt-Höchst, død 31. mars 1945 i München) var en tysk kjemiker. Han mottok Nobelprisen i kjemi i 1930 for undersøkelser om sammensetningen av hemin og klorofyll, og særlig for syntesen av hemin.
Vidzeme
Vidzeme er ett av fire landskaper i Latvia, beliggende midt i landet.
Granaten
Granaten er en krim-roman fra 2009 av Bjørn Bottolvs.
Viktor Tikhonov
Viktor Tikhonov (født 12. mai 1988) er en russisk ishockeyspiller.
Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han kom på 5.-plass med det russiske laget.
Time (album)
Time er det fjerde studioalbumet til Mercyful Fate.
Albumet ble utgitt 25. oktober 1994 av Metal Blade Records.
Latgale
Latgale er ett av fire landskaper i Latvia. Det ligger øst i landet, for det meste nord for elva Daugava. Daugavpils og Rēzekne er de største byene.
Ny verden-oversettelsen av De hellige skrifter
Bakgrunn
Flere faktorer gjorde at Jehovas vitner så grunn til å lage en ny bibeloversettelse. Flere bibeloversettelser brukte fortsatt et gammelt og konservativt språk som kunne være vanskelig å forstå. I den senere tid var flere eldre hebraiske og greske manuskripter blitt tilgjengelig, samtidig med at den generelle språkforståelsen hadde økt. Dermed bestemte de seg for å sette i gang arbeidet med en helt ny oversettelse. Mange kritikere har hevdet at vitnene i realiteten trengte en bibelutgave som var oversatt i samsvar med deres egen teologi. I vitnenes egne skrifter heter det imidlertid at de har måttet endre enkelte teologiske oppfatninger etter hvert som deres bibelkunnskap har økt, spesielt i forbindelse med utarbeidingen av Ny verden-oversettelsen.
I oktober 1946 foreslo Nathan Homer Knorr, som da var Selskapet Vakttårnets president, at de skulle utarbeide en ny oversettelse av De kristne greske skrifter (Det nye testamente). Målet var en så nøyaktig som mulig oversettelse, med et enkelt språk som lett kunne forstås. Arbeidet ble satt i gang 2. desember 1947 da New World Bible Translation Committee ble formet. Den 3. september 1949 ble det opplyst at komitéen hadde fullført oversettelsen av de kristne greske skrifter til moderne engelsk. Dette var en oversettelse som var foretatt direkte fra det greske grunnspråket. Forlagsretten ble overdratt til Watch Tower Bible and Tract Society of Pennsylvania med en anmodning om at oversetternes navn aldri skulle offentliggjøres.
Denne oversettelsen av de greske skrifter ble publisert i august 1950. Den engelske oversettelsen av De hebraiske skrifter (Det gamle testamente), ble deretter publisert i fem bind som kom ut i 1953, 1955, 1957, 1958 og 1960. I 1961 ble alle disse sammen med Det nye testamentet publisert som ett bind under navnet New World Translation of the Holy Scriptures. Siden da har det vært foretatt mindre revideringer. Globalt er det blitt trykt mer enn 143 millioner eksemplarer av denne bibeloversettelsen.
I 1961, da den komplette engelske oversettelsen for første gang forelå i ett bind, begynte man arbeidet med at oversettelsen skulle komme ut på andre språk. En gruppe oversettere ble samlet, og de fungerte som en internasjonal komité som samarbeidet med komiteen ved Selskapets hovedkontor i Brooklyn i New York. Utgavene på andre språk skulle bygge på den engelske oversettelsen, men de ble jevnført i tråd med den hebraiske og greske tekst. I 1963 ble de kristne greske skrifter trykt og utgitt på de seks språkene fransk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk og tysk.
Den danske oversettelsen av de greske skrifter kom ut i 1974, og hele Bibelen forelå på dansk i 1985. På norsk kom en utgave av de greske skrifter i 1992, og den komplette norske utgaven ble utgitt i 1996.
Man har aldri villet røpe hvem som var med i oversettelseskomitéen; medlemmene er offisielt anonyme selv etter sin død. Offisielt har det blitt sagt at oversettelsen har blitt foretatt av salvede vitner for Jehova. Det har blitt opplyst i Jehovas vitners litteratur at oversetterne selv har ønsket å forbli anonyme. I en nyhetsmelding i 1950 sa Nathan Knorr at oversettelsen var et produkt av en internasjonal gruppe Bibelforskere i New York.
Fra kritisk hold har det blitt hevdet at vitnene ikke ønsker noe søkelys på eventuelle skrøpelige kvalifikasjoner hos oversetterne. Raymond Franz, en avhopper fra Jehovas vitners styrende råd, hevdet at komitéen bestod av de følgende: Frederick William Franz, George Gangas, Milton G. Henschel, Karl Klein, Nathan Knorr og Albert Schroeder.
Oversettelsens særtrekk
Oversettelsen av Det gamle testamentet er basert på Leningrad-kodeksen B19A, slik den er publisert i Rudolf Kittels Biblia Hebraica (7., 8. og 9. utgave), mens Det nye testamentet er basert på Westcott og Horts greske tekst The New Testament in the Original Greek. Tekster av Nestle, Bover og Merk ble også brukt som sammenlikningsgrunnlag. Nyere utgaver benytter nyere tekster, slik som Biblia Hebraica Stuttgartensia og Novum Testamentum Graece, samt nyere leksikon og oppslagsverk.
NV inneholder ikke apokryfene. Alle de omdiskuterte delene av Det nye testamente er tatt med, som for eksempel den lange og den korte avslutningen etter Markus 16:8, og beretningen i Johannes 7:53 – 8:11 om kvinnen som ble grepet i ekteskapsbrudd, men i likhet med de fleste bibler gjør også NV det klart for leseren at innholdet i disse passasjene er omdiskutert.
NV skiller seg ut fra mange andre oversettelser ved at den har tatt med Guds navn i de 6 828 stedene det står i den hebraiske tekst som JHWH. NV gjengir JHWH med Jehova, da oversetterne regnet denne formen som den mest kjente uttalen av Guds navn. Navnet Jehova har også blitt innført flere steder i Det nye testamente, der hvor ordet Kyrios (Herren) i den eksisterende greske teksten later til å stå for gudsnavnet JHWH. Dette skjer ikke bare der hvor det er sitater fra Det gamle testamente, men også på steder hvor en del eldre hebraiske oversettelser av Det nye testamente bruker JHWH. I tilfeller hvor JHWH i slike hebraiske NT-utgaver kunne ha blitt oppfattet som en referanse til Jesus, er det allikevel ikke gjengitt med Jehova i NV. (Vitnene lærer at Jesus er Guds sønn, og dermed en annen person enn Jehova, den allmektige Gud.)
I Det gamle testamente følger de fleste bibeloversettelser den praksis å erstatte gudsnavnet JHWH (Jahve) med tittelen Herren, slik det først ble gjort i den greske bibeloversettelsen Septuaginta (hyppig sitert i Det nye testamente). Se for eksempel fotnote til 2. Mos. 3:14 i Bibelselskapets utgave av 1978/85. Jehovas vitner mener imidlertid at bibelteksten blir utvannet hvis man utelater det særegne gudsnavnet, og de argumenterer også for at det opprinnelig faktisk forekom i Det nye testamente (slik det også gjør i fragmenter av en eldre versjon av Septuaginta). Derfor hevder de at de bare har gjeninnført navnet i Det nye testamente, en påstand mange fagfolk finner kontroversiell.
Et annet tydelig særtrekk er oversettingen av det greske ordet σταυρός (staurós). Dette ordet brukes i forbindelse med Jesu henrettelsesredskap. Mange bibler gjengir dette ordet med «kors». Men den opprinnelige betydningen av ordet staurós er lik det gammelnorske ordet staurr, altså en påle eller pæl. Oversetterne av NV har derfor valgt å rette seg etter den tekniske betydningen, og oversetter ordet med «torturpæl».
NV lar ordene sjeol, hades, gehenna og tartaros stå uoversatt, der noen andre oversettelser som oftest oversetter ordene til «helvete». Dette fordi oversetterne av NV mener at det som leserne assosierer med ordet «helvete» ikke stemmer med grunnbetydningen av ordene. (De vanligste norske bibelutgavene bruker «helvete» som gjengivelse av gresk gehenna, mens hebraisk sjeol og gresk hades gjerne blir oversatt med «dødsriket».)
Oversettelsesmetode
Ny verden-oversettelsen regnes som en konkordant oversettelse. Ett utslag av dette er at ordene nefesj (hebraisk) og psykhe (gresk) konsekvent blir oversatt med «sjel». De opprinnelige ordene dekker egentlig meninger som «person, vesen, skapning, liv». Konkordant gjengivelse kan føre til unaturlig formulering, men gjør at leseren får mulighet til å tolke teksten, i stedet for å være prisgitt oversetternes tolkninger. For eksempel uttrykket å 'søke å ta noens sjel' (for eksempel Matteus 2:20) betyr i realiteten å stå noen etter livet.
Det lar seg også finne eksempler på skriftsteder som er oversatt idiomatisk, der det kan være svært vanskelig å oppfatte den opprinnelige meningen. For eksempel i Matteus 5:3, der mange oversettelser lar Jesus prise dem salige som er «fattige i ånden», lyder NV: «Lykkelige er de som er klar over sitt åndelige behov.» Fotnoten i NV legger til: «Eller 'de som er tiggere med hensyn til ånden'.» Flere greskkyndige, samt oppslagsverk og andre bibeloversettelser bekrefter at det er snakk om åndelig fattigdom (f.eks. Today’s English Version oversetter denne passasjen med «Lykkelige er de som vet at de er åndelig fattige».)
Eksempler fra oversettelsen
Her er eksempler på bibeltekst hentet fra Ny verden-oversettelsen (NV), sammenliknet med Det Norske Bibelselskaps utgave fra 1978/85.
Det siste gir et eksempel på hvordan NV konsekvent bruker ordet «sjel» for hebraisk nefesj. Dette er et viktig teologisk poeng for vitnene, siden de lærer at en «sjel» i bibelsk forstand bare er et uttrykk for selve personen, og ikke står for noen indre ånd som fortsetter å leve etter døden. De avviser derfor forestillingen om en udødelig sjel.
Utgaver
Den norske oversettelsen fås i fire utgaver – vanlig og stor skrift, studieutgave med fotnoter, og lommeutgave. Den vanlige utgaven finnes med to forskjellige typer omslag – en med stiv perm og en med syntetisk skinn. Den fås også innlest på kassett, CD, CD-ROM med MP3-filer, og kan lastes ned i MP3-format og AAC-format fra Jehovas vitners offisielle nettsted.
Studieutgaven med fotnoter og kommentarer har nylig blitt utgitt på norsk, den er tidligere bl.a. utgitt på engelsk og dansk. Den engelske oversettelsen er også utgitt med blindeskrift. Ny verden-oversettelsen (uten fotnoter) er publisert på mange språk på Jehovas vitners offisielle nettsted.
Synspunkter
Samuel Haas gjennomgikk første bind av Ny verden-oversettelsen i 1955 og uttalte i den forbindelse i Journal of Biblical Literature at «dette arbeidet viser en stor innsats og tenkning samt betydelig lærd kompetanse, det er beklagelig at religiøse fordommer fikk lov til å farge mange passasjer».
New Catholic Encyclopedia sier om oversettelsen at «Arbeidet er utmerket, bortsett fra når vitenskapelig kunnskap kommer i konflikt med den aksepterte læren til bevegelsen». Verket kritiserer gjengivelsen av Kyrios som Jehova i 237 tilfeller i Det nye testamente.
Oversettelsen har imidlertid også fått positiv omtale. Professor Benjamin Z. Kedar ved Hebrew University of Jerusalem uttalte i 1989: «I min språkvitenskapelige forskning i forbindelse med den hebraiske bibel og oversettelser av den, går jeg ofte til den engelske utgaven av det som er kjent som New World Translation. Når jeg gjør det, får jeg stadig bekreftet det inntrykk at dette verket gjenspeiler et oppriktig forsøk på å nå frem til en forståelse av teksten som er så nøyaktig som mulig.»
I sin omtale av bibeloversettelser utgitt i årene 1955-1985, oppførte The HarperCollins Bible Dictionary New World Translation som en av de store moderne oversettelser.
Ørebladet
Ørebladet ble etablert 1891 i Kristiania og var en dagsavis for konservative. Det ble overtatt av Tidens Tegn som i 1924 overtok forlagsretten.
Redaktører var
Amerikansk Samoa under Sommer-OL 1992
Amerikansk Samoa under Sommer-OL 1992. Tre mannlige sportsutøvere fra Amerikansk Samoa deltok i to sporter, friidrett og boksing under Sommer-OL 1992 i Barcelona. Det var andre gangen Amerikansk Samoa deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer.
Amir Kumar
Amir Kumar (født 10. august 1923, død 25. januar 1980) var en indisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1956 i Melbourne.
Åtte år senere, under OL 1956 i Melbourne, vant han sin andre olympiske gullmedalje i landhockey. India vant semifinalen med 1-0 over Tyskland og i finalen beseiret de Pakistan med 1-0.
Dag Eidsvik
Dag Eidsvik (født 18. september 1971) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte i forsvar for Lillestrøm, Strømmen,, Raufoss og Hamarkameratene.
Eidsvik spilte ti Eliteserie-kamper og fire NM-kamper for Lillestrøm i 1991–1992, og ble samtidig sølvmedaljevinner for Lillestrøm under Norgesmesterskapet i 1992 etter at han kom inn som innbytter for Henning Berg i cupfinalen. Han har for øvrig også 25 landskamper for Norge på aldersbestemte lag.
Arkeologiåret 1872
Arkeologiåret 1872 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1872.
Fødsler
og amatørarkeolog ||align=center|60 ||align=center|1933 ||
Dødsfall
av Germanisches Nationalmuseum ||align=center|70 ||align=center|1801 ||
Aleksandr Svitov
Aleksandr Svitov (født 3. november 1982) er en russisk ishockeyspiller.
Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han kom på 5.-plass med det russiske laget.
Lensgreve
Lensgreve er en tittel som ble innført i Danmark-Norge i 1671, og betegner en greve som er innehaver av et grevskap, i motsetning til rent titulære grever. Lensgrever har høyere formell rang enn andre grever. Det finnes én norsk lensgrevelig familie, Wedel-Jarlsberg.
Charles Rampelberg
Rampelberg vant en olympisk bronsemedalje i banesykling under OL 1932 i Los Angeles. Han kom på tredjeplass på 1000 meter tempo Dunc Gray fra Australia og Jacobus van Egmond fra Nederland.
Brilleara
Brilleara (Cyanopsitta spixii) er betegnet som «verdens sjeldneste fugl». Den tilhører gruppen med araer og er eneste art i slekten Cyanopsitta. Arten er endemisk for Brasil.
Programmet som forsøker å bevare arten, har hatt en viss suksess, som i Loro Parque på Tenerife i juni 2004. Man har også lykkes i å få private eiere til å donere fuglene sine til slike programmer, slik at programmet nå har kontroll med rundt 70 brillearaer.
Fiskeridirektoratet (andre betydninger)
Fiskeridirektoratet har flere betydninger:
Friedrich Bergius
Friedrich Karl Rudolf Bergius (født 11. oktober 1884, død 30. mars 1949) var en tysk kjemiker. Han ble tildelt Nobelprisen i kjemi i 1931 sammen med Carl Bosch for bidrag til kjemisk høytrykkmetoder.
Han ble medlem av NSDAP etter at Hitler kom til makten.
Bergius emigrerte til Argentina etter andre verdenskrig.
St. Johanneslogen Fraternitas til de tvende Fyrtaarn
St. Johanneslogen Fraternitas til de tvende Fyrtaarn er en frimurerlosje i Den Norske Frimurerorden (St. Johannesloge nr. 15) som ble innviet den 3. august 1920 i Arendal.
Dens historie begynner med en Arendal Frimurer broderforening, opprettet den 12. oktober 1895 og underlagt St. Johanneslogen St. Olaus til den hvide Leopard. Den ble opphøyd til selvstendig loge i 1920.
Svend Foyn – Din eneste venn (hørespill)
Din eneste venn er et norsk kriminalhørespill i fire deler som gikk på NRK Radio i 2010. Stykket handler om Tønsberg-advokaten og amatørdetektiven Svend Foyn som blir engasjert i et mulig justismord. Vedkommende det gjelder har nettopp sonet en straff på 20 år for drap og voldtekt som han mener han ikke har begått. Sammen med den døve journalisten Mirjam forsøker han å finne sannheten, men møte store problemer underveis. Rollen som Foyn spilles av Øystein Røger. Regi er ved Harry Guttormsen, mens manus er ved Jan Faller. Stykket er basert på Jan Mehlums kriminalroman med samme navn (2005) og handler om advokaten Svend Foyn. Forfatteren var inspirert av Fritz Moen-saken da han skrev denne romanen.
Terningkast
Terningkast er et uttrykk brukt i norske medier som en poengskala i forbindelse med kritikker. Som en terning strekker poengskalaen seg fra 1 (dårligst) til 6 (best). I trykte kritikker vises ofte poengberegningen som en terning med riktig antall øyne opp. Terningkastet ble introdusert av Arne Skouen i Verdens Gang 31. mars 1952. I ettertid uttalte Skouen seg sterkt kritisk til bruken av terningkast, og også andre har kritisert bruken, blant annet i forbindelse med vurderinger av kvinners antrekk.
Mens helt andre poengskalaer er vanlig i andre land (gjerne 1–3, 1–5 eller 1–10), er terningkast med 1–6 poeng etter hvert blitt svært utbredt – og på mange måter standarden – i Norge. Uttrykket ble først brukt i aviser, men har spredt seg til TV, radio og internett. De mediene som ikke bruker terningkast for å representere skalaen, kan bruke emotikoner, stjerner, prosent, desimaltall eller heltall, hvor sistnevnte gjerne kan minne om et karaktersystem.
Det benyttes som konklusjon og sluttresultat i et uttall forskjellige kritikker, fra film- og teateranmeldelser til frossenpizzatester til kjolevurderinger under kongelige bryllup og lignende. Det har også vært gitt terningkast til andres terningkast.
I noen tilfeller medfølger det en beskrivelse av hva de ulike terningverdiene innebærer konkret.
Røssvatnet
Røssvatnet (også skrevet Røsvatnet, sørsamisk: Reevhtse) er Norges nest største innsjø med et areal på 219 km². Den ligger i Hattfjelldal og Hemnes kommuner i Nordland fylke, 383 moh. Røssvatnet ble oppdemt ved hjelp av fyllingsdammen Tustervatn–Røssvatn i 1957, og frem til da var Femunden Norges nest største innsjø.
Før regulering hadde Røssvatnet et volum på 12,6 km3 og det tar i gjennomsnitt 6,8 år før alt vannet er skiftet (teoretisk oppholdstid). Største dybde er 231 meter og gjennomsnittsdybde er 60 meter. Innsjøen har tilsig fra et nedbørsfelt på 1500 km2. Røssvatnet har et magasinvolum på 2,35 milliarder kubikkmeter. Røssvattnet var Norges tredje største innsjø før reguleringen men med det 10 meter høyere vannivået har den gått ihop med Tustervatnet og er nå Norges nest største innsjø.
Røssvatnet har hatt bosetting tilbake til steinalderen, og det har blitt gjort et funn av en bronsealderøks ved Tustervatnet, som etter utbygginga går i ett med Røssvatnet. Dagens gårder langs Røssvatnet ble i hovedsak ryddet ut over 17- og 1800-tallet. Mange av disse gårdene mistet mye dyrket land ved reguleringa i 1950-åra.
Røssvassholmen, som er Norges nest største innlandsøy, ligger i søndre del av Røssvatnet.
Røssvatnet som kraftmagasin
Røssågautbyggingen var opprinnelig knyttet opp mot tre forhold. Kraft til drift av jernverket i Mo i Rana, alminnelig el-forsyning til 19 kommuner i Midt Helgeland og elektrifisering av Nordlandsbanen. Nordlandsbanen er ikke elektrifisert, men i 1958 ble aluminiumsverket i Mosjøen satt i drift og ble en ny storforbruker av kraft. Til Røssvatn tilføres det vann fra Bleikvatnet, som reguleres mellom 408 og 387 moh. samt flere bekkeinntak.
Sparebanken Øst
Sparebanken Øst ble etablert i 1843 og er en norsk alliansefri sparebank med hovedkontor på Bragernes torg 2 i Drammen, med 30 kontorer på Østlandet. I tillegg til bankvirksomheten består konsernet av datterselskapene AS Financiering, Sparebanken Øst Boligkreditt AS, Sparebanken Øst Eiendom og Øst Inkasso.
Bankens egenkapitalbevis ble notert på Oslo Børs i 1988. Sparebanken Øst var den første sparebank i Norge som inviterte til offentlig tegning av egenkapitalbevis, etter endring i sparebankloven som ga sparebankene adgang til å utstede det som den gang ble kalt grunnfondsbevis. Banken ble stiftet 11. januar 1843 som Ekers Sparebank. Sparebanken Øst er notert på Oslo Børs med ticker SPOG. Banken er et resultat av fusjonen mellom Eiker Sparebank og Drammensbanken Skoger Sparebank (stiftet 8. januar 1859) i 1997, og overtok Fokus Banks regionkontor i Buskerud i 1993, etter bankkrisen rundt 1990. Banken har sitt hovedkontor i Drammen, og forøvrig kontorer på over 20 forskjellige steder på Østlandet.
Sparebanken Øst er eier DinBANK.no, youngbank.no (ungdomssegmentet) og Topprente.no (sparing).
Datterselskapet AS Financiering (stiftet 11. juni 1930) gir lån til nye og brukte biler, motorsykler og campingvogner med pant i låneobjektet, i tillegg til leasing av biler, anleggsmaskiner og andre driftsmidler i næringssammenheng. Datterselskapet Sparebanken Øst Eiendom AS ble etablert i 1988 med det formål å eie og forvalte egne og bankens bygg og eiendommer. I tillegg har eiendomsselskapet ansvar for prosjektering og utvikling samt utleie av lokaler. Fra 1996 til 2000 var Sparebanken Øst med i Sparebank 1-alliansen.
I 2009 ble datterselskapet Sparebanken Øst Boligkreditt AS opprettet, med den hensikt å utstede såkalte obligasjoner med fortrinnsrett mot pant i boliglån som overføres fra banken. Øst Inkasso AS er et heleid datterselskap som utfører oppgaver innenfor purreservice/fakturainnfordring, inkasso, overvåk, inndrivelse og oppsøk.
Banken er deleier i forsikringsselskapene Frende Livforsikring AS og Frende Skadeforsikring AS, samt verdipapirselskapet Norne Securities AS.
Phil Alden Robinson
Phil Alden Robinson (født 1. mars 1950 i New York) er en amerikansk regissør og manusforfatter hvis filmer inkluderer Fortidens helter, Sneakers og The Sum of All Fears.
Robinson ble uteksaminert fra Union College i Schenectady, New York med en Bachelorgrad i statsvitenskap og fikk et æresdoktorat fra college i 1996. Robinson regisserte TV-dramaet Freedom Song som vant Writers Guild of America Award i kategorien Best Original LongForm Manus, ble nominert til to Emmy Awards, tre NAACP Image Awards (inkludert Beste TV-film), en Screen Actors Guild Award og en Humanitas Prize. I 1992 var Robinson ledsager for FNs høykommissær for flyktninger som observatør på oppdrag til krigssoner som Somalia og Bosnia. Om disse erfaringene skrev han manus og regisserte den første av fem dokumentarer for ABC News sitt program "Nightline". Den siste av disse dokumentarene, Sarajevo Spring, ble nominert til en Emmy Award i 1997. Robinson er visepresident for Academy of Motion Picture Arts and Sciences. Tidligere var han medlem av styret til Writers Guild of America, og han sitter i styret for UCLA Hammer Museum. I 2002 regisserte han filmen Det absolutte mareritt med Ben Affleck og Morgan Freeman i hovedrollene.
Steinberg
Steinberg er et lite tettsted i Drammen kommune (tidligere Nedre Eiker), det ligger langs Drammenselva mellom Hokksund og Mjøndalen, og har drøyt 1000 beboere.
Steinberg sin historie er først og fremst historien om Steinberg hengsle med fløting og tømmerbehandling på Drammenselva. Antagelig har stedet fått sitt navn etter det som foregikk der, nemlig at tømmeret ble «stemmet» (stembet) mot Steinbergfjellet. Det vil si at det stoppet der for sortering. Før kunne man høre eldre folk benytte betegnelsene «Stember» og «Stemberlandet» på stedet.
Steinberg stasjon er et stoppested på Sørlandsbanen.
Tresfjord skule
Tresfjord skule var en kombinert barne- og ungdomsskole i Vestnes kommune i Møre og Romsdal. På barnetrinnet hadde skolen elever fra Tresfjord og Daugstad, på ungdomstrinnet kom elevene i tillegg fra Vikebukt. I 2011 hadde skolen 105 elever.
Steinberg
På Steinberg ligger Steinberg skole, Steinberg barnehage, Gulden kunstverk og noen få forretninger. Loe Betongelementer er den største bedriften på Steinberg.
Tresfjord skule
Skolens motto var «Vi vil arbeide for å skape eit trygt og stimulerande lærings- og oppvekstmiljø. Målet vårt er at gjennom allsidige aktivitetar og varierte arbeidsmåtar skal elevane trivast og bli motiverte til å lære ved skulen vår».
I november 2019 ble det kjent at kommunen ønsket å nedlegge skolen. Foreldre til barn som sognet til Tresfjord skule søkte om tillatelse til å opprette friskole for å beholde et skoletilbud i bygda Tresfjord. Kommunens folkevalgte avslo søknaden.
Steinberg
Steinberg IF har egen fotballbane og klubbhus. Det opprinnelige klubbhuset brant ned natt til 1. april 2013, men det har siden blitt gjenoppbygget.
Aleksandr Popov (ishockeyspiller)
Aleksandr Popov (født 31. august 1980) er en russisk ishockeyspiller.
Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han kom på 5.-plass med det russiske laget.
Jordnære objekt
Jordnære objekt (engelsk Near Earth objects eller NEO) er asteroider, kometer og meteoritter hvor omløpsbaner fører dem nær (periheliumsavstand < 1,3 AU) jordens bane, og som derfor utgjør en fremtidig kollisjonsrisiko. Takket være deres størrelser og nærhet er jordnære objekter lettere å nå med romsonder og romskip og er viktige ut fra et vitenskapelig og kommersielt utviklingssynspunkt. Noen jordnære asteroider kan besøkes med en mye mindre energimengde enn det som kreves for å besøke månen.
Klassifisering
Avhengig av objekttype og størrelse kan jordnære objekter klassifiseres på følgende måte:
Antall jordnære objekt
I august 2006 hadde 3,187 jordnære objekt blitt oppdaget: 57 jordnære kometer og 4,130 jordnære asteroider. Av de senere er 300 Aten-asteroide, 1,613 Amor-asteroider og 2,181 Apollo-asteroider. 792 jordnære objekt er klassifisert som potensielt farlige.
Latvisk
Latvisk (latvisk ) er et baltisk språk som brukes av rundt halvannen million mennesker i Latvia. Det er eneste offisielle språk i Latvia, og et av Den europeiske unions 23 offisielle språk. Det er rundt 1,4 millioner morsmålsbrukere av latvisk i Latvia, og ca. 150 000 i andre land. På grunn av latvisk språkpolitikk snakker rundt 80 % av Latvias befolkning latvisk. Bruken av latvisk i forskjellige samfunnsområder er økende.
Det språket som er nærmest beslekta med latvisk er litauisk, men de to er ikke innbyrdes forståelige. Latvisk skrives med det latviske alfabet som er en variant av det latinske alfabetet med noen ekstra diakritiske tegn: makron, hake og komma.
Grammatikk
Latvisk er et flekterende språk med mange analyserende former. Det er to grammatiske kjønn og to tall (entall og flertall). Substantiv bøyes i sju kasus: nominativ, genitiv, dativ, akkusativ, instrumentalis, lokativ og vokativ. Trykk legges som regel på første stavelse. Grunnleggende ordstilling er subjekt–verb–objekt.
Andorra under Sommer-OL 1992
Andorra under Sommer-OL 1992. Åtte sportsutøvere, sju menn og en kvinne fra Andorra deltok i fem sporter, friidrett, judo, seiling, skyting og sykling i Sommer-OL 1992 i Barcelona. Det var femte gangen Andorra deltok i et sommer-OL, de vant ingen medaljer. Friidrettsutøveren Maggy Moreno var Andorras flaggbærer under åpningsseremonien.
Ingvar Åkesson
Sven Ingvar Åkesson (født 9. november 1946) er en svensk jurist og embetsmann. Han var fra 1. september 2003 til 31. august 2013 generaldirektør for Försvarets radioanstalt (FRA).
Liv og virke
Åkesson har vært tingsnotarie ved Oxie och Skytts tingsrätt og har arbeidet for Konstitutionsutskottet i Sveriges riksdag. Han gikk deretter til Försvarsdepartementet, der han i 1997 ble ekspedisjons- og rettssjef.
I hans tid som generaldirektør ekspanderte Försvarets radioanstalt og virksomheten ble modernisert. Tjenesten, som driver signaletterretning mot utlandet og har ansvar for å ivareta informasjonssikkerhet i forbindelse med ytre trusler mot Sverige, ble som følge av FRA-loven sterkt omdiskutert.
Antonio Riberi
Antonio Riberi (født 15. juni 1897 i Monte Carlo i Monaco, død 16. desember 1967 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler og var tilknyttet det pavelige diplomati.
Bakgrunn
Riberi fikk sin teologiske og filosofiske utdannelse ved presteseminaret i Cuneo i Piemonte i Italia, ved Det pavelige universitet Gregoriana og den pavelige diplomatskolen i Roma og ved Institutt for samfunnsvitenskaper i Bergamo.
Prest
Han ble presteviet i 1922 og tilknyttet det pavelige diplomati i 1925. Han ble først postert i Bolivia. Fra 1930 til 1934 var han tilknyttet det apostoliske nuntiatur i Irland.
Arbeid for krigsfanger og allierte soldater
Under annen verdenskrig var han ansvarlig for koordinasjonen av Pavestolens omsorg for krigsfanger og sårede soldater 1939–1946.
Kina
Han var internuntius i Kina fra 1946, med sete i den daværende hovedstad Nanking. I sin tid i Kina bispeviet han i 1949 den senere kardinal Ignatius Kung Pin-Mei.
Han hadde samme år også bedt de utenlandske katolske misjonærer om ikke å forlate sine poster og reise hjem. Etter aksjonene for å opprette en katolsk San Zi Yun Dong-kirke sendte han i slutten av mars et latinsk skriv til landets biskoper og advarte dem mot dette som et truende skisma. Det utløste en voldsom kampanje. Renmin Ribao fremholdt der som «Ugjendrivelig bevis på Vatikanets støtte til at imperialister intervenerer i forskjellige lands indre anliggender», det kom (angivelig) en masse protester fra opprørte katolske patrioter mot den pavelige diplomaten med krav om hans utvisning, og Renbin Ribao konkluderte senere med at han var «en løpehund for amerikansk imperialisme og en borger av fyrstedømmet Monaco». Fra juni 1951 ble erkebiskopen holdt i husarrest, og i november det endelige svar: Utvisning, beskyldt for spionasje.
Han dro da, etter en kort tid i Hongkong, til Taiwan der han fortsatte til 1959 som nuntius til Kuomintang-regjeringen.
Irland
Han var nuntius i Irland 1959–1962.
Spania
Han var nuntius i Spania 1962–1967.
Han deltok under Annet Vatikankonsil 1962–1965.
Kardinal
Han ble kreert til kardinaldiakon av pave Paul VI 25. juli 1967 med S. Girolamo della Carità som tittelkirke. Noen måneder senere døde han i Roma.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Åland
Åland (finsk: ) er en øygruppe og et selvstyrt, demilitarisert landskap i Finland. Det ligger i Østersjøen, mellom Finland og Sverige, og består av over 6 500 øyer, hvorav den største kalles Fasta Åland. Åland er svenskspråklig og har 29,214 innbyggere (2016). Hovedstaden heter Mariehamn.
Geografi
Vest for Åland ligger Ålands hav, en åpen havstrekning på grensen mellom Bottenviken og Østersjøen, midt mellom Åland og Roslagen. Østover grenser Ålands skjærgård til Åbolands skjærgård – «Skärgårdshavet» (finsk Saaristomeri). Den hører nå til Västra Finlands län. Den sydøstligste delen av Ålands skjærgård utgjøres av Kökar; den vestligste av Eckerö ca. 50 km øst for Roslagen i Sverige. Havstykket som utgjør grensa mellom Åland og Egentliga Finland heter Skiftet (finsk Kihti).
Landarealet er 1 526,5 km², mens innsjøene dekker 25,4 km². Åland har et sjøterritorium på 11 965 kvadratkilometer.
Historie
Ålands historie er formet av stormaktene rundt Østersjøen: fra stor-svensk rike, til russisk, til finsk. Allerede på 500-tallet var øygruppen kulturelt sett svensk. På 1300-tallet ble øygruppen knyttet kirkelig til Åbo, og fra 1634 også administrativt som del av det nye Åbo og Björneborgs län.
17. september 1809 ble Åland under fredsslutningen i Fredrikshamn sammen med resten av Finland avstått fra Sverige til Russland. I 1832 bygget russerne ut en større befestning i Bomarsund i Sund kommune, nordøst for Mariehamn. Under Krimkrigen 1853–56 pågikk det sjøkamper i farvannene rundt Åland, da England og Frankrike foretok flere angrep mot russiske besittelser i Østersjøen. Blant annet ble den russiske befestningen i Bomarsund inntatt. Ved fredsslutningen i Paris etter Krimkrigen ble det bestemt at Åland skulle være demilitarisert, noe som ble stadfestet og understreket både under første og andre verdenskrig.
Da Finland ble selvstendig fra Russland i 1917, gikk Åland inn for å bli innlemmet i Sverige, men i 1920 foreslo Finland at Åland i stedet skulle få selvstyre. Det ville ikke ålendingene godta. Men i 1921 bestemte Folkeforbundet at landskapet fortsatt skulle være en del av Finland. I 1951 fikk Åland, som et administrativt landskap, et utvidet selvstyre, og den lokale forvaltningen skiftet navn fra «landskapsnämnd» til «landskapsstyrelse» (selvstyrelov gyldig fra og med 1. januar 1952). Landskapet fikk eget flagg i 1954, egne frimerker i 1984 og eget postverk i 1993. I 1970 fikk Åland egne representanter til Nordisk råd. Det indre selvstyret ble betydelig utvida med den nye selvstyreloven som trådte i kraft 1. januar 1993.
Samfunn
Åland har egne bilskilter (med ålandsk flagg) og egen landskode (AX) / eget toppdomene (.ax). Området har en blomstrende økonomi, som særlig er knyttet til turisme og rederivirksomhet. Det er imidlertid restriksjoner på kjøp av eiendommer, slik at en må ha vært født på Åland eller ha bodd der sammenhengende i fem år for å kunne kjøpe fast eiendom, med mindre eiendommene ligger i bostedsregulerte områder.
Ålands kommuner
Åland består av 16 kommuner, omtrent tilsvarende de gamle kirkesognene. Åland har således unngått den kommunesammenslåingsprosessen som har gått gjennom hele Norden de siste 40-50 årene.
Saltvik (159,82 km²) er den største kommunen, mens Mariehamn er den minste. Tross sin beskjedne størrelse, er Mariehamn den mest folkerike kommunen i Åland med sine 10 780 innbyggere, 41% av Ålands innbyggere. Det gjør den også til Ålands eneste by. Sottunga, den minst folkerike kommunen, har knappe 127 innbyggere.
Mariehamn er også Ålands eneste by. Omkring 41 % av landets innbyggere bor i der. Byen er hovedinnfartsåren til Åland med fergeanløp fra Sverige og Finland, og skipsfarten har vært en forutsetning for turismens sterke vekst. Byen er også sentrum for politikk og næringsliv. Byens busser går til alle kommuner på "fast-Åland".
Mariehamn ble grunnlagt 21. februar 1861, den gang Åland og resten av Finland var en del av Russland. Byen er oppkalt etter hustruen til tsar Alexander II av Russland, Maria Aleksandrovna. Bygdene, Hindersböle og Ytternäs ble overført fra Jomala til Mariehamn i 1961. Byen er hovedinnfartsåren til Åland, samt et sentrum for politikk og næringsliv
Forvaltning
Åland har et vidtrekkende indre selvstyre, og ledes av et folkevalgt lagting (før 1993 kalt «landsting») med 30 representanter og en landskapsregjering (før 2004 kalt «landskapsstyrelse») med syv medlemmer. Regjeringssjefen kalles på svensk lantråd. Den finske stats ansvarsområder skjøttes av Statens embetsverk på Åland. Embetsverket ledes av Ålands landshøvding, som utnevnes av Finlands president.
Politi
Ålands polismyndighet er en selvstendig ålandsk politimyndighet underlagt kansliministern i Ålands landskapsregjering og er uavhengig av politiet i Finland.
SpiceJet
SpiceJet er et indisk flyselskap med hovedkontor i Gurgaon i India som ble etablert i 2005. Det er det fjerde største flyselskapet i landet ut ifra antall passasjerer. Selskapet flyr 340 daglige flyvninger til 49 destinasjoner hvorav 41 er innenlands og åtte går til internasjonale destinasjoner. SpiceJet har som formål å være et lavprisselskap.
Historie
SpiceJet stammer fra 1984 da S.K. Modi dannet selskapet Modiluft. I 1993 endret de navn til MG Express og startet et samarbeid med Lufthansa for teknisk hjelp og vedlikehold. Flyselskapet fløy allikevel under navnet Modiluft frem til de avsluttet flyvningene i 1996. I 2004 ble selskapet kjøpt opp av Ajay Singh. Han døpte det om til SpiceJet og startet flyvninger i 2005. Den første turen gikk fra Delhi til Mumbai 24. mai 2005.
Flyflåte
Fra september 2016 opererer SpiceJet med disse flyene :
Amguema
Amguema (russisk: Амгуэ́ма) er ei elv i republikken Tsjukotka i Russland. Elva er 498 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 28 100 km². Elva har sitt utspring i Anadyrfjellene, og renner derfra først mot sør, deretter østover, før den igjen snur og renner mot nord til munningen i Tsjuktsjerhavet. Den største sideelva er Tsjantalvejergyn, som kommer fra vest.
SpiceJet
Destinasjoner
SpiceJet flyr fra 2016 til disse destinasjonene:
Amguema
De største bosetningene ved elva er Amguema (600 innb.), som ligger der elva snur mot nord, og Jultin lenger ned langs elva. De fleste som bor i Amguemas nedbørfelt er tsjuktsjere.