cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nordre Russøya
Nordre Russøya er ei øy som er med og utgjør Russøyane, på Svalbard. Øyene ligger i Murchisonfjorden rett vest for Nordaustlandet, og er en del av Gustav V Land. Den er en del av Nordaust-Svalbard naturreservat.
Arealet av øya er om lag 1 km².
Sufisme
Sufisme, eller taṣawwuf (Arabisk: الْتَّصَوُّف‎; personlig substantiv: صُوفِيّ‎ ṣūfiyy / ṣūfī, مُتَصَوّف‎ mutaṣawwuf), er mystisistisk retning innen islam som også omtales som«de indre dimensjonene av islam» eller «mystikkens fenomen i islam». Sufismen har blitt karakterisert som «verdier, rituell praksis og læresetninger som ble etablert på den tid da Allah gjorde levemåten til muslimene fullkommen», det vil si ved den islamske tros tilblivelse. Sufismens tilhengere mener at den «representerer det grunnleggende og ytterst viktigste og sentrale» i islam. De som praktiserer tasawwuf, blir kalt «sufis» (arabisk flertall: صُوفِيَّة‎ ṣūfiyyah; صُوفِيُّون‎ ṣūfiyyūn; مُتَصَوُّفََة‎ mutaṣawwufah; مُتَصَوُّفُون‎ mutaṣawwufūn).
Etymologi
En teori tolker begrepet sufi som en avart fra det greske ordet sophia («visdom»). Den mest kjente forklaringen på begrepet fører det tilbake til ordet Suf (صوف), det arabiske ordet for ull. En antar da at det er avledet av den enkle drakt som tidlige muslimske asketer bar. Imidlertid bar ikke alle sufier drakter av ull. En annen etymologisk forklaring foreslår at roten av ordet sufi er det arabiske ordet safa (صفا), i betydningen renhet. Denne forklaringen understreker sufismens fokus på åndelig renhet. Ytterligere en forklaring går på at ordets opprinnelse kommer fra «Ashab al-Suffa» («Fellesskapet på verandaen») eller «Ahl al-Suffa» («Folket på verandaen»), som var en gruppe muslimer under regimet til profeten Muhammed som tilbrakte mye av sin tid i bønn på verandaen til profetens moske.
Sufismens historie
Det har vært antydet at sufisme har røtter i førislamsk mystikk, men sufisme regnes av den muslimske majoriteten som en integrert del av islam som kan føres tilbake til profeten Muhammed. Bortimot alle tradisjonelle sufi-skoler sporer sine «sanad» eller «lenker av overføring» tilbake til profeten, enten via hans fetter og svigersønn Imam Ali ibn Abi Talib eller kalif Abu Bakr Alsiddiq. Fra deres synsvinkel ble den esoteriske lære gitt dem som hadde direkte kontakt med Allahs ånd, og deretter videreført fra lærer til elev gjennom århundrene.
Spesialiserte forskere på Midtøsten mener at sufismen i alt vesentlig var et resultat av at islam utviklet seg i en mer mystisk retning. Eksempelvis har Annemarie Schimmel antydet at sufismen i sine første stadier ikke var annet enn en foredling av islamsk mystikk (forening med Allah). Louis Massignon har uttrykt at «Det er fra Koranen, konstant sitert, meditert, og opplevd, at sufismen har oppstått, i sin opprinnelse og utvikling.»
Sufismens store lærde
Sufismen spredte seg gjennom hele Midtøsten, spesielt i områdene som tidligere lå inn under bysantinsk innflytelse og kontroll. Denne perioden var preget av en praksis der en lærling (murid) overga seg selv til åndelig veiledning til en mester eller lærd (shaykh eller pir).
Tankeskoler ble utviklet, opptatt av emner som mystisk opplevelse, teknikker for å kvitte seg med sine lavere begjær, kjærlighet til Allah, og tilnærming til Allah gjennom utviklingsstadier (maqaam) og tilstander (haal). Skolene ble grunnlagt av reformatorer som følte at sufismens lære og kjerneverdier ble nedvurdert av et materialistisk samfunn.
Uwais al-Qarni, Jabir ibn Hayyan, Hasan Ul-Basri og Sayid Ibn Ul Mussib blir ansett som de første mystikerne blant «Taabi'een» i islam. Rabia al-Adawiyya (også kalt Rabia Basri) var en prominent kvinnelig sufi hvis lære kjennetegnes av kjærlighet og lidenskap for Allah. Junayd al-Baghdadi var blant sufismens første teoretikere og opptatt av fanaa og baqaa, det å utslette seg selv i guddommelig nærvær og oppnåelse av en ny åndelig klarhet.
Formaliseringen av sufismens filosofer
Imam Ghazalis avhandling, «Rekonstruksjonen av religiøs vitenskap» og «Lykkens alkymi», argumenterte for at sufismen stammet fra Koranen ved å gjøre den kompatibel med hovedstrømmen i islamske tanker og teologi. Det var rundt år 1000 at den første sufiske litteraturen i form av veiledninger, avhandlinger, foredrag og poesi ble utviklet som kilde til sufistisk tenkning og meditasjoner.
Sufismens spredning
Fra 1200 til 1500 opplevde sufismen økt aktivitet i ulike deler av den islamske verden. Denne perioden blir ansett som den klassiske perioden. Hytter og herberger ble snart ikke bare steder for å huse sufielever, men også steder for å praktisere sufisme.
Spredningen av noen sufilinjer begynte i sentrale muslimske sentre som Bagdad i Irak og videre til Persia, Pakistan, India, Nord-Afrika og det muslimske Spania. Det var mange forsøk på å forene sufismen med andre islamske vitenskaper, som sharia, fiqh og lignende. Fra denne tid stammer også de sufiske brorskapene, turuq.
De mest framstående sufimestere gjennom tidene er Abdul Qadir Jilani, grunnleggeren av Qadiri-ordenen, Rumi, grunnleggeren av Mevlevi-ordenen, Sahabuddin Suhrwardi, grunnleggeren av Suhrwardi-ordenen, og Moinuddin Chishti, grunnleggeren av Chishti-ordenen, Shah Naqshband, grunnleggeren av Naqshbandi-ordenen og Haji Bektash Veli samt Yunus Emre, grunnleggere av Bektashi-ordenen.
I nyere tid har sufismen blitt influert av moderne vitenskap og filosofi. Sufismen er også blitt endret gjennom møtet med Vesten. Eksempel på sufimestre som har blitt populære i vesten er Inayat Khan og Idries Shah. Blant de mer ortodokse sufier idag finner vi sjeik Nuh Ha Mim Keller, sjeik Habib Ali Jifri, Mufti Taqi Usmani og Muhammad Alawi al-Maliki. Den mest innflytelsesrike er sjeik Nazim Al-Haqqani som holder til på Kypros.
Vologda oblast
Vologda oblast (russisk: Волого́дская о́бласть – Vologodskaja oblast) er en oblast i den europeiske delen av Russland. Areal: 145 700 km², innbyggertall: 1 269 568 (folketelling 2002). Den største byen er Tsjerepovets, mens det administrative senteret er Vologda.
Electronic Sound
Electronic Sound er en plate som ble gitt ut i 1969 av George Harrison. Det var Harrisons andre soloalbum.
Vologda oblast
Vologda oblast er rikt på historiske monumenter, som for eksempel det storslåtte Kirillo-Belozerskijklosteret, Ferapontovklosteret (et verdensarv-sted), middelalderbyene Velikij Ustjug og Belozersk, de barokke kirkene i Totma og Ustjuzjna, etc.
Geografi
Vologda oblast grenser til Arkhangelsk oblast (N), Kirov oblast (Ø), Kostroma oblast (SØ), Jaroslavl oblast (S), Tver oblast (SV), Novgorod oblast (SV), Leningrad oblast (v), og republikken Karelia (NV).
Electronic Sound
Albumet ble gitt ut i mai 1969, og inneholder to lange musikkstykker – ett spor på hver side av den originale vinylutgivelsen – med titlene Under the Mersey Wall og No Time or Space. Stykkene ble fremført på en Moog synthesizer (nærmere bestemt en Moog IIIP) som Harrison selv hadde kjøpt av oppfinneren Robert Moog.
Et utdrag av hvit støy fra «No Time or Space» er brukt i I Remember Jeep, én av flere jamsessions utgitt på Harrisons tredje soloalbum All Things Must Pass (1970).
Plateomslaget til Electronic Sound ble malt av Harrison selv, og motivet er Moog-synthesizeren han brukte til å spille inn albumet. På innsiden var det minimalt med opplysninger, men et sitat fra en viss 'Arthur Wax' var gjengitt: «There are a lot of people around, making a lot of noise; here's some more.» (Norsk: «Det finnes masse folk, som skaper masse støy; her er litt mer.»
Bernie Krause gikk senere til sak mot Harrison på grunn av denne plateutgivelsen. Krause hevdet at Electronic Sounds B-side var lyden av han selv som demonstrerte en Moog III for Harrison. Krause har også fremsatt denne påstanden i sin bok Into A Wild Sanctuary. Opprinnelig stod Krauses navn på forsiden av plateomslaget, under Harrisons navn, men rett før platen ble sluppet ut på markedet ble Krauses navn malt over i sølv etter Krauses egen anmodning.
Albumet ble gitt ut på CD for første gang mot slutten av 1996.
Sporliste
Hele albumet er komponert, innspilt og produsert av George Harrison.
Kapprev
Kapprev (Vulpes chama) kalles også sølvryggrev og sølvsjakal, og tilhører reveslekten, en slekt med små rovpattedyr som hører hjemme i hundefamilien. Den er den eneste reven i denne slekten som opprinnelig hører hjemme i Afrika.
Beskrivelse
Kappreven er en typisk liten ørkenrev med store ører, omtrent på størrelse med en tamkatt. Den veier omkring 2,5-3 kg og har en kroppslengde på ca. 55 cm. Halen måler ca. 34 cm og skulderhøyden er normalt omkring 36 cm. Tispene er omkring 5% mindre enn hannene.
Kappreven er relativt langbent og smal i kroppen. Pelsen er sølvaktig grå over ryggen, noe som har gitt opphavet til noen av navnene denne reven går under. Hodet, baksiden av ørene, halsen, brystet og underkroppen er rødbrun i fargen. Oversiden av halene, som er svært busket i behåringen, er nærmest sort. Den har dessuten sort haletipp og hvite markeringer på kinnene. Innsiden og kantene av ørene er blek kremfarget. Den har dessuten litt blekere farger rundt øynene og nedover kinnene.
Utbredelse og habitat
Kappreven er utbredt i store deler av Sør-Afrika, fra sørspissen av Afrika og nord til det sørvestre Angola i vest og de aller mest sørvestre områdene i Zimbabwe i øst. Det er ikke kjent hvor stor totalbestanden er, men den rapporteres å være relativt stabil i hele utbredelsesormådet.
Den trives på åpne gresskledte savanner, semiørken med kratt og gresstuster, samt lett og tørr småskog.
Atferd, matvaner og reproduksjon
Kapprev er hovedsakelig nattaktiv, selv om valpene kan leke utenfor hiet på dagtid. De jakter alene, men danner par og er monogame. De anlegger territorier på 1-4,6 km², som kan overlappe andres territorier i betydelig grad, men er ikke territoriale. Den sosiale strukturen er ikke særlig godt kjent, men man vet at flere rever kan dele hi samtidig.
Kapprev fanger for en stor del maten den trenger, selv om den nok er altetende. Dietten består for det meste av små gnagere, kaniner, insekter, larver av biller og små reptiler. Det er også kjent at den kan ta bufe, spesielt hønsefugl.
Paringstiden er normalt i om vinteren, i juli-august. Tispa går drektig i ca. 51-52 dager og føder gjerne et kull som består av 3-5 valper. De har bare ett kull om året. Det er kjent at hannen bringer mat til tispa i de to første ukene, mens valpene dier, men det er ikke nøyaktig kjent hvor lenge han holder på med dette. Man antar imidlertid at han blir til ungene kan følge mora på jakt. Det er heller ikke kjent hvor lenge hannen holder sammen med tispa og ungene. Valpene begynner å jakte når de er omkring 4 måneder gamle, og de er fullt uavhengige fra de er omkring 5 måneder. De blir kjønnsmodne når de er omkring 9 måneder gamle.
Nimrud
Nimrud eller Nimrod (arabisk:النمرود‎) er et ruinfelt omkring 40 kilometer sør for Mosul ved Tigris hvor oldtidens Kalhu eller Kalah lå, som var en viktig by i Assyria. I lang tid var den rikets hovedstad.
Nimrud ble grunnlagt i det 13. århundre før Kristus, ble hovedstad for Assyria i det 9. århundre under kong Assurnasirpal II, og ødelagt i 612 f.Kr..
Navn
Stedet har sannsynligvis fått det navn det nå er kjent under etter den bibelske Nimrod (skjønt det vinnes også en annen teori). Han ble sagt å være den konge som Abraham hadde en rekke dyster med. Det fortelles at Abraham trosset Nimrod da han påstod at han var den mektigste guden. Abraham gikk inn for monoteisme.
Byen nevnes i Bibelen som Kalah.
I assyrisk tid kalte man byen Kalasj/Kalhu. Hos Xenophon finner man navnet Larisa.
Det er uklart når ruinene fikk navnet Nimrud. Den første skriftlige nevnelse av dette navn stammer fra Carsten Niebuhr som befant seg i Mosul i 1760-årene, skjønt navnet har nok vært benyttet av araberne før det. Han besøkte ruinbyen i 1766.
Sammendrag
Kalhu ble grunnlagt av den assyriske kungen Salmanassar I på 1200-tallet f.Kr. og ble utviklet til en stor og viktig by da Assurnasirpal II omkring 880 f.Kr. valgte den som sin hovedstad. Senere konger, og også dronning Shammu-Ramat, utrettet byggevirksomhet i byen, deriblant templer til ære for Nebo og Tashmetu. Kalhu fortsatte å være kongelig residens også etter at først Dur-Sargon og senere Nineve ble rikets politiske hovedstad.
Byen ble ødelagt år 612 f.Kr., da Assyria falt for babylonerne og mederne.
Detaljert tidlig historie
Den assyriske konge Salmanassar I (1274 f.Kr. – 1245 f.Kr.) bygde Kalhu (Calah/Nimrud) i det mellomassyriske rikes tid. Men den eldre byen Ashur forble Assyrias hovedstad, som den hadde vært siden ca 3500 f.Kr. Flere historikere, som for eksempel Julian Jaynes, tror at den bibelske skikkelse Nimrod (som inspirerte de langt senere arabere til å velge bynavn) var inspirert av den historisk belagte reelle konge av Assyria Tukulti-Ninurta I (1244–1207 f.Kr.), sønn av Salmanassar I, og en mektig erobrer. Men andre gjetter at navnet er avledet fra den assyriske Gud Ninurta, som det fantes et stort kultisk senter for i Kalhu /Nimrud.
Ashurnasirpal II: Byen tiltok i ry da kong Ashurnasirpal II av det nyassyriske rike (883 f.Kr.–859 f.Kr.) gjorde den til sin hovedstad, på bekostning av Ashur. Han bygde et stort palass og templer i en by som var begynt å forfalle etter nedgangstidene fra midten av den 11. århundre til midten av det 10. århundre. Tusener av mann bygde på en fem kilometer land mur som omkranset byen og dens store palass. Mange inskripsjoner ble risset inn i kalkstein, og en av dem sa at
Inaskripsjonene beskrev ogst plyndret godt oppbevart i palasset.
Inskripsjonene skildrer også store fester. Men mange av hans ofre var forskrekket over hans erobringer. Teksten sier også at:
Om en erobring av en annen underkuet by skrives det:
Slike sjokktiltak førte til seiere som i 877 f.Kr., da han etter en marsj til Middelhavet erklærte:
En stor åpningsseremoni med festivitas og storslagen bankett i 879 f.Kr. er skildret på en beskriftet stele funnet under arkeologiske utgravninger. Kong Ashurnasirpal IIs by husel kanskje så mange som 100.000 innbyggere, og hadde botaniske hager og en zoologisk hage.
Salmanassar III: Kong Ashurnasirpals sønn Salmanassar III (858–824 f.Kr), fortsatte der faren slapp. Han bygde det monument som er kjent som den store ziggurat, og et tilknyttet tempel.
Salmanassar III bedrev krig og erobringer i 31 av de 35 år han regjerte. Etter et slag ved elven Orontes mot en koalisjon av arameere og kanaanitter/fønikere skrøt han:
Det palass han bygde i Nimrud overgikk stort det som faren hadde reist. Det var dobbelt så stort og dekket et område på om lag 12 acre og hadde mer enn 200 rom.
I 828 f.Kr. gjorde hans sønn opprør mot ham og fikk støtte fra 27 andre assyriske byer, blant dem Ninive og Ashur. Konflikten varte til 821 f.Kr., 3 år etter Salmanassars og inn i Shamshi-Adad Vs regjeringstid (822–811 f.Kr.). forble Det assyriske rikes hovedstad under kongene Shamshi-Adad V, Adad-nirari III (810–782 f.Kr.), dronning Semiramis (810–806 f.Kr.), kongene Adad-nirari III (806–782 f.Kr.), Salmanassar IV (782–773 f.Kr.), Ashur-dan III (772–755 f.Kr.), Ashur-nirari V (754–746 f.Kr.), Tiglat-Pileser III (745–727 f.Kr.) og Salmanassar V (726–723 f.Kr.). Ikke minst Tiglat-Pileser III forestod store byggeprosjekter i byen, og introduserte østarameisk som rikets lingua franca. Men i 706 f.Kr. flyttet Sargon II (722–705 f.Kr.) rikets hovedstad til Dur Sharrukin. Og etter hans død flyttet Sennacherib (705–681 f.Kr.) den til Ninive. Kalhu fortsatte imidlertid som en viktig by med kongelige residenser helt til byen ble i stor grad ødelagt ved Det assyriske rikes fall for en allianse bestående av tidligere underlagte folk, babylonerne, kaldeerne, medere, persere, skytere og kimmeriere (mellom 616 f.Kr. og 605 f.Kr.).
Arkeologi
Stedet ble først beskrevet av den britiske reisende Claudius James Rich i 1820, kort før hans død.Utgravninger begynte først under ledelse av Sir Austen Henry Layard. Hans utgravninger var fra 1846 til 1847, og deretter fra 1849 til 1851.. Han avdekket Assurnasirpals IIs palass (884–859 f.Kr) fylt med eventyrlige kunstskatter, samt Salmanassar IIIs og Tiglat-Pileser IIIs palasser. Man fant mange alabasterrelieffer og elfenbeinsutskjæringer og -figurer, og obelisker og monumentale figurer. Layard trodde den gang at han gravde opp deler av Ninive, og dette er grunnen til at han omtaler astedet som dette i sine publikasjoner.
Så ble utgravningene overdratt til Hormuzd Rassam, en assyrisk kaldeisk katolikk fra regionen, i 1853-54. Så fulgte W. K. Loftus i 1854-55.
Etter at George Smith arbeidet der kort i 1873 og Rassam vendte tilbake dit fra 1877 til 1879, lå Nimrud urørt i nesten seksti år. A
Et irakisk team under British School of Archaeology in Iraq, ledet av Max Mallowan (ektemann til forfatterinnen Agatha Christie), gjenopptok gravingen i Nimrud i 1949. I 1955 gravde Mallowan i Nabû-tempelet i Nimrud og fant kileskrifttavler med eder for vasaller og assyriske makthavere fra år 672 f.Kr. De har vært viktige for forståelsen for assyrisk traktatsretorikk og dermed også for den israelittiske forbundsteologi, som den innvirket på. Utgravningene fortsatte til 1963 med David Oates som leder fra 1958 og Julian Orchard i 1963.
Videre arbeide var organisert av Iraks direktorat for oldsaker (1956, 1959–60, 1969–78 og 1982–92), Janusz Meuzynski (1974–76), Paolo Fiorina (1987–89) med Centro Ricerche Archeologiche e Scavi di Torino som konsentrerte seg om «Fort Shalmaneser», og John Curtis (1989).
Utgravningene avdekket bemerkelsesverdige relieffer, elfenbensgods og skulpturer. En statue av Ashurnasirpal II ble funnet i utmerket stand, likeså kollosale bevingede løver med menneskehoder som veide 10 til 30 tonn som voktere av tempelportene.
Et atort antall inskripsjoner vedrørende kong Ashurnasirpal II gjør at meget mer er kjent om ham og hans virke enn om noen annen hersker fra denne epoke. Deler av anlegget er blitt identifisert som templer dedikert til Ninurta og Enlil, en bygning viet til Nabu, gud for skriving og kunst, og omfattende befestninger.
Ashurnasirpal IIs, Salmanassar IIIs og Tiglat-Pileser IIIs palasser er blitt identifisert. Den berømte Salmanassar IIIs svarte obelisk ble funnet av Layard i 1846, hjulpet av Rassam. Obelisken ble reist som et offentlig monument i 825 f.Kr. i tid med borgerkrig. På toppen og ved bunnen av relieffene på denne obelisken er det en lang kileskriftinskripsjon som nedtegnet Salmanassars annaler. De lister hans militære kampanjer som kongen og hans tartan, øverstkommanderende, utførte hvert år for å kue naboriker fram til hans 31. regjeringsår. En del trekk kan antyde at arbeidet hadde blitt bestilt av hans hærfører Dayyan-Assur. Den andre listen fra toppen omfattet den tidligste bevarte avbildningen av en israelitt i form av bibelske Jehu. Denne hadde deltatt i kongedømmet Israels allianse med Fønikia og Judea, og ble underlagt som vasall av Assyria. Antegningen beskrev hvordan Jehu brakte eller sendte sin tributt i eller en gang rundt år 841 f.Kr. Angivelsen over bildet, skrevet i assyrisk kileskrift, kan bli oversatt som:
Fleet Air Arm
Fleet Air Arm er den britiske flåtens luftstridskrefter, forkortet FAA, og er en avdeling som ligger under Royal Navy og har ansvaret for alle fly og helikopter i den britiske marinen. Den ble opprettet i 1937, men hadde en forgjenger i Royal Naval Air Service som eksisterte mellom 1912 og 1918, da denne ble slått sammen til en del av Royal Air Force.
Størrelse
Ca. 6200 personell og 250 ulike fly/helikoptre.
Utstyr
Styrken består av 200 kampflyvemaskiner og 50 treningsfartøy. Disse blir vedlikeholdt, og personellet trenet opp, i sterkt samarbeid med Royal Air Force.
Württemberg-Baden
Württemberg-Baden er en tidligere delstat i Tyskland. Den ble etablert 19. september 1945 av den amerikanske okkupasjonsmakten, etter at de tidligere delstatene Republikken Baden og Württemberg var fordelt på de amerikanske og franske okkupasjonssoner. Delstatens hovedstad var Stuttgart. Den sørlige grensen ble satt slik at autobahnstrekningen mellom Karlsruhe og München (idag A8) kom helt innenfor dem amerikanske okkupasjonssonen.
Württemberg-Baden ble 25. mai 1952 slått sammen med Württemberg-Hohenzollern og Baden (Sørbaden) til dagens Baden-Württemberg.
Ojos del Salado
Ojos del Salado (6 893 moh ) er verdens høyeste vulkan og det høyeste fjellet i Chile. Fjellet ligger i Atacamaørkenen på altiplano og direkte på grensen mellom Chile og Argentina. Det høyeste fjellet i Argentina er Aconcagua, som også er det høyeste i hele Amerika.
Ojos del Salado har to topper som er nesten like høye (det skiller mindre enn en meter), den såkalte chilenske- og argentinske toppen. Grensen mellom landene går midt imellom toppene, som har fått kallenavnene fordi bestigningen av dem skjer fra henholdsvis chilensk og argentinsk side.
Det er lenge siden fjellet hadde noe større utbrudd, men man regner med at noe vulkansk aktivitet fant sted der i 1993.
EM på skøyter 1955, menn
EM på skøyter 1955, herrer ble avholdt på Kopparvallen i Falun, Sverige den 5. og 6. februar 1955 med 39 deltagere fra 11 nasjoner.
Boris Sjilkov var tittelforsvarer fra Davos året før. Sigge Ericsson ble europamester.
Kirkegata (Kristiansand)
Kirkegata (1-53, 2-56) er en gate i Kvadraturen i Kristiansand som ligger i bydelen Kvadraturen/Eg. Gaten har tidligere hatt navnet Store Kirkegade.
Kirkegata er den lengste av tverrgatene i Kvadraturen med sine 1 025 meter og har sitt løp fra gjestehavna i Østre havn ved Christiansholm festning til Fritz Jensens gate. Gaten deler torvet i Øvre og Nedre Torv, her finnes også Domkirken, Wergelandsparken og bygningene til Sørlandets kunstmuseum og Domkirken menighet som tidligere huset Latinskolen og Kristiansand katedralskole.
Nedenfor Skippergata har gaten bare murbygninger, videre langs gateløpet er det en rekke bolighus i tre med enkelte innslag av nyere kombinasjonsbygg med forretninger og kontorer etter riving og sanering.
Der gateløpet ender mot Østre havn, står skulpturen «To like», som ble reist i 1988. Den består av to fire meter høye former i silicabetong. Skulpturen er et vinnerarbeid blant studentene på Statens kunstakademi i 1981 som ble vunnet av Guri Berg.
I 1957 reiste Kristiansand kommune en byste av Jørgen Løvland i et hjørne av Wergelandsparken som er anlagt av og har sitt navn etter Oscar Wergeland. I parken ved Domkirken er det byster av James Maroni og Bernt A. Støylen. I Wergelandsparken står en portrettbyste av Thomas Krag. Hovedskulpturen i parkens sentrum er Gustav Vigelands skulptur av Henrik Wergeland som ble avduket i 1908. Her stod tidligere fontenen som nå er plassert på Øvre torv.
Kraftkar
Kraftkar er en norsk blåmuggost laget på pasteurisert melk fra Tingvollost i Torjulvågen på Nordmøre. Den ble først tilvirket i 2004.
Framstilling
Kraftkar modnes normalt i seks måneder, og får etter åtte måneder betegnelsen «vellagret». Osten har en kremet og litt kornet konsistens, og smaken har et tydelig saltpreg. Fargen på Kraftkar er gråhvit med blå-grå muggårer.
Utmerkelser
Osten har fått flere utmerkelser, blant annet gull i World Cheese Awards 2011, gull i International Cheese Awards 2013 og sølv i World Cheese Awards 2015.
I 2016 ble en Kraftkar som var modnet i tolv måneder kåret til World Champion Cheese (beste ost ved World Cheese Awards 2016, uansett klasse). Kraftkar er også tildelt Spesialitet-merket fra Stiftelsen Norsk Mat.
Guldbergaunet stadion
Rekordbesøket på Guldberguanet er på 13 997, det var i semifinalen i Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1970 mellom Steinkjer og Lyn, en kamp som Lyn vant 1-0.
I 2002 ble naturgresset erstattet med undervarmet kunstgress.
Fylkesvei 3786
Fylkesvei 3786 går mellom Verksmoen og Kvernåna i Evje og Hornnes kommune. Veien er 3,8 km lang.
Chad’s Gap
Chad's Gap er et av verdens mest kjente gaphopp (gap jump). Hoppet ligger i Utah.
Fylkesvei 3786
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 307 (Aust-Agder).
Chad’s Gap
Hoppet er kalt opp etter Chad Zurinskas, som ble den første til å hoppe på dette kollosale hoppet i 1999.
Southeast Division
Southeast Division er en av tre divisjoner i Eastern Conference. De to andre divisjonene er Atlantic Division og  Central Division. I hver av disse divisjonene er det 5 lag. I hvilken divisjon man er i avhenger av hvor laget holder til geografisk.
Southeast Division består for øyeblikket av følgene lag:
Vinnere
Vinnere av Southeast Division:
Drawskosjøen
Drawsko er en innsjø i Vestpommerske voivodskap i Polen. Den er 19,56 km² stor, 10,6 kilometer lang og 6,6 kilometer bred. Dens største dyp er 79,7 meter, noe som gjør den til den nest dypeste i Polen etter Hańcza.
Byen Czaplinek ligger ved sjøen.
Kildens utspring
Kildens utspring er en roman skrevet av Ayn Rand. Den ble første gang utgitt på engelsk i 1943, og er utgitt på norsk i Johan Hambros oversettelse flere ganger, den seneste utgaven er fra 2005 Forlaget Lille Måne. Boken sørget for Ayn Rands litterære gjennombrudd. Bokens tittel refererer til hennes utsagn:
Bokens hovedperson er en arkitekt, Howard Roark, som har sine ideer om hvordan bygningene skal være, men vil ikke inngå kompromisser overfor sine egne overbevisninger – og det er dette boken skal vise. Gjennom handlingen i boken prøver Ayn Rand å spre budskapet om sin filosofi objektivismen, men kan også tolkes som en hyllest til individuell frihet og en kritikk av kollektivisme og kommunisme. Boken ble filmatisert i 1949.
Handlingsreferat
Roark og Dominique blir umiddelbart romantisk tiltrukket av hverandre, noe som fører til et seksuelt møte som Dominique senere kaller en voldtekt. Kort tid senere får Roark beskjed om at en klient er klar til å bygge nytt bygg, og han returnerer til New York. Dominique vender også tilbake til New York, og får vite at Roark arbeider som arkitekt. Hun angriper arbeidet hans offentlig, men fortsetter å besøke ham for hemmelige seksuelle møter.
Ellsworth M. Toohey, som skriver en populær spalte om arkitektur i Banner, er en frittalende sosialist. Toohey tar sikte på å ødelegge Roark gjennom en omfattende svertekampanje. Han anbefaler Roark til Hopton Stoddard, en velstående bekjent som ønsker å bygge noe han kaller et tempel for den menneskelige ånd. Roarks uvanlige design inkluderer en naken statue modellert etter Dominique. Toohey overtaler deretter Stoddard til å saksøke Roark, og Toohey og flere andre arkitekter (inkludert Keating) vitner under rettssaken om at Roark er inhabil som arkitekt, på grunn av hans avvisning av historiske arkitektur-stiler.
Seiling under Sommer-OL 1996
Seiling under Sommer-OL 1996. Seiling var med på det olympiske programmet for 21. gang under OL-1996 i Atlanta. Det ble konkurrert om ti olympiske titler og Brasil ble beste nasjon foran Spania begge med to gullmedaljer.
Kildens utspring
Handlingsreferat
Dominique gifter seg deretter med Keating. For å sørge for at Keating blir tildelt en prestisjetung kommisjon tilbudt av Gail Wynand, eieren og sjefredaktøren for Banner, samtykker Dominique i å ha sex med Wynand. Men Wynand blir så sterkt tiltrukket av Dominique, at han betaler Keating for å skille seg fra henne - hvoretter Wynand og Dominique blir gift. Wynand ønsker å bygge et hjem for seg selv og sin nye kone, og oppdager at Roark har designet hver eneste bygning han liker. Han velger derfor ¨ansette Roark til å designe deres eget hjem. Roark og Wynand blir snart nære venner. Men Wynand er fremdeles fullstendig uvitende om Roarks tidligere bekjentskap til Dominique.
Fair Antigua, We Salute Thee
Fair Antigua, We Salute Thee (norsk: Vi hilser deg, vakre Antigua) er Antigua og Barbudas nasjonalsang. Sangen ble laget i 1966. Den ble tatt i bruk i 1967. Teksten er skrevet av Novelle Hamilton Richards og Walter Chambers har skrevet melodien.
Stående fuglehunder
Stående fuglehunder, som også kalles pointere, vorstehhunder og i noen grad bracker, er en gruppe hunder som typisk (instinktivt) tar stand (fryser fast i en stilling) og vender hodet (peker) mot byttet den har oppdaget. De brukes i hovedsak til jakt på fugl.
Bakgrunn
Pointerne oppsto trolig på midten av 1600-tallet. Mange mener de er etterkommere av spanske jakthunder, men dette spørsmålet er uklart. Opprinnelig var imidlertid pointeren en hundetype man benyttet i samband med såkalt nettjakt. Når hunden tok stand kunne jegeren kaste nettet over fuglen eller småviltet.
Jaktmetode
Stående fuglehunder jakter helst fugl, men flere av rasene er også ypperlig egnet til jakt på småvilt forøvrig. De finner som regel byttet gjennom såkalt overvær (luktmolekyler som svever fritt i luften), og da er det mest hensiktsmessig å jakte i motvind.
Ideelt skal hunden jakte innenfor synsvidde av jegeren, men det skjer ikke alltid. Da skal hunden rapportere (komme tilbake til jegeren å si fra at den har funnet fugl), slik at denne kan følge med tilbake dit fuglen ligger. Der vil hunden på nytt ta stand, eventuelt avansere mot eller reise fuglen på jegerens kommando. Om fugl blir skutt skal hunden apportere.
Typer
Gruppen omfatter 2 segmenter med hunder, kalt engelske fuglehunder og kontinentale fuglehunder. Det er også en viss forskjell på engelske pointere og noen av de kontinentale pointerne, som gjerne regnes som mer allsidige/mangesidige i jaktformen. Dette skyldes at mange kontinentale pointere har blitt avlet for sine allsidighet med hensyn til byttetyper, men de engelske gjerne kun har blitt avlet for jakt på fugl. Mange hevder også at kontinentale pointere ofte er bedre egnet til jakt i skogsterreng enn engelske, som på sin side skal være ypperlige i åpent terreng (herunder snaufjell). Om denne påstanden må man imidlertid gjerne ta en rekke forbehold, både rasemessig og på individuelt grunnlag.
Seksjon 2: Engelske fuglehunder
Langhårete engelske pointerne kalles gjerne settere. Engelske fuglehunder regnes gjerne som mer klassiske og estetiske enn de kontinentale. De skal være mer spesialisert i å jakte fugl. For engelskmenn var det gjerne like viktig at hunden var linjeskjønn og vakker, og hadde skjønnhet og stil i søk og stand, som det å ha gode egenskaper som jakthund.
Engelske fuglehunder er i dag blant de mest populære hunderasene, uansett rase. I så måte figurerer både engelsk setter og gordon setter på Norges 10 på topp liste. De regnes som gode familiehunder og er kjent for å ha et jevnt godt gemytt ovenfor både folk og fé. Dette er aktive hunder, som passer ypperlig for folk som er glade i friluftsliv og lange turer.
Adippeperlemorvinge
Adippeperlemorvinge (Argynnis adippe) er en sommerfugl som tilhører den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). Den forekommer i Sørøst-Norge. Den ligner sterkt på den vanligere arten aglajaperlemorvinge (Argynnis aglaja), men kan skilles fra denne på at grunnfargen på bakvingenes underside er brun, ikke grønn.
Utseende
En ganske stor (vingespenn 47 – 63 mm), kraftig sommerfugl med litt rundede vinger. Oversiden er oransje med svarte flekker og striper. Kroppen er temmelig kraftig, kledt med forholdsvis korte, gylne hår. Hodet er stort og bredt, med tilspissede, fremover- og oppoverrettede labialpalper. Antennene er omtrent så lange som halve forvingen, ytterst med en markert klubbe, gule i spissen. Forvingene er noe mer avrundede enn hos beslektede arter, trekantede, med et mønster typisk for perlemorvingene. Bakvingene er kledt med lange, gyllenbrune hår ved roten. Forvingenes underside ligner oversiden, men grunnfargen er blekere og de mørke flekkene litt mindre. Bakvingens underside er rødbrun, med store, firkantede, sølvfargede flekker. Larven er som utvokst mørkebrun med lange, gulbrune, forgrenede torner.
Levevis
Larven lever på forskjellige arter av fioler (Viola spp.). Sommerfuglen flyr gjerne i skogkanter fra skutten av juni til august. I Norge finnes den på Sør- og Østlandet.
Fosciandora
Fosciandora er en kommune i provinsen Lucca i den italienske regionen Toscana. Den ligger ved elven Serchio og har ca. 670 innbyggere (2004). I øst grenser kommunen mot provinsen Modena i Emilia-Romagna.
NGC 1672
NGC 1672 er en Seyfert-stavspiralgalakse som ligger rundt 60 millioner lysår unna jorden i stjernebildet Gullfisken.
Fosciandora
På grunn av sin beliggenhet mellom Lucca og Modena var bysted åsted for stridigheter mellom Estefamilien og luccheserne i det 15. og 16. århundre. Rester av befestninger i Lupinaia og festningen Rocca di Ceserana vitner om dette.
Frazioni
Kommunen omfatter følgende frazioni:
Ponte di Ceserana, Ceserana, La Villa, Lupinaia, Fosciandora, Migliano, Treppignana og Riana.
Georg Ferdinand von und zu Brenken
Har har bl.a. mottatt Bundesverdienstkreuz 1. klasse, etter forslag fra statsminister Peer Steinbrück.
Oda Utsi Onstad
Oda Utsi Onstad (født 12. mai 1990) er en norsk friidrettsutøver. Hun representerte IK Tjalve, etter en overgang fra Fagernes IL 2012. Hun meldte overgang til Norna-Salhus fra årsskiftet 2016/2017.
Hennes personlige rekord i lengdehopp er 6,34 meter fra 2006. Som 15-åring oppnådde Onstad verdens lengste tresteghopp i sin klasse. I innendørs-NM 2007 tok hun en sølvmedalje på 60 meter etter Anne Cathrine Bakken, med tiden 7,53. 2. februar 2019 satte hun ny norsk innendørsrekord i tresteg i NM i Haugesund med 13,65 meter. 3. februar 2019 forbedret hun sin norgesrekord i lengde uten tilløp to ganger, først til 2,94 meter; så til 2,99 meter. Onstad har per 4. februar 2019 ti NM-gull innendørs i lengde uten tilløp, sju i tresteg og seks gull i lengde, det siste søndag 3. februar med 6,27 meter.
Hun har vunnet NM flere ganger, senest i 2019.
Edda: Nordisk tidsskrift for litteraturforskning
'Edda. Nordisk tidsskrift for litteraturforskning', er et norsk vitenskapelig tidsskrift innenfor litteratur og litteraturteori med hovedvekt på nordisk litteratur. Tidsskriftet er primært en publiseringskanal for litteraturforskere innenfor nordisk litteratur, men tar også inn utenlandske bidrag om nordiske emner, og nordiske forskeres arbeider om utenlandsk litteratur.
Historie
Tidsskriftets målgruppe er forskere, studenter og lærere i skolen. Edda formidler debattinnlegg og anmeldelser av litteratur, og har som oppgave å være et bindeledd mellom den forskning og debatt som foregår i universitetenes faglige miljøer og den formidling av litteratur som foregår i skolene og samfunnet ellers.
I de siste årene har det vært publisert en rekke temahefter, deriblant om Henrik Ibsen, faghistorie, barnelitteratur, litteraturens forhold til de andre mediene, psykoanalytisk teori, selvbiografier og feministisk litteraturforskning.
Tidsskriftet ble grunnlagt i 1914 av Gerhard Gran, som var redaktør frem til sin død i 1925.
Edda utkom i begynnelsen én gang i året, i perioden 1927–1964 fire ganger årlig, og i perioden 1965–1985 seks ganger i året. Siden 1985 har det utkommet fire nummer i året. Tidsskriftets redaksjon sirkulerer mellom de nordiske litteraturmiljøene i Norge.
Tidsskriftet utgis med støtte fra Norges forskningsråd.
En artikkel publisert i Edda har mottatt den nordiske prisen Årets tidsskriftartikkel, Jon Haarbergs artikkel «Hvorfor trompet? Om tittelen på Peter Dass’ nordlandsbeskrivelse» (2012).
Fylkesvei 3800
Fylkesvei 3800 går mellom Grendi og Hovstad i Bygland kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 321 (Aust-Agder).
Det kinesiske institutt for virveldyrpaleontologi og paleoantropologi
Det kinesiske institutt for virveldyrpaleontologi og paleoantropologi (中国科学院古脊椎动物与古人类研究所, Zhongguo kexueyuan Gujizhui dongwu yu gurenlei yanjiusuo, også kjent under forkortelsen IVPP etter sitt engelske navn Institute of Vertebrate Paleontology and Paleoanthropology of the Chinese Academy of Sciences) er en ledende forskningsinstitusjon for paleontologi og paleoantropologi i Folkerepublikken Kina, og instituttets museum er ett av verdens fremste. Museet er repositorium for store samlinger av kinesiske fossiler, blant dem mange dinosaur- og pterosaur specimen (mange fra Yixian-formasjonen).
Som navnet forteller omfatter forskningsoppgavene også menneskeslektens forhistorie.
Blant de ledende paleontologer som har vært tilknyttet IVPP kan nevnes Yang Zhongjian (C.C. Young), Dong Zhiming og Zhao Xijin.
Institusjonen ligger i Beijing på adressen Xizhimenwai Dajie 142, og vokste frem fra det cenozoiske forskningslaboratorium der i 1929. Den er blitt en egen enhet under Det kinesiske vitenskapsakademi.
Museets hovedbygning er på tre etasjer. Første etasje er primært viet til fisker og amfibier, og annen etasje reptiler og fugler. I tredje etasje har man pattedyr (deriblant eksempler på megafauna som stegodon). Mange av fossilene som er ustilt er av utdødde arter som så langt kun er blitt funnet innen Kinas grenser, som for eksempel sinokannemeyeria. Her er også forløpere til fugler, såsom specimen av confuciusornis og microraptor.
I et tilstøtende galleri tar man for seg menneskets opprinnelse, med informasjon om pekingmennesket som ble oppdaget utenfor Beijing i Zhoukoudian under utgravninger mellom 1923 og 1927. Her er også uttidsstenredskaper og fossilerte hodeskaller fra menneskelignende individer som en gang bebodde det nordlige Kina.
Birgit Sadolin
Birgit Sadolin (født Birgit Møller Petersen 10. oktober 1933 i Charlottenlund) er en dansk skuespillerinne.
Bakgrunn
Birgit Sadolin studerte hos skuespillerinnen Else Højgaard som innstilte henne til elevskolen som 17-åring. Hun ble utdannet på Det Kongelige Teaters elevskole 1951-1953 og debuterte som Elsebeth i Jean de France.
Fristaten Oldenburg
Mesteparten av Fristaten Oldenburg ble i 1947 innlemmet i Niedersachsen. Den sørlige delen ble innlemmet i Rheinland-Pfalz, mens den østlige delen ble innlemmet i Mecklenburg-Vorpommern.
Birgit Sadolin
Karriere
Før det hadde hun hatt en mer uoffisiell debut på teatrets sommerturné som grevinne Olivia i Helligtrekongers Aften. Hun hadde på teatret blant annet roller som Columbine i De usynlige, Pernille i Maskerade og i Lang dags rejse mod nat.
Maarten Wynants
Maarten Wynants (født 13. mai 1982 i Hasselt) er en tidligere profesjonell, belgisk landeveissyklist. Han var profesjonell fra 2005 til 2021.
Birgit Sadolin
Karriere
I 1961 fikk hun sitt egentlige gjennombrudd som Beatie i Rødder under et gjestespill på Odense Teater. Hun gjentok rollen på TV i 1963. Etter ti år på Det Kongelige Teater søkte Birgit Sadolin nye utfordringer og ble frilans i 1964. Hun var fast engasjert i en sesong ved TV-teateret. Utfordringer fikk hun i rikelig monn på samtlige københavnske scener og Aalborg Teater i de neste årtier, både i det klassiske og det moderne repertoar. Hun laget revy, TV-teater og medvirket i en mengde filmlystspill opp gjennom 1950-tallet og 60-tallet, blant annet En pige og 39 sømænd, Dyden går amok og Min søsters børn.
I 1971 var Birgit Sadolin med i Preben Harris sin åpningsforestilling på Folketeatret Ridderen uden frygt og dadler. Hun har medvirket i mange roller i Radio- og TV- teatret, hvor spesielt Farvel Thomas blir husket. Dessuten har hun medvirket i Dansk TV 2's julekalender Hallo det er jul og i Mordkommisjonen.
I begynnelsen av 1990-tallet turnerte hun sammen med Kirsten Rolffes og Malene Schwartz med forestillingen Tre kisteglade piger. Opp gjennom 1990-tallet har hun spilt på Betty Nansen Teatret, Det Danske Teater, Folketeatret og Gladsaxe Teater, på sistnevnte blant annet i Showtime i 2000. Det var i dette tiår hun blant annet. medvirket i Scener af et århundrede på Gladsaxe Teater og i Flammer og i Vild hverdag i 1998 begge forestillinger på Det Kongelige Teater.
Birgit Sadolin giftet seg i med direktør Pelle Sadolin. Ekteskapet ble oppløst i 1969. Siden var hun i en årrekke vært gift med sceneinstruktøren Henning Ørnbak.
Universitetet tunnelbanestasjon
Stasjonen betjener og er oppkalt etter Stockholms universitet. Den ligger på T-bane 2 (rød linje) mellom stasjonene Tekniska högskolan og Bergshamra. Stasjonen ble tatt i bruk 12. januar 1975.
Stasjonen ligger ca. 20–25 meter under bakken.
Wouter Weylandt
Wouter Weylandt (født 27. september 1984 i Gent, død 9. mai 2011 i provinsen Genova) var en profesjonell belgisk landeveissyklist. Han ble profesjonell i 2005 for det belgiske laget Quick Step-Innergetic, og gikk etter 2010-sesongen over til det nystartede laget Leopard-Trek.
Masdalskloven
Masdalskloven er en fjellformasjon sør for gården Masdal i Ørsta kommune på Sunnmøre.
Den særegne formen er lett gjenkjennelig på lang avstand. Fjellet har derfor i stor grad blitt brukt av sjøfarende til å ta med.
Wouter Weylandt
Han tok sin første store seier da han vant den 17. etappen under Vuelta a España 2008. I mai 2010 vant han 3. etappe av Giro d'Italia. Ett år senere, under den 3. etappen av Giro d'Italia, omkom han i en stygg velt i en bratt utforbakke. Det var ingen andre involvert og hendelsen var en ulykke. Weylandts kjæreste var gravid med deres første barn da ulykken inntraff.
Rione Ludovisi
Ludovisi er en bydel ( rione ) i Roma. Ludovisi er området mellom Quirinalhøyden og den aurelianske mur.
Wouter Weylandt
Arrangørene for Giro d'Italia bestemte å fjerne hans startnummer, 108, fra alle fremtidige utgaver.
Masdalskloven
Øst for Masdalskloven ligger Klovekinn med toppen Klovetinden (949 moh) På vestsida ligger Storehylla.
NGC 1309
NGC 1309 er en spiralgalakse som ligger rundt 100 millioner lysår unna jorden i stjernebildet Floden. I 2002 eksploderte supernovaen SN 2002fk i galaksen. Den var av type Ia, noe som er et resultat av en hvit dverg som samler opp materie fra en kompanjongstjerne til den blir for massiv og går i luften. Galaksen er en av rundt 200 galakser som utgjør Flodgruppen, en gruppe av galakser.
Jingshan (Jingmen)
Jingshan (kinesisk: 京山县; pinyin: Jīngshān Xiàn) er et fylke i byprefekturet Jingmen i provinsen Hubei sentralt i Folkerepublikken Kina. Befolkningen i 1999 var på 710,467.
Kulturminner
Qujialing-funnstedet, som har gitt navn til Qujialingkulturen, ble i 1988 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Administrative enheter
Storkommunene Xinshi 新市镇, Yongxing 永兴镇, Caowu 曹武镇, Luodian 罗店镇, Songhe 宋河镇, Pingba 坪坝镇, Sanyang 三阳镇, Lülin 绿林镇, Yangji 杨集镇, Sunqiao 孙桥镇, Shilong 石龙镇, Yongsong 永漋镇, Yanmenkou 雁门口镇, Qianchang 钱场镇.
Tykt og tynt (EP)
Tykt og tynt (2001) er en EP fra Klovner i kamp, og den første de ga ut.
Drama (prefektur)
Drama (gresk Δράμα) var et prefektur i Hellas i periferien Øst-Makedonia og Thrakia. I forbindelse med en administrativ reform i 2010 ble Hellas' prefekturer avviklet og erstattet av periferienheter. Hovedstaden i prefekturet var Drama. Prefekturet var det nordligste i gresk Makedonia og det vestligste i periferien. Det nordligste punktet var Rodopifjellene.
Historie
Den eldste permanente bosetningen i området er det som i dag er byen Drama, som har sin opprinnelse i førhistorisk tid. I antikken var området en del av Kongeriket Makedonia, og seinere en del av Romerriket og Østromerriket.
Fra 1200- til 1400-tallet skiftet Drama herskerer flere ganger. I 1204 erobret korsfarerne området. I 1223-1224 ble det erobret av Theodoros Ι Komnenos Doukas, keiser av Thessaloniki. Ι 1230 ble det erobret av Ioannis Asen ΙΙ, tsar i Bulgaria, mens det i årene 1242-1243 og i 1246 kom tilbake til østromerne da Ioannis Vatatzis gjenerobret Øst-Makedonia.
På bygynnelsen av 1300-tallet var det uro i området og en østromersk borgerkrig mellom Andronicus ΙΙ og III Paleologos (1321–1328) og seinere mellom Ioannis Kantakouzinos og medlemmer av Paleologosdynastiet (1341–1347). Det osmanske riket erobret byen Drama i 1383.
Drama ble igjen en del av Hellas etter den første Balkankrigen i 1913.
Geografi
Fjellene Orvelos ligger i nordvest, Menoikio i vest og Falakro i nordøst. Elven Nestos er den lengste elven i prefekturet og renner i det nordlige og østlige området. Prefekturet grenser til Xanthi i øst, Kavala i sør, Serres i nordvest og vest og til Bulgaria i nord. Dyrkbar mark finnes i sørlige og vestlige områder av Drama.
Klima
Prefekturet har hovedsakelig middelhavsklima i de sørlige områdene. Ellers er klimaet kontinentalt med kalde vintrer i høyereliggende og nordlige områder.
Okapi
Okapi (Okapia johnstoni), også kalt skogsjiraff og skogsebra, er et sjeldent drøvtyggende klovdyr som holder til i det sentrale Afrika. Sjiraffen er artens nærmeste slektning og begge klassifiseres i samme familie (Giraffidae).
Beskrivelse
Okapien kan minne om en sebra eller en hest med lut rygg. Den har tverrgående hvite striper bak på kroppen og på forbena, men er ellers jevnt mørk midt på kroppen og halsen. Fargen er dyp sjokoladebrun til fiolettsvart hos hannen, rødbrun til fiolettsvart hos hunnen. Hodet likner mye på sjiraffens, men kinnene er hvite med sjokoladebrune eller rødbrune markeringer. Ørene er store i forhold til hodet og gir dyra et visst elgpreg. Snutepartiet er relativt kort og smalt. Tungen er svært lang (så lang at dyret kan bruke den til renhold rundt ørene) og nærmest svart i fargen. Hanndyrene har to små, hudkledde, avrundede horn. Dyret har klover og er passgjenger, noe som gjør hvert skritt lenger og sparer på energiforbruket.
Skinnet er oljete som beskyttelse mot den høye luftfuktigheten. Det markante stripemønsteret tjener som kamuflasje som gjør det vanskelig å få øye på dyrene. Stripene er, som fingeravtrykk hos mennesker, unike for hvert individ.
Okapien kan bli opptil 200 til 250 cm lang og har en skulderhøyde på 150 til 170 cm. Halen blir omkring 30 til 42 cm lang. Voksne dyr veier cirka 180 til 317 kg. Hunnen er større enn hannen.
Atferd
Okapiens eneste naturlige fiende er leoparden. Når en okapihunn har født, blir kalven etterlatt på en trygg plass i rundt to måneder mens moren holder seg borte, så hennes lukt ikke avslører kalven som oppsøker sin mor bare når hun kaller på den med infralyd, på en frekvens verken mennesker eller leoparder kan oppfatte. Etter de første to månedene tar kalven til å følge sin mor. Det er kjent at okapien, i likhet med sjiraffen og andre store pattedyr, kommuniserer med infralyd. Såkalt necking er også kjent mellom hanner.
Utbredelse og habitat
Okapien trives i tett regnskog og i høyder på mellom 500 og 1 500 moh. Hannen er solitær, mens hunnen gjerne ferdes med kalven(e). Dyra er svært sky og sjeldne å få øye på. Arten livnærer seg av blader, kvister og frukt som den plukker med den lange tunga.