cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Universitetsgata 26
Universitetsgata 26 er en bygning i Oslo reist for Studentersamfundet som deres første permanente møtelokale i Universitetsgata 26. Tomten ble kjøpt rundt 1859, og bygningen ble tegnet for formålet av den svenske arkitekten Victor Emil Langlet, som også tegnet Stortingsbygningen. Festsalen ble tatt i bruk allerede i 1861 til universitetets 50-årsjubileum, mens hele bygningen med to etasjer og høy kjeller stod ferdig i 1871.
Innsamling
Innsamlingssaksjoner pågikk på 1850-tallet for å skaffe et eget velferds- og møtelokale for studentene i Oslo. Symbolet på innsamlingen ble sparegrisen, og den 9.april 1859 var den satiriske ordenen H.M.Grisen blitt innviet. Derav også navnet Chateau Neuf.
Debattforum
Samfundet og dets bygning spilte en vesentlig rolle som debattforum, ikke minst i årene omkring unionsoppløsningen. Våren 1905 var møtene i Studentersamfundet med talere som Fridtjof Nansen og Georg Stang viktige for opinionsdannelsen, og bidro vesentlig til den politiske samlingen som førte til unionsbruddet.
Bygningen og møtesalen ble etter hvert alt for liten, og det ble lenge diskutert å skaffe større lokaler. I 1918 ble bygningen solgt for å skaffe midler til et nybygg, men i mellomkrigstiden lyktes det aldri å realisere planen. Studentersamfundet holdt lenge til på forskjellige steder rundt omkring i Oslo; Uranienborgveien 11, Gamle Logen og Dovrehallen. Den 9. april 1940 stod det på dagsordenen i Oslo kommune en sak om å overdra Gamle Logen til studentersamfundet.
Kunst og litteratur
Fra 1879-94 holdt Deichmanske bibliotek til i loftsetasjen.
I 1882 hadde kunstnerne en egen utstilling i Studentersamfundet som kom til å danne opptakten til Statens høstutstillinger, og la grunnlaget for at bildende kunstnere dannet sin egen fagforening, BKS. I 1889 hadde Edvard Munch utstilling i gården, regnet som norsk kunsthistories første separatutstilling.
20. århundre
I 1919, året etter Studentersamfundet solgte eiendommen til Halfdan Nobel Roede, ble det påbygd til tre etasjer pluss en ekstra etasje bak mansardtaket. Arkitekter var August Nielsen og Harald Sund.
Fra 1921 til 1925 drev Roede Mayol-teatret i bygningen, og Per Aabel hadde sin debut her i 1921. Kirsten Flagstad hadde også ei rekke strålende opptredener på scenen i nummer 26.
Under den andre verdenskrig huset restaurantlokalene i gården den tyskdrevne nattklubben/offisersbordellen «Löwenbräu». I august 1941 forsøkte Osvald-gruppen å sprenge stedet. De to sabotørene Asvor Ottesen og Aksel Engelsgaard gjestet etablissementet, spiste - og etterlot en koffert med sprengstoff under bordet da de gikk. Ottesen og Engelsgaard var gått over til Theatercafeen, der Asbjørn Sunde ventet på dem i påvente av at bomben skulle gå av i løpet av de neste fem minutter. Den bestod av dynamitt, en flaske inneholdende bensin og svovelsyre, samt en fille dynket med sukker og natriumklorat. Når flasken ble snudd opp ned, lekket bensinen ut og skulle forårsake en eksplosjon. Men antenningsmekanismen virket ikke. I stedet ble kofferten oppdaget, og lokalet evakuert.
I nyere tid har tallrike private teaterselskaper benyttet huset. Her har også opp gjennom åra vært mange kjente serveringssteder, blant annet Humlen/Humla, Ribo, Studio 26, Down Town, Chez Bendriss, Barock og Last Train.
I 1960 flyttet the Penguin Club til Universitetsgaten 26 i etasjen over, mens restaurant Ribo drev i første etasje. Dizzie Tunes overtok «Humla» i Universitetsgata 26 i 1990 og gjorde det om til Dizzie Showteater.
Alois Hitler
Alois Hitler (født Aloys Schicklgruber; 7. juni 1837 i Strones ved Döllersheim i Österreich nieder der Enns i det østerrikske keiserrike, død 3. januar 1903 i Leonding nær Linz i Österreich ob der Enns i Østerrike-Ungarn) var far til Adolf Hitler.
Alois var et uekte barn av Maria Anna Schicklgruber (1795–1847). Hvem som var faren, er omdiskutert, og Adolf Hitler ville aldri selv kunne fremlagt noe «arierbevis», slik det ble forlangt av Nazi-Tysklands øvrige befolkning, ettersom han ikke kunne sagt sikkert hvem hans farfar var. Den som påtok seg farskapet for Alois, var den omreisende møllersvennen Johann Georg Hiedler (1792–1857) mange år senere. Hiedler giftet seg med mor til gutten, som imidlertid vokste opp hos Hiedlers bror Johann Nepomuk Hüttler, som altså skal ha stavet etternavnet annerledes enn broren. Hüttler skal ha vært barn av Martin Hiedler og en av Martins egne døtre. De første 39 år av sitt liv brukte Alois sin mors pikenavn, Schicklgruber.
Hitlers slekt stammet fra Waldviertel mellom Donau og grensen mot Böhmen og Mähren. Det var mye inngifte i området. En Gestapo-rapport fra 1944 beskriver Schicklgruber-slekten som Adolf Hitler nedstammet fra gjennom begge sine foreldre, som «idiotavkom». Hitlers mormor og hans farfar het begge Hiedler til etternavn, og hans foreldre var så nært i slekt at de måtte søke biskopen om tillatelse til å gifte seg. Navnene Hitler og Hiedler knyttes til en Hiedl, bairisk dialekt for et underjordisk vannløp.
Bakgrunn
Johann Georg Hiedler var møllersvenn og giftet seg i 1842 med den 47-årige Maria Anna Schicklgruber, som fra før av hadde sønnen Alois. Trolig var han far til gutten; men det uvanlige var at han ikke samtidig adopterte gutten, slik skikken var, så Alois ble hetende Schicklgruber. Moren døde i 1847, og da bega Johann Hiedler seg på vandring - men dukket opp igjen nesten 30 år senere i byen Weitra, 84 år gammel. Nå stavet han etternavnet sitt «Hitler», og 6. juni 1876 avga han erklæring til notaren i tre vitners nærvær om at han var far til Alois Schicklgruber. Han skal ha betrodd en kjenning av seg at dette ble gjort for å få utbetalt en arv etter broren Nepomuk. Sognepresten i Döllersheim mottok denne erklæringen, og 23. november 1876 strøk han ut navnet «Alois Schicklgruber», og skrev i stedet «Alois Hitler». Begge disse brødrene kan ha vært Alois' far. En tredje kandidat, sønn av en velhavende jødisk kjøpmann ved navn Frankenberger, ble foreslått av Hans Frank da han satt i alliert fangenskap i 1945. Frank hevdet at Maria Anna Schicklgruber hadde vært kokke hos en jødisk familie Frankenberger i Graz, og at sønnen i familien hadde betalt henne barnebidrag fra tiden rundt Alois' fødsel til han var 14 år. Dermed skulle Adolf Hitler være kvartjøde. Men Frankenberger er ikke noe jødisk navn, og det finnes heller ingen spor etter noen avtale om barnebidrag mellom en Frankenberger og en Schicklgruber. Adolf Hitlers brorsønn, William Patrick Hitler, påstod i skandalebladet Paris Soir i 1939 at jødens navn hadde vært Leopold Frankenreiter, men det navnet er heller ikke jødisk, og den jødiske menigheten i Graz har ikke registrert noen Frankenberger eller Frankenreiter, så dette er utelukket.
Alois først i skomakerlære i landsbyen Spital, men dro snart hjemmefra for å prøve lykken i Wien. Etter militærtjenesten meldte han seg i 1855 til den kongelige og keiserlige finansvakt, dvs. til Donau-monarkiets tollforvaltning. Der steg han i gradene til Controleur i 1871 og ble forflyttet til grensebyen Braunau am Inn rett overfor det tyske Bayern.
I 1869 fikk Alois en datter utenfor ekteskap, Theresia Penz, Adolf Hitlers halvsøster som i 1891 giftet seg med Johann Ramer og ble mor til minst seks barn. Theresia døde i 1932.
Makeni
Makeni er den femte største byen i Sierra Leone, og den største byen i den nordlige provinsen. Makeni er administrasjonssentrum i distriktet Bombali, og hadde 80 840 innbyggere i 2004. Befolkninga består av mange ulike etnisiteter, men temne-folket utgjør flertallet.
President Ernest Bai Koroma ble født i Makeni.
Alois Hitler
Tre ekteskap
I 1875 giftet Alois seg med den 14 år eldre, helsesvake Anna Glasl-Hörer, adoptivdatter av en høyere tollfunksjonær og utstyrt med en liten medgift. Ekteskapet var ikke lykkelig og forble barnløst. I stedet tok de inn en pleiedatter, Klara Pölzl, datterdatter av Johann Nepomuk Hüttler. Da Anna ble syk, ser det ut til at han vurderte å gifte seg med Klara. Da Hiedler omsider anerkjente ham som sin sønn, og han fikk sin del av arven etter fosterfaren Hüttler som var Klaras morfar, var Klara 16 år og akkurat gammel nok til å inngå ekteskap.
I stedet gjorde han Franziska Matzelsberger gravid, og hun ville ha Klara ut av huset. Alois så respektabel ut, men i dag vet man at han fikk et barn utenfor ekteskap på 1860-tallet, og hadde rykte på seg for å legge seg etter unge jenter. I 1882 fikk Franziska en sønn som fikk navnet Alois etter sin far. Da Anna Hitler døde i 1883, giftet Alois seg med Franziska, og to måneder etter bryllupet fikk de barn nr 2, Angela Hitler. Men Franziska ble syk av tuberkulose, og Alois ba Klara Pölzl om å komme tilbake for å ta seg av de to små barna. Franziska døde bare 23 år gammel i august 1884. Alois hadde da innledet et forhold til Klara, og 7. januar 1885 giftet de seg med dispensasjon fra biskopen. Alt fire måneder senere kom det første barnet, Gustav, i mai 1885. I september 1886 kom det neste barnet, Ida, og senere enda en sønn, Otto, som døde etter bare noen dager. I desember 1886 fikk både Gustav og Ida difteri og døde i løpet av noen uker. Først i april 1889 kom det fjerde barnet til verden - Adolf Hitler. Edmund ble født i 1894, men døde av meslinger seks år gammel. Den yngste, Paula Hitler, ble født i 1896.
Etter at Nepomuks formue kom på Alois' hender, kjøpte han etter hvert opp flere hus. Først et gods i Wönharts for 5.000 gylden, og etter videresalg av det et 3,8 ha stort gods i Hafeld ved Lambach. I 1892 ble Alois Hitler tollembedsoveroffisial i Passau med majors grad. I 1895 ble han leder for tollavdelingen ved finansdireksjonen i Linz, og gikk senere av med en romslig pensjon på 1.100 gylden i året. Da ervervet han et hus med stor eiendom i Linz-Leonding, drev som pensjonist med bier, frukt og kveg.
I brev om et eiendomssalg i 1895, funnet på et loft i 2021, roser Alois sin kone Klara for «å forstå seg på økonomi».
I 1895 kjøpte Alois eiendommen Rauschergut i Hafeld ved landsbyen Fischlham, der Adolf Hitler gikk på skolen frem til 1897, da hans far solgte eiendommen igjen.
Etterkommere
Alois' eneste mannlige etterkommere i rett linje av barna født i ekteskap, er tre amerikanske brødre på Long Island. De heter Alexander Adolf, Brian og Louis, og er Adolf Hitlers halvbrors barnebarn). William Patrick Hitler (1911-87) fikk fire sønner, hvorav Howard døde bare 32 år gammel i en bilulykke i 1989. I 1946 hadde familien - som mange andre med etternavnet Hitler - endret navnet til Hiller, og senere til Stewart-Houston. De to yngste bor sammen i et lite trehus, og er gartnere. Den eldste bor omkring 45 minutter unna med bil, og er pensjonert psykolog. Brødrene har aldri villet uttale seg, men sa i 2006 til New York Times at de en gang ville skrive bok. Først i 2018 ga den eldste, Alexander Stuart-Houston, et intervju der han avviste overfor Bild at de tre skulle ha inngått en pakt om å forbli ugifte og barnløse - motsatt det han fortalte den britiske journalisten David Gardner i 2002, da han sa at hans brødre kunne ha inngått en slik pakt uten at han kjente til det. Han fortalte videre at en av brødrene hans hadde vært forlovet med en jødisk jente, men at hun brøt forlovelsen da hun ble kjent med familiehistorien hans.
194 Prokne
194 Prokne er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 21. mars 1879 av Christian Heinrich Friedrich Peters fra Litchfield Observatory i Clinton, New York. Den er oppkalt etter Prokne fra gresk mytologi.
Synkronsvømming under sommer-OL
Synkronsvømming under sommer-OL. Synkronsvømming har stått på det olympiske programmet siden 1984. Det er kun for damer og det konkurreres i en duett- og en lagkonkurranse. Tidligere ble det også arrangert individuelle øvelser; under OL 1984, 1988 og 1992.
Liste over familier av springpadder
Familier av springpadder deles in i tre hovedgrupper som represensterer tre forskjellige radiasjoner i tid og rom. Archaeobatrachia er den eldste gruppen og er i dag relativt artsfattig. Den mellomste er Mesobatrachia, mens den nyeste og mest artrike er Neobatrachia, som omfatter 95% av alle nålevende arter, blant annet alle de norske.
Norske navn både på familier og eksempelarter er hentet fra Artsdatabanken og tilgjengelig publisert materiale.
Da Blitz
Da Blitz var ei italiensk eurodancegruppe, aktive i 1990-åra, som oppnådde popularitet både i Italia og andre land. I Italia nådde gruppa førsteplass på singellista med Stay With Me, men nådde også lista med Movin' On (4.-plass), Take Me Back (4.-plass), I Believe (8.-plass) og Let Me Be (11.-plass). Låtene deres har også dukka opp på flere samleskiver for dancemusikk.
Historie
Gruppa begynte som et prosjekt hos Bliss Corporation (BlissCo.), et italiensk plateselskap som også produserte for Bliss Team og Eiffel 65. Sistnevnte var inne på førsteplass på VG-lista i 1999 med sangen Blue (Da Ba Dee), som blant annet er å finne på Absolute Music 28.
Blant de faste samarbeidspartnerne var Gabry Ponte og Domenico Capuano, mens produsentene var Massimo Gabutti og Luciano Zucchet. Gruppa i seg var grunnlagt av vokalist Viviana Presutti (artistnavn Vivian) og keyboardspiller og låtskriver Simone Pastore (artistnavn Simon). Bandnavnet blei valgt av produsenten Massimo Gabutti, men i et intervju med webdjs.ch 3. desember 2005, sa Viviana at opphavet til navnet ennå var ukjent for henne. Både Viviana (født 28. mai 1972 i Torino) og Simon (født 20. september 1971 i Taranto) studerte ved Universitetet i Torino. De studerte henholdsvis biologi og medisin, men hadde begge hadde flere års erfaring med musikk, blant annet gjennom pianotimer. Det var interessen for musikk som førte dem til BlissCo.
Den første singelen var Let Me Be, utgitt i februar 1994, og den har solgt 35 000 kopier i Italia. Like etter kom Take My Way (i april) og Stay With Me (i september). Alle tre blei kjapt populære både i Italia og ellers i Europa. Særlig var Stay With Me populær og nådde toppen av den italienske singellista. Etter dette opplevde Da Blitz stor framgang og gav ut albumet «Euromanic Trance», som de også framførte live ulike steder i Europa og ellers i verden. Verdt å legge merke til er også musikkvideoene, som hadde ulike versjoner for de ulike markedene.
Enda gruppa samarbeida med Jeffrey Jey (fra Eiffel 65) om rapdelen til tekstene og med Mimmo Capuano om å komponere de tre første sangene, har seinere sanger i hovedsak blitt lagd av duoen. Vivian tok seg av tekstene, mens Simon tok seg av låtkomponering. DJ-en Gabry Ponte tok seg alltid av å remikse sangene.
I 1995 gav gruppa ut singlene Movin' On og Take Me Back, med litt annen produksjon enn tidligere ved at antall slag i minuttet økte noe i retning av progressiv. Også disse, i tillegg til I Believe fra 1996, var vellykka i både Italia og andre land.
I 1997 kom singlene The Light of Love og To Live Forever ut. Flere av samarbeidspartnerne hadde på dette tidspunktet forlatt gruppa til fordel for andre prosjekter i BlissCo. Disse to sangene stod for en annen retning med tanke på produksjon, og hadde elementer fra både eurodance, progressiv og house. Den siste singelen fra Da Blitz er fra 1998 og heter Love & Devotion. Denne gangen var Viviana skifta ut med en ny vokalist, Sharon, og verket var produsert som et samarbeid mellom Simon og en annen produsent, Alex T.
Etter dette blei det stille fra gruppa, som etterlot seg fem års framgang og nyvinninger innafor dancemusikk. Først i 2004 kom de tilbake, da med eget plateselskap og under navnet D.B. Reloaded.
D.B. Reloaded
Etter Da Blitz fullførte Viviana Presutti og Simone Pastore studiene og har seinere tatt del i andre musikkprosjekter, ofte langt unna dance. I 2004 bestemte de seg for å fortsette der de slapp med Da Blitz. Dette endte med plateselskapet Presstore (sammensatt av etternavnet til de to medlemmene), med mål om å søke nye talenter innen dancesjangeren, og prosjektet D.B. Reloaded, som gav ut to nye sanger: Revenge i 2004 og Catch Me Now i 2005.
Langfossjøen
Langfossjøen er en innsjø nord for Momoen i Aurskog-Høland kommune i Viken. Langfossjøen ligger 231 meter over havet. Ved Langfossjøen ligger Langfosshytta, som det årlige skiløpet Langfossløpet går til. På midten av innsjøen på den nordlige delen av vannet finner man en liten øy på kun ca. 4 kvm som stikker opp av vannet. Denne øya kalles «Gutten» på folkemunne.
Av fiskeslag finnes det i Langfossjøen kun Gjedde og Abbor.
Robin Cook
Robert Finlayson Cook (født 28. februar 1946 i Bellshill, død 6. august 2005) var en britisk politiker for Labour. Han var utenriksminister fra 1997 til 2001. 17. mars 2003 sa han opp stillingen som Labours parlamentariske leder i protest mot invasjonen av Irak. Da han døde var han blant annet leder for Det europeiske sosialdemokratiske partiet.
Eilif Straume
Eilif Johannes Straume (født 2. oktober 1928, død 18. august 2012) var en norsk journalist, kringkastingsmann og litteraturkritiker.
Han var særlig kjent for sine mange innslag om litteratur i kulturprogrammer i NRK. Etter at han sluttet i NRK i 1982, virket han først i VG et år, deretter som teater- og lyrikkanmelder i Aftenposten til han gikk av i 1997.
Han ble i 1979 medlem av Det Norske Akademi for Språk og Litteratur og av Kritikerlaget, og satt i en periode i PEN-klubbens styre. Han har redigert en rekke lyrikk-antologier. Selv utga han en diktsamling i 1997, med tittelen "Mellomaktsmusikk".
Eilif Straume fikk Riksmålsforbundets Lytterpris i 1979. I 1988 fikk han Dalgards kritikarpris.
Familie og utdanning
Eilif Straume var far til Anne Cathrine Straume som også er prisvinnende litteraturkritiker, ansatt i NRK. Han var oppvokst i Sponvika ved svenskegrensa mot Halden. Han tok examen artium og hovedfag i språk med en avhandling om Olav Aukrust. Etter en tid som statist ved Nationaltheatret var han lektor ved Eidsvoll landsgymnas.
Europavei 313
Europavei 313 går mellom Antwerpen og Liège i Belgia. Veiens lengde er 120 km.
Urban VII
Urban VII, født Giovanni Battista Castagna (født 4. august 1521 i Roma, død 27. september 1590 samme sted), var pave fra den 15. til den 27. september 1590, og dermed den pave som har sittet i kortest tid, skjønt en annen kandidat til dette er pave Stefan II.
Bakgrunn
Giovanni Battista Castagna var sonn av Cosimo, en adelsman fra Genova, og Costanza Ricci, som var søster til kardinal Jacovazzi og var romerinne. Han studerte sivil- og kanonisk rett ved forskjellige universiteter i Italia, og tok doktorgrad i de begge emner ved universitetet i Bologna.
Verv i kirkens tjeneste
Straks deretter ble han revisor hos sin onkel (farbror) kardinal Girolamo Verallo, var med på dennes apostoliske sendeferder til Frankrike.
Prest, erkebiskop
Pave Julius III plasserte Castagna ved Segnatura di Giustizia, og utså ham til erkebiskop av Rossano i 1553. Han ble derfor raskt preste- og bispeviet av kardinal Verallo. Deretter var Castagna guvernør, først av Fano og senere av Perugia og Umbria. Han løste en grensetvist mellom Terni og Spoleto til begges tilfredsstillelse.
Fra 1562 til 1563 deltok han på Tridentinerkonsilet, og så i syv år apostolisk nuntius i Spania. Da Castagna kom tilbake til Italia frasa han seg sin bispestol, og ble så sendt som legat til Venezia, ble guvernør av Bologna, og sendt på visse diplomatiske oppdrag, som til Köln.
Kardinal
Den 12. desember 1583 utnevnte til slutt pave Gregor XIII ham til kardinal, med San Marcello al Corso som tittelkirke.
Under pave Sixtus Vs pontifikat fikk han meget stor innflytelse; den 19. november 1586 ble han storinkvisitor for Det hellige officium.
Pave
Urban VII var kjent for sin omsor for de fattige. Han subsidierte romerske bakere slik at de kunne selge brød under kostpris, og innskrenket pengebruken på luksusgjenstander for medlemmer av sitt hoff. Han subsidierte også offenlige arbeider runst om i Pavestaten. Urban VII var sterkt imot nepotisme og forbød dette innen den romerske kurie.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Aura
Aura kan vise til:
This Time Around
This Time Around er det syvende albumet til den amerikanske pop/rock-bandet Hanson, utgitt i 2000. Dette det første studioalbumet fra bandet siden Middle of Nowhere i 1997. I mellomtiden ble det gitt ut flere konsertalbum og samlealbum.
This Time Around hadde ikke den samme kommersielle suksessen som forgjengeren Middle of Nowhere. Årsaken kan ha sammenheng med bandets endrede musikkstil fra «tyggegummipop»-sanger som på Middle of Nowhere, til en mere rendyrket rock-stil. Albumet inneholder også «heavy»-ballader, som for eksempel «Sure About It» og «A Song to Sing» som handler om tenåringskriser (usikkerhet, ensomhet osv.), ganske lik «Weird» fra Middle of Nowhere.
Per 2011 har This Time Around solgt over 1 million kopier.
Sporliste
(Alle sanger er skrevet av Hanson)
To skjulte spor, «Smile» og «Lonely Again», ble tatt med på den utenlandske versjonen av CD-en.
Secretary
Secretary er en amerikansk dramakomedie fra 2002, basert på en novelle av Mary Gaitskill. Maggie Gyllenhaal spiller Lee Holloway og James Spader spiller E. Edward Grey.
German Titov (kosmonaut)
German Stepanovitsj Titov (russisk Герман Степанович Титов, vit. transliterasjon: German Stepanovič Titov) (født 11. september 1935 i Polkovnikovo i Sibir, død 20. september 2000 i Moskva i Russland) var en sovjetisk kosmonaut. Fornavnet er ofte stavet Gherman.
Etter Jurij Gagarin var han den andre mann som gikk i bane rundt jorda. Den 6. august 1961 startet han med sin rakett Vostok 2 for å fly 25 timer. Han var på dette tidspunkt 25 år gammel og er derfor til idag verdens yngste romfarer. Han er æresborger av den tyske byen Leipzig.
Secretary
Handling
Lee Holloway er en nerdete og emosjonelt følsom yngre datter i en dysfunksjonell familie. Faren er alkoholiker, mens moren desperat prøver å få alt til å se normalt ut. Når filmen begynner, blir Lee utskrevet fra et psykiatrisk sykehus akkurat tidsnok til å komme i søsterens bryllup. Lee hadde blitt innlagt etter å ha kuttet seg opp og nesten dødd av skadene. Hun er fast bestemt på å tilpasse seg samfunnet, lærer seg å skrive på maskin, og ser etter arbeid. Hun går ut med Peter, en gjest i søsterens bryllup og gammel skolekamerat fra high school.
Hun får jobb som sekretær for den forknytte advokaten E. Edward Grey. Når hun først kommer inn på kontoret hans, møter hun et fullstendig kaos og den forrige sekretæren som tramper ut forbi henne oppløst i tårer. Grey, som virker oppskaket, ansetter henne deretter til tross for hennes ganske uprofesjonelle utseende.
Det profesjonelle forholdet mellom Lee og Edward er ganske anspent i begynnelsen. Lee har noen irriterende uvaner, hele hennes fremtoning går perfeksjonisten Edward på nervene, hennes føyelige vesen holder ham konstant på tå. Han blir seksuelt opphisset av det, noe som viser seg i overreaksjonen hans når Lee leter gjennom søpla for å finne et dokument han hadde kommet i skade for å kaste. De to kommer imidlertid nærmere etter at Edward konfronterer Lee med hennes selvskadende vaner, og inngående ber henne om å aldri kutte seg selv igjen. Etter hvert innleder de et sadomasochistisk forhold, komplett med ris og slavelenker. Lee, som allerede var betatt av Edward, opplever en seksuell – og personlig – oppvåkning og blir enda mer forelsket. Edward på sin side er redd for sine voksende følelser og føler skam og avsky ovenfor sine egne seksuelle tilbøyeligheter. Etter en spesielt kinky eskapade på kontoret gir han Lee sparken.
Lee, som hadde gått ut med Peter hele tiden, sier motvillig ja når han frir, men forlater ham når hun skal prøve brudekjoler, og løper av sted i brudekjolen for å erklære sin kjærlighet til Edward. Han bestemmer seg for å teste hengivenheten hennes ved å beordre henne til å sitte i en stol uten å bevege hender eller føtter til han kommer tilbake. Lee går ivrig med på kravet, og løper også tilbake på plass etter at Peter, som Edward hadde ringt og sendt til kontoret, hadde fjernet henne fra stolen med makt. Etter tre dager bryter Edwards motstand sammen, og han bærer henne hjem til seg. De gifter seg etter hvert, og fortsetter å leve ut den sadomasochistiske siden av forholdet.
Sametinget (Finland)
Sametinget i Finland (finsk: saamelaiskäräjät, nordsamisk: sámediggi, enaresamisk: sämitigge, skoltesamisk: sää´mte´ğğ) er en representativ folkevalgt forsamling for samer i Finland. Det er et selvstendig besluttende organ innenfor justisministeriets forvaltningsområde.
Sametinget i Finland har sete i Enare, og er plassert i det samiske kultursenteret Sajos nær det samiske museet Siida.
Sametinget ble opprettet i 1996 og avløste samedelegasjonen (svensk: delegationen för sameärenden, finsk: saamelaisvaltuuskunta) som ble opprettet i 1973.
Sametinget har 21 representanter som velges hvert fjerde år. Hver av de fire kommunene som utgjør samenes bosetningsområde, skal ha tre representanter. Alle samer som er myndige finske statsborgere, er stemmeberettiget ved valget av sametinget. Som same regnes enhver person som selv regner seg som same, forutsatt at enten han selv, en av hans foreldre eller en hans besteforeldre har hatt samisk som morsmål eller at han er etterkommer etter en person som er oppført som fjell-, skogs- eller fiskerlapp i jordebøker eller manntall.
Et samarbeid mellom de nordiske sametingene er organisert gjennom Samisk parlamentarisk råd (nordsamisk: Sámi parlamentáralaš ráđđi).
Mitokondrium
Mitokondrier (entall mitokondrium, av gr. mitos – tråd; chondros – korn) er celleorganeller som forsyner cellen med energien som er nødvendig for blant annet bevegelse, syntese av makromolekyler og opprettholdelse av cellers membranpotensial.
Funksjon
I mitokondrier foregår størsteparten av cellenes energiproduksjon. Mitokondriene er bygd opp av to membraner – den ytre og den indre. Den indre membranen er sterkt foldet for å gi større overflate. Rommet mellom disse kalles det intermembrane området. Over membranene dannes det et potensial på grunn av transport av protoner (H+) over den indre membranen fra det indre av mitokondriet, kalt matrix. Energiproduksjon i mitokondrier starter i glykolysen, en komplisert kjemisk prosess som foregår i cellenes cytosol, og som utvinner energi fra karbohydrater, aminosyrer og fettsyrer. Sluttproduktet fra glykolysen er acetyl-coenzym A. Dette transporteres inn i mitokondriet, hvor coemzym A frigjøres, og acetyl går inn i sitronsyresyklusen (også kalt Krebs’ syklus eller trikarboksylsyresyklusen).
I korte trekk dannes energi i sitronsyresyklusen gjennom et begrenset antall molekyler adenosintrifosfat (ATP), som kan utnyttes som direkte energikilde av cellen. I tillegg dannes flere molekyler NADH og FADH2. Disse kan ikke utnyttes direkte, men går i stedet inn i en elektrontransportkjede, som omfatter en rekke ulike enzymer i den indre membranen. Elektroner fra NADH og FADH2 utnyttes til å frakte protoner til det intermembrane området. Membranpotensialet som oppstår vil i sin tur drive en prosess, oksidativ fosforylering, der adenosin difosfat (ADP) omdannes til ATP av det intermembrane enzymet ATP syntase.
Beskrivelse
Diameteren til et mitokondrium er ca. 1 mikrometer. Mitokondrienes indre membransystem, cristae, kan deles i tre hovedformer: Skiveformede, plateformede og rørformede.
Mitokondrium inneholder sitt eget DNA, kalt mtDNA; 100-10000 kopier av et dobbeltrådet sirkulært 16569 bp langt DNA molekyl som koder for 13 proteiner med sentral betydning for energiproduksjon (oksidativ fosforylering) og mitokondrienes eget proteinsynteseapparat (rRNA og tRNA). De langt fleste mitokondrielle proteiner må importeres fra cellens cytoplasma, og disse proteinene kodes for av gener som befinner seg i cellekjernen. Dette gjør at de fleste mitokondriesykdommer skyldes feil i kjerne-kodete gener.
Utvikling
Mitokondriene finnes i nesten alle livsformer innen domenet Eukarya (eukaryote: organismer med cellekjerne). Dette domenet oppsto for 2-2,5 milliarder år siden gjennom en fusjon av en arkebakterie (domenet Archaea) og en bakterie (domenet Bacteria). Kanskje har mange ulike bakterier over tid blitt fusjonert inn. De to begivenhetene som er best kjent er innlemmelsene av mitokondriet og kloroplastet. Av disse er mitokondrie-fusjonen eldst, trolig omtrent like gammel som den eukaryote celle. De eldste eukaryote fossiler (Bangiomorpha) er 2,45 milliarder år gamle. Noen grupper av eukaryote mangler mitokondrier. Disse ble før ansett som primitive/opphavelige, men det er nå kjent at alle disse livsformene (inkludert parasitten Giardia) har gener som har et mitokondrielt opphav, og de fleste har også organeller (hydrogenosomer, mitosomer) som antas være omdannede mitokondrier.
Mitokondriedonasjon
Mitokondriell erstatning (Mitochondrial replacement, MRT), eller mitokondriedonasjon er en prøverørsteknikk der mitokondriell DNA overføres til en befruktet eller ubefruktet egg fra en annen kvinnes eggcelle. Teknologien forutsetter preimplantasjonsdiagnostikk, prøverørsbefruktning (IVF) og gentesting av kvinnene som gir egg. Barnet som blir født etter mitokondriedonasjon har dermed gener fra tre forskjellige personer, to kvinner og en mann.
Det brukes i dag i hovedsak to teknikker, "maternal spindle transfer" (MST) og "pronuclear transfer" (PNT) mens en tredje teknikk "polar body transfer" (PBT) er på vei inn. MST innfører mitokondrielt DNA fra et ubefruktet egg i et befruktet egg. PNT krever to egg befruktet med spermier fra samme person, og så overføres arvestoffet fra det ene til det andre.
Teknikken ble første gang tillatt i Storbritannia i 2015, der 150 par ventes å kunne få barn uten arvelige mitokondrielle sykdommer per år. Bioteknologirådet konkluderte i 2016 at " kunnskapen om assistert befruktning med mitokondriedonasjon er for mangelfull til å tillate metodene nå".
Mitokondriedonasjon endrer genetikken hos barnet slik at endringene går i arv. Danningen av nye eggceller påvirkes når det innføres av mitokondrielt DNA, så det kan oppstå sykdom i kommende generasjoner. Genetisk endring av menneskelig embryo, å lage "designerbabyer", er kontroversielt selv om målet er å unngå sykdom. Eggdonasjon anses av kritikere som en tryggere metode for å unngå arvelige sykdommer.
Frontiers (musikkalbum fra 1983)
Frontiers er et studioalbum av det amerikanske bandet Journey, utgitt i 1983.
«Frontiers» er også et spor på albumet. Albumet lå på VG-lista i Norge fra uke 8 til uke 12 i 1983, med 12.-plass som beste plassering.
Sporliste
* Spor 11-14 er bonusspor fra 2006 re-utgivelsen
Kåre Rodahl
Kåre Rodahl (født 17. august 1917, død 10. juli 2008) var lege og professor ved Norges idrettshøgskole
Rodahl hadde flere forskerstillinger innen arktisk fysiologi og medisin i USA 1950–65,
Forut for sitt virke med arktisk medisin deltok Rodahl i en dansk vitenskapelig ekspedisjon til Nord-Grønland sommeren 1947.
Under andre verdenskrig var Rodahl fallskjermhopper i de norske styrker i Storbritannia.
Rosi Mittermaier
Rosemarie «Rosi» Mittermaier (født 5. august 1950, død 4. januar 2023) var en tysk alpinist.
Heinrich Kurz
Heinrich Kurz (født 1805 i Paris i Frankrike, død 1873) var en tysk litteraturhistoriker.
Rosi Mittermaier
Hun gikk sensasjonelt til topps i både slalåm og utfor under OL 1976 i Innsbruck. I tillegg til dette tok hun sølvmedalje i storslalåm. Samme år vant hun i tillegg verdenscupen sammenlagt.
Siden 1980 var hun gift med alpinisten Christian Neureuther. De er foreldre til alpinisten Felix Neureuther.
Tarascon
Tarascon er en kommune i departementet Bouches-du-Rhône i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur sør i Frankrike.
Den senmiddelalderske borgen i Tarascon fra 1401–1449 er bygget som en donjon, et høyt forsvarsanlegg der tårnene og boligdelen er dratt opp til samme høyde og danner et drøyt 40 meter høyt anlegg ved elven Rhônes strand. Byggingen av borgen ble innledet av Ludvig III av Anjou og avsluttet av hans sønn Rene I av Napoli. Det ble gjort om til fengsel på 1600-tallet og ble overtatt av staten i 1932.
Heinrich Kurz
Han studerte teologi og orientalske språk i München og Paris, og gjorde seg ved flere arbeider kjent som en lovende sinolog. Blant annet førte det til at han ble medredaktør for Journal asiatique.
Tarascon
Legenden om den hellige Marta og tarasken er knyttet til byen, som har sitt navn etter dragemonsteret. Det er også gjengitt i byvåpenet.
Heinrich Kurz
I 1830 vendte han tilbake til München, og utgav der den opposisjonelle avisen Die Zeit (1832). Men allerede etter to måneder ble han stilt for retten og dømt til to års fengsel. Dette endret hans karriere fullstendig.
Tarascon
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Tarascon
Heinrich Kurz
Etter løslatelsen fikk han lærerjobb i tysk språk og litteratur i Sveits. Hans forskning svingte nå inn mot slike emner. Han utgav blant annet Geschichte der deutschen Literatur (3 bind, 1851-59, mange senere opplag), Leitfaden der deutschen Litteratur (1860), Handbuch der poetischen Nationalliteratur der Deutschen (3 bind, 1840-1842), Handbuch der deutschen Prosa (3 bind, 1845-1853), Die deutsche Literatur im Elsass (1874) og meget annet.
Kabala
Kabala er den største byen i Koinadugu-distriktet i provinsen Northern i Sierra Leone. Den hadde et beregna innbyggertall på 18 770 i 2010. Den er en av de viktigste byene i den nordlige delen av landet, og er omgitt av landsbygd. De fleste innbyggerne er muslimer, og tilhører i stor grad de etniske gruppene mandinka, fula og kuranko.
Borgsjåbrotet
Borgsjåbrotet er et fjell helt øst på Hardangervidda, mellom Tessungdalen og Uvdal. Toppen ligger på grensa mellom Tinn og Nore og Uvdal kommuner, og dermed også på fylkesgrensa mellom Viken og Vestfold og Telemark. Det har en høyde på 1 485 meter over havet og toppen er høyeste punkt i Nore og Uvdal.
Fjellet ligger rett ved Store nordmannsslepa som går fra Veggli i Numedal over Hardangervidda til Vestlandet.
Toppen av Borgsjåbrotet (over 1 430 moh) ligger botanisk i mellomalpin region. Området over tregrensa for øvrig ligger i lavalpin region.
Toppen er lett tilgjengelig sommer som vinter, 4 - 5 kilometer langs sti fra bilveien.
Entrisme
Entrisme er en trotskistisk strategi, som opprinnelig ble anbefalt av Lenin da han foreslo for de engelske kommunistene å melde seg inn i Labour, som går ut på at medlemmene av et trotskistisk parti melder seg inn i en annen organisasjon, av enten kommunistisk, revolusjonær, sosialistisk eller reformistisk retning, og arbeider internt i partiet for å verve medlemmene til sitt eget parti. Strategien er som regel tidsbestemt ut fra en analyse av om trotskistene kan vinne flere medlemmer. Hvis de kommer frem til at de ikke kan, melder de seg ut av det andre partiet. Entrisme kan/blir også brukt i forhold til organisasjoner på en slik måte at trotskistiske partier melder seg inn under en bevegelses banner, og bruker deretter denne bevegelsen til å verve medlemmer for seg selv.
Hans Grieder
Neste OL, i 1928 i Amsterdam, vant Sveits gull i lagkonkurransen, foran Tsjekkoslovakia. Denne gangen fikk han 7.-plass i svingstang som beste resultat, og han kom på 18.-plass i den individuelle mangekampen. Sveits fikk også de to første plassene i mangekampen; Georges Miez tok gull, og Hermann Hänggi sølv.
I VM-sammenheng har han ett gull; i lagkonkurransen under VM i Budapest i 1934.
Binært tallsystem
Det binære tallsystem (også totallsystemet) representerer numeriske verdier ved å bruke to symboler, som oftest sifrene 0 og 1.
Mer nøyaktig, er det binære tallsystem et posisjonssystem med grunntall to. På grunn av dens relative enkle implementasjon i elektroniske kretser blir totallsystemet brukt internt i så å si alle moderne datamaskiner.
Historie
Den første kjente beskrivelse av et totallsystem ble gjort av den indiske matematikeren Pingala i sin Chhandah-shastra, og er tidsfestet til det femte eller det andre århundret f.Kr. Pingala beskrev det binære tallsystem i sammenheng med en opplisting av vediske meter med korte eller lange vokaler. Ifølge den indiske tradisjon er Pingala den yngre broren til grammatikeren Panini.
Den britiske matematikeren George Boole publiserte i 1854 en forskningsartikkel som beskrev et logisk system som senere skulle bli kjent som boolsk algebra. Det viste seg at hans logiske system var nyttig i utviklingen av det binære system, særlig i implementeringen av den i elektroniske kretser.
Claude Shannon skrev sin masteravhandling A Symbolic Analysis of Relay and Switching Circuits i 1937. Denne beskrev for første gang i historien boolsk algebra og binær aritmetikk implementert med elektroniske reléer og brytere. Avhandlingen grunnla praktisk talt teorien bak design av digitale kretser.
George Stibitz, som da jobbet ved Bell Labs, ferdigstilte i november 1937 en relebasert datamaskin som han kalte for «Modell K» (etter «kjøkken», hvor han hadde satt den sammen), som kunne regne ved å bruke binær addisjon. Bell Labs godkjente derfor et forskningsprogram i slutten av 1938 med Stibitz ved roret. Deres Complex Number Computer, som ble ferdig den 8. januar 1940 kunne regne med komplekse tall.
I en demonstrasjon ved American Mathematical Society-konferansen ved Darthmouth College den 11. september 1940 kunne Stibbitz sende kommandoer over telefonlinjen til maskinen med en fjernskriver. Det var den første beregningsbaserte maskinen som noengang hadde blitt kontrollert over en telefonlinje. Noen av deltagerne på konferansen som overvar demonstrasjonen var John von Neumann, John Mauchly og Norbert Wiener som skrev om dette i sine memoarer.
Fremstilling
Et binært tall kan bli representert ved enhver sekvens av biter (binary digits, binære siffer), som i sin tur kan bli representert ved hjelp av enhver mekanisme som er i stand til å være i to gjensidige utelukkende tilstander. De følgende sekvenser av symboler kunne alle bli tolket som forskjellige binære numeriske verdier:
1 1 0 1 0 0 1 1 | | - | − - | | x x o x o o x x J J N J N N J J på på av på av av på på sann sann usann sann usann usann sann sann
Den binære verdien som blir representert i hvert tilfelle er avhengig av verdien som man gir hvert symbol. I en datamaskin kan de numeriske verdiene bli representert av to forskjellige spenninger; på en magnetisk disk kan magnetiske polariteter bli bruk. En «positiv», «ja» eller «på» -tilstand er ikke nødvendigvis lik den numeriske verdien av én; det avhenger av hvilken arkitektur som er i bruk.
På samme måte som man som oftest skriver tall ved å bruke arabiske tall blir binære tall som oftest skrevet ved å bruke symbolene 0 og 1. Binære tall blir ofte markert med senket skrift eller med en endelse) for å indikere grunntallet. De følgende skrivemåtene er ekvivalente:
Binære tallverdier blir som oftest uttalt ved å uttale hvert enkelt siffer for å kunne skille dem fra desimale tall. For eksempel blir det binære tallet «100» uttalt «en null null» i stedet for «hundre» for å markere eksplisitt at det er et binært tall, og siden det er mer korrekt. Siden det binære tallet «100» er likt fire desimalt ville det vært forvirrende og numerisk ukorrekt å kalle tallet for «hundre». Er man vant med å jobbe med binære tallverdier er det både nærliggende og korrekt å kalle tallet for «fire».
Telling binært
Å telle i det binære tallsystem er likt som å telle i hvilket som helst annet tallsystem. Man starter med et enkelt siffer, og tellingen fortsetter gjennom hvert symbol i økende rekkefølge. Det desimale tallsystemet bruker symbolene 0 til 9, mens det binære bruker bare symbolene 0 og 1.
Når man ikke har flere symbol for det første sifferet, øker man det neste høyere sifferet, og tellingen starter på nytt igjen på 0. I det desimale tallsystemet går tellingen slik:
Når sifferet helt til høyre når 9, starter tellingen igjen på 0, og det andre sifferet blir økt.
Tellingen er lik i totallsystemet, men siden man bare har to symboler er det slik at når 1 blir nådd, starter tellingen på 0 igjen, og siffert til venstre øker:
Binær aritmetikk
Aritmetikk i totallsystemet er veldig likt aritmetikk i andre tallsystemer. Addisjon, subtrahering, multiplikasjon og divisjon kan gjøres på binære tall.
Addisjon
Den enkleste aritmetiske operasjon binært er addisjon. Å legge til to ensiffrede binære tall er relativt enkelt:
Å addere to «1»-verdier gir verdien «10» som er ekvivalent med den desimale verdien 2. Dette er likt det som skjer i det desimale tallsystemet når enkelt ensiffrede tall er lagt sammen; hvis resultatet overstiger verdien av grunntallet (10), blir sifferet til venstre økt:
Dette er kjent som mente i de fleste tallsystemer.
1 1 1 1 1    (mente) 0 1 1 0 1 +  1 0 1 1 1 - = 1 0 0 1 0 0
I dette eksempelet blir to tall lagt sammen: 01101 (13 desimalt) og 10111 (23 desimalt). Den øverste raden viser mentesifrene som blir brukt. Hvis man starter i kolonnen ytterst til høyre ser vi at 1 + 1 = 10. 1-tallet blir satt opp i mente, og 0-sifferet er skrevet nederst i kolonnen til høyre. Den andre kolonnen fra høyre er lagt sammen: 1 + 0 + 1 = 10 igjen; 1-tallet blir overført i mente og 0 er skrevet på bunnen. Den tredje kolonnen: 1 + 1 + 1 = 11. Denne gangen blir 1-tallet overført og et 1-tall er skrevet nederst. Hvis man fortsetter på denne måten får man sluttsvaret 100100.
Subtrahering
Subtrahering virker på stort sett samme måte:
Et binært tall kan bli subtrahert fra et annet på følgende måte:
*  * * *   (kolonner med stjerne har blitt lånt fra) 1 1 0 1 1 1 0 –    1 0 1 1 1 = 1 0 1 0 1 1 1
Å subtrahere et positivt tall er ekvivalent til å addere et negativt tall med lik absoluttverdi; datamaskiner bruker vanligvis toerkomplement notasjonen for å representere negative verdier. Denne notasjonen eliminerer behovet for en eget "trekke-fra"-operasjon. For flere detaljer, se toerkomplement.
Multiplikasjon
Multiplisering i det binære tallsystemet er tilsvarende metoden i det desimale tallsystemet. To tall A og B kan bli mulitplisert ved delvise produkter: for hvert siffer i B blir produktet av det sifferet i A utregnet og skrevet på en ny linje, et hakk til venstre for hver gang. Summen av alle disse delvise produktene gir sluttresultatet.
Siden det bare finnes to siffer i det binære tallsystemet, finnes det bare to mulige resultat av hver delvise multiplisering:
For eksempel blir de binære tallene 1011 og 1010 multiplisert som følger:
1 0 1 1  (A) × 1 0 1 0  (B) -           0 0 0 0   ← Tilsvarer til null i B          1 0 1 1     ← Tilsvarer til en i B        0 0 0 0 + 1 0 1 1   ---    = 1 1 0 1 1 1 0
Dividering
Dividering i det binære tallsystemet er likt metoden brukt i det desimale tallsystem:
Bitvise logiske operasjoner
Selv om det ikke er direkte relatert til den numeriske tolkningen av binære symboler, kan sekvenser av bits bli manipulert ved å bruke Boolske logisk operator. Når en streng med binære symboler blir manipulert på denne måten kalles det en bitvis operasjon.
De logiske operandene AND, OR og Eksklusiv disjunksjon kan bli utført på samsvarende bits på to binære tall. Den logiske NOT operasjonen kan bli utført på individuelle bits i et enkelt binærtall.
Slike operasjoner kan enkelte ganger bli brukt som aritmetiske snarveier, og kan også ha andre fordeler ved utregning. For eksempel kan man kutte av den siste biten av et binært tall (også kjent som binærskifting), tilsvarer å dele på to desimalt.
Se bitvis operasjon.
Desimal
Denne metoden fungerer for konvertering fra alle grunntall, men det finnes bedre metoder for grunntall som er kvadrater av to, som for de oktale og heksadesimale tallsystemene beskrevet under.
Siffre i posisjoneringstallsystemer på lavere eller mindre signifikante posisjoner representerer stadig lavere potenser av grunntallet. Starteksponenten er en mindre enn antall siffre i tallet. Et femsifret tall starter med en eksponent på fire. I det desimale systemet er grunntallet ti, så sifferet helt til venstre i et femsiffret tall representerer 104 (titusen) posisjonen. F.eks.:
Å multiplisere med grunntallet er enkelt. Man flytter siffrene et hakk til venstre, og 0 er lagt til høyresiden av tallet. For eksempel, 9735 ganger 10 er lik 97350. Derfor er en måte å tolke en streng med siffer er at det siste sifferet [?]. 97352 er lik 9735 ganger 10 pluss 2. Et eksempel på binær form er 11011001112 er lik 1101100112 ganger 2 pluss 1. Dette er essensen i konverteringsmetoden. I hvert steg skriver en nummeret som skal konverteres som 2*k + 0 eller 2*k + 1 for et heltall k som
22 + 1 x 21 + 0 x 20
Så algoritmen for å konvertere en heltallsdesimaltall til sin binære form er å dele tallet på to, og skrive resten på ett-posisjonen. Resultatet er igjen dividert på to, og resten skrevet på den neste posisjonen til venstre. Denne prosessen gjentar man til nummeret når null.
For eksempel er 11810 binært: Hvis man leser sekvensen av rester fra bunnen og oppover får man det binære tallet 11101102.
For å konvertere fra binært til desimalt gjør man det hele omvendt. Man starter fra venstre, og dobler resultatet og legger til neste siffer til det ikke finnes flere. I eksempelet konverteres 1100101011012 til desimalform: og resultatet er 324510.
Heksadesimalt
Da heksadesimaltallenes basis 16 = 24, vil en konvertering være særlig enkel - et heksadesimalt siffer representerer en gruppe av fire binære sifre.
Eksempel: 3F816 = 0011111110002
Også desimale tall kan legges til i tabellen. Da vil ikke tabellen vise bokstaver etter 1001 (9) i binære tallsystemet, men resten av tallene som 10, 11 og 12 og videre feks:
Desimale tall til venstre nedenfor. binære tall til høyre nedenfor.
0              0000     1               0001     2               0010     3               0011     4               0100     5               0101     6               0110     7               0111     8               1000     9               1001    10               1010    11               1011    12               1100    13               1101    14               1110    15               1111
Oktalt
Oktaltallenes basis er 23 – et oktalt siffer representerer en gruppe av tre binære siffre.
Eksempel: 1738 = 0011110112
Brøk
I titallsystemet heter desimalene tideler, hundredeler, tusendeler, titusendeler, hundretusendeler osv. Disse tallene er henholdsvis 10−1, 10−2, 10−3, 10−4, 10−5.
Sifrene til høyre for kommaet i totallsystemet representerer (i rekkefølge fra venstre mot høyre) 2−1, 2−2, 2−3, 2−4, 2−5 osv. Disse tallene er med andre ord 1/2, 1/4, 1/8, 1/16 og 1/32.