cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ernst Curtius
Liv og virke
Han skolegang var ved Katharineum zu Lübeck. Der knyttet han vennskapsbånd med den senere forfatter Emanuel Geibel. Etter sin Abitur påsken 1833 begynte på studier i Bonn under Friedrich Gottlieb Welcker (klassisk oldyidskunnskap) og Christian August Brandis (filosofi).
Peter Finch
Frederick George Peter Ingle Finch (født 28. september 1916 i South Kensington i London, død 14. januar 1977 i Beverly Hills i California) var en britiskfødt australsk skuespiller. Han vant en Oscar posthumt for rollen som Howard Beale i filmen Network (1976).
Morten Opsahl
Morten Opsahl (født 30. april 1955) er en norsk tidligere padler som konkurrerte i kajakk flatvann.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1976, der hans beste resultat var en semifinaleplass.
Ryszard Kaczorowski
Ryszard Kaczorowski (født 26. november 1919 i Białystok, død 10. april 2010 ved Smolensk i Russland) var en polsk politiker, som fra 19. juni 1989 til 22. desember 1990 var den siste polske eksilpresidenten. Som sin forgjenger Kazimierz Sabbat hadde han sin bakgrunn fra den polske speiderbevegelsen.
Biografi
I juli 1940 ble han arrestert av det sovjetiske hemmelige politiet, NKVD, og i februar 1941 dømt til døden. Etter 100 dager på dødscelle ble straffen omgjort til 10 års Gulag-fangenskap i Kolyma. I 1942 ble han imidlertid benådet, etter at Stalin bestemte seg for å danne en polsk hær i sovjetisk tjeneste og trengte rekrutter. Han deltok i kamper i Italia, bl.a. i slaget om Monte Cassino.
Etter krigen returnerte han ikke til Polen, men studerte i London og arbeidet senere for britiske industriselskaper. Han fortsatte å være aktiv i speiderbevegelsen, bl.a. som formann for den polske speiderbevegelsen i eksil og kommandant for speidernes verdenstreff på Monte Cassino i 1969 og i Belgia i 1982.
Eksilpresident
Etter at Kazimierz Sabbat måtte trekke seg som eksilpresident i 1989 på grunn av sykdom, ble Kaczorowski utnevnt til hans etterfølger. Allerede noen måneder senere falt kommunistregimet i Folkerepublikken Polen, og folkerepublikken ble avløst av den tredje polske republikk. Lech Wałęsa ble i desember 1990 den første polske presidenten valgt i et fritt valg. Eksilinstitusjonene i London oppløste dermed seg selv, og den 22. desember overrakte Kaczorowski i en seremoni på kongeslottet i Warszawa sine presidentinsignier til Wałęsa.
Etter 1990 oppnådde Kaczorowski stor aktelse i Polen gjennom sine tallrike foredrag, intervjuer og reiser, og ble utnevnt til æresborger av bl.a. Białystok, Kraków og Warszawa.
Ryszard Kaczorowski døde i flyulykken 10. april 2010 hvor også Polens sittende president Lech Kaczyński omkom.
John Kevin Boland
John Kevin Boland (født 25. april 1935 i Monkstown i County Cork i Irland) er en irskfødt amerikansk emeritert biskop som var ledet bispedømmet Savannah i Georgia.
Bakgrunn
John Kevin Boland var sønn av John Joseph og Gertrude O’Brien. Hans eldre bror, Raymond James Boland, ble også biskop i USA. J. K. Boland gikk på Christian Brothers College i Cork and All Hallows Seminary i Dublin.
Prest
J. Kevin Boland ble presteviet den 14. juni 1959 for bispedømmet Savannah, av erkebiskop John McQuaid av Dublin.
Biskop
Pave Johannes Paul II utnevnte ham den 7. februar 1995 til biskop av Savannah. Erkebiskopen av Atlanta, John Francis Donoghue, bispeviet ham den 18. april samme år medkonsekratorer var Raymond James Boland, biskop av Kansas City-Saint Joseph, og Raymond William Lessard, emeriterte biskop av Savannah.
Den 19. juli 2011 innvilget pave Benedikt XVI hans aldersbetingede avskjedssøknad.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Pseudoperiboeum
Pseudoperiboeum er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore (15-20 millimeter), avlange, blanke, mørkt brunlige trebukker. Antennene er litt kraftige og lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er jevnbrede med spredte, lyse hår. Beina er middels lange og slanke, lårene noe fortykkede.
Levevis
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Arizona og nordlige deler av Mexico.
Altrua
Altrua er en liten landsby, på den sør-østre kysten av Loch Lochy, langs veien A82, i nærheten av Letterfinlay ved Spean Bridge i det historiske fylket Inverness-shire i Skottland, i den skotske regionen Highland.
Kiribati under VM i friidrett 2019
Kiribati deltok under VM i friidrett 2019 (utendørs) fra 27. september til 6. oktober 2019 i Doha i Qatar.
Deltakere
Kiribati er påmeldt med en deltaker:
Tirioro Kamoriki Willie, 100 meter
Juan José Saer
Juan José Saer (født 28. juni 1937, død 11. juni 2005) er en argentinsk forfatter. Saer skrev flere romaner: Responso (1964), La vesuelta completa (1966), El limonero real (1974), Nadie nada nunca (1980), La ocasion (1986) og La pesquisa (1994). Har utgitt flere novellesamlinger. Han skrev også dikt, fortellinger og essayer som El rio sin orillas (1991)
José María Giménez
José María Giménez de Vargas (født 20. januar 1995) er en uruguayansk fotballspiller som spiller for den spanske klubben Atlético Madrid.
Han har tidligere spilt for den uruguayanske klubben Danubio.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til fotball-VM 2014 i Brasil.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Anouck Jaubert
Anouck Jaubert (født 27. januar 1994) er en fransk sportsklatrer.
Karen Kvalevåg
Karen Kvalevåg (født 1966) er en norsk næringslivs- og idrettsleder som fra oktober 2017 er generalsekretær i Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité. Hun overtok etter at Inge Andersen måtte fratre sin stilling i mars samme år.
Anouck Jaubert
Hun representerte Frankrike under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 6.
Karen Kvalevåg
Kvalevåg er utdannet statsautorisert revisor fra Norges handelshøyskole, og har bakgrunn fra blant annet Maxbo, Starbucks, Løvenskiold Handel, Oslo Maraton og Sportsklubben Vidar.
Terje Wesche
Terje Wesche (født 15. mai 1947) er en norsk tidligere padler som konkurrerte i kajakk flatvann.
Han vant flere gullmedaljer både i internasjonale konkurranser, samt i norske og nordiske konkurranser.
Universitetskanslersämbetet
Universitetskanslersämbetet (UKÄ) er et svensk statlig embede med ansvar for å bedrive kvalitetssikring og juridisk tilsyn samt ansvar for statistikk, oppfølgning og granskning av effektivitet i høyskolesektoren.
Cypridina mellentini
Gruppen Cypridinidae har arter med mykt skall (carapax) på overkroppen (thorax) og lang ytter-gren (i stedet for lang inner-gren) på andre antenne-par. Det særegne for artene er at antennen sitter på et feste med en nebb-liknende utvekst (rostrum). Individene er små.
Universitetskanslersämbetet
UKÄ startet sin virksomhet den 1. januar 2013 etter at tre forvaltningsorganer på høyskoleområdet ble slått sammen til to. UKÄ tok over virksomhet som tidligere lå til etaten Högskoleverket.
UKÄ har cirka 90 ansatte, organisert i fem avdelinger og direksjon. Hovedkontoret ligger i Stockholm.
Cypridina mellentini
Taksonomisk plassering av gruppen
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systematiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på morfologi snarere enn molekylær analyse. En vanlig oppdeling anerkjenner muslingkreps som en av seks ulike klasser av krepsdyr. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life: - og detaljene gis etter WoRMS-databasen.
Jessica Pilz
Jessica Pilz (født 22. november 1996) er en østerriksk sportsklatrer.
Hun representerte Østerrike under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 7.
Facebook Inc.
__STATISTOMDIRIGERING__ __INGENSEKSJONSREDIGERING__ __DISAMBIG__
Adam Yauch
Adam Nathaniel Yauch (født 5. august 1964 i Brooklyn, død 4. mai 2012 av kreft i spyttkjertelen) var en amerikansk rapper og låtskriver, best kjent som en av grunnleggerne av hiphop-trioen Beastie Boys. Han var ofte kjent under artistnavnet MCA.
Yauch var praktiserende buddhist. Han opprettet Milarepa Fund, en ideell organisasjon viet til tibetansk uavhengighet og organiserte flere konserter til støtte for saken, inkludert den tibetanske Freedom Concert.
8. serierunde i Toppserien 2020
8. serierunde i Toppserien 2020 ble spilt lørdag 22. august.
Nesodes
Nesodes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Levevis
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra øya Revilla Gigedo i Mexico.
Brooklyn Park (Minnesota)
Brooklyn Park er en amerikansk by som ligger i Hennepin County i Minnesota.
Den har og dekker et areal på 68 820 000 kvadratmeter.
Seo Chae-hyun
Seo Chae-hyun (født 1. november 2003) er en sørkoreansk sportsklatrer.
Arne Ervig
Arne Ervig (født 30. juni 1940) er en norsk tidligere padler som konkurrerte i kajakk flatvann.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1960, der hans beste resultat var en semifinaleplass.
Mozart (slekt)
Mozart er slektsnavnet til en tysk-østerriksk musikerfamilie, hvorav det mest kjente medlemmet var Wolfgang Amadeus Mozart. Selve navnet stammer fra Schwaben der det ble skrevet Motzhart.
HK CSKA Moskva
HK CSKA Moskva er et ishockeylag fra Moskva i Russland. De spiller i Kontinental Hockey League. Klubben ble grunnlagt i 1946, og er den mestvinnende russiske ishockeyklubben gjennom tidene med 32 sovjetiske og russiske seriemesterskap og 20 europacuptriumfer.
Mozart (slekt)
Komponister og fiolinisten Leopold Mozart (1719–87) var den første musikeren i slekta. Han var født i Augsburg og kom fra en gammel håndverkerslekt. Som musiker gjorde han stor suksess og ble ansatt som hoffkomponist i Salzburg.
HK CSKA Moskva
CSKA Moskva var i Sovjetunionen en del av CSKA-systemet, og var assosiert med Den sovjetiske hæren.
Mozart (slekt)
Hans barn, Wolfgang Amadeus Mozart (1756–91) og Maria Anna Mozart (1751–1829), fikk musikkundervisning av faren i svært ung alder. De to dro rundt på turneer som vidunderbarn over hele Europa. Mens Wolfgang Amadeus ble en av de fremste komponistene i musikkhistorien, fikk søsteren Nannerl, som var en talentfull pianist, forbud mot å spille utenfor hjemme fra slutten av tenåra.
Sønnen til Wolfgang Amadeus, Franz Xaver Wolfgang Mozart (1791–1844), var også pianist og komponist.
Wout Weghorst
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Nederlandsk mesterskap i friidrett 2019
Nederlandsk mesterskap i friidrett 2019 var det nasjonale mesterskapet i friidrett utendørs for Nederland i 2019. Mesterskapet ble arrangert fra 25. til 28. juli på Sportpark Laan van Poot i Haag.
Lengdehoppkonkurransen ble arrangert i Haag sentrum 25. juli, og 10.000 meter ble arrangert tidligere, under det årlige Golden Spike Leiden 8. juni.
Eksterne lenker
¨
Subsidiaritetsprinsippet
Subsidiaritetsprinsippet er en maksime fra katolsk sosialtenkning om forholdet mellom staten og samfunnet. Det kommer av latin «subsidium ferre» (oversatt: tilby hjelp), og uttrykker at staten i sitt forhold til samfunnet ikke gjør mer, men heller ikke mindre enn det som er nødvendig som hjelp til selvhjelp. Det er etter andre verdenskrig blitt innført som et politisk prinsipp, både i Tyskland og Den europeiske union.
I katolsk sosialtenkning innebærer prinsippet at samfunnet ikke skal involvere seg i løsning av spørsmål som kan løses av familien. På politisk nivå betyr prinsippet at beslutninger skal fattes på lavest mulige effektive nivå.
I norsk sammenheng er det av og til forsøkt oversatt til «nærhetsprinsippet».
Katolsk sosiallære
Subsidiaritetsprinsippet som ordrett begrep stammer fra pave Pius XIs sosialencyklika Quadragesimo anno (i det førtiende år) «om de samfunnsmessige ordninger» av 15. mai 1931. Hovedforfatteren (pavens ghostwriter) og dermed den som skapte ordet, var den tyske jesuitten Oswald von Nell-Breuning. Ifølge denne «høyst vektige sosialfilosofiske grunnsetning» kan «det som enkeltmennesket er i stand til å yte på eget initiativ og av egne krefter ikke fratas ham og tilvises samfunnets virkeområde» (Quadragesimo anno, Nr. 79).
Maastricht-traktaten
I Den europeiske union ble subsidiaritetsprinsippet innført ved en protokoll ved Maastricht-traktaten i 1993. Prinsippet forplikter EU til å avstå fra å vedta ny fellesskapslovgivning dersom målet bedre kan nås på regionalt eller nasjonalt nivå. Prinsippet gjelder på områder hvor EU ennå ikke har blitt overført enekompetanse til å fatte beslutninger. Det er Europakommisjonen og traktatene som avgjør om prinsippet skal komme til anvendelse. Dette følger av Kommisjonens enerett til å initiere nye lover.
Pragmatisk tilnærming
Bruk av subsidiaritetsprinsippet medfører at beslutninger i prinsippet kan forsvares både når det gjelder EU-lovgivningens eventuelle påvirkning av den nasjonale lovgivningen og i forhold til andre nivåer, for eksempel interesseorganisasjoner og borgernes interesser. I det første tilfellet betyr det at EU-lovgivningen bare bør settes i verk når det er nødvendig utfra overordnete hensyn og har betydning for mange medlemsland, og at en bør etterstrebe den minst inngripende rettssakten, som kan føre til den ønskelige effekten, og at generelle prinsipper og oppfordringer bør avløse detaljerte regler. I det andre tilfellet betyr det at interessegrupper kan argumentere for mindre politisk innblanding på sine områder, og at en kan argumentere for å legge oppgaver til lavere nivåer – for eksempel regionale og lokale forvaltningsnivåer, private og frivillige institusjoner – og at en skal styrke det personlige og familiemessige engasjementet.
Man bør allikevel merke seg at ved en eventuell kompetansestrid er det EU-domstolens tolkninger av EU-traktatene som gjelder.
Storvatnet (Sortland)
Storvatnet (Sortland) er en 0,73 km² stor innsjø i Sortland kommune. Storvatnet ligger 152 moh på Hinnøya og er en del av Djupfjordvassdraget. Kraftverket Djupfjord I kraftverk utnytter et fall på 144 meter fra Storvatnet til havnivå i Djupfjorden. Før reguleringa var Storvatnet et ørretvatn, men etter reguleringen forsvant gytemulighetene for ørret. I stedet har røye overtatt vannet.
Storvatnet er oppdemmet og reguleres 19 meter mellom 152 og 133 moh. Opprinnelig konsesjon er fra 1951. Den ble revidert i 1955.
Engelske kongehus
Engelske kongehus er en oversikt over kongehus eller dynastier som har innehatt den engelske og senere den britiske kongetrone.
Shauna Coxsey
Shauna Coxsey (født 27. januar 1993) er en britisk sportsklatrer.
Hun representerte Storbritannia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 10.
Guvernementet Vilna
Guvernementet Vilna var et guvernement i Litauen i Keiserdømmet Russland årene 1795 til 1915. Det var omgitt av guvernementene Suwalki i vest, Kovno (fra 1843) og Vitebsk i nord og øst, Minsk og Grodno i øst og sør.
Grensene var ikke de samme gjennom hele perioden. Det var forandringer både i nordvest og i sørøst. Frem til 1843 var guvernementet Vilna mye større. Det året ble guvernementet Kovno utskilt.
Mellom 1843 og 1915 var guvernementet inndelt i syv distrikter (ujezd) Vilna, Vilejka, Disna, Lida, Troki, Osjmjany og Sventjany.
Ernst Rojahn
Ernst Andreas Rojahn (1909–1977) var en norsk sjakkspiller som ble norgesmester i 1945 og 1958.
Viktorija Mesjkova
Viktorija Vladislavovna Mesjkova (russisk: Виктория Владиславовна Мешкова; født 20. september 2000) er en russisk sportsklatrer.
Hun representerte ROC under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 9.
Stanisław Dulias
Stanisław Dulias (født 12. april 1939 i Zbaraż langt øst i det daværende Polen, død 17. november 2020 i Mysłowice i Polen) var en polsk politiker og økonom.
Han var politisk engasjert i en rekke partier, og var medlem av Sejmen fra 2001 til 2005.
Dulias døde 17. november 2020 av covid-19 i Mysłowice i en alder av 81 år.
Richard Dreyfuss
Richard Stephen Dreyfuss (født 29. oktober 1947 i Brooklyn i New York City) er en amerikansk skuespiller.
Dreyfuss vant Oscar for beste mannlige hovedrolle for rollen som Elliot Garfield i filmen The Goodbye Girl (1977). Han var da den yngste som hadde vunnet prisen, men rekorden ble i 2003 slått av Adrien Brody for Pianisten. Dreyfuss har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Menylinje
En menylinje er et grafisk styreelement som inneholder rullegardinmenyer.
Lars Skaiaa
Lars Morten Skaiaa (født 20. februar 1970) er en norsk lærer og skuespiller fra Drøbak. Høsten 2010 hadde han en sentral rolle i filmatiseringen av NOKAS-ranet som Johnny Thendrup.
Skaiaa er utdannet rørlegger og var en periode selvstendig næringsdrivende under navnet Servisrørleggeren Lars M Skaiaa. Han har siden utdannet seg til faglærer og arbeidet ved Sogn videregående skole før han fra høsten 2013 har vært ansatt ved Kuben videregående skole.
Våren 2016 var Skaiaa deltaker i realitykonkurransen Kakekrigen på TV-kanalen FEM. Han gikk videre tli semifinale fra den innledende kvalifiseringsuken.
Menylinje
Menylinjens hensikt er å forsyne et felles sted for vindu- eller applikasjonsprogramvare-spesifikke menyer som sørger for tilgang til funksjoner som åpningen av datafiler, interaksjon med en applikasjon, eller vise hjelpedokumentasjon eller manualer. Menylinjer er typisk nærværende i grafiske brukergrensesnitt som viser dokumenter og representasjoner av filer i vinduer og vindussystemer, men menyer kan også brukes i programmer med kommandolinjegrensesnitt som teksteditorer eller filbehandlere hvor rullegardinmenyer aktiveres med en hurtigtast.
Per Johnsen
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1952, der han ble utslått i heatene.
666 (musikkgruppe)
666 er et tysk house/trance-prosjekt skapt av Thomas Detert og Mike Griesheimer. Tekstane til sangene deres er på en blanding av engelsk og spansk og har ofte djevelen som tematikk. Debutalbumet deres, Paradoxx, kom ut i 1998.
I Norge har 666 hatt flere kjente singler, m.a. Paradoxx (1998), Amokk (1998), Diablo (1998) og Alarma! (1998). Alle disse er fra debutalbumet. Supa-Dupa-Fly blir brukt som åpningsscenen fra episoden «Idrett eller krimminalitet?» til den norske dramaserie Kids in Crime.
Mathilde Grooss Viddal
Mathilde Grooss Viddal (født 1969) er en norsk saksofonist, klarinettist og komponist. Hun driver plateselskapet Giraffa Records og er leder for FriEnsemblet - et «frilynt» jazzensemble.
Utdannelse
Hun er utdannet i musikkvitenskap ved Universitetet i Oslo og har etterutdanning i rytmisk komposisjon fra Høyskolen i Agder. Hun har også utdannelse som programingeniør fra Gjøvik Ingeniørhøyskole.
Musikerkarriere
Hennes første innspilling Holding Balance fra 2004, innspilt i Rainbow Studio/Jan Erik Kongshaug, er et prosjekt med storbandmusikk i samtidsjazzens landskap. Musikken gir et innblikk i hennes tonale verden, en blanding av fri-imprpovisasjon, humor og streng komposisjon.
Med FriEnsemblet har hun utgitt fem album. Hun driver sitt eget plateselskap, som hun har gitt navnet Giraffa Records. Viddal har medvirket på et titalls CD-utgivelser og hatt flere bestillingsverkoppdrag og installasjoner i inn og utland.
Hun spiller i Nunatak, Meditations & Prayers, Lucky Loop og Eick/Viddal Duo. Hun har turnert i Norge og internasjonalt med ulike band, og har samarbeidet med musikere fra hele verden. Blant annet har hun gjennom flere år hatt et tett samarbeid med den fransk-syriske musikeren Naïssam Jalal. Andre musikere hun har samarbeidet med erTellef Kvifte, Øyvind Brække, Knut Kvifte Nesheim, Trude Eick, Hedvig Mollestad Thomassen, Eivind Lønning, Børge-Are Halvorsen, Per Willy Aaserud, Britt Pernille Frøholm, Unni Boksasp,  Dag Stiberg, Kristoffer Alberts, Ellen Brekken og Richard Sinclair.
I 2016 ble hun utnevnt til «residerende kapellmester» (res.kamp.) på Kampenjazz i Oslo. I 2006 mottok hun Statens 3-årige kunstnerstipend. Viddal har mottatt flere internasjonale priser for sine komposisjoner og arrangementer. For komposisjonen El Aaiun – across the border vant hun en internasjonal pris; verket ble framført på Seattle Earshot Jazzfestival i 2013 med Viddal og Ingrid Jensen som solister.
Football League Championship 2013–2014
Topscorere
Oppdatert 28. januar 2014
13. serierunde i Eliteserien 2019
13. runde i Eliteserien i fotball for menn 2019 startet med –  lørdag 29. juni 2019, hoveddelen av kampene ble spilt søndag 30. juni mens runden ble avsluttet med –  mandag 1. juli
Kampfakta
<div id="Mjøndalen v Viking"> '''Mandag 1. juli''' <div id="Sarpsborg 08 v Strømsgodset">
Ahead of Their Time
Ahead of Their Time er et konsertalbum av Frank Zappa sammen med The Mothers of Invention. Albumet ble innspilt ved the Royal Festival Hall i London 25. oktober 1968, og utgitt i 1993 på CD av Barking Pumpkin. Albumet ble gjenutgitt av Rykodisc i 1995.
Opptredener
Ifølge Zappas notater på albumcoveret, er dette en grei utgivelse, «men er ikke den beste av Mothers av Inventions opptredener fra 1968». Andre redigeringer av låter fra den andre delen av opptredenen («The Orange County Lumber Truck«» og «Prelude to the Afternoon of a Sexually Aroused Gas Mask») ble opprinnelig utgitt på Weasels Ripped My Flesh i 1970.
Sporliste
Alle spor komponert og arrangert av Frank Zappa.
Progress?
Konsertopptak fra 1968 (originalalbum i parentes)
Aigen-Schlägl
Aigen-Schlägl er en kommune i den østerrikske delstaten Oberösterreich. Kommunen ble grunnlagt i 2015 etter en sammenslåing av de selvstendige kommunene Aigen im Mühlkreis og Schlägl. Sentralt i byen finnes Stift Schlägl.
Jomfruland
Jomfruland er en langstrakt rullesteinsøy som ligger i skjærgården utenfor Kragerø i Vestfold og Telemark. Den er 7,5 km lang og 1 km bred på det bredeste og utgjør et areal på 3,04 km². Øya skjermer de mange øyene i skjærgården utenfor Kragerø mot bølgene fra Skagerrak, og har cirka 75 fastboende.
Øya ble vernet som landskapsvernområde den 28. april 1978. Dette ble omgjort til Jomfruland nasjonalpark i desember 2016. Nasjonalparken omfatter øyene Jomfruland og Stråholmen og sjøområdene rundt.
Historie
Navnet Jomfruland kommer ifølge en teori av at øyen skal ha tilhørt Gimsøy nonnekloster i Skien.
Naturforhold
Geologisk er Jomfruland en del av den store endemorenen ratrinnet. Jomfruland er et stykke der ryggen på morenen (raet) stikker opp over vannet. Østover går moreneryggen under vann fra Jomfruland til Mølen i Brunlanes, og mot vest dukker den igjen opp på Tromøy. Når raet er landfast danner det rullesteinsstrender. Mellom Jomfruland og Tromøy er det farlige grunner på steder der moreneryggen nesten når opp til havoverflaten.
Jomfruland er kjent for hvitveis og øya ble brukt som innspillingssted i den norske filmen om Kristin Lavransdatter nettopp på grunn av dette flotte bakteppet. Hver vår i begynnelsen av mai brer hvitveisen sitt teppe over Jomfruland.
Øya er også kjent for sitt rike fugleliv, og over 300 arter er observert på øya. Norsk ornitologisk forening avd. Telemark driver Jomfruland Fuglestasjon på Øitangen.
Attraksjoner og aktiviteter
Man kan komme til Jomfruland med taxibåt, bilferge eller egen båt. Kragerø Fjordbåtselskap har rute til Jomfruland. Øya har flere gjestehavner. Det finnes flere attraksjoner på øya, blant annet flotte strender, gode bryggeanlegg med restaurant og kiosk, rullesteinsstrendene nord på øya, utendørs kirke, samt gode turmuligheter for turister og fastboende.
Omtrent midt på øya finnes to hvite fyrtårn, et gammelt og et nytt. Det er kun det nyeste som er i bruk i dag. Fyrtårnene på Jomfruland er svært karakteristiske og er synlige fra alle kanter. Ofte blir tårnene på Jomfruland referert til som kjennetegnet til Kragerø og skjærgården. Det eldste av tårnene er åpent for publikum om sommeren.
Jomfrulands egne musikkfestival «Under to tårn» har blitt holdt på øya hver sommer siden 1999.
Marshalløyene under VM i friidrett 2019
Marshalløyene deltok under VM i friidrett 2019 (utendørs) fra 27. september til 6. oktober 2019 i Doha i Qatar.
Kyra Condie
Kyra Condie (født 5. juni 1996) er en amerikansk sportsklatrer.
Hun representerte USA under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 11.
Conosphaeron
Conosphaeron er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Nokså små, spinkle, blanke, lyst brunrøde trebukker. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen. Oversiden er sparsomt kledt med fine, lyse hår. Pronotum en tønneformet med antydning til en tann midt på hver sidekant. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover, beina middels lange.
Levevis
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.
Utbredelse
Slekten er kjent fra Mexico og Panama.
Dyre Ekeberg Schjerve
Dyre Ekeberg Schjerve (født 10. januar 1990 i Hamar) er en tidligere norsk fotballspiller som spilte for Lørenskog IF. Han var målvakt og er bror av tidligere HamKam-spiller Pål Ekeberg Schjerve. Han spilte i 2009-sesongen for 3.-divisjonsklubben Ottestad. Han kom så tilbake til Hamarkameratene i 2010 som reservekeeper og spilte to seriekamper i løpet av sesongen.
Etter 2012-sesongen meldte Ekeberg Schjerve overgang til Lørenskog IF.
Ravi Shankar
Ravi Shankar (KBE) (født Robindro Shaunkor Chowdhury, iblant skrevet Rabindra Shankar Chowdhury, 7. april 1920 i Varanasi, død 11. desember 2012 i San Diego, USA) var en bengalsk-indisk sitarspiller og komponist av hindustanimusikk, en av hovedformene innen indisk klassisk musikk. Av indiske musikere er han blant de som er best kjent i Vesten. Dette ble forsterket gjennom hans vennskap med George Harrison og at han derigjennom ble assosiert med The Beatles.
Shankar hadde fått opplæring av den store musikeren Alauddin Khan. Han giftet seg med en av Khans døtre, men de ble skilt.
Vennskapet med Harrison skulle føre til at Shankar opptrådte på noen av 60-tallets mest kjente festivaler, som Monterey Pop i 1967 og Woodstock i 1969. Han fikk også stor oppmerksomhet i forbindelse med sin opptreden på The Concert for Bangladesh i 1971.
Han er faren til sangerinnen Norah Jones og sitarspilleren Anoushka Shankar.
Florian Niederlechner
Florian Niederlechner (født 24. mai 1990) er en tysk fotballspiller som spiller for.
Liste over nasjoner som har deltatt i sommer-OL
Antall deltakernasjoner har vært økende gjennom tidene. De første lekene i 1896 samlet deltakere fra seksten nasjoner, mens hele 204 nasjoner deltok i sommer-OL 2008 i Beijing og sommer-OL 2012 i London. Noe av økingen kan forklares med veksten i antall land i verden og medlemsnasjoner i IOK, mens det også kommer av større interesse for lekene. En del av forklaringen er også kvotesystemet til IOK, som lar mindre nasjoner kvalifisere seg til OL.
Likevel har det vært både opp og ned i antall deltakende land, blant annet på grunn av reisetid, boikotter og interesse. De tidligste lekene som ble arrangert i USA, samlet nesten bare utøvere fra vertsnasjonen på grunn av reisetid og kostnader for de europeiske nasjonene. Også historiske hendelser har vært med å senke deltakerantallet, for eksempel boikotten av Sommer-OL 1980.
Førkrigstiden
De tidligste sommerlekene ble ikke tydelig dokumentert med hensyn til deltakende nasjoner. Konkurrenter fra 11 til 16 forskjellige nasjoner deltok i de første moderne olympiske sommerleker i Athen i 1896. 11 nasjoner (Australia, Østerrike, Danmark, England, Frankrike, Tyskland, Hellas, Ungarn, Sverige, Sveits, og USA) er nevnt i den offisielle rapporten fra OL, Den internasjonale olympiske komité (IOK) sier at 14 nasjoner var representert, mens Bulgaria og Chile hver hevder at de var representert med en utøver i Athen. Andre kilder lister også Egypt, Italia, og Tyrkia som deltakere.
IOK sier at 24 nasjoner deltok i Sommer-OL 1900 i Paris, men flere kilder lister opp til 28 nasjoner, med Haiti, Iran, Luxembourg og Peru som tillegg. Lekene fire år senere, i St. Louis i 1904, var dårlig organisert, og kun 12 nasjoner deltok. Mange av øvelsene hadde kun deltakere fra vertsnasjonen USA.
Deltakelsene i de påfølgende lekene vokste jevnt og trutt, med 22 nasjoner i London i 1908, og 28 nasjoner i Stockholm i 1912. I disse to lekene deltok et kombinert lag fra Australia og New Zealand, kalt Australasia. Lekene som egentlig skulle gått i Berlin i 1916, ble avlyst på grunn av første verdenskrig.
Mellomkrigsårene
Etter første verdenskrig ble de olympiske leker gjenopptatt i Antwerpen i 1920. 29 nasjoner deltok, men ikke Østerrike, Bulgaria, Tyskland, Ungarn eller Tyrkia, som hadde deltatt før, siden ingen av disse ble invitert på grunn av sine roller under krigen. Flere nyopprettede europeiske stater, som Tsjekkoslovakia og Jugoslavia, deltok i OL for første gang.
Lekene vokste raskt etter krigen, og i Sommer-OL 1924 i Paris deltok 44 nasjoner, selv om Tyskland fortsatt ikke var invitert tilbake til lekene. De ble derimot invitert til Sommer-OL 1928 i Amsterdam, der de deltok sammen med 46 andre nasjoner. På grunn av de økonomiske virkningene av den store depresjonen, deltok kun 37 nasjoner i Los Angeles i 1932, en halvering fra Amsterdam-lekene. I 1936 i Berlin ble det satt ny rekord med 49 deltakende nasjoner, selv om lekene ble sterkt politisert. De planlagte lekene i 1940 i Tokyo og 1944 i London ble begge avlyst på grunn av utbruddet av andre verdenskrig i 1939.
Etterkrigstiden
Tolv år etter forrige OL, i 1948 i London, deltok utøvere fra 59 nasjoner, deriblant 14 som fikk sin olympiske debut. Igjen var Tyskland ikke invitert og heller ikke Japan. I 1952 i Helsingfors ble det nok en gang satt ny rekord, med 69 nasjoner, inkludert den første deltakelsen til Sovjetunionen og comebacket til Tyskland og Japan. I Sommer-OL 1956 i Melbourne deltok 67 nasjoner, og disse lekene var de første til å bli rammet av en boikott. Egypt, Irak og Libanon trakk seg grunnet Suezkrisen, mens Nederland, Spania og Sveits trakk seg som følge av den sovjetiske invasjonen i Ungarn. På grunn av de australske karantenerestriksjonene ble hesteridningsøvelsene avholdt fem måneder tidligere i Stockholm, med totalt 29 deltakende nasjoner, deriblant fem nasjoner som ikke konkurrerte i Melbourne.
Deltakelsen fra afrikanske og latinamerikanske land økte betydelig på 1960-tallet. Totalt 84 nasjoner var representert i Sommer-OL 1960 i Roma, 94 nasjoner i Sommer-OL 1964 i Tokyo og 112 nasjoner i Sommer-OL 1968 i Mexico by. I lekene i Mexico var det første gang Vest-Tyskland og Øst-Tyskland konkurrerte som to selvstendige lag. I de tre foregående lekene (1956–1964) ble de to nasjonene representert av et forent tysk lag. I Sommer-OL 1972 i München deltok 121 nasjoner, noe som var ny rekord.
De neste tre lekene ble hver rammet av boikotter, og i Sommer-OL 1976 i Montréal var kun 92 nasjoner representert. 29 afrikanske nasjoner (med unntak av Elfenbenskysten og Senegal) boikottet lekene på grunn av New Zealands deltakelse, ettersom New Zealand opprettholdt sportslige relasjoner med apartheid-regimet i Sør-Afrika. Den mest omfattende OL-boikotten gjennom tidene rammet Sommer-OL 1980 i Moskva, der kun 81 nasjoner deltok. USA ledet boikotten i protest mot den sovjetiske invasjonen i Afghanistan i desember 1979, og ble støttet av mer enn 60 andre nasjoner, deriblant Norge. En del nasjoner støttet boikotten delvis, men deltok likevel under OL-flagget. Som svar på boikotten, ble Sommer-OL 1984 i Los Angeles boikottet av Sovjetunionen og mange av deres allierte, men totalt 140 nasjoner deltok likevel. Sommer-OL 1988 i Seoul satt nok en gang ny rekord, med 160 deltakende nasjoner.
Caylloma (provins)
Politisk inndeling
Provinsen er delt inn i 20 distrikter.
Liste over nasjoner som har deltatt i sommer-OL
Siste år
I Sommer-OL 1996 i Atlanta deltok det utøvere fra 197 nasjoner, inkludert 24 nasjoner som deltok for første gang. Tsjekkoslovakia var delt i Tsjekkia og Slovakia, og alle de eks-sovjetiske republikkene konkurrerte som selvstendige nasjoner for første gang. Lekene fortsatte å vokse, med 199 nasjoner representert i Sydney i 2000, og 201 nasjoner i Athen i 2004.
Et rekordhøyt antall nasjoner (204) var representert i Sommer-OL 2008 i Beijing, med Marshalløyene og Tuvalu som debutnasjoner. I tillegg debuterte Serbia og Montenegro som selvstendige nasjoner etter å ha deltatt samlet i 2004. Bare Brunei unnlot å delta i OL 2008, etter å ha mislyktes i å registrere eventuelle idrettsutøvere til lekene.
Navneforandringer
BIZ: Belize deltok som Britisk Honduras i 1968 og 1972.
BEN: Benin var kjent som Dahomey (DAH) i 1972.
BUR: Burkina Faso var kjent som Øvre Volta (VOL) i 1972.
COD: Den demokratiske republikken Kongo var kjent som Zaire (ZAI) fra 1984 til 1996.
EGY: Egypt deltok som Den forente arabiske republikk fra 1960 til 1968.
GHA: Frem til Ghanas uavhengighet i 1957, deltok Gullkysten i 1952.
GUY: Frem til Guyanas uavhengighet i 1966, deltok Britisk Guiana fra 1948 til 1964.
MYA: Myanmar var kjent som Burma (BIR) fra 1948 til 1988.
RUS: Det russiske keiserdømmet deltok i tre leker frem til første verdenskrig. Etter oppløsingen av Sovjetunionen deltok de som Russland fra 1996.
SAM: Samoa deltok som Vest-Samoa (WSM) fra 1984 til 1996.
SCG: Serbia og Montenegro, bestående av statene Serbia og Montenegro, ble slått sammen i 2003. Etter lekene i 1996 og 2000, ble staten fortsatt kalt Jugoslavia. Serbia og Montenegros kode ble dermed først og sist tatt i bruk til lekene i 2004.
TAN: Selv om Tanganyika og Zanzibar allerede var slått sammen til Tanzania i april 1964, ble nasjonen kalt Tanganyika i den offisielle rapporten etter lekene i 1964.
YUG: Kongeriket Jugoslavia deltok som Jugoslavia i fem leker før andre verdenskrig, og den sosialistiske føderale republikken Jugoslavia deltok også som Jugoslavia, i alle leker fra 1948 til 1988.
ZAM: Zambia ble uavhengig den siste dagen av Sommer-OL 1964, men deltok som Nord-Rhodesia i de lekene.
ZIM: Frem til Zimbabwes uavhengighet i 1980. Sør-Rhodesia deltok som Rhodesia (RHO) i 1928, 1960, og 1964.
Ole Snefjellå
Ole Hoff Snefjellå (1917–1999) var en norsk offiser og motstandsmann under andre verdenskrig.
Etter opplæring i Storbritannia ble Snefjellå landsatt flere ganger på kysten av det okkuperte Norge. I alt var han 22 måneder på hemmelig oppdrag langs kysten. Snefjellå drev flere etterretningsstasjoner som rapporterte om tysk militær aktivitet i Norge og i agentvirksomheten arbeidet han blant annet sammen med broren Tore Snefjellå. Ved krigens slutt i 1945 hadde han graden fenrik. Etter krigen arbeidet Snefjellå for Sjøforsvaret og gjennomførte Marinens stabsskole. Han ble sjøforsvarets sikkerhets- og etterretningssjef for Nord-Norge der han avanserte til kommandørkaptein. Han ble værende i Sjøforsvaret til han gikk av med pensjon.
Bakgrunn
Han var sønn av Svend (1885–1970) og Marit Henriette (1891–1975, født Olsen). Snefjellå-navnet kommer fra gården der Svend kom fra, men familien bodde i Mobekken på Mo i Rana da barna vokste opp. Svend og Marit hadde opprinnelig seks sønner og én datter, men eldstesønnen døde som ungdom. De fem gjenlevende sønnene kom alle til å bli involvert i andre verdenskrig.
Før andre verdenskrig arbeidet Ole Snefjellå som butikkekspeditør ved Nils Eriksen Sport på Mo, før han i 1938 hadde 84 dagers førstegangstjeneste i infanteriregiment nr. 14.
Andre verdenskrig
Snefjellå tjenestegjorde som nøytralitetsvakt ved Pasvik fra desember 1939. Vaktstyrken ved Pasvik hørte skytingen fra kampene mellom sovjetiske og finske styrker under vinterkrigen nær Nikel. Snefjellå reiste hjem til Rana noen dager etter fredsavtalen 12. mars 1940 (som avsluttet vinterkrigen). Han deltok i kampene i Nord-Norge etter den tyske invasjonen i april 1940. Snefjellå kom i direkte strid etter at de tyske styrkene inntok Mo i Rana 17. mai og Snefjellås avdeling trakk seg oppover Dunderlandsdalen og over fjellet til Saltdal. I Saltdal slo de seg sammen med en britisk styrke og ble angrepet 25. mai av tyske styrker sørfra. Få timer før de allierte styrkene i Saltdal ga opp 27. mai snek han seg unna og sluttet seg til norske styrker i fjellet ved Narvik. Etter norsk kapitulasjon ble han og en del andre soldater internert noen dager.
Motstandsarbeid
Han deltok etter kapitulasjonen i det hemmelige motstandsarbeidet i Norge. Fra Rana Blad skaffet Snefjellå en stensilmaskin som han brukte til å distribuere referat fra nyhetene på British Broadcasting Corporation (BBC). De lyttet på nyhetene i hemmelighet etter private at radioapparater ble beslaglagt av okkupasjonsmakten. Arne Pedersen, Snefjellå og en håndfull andre i Rana dannet en liten motstandsgruppe uten kontakt med motstandsbevegelsen andre steder i landet. Høsten 1941 kom forsyninger med våpen og sprengstoff fra Storbritannia til Helgeland. Snefjellå reiste høsten 1941 til Ålesund, fikk falske identitetskort og ble involvert i motstandsarbeidet der.
Britisk agent
I alt var Ole Snefjellå 22 måneder på hemmelig oppdrag i det okkuperte Norge langs kysten fra Vestlandet til Finnmark.
Ved årsskiftet 1941–1942 kom han og en liten gruppe seg fra Ålesund til Shetland med båt. De forlot Norge om bord på motorkutteren «Trygve» 1. januar 1942 og ankom Lerwick 4. januar. Eric Welsh rekrutterte Snefjellå til den britiske etterretningstjenesten SIS (også kjent som MI6) hvor Snefjellå gjennomgikk opplæring i etterretningsarbeid. Han ble utstyrt med radiosender, landsatt fire ganger i det okkuperte Norge, og senere reddet ut med sjøfly og ubåt.
Pi II
Snefjellå ble landsatt første gang i mars 1942 sammen med Eivind Viken i Sunnfjord. Der etablerte de stasjonen «Pi II» på Stavenes under en steinheller ut mot det åpne havstykket mellom Askvoll og Florø. Welsh' nestkommanderende, John M. Turner, hadde sin bestemor boende like ved. Pi II var operativ fra 12. april 1942. Observasjoner fra Pi II var grunnlag for britiske angrep mot tysk marine, blant annet den sørgående tunge krysseren «Prinz Eugen» omkring 17. mai 1942 og krysseren «Lützow» nordgående to dager senere. Et par dager etter angrepet mot «Prinz Eugen» fryktet de for at stasjonen skulle bli avslørt blant annet på grunn av flere arrestasjoner i Askvoll. I en dristig operasjon med Catalina-flyet «Vingtor» ført av Finn Lambrechts ble de to agentene og familien som hjalp dem reddet ut 23. mai. Besetningen på flyet fikk Krigskorset med sverd for redningsoperasjonen. «Vingtor» ble observert fra en tysk patruljebåt, men flyet ble trolig oppfattet som tysk. John M. Turner deltok som kjentmann. Under den hastige redningen etterlot de seg en båt med et stort pengebeløp, koder og radiosender; båten ble funnet av lokalbefolkningen.
Crux I og II
I slutten av juli 1942 ble Snefjellå sammen med Arne Kristoffersen fløyet med «Vingtor» (ført av Håkon Offerdal) fra Skottland og landsatt ved Melfjorden ved Svartisen. Planen var å ta seg videre til Alta, et område der det manglet britiske etterretningsagenter, også den sovjetiske hærledelsen ønsket bedre etterretning fra Finnmark. Det tyske slagskipet «Tirpitz» ble på denne tiden flyttet mellom Trondheimsfjorden, Narvik og Altafjorden, den tyske marine opparbeidet en marinebase i Alta og i Kåfjord. På land fikk de to agentene hjelp av lokalbefolkningen (blant andre av Snefjellås fetter, Olav Snefjellå, på gården Snefjellå). Oles yngre bror, Tore Snefjellå, ble innviet i det hemmelige arbeidet.
De to SIS agentene reiste videre til Tromsø og Alteidet med rutebåt, og til slutt tre dager til fots til Alta. Snefjellå returnerte etter kort tid til Helgeland med uforrettet sak. Senere opprettet Torstein Raaby en radiostasjon i Alta og rapporterte om de tyske slagskipene «Tirpitz»' og «Scharnhorst»s bevegelser i Altafjorden og Kåfjord. Etter Majavatnaffæren, der en lokal motstandsgruppe ble rullet opp, utsatte Snefjellå planen om å sette opp en radiostasjon på Helgelandskysten. Snefjellå rømte til Sverige og overlot senderen «Crux I» til Petter Gruben og sin bror Tore. I Sverige ble han truet med internering på grunn av våpen og falske dokumenter, men kom seg med fly fra Bromma lufthavn til Skottland. Gruben ble drept 6. april 1943 i forbindelse med en husundersøkelse, mens seks andre flyktet under vanskelige forhold over fjellet til Sverige. Tore Snefjellå og Arne Pedersen ble ikke arrestert i forbindelse med Ildgrubeepisoden og tok seg på ski over grensen.
Crux III
I mai 1943 ble Ole Snefjellå på nytt landsatt ved den veiløse Melfjorden med senderen «Crux III» som ble satt opp på øya Renga omkring 800 meter fra nærmest bebyggelse. Et bensindrevet aggregat leverte strøm til radiosenderen. De hadde ellers med seg lette våpen, litt kaffe, soveposer og klærne de hadde på seg. De bygget en liten hytte (av stein, kvist og torv) og restene av denne er fortsatt synlig. I alt sendte Snefjellå 700 meldinger om tysk skipstrafikk forbi Renga som lå midt i skipsleia. Snefjellå og Erling Moe på Renga medvirket i oktober 1943 med etterretning til angrep fra det amerikanske hangarskipet «Ranger», operasjon Leader, den første amerikanske operasjonen i Norge. Åtte skip ble senket eller ødelagt, andre betydelig skadet i angrepet.
Song Yiling
Song Yiling (født 28. januar 2001) er en kinesisk sportsklatrer.
Ole Snefjellå
Crux III
Etter det amerikansk/britiske angrepet 4. oktober 1943 ble tyskerne overbevist om at det var britiske agenter i området og Snefjellå antok at tyskerne var i ferd med å peile inn Crux III. De to agentene ønsket å legge ned stasjonen, men ble bedt om å fortsette til jul. Erling Moe forlot stasjonen 2. november, og Snefjellå fikk da hjelp av brødrene Klaus og Harald Lines. I desember hadde Snefjellå vært alene på stasjonen i flere uker og var sterkt svekket av kulde og feilernæring (han levde til dels på tang og tare og annet han fant i naturen). Han ble reddet av Klaus Lines på den nærmeste gården på fastlandet. Tidlig i januar 1944 ble Snefjellå evakuert med ubåten «Sea Nymph» til Shetland, der Eric Welsh kom ens ærende fra London for å ta i mot Snefjellå. Samtidig ble agenten Anton Arild satt i land fra ubåten. Sammen med Erling Moe drev Anton Arild «Crux IV» fra Renga, da disse evakuerte satte Klaus Lines opp «Crux V» uten å ha vært på opplæring i England. Hele familien på den avsidesliggende gården Lines var involvert i det farlige etterretningsarbeidet.
Song Yiling
Hun representerte Kina under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 12.
Ole Snefjellå
Frey I og II
Tore Snefjellå hadde fått opplæring i England og hadde sammen med Alfred Meyer Henningsen tidligere på vinteren forsøkt å gå i land i området ved Lofoten og Ofoten for å etablere en etterretningsstasjon.
De to brødrene ble fraktet med den norske ubåtjageren «Hitra». På vei mot Norge ble båten angrepet av tyske Junkers Ju 88 fly. Brødrene og 50 kasser utstyr (omkring 2-3 tonn) ble landsatt på Nerlandsøy 11. april 1944. Der ble tilfeldigvis to agenter fra Kompani Linge landsatt fra «Hessa» samme dag. Brødrene Snefjellå fikk skyss med fiskebåt innover til Laupsneset der de satte opp stasjonen.
Etter en måned fryktet de å bli oppdaget og flyttet stasjonen til en ur i fjellsiden ovenfor Oksavika. Der hadde de god utsikt mot Syvdsfjorden der tyske krigsskip skjulte seg. De var også i stand til å se glimtene fra signallampene der skipene sendte morse i klarspråk (meldinger med morsealfabetet, uten å bruke kode) som de to agentene fanget opp. Før D-dagen 6. juni 1944 sendte Frey værobservasjoner hver halvtime som del av de alliertes store puslespill med planlegging. I oktober 1944 kom Leif Larsen (i samtid og ettertid kjent som Shetlands-Larsen) med et par tonn forsyninger, inkludert ny radiosender om bord på «Vigra», med ny sender skiftet de navn til «Frey II».
I slutten av januar 1945 hadde den tyske okkupasjonsmakten peilet inn senderen, men de tyske styrkene i Wehrmacht ville ikke aksjonere mot Frey fordi de mente dette var sikkerhetstjenesten Gestapos ansvar. Før Gestapo aksjonerte ble brødrene evakuert av «Vigra» 24. januar 1945. Gestapo fant sporene etter Frey, og mennene på gården i Oksavika ble forhørt, torturert og sendt til Falstad fangeleir i Nord-Trøndelag.
Etter krigen
I forbindelse med Lundkommisjonens arbeid kom det frem at han medvirket til å etablere hemmelige våpenlagre i Nord-Norge. Snefjellå forklarte seg til kommisjonen om etterretningsvirksomheten i 1950- og 1960-årene. Ifølge intervju i Nordlys den 9. mai 1996 drev ikke etterretningen med politisk overvåkning.
Utmerkelser
Etter andre verdenskrig ble han tildelt den britiske Conspicuous Gallantry Medal for personlig mot og resultater av ypperste klasse. Ved siden av Leif Larsen («Shetlands-Larsen») var han den eneste nordmann som fikk denne utmerkelsen. Ole Snefjellå, tre av hans brødre og faren Svend ble takket personlig av Haakon VII i 1946 da kongen var i Mo i Rana. Han ble tildelt den norske St. Olavsmedaljen med ekegren, Deltakermedaljen med rosett, Krigsmedaljen 1939-1940, Atlantic Star og Defence Medal. Han ble også tildelt Haakon VIIs 70-årsmedalje. I boken om SIS-sjefen Stewart Menzies omtales brødrene Snefjellås innsats spesielt.
Raymond James Boland
Raymond James Boland (født 8. februar 1932 i Tipperary i Irland, død 27. februar 2014 i Cork i Irland) var en irsk-amerikansk katolsk biskop av Birmingham i Alabama (1988–1993) og Kansas City-Saint Joseph i delstaten Missouri (1993–2005).