cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gjøvikbanen
Gjøvikbanen er jernbanen mellom Oslo og Gjøvik. Banen ble opprinnelig kalt Nordbanen, som ble åpnet fra Grefsen til Røykenvik 18. desember 1900, og fra Jaren frem til Gjøvik og fra Christiania Østbanestasjon til Grefsen 26. november 1902. Det er dobbeltspor fra km 2,97 (innenfor stasjonsområdet Oslo S) til Grefsen, men ellers enkeltspor. (Mellom 1961 og 1997 var det dobbeltspor på hele strekningen mellom Oslo S og Grefsen. ) Lenge gikk persontogene Oslo-Bergen på banen frem til Roa der disse togene kjørte videre på Roa–Hønefosslinjen på veien mot Bergen, men fra 1989 har de fleste tog Oslo-Bergen gått over Drammen til Hønefoss. I dag blir rutealternativet over Roa stort sett kun brukt av godstog mellom Oslo og Bergen, samt at det er en viktig beredskapslinje i tilfelle planlagt eller uplanlagt linjebrudd mellom Oslo og Drammen. Banen hadde tre sidelinjer: Røykenvikbanen (Jaren-Røykenvik), Valdresbanen (Eina-Fagernes) og Skreiabanen (Reinsvoll-Skreia). Alle er i dag nedlagt.
Etter krigen var det damplokomotiver av type 26, 30, 31 og 63 som ble brukt på banen. Etter elektrifiseringen til Jaren 01. februar 1961 og fram til Gjøvik 21. august 1963, ble type El 11 benyttet i de fleste togene. I 1990-årene ble El 17 og El 18 brukt. Senere kom også type 70 og type 69. Siden 9. september 2017 benyttes en blanding av type 69 og type 75.
Jernbanestrekningen var den første jernbanestrekningen i Norge med kun tog dekorert i de nye VY-fargene.
Dagens drift
Gjøvikbanen ble som første persontrafikkstrekning på jernbane i Norge satt ut på anbud i 2006. Gjøvikbanen ble valgt til å være et slags prøveprosjekt for denne organiseringsmåten, grunnet det relativt lave passasjerantallet. Strekningen betjenes i dag av Vy Gjøvikbanen AS (tidligere NSB Gjøvikbanen AS, først kjent som NSB Anbud AS), som skal betjene banen frem til 2016. I forbindelse med overtakelsen ble seks av stoppestedene langs banen nedlagt i juni 2006. Antall reisende og kundetilfredshet har økt mer enn de nasjonale trendene etter 2006.
Gjøvikbanen er i dag mest brukt av pendlere. Reisetiden fra Nittedal stasjon til Oslo S er 30 minutter og fra Gran (omtrent halvveis på strekningen) ca. 65 minutter. Hele strekningen på 123 km mellom Oslo S og Gjøvik tar litt under 2 timer.
Raufoss stasjon ble høsten 2015 gjort om til holdeplass, og de enkle innkjørssignalene ble fjernet.
Passasjertallene på Gjøvikbanen har doblet seg på sju år, i perioden fra 2012 til 2019.
Langsiktige planer
Gjøvikbanens «problem» med tanke på den lave trafikken er at det ikke er mulighet for overgang til andre linjer (Roa-Hønefosslinjen har ikke regulær persontrafikk), og dermed blir det ikke gjennomgangstrafikk. I tillegg er alle sidebanene etter hvert blitt nedlagt (Røykenvikbanen, Skreiabanen og Valdresbanen). En mulig tilknytning kunne vært Dovrebanen, som i luftlinje befinner seg ca. 15 km nord for dagens endepunkt, men Gjøvikbanen er ikke blitt forlenget nordover slik det opprinnelig var planlagt (se Gjøvik-Lillehammerbanen). I okkupasjonsårene 1940-45 ble det planlagt en forlengelse av Gjøvikbanen til Lillehammer. Enkelte tenkte framtidige stasjonsbygg (som i dag er bolighus) ble også reist før kapitulasjonen i 1945. Siden har ideen om en videreføring av Gjøvikbanen til Dovrebanen ved Lillehammer blitt lansert, men planene har til nå ikke blitt gjennomført.
Pr 2015 skisseres det at på lang sikt vil strekningene nord og sør på Gjøvikbanen vil være annerledes enn i dag. I nord ser man nettopp på å koble banen til Dovrebanen for å få en rollefordeling hvor spesielt godstog bruker Gjøvikbanen i stedet for den fremtidig oppgraderte Dovrebanen. I sør skisseres Nittedalsbanen, hvor banen får ny trasé med dobbeltspor gjennom Nittedal og kobler seg på Hovedbanen ved Grorud jernbanestasjon (ca 15 km i luftlinje fra dagens Nittedal stasjon), noe som vil gjøre persontrafikken både raskere og hyppigere i sør. NRK skrev i januar 2015 at: «Dagens Gjøvikbane gjennom Nordmarka har begrensede utviklingsmuligheter. I en fersk rapport konstaterer Jernbaneverket at et helt ny trasé fra Grorud gjennom dalen i Nittedal er den eneste langsiktige løsningen som vil gi vesentlig bedre kapasitet både for gods- og persontrafikken på Gjøvikbanen.»
Kommuner
Gjøvikbanen betjener følgende kommuner:
Kjekt å være kar
Kjekt å være kar er et musikkalbum med Britannia, utgitt den 28. mars 2011.
Kepler-20e
Kepler-20e er en eksoplanet i bane rundt Kepler-20. Planeten den første planeten funnet med en mindre radius enn jorden og i bane rundt en sollignende stjerne. Planeten er nest nærmest stjernen, etter Kepler-20b, og har en overflatetemperatur på 1,040 K – alt for varmt til at flytende vann kan eksistere på overflaten. Sammen med de andre fire plantene i systemet ble oppdagelsen av Kepler-20e offentliggjort 20. desember 2011.
Bane
Med en store halvakse på 0,0507 AE har Kepler-20e en omløpsperiode på 6,098 dager (med svært liten feilmargin). Planeten har også en inklinasjon på 87,50°, noe som gjør passeringene observerbare fra solsystemet. Som de andre planetene i systemet har planeten en høy maksimal eksentrisitet på 0,28 – det være seg den laveste i systemet.
Gergely Horváth
Gergely Horváth (født 5. juni, 1975) er en ungarsk spydkaster. Han vant bronsemedalje under Sommeruniversiaden i Beijing i 2001. Horváth har en bestenotering på 81.55 meter, oppnådd i august 2003 i Nyíregyháza, Ungarn.
I 2007 testet Horváth positivt på Boldenon, og han ble utestengt fra september 2006 til september 2008.
Babagana Kingibe
Babagana Kingibe (født i 1945) er en nigeriansk politiker som holdt flere minister-poster i den nigerianske regjeringen. Kingibe etterfulgte Matthew Mbu som utenriksminister for Nigeria i 1993. Kingibe satt i dette embetet frem til 1995, da han ble byttet ut med Tom Ikimi.
Menneskevennen
Menneskevennen (etablert 1861) var frem til 2017 navnet på medlemsbladet Edru Livsstil, som utgis av Det Norske Totalavholdsselskap. Bladet ble etablert av Asbjørn Kloster for landets første avholdsforening i Stavanger, og utgitt ukentlig siden 1888.
Jens Carl Peter Brandt
Jens Carl Peter Brandt (født 20. juni 1848 i Frogn i Akershus, død 10. august 1912 i Frogn) var en norsk jurist, godseier og politiker. Han var stortingsrepresentant for Akershus amt i to perioder fra 1900 til 1906.
Brandt var varamedlem i Den norske Nobelkomite fra 1. januar 1907 til han avgikk ved døden.
Menneskevennen
Blant de tidligste redaktørene finner en legen Oscar Nissen (1879–83), politikeren Sven Aarrestad (1883-1905 og 1922-27) og Ole Steffensen Isene (1906–21).
Egenverdi (finans)
Egenverdi er et økonomisk uttrykk for verdien av en opsjon. Egenverdien til en opsjon er den positive differansen mellom prisen på den underliggende aksjen og utøvelsesprisen på opsjonen.
Menneskevennen
Edru Livsstil kommer (per 2018) ut med fire nummer i året, i et opplag på 300 eksemplarer. Ansvarlig redaktør per 2018 er Marit Barenes.
Egenverdi (finans)
Norge
Fra 1. januar 2005 ble det i Norge krav om at «aksjeverdibasert betaling skal regnskapsføres til virkelig verdi på transaksjonstidspunktet», mens de tidligere var vurdert til egenverdien. I tilfeller hvor utøvelsesdatoen er frem i tid kan en forventet egenverdi diskonteres for å beregne opsjonens fundamentalverdi.
Gudmund Vindland
Nøkkelromanen Villskudd – Sangen til Jens har blitt solgt i over 100 000 eksemplarer. Den blir av mange homofile nevnt som en viktig inspirasjon til å stå frem med sin legning.
Boka Stjerneskudd var en slags fortsettelse på Villskudd, og det er planlagt en ny bok i rekken. I desember 2010 presenterte forfatteren deler av bokmanuset offentlig, i media lansert som «tredje bok i trilogien».
Ranem kirke
Ranem kirke er en middelalderkirke i Overhalla kommune. Kirken var bygget i 1187 og har stenutsmykninger fra denne tiden. Altertavlen er fra 1678.
Marmoren og bruddsteinen kirken ble bygget av, kom fra lokale steinbrudd i henholdsvis Veglosfjellet og Solemsfjellet. Det er fortsatt mulig å se restene etter denne driften, hvor marmorbruddet er mest synlig. Steinen er tatt ut fra en meget ren forekomst av hvit marmor.
Kirka står ute på elvemælen mot Namsen. Det er spådd at den en dag skal rase ut i elva. I området er det gått mange leirras, så spådommen er ikke helt ubegrunnet.
Ranem kirke er Overhalla kommunes tusenårssted.
Liste over veitunneler på Færøyene
På færøysk kalles «tunnel» tunnil eller berghól.
Stuping under Sommer-OL 1956
Stuping under Sommer-OL 1956. Stuping var med på OL-programmet for ellevte gang i 1956 i Melbourne. Det ble konkurrert i fire øvelser, to for herrer og to for damer. USA ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Mexico med en.
Dagfinn Aarskog
Aarskog forsket særlig på perinatal endokrinologi, kalsiumomsetning, vekstforstyrrelser og cellegenetikk, og utga over 250 artikler om disse emnene. Han beskrev i 1970 tilstanden kjent som Aarskogs syndrom, som er et familiært syndrom (sammensatt tilstand). Aarskog innehadde en rekke internasjonale tillitsverv, og ble i 1992 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for sin innsats for barnemedisinen.
Redningsberedskabet
Redningsberedskabet ble formelt dannet i 1992 da Folketinget vedtok beredskabsloven, som samlet det daværende kommunale brannvesen og sivilforsvar. Rammene for redningsberedskabet er fastsatt av Forsvarsministeriet i beredskabsloven:
Nivåer
Beredskapen er inndelt i tre nivåer:
Nivå 1 omfatter den lokale kommunale redningsberedskap – brannvesenet.
Nivå 2 omfatter mellomkommunal bistand, eventuelt supplert med assistanse fra et av de ni kommunale støttepunkter eller fem statlige beredskapssentre.
Nivå 3 omfatter de fem statlige beredskapssentre.
Nivå 2
Nivå 2 – det statlige regionale redningsberedskap – drives av det lokale, kommunale redningsberedskap i tett samarbeide med Beredskabsstyrelsen som betaler for driften, og omfatter i alt ni støttepunkter i følgende byer:
Fredensborg, Greve, Kalundborg, Nykøbing Falster, Odense, Fredericia, Esbjerg, Århus og Aalborg.
Silketrykk
Silketrykk eller serigrafi er en grafisk trykkemetode for bilder der trykkfargen blir overført til underlaget gjennom en stram finmasket duk der motivet er avtegnet med lakk som en sjablong eller stensil med åpne og tette partier. Begrepet brukes både om teknikken og om avtrykket etter teknikken, det vil si det trykte bildet. Silketrykk egner seg til tekstil, kermikk, glass, metall, plast og de fleste underlag i tillegg til papir.
Redningsberedskabet
Nivå 2
Støttepunktenes utstyrssammensetning er valgt ut fra lokale/regionale behov med hensyn til brann-, rednings- og/eller miljøinnsatser og bemannes av personell som innkalles.
Silketrykk
Silketrykk oppsto i Japan og ble tatt i bruk blant annet til reklameplakater i USA tidlig på 1900-tallet. Trykkteknikken er fortsatt utbredt i industrien og til kommersielle formål, for eksempel ved reklametrykk på gjenstander og klær. Fra 1930-tallet er silketrykk også blitt benyttet av billedkunstnere. Teknikken ble særlig populær innen pop- og popart på 1960-tallet. En av de mest kjente kunstnerne innenfor disse to feltene var Andy Warhol, som ofte brukte silketrykk i sine verk. Avtrykkene er preget av jevne fargeflater og klare linjer ofte i sterke farger.
Redningsberedskabet
Nivå 3
Nivå 3 – det statlige redningsberedskap – er Beredskabsstyrelsens (tidligere kalt Beredskabskorpset) seks operative sentre:
Silketrykk
Politisk kunst
I 1970-årene var denne teknikken vanlig blant en del kunstnere som markerte sitt politiske syn. Eksempel på slik kunst kan en finne hos Per Kleiva.
Redningsberedskabet
Nivå 3
Beredskabsstyrelsen Bornholm i Allinge, Beredskabsstyrelsen Sjælland i Næstved, Beredskabsstyrelsen Sydjylland i Haderslev, Beredskabsstyrelsen Midtjylland i Herning og Beredskabsstyrelsen Nordjylland i Thisted, samt Beredskabsstyrelsens Frivilligcenter i Hedehusene.
Silketrykk
Fremgangsmåte
Denne trykkteknikken kan enkelt utføres uten kostbare maskiner. I den enkleste form kreves en ramme påspent en silkeduk. Men det finnes trykkebord der rammen kan spennes fast, for enkelt å heves og senkes ned på underlaget. Slike trykkebord har ofte perforert bordplate, og en vifte (avsug) som gjør at papiret suger seg fast til bordet. Grunnen er at det da vil ligge stille og ikke flytte seg, noe som er viktig dersom det skal trykkes i flere omganger med flere farger.
Redningsberedskabet
Nivå 3
På hvert senter er det etablert en fast utrykkningsvakt bestående av vernepliktige og fast ansatte befal, som bemanner blant annet tungt utstyr til rednings- og miljøinnsatser, der kan avgå med 5-15 minutters varsel. I tillegg kan det tilkalles større mannskapsstyrker etter behov.
Silketrykk
Fremgangsmåte
Metoden er et plantrykk, det vil si at selve «trykkplaten» (silkeduken) er helt plan.
Emanuele Filiberto av Savoia
Emanuele Filiberto av Savoia (født 8. juli 1528 i Chambéry, død 30. august 1580 i Torino) var hertug av Savoia fra 1553 til 1580.
Bakgrunn
Emanuele Filiberto var eneste barn av Karl III av Savoia og Beatrice av Portugal. Moren var svigersøster til Karl V av det tysk-romerske rike.
Redningsberedskabet
Nivå 3
På frivilligsenteret er det mellom 200-300 statlige frivillige som etter 30 minutter kan avgå med en vannkanon og en mobil kommunikasjons modul (MKM), etter 45 minutter med en redningscontainer med tungt redningsutstyr, og etter en time med ytterligere rednings- og brannslukningsutstyr.
Silketrykk
Fremgangsmåte
Prinsippet er at en silkeduk som er fint vevd, spennes opp på en kraftig ramme. Når denne ligger på underlaget og trykkfarge svabres over, vil fargen trenge gjennom duken og ned på underlaget.
Emanuele Filiberto av Savoia
Hertug
Den fremtidige hertugen av Savoia tjenestegjorde i Karls hær under krigen mot Frans I av Frankrike. Der utmerket han seg ved å erobre det franske Hesdin i juli 1553. En måned senere døde faren, og Emanuele Filiberto ble hertug. Det han arvet var nærmest en tom tittel, fordi mesteparten av hertugdømmet hadde vært okkupert og administrert av franskmennene siden 1536. Emanuele Filiberto fortsatte derfor å tjenestegjøre for habsburgerne i håp om å få tilbake landeiendommen sin.
Redningsberedskabet
Eksterne lenker
Danish National Rescue Preparedness
Silketrykk
Fremgangsmåte
For at det skal bli et motiv i bildet, må duken tettes, det lages sjablonger, slik at trykkfargen ikke slipper gjennom. Trykkfargen slipper bare gjennom de fine hullene i dukens vev.
Emanuele Filiberto av Savoia
Hertug
Han var Filip II av Spanias guvernør av Nederlandene fra 1555–1559. I denne stillingen ledet han personlig en spansk invasjon i Nord-Frankrike og vant en strålende seier i Saint-Quentin i august 1557.
Etter freden i Cateau Cambrésis i 1559 mellom Frankrike og Spania, ble hertugdømmet gitt tilbake til Emanuele Filiberto. Han giftet seg da med Marguerite, hertuginne av Berry (1523–1574), som var søsteren til Kong Henrik II. Deres eneste barn var Carlo Emanuele I av Savoia. Emanuele Filiberto brukte nå sin makt på å vinne tilbake det han hadde tapt i de kostbare krigene med Frankrike. Han var en dyktig politisk strategiker og utnyttet de forskjellige småkranglene i Europa til sakte å gjenvinne territorier både fra Frankrike og Spania, inkludert Torino. Han kjøpte også opp to territorier. Internt i hertugdømmet flyttet han hovedstaden fra Chambéry til Torino, og erstattet hertugdømmets offisielle språk latin med italiensk. Da han døde i 1580, var han i gang med et forsøk på å skaffe seg herredømmet over marki-lenet Saluzzo.
Silketrykk
Fremgangsmåte
Silketrykk gir jevne, kraftige fargeflater.
En stensilmaskin virker etter silketrykkprinsippet. En stensil er et tynt ark av papir dekket med voks, og ved å skrive på den med en skrivemaskin (eller ripe i den med en nål), blir det åpninger i voksen med samme form som skriften (eller ripene). Stensilen blir spent fast over en trommel i maskinen, som presser trykkfarge på papiret gjennom åpningene.
Silketrykk til Norge
De første som tok silketrykk i bruk i Norge var silketrykker Bjarne I. Nilsen, samt malerne Kai Fjell og Flatabø med Studio Moderne. Bjarne I. Nilsen startet sin forretning i 1929 og var den første til å drive rasjonelt silketrykk i Norge.
Kvinnehistorie
Kvinnehistorie er et begrep som oppstod på 1960- og 1970-tallet og er et perspektiv tar utgangspunkt i kvinners rolle i historien. På engelsk brukes ofte nyordet herstory («hennes historie»), som motsetning til den falske omtolkningen av history («hans historie»). Ordet historie kommer fra greske ἱστορία (historia), og har ingenting å gjøre med det engelske ordet "his". I dette ligger et syn på den konvensjonelle historieskrivningen at den er skrevet fra menns ståsted. Tanken med kvinnehistorie var å løfte frem glemte kvinner fra historien, og vise hvilke vilkår kvinner levde under.
Fylkesvei 3644
Fylkesvei 3644 går mellom Hæstad og Ribe i Lillesand kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 222 (Aust-Agder).
Grå pampasrev
Beskrivelse
Grå pampasrev er også kjent som argentinsk grårev, søramerikansk grårev, chilla og grå zorro m.m. Den tilhører de minste søramerikanske revene, men er ikke samme art som grårev (Urocyon cinereoargenteus), selv om mange trodde det til langt ut på 1990-tallet.
Pelsen en gråaktig bridlet og har rustfargede markeringer på hodet og ørene. På kinnene har den også hvite og sorte prikker. Undersiden er lysere blekgrå. Hodet er utstyrt med store ører, og halen er lang og busket i behåringen.
Grå pampasrev blir gjerne omkring 2-4 kg tung og kan nå en skulderhøyde på ca. 40-45 cm. Kroppslengden er ca. 42-68 cm, mens halen blir ca. 30-36 cm lang.
Inndeling
Inndelingen av søramerikanske rever følger Tchaicka et al. (2016), men rekkefølgen regnes ikke som endelig avklart. Perini, Russo & Schrago (2010) regner L. sechurae som basal i treet, mens Tchaicka et al. (2016) har kommet fram til at L. vetulus er mest basal.
Det ble opprinnelig beskrevet minst fem underarter eller økotyper, hvorav fire anerkjennes internasjonalt. Den femte ble i 1996 oppgradert med status som en selvstendig art. For den tidligere underarten L. g. fulvipes, se darwins rev.
Utbredelse og habitat
Grå pampasrev finnes spredt utover Patagonia og vestre Argentina. Den ble også introdusert til øygruppen Tierra del Fuego (Ildlandet) i 1951, for å kontrollere populasjonen av (europeisk introdusert) kanin. Den finnes dessuten på flere av småøyene utenfor vestkysten av Falklandsøyene, Chile og det sørlige (kanskje også det sentrale) Peru. Den finnes på begge sider av Andesfjellene, fra 23° sør til 55° sør.
Grå pampasrev trives på sletteland, pampa, ørken og i lavereliggende fjellskråninger i utbredelsesområdet.
Atferd og matvaner
Grå pampasrev er nattaktiv og danner par og små grupper. Alfaparet tillater av og tl andre tisper på territoriet. I såfall vil den subdominante tispa hjelpe alfaparet med stellet av deres valper. Territoriet opprettholdes året rundt, men dyra ser ut til å være solitære på vinteren.
Reproduksjon og levetid
Studier gjort av grå pampasrev i Patagonia antyder at den er monogam. Selv om alfaparet kan tillate ei annen tispe inn på territoriet, parer ikke denne seg. Paringstiden er i august-september. Valpene fødes i oktober-november, etter at tispa har gått drektig i ca. 53-60 dager. Kullet består som regel av 2-6 valper som blir født i beskyttelse av et hi. Valpene begynner å forlate hiet sammen med mora i 4-6 ukers alderen. I løpet av januar vil de være store nok til å jakte på små pattedyr alene. De blir kjønnsmodne da de er omkring 1 år gamle.
Både hannen og tispe er aktive i valpestellet, av og til også ei subdominant tispe. I den første tiden etter at valpene er født er det hannen som bringer mat.
Det er ikke kjent for lang levetid denne reven har i vill tilstand.
Adamstuen holdeplass
Adamstuen er en holdeplass på Ullevål hageby-linjen til Oslotrikken. Den ligger sydvest for Ullevål sykehus og øst for Bislett, i krysset Sognsveien – Ullevålsveien. Stoppestedet betjener øvre del av Thereses gate, også kjent som Adamstuen. Holdeplassen ble opprettet i 1909 som endeholdeplass, og sporene i endesløyfen er beholdt, men ikke i bruk. Linjen ble forlenget til John Colletts plass i 1925.
Fra Ullevål sykehus og hit ligger sporene adskilt fra annen trafikk linjen regnes for å være en såkalt bybane, mens den videre ned Thereses gate er en trikk.
Francis Wilson
Francis Henry «Frank» Wilson (født 1876, død ukjent) var en britisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Wilson var med på det britiske laget i rugby union under Sommer-OL 1900 i Paris. Det var kun tre lag som deltok og det ble spilt kun to kamper. Storbritannia spilte en kamp, de tapte til Frankrike med 8-27. I den andre kampen vant Frankrike med 27-17 over et tysk lag. Frankrike ble olympiske mestere og både Storbritannia og Tyskland er av IOC oppført som sølvmedaljevinnere.
Pedro II av Brasil
Pedro II av Brasil (portugisisk: Dom Pedro II do Brasil) (født 2. desember 1825, død 5. desember 1891) var den andre, og siste keiseren av Brasil. I 1831, fem år gammel, ble han keiser etter faren Pedro Is abdikasjon. Frem til 1841 ble landet styrt av flere regenter i hans sted. Pedro II ble beskrevet som en liberal monark som tok skritt for å reformere og industrialisere Brasil. Blant annet ved å forby slaveri i 1888. På tross av at han var populær blant befolkningen ble monarkiet avskaffet ved et militærkupp i 1889. Han flyttet da til Paris, der han døde 5. desember 1891.
Beboelig sone
Planeter og måner er de fremste kandidatene til å være beboelige og dermed kapable til å inneholde utenomjordisk liv. Gliese 581 c, den andre planeten hos den røde dvergstjernen Gliese 581 (ca. 20 lysår fra jorden), er så langt det beste eksempelet på en eksoplanet som ligger i en bane innenfor den teoretisk beboelige sonen som omgir dens stjerne.
Israels rettsvesen
Israels rettsvesen eller Israels juridiske system utgjør den dømmende myndigheten i Israel, og er uavhengig av regjeringen. Rettssystemet omfatter både sekulære og religiøse domstoler. Israels rettssystem er delt i tre nivåer, hvor magistratrettene i de fleste tilfeller fungerer som førsteinstans. Overordnet disse er distriktsdomstolene, som fungerer både som ankedomstoler og førsteinstansdomstoler. Over distriktsdomstolene er høyesterett, som er både høyeste appellrett og overordnede rettsinstans.
Israel er ikke medlem av Den internasjonale straffedomstolen da de frykter at retten vil kunne være partisk på grunn av politisk press. Israel informerte i desember 1985 FN-sekretariatet om at de ikke lenger ville akseptere å være underlagt Den internasjonale domstolens domsmakt.
Israels lovverk er en blanding av engelsk rett, sivilrett og jødisk rett. Det er basert på stare decisis-prinsipper (presedens) og er et akkusatorisk system hvor partene bringer frem bevis for retten. Rettssaker blir avgjort av profesjonelle dommere og ikke av juryer. Ekteskapsinngåelse og ekteskapsbrudd er de religiøse domstolenes juridiske område: Jødisk, muslimsk, drusisk og kristent. Et utvalg med Knesset-medlemmer, høyesterettsdommere og medlemmer av den israelske advokatforeningen velger dommere.
Høyesterett
Høyesterett har sitt sete i Jerusalem. Den har domsmakt over hele staten Israel, og samtlige andre domstoler er underlagt denne. Dette er prinsippet om rettsgyldig for tilfelle (stare decisis) i Israel.
Distriktsdomstoler i Israel
Distriktsdomstolene i Israel fungerer både som appelldomstoler og som førsteinstansdomstol i noen tilfeller (for eksempel angående fast eiendom eller opphavsrett). Det er seks distriktsdomstoler (pr. 2007) :
Magistratene
Magistratene, også kalt «fredsdomstolene», fungerer i Israel som førstegangsdomstol i de fleste tilfeller. De har domsmyndighet i saker som omhandler mindre kriminalitet (opp til potensielt syv års fengselsstraff) og sivile saker opp til en verdigrense på en million shekel. De behandler også saker som omhandler eiendom, trafikkovertredelser og andre mindre saker, samt fungerer som kommune- og familieretter. Det er 30 magistrater i Israel, alle underlagt distriktet det ligger i.
Domstoler i mindre saker
Domstolene i mindre saker ligger nær til magistratene, og behandler saker som ligger tilnærmet 18 000 shekel. Disse domstolene følger ikke vanlige fastsatte regler, men krever til gjengjeld rettergangsforhandlinger og dokumentasjon ved en formelt skrevet klage. Det er ankefrist på syv dager fra dommen er satt.
Arbeidsretter
Det er fem vanlige arbeidsretter i Israel, som for det meste er første instans, og én nasjonal arbeidsrett i Vest-Jerusalem, som for det meste fungerer som appelldomstol, med unntak av saker som er viktige nasjonalt, hvor den er første instans.
Religiøse domstoler
Religiøse domstoler er unikt for det israelske rettsvesenet, og avgjør saker som har med lover om personlig status, spesielt ting som har med familie å gjøre. Tradisjonen har sine røtter fra tiden da området var underlagt Det osmanske riket, og ble videreført i Palestinamandatet under Storbritannia.
Jødiske religiøse domstoler
De jødiske religiøse autoritetene er (pr. 2005) underlagt statsministeren og overrabbineren i Israel. Overrabbinerne behandler saker som har med kasjrut (jødiske matforskrifter), ekteskap, fastslåelse av lokale rabbineres kvalifikasjoner og andre ting som er relatert til jødiske religiøse lover og skikker.
Ikke-jødiske religiøse domstoler
De andre større religionene i Israel, slik som islam og kristendom, blir overvåket av sine egne offisielle religiøse overordnede (selv om drusernes og muslimenes domstoler, kaddis også blir valgt av Knesset), som har lignende myndighet over sine medlemmer, selv om muslimske religiøse domstoler har mer kontroll over familieaffærer. Dette systemet er videreført fra avtalen inngått med de britiske mandatautoritetene før Staten Israel ble opprettet i 1948.
Alkaloid
Et alkaloid er et nitrogenholdig organisk molekyl som har en farmakologisk virkning på mennesker og dyr. Navnet er avledet fra arabisk al-qali som betyr «aske av planter». Opprinnelig var begrepet brukt til å beskrive enhver nitrogen-inneholdende base (et amin i moderne termer). Alkaloider finnes som sekundære metabolitter i planter (for eksempel i poteter og tomater), dyr (for eksempel i skalldyr og sopp), og kan ekstraheres fra kildematerialet ved behandling med syrer (vanligvis saltsyre og svovelsyre, men organiske syrer som maleinsyre og sitronsyre brukes av og til).
Vanligvis er alkaloider derivater av aminosyrer.
Selv om mange alkaloider er giftige (slik som stryknin eller koniin), blir noen benyttet i legevitenskapen som smertelindrende eller smertestillende midler, i særdeleshet morfin og kodein. De fleste alkaloider har en svært bitter smak.
Klassifisering
Ifølge IUPAC er alkaloider basiske nitrogenholdige organiske forbindelser som for det meste er heterosykliske. De fleste finnes i planteriket, men opptrer også i dyreriket. Alkaloider er ikke entydig avgrenset fra andre nitrogenholdige stoffer. Normalt regnes ikke aminosyrer, peptider, proteiner, nukleotider, nukleinsyrer, aminer og antibiotika som alkaloider. Noen nøytrale forbindelser som er biogenetisk beslektet med basiske alkaloider kan omfattes av betegnelsen.
Så lenge nitrogenatomet opptrer i en ringstruktur (heterosyklisk) klassifiseres forbindelsen etter navnet på den aktuelle ringstrukturen. Hos aminoalkaloider forekommer ikke nitrogenmolekylet i ringstrukturen, men i en aminogruppe, og de er derfor et unntak fra regelen. Nitrogenatomet i alkaloidene stammer fra en aminosyre.
Koreansk toppmøte
Koreansk toppmøte refererer til to møter mellom de politiske lederne i Sør-Korea og Nord-Korea. Møtene ble avholdt i 2000 og 2007. Møtene er viktige fordi en mangler formell kommunikasjonskanal mellom de to koreanske statene.
På møtene har en blant annet diskutert en fredsavtale for å avslutte Koreakrigen, den store troppekonsentrasjonen ved den felles-koreanske grensa (vel 2 millioner soldater), det nordkoreanske atomvåpenprogrammet og menneskeretter.
Det første koreanske toppmøtet ble avholdt i Pyongyang mellom 13. og 15. juni 2000, mellom den nordkoreanske leder, Kim Jong-il og den sørkoreanske presidenten Kim Dae-jung. Kim Dae-jung fikk senere samme år Nobels fredspris for hans forsøk på å skape dialog med Nord-Korea, blant annet ved å ha tatt initiativ til toppmøtet som en del av sin solskinnspolitikk basert på en tilnærming til nord, en politikk som med varierende hell ble arvet av den senere presidenten Roh Moo-hyun. President siden 2008, Lee Myung-bak, har inntatt en noe tøffere holdning til Nord-Korea. I ettertid er det avslørt at Sør-Korea i hemmelighet hadde betalt den nordkoreanske regjeringen 500 millioner USD for å delta på toppmøtet. Nyheten om dette forårsaken en stor politisk skandale da den ble kjent.
Det andre møtet ble avholdt mellom 2. og 4. oktober 2007 i Pyongyang, mellom Kim Jong-il og den sørkoreanske presidenten Roh Moo-hyun. Dette møtet ble avholdt etter at en hadde hatt en viss suksess med atomvåpenavspenning på den koreanske halvøy, der Nord-Korea i bytte mot økonomisk og teknologisk hjelp, ville avvikle sitt atomvåpenprogram.
Toppmøtet fant trolig sted etter et visst ytre press fra de andre nasjonene som deltar i Sekspartsforhandlingene, Kina, Japan, Russland og USA, men særlig fra Kina som er det nærmeste Nord-Korea har en alliert i dag.
Det første koreanske toppmøtet (13. juni - 15. juni 2000)
Ifølge erklæringen som kom ut fra det første koreanske toppmøtet, skulle det avholdes fire møter på minister- og militær-nivå fire ganger i Pyongyang, Seoul og Jejuøya fra juli til desember 2000. Møtene involverte også Røde Kors-samtaler mellom Nord og Sør og arbeidsmøter for økonomisk samarbeid fram til mars 2007.
I august 2000, 50 år etter utbruddet av Koreakrigen, møttes noen medlemmer av familier som ikke hadde hatt kontakt med hverandre siden krigsutbruddet i Pyongyang og i Seoul. Flere familiegjenforeninger er avholdt siden.
Det andre koreanske toppmøtet (2. oktober - 4. oktober 2007)
15. juni-erklæringen som ble signert på det første koreanske toppmøtet sier at det skal avholdes et nytt toppmøte på et avtalt tidspunkt. Den opprinnelige tanken var at det neste møtet skulle avholdes i Sør-Korea, men dette ble ikke tilfellet i 2007.
Den sørkoreanske president Roh Moo-hyun gikk den 2. oktober 2007 over den demilitariserte sonen på vei til Pyongyang for å møte Kim Jong-il.
På møtet ble det gjennomført flere samtaler og diskusjoner, og de to partene bekreftet intensjonen fra 15. juni-erklæringen, og diskuterte flere emner som å forbedre de koreanske relasjonene, fred på Koreahalvøya, mulighetene for det koreanske folket og endelig en gjenforening av Korea. 4. oktober 2007 signerte de to statslederne en fredserklæring. Dokumentet tok til orde for å erstatte våpenhvileavtalen etter Koreakrigen med en permanent fredsavtale.
Gaver
Kim Jong-il gav Roh Moo-hyun fire tonn songisopp verdsatt til 2,6 milliner USD. Denne toppen anses som en koreansk delikatesse og ett kilo sopp selges for 600,000 won (656 USD) i Sør-Korea. Kim Jong-il fikk kjørt 500 bokser med sopp til grensa etter tredagersmøtet. Dette var ikke ulikt det første møtet i 2000 da Kim Jong-il gav Kim Dae-jung tre tonn av den samme soppen. Roh Moo-hyun gav først Kim Jong-il en samling sørkoreanske filmer og TV-drama som inkluderte hans favorittskuespiller Elizabeth Taylor, som normalt hadde vært forbudt i Nord-Korea, men også malte foldeskjermer og et te-sett.
Kolonimaneter
Kolonimaneter er en orden av nesledyr, der mange individer går sammen om å danne en stor flytende koloni. Individene har forskjellige oppgaver og bygning. Dette gjør at kolonien minner om et enkeltdyr, der individene tilsvarer organer hos andre dyr. Kolonimanetene er rovdyr som kan fange ganske store byttedyr, for eksempel fisker.
Kepler-20
Kepler-20 er en stjerne 950 lysår fra jorden, i stjernebildet Lyren med et planetsystem av fem kjente planeter. Den tilsynelatende størrelsesklassen til denne stjernen er 12,51, så den kan ikke sees med det blotte øye. For å se stjernen trengs det et teleskop med blenderåpning på eller mer. Stjernen er litt mindre enn solen – ca. 94 % av solens radius og ca. 91 % av dens masse. Den effektive temperaturen i fotosfæren er noe kjøligere enn solen på 5,466 K, noe som gir den de karakteristiske gule fargetonene til en stjerne med spektralklasse G8. Per 2011 har det enda ikke blitt avgjort om stjernen er en hovedseriestjerne. Mengden av andre grunnstoff enn hydrogen eller helium, det astronomer kaller metallisitet, er omtrent den samme som solen. Stjernen kan være eldre enn solen, selv om feilmarginen her er relativt stor.
Kolonimaneter
Slektene Velella og Porpita har tidligere vært regnet til kolonimanetene, men blir nå regnet til ordenen Anthomedusae.
Kepler-20
Den 20. desember 2011 rapporterte forskerlaget bak Kepler-teleskopet om oppdagelsen av de første eksoplanetene på størrelse med jorden, Kepler-20e og Kepler-20f, i bane rundt en sollignende stjerne. Selv om planetene er på størrelse med jorden, er de ikke jordlignende i andre viktige henseender; der er «ikke i nærheten en beboelig sone» ifølge en NASArapport, med en forventet overflatetemperatur på henholdsvis og. Begge planetene har baner som er mindre enn Merkur. Tre andre planeter på størrelse med Neptun har blitt observert i systemet og fått betegnelsene Kepler-20b, Kepler-20c og Kepler-20d. Rekkefølgen på planeten etter avstand fra stjernen er b-e-c-f-d. Alle går i en bane nærmere stjernen enn Merkurs bane rundt solen.
Djurgårdsteatern
Djurgårdsteatern, var et teater i Stockholm som var i drift mellom 1801 og 1929, fra 1864 i et nytt bygg. Det ble grunnlagt i 1801 og var et av få teater i Stockholm mellom 1798 og 1842, da det var kongelige teatermonopol i hovedstaden. Det anses å ha erstattet Stenborgs Teater, som ble stengt i 1799. Det var siden et av Stockholms mest velkjente teater fram til 1929.
Historie
I 1795 hadde skuespilleren Abraham de Broen på Dramaten bedt om og fått kongelig tillatelse til å bygge og drive et teater for seg selv, sin frue og sine barn, et privilegium bare for dem så lenge de anvendte seg av det. I 1798 ble et kongelig teatermonopol innført som innebar at teatervirksomheten ble reservert for Dramaten og Operaen innenfor Stockholms bygrense. Dette teateret åpnet allikevel på Djurgården i 1801. Den var et lokale for omkringreisende teaterselskap, da de besøkte Stockholm, og drev det bare på somrene. Det betydde at den ikke truet teatermonopolet; den ble også kalt "sommerscenen".
Teateret ble først drevet av Abraham de Broen og siden av enken og sønnen hans Isaac de Broen og mellom 1815 og 1834 av skuespilleren Karl Wildner, gift med Isaacs søster Debora Aurora.
Det ble sagt om teaterets kompani at det først bestod for det meste av "tidligere betjenter og tjenestepiker", men det ble snart vanlig med gjesteopptredener av kjente aktører – mange seinere berømte skuespillere begynte også sin karriere der. Troppen spilte ikke bare i teateret, men turnerte også på landsbygden. Det beskrives som et lite teater som både var gemyttlig og mindre høytidig.
Teateret ble et "ordentlig" året rundt teater etter den store streiken ledet av Olof Ulrik Torsslow på Dramaten i 1834. Karl Wildner overlot de Broen-familiens teaterprivilegium til Torsslow og Pierre Joseph Deland. Paret Torsslow, på samme måte som andre skuespillere som fikk avskjed fra Dramaten etter streiken, opptrådte da på Djurgårdsteatern om somrene, og i Kirsteinska huset, et privateid festlokale som ble brukt til ulike tilstelninger, om vinteren. Det pågikk en debatt om å oppheve monopolet, og da Torsslow i 1841 meddelte at han tenkte å begynne med å spille teater også om vintrene i Djurgårdsteatern enten man hindret ham eller ikke, var forbudet i praksis opphevet. Det skjedde formelt i 1842.
Mange blivende teaterdirektører for reisende selskaper arbeidet her; J.A Lambert,(som 1823-30 ledet J.A.Lindqvists trupp fra 1793), Lönnbom, Bonuvier, Julius Fredrik Widerberg, (som overtok Lamberts trupp), Anders Peter Berggren, Kristoffer Svanberg, Stålberg, Djurström (som overtok Stålbergtruppen) og Hessler.
I 1863 brant Djurgårsteatern ned, men ble bygget opp igjen 1864-66 og var siden i drift igjen fram til 1929, då den igjen brant ned.
1181 Lilith
1181 Lilith er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 11. februar 1927 av Benjamin Zjekhovskij ved Observatoire astronomique d’Alger - Bouzaréah i Alger. Asteroiden fikk navn etter den franske komponisten Lili Boulanger, med tilvising til Lilith fra jødisk og kristen tradisjon.
Briskeby brannstasjon
Briskeby brannstasjon ble bygget i 1963 for å bedre beredskapen på Oslos vestkant. Stasjonen er en av åtte døgnbemannede brannstasjoner i Oslo som er organisert under Oslo brann- og redningsetat. Brannstasjonen dekker hovedsakelig området vest for Oslo rådhus. Dette vil si at den har ansvaret for blant annet Slottet og nesten alle ambassadene. Stasjonen er bemannet av tolv mann og har i tillegg til en vanlig brannbil (også kalt mannskapsbil eller slangevogn), en kombinert røykdykker- og froskemannsbil samt en Scania stigebil. Briskeby brannstasjon har også spesialbil for service av røykdykkere i forbindelse med store branner.
1182 Ilona
1182 Ilona er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 3. mars 1927 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Tegningfallet
Tegningfallet er en foss på Hanestad i elva Tegninga i Rendalen kommune i Innlandet. Det består av en rekke fossefall hvor elva faller rundt 65 meter over en 200 meter lang strekning. Den nederste og største fossen, det «egentlige» Tegningfallet, har et fritt fall på ca. 25 meter.
For å komme til Tegningfallet, kjør av riksvei 3 ved Hanestad mot Grøttinggrenda. Ta til høyre etter brua over Glomma og følg skilting. Kjør til ei bu der du parkerer. Gå over brua over Tegninga og følg sti til venstre til du kommer til fallet. Tegningfallet er et vakkert skue med helt spesiell grønnfarge i juvet. Langs stien til fallet kan man se ei fangstgrop, og videre oppover fra fallet kan man se flere jettegryter.
Sønder Nissum Sogn
Sønder Nissum Sogn er et sogn i Ringkøbing Prosti (Ribe Stift). Sognet ligger i Holstebro Kommune, inntil Kommunalreformen i 2007 lå det i Ulfborg-Vemb kommune, og inntil Kommunalreformen i 1970 lå det i Ulfborg Herred (Ringkøbing Amt). I Sønder Nissum Sogn ligger Thorsminde Kirke og Sønder Nissum Kirke.
I Sønder Nissum Sogn finnes følgende autoriserte stednavn:
Oppgangssag
En oppgangssag er en vanndrevet sag med et rett sagblad som beveger seg rett opp og ned. Sagbladet er spent fast i en ramme som er koblet til et vannhjul med en veivaksel. Et annet navn på oppgangssaga er vassag. Man skiller også mellom årgangssager og flomsager, der årgangssagene sto i vassdrag som hadde tilstrekkelig vannføring til å drive saga året rundt. Oppgangssagene var i bruk i Norge fra 1500-tallet til ut på 1800-tallet og la grunnlaget for norsk trelastindustri.
Historie
Oppgangssagene revolusjonerte middelalderens måte å økse til planker og bord av tømmerstokkene på. Hver tømmerstokk ble kløyvd og kunne derfor bare gi to bord («tiler»). Med de nye sagene kunne det skjæres mange bord fra én stokk.
I middelalderens Europa finner vi sagbruk nevnt første gang i 1204 i form av en «plankemølle» i Evreux i Normandie. Noe mer om konstruksjonen er ikke kjent. Neste kilde er en tegning fra ca. 1225–35 av den franske arkitekten Villard de Honnecourt som gir en noe forenklet framstilling av mekanismen til en oppgangssag uten krank.
Fra Sveits finnes det belegg for en vanndreven sag i Jurafjellene i 1267. Det eldste kjente belegget for en «tømmermølle» i den tyskspråklige delen av Sveits er fra 1279 mellom Riehen og Basel. I Tyskland er det eldste belegget i 1295.
På 1500-tallet revolusjonerte oppgangssagene trelasthandelen i Norge og førte til nye muligheter for eksport. En rekke småbyer langs kysten vokste frem og ble velstående som følge av denne handelen.
Sagbladets kvalitet var avgjørende for hvor effektivt oppgangssagen skar. De første klumpete bladene ble snart avløst av bedre, tynnere sagblad. Sagbladene kunne også monteres flere sammen i én ramme, da ble saga kalt en «silkesag». På slutten av 1800-tallet kom sirkelsagene, som med sin enklere mekanikk raskt utkonkurrerte oppgangssagene. Gamle vanndrevne oppgangssager ble modernisert med roterende sirkulære sagblad. Skjærehastigheten ble mye høyere fordi bladet skar kontinuerlig, og en trengte ikke lenger vente mens rammen gikk opp.
På midten av 1800-tallet kom dampsagene. Det betydde at sagbrukene ikke lenger trengte å være lokalisert nær en foss. Etter 1900 gikk sagbrukene etter hvert over til å bruke elektromotorer som kraftkilde.
Moderne oppgangssager
Oppgagssaga ble etterhvert modernisert og navnet endret til rammesag. Hele rammemekanismen ble gradvis endret til full konstruksjon i stål. Antall blader økte med mer effektive vannturbiner med mer effekt. Rammesager er fortsatt i bruk, særlig for særlig grovt tømmer der sirkelsagene vil trenge svært store sagblad.
Operative oppgangssager
Det er flere operative oppgangssager: Aursfjordsaga i Malangen i Balsfjord kommune, Tveiten oppgangssag («Tveiti sag») i Herand i Jondal kommune, Vangssago som ligger i Rosendal, en ny oppgangssag i Bygningshistorisk park i Dovre kommune oppført omkring 1990, og en oppgangssag i Vest-Telemark. En av landets første oppgangssager lå ved Gjersjøelva i Nordre Follo, og den ble gjenoppbygget i 2002. Det er også bevart flere oppgangssager på museum.
I Tørvikbygd er det to oppgangssager i drift. «Oppgangsagå» (Storasagå) i Stekka ble oppført i 1823 og restaurert i 1977 og i 1995. Sagen i Stekka er formelt vernet som en del av Berge landskapsvernområde. Oppgangssagen på Grind, Augastad i Tørvikbygd, ble oppført 1885 i forbindelse med jordskifte. Sagutstyret skal være fra Sunnfjord, og sagen ble filmet av Teknisk Museum i 1953, da dette var den mest «primitive» sagen (med treaksling) i drift her i landet. Sagen ble restaurert på 1970-tallet og på nytt rundt 1999.
Tveiten oppgangssag drives av Stiftinga Herand Aktiesagbruk. Denne saga leverer material til restaureringsprosjekt i Hordaland, blant annet til det fredete reperbanen i Sandviken og verdenskulturminnet Bryggen i Bergen.
Vangssago ble bygd i 1875 og tilhørte Baroniet Rosendal. Saga ble flytta og restaurert i perioden 1997 til 2005 og blir i dag drevet av Interesselaget Vangssago.
Langs Sagelva på Strømmen i Lillestrøm kommune har det vært oppgangssager i 500 år. Sagelvas Venner satte opp ei ny oppgangssag, Strømmensaga i 2009. Sagelvas Venner driver og vedlikeholder saga som kjøres fra mai til september.
Restaurering og kulturminnevern
I forbindelse med restaurering av bygninger for kulturminnevernet er det noen ganger behov for bord og planker som er skåret på oppgangssag. Oppgangssaga gir rette striper på tvers av emnet, mens bord som er skåret på sirkelsag gir bueformede striper etter det runde sagbladet.
Vitenskapelig arbeid
Morten Pedersen tok i 2022 bacheloroppgave i Tradisjonelt bygghåndverk ved NTNU. Oppgangssag - fra elv til sagramme. Modelltesting og undersøkelse av vanndrevne sager.
Arthur Darby
Arthur John Lovett Darby (født 9. januar 1876, død 16. januar 1960) var en britisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Darby var med på det britiske laget i rugby union under Sommer-OL 1900 i Paris. Det var kun tre lag som deltok og det ble spilt kun to kamper. Storbritannia spilte en kamp, de tapte til Frankrike med 8-27. I den andre kampen vant Frankrike med 27-17 over et tysk lag. Frankrike ble olympiske mestere og både Storbritannia og Tyskland er av IOC oppført som sølvmedaljevinnere.
Harekløver
Harekløver (vitenskapelig navn Trifolium arvense) er en kløver i erteblomstfamilien.
Harekløver er en ettårig kløver som blir 10-40 cm høy. Den lodne hvit-rosa blomsten ser ut som en «gåsunge» og er svært karakteristisk noe som gjør arten umulig å ta feil av. Den greinete stengelen er opprett og lodden. Småbladene er lansettformede. Harekløver blomstrer i juni-august.
Kløveren er vokser på tørr, mager sandjord i tørrenger, skrenter, veikanter, dyner, hellemark og brakkmark. Harekløver er naturlig viltvoksende i Europa og Vest-Asia. Har blitt innført i Nord-Amerika. I Norge er den vanlig ved kysten fra Østfold til Lindesnes, noe mer sjelden i innlandet på Østlandet men vokser helt opp til Lillehammer. Spredte forekomster fins fra Lindesnes til Bergen.
Harekløver blir brukt som fôrplante.
Britpop
Britpop er en britisk musikk- og kulturbevegelse på midten av 1990-tallet som framhevet «det britiske», og frambrakte lys, fengende popmusikk som var delvis som en reaksjon på den amerikanskledende grungerocken, og Storbritannias egen shoegazing musikkmiljø. De mest vellykte bandene assosiert med britpop-bevegelsen er Oasis, Blur, Suede og Pulp; disse gruppene ble med tiden kjent som «de fire store». Britpops tidsforløp er generelt betraktet som å ha vart fra 1993 til 1997, og med 1994-1995 som episenteret med kampen om hitlistene mellom Blur og Oasis, kalt for «Battle of Britpop». Selv om musikken var det fremste fokuset, ble mote, kunst og politikk også involvert, som med kunstnere som Damien Hirst var involvert i gjøre videoer for Blur, og ble karakterisert som britkunst eller britpop-kunstnere, og Tony Blair og Det nye Labour likestilte seg med bevegelsen.
Selv om britpop er vurdert som en form for markedsføring og kulturell epoke framfor en musikalsk stil eller musikksjanger, var det musikalske konvensjoner og påvirkninger som grupperte bandene sammen til et fellesskap. Blant disse påvirkningene var elementer fra britisk popmusikk fra 1960-tallet, glamrock og punkrock fra 1970-tallet, og indiepop fra 1980-tallet, foruten holdning og klesstil. En påvirkning som de i særdeleshet delte var inspirasjon fra Manchester-gruppa The Smiths. Britpop var et mediadrevet fokus på band som oppsto fra det uavhengige musikkmiljøet tidlig på 1990-tallet — og var assosiert med den britiske kulturelle bevegelsen eller fenomenet Cool Britannia på 1990-tallet som påkalte «Det svingende sekstitallet» og britisk gitarorientert popmusikk fra det samme tiåret.
I kjølvannet av den musikalske invasjonen til Storbritannia fra amerikanske grunge-band, lanserte de nye britiske gruppene som Blur og Suede bevegelsen ved å posisjonere seg selv som annerledes og kontrasterende musikalske krefter ved å referere til historisk britisk gitarbasert musikk og ved å skrive om særskilte britiske emner og bekymringer. Disse bandene ble snart fulgt av andre tilsvarende grupper, som Oasis, Pulp, The Verve, Supergrass, Cast, Placebo, Space, Sleeper og Elastica.