cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Langstreket metallfly
Levevis
Denne arten er knyttet til våte områder som myrer, våtenger og fuktige strandenger. Larvene utvikler seg på ulike sumpplanter som starr (Carex spp.), sverdlilje (Iris pseudacorus) og vassgro (Alisma plantago-aquatica). De overvintrer. Arten har en lang flygetid fra juni til september, sannsynligvis har den i alle fall delvis to generasjoner.
Tanzania
Demografi
Befolkningsfordelingen i Tanzania er svært ujevn. Befolkningstettheten varierer fra én person pr. km² i tørre regioner til 51 pr. km² i fastlandets fuktigere høyland til 134 pr. km² i Zanzibar. Mer enn 80 % av befolkningen bor på landsbygda. Dar-es-Salaam er den største byen, Dodoma i innlandet av Tanzania er den nye hovedstaden.
Den afrikanske befolkningen består av mer enn 120 etniske grupper, og av disse har sukuma, haya, nyakyusa, nyamwezi og chaga mer enn én million medlemmer. Blant andre stammer kan pare, shambala og ngoni nevnes. Flertallet av tanzanianerne, inkludert store stammer som sukuma og nyamwezi, er bantuer. Grupper av nilotere eller av lignende opphav inkluderer de nomadiske masaiene og luoene, begge finnes i større antall i nabolandet Kenya. To mindre grupper snakker khoisan-lignende språk. Kushitisk-språklige folkeslag, opprinnelig fra de etiopiske høylandene, bor i noen få områder av Tanzania. Andre bantustammer var flyktninger fra Mosambik.
Selv om mye av Zanzibars afrikanske befolkning kom fra fastlandet, hevder en gruppe kjent som shiraziere sin opprinnelse fra den antatte øyas tidlige persiske bosettere. Ikke-afrikanske innbyggere på fastlandet og Zanzibar utgjør 1 % av befolkningen. Det asiatiske samfunnet, inkludert hinduer, sikher, sjia- og sunni–muslimer og goanere, har gått ned med 50 % i det siste tiåret til 50,000 på fastlandet og 4,000 i Zanzibar. Det er antatt at 70,000 arabere og 10,000 europeere bor i Tanzania.
Langstreket metallfly
Utbredelse
den er utbredt i den palearktiske sone. I Norge er den nokså vanlig langs kysten fra Aust-Agder til Sør-Trøndelag, men ganske sjelden på Østlandet, det er noen få funn ved Oslofjorden og i Lom i Oppland.
Tanzania
Demografi
Hver etnisk gruppe har sitt eget språk, men nasjonalspråket er swahili, et språk som tilhører bantu-språkene. Det andre offisielle språket er engelsk. Andre språk som blir snakket er indiske språk og portugisisk, begge snakkes av mosambikiske svarte og goanere.
Historie
Kystlinjen til Tanzania har vært preget av mye stridigheter, først fra portugisere og arabere, og senere mellom ulike europeiske makter. Tanzania var tidligere en del av Tysk Øst-Afrika. I 1891 koloniserte tyskerne fastlandet og styrte det direkte fra de tyske styresmaktene. Landet Tanzania er et resultat av den politiske unionen mellom fastlandet Tanganyika og øyene Zanzibar og Pemba etter Zanzibar-revolusjonen. De to delene hadde fått uavhengighet fra Storbritannia hver for seg, fastlandet i 1961 og øyene i 1963. Julius Nyerere ble landets første president i 1962.
Tanzania erklærte krig mot Uganda etter at Uganda hadde invadert og forsøkt å annektere den nordlige tanzanianske provinsen Kagera i 1979. Tanzania kastet ikke bare ut de ugandiske styrkene, men invaderte selve Uganda etter å ha innrullert landets eksilugandere. 11. april 1979 ble Idi Amin tvunget til å oppgi hovedstaden Kampala. Den tanzanianske hæren tok byen med hjelp fra ugandisk og rwandisk gerilja. Amin flyktet i eksil.
Nyerere gav fra seg makten til Ali Hassan Mwinyi i 1985, men beholdt kontrollen over det styrende partiet, Chama cha Mapinduzi (CCM), som formann frem til 1990, da han gav ansvaret til Mwinyi. Ett-partistyret tok slutt i oktober 1995 da Tanzania holdt sitt aller første flerpartivalg. CCM vant valget med stor margin og dets kandidat Benjamin Mkapa ble etterpå tatt i ed som den nye presidenten i Tanzania 23. november 1995. I desember 2005 ble Jakaya Mrisho Kikwete valgt til landets fjerde president for fem år. Han ble i november 2015 etterfulgt av John Magufuli, som også ble gjenvalgt til en ny femårsperiode i 2020. Magufuli døde imidlertid 17. mars 2021, og ble dermed etterfulgt av sin visepresident Samia Suluhu, som med det ble Tanzanias første kvinnelige president – hun var også den første kvinnelige visepresidenten da hun ble valgt med Magufuli i 2015.
Et av de dødeligste bombeattentatene mot amerikanske ambassader skjedde i byen Dar-es-Salaam i 1998, det andre var i Nairobi, Kenya. Undersjøiske jordskjelv i 2004 på den andre siden av Indiahavet førte til en tsunami som traff Tanzanias kystlinje og drepte 11 mennesker. En oljetanker gikk også midlertidig på grunn i Dar-es-Salaam og skadet en oljeledning.
Politikk og administrasjon
Tanzanias president og nasjonalforsamling er valgt gjennom direktevalg for en femårsperiode. Presidenten utnevner en statsminister som tjener som regjeringens leder i nasjonalforsamlingen, samt velger sitt kabinett fra nasjonalforsamlingens medlemmer. Grunnloven gir også presidenten makt til å nominere ti ikke-valgte medlemmer av parlamentet, disse kan også bli kabinettsmedlemmer.
Nasjonalforsamlingen har kun ett kammer. Lover som blir vedtatt av nasjonalforsamlingen er gyldige for Zanzibar kun i spesifikke unionssaker.
Zanzibars representantenes hus har bestemmelsesrett over alle saker som ikke har med unionen å gjøre. Forsamlingen kan innføre lover for Zanzibar uten godkjennelse fra unionssregjeringen så lenge den ikke involverer unionssaker. Lengden på embetet til presidenten i Zanzibars representantenes hus er også fem år. Det semiautonome forholdet mellom Zanzibar og unionen er relativt unikt som styreform.
Tanzania har et femdelt rettssystem som kombinerer rettssystemene til stammenes, islamske og britiske lov. Appellene er fra de primære domstolene gjennom distriktsdomstolene, borgerlig magistratsrett til høyesterett og appelldomstolen. Dommerne er utnevnt av justisministeren med unntak av appelldomstolen og høyesterett som er utnevnt av presidenten. Zanzibars rettssystem er parallelt med unionens, og alle saker som er oppe i domstolene i Zanzibar, med unntak av dem som inneholder grunnlovsmessige og islamsk lov, kan appelleres til appelldomstolen til unionen. En kommersiell domstol ble etablert i september 1999 som en avdeling av høyesterett.
Administrativ inndeling
Administrativt er Tanzania delt inn i 31 regioner, 26 på fastlandet, 3 på Unguja og 2 på Pemba, Unguja og Pemba utgjør Zanzibar. 99 distriktsråd har blitt opprettet for å øke lokal autoritet. Disse distriktene er også nå referert til som lokal styresmakt. For tiden er der 114 råd som opererer i 99 distrikter, 22 er urbane og 92 er på landsbygda.
Menneskerettigheter
Tanzania har straffen livstid i fengsel for homofili.
Næringsliv
Økonomien er svært avhengig av landbruket som står for halve landets BNP, gir 85 % av eksporten og sysselsetter 90 % av arbeidsstyrken. Topografien og de klimatiske forholdene derimot, begrenser kultiverte avlinger til bare 4 % av landets areal. Industrien er hovedsakelig begrenset til foredling av landbruksprodukter og lette konsumentvarer. Verdensbanken, det internasjonale pengefondet og bilaterale donorer har skaffet midler til å rehabilitere Tanzanias nedadgående infrastruktur. Norge har hatt Tanzania som en av sine prioriterte samarbeidspartnere siden 1966. Tanzania er det landet som gjennom årene har fått mest bistand fra Norge.
Tanzania har store naturressurser som gullforekomster og flotte nasjonalparker som forblir underutviklet. Veksten fra 1991 til 1999 førte til en oppgang i industriproduksjonen og en betydelig økning i utvinningen av mineraler, ført an av gull. Leting etter naturgass i Rufiji-deltaet ser lovende ut og produksjonen har allerede startet. Nylige bankreformer har hjulpet økende vekst og investeringer i den private sektoren. Kortsiktig økonomisk fremgang er også avhengig av å begrense korrupsjon og nedskjæring av unødvendige offentlige utgifter.
Barbara Martin
Barbara Diane Martin (gift Richardson, født 1. juni 1943, død 4. mars 2020) var en soul-sanger fra USA som var et av de første medlemmene av Motown-gruppa The Supremes.
Gruppa, som blei stifta i 1959, het opprinnelig The Primettes og bestod av Betty McGlown, Florence Ballard, Mary Wilson og Diana Ross. McGlown slutta allerede året etter, da hun skulle gifte seg, og Martin kom inn som erstatter. De inngikk kontrakt med Motown i 1961, da med navnet The Supremes.
Gruppa spilte inn noen singler uten særlig suksess, samtidig som de deltok som korister for andre artister. I oktober blei Martin gravid, og våren 1962 valgte hun å forlate gruppa, som da blei en trio.
Tanzania
Næringsliv
77 prosent av befolkningen lever under fattigdomsgrensen på én dollar om dagen (IMF) (2005).
Massemedia
Daily News er den eldste avisa i Tanzania og er statseid, mens Televisheni ya Taifa er det statseide televisjonsnettverket. Radio Tanzania Dar es Salaam er Tanzanias statseide radionettverk. Tanzania har også mange privateide medier, og kringkasting fra BBC Radio, Voice of America og Deutsche Welle kan også høres i Tanzania.
Barbara Martin
Martin fikk aldri noen framtredende rolle i gruppa. Hun synger hovedstemmen på deler av balladen «After All», som blei utgitt først mange år etter innspillinga. På albumet Meet the Supremes fra 1962, der hun synger på de fleste låtene, er hun ikke med på omslagsbildet, ettersom hun hadde forlatt gruppa da plate blei lansert.
Tanzania
Kultur
Tarabu-musikken er en sammenblanding av swahilisanger sunget i rytmisk stil krydret med arabisk eller, til tider, indiske melodier. Den er en ekstremt livlig kunstform som har sitt utspring i klassisk kultur, men som likevel er veldig populær blant kvinner og som hele tiden trekker fra gamle og nye kilder. Tarabu utgjør en betydelig del av det sosiale livet til swahili-folket langs kystområdene, særlig Zanzibar, Tanga og til og med lengre i Mombasa og Malindi langs kysten av Kenya. Uansett hvor de swahili-språklige menneskene dro, fulgte tarabu-kulturen med dem. Den har trengt så langt som til Uganda. I Rwanda og Burundi i Øst-Afrikas indre konkurrerer tarabu-kulturen med andre vestliginspirerte grupper i popularitet.
I disse dager finner en tarabu-revolusjon sted, og mange opphetede debatter fortsetter om musikken som er blitt dramatisk endret av fenomenet East African Melody. Melody som de hengivent kalles av sine hovedsakelig kvinnelige fans, spiller moderne tarabu som for første gang er tarabu som kan danses til og har direkte lyrikk som går utover den lyriske antydningen til eldre grupper som Egyptian Musical Club og Al-Wattan Musical Club hvor betydningen i deres sanger bare var alluderende og aldri direkte uttrykt. I dag er tarabusangene eksplisitte og til og med grafiske i seksuell tilknytning. Mye av musikken i dag av grupper som Melody og Muungano er komponert og spilt på keyboard, noe som gjør at gruppene er mye mindre enn de «virkelige tarabu»-orkestrene og derfor er mer i stand til å reise og spille i regionen og utenfor regionen de hører hjemme.
Mbaraka Mwinshehe var den mest populære og originale musikeren i Tanzania. Der er også en større innflytelse fra musikere fra Den demokratiske republikken Kongo som kom inn i landet som flyktninger og har slått seg ned i landet. Men i senere år, hovedsakelig fra midten av nittitallet, har en ny generasjon musikere dukket opp og kommer med populære toner og som konkurrerer med Kongo-gruppene i popularitet og publikumstekke.
Tanzanianske artister har laget en ny stil som blir kalt «Bongo Flava» som blander alle typer melodier, rytmer og lyd. Trenden blant tanzaniansk musikkonsumenter har begynt å endre seg mot å favorisere produkter fra sine lokale artister som synger swahili, det nasjonale språket.
Fremveksten av utallige FM-musikkstasjoner og billige produksjonsstudioer har vært en betydelig årsak til musikkindustrien i landet. Samtidige artister som Juma Nature, Lady Jaydee, Mr. Nice, Mr. II, Cool James, Dully Sykes, Ras Nas og mange andre har en stor tilhengerskare i landet og nabolandene.
Oppføring på UNESCOs liste
Verdensarvsteder
Oppføringer på UNESCOs verdensarvliste (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvsteder.
Regierungsbezirk Weser-Ems
Regierungsbezirk Weser-Ems var den vestlige av fire administrative regioner (Regierungsbezirke) innen den tyske delstaten Niedersachsen. Den ble opprettet i 1978 etter sammenslåingen av de tidligere regionene Regierungsbezirk Osnabrück, Regierungsbezirk Aurich og Regierungsbezirk Oldenburg.
Distriktshovedstaden var Oldenburg, og administrasjonen befant seg i den tidligere regjeringsbygningen til Fristaten Oldenburg. Administrasjonen for skole og utdannelse befant seg i Osnabrück, mens finansdepartementet (Regierungskasse) befant seg i Aurich.
Ordningen med Regierungsbezirke i opphørte den 31. desember 2004.
Græslifunnet
Bakgrunn
På begynnelsen av 1800-tallet observerte Gerhard Schøning, eller fikk høre om, flere gravhauger i Tydal. Dette tok han som tegn på gammel og tett bosetting. Jens Edvard Kraft førte disse forestillingene videre i sine topografiske beskrivelser fra 1831, og de ble gjentatt av Stuevold Hansen i hans Bygdefortellinger i 1873. I 1878 ble det så funnet et stort myntfunn i Græsli som forsterket troen på at det bodde stormenn i Tydal i middelalderen.
Bilder
Noen bilder av gjenstander fra Græslifunnet. Alle bilder av Åge Hojem, NTNU Vitenskapsmuseet
Kilder
Svein H. Gullbekk Pengevesenets fremvekst og fall i Norge i middelalderen(doktorgradavhandling) unipub AS, Oslo 2003
Royal St. George’s Golf Club
Royal St. George's Golf Club er en av de mest prestisjetunge golfklubbene i Storbritannia. Den ble grunnlagt i 1887. Klubbens bane er blant dem som på omgang arrangerer The Open Championship.
Klubben har arrangert The Open tretten ganger siden 1894. Da var det den første klubben utenfor Skottland til å avholde mesterskapet. Blant vinnerne av The Open spilt på denne banen er Greg Norman og Walter Hagen. Banen har mange helt eller delvis blinde hull. Dette gikk av moten på 1940-tallet, og klubben arrangerte ingen Open-mesterskap på mange år. På 1970-tallet ble banen modernisert, og i 1981 var The Open tilbake på St. George's.
St. George's har også arrangert The Amateur Championship tretten ganger.
Klubben ligger i Sandwich i Kent. Klubbens Challenge Trophy ble først spilt i 1888, og er et av de eldste troféer i golf.
En av banens bunkere, Big Bertha på hull 4, er den dypeste i bruk på noen mesterskapsbane, og den nest dypeste i England.
Den første portugisiske republikk
Den første portugisiske republikk (portugisisk: Primeira República Portuguesa) strakte seg over 16 år av Portugals historie, mellom slutten av det konstitusjonelle monarkiet, markert av oktoberrevolusjonen i Portugal 5. oktober 1910, og statskuppet i Portugal 1926. Sistnevnte innførte et militærdiktatur kjent som Ditadura Nacional (Nasjonalt Diktatur), som ble fulgt av det korporatistiske Estado Novo (Ny stat), styrt av António de Oliveira Salazar.
Republikken
Den første portugisiske republikk har over nyere tid mistet flere historikere til Estado Novo. Resultatet av dette er at det er vanskelig å få et globalt synspunkt på den republikanske perioden, og de store hullene i vår viten om den politiske historien. I forhold til oktoberrevolusjonen i 1910, har man utført flere viktige studier, blant annet over Vasco Pulido Valentes teser. Historikeren påpekte jakobiner- og den urbane naturen av revolusjonen utført av Partido Republicano Português, og påstod at PRP hadde gjort det republikanske regimet om til et fungerende diktatur. Dette synet kolliderte med en eldre tolkning av den første republikken som et progressivt og demokratisk regime, med sterk kontrast til Salazars kommende diktatur.
En republikansk grunnlov ble godkjent i 1911, som innførte et parlamentarisk styre med mindre makt til presidenten, og to kammer i parlamentet. Republikken stresset viktige feil innen det portugisiske samfunnet, spesielt blant den stort sett monarkistiske befolkningen, i handelsunionene, og i kirken. Selv PRP måtte tåle en gjennomgang av de mer moderate elementene, som forlot partiet og startet opp mer konservative republikanske partier, som Evolutionst Party og Republican Union. Til tross for disse splittelsene innen PRP, da ledet av Afonso Costa, beholdt partiet sin dominans, hovedsakelig på grunn av at de videreførte noe av politikken fra monarkiet. På grunn av nettopp dette tydde flere opposisjonskrefter til vold for å nyte maktens frukter.
PRP så utbruddet av første verdenskrig som en unik mulighet til å oppnå flere mål. Sette en stopper for trusselen av en spansk invasjon av Portugal og landets kolonier, og på et mer nasjonalt nivå, skape en nasjonal census rundt regimet og partiet. Disse målene ble aldri nådd, da størsteparten av landet var mot krigføringen, og befolkningen ikke ville la seg mobiliseres. Istedenfor skjedde snarere det motsatte: politikken som ble drevet i Portugal led et slag på grunn av deres innblanding i første verdenskrig. Mangelen på oppslutning rundt Portugals innblanding gjorde det mulig for to diktaturer å oppstå, ledet av Pimenta de Castro (januar – mai 1915) og Sidónio Pais (desember 1917 – desember 1918).
Sidonismo, også kjent som Dezembrismo, tiltrakte seg historikerens interesse på grunn av hans moderne føring. António José Telo gjorde det klart at måten dette regimet ble styrt på kan sammenlignes med totalitaristiske og fascistiske diktatur på 20- og 30-tallet. Sidónio Pais tok på se å redde gamle tradisjonelle verdier, spesielt Pátria, og prøvde å styre som en karismatisk leder. Et forsøk på å avskaffe tradisjonelle politiske partier, og endre den eksisterende representasjonen i parlamentet (som det ble påstått at forverret divisjoner innen Pátria) ved å skape et korporativistisk senat, opprettelsen av en ettpartistat (det Nasjonale Republikanerparti), og å gi lederen muligheten til å mobilisere. Staten gav seg selv en viktigere økonomisk rolle, samtidig som de undertrykte arbeiderbevegelser og venstrevridde republikanere. Sidónio Pais prøvde også å gjeninnføre ro i samfunnet, og å komme over noen av de gamle stridene, og dermed få monarkisters og katolikkers støtte til republikken.
Etter mordet på Sidónio Pais den 14. desember 1918, ble landet etterlatt uten noen lederskikkelse, som førte til en kort borgerkrig. Monarkiets gjeninnførelse ble annonsert nord i Portugal den 19. januar 1919, og fire dager senere brøt det ut et monarki i Lisboa. En republikansk koalisjonsregjering, under José Relvas' ledelse, koordinerte kampen mot monarkiet, med lojale enheter fra hæren og væpnede sivile. Etter en serie kamper ble monarkistene jaget fra Porto den 13. februar 1919. Denne militære seieren lot PRP ta regjeringen, og seire i valget som ble avholdt senere samme år, med en absolutt majoritet.
Det var i løpet av gjeninnføringen av den «gamle» republikken at man prøvde å skaffe regimet bedre stabilitet ved å utføre en reform. I august 1919 ble det valgt en konservativ president – António José de Almeida – og han fikk makten til å oppløse parlamentet. Relasjoner med den hellige stol, fikset av Sidónio Pais, ble vedlikeholdt. Presidente brukte sin makt til å løse en krise i regjeringen i mai 1921, og oppnevnte en liberal regjering for å klargjøre det kommende valget. Valget ble avholdt den 10. juli 1921, og seieren gikk, som vanlig, til det partiet som hold makten. Den liberale regjeringen varte derimot ikke lenge. Den 19. oktober ble det utført et militært kupp – som visstnok var mot kuppets leders ønske – og flere kjente, konservative personer, inkludert statsministeren António Granjo. Denne hendelsen, kjent som «blodnatten», etterlot seg et dypt sår blant den politiske elite og befolkningens meninger.
Et nytt valg ble avholdt den 29. januar 1922, som førte til en ny runde med stabilitet da PRP igjen vant en absolutt majoritet. Dette betydde ikke at alle var fornøyde. Flere anklager angående korrupsjon, og at partiet ikke klarte å løse de sosiale problemen, førte til at PRPs ledere ble tydelig svakere, mens opposisjonens angrep rammet hardere. Samtidig led alle de politiske partiene av indre krangler, mens PRP hadde de største problemene. Partisystemet slo sprekker, og folk mistet troen på det. Dette vises i det faktum at selv om PRP vant under valgene, ble ikke regjeringen videre stabil. Mellom 1910 og 1926 var det 45 forskjellige regjeringer. Presidentenes opposisjon mot en ettpartistat, interne krangler i PRP, partiets ikke-eksisterende interne disiplin, og deres konstante og irrasjonelle trang til å gruppere seg sammen og lede alle republikanske krefter førte til at regjeringens oppgaver fremstod som umulige. Flere løsninger ble utprøvd, inkludert en etpartistat, koalisjoner, og mer makt til presidenten, men alle feilet. Makt var tydeligvis den eneste måten opposisjonen kunne bruke for å komme til makten.
På midten av 20-tallet hadde de domestiske og internasjonale scene begynt å lene mot en autoritær løsning, hvor en sterk leder kunne gjeninnføre orden i politikken og samfunnet. Siden opposisjonens konstitusjonelle vei til makt ble blokkert av forskjellige handlinger PRP utførte for å forsvare sin stilling, gikk opposisjonen til hæren for støtte. Hæren, hvis politiske støtte hadde vokst i løpet av krigen, og hvis ledere som ikke hadde tilgitt PRP for å sende dem til krig når de ikke ville sloss, virket som den siste skanse for «orden» i kampen mot «kaoset» som tok over landet. Det ble etablert koblinger mellom konservative personer og militæroffiserer, som la sine egne politiske og korporative krav til den allerede kompliserte ligningen. Under statskuppet den 28. mai 1926 fikk opprørerne støtte fra stort sett hele hæren og mesteparten av de politiske partiet. Akkurat som i desember 1917 nektet befolkningen i Lisboa å forsvare republikken, og lot hæren ta over. Det finnes få studier om den tredje fasen eg republikkens eksistens. Allikevel har mye blitt skrevet om krisen og fallet av regimet. ;.
Statsoverhoder og regjeringer
Den første portugisiske republikk var en ustabil periode i Portugals historie. I løpet av en periode på 16 år (1910 – 1926) hadde Portugal åtte presidenter, 38 statsministre og én konstitusjonell Junta:
Kunståret 1342
Kunståret 1342 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1342.
Dødsfall
...
1342 in art
Ricardo Quaresma
Ricardo Andrade Quaresma Bernardo (født 26. september 1983) er en portugisisk fotballspiller som fra den 30. juni 2022 er klubbløs.
Porto
Han startet sin retur til portugisisk fotball med å score i sin debut i den europeiske Super Cup'en, samt gjenta bedriften og sikret Porto sin seier over SL Benfica i den portugisiske Super Cupen. Han fortsatte med å score 5 mål på 32 ligakamper, og var sterkt deltakende i Porto sine kamper i Mesterligaen 2004/05. Han var også sterkt involvert i Porto sin dramatiske seier over Once Caldas i 2004 FIFA Intercontinental Cup, bl.a ved å score i en spennende straffespark-konkurranse som endte med 8-7 i Porto sin favør.
Quaresma har ofte blitt koblet med en overgang til flere europeiske storklubber som Chelsea FC, Lyon , Bayern München , Atlético Madrid og Liverpool. Quaresma selv avviste en overgang til München med å vitse: «I Tyskland, ser det ut til å alltid være kaldt!» I juli 2007 ble så det kjent at Liverpool FC hadde lagt inn et bud på Quaresma som ble avslått. Manchester City viste også sin interesse for Ricardo
Landslagsspill
Han debuterte på A-landslaget i juni 2003, i en vennskapskamp mot Bolivia. Hans første landslagsmål kom i en EM-kvalifiseringskamp for EM 2008 mot Belgia i mars 2007.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i s tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Meritter
Sporting CP FC Porto Personlige meritter
Peter Asher
Peter Asher (født 22. juni 1944 i Middlesex) er en britisk plateprodusent og sanger. Han ble først kjent som «Peter» i den Everly Brothers-aktige duoen Peter & Gordon, men er i de senere år mest berømt som produsenten bak multi-platinasuksesser for Linda Ronstadt og James Taylor.
I harmoni med Gordon Waller
Han er sønn av legen Richard Asher og hustru Margaret (født Eliot), eldre bror av skuespillerinnen og forretningskvinnen Jane Asher og av skuespillerinnen Clare Asher, som mest er kjent gjennom sine roller i hørespill for BBC radio. Som elev på Westminster Boys’ School i London møtte han i 1959 på den ett år yngre legesønnen, Gordon Waller (1945–2009). Sammen med en tredje kamerat dannet de en trio som spilte på kaffebarer og skoletilstelninger.
Ettersommeren 1963 bestemte de seg for å danne duoen Peter & Gordon og satse på en karriere som musikere. De spilte nå fast på «The Country Guitar» i Tottenham Court Road, og fikk senere samme høst et engasjert for to ukers opptreden ved entetaineren Harry Secombes «Pickwick Club» på Londons West End, hvor en rekke mennesker fra underholdningsbransjen vanket. Her ble de oppdaget av plateprodusenten Norman Newell og sangerinnen Dorothy Squires. På Secombes anbefaling lot Newell dem gjøre en prøveinnspilling i EMIs Abbey Road Studios i januar 1964.
De valgte å presentere seg for plateselspet med countryklassikeren "Five Hundred Miles", men ønsket helst å bli lansert gjennom en selvkomponert låt, "If I Were You". Imidlertid hadde hans søster, skuespilleren Jane Asher, blitt venninne med Paul McCartney, og dermed mottok de isteden en sang fra ham, kalt "A World Without Love".
Sangen ble spilt inn 21. januar 1964 og fremskyndet til utgivelse allerede måneden etter. 12. mars entret de hitlistene, og 23. april erstattet duoen ironisk nok The Beatles’ egen "Can’t Buy Me Love" på førsteplassen. Låta nådde toppen i ni land, deriblant USA, som i fortsettelsen syntes å trykke duoen enda mer til sitt bryst enn hva hjemlandet, England, gjorde. Sammen med Gordon Waller spilte han inn i alt 11 album, og fra disse ble det skilt ut en mengde singelutgivelser. De to oppnådde å tegne seg for en rekke store slagere før de valgte å skille lag i september 1968.
Som plateprodusent
Etter at samarbeidet med Gordon Waller opphørte tok Peter Asher ansvaret for A&R delen av Apple Records. Hans første store oppgave var å produsere den helt ukjente amerikanske viseartisten James Taylors første album. LP-en fikk begrenset oppmerksomhet, men Asher var så sikker på Taylors potensial at sa opp stillingen i Apple og flyttet til USA for å operere som visesangerens manager og plateprodusent. Med den neste platen ble James Taylor en verdenssensasjon, og dermed fikk publikum også øynene opp for hvor bra hans første album var. Asher har like til det siste fortsatt å produsere James Taylors album.
Asher må dessuten sies å ha spilt en vesentlig rolle i frembringelsen av den såkalte californiske sounden på 1970. Som plateprodusent i California har Asher på 1980-tallet blant annet arbeidet med så ulike artister som John Stewart, Cher, Diana Ross J.D. Souther, Andrew Gold, Bonnie Raitt og 10,000 Maniacs. For artisten Cher produserte han slageren Shoop Shoop Song (It’s In His Kiss)  som klatret helt til topps på de britiske hitlistene.
Asher har blitt sitert for å påstå at Mike Myers skulle ha meddelt ham at han skapte komifiguren Austin Powers etter Ashers utseende på 1960-tallet. Likheten i fremtoning må faktisk sies å være ganske slående.
Peter Asher og Gordon Waller spilte sammen i New York på den årlige Beatlefest i 1976. Også i 2005 tok Peter opp samarbeidet med Gordon Waller.
Peter Ashers datter, Victoria Asher, er keytarist i det populære amerikanske pop-punk bandet Cobra Starship.
Jomala
Jomala er en kommune i landskapet Åland i Finland. Jomala ligger på Fasta Åland og grenser i vest til Hammarland kommune, i nord til Finström kommune, i øst til Lemland kommune og Sund kommune, og i sør til Mariehamn.
Ved 28. februar 2015 hadde kommunen en folkemengde på 4,582.
Kommunen er svenskspråklig. Ålands eneste flyplass ligger i Jomala.
Handlingsbåren kunnskap
Handlingsbåren kunnskap er et begrep som oppsto i 1994 under et møte ved Håndverksregisteret på Maihaugen. Innholdet i begrepet er ikke ulikt mesterlære. Norsk handverksutvikling definerer begrepet handlingsbåren kunnskap som: «summen av erfaring og kunnende som i form av håndlag, handlingsmønster og oppfatning går i arv fra en generasjon til en annen i et kunnskapsbærende handlingsfellesskap. Ved overføring av handlingsbåren kunnskap er den grunnleggende læreformen herming kombinert med utprøving og personlig erfaring».
Handlingsbåren kunnskap er blitt sammenlignet med det å lære å snakke: «Barn lytter, hermer, prøver ut og eksperimenterer med lyder og lydmønster, etter hvert med ord og sammenstilling av ord. Ved denne kombinasjonen av lytting, herming og utprøving (eksperimentering, erfaring) får de språket så vel som den kunnskapen og den evne til å tenke som språket direkte og indirekte formidler. Vilkår for god språkutvikling er et godt læringsmiljø». Språklæring omtales derfor som et tydelig eksempel på handlingsbåren kunnskap.
Kunnskaper og ferdigheter knyttet til tradisjonelt håndverk dekkes av begrepet immateriell kultur.
Eksterne lenker
Handlungswissen
Herrelaus
Herrelaus er et musikkalbum utgitt av Yggdrasil i 1998. Dette er bandets første og foreløpig eneste plate.
Ciego de Avila (provins)
Ciego de Ávila ligger omtrent midt på Cuba. Provinsen grenser i vest mot Sancti Spiritus, Floridastredet i nord, Camagüey i øst og Det karibiske hav i sør.
Provinsen preges av det flate slettelandet Júcaro-Morón som avbrytes av høydedragene Lomas de Punta Alegre i nordvest og av Loma de Cunaguaills i nordøst. Høyeste punkt er på 332 meter over havet. Kysten i sør og nord domineres av store våtmarker og mange flotte strender. De største elvene i provinsen er El Majagua (72 km) og El Chambas (68 km) og provinsen har også den største naturlige innsjøen på Cuba, La Leche på 67 km² (Se kart ).
Provinsen dekker et areal på 6910 km² og er inndelt i 10 kommuner. Provinshovedstaden er byen Ciego de Avila, grunnlagt i 1840 og bygd opp etter en rektangulær planløsning som ikke akkurat kjennetegner andre provinshovedsteder på Cuba. Mens Ciego de Avila gir inntrykk av å være planlagt, bærer mange av de andre preg av å ha «vokst seg til» opp gjennom århundrene.
Provinsen har også en rekke arkeologiske funn fra tida før Columbus, og i El Museo Moron i byen Moron skal det finnes over 1600 indianske gjenstander.
Befolkning
Folketallet var 410 700 i 2000 og folketettheten var på 59 innbyggere pr. km². Kjønnsfordelingen var på 50,7 % menn og 49,3 % kvinner, og omtrent 75 % av befolkningen bor i byene i provinsen. Dette var det samme som landsgjennomsnittet i 2000.
Næringsliv
Jordsmonnet er fattig og begrenser landbruksproduksjonen. I likhet med naboprovinsen Camagüey synes produksjon av storfekjøtt å dominere landbruket. Mye tyder imidlertid på at provinsen kommer til å utvikle seg sterkt innen turisme med kystperlene Cayo Guillermo og Cayo Coco. Sistnevnte er den fjerde største øya på Cuba med 22 km med flotte strender. Pr. 2006 planlegges bygd et turistområde med hoteller på i alt 22 000 rom. Det er også i dette området at sportsfiske etter sverdfisk er mest hyppig.
Cundinamarca
Cundinamarca er et departement sentralt i Colombia som grenser til nabodepartementene Boyacá, Meta, Tolima og Caldas. Cundimnamarca omslutter også nesten hele Distrito Capital de Bogotá. Hovedstaden i provinsen er Bogotá, som ligger utenfor Cundinamarcas grenser. Dette er et særfenomen blant Colombias provinser og skyldes at det stadfestes i Colombias grunnlov at Bogotá er hovedstad i Cundinamarca. Det kreves dermed en grunnlovsendring for å endre hovedstaden i provinsen. Andre byer er Engativá, Facatativá, Girardot, Soacha, Zipaquirá, Fusagasugá, og Guaduas.
Provinsen var opprinnelig en av ni stater i «Colombias forente stater».
Fylkesvei 1224
Fylkesvei 1224 går mellom Kuskerud og Oremo i Rakkestad kommune. Veien er 5,8 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 657.
Gerd Strantzen
Gerd Strantzen (født 12. desember 1897, død 30. august 1958) var en tysk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Lasse Opseth
Lasse Opseth (født 27. januar 1956 på Nordfjordeid) er en norsk tidligere fotballspiller.
Gerd Strantzen
Strantzen vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det tyske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak India og Nederland. Etter at laget fra Tsjekkoslovakia hadde trukket seg, var det ni lag fra ni nasjoner som deltok i turneringen. Den ble spilt i perioden 17. til 26. mai. Tyskland ble nummer to sin gruppe og møtte Belgia som ble nummer to i den andre gruppen. Bronsefinalen, som ble spilt 26. mai 1928 på Olympiastadion i Amsterdam med 23 400 tilskuere, vant Tyskland med 3-0. Strantzen spilte én kamp i OL-turneringen.
Lasse Opseth
Opseth spilte fotball for Sogndal Fotball i perioden 1980–1983, så gikk han til Lillestrøm Sportsklubb i 1984, og returnerte til Sogndal i 1985 igjen, hvor han var til 1991. Han var på Norges herrelandslag i fotball i 1982.
Fra 1994 har han vært administrerende direktør for familiebedriften Førde Sementvarefabrikk i Førde.
Kunståret 1343
Kunståret 1343 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1343.
Dødsfall
1343 in art
Carmen Martín
Carmen Dolores Martín Berenguer (født 29. mai 1988) er en spansk profesjonell håndballspiller som fra 2014 spiller for den rumenske håndballklubben CSM București. Hun spiller i posisjonen høyreving, og er også en del av det spanske håndballandslaget.
I EM 2018 ble hun tatt ut på All Star laget som beste høyreving.
Hun ble tatt ut til å representere Spania under Håndball-VM 2011 for kvinner i Brasil.
Euranoxia
Euranoxia er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor (ca. 25 millimeter), litt grønnlig svart oldenborre. Kroppen er nokså tett kledt med lyse skjell. Dekkvingene utvider seg bakover, kroppen er bredest i den bakerste tredjedelen. Pronotum er parallellsidig i den bakerste tredjedelen, foran dette rettlinjet tilsmalnet forover mot hodet.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra en fjellkjede i Tadsjikistan.
Drammens radio
Drammens radio var trolig Norges første piratradio. Den kom på lufta i Drammen 11. januar 1924. Den første tillatelsen til å inneha et lovlig radioapparat ble gitt av Telegrafstyrelsen 7. juli 1924. Sendingene ble derfor stoppet av politiet 22. februar 1924.
Allerede i desember 1923 var sendingene i gang, men da med en liten svak hjemmelaget sender. Senderen var 20 Watt og sendte på frekvens 770kHz (390m). Sendingene dekket hele Drammen samt store deler av Oslo.
Forhistorien til radiostasjonen er spesiell. To ungdommer, Birger Holth (15) og Gunnar W. Bergstrand (18) tjente noen ekstra kroner på å bygge radioapparater etter skoletid som de solgte til venner og kjente slik at de kunne ta inn prøvesendingene fra Oslo. Da denne tok slutt i en periode på grunn av flytting av senderen stoppet også salget av radioapparater opp. Noe måtte derfor gjøres!
Holth og Bergstrand fikk idéen om å bygge sin egen sender som ble plassert på soverommet til Holth i Eliesonsgt. 1 i Drammen. Den høytidelige åpningen fant sted 11. januar 1924 med opplesning og trekkspillmusikk. Sendingene fortsatte hver kveld med Drammens sangforening og Drammen jazzband bestående av gutter i 14-15-årsalderen som var skolekamerater. Pellerins margarinfabrikk kjøpte reklame i form av smør som Holth fikk som betaling. Smøret solgte han videre til sin far. Salget av radioapparater tok seg kraftig opp, og de to guttene ble så populære at Drammens Tidende flere ganger skrev positive artikler om disse entusiastiske ungguttene. Guttene hadde også annonser i Drammens Tidende hvor de annonserte sine radioapparater og sendetider for radiostasjonen. Senderen var selvsagt ulovlig og i strid med telegrafloven som gav staten enerett til meddelelser gjennom linjer. Til stor fortvilelse for lytterne ble guttene arrestert og bøtelagt. Senderen, som de hadde bygget selv, ble inndratt til fordel for statskassen. Det tekniske geniet var Bergstrand. Han hadde lest om radioens utvikling i tekniske blader og foreslo at de skulle bygge en AM sender. Holth var mer utadvendt og den underholdende typen som fikk med seg venner og kjente. Det var stort sett han som stod for selve programmene og ikke minst salget av radioapparatene. Holth utdannet seg til ingeniør og flyttet til Oslo hvor han i mange år solgte antenner til Televerket. Han arbeidet visstnok også for NRK. Bergstrand gikk inn i militæret som sambandsmann og reiste på hvalfangst noen år som telegrafist. Han var den andre personen i Norge som fikk radioamatørsertifikat. I 1939 flyttet han til Oslo og arbeidet for NKL i flere år. Han fikk 2 sønner, Gunnar og Rolf. Bergstrand døde i 1980.
Etter dette gikk det mange år før monopolet ble opphevet. I 1980 ble Norsk nærradioforening etablert i Stavanger av Rolf Pedersen. Foreningen stod bak en rekke piratsendinger samt blad og andre informasjonsredskaper som skulle forsøke å påvirke folk og politikerne. I desember 1981 fikk Siddis radio konsesjon som den første private radioen siden 1933 under konsesjonsnavnet Norsk nærradioforening.
Også Rolf Pedersen startet opp sendingene på soverommet som Holth. Derimot på FM-båndet og med helt andre tekniske hjelpemidler. Senderen var plassert på Ullandhaug og i Televerkets eie. Private sendere ble først tillatt noen år senere under en meget streng kontroll.
Vladislav Piskunov
Vladyslav Jurijovovitsj Piskunov (ukrainsk: Владислав Юрійович Піскунов, født 7. juni 1978) er en tidligere ukrainsk sleggekaster.
Han har en personlig rekord på 82,23 meter, fra april 2002 i Koncha Zaspa.
Fylkesvei 3744
Fylkesvei 3744 går mellom Årdalen i Birkenes og Grøsle i Grimstad kommune.
Miloslava Misáková
Miloslava Misáková (født 25. februar 1922 i Horákov, død 1. juli 2015) var en tsjekkoslovakisk turner. Hun var med i et OL; i 1948.
Miloslava var søster til Eliska Misáková, som også var med til OL i 1948, men som døde av polio etter at laget ankom London.
Fylkesvei 3744
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 251 (Aust-Agder).
Miloslava Misáková
Hun deltok i OL 1948, her fikk Tsjekkoslovakia gull i lagkonkurransen. Kvinnene ble kun premiert som lag, men i enkeltapparatene fikk hun andreplass i bom, fjerdeplass i ringer og 36.-plass i bøylehest, noe som gjorde henne til den fjerde beste gymnasten sammenlagt.
Leave It There
«Leave It There» er en amerikansk salme, skrevet av afrikansk-amerikanske Charles A. Tindley i 1916. En person som var konstant bekymret besøkte Tindley en dag. Etter å ha lyttet på ham en stund, svarte Tindley: ''«Mitt råd til Dem er å legge alle Deres bekymringer i en sekk, ta dem til Herren og forlat dem der».
Norsk versjon
Den norske tittelen er «Ta med byrden til Gud». Den er hentet fra andre linje i refrenget: ''«Take your burden to the Lord...»
Roman Kretsj
Roman Sergejevitsj Kretsj (Роман Сергеевич Креч, født 14. juli 1989 i Kasakhiske SSR i Sovjetunionen), er en kasakhstansk skøyteløper som representerte Kasakhstan under Vinter-OL 2010 i Vancouver.
Personlige rekorder
Oppdatert pr 1. mai 2012
Internasjonale mesterskap
Oppdatert pr 1. mai 2012.
Olympiske leker (Vinter) deltatt i ett OL ved 2 konkurranser.
Sprint-VM på skøyter deltatt i 3 sprint-VM.
Enkeltdistanse-VM på skøyter deltatt i to enkeltdistanse-VM ved tre konkurranser.
Asiamesterskapet på skøyter, enkeltdistanser for herrer deltatt i to Asiamesterskap ved 4 konkurranser.
Junior-VM på skøyter deltatt i 2 VM ved 6 konkurranser.
Sammenlagt i verdenscupen
Oppdatert etter sesongen 2020/21.
Mortifikasjon
Mortifikasjon brukes i juridisk terminologi i to ulike betydninger: Mortifikasjon skjer ved en mortifikasjonsdom etter nærmere regler i lov om mortifikasjon av skuldbrev fra 1959 og rettighetshaveren kan da gjøre retten gjeldende uten å ha dokumentet i hende. Etter en lovendring i 2008 skal alle mortifikasjonssaker anlegges ved Brønnøy tingrett. Som regel kommer det ingen innsigelser mot mortifikasjonskravet og saken avgjøres da som en kontorforretning uten at partene behøver å møte til noe rettsmøte. I de sjeldne tilfeller der det kommer innsigelser mot at dokument blir mortifisert, skal saken overføres til den domstol hvor den hørte hjemme etter de tidligere regler – for tinglyste dokumenter er det den domstol der eiendommen ligger.
Fylkesvei 657 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 657 i de følgende fylkene:
Ingálvur av Reyni
Ingálvur av Reyni (18. desember 1920 i Tórshavn, død 26. november 2005 i Tórshavn) var en kunstmaler og grafiker av annen generasjon på Færøyene.
Ingálvur av Reyni har med sin ekspresjonisme gjort opprør mot det tidligere kravet til episk innhold i kunsten, som hans forgjengere forholdt seg til. Han har ledet billedkunsten inn på nye veier, inspirert av en klar koloristisk fransk tone, med røtter hos Paul Cézanne og Henri Matisse.
En separatutstilling i Tórshavn i 1961 ble banebrytende – i og med at den for første gang viste en direkte abstrakt oppfatning av naturen. Bildene hadde navn som Kurpali (uorden) og Sjón í fuglaeyga (utsikt fra et fugleøye). Utstillingen varslet ikke noen absolutt overgang til nonfigurativ kunst – Ingálvur av Reyni dyrket på 60- og 70-tallet fremdeles landskapsmotivene, om enn mer abstrahert, især når det gjaldt sentraltemaet bygda ved havet. Farveholdningen veksler fra sterke klare farver, via et gråskjær til det dypt sorte register.
En serie verk fra 70-taller er abstraksjoner over figurgrupper, med titler som pike og mennesker ved havet. Spesielt må nevnes et triptykon fra 1979, som eies av Listasavn Føroya. De siste årene var Ingálvur av Reyni overveiende abstrakt kunstner, hvis man kan bruke dette begrepet om nonfigurativ kunst som så tydelig bygger på naturens strukturer.
Reyni døde den 26. november 2005 i sin hjemby Tórshavn.
João do Canto e Castro
João do Canto e Castro da Silva Antunes Júnior, ofte kjent som João do Canto e Castro eller bare Canto e Castro (født 19. mai 1862 i Lisboa, død 14. mars 1934 samme sted) var en portugisisk marineoffiser og den 5. presidenten i Portugal fra 16. desember 1918 til 5. oktober 1919.
Han fikk stillingen som marineminister, utpekt av Sidónio Pais, den 9. september 1918, og tok over etter Pais etter at han ble drept, den 14. desember 1918.
I løpet av hans tid som statsoverhode ble det forsøkt revolusjon to ganger. Den første, i Santarém, i desember 1918, sto under ledelse av republikanerne Francisco da Cunha Leal og Álvaro Xavier de Castro. Det andre forsøket kom i januar 1919 og var monarkisk. Revolusjonslederen var Paiva Couceiro som en periode greide å kontrollere den nordlige delen av landet, som han kalte Monarkiet i Nord. Selv om Canto e Castro selv var monarkist, måtte han som sittende president bekjempe en bevegelse som var basert på de samme idealer han selv hadde.
Kunståret 1344
Kunståret 1344 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1344.
Dødsfall
1344 in art
Ezekiel Alebua
Ezekiel Alebua (født 1947, død 7. august 2022) er en tidligere statsminister på Salomonøyene.
Liv og virke
Alebua er utdannet ved University of the South Pacific. Han gikk inn i politikken i 1981 da han stilte som kandidat i parlamentsvalget. Alebua ble innvalgt og etter valget utnevnt til utenriksminister, en stilling han hadde til 1984. Da ble statsminster Mamaloni erstattet av Peter Kenilorea. Den nye statsministeren utnevnte ham til visestatsminister. I 1986 måtte Kenilorea trekke seg etter anklager om korrupsjon og Alebua ble forfremmet fra visestatminister til statsminister.
I 1998 ble han leder for regjeringen i provinsen Guadalcanal. Det var i løpet av hans periode at systematisk vold brøt ut mellom etniske militser. Militsen Isatabu Freedom Movement bestod av urfolk fra Guadalcanal og Malaita Eagle Force bestod av folk fra det malaitaiske samfunnet på øya. Alebua foreslo at å eie eiendom på Guadalcanal blir forbudt for ikke-urfolk. Forslaget var ønsket av urfolk, og tilsvarende lite ønsket av immigrantene. Forslaget førte til en oppadgående spiral av voldshendelser og minst 25.000 mennesker blir tvunget til å forlate hjemmene eller til og med å forlate øya. Minst seks mennesker blir drept. En unntakstilstand ble erklært, men politiet og den nasjonale regjeringen var overveldet av hendelsene og fikk ikke kontroll. Solomons statsminister Bartholomew Ulufa'alu appellerete til FN som sendte den tidligere fijianske statsministeren Sitiveni Rabuka som mekler. En fredsavtale ble undertegnet mellom de forskjellige fraksjonene 28. juni 1999, og økonomisk kompensasjon ble gitt til ofrene, men Alebua ble snart beskyldt for å ha tilegnet seg en stor del av denne kompensasjonen for egen fortjeneste. Etterhvert gjenopptas volden. 1. januar 2001 overlever Alebua et attentat fra Isatabu Freedom Movement. Minst 6 menn åpnet ild mot ham mens han var i bilen og traff ham i ansiktet, brystet og armen. Han forlot makten i Guadalcanal i 2003 da Regional Assistance Mission til Salomonøyene, ledet av Australia og New Zealand intervenerte for å gjenopprette fred og orden.
I juli 2007 ble Alebua dømt til tre og et halvt års fengsel for å ha underslått offentlige midler. Han blir funnet skyldig i å ha underslått mer enn SI $ 194.000 (tilsvarende 200.000 kroner) i 2000, da han var statsminister i Guadalcanal.
Eopsetta
Eopsetta er en gruppe fisker i flyndrefamilien, og den eneste undergruppen av Eopsettinae. Artene finnes hovedsakelig nordøst og nordvest i Stillehavet
Arten Lyopsetta exilis ble tidligere regnet til Eopsetta.
Makk
I eldre systematikk (for eksempel hos Linné) finner man derimot ofte makk (latin «Vermes») som en systematisk gruppe. Men en slik gruppe er altså et svært kunstig samlebegrep som ikke sier noe om slektskap.
Makk og mark brukes også om ulike larveformer av dyr som i voksenstadiet ikke omtales som makk, f.eks. flue-, bille- eller sommerfugllarver.
Ver
Batalha (Portugal)
Batalha er en kommune i distriktet Leiria i Portugal. Kommunen har et areal på 103,56 km² og 15 002 innbyggere (2001). Kommunen grenser til Leiria i nord og vest, Vila Nova de Ourém i øst, Alcanena i sørøst og Porto de Mós i sørvest.
Den portugisiske professoren og sosiologen Moisés Espírito Santo ble født i Batalha.
Sogn
Kommunen består av fire sogn (freguesias):
Le Thuy
Le Thuy (huyện Lệ Thủy) er et fylke i provinsen Quang Binh (provins), i Vietnam. Dette fylket har et areal på 1420,52 kvkm og en befolkning på 140 804 i 1998
Administrative enheter
Le Thuy har seks småbydistrikter og syv landsbydistrikter: