cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Res Gestae Divi Augusti
Historie
I henhold til teksten ble den skrevet kort tid før Augustus' død i år 14 e.Kr., men den var antagelig skrevet flere år tidligere og sannsynligvis gjennomgått flere revisjoner. Augustus etterlot teksten med sitt testamente som ga instruksjoner til det romerske senatet om å sette opp inskripsjoner. Originalen, som ikke har blitt bevart for ettertiden, ble gravert på et par søyler av bronse og plassert foran Augustus' mausoleum. Det ble gjort mange kopier av teksten og hogd i stein på monumenter eller templer over hele Romerriket. En del av disse har overlevd; mest kjent og i bortimot fullstendig kopi og skrevet på dens opprinnelige latin og i en gresk oversettelse, er bevart på et tempel for Augustus i Ankara i dagens Tyrkia (Monumentum Ancyranum), som historikeren Theodor Mommsen karakteriserte som «inskripsjonenes dronning». Andre inskripsjoner er blitt funnet ved Apollonia og Antiokia, begge i Pisidia (den asiatiske delen av Tyrkia).
I sitt vesen er Res Gestae selvsagt mindre objektiv historie og mer å betrakt som ren propaganda for det principate som Augustus innstiftet. Det tenderer til å skape glans over hendelsene mellom mordet på Augustus' adoptivfar Julius Cæsar og seiren ved Actium da hans fotfeste på makten var ubestridt. Augustus' fiender er aldri nevnt ved navn. Cæsars mordere Brutus og Cassius er ikke referert til ved navn, de er kun «de som drepte min far». Slaget ved Filippi er nevnt kun forbigående og ikke ved navn. Markus Antonius og Sextus Pompeius (far til Pompeius), Augustus' motstandere i øst, forblir likeledes anonyme; den først nevnte er «han som jeg bekjempet i krigen», mens den sistnevnte er nevnt kun som en «pirat». På samme måte unnlater teksten å nevne hans imperium maius («makt til å lede») og hans framstående makt som tribun. Ofte sitert er Augustus' offisielle posisjon i sin regjering: «Fra den tiden (27 f.Kr., slutten av borgerkrigen) overgikk jeg alle andre i innflytelse, dog var min offisielle makt ikke større enn de av min kollegaer i posisjoner». Dette er i henhold til et styre som fremmet seg selv fra begynnelsen som en «gjenreising» av den gamle republikken med en leder som ville ingenting annet enn være Primus inter pares («den første blant likeverdige»), men var i seg selv praktisk talt et eneveldig monarki i det meste enn navnet, styrt ved guddommelig rett, støttet av sverdene til de romerske legionene.
Res Gestae var et unikt offentlig hendelse for den første keiser av Romerriket ettersom hans politiske karriere på mange måter var eksperimentelt. Om teksten hyppige anvendelse som "historie" av historikere, både antikkens som moderne, som karakteriserte Augustus' styre i henhold til de kategorier som han selv konstruerte i Res Gestae er en indikasjon, er det beviselig et meget vellykket stykke propaganda. Det er få andre skriftlige verker av Augustus som har overlevd ettertiden, med unntak av noen dikt, en selvbiografi, en filosofisk avhandling, en gjendrivelse av Brutus, og ikke minst en del brev. Det er derfor umulig for historikere å overse nytten av hva som i all vesentlig er en direkte redegjørelse i første person av hans styre.
Dmitrij Balandin
Dmitriy Balandin (født 4. april 1995) er en kasakhstansk svømmer.
Han representerte Kasakhstan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok gull på 200 meter bryst.
Herman av Aversa
Herman av Aversa var den fjerde greven av Aversa, (1048–1049). Han var kun et barn, da hans far, greve Rainulf 2. døde, og det ble dannet et regentskap for ham. Grevskapets ledelse ble overdratt til hans fars fetter Richard. Richard var en ambisiøs slagsbror – faktisk satt han i fengsel for plyndring da han ble valgt – og det lyktes ham på kort tid å få Herman til å forsvinne ut av historien. Deretter overtok han selv grevskapet.
Engelsk 1. divisjon 1965–66
'''Engelsk 1. divisjon 1965–66''' var den 67. sesongen i Football League. Liverpool vant sin sjuende ligatittel.
== Tabell ==
Opprykk
De to dårligste klubbene i 1. divisjon rykket automatisk ned til 2. divisjon og de to beste klubbene i 2. divisjon rykket automatisk opp til 1. divisjon.
Engelsk 2. divisjon 1965–66:
Einosuke Akiya
Einosuke Akiya (秋谷 栄之助, født 15. juli 1930 i Bunkyō, Tokyo, Japan) er en japansk Nichirenbuddhist. Han var den femte presidenten i legmannsbevegelsen Sōka Gakkai fra 18. juli 1981 til 9. november 2006.
The Guerrilla
The Guerrilla er en amerikansk stum kort dramafilm fra regissert av D. W. Griffith.
Calico 960
Calico M960 er en amerikansk maskinpistol i kaliber 9 x 19 mm Luger.
Den fås i både i hel- og i halvautomatiske utgaver. Den produseres av Calico Light Weapons Systems i Oregon. Den har et spesielt våpenmagasin som ligger oppå våpenet hvor patronene ligger i en spiral i en sylinder, noe som gjør at det har høy patronkapasitet (50 eller 100 patroner). Den kommer med uttrekkbar stokk.
Dennick Luke
Dennick Luke (født 28. januar 2001) er en dominikisk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp.
I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 800 meter der han ble utslått i førsøksheatet.
Grevens tid
Grevens tid brukes både om den såkalte grevefeiden i Danmark på 1500-tallet og om styret til grev Per Brahe d.y. i 1600-tallets Finland og som var kjent for sin mildhet. Finland var på dette tidspunktet underlagt Sverige.
Uttrykket «å komme i grevens tid» betyr å komme i akkurat rette øyeblikk, gjerne også med bibetydning at det er i siste liten. Denne bruken av uttrykket skriver seg antagelig fra Sverige, hvor dette henspiller på den gamle sedvanen om å komme sent, og jo finere/høyere status en hadde, desto senere kom en, og den siste som kom var greven (med mindre noen fra kongefamilien var med), jamfør også uttrykket «fint folk kommer sent».
Mesocoelopodinae
Utseende
Små, ovale, fint hårete, mørke borebiller. Antennene er sagtakkede.
Starhawk
Starhawk, egentlig Miriam Simos (født 17. juni 1951 i St. Paul, Minnesota) er en amerikansk aktivist og frontfigur innen psykoterapi, new age, wiccaaktig modergudinnetenkning og økofeminisme. Hun bor i San Francisco.
Hennes bok The Spiral Dance (1979) ble et viktig grunnlag for nyhedendommen. Hun har «ikke bare fremhevet det feministiske, men også det økologiske aspektet ved Wicca». Boken «tematiserer både en økologisk og nypaganistisk naturforståelse, som begge dreier seg om en feiring av Modergudinnen».
Roing under Sommer-OL 2008 – Dobbeltfirer menn
Dobbeltfirer menn under Sommer-OL 2008 fant sted fra 10. til 17. august 2008 på Shunyi Olympic Rowing-Canoeing Park i Beijing.
Norsk Idretts Æresgalleri
Norsk Idretts Æresgalleri er norsk idretts «Hall of Fame» og består av Norges fremste toppidrettsutøvere og lag gjennom tidene, «som alle har vist en fremragende idrettsprestasjon». Utøvere som fremdeles er aktive vil først bli vurdert når deres toppidrettskarriere er avsluttet. Nye medlemmer av Æresgalleriet blir oppnevnt av Norske Idrettsleder-Veteraner (NIV), og galleriet er støttet av Kulturdepartementet, Norges Olympiske Museum og Olympiatoppen.
Galleriet ble digitalisert av Norsk Telegrambyrå (NTB) i 2020, som en fortsettelse av det fysiske galleriet som sto i Håkons Hall på Lillehammer.
Per 2020 består Æresgalleriet av 193 utøvere og 31 lag.
Historikk
Æresgalleriet ble første gang lansert i 1991, og holdt til i Oslo Spektrum. Galleriet ble flyttet til Håkons Hall på Lillehammer, hvor også Norges Olympiske Museum (NOM) holdt til og Gullklubbens mange unike portretter av norske OL-vinnere hang. Avtalen mellom NIV og Stiftelsen Lillehammer Museum (SLM) fra 1998 ble fornyet i en ny 10-års periode fram til 2018.
NOM ble stengt 7. april 2015 og flyttet til Maihaugen før starten av Vinter-OL for ungdom 2016, men hverken Æresgalleriet eller Gullklubben-portrettene var ønsket i det nye muséet på Maihaugen.
Ernesto Valverde
Ernesto Valverde Tejedor (født 9. februar 1964) er en spansk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for Athletic Bilbao.
Den 23. mai 2017 ga han seg som hovedtrener for Athletic Bilbao.
Den 29. mai 2017 ble han ansatt som ny hovedtrener for FC Barcelona.
DEn 13. januar 2020 fikk han sparken som hovedtrener for Barcelona.
Vestlandsutstillingen
Vestlandsutstillingen er en årlig kunstutstilling for billedkunstnere fra Vestlandet. Utstillingen turnerer vanligvis til ulike steder på Vestlandet. Kunstnere med tilknytning til landsdelen kan søke om deltakelse.
Vestlandsutstillingen har vært en viktig arena for kunstnere i fra vest, helt siden starten i 1922. Utstillingen er et samarbeid mellom Kunstmuseet Kube i Ålesund, Kunsthuset Kabuso i Øystese, Sunnfjord Kunstlag i Førde, Haugesund Billedgalleri og Stavanger Kunstforening. Økonomisk støtte blir gitt fra fylkeskommunene Rogaland, Hordaland, Sogn og Fjordane, Møre og Romsdal, samt Norges kulturråd.
I tillegg til Vestlandsutstillingen arrangeres det fire andre årlige landsdelsutstillinger for billedkunst: Østlandsutstillingen, Sørlandsutstillingen, Trøndelagsutstillingen og Nordnorsken. Utstillingene har ulik organisering.
Historie
Vestlandsutstillingen ble første gang arrangert i 1922. Ifølge Norges kunsthistorie kom initiativet fra Axel Revold og kunsthistorikeren Einar Lexow. I sin bok om Aage Storstein siterer imidlertid forfatteren Åse Ødegård en avisartikkel fra 1975 som hevder at ideen til utstillingen kom fra Stavanger-miljøet: Kunstnere i byen møttes regelmessig i Harry Landås' hybelleilighet, og en gang da  diskusjonen dreide seg om Høstutstillingen hadde Olav Ansgar Larsen foreslått å lage en egen «Vestlandsutstilling». Da ideen modnet satte Larsen seg i kontakt med Nils Krantz i Bergen, og utstillingen ble etter hvert en realitet.
I 1926 var malere fra Trøndelag invitert til deltakelse, men dette ble en engangsforeteelse. Fra og med 1928 var utstillingen et årlig arrangement, med deltaking kun fra de fire vestlandsfylkene.
Vestlandsutstillingen 2011
Utgangspunkt for utstillingen i 2011 var en kortfortelling «Rom for sten og hjort», skrevet av Tormod Haugland. Kunstnerisk ledelse var Karolin Tampere og Johanne Nordby Wernø.
Vestlandsutstillingen 2012
Temaet for Vestlandsutstillingen i 2012 er «bevegelse», og utstillingen er kurert av Annemari Skeide.
Kvalvåg (Gjemnes)
Kvalvåg er ei grend som ligger på vestsida av Tingvollfjorden i Gjemnes kommune mellom Torvikbukt og Flemma.
Kvalvåg hørte til innunder Tingvoll kommune inntil kommuneomleggingen i 1964.
Molldøra
Molldøra er et sund i Vågan kommune i Nordland som strekker seg 3,6 kilometer fra Høla i nordvest til Vestfjorden i sørøst som en del av skips- og hurtigruteleia mellom Svolvær og Raftsundet. På nordsiden av sundet ligger Kjepsøya og Stormolla mens Litlmolla ligger på sørsiden.
Josh Prenot
Josh Prenot (født 28. juli 1993) er en amerikansk svømmer.
Han representerte USA under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok sølv på 200 meter bryst.
Molldøra
Hurtigruteskipet «Mira» ble senket av den britiske krysseren HMS «Bedouin» på nordtur ut Molldøra, like etter passering av Brettesnes, under det første Lofotraidet i 1941.
Brettesnes på Stormolla er den eneste bosetningen av betydning langs sundet.
Jose Batlle y Ordonez oljekraftverk
Jose Batlle y Ordonez oljekraftverk er et oljekraftverk i Uruguay. Det har en installert produksjonskapasitet på 313 MW, fordelt på 5 blokker. Anlegget ble påbegynt omkring 1955, og stod ferdig i 1975. Brenselkilden er fyringsolje.
Alessandro Rosina
Alessandro Rosina (født 31. januar 1984 i Cesena i Italia) er en fotballspiller for Zenit. Han debuterte i Serie A for Parma FC mot Juventus 16. februar 2003, men spilte en halv sesong i Serie B for Hellas Verona FC før han gikk til Torino i 2005.
Øvre Hammersborggate (Oslo)
Øvre Hammersborggate var en gate på Hammersborg i Oslo. Den gikk fra nordover fra Hospitalsgata til Hammersborg torv. Gateløpet forsvant da området ble sanert.
VM i curling for menn 2015
Verdensmesterskapet i curling for herrer 2015 var det 57. VM i curling for herrer. Mesterskapet ble arrangert av World Curling Federation og avviklet i arenaen Halifax Metro Centre i Halifax i Nova Scotia i Canada fra 28. mars til 5. april 2015. Canada var VM-vertsland for 22. gang, men det var første gang mesterskapet ble avholdt i Nova Scotia.
Sverige (med Niklas Edin) ble verdensmestere etter å ha slått Norge (med Thomas Ulsrud) 9–5 i finalen. Norges lag besto av Thomas Ulsrud, Torger Nergård, Christoffer Svae, Håvard Vad Petersson, Markus Høiberg og trener Pål Trulsen. Hjemmefavorittene Canada (med Pat Simmons) tok bronse.
The Song of the Shirt (film)
The Song of the Shirt er en amerikansk stum kort dramafilm fra regissert av D. W. Griffith. En kopi av filmen er lagret i filmarkivet i Library of Congress.
Sveiping
Sveipeteknikken er svært gammel; trolig tatt i bruk i Norden i jernalderen. Enkelte gjenstander fra Oseberghaugen var sveipet. I nordiske museer finnes en rekke gjenstander som er laget med denne teknikken: øskjer, tiner og kurver.
Ordbruk
En sveipet eske kalles ofte for sveipeske, sveipøskje eller øskje, sveipask eller ask; avhengig av hvor i landet en er.
Sveiping
Emneved til sveiping må være kvistfritt og rettvokst. De fleste treslag kan brukes, men selje har vært mest ettertraktet til formålet.
Den tradisjonelle måten å ta ut emner var å kløyve stokken; da ble fibrene i overflaten i stor grad hele, selv om flaten bearbeides med rettkniv eller høvel for sletting. Emnene kan også sages og høvles, men bøyingen er da mer risikabel.
Sveipen syes vanligvis sammen med tæger av bjørk. Grantæger kan også brukes. Det brukes god overlapping som gir mulighet til dekor.
Bunnen tilpasses og felles inn i sveipen. Den festes med trenagler som settes gjennom små hull i sveipen. Lokk kan tilpasses i samme konstruksjon som selve esken.
Dekor
En sveipeske hadde mange muligheter til dekor. Avslutningen av sveipen ga mulighet til fantasifulle utskjæringer. Eskens ytterflater og lokk ble ofte malt. Svidekor og treskurd var andre dekorteknikker.
Bruk
Teknikken ble brukt til å lage melsikt og kornsold. På sveipen ble det da montert en hud eller en duk e.l. med hull av passende størrelse.
Bygdehåndverk
Å lage sveipeesker, dekorere disse og bringe dem til et marked har vært bygdehandverk i flere avsidesliggende bygder der det var tilgang til skog. Bøndene eide skogen, bearbeidet materialene til ferdige salgsprodukter og markedsførte disse i byene. Viksdalen i Sogn er kjent i denne sammenheng. Eilert Sundt beskriver i sin bok om husfliden i Norge  en masseproduksjon av sveipesker med dekor i enkel dekorativ rosemaling, såkalt Viksdalsmaling.
En håndverker som laget sveipesker kunne benevnes som eskemaker.
Jacques Le Brun
Jacques Le Brun (født 18. mai 1931 i Paris, død 6. april 2020 i Paris) var en fransk historiker.
Han tok doktorgraden i 1971 ved Sorbonne, med et doktoratsarbeide med tittelen La Spiritualité de Bossuet, under ledelse av René Pintard.
Lasaia
Lasaia er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.
Jacques Le Brun
Han spesialiserte seg innen studiet av kristendommen på 1600-tallet, især den katolske litteratur. Le Bruns første arbeider var knyttet til Jacques-Bénigne Bossuet.
Lasaia
Utseende
Små til middelsstore (vingespenn oftest rundt 30 millimeter) sommerfugler med litt tilspissede forvinger. Kroppen er kort og kraftig. Oversiden hos hannene er blågrå, blå eller grønnlig med svarte flekker og tverrstreker. Hunnene har samme slags mønster, men grunnfargen er brun. Undersiden er hvitaktig med brune eller mørkgrå tegninger.
Jacques Le Brun
Han var direktør for honorærstudier ved École pratique des hautes études, og innehadde lærestolen for moderne katolisisme ved dette lærestedet. I tillegg til sin forskning redigerte han François Fénelons verker.
Lasaia
Levevis
Disse sommerfuglene lever i skog, blant annet tropisk regnskog. I alle fall én av artene har larver som lever på slekten Albizia i mimosafamilien. Sommerfuglene besøker sjelden blomster, men kommer derimot gjerne ned på bakken for å drikke saltrik væske fra sølepytter, urin eller lignende, de setter seg også gjerne på mennesker for å drikke svette. Som vanlig for Riodinidae er de raske flygere.
Jacques Le Brun
Jacques Le Brun døde 6. april 2020 i en alder av 88 år etter å ha pådratt seg Covid-19.
Lasaia
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, nordligst i det sørlige Texas.
Grengangen (Oslo)
Gaten ble bortregulert i forbindelse med oppføringen av Deichmanske bibliotek i 1930-årene.
Røros fjellkirke
Røros fjellkirke er et sportskapell i Røros kommune i Trøndelag. Den ligger på Enarvola, 885 moh. – 5.5 km fra Røros sentrum.
Det dreier seg om en tidligere militær bygning som ble overtatt av menigheten i 2004 og innviet som sportskapell den 24. august 2005. Selve kirkesalen har 30 sitteplasser.
Det er ikke kirkegård på stedet.
Anton Tsjupkov
Anton Mikhajlovitsj Tsjupkov, russisk Антон Михайлович Чупков (født 22. februar 1997) er en russisk svømmer.
Han representerte Russland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse på 200 meter bryst.
Angelika Sarna
Angelika Sarna (født 1. oktober 1997) er en polsk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp.
I 2021 representerte hun landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 800 meter der hun ble utslått i førsøksheatet.
Chile under Sommer-OL 1896
Chile under Sommer-OL 1896 hadde en påmeldt deltaker, den mannlige friidrettsutøver Luis Subercaseaux, som av Chiles nasjonale olympiske komité påstås å ha konkurrert for Chile under Sommer-OL 1896 i Athen på 100 meter, 400 meter og 800 meter. I IOKs database er Subercaseaux listet som påmeldt på 100 meter og 800 meter, men at han ikke startet. Det nevnes ingen ting om påmelding eller deltakelse på 400 meter og det finnes ingen dukumentasjon på at Subercaseaux, som på det aktuelle tidspunktet var 13 år gammel, noen gang faktisk har deltatt i olympiske leker.
Chile var en av fire nasjoner som ikke vant noen medalje av de fjorten nasjonene som deltok i de første moderne olympiske lekene i 1896.
Medaljer
Det ble ikke delt ut gull, sølv og bronsemedaljer under Sommer-OL 1896 i Athen. Vinneren fikk sølvmedalje og den som kom på andreplass fikk bronse. Det var først under Sommer-OL 1904 det ble utdelt medaljer til de tre beste, men IOC har med tilbakevirkende kraft besluttet at medaljefordelingen også gjelder for de olympiske leker 1896 i Athen og  1900 i Paris.
Bjørnehunder
Bjørnehunder (Amphicyonidae) er en utdødd gruppe med hundelignende rovpattedyr som trolig er nærmere beslektet med basale canider (Wesley-Hunt og Flynn, 2005) enn med bjørner, slik man trodde tidligere. Disse rovpattedyra, som var på størrelse med en amerikansk svartbjørn, levde i Eurasia og Nord-Amerika fra sen eocen til sen miocen. Forskerne tror de var snikmordere, siden lemmene var korte.
Bulgaria under Sommer-OL 1896
Bulgaria under Sommer-OL 1896. Det var muligens én deltaker, den opprinnelig sveitsiske mannlige turneren Charles Champaud, som noen kilder sier konkurrerte for Bulgaria under Sommer-OL 1896 i Athen, mens andre sier han representerte Sveits. Bulgaria var en av fire nasjoner som ikke vant noen medalje av de fjorten nasjonene som deltok i de første moderne olympiske lekene i 1896.
Medaljer
Det ble ikke delt ut gull, sølv og bronsemedaljer under Sommer-OL 1896 i Athen. Vinneren fikk sølvmedalje, og den som kom på andreplass fikk bronse. Det var først under Sommer-OL 1904 det ble utdelt medaljer til de tre beste, men IOC har med tilbakevirkende kraft besluttet at medaljefordelingen også gjelder for de olympiske leker 1896 i Athen og 1900 i Paris.
New American Cyclopædia
New American Cyclopædia ble revisert og republisert som American Cyclopædia i 1873.
Madeleine Kelly
Madeleine Kelly (født 28. desember 1995) er en canadisk  friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp.
I 2021 representerte hun landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 800 meter der hun ble utslått i førsøksheatet.
Małgorzata Kidawa-Błońska
Małgorzata Maria Kidawa-Błońska (født 5. mai 1957 i Warszawa som Grabska) er en polsk filmprodusent og politiker (Platforma Obywatelska). Hun ble innvalgt i Sejm i 2005, og var i 2015 Sejms president. Kidawa-Błońska ble i 2019 valgt som sitt partis kandidat ved presidentvalget i Polen. Hun ble regnet som den sterkeste motkandidat til sittende president Andrzej Duda. Kidawa-Błońska gikk i april 2020 inn for at valget skulle boikottes. Hun mente i utgangspunktet at det burde utsettes som følge av koronavirusepidemien. Da regjeringen gikk inn for brevvalg, som hun ikke fant forsvarlig, svarte hun med å kreve boikott.
Oksebåsen
Oksebåsen er en tidligere bebodd enbølt matrikkelgård på Hamnøya i Giske kommune ved skillet mellom Grytafjorden og Valderhaugfjorden. Øya hadde båtforbindelse til Ålesund.
Den norsk-britisk drama- og krigsfilmen Shetlandsgjengen fra 1954 ble delvis innspilt i området. I tillegg til landskapsbilder fra Torholmen sees også rutebåten Regent.
6. etappe av Giro d’Italia 2010
6. etappe av Giro d'Italia 2010 ble kjørt den 14. mai 2010. For andre dag på rad ble etappen preget av et brudd. Matthew Lloyd og Rubens Bertogliati stakk fra hovedfeltet etter 45 kilometer, og de to holdt sammen helt til den siste bakken drøye milen før mål. Den regjerende sveitsiske mester på tempo klarte ikke å holde følge med Lloyd opp stigningen, og med sterk kjøring på den flate avslutningen kunne Omega Pharma-Lotto-rytteren strekke armene i været som etappevinner. I tillegg kunne australieren ikle seg den grønne klatretrøya på podiet i Novi Ligure. Danilo Hondo vant spurten i hovedfeltet, og til tross for jubel da han krysset mållinjen, kunne han bare innkassere en tredjeplass.
Eksterne lenker
2010 Giro d'Italia, Stage 1 to Stage 11
Bartolomeo Rastrelli
Bartolomeo Francesco Rastrelli (født 1700 i Paris, død 29. april 1771 i St. Petersburg) var en italiensk-russisk arkitekt. Han reiste sammen med sin far, skulptøren Carlo Bartolomeo Rastrelli (1675–1744), til Russland i 1715 og arbeidet mesteparten av sitt liv der.
Rastrellis mest kjente bygninger er Vinterpalasset i St. Petersburg, Rundāles Pils i Latvia og Katarinapalasset i Tsarskoje Selo.
TurboSPARC
TurboSPARC var en 32-biter RISC mikroprosessor og en implementasjon av SPARC versjon 8. Mikroprosessoren ble utviklet av Fujitsu Microelectronics, Inc. (FMI) i San Jose, California, som var en underavdeling av det japanske selskapet Fujitsu Limited. TurboSPARC ble lansert den 30. september 1996, og fantes i klokkefrekvenser på 160, 170 og 180 MHz.
TurboSPARC var ment som en oppgraderingsprosessor for microSPARC II, men ble også brukt som en ordinær, enkeltstående mikroprosessor. I slutten av 1997 ble den for det meste erstattet av UltraSPARC IIi, som var en lavkostnads-utgave av 64-biter RISC-prosessoren UltraSPARC II.
Bruk
TurboSPARC var en oppgraderingsprosessor for de mindre kostbare arbeidsstasjonene fra Sun Microsystems. I mars 1994 lanserte selskapet SPARCstation 5. Disse arbeidsstasjonene hadde kundestøtte frem til desember 1998. De hadde opptil 256 MB hovedminne, og benyttet mikroprosessoren microSPARC II i 70, 85 eller 110 MHz.
TurboSPARC ble lansert 30. september 1996. Prisen var 499 amerikanske dollar for 170 MHz-versjonen i kvantiteter på 1000.
En oppgradering fra microSPARC II 110 MHz til TurboSPARC 160 MHz doblet ytelsen ved heltallsberegninger og ga 1,5 ganger raskere utførelse av flyttallsberegninger.
Etterhvert ble 170 MHz-utgaven av TurboSPARC en standard opsjon på SPARCstation 5 og ikke en oppgradering.
Andre selskaper benyttet 170 MHz og 180 MHz versjoner i arbeidsstasjoner, bærbare datamaskiner og innebygde systemer. TurboSPARC ble tatt i bruk av Force Computers, RDI Computer, Opus Systems, Tadpole Technologies, Tatung Science and Technology og Themis Computers.
Karakteristika
TurboSPARC bestod av 3.0 millioner transistorer, produsert av Fujitsu i en 0,35 mikrometers, 4-lags CMOS-prosess kalt CS-60ALE. Størrelsen var 11.5 x 11.5 mm, eller 132.25 mm². Den hadde 416 pinner. Prosessoren benyttet en 3.3 Volts strømforsyning, og hadde et effekt-forbruk på 9 Watt.
Prosessoren hadde en enkel skalær oppbygning, med én heltallsenhet og én desimaltallsenhet. 16 KB nivå-1 cache for data og 16 KB nivå-1 cache for instruksjoner var integrert i brikken. Den hadde også en integrert kontroller for ekstern nivå-2 cache på 256 KB, 512 KB eller 1 MB, som kjørte i halvparten eller en tredjedel av hastigheten til prosessoren. På en 170 MHz TurboSPARC kjørte nivå-2 cachen således i 85 eller 56.67 MHz.
Prosessoren hadde en integrert minnekontroller, som støttet mellom 8 og 256 MB FPM DRAM. Nivå-2 cache og DRAM delte en 72-bit systembuss, der 64 bit ble brukt til å overføre data.
En integrert AFX kontroller for skjermkort gjorde det mulig for disse kortene å kommunisere direkte med minnet ved å bruke samme systembuss som nivå-2 cache og minnet. Skjermkortenes kontrollsignaler ble imidlertid overført på en separat buss. TurboSPARC hadde også en integrert SBus-kontroller som støttet SBus-hastigheter på mellom16.67 og 25 Mhz.
TurboSPARC hadde ikke støtte for multiprosessering.
Kamborebiller
Kamborebiller (Ptilininae) er en underfamilie av små, ofte vedborende biller. Disse artene utmerker seg ved å ha kamformede antenner.
Utseende
Små, avlange, gjerne matt brune borebiller. Kroppsformen er sylindrisk. Antennene er kamformede.
Levevis
Artene borer i morken, død ved eller i sopp.
Daniel Sandén-Warg
Daniel Sandén-Warg (født 1977 i Östersund) er en svensk hardingfelespiller og sølvsmed fra Karlstad. Han spiller også munnharpe, nøkkelharpe, gitar og vanlig fele. Han flyttet til Setesdal for å komme nærmere folkemusikkmiljøet der. I Setesdal var Hallvard T. Bjørgum en viktig læremester i slåttespill så vel som i sølvsmedfaget.
Han er medlem av folkemusikkgruppen Harv som han startet sammen med Magnus Stinnerbom og medlem av spelemannslaget Knut Heddis Minne. Han har samarbeidet med hardingfelespilleren Per Anders Buen Garnås og sammen ga de i 2008 ut albumet Warg Buen på ta:lik.
Sandén-Warg har dessuten spilt i backingbandet til Odd Nordstoga og deltatt på plateutgivelser med Aasmund Nordstoga, Veronica Akselsen, Gåte og Hanne Hukkelberg.
Han har mottatt kunstnerstipend fra staten for å drive folkemusikk.
Europalekene 2019
Europalekene 2019 ble arrangert i Minsk i Hviterussland fra 21. til 30. juni 2019.
The Ingrate
The Ingrate er en amerikansk stum kort dramafilm fra regissert av D. W. Griffith.
Siseme
Siseme er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.
Utseende
Små til middelsstore sommerfugler med forholdsvis brede vinger. Oversidens grunnfarge er mørk brun, brunsvart eller metallisk grønnlig, ofte med lysere striper og hvite og/eller røde felter. Undersiden er hovedsakelig brun og hvit.
Levevis
Disse sommerfuglene lever i skog, blant annet tropisk regnskog og tåkeskog. Hannene kommer gjerne ned til bakken for å suge i seg saltholdig væske fra sølepytter, urin og lignende. Hunnene er nesten helt ukjente og tilbringer trolig hele livet oppe i trekronene.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika, mest i den vestlige delen.
Vaskeribakken (tidligere gate i Oslo)
Vaskeribakken var en gate på Hammersborg. Det var fra 1864 til 1920-årene en liten veistubb mellom Møllergata og Torggata der Hammersborggata går i dag. Navnet kommer av bade- og vaskeanstalten på nordsiden (Torggata 16), som senere ble Torggata bad, og som også har gitt navn til Badstugata.
Australian Cyber Security Centre
Australian Cyber Security Centre (ACSC) er et australsk føderalt koordineringssenter for datasikkerhet, underlagt landets justis- og forsvarsministre i fellesskap. ACSC ble opprettet 27. november 2014 og vil per 2017 ha omkring 300 medarbeidere.
Senteret bringer sammen en rekke aktører innen datasikkerhet:
ACSC har lokaler i Canberra.
Vigdis Rojahn
Vigdis Rojahn (født Brynhildsen 1. februar 1902 i Bergen, død 27. mars 1994) var en norsk tegner, illustratør og barnebokforfatter. Hun bodde i Fetsund.
Hun var utdannet fra BHKS (bare en kort periode), Oslo Reklameskole og gjennom malerkurs hos maleren Bjørn Smith-Hald.
Hun debuterte i 1932 med Prinsesse Ragnhilds eventyrbok, og skrev i alt 10 bøker. Hun fikk Kirke- og undervisningsdepartementets premiering for Marit (1952) og Stribust (1961). Hun fikk også illustrasjonsprisen for bildene til sin egen bok Sirkusloppen (1959), og for to andre illustrasjonsoppgaver. Marit er en miljøskildring fra forfatterens egen barndom. Rojahns øvrige bøker har som regel ulike «bustetroll» som hovedperson, barnlige karakterer som lever dels i menneskenes og dels i trollenes verden.
Som illustratør arbeidet Rojahn blant annet med postkort og bokomslag. Fetsund rådhus har arbeider av henne.
US Open 2014 (tennis)
US Open 2014. US Open er en Grand Slam-turnering i tennis som spilles i Flushing Meadows i bydelen Queens i New York. US Open 2014 ble arrangert i perioden 25. august til 8. september 2014.
Martti Aiha
Hannu Martti Matias Aiha (født 23. desember 1952 i Pudasjärvi, død 5. mai 2023) var en finsk kunstner, som er mest kjent som billedhugger. Hans skulpturer har trekk fra kalligrafiske strukturer, og han arbeider både i gips, tre og metall.
Han er utdannet fra Läroanstalten för konstindustri 1970–72 og fra Finlands Konstakademi 1972–76. I tillegg til skulptur har han også arbeidet med maleri.
Han er innkjøpt av Henie Onstad Kunstsenter, det finske samtidskunstmuseet Kiasma og flere andre finske museer. Han har mottatt Finska Konstföreningens dukatpris 1982, Expohja-prisen 1987 og Pro Finlandia-medaljen 1992. Hans offentlige arbeider omfatter blant annet «Futura – Tuntematon» (1987) i Uleåborg, den halvfigurative hestestatuen «Rumba» (1992) i Helsingfors og «Musikalske fragmenter» (1994) ved operaen i Göteborg. Han har også bidratt til Skulpturlandskap Nordland med installasjonen «Syv magiske punkter» i Skånland i Troms.
Aiha ble i 2013 tildelt den svenske Prins Eugen-medaljen.
Jens Kragh Høst
Jens Kragh Høst (født 15. september 1772, død 26. mars 1844) var en dansk advokat, bladutgiver, litterat og historiker.
Tidlige år
Jens Kragh Høst var sønn av Georg Hjersing Høst og ble født på Saint Thomas i Karibia. 4 år gammel kom Høst til Danmark, og etter å ha blitt undervist privat av forskjellige lærere ble han i 1788 av Frederik Sneedorff meldt inn ved Københavns Universitet, ennå ikke 16 år gammel. Etter å ha studert litteratur valgte han juss og tok etter kun 2 års studium juridisk embedseksamen i 1792. Samme år mottok han utnevnelse som prokurator ved Hof- og Stadsretten og begynte sin skribentvirksomhet med en oversettelse av en av Florians romaner; snart fulgte mer selvstendige litterære, politiske og juridiske arbeider efter.
Han skrev for bl.a. Minerva (fra 1793, bl.a. skrev han den historiske artikkel i 3 måneder fra januar 1993, og et innlegg om anonymitet under signaturen N.R.M., dvs Nærum hvor han på det tidspunkt bodde), Lærde efterretninger (1793-98, under signaturen E.C., dvs En Creoler, og J.K.H.), Journal for Politik, Natur og Menneskekundskab (fra 1794), Kiøbenhavns Aftenpost, Iris og Rasmus Nyerups Efterretninger om udenlandsk Litteratur (1793–1796).
I 1796 ble han opptatt i Drejers Klub. Han hadde en stor omgangskrets, med blant annet Schack von Staffeldt, familien Heger, Christen Henriksen Pram, Knud Lyne Rahbek (som han en periode i 1794 bodde hos på Bakkehuset), Nyerup, Frederik Høegh-Guldberg, Malthe Conrad Bruun og Peter Andreas Heiberg.
Mary Bryant
Mary Bryant (født 1765, død 1794) var en engelsk straffange som ble deportert til Australia. Hun ble en av de første fangene som lyktes å flykte fra straffekolonien.
Jens Kragh Høst
Tidlige år
Jens Kragh Høst var således tidlig utviklet, men det var noe umodent over han. Der var gjennomgående noe uferdig over Høsts viten og virke; tilløp og brutte planer betegnet hans vei. Hans uorden – Henrik Steffens har i sine erindringer Was ich erlebte gitt en klassisk skildring av uordenen i hans værelse – og hans ustadighet skulle ikke inngi tillit til ham som sakfører.
Mary Bryant
Hun var født i Fowey i Cornwall i England, som datter av William Broad og Grace Symons Broad, en fiskerfamilie. Etter at hun reiste hjemmefra for å få jobb i Plymouth ble hun involvert i småtyverier. Hun ble arrestert og dømt for landeveisrøveri etter å ha stjålet et silketørkle, smykker og noen få mynter, og ble dømt til syv års deportasjon til Australia. I mai 1787 ble hun sendt med fangeskipet «Charlotte».
Jens Kragh Høst
Skandalen
21 år gammel forsøkte han å avlegge prøve for Advokaturen ved Højesteret, men måtte oppgi det. I 1799 konkurrerte han sammen med Anders Sandøe Ørsted og Matthias Hastrup Bornemann om en ansettelse ved universitetet, men den siste ble foretrukket. Imidlertid ble han dog i 1800 protokollsekretær ved Højesteret og i 1801 assessor i Hof- og Stadsretten, men dette embetet ble han fradømt ved en Højesteretsdom i 1808.
Bakgrunnen for dommen var følgende: Etter at Høst i 1802 hadde giftet seg med den vakre Susanne Margrethe Oxholm (Datter av sjøkaptein Jørgen Oxholm), som fødte ham flere barn, og da sykdom jevnlig hjemsøkte familien, var han i vedvarende økonomiske problemer, selv om han arbeidet flittig med sin penn. Blant de som hjalp ham med penger, var en kjøpmann Kyhn, som Høst bistod som juridisk konsulent, og for hvem han skrev innlegg i rettssaker; men Kyhn ble anklaget for falsknerier, og Høst ble dratt inn i saken. Høst var neppe medskyldig i forbrytelsen, men han hadde vist uforsiktig handlemåte og klart godtgjort, at en dommerstilling ikke kunne betros ham.
Tidsskrifter
Høst levede nå av å skrive innlegg for prokuratorer og derpå av den litterære virksomhet, som han tidlig hadde begynt. I årene 1796-1810 utgav han over et dusin tidsskrifter eller ukeblader, dels underholdende (Euphrosyne, 3 bind, 1796), dels litterære (Nye Efterretninger om udenlandsk Litteratur, 3 bind, 1796-98) eller belærende (Ej blot til Lyst, 4 bind, 1802-3), dels dramaturgiske (Theatret, 1805-6, Theaterblad 1807-8); de bestod gjerne kun et par år, men ble raskt etterfulgt av nye. Han var dessuten redaktør av Kiøbenhavns Aftenpost i perioden 1809-1812. Noe høyt ideelt preg var det ikke over dette, men den viste dog Høsts sans for interessante meddelelser, hans gode kjennskap til den fremmede litteratur og lette og hurtige penn.
Mary Bryant
Etter en reise på 5 000 kilometer som tok 66 dager nådde båten Kupang på Timor. Denne ekstraordinære reisen gikk inn i sjøfartshistorien, og har ofte blitt sammenlignet med William Blighs reise i åpen båt to år tidligere, etter mytteriet på Bounty. Blighs reise endte også på Timor. Reisen gikk gjennom ikke kartlagte havområder, som Det store barriererevet og Torres-stredet.
Jens Kragh Høst
Forholdet til Sverige
Det var imidlertid sak som Høsts engasjerte seg sterkt i på en ideell basis, arbeidet for å få en tilnærming til Sverige og litterær forbindelse med dette land. I 1794 besøkte han første gang Lund, hvor han vant mange venner; neste år begynte han sammen med Peder Horrebow Haste og Frederik Høegh-Guldberg månedsskriftet Nordia med det mål å kjempe for en litterær forbindelse mellom begge nasjoner. Skriftet fant tilslutning hos danske og svenske forfattere, men måtte dog av forskjellige uhell opphøre etter et års utgivelse.
Et forsøk på å stifte en svensk boksamling i København fikk han heller ikke realisert. Men utrettelig arbeidet Høst allikevel videre for disse ideer, og det lykkes ham sammen med Jens Baggesen, Rasmus Nyerup og Christen Henriksen Pram å få stiftet Det skandinaviske Litteraturselskab i 1796. Med understøttelse av foreningen dro Høst i 1798 til Sverige for å arbeide for dets utbredelse og skaffe medarbeidere; han knyttet mange forbindelser, men følte snart, at iveren var større i Danmark enn i Sverige.
Mary Bryant
Timor var på det tidspunktet under nederlandsk kontroll. Ekteparet Bryant og mannskapet hevdet å være skipbrudne. Senere ble det avslørt at de var rømte britiske straffanger, antagelig etter at William ble full og tilstod alt. De ble sendt tilbake til Storbritannia for å stilles for retten. De reiste med et nederlandsk skip sammen med bl.a. overlevende fra et britisk skip som hadde forsøkte å fange mytteristene på «Bounty». Under reisen døde Mary Bryants mann og barn av feber.
Jens Kragh Høst
Forholdet til Sverige
I 6 år var han sekretær for foreningen og skrev ofte i dets tidsskrift, Skandinavisk Musæum; da dette ikke helt tiltalte ham, utgav han på egen hånd Svenske Blade (1798–99), likesom hans forskjellige tidsskrifter ofte meddelte opplysninger om Sveriges historie og litteratur samt oversettelser fra svensk. Høst utgav også Svensk Haandordbog for danske (1799) og Kort svensk Sproglære for danske (1808).
Da Frederik 6. i 1810 arbeidet for sitt kandidatur ved valget av en svensk tronfølger, ble Høst og Gottsche Hans Olsen sendt til Sverige for å påvirke den offentlige mening, men forsøket var uheldig og unyttig.
Mary Bryant
Da Mary Bryant kom tilbake til Storbritannia kunne hun vente å bli hengt. Isteden ble hun fengslet for et år i Newgate Prison. Takket være støtte fra den innflytelsesrike James Boswell fikk hun opinionens sympati, og i mai 1793 ble hun benådet. Boswell gav henne en årlig sum på 10 pund, men fra hennes senere liv er ingenting kjent.
Jens Kragh Høst
Politisk opplysning og historiker
Høst har dog også fortjenester på et annet område. Han hadde ofte gitt oversikter over internasjonal politikk og i perioden 1812 – 1813 redigerte han Den danske Statstidende, han behandlet emner fra nåtiden; hans velskrevne skildring, Napoleons Levned (1810–14) ble raskt utsolgt i et antall av 2 000 eksemplarer (Frederik 6. hadde tegnet seg for 25). Likeledes holdt Høst vel besøkte forelesninger over dagens politiske nyheter, i det han leste opp meldinger fra utenlandske blader.
Han forsøkte dels i forelesninger, dels i skrifter å gi en grundigere historisk skildring av Christian VIIs lange regjeringsperiode, og det ble utgitt som Udsigt over de 5 første Aar af Kong Christian VII’s Regering (1821), J. F. Struensee og hans Ministerium (1824), Entwurf einer Geschichte der dänischen Monarchie unter der Regierung Christian VII (1813–16). Høst samlet her mye stoff fra eldre periodisk litteratur og andre skrifter, likesom en del tidligere upublisert materiale ble benyttet. Samlingen er til dels foretatt ut fra Høsts egne historisk biografiske tidsskrifter Clio (1813), Politik og Historie (1820–22) og Chronos (1822), som fortrinnsvis inneholder biografier over «udmærkede Mænd fra Christian den Syvendes Old».
Høst kan fremsette treffende betraktninger, han karakteriserer ofte godt enkelte personer eller bevegelser – den ukritiske beundring av Johann Friedrich Struensee kommer først senere sterkt frem. Høst søkte og fikk støtte til sin litterære virksomhet hos flere privatpersoner, som Bernt Anker, Mendel Levin Nathanson, greve og statsminister Joachim Godske Moltke. I 1819 ble han tildelt ventepenger av statskassen.
I 1817 fikk han tillatelse til å disputere for den juridiske doktorgrad og forsvarte sitt skrift: De injuriis verbalibus secundum leges Danicas nunc vigentes. Men sitt hjem forsømte han, og da hans hustru hadde fattet en uovervinnelig tilbøyelighet for en annen, godtok han skilsmisse i 1825. Hun giftet seg så med kammerråd Niels Frederik Bernhard Schiern. Kun den eldste sønnen ble hos faren; av de 5 andre barna antok de 4 navnet Schiern (deriblant historikeren Frederik Schiern).
Siste år
Høst fortsatte ennå noen år sin litterære virksomhet, men hans hukommelse og andre åndelige evner ble svekket, noe som kan sees av hans i 1835 utgitte Erindringer om mig og mine samtidige, men den konstante skrivingen, ofte om natten og under nydelse av sterk kaffe, det omstreifende liv på cafeer og den derved foranledigede nydelse av alkohol, endelig også de huslige sorger svekket hans kraft; omsider ble også hans evner angrepet således, at han i sine siste år var åndsforvirret og plaget av mørke, fikse idéer. Han oppholdt seg hos slektninger på Islegaard ved København og døde der den 26. mars 1844
Deepak Chopra
Deepak Chopra (født 22. oktober 1946 i Delhi) er en indisk-amerikansk lege (spesialist i indremedisin og endokrinologi) og forfatter av flere bøker om selvutvikling, new age, alternativ medisin og ayurveda. Han sier selv at han er påvirket av vedanta, og samarbeidet med Maharishi Mahesh Yogi innen Transcendental meditasjon (TM) før han etablerte sin egen skole. Han beskrives som «en viktig aktør innen den mer materielt orienterte selvutviklingsgenren».
Mer enn ti av hans bøker er oversatt til norsk. Mehren og Sky skriver at Chopra i boken Suksessens sju åndslover (1996) gir tradisjonelle New Age-forestillinger «en konkret materiell utforming, der målet med selvutvikling er suksess, åndelig som materielt.»
I 2005 skrev han en serie artikler om Intelligent design som også fikk kritikk fra skeptikere. Michael Shermer, grunnleggeren av The Skeptics Society, uttalte at Chopra var «selve definisjonen på hva vi mener med pseudovitenskap».
Lars Petter Heggelund
Lars Petter Heggelund (født 14. juni 1946) er en norsk lokalpolitiker. Han var ordfører i Åsnes kommune i Hedmark fra 2007 til 2011. Heggelund representerer Venstre.
Heggelund er tidligere svømmer, landslagstrener og president i Norges Svømmeforbund. På svømmetinget i Bergen i 2004 fikk Heggelund overrakt Norges Idrettsforbund og Olympiske Komite sitt Hederstegn med diplom for sin innsats.
«Archimède» (batyskaf)
Batyskafen «Archimède» er en dyptgående forskningsundervannsbåt eiet av den franske marine. For å regulere oppdriften til batyskafen anvendes 160 000 liter hexan. «Archimède» ble konstruert av Pierre Willm og Georges Houot, og var det første fartøyet til å nå de største dypene i Atlanterhavet, 8 390 meter nede i Puerto Rico-renna.
«Archimède» ble døpt 27. juli 1961 ved den franske marinebasen i Toulon. Hun er konstruert for å dykke til 27 000 meter og dypere og veier 61 tonn. I oktober 1961 gjennomførte «Archimède» et ubemannet prøvedykk ned til 1 500 meter. Den 27. november 1961 oppnådde hun en hastighet på 3 knop over en utseilt distanse på 7,2 km i en dybde på 2 400 meter i Middelhavet. 23. mai 1962 gjorde «Archimède» et dykk til 4 799 meter utenfor kysten av Honshu, Japan, i Japandypet i Stillehavet. 15. juli 1962 dykket «Archimède» til 9 560 meter i Kuril-Kamtsjatka-renna, hvilket gjorde det til det nest dypeste dykket noensinne på det tidspunktet, bare forbigått av  batyskafen «Triestes» dykk på Challengerdypet 12. august 1962 dykket «Archimède» til 9 300 meter i Japandypet sør for Tokyo.
«Archimède» utforsket Den midtatlantiske ryggen i fellesskap med ubåten «Cyana» og batyskafen DSV «Alvin», i prosjektet F.A.M.O.U.S. (French American Mid Ocean Underwater Survey) i 1974.
«Archimède» var operativ fram til 1970-tallet. Siden 2008 har hun ligget i reserveopplag i Toulon.
James Peter Allen
James Peter Allen (født 1945) er en amerikansk egyptolog, som har spesialisert seg innen språk og religion. I 2007 fikk han Wilbour- professoratet i egyptologi ved Brown University.
Arne Grue
Arne Grue (født 17. september 1945) er en norsk lokalpolitiker. Han ble ordfører i Os kommune i Hedmark etter valget 2007, men måtte i 2011 overlate posten til sin forgjenger Arnfinn Nergård fra Senterpartiet. Grue representerer Arbeiderpartiet.
I 1973 tok Grue over familiegården i Dalsbygda etter sin onkel og drev denne frem til 2000.
Cape Coast Castle
Handelsfortet Cape Coast Castle (også kjent som Carlsborg og Carolusborg) var opprinnelig et svensk handelsfort beliggende på den afrikanske Gullkysten i det nåværende Ghana. Ved fortet vokste byen Cape Coast fram. Fra 1637 eksisterte det muligens et befestet nederlandsk handelsfort av tømmer på stedet. I 1652 bygde rostockeren Carlof et fort av tømmer for den svenske kongen. Hensikten var å etablere et brohode for svensk handel på det afrikanske kontinent. Året etter ble fortet ombygd i stein.
Fortet var i svensk eie til 1658. Da ble det erobret av Danmark og ble en del av landets kolonirike. Den samme Carlof var nå i dansk tjeneste, og erobringen skjedde med hjelp av lokale fetu-krigere. Fortet fikk nå navnet Carlsborg. Det ble siden nederlandsk og hørte også en periode til fetuene. I 1664 ble det engelsk, og fikk da sitt nåværende navn.
Fortet var hovedsete for den britiske tilstedeværelse på Gullkysten til 1877 da det tidligere danske Fort Christiansborg i byen Accra ble hovedsete. Cape Coast Castle fungerte til da som utgangspunkt for de britiske militære felttog mod ashanti-folket, som til sist ledet til britisk overherredømme over hele Gullkystkolonien, i dag kjent som Ghana.
I begynnelsen fungerte det som handelsfort for gull og elfenben, men gradvis ble slavehandel et dominerende element i handelen. Slavene var i de fleste tilfeller krigsfanger fra interne oppgjør mellom lokale herskere, og betalingen var ofte europeiske skytevåpen. Kasemattene kunne bli stuvende fulle mens slavene ventet i uker og måneder på å bli transportert over Atlanten.
Marserne (germanere)
Marserne var en liten germansk stamme bosatt i det geografiske området mellom elvene Rhinen, Ruhr, og Lippe i den vestlige delen dagens Tyskland i tiden under den romerske keiser Tiberius. De må ikke forveksles med marserne i Italia. De germanske marserne bodde i et område mellom elvene Rhinen, Ruhr og Lippe i den vestlige delen av dagens Tyskland. Det er mulig at denne germanske stammen var en del av sugambrere som oppholdt seg øst for Rhinen etter at de fleste av dem hadde blitt fjernet fra dette området. Strabon beskrev marserne som et eksempel på en germansk stamme som opprinnelig var fra området ved Rhinen, da i en krigsherjet romersk grense, men hadde migrert dypt inn i Germania.
Historie
Den romerske historikeren Tacitus nevner marserne flere ganger, særlig i forbindelse med feltherren Germanicus’ kriger. De deltok i en koalisjon ledet av den keruskiske høvdingen Arminius, og det var denne koalisjonen som i år 9 utslettet tre romerske legioner i slaget ved Teutoburgerskogen. Germanicus så det som sin oppgave å få hevn for nederlaget, og han invaderte marsernes land i år 14 med 12 000 legionærer, 26 kohorter med hjelpetropper og 8 kavaleriavdelinger. Marserne hadde nettopp avsluttet festen for deres gudinne Tanfana, og de var ifølge Tacitus altfor berusede til å kunne forsvare seg mot romerne, og resultatet ble en massakre. I sitt verk Annaler skrev han at et område på 50 romerske mil ble lagt øde ved ild og sverd, og at «Intet kjønn, ingen alder ble spart».
Tacitus nevner en Mallovendus som høvding for marserne. Flere tyske byer vitner om antikkens marsere, eksempelvis Marsberg og Obermarsberg i østlige Nordrhein-Westfalen, og Volkmarsen i nordlige Hessen.
De overlevende marserne gikk formentlig inn i andre germanske stammer og stammeforbund, og de er ikke nevnt særskilt i senere opptegnelser.
Tubular Bells III
Tubular Bells III er det 18. albumet av Mike Oldfield, utgitt i 1998 av Warner Music UK. Albumet er en oppfølger til Oldfields Tubular Bells fra 1973 og Tubular Bells II fra 1992, og ble gitt ut på 25-årsjubileet for det originale Tubular Bells-albumet.