cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Concerto grosso
Utvikling i barokken
På kontinentet forsvant Concerto grosso etter ca. 1725, samtidig med at solokonsertens popularitet steg. I England beholdt imidlertid Concerto grosso sin stilling som ledende konsertform fram til århundreskiftet. Her kan det nevnes Corellis elev Francesco Geminiani (1687–1762) med i alt 42 Concerti grossi op. 2, 3 og 7, nederlenderen Willem de Fesch (1687–1761) (Concerti grossi op 2, 3, 6 og 10) og Charles Avison (1709–1770). Avisons ''Twelve Concertos in Seven Parts Done From Two Books of Lessons for the Harpsichord, Composed by Sig. Domenico Scarlatti'' var et forsøk å tilnærme seg rokokkoens uttrykksmåter.
Liste over elver i Kina og Mongolia
Elver som renner ut i Bohaihavet og Gulehavet fra sør
Elvene regnes fra sør mot nord, og renner ut i henholdsvis nordlige Jiangsu, Shandong, Henan, Tianjin, Hebei og Liaoning. Sideelvene i Hai He-komplekset regnes her fra sørøst mot nordvest. Legg merke til at Bohai-bassenget har hele tre elver eller sideelver med navnet Wei He.
Maria Haraldsdatter
Maria Haraldsdatter er den første kjente norske kvinnen med navnet Maria.
Concerto grosso
Georg Friedrich Händel
Händel skrev i alt 19 Concerti grossi, 6 concerti HWV 312-317 ("op. 3"), én concerto HWV 318 som mellomaktsmusikk til oratoriet Alexander's Feast, samt 12 concerti HWV 319-330 ("op. 6"). HWV 312-317 er blitt kjent under navn obokonserter siden Händel ved siden av andre instrumenter alltid bruker 2 oboer i concertino. Konsertene må ikke forveksles med de tre obokonserter HWV 287, 301 og 302a som er rene solokonserter for én obo, strykeorkester og basso continuo.
Liste over elver i Kina og Mongolia
Elver som renner ut i Gulehavet fra nord og Japanhavet
Disse mandsjuriske elvene regnes fra vest mot øst, og består av to grupper henholdsvis vest og nord for Koreahalvøya. Den sørvestlige gruppen renner generelt sørover gjennom sørøstskråningen av Liaodonghalvøya, i delstaten Liaoning. Yalu-elven er grenseelv mot Nord-Korea. Elvene nord for Korea regnes langs den russiske kysten fra sør og nordover til Amur-deltaet. Elvene Ulz Gol og Khalkhyn Gol er normalt endorheiske, men ved sterk vannføring er de en del av Amur-vassdraget.
Concerto grosso
Georg Friedrich Händel
HWV 319-330 følger Corellis forbilde når det gjelder concertino som alltid består av 2 fioliner og én cello. Alle concerti baserer seg på chiesa mønsteret, men bare HWV 320 og 322 kan anses som rene chiesa konserter. I de andre concerti utvider Händel chiesa formen til 5 eller 6 satser. HWV 321, 323, 325, 326 og 327 inneholder dessuten minst én dansesats. HWV 323 og 328 blir innledet av en ouverture.
Liste over elver i Kina og Mongolia
Elver som renner ut i Gulehavet fra nord og Japanhavet
For tilstøtende område, se: Liste over elver i Korea.
Concerto grosso
Georg Friedrich Händel
Flere satser i hele samlingen har detaljerte spilleanvisninger. For eksempel har første satsen i HWV 329 overskriften Andante larghetto, e staccato som fritt oversatt betyr I langsomt gående tempo med frittstående noteverdier.
HWV 319-330 ble komponert ultimo september til ultimo oktober 1739 og består mest av nykomponerte satser. Samlingen ble publisert året etter. HWV 312-317 derimot baserer seg på innlednings- og mellomaktssatser til vokalverker. Den eldste concerto fra denne samlingen oppsto allerede 1710, den yngste i trykkleggingens år som var 1734.
Händel gjelder som den komponist som utover den spesifikke utformingen av enkelte satser gav hele concerto grosso formen et individuelt preg.
Johann Sebastian Bach
Enda et skritt videre gikk Johann Sebastian Bach. Hans Brandenburger konserter BWV 1046-1051 representerer ikke lenger en bestemt concerto grosso type, men er en blanding av concerto grosso, solokonsert, italiensk operaouverture, solosonate og triosonate. Bach tar også i bruk virkemidler fra renessansen, spesielt Giovanni Gabrielis sonater for forskjellige instrumentgrupper, når han for eksempel i konsert nr. 3 BWV 1048 setter opp fioliner, bratsjer og celli mot hverandre.
Liste over elver i Kina og Mongolia
Elver i Kina og Mongolia etter lengde
Listen nedenfor oppgir alle Kinas og Mongolias vassdrag og sideelver av mer enn 700 km lengde. Elvene er rangert etter sin lengde i Kina («Rang nasj»), og er også rangert etter sin totale lengde globalt («Rang glob») målt i kilometer (km), og med angivelse av vassdragets nedbørsområde (km²).
Med nedslagsfelt menes det areal som blir drenert (nedbørsområdet) av elven inklusive bielver. Hovedelver står oppført i fete typer, mens sideelver står oppført i kursiv. Lengde angir normalt total lengde av vassdraget, men mange av vassdragene er sammensatt av ulike elver hvor hovedelven tidvis bare utgjør en (nederste) del av hele elveløpet – her er disse da oppgitt med lengden av hele vassdraget.
Concerto grosso
Johann Sebastian Bach
Det er bare konsert nr. 2 BWV 1047 som i instrumentfordelingen kan anses som ren concerto grosso. Blokkfløyte, trompet, obo og fiolin danner concertino, strykeorkesteret fungerer som ripieno. I satsoppbygging og antall satser (hurtig – langsom – hurtig) minner konserten derimot mer på en solokonsert.
I konsertene nr. 4 og 5 er det ett av tre soloinstrumenter som dominerer, og Bach fører dermed konserten i retning solokonsert. I BWV 1049 er det fiolinen som spiller hovedrollen, i BWV 1050 tilgodeses cembaloen med en meget lang kadens.
BWV 1060 har med sine to solobratsjer, én solocello, to violae da gamba og basso continuo en meget uvanlig instrumentasjon. Etter som gambene har en ren akkordfunksjon, er verket i utgangspunkt en triosonate med utskreven basso continuo.
I flere konserter skifter stil og form fra sats til sats. Første satsen i konsert nr. 1 BWV 1046 står i Gabrielis tradisjon med treblåsere, messingblåsere og strykere som konserterer med hverandre. Andre sats er en langsom sats som fra en dobbelkonsert for obo, fiolin og orkester. Tredje sats kan anses som en solokonsertsats fra en fiolinkonsert. I formen representerer konserten inntil her den tradisjonelle barokke solokonsertformen. Deretter følger i form av flere korte dansesatser en rondo med en menuett som ritornell eller refreng, samt 2 trioer og en Polacca – en dans i slekt med den norske pols – som couplet eller vers, alle i forskjellig instrumentasjon med forskjellige framtredende soloinstrumenter eller -instrumentgrupper.
Andre satsen i konsert nr. 3 BWV 1048 består i partituret av bare 2 akkorder i en såkalt frygisk kadens som vanligvis første fiolinisten eller cembalisten improviserer over. Den engelske musikkforskeren og cembalisten Thurston Dart har påpekt at de siste to takter i tredje satsen (Largo) til Sonate for fiolin og basso continuo i G-Dur BWV 1021 tilsvarer eksakt denne kadensen. Han antar derfor at Bach anså det som en mulighet å la denne satsen spille under en konsertframførelse.
Concerto grosso i det 20. århundre
I forbindelsen med en tibakevending til gamle former opplevde Concerto grosso en liten renessanse. Her kan det nevnes Max Reger (1873–1916) (Konsert i gammel stil i F-Dur op. 123), Ernst Křenek (1900–1991) (Concerti grossi nr. 1 og 2 op. 10 og 25) og Alfred Schnittke (1934–1998) som bl.a. kalte sin 5. symfoni (1988) for Concerto grosso.
Arnold Schönberg (1874-1951) adapterte i 1933 én av Georg Friedrich Händels Concerti grossi (H-Dur HWV 325) for sin Konsert for strykekvartett og orkester. Den samme besetningen valgte Pelle Gudmundsen-Holmgreen (født 1932) i 1990 for sin Concerto grosso.
Paul Hindemiths Konsertmusikk for strykere og messingblåsere op. 50 er ingen Concerto grosso, selv om opptaks- og programtekster ofte tilregner den denne formen. Her er det forskjellige orkestergrupper som settes opp mot hverandre. Soloinstrumenter brukes for å skape kontrast i struktur og klangbilde, ikke for å profilere én eller flere solister. En Concerto grosso er derimot Hindemiths Konsert for treblåsere, harpe og orkester fra 1947 til 1949.
Robert Russell Bennett (1894-1981) skrev en Concerto grosso for Dance Band and Orchestra (Sketches from an American Theatre) i 1932. Her integrerer han swingjazzens klangbilde i barokke og modernistiske formmønstre. Hans concertino består av 3 saxofoner, 2 trompeter, trombone, gitar, klaver og slagverk.
Happy Dagger
Happy Dagger er et norsk punk-band.
Lysebotn I kraftverk
Lysebotn I kraftverk er et  vannkraftverk ved Lysebotn ved enden av Lysefjorden  i Forsand kommune i Rogaland. Deler av magasinene og nedbørfeltet ligger i Hjelmeland kommune. Mesteparten av vannføringen kommer fra Årdalsvassdraget, og det øvrige fra Stølsåna, ei sideelv til Lyseåna.
Kraftverket utnytter et fall på 610 meter fra inntaksmagasinet Storatjødna til Lysefjorden. Magasiner for kraftverket er Strandvatnet, som reguleres mellom 619 og 635 moh, Breiavatnet, med regulering mellom 683 og 658 moh, Nilsebuvatnet, med regulering mellom 731 og 717 moh, og Lyngsvatnet, som reguleres mellom 686 og 636 moh. Det overføres også vann fra en rekke bekkeinntak.
Kraftverket startet produksjonen i 1953 og ble utvidet i 1964. Kraftstasjonen er tegnet av arkitekt Gustav Helland (1879-1958) og plassert i fjell av beredskapsmessige grunner.
Meldt årsproduksjon er på 1 194 GWh. Installert effekt er 210 MW. Det er installert 6 doble horisontale peltonturbiner.
Kraftverket eies av Lyse Energi.
Det nye kraftverket Lysebotn II som sto ferdig i 2018 skal erstatte dette.
Nedskalering
Det var planlagt å ta Lysebotn I ut av drift etter Lysebotn II kom i drift. Så ga NVE tillatelse til å drifte kraftverket de første 4 måneder av 2022 for å avhjelpe situasjonen med effektmangel og svært høye kraftpriser. Da er 3 turbiner i drift, 120 MW.
Det foreligger også planer om å sette inn en ny turbin på 10MW og ta alle gamle turbiner ut av drift.
New Holland
New Holland AG er en produsent av traktorer og landbruksredskaper. Firmaet ble stiftet etter at Fiatagri kjøpte opp Fords landbruksdivisjon, Ford New-Holland Ltd, i 1991. I 2000 kjøpte Fiatagri også Case IH så New Holland ble et datterfirma av det nystiftete CNH Global som igjen er Fiat sitt datterfirma.
De mange intelligenser
De mange intelligenser, (ofte forkortet til DMI eller MI) ble opprinnelig introdusert som en læringsteori av den amerikanske psykolog Howard Gardner. Gardner har funnet frem til at mennesker har minst 7 ulike intelligenser.
Språklig intelligens
Dette er evnen til å lese, skrive og kommunisere med ord. Denne intelligensen er typisk høyt utviklet hos forfattere, poeter, talere, politiske ledere, journalister mv. Gode historiske eksempler kan være Shakespeare og Churchill. Hos mennesker med godt utviklet språklig intelligens er selvsnakking vanlig. Den språklige intelligensen kan deles i fire underdeler:
- Fonologi, som er ordspill og rytme i språket - Syntaks, som omhandler struktur og oppbygning av språket - Semantikk, som berører betydning og innhold i språket - Pragmatikk, som er den daglige bruken av språket Typiske kjennetegn ved mennesker med høy språklig intelligens er at de liker å lytte/ lese/ skrive, de har evne til å argumentere, er systematiske ordensmennesker, staver uten vansker, og har en god hukommelse for detaljer.
Logisk/ matematisk intelligens
Dette er evnen til å tenke logisk og regne. Denne intelligensen finner vi typisk hos matematikere, vitenskapsfolk og ingeniører. Einstein er et godt eksempel på en person med høyt utviklet matematisk intelligens. Logisk/ matematisk intelligens blir sterkt vektlagt i skoleverket og vårt samfunn rent generelt. Logisk/ matematisk intelligens danner sammen med språklig intelligens grunnlaget for de tradisjonelle IQ-testene. Her dreier det seg ofte om riktig svar, men riktig svar gir også lite rom for videre vurdering, tenkning og kreativitet. Typiske kjennetegn ved mennesker som har høy logisk/ matematisk intelligens er at de liker abstrakt tenkning, liker å regne og bruke logiske strukturer, foretrekker å ta lineære notater og liker problemløsning.
Visuell - spatial intelligens
Dette er vår visuelle sansekanal, dvs. de sanseinntrykkene vi tar inn gjennom øynene våre. Personer med visuell sansepreferanse har ofte dette høyt utviklet. Denne intelligensen er egentlig todelt: - Visuell uttrykksform som kommer til syne i maling, fotografering, skulpturering mv. - Rom- og 3D-følelse som er noe f.eks. navigatører, orienteringsløpere, jagerpiloter i luftkamp benytter i stor grad. Visuell - spatial intelligens preges av sanseskarphet for å se detaljer via synsinntrykket, samtidig som evnen til å se rom og avstand er godt utviklet. Noen vil raskt orientere seg i en fremmed by og finne frem til ukjente steder. Andre leser kart hurtig samme om det snus på hodet eller ei. Dette er eksempler på visuell - spatial intelligens. Samenes evne til å se størrelsen på reinsdyret ut fra reinsdyrsporet er et annet eksempel. Typiske faggrupper med høy visuell – spatial intelligens kan være malere, arkitekter, sjakkspillere, innfødte stillehavsseilere som navigerte etter stjernene mv. Et godt eksempel på en historisk person med denne type intelligens er Picasso. Typiske kjennetegn ved mennesker som har høy visuell - spatial intelligens er at de tenker i bilder og lager seg mentale forestillinger, bruker et billedlig språk, husker i bilder, har god fargesans og leser kart og diagrammer uten problemer.
Musikalsk intelligens
Denne intelligensen er knyttet til hørselen, vår auditive sansekanal. Musikalsk intelligens er evnen til auditiv sanseskarphet. Det vil si å kunne synge, spille, komponere og ha et godt gehør for musikk. Denne intelligensen er godt utviklet hos komponister, dirigenter, musikere mv. Vi finner den også godt utviklet i kulturer som mangler skriftspråk, hvor overlevering av viten skjer via rim og regler som understøttes av musikk. Et eksempel på en person med høy musikalsk intelligens er G. F. Händel. Musikalsk intelligens er noe mange mennesker sier de ikke har. Dette er ikke riktig. De har bare ikke øvd opp denne intelligensen slik at den har blitt (bevisst?) forsømt. Typiske kjennetegn for mennesker med høy musikalsk intelligens er at de er følsomme overfor tonehøyde, rytme, klangfarge, emosjonelt uttrykk i musikken og musikkens oppbygning.
Kroppslig/ kinestetisk intelligens
Dette er evnen til kroppsbeherskelse og bruk av egen kropp og hender. Typiske eksempler på dette er idrettsfolk, dansere, skuespillere, håndverkere mv. Når fotballspillere driver artisteri med "verdens mest følsomme ben" og turnere gjør stadig nye "umulige" ting er vi vitne til velutviklet kroppslig – kinestetisk intelligens opparbeidet gjennom et langt liv med trening og atter trening. Denne intelligensen er tradisjonelt underutviklet hos de fleste av oss, og ofte nedvurdert i dagens moderne samfunn. Typiske kjennetegn ved mennesker som har høy kroppslig/ kinestetisk intelligens er at de har meget god kroppskontroll, har gode reflekser, kontroll over ting, lærer best ved å røre på seg, husker best det som gjøres, liker fysisk sport, er dyktige på håndverk, liker å bruke hendene, fingrer med ting mens de lytter, og liker å ta på ting.
Sosial intelligens
Dette er kort og godt evnen til å omgås andre mennesker. 90% av all kommunikasjon mellom mennesker er ikke-verbal, og et menneske kan sende ut svært mange fysiske tegn med kroppen sin. Mennesker med høy sosial intelligens har evnen til å fornemme nyanser og oppfatte slike signaler fra andre mennesker. De har en egen evne til å lese andre. Ut av denne intelligensen springer også det å være sosial og kunne kunsten å omgås andre. Den tradisjonelle selgertypen, karismatiske ledere, dyktige diplomater og kort og godt "folk som folk liker" er eksempler på dette. Mor Theresa er en personifisering av en person med høy sosial intelligens. (Mange er etterhvert blitt kritiske til Mor Theresas gjerninger og som kan rokke ved dette begrepet, f.eks Christopher Hitchens i boka: The Missionary Position: Mother Teresa in Theory and Practice) Typiske kjennetegn ved mennesker som har høy sosial intelligens er at de er gode forhandlere, forstår andres situasjon, har lett for å omgås andre, forstår andres intensjoner, liker å være sammen med andre, har mange venner, kommuniserer godt, og liker samarbeide og arbeide i grupper.
Selvinnsikt - intuitiv intelligens
Dette er evnen til å ha adgang til sin egen indre bane med følelser, verdier og intuisjon. Det å ha innsikt i seg selv og kjenne seg selv er en meget viktig egenskap, men den krever at det settes av tid til egenrefleksjon og tid til seg selv. Du må få klarhet på din indre bane og ha en selvforståelse: "Hvem er jeg?". (Evnen til å nå sitt indre). "Vise" eldre mennesker, filosofer, rådgivere, guruer, forfattere mv. er ofte mennesker med høy grad av selvinnsikt. Filosofen Platon er et godt historisk eksempel. Typiske kjennetegn ved mennesker som har høy selvinnsikt – intuitiv intelligens er at de har stor selvinnsikt, er følsomme overfor egne verdier, er meget bevisste på egne følelser, er selvmotiverte, klar over egne sterke og svake sider, og har en velutviklet selvfølelse. Ofte er det personer som ønsker å skille seg ut fra mengden. Visjonær intelligens knyttes ofte til dette. Gardner er åpen for at det kan finnes flere intelligenser enn de 7 man har funnet frem til hittil. Forskningsarbeidet går videre, og det er spesielt tre områder som benevnes som nye mulige intelligenser: Intuisjon, telepati og evnen til å sortere – forenkle og sammenfatte. Disse er imidlertid enda ikke beskrevet ved hjelp av vitenskapelige metoder.
Frontflygerspennen
Frontflygerspennen (Frontflugspange) var en tysk militær utmerkelse
Historie
Spennen ble introdusert av Riksmarskalk Hermann Göring 30. januar 1941, og var tiltenkt Luftwaffe fly-personell i det tredje rike som gjennomførte et visst antall oppdrag.
Klasser
I juni 1942 kom et anheng for spennen som representerte følgende antall tokt:
Alfvénbølger
Alfvénbølger og magnetosoniske bølger er ulike typer av magnetohydrodynamiske bølger i et magnetisert plasma (et plasma med et magnetfelt). Slike bølger oppstår naturlig ved alle typer forandringer i det magnetiserte plasmaet og er derfor av stor betydninger i alle typer plasmasystem, fra stjerner til fusjonsreaktorer.
Bølgene ble forutsett av den svenske fysikeren Hannes Alfvén i 1942 under hans arbeid med solflekkenes fysikk og rolle ved nordlys. Bølgene ble først bekreftet i laboratorieskala av S. Lundquist i 1949 og av Bo Lehnert ved Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm i 1954. De har senere blitt påvist ved observasjoner av kosmiske fenomener.
Rwanda under Sommer-OL 2000
Rwanda under Sommer-OL 2000. Fem sportsutøvere, tre menn og to kvinner fra Rwanda deltok i to sporter, friidrett og svømming under Sommer-OL 2000 i Sydney. Det var femte gangen som Rwanda deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medalje.
Smiskaret
Smiskaret er et boligområde i Malvik i Trøndelag, vest for tettstedet Hommelvik. Utbyggingen av området startet i 1987, og tomtene ble fordelt av et kommunalt tomteselskap, ved loddtrekning mellom de interesserte.
Menn, menn, menn
Menn, menn, menn er et musikkalbum utgitt av Bjelleklang (band) i 2009. Dette er det siste albumet med Finn Evensen i bandet.
Finn Støren
Finn Sofus Støren (født 20. november 1893 i Kristiansand, død 18. april 1962 i Buenos Aires) var en norsk finansmann og Quislings uformelle utenriksminister under andre verdenskrig.
Bakgrunn
Støren var sønn av Peter Nicolai Støren (1866–1924) og Elisa Christopha Rude (1867–1926). Mora var søster til fotografen Ernest Rude (1871–1948). Finn Støren var tvillingbror til skipsingeniør Arne Christopher Støren (1893–1963 i San Francisco) som drev i Amerika på 1920-tallet. Finn Sofus giftet seg i 1919 med Inger Lorange Suhrke (1898–1982) av Lorange (slekt).
Han tok examen artium 1914, studerte statsøkonomi i Oslo, Brussel og USA. Han ble autorisert aksjemegler og var medeier i meglerfirmaet P.B. Anker i Kristiania i tolv år, grunnlagt av Peter Lars Bothvid Anker (1876–1957). Støren bygde opp en større formue under den første verdenskrig og hadde lange utenlandsopphold: 4 år i Russland og 8 år i Sentral- og Sør-Amerika, blant annet som norsk konsul i Panama.
I Russland traff han Fridtjof Nansen og Vidkun Quisling som var engasjert i nødsarbeid i forbindelse med sultkatastrofen i Russland i 1921/22. Oppholdet der gjorde ham til sterkt anti-kommunistisk. Han dro deretter til Sør-Amerika og oppholdt seg en tid i Colombia og deretter i Panama, hvor han blant annet var norsk konsul og representant for norsk sementindustri.
I 1922 var han blant de første nordmenn som bodde på Galápagos i lengre tid, da i et forsøk på å kolonisere øygruppen sammen med Per Bang og Jens Aschehoug. De utga en reiseskildring i 1926.
Andre verdenskrig
Støren hadde meldt seg inn i NS i 1933, og fornyet medlemskapet i 1940. Alt i aprildagene 1940 kontaktet han Quisling, og arbeidet siden med forhold knyttet til fagbevegelsen, rederstanden, kvarstadbåtene, Quislings Austrveg-plan, samt NS-regimets forhold til nordmenn i utlandet. Støren hadde sitt kontor vegg i vegg med Quisling på slottet i Oslo, der han som ekspedisjonssjef ledet «Direktoratet for Utenriks Orientering» underlagt Kultur- og folkeopplysningsdepartementet, fra 1942 omdøpt til «Direktoratet for spesialorientering», og innordnet ministerpresidentens kanselli som høsten 1944 utvidet ved å oppta rest-UD i seg, og kalte seg «Kansliets utenriksavdeling». Støren arbeidet også med å motvirke London-regjeringens stilling i opinionen ute.
Direktoratet for spesialorientering sorterte under innenriksdepartementet, men var ment å bli det nye utenriksdepartementet etter okkupasjonen. I denne funksjonen var Støren i praksis Quislings uoffisielle utenriksminister og var blant annet Quislings ledsager på besøk hos Adolf Hitler. Fra 1941 var han kommissarisk leder for Nordmannsforbundet. Året etter gikk han inn i representantskapet til Norges Bank. I 1944 ble han ekstraordinær «sendemann» for Quislings NS-regjering for å forhandle med de tyske lederne.
Da krigen gikk mot slutten, var Størens holdning til tyskerne forbitret, og 5. mars 1945 skrev han til Quisling: «Som De selv har konstatert det: Norge befinner seg de jure i krig med Tyskland.» Dette ville «fortsatt bli nyttet til en krigsbeskatning av vårt folk som i mange tilfeller har karakter av plyndring...av et krigsherjet folk.» Støren satt tilbake med «følelsen av at de tyske myndigheter holder såvel Dem, herr Ministerpresident, som Nasjonal Samling og det norske folk for narr.» 26. april 1945 ble han sendt til København av Quisling, for å forhandle om kreditt inntil ti millioner danske kroner som skulle sendes tilbake av norske statsborgere fra Tyskland, samt finansieringen av hjemsendelsen av norske studenter i tysk fangenskap. Han ble arrestert i København 20. mai 1945 og innsatt i «Tovs stue» i Alsgades skole før hjemsendelse til Norge. Her satt han fengslet på Ilebu til februar 1947, da han på grunn av sykdom ble løslatt med meldeplikt. Som pasient fikk han lov å melde seg telefonisk en gang for dagen. Støren var til fornyet legeundersøkelse 20. juli uten at meldeplikten ble innskjerpet, men 22. august meldte han seg ikke. Politimesteren i Oslo erkjente at grunnet misforståelser mellom to politiavdelinger ble saken for sent undersøkt.
Eksil i Argentina
Før landssviksaken hans rakk å komme opp, flyktet Støren i august 1948 i en tidligere redningsskøyte, RS «Nordland II», med kurs for Argentina. Han ble pågrepet i Tanger, men etter fransk lov var han ingen forbryter og ble dermed ikke utlevert. Fluktruten gikk via Portugal, Marokko til Kanariøyene, og med «Rex» videre til Argentina i 1949 sammen med blant andre offiseren Kaare Vagn Knudsen (1905–62) og legen Arne Høygaard (1906–81).
I Argentina bodde Størens eneste sønn, Per, som også var medlem av NS og utdannet seg som ingeniør i Tyskland under krigen. Etter soning utvandret han til Argentina og fant arbeid. Hans far Finn Støren ble med i en norsk etterkrigs-minoritet og bekjent med landets president Juan Perón (1895–1974) som ble styrtet i 1955, samt grunnleggeren av den kroatiske fascistbevegelsen Ante Pavelić (1889–1959) som kom til Buenos Aires sent i 1948 på det italienske skipet «Sestriere». To andre som Støren kommuniserte med, var den britiske fascistlederen Oswald Mosley (1896–1980) og svensken Per Engdahl (1909–94).
Martin Laursen
Martin Laursen (født 26. juli 1977) er en dansk tidligere fotballspiller som tidligere har spilt for Silkeborg IF, Hellas Verona FC, Parma FC, AC Milan og Aston Villa. Han spilte i forsvar og la opp som fotballspiller sommeren 2009.
Astrofysisk maser
En astrofysisk maser er en naturlig forekommende kilde til stimulert spektral linjeemisjon i mikrobølgeområdet av det elektromagnetiske spektrumet. Denna emisjonen kan oppstå molekylskyer, kometer, planetatmosfærer, stjerneatmosfærer eller fra ulike forhold i det interstellare rommet.
Johann Heinrich Pestalozzi
Johann Heinrich Pestalozzi (født 12. januar 1746 i Zürich, død 17. februar 1827 i Brugg i kantonen Aargau) var en sveitsisk pedagog, filantrop, filosof og sosial reformator, skolereformator og politiker.
Liv og virke
Johann Heinrich Pestalozzi var sønn av sårlegen Johann Baptist Pestalozzi (1718–1751) og Susanna Hotz (1720–1796) fra Wädenswil. Faren døde bare 33 år gammel, og Pestalozzi vokste opp under relativt knappe forhold sammen med moren og to søsken. I årene 1751–1765 gikk han på grunn- og latinskolen. Senere studerte han teologi og deretter jus ved Collegium Carolinum i Zürich, der han ble påvirket av opplysningsmannen Johann Jakob Bodmer.
Rundt 1773/74 tok ekteparet Pestalozzi seg av 40 barn på sin landeiendom i Neuhof. Barna fikk opplæring i landbruksarbeid, spinning og veving, i tillegg fikk de skoleundervisning og en moralsk-religiøs oppdragelse. Pestalozzi forsøkte å få prosjektet til å gå rundt ved å selge tekstilprodukter, men han mislyktes og familien ble mer og mer forgjeldet. I 1779 måtte de stenge anstalten.
De neste knappe 20 årene arbeidet Pestalozzi overveiende som forfatter. Romanen Lienhard und Gertrud (4 bind, 1781–1787) gjorde ham berømt over hele Europa, men han skrev også andre skjønnlitterære verk.
Pestalozzis pedagogikk
Pestalozzis grunntese var «å styrke folket» slik at de ble i stand til «å kunne hjelpe seg selv». Han rettet spesielt oppmerksomheten mot grunnskolen og yngre elever, og arbeidet for å fremme barnas intellektuelle, moralsk-religiøse og manuelle ferdigheter innen alle områder på en harmonisk måte. Pestalozzis pedagogiske ideer tilsvarer det som i dag kalles «en helhetlig tilnærming» (ganzheitlichen Ansats), eller det som i steinerpedagogikk omtales som "å se hele mennesket". Pestalozzi mente med andre ord at utdanning bør være allsidig, og at menneskelig utvikling fordrer stimulering og utvikling av mange ulike ferdigheter og kompetanser.
Eksterne lenker
]
Rwanda under Sommer-OL 2004
Rwanda under Sommer-OL 2004. Fem sportsutøvere, tre menn og to kvinner fra Rwanda deltok i to sporter, friidrett og svømming under Sommer-OL 2004 i Athen. Det var sjette gangen som Rwanda deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medalje.
Paul Grégoire
Paul Grégoire (født 24. oktober 1911 i Verdun i Montréal i Canada, død 30. oktober 1993 i Montréal) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Montréal 1968–1990.
Han ble kreert til kardinal av Johannes Paul II i 1988.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Njål
Njål er en norsk form av det irske mannsnavnet Niall, som har usikker betydning. Det kan være relatert til gammelirske nél, «sky», niadh, «mester», eller et ord som betyr «lidenskapelig». Neil er en engelsk form av navnet.
Njål har siden 1998 hatt norsk navnedag 5. september. I perioden 1988–1998 var navnedagen 1. juni.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Stev, Sull, Rock og Rull
Stev, Sull, Rock og Rull er det tredje studioalbumet til det norske rockebandet Saft. Albumet ble utgitt i 1973. Inkludert på platen er tre låter spilt inn på Ragnarockfestivalen i Holmenkollen i 1973. Disse låtene er spilt inn sammen med den norske hardingfelespellemannen Sigbjørn Bernhoft Osa.
Spellemannutdeling
Bandet mottok Spellemannprisen i 1974 for albumet, men da var gruppa allerede oppløst.
Ved den samme prisutdelingen ble et planlagt samspill mellom prisvinnerne Sigbjørn Bernhoft Osa og Saft stoppet av den musikalsk ansvarlige, Egil Monn-Iversen. Monn-Iversen mente at kvaliteten på livefremførelsen ikke holdt for TV-sendingen.
Sporliste
Alle låter er skrevet av Ove Thue, unntatt hvor annet står.
Personell
Musikere Produksjon
1775 Zimmerwald
1775 Zimmerwald er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Eunomia. Den ble oppdaget 13. mai 1969 av Paul Wild ved Observatorium Zimmerwald i Zimmerwald.
Framtid i Nord
Framtid i Nord er en avis som utgis i Nord-Troms, og utgis to ganger i uken, på tirsdag og fredag. Før 3. mars 2017 ble avisen utgitt på tirsdag, torsdag og lørdag. Ansvarlig redaktør er Kjetil Martesønn Skog.
Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:
Kolonien Georgia
Kolonien Georgia, en av de sørlige koloniene, var den siste nordamerikanske kolonien som ble etablert av Storbritannia i det som skulle bli USA.
Det kongelige rådet fullførte dokumentet 9. juni 1732. Styringsrådet klarte ikke å styre kolonien slik at kontrakten ikke ble oppfylt. 23. juni 1752 ba styret om et nytt forsøk ovenfor kongen, ett år før kontrakten gikk ut. 7. januar 1755 sluttet kolonien offisielt å være en styrekoloni og ble en kronkoloni.
Koloniens opprinnelige formål ifølge Oglethorpes plan, var som straffekoloni for bosetning av mennesker i gjeldsfengsel. De første fangene ankom 12. februar 1733, en dag som fremdeled feires som Georgia-dagen. I et halvt århundre var kolonien en viktig måte å bli kvitt overbefolkningen i britiske fengsel. Etter at britene mistet kontroll over provinsen, opprettet de den første kolonien i Australia til å tjene samme formål.
Fra 1732 til 1758 var de mindre sivile inndelingene distrikter og landsbyer. I 1758 ble provinsen Georgia delt inn i åtte deler, i tillegg til fire andre som ble lagt til i 1765. I 1777 ble de opprinnelige åtte fylkene i Georgia opprettet.
I praksis var bosetningen i kolonien begrenset til området rundt Savannah-elven. Det vestlige området i kolonien forble territoriet til Creek konføderasjonen til det den amerikanske revolusjonskrigen, da det ble avstått til USA i 1805.
Kulturhuset Sentrum
Kulturhuset Sentrum i Ytre Arna i Bergen kommune er et av landets største lagsdrevne kulturhus. Siden 1973 har huset vært eid av Interesseselskapet Samhold, som består av frivillige lag og organisasjoner. Selve huset ble bygget av Arne Fabrikker. Etter noen års planlegging ble grunnsteinen nedlagt 24. mai 1895.
Huset stod på det nærmeste ferdig i 1946, og ble da tatt i bruk som administrasjonsbygg for trikotasjefabrikken Arne Fabrikker. I 1951 ble Bernhard Greves freskomaleri i festsalen ferdig, en komposisjon med motiver fra nordisk mytologi, fra skapelsen til ragnarok. Dette ble feiret med en stor innvielsesfest.
Kulturhuset Sentrum blir brukt til arrangementer av ulike typer, og Bergen offentlige bibliotek har en filial i bygget. Storsalen har plass til ca. 330 personer i konsertoppsett.
Det filosofiske fakultet ved Universitetet i Beograd
Det filosofiske fakultet ved Universitetet i Beograd  (serbisk: Филозофски факултет Универзитета у Београду) er en av de eldste institusjoner for høyere utdanning i Serbia, grunnlagt tidlig i det 19. århundre i den såkalte Beograd Høyere Skole. Det sysselsetter 255 lærere, og har ca 6000 lavere og høyere grads studenter innen ni institutter: Institutt for filosofi, Institutt for klassisk, Institutt for historie, Institutt for kunsthistorie, Institutt for arkeologi, Institutt for etnologiske og antropologi, Institutt for sosiologi, Institutt for psykologi og Institutt for pedagogikk og hevdes i andragogikken.
Heibørstespinner
Heibørstespinner (Calliteara fascelina) er en sommerfugl i gruppen børstespinnere (Lymantriidae). De grå, voksne spinnerne ser man sjelden, derimot oftere de karakteristiske larvene, som blant annet er vanlige på kystlynghei.
Utseende
En middelsstor (vingespenn 34 – 53 mm), kraftig, grå spinner. Hannens antenner er fjærformede, hunnens trådformede. Kroppen er kort og tykk, ensfarget grå bortsett fra et par små, gulaktige flekker på den bakre delen av brystet. Bakkroppen ender i en tett dusk av middels lange hår hos begge kjønn. Forvingen er avrundet trekantet, lyst brunlig grå med to, oftest ufullstendige, rødbrune tverrbånd. Bakvingen er ensfarget lysgrå. Larven er rødlig brun til mørkegrå, kledt med kvaster av ganske lange, lysegrå børster. I begge ender er det tufser av lange, framover- eller bakoverrettede, mørke børster. På ryggen sitter det fem tette dusker ("barberkoster") av korte, stive hår som er hvite på sidene, svarte i midten. Puppen er brunsvart, kort og trinn, tett kledt med lange, filtaktige, rødbrune hår.
Levevis
Denne arten finnes på åpne områder, særlig på lynghei men også på myrer og tørre områder, for eksempel Stora Alvaret på Öland. Den finnes også i fjellet. Det er sjelden man treffer på de voksne sommerfuglene, som flyr om natten i juni – august, derimot finner man gjerne larvene, som er ganske karakteristiske med sine "barberkoster" på ryggen. Hannene, men ikke hunnene, kommer gjerne til lys. Etter paringen legger hunnen 150 – 200 egg i grupper på noen titalls. Disse dekkes med hår fra hunnens bakkroppsspiss (såkalt analull), og klekkes etter omtrent 10 dager. Larvene kan leve på mange forskjellige småtrær og busker, særlig vier-arter (Salix spp.) og bjørk (Betula spp.), men også urter som for eksempel murer (Potentilla spp.), markjordbær (Fragaria vesca) og løvetann (Taraxacum spp.). De vokser ganske sent på ettersommeren og er rundt en centimeter lange når de spinner seg inn i en løs kokong for å overvintre. Etter overvintring vokser de raskere, og er utvokste i juni. Mange av larvene blir angrepet av parasitter. Larven spinner seg inn i en kokong på bakken, og forvandler seg til en hårete puppe, som klekkes etter to – tre uker.
Utbredelse
Heibørstespinner finnes i Europa fra Den iberiske halvøy og Storbritannia østover gjennom Russland til Mongolia og Stillehavet i Øst-Sibir. I Norge forekommer den nord til Nordland.
Robert Moog
Robert Arthur Moog (født 23. mai 1934 i New York City, død 21. august 2005 i Asheville, Nord-Carolina) var en pioner innen elektronisk musikk og oppfinneren av Moog synthesizeren, et av verdens mest utbredte elektroniske musikkinstrumenter.
Biografi
Moog vokste opp i New York og fullførte sin bachelorgrad i fysikk i 1957 ved Queens College i New York, bachelorgrad i elektroteknikk ved Columbia University og doktorgrad i teknisk fysikk ved Cornell University.
I tillegg til å starte to instrumentselskaper, jobbet Moog som konsulent og visepresident for Kurzweil fra 1984 til 1988, og hjalp bl.a. til med utviklingen av synthesizeren Kurzweil K2000. Tidlig på 90-tallet var han musikkprofessor ved University of North Carolina at Asheville. I 2004 kom filmen Moog av Hans Fjellestad, en dokumentarfilm som bl.a. viser Robert Moog i samtaler med flere artister som bruker elektroniske instrumenter.
28. april 2005 fikk Moog diagnosen glioblastoma multiforme, en form for hjernesvulst. Han døde nesten fire måneder senere, 71 år gammel. Bob Moog Foundation ble opprettet som et minne om ham, med det mål å fortsette utviklingen av elektronisk musikk.
Theremin
Moog konstruerte sin første theremin i 1949. Senere beskrev han instrumentet i hobbymagasinet Electronics World, og tilbød sett med deler til selvbygging. Sent på 80-tallet reparerte han Clara Rockmores originale theremin, hvilket han selv så på som høydepunktet i sin karriere. Han var også produsent på Rockmores album The Art of the Theremin i 1977.
I 1995 var Moog hoved-intervjuobjekt i dokumentarfilmen Theremin – An Electronic Odyssey. Filmens popularitet gjorde at interessen for thereminen kom tilbake, og Moogs firma begynte igjen å produsere thereminer.
R.A. Moog Co. og Moog Music
I 1978 begynte hans nye selskap Big Briar å produsere elektronisk musikkustyr. Deres første spesialitet var thereminer. I 1999 var vareutvalget utvidet med effektpedalen moogerfooger. Moog startet også et samarbeid med musikkstudioet Bomb Factory, og utviklet sammen med de plugins for opptaksprogrammet Pro Tools.
Selv om Moog Music opphørte i 1993, fikk ikke Robert Moog rettigheter til å markedsføre produkter under sitt eget navn før i 2002, etter en rettssak mot Don R Martin som tidligere hadde kjøpt rettighetene til navnet. Samtidig begynte Robert Moog på en ny minimoog, Minimoog Voyager, med alle funksjoner fra den tidlige Model D, samt en del moderne finesser.
Jente over bord
Jente over bord (originaltittel: Overboard) er en amerikansk romantisk filmkomedie fra 1987 med Goldie Hawn og Kurt Russell i hovedrollene. Regi er ved Garry Marshall. Filmen handler om en styrtrik overklassekvinne som mister hukommelsen etter en ulykke og oppdager livets harde realiteter når hun blir lurt til å ta seg av fire ville gutter som ikke er hennes.
Filmen fikk blandet mottakelse av de amerikanske kritikerne og har fått 50% på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den tre av fire stjerner. Den ble en moderat publikumssuksess i USA hvor den innbrakte $26,7 millioner.
Handling
Den rike og bortskjemte overklassefruen Joanna Strayton (Goldie Hawn) faller over bord fra en yacht og mister hukommelsen. Hun reddes av en alenefar (Kurt Russell) med fire sønner, og han overbeviser henne om at hun er hans kone. Omtåket som hun er, tror hun på ham, men det er ikke helt enkelt å skli inn i rollen som firebarnsmor. Etter hvert begynner hun å ane at det ikke er helt som det skal være. En romanse oppstår mellom dem og etter at hukommelsen begynner å komme tilbake blir hun i tvil om hun ønsker å returnere til sitt gamle luksuriøse liv.
Om filmen
Filmen ble nominert til to Young Artist Award, i kategoriene «beste familiekomedie» og «beste barneskuespiller» (Jamie Wild).
Dagbladets anmelder gav den terningkast tre. VGs anmelder gav den terningkast to.
Grua
Grua er et tettsted i Lunner kommune på Hadeland i Viken fylke. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger omtrent seks kilometer sørøst for kommunesenteret Roa og ca. 54 kilometer nord for Oslo. Det er et gammelt gruvested, derav navnet. Grua har to dagligvarebutikker, to frisørsalonger, tre bilforhandlere og en pub/bar. De har også et idrettslag som heter Grua UIL. Grua er et av de få tettstedene i Lunner som har en lokal kirke, som ble bygd i 1924.
Store deler av Grua ble bygd på 1970 og -80-tallet. I begynnelsen var det nesten bare bebyggelse rundt jernbanestasjonen. Det første massive boligfeltet ble bygget på 1980-tallet. Feltet består av mange små tomannsboliger i rekke. Feltet ble også starten på den nye skolen.
Ved Grua ligger Østhagan landskapsvernområde med jerngruve som er nevnt første gang i 1538. I området finnes også flere gruver, kalkbrudd og kalkovner. Området har rik kalkflora og interessant geologi.
Glasskår (EP)
Glasskår er tittelen på en EP som ble utgitt den 18. mai 2004 av den norske duoen Karpe Diem. Det var duoens første plateutgivelse. Den debuterte med gulltrofé og var seks uker på VG-lista Topp 20.
Den 17.august 2020 så ble rettighetene til EP-en overført fra Cosmos Music (Eier av Tuba Records og Port Azur Recordings) øverført til Patel & Abelmaguid Foundation.
1776 Kuiper
1776 Kuiper er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 24. september 1960 av Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveld og Tom Gehrels ved Palomar Observatory i San Diego County i California.
Helena Petrovna Blavatsky
Helena Petrovna Blavatsky (russisk: Елена Петровна Блаватская - Jelena Petrovna Blavatskaja), også kalt Madame Blavatsky, født Helena von Hahn (født i Jekaterinoslav, død 8. mai 1891 i London) var en russisk okkultist og mystiker som gjennom sine skrifter la grunnlaget for den moderne teosofien og for organisasjonen Teosofisk samfunn.
Biografi
Helena Petrovna von Hahn ble født natt til den 31. juli 1831 i byen Jekaterinoslav i Ukraina, som den gangen var en provins i det russiske imperiet. Hun var datter av oberst Peter von Hahn, en russisk offiser av tysk, adelig herkomst. Han nedstammet fra grevene Hahn von Rottenstern-Hahn i Basedow i Mecklenburg, som emigrerte til Russland på 1700-tallet. Moren Helena de Fadeyev tilhørte en gammel russisk adelsslekt, og skrev et dusin noveller under pseudonymet «Zenaida R.». Hun ble beskrevet som «den russiske George Sand» av Vissarion Belinskij.
Helenas søster Vera Zhelikhovskij var barnebokforfatter, men skrev også historier om okkulte emner.
Moren døde 28 år gammel, da datteren Helena var 11. Hun og broren bodde deretter hos sine besteforeldre.
I 1848, mindre enn 17 år gammel, ble Helena gift med den 40 år gamle Nikifor Vasiljevitsj Blavatsky, som var viseguvernør i Jerevan. Etter tre måneder rømte hun fra ham og kom seg om bord på en dampbåt fra Tbilisi til Istanbul.
Teosofisk samfunn
Olcott skaffet Madame Blavatsky en leilighet der de opprettet  Teosofisk samfunn høsten 1875. Ordet teosofi betyr guddommelig visdom eller kunnskap om det guddommelige. H. P. Blavatsky ble det nye selskapets sekretær, mens Olcott ble president.
Den nye foreningen hadde et tredelt formål:
Madame Blavatskys bok Den avslørte Isis kom på markedet i 1877. Den vakte stor oppmerksomhet, fikk rosende omtaler i avisene og kom på kort tid i flere opplag. Den avslørte Isis har undertittelen «en hovednøkkel til gammel og ny vitenskap og teologi». Madame Blavatsky hevder at sann religion og sann vitenskap ikke er motsetninger, men tvertimot utfyller og beriker hverandre. Alle religioner springer ut av en felles sannhet, og de sanne innviede i alle religioner har til alle tider vært klar over dette, skriver hun.
Til India
I 1878 reiste Olcott og Blavatsky til Bombay, med sikte på å slå sammen Teosofisk samfunn og den hinduiske reformsekten Arya Samaj. Teosofene viste respekt for Indias religiøse tradisjoner og ble derfor møtt med sympati hos mange indere, mens de britiske koloniherrer med få unntak var fiendtlig innstilt. Et av de få unntakene var redaktøren for avisa The Pioneer i Allahabad, A. P. Sinnett, en mann som lenge hadde vært interessert i okkulte og spiritualistiske fenomener.
Madame Blavatsky demonstrerte assorterte fenomener for ham; astrale bjeller og bankende møbler, dessuten materialisering av en kaffekopp med skål, en flaske vann, et utfylt medlemsbrev i Teosofisk samfunn og en forsvunnet brosje.
H. P. Blavatsky hevdet at hun hadde sine okkulte kunnskaper fra en gruppe høyt utviklede mennesker, mahatmaene eller mestrene. Sinnett ba om å få kontakt med disse mestrene.
I løpet av de neste fire årene fikk Sinnett og hans venn A. O. Hume en mengde brev fra mestrene Koot Hoomi Lal Singh og Morya. Noen kom i posten, andre falt ned fra taket eller lå plutselig foran dem. Sinnett fikk gjennom disse brevene en innføring i okkult filosofi som dannet grunnlaget for hans bøker Esoteric Buddhism og The Occult World.
After Eight
After Eight Thin Mints (After Eights) er et konfektprodukt beskrevet som «mynte omkapslet av mørk sjokolade». Dog ble en melkesjokoladeutgave tilgjengelig i 2006. Produktet ble laget i 1962 av Rowntree and Company Limited. Siden 1988 har sjokoladen blitt produsert av Nestlé.
Helena Petrovna Blavatsky
Til India
Brevene er seinere blitt offentliggjort under navnet The Mahatma Letters to A. P. Sinnet, og utgjør en hjørnestein i den teosofiske litteraturen. Originalene er blitt deponert i British Museum i London. Brev fra Koot Hoomi og Morya til andre mottakere er også utgitt i flere bind under navnet Letters from the Masters of the Wisdom.
Blavatsky og Olcott kontaktet religiøse ledere fra ulike trossamfunn i India og på Sri Lanka, og bidro til å stimulere nasjonal og religiøs selvbevissthet i hele Sør-Asia. Buddhismen på Sri Lanka ble vitalisert av Oberst Olcott som innførte undervisning  i buddhisme på singalesisk. Initiativet til å danne den indiske nasjonalkongressen ble tatt på et møte i Teosofisk samfunn, og Mahatma Gandhi fikk øynene opp for hinduismens visdom via Teosofisk samfunn i London. Ikke alle satte pris på denne virksomheten.
I 1885 ble Madame Blavatsky anklaget for å ha forfalsket mahatmabrevene av avisa Madras Christian College Magazine. To ansatte ved det teosofiske hovedkvarteret som nå var flyttet til Adyar utenfor Madras, hr. og fru Coulomb, hevdet å  ha  hjulpet henne med en lang rekke bedragerier.
Selskapet for Psykisk Forskning sendte den unge Richard Hodgson til Adyar for å granske påstandene. Han rapporterte at alle Blavatskys påståtte fenomener var falske. Han mente madame Blavatsky var  russisk agent, og  at arbeidet med teosofien var et skalkeskjul for dette. Rapporten førte til omfattende utmeldinger av Teosofisk samfunn.
After Eight
Historie
After Eights ble opprinnelig laget av mørk sjokolade uten meieriprodukter. I 2007 startet Nestlé å tilsette melkefett til After Eight, som gjorde dem til et meieriprodukt. Nestlé har også laget spesialvarianter av After Eights, som inkluderer After Eight appelsin og After Eight med melkesjokolade.
Helena Petrovna Blavatsky
Den hemmelige lære
I Europa fortsatte H P Blavatsky å arbeide sitt hovedverk. The Secret Doctrine (Den Hemmelige Lære) ble utgitt i 1888, i to bind, på tilsammen over 1500 tettskrevne sider. Boka er formet som kommentarer til et ellers ukjent manuskript, Dzyans Bok, som mahatmaene Koot Hoomi og Morya fra Tibet skal ha overført til henne ved telepatisk midler. Kritikere hevder at hun selv hadde funnet opp Dzyans stanzer, men nyere religionsforskning og vitnesbyrd fra tibetansk hold viser likevel at er samsvar mellom madame Blavatskys lære og aspekter av tibetansk buddhisme. Den nåværende Dalai Lama har ved flere anledninger besøkt Teosofisk samfunn i Adyar, og deltatt på teosofiske arrangementer andre steder. Han har berømmet Blavatskys store innsats for å spre kunnskapen om tibetanske religiøse tradisjoner.
After Eight
Produksjon
Fyllet i midten av After Eight er laget av en stiv masse av sakkarose og vann tilsatt enzymet invertase. Denne massen er dekket av mørk sjokolade. Etter at den er ferdigprodusert splitter enzymet gradvis sukrose i de mer oppløselige glukose og fruktose, som resulterer i en mer flytende konsistens. Modning av mynten sies å ta 3 dager.