cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jame Gumb
Inspirasjoner
Harris kan ha hatt mange inspirasjoner til Jame Gumb, og det er trodd at han har latt seg inspirere av disse fire:
Romerike krets av Norges speiderforbund
Romerike krets av Norges speiderforbund består av 22 aktive speidergrupper med til sammen ca. 900 speidere. Kretsen spenner seg fra Eidsvoll i nord, Aurskog-Høland i øst og Lørenskog i syd.
Speidergrupper på Romerike
Romerike krets av Norges speiderforbund er inndelt i en rekke kommuner, hvorav det er en eller flere aktive grupper i de fleste kommune
Aurskog-Høland
Eidsvoll
Lillestrøm
Lørenskog
Nannestad
Nittedal
Rælingen
Ullensaker
Gult
Gult er en farge som inngår i fargespekteret. Den gule delen av spekteret regnes omtrent fra 565 til 590 nanometer. Lyset fra Solen har en dominans av gult i forhold til andre bølgelengder. Gult er en av de tre grunnfargene i subtraktive fargesystemer. I estetikken regnes gult til de varme fargene.
Gulfarge kan betegne løgn i mytologiens verden. I Sørøst-Asia er gult en høyt aktet farge, og brukes i religiøs sammenheng innen både hinduismen og buddhismen, blant annet i munkedrakter. I Indonesia heter gult kuning eller golkar, og dette er også navnet på det tidligere regjeringspartiet til Suharto som bruker gule farger.
Flagg
Gulfargen er mye brukt i flagg og andre kjennetegn fra hele verden og gjennom historien. En lang rekke land har idag lysere eller mørkere gult som en mer eller mindre dominerende farge i sine nasjonalflagg, for eksempel i Belgias, Jamaicas, Spanias og Ukrainas flagg. Gul er også en av fargene i Etiopias flagg, og derfra stammer én av to fargekombinasjoner som regnes som de panafrikanske fargene, som igjen brukes i en rekke andre flagg.
Våpenskjold og kommunevåpen
Ved fastsettinger av norske kommunevåpen i kgl. res., blir det samtidig fastsatt kommuneflagg. Bakgrunn eller figurer som er betegnet som gull i kommunevåpenet, blir da betegnet som gul i flagget.
Gerrie Coetzee
Gerhardus «Gerrie» Christian Coetzee (født 8. april 1955 i Boksburg i Sør-Afrika, død 12. januar 2023) var en sørafrikansk bokser. Han var verdensmester i tungvektsboksing 1983–84. Han ble den første afrikanske bokseren som gikk en tittelkamp og også den første verdensmester fra Afrika.
Han gikk sin første tittelkamp mot John Tate om den ledige WBA-verdensmestertittelen etter Muhammad Ali, og Tate vant 15-runderskampen på poeng. I sitt andre forsøk på å bli verdensmester møtte han Mike Weaver i en tittelkamp i Sør-Afrika. Coetzee gulvet Weaver i den åttende runden, men Weaver kom seg opp og vant på knockout i runde 13. I sin tredje tittelkamp, denne gang mot verdensmester Michael Dokes 23. september 1983 i Akron i Ohio, vant Coetzee på knockout i tiende runde og ble Afrikas første verdensmester i tungvektsboksing og den første hvite mesteren siden Ingemar Johansson 23 år tidligere.
Han tapte sin tittel til Greg Page 1. desember 1984 da Coetzee gulvet Page i første runde, men Page kom tilbake og vant på knockout i runde åtte.
Á
(a-akutt) er en bokstav i nordsamisk, tsjekkisk, færøysk, ungarsk, islandsk og slovakisk. Denne bokstaven dukker også opp i irsk, oksitansk, portugisisk, spansk og vietnamesisk som en variant av bokstaven a.
Islandsk
Á er den andre bokstaven i det islandske alfabetet og representerer (som i «ow»).
Nordsamisk
Á er den andre bokstaven i det nordsamiske alfabetet, og blir i Karasjok uttalt omtrent som norsk æ og i Kautokeino som lang a.
Til tross for at den nordsamiske bostaven á er representert i ISO/IEC 8859-1, er det ikke en bokstav man kan ha i et navn som registreres hos folkeregisteret.
Kinesisk
I kinesisk pīnyīn er á yángping-tonen (阳平, høy tone) av a.
Tsjekkisk, ungarsk og slovakisk
Á er den andre bokstaven i ungarske, tsjekkiske og slovakiske alfabetet og representerer.
Vietnamesisk
I det vietnamesiske alfabetet er á sắc-tonen (høy tone) av a.
David Batty
David Batty (født 2. desember 1968 i Leeds, England) er en tidligere engelsk fotballspiller.
Batty startet sin fotballkarriere i Leeds United, hvor han var profesjonell i seks sesonger. Han var med på klubbens store opptur på begynnelsen av 90-tallet og vant ligaen i England i 91/92-sesongen.
Newcastle United var neste stoppested for den tøftspillende Leedsgutten. Laget fra Tyneside kjempet på dette tidspunktet i toppen av Premier League, men det ble ikke noe ligamesterskap i denne klubben, selv med en av ligaens beste spisspar i Alan Shearer og Les Ferdinand.
Ringen ble sluttet i 1998, da Leeds kjøpte tilbake sin tidligere midtbanespiller. Det var i dette siste Leedsoppholdet at Batty fikk gleden av å spille semifinale i Mesterligaen mot Valencia. Dessverre var Leeds et nummer for små, og det endte med tap. Tiden som fulgte var ikke en positiv erfaring verken for Batty eller klubben hans. Satsingen førte klubben i økonomiske ruiner, og alle stjernene forsvant. Batty la opp sommeren 2004.
Han fikk med seg 42 kamper i den engelske landslagsdrakta. Han vil huskes for sin innsats på midtbanen til sammen med Paul Ince i 0–0-kampen borte mot, et resultat som sendte England til VM i Frankrike i 1998. Nettopp disse to som var banens beste i Italia, var de to syndebukkene i det påfølgende VM, da de bommet hver sin straffe i straffekonkurransen mot. I ettertid uttalte Batty at det var hans første straffe på seniornivå. I de to foregående mesterskapene England var med i, ble Stuart Pearce og Gareth Southgate store syndebukker i England. Straffebommen til Batty i 1998 kom litt i skyggen ettersom David Beckham ble utvist tidligere i kampen og fikk «all skylden».
Noe av det Batty vil huskes for, er harde taklinger og tøft spill. Men som han selv skriver i sin biografi: «Alle tror jeg er en tøftspillende midtbanespiller som ofte får gule og røde kort, men det skal sies at jeg ikke ble utvist før jeg var 28 år».
Stein skole
Severdighet Stein skole Beliggenhet Stein, ved Vormsund langs riksvei 2, Nes i Akershus Type Museum Driftsansvar Nes samlinger
Stein skole, også kjent som «Eventyrskolen», er et lite skolebygg i Nes i Akershus som i dag er museum og utstillingslokale underlagt Akershusmuseet. I 1930-årene ble skolen utsmykket av kjente norske kunstnere, deriblant Reidar Aulie, Dagfinn Werenskiold, Henrik Sørensen, Birgit Abrahamsen, Harald Dal, Ørnulf Bast og Per Teigen. De omskapte skolebygningen til en fantasifull og fargestrålende ramme rundt undervisningen.
Initiativtakere til utsmykningen var forfatteren Ingeborg Refling Hagen og skolens lærer gjennom mange år, Erling Elverhøi. Ingeborg Refling Hagen samlet i flere år inn penger til utsmykkingen av skolen, og alt hun tjente gikk til å realisere prosjektet. Siden Henrik Wergeland var hjemmehørende i Romeriksbygdene, er det naturlig at hans ånd har fått sette preg på skolen. Det store oljemaleriet "I natt red'n Henrik forbi", inspirert av Ingeborg Refling Hagens dikt med samme navn, fyller hele bakveggen i ett av klasserommene på Stein skolemuseum. Det framstiller Henrik Wergeland på hesten Vesle-Brunen, mens han strør blomster og frø etter seg. Aulie betraktet dette maleriet som sitt hovedverk. Maleriet ble i 2018-19 restaurert, restaureringen ble muliggjort med bidrag fra Sparebankstiftelsen, Nes kommune, Raumnes Historielag og Stein Skoles venner.
Ved siden av Stein skole ligger «gamleskolen» fra 1852, som var i bruk fram til 1912. «Eventyrskolen» var i ordinær bruk som folkeskole fra 1912 til 1972.
Mostu skole på Strandlykkja, en tidligere grendeskole sør i Stange i Hedmark, er utsmykket etter liknende ideer.
Om skolebygningen
Skolehuset er en trebygning i to etasjer fra 1852. Skolen var to-delt. I første etasje befinner det seg en rommelig gang og to klasserom, ett for småskolen og ett for storskolen. Småskolerommet inneholder blant annet et vakkert trerelieff av Dagfinn Werenskiold som elever ved skolen i ettertid har kalt «Geitene i paradisets hage». I klasserommet for storskolen dekker Reidar Aulies berømte maleri av Henrik Wergeland på Vesle-Brunen en av veggene. I gangen henger relieffet "Lek og arbeid" av Ørnulf Bast. Fra gangen går det trapp opp til annen etasje med leilighet for lærerfamilien, og en sal som består av to mindre rom som er slått sammen til ett. Alt som kunne gjøres om til noe vakkert og morsomt for elevene, er utnyttet. Under trappa ble det laget lekestue. Vasken ble utsmykket med vannliljer osv. Litterære sitater ble strødd ut på vegger og dører slik at de sammen med dekorasjonene danner en helhet.
Ingeborg Refling Hagen og lærer Elverhøy arbeidet både for å skaffe penger til utsmykningen og tok dertil mange praktiske tak. Refling Hagen holdt blant annet en rekke opplesningsaftener for å kunne honorere de ulike kunstnerne. Forfatteren hadde en visjon om "Framtidas skole", og alle hennes inntekter gikk i flere år til dette utsmykkingsarbeidet. Også skolens elever på den tida deltok aktivt i opprustningen av skolen. Det er kanskje ikke så rart at tidligere elever har bidratt til at skolen har fått den posisjon den har i dag som «Eventyrskolen på Stein».
Ny utsmykning 2008
I forbindelse med 200-årsjubileet for Henrik Wergelands fødsel 17. juni 2008 ble et av de små rommene i skolens andre etasje som har vært uten dekor, utsmykket i samme tradisjon som de øvrige rommene. Rommet er malt gult og utstyrt med et dikt for barn som er skrevet av lyrikeren og barnebokforfatteren Gro Dahle. Diktet heter «Unnskyld» og er illustrert med malte figurer på veggene av avistegneren Egil Nyhus. Rommet har også en interaktiv whiteboardtavle der det blir vist en liten film av videokunstneren Camilla Sune om arbeidet med utsmykningen av rommet og med opplesning av Gro Dahle. Værelset er blitt et slags «tilgivelsesrom» for besøkende skolebarn.
«Omvisning på Stein skole»
På Wikikilden ligger fortellingen «Omvisning på Stein skole» av Ingeborg Refling Hagen. Fortellingen er tenkt som en omvisning gjennom de ulike rommene. Den begynner i småskolens klasserom, og avsluttes i salen i annen etasje. Det berettes om sitater på vegger og dører, om bilder og illustrasjoner, og om tankene som har ledet kunstnerne i arbeidet. Det er også en historie om hvordan en gjeng idealistiske kunstnerne skapte et barneparadis av en gammel skolebygning som i utgangspunktet var nokså trøstesløs.
Divisjon A (Eritrea)
Divisjon A også kjent som Eritreisk Premier League er den øverste divisjonen i eritreisk fotball. Ligaen ble opprettet i 1994 etter at Eritrea ble selvstendig fra Etiopia i 1993. Mellom 1953 og 1993 spilte eritreiske klubber i den etiopiske ligaen.
Betong
Betong er et byggemateriale som lages ved å blande sement og vann med sand, stein og tilsetningsstoffer. Sementen reagerer kjemisk med vannet, prosessen kalles hydratisering, og resultatet blir betong. Betong er et allsidig materiale og er et av de mest brukte byggematerialene i verden i vår tid. Bare fantasien setter grenser for betongens formbarhet. Betong kan støpes i faste former eller den kan støpes med glidende forskaling som ved støping av broer og tårn. Riktig produsert og ved normal bruk har betong lang levetid og stor styrke. Et moderne samfunn er avhengig av betong som byggemateriale til bygging av for eksempel bygninger, industrianlegg, broer, tunneler, kaier, flyplasser, dammer og oljeplattformer.
Saadjärv
Saadjärv er en innsjø sentralt og øst i Estland med et areal på 7,08 km². Innsjøen ligger omtrent 53 meter over havnivå.
Betong
Legfolk har lett for å forveksle betong med sement i den forstand at de sier «sement» når de mener «betong». Sement er pulveret som blandes med vann, sand og stein. Betong er byggematerialet som blir resultatet av denne blandingen.
Ulvsunda industriområde
Ulvsunda industriområde er en bydel i Västerort i Stockholm kommune. Bydelen ligger i Bromma bydelsområde, og grenser til bydelene Traneberg, Ulvsunda, Riksby og Mariehäll.
Betong
Materialet
Læren om materialet betong kalles betongteknologi.
Betong består av vann, sement, tilslag og tilsetninger. Blandingen av vann og sement kalles sementlim eller sementpasta. Tilslaget, som er et samleord for sand, stein og pukk, blir blandet sammen med sementpastaen. Vanligvis, men ikke alltid, blander man også i tilsetningsstoffer. Det er stoffer som utgjør en relativt liten andel målt i vekt og volum, men som har stor innvirkning på hvilke egenskaper betongen har enten i fersk eller herdet tilstand.
Betong er et mer eller mindre flytende materiale rett etter blanding, og er derfor lett å forme. Men etter hvert som hydratiseringen pågår gjennomgår betongen en herdeprosess og blir et fast materiale. Utstøping og bearbeiding må foregå i løpet av få timer etter blanding, mens betongen fremdeles er mulig å bearbeide.
Til en kubikkmeter vanlig betong vil det normalt gå med 140–190 liter vann, 300–350 kg sement, 950 kg sand og 900 kg stein/pukk, tilsammen ca. 2300 kg. Ved å endre blandeforholdet mellom vann, sement, tilslag og tilsetninger kan man styre egenskapene til betongen, og i stor grad tilpasse betongen til å møte gitte krav.
I Norge produseres betong i henhold til standarden NS-EN 206-1. Standarden gjelder for betong til plasstøpte konstruksjoner, prefabrikkerte konstruksjoner og lastbærende produkter for bygg- og anleggskonstruksjoner.
Armert betong
Betongen har stor trykkstyrke, men liten strekkstyrke. For at en betongkonstruksjon skal kunne tåle strekkpåkjenninger må den armeres. Betong og armering fungerer sammen som et komposittmateriale – armert betong – der betongen bærer trykkreftene og armeringen tar opp strekkreftene. Det er to armeringsprinsipper som benyttes: slakkarmering og spennarmering. Forskjellen er at ved spennarmering settes armeringen under spenning ved at den strekkes. Dette medfører at armeringen overfører krefter til betongen og trykker betongen sammen. Slakkarmering er tradisjonelle armeringsstenger eller -nett som ligger innstøpt i betongkonstruksjonen. Både spennarmering og slakkarmering lages av stål. Nye armeringsprodukter, blant annet basert på karbonfiber, er under utvikling men ennå ikke kommersielt konkurransedyktig med stål.
Slakkarmerte konstruksjoner kan utføres med fiberarmering i stedet for stangarmering. Fiberarmering er fibre av ståltråd eller polypropen. De er typisk ca. 5 cm lange, har forankringer i begge ender, og blandes inn i betongen på blandeverket. Fiberarmering blir mest benyttet i sprøytebetong. Fiberarmert betong kan oppnå stor seighet.
Bestanddeler
Sementen er bindemiddelet i betongen. Den blir produsert av kalkstein, iblandet forskjellige tilsatskomponenter, malt til pulver og brent. Etter brenningen blir den tilsatt gips, malt på nytt, og tilsatt jernsulfat. Det kan også bli blandet inn andre materialer som flygeaske eller slagg. Det blir produsert flere typer sement, som alle har forskjellige egenskaper mht rask eller langsom herding, og høy eller lav styrke.
Tilslaget, sand og stein, utgjør mesteparten av betongvolumet (60-70 %). Ulike sammensetninger av bestanddelene vil gi betong med ulike egenskaper. For å gi best mulig betongkvalitet bør tilslaget være velgradert. Det vil si at det bør være sammensatt av alle steinstørrelsene opp til en gitt maksimumstørrelse, slik at det ikke blir store hulrom som opptar mye sementpasta.
Brukere av betong vil helst prøve å oppnå alle betongens gode egenskaper, og samtidig unngå de mindre gode. For å klare det i størst mulig grad er man avhengig av å bruke tilsetningsstoffer. Begrepet «tilsetningsstoffer» er definert i Norsk Standard NS-EN 206-1 som «Materiale som tilsettes under blanding i små mengder i forhold til sementmengden for å endre egenskapene til fersk eller herdnet betong.» Det finnes mange forskjellige tilsetningsstoffer som påvirker betongen på forskjellig måte. Tilsetningsstoffene deles inn i klasser etter hvilken funksjon de har: I tillegg finnes det andre stoffer for helt spesielle formål.
Materialegenskaper
Betong lages i mange forskjellige kvaliteter. Norsk Standard NS-EN 206-1 klassifiserer betong etter de to viktigste egenskapene til materialet: fasthet og bestandighet. Andre egenskaper som bør nevnes er stivhet, vanntetthet og evne til brannmotstand.
Når vi snakker om betongens fasthet mener vi trykkfasthet. Med trykkfasthet menes det maksimale trykket betongen kan utsettes for uten å gå til brudd. Trykket måles i megapascal MPa. De mest brukte fasthetsklassene er B20-B45.
Betongens stivhet, eller elastisitetsmodul, er sterkt avhengig av fastheten. Det er derfor ikke nødvendig å klassifisere betong etter stivhet. Stivheten avgjør hvor store deformasjoner en konstruksjon vil få når den påsettes en last. Desto større stivhet betongen har, desto mindre deformasjoner vil konstruksjonen få.
Betongens bestandighetsegenskaper forteller noe om hvor godt egnet betongen er til å motstå ytre påkjenninger over tid. Betong som blir utsatt for vær og vind vil med tiden brytes ned. Når betongen produseres er det viktig å være klar over hva slags miljø den kommer til å stå i. Da kan man lage betong med de egenskapene den trenger for å få en tilstrekkelig lang levetid i det miljøet. Eksempler på forskjellige miljøer er: Betong som er utsatt for sjøvann eller veisalter, som for eksempel kaier og broer, trenger helt andre bestandighetsegenskaper enn en innendørs betongvegg som aldri utsettes for verken vann, salt, kjemikalier eller frost.
Trykkfasthet, stivhet og bestandighet er tre forskjellige egenskaper. Materialteknisk er sammenhengen mellom dem så sterk at vi ikke klarer å lage en betong der en av egenskapene er svært god samtidig som at de to andre er mindre gode – eller motsatt.
På grunn av at hydratiseringen mellom vann og sement pågår i lang tid etter utstøping vil betongen få bedre egenskaper etter hvert som tiden går inntil et visst punkt da hydratiseringen stopper opp. Etter 28 døgn vil trykkfastheten normalt være ca. 80-90 % av ferdig trykkfasthet.
Vanlig betong
Vanlig betong, som på fagspråket kalles normalbetong, har en densitet på 2000–2600 kg/m³.
Lettbetong
Ved å bruke tilslag som er lettere enn sand og stein, som for eksempel ekspandert leire (Leca), pimpstein eller skumplastperler, kan man lage lettbetong. Densiteten blir vanligvis under 1800 kg/m³, og kan bli laget helt ned mot ca. 300 kg/m³. På grunn av at den er mer porøs har lettbetong lavere trykkfasthet enn normalbetong, men den har til gjengjeld bedre varmeisolerende egenskaper. Lettbetong er spesielt interessant å bruke der det er nødvendig å spare vekt, for eksempel ved dårlige grunnforhold.
Tungbetong
Tungbetong blir laget ved å bruke tunge tilslagsmaterialer som magnetitt eller barytt og kan få en densitet på opp mot 5600 kg/m³, som er over det dobbelte av normalbetong. Eksempler på bruksområder for tungbetong er som motvekter på kraner, ballast i skip, og beskyttelse mot radioaktiv stråling.
Selvkomprimerende betong (SKB)
SKB, eller selvkomprimerende betong, er betong som er tilsatt superplastiserende stoffer og derfor har spesielt gode flyteegenskaper. For å få vanlig betong til å fylle formen helt under utstøping må den normalt vibreres slik at luftlommene drives opp til overflaten. Det gjøres ved å stikke en vibrator ned i den ferske betongen og trekke langsomt opp slik at luften trekkes med opp og ut av betongen. Selvkomprimerende betong letter støpearbeidet betydelig fordi SKB er så tyntflytende at det ikke er nødvendig å vibrere. Det er spesielt fordelaktig i slanke konstruksjoner, der armeringen ligger tett, og der det er overforskaling som gjør det vanskelig å komme til med vibrator. En ulempe med SKB er at forskalingen må lages tettere enn ved bruk av vanlig betong.
Sprøytebetong
Betong som blir sprøytet på en annen overflate, vanligvis fjell eller gammel herdet betong, ved hjelp av trykkluft kalles sprøytebetong. I dag er det to metoder for sprøytebetong i bruk, tørrsprøyting og våtsprøyting. Ved tørrsprøyting blir tørrstoffene sement og tilslag ført fram til munnstykket der vann blir tilsatt. Ved våtsprøyting blir betongen blandet før den føres fram til munnstykket. Sprøytebetong blir ofte armert med fiberarmering. Et av anvendelsesområdene til sprøytebetong er fjellsikring. Et lag sprøytebetong, typisk ca. 70-100mm tykt, kan brukes i kombinasjon med fjellbolter for å sikre at løse steiner ikke faller ut fra vertikale utsprengte fjellskjæringer eller fra tak i tunneler. Et annet bruksområde er betongrehabilitering. Da blir skadet betong fjernet, armeringen frilagt, overflaten rengjort, og ny betong blir sprøytet på for å beskytte armeringen og gjenoppbygge betongkonstruksjonen.
Kvitasfalt
Kvitasfalt (ofte forvekslet med asfalt) er en type betong/betongdekke som i fagmiljøer vekker stor interesse grunnet sin hvite farge og gode holdbarhet. Steigentunnelen er tunnelen som per 2021 har den mest velholdte kvitasfalten i Norge.
Nedbryting
Mange anser betongkonstruksjoner for å være vedlikeholdsfrie og tilnærmet evigvarende. Slik er det ikke. Betong vil brytes ned med tiden akkurat som andre materialer. Moderne betongkonstruksjoner av god kvalitet kan man forvente at vil stå i 50-200 år uten å behøve vedlikehold av betydning. Men hvis man har bygget med en betongkvalitet som er uegnet i det miljøet konstruksjonen står, eller har gitt konstruksjonen en uheldig utforming, kan den være moden for omfattende vedlikehold eller riving allerede etter 20-30 år.
Nedbryting av armert betong skjer enten ved at betongen brytes ned, ved at armeringen korroderer, eller ved en kombinasjon. Betong brytes ned hvis den blir utsatt for påkjenninger den ikke er laget for å motstå. Det kan være mekaniske påkjenninger, frost eller kjemiske reaksjoner med stoffer som er i eller kommer i kontakt med betongen. Hvis armeringen begynner å ruste skyldes dette nesten alltid enten karbonatisering eller kloridinntrengning.
Rustangrep på armeringen
Armeringen ligger beskyttet inne i betongen. Denne beskyttelsen virker av to grunner. Den ene grunnen er at betongen i stor grad hindrer vann å komme inn til armeringen. Den andre grunnen er at betong er svært basisk, har en pH-verdi på 11-13, og derfor danner en beskyttende oksidfilm på ståloverflaten. Betongen herder ved at vann og sement reagerer kjemisk. Noen av reaksjonsproduktene fra herdeprosessen har den negative egenskapen at de reagerer med CO2 i luften og senker pH-verdien i betongen. Dette kalles karbonatisering. Hvis pH-nivået i betongen synker til under 9,5 vil oksidfilmen forsvinne. Det sjiktet der betongen har pH-verdi på 9,5 kalles karbonatiseringsfronten. Karbonatiseringen starter ytterst i betongoverflaten, der betongen først kommer i kontakt med CO2, og karbonatiseringsfronten jobber seg innover i betongen med en hastighet på noen millimeter pr tiår. Karbonatiseringsfronten når etter hvert fram til armeringen, som normalt ligger 25–60 mm innenfor betongoverflaten. Da forsvinner oksidfilmen fra overflaten av stålet, og risikoen for rustangrep på armeringen øker betydelig.
Betong kan inneholde klorider når den blir produsert. Det skjer hvis den blir tilsatt sjøvann eller kloridinnholdig tilslag, noe som vil være veldig uheldig. Klorider kan også bli tilført den herdede betongen senere, for eksempel hvis den utsettes for sjøvann eller veisalt. Hvis en tilstrekkelig mengde klorider trenger inn til armeringen, og det er tilgang på vann og oksygen, vil det nesten alltid resultere i rustangrep på armeringen. Hva som er kritisk kloridinnhold varierer fra betongkonstruksjon til betongkonstruksjon. Prefabrikkerte elementer laget på 60- og 70-tallet har vist en tendens til å bli nedbrutt av klorider. Grunnen til dette er utstrakt bruk av salt for å fremskynde herdingen.
Nedbryting på grunn av frostskader
Betongen kan brytes ned på grunn av frostskader. Fritt vann i betongens porer vil kunne fryse og medføre strekkspenninger i betongen med påfølgende skader. Det er kun for porøse betonger, for eksempel i bestandighetsklasse M90 (høyt v/c forhold), at deler av det frie vannet fysisk fryser til is. I de fleste betongkvaliteter er det andre effekter, som osmose, som påfører betongen strekkspenninger. En betong som står tørt er ikke utsatt for nedbryting på grunn av fryse- og tinesykluser, mens en betong som er utsatt for saltholdig vann er meget utsatt for denne typen nedbryting. Et godt eksempel på utsatte konstruksjoner er veirekkverk av betong.
Tom Snyder
Thomas James «Tom» Snyder (født 12. mai 1936 i Milwaukee, Wisconsin, død 29. juli 2007 i San Francisco, California) var en amerikansk tv- og radiopersonlighet, nyhetsanker og talkshow-vert best kjent for talkshowene The Tomorrow Show (1973–1982) på NBC og Late Late Show with Tom Snyder (1995–1999) på CBS.
Snyder døde i sitt hjem i San Francisco i California 29. juli 2007 av kronisk lymfatisk leukemi.
Betong
Mekanisk nedbryting
Mekanisk nedbryting av betong vil forekomme i tilfeller der betongen er utsatt for stor slitasje. Et godt eksempel er veidekker av betong som utsettes for piggdekk. Konstruksjoner kan også fra tid til annen bli utsatt for større laster enn de er dimensjonert for å bære. Det vil i beste fall føre til oppsprekking og en begynnende nedbryting av betongen, i verste fall til at konstruksjonen kollapser.
Tom Snyder
Tom Snyder og David Letterman
På begynnelsen av 80-tallet hadde Tom Snyder problemer med sitt The Tomorrow Show og speisielt at han ikke kom så godt overens med sin medprogramleder Rona Barrett. NBC bestemte seg da for å ta Snyder av luften tidlig i 1982 for å gjøre plass til den unge og fremadstormende komikeren David Letterman og Late Night with David Letterman.
Betong
Kjemisk nedbryting
Kjemisk nedbryting av betong er en fellesbetegnelse for nedbrytingsmekanismer der kjemiske reaksjoner i betongen resulterer i redusert levetid. De kjemiske reaksjonene forekommer som regel mellom betongen og et tilført (fremmed) stoff, men kan og forekomme mellom ulike bestanddeler i betongen. De kjemiske reaksjonene kan enten oppløse bindemidlet i betongen, eller de kan gi et reaksjonsprodukt med større volum som dermed virker sprengende på betongen. I den første kategorien er syreangrep som løser opp sementlimet. I den andre kategorien havner alkalireaksjoner, sulfatreaksjoner og nitratreaksjoner som danner forbindelser som binder vann og sveller.
Starly
Starly er en pokemon som man bare kan finne i Sinnoh-regionen. Den kan finnes nesten over hele Sinnoh. Navnet kommer fra det engelske ordet «starling» som betyr «stær». Starly utvikler seg til Starivia som igjen utvikler seg til Staraptor. Ash fanga en Starly i episoden «Two degrees of seperation».
Tom Snyder
Tom Snyder og David Letterman
I 1993 gikk David Letterman fra NBC til CBS og startet Late Show with David Letterman. I kontrakten sto det at Letterman hadde krav til tiden like etter sitt eget, for å laget et program som var i samme gate som det NBC hadde med Late Night. Letterman var stor fan av Snyder som han hadde tatt over programposten til for 11 år siden, og ville gi Snyder en ny sjanse innen late night-sjangeren. I januar 1995 begynte Snyder med Late Late Show with Tom Snyder og fortsatte med det til han ble avløst av Craig Kilborn i 1999.
Betong
Bruksområder
Plasstøpt betong i bygg- og anlegg er et svært viktig bruksområde for betong. Plasstøpt betong er betong som blir fylt i formen og herder på byggeplassen. Det har til nå vært den mest vanlige måten å bygge i betong på, og blir brukt til for eksempel å bygge: Betongeventyret i Nordsjøen startet med Ekofisk-tanken i 1973. Deretter har det blitt bygget en lang rekke betongplattformer, både i Nordsjøen og andre steder i verden. Høydepunktet for betongplattformene var byggingen og slepet av Troll A-plattformen, som er 472 meter høy og ble installert på 303 meters havdybde i 1995. Dette er verdens høyeste flyttbare byggverk. Det er ikke bygget betongplattformer til Nordsjøen eller Norskehavet etter 1995. Derimot har norske selskaper vært delaktig i bygging av betongplattformer i andre farvann, som Sakhalinfeltet i Østsibir i Russland, og Hebron utenfor Newfoundland, Canada.
Tom Snyder
Tom Snyder og David Letterman
Snyder og Lettermans første møte var når Snyder inviterte de tre fremadstormende unge komikerne David Letterman, Billy Crystal og Merrill Markoe til sitt The Tomorrow Show i 1978.
Betong
Bruksområder
En byggemetode som har blitt mer og mer vanlig å bruke de siste årene er «prefab». Det vil si at betongkonstruksjoner blir produsert som elementer på en fabrikk og deretter fraktet ut til byggeplassen for montering. I Norge startet vi med prefabrikkering av betong på begynnelsen av 1950-tallet. Det å prefabrikkere betongelementer framfor å plasstøpe kan ha flere fordeler. Betongelementene produseres vanligvis innendørs. Der kan man holde en optimal temperatur og er beskyttet mot vær og vind i herdefasen, noe som gjør det lettere å styre kvaliteten på det ferdige produktet. Elementene kan produseres før byggeplassen er klar for bygging, eller samtidig med at grunnarbeidene pågår, og på den måten kan man redusere byggetiden. Prefabrikkerte betongelementer blir ofte spennarmert slik at man kan oppnå slanke elementer.
Betongvarer er småartikler av betong som blir produsert industrielt, ofte for lager, og deretter transportert enten til en forhandler eller til byggeplassen for montering. Betongvarer produseres både med og uten armering. For å få til en rasjonell produksjon av elementer og betongvarer må forskalingen kunne fjernes umiddelbart etter utstøping uten at betongen mister sin form. Det stiller store krav til sammensetningen av betongen, og særlig til vanninnholdet. Eksempler på betongvarer er:
Betong har også blitt brukt til bygging av båtskrog. De første betongbåtene ble bygget på midten av 1800-tallet, den første av franskmannen Joseph Louis Lambot i 1848. Dette var betongkonstruksjoner som ble armert med et finmasket nett av ståltråd. De fleste betongbåtene ble bygget i perioder med knapphet på stål, og interessen for betongbåter var på topp i tiden rundt første verdenskrig. Det ble også bygget flere betongbåter i Norge, for det meste mindre prammer og lektere. I 1918 ble det bygget en 1000-tonner ved verftet i Moss.
Etter hvert som lettbetongen har blitt utviklet har det blitt vist ny interesse for å bruke betong i båtbygging. Siden 2001 har Det Norske Veritas og Aker Yards jobbet med å utvikle en ny type betongskrog. Dette skroget, som er bygget opp som en sandwich-konstruksjon av stålplater på innsiden og utsiden fylt med lettbetong i mellom, er ennå ikke satt i kommersiell produksjon.
Helse og miljø
Betong er verdens mest brukte byggemateriale, noe som også har konsekvenser for samfunnet, også noen negative. Sementproduksjon er svært energikrevende og fører til utslipp av store mengder CO2, ca. 5% av de totale CO2-utslippene på verdensbasis. Betong kan også være helseskadelig. Personer som kommer mye i kontakt med fersk betong risikerer å pådra seg etseskader, eksem eller kromallergi. Omtrent 10% av alle som jobber med fersk betong til daglig rammes av dette i større eller mindre grad.
Helseskader
Sementpastaen, blandingen av vann og sement, har en pH-verdi på 11-13. Det er meget høyt og vil forårsake irritasjon og etseskader i kontakt med hud og slimhinner. Sement inneholder også vannløselige kromsalter som kan forårsake kromallergi. All sement som selges i Norge er dekromatisert, og skal ikke inneholde mer enn 2 mg krom pr kilo sement. Dekromatiseringen blir gjort ved å tilsette jernsulfat i sementmalingen under produksjonen. Sementen blir dekromatisert for å redusere faren for at personer som er mye i kontakt med sement skal utvikle kromallergi.
Den etsende og irriterende effekten av våt sement reduseres ikke av at krominnholdet reduseres. Man skal derfor alltid bruke verneutstyr som hansker, briller, tette støvler og ikke sugende knebeskyttelse når man jobber med fersk betong. Når en arbeider med sement, for eksempel ved blanding av betong, skal en også benytte støvmaske for å hindre sement i å komme i kontakt med slimhinner og lunger.
Klimagasser
Det er først og fremst de store utslippene av CO2 under fremstilling av sement som gjør at betong har negative miljøkonsekvenser av betydning. På global basis slippes det ut ca. ett tonn CO2 for hvert tonn sement som produseres, eller ca. 300 kg CO2 for hver m³ betong. De senere årene er det imidlertid kommet flere betongtyper på markedet med langt lavere CO2-utslipp, såkalte lavkarbonbetonger. Det opereres med ulike lavkarbonbetongklasser. Det er produsert normalbetonger med karbonavtrykk mindre enn 100 kg/m³.
Sementindustrien har oppnådd vesentlige reduksjoner i CO2-utslipp gjennom flere år, og det gjøres omfattende forskning på hvordan utslippene kan reduseres ytterligere. Det er i hovedsak tre områder som muliggjør reduksjoner av utslippene: redusere bruk av fossilt brensel, redusere klinkerinnhold i sement og karbonfangst.
Redusert klinkerinnhold innebærer at det sementen innblandes alternative tilsatsmaterialer for å redusere mengden med klinker, som er energikrevende å produsere. Det er primært benyttet flygeaske (FA-sement), slagg og kalksteinsmel. I Norge produseres sement med omtrent 20 % innhold av flygeaske (FA-sement), som er et avfallsprodukt fra kullkraftverk. Det utvikles også metoder som gjør at mindre sementmengde behøves i betongblandingen. Det jobbes både med å utvikle tilsetningsstoffer man kan blande i betongen, og med å finne metoder for å male sementen finere slik at hydratiseringen blir mer effektiv. Begge deler vil føre til at sementforbruket per kubikkmeter betong kan reduseres.
Tidlig betonghistorie
«''Det finnes et pulver – Genus pulveris – som av natur lager fantastiske ting. Når det blandes med kalk og stein, og tilsettes vann, vil det herde og bli solid. Det gir ikke bare vanlige bygninger stor styrke, men også murer som bygges i havet blir så sterke at selv ikke bølger og strøm klarer å ødelegge dem''.» Sitat av Vitruvius Det eldste funnet av et sementlignende bindemiddel er gjort ved bredden av elven Donau. Hyttegulvet som ble funnet er 25 cm tykt og laget av kalksement. Funnet er datert til ca. år 5600 f.Kr. Fra antikkens tid har vi flere eksempler på at man behersket kunsten å lage «kunstig stein». Assyrerne brukte leire og bitumen i sine byggeprosjekter. Egypterne brukte gips og kalk da de bygde pyramidene. Grekerne brente kalk, og romerne framstilte pozzolan-sementer fra knust vulkansk aske. Sitatet over er hentet fra verket De architura libri X av Vitruvius fra år 25 f.Kr, og beskriver sementen som romerne brukte da de oppførte byggverk som Colosseum og Pantheon.
Colosseum ble i stor grad bygget med betong. Betongkuppelen på Pantheon er verderns største kuppel med betong som ikke er armert.
Det engelske ordet for betong concrete kommer fra det latinske ordet concretus som betyr blandet eller grodd sammen. Romerne tok med seg kunnskapen om sement ut i Europa, men med romerrikets fall forvitret også kunnskapen om sementen. Sementen dukket imidlertid opp igjen flere steder i Europa, og på 1100-tallet ble den blant annet brukt til å bygge en større statue i Salzburg og en kirke på De britiske øyer.
I 1824 ble sementkvaliteten kraftig forbedret da den engelske mureren Joseph Aspdin tok patent på et produkt han kalte Portlandsement. Da Themsentunnelen ble bygd i 1828 ble det brukt Portlandsement i stedet for den tradisjonelle «Romersk cement», og det til tross for at Portlandsementen kostet det dobbelte av Romersk cement. I Norge var man også tidlig ute, og den første norske sementen ble framstilt i 1840-årene. Den franske gartneren Joseph Monier fant ut hvordan han kunne bruke armering til å forsterke blomsterpotter av betong, og han tok patent på armert betong i 1867.
Da fikk betongen sitt virkelige gjennombrudd som byggemateriale.
Moderne betonghistorie
Betong slik vi kjenner den i dag har en kort historie. Det var først et godt stykke ut på 1800-tallet at man begynte å bruke det byggematerialet vi kjenner som betong. Men da armert betong ble tatt i bruk i stor skala på tampen av 1800-tallet utviklet det seg raskt. Nyvinninger som sprøytebetong, betongpumpeutstyr og prefabelementer kom rett etter århundreskiftet. Og rundt 1930 kom spennarmeringen og tilsetningsstoffene. Men det var først i forbindelse med gjenoppbyggingen av Europa etter andre verdenskrig at betongforbruket virkelig skjøt fart. Det var også i denne tiden at spennarmeringen fant sitt bruksområde i brobyggingen utover på 1950-tallet.
Hvis man studerer betongforbruket gjennom 1900-tallet finner man at det i perioden fra 1930 til 2000 har blitt mer enn tjuedoblet, fra ca 220 mill m³ i 1930 til over 5000 mill m³ i 2000. Det meste av denne økningen skyldes at betong har blitt tatt i bruk i stor skala over stadig større deler av verden gjennom denne perioden. Til sammenligning har betongforbruket «bare» blitt firedoblet i USA i løpet av samme periode.
Noen milepeler og høydepunkter i moderne betonghistorie:
Norsk betonghistorie
Norsk sementindustri startet for alvor i 1888 da selskapet Christiania Cement Aktiebolag ble grunnlagt av svenske og tyske forretningsmenn. Selskapet bygde den første sementfabrikken på Slemmestad, og startet sementproduksjon i 1890. Etter en trang start, og et par konkurser, ble sementfabrikken overtatt av A/S Christiania Portland Cementfabrik i 1892. Denne fabrikken var alene om å produsere sement i Norge helt fram til første verdenskrig, da tre nye sementfabrikker så dagens lys i løpet årene 1916-1918. Det var Cementfabrikken Norge i Lier, A/S Dalen Portland Cementfabrik i Brevik, og Nordland Portland Cementfabrik A/S i Kjøpsvik. Cementfabrikken Norge gikk overende i 1927, og i 1968 fusjonerte de tre andre og dannet A/S Norcem. Fabrikken på Slemmestad ble nedlagt i 1989. I dag (2008) har A/S Norcem to sementfabrikker i Norge, en i Brevik og en i Kjøpsvik.
Inntil 1928 brukte man bare importert armering i Norge. Da startet Christiania Spigerverk produksjon av armeringsstenger. Og i 1953 lanserte Spigerverket det første norskproduserte kamstålet. Norsk Jernverk i Mo i Rana begynte med produksjon av armeringsstenger i 1950, og er nå den eneste norske produsenten etter at Christiania Spigerverk ble nedlagt i 1988.
I forbindelse med opprustningen av det norske Forsvaret i tiden før 1905, ble det bygget en rekke moniermagasin i lettarmert betong. Fra 1911 ble det bygget nye grensefestninger i betong, det største anlegget var reduiten ved Høytorp fort, som var landets største betongbygning da den sto ferdig i 1915.
Det var ikke lett å få aksept for å bygge i betong de første årene etter århundreskiftet. Jernbanen, som var en av datidens store byggherrer, aksepterte ikke jernbetong som armert betong ble kalt på den tiden. Bygningsvesenet ville ikke gi tillatelse til å bygge fordi ingen visste hvordan man skulle beregne armert betong. Men verden gikk framover, industrien ekspanderte og trengte kraft, og utbygging av vannkraftverkene utover på 1900-tallet åpnet et stort marked for betongen.
I Norge startet ingeniør Fredrik Selmer (1876–1968) i 1906 sin egen virksomhet som spesialiserte seg innen armert betong, Ingeniør F. Selmer A/S. Firmaets første oppdrag kom i 1906 og besto av å støpe gulv og trapper i Bogstadveien skole (Majorstuen skole). Skolen ble tegnet av arkitekt Bredo Berntsen og sto ferdig i 1908. Det var spesielt industriutbyggere og kraftutbyggere som tidlig så mulighetene til denne nye byggemetoden.
Landhockey under Sommer-OL 1976
Landhockey var med på det olympiske programmet for trettende gang i OL-1976 i Montréal. Turneringen ble spilt i perioden fra 18. til 30. juli og det var elleve lag som deltok. New Zealand beseiret Australia med 1-0 i finalen og ble olympiske mestere i landhockey for første gang.
Order of Australia
Order of Australia, norsk Australiaordenen, er en australsk orden etablert av Elisabeth II, dronning av Australia, den 14. februar 1975. Ordenen ble etablert for å gi anerkjennelse til australske innbyggere og andre personer for bedrifter og prestasjoner eller for fortjenstfull tjeneste. Ordenen er delt inn i en allmenn (sivil) og en militær klasse. Den kan tildeles både australske og utenlandske borgere. Australiaordenen er landets eneste orden. Dronningen er ordensherre.
Bakgrunn og utvikling
Inntil innstiftelsen av en egen orden i 1975 gjorde Australia bruk av det britiske ordensvesenet. Tanken om etableringen av en egen orden ble først satt fram i 1967 av Gough Whitlam fra Australias arbeiderparti, som da var i opposisjon. Partiet var egentlig motstander av titler og ordener, men fant et forbilde i Canadas etablering av et eget, nasjonalt ordensvesen med innstiftelsen av Canadaordenen i 1967. Britiske ordener, spesielt Den britiske imperieordenen ble ansett som upassende for australiere, særlig i internasjonal og diplomatisk sammenheng. Da Whitlam ble statsminister tok han initiativ til opprettelsen av en australsk orden etter mønster av den canadiske. Oppbygningen av de to ordenene hadde likhetstrekk og både Australia og Canada innførte utmerkelser for edel dåd og mot samtidig med den nasjonale orden.
Max Baucus
Max Sieben Baucus (født 11. desember 1941 i Helena i Montana) er en amerikansk demokratisk politiker. Baucus har siden februar 2014 vært USAs ambassadør til Kina. Fram til det satt han i USAs senat som representant for delstaten Montana. Baucus er utdannet jurist fra Stanford University. Han ble valgt inn i Representantenes hus i 1974, og gjenvalgt i 1976. Baucus stilte så til valg til senatet i 1978 og vant. Han inntok embete som senator 15. desember 1978, etter at den sittende senatoren, Paul G. Hatfield, trakk seg før perioden var over. Han har blitt gjenvalgt fem ganger: i 1984, 1990, 1996, 2002 og 2008. Baucus regnes som en moderat demokrat.
Order of Australia
Bakgrunn og utvikling
Australiaordenen fikk dronningens godkjennelse i desember 1974 og ble kunngjort på Australiadagen 26. januar 1975. De første utnevnelser fulgte i forbindelse med dronningens fødselsdag i 1975. Investiturseremoni ble første gang holdt ved dronningens besøk i Australia i mars 1977.
Verken Australia eller Canada hadde ved etableringen av den nasjonale orden titler som en del av ordensvesenet. I Australia endret dette seg. Etter at Malcolm Fraser fra Australias liberale parti ble statsminister, ble det i 1976 innført en ny, øverste grad i Australiaordenen. Denne fikk betegnelsen ridder eller dame og hadde de medfølgende tiltaleformene Sir og Dame. Denne endringen ble ikke varig. Da arbeiderpartiet igjen kom til makten under statsminister Bob Hawke ble øverste grad, sammen med titlene, avskaffet i 1986. De tolv riddere og to damer som allerede var utnevnt fikk likevel beholde sine titler. Etter initiativ fra statsminister Tony Abbott fra Liberal Party of Australia ble øverste graden ble gjeninnført i 2014, sammen med tiltaleformene Sir og Dame. Ordenens statutter ble da endret. Abbotts etterfølger som statsminister, Malcolm Turnbull fra samme parti, kunngjorde 2. november 2015 at titlene ble fjernet igjen. Endringen gjaldt ikke de som allerede har mottatt utmerkelse med tilhørende tittel. Fra mars 2014 til november 2015 ble det foretatt fem utnevnelser.
Innføringen av Australiaordenen fortrengte ikke umiddelbart det britiske ordensvesenet. Australias føderale regjering innstilte ikke lenger australske borgere til britiske utmerkelser, men delstatsregjeringene fortsatte med dette. Som følge av dette fortsatte tildelinger av Den britiske imperieordenen og Sankt Mikaels og Sankt Georgs orden til australske borgere, inkludert utnevnelse til grad som medfører personlig adelskap. I 1992 ble det oppnådd enighet mellom den føderale regjeringen og delstatsregjeringene om å avslutte innstilling av australske borgere til britiske utmerkelser, i praksis Den britiske imperieordenen og Sankt Mikaels og Sankt Georgs orden. Disse ordenene blir deretter ansett som utenlandske ordener i de tilfeller de tildeles australske borgere. Dronningen har beholdt retten til å tildele de ordener hun selv bestemmer utdeling av og har også etter etableringen av det australske ordensvesen utnevnt australske borgere til Hosebåndordenen, Fortjenstordenen og Victoriaordenen.
Australiaordenen er landets eneste orden. Antallet øvrige utmerkelser, særlig medaljer, har over tid økt sterkt, slik at Australia nå har 47 militære og sivile medaljer og utmerkelser.
Organisering
Dronningen er ordensherre for Australiaordenen. Generalguvernøren er ordenskansler og første følgesvenn av Australiaordenen. Det finnes også en ordenssekretær. Ordenen administreres av generalguvernøren, som har et ordensråd sammensatt av ledende embetsmenn og oppnevnte personer til å vurdere nominasjoner. Ordensrådet har 19 medlemmer. Det har representanter for alle delstater og territorier.
Inndeling
Ved innstiftelsen i 1975 fikk Australiaordenen tre grader: Følgesvenn, offiser og medlem. Allerede året etter, i 1976, fikk ordenen en ny øverste grad, kalt ridder eller dame og forkortet AK og AD. Samtidig fikk ordenen en medalje tilknyttet seg, Australiaordenens medalje. Den øverste graden ble avskaffet i 1986, men medaljen ble beholdt. I 1993 ble medaljen innlemmet i ordenen og medaljeinnehavere har fra da av vært ansett som ordensmedlemmer. Det betyr at medaljen i praksis ble ordenens laveste trinn. I 2014 ble øverste grad, ridder eller dame, gjeninnført, for så å bli varslet avskaffet i november 2015.
Fra 2014 til 2015 hadde Australiaordenen dermed følgende fem grader:
Fra 1986 har ordensmedlemmer rett til å føre forkortelsene etter sine navn.
Insignier
Ordenstegnet for de forskjellige grader av Australiaordenen har samme grunnleggende utforming og består av en konveks skive i form av en mimosablomst. I midten av blomsten finnes en ring med innskriften «AUSTRALIA» og to mimosagrener. Mimosa, på engelsk golden wattle, er Australias nasjonalblomst. St. Edvards krone er plassert på toppen av skiven. Ordenstegnet er av forskjellig størrelse for de ulike gradene og er opphengt i bånd av ulik utforming. For medaljen er ordenstegnet, kronen inkludert, i forgylt sølv. For medlemsgraden og høyere grader er kronen i emalje, med hvite perler på bøylene, edelstener i blått, grønt og rødt i kronringen, en ring av hermelin i svart og hvitt nederst og en pull i rød emalje. Offiserenes og følgesvennenes ordenstegn har en blåemaljert ring der innskriften og mimosakvistene er plassert. Medlemmenes og offiserenes ordenstegn er også i forgylt sølv. Ordenstegnet for følgesvenner er i gull og mimosablomsten er besatt med citriner.
Michael Mooney
Michael Mooney (født 14. mai 1930, død 18. november 1985 ) var en amerikansk seiler som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Mooney ble olympiske mester i seiling under OL 1948 i London. Han var med på den amerikanske båten «Llanoria» som vant 6-meter klassen foran den argentinske båten «Djinn» og «Ali baba II» fra Sverige. Seilingene ble avviklet utenfor Torquay i perioden 3. til 12. august 1948. Mannskapet på «Uanoria» besto av Herman Whiton, Alfred Loomis, James Weekes, James Smith og Michael Mooney.
Order of Australia
Insignier
Ordensbåndet er kongeblått med en midtstripe av gule mimosablomster i varierende størrelse. Båndet for den militære avdelingen har i tillegg smale gule kantstriper. Dette er den eneste forskjell i ordenstegnene for den militære og den allmenne (sivile) avdeling.