cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fernando Alonso
Fernando Alonso Diaz (født 29. juli 1981 i Oviedo i Spania) er en spansk Formel 1-fører, og vinner av førermesterskapet i og. Fra kjørte han for McLaren. Han har tidligere kjørt for Ferrari, Renault og Minardi. I 2018 annonserte han at han ville avslutte karrieren, men i 2021 returnerte han til Formel 1 med Alpine (tidligere Renault).
Giovanni Filippo Gallarati Scotti
Giovanni Filippo Gallarati Scotti (født 25. februar 1747 i Milano i Italia, død 6. oktober 1819 i Gaultieri ved Orvieto) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie og det pavelige diplomati, blant annet som nuntius i Toscana og Venezia.
Han ble utnevnt til kardinal i februar 1801 av pave Pius VII.
Fernando Alonso
Karriere
Alonso debuterte i Formel 1 for Minardi i. Beste plassering for dette året ble en tiendeplass. I gikk Alonso over til Renault F1 som testfører før han tok over setet til Jenson Button i.
Giovanni Filippo Gallarati Scotti
Han nektet å overvære keiser Napoleon Is og keiserinne Josefines bryllup, ble arrestert og sendt i eksil i Frankrike.
Fernando Alonso
Karriere
Før Malaysias Grand Prix tok han sin første pole position, og satte rekorden som tidenes yngste fører til å oppnå dette. Senere i sesongen tok han enda en pole position og sin første VM-seier under Ungarns Grand Prix. Han satte da enda en rekord, denne gangen som tidenes yngste fører til å finne et Formel 1-løp. Begge disse rekordene ble slått av Sebastian Vettel under Italias Grand Prix 2008. I slutten av sesongen hadde Alonso tatt to pole positions og havnet på pallen fire ganger, og dette sikret han en 6.-plass i sammendraget.
Giovanni Filippo Gallarati Scotti
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Fernando Alonso
Karriere
I tok Alonso én pole og kom på pallen fire ganger, resultater som plasserte han på en fjerdeplass i mesterskapet. Han startet 2005-sesongen med seier i tre av sesongens fire første løp. Under Kinas Grand Prix ble han den yngste føreren i historien til å vinne førermesterskapet i en alder av 24 år og 58 dager. Denne rekorden ble senere slått av Lewis Hamilton i 2008. Han hjalp også Renault med å sikre konstruktørmesterskapet.
I startet han Formel 1-sesongen i samme form som i 2005, med ni pallplasseringen i sesongens ti første løp. Han vant syv av atten løp i 2006, noe som ga han førermesterskapet for det andre året på rad. Igjen hjalp han Renault med å sikre konstruktørmesterskapet.
Han giftet seg med Raquel del Rosario den 17. november 2006 i byen Limanes. Hun er vokalist i bandet El Sueno de Morfeo. De tok ut skilsmisse i desember 2011.
Før -sesongen signerte han en toårskontrakt med Vodafone McLaren Mercedes, hvor debutanten og den nykronede GP2-mesteren Lewis Hamilton skulle være lagkameraten hans. I løpet av sesongen fikk laget og Alonso store samarbeidsproblemer, og Alonso beskyldte blant annet laget for å favorisere Hamilton siden han var britisk. Kontrakten ble derfor, etter enighet mellom partene, avsluttet ett år før tiden. En måned etter han forlot McLaren ble det klart at Alonso igjen skulle kjøre for Renault. Alonso endte sesongen på en 3.-plass, ett poeng bak den nykronede verdensmesteren Kimi Räikkönen, og med like mange poeng som Hamilton på 2.-plassen. Han endte på 3. plass ettersom Hamilton hadde tatt flere andreplasser enn Alonso, da begge hadde vunnet fire løp hver.
Like gode resultater som i 2005 og 2006 var ikke å finne i Renault lenger, og etter - og -sesongen hadde Alonso vært på pallen kun fire ganger, og bare vunnet to seiere. Begge seirene kom under Singapores og Japans Grand Prix, hvor førstnevnte kom etter at hans lagkamerat Nelson Piquet jr. krasjet med vilje noen få runder etter at Alonso gjorde et tidlig depotstopp. Hendelsen har siden blitt kjent som «crashgate».
Den 30. september 2009 ble det offentliggjort at Alonso hadde signert en kontrakt med Ferrari for tre år med mulighet for forlengelse; han skulle erstatte Kimi Räikkönen som lagkamerat til Felipe Massa før -sesongen. Etter Brasils Grand Prix lå Alonso i ledelsen i mesterskapet, men han tapte tittelen til Sebastian Vettel under finalen i Abu Dhabis Grand Prix, hvor han kun greide å fullføre på en 7. plass mens Vettel vant løpet. Fra 2014-sesongen fikk han Kimi Räikkönen som lagkamerat, etter at Felipe Massa gikk over til Williams.
I vendte han tilbake til McLaren, hvor han erstattet Kevin Magnussen og fikk verdensmesteren fra, Jenson Button som lagkamerat. Stoffel Vandoorne var Alonsos lagkamerat i og. Alonso klarte ikke å komme på pallen før han sluttet i Formel 1 etter 2018-sesongen. Hans beste resultat etter McLaren-returen er fire femteplasser, oppnådd i 2015, 2016 (2 stk) og 2018.
Like før 2021-sesongen gjorde Alonso comeback i Formel 1 for Alpine (tidligere Renault), 39 år gammel. Han erstattet Daniel Ricciardo som gikk til McLaren, og Alonso fikk Esteban Ocon som lagkamerat. I Qatars Grand Prix endte Alonso på tredjeplass, som ble hans første pallplassering siden Kinas Grand Prix 2014.
1. august 2022 ble det klart at Alonso signerte en flerårig kontrakt med Aston Martin fra 2023-sesongen, hvor han erstattet fire ganger verdensmester Sebastian Vettel, som la opp etter 2022-sesongen. Alonso valgte å signere for Aston Martin siden de tilbød han en flerårig kontrakt, mens Alpine bare ville ha han i ett ytterligere år. Han fikk Lance Stroll som lagkamerat i Aston Martin. I Bahrains Grand Prix endte Alonso på tredjeplass, bak Red Bull-førerne Max Verstappen og Sergio Pérez. I påfølgende løp; Saudi-Arabias Grand Prix tok Alonso en ny tredjeplass, og ble med det den sjette Formel 1-føreren noensinne til å oppnå 100 pallplasser, etter Alain Prost, Michael Schumacher, Lewis Hamilton, Sebastian Vettel og Kimi Raikkönen. Etter løpet mistet Alonso tredjeplassen etter at det ble kjent at han fikk en ytterligere tidsstraff på ti sekunder da han ikke hadde sonet sin tidsstraff på fem sekunder riktig, og George Russell rykket dermed opp til tredjeplass. Aston Martin anket den andre tidsstraffen, og Alonso fikk tilbake tredjeplassen fire timer etter løpet.
2021 -
Noter til tabellene: † - Føreren brøt løpet, men ble klassifisert ettersom han hadde fullført over 90% av løpsdistansen. P - pole position. R - raskeste runde. * - Sesongen pågår.
Noter
<references group='lower-alpha'/>
Schwangau
Schwangau har ingen jernbane, men kan nås ved buss til Füssen, Hohenschwangau og andre alpebyer i nærheten. Den er den nest siste av byene på veiruten Romantiske veien, turistveien som ender i Füssen.
Mini-Stillehavslekene 1981
Mini-Stillehavslekene 1981 (mini-Stillehavslekene) ble arrangert i Honiara på Salomonøyene i 1981.
Argir
Argir (, foreldet dansk skrivemåte: Arge) er en bygd på Færøyene. Argir danner en sammenhengende bebyggelse med hovedstaden Tórshavn og tilhører Tórshavnar kommuna. Argir har avlastet bykjernen for mye av befolkningsveksten. Den 1. januar 2016 hadde Argir 2 032 innbyggere.
Navnet Argir kommer av norrønt ærgi, «sommerbeite». Språkforskere har derfor foreslått å kalle stedet Ærgir. Fra 1500-tallet lå det et sykehus for spedalske på Argir. Det huset også en del fattigglemmer. Da spedalskheten var utryddet omkring 1750 ble sykehuset brukt som fattiggård. Vanlig bebyggelse på Argir kom på 1600-tallet. Fremveksten av et bygdesamfunn på Argir tok likevel ikke til før en mann kjøpte stedet på auksjon i 1828.
Administrativt ble Argir en del av Tórshavns landdistrikt i Suðurstreymoyar prestagjalds kommuna ved innføringen av det kommunale selvstyret på Færøyene i 1872. Etter flere kommunedelinger ble Argir en del av Tórshavnar uttanbíggja kommuna i 1930. I 1978 ble Hoyvík og Hvítanes innlemmet i Tórshavnar kommuna, så resten av kommunen ble Argja kommuna. I 1997 ble også Argja kommuna innlemmet i Tórshavn.
Argja kirkja ble innviet i 1974 og tilhører den lutherske Fólkakirkjan. Kirken er sognekirke for Argir, Syðradalur og Norðradalur. Argja kirkja tilhører Suðurstreymoys vestlige prestegjeld.
George A. Ricaurte
George A. Ricaurte (født 1953 i Ecuador) er en nevrolog og forsker som jobber ved Johns Hopkins School of Medicine i Institutt for nevrologi. Han mottok en filosofisk doktorgrad fra Northwestern University Medical School, og en doktorgrad innenfor farmakologi fra University of Chicago.
Valløveien (Tønsberg)
Valløveien (2-104, 3-105) er en 3,7 km lang vei mellom Presterødkilen og Vallø i Tønsberg. Veien er en del av fylkesveiene 311 og 510. Den er hovedveien gjennom Tolvsrød. Tidligere inkluderte Valløveien også Halfdan Wilhelmsens allé, og gikk da helt fra Farmannstorvet til Vallø.
Bakken der Valløveien går fra Kilen opp mot Presterød, kalles Presterødbakken. Dette er en flaskehals i trafikken og veien skal derfor utvides til fire felt der. Dette medfører at Timoteiveien som går parallelt med Presterødbakken må fjernes og husene på ti eiendommer må rives.
Jerk Alton
Jerk Alton (født 31. juli 1937) er en svensk arkitekt. Han ble født i Stockholm, men har i største delen av sitt liv vært bosatt i Närke, Örebro og Glanshammar. Som arkitekt har han allikevel virket i hele Sverige og han har spesialisert seg på renoveringer og rekonstruksjoner av kirker og eldre trebygg. Alton har også vært aktiv i Folkpartiet i lokalpolitikken.
Litteratur
Gunnar Weman, ''Jerk Alton. Nutida kyrkorumsarkitekt.'' Foto Tord Harlin Artos 2009
C.A. Pihls gate (Oslo)
C.A. Pihls gate (1, 2A–2B) er en gate på Skarpsno i bydel Frogner i Oslo. Den går som en fortsettelse av Tostrups gate ned til Drammensveien.
Gaten fikk navn etter jernbanedirektør Carl Abraham Pihl i 1901, men het bare Pihls gate frem til 1952.
Paul Uhlenhuth
Bakgrunn
Paul Uhlenhuths foreldre var geheime Baurat Carl Christoph Uhlenhuth (født 19. desember 1835 i Paderborn, død 2. april 1910 i Hannover) og hans hustru Elise Wasmus (født 8. september 1841 i Braunschweig, død 23. februar 1925 i Hannover). Han gikk på gymnasium i Magdeburg og Hannover. Han fikk sin medisinske utdannelse 1889–1894 ved Kaiser-Wilhelms-Akademie für das militärärztliche Bildungswesen. I 1893 ble han promovert til dr.med. ved Friedrich-Wilhelms-Universität i Berlin.
Belinda Stowell
Belinda Stowell (født 28. mai 1971) er en australsk seiler som spesialiserer seg i 470. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 7. Hun to gull i Sommer-OL 2000.
Paul Uhlenhuth
Karriere
I 1894/95 ble han underlege ved Charité i Berlin. I 1897 ble han militærlegeassistent hos Robert Koch i Institut für Infektionskrankheiten. Samme år ble han overlege med Friedrich Loeffler ved Hygiene-Institut i Königliches Universität zu Greifswald. Der ble han i 1903 zum titularprofessor og i 1905 privatdosent for hygiene. Fra 1906 til 1911 var Uhlenhuth direktør for Kaiserliches Gesundheitsamts bakteriologiske avdeling.
Paul Uhlenhuth, som utførte teoretisk og praktisk verdifullt arbeid innen flere medisinsk-biologiske felter som vedrørende kjøttforgiftning, tyfus, protozosykdommer og så videre, er trolig best kjent for sin metode for å skille mellom menneske- og dyreblod.
Undersøkelsene utført av Uhlenhuth og George Nuttall på dette området førte til betydelige erkjennelser om forholdet mellom menneske og aper. Således ble det vist at en sterk fellingsreaksjon oppstår når serum av en med menneskeblod tilberedt kanin blir tilsatt menneskeblod. Men en like sterk felling oppstår hvis blod fra menneskelignende aper (orangutang, sjimpanse eller gorilla) tilsettes det samme serumet. Blodet til noen av den gamle verdens aper (bavian og marekatt) reagerer svakere på det samme serumet, og reaksjonen til den nye verdens aper blir enda svakere.
På grunn av de betydelige forskjellene i reaksjonsgraden som de forskjellige forsøkene viser, kan man ifølge Uhlenhuth finne berettigeøse for påstanden om at slektsgraden mellom mennesket og de forskjellige formene er forskjellige, at antropomorfer står nærmest mennesket, og at apene i den gamle verden generelt er mer i slekt med mennesker enn den nye verden. Fysiologien kunne dermed bekrefte resultater som morfologien allerede hadde oppnådd tidligere.
Paul Uhlenhuth introduserte arsen i behandlingen av syfilis, oppdaget leptospira-bakteriene, som forårsaker leptospirose. Han viet seg også til immunisering og cellegift mot kreft.
Han var medlem av Kungliga Vetenskapsakademien og ble nominert til Nobelprisen i medisin 40 ganger mellom 1910 og 1952, bl.a. av nobelprisvinneren Karl Landsteiner.
Av hans skrifter kan fremheves Praktische Anleitung zur Ausführung des biologischen Eiweissdifferenzierungsverfahrens (1909, sammen med O. Weidanz) og Experimentelle Grundlagen der Chemoterapie der Spirochätenkrankheiten (1911). Sammen med Rudolf Kraus ga han ut Handbuch der mikrobiologischen Technik (1922-24).
Amyotrofisk lateralsklerose
Amyotrofisk lateralsklerose omtales i Norge oftest med forkortelsen ALS. Sykdommen er kjent under flere navn, i USA kaller man den gjerne Lou Gehrig's disease etter baseballspilleren som fikk diagnosen i 1939. Et fransk navn på sykdommen er maladie de Charcot etter den kjente nevrologen Jean-Martin Charcot. I Storbritannia omtales den ofte synonymt med motornevronsykdom (motor neuron disease), i det ALS er den altoverskyggende hyppigst forekommende sykdom innenfor denne sykdomsgruppen.
ALS er en nervesykdom som angriper motoriske nerveceller i ryggmargen og hjernen. Den er uhelbredelig, og behandlingen er i stor grad symptomatisk, det vil si at man ikke kan iverksette helbredende tiltak, kun tiltak som reduserer symptomene og plagene med sykdommen. Gjennomsnittlig levetid etter diagnosetidspunkt er 3–4 år, dog variasjoner fra 6 mnd. til mer enn 10 år er registrert. Sykdommen debuterer oftest etter 50-års alder. De fleste ALS-pasienter dør pga. sviktende pust/lungefunksjon siden kraften i pustemuskulaturen forsvinner. 15 % av tilfellene er arvelige, og arves nesten alltid etter et autosomalt dominant arvemønster, det vil si at det er nok med et gen for sykdommen i ett av kromosomparene, dog er recessiv arv kjent fra Skandinavia. Recessiv arv er når genet må være til stede i begge kromosomene i kromosomparet for å gi sykdom. I Norge forårsaker ALS i overkant av 100 dødsfall årlig.
ALS starter oftest asymmetrisk, gjerne med svakhet/klossethet i en hånd. Tilstanden rammer både det øvre og det nedre motorneuron, både det øvre mellom hjernen og ryggmargen, og det nedre mellom ryggmargen og muskelen. Dette kan gi opphav til et viktig klinisk funn: De dype senereflekser er ofte meget livlige, som uttrykk for skade av øvre motoneuron, samtidig som det ses perifere pareser og muskelatrofi. Pareser og atrofi (lammelser og svekket, tynnere muskulatur) i tillegg til fascikulasjoner (småskjelvinger) stammer fra skade av nedre motorneuron. Hos noen debuterer sykdommen med progressiv bulbærparese (tale- og svelgvansker). Disse pasientene har den dårligste prognosen. Det skal ikke forekomme sensoriske utfall (svekket berøringssans), og øyesymptomer og sfinkterproblemer(lukkemuskelproblemer) kommer svært sent i forløpet.
Det finnes imidlertid eksempler på mennesker som har levd i flere tiår med sykdommen, slik som fysikeren Stephen Hawking, som levde i over 50 år med sykdommen.
Behandling
Det er mulig å holde en ALS-pasient i live ved hjelp av respirator når vedkommende ikke lenger klarer å puste selv. Japan er et av de landene som har gått lengst på dette punktet. Pasientene lever da nesten fullstendig uten muskelfunksjon siden stort sett alle motorneuronene er døde.
Kim Kwang-hyun
Kim Kwang-hyun (født 22. juli 1988 i Ansan) er en sørkoreansk baseballspiller som deltok i de olympiske leker 2008 i Beijing.
Kim ble olympisk mester i baseball under Sommer-OL 2008 i Beijing. Han var med på det sørkoreanske laget som vant den femte og siste olympiske baseballturneringen foran Cuba og USA. Sør-Korea beseiret Japan med 3-2 i finalen.
Åre (redskap)
Åre er et redskap som brukes til enten å styre en farkost med, eller til fremdrift av en farkost (men en styreåre er noe helt annet enn et sideror.) En åre består av to hoveddeler, åreskaft og åreblad. Opprinnelig ble årer lagd av tre, noe som fortsatt er forholdsvis vanlig. Men andre materialer som glassfiber, plast og metall er også vanlige i dag.
Utformingen på de forskjellige delene varierer avhengig av hvilken farkost åren er lagd til.
Tre typer
Årer kan deles inn i tre typer med til dels svært ulik utforming, men samme formål. Åren skal brukes til fremdrift og å styre farkosten.
Roåre
Åreskaftet til en robåt deles inn i håndtak, lunn, legg og hals. Lunnen er den tykkeste, innerste delen av åreskaftet, og det av åren som ligger i årefestet. (Ordet lunn bruke også om stokker på tvers i en båtstø til å dra båter på, og om den delen av en keip som åren ligger på.)  Håndtaket kalles også lom. Årebladet som er plassert ytterst på åren utgjør ca. 1/3 – 1/4 av årens totale lengde.
Årebladets form varierer fra sted til sted. Noen steder var det vanlig med smale blad, andre steder dominerte brede blad. Årebladet er oftest tykkest langs den vannrette midtlinjen og smalner av mot over- og underkanten, for at det skal skjære rent i vannet og ha god balanse. Formen på bladet fra denne midtlinjen og ut til kantene kan variere; noen årer er her litt innhule, slik at midten av årebladet fremstår som en kjøl, mens andre er ganske plane på baksiden og jevnt buet på forsiden (sett i båtens fartsretning).
For konkurranseroing er årens utforming noe annerledes, men består fortsatt av de samme elementene. Den største forskjellen er materialet, og årebladets form. Årebladets form er ofte kortere, bredere og tynnere.
For robåter til arbeidsformål, ble ofte åren utformet etter arbeidets formål. Årelunnen er som oftest rund, men den kan også være kantet, ha nærmest trekantet tverrsnitt. Lunnen har i så fall en rett vinkel på forsiden, og en bue eller to stumpe vinkler på baksiden. Kantede årer kalles ofte vestlandsårer og er mest brukt på robåter med keip og hamlebånd. Men de kan godt brukes sammen med tollepinner. De kantede årene ligger mer i ro enn de runde, fordi de ikke kan rulle; dette gjør dem også mer praktiske under fiske fordi årebladene blir stående loddrett i vannet mens man trekker dorg, snøre eller garn, og at man også kan løsne på grepet rundt håndtaket mens man ror, og slik myke opp fingrene en del.
Runde årer er mest brukt på båter med tollegang (tollepinner) og på båter med hull for årene. De passer også mer moderne åregafler laget i metall eller plast. Disse årene er gjerne runde fra håndtaket og til et stykke nedenfor tollegangen (lunnen). Deretter får de en oval form (leggen) som gir en myk overgang (halsen) til årebladet.
Håndtaket har ofte sirkelrundt tverrsnitt med diameter på fra 3 til 4 cm, men dette gir ikke noe godt grep; man blir gjerne trett i hånden av at fingrene må gå ut fra håndflaten i en vinkel; leddene ved fingerknokene bør være rette. Formen på håndtaket på mange vestlandsårer er tilpasset dette; det har et ovalt tverrsnitt og ser nokså "flattrykte" ut ovenfra og nedenfra. Skal det være riktig bra, skal håndtaket også være tynnest innerst ved årelunnen – siden lillefingeren faktisk er den korteste av fingrene – og håndtaket skal også peke litt oppover ut fra åren, og litt bakover, for å være bedre tilpasset håndens naturlige stilling. Ytterst på håndtaket skal det helst være en avrundet fordypning for tommelfingeren. Lengde på håndtaket er gjerne 12-15 cm.
Kanoåre
Skaftet til en kanoåre består av et tverrgående håndtak ytterst, slik at det er bekvemt å holde åren med begge hender. Den ene hånden på håndtaket, og den andre hånden et stykke ned på skaftet. Årebladet føres loddrett ned i vannet og skyves bakover for fremdrift.
Kajakkåre
En kajakkåre har to åreblad, ett i hver ende av skaftet. Disse årebladene er vinklet litt i forhold til hverandre (se figur b i illustrasjonen under). Når man fører det ene årebladet opp av vannet, er det andre bladet vinklet slik at det kan føres ned i vannet uten ekstra vridning av åren. Men såkalte "eskimoårer" har ikke denne vridningen av årebladene, og en del padlere foretrekker dette. Slike årer er også gjerne kortere enn "moderne" padleårer, og bladene er både smalere og lengre enn på de "moderne".
Hendene plasseres i hver ende av åreskaftet, ca. 10 cm fra årebladene, noe som gir en god stabilitet, og en god kraft til fremdrift.
Historikk
Osebergskipet ble rodd med 30 årer, Gokstadskipet med 32. Årene til Gokstadskipet var laget av furu og var fra 5,3 til 5,85 m lange. De lengste årene ble brukt nærmest stevnene der høyden over vannspeilet var høyest. Vikingskipene hadde hull i sidene for årene. Hullene er plassert ca. 60 cm over vannflaten. Hullene har utsparinger slik at årebladene kan føres ut og passere uhindret. Bordgangen med årehull er tykkere og altså sterkere enn de øvrige.
I forhold til moderne årer er selve årebladet på vikingskipenes årer lite. Dette kan henge sammen med at denne åretypen egner seg best for roing med korte, huggende tak – den gamle måten å ro på. Det er antatt at to mann rodde hver åre, slik at disse skipene hadde henholdsvis 60 og 64 roere.
De største årene var i bruk på galeier. Hver åre ble rodd av 4 mann og det kunne være opptil 500 roere fordelt på opptil 3 dekk, altså hadde disse båtene mer enn 100 årer.
Cemal Gürsel
Cemal Gürsel (født 13. oktober 1895 i Erzurum i Det osmanske rike, død 14. september 1966 i Ankara) var en tyrkisk offiser, politisk leder og den fjerde tyrkiske presidenten. Han ble president etter et militærkupp i 1961 og regjerte i nesten seks år før han ble avsatt 28. mars 1966.
Bakgrunn
Cemal Gürsel var sønn av en osmansk offiser og barnebarn av en pasja i Erzurum. Etter å ha fullføt grunnskolen i Ordu begynte han på miltærskolen i Erzincan og avsluttet på Kuleli militærskole i Istanbul. Fra 1915 var han yrkesoffiser. Han fikk etter kort til kallenavnet Cemal Ağa.
Offiser
Gürsel tjenestegjorde i 45 år i den tyrkiske hær. Han kjempet i første verdenskrig i slaget ved Gallipoli som løytnant. Senere kjempet han ved den syriske og palestinske front. I 1917 ble Gürsel tatt til fange av britene og satt til 1920 i Egypt. Da han senere ble dpurt av en utenlandsk journalist hvorfor han ikke lærte seg engelsk under fangenskapet, svarte Gürsel at han ble så frustert over å falle i deres hender at han i stedet lærte seg fransk.
Etter løslatelsen vendte Gürsel tilbake til Tyrkia og sluttet seg til Mustafa Kemal Atatürks bevegelse. Han kjempet fra 1920 til 1923 i den tyrkiske frigjøringskrig på dens vestfront. For sin innsats i slaget ved Sakarya mot grekerne mottok han senere uavhengighetsmedaljen av parlamentet.
Cemal Gürsel giftet seg i 1927 med Melahat, datteren av en marineoffiser, og de fikk sønnen Muzaffer.
I august 1958 ble Cemal Gürsel øverstkommanderende for de tyskiske landstridskrefter. Han var da allerede kommandant for den 3. tyrkiske arme so mvar stasjonert ved grensen mot Sovjetunionen. Etter at tropper var blitt satt inn mot demonstrerende studenter la han i mai 1960 ned sitt verv som øverstkommanderende i protest.
Ved sin lette og faderlige væremåte og sin humor var han godt likt både i den tyrkiske hær og blant landets partnere i NATO.
Kuppleder, reformator, president
Etter militærkuppet i Tyrkia den 27. mai 1960, som han ledet i egenskap av Komiteen for nasjonal enhet, begynte Cemal Gürsel (etter iranisk forbilde) å utvikle økonomiske femårsplaner. Dette førte til en oppsving i tyrkisk økonomi. Fra 28. mai 1960 til 26. oktober 1961 bar han både landets president og øverstkommanderende for de væpnede styrker.
I september 1960 bestemte han at den tyrkiske republikk skulle ha en frmokratisk forfatning som sitt grunnlag (den såkalte annen tyrkiske republikk). For første gang ble det gitt rettsgrunnlag for fagforeninger, politiske partier (uten særskilt rettstillatelse), studentsammenslutninger og foreninger. Tyrkia fikk intensive forbindelser med stater i Vest-Europa, Midstøsten og med Sovjetunionen.
Etter at den nye forfatningen var på plass den 26. oktober 1961 ble han Tyrkias president. Dette embede utnevnte han til den 18. mars 1966. Da fratrådte han av helsegrunner.
Liste over Norges høyeste fjell
Liste over Norges høyeste fjell omfatter 1,000 fjelltopper. Det høyeste fjellet i Norge (utenom Dronning Maud Land) er Galdhøpiggen med 2,469 meter over havet.
Norges geografi er dominert av store fjellkjeder med daler og fjorder innimellom. 3 % av arealet i landet er dyrkbart og resten er for det meste fjellområder eller skog. Isbreer er den største årsaken til erosjonen, så terrenget i norske fjell består av fjelltopper med platå og innsjøer. Disse områdene er vannrike og har rikt og variert plante- og dyreliv, noe som også skyldes at fjellene skaper mye nedbør når lavtrykk kommer inn fra vest. Siden de skandinaviske fjellene ligger såpass langt nord og får en jevn tilføring av fuktighet fra vest finnes det mange ismarker og isbreer her. Mange av fjellene er også svært bratte, og dette gir dem et dramatisk utseende.
De skandinaviske fjellene er fjellkjeden som går langs Den skandinaviske halvøy. Vestsiden av fjellene går bratt ned mot Nordsjøen og Norskehavet, og danner fjordene i Norge, mens de i nordøst heller slakt mot Sverige og Finland. I nord danner de grensen mellom Norge, Sverige og Finland, men er stort sett ikke mer enn åser i nærheten av Nordkapp. Det skandinaviske fjellsystemet er geologisk knyttet til fjellene i Skottland, Irland, og på andre siden av Atlanterhavet med Appalachene i Nord-Amerika. Geologer mener at alle disse fjellene dannet en enkel fjellkjede som den kaledonske fjellkjede på superkontinentet Pangaea, og deltes i to da kontinentene Laurentia (med Appalachene) og Baltica (med Skandinavia) gled fra hverandre.
Fjellene på Vestlandet og i Midt-Norge er rester etter den sammenhengende kaledonske fjellkjeden som oppsto for drøye 400 millioner år siden, mens fjellene på Østlandet og i østre Nord-Norge er mer nedslitte grunnfjell som er 900-2 000 millioner år gammelt. I den kaledonske fjellkjeden finner vi alpine fjell, formet av isbreer i dalene, både i Jotunheimen og i Lofoten og Lyngen. De fleste av fjellene i Norge er en del av Langfjella og de aller høyeste ligger i Jotunheimen. Gaustatoppen (1 883 moh) ved Rjukan er mer frittliggende, og er det fjellet i Norge med best utsikt hvor man på godværsdager kan se en sjettedel av Norge.
Tusen fjelltopper i Norge, med primærfaktor på minst 50 meter, har en høyde på 1 650 meter over havet eller høyere. Når to eller flere nærliggende fjelltopper har mellomliggende terreng med en høydeforskjell fra toppen som er mindre enn 50 meter, vil altså bare den høyeste være med på listen. Oppland fylke har flest fjell over 1 650 moh: 416 stykker. Sogn og Fjordane har 279, Møre og Romsdal 159, Buskerud 71, Nordland 39, Trøndelag 30, Hordaland 26, Troms 15, Hedmark 14 og Telemark 3. Noen av fjellene er delt mellom flere fylker og tre av fjellene på listen ligger på Jan Mayen. Fjell i det norske territoriet Dronning Maud Land i Antarktis, der Jøkulkyrkja (3148 moh.), Devoldnuten og Isachsenfjella er blant de høyeste norske toppene, er ikke med i listen. Lom kommune i Oppland er den kommunen med flest fjell på listen, 157 stykker, mens Luster i Sogn og Fjordane har 123 fjell på listen.
Høyden for tregrensen blir gradvis lavere jo lenger nord en kommer. Tregrensen er også lavere ved kysten og høyere i de østlige fjellområdene. Nord ved kysten i Finnmark er tregrensen ved havnivå.
Tar man med Norges biland, er Norges høyeste fjell i Dronning Maud Land. Det høyeste fjellet er Jøkulkyrkja (3148).
Liste over Norges høyeste fjell
Listen kan inneholde feil, særlig om høydene har blitt endret ved nyere målinger.
Over 2400 meter
Det er tre fjelltopper i Norge over 2400 meter, og samtlige ligger i fjellområdet Jotunheimen, de to høyeste i Innlandet, mens den tredje høyeste ligger i Vestland.
Over 2350 meter
I dette høydesegmentet er det 6 fjelltopper, alle beliggende i fjellområdet Jotunheimen, fordelt på Innlandet og Vestland.
Over 2300 meter
I dette høydesegmentet er det 13 fjelltopper, alle beliggende i fjellområdet Jotunheimen, fordelt på Innlandet og Vestland.
Finn Carling
Liv og virke
Finn Carling tok artium som privatist i 1945, studerte psykologi ved Universitetet i Oslo 1945-49, og studerte deretter sosiologi, historie og litteratur ved Howard University i Washington, D.C.
Liste over Norges høyeste fjell
Over 2200 meter
I dette høydesegmentet er det 20 fjelltopper som med et unntak ligger i Jotunheimen, hvilket er en fjelltopp på Jan Mayen.
Finn Carling
Liv og virke
Carling debuterte i 1949 med Broen, to noveller med en enakter. Finn Carling var født med alvorlig cerebral parese. Han forteller om sin barndom og oppvekst med dette fysiske handikappet i sin selvbiografiske roman Kilden og muren fra 1958. Han fulgte opp historien om sitt liv i barneboken I et rom i et hus i en have i 1976. I 1988 lagde han en ny selvbiografi, Gjensyn fra en Fremtid, hvor han tenker seg at han er blitt gammel og reiser tilbake til da han var ung.
Liste over Norges høyeste fjell
Over 2100 meter
I dette høydesegmentet er det 31 fjelltopper som er dominert av Jotunheimen, utenom er det et par fjelltopper i Rondane og en på Jan Mayen.
Finn Carling
Liv og virke
Forfatterskapet går i mange ulike retninger og sjangre. Både i den tidligste og den siste delen av forfatterskapet velger han ofte fabelen. Han har skrevet sakprosa og dokumentarlitteratur med litterære kvaliteter om flere minoriteter: blinde, homofile. Både i sakprosa og skjønnlitteraturen er annerledeshet et gjennomgående tema, ofte med bakgrunn i hans egne erfaringer.
Liste over Norges høyeste fjell
Over 2050 meter
I dette høydesegmentet er det 28 fjelltopper som er dominert av Jotunheimen, utenom er et par fjelltopper i Rondane og Breheimen.
Finn Carling
Liv og virke
Den alvorlige sykdommen påvirket hans liv helt fra da han var et lite barn. Til tross for dette maktet han å leve et normalt liv og opprettholde en stor kunstnerisk produksjon. I sitt arbeid gjorde han det avvikende til noe alminnelig.
Liste over Norges høyeste fjell
Over 1950 meter
I dette høydesegmentet er det 40 fjelltopper som ligger i flere fjellområder i Sør-Norge.
Finn Carling
Liv og virke
Han var nestleder i Den norske Forfatterforening 1966–68, og var statsstipendiat fra 1971.
Bibliografi
{| border="0"
Liste over Norges høyeste fjell
Fylkesoversikt
Listen nedenfor viser de høyeste fjellene i hvert fylke og andre områder.
Cecilienfrydvegen (Molde)
Cecilienfrydvegen er en gate i Molde kommune i Møre og Romsdal. Gaten starter ved Glomstuvegen og går nordvestover før den krysser Moldelivegen og ender ved Cecilienfryd barnehage. Gaten har fått navn etter gården Cecilienfryd, som igjen har fått navn etter konen til Fredrik Motzfeldt, som igjen har fått sin egen gate oppkalt etter seg i Byfogd Motzfeldt gate. Første del av gaten er enveiskjørt, og der gaten krysser Moldelivegen ligger også Cecilienfrydbanen som er en av treningsbanene til Sportsklubben Træff som har sitt største nedslagsfelt i denne delen av Molde.
Daniel Repacholi
Daniel Repacholi (født 15. mai 1982) er en australsk skytter som konkurrerer i pistolskyting. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hans beste resultat var nummer 19 i 50 meter pistol.
Storjuvtinden
Storjuvtinden (også skrevet Storgjuvtinden) er et fjell i Lom kommune i Innlandet. Det har en høyde på 2 344 meter over havet og er Norges 12. høyeste av fjellene med en primærfaktor på minst 50 meter. Storjuvtinden ligger rundt en kilometer sørvest for Norges høyeste fjell, Galdhøpiggen, og de to toppene er forbundet med en egg. Toppen ligger i området mellom Leirdalen i vest og Visdalen i øst.
Toppen er omgitt av isbreer, men fra Geitsætri i Leirdalen kan den nås uten å krysse breer.
Den noe lavere, men litt mer krevende Ymmelstind (2 304 moh, ) ligger like ved Storgjuvtinden.
Loslue
Loslue er en varm lue i skinn som har øreklaffer og opprettet lueskygge og er fôret med pels eller liknende. Luetypen har vært vanlig som arbeidslue for loser og fiskere i Norge. Sideklaffene kan felles opp eller ned og festes under haka som ekstra vern mot kulde, uvær og vind.
Pelsluer med øreklaffer er brukt som varme vinterluer i ulike varianter og under mange navn, for eksempel som loslue i Forsvaret og usjanka i det russiske militæret.
Loslue har siden 1970-tallet fått kallenavnet «oluf-lue» etter Arthur Arntzens komiske revyfigur «Oluf» som alltid var iført svart loslue med øreklaffene stående ut.
Falske sabeltannkatter
Falske sabeltannkatter (Nimravidae) er en utdødd distinkt familiegruppe med kattelignende rovpattedyr som levde i Nord-Amerika. Selv om de falske sabeltannkattene lignet de virkelige sabeltannkattene som Smilodon, var de ikke nært beslektet. De falske sabelkattene viste en rekke trekk som tilsvarer dem man finner hos moderne kattedyr. Moderne forskning har imidlertid vist at Nimravidae utviklet seg gjennom parallell evolusjon. Gruppen deles videre inn i to underfamilier som hver består av flere slekter, Nimravinae og Hoplophoninae.
Tidligere var også Barbourofelidae klassifisert som en underfamilie av Nimravidae, men denne er siden flyttet til en egen familiegruppe. De eldste fossilene etter nimravidene dateres ca. 37 millioner år tilbake i tid (til sen eocen). Man mener at de døde ut for omkring 5 millioner år siden.
Edgar Allan Poe (film)
Edgar Allan Poe er en amerikansk stum kort dramafilm fra regissert av D. W. Griffith. En kopi av filmen eksisterer.
Handling
Filmen fokuserer på Edgar Allan Poe og hans kone Virginia Clemm, som er sengeliggende og alvorlig syk. Samtidig som Poe forsøker å trøste henne, dukker en ravn plutselig opp på en byste av Athene på en høy hylle på rommet hennes. Inspirert av dette skriver Poe et dikt kalt «Ravnen» hans største poetiske verk.
Deretter forsøker Poe å selge dette diktet, slik at han kan kjøpe sårt tiltrengt mat og medisiner til Virginia. For pengene han tjener, kjøper han blant annet et nytt teppe. Men når han legger teppet over Virginia, innser Poe at hun hadde dødd mens han var borte.
Vasaloppet
Vasaloppet er et svensk turrenn i langrenn som går mellom Sälen og Mora i Dalarna, Sverige, en strekning på 90 km. Rennet ble første gang arrangert i 1922, og arrangeres fra 1948 den første søndagen i mars hvert år, bortsett fra i 2015 da rennet ble flyttet til andre søndag i mars på grunn av ski-VM 2015 i Falun.
Det har gjennom årene blitt norsk seier i herreklassen 13 ganger; i 1971 ved Ole Ellefsæter, i 2004 ved Anders Aukland, i 2008 og 2013 ved broren Jørgen Aukland, i 2014, 2016 og 2017 ved John Kristian Dahl, i 2015 og 2020 ved Petter Eliassen, i 2018 og 2022 ved Andreas Nygaard, i 2019 ved Tore Bjørseth Berdal, og i 2021 ved Tord Asle Gjerdalen. Norsk seier i kvinneklassen ble det i 2012 ved Vibeke Skofterud, i 2013 og 2014 ved Laila Kveli, i 2022 ved Astrid Øyre Slind og i 2023 ved Emilie Fleten.
Historien bak navnet
I 1521 var adelsmannen Gustav Eriksson på flukt fra troppene til danskfødte Christian II, som da var konge av Sverige og de andre landene i Kalmarunionen. En stor del av den svenske adelen var i opposisjon til kong Christian II, som de hadde gitt tilnavnet Kristian tyrann. Gustav, som i lang tid hadde opponert mot danskekongen, ble fengslet og satt i fangenskap i København. I et forsøk på å stanse opposisjonen inviterte Christian II det svenske aristokratiet til en forsoningsfest i Stockholm. Under denne festen ble alle gjestene massakrert, inkludert Gustavs foreldre. Denne hendelsen er kjent som det stockholmske blodbadet.
Rett før selve blodbadet klarte Gustav å flykte fra fangenskapet, og han kom seg i land litt syd for Kalmar. Han forsøkte å samle styrker mot danskekongen, men til ingen nytte. Flukten førte han gjennom Dalarna. Befolkningen i Dalarna var kjent som noen hardføre mennesker, og dette var Gustavs siste mulighet til opprør. I Dalarna fikk han god beskyttelse mot kong Christians soldater. Ved Mora kirke forsøkte han å overtale folk til å gjøre opprør mot kongen, men til ingen nytte (her heller). På ski dro han da videre mot Norge, frem til han ble tatt igjen av to skiløpere i Sälen. Mennene kom fra Mora. Historien om blodbadet hadde nådd Dalarna, og mennene kunne fortelle at befolkningen i Mora hadde endret mening, og ønsket at Gustav skulle lede opprøret mot danskekongen.
To og et halvt år etter, den 6. juni 1523, ble Gustav Eriksson kronet til konge av Sverige, etter å ha slått danske kong Christian og oppløst Kalmarunionen. I ettertid er Gustav Eriksson kjent som Gustav Vasa.
Vasaloppets historie
Den 19. mars 1922 flagget John Westling avgårde de første løperne. Det var 116 menn som klokken 06.04 la ut fra Olnispagården på vestsiden av elven i Sälen, og 112 av deltakerne fullførte løpet. Vinneren dette året ble Ernst Alm fra IFK Norsjö på tiden 7.32.49. Han var 22 år og er fremdeles (per 2015) den yngste vinneren av Vasaloppet. Over 15 000 menn og kvinner stiller hvert år til start i Sälen.
Den første kvinnen som deltok i Vasaloppet var Margit Nordin, som i 1923 fullførte løpet på 10.09.42. Året etter ble det vedtatt å forby kvinner i løpet. Dette forbudet tok slutt i 1981, etter at en kvinne utkledd som mann ble intervjuet på TV og avslørt i 1980. 4. mars 2012 ble Vibeke Skofterud første norske vinner i kvinneklassen.
Vasaloppsuken
I løpet av «Vasaloppsveckan» gjennomføres mange separate renn (datoer for 2012):
For å få delta må deltakeren ha en gitt minstealder:
Vinnere og historiske vinnertider
Vinnertiden avhenger i stor grad av været. Utviklingen av ski og skismøring har imidlertid minsket svingninger i vinnertiden som følge av været. Bedre ski, smøreteknikker og sporkvalitet viser at middeltiden til løperne har gått ned hvert tiår som Vasaloppet er arrangert.
Calcodes nobuhikoi
Calcodes nobuhikoi er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor (20-27 millimeter), avlang, svart hjortbille. Hode og forkropp er matte, dekkvingene svært blanke. Hannens forstørrede kjever er ikke spesielt store, sigdformede med en fin tann omtrent to tredjedeler ute. Hodet er firkantet, men antydning til opphøyde skråkjøler. Pronotum er mye bredere enn langt, avrundet firkantet uten tenner på sidene, knapt innsnevret bakerst. Dekkvingene er litt hvelvede, glinsende svarte.
Levevis
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.
Utbredelse
Arten er utbredt på Sulawesi.
Horiella
Horiella er en slekt av pillebiller.
Utseende
Små til middelsstore (1–10 mm), ovale biller, kroppen er nokså sterkt hvelvet. På farge er de gjerne grå/brun/svarte, ofte med metallglans. Oversiden er gjerne fint hårete. Mange har oversiden dekket av fine, lyse skjell eller fløyelsaktig bestøvning. Hodet er lite, nedbøyd og vanligvis ikke synlig ovenfra. Det kan felles inn i en grop i forbrystet. Fasettøynene er temmelig små og ovale. Antennene er nokså korte, 11-leddete, svakt kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, nokså hvelvet, med tydelig avsatte sidekanter. Dekkvingene er nokså korte og brede, hvelvede, med eller uten punktstriper. Beina er korte, føttene kan felles inn i en fure på leggen og hele beina kan felles inn i furer på undersiden, slik at kroppsformen blir helt glatt. Larvene er C-formede, halvmåneformede eller sylindriske.
Levevis
Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.
Toni Morrison
Toni Morrison (født Chloe Ardelia Wofford; 18. februar 1931 i Lorain i Ohio i USA, død 5. august 2019 i The Bronx i New York City ) var en amerikansk forfatter og mottaker av nobelprisen i litteratur i 1993.
Bakgrunn
Morrison ble født Chloe Ardelia Wofford og vokste opp i Lorain i Ohio som det nest eldste av fire søsken. Hun studerte humaniora, blant annet latin, ved Howard University i Washington DC, et «svart universitet», og endret på den tiden sitt fornavn til Toni, etter å ha antatt tilnavnet (fermings navnet) Anthony da hun ble katolikk.
Horiella
Utbredelse
Slekten er utbredt i Asia (Japan).
Toni Morrison
Bakgrunn
I 1955 tok hun mastergrad i engelsk ved Cornell University. Hovedoppgaven skrev hun om selvmord i verker av William Faulkner og Virginia Woolf.
Horiella
Systematisk inndeling
Slekten ble opprinnelig beskrevet som en underslekt av Simplocaria.
Toni Morrison
Bakgrunn
Fra 1955 til 1957 underviste hun i engelsk litteratur ved Texas Southern University i Houston, og vendte i 1957 tilbake til Howard University, nå som dosent.
Forfatter
Hun giftet seg med jamaicaneren Harold Morrison, fikk to barn med ham og begynte å arbeide som forlagsredaktør i Random House. Hennes første roman, De blåeste øyne, handler om en pike som vokser opp besatt av idéen at livet skulle være bedre om hun bare hadde blå øyne.
Morrison skrev en rekke romaner med skildringer av den svarte befolkningens liv i USA. I tillegg til forfattergjerningen var hun også foreleser, kritiker og forlagsredaktør med afroamerikansk litteratur som spesialitet.
Hun har sagt at «Midtvesten går igjen i alt jeg skriver. Uansett hva jeg skriver, så begynner jeg der.»
Hennes roman Elskede fra 1987 ble i 1998 filmatisert med Oprah Winfrey i hovedrollen.
Morrison ble i 2012 tildelt Presidentens frihetsmedalje.
Ivar Nørve
Ivar Trygve Nørve (født 1941) er en norsk skuespiller.
Nørve er kjent fra både teater, film og fjernsyn. Han er kjent fra filmer som Kimen (1974), Over stork og stein (1994), Villmark (2003), samt flere filmer om Olsenbanden. På fjernsyn medvirket han i et par år i såpeoperaen Offshore på NRK, og han hadde en av hovedrollene i dramaserien Soria Moria på samme kanal. Han har spilt i en stor mengde teateroppsetninger.
Nørve er utdannet ved Londons Royal Academy of Dramatic Art og i Chicago. Han ble ansatt ved Oslo Nye Teater i 1974. Har også arbeidet ved Rogaland Teater, Den Nationale Scene og Riksteatret. Han benyttes flittig som stemmeskuespiller på film og har gitt stemme til bl.a. Ole Brumm, Mummipappa, Majestix, Fred Flintstone, De Ignorante Elgene, Postmann Pat (sanger), Drømmefall - Den Lengste Reisen m.m.
Stemmer
Årstallene i tabellen gjelder filmens premiere, ikke når den ble dubbet.
Simone de Beauvoir
Simone de Beauvoir (fra 9. januar 1908 i Paris i Frankrike, død 14. april 1986 samme sted) var en fransk eksistensialistisk filosof, feminist, politisk aktivist og forfatter. Hun betraktet ikke seg selv som en filosof, men hadde en betydelig innflytelse innen både feministisk eksistensialisme og feministisk teori.
Beauvoir skrev romaner, essayer, biografier, en selvbiografi og monografier om filosofi, politikk, og sosial emner. Hun er best kjent for sine romaner. Med L'Invitée (Gjesten, 1943) eksemplifiserte hun den eksistensialistiske roman; i et trekantdrama skildres først fra den ene romanfiguren, så fra den andre. Figurenes vesen er ikke gitt en gang for alle, men er summen av hva de er for andre. Les Mandarins (Mandarinene, 1954) gjør et statusoppgjør av etterkrigstidens feilslåtte forhåpninger. Hennes siste romaner beskriver den aldrende kvinnes problemer, tidvis noe langtekkelig, som Les Belles Images (Når masken faller, 1966). Hennes avhandling fra 1949, Le Deuxième Sexe, på norsk som Det annet kjønn, fikk derimot fornyet kraft og innflytelse under feminismens framvekst på slutten av 1960-tallet og framover. Det er en analyse av kvinneundertrykkelse og et grunnleggende verk for 1900-tallets feminisme.
Johanne Samueline Pedersen
Johanne Samueline Pedersen (født 15. mars 1887 i Innvik, død 16. september 1961) var en norsk stortingsrepresentant for Arbeiderpartiet. Hun satt to perioder på Stortinget.
Simone de Beauvoir
Filosofi
Simone de Beauvoirs filosofi beskrives gjerne som en blanding av ateistisk eksistensialisme og fenomenologi. Hennes filosofi omhandler i stor grad etikk og spørsmålet om hvordan man skal forholde seg til sine medmennesker. Typisk for den franske eksistensialismen utfoldet Simone de Beauvoir sitt forfatterskap og sin filosofi vel så mye i romaner og teaterstykker, som i filosofiske avhandlinger. I et sett av selvbiografiske verker skildret hun i tillegg sin oppvekst og utvikling, sin kamp mot tradisjonens normer og verdier for å utvikle sitt eget ståsted.
Johanne Samueline Pedersen
Bakgrunn
Pedersen ble født i Innvik i Sogn og Fjordane, som datter av gårdbrukerne Garbrand og Dorthea Teigen.
Simone de Beauvoir
Politikk
Hennes livsledsager var i mange år den kjente filosofen Jean-Paul Sartre. De ble kjærester i studietiden, og etterhvert gikk forholdet over i vennskap som varte livet ut. Beauvoir deltok livlig i den politiske og filosofiske debatten i Frankrike i etterkrigstiden. Hennes posisjoner var preget av en bred humanisme og et skarpt blikk for motsigelsene innen oppfatningene også til sine meningsfeller. Spesielt interessant var hennes skepsis til trekk ved Den franske motstandsbevegelsens retorikk under og etter krigen og til intellektuelles tro på sin egen politiske betydning. Hun kunne heller ikke følge mange eksistensialister inn i marxismen og partimedlemskap. Gjennom sine skrifter og sitt virke var hun en ruvende personlighet i fransk kulturliv i annen halvdel av 1900-tallet.
Johanne Samueline Pedersen
Jordmor
Etter å ha tilbrakt årene 1905–1907 i USA, flyttet hun til Oslo og utdannet seg ved Jordmorskolen. Etter endt utdannelse i 1911 arbeidet hun først som distriktsjordmor i Brandval i Hedmark frem til 1915, før hun dro til Minneapolis og arbeidet ett år som jordmor og pleierske der. Tilbake i Norge arbeidet hun to år som jordmor i Løten før hun i 1918 tok opp igjen arbeidet i Brandval.
Simone de Beauvoir
Bibliografi
Beauvoirs mest kjente bok er Det annet kjønn (Le Deuxième Sexe), som er en av feminismens klassikere. Fra denne bok stammer hennes mest kjente sitat: «Man fødes ikke til kvinne, man blir det». Hun har også skrevet skjønnlitteratur og essayer.
Essayer
Det er som forfatter av Det annet kjønn at Simone de Beauvoir lever videre i ettertiden. Boken har senere blitt både idealisert og rakket ned på. Den tilhører klart sin tid, fransk førtitall, og det er lett å avdekke hennes avhengighet av tidsbestemte stemninger og meninger. Men verket har en langt dypere betydning enn som så. Den la premissene for en diskusjon av kvinnens vesen som overhodet ikke er blitt uaktuell, og den inneholdt påstander som har bevart sin sannhet og aktualitet i foreløpig over femti år. Å hevde at det er det viktigste verket hittil skrevet innenfor en feministisk diskurs, er slett ikke irrasjonelt.
Leadenhall Street
Leadenhall Street er ei gate i City of London. Den går fra Gracechurch Street/Bishopsgate til Aldgate.
Leadenhall Street har vært adresse for en rekke internasjonalt kjente firmaer innen handel, bank og forsikring, blant annet Det britisk-ostindiske kompani, Lloyd's og den skandaleombruste pakistanske banken BCCI. Under krigen hadde Nortraship sitt hovedkvarter i nr. 144. I nr. 56 ligger London Metal Exchange.