cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Man from Another Time
Mottagelse
Albumet ble møtt med stort sett positive anmeldelser. De fleste anmeldere var samstemte i at Seasick Steve sin bakgrunn og historie hører sammen med den upolerte lyden som blir presentert. Albumet har en Metacritic score på 67/100 og blir klassifisert som «generelt gode anmeldelser». Albumet tilbrakte 9 uker på Top 75 album listen i UK, der den høyeste plassering var nummer 4.
Sporliste
Alle sanger av Seasick Steve, med unntak av «I'm So Lonesome I Could Cry» (Hank Williams).
Blonde Marie
Blonde Marie (fransk originaltittel:Casque d'Or) er en fransk langfilm fra 1952 regissert av Jacques Becker.
Handling
Marie er i et forhold med Roland, en kriminell som er en del av et lokalt kriminelt syndikat ledet av Félix Leca. Men når Marie blir introdusert for en kjekk ung tømrer Georges Manda, også medlem av Lecas gjeng, tiltrekkes hun sterkt og åpenbart av ham - til stor bekymring for Roland, som bestemmer seg for å konfrontere Manda - samtidig som flere medlemmer av syndikatet hans som ser på. I denne konfrontasjonen blir Roland knivstukket og drept.
Når politiet endelig kommer til stedet, flykter alle sammen, inkludert Marie. Manda bestemmer snart at det er best å flykte fra byen. Han blir kontaktet av Marie, og de to møtes i landsbyen hennes. De lever et idyllisk liv. Men Leca, som har forbindelser til korrupt politi, anklager en venn, Raymond, for mordet på Roland. Leca tror at dette kan bringe Manda ut av skjulestedet hennes. Når Manda får høre nyheten om at hans gode venn Raymond er arrestert, vender han tilbake til byen, og overgir seg til politiet. I stedet for å frigjøre Raymond, arresterer politiet ham som en medhjelper. De to mennene blir snart transportert til fengsel, og Marie forsøker å hjelpe dem med å stikke av.
Oromus
Aphodius (Oromus) spp. er en underslekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Levevis
Disse billene lever i møkk og er hyppigst på steder der husdyr beiter. Mange av artene har gått sterkt tilbake, trolig på grunn av bruksendringer i landbruket, blant annet bruk av midler mot innvollsormer som er giftige for larvene.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sør- og Mellom-Europa og i Midtøsten.
Charline Labonté
Labonté ble olympisk mester i ishockey for tredje gang under vinter-OL 2014 i Sotsji. Hun var med på det canadiske laget som vant ishockeyturneringen for damer foran USA og Sveits. De vant semifinalen mot Sveits med 3-1 og finalen med 3-2 over USA.
Joe Medicine Crow
Joseph «Joe» Medicine Crow (født 27. oktober 1913 nær Lodge Grass i Big Horn County i Montana i USA, død 3. april 2016 i Billings i Montana ) var en crow-indiansk historiker, forfatter og lektor i USA. Hans skrifter om indiansk historie og reservatkulturen anses som meget innflytelserike, men han er mest kjent for sine skriverier og forelesninger om slaget ved Little Bighorn. Han har mottatt Frihetsmedaljen, Bronze Star Medal og Æreslegionen. Han var med og grunnla Traditional Circle of Indian Elders & Youth.
Oppvekst
Joe Medicine Crows stefarfar, White Man Runs Him, var speider for George Armstrong Custer og øyenvitne til slaget ved Little Big Horn. Joe Medicine Crow vokste opp med fortellinger om slaget. Han ble den første av hans stamme til å ta collegeutdannelse, men ble avbrutt i studiene av andre verdenskrigs utbrudd.
Andre verdenskrig
Joe Medicine Crow vervet seg til hæren og ble speider i 103. infanteridivisjon. Han var malt i stridsfarge som han hadde under uniformen og hadde en hellig ørnefjær bak sin hjelm. Medicine Crow oppfylte de fire bragder som ble krevd for å bli krigshøvding. Han er den siste fra sin stamme til å bli krigshøvding. Medicine Crow medvirket i TV-serien The War, der han beskrev sin militærtjeneste under andre verdenskrig.
Talsmann for sin stamme
Etter å ha sluttført sin militærtjeneste vendte han tilbake til Crow Agency. Han ble utvalgt til historiker og antropolog for sin stamme i 1948. Ennå i en alder av 102 år var han fortsatt en aktiv skribent og foreleser. Joe Medicine Crow fikk Frihetsmedaljen av USAs president Barack Obama i 2009.
Utdannelse
Han tok kandidateksamen fra Linfield College i 1938. Han studerte ved University of Southern California, der han tok mastergrad i antropologi i 1939. Han var den første crowindianeren til å ta mastergrad. Hans mastergradsoppgave The Effects of European Culture Contact upon the Economic, Social, and Religious Life of the Crow Indians er blitt en av de mest siterte tekstene for crowindiansk kultur. Han ble æresdoktor ved Rocky Mountain College i 1999 og ved University of Southern California i 2003.
Stanley Cup-sluttspillet 2020
Stanley Cup-sluttspillet 2020 var sluttspillet i ishockey i NHL 2019/20. St. Louis Blues var regjerende mestere fra 2019. På grunn av koronaviruspandemien ble alle finalenkampene spilt i Edmonton i Canada for tomme tribuner.
Finalen ble spilt i best av 7 oppgjør der Tampa Bay Lightning vant 4−2 i kamper mot Dallas Stars.
Badebyen Drøbak Fotballklubb
Badebyen Drøbak Fotballklubb (stiftet 18. november 2016) er en norsk fotballklubb fra Drøbak i Frogn, som kjennetegnes av deres lilla logo og drakter.
Klubben tilhører Østfold Fotballkrets, har ett herrelag i 7. divisjon og ett syverlag for kvinner. Herrelaget spilte fra 2011 til 2016 som. Klubben er et rent breddetilbud, og har ingen sportslige resultatmål.
Menn
Divisjonsutvikling for herrenes seniorlag, hvor den øverste viser a-laget, og den under for samme året viser 2.-laget. {| class="wikitable" !colspan="22" style="background-color:#E9E9E9"|Divisjonsutvikling !rowspan="2" style="background-color:#E9E9E9"|Nivå !rowspan="2" style="background-color:#E9E9E9"|Divisjon !colspan="20" style="background-color:#E9E9E9"|Årstall
Opisthocomiformes
Opisthocomiformes (hoatzinfugler) er en solitær orden som kun består av hoatzinfamilien (Opisthocomidae). Ordenen inngår i den urangerte gruppen Gruae, men plasserigen regnes ikke som avklart. Hoatzinfamilien, på sin side, inkluderer kun én slekt med nålevende arter, nemlig Opisthocomus med den monotypiske arten hoatzin (O. hoazin).
Badebyen Drøbak Fotballklubb
Tabell
2019-sesongen endte med 24 poeng på 14 kamper og 4.-plass i Østfolds 7. divisjon:
Opisthocomiformes
Inndeling
Inndelingen følger i hovedsak Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Alle utdødde linjer er kanskje ikke tatt med. Plasseringen i Gruae regnes fortsatt som usikker.
Badebyen Drøbak Fotballklubb
Rekorder
Kilde: Maratontabell
Phanerothyme
Phanerothyme er et musikkalbum med Motorpsycho, utgitt i 2001.
CSX Transportation
CSX Transportation er et jernbaneselskap og godstransportør, som eier jernbanestrekninger på 34000 kilometer øst i USA, samt i Ontario og Quebec i Canada. Selskapet har hovedkontor i Jacksonville, Florida. CSX er en av tre operatører på Østkysten. De andre er Norfolk Southern Railway og Canadian Pacific Railway.
Nils-Johan Jørgensen
Nils-Johan Jørgensen (født 29. juli 1936 i Ervik ved Harstad) er en norsk diplomat.
Etter examen artium 1956 fra Harstad gymnas (i dag Heggen videregående skole), ble han cand.mag. ved Universitetet i Oslo i 1961 og i 1965 mag.art. i europeisk litteraturhistorie. Han var i 1972–1973 1. ambassadesekretær ved Norges delegasjon til EF i Brussel, deretter ved Norges ambassade i København 1973–1976. I 1981 ble han chargé d´affaires ved den nyåpnede norske ambassaden i Harare, Zimbabwe. Han var ambassaderåd/ministerråd ved Norges ambassade i Tokyo 1984–1988 og fra 1988 til 1993 ambassaderåd ved ambassaden i Bonn, Vest-Tyskland. Fra 1996 til 2000 var han ambassadør til Tanzania. Han mottok St. Olavs Orden i 1998.
Olbia (Ukraina)
Pontisk Olbia (gresk: Ὀλβία Ποντική) eller Olvia, også Olbiopolis, er en tidligere bosetning fra antikken i det nåværende Ukraina. Bosetningen ble etablert i antikken av grekere fra Miletos, og ble derfor i begynnelsen kalt for Miletopolis. Olbia ligger ved svartehavskysten der elven Søndre Bug (Ὕπανις, Hypanis) løper ut i havet, like ved øya som i antikken ble kalt Borysthenes (gresk: Βορυσθένης), og i dag heter Berezanj. Olbias havn var en av de viktigste handelsplassene for eksport av korn, fisk og slaver til Hellas, og import av attiske handelsvarer (som keramikk) til Skytia. Byen ble opprettet omkring 650 f.Kr. og ble tidlig en rik handelsby, og den greske befolkningen bevarte lenge sin uavhengighet i forhold til de omkringboende barbar ene. Rundt år 50 f.Kr. ble byen ødelagt av geterne og lå øde i mange år, men ble delvis gjenoppbygd av romerne.
Byens utforming
Det triangulære (trekantede) området der den greske kolonien lå, dekker et område på rundt femti hektar. I den nedre bydelen, som i dag i stor grad befinner seg i elveleiet til elven Bug, lå det i en kort tidsperiode skipsverft og boliger for håndverkere. De fleste boligene i kolonien lå imidlertid i den øvre bydelen; bygningsmassen der besto av kvadratiske blokker og var sentrert rundt en gresk agora (åpen plass) omkranset av templer. Byen var omgitt av en steinmur med tårn.
Historie
Den greske kolonien, som var et viktig handelssted, bestod i rundt tusen år. På 400-tallet f.Kr. ble stedet besøkt av historikeren Herodot, som har beskrevet byen og dens innbyggere i en av sine bøker.
Byen preget mynter av bronse på 400-tallet f.Kr.; myntene hadde form som hoppende delfiner. Dette var en uvanlig form på mynter – i den øvrige greske verden brukte man runde mynter – og det er spekulert om formen på disse pengene hadde sin opprinnelse i offergjenstandene som ble benyttet i tempelet til Apollon Delphinos i Miletos. De eldste myntene, som går tilbake til 500-tallet f.Kr., var store kopperstykker; senere ble det preget mynter i både sølv og gull.
Historikeren Martin Litchfield West har lansert en teori om at tidlig-greske religiøse forestillinger, særskilt orfiske mysterier, var sterkt påvirket av sjamantisk praksis i Sentral-Asia. Et betydelig antall orfiske inskripsjoner som har blitt avdekket i Olbia synes å vitne om at befolkningen kjente til slike ritualer.
Etter at byen hadde tilpasset seg en demokratisk konstitusjon, ble dens forhold til Miletos regulert av en avtale som tillot begge bystatene å samordne sine operasjoner mot Aleksander den stores hærfører Zopyrion (død 331 f.Kr.). Mot slutten av 200-tallet f.Kr. var byens økonomi svært svekket, og på 100-tallet f.Kr. aksepterte Olbia derfor kong Skiluros av Skytias overherredømme. Byen blomstret på nytt under Mitridates VI av Pontos, konge av Pontos i Anatolia, men ble herjet av folkegruppen getere (antagelig en trakisk stamme) under deres konge Burebista, en katastrofe som satte en brå stopp for Olbias økonomiske vekst. Dio Chrysostomos, som besøkte stedet omkring år 83 e.Kr., beskrev hvor elendige forhold som rådet i Olbia da.
Bosetningen ble lagt inn under den romerske provinsen Nedre Moesia, og ble forlatt på 300-tallet e.Kr. da den brente ned minst to ganger i forbindelse med de såkalte gotiske (eller skytiske) kriger.
Arkeologiske utgravninger
Det arkeologiske området Olbia ligger nær landsbyen Parutino i det ukrainske distriktet Otschakiw. Før 1902 var stedet eid av grevene Musin-Pushkins, som ikke tillot noen utgravninger på deres eiendom. Profesjonelle utgravninger ble utført under den russiske arkeologen Boris Farmakovsky fra 1901 til 1915, og fra 1924 til 1926. Da stedet aldri ble bosatt på nytt etter at det ble forlatt, har arkeologene avdekket rike funn (delvise inskripsjoner og skulpturer). Området blir erodert av Svartehavet, og dette setter press på arkeologene for å avdekke mest mulig av historien før alt forsvinner i havet. I den nedre bydelen ved elven har arkeologene klart å skille ut fem ulike kulturlag. Det er også oppdaget en nekropol.
Jeanine Áñez
Jeanine Áñez (født 13. juni 1967) er en boliviansk politiker som var landets fungerende president fra 11. november 2019 til 8. november 2020. Hun ble dermed også landets første kvinnelige president siden Lidia Gueiler Tejada.
Áñez ble i 2021 tiltalt for blant annet folkemord i forbindelse med flere dødsfall under demonstrasjoner i 2019. Hun ble i juni 2022 ilagt en omstridt ti års fengselsstraff.
Yulduz Kuchkarova
Yulduz Kuchkarova (født 25. januar 1994) er en usbekisk svømmer som spesialiserer seg i ryggsvømming. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun røk ut i de innledende rundene på 200 meter rygg.
Assosiativ lov
Generelt vil parenteser bestemme rekkefølgen som ledd i en sammensatt operasjon skal utføres i. For å regne ut uttrykket
skal en først legge sammen (3 + 2), deretter (7 + 3) og så til slutt summere resultatene for de to parentesene. I sammensetninger av en assosiativ operasjon kan en utføre operasjonene i vilkårlig rekkefølge, så lenge rekkefølgen til leddene ikke endres. Endring av rekkefølgen er knyttet til egenskapen kommutativitet, som ikke må forveksles med assosiativitet.
En algebraisk struktur som inneholder en assosiativ operasjon kan omtales som en assosiativ struktur.
Assosiativitet er en fundamental egenskap til mange operasjoner, og egenskapen blir ofte postulert i aksiomer som definerer operasjonen. Dette gjelder for eksempel for kroppsaksiomene for addisjon og multiplikasjon av reelle tall.
Formell definisjon
En binær operasjon * på en mengde S er assosiativ dersom
Dersom en binære operasjonen uttrykkes som en funksjon f(x,y), så vil operasjonen være assosiativ hvis og bare hvis funksjonen har egenskapen f(f(x,y),z) = f(x,f(y,z)). Operasjonen multiplikasjon kan for eksempel skrives som funksjonen f(x,y) = xy.
Matematikk generelt
når u, v og w er vektorer i R3.
Klokkesøte
Klokkesøte (Gentiana pneumonanthe) er en flerårig plante i storsøteslekta i søterotfamilien. Planten er 10–30 cm høy og vokser i Europa og Vest-Sibir. I Norge vokser den langs kysten fra Kristiansand til Sola og finnes også i indre Agder og Telemark og i Østfold. Klokkesøte er regnet som sårbar på Norsk rødliste for arter.
Stenus
Stenus er en artsrik gruppe (slekt) av biller som omfatter de fleste av artene i underfamilien øyekortvinger (Steninae) i den artsrike familien kortvinger (Staphylinidae). De kjennes lett på at fasettøynene er meget store og utstående. Med omtrent 3000 beskrevne arter er denne en av de aller artsrikeste dyreslektene.
Utseende
Små (2 – 8 mm), slanke biller, lett kjennelige på de store og utstående fasettøynene. Kroppen er som oftest tett og grovt punktert. Hodet er vanligvis bredere enn brystskjoldet (pronotum). Hele sidene av hodet er dekt av de store, halvkuleformede fasettøynene. Pannen har ofte lengdefurer. Antennene er relativt korte og har de to innerste og de tre ytterste leddene ganske kraftige, mens leddene innimellom er ganske tynne. Kjevene kan skytes ut under hodet for å fange bytte, en anordning som ligner den som finnes hos øyenstikker-nymfer. Brystskjoldet (pronotum) er lengre enn bredt, bredest omtrent på midten, og har ofte en mer eller mindre tydelig lengdefure langs midtlinjen. Dekkvingene er av varierende lengde, oftest kraftig punkterte, gjerne med en innbuktning nær ytterhjørnene. Bakkroppen er ganske lang og mer eller mindre sylindrisk. De fremste ryggleddene har ofte én eller flere lengdekjøler. Beina er middels lange og slanke. Bak-leggene hos hannene har ofte en spiss tagg på innsiden nær spissen. Hos mange arter er et av fotleddene delt i to lapper. Bilder av noen arter kan finnes her:
Levevis
Øyekortvingene er rovdyr som fanger spretthaler og andre smådyr. De store øynene gjør at de har godt syn og hjelper dem finne byttet. Munndelene kan skytes fram. Øyekortvinger kan finnes i de fleste miljøer på landjorden, men er særlig artsrike på gressmarker og på litt fuktige steder. Noen arter som lever ved vann kan seile på vannflaten ved å skille ut et vannavstøtende stoff som driver dem fremover.
Epipleurus
Epipleurus er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae).
Utseende
Små (ca. 4 millimeter), nokså brede, brunlige råtevedbiller. Oversiden er fint hårete. Antennene er kraftige og sagtakkede, nær halve kroppslengden. Pronotum er bredere enn langt, rundet med uttrukne bakhjørner, fint punktert og blankt. Dekkvingene er nokså jevnbrede, kraftig punkterte med fine lengdestriper.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Gøril Emilie Hellen
Gøril Emilie Hellen (født 1966) er en norsk forfatter som bor i Sandefjord. Hun vokste opp i Trondheim og har mellomfag i drama, film og teater fra NTNU. Hun er også utdannet journalist fra Universitetet i Nordland og har jobbet som frilansjournalist i en årrekke. Hellen har også vært ansatt i mediebyrå og hun har skrevet tekster til TV2 sin serie Hotel Cæsar.
Hun debuterte med romanen Veien over klippene som kom ut på Gyldendal i 2013. Ideen til romanen kom da hun var på bryllupsreise til Liguriakysten i Italia i 2006. I 2019 kom hennes andre bok, Portnerboligen. Den kom på Cappelen Damm og handler om lobotomi. Her er handlingen lagt til Trondheim sykehus, nåværende St. Olavs hospital.
Pubinus
Aphodius (Pubinus) spp. er en underslekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Levevis
Disse billene lever i møkk og er hyppigst på steder der husdyr beiter. Mange av artene har gått sterkt tilbake, trolig på grunn av bruksendringer i landbruket, blant annet bruk av midler mot innvollsormer som er giftige for larvene.
Utbredelse
Arten er utbredt i Mellom- og Nord-Europa, og i det nordlige Asia. Den er ikke funnet i Norge.
Joe Jonas
Joseph Adam Jonas (født 15. august 1989 i Casa Grande i Arizona i USA) er en av de tre brødrene i det amerikanske bandet Jonas Brothers.
Han er vokalist sammen med broren Nick Jonas og han spiller tamburin og gitar. Joe er den nest eldste av de tre Jonas-brødrene (Nick Jonas, Joe Jonas og Kevin Jonas).
Karriere
Joe Jonas debuterte som skuespiller i filmen Camp Rock som kom ut i 2008. Han spilte mot eks-kjæresten Demi Lovato og brødrene sine i rollen som den selvopptatte artisten Shane Gray som kommer til Camp Rock for å finne seg selv igjen. Han var også med i oppfølgeren Camp Rock 2: The Final Jam fra 2010.
Han har også debutert i serien JONAS (senere JONAS LA), som handlet om brødrene som var kjendiser på vanlig skole.
Kjærlighet
Joseph Jonas har vært kjæreste med Taylor Swift, men han slo opp i en 27 sekunders lang telefonsamtale. Etter bruddet med Swift ble han sammen med den amerikanske skuespillerinnen Camilla Belle, men paret gikk fra hverandre. Senere ble han sammen med skuespilleren og artisten Demi Lovato, som han ble kjent med under innspillingen av den første Camp Rock-filmen. I mai 2019 giftet han seg med Sophie Turner. De har en datter, Willa.
Let Them Eat Cake
Let Them Eat Cake er et musikkalbum med Motorpsycho, utgitt i 2000.
Kevin Kabran
Kevin Alexander Kabran (født 22. november 1993 i Stockholm) er en svensk fotballspiller som spiller for.
Start fikk en bot på 75.000 kroner etter en ulovlig avtale med Kabran.
Umar Shaikh Mirza I
Mu'iz-ud-din Umar Shaikh Mirza, født 1356, død februar 1394, tilhørte Timurid-dynastiet i Sentral-Asia og var sønn av dynastiets hersker og grunnlegger, den tyrkisk-mongolske erobreren Timur Lenk. Han var kjent som en erfaren militær og var general i hæren i tillegg til at han var guvernør i Fergana-provinsen (i dagens Usbekistan). Umar Shaikh døde i 1394, elleve år før sin far.
Bakgrunn: Mongolriket og Timuridriket
I 1206 fullførte den mongolske erobreren Djengis Khan samlingen av det enorme Mongolriket og ble utropt til «khagan», («herskernes hersker»). Djengis døde i 1227, og det oppsto maktkamper mellom hans fire sønner og de mange barnebarna hans. Det viste seg også vanskelig å holde det store riket som strakte seg fra Stillehavet til Middelhavet og Østersjøen samlet. Mongolene var erobrere og et krigførende folk, men «det lar seg nok gjøre å erobre et rike fra hesteryggen, men det kan ikke styres fra salen.» Etter Djengis’ død ble Mongolriket delt i flere riker og imperiet smuldret opp på 1300-tallet. I 1369 fullførte den tyrkisk-mongolske Timur Lenk en ny samling av det sentralasiatiske riket og grunnla timuriddynastiet.
Hans tidlige liv
Umar Shaikh var en av Timurs fire sønner, og hans mor var konkubinen Tolun Agha. Det er uklart om han var eldste sønn eller om hans bror Jahangir Mirza var eldre. De viktigste kildene er noe selvmotsigende. Spørsmålet er av relativt liten betydning ettersom den gjeldende arveretten blant timuridene favoriserte mannlig avkom uten hensyn til aldersrekkefølge. Jahangir døde dessuten allerede i 1376.
Krigen mot Tokhtamysh og Den gylne horde
Tokhtamysh prøvde på nytt å angripe Timuridriket, denne gang på vinters tid. Han ble igjen slått tilbake, denne gang av Umar Shaikh. Khanen måtte flykte, og i 1391 gjennomførte Timur et motangrep mot Den gylne horde. Det avgjørende slaget fant sted ved Kondurcha-elva der Umar Shaikh ledet hærens venstre fløy, hans (yngre) bror Miran Shah ledet den høyre, deres nevø Muhammad Sultan Mirza (sønn av Jahangir) ledet sentrum, mens Timur selv ledet baktroppen. Umar Shaikhs fløy ble isolert fra resten og sto i fare for å bli bekjempet da Timur selv angrep Tokhtamysh og skapte panikk i Den gylne hordes hær som flyktet. Slaget og nedslaktingen under flukten er antatt å ha kostet 100.000 menneskeliv.
Hans død
I 1393 nedkjempet Timur muzaffaride-dynastiet og deres (siste) hersker Shah Mansur ble tatt til fange og henrettet. Umar Shaikh ble utnevnt til guvernør i deres område, Fars-provinsen (sør i dagens Iran), og Umars sønn Iskandar Mirza overtok farens posisjon i Fergana. Umar Shaikh klarte ikke å holde denne posisjonen lenge. I 1394 ble han drept av en pil fra den kurdiske festningen Kharmatu i nærheten av Bagdad. Timur selv skal ikke ha vist noen emosjonell reaksjon på sønnens død.
Guvernørskapet ble etter Umar Shaikhs død overlatt til hans sønn Pir Muhammad Mirza mens liket ble eskortert av hans koner og sønnen Iskandar Mirza til byen Shahrisabz (Timur Lenks fødeby i nåværende Usbekistan) hvor han ble gravlagt i Dorussaodat-mausoleumkomplekset sammen sin bror Jahangir Mirza.
Familie
Umar Shaikh hadde 11 koner:
Barn: Med Malikat Agha:
Med Qutlugh Tarkhan Agha Mughal:
Med Tuglugh Sultan Jalayir:
Med Sultan Agha:
Med Bakht Sultan:
Med Mihr Khush:
Med Beg Malik Agha:
Vintergatan
Vintergatan (svensk ord for Melkeveien eller Vintergaten) var TV-serier som ble sendt i Sveriges Television i 2000, 2001 og 2010. Regissør og manusforfatter var Petter Bragée.
Vintergatan 5a
Vintergatan 5a sendtes som Sommarlovsmorgon ("Sommerferiemorgen") 13. juni–11. august 2000.
Handling
Miras foreldre tvinger Mira til å reise til Älguddens sommarkollo ("Älguddens sommerleire"). Hun reiser dit med taxi sammen med Glen og Henrik, to gutter som går på Miras skole. I skogen blir motoren skadet og ungdommene venter mens Peo, taxiføreren, sint forsøker å reparere motoren. Plutselig ser de et solskinn og senere blir de oppstrålet til et romskip, der de møter en figur ved navn Alien. Alien lærer dem å kjøre romskipet og gir dem oppdrag; de skal samle livsformer fra planeter.
De kjører gjennom sorte hull for å utføre Aliens oppdrag. De møter farer på skipet og på planetene. De besøkte 5 planeter:
De arbeidet bra sammen og kunne derfor avslutte oppdraget og reise hjem til Jorden. Alien, som etter eventyret forsvant fra skipet og ut i rommet, ga dem oppdraget "att ge vår planet och mänskligheten en ny chans att överleva" ("å gi planeten vår og menneskeheten en ny sjanse til å overleve").
TV-seerne kunne ringe til programmet og hjelpe dem når de hadde problemer.
Vintergatan 5b
Vintergatan 5b sendtes som "Sommarlovsmorgon" ("Sommermorgen") 11. juni–10. august 2001. 5b oppfulgte 5a som sendtes sommeren 2000. I 5b kunne TV-titterne, som i 5a, ringe til programmet og hjelpe dem når de hadde problem.
Handling
Peos hustru Ulla har forsvunnet sporløst. Peo ber Mira, Glen og Henrik at følge med ham ut i rommet for å lete etter henne. Når de besøker Lavaplaneten, forsvinner også Mira. I denne TV-serie møter de også nye personer, blant annet Irina Teresjkova (som ble oppstrålet i sin Sputnik fra 1963 til 2001), Benke Bengtsson, og Gaia og Garsson (som begge arbeider ved en romstasjon). De får materiale som hjelper dem og til slutt vet de at Mira, og Sjuan (Femmans lillesøster, portrettert av Bodil Ekelund), er kidnappet av "figurer med hatter med lamper", kalt "fifuner" ("fifun" i entall) på deres planet Karichnivi. Men Ulla er ikke der, i stedet har hun sittet nedfryst i et kjølerom i skipets maskinrom hele sommeren. Femman fant henne, men sa ikke det før slutten av eventyret, fordi "ingen spurte".
De nye personene er spillet av Jonas Sykfont (Femman/Benke Bengtsson/Garsson), Ingela Schale (Irina Teresjkova) og Inga Sarri (Gaia).
"Gaia" er bare navnet på personen som arbeider på romstasjonen. Når Gaia og Garsson slutter å arbeide på romstasjonen, starter Peo og Ulla å arbeide der og da blir de kalt "Gaior".
Sitat
Henrik sa i program 4 at "Jurij Gagarin døde i en flyulykke for 37 år siden". Dette var feil fordi Jurij Gagarin døde i 1968 og i 2001 var det ikke 37 år siden 1968; det var 33 år siden.
Vid Vintergatans slut
Vid Vintergatans slut sendtes først 30. januar 2010, da på lørdager. Serien ble produsert, av Anagram Produktion, våren 2009.
Handling
Nesten 20 år har gått siden eventyren 5a og 5b. Mira er nå mor til den 13-årige jenten Billie og de har et bra liv på Jorden. Peos og Ullas tid som "Gaior" er snart over, men freden ved Melkeveien er ikke over. Hver romfigur er truet. Ulla forsvinner igjen og Peo sender skippiloten Pax til Jorden for å hente Mira som skal hjelpe ham. Men i stedet henter Pax ved en feil Billie. Når Pax kommer til romstasjonen har Peo vært nær atå bli drept av fifunkapteinen Storm som arbeider i "Triumviratet" sammen med Professorn, Lennartsson og Greven. Storm sprenger romstasjonen, men Peo redder seg selv i en nødkapsel.
Thomas Gram
Thomas Andreas Gram (født 28. mai 1935) er en norsk offiser og tjenestemann ved Det kongelige hoff. Gram innehar majors grad. Han er kansellist i ordenskanselliet for St. Olavs Orden ved Det kongelige hoff. I denne egenskap foretar Gram ved enkelte anledninger overrekkelse av ordenen på vegne av kongen.
Utmerkelser
Gram er ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. Han er innehaver av Kongehusets 100-årsmedalje.
Roadwork vol 1 – Heavy Metall iz a poze, hardt rock iz a laifschteil
Roadwork vol 1: Heavy metall iz a poze, hardt rock iz a laifschteil er et musikkalbum av den norske rockegruppa Motorpsycho, utgitt i 1999.
Kunståret 1460
Kunståret 1460 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1460.
Fossile døgnfluer
Fossile døgnfluer er en artsrik gruppe med mange godt bevarte fossiler tilbake til perm.
Utseende
De fossile døgnfluene skiller seg ikke vesentlig fra de moderne i utseende - de er middelsstore til store insekter med ett eller to par vinger med tett årenett, der det første paret er mer eller mindre trekantede, det andre paret mye mindre, noen ganger helt manglende. Kroppen var spinkel og skjør, hodet lite med reduserte munndeler, oftest store fasettøyne og korte, børstelignende antenner. Beina var lange og tynne, særlig forbeina, og bakkroppen hadde to eller tre lange haletråder. Nymfene var avlange dyr med forholdsvis lange bein, trakégjeller langs bakkroppen og tre haletråder.
Levevis
Det er all grunn til å tro at de utdødde døgnfluene hadde lignende levevis som de nålevende, med nymfer som var vannlevende bunndyr og kortlivede voksne som ikke tok næring til seg.
Systematisk inndeling
Det er beskrevet over 200 arter av fossile døgnfluer.
Aïssatou Kouyaté
Aïssatou Kouyaté (født 19. april 1995 i Clichy-la-Garenne) er en fransk profesjonell håndballspiller, som spiller for den franske klubben og det franske håndballandslaget.
Kjell Harald Dalen
Kjell Harald Dalen (født 1946) er en tidligere norsk diplomat.
Han er fra Gjerstad i Aust-Agder og er utdannet cand.polit. I 1974 tok han utenriksdepartementets aspirantkurs. På slutten av 1960-tallet var han med i styret for Én Verden sin ungdomsorganisasjon, og i 1987 rådsmedlem,
Dalen var fra 1989 ambassadesekretær ved Norges ambassade i London, dernest chargé d¨affaires ved Norges ambassade i Beirut i november 1989, i praksis stasjonert i Damaskus i Syria. I 1990 bidro han til at rundt femti nordmenn ble transportert fra Irak og Kuwait. I 1993 var han tilbake i UD som regionalrådgiver for Afrika. Han var ambassadør ved Norges ambassade i Dar-es-Salaam fra 2000, deretter ambassadør ved Norges ambassade i Nairobi fra 2001. Fra 2004 var han sideakkreditert til Eritrea. Fra 2007 var han seniorrådgiver i Utenriksdepartementet.
Trust Us
Trust Us er et musikkalbum med Motorpsycho, utgitt i 1998.
Nadja Kälin
Nadja Kälin (født 20. april 2001 i St. Moritz) er en sveitsisk langrennsløper.
Hun representerte Sveits i 15 kilometer skiathlon under Vinter-OL 2022 i Beijing der hun kom på 21. plass.
Valget i Tanzania 1975
Valget i Tanzania 1975 blei avholdt 26. oktober 1975. Tanzania var en ettpartistat på dette tidspunktet, med Tanganyika African National Union som eneste lovlige parti i fastlandstanzania og Afro-Shirazi Party som eneste lovlige parti på Zanzibar. Til nasjonalforsamlinga var det to kandidater fra samme parti i hvert valgdistrikt (med unntak av 40 valgdistrikter som kun hadde én kandidat), mens presidentvalget i praksis var en folkeavstemning rundt TANU-leder Julius Nyereres kandidatur.
Valgdeltakelsen lå på 81,7 % i begge valgene.
Skjørost
Skjørost er en fersk ostemasse av syrnet skumma mjølk; en surmjølkost. Navnet skjørost kommer av det gammelnorske ordet «skyr», som betyr sur.
Osten lages ved at skumma mjølk syrnes, og etter 17–18 timer varmes den forsiktig til mjølka «sprekker». Ostemassen løftes ut av mysa på det rette tidspunktet. I surmjølkostene blir ostestoffet felt ut av skummamjølka ved syrning, ved tilsetting av kjernemjølk eller ved hjelp av reindyrka mjølkesyrekulturer.
I Rørostraktene serveres tradisjonelt skjørosten med tjukkmjølk, rømme og ev. litt sukker, vanligvis som tilbehør til spekemat. Andre norske surmjølkoster er gamalost og pultost.
Subrinus
Aphodius (Subrinus) spp. er en underslekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
Små til middelsstore, avlange, blanke gjødselbiller. Pronotum er gjerne svart med lyse kanter, dekkvingene gulbrune.
Levevis
Disse billene lever i møkk og er hyppigst på steder der husdyr beiter. Mange av artene har gått sterkt tilbake, trolig på grunn av bruksendringer i landbruket, blant annet bruk av midler mot innvollsormer som er giftige for larvene.
Utbredelse
Gruppen er vidt utbredt i den palearktiske sone, men mangler i Nordvest-Europa.
Critérium du Dauphiné 2020
Critérium du Dauphiné 2020 var den 72. utgave av sykkelløpet Critérium du Dauphiné. Det var opprinnelig satt opp fra 31. mai til 7. juni, men ble forkortet og flyttet til 12. til 16. august.
Daniel Martínez vant sammenlagt etter at sammenlagtleder Primož Roglič trakk seg før siste etappe.
Noah Wallace
Noah Wallace (født 6. juli 1991) er en amerikansk freestylekjører, som tok bronsemedalje i slopestyle under VM i freestyle og snøbrett 2015 i Kreischberg.
Angelsaksisk bosetning i Britannia
Angelsaksisk bosetning i Britannia omhandler britisk historie fra begynnelsen av 400-tallet og utpå 500-tallet da germanske folk og stammer invaderte, innvandret, okkuperte og bosatte seg i deler av Sub-romersk Britannia (hovedsakelig det som vi i dag kaller England) i løpet av den europeiske folkevandringstiden. I løpet av 500-tallet oppsto det flere mindre og større angelsaksiske kongedømmer som Kent, Northumbria (Bernicia og Deira) og Lindsey antagelig langs allerede eksisterende grenser, mens de vestlige kongedømmene Wessex og Mercia viste få tegn på kontinuitet.
Den tradisjonelle inndelingen av germanerne i anglere, saksere, og jyder kommer fra Historia ecclesiastica gentis Anglorum av Beda. Imidlertid har historiske og arkeologiske undersøkelser vist at en større rekke av germanske folk kom fra kystene av Friesland, Niedersachsen, Jylland, og til dels sørlige Sverige også flyttet til Britannia i denne tiden.
Brytonisk språk og kultur, og den politiske makten og systemet til britonere, ble erstattet i disse områdene over tid, men forble værende i Wales, Cornwall og for en tid i Hen Ogledd («Det gamle nord»), et område som i dag er nordlige England og sørlige Skottland. I løpet av denne perioden utvandret britonere av ulike årsaker over Den engelske kanal og bosatte seg i Armorica, dagens Bretagne i Frankrike, og etablerte Britonia i Galicia i den nordvestlige delen av dagens Spania.
Lingvistisk bevis
Lingvistisk bevis kan bli tolket som en kulturmarkør for hva som påvirket regionene. Studiet av angelsaksisk (gammelengelsk) har vist få spor av et keltiskspråklig underlag. En nyere studie (2004) har framvist en diglossimodell som har til hensikt å forklare de faktiske endringene som skjedde mellom gammelengelsk og mellomengelsk. I henhold til denne modellen var gammelengelsk det skriftlige språket i den angelsaksiske perioden, men en stor andel av befolkningen snakket en form for keltisk-engelsk som ble blandet til mellomengelsk etter den normanniske erobringen og sammenbruddet til de øverste angelsaksiske samfunnsklassene. Forskeren Jan Niehues har foreslått at ord fra de ulike keltiske språkene kan bli funnet i bortimot alle sfærer i det engelske språk, fra fornavn og etternavn til stedsnavn, til vanlige substantiv og selv et antall av verb. Han har også pekt på at det er ingen generell enighet om hvor stor det keltiske bidraget til engelsk ordvalget faktisk er, og uansett hvor lite det er, er det ennå ikke anerkjent i sin helhet. Keltisk er hevdet som en grunn til endringer fra et syntetisk språk til et analytisk språk (uttrykke mening gjennom ordendinger for å uttrykke mening gjennom ordorden), og bruken av progressive (eksempelvis «I am reading», «jeg leser»). Keltisk påvirkning er også benyttet for å forklare underlige elementer i engelsk, eksempelvis avhengighet av semantisk nøytrale «do» («I don't know» framfor «I know not») og mangelen av ytre eier i engelsk, en tankekonstruksjon som er tilstede i alle betydelige europeiske språk, unntatt keltisk. (Engelsk benytter «then someone gouged out his eyes», men aldri «someone gouged him the eyes out» som er den germanske strukturen.)
Latin fortsatte å bli benyttet for skrift, men aldri i dagligtale.
Tilsvarende har studier av stedsnavn gitt holdepunkter om den lingvistiske historien i et område. England (unntatt Cornwall) viser forholdsvis lite bevis i dag av keltisk i sine stedsnavn. Det er spredt keltiske stedsnavn over det hele, og økende mot vest. Det er også keltiske navn på elver og topografi. Stedsnavn og lingvistiske bevis har blitt forklart med argumentet at det var bosetning av angelsaksere som var politisk og sosialt dominerende i sørlige og østlige Britannia, og deres språk og kultur ble også tilsvarende dominerende i de samme områdene. Navn med et latinsk element antyder en kontinuitet i bosetningen, mens en del stedsnavn har navn fra hedenske germanske guddommer. Navn av britonsk opprinnelse er vanligvis oppfattet som en indikasjon på en bevart britonsk befolkning, selv om det ikke nødvendigvis er tilfellet. Navn basert på angelsaksiske ord for de britonske, wealh, har også blitt oppfattet som en indikasjon på britonsk fortsettelse i befolkningen. Et eksempel er Walton i betydningen britonsk befolkning og dette navnet er funnet i mange deler av England.
Epigrafisk bevis, som anglosaksiske runer, har gitt ytterligere en kilde til informasjon om bosetningen av angelsaksere i denne perioden.
Genetiske bevis
Nyere forskning som har analysert Y-kromosom og mitokondrielt DNA hos folk som i dag lever i Storbritannia og på kontinentet har gitt en del innsyn i befolkningsbevegelser i løpet av sub-romersk perioden. En studie fra 2002 fra University College London (Weal et al.) ble fortolket som at den viste muligheten av en storstilt angelsaksisk folkevandring til sentrale og østlige England (redegjorde for 50 til 100 prosent av befolkningen for denne tiden i sentrale England). En mer utførlig studie i 2003 (Capelli et al.) har imidlertid antydet at det har vært betydelig mindre innvandring av angelsaksere til andre regioner av England, og antyder at overgangen mellom England og Wales var mer gradvis enn tidligere forskning har antydet. Forskningen ga også bevis på at alle områder på De britiske øyer hadde en del før-angelsaksisk genetisk komponenter. Den identifiserte ikke en merkbar forskjell i Y-kromosomene av den antatte kildebefolkningen til angelsakserne og de senere danske og norske bosetterne i vikingtiden, således registrerte undersøkelsen begge sett av kromosomer som tilhørte samme gruppe. Da studien inkluderte prøver fra Friesland benyttet av Weale et al. (2002) som en kildebefolkning for angelsakserne fant den ikke noen statistisk betydningsfull forskjell mellom disse prøvene og den nordgermanske og norrøne gruppen. Alle prøver fra kontinentet var statistisk forskjellig fra britiske prøver. På den andre siden viste de viktigste komponentanalysene at prøver fra Friesland, om enn nærmere geografisk til nordgermanerne og de norrøne, en del nærmere til de britiske prøvene enn de til nordgermanerne og de norrøne.
Andre har tolket de genetiske bevisene nevnt over annerledes. Stephen Oppenheimer i boken The Origins of the British: A Genetic Detective Story, og nye DNA-prøver (Y-kromosm og mtDNA) av Bryan Sykes for hans bok Blood of the Isles har antydet at bidraget til den britiske genbanken fra angelsaksere og andre sene innvandrere kan ha vært svært begrenset. Omtrent to-tredjedeler av forfedrene til det engelske folk er paleolittiske bosettere som innvandret fra vesteuropeiske istiden. Dette er sammenlignende til rundt tre-fjerdedeler av forfedrene til folk på De britiske øyer. Denne observasjonen kan støtte ideen om slektskap i oldtiden mellom befolkningene i kystområdene mot Atlanterhavet i Europa, skjønt østlige og sørøstlige kystene av Storbritannia tilhørte ikke denne sonen. Oppenheimer hevdet at flertallet av de britiske gentypene stammer fra paleolittiske Iberia.
Sykes og Oppenheimer hevder at selv i østlige delen av England, hvor det er de beste bevisene for innvandring, ikke mer enn 10 prosent av slektslinjene på farssiden kan bli utpekt som kommende fra en anglosaksisk innvandring og at i de samme engelske regionene er 69 prosent av de mannlige slektslinjene fortsatt av innfødte, opprinnelige opprinnelse. Oppenheimer postulerer en mulig før-anglosaksisk genetisk forhold mellom den moderne befolkningen i England (særlig sør og øst) og folk som levde på motsatt side av Nordsjøen. Det indikerer en langt eldre før-romersk germansk innflytelse i sør og øst i England. Det er en del bevis på at Y-kromosom haplogruppe I, som opptrer i tilsvarende frekvenser rundt kysten av Nordsjøen, kan representere en mesolittisk kolonisering framfor en anglosaksiske innvandring slik som det er argumenter av andre forskere. Denne haplogruppen representerer en innvandring fra Balkan som kan ha reist langs de europeiske elvene i innlandet framfor langs kysten av Atlanterhavet.
Oppenheimer har også postulert at ankomsten av germanske språk i England kan være betydelig tidligere enn tidligere antatt, kanskje faktisk fra tiden før romerne okkuperte England, og at både på fastlandet og den galliske stammen belgierne, Belgae, i England kan ha vært germansktalende folk og representerte nære beslektede grupper (eller enkelt kanalkryssende etnisk gruppe). De invasjonene som Beda nedtegnet kan derfor ha vært utbyttingen av en germansk elite med en annen.
Grad av folkevandringer
Det har lenge vært hevdet at angelsakserne utvandret til De britiske øyer i et stort antall på 400- og 500-tallet, til sist erstattet de innfødte britonske folkene. Historikeren Frank Stenton, spesialist på angelsaksere, har oppsummert denne oppfatningen i 1943, skjønt godgjorde i stor grad for at britonerne overlevde, ved å argumentere «at den større delen av sørlige England ble oversvømmet i den første fasen av krigen». Denne tolkningen var basert på skriftlige kilder, i særdeleshet Gildas, men også senere kilder som den angelsaksiske skribenten Beda, og fremmet det syn at innvandringen av angelsaksere var en voldelig hendelse. Stedsnavn og lingvistiske bevis har også blitt fremmet som støtte for dette synet ettersom svært få britonske stednavn har overlevd i østlige Britannia, svært få keltiske ord har gått inn i angelsaksisk språk, og utvandringen av brytonsk språk og folk fra sørvestlige Britannia til Armorica på fransk side av kanalen, det området som til sist ble Bretagne.
Denne tolkningen har i særlig grad vært gjeldende for tidligere engelske historikere som ønsket å fremme den oppfatning at England hadde utviklet seg forskjellig fra resten av Europa med et begrenset monarki og med stor grad av frihet. Dette, ble det argumentert, kom fra masseinnvandring av angelsaksere. Mens dette synes aldri var universal, — Edward Gibbon mente at det måtte ha vært en stor grad av britonsk overlevelse — var dette det dominerende paradigmet. Selv om mange forskere utfordret dette argumentet har det tradisjonelle synet fortsatt blitt opprettholdt av mange historikere, Lawrence James har eksempelvis nylig hevdet at England ble «nedsunket ved en angelsaksisk strøm som feide alt romano-britisk unna»."
Teorier for reduksjon
Det tradisjonelle synet har dekonstruert til en viss grad, og i betydelig grad i del sirkler, siden 1990-tallet. I sentrum for dette er en ny vurdering og overslag av antallet anglesaksere som kom til Britannia i løpet av denne perioden. En mindre antall er noe akseptert, noe som betyr at det meget usannsynlig at den eksisterende britonske befolkningen ble i det vesentilige erstattet av angelsaksere. Sakserne er således sett på som en herskerklasse som gikk inn i den lokale befolkningen. Således kan en del «saksiske» graver like gjerne være britonske, skjønt mange forskere vil ikke strekke seg så langt og betviler en slik fortolkning.
Det tradisjonelle synet om en storstilt innvandring av anglesaksere og en brutal invasjon er mest utfordret av historikeren og arkeologen Francis Pryor som er overbevist om at folkevandringen fra Nord-Europa til Britannia var en langsom, fredelig og begrenset prosess som resulterte i en kulturtilførsel. Dette synet ble klart uttrykt i hans fjernsynsprogram Britain AD: King Arthur's Britain for Discovery Channel og hans påfølgende bok Britain AD: a quest for Arthur, England and the Anglo-Saxons.
Bakgrunn
Slaver var maskineriet for både økonomien og hæren i Romerriket. Beregninger for forekomsten av slaveri i Romerriket varierer, en del beregninger hevder at rundt 30 prosent av befolkningen på 100-tallet var slaver. Den germanske regionen var en av hovedkildene for nye slaver. Forretningen med å selge slaver ble hovedsakelig utført av forhandlere som fulgte etter de romerske hærene. Tilkomsten på slaver minsket etter den store ekspansjonsfasen, og senere, rundt 210, var det en betydelig økning av piratvirksomhet i nedre del av Nordsjøområdet og nedover langs Den engelske kanal som bidro til avhjelpe Romerriket med deres knapphet på friske slaver. Pirater angrep landsbyer i området, tok folk til fange for løsepenger eller for salg som slaver. I det området som ble Dublin i Irland var en hovedbase for kjøp og salg av slaver, både av mennesker innlands og utlendinger, rundt år 500.
Under keiser Diokletian ble slavereformen Ius Colonatus introdusert en gang rundt 286 som fastsatte en rekke regler for slaver og som forbedret deres levevilkår. Slaveeiere betalte en skatt for å forhindre rekruttering av slaver til hæren. Det førte til en germanisering og barbarisering av hæren da skatten ble benyttet for å hyre inn leiesoldater. Britannia krevde bortimot 3 eller 4 romerske legioner for å opprettholde kontroll. Etter slaget ved Adrianopel (378) førte reformene av foederati til praksisen med at hele barbariske stammer fikk betalt i utbytte for at de avga krigere som slåss som soldater i de romerske hærene. Reformen hospitalitas involverte at å bevilge en tredjedel av landet i en region til barbarer som hadde angrepet disse landene. Til gjengjeld erklærte disse folkene sin lojalitet til keiseren og ga militær støtte ved behov, men opprettholdt ellers deres uavhengighet. Det er mulig at en del germanske folk kan ha blitt boende i Britannia etter disse reformene.
Mellom 200- og 400-tallet levde mange folk langs grensene til Romerriket som ble jaget av hunerne. Dette var den perioden hvor de germanske befolkningene i størst antall forflyttet seg til De britiske øyer.
Angelsaksisk bosetning
Arkeologer har avdekket keltiske britonske gjenstander i England som er datert fra senere tid enn fra den påståtte eller antatte angelsaksiske «apartheid» av britonerne. Eksempelet i Calleva (Silchester) har betydning ettersom det beviser at det var vedvarende urban bosetning også i den tiden etter romerne og i den angelsaksiske perioden. Områdene rundt fjellkjeden Penninene beholdt en sterk keltisk kultur. Et eksempel er at det fortsatt ble snakket kumbrisk språk fram til slutten av 1100-tallet, og lenger sør ble kornisk beholdt enda lengre, fram til 1700-tallet. Enkelte keltiske tradisjoner og ord har blitt bevart fram til i dag flere steder, og en del stedsnavn, eksempelvis s Pen-y-Ghent i Yorkshire.
De første angelsaksiske kongene
De følgende er semilegendariske konger fra 400- og 500-tallet som er kreditert med etableringen av de første angelsaksiske kongedømmene i England:
Angels and Daemons at Play
Angels and Daemons at Play er et musikkalbum med Motorpsycho, utgitt i 1997.
Anders Forsdahls minnepris
Anders Forsdahls pris er fra 2013 på NOK 20,000 og utdeles til en person som over år har utrettet en markant innsats for helsetjenesten i Distrikts-Norge.
Nils Ringøen
Nils Gunnar Ringøen (født 26. februar 2001) er en norsk sandvolleyballspiller. Ringøen er mest kjent for å ha vunnet bronse i NM i 2020, sammen med Markus Mol. Ringøen vant også en 1-stjernesturnering i verdensserien i 2019 sammen med Anders Mol.
La folia
La folia (spansk/portugisisk: også folia; fransk: folies d'Espagne; engelsk: Follies of Spain; italiensk: Follia di Spagna) er en melodisk-harmonisk satsmodell som fungerte som mal for mange variasjonsverk, spesielt i  barokken.
Navnet
Det portugisiske folia og spanske folía betyr «støyende festivitas», «overmodig glede» o.l. På italiensk (follia), fransk (folie) og engelsk (folly) står ordet for «galskap», «vanvidd».
I tillegg til satsmodell er folia også en portugisisk dans fra 1500-tallet, en dikteform fra 1600-tallet og spanske og portugisiske sanger fra 1600-tallet. Det er ikke klart om disse betydningen av ordet har noen sammenheng med satsmodellen.