cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Liberties of the Tower of London
Liberties hadde en egen administrasjon, som ble ledet av Konstabelen av Tower of London. Det var en egen likskuemann, egen domstol, fengsel og politistyrke. Innbyggerne hadde visse privilegier, som at de kunne kreve retten til ethvert dyr som falt fra London Bridge, eller svaner under broen.
Fra 1855 ble området administrert av Whitechapel District Board of Works, og i 1889 ble det en del av grevskapet London. I 1894 ble liberties helt avskaffet, og i 1900 ble det innlemmet i Stepney. Det ligger i dag i bydelen Tower Hamlets.
Maarud
Familieselskapet Maarud Gaard ble dannet av Thomas Stang (1897–1982) i 1936   som hadde kjøpt Maarud gård i 1910. Bedriften ble solgt til Freia i 1982 og ble en del av Kraft Foods-konsernet i 1992. I 2008 ble Maarud kjøpt av Herkules-fondet som ble stiftet tidligere samme år. I 2014 solgte Herkules Estrella Maarud til Intersnack-gruppen,
Slektsforskning
Historie
Til alle tider har personers opphav fått stor oppmerksomhet. Det gamle testamente inneholder lange oversikter over slektskap, og det samme finnes i Snorres kongesagaer. I det gamle romerriket var det også vanlig å kunne føre sin slekt tilbake i tid, og av denne grunn utviklet det seg en rettspraksis innen arveretten som gjorde det nødvendig å kunne beregne slektskapet mellom avdøde og slektningene. Beregning av slektskap ble også viktig for den romersk-katolske kirke for å forhindre at personer som var i slekt med hverandre inngikk ekteskap. Ekteskap var forbudt mellom slektninger i inntil 7. ledd i henhold til den kanoniske beregningsmåte (tilsvarer syvmenning), noe som krevde gode kunnskaper om slektene tilbake i tid.
Slektshistorie
En slektshistorie er historien om en eller flere personers slekt i tidligere og senere generasjoner. Historien kan omfatte mange forskjellige typer slektsrelasjoner. Personene i direkte slektslinje bakover i tid (foreldre, besteforeldre, oldeforeldre, …) kalles aner og kan også være omtalt som stamfedre/stammødre.
Nordmenn flest kan ha håp om å spore de fleste av sine norske forfedre rundt 250 år tilbake i tid, det vil si midten av 1700-tallet ettersom kirkebøker for de fleste delene av landet er bevart etter denne tid, og så er det søkbare folketellinger fra 1701 og 1801 og senere. Det er sjelden å kunne finne sine aner lenger tilbake enn til 1500-tallet, under forutsetning av at arkivalier som kirkebøker og folketellinger for de aktuelle områdene ikke er gått tapt (for eksempel ødelagt av brann). I sjeldne tilfeller kan man også føre slektslinjer enda lengre tilbake, men da med langt større usikkerhet med hensyn til kildenes pålitelighet. Noen såkalte ur-adelige slekter kan føre mannslinjen tilbake til høymiddelalderen, men ofte er også disse slektslinjene svakt underbygget og uten pålitelige kilder.
Kilder
Det er viktig å notere ned opplysninger en selv sitter inne med, og så «intervjue» (eldre) slektninger og andre som kan tenkes å inneha verdifull kunnskap om den aktuelle slektshistorien. Opplysninger som personbeskrivelser, historier fra livet, gjenstander og fotografier er det viktig å vare på. Dette er materiale som gjerne forsvinner med innehaverne.
Bruk av Internett
Internett har forenklet tilgangen på informasjon for mange slektsgranskere, men ikke all informasjon er god informasjon og nettet bidrar også med mye ukritiske og/eller kildeløse opplysninger. Hvilket gjør at kildekritikk er spesielt viktig for informasjon som har sitt opphav på nettet. Det må også tas med at et problem med den omfattende utleggingen av slektsregistre og lignende på hjemmesider på nettet, er at en del opplysninger er basert på feil i eldre kildemateriale.
En viktig organisasjon i Norge for slektsforskere er organisasjonen Slekt og Data. I tillegg til å bidra med nettsider hvor man kan få svar på spørsmål relatert til slektsforskning, gir de også ut tidsskrifter og arrangerer kurs for medlemmene.
Joe Sacco
Joe Sacco er en maltesisk-amerikansk tegneserietegner og journalist. Han er mest kjent for sine dokumentarserier Safe Area Goražde om krigen i Bosnia og Palestine om den første intifadaen.
Slektsforskning
Offentlige institusjoner
Statsarkivene og Riksarkivet oppbevarer store mengder av originaldokumenter. Mange av disse er mikrofilmet og gjort tilgjengelig ved landets folkebiblioteker. Arkivverket ved Digitalarkivet har også lagt alle innleverte kirkebøker ut på Internett og opplysninger som ikke omfattes av personopplysningsloven er fritt tilgjengelige for alle. Panteregistre er allerede påbegynt og skifteregistre vil følge etter så snart som Arkivverket har kapasitet til å gjøre dette.
Joe Sacco
Biografi
Sacco tok en bachelorgrad i journalistikk ved University of Oregon i 1981. Etter dette dro han tilbake til Malta, hvor han ble født, og fikk publisert sin første tegneserie der. Han flyttet deretter tilbake til Portland i Oregon, hvor han ble redaktør for et tegneserieblad. Han flyttet så til Los Angeles og begynte å jobbe for Fantagraphics Books, som redaktør og tegner.
Slektsforskning
Offentlige institusjoner
Digitalarkivet har også lagt ut flere søkbare folketellinger på Internett. Digitalarkivet har også sitt brukerforum.
Joe Sacco
Biografi
Fra 1988 til 1992 reiste Sacco svært mye. Det han opplevde på reisene sine, ble utgitt i tegneserieform under navnet Yahoo. Det kom ut seks nummer av Yahoo, og disse ble senere samlet i boken Notes from a Defeatist.
I slutten av 1991 og begynnelsen av 1992 oppholdt han seg i Israel og på Vestbredden og Gaza-stripen. Inntrykkene og opplevelsene fra dette oppholdet ble utgitt i tegneserieform under navnet Palestine i ni nummer. Det første kom ut i 1993 og alle ni ble samlet i en bok med det samme navnet i 1996. Samme år fikk boken American Book Award, og gjorde tegneserie som dokumentarmedium kjent.
Slektsforskning
Bygdebøker
Bygdebøker er tilgjengelige for en rekke kommuner og bygder. Flere av bøkene er også tilgjengelige på nettet. Kvaliteten på bygdebøkene er sterkt varierende og informasjonen derfra bør alltid kontrolleres mot andre kilder. Bygdebøkene forenkler ofte letearbeidet i andre kilder ved å bidra med opplysninger om bopel, fødsels- og dødsår, giftemål, barn eller lignende. I de senere år er det også blitt vanlig å fortsette der hvor bygdebøkene slapp ved å gjennomføre studier av ett enkelt sogn eller prestegjeld i et lokalhistorisk bygdestudium.
Joe Sacco
Biografi
Etter Palestine kom tegneserienovellen "Christmas with Karadzic" som gjorde han kjent for større masser, blant annet med et stor oppslag i The New York Times.
Gyrd Løfqvist
Gyrd Løfqvist (født 2. juni 1921 i København, død 2. mai 2012) var en dansk skuespiller. Løfqvist debuterte på Det kongelige Teater i 1944 og var så engasjert 1944–1946 ved Det ny Teater.
Siden var han ansatt på Frederiksberg Teater, Allé-Scenen, Aarhus Teater, Svalegangen og Gladsaxe Teater.
Joe Sacco
Biografi
I 1998 fikk Sacco i oppdrag fra magasinet Details å dekke krigsforbryterrettssaken i Haag om det som hadde skjedd i krigen i Bosnia. Sacco lagde en seks siders reportasje, som ble omtalt som noe av den beste journalistikken i magasinets historie.
Maksim Gurov
Maksim Gurov (Максим Гуров) (født 30. januar 1979) er en tidligere profesjonell, kasakhstansk landeveissyklist. Han har blant annet syklet for Pro Team Astana.
Slektsforskning
Vurdering og dokumentasjon av brukte kilder
Det er viktig å merke seg at selv primærkilder kan inneholde feil, og i blant finnes motstridende opplysninger selv i disse. For senere å kunne vurdere påliteligheten av en påstand bør en notere seg hvilke kilder som er benyttet og hvilke vurderinger som er brukt som argumenter til påstanden. Dette er viktig, ikke bare for egen del, men også for at andre i ettertid kan etterprøve beslutningene.
Maksim Gurov
I 2010 ble han kasakhstansk mester i landeveissykling.
Gyrd Løfqvist
På 1970-tallet og 1980-tallet ble Folketeatret hans faste holdepunkt, men stadig med roller på en rekke andre scener.
Slektsforskning
Vurdering og dokumentasjon av brukte kilder
Det kan være mange muligheter for feiltolkning av et skriftlig materiale. Språk, uttrykksmåte og håndskrift bidrar til en del feiltolkninger. «Standardiserte» skrivemåter av navn fantes ikke, og ett og samme navn kunne skrives på mange forskjellige måter. Navnelikhet er en kilde til misforståelser, og i blant er den samme personen nevnt under flere ulike navn, av og til med patronym, andre ganger med bostedsnavn. Per Lia kunne bli Per Haugen om Per flyttet fra Lia til Haugen.
Joe Sacco
Biografi
I 2000 kom så en ny viktig utgivelse fra Sacco. Han gav ut boken Safe Area Goražde: The War In Eastern Bosnia 1992-1995, en dokumentar om den lille muslimske enklaven Goražde i Serbia. Boken fikk stor oppmerksomhet, blant annet fra TIME.
Slektsforskning
Bruk av slektsprogram
Etter utbredelsen av hjemmedatamaskiner og Internett er slektsforskning blitt meget populært, og slektsforskere verden over samarbeider i utveksling av opplysninger. For å ta vare på og holde orden på alle opplysningene benyttes gjerne et slektsprogram, og flere av disse finnes i norsk språkdrakt og kan også benyttes for å lage utskrifter med oversikter over slekten. De mest avanserte slektsprogrammene tilbyr utskrifter slektsbøker eller av stamtavler vist som tekst eller grafikk, og de har stor fleksibilitet både ved utvalg av personer som skal skrives ut og i valg av utskriftsformater.
Joe Sacco
Bibliografi
''Denne biografien dekker bare samlinger og bøker av Sacco. Han har i tillegg gitt ut mye i diverse magasiner.''
Gyrd Løfqvist
Pr. 2006 var han stadig aktiv både på teateret og innen filmen.
Keir Hardie
James Keir Hardie (født 15. august 1856 i Newhouse nær Motherwell i North Lanarkshire i Skottland, død 26. september 1915 i Glasgow) var en skotsk sosialistisk politiker og det britiske arbeiderpartiets første leder.
Bente Løwendahl
Bente Ruby Løwendahl (født 20. februar 1958, død 11. mars 2017 ) var en norsk professor innen forretningsstrategi ved Handelshøyskolen BI.
Keir Hardie
Bakgrunn, barndom
Keir Hardie kom fra en fattig familie, og hans mor var ugift da han ble født. Han begynte å arbeide allerede som åtteåring, først på et bakeri. Han arbeidet da som bud, men fikk sparken for at han kom sent til jobben etter at han hadde sett til sin døende bror. Han begynte å arbeide i en gruve som elleveåring.
Bente Løwendahl
Løwendahl var utdannet siviløkonom fra Norges handelshøyskole og tok doktorgrad ved Wharton School i Pennsylvania, USA, i 1992. Hun publiserte bøker og artikler om virksomhet innen tjenesteindustrien og generelt om strategi.
Keir Hardie
Arbeiderkamp, yrke, politikk
I 1880 ledet han gruvearbeiderne i Lanarkshires første streik og ble etter det svartelistet av gruveeierne.
Keir Hardie ble da i stedet journalist i Ayrshire i Skottland. Der ble han også ordførende for gruvearbeiderne i 1886. Senere ble han ordførende for gruvearbeiderne i hele Skottland.
Keir Hardie var opprinnelig ateist, men konverterte til kristendommen og virket også som lekmannspredikant. Hans kristne tro ble viktig for hans politiske virksomhet.
Opprinnelig støttet han Liberal Party, men han ble skuffet over deres økonomiske politikk under William Gladstone, og ble i stedet sosialist. Han var kandidat i valgkretsen Mid Lanark i 1888, der han kom sist.
Da det skotske labourpartiet (1888-1893) (ikke samme parti som det senere «skotske Labour», som er en del av Labourpartiet for hele Storbritannia) ble opprettet 25. august 1888 ble han dets første sekretær. Partiets president var Robert Cunninghame-Graham, Storbritannias første socialistrepresentant, som var en sterk tilhenger av skotsk selvstendighet og senere var med på grunnleggelsen av Det skotske nasjonale parti. I begynnelsen støttet Hardie også skotsk selvstendighet.
I parlamentsvalget i 1892 valgte liberalerne å ikke stille opp med en kandidat i West Ham, en London-valgkrets med stor andel arbeiderklasse, og Keir Hardie ble tilbudt å være kandidat der. Han stilte opp ogt vant med 5268 stemmer mot 4036 for Conservatives' kandidat.
Han var med på å opprette Independent Labour Party i 1893 og kom etter å ha tapt sin parlamentsplass til å arbeide med å bygge opp partiet. Etter valget i 1900 kom han atter inn i parlamentet, denne gang för valgkretsen Merthyr Tydfil i Wales. Han kom til å beholde mandatet livet ut. Samme år ble Labour Representation Committee dannet. Dette var en forgjenger til det moderne Labourpartiet, som ble grunnlagt seks år etter.
Keir Hardie ble Labours første partileder, en post han beholdt i to år, innen han fratrådte og ble erstattet av Arthur Henderson. Under den resterende del av sitt liv kjempet han for kvinnelig stemmerett, selvstyre for India, slutt på segregasjonen i Sør-Afrika, og for en internasjonal generalstreik for å stoppe første verdenskrig.
Chilades
Chilades er en slekt av blåvingene. De er sommerfugler i gruppen glansvinger.
Utseende
Stort sett bittesmå dagsommerfugler (Chilades trochylus er Europas minste dagsommerfugl). Oversiden er gjerne brunlig hos begge kjønn, med oransje flekker ved bakvingens bakkant. Undersiden er lyst gråbrun med svarte flekker.
Utbredelse
Chilades omfatter grupper som er utbredt i Afrika sør for Sahara, i Sentral-Asia (med arten Chilades trochylus forekommende i det sørøstligste Europa) og fra India i vest til Ny-Guinea i øst.
Algerie under Sommer-OL 1980
Algerie under Sommer-OL 1980. Seksti sportsutøvere, femtini menn og en kvinne fra Algerie deltok i friidrett, boksing, svømming, håndball og fotball under Sommer-OL 1980 i Moskva. Det var fjerde gangen Algerie deltok i et OL, de vant ingen medaljer.
Hohhot
Hohhot (kinesisk: 呼和浩特; pinyin: Hūhéhàotè; mongolsk:; transkripsjon: Kökeqota) er en kinesisk storby og by på prefekturnivå som er hovedstad i den autonome region Indre Mongolia (Neimenggu) i det nordlige Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2004) til 763 000, men hele prefekturet har 2 004 000 innbyggere.
Hohhot ligger i et område rikt på naturressurser, som kull, grafitt, marmor, bentonitt, kaolin, bly og sink. Det er også et rikt landbruk i området.
Administrative enheter
Byprefekturet Hohhot har jurisdiksjon over 4 distrikter (区 qū), 4 fylker (县 xiàn) og ett banner (旗 qí).
Historie
Byen ble grunnlagt i 1581 etter initiativ av Altan Khan (1507–1582), en etterkommer i 17. generasjon av Djengis Khan.
Samferdsel
Hohhot er et viktig trafikknutepunkt.
Luftfart
Indre Mongolias største lufthavn, Hohhot Baita internasjonale lufthavn, ligger her.
Jernbane
Beijing–Baotou, Hohhot–Taiyuan og Hohhot–Lanzhou-jernbanelinjene knyttes sammen i denne byen.
Vei
Kinas riksvei 110 løper gjennom området. Den begynner i Beijing og passerer gjennom Zhangjiakou, Jining, Hohhot og Baotou til den ender i Yinchuan i den autonome region Ningxia Hui.
Kinas riksvei 209 begynner i Hohhot, krysser gjennom provinsene Shanxi, Henan, Hubei, Hunan og ender opp i havnebyen Beihai i Guangxi.
Anne-Lise Wang
Anne-Lise Wang (født 3. mars 1920 i Kristiania, nåværende Oslo, død 20. mars 1967) var en norsk skuespiller.
Hun var engasjert ved Chat Noir og Det Nye Teater. Wang medvirket også i syv langfilmer 1942-1958.
Hun var datter av Fritz Wang (1888–1952) og Hertha Olsen (1891–1959). Anne-Lise Wang var fra 1948 gift med teaterlederen Johan Henrik Wiers-Jenssen i hans andre ekteskap.
Aleksej Kolesov
Aleksej Kolesov (Алексей Колесов) (født 27. september 1984) er en profesjonell kasakhstansk landeveissyklist. Han har syklet for Astana.
Midvinterblot
«Midtvintersblot» (svensk originaltittel: Midvinterblot) er et monumentalmaleri fra 1915 av den svenske maleren og tegneren Carl Larsson. Motivet er hentet fra skaldediktet Ynglingatal som beskriver hvordan svearnes kong Domalde lot seg ofre i et blot i Tempelet i Uppsala midtvinters for å sikre bedre avlinger etter flere uår. Larsson laget maleriet som en veggutsmykning til den øvre trappehallen i Nasjonalmuséet i Stockholm, men bildet ble refusert i 1916. Først i 1997 fikk det sin tiltenkte plass i museet, der det henger vis-à-vis et annet av Larssons monumentalmalerier: «Gustav Vasas inntog i Stockholm 1523». Begge kunstverkene er preget av samtidens romantiserende historiesyn og dekorative jugendstil.
Priskonkurranse
Nationalmuseum i Stockholm åpnet i 1866 og den tyske arkitekten Stüler hadde anbefalt at de store veggflatene i trappehallen burde avsettes til fresker. Det ble imidlertid fra flere hold anbefalt at man ikke forhastet seg med å realisere dette, da det på den tiden ikke fantes svenske kunstnere med de nødvendige ferdighetene. I 1883 utlyste museet en konkurranse om dekorering av veggene. Det kom inn 14 forslag, men ingen av dem ble antatt. Det ble utdelt en andrepremie til Gotthard Werner, og Mårten Eskil Winge fikk hederlig omtale. I 1886 foreslo den utnevnte juryen av veggene skulle males med motiv fra svensk historie. Den nedre trappehallen skulle brukes til motiv fra 1500-tallet til 1700-tallet, mens de to veggfeltene i øvre trappehall skulle skildre begivenheter fra oldtid eller middelalder. Regjeringen samtykket i forslaget, og juryen ble utvidet til 12 medlemmer ble oppnevnt til å gjennomføre priskonkurransen.
Mot slutten av 1888 ble det utlyst en skissekonkurranse hvor deltagerne skulle levere sine forslag til dekorasjoner av veggene. Carl Larsson, som denne våren var opptatt med triptyket Rokoko-Renässans-Nutida konst sendte under pseudonymet Allt för fosterlandet inn forslag til tre motiv: Karl XII i Bender beser Tessins ritningar till Stockholms slott, Linné inför Lovisa Ulrika i Drottningholms park og Sergel i sin ateljé, modellerande Gustav III:s staty. Juryen vedtok i januar 1889 å tildele en førstepris på 800 kr til Gustaf Cederström for Ansgarius predikande kristendomen, Larsson fikk en andrepremie à 800 kr for Karl XII i Bender ... og Mårten Eskil Winge fikk 500 kr for Slaget vid Fyrisvall. Både Cederström og Larsson ble bedt om å sende inn nye skisser. Til tross for at begge kunstnerne gjorde endringer i sine forslag ville ikke juryen godkjenne disse, og i juni 1890 ble det utlyst en ny konkurranse. Til denne runden sendte Larrson inn forslag til alle de åtte veggflatene. I den øvre trappehallen foreslo han Gustav Vasas intåg i Stockholm midsommaraftonen 1523 og Gustav II Adolfs landstigning i Pommern 1630. For dette vant han førsteprisen, mens Georg Pauli vant andrepris for sin Gustav Vasas intåg i Stockholm og Olof Skötkonungs dop. Omfanget av historiske motiv som ble foreslått og krevd i utsmykningen må sees i lys av at Nationalmuseum på denne tiden også var Sveriges sentrale historiske museum. Historiska museet ble ikke opprettet før i 1934, og overtok da ansvaret for den sektoren.
Juryen vedtok likevel høsten 1891 å gi oppdraget med øvre trappehall til Cederström, og hans Ansgarius predikar kristendomen. Juryen var delt, men flertallet hadde samlet seg om at øvre hall skulle brukes dels til Ansgar, og dels til et annet motiv fra gammel historie. Beslutningen førte til at 35 svenske kunstnere undertegnet et protestskriv, stilet til regjeringen. I skrivet avviser man juryflertallet og anbefaler langt på vei Larssons utkast. Blant underskriverne var prins Eugen, Geskel Saloman, Richard Bergh, Georg Pauli samt Anders Zorn. Da juryen møttes på ny i november 1893 vedtok de å foreslå for regjeringen en løsning hvor øvre trappehall ble delt mellom Ansgar og et motiv med Gustav II Adolf. Regjeringen overlot den endelige vurderingen til Konstakademien som anbefalt Gustav Vasa og Gustav II Adolf i øvre trappehall. Dette ble omsider vedtatt i februar 1894. Oppdraget med å lage et Gustav Vasa-motiv ble tildelt Cederström, som vegret seg, da han ikke ville at Larssons utkast skulle forbigås.
Larsson fikk på sin side en bestilling på kartonger til tre av veggfeltene i nedre trappehall. I 1896 bestilte juryen dessuten kartonger til de gjenstående tre feltene i nedre hall, og han mottok 25 000 kr i honorar for hver vegg. De seks flatene ble utført sommeren 1896. Juryen var imidlertid kritisk til arbeidet, og ba om flere detaljendringer. Spørsmålet om Gustav Vasas intåg.. ble lagt til side, og året etter bestemte juryen av de gjenværende arbeidene i trappehallen skulle utsettes. Tiden trakk ut og først i 1905 trådte juryen sammen igjen, og i 1906 vedtok de at Gustav Vasas intåg skulle realiseres på den planlagte plassen. Maleriet ble utført sommeren og høsten 1907, og montert og signert i januar 1908.
Midvinterblot refuseres for første gang
Etter et besøk i København påsken 1910, oppholdt Larsson seg en periode alene hjemme i Sundborn, hvor han fikk inspirasjon til et motiv som skulle pryde den ennå tomme veggfeltet i Nationalmuséets trappehall. Han laget en skisse som ble stilt ut i museet i februar 1911. I den vedlagte forklarende teksten skrev han: Bifigurene på bildet var småkonger, kongens hustru, kongens unge sønn på sin fars svarte hest, en spillemann med harpe og dansende kvinner.
Utkastet vakte mer forundring enn begeistring. Det ble mer ansett som en eksentrisk idé enn et alvorlig forslag. Motivet var helt på siden av den planen for trappehallen som Larsson tidligere hadde presentert og fått godkjent av Regjeringen i 1894. Man var overrasket over at Larsson forkastet sitt tidligere forslag om en motiv med Gustav II Adolf, og et kongeoffer fra sagatiden som motsats til Gustav Vasa virket lite gjennomtenkt og dårlig begrunnet. Det ble antatt av kongen det gjaldt var Domalde som i henhold til Snorre var blitt drept av sine høvdinger da landet tre år på rad opplevde uår. Det ble også reist innvendinger mot gjennomføringen av motivet: Mange mente at den effektfulle komposisjonen, med sin orientalske fargerikdom, manglet historisk stemning, og kongen fremsto teatralsk. Ypperstepresten med sin løftede kniv og dronningen som kastet seg fortvilet til jorden gjorde et grotesk inntrykk.
En anonym innsender i Dagens Nyheter i februar 1911 skrev under pesvdonymet «Arkeolog», og protesterte mot flere anakronismer i bildet. Larsson svarte raskt at han antok at den anonyme arkeologen var «en elak rackare, som vill åt mig». Larsson medgav imidlertid i den samme svarartikkelen at han neppe kom til å utføre maleriet i full størrelse. «Opinionen är tydligen denna gång så starkt emot mig (och kanske med rätta), så att inte behöver varken min vän läsaren eller min ovän arkeologen vara orolig.»
Komiteens uttalelse avstedkom en livlig avisdebatt, ikke minst festet man seg ved komiteens selvmotsigende kompromissforslag, der komiteen verken var tilfreds med motivet, stemningen eller koloritten, men likevel anbefalte at det skulle bli utført, i håp om at Larsson skulle utelate nettopp de delene av bildet som utgjorde idéen og hovedinnholdet. Kunsthistorikeren Harald Brising foreslo at bildet heller burde utføres i Stockholms stadshus, som var under bygging på denne tiden. Kunstskribenten Georg Nordensvan mente at Midvinterblot kom til å virke forstyrrende og splittende i trappehallen, og at plassen krevde et maleri med en helt annen karakter.
Den 1. mars 1914 skrev Carl Larsson til kirkeministeren at han ikke lenger ønsket å ha noe med Nationalmuseums trappehall å gjøre
Midvinterblot refuseres for andre gang
På tross av sine uttalelser hadde Larsson likevel ikke oppgitt prosjektet. Noen uker senere skrev han til en venn: «''Tro mig inte vara en sådan stackare att jag ger mig. Ånej, jag målar tavlan på egen risk.» I mai 1914 begynte han, uten noen bestilling, å male Midvinterblot'' i sitt atelier i Hyttnäs. Arbeidet tok et drøyt år, og i 1915 sendte kunstneren Anders Zorn et brev til regjeringen der han tilbød seg å bekoste en utførelse i fresketeknikk av både Gustav Vasas intåg og Midvinterblot.
Museets komite avga sin uttalelse 21. februar 1916. Komiteen frarådet innkjøp med tre mot en stemme. Looström gjentok sine tidligere vurderinger av maleriet. Bergh og Göthe minnet om sine tidligere ønsker om at blodofferet skulle tas ut eller dempes, men syntes at akkurat dette momentet tvert imot var forsterket i denne versjonen. Möller stemte for å anta forslaget, av hensyn til en helhetlig dekorering av trappehallen.
Komitemedlemmene var enige om at Larsson burde få sluttføre dekorasjonsarbiedet, og tilskrev ham med ønske om et nytt forslag om et «för konstmuséet och dess väggmålningsserie mera passande och mindre sensationellt utfordrande ämne av rent historisk karaktär enligt konstnärens eget val». Komitemedlemmet Richard Bergh minnet om at et motiv med Gustav II Adolf tidligere var vedtatt, men foreslo samtidig en mulig motiv fra Hedvig Eleonoras tid med Drottningholm som bakgrunn. Larsson oppfattet brevet som en fornærmelse. han svarte ikke direkte på brevet, men sa i flere avisintervju at han trodde at maleriet «kommer väl en gång till heder – ett gott konstverk står sig alltid, och på detta har jag verkligen arbetat med patos».
Baotou
Baotou (Forenklet kinesisk: 包头; tradisjonell kinesisk: 包頭; pinyin: Bāotóu; mongolsk: ; transkripsjon: Buɣutu) er en by på prefekturnivå i den autonome region Indre Mongolia (Neimenggu) i det nordlige Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2004) til 1 227 000, men hele prefekturet har 1.96 millioner innbyggere.
Midvinterblot
Midvinterblot refuseres for andre gang
Bildet ble deretter vist offentlig året etter, ved innvielsen av Liljevalchs konsthall i mars 1916. Midvinterblot ble utstilt på den største veggen i den største salen. Bildets øvre del fikk likevel ikke plass, og bildet ble derfor bekåret i øvre del, i høyde med tempelportens overkant.
Tilbake til Nationalmuseum
I sin selvbiografi Jag skriver Larsson om denne prosessen:
Baotou
Baotou ligger ved Huang He (Den gule flod) og har en stor elvehavn. Den har jernbaneforbindelse med Beijing, Lanzhou, Mongolia og Russland. Byen ble kraftig industrialisert på 1960-tallet. Det er jern- og kullgruver i nærheten, og byen har et integrert jern- og stålverk så vel som sukkerraffinerier, tekstilfabrikker og produksjon av motorkjøretøy, kjemikalier, gjødsel og aluminium.
Det kan fremdeles sees rester av Den kinesiske mur i dette området.
Historie
Området som nå kjennes som Baotou var fra tidlig av befolket av nomader, for det meste av mongoler. Mot slutten av Handynastiets tid ble krigeren Lü Bu født i det som nå er distriktet Jiuyuan i Baotou.
Sammenlignet med hovedstaden Hohhot ble Baotou bygd relativt sent. Den fikk ikke bystatus før i 1809.
En jernbane til Beijing ble anlagt i 1923, og dette satte i gang byens industriutbygging. En tysk-kinesisk joint venture bygde i 1934 Baotou lufthavn og begynte med ukentlige flyvninger til Ningxia og Lanzhou.
Da den unge Owen Lattimore besøkte Baotou i 1925, var den fremdeles a little husk of a town in a great hollow shell of mud ramparts, where two busy streets made a traders' quarter, men et viktig jernbaneendepunkt. Ull og skinn fra Qinghai og Gansu ble bragt ned med elveflåter og båter med Huanghe fra Lanzhou, og sendt videre fra Baotou med jernbane østover, særlig til eksporthavnen Tianjin. Elvetransporten var enveis, fordi elvestrykene gjorde at handelsvarer på båtene på oppturen ville bli for vanskelig. For å reise fra Baotou tilbake til Lanzhou eller Yinchuan dro man med kjerre og kamel. Det var også karavaneveier fra Baotou til Ordos og Alxa.
Baotou kom under kommunistisk kontroll den 19. september 1949. Baotou ble et viktig industrisentrum, særlig for stålproduksjon.
Samferdsel
Kinas riksvei 210 begynner i Baotou og fører sørover gjennom Yan'an, Xi'an, Chongqing og Guiyang og ender opp i Nanning i Guangxi.
Midvinterblot
Tilbake til Nationalmuseum
Efter Larssons død i 1919 ble maleriet oppbevart på Skissernas museum i Lund i nærmere 40 år.
På midten av 1980-tallet ble bildet solgt av Larssons etterkommere til en kunsthandler som deretter tilbød bildet til Nationalmuseum. De takket nei, og bildet ble deretter tilbudt til Historiska museet som imidlertid ikke kunne betale den ønskede prisen. Eieren solgte i 1987 bildet hos Sotheby's i London for ca. 10 millioner kroner. Kjøper var japaneren Hiroshi Ishizuka som riktignok lånte ut bildet til Nationalmuseum til museets 200-årsjubileum i 1992. Med bidrag fra ulike stiftelser og andre donasjoner kunne Nationalmuseum sommeren 1997 kjøpe Midvinterblot for 14,6 millioner kroner.
En skisse til maleriet, på 1,2 x 2 meter, ble i desember 2002 solgt på auksjon for 3,2 millioner kroner til den ålandske forretningsmannen Anders Wiklöf.
Agatasa calydonia
Agatasa calydonia er en sommerfugl som tilhører underfamilien Charaxinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Den lever i den Sørøst-Asia.
Utseende
En stor, kraftig, bredvinget sommerfugl. Vingenes overside er hvit og blå ved roten, forvingens spiss og bakvingens ytterkant er svarte. Undersiden er brokete farget i hvitt, gult, brunt, svart og rødt.
Andrej Mizurov
Andrej Mizurov (født 16. mars 1973) er en profesjonell kasakhstansk landeveissyklist.
Agatasa calydonia
Utbredelse
Arten finnes i Burma, Malaya, Sumatra, Filippinene og på Borneo. Den oppgis også å forekomme i India.
Charaxes jasius
Charaxes jasius er en sommerfugl som tilhører underfamilien Charaxinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Den er den eneste europeiske representanten for Charaxinae, og den største europeiske dagsommerfuglen.
Utseende
En stor (vingespenn 65-90 millimeter), kraftig, bredvinget sommerfugl, bakvingen med to tynne stjerter. Oversiden er mørk med oransje tverrbånd, ved bakvingens kant noen blå tegninger. Undersiden er brokete farget i hvitt, gult, brunt og svart.
Levevis
Larvene lever på jordbærtre (Arbutus unedo). De voksne sommerfuglene er raske og utholdende flygere. De besøker ikke ofte blomster, men suger til seg væske fra svette, åtsler og ekskrementer.
Utbredelse
Arten er utbredt i Sør-Europa og Nord-Afrika. I Europa finnes den i opptil 1200 meters høyde, i Atlasfjellene opptil 2400 meter.
Lachides
Lachides er en slekt av blåvingene. De er sommerfugler i gruppen glansvinger.
Eksterne lenker
Lachides
Cyclyrius
Utseende
Middelsstore blåvinger uten stjert på bakvingen. Begge kjønn er blåfiolette på oversiden, hunnen gjerne med en gyllen glans. Undersiden av forvingen er brunoransje med brun ytterkant og noen brune flekker, bakvingen er gråbrun med et hvitt siksak-tverrbånd.
Levevis
Disse somemrfuglene holder gjerne til i steinete busklandskap. Larvene kan finnes på mange ulike planter i erteblomstfamilien.
Utbredelse
Slekten forekommer ikke i Europa, men Cyclyrius webbianus lever på Kanariøyene (La Gomera, Tenerife, La Palma og Gran Canaria). Cyclyrius mandersi lever bare på Mauritius, så slekten har en merkelig spredt utbredelse.
Ahmed Sadat
Ahmed Sadat (også transkribert fra arabisk til Saadat eller Saʿdāt) (født 1953) er en palestinsk motstandsleder og generalsekretær i Folkefronten for Palestinas frigjøring (PFLP).
Sadat ble født som flyktning. Foreldrene ble fordrevet 13. juli 1948 sammen med 8 000 andre, da den israelske hæren raserte landsbyen deres, Daïr Tarif nær Ramla.
I 1969 ble han som student medlem av PFLP. Han fullførte opplæringen til matematikklærer i Ramallah 1975. I 1976 ble han arrestert i Israel, og satt inne i fire år. I 1981 ble han innvalgt i PFLPs sentralkomite. Etter at PFLPs generalsekretær Abu Ali Mustafa var myrdet i 2001, ble han valgt til etterfølger.
PFLP tok på seg ansvaret for drapet på Israels turistminister Rehavam Zeevi 17. oktober 2001. Israel holdt Sadat ansvarlig for drapet. Han ble internert i Mukata av Den palestinske selvstyremyndigheten og nektet utlevert. Etter forhandlinger som involverte USA og Storbritannia, ble det oppnådd en avtale om at Sadat skulle dømmes av en palestinsk militærdomstol og fengsles i Palestina under oppsyn av amerikanske og britiske vakter. Han ble ført til et palestinsk fengsel i Jeriko 1. mai 2002. Palestinas Høyesterett avgjorde at dommen var i strid med Palestinas grunnlov uten at dette fikk praktisk konsekvens.
14. mars 2006 ble de britiske vaktene trukket tilbake uten forklaring fra fengselet der Sadat ble holdt. Samtidig var de amerikanske vaktene ikke på plass. Tjue minutter senere ble fengselet omringet av den israelske hæren. De palestinske vaktene og noen av fangene overga seg. Rundt 200 fanger, inkludert Ahmad Sadat, overga seg ikke til å begynne med. Den israelske hæren angrep fengselet med stridsvogner, angrepshelikoptre og bulldosere, og rundt ti timer senere ble Ahmad Sadat, fem andre innsatte og over 200 palestinske politimenn tatt til fange av den israelske hæren.
25. desember 2008 ble Sadat dømt til 30 års fengsel av en israelsk militærdomstol blant annet for å ha ledet angrepet på den israelske turistministeren. I 2012 ble han overført fra isolasjonscelle til spesilafengselet Gilboa.
Blekkulf
Blekkulf er en barnebokfigur skapt av Bente Roestad. Det er blitt laget programmer om Blekkulf i Barne-TV og Barneradioen på NRK. Figurteater forestillingen «Blekkulf og den mystiske flaskeposten» ble rundt 2000-årsskiftet spilt for mer enn 300 skoler og barnehager, blant annet på Kon-Tiki Museet. Den første Blekkulf CD-en solgte til gullplate.
Tema: miljøvern
Blekkulf er en blekksprut, og bøkene og programmene formidler på en pedagogisk måte for barn at miljøvern er viktig, med særlig fokus på forurensning i havet. I 1989 kontaktet Bente Roestad Norges Naturvernforbund og viste dem en bunke med over to tusen tegninger og brev fra barn som var sendt til Blekkulf i etterkant av TV-serien der Terje Strømdahl satt på bryggekanten og leste fra Blekkulfbøkene. Norges Naturvernforbund og Bente Roestad samarbeidet om å lage en miljøvernklubb for barn, som ble kalt Blekkulfs venner og senere Blekkulfs miljødetektiver.
Bente Roestad arbeidet videre med Blekkulf og skrev nye bøker, sangtekster og teaterforestillinger. I 2008 flyttet Blekkulf til Akvariet i Bergen, der han formidlet sitt miljøengasjement til barn på besøk i Akvariet.
Nordisk Film laget i samarbeid med Filmkameratene en ny TV-serie på 26 episoder med Blekkulf og vennene hans. I tillegg til Pelle-reke og laksen Sprelline hadde Blekkulf der fått en ny venn, svanen Svanhild. NRK Super startet å sende den nye TV-serien om Blekkulf høsten 2012.
Priser og utmerkelser
Blekkulf har vunnet Pressens Informasjonspris. Bente Roestad mottok i 1990 Karl Evangs pris for helseopplysning i forbindelse med sitt arbeid med Blekkulf. På FNs Verdens miljødag mottok Bente Roestad Svaneprisen 2012 Hedersprisen og ble utnevnt til Årets Ildsjel 2012 av Miljøstiftelsen Pangea i samarbeid med Bellona.
Blue1
Blue1 opererte også flygninger i Norge, med rute fra Oslo lufthavn, Gardermoen til Helsingfors-Vanda lufthavn.
Historie
Blue1 ble etablert i 1987 under navnet Air Botnia og var da et deleid datterselskap av SAS. Året etter, i 1988, startet selskapet sine flyvninger. Fra 1998 har SAS eid 100% av datterselskapet. I mars 1999 ble forretningsidéen endret og Blue1 la om fra å være et finsk innenriks flyselskap, til å bli et regionalt flyselskap med ruter til SAS-navene i Stockholm, København og Oslo. Selskapet ble IATA-medlem i 2000. I neste fase startet selskapet flyvninger mellom Helsingfors og større byer i Europa. Ruten til Brussel, som var den første av disse, startet i 2002. I oktober 2015 bestemte SAS seg for å selge Blue1, og flyselskapet ble da solgt til CityJet, som skulle fortsette å operere Blue1 i vanlig trafikk. I 2015 hadde ikke Blue1 noe flyvninger ettersom de hadde solgt sine Boeing 717-fly og ventet på fly i lang tid. De har også lagt ned sin egen hjemmeside for øyeblikket. Navnet Blue1 ble tatt i bruk fra 1. januar 2004. Selskapet var Finlands nest største flyselskap etter Finnair.
Flåte
Per 2016 har Blue1 ingen fly, ettersom selskapets Boeing 717-fly har blitt solgt og de har dermed ikke blitt erstattet med nye fly ennå.
Destinasjoner
Blue1 opererer flygninger innenriks i Finland, samt til enkelte destinasjoner på det europeiske kontinentet.
Havnås
Havnås er et tettsted i Indre Østfold kommune i Viken. Det ligger 8,5 kilometer sørøst for Skjønhaug, det tidligere kommunesenteret i Trøgstad kommune. Tettstedet hadde innbyggere per 1. januar.
Havnås Oppvekstsenter
I 2005 ble Havnås barneskole, Havnås barnehage og SFO samlet i Havnås Oppvekstsenter. Våren 2009 hadde skolen 85 elever, 32 barn benyttet SFO-tilbud og 37 barn hadde plass i barnehagen. Totalt hadde Havnås Oppvekstsenter 24 ansatte i 20 årsverk. I 2011 hadde elevtallet sunket til ca. 65 elever.
Den eldste skolebygningen i Havnås ble bygget i 1863. Ca. 1900 ble denne erstattet av en ny skolebygning, som gjorde tjeneste fram til 1956 da dagens skole ble bygget. Denne er senere utbygd i 1967, 1980 og i 2005.
Næringsliv
Største arbeidsplass i Havnås er Indre Østfold Fengsel avd. Trøgstad med ca. 40 ansatte. Fengselet ble etablert på begynnelsen av 1990-tallet, på området kalt Havnås leir som ble bygd av Arbeidstjenesten under den andre verdenskrig, for deretter å bli brukt som landssvikleir, fra 1949 som leir for sivile tjenestepliktige og mellom 1959 og 1991 som forlegning for Nikebataljonen. Øvrig næringsliv på tettstedet inkluderer Havnås Handel Traktor og maskinforretning, Minges Universal Service (bilverksted og tuning av dieselbiler), Gamleskolen (salg av håndarbeider og gaveartikler) og bønder som driver oppdrett av kylling og kalkun.
Frivillige organisasjoner
Østre Trøgstad Jeger og Fiskeforening (fra 2010 Trøgstad Jeger og Fiskeforening) arrangerte bl.a. NM i tradisjonell meitefiske og NM i Jaktfelt 2009. Havnås Vel (ca. 70 medlemmer) bygde i 1990 utsiktstårnet på Oppskott, et populært utfluktsmål i området.
Wizz Air
Wizz Air, formelt (ungarsk): Wizz Air Hungary Légiközlekedési Kft, er et ungarsk lavprisflyselskap med hovedkontor på eiendommen til Budapest Liszt Ferenc internasjonale lufthavn i Budapest. Flyselskapet bruker vanligvis sekundære flyplasser som betjener mange byer i Europa og Midtøsten. Det har den største flyflåte av alle de ungarske flyselskapene.
Hærland
Hærland er navnet på det østligste sognet i Eidsberg prestegjeld. Det brukes også om et lite sted i Eidsberg kommune i Østfold, ved E18 mellom Mysen og Ørje. Lundeby & co bokbinderi og Nortura Hærland ligger i Hærland. Hærland har sin egen barneskole, kirke og barnehage. Navnet henger sammen med elvenavnet Hæra, som også kalles Mysenelva og Lekumelva.
Et landemerke i Hærland er Bøndenes Hus, innviet 5. mars 1932 og tegnet av arkitekt Mons Løvfald. Bygningen er i stående panel og malt i stavangergult med hvit staffasje. Festsalen i andre etasje har takmalerier av den lokale kunstneren Trygve Rognerud, og framstiller bondens arbeid gjennom året. Lysekronene er laget av den lokale smeden Nils Underum etter tegninger av Løvfald. Bygningen drives som kulturhus av ulike lokale lag. Under andre verdenskrig var bygningen leir for arbeidstjeneste for kvinner.
Wizz Air
Historie
Flyselskapets administrerende direktør og styreleder er József Váradi, tidligere administrerende direktør i Malév Hungarian Airlines. Selskapet er registrert i Pest fylke (Ungarn) med tilhørende drifts datterselskaper i Polen, Ungarn og Bulgaria. Wizz Air Bulgaria ble etablert i september 2005 men av operasjonelle grunner ble Wizz Air Bulgaria fusjonert med sin forelder Wizz Air Hungary i 2011. Alle flygninger opererer nå under Wizz Air Hungary.
Hærland
Hærland har sitt eget fotballag, Hærland IL.
Wizz Air
Historie
I 2011 fraktet Wizz Air 11 millioner passasjerer (15% mer enn i 2010), inkludert 4,2 millioner passasjerer på polske ruter (kun 2% mer enn i 2010). I de senere årene Wizz Air sluttet å utvikle sitt nettverk av forbindelser fra Polen og åpnet nye baser flere land. I tillegg til basene i Ungarn (Budapest og Debrecen) og Polen (Gdańsk, Wrocław, Katowice, Kraków, Poznań og Warszawa-Chopin) har selskapet baser i Bulgaria (Sofia og Varna), Nord-Makedonia (Skopje), Romania (București, Cluj-Napoca, Craiova, Iași, Sibiu, Timișoara, Bacău og Suceava), Latvia (Riga), Litauen (Vilnius), Serbia (Beograd), Bosnia-Hercegovina (Tuzla), Storbritannia (London Luton), Østerrike (Wien), Tyskland (Dortmund), Italia (Malpensa lufthavn), Kypros (Larnaka), Moldova (Chișinău), Georgia (Kutaisi), Ukraina (Kiev Zhulian og Lviv), Russland (St. Petersburg) og De forente arabiske emirater (Abu Dhabi). Imidlertid er Polen fortsatt det største kapitalmarkedet for Wizz Air.
I Norge har selskapet ruter fra Kristiansand, Sandefjord, Oslo, Stavanger, Bergen, Trondheim, Ålesund, Haugesund, Molde, Tromsø og Bodø.
Selskapet er kjent i hele Europa for sin elendige kundeservice og har også gjort seg bemerket med sin manglende respekt for avgjørelser i Transportklagenemnda. Ratingen på TrustPilot er for tiden på 1,3.
Økonomiske resultater
Wizz Air rapporterte rekordresultat i 2012, overskudd I 2013 og rekordresultat I 2014. Wizz Air har den nest laveste cask (kostnad per tilgjengelig sete km) blant europeiske flyselskaper. 25. februar 2015 startet Wizz Air handel på London Stock Exchange.
Destinasjoner
Wizz Air foretrekker å lande på mindre eller sekundære flyplasser for å redusere kostnader og avgifter.
Wizz Air startet nye tjenester mellom Katowice og London Gatwick i 2008. Sommeren 2008 startet Wizz Air tjenester fra Katowice og Budapest til Girona, samt en ny ukentlig tjeneste til Girona fra Gdańsk. Andre sommer tjenester fra Budapest er Heraklion, Korfu, Burgas og Varna, fra Katowice til Kreta-Heraklion og Burgas, Warszawa til Korfu og Burgas. De har også restartet tre ganger ukentlig tjeneste fra London Luton til Burgas.
I februar 2012 annonserte Wizz Air, at de ville starte flyvninger fra Debrecen International Airport til London, startet den 18. juni 2012.
Den 11. april 2013 kunngjorde Wizzair, at de ville starte flyvninger fra Budapest til Baku Heydar Aliyev International Airport fra 17. juni 2013 Det ble lengst øst for Wizzair destinasjoner. Flyselskapet vil presse videre østover igjen fra slutten av oktober 2013 når den er satt til å bli en av de første flyselskapene å operere fra Dubai World Central Airport.
Flåte
Wizz Air flåte består av følgende fly med en gjennomsnittsalder flåte alder på 4 år (pr. juli 2018)
Avvikling av innenriksfart
I slutten av mai 2021 bekreftet Wizz Air at de vil slutte med innenriksreiser i Norge fra og med 14. juni samme år, men vil forsette med utenriksreiser til og fra Norge.
Kontroverser rundt fagforeninger
Wizz Airs konsernsjef, Jozsef Varadi uttalte på en pressekonferanse 6. oktober 2020 at de «er et flyselskap uten fagforeninger». I et intervju med Dagens Næringsliv kalte Varadi fagforeninger for «barnslige».
Arbeids- og sosialminister Henrik Asheim mente at Váradis uttalelser vitnet om en manglende forståelse av arbeidslivet i Norge.
Finanspolitisk talsperson for Arbeiderpartiet Hadia Tajik mente at Váradis uttalelse var umoderne og arbeidstagerfiendtlig. Og viste en komplett mangel på forståelse for Norges suksesshistorie og arbeidslivsmodellen.
Fagforeninger
Statsminister Erna Solberg uttalte at hun støttet boikotten som fagforforbundene Industri Energi og NITO oppfordret til, og gjorde det klart at Wizz Air ikke kan nekte ansatte å organisere seg. YS, Lederne og Norsk Sykepleierforening har også uttalt seg kritisk til at selskapet ikke vil inngå tariffavtaler med fagforeninger. Uken etterpå fulgte Finansforbundet etter. Arbeidsmandsforbundet skrev på sine nettsider i oktober at de også boikotter Wizz Air.
5. november 2020 gjennomførte Pilotforbundet demonstrasjoner på Gardermoen, Bodø lufthavn, Flesland, Sola og Værnes mot Wizz Airs oppstart i Norge, og uttalte at selskapet hindrer folk i å fagorganisere seg og at de driver med sosial dumping. Pilotforbundet har også bedt politiet engasjere seg i selskapets oppstart i Norge.
Politiets Fellesforbund kom med en uttalelse i november 2020 der de skrev at de "i sin drift ikke benytte flyselskaper som aktivt og tydelig tilkjennegir holdninger som er i strid med den nordiske modellen og det organiserte arbeidslivet som grunnlag for utvikling.".
Politiske myndigheter og statlige foretak
Bergen kommune, Nordland Fylkeskommune og Statsnett har uttalt at de ikke kommer til å bruke selskapet.
Bedrifter
Odfjell Drilling boikotter Wizz Air på oppfordring fra bedriftens lokale klubb.
Søksmål fra Wizz Air
21. desember 2020 sendte Wizz Air ut søksmålvarsel til Agder fylkeskommune, Møre og Romsdal fylkeskommune, Bergen kommune, Viken fylkeskommune, Stord kommune, Oslo kommune og Statnett for deres oppfordringer til boikott av selskapet. Wizz Air vil trekke søksmålet om aktørene reverserer «sin ulovlige boikott» innen fristen på tre uker.
I februar 2021 ble Agder fylkeskommune stevnet av Wizz Air for det de mener er et ulovlig boikott-vedtak.
I oktober 2021 avviste Agder tingrett søksmålet mot Agder fylkeskommune og flyselskapet måtte betale fylkeskommunens saksomkostninger.
Mysider
Mysider, også kalt pungreker eller rekebarn, er en gruppe (orden) av storkrepser. De ligner små reker og kroppslengden er som regel 5–30 mm. Hunnen oppbevarer eggene i en rugepose under brystpartiet. De har blæreformede likevektsorganer i de bakerste haleføttene. Øynene sitter på stilker, og skallet er ikke forkalket, men snarere mykt og fleksibelt. Mysidene har i motsetning til rekene ikke fem par gangbein, men åtte par to-grenede lemmer på forkroppen. Et viktig kjenentegn er at yttergrenen til den andre antennen har form som en tydelig plate. Arter som lever på grunt vann kan skifte farge avhengig av bakgrunnen og tiden på døgnet.
Mysider finnes i hav og brakkvann over hele verden, og det finnes både bentiske og pelagiske arter. Det er 72 arter i ferskvann, og de er konsentrert til de palearktiske og neotropiske faunaregionene. Det er vanlig å observere dem på grunt vann mellom steiner, tang og tare, men det finnes også mange dypvannsarter helt ned til 1.000 meters dyp. Om vinteren trekker mange arter dypere enn på sommeren. Et individ kan forflytte seg 600 meter oppover vertikalt i vannsøylen i løpet av en natt.
Gruppens arter livnærer seg av plankton eller dødt organisk materiale (debris), og den skiftende kanuflasjon som varierer med lys- og varmeforhold hjelper mysidene til å unngå å bli byttedyr selv. Levealderen blir inntil to år, og hunnene legger normalt egg en eller to ganger i løpet av livet.
Mange arter er vanlig langs norskekysten, for eksempel Hemimysis lamornae, tangmysid og elveosmysis. Av ferskvannsartene er Mysis relicta den mest kjente.
De skilles fra krill ved at mysidene ikke har gjeller, og det faktum at den tidligere underordenen Lophogastrida hadde gjeller var medvirkende til at den ble flyttet ut av myside-gruppen. Dyphavsartene i Lophogastrida har blitt plassert i en egen orden. To forskere ved Universitetet i Bergen har foreslått å flytte de hovedsakelig grottelevende familiene Lepidomysidae og Stygiomysidae til en egen orden, Stygiomysida.
Taksonomi
Taksonomien til storkreps er komplisert og flere av gruppen er utdødd. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin og Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer følger stort sett WoRMS-databasen. . Utdødde grupper er markert med †.