cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Krigsforbrytelse
Begrepet omhandler blant annet, men er ikke begrenset til, mord eller mishandling av krigsfanger eller sivile, plyndring eller vilkårlig ødeleggelse av eiendom, ødeleggelser uten militær årsak, og brudd på normer som for eksempel respekten for hvitt flagg som tegn på våpenhvile eller å misbruke slikt flagg til snikangrep. Ved for eksempel massemord i krigstid kan deler av handling være klassifisert som krigsforbrytelse, mens andre deler går under den mer generelle betegnelsen forbrytelse mot menneskeheten.
Krigsforbrytelser er et viktig punkt i internasjonal humanitær lovgivning. I flere tilfeller har internasjonale tribunaler blitt sammenkalt for å straffeforfølge krigsforbrytere, som for eksempel i Nürnbergprosessen, Det internasjonale krigsforbrytertribunalet for det tidligere Jugoslavia og Det internasjonale krigsforbrytertribunalet for Rwanda. Det er et gjennomgående trekk at krigsforbrytelser begått av den seirende parten i en krig ikke blir forfulgt, best illustrert ved Nürnbergprosessen, noe som har fått flere til å stille spørsmål ved slike prosesser (jf. seiersjustis). Domstolene opprettet i nyere tid av FN er tenkt å være nøytrale og dømme krigsforbrytere fra alle nasjoner likt, men har likevel også blitt gjenstand for kritikk fra noen grupper.
1. juli 2002 ble Den internasjonale straffedomstolen i Haag opprettet for å føre saker som omhandler krigsforbrytelser begått på eller etter denne datoen. Flere nasjoner, blant annet USA, Kina og Israel har kritisert domstolen, deltar ikke i den og nekter den jurisdiksjon over sine borgere. Årsaken er at disse statene frykter at domstolen skal tiltale militære fra deres eget land for krigsforbrytelser.
Flere tidligere statsoverhoder har blitt tiltalt for krigsforbrytelser. Disse inkluderer Karl Dönitz fra Tyskland, Hideki Tōjō fra Japan og Charles Taylor fra Liberia. Slobodan Milošević ble også tiltalt for krigsforbrytelser, men døde før prosessen var avsluttet.
Det har ved en rekke anledninger blitt hevdet at lovgivningen i forbindelse med krigsforbrytelser favoriserer krigens seierherrer. Eksempler på dette er de alliertes ødeleggelse av sivile mål under første og andre verdenskrig, bruken av atomvåpen i Hiroshima og Nagasaki og den indonesiske okkupasjonen av Øst-Timor 1976–1999.
Under Russlands invasjon av Ukraina 2022 anmeldte over 40 land saker til Den internasjonale straffedomstolen i Haag i forbindelse med mulige russiske krigsforbrytelser. Ukrainske myndigheter etterforsket over 5000 tilfeller av mulige krigsforbrytelser.
Krigsforbrytelser i norske lover
Paragraf 103 omhandler krigsforbrytelser mot en person. Den som i forbindelse med en væpnet konflikt begår overgrep mot en person, kan dømmes til 15 års fengsel eller inntil 30 år dersom forbrytelsen er grov.
Henri Deloge
Henri Deloge (født 21. november 1874, død 27. desember 1961) var en fransk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Deloge kom på andreplass i finalen på 1500 meter under OL 1900 i Paris bak britiske Charles Bennett. Bennet vant med tiden 4.06,0 som var ny verdesrekord og 0,6 sekunder foran Deloge. Deloge deltok også på det franske laget som kom på andreplass på 5000 meter lagløp bak et britisk-australsk lag. Det var kun de to lagene i som deltok.
I finalen på 800 meter kom han på fjerdeplass. I semifinalen, som han vant, løp han på 2.00,6.
Norsk Retrieverklubb
Norsk Retrieverklubb (NRK) ble stiftet i 1960 og er en spesialklubb for hundeeiere som har hunder av typen retriever. Klubben samarbeider med Norsk Kennel Klub (NKK) og har ca. 5 800 medlemmer, fordelt på 19 lokale avdelinger over hele landet. Klubben utgir dessuten bladet Retrievernytt til medlemmene og arrangerer en rekke ulike aktiviteter for sine medlemmer hvert år. Klubben har også eget nettsted.
Klubbens organisering
Klubben organiseres gjennom et hovedstyre for hele landet. Representanter til hovedstyret velges direkte på klubbens generalforsamling. Avdelingene har lokale styrer der representantene velges på det lokale årsmøtet.
Erik Gustavson
Erik Gustavson (født 24. november 1955 i Oslo) er en norsk filmregissør, manusforfatter, produsent og creative director. Han begynte sin karriere i filmbransjen som fotografassistent på begynnelsen av 1970-tallet. Fra 1980 til 1985 regisserte, produserte og fotograferte han en rekke kortfilmer.
Norsk Retrieverklubb
Klubbens organisering
Hovedstyret består av leder, nestleder, kasserer og fire faste styremedlemmer. I tillegg velger to vararepresentanter. Hovedstyret oppnevner årlig selv ulike sentrale komitéer og raseråd, samt utnevner/engasjerer redaktør for medlemsbladet.
Erik Gustavson
Mellom 1985 og 1999 regisserte Erik Gustavson syv spillefilmer. Hans kortfilm Rendezvous fra 1984 vant Amandaprisen 1985 i klassen beste kortfilm/korte fjernsynsprogram, mens spillefilmene Herman og Telegrafisten ble kåret til beste norske kinofilm under Amandaprisen 1991 og 1993. Herman og Telegrafisten var også Norges kandidater til Oscar for beste fremmedspråklige film i henholdsvis 1990 og 1993.
Norsk Retrieverklubb
Historie
Det er usikkert når de første retrieverene kom til Norge, men i dag tilhører tre av dem landets mest populære hunderaser. De første registrerte hundene kom hit like etter andre verdenskrig. Dette var henholdsvis labrador og golden retriever. Utover på 1950-tallet ble disse to rasene stadig mer populære i Norge, noe som resulterte i at en spesialklubb ble dannet av 17 entusiaster den 27. mai 1960. I dag er klubben trolig Norges største spesialklubb i samarbeid med NKK. Klubblogoen består av to stilistiske hundehoder og symboliserer en sort labrador og en gyllen golden retriever, i tråd med de to rasene som dannet grunnlaget raseklubben.
Erik Gustavson
Gustavson er seniorpartner og creative director i medieselskapet eMotion Group AS med base i Oslo.
Norsk Retrieverklubb
Avdelinger
Norsk Retrieverklubb har følgende avdelinger: Agder, Bergen og omegn, Fosen, Gjøvik-Lillehammer, Kongsvinger og omegn, Midt-Hedmark, Nord-Trøndelag, Oslo og omegn, Ringerike og omegn, Rogaland, Sogn & Fjordane, Sunnmøre, Telemark, Tromsø og omegn, Trondheim og omegn, Vadsø og omegn, Vest-Finnmark, Vestfold, Østfold og Nordland.
Selvmordet
Selvmordet (fransk: Le Suicide) var ei banebrytende bok innenfor sosiologien. Boka, skrevet av sosiologen Émile Durkheim, ble utgitt i 1897 og er både en saksstudie av selvmordsrater og en teoretisk fremstilling av metodene han mente at en sosiologisk vitenskap burde bruke. Le Suicide er oversatt til norsk som Selvmordet av Halvor Roll og er gitt ut flere ganger.
Norsk Retrieverklubb
Bladet «Retrievernytt»
Retrievernytt er et medlemsblad som utgis til medlemmene i Norsk Retrieverklubb, en spesialklubb for hundeeiere som holder hunderaser av typen retriever. Bladet har vært utgitt siden 1967.
Selvmordet
Vitenskapelig ståsted
Durkheim var en metodologisk kollektivist. Metodologisk kollektivisme vil tilsi at individet sine handlinger blir forklart fra påvirking fra sosiale fenomen. Durkheim sitt syn på hva som påvirka selvmord hadde derfor ingenting med individet sine egenskaper å gjøre. Det var hvordan samfunnet fungerte, eller hvordan en ble integrert i sine omgivelser som påvirka selvmordsraten. Han uttalte blant annet:
Norsk Retrieverklubb
Bladet «Retrievernytt»
Tidligere ble bladet utgitt i A5-format, men fra 2007 er formatet A4. Bladet kommer ut fire ganger årlig og har et opplag på ca. 5 800 (snitt gjennom året) eksemplarer hver gang. Det inneholder reportasjer fra ulike arrangementer og artikler spesielt tilpasset retrievereiere.
Eksterne lenker
Norsk Retrieverklubb
Selvmordet
Vitenskapelig ståsted
Durkheim mente at et sosialt fenomen alltid måtte forklares med et annet sosialt fenomen:
Selvmordshypotesen hans satte dette i system i et forsøk på å bevise teorien.
Definisjon
For å kunne lage en sosiologisk undersøkelse av selvmord starter Durkheim med å definere fenomenet selvmord: «Ordet selvmord brukes om alle dødsfall som direkte eller indirekte er resultat av en positiv eller negativ handling utført av den avdøde, og som han visste ville føre til dette resultat». Mange som hører ordet selvmord vil fort få et bilde av et ulykkelig menneske som ikke ønsker å leve mer, men definisjonen inkluderer altså mer. Feks. vil en soldat som går en sikker død i møte for å redde regimet sitt også begå et selvmord, eller moren som ofrer livet for sitt barn. Om døden aksepteres, bare er en uheldig konsekvens, uunngåelig ut fra visse forutsetninger eller rett og slett etterstrebes, er ikke vesentlig, det sentrale poenget er at individet avstår fra å leve.
Selvmord og religion
Durkheim viser videre at religion er avgjørende for andelen selvmord i et samfunn. Protestanter begår oftere selvmord enn katolikker og jøder. Feks. ved å sammenligne provinser i Bayern i Tyskland ser han at antallet selvmord er proporsjonal med andelen av katolikker og protestanter. Han undersøker også om forskjellen er stor mellom land pga. forskjellige kulturer, men ved å sammenligne den franske, tyske og italienske delen av Sveits, og antallet selvmord bland protestanter og katolikker, slår Durkheim fast at religion er mye viktigere enn kultur for å forstå hvorfor folk begår selvmord.
Vilje til kritisk tenking følges av et ønske om kunnskap. Katolske og protestantiske land har like mange høyt utdannede mennesker, men protestantene har færre analfabeter. Durkheim viser også til statistikker hvor det går frem at distrikter i Italia som har mye analfabeter har en lavere selvmordsrate. Og faktisk er det slik at folk som har høyere utdanning oftere begår selvmord enn befolkningen forøvrig. Her kan man ha problemer med å forklare hvorfor jødene da har så lav selvmordsrate, ettersom de gjennomsnittlig har den høyeste utdanningen i befolkningen, men dette forklarer Durkheim med at jødene er en svært integrert gruppe pga. ytre press og stigmatisering. Han mener de tar høyere utdanning fordi det er den eneste muligheten jødene har til å bli respektert i samfunnet, og at det for dem altså ikke er en trang til kritisk tenking.
Selvmord og familieforhold
Familieforhold påvirker selvmordsraten. Ugifte begår oftere selvmord i absolutte tall, men her er det viktig å undersøke demografien fordi det feks i gruppen "ugifte" finnes ganske mange flere under 16 år enn ellers i befolkningen. Svært få under 16 år gifter seg, og svært få under 16 år begår selvmord. Det kommer av at når man er ung har man fremtiden foran seg og man ser ikke så pessimistisk på livet. Men likevel er det flere ugifte som begår selvmord enn gifte om man sammenligner dem aldersgruppe for aldersgruppe. Videre slår Durkheim fast at:
Kommer dette av at gifte personer er mer vellykkede og har bedre helse enn resten av befolkningen? At gifte personer utgjør en slags elite i samfunnet? Det kunne jo tenkes at de som ikke blir gift ofte er folk med dårlig helse og som ikke er spesielt begavet. Det tror ikke Durkheim. Han viser til at folk i lavere samfunnsklasser gifter seg like ofte som de øvrige samfunnsklassene, og at de faktisk også får flere barn.
For å forstå sammenhengen bedre undersøker Durkheim nærmere familiestrukturene. Han oppdager at gifte menn som ikke har barn egentlig ikke er spesielt beskyttet mot selvmord selv om de er i et ekteskap. Samtidig ser han at barnløse gifte kvinner begår selvmord oftere enn enn barnløse ugifte kvinner. Altså er det slik at det å få barn knytter mennesker til livet på en helt annen måte enn ekteskapet. Når gifte sjeldnere begår selvmord, kommer det av at de oftere har barn.
Grunner for selvmord
Ut fra alt dette slår Durkheim fast følgende punkter:
Selvmordstyper
Ut fra denne forståelsen stiller han videre opp fire hovedtyper selvmord:
Selv om Durkheim skiller mellom fire selvmordstyper utelukker han ikke at flere enn en av disse selvmordstypene kan være involvert i et faktisk selvmord. Feks. kan en som har gått konkurs og dermed er satt i et anomisk forhold begå selvmord av altruistiske grunner, for å spare sin familie for den sosiale skammen.
Er samfunnet en selvstendig kraft?
Durkheim tar i boka opp diskusjonen om samfunnet er en selvstendig kraft utenfor individet. Durkheims prosjekt handlet mye om å få sosiologien akseptert som en vitenskap likeverdig andre vitenskapelige retninger som kjemi eller biologi. Mange på Durkheims tid betvilte at dette var mulig med henvisning til at sosiologer ikke har noe objekt å studere, og at emnet allerede var dekket av psykologien. Durkheim mente at det sosiale var noe mer og noe annet enn summen av individuelle handlinger og konfronterer sine kritikere med følgende:
Ut fra dette påstår Durkheim at sosiale krefter er like reelle krefter som de fysiske kreftene, men på en annen måte. Beviset for dette er at sosiale krefter holder seg konstant akkurat som fysiske krefter. Ideen om at sosiale fenomener ikke kan forskes på fordi det sosiale/samfunnet består av individer, sammenligner han med det å påstå at individer egentlig ikke kan forskes på fordi de består av død materie, ettersom hver enkelt celle er oppbygd av atomer uten eget liv. På samme måte er det riktig at samfunnet ikke er bygd opp av noe annet enn individene, men samspillet dem imellom utvikles til noe nytt, annerledes og noe mer enn individene hver for seg. Utvilsomt ligger de elementære egenskapene som resulterer i det sosiale, opprinnelig i de enkeltes sinn. Men kreftene spiller seg ut nettopp i den kontakten folk har med hverandre og selve assosieringsprosessen spiller en aktiv rolle, og dette er altså noe annet enn isolerte handlende individer. Dette utløser igjen nye forandringer som igjen utløser nye ideer og normer, og på denne måten oppstår nye sosiale fenomener, hvor særtrekket ikke finnes i de enkeltmenneskene det består av.
Kritikk av boka Selvmordet
Durkheims tolkning av statistikker har blitt vist til som et eksempel på økologisk feilslutning og Simpsons paradoks. Andre igjen fokuserer på Durkheims empiri, og viser til at katolikker og protestanter kategoriserte dødsårsakene forskjellig. «Plutselig død» eller «død av dårlig definert eller uspesifisert årsak» ble av protestanter sett på som selvmord, noe som ikke var tilfellet blant katolikker.
Gullstikka 2006
Gullstikka 2006, den femte Gullstikka-utdelingen, ble holdt på Sentrum Scene den 1. mars 2007. Vert var Jonna Støme. Gullstikka 2006 skilte seg fra tidligere år, ved at det var juryen som har plukket ut nominasjonene, noe spilldistributørene hadde gjort tidligere. Gullstikka 2006 bød også på en helt ny kategori, «årets community». Prisen for «årets community» blir tildelt etter vurdering av kvalitet, design, oppdateringsfrekvens, sprelske påfunn og engasjement.
Metallisk hydrogen
Metallisk hydrogen er en degenerert fase der hydrogen er elektrisk ledende og har andre metalliske egenskaper som høy refleksjonsevne. Fasen antas å eksistere ved trykk over 400–500 gigapascal (GPa) i store gassplaneter som Jupiter og Saturn.
Gullstikka 2006
Vinnere og nominasjoner
Gullstikka-vinnerne står i uthevet skrift.
Metallisk hydrogen
Tilstanden ble først teoretisk forutsagt av Eugene Wigner og Hillard Bell Huntington i 1935, som beregnet at hydrogen ville bli metallisk ved et trykk på rundt 25 GPa. Senere beregninger har kommet til at faseovergangen ikke inntreffer før ved 400–500 GPa, som er høyere enn trykket i jordas kjerne (360 GPa).
Kjerringøy
Kjerringøy (lulesamisk: Áhpenjárgga) er en halvøy og en tidligere kommune i Nordland. Kjerringøy handelssted ligger her.
Metallisk hydrogen
Siden 1996 har det vært gjort flere forsøk på å påvise metallisk hydrogen eksperimentelt. I 2011 meldte forskere ved Max Planck-instituttet for kjemi at de hadde observert noe som virket som en faseovergang til metallisk hydrogen ved et trykk på 260–300 GPa, men det kom flere innvendinger mot eksperimentet og en gruppe ved Carnegie Institution for Science fant ingen faseovergang selv ved et trykk på 360 GPa. I oktober 2016 hevdet to forskere ved Harvard University at de hadde klart å påvise fasen ved et trykk på 495 GPa og resultatene ble publisert i Science i januar 2017. Mulige alternative forklaringer på resultatene har blitt fremsatt og 🇵🇪 gjenstår det å se om andre klarer å etterprøve resultatene.
GAZ-3937
GAZ-3937 «Vodnik» er et terrengkjøretøy fra russiske GAZ. Det er et lettpansret kjøretøy med firehjulstrekk, uavhengig hjuloppgeng og et vanntett skrog for å krysse vann. Bakkeklaringen er 475 mm. Kjøretøyet er modulært bygd opp og kan bytte ut deler av karosseriet med forskjellige moduler for passasjerer eller last. Det kan ta opp til 10 passasjerer. Motoren er en dieselmotor på 130 kW (175 hk), som gir en toppfart på 112 km/h. Dekktrykket kan justeres fra førerplassen.
Konkurrenter
GAZ-3937 sikter seg inn på samme nisjen som fylles av amerikanske HMMWV.
Kjerringøy
Kjerringøy er en halvøy i den nordlige delen av Bodø kommune i Nordland. Halvøya avgrenses av fjordene Folda i nordvest, Sørfolda i nordøst, Nevelsfjorden i øst og Mistfjorden i sør. Et om lag fire kilometer bredt eid skiller Nevelsfjorden og Mistfjorden.
Landområdet var frem til 1964 en del av den tidligere Kjerringøy kommune. Det gamle Kjerringøy handelssted, som er et lokalt senter på halvøya, ligger 30 kilometer nordøst for Bodø by. Halvøyas befolkning, som er på om lag 340, er i hovedsak bosatt langs fylkesvei 834 som går langs kysten fra Tårnvika og sørover via Eidet, Strandå, Alsos, Kjerringøy og Fjær til fergestedet Misten, med forbindelse over Mistfjorden til Festvåg og videre vei til Bodø.
Halvøyas høyeste punkt er Eidetinden på 1020 meter over havet. En del av området er vernet som naturreservater eller landskapsvernområde med Strandvassbotn, Strandå/Os og Fjære. Sjunkhatten nasjonalpark grenser opp mot deler av halvøya i øst.
Etymologi
Omkring 1430 var navneformen Kellingarøy. Navnet var opprinnelig et gardsnavn, og kan henspille på en enke som bodde på øya. Navnet Kjerringøy er også brukt om et fredet handelssted.
Handelsstedet Kjerringøy
Kjerringøy er et godt bevart handels- og kirkested. Stedet har butikk, tiårig grunnskole og barnehage. I 2000 fikk Kjerringøy Europas bygdeutviklingspris.
Stedet har vært benyttet som bakgrunn for flere kjente TV-serier og filmer, med filmatiseringer av Knut Hamsuns bøker Benoni og Rosa, Pan og Telegrafisten. Jeg er Dina, en film basert på Herbjørg Wassmos bok Dina, ble spilt inn i 2001.
Kjerringøy kan også ha vært modellen for det fiktive stedet Sirilund som omtales i Hamsuns romaner Pan, Rosa og Benoni.
Kommunehistorie
Landområdene på halvøya Kjerringøy lå i årene fra 1837 til 1887 i formannskapsdistriktet Folden. En deling av Folden ga de to nye herredskommunene Sørfold og Nordfold-Kjerringøy. Kjerringøy (NO-1844) ble opprettet som en egen herredskommune 1. januar 1906 etter en ytterligere oppdeling av Nordfold-Kjerringøy. Ved delingen hadde kommunen et areal på 174,2 kvadratkilometer og 854 innbyggere. Administrasjonssenteret lå på Kjerringøy hvor også Kjerringøy kirke ligger. Handelsstedet hadde anløp av rutegående lokalbåter, rikstelefon og poststasjon.
Utstrekning
Kjerringøy kommune utgjorde arealet som tilsvarte Kjerringøy sogn med landområdene nord for Mistfjorden, vest for Nevelsfjorden, Karlsøyvær og det lille Brennsund-området på Steigenhalvøya. Fra Mistfjorden gikk grenselinjen til Aurnestindan og videre nordøstover langs vannskillet mellom fjorden og Heggmovatnet. Videre nordover langs vannskillet mot Trolltinden og Blåfjellet uten å inkludere Trolltind- og Ryvatnet. Fra Blåfjellet nordover langs vannskillet til Reindalskartinden hvor grensa krysset Eidekjosen til Tårnvikfjellet og videre i norvestlig retning over Folda til Storaustinden, hvorfra den følger vannskillet i en halvsirkel til Brenntinden med Vettøya, Kvaløya og Storholmen før den svinger sørover og inn mot Mistfjorden og utgangspunktet. Tårnvika og et smalt belte langs Nevelsfjorden lå i Sørfold kommune.
Sammenslåing
1. januar 1964 opphørte Kjerringøy å eksistere som egen kommune: 160,5 km² og 524 innbyggere fra Kjerringøy samt deler av Skjerstad og landområdene rundt Nevelsfjorden i Sørfold ble slått sammen til den nye Bodin kommune.
Befolkningsutvikling
Folkemengde oppgitt for Kjerringøy sogn eller kommune i forskjellige år:
Facebook
I forbindelse med en annonsering på Facebook for rorbuferie på Kjærringøy, fikk den lokale bedriften seg en overraskelse, og kanskje også en god latter. Facebook mente at dette var i strid med deres retningslinjer angående banneord. Ifølge disse var kjærring et banneord, og således også Kjærringøy. De lokale sier i en uttalelse at det er ikke aktuelt å endre stedsnavnet til det mer akseptable Koneøya eller Hustruøen.
Magne Sandøy
Magne Sandøy (født 19. juli 1935 i Råkvåg, død 3. september 2012 ved St. Olavs hospital i Trondheim) var en norsk maler. Sandøy var en av pionerene bak veksten i kulturlivet i Råkvåg, som blant annet kom til uttrykk gjennom kunstnergrupper og den årlige Bryggeutstillinga, der han var utstiller fra 1987 og kurator i perioden 1987–2006.
Privatliv og utdanning
I sine første 35 år var Sandøy plaget av dårlig helse, forårsaket av ettervirkningene av en hjernehinnebetennelse i 15-årsalderen. I 1970 begynte han på Trondheim Kunstskole, der han studerte ett år. Han studerte deretter ved Statens kunstakademi 1971–75, under Ludvig Eikaas og Halvdan Ljøsne. Etter studiene vendte han tilbake til hjembygda.
Sandøy var bekjennende kristen, noe som både kom til uttrykk gjennom hans bilder, og gjennom hans innsats som sangevangelist med egenkomponerte sanger til trekkspill. Han har støttet veldedige formål som organisasjonen Streetlight på Filippinene. Det kristne livssynet var også førende da han i 2006 laget en serie bilder inspirert av romanserien om Kristin Lavransdatter til en utstilling i Galleri Grønneset i Skaun.
Han var medlem av foreningen Norske Billedkunstnere i perioden 1974–2004.
Sandøy ble hardt skadet i en trafikkulykke i Rissa søndag 19. august 2012, og døde etter to ukers sykeleie.
Kunst
Sandøy malte som oftest i akryl, men også i akvarell. Han brukte ofte stofflighet, maling lag på lag, som virkemiddel i sine malerier. Sandøys kunst dreier seg om både naturlandskap og ulike tolkninger av mennesker og kulturlandskap. Maleriene grenser ofte til det nonfigurative, men man kan likevel i de fleste tilfeller se figurative objekter kamuflert i en særegen, litt kantet utforming. Vekslingen mellom mørke farger i forgrunn og mellomgrunn, og en stripe av lys som menneskene er vendt mot, gjentas ofte.
Utstillinger og innkjøp
Sandøy debuterte på Sommerutstillingen i Trondhjems Kunstforening i 1971, og deltok på Høstutstillingen i 1972. Han hadde sin første separatutstilling i Trondhjems Kunstforening i 1974. Han stilte senere særlig ut i Trøndelag, men også gjentatte ganger i Galleri F12 ved Forus.
Utenlands stilte han ut i svenske Hjo, som er vennskapskommune til Rissa. Han var i 2003 utstiller i The National Gallery for Foreign Art i Sofia, Bulgaria; og i 2006 i Vitenskapsakademiet i Tsjekkias hovedstad Praha; begge steder som første nordmann.
Sandøy ble innkjøpt av Norsk kulturråd i 1974, Trøndelag Kunstgalleri i 1979 og Nord-Trøndelag fylkesgalleri i 1987 og 1992. En rekke institusjoner, kommuner og private samlere har også kjøpt hans bilder. Ørland Kysthotell har et eget Sandøy-rom.
Milton Friedman
Milton Friedman (1912–2006) var en amerikansk økonom. Han fikk i 1976 Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel for sine bidrag på områder som forbruksanalyse, valutahistorie og -teori, samt for å demonstrere kompleksiteten i stabiliseringspolitikk. Friedman var en sterk tilhenger av en fri markedsøkonomi, og skrev mange populærvitenskapelige debattbøker i tillegg til sin akademiske forskning. I alle debattbøkene tok Friedman til orde for større frihet for enkeltmenneskene. Han mente at myndighetene i alle vestlige land, også USA, dominerte det økonomiske livet for mye, og var en prominent frontfigur for den såkalte Chicagoskolen.
Han sluttet ved University of Chicago i 1977, etter å ha undervist der i 30 år.
Pengepolitikk
Friedman hadde en lang akademisk karriere, blant annet 30 år ved University of Chicago, der han var «Paul Snowden Russell Distinguished Service Professor of Economics». I tillegg var han rådgiver for flere amerikanske presidenter og hadde sentrale roller i en rekke rådgivende organer innen økonomisk politikk i USA.
En av hans viktigste akademiske prestasjoner var forsøket på å påvise at den store depresjonen på 1930-tallet ikke skyldtes banker, spekulanter og andre private aktører i markedet. Tvert i mot argumenterte han og hans medforfatterinne Anna Schwartz i boken A Monetary History of the United States 1867-1960 (1963) at det var den amerikanske sentralbankens pengepolitikk som hadde skylden og at depresjonen således skyldtes myndighetene, ikke markedet.
Friedmans poeng var at den økonomiske nedgangskonjunkturen fra 1929-30 var ganske normal. Det store problemet kom da det oppstod en krise i det amerikanske bankvesenet høsten 1930. Det var maktkamp i ledelsen av den amerikanske sentralbanken, og banken klarte derfor ikke å redde forretnings- og sparebankene. I krisen i 1907-08 hadde bankene reddet hverandre. (Denne krisen hadde ført til opprettelsen av den amerikanske sentralbanken.) I desember 1930 gikk 350 amerikanske banker konkurs. Våren 1931 gjentok det samme seg. Nye banker gikk konkurs. Dette førte til at kunder mistet pengene sine, og at betalingssystemet ble hemmet. Høsten 1931 satte sentralbanken opp renten midt i krisetidene, da Storbritannia forlot gullstandarden. Vinteren 1933 ble bankene rammet av en ny konkursbølge. Til sammen forsvant 10 000 av USAs 35 000 banker mellom 1929 og 1933. Da Franklin D. Roosevelt tiltrådte, startet redningsaksjonene for bankene igjen.
Samtidig unnlot Federal Reserve å øke pengemengden. På grunn av krisen hadde USA i årene etter 1929 et overskudd på handelsbalansen. Dette betød at gull strømmet inn, noe som vanligvis skulle føre til at sentralbanken økte pengene som var i omløp. Sentralbanken gjorde imidlertid ikke dette. Sammen med det store antallet konkurser i banknæringen, førte det til at pengemengden i USA falt med 35 prosent fra 1929-33. Det var dette fallet i pengemengden som gjorde at nedgangen i 1929 fikk utvikle seg til den store krisen, mener Friedman. Og dette fallet skyldes dårlig politikk fra de pengepolitiske myndighetene.
Teoretisk tilhører han monetaristene. Han anbefalte myndigheter og stater å ikke sette i verk etterspørselsregulerende tiltak, men heller bare justere pengemengden (publikums likviditet) i forhold til endringer i produksjonen.
På 1960-tallet var det mange land som førte en inflatorisk politikk. Tanken bak denne politikken var at det ville føre til lavere arbeidsledighet. Friedman mente at partene i arbeidslivet på sikt ville gjennomskue denne politikken, og at høyere inflasjon ikke kunne kjøpe lavere arbeidsledighet permanent. Tvert imot. Høyere inflasjon ville som regel bety mer variabel inflasjon, noe som vil føre til lavere investeringer, lavere økonomisk vekst og høyere ledighet. Friedman spådde derfor at denne politikken ville føre til stagflasjon. Han var sannspådd, og Paul Krugman har senere kalt denne spådommen for en av de store bragdene i den økonomiske vitenskap etter krigen.
Permanentinntektshypotesen
Milton Friedman satte også sitt navn under permanentinntektshypotesen (PIH). Ifølge denne hypotesen vil en vanlig konsument glatte forbruket gjennom livet. I perioder med uvanlig lav inntekt, vil man bruke mer enn inntekten ved å låne eller trekke på tidligere sparing. I perioder med høy inntekt, vil forbruket være lavere enn inntekten. Gjennomgående vil en rasjonell konsument bruke en permanent andel av sin forventede totale livsinntekt hvert år.
Opplyste og rasjonelle innbyggere innser at en plutselig økonomisk stimulans fra myndighetene, for eksempel i form av lavere skatt, er midlertidig. De vil derfor bare øke forbruket tilsvarende den permanente delen av denne stimulansen, som skal tilsvare renten av beløpet.
En meget viktig implikasjon av denne hypotesen er derfor at en aktiv finanspolitikk ikke vil ha de ønskede resultater. For at en aktiv og stabiliserende finanspolitikk skal virke, må husholdningene bruke en stor del av en eventuell inntektsøkning. Det vil gi høyere etterspørsel direkte. De som selger produkter til husholdningene, får også økte inntekter, og vil øke sin etterspørsel, og så videre. Denne effekten kalles multiplikatoreffekten, og innebærer at den samlede etterspørselen vil øke langt mer enn statens stimulanser. Det gir i sin tur lavere arbeidsledighet, som oftest er målet med en aktiv finanspolitikk. Dersom husholdningene sparer mye av en plutselig inntektsøkning, som Friedman sier at de vil, vil multiplikatoreffekten være liten.
Politisk aktivisme
I tillegg til sin vitenskapelige publisering, hadde Friedman en stor populærvitenskapelig produksjon, blant annet sammen med sin kone, Rose. Hans mest kjente verk var fjernsynsserien og boken Free to Choose. Fjernsynsserien ble vist på PBS i 1980 og ble senere en populær bok. Serien ble også vist på NRK. Boken Capitalism and Freedom var også mye lest.
Individets rett til selv å velge var Friedmans hjertesak, enten det dreide seg om kamp mot verneplikt, rett til fritt skolevalg, liberalisering av narkotikalovgivningen eller retten til selv å styre sin egen økonomi. Han var svært skeptisk til både fagforeninger og ikke minst byråkrater, og en sterk tilhenger av markedet som måten å produsere og fordele goder på.
I tillegg til Nobels minnepris fikk han en rekke æresdoktorater fra forskjellige universiteter. Han mottok Presidentens frihetsmedalje i 1988 og var også senior research fellow ved Hoover Institution i USA.
Milton Friedmans sønn, David, har fulgt opp sin fars forsvar av frie markeder og mennesker, og er en kjent libertarianer. David går imidlertid lengre enn sin far og tar til orde for anarkokapitalisme.
Friedman døde 16. november 2006 av hjerteproblemer, 94 år gammel.
«Mirakelet i Chile»
Friedman var kontroversiell i politiske miljøer, ikke bare fordi han tar til orde for en radikal liberalistisk politikk, men også fordi han har ble beskyldt for å støtte den chilenske diktatoren Augusto Pinochets regime på 1970-tallet. Friedman besøkte Chile i 1975 og holdt flere foredrag, og møtte i denne forbindelse Pinochet. «The Chicago Boys», som var en gruppe med chilenske økonomer som var sterkt inspirert av Friedmans økonomiske tanker, stod bak den økonomiske politikken som ble ført i Chile. Da han fikk Sveriges Riksbanks økonomipris til minne om Alfred Nobel i 1976, møtte demonstranter opp for å protestere, fordi de mente at han var en støttespiller for Pinochets diktatoriske regime.
Friedman kalte den økonomiske politikken under Pinochet for «Chiles mirakel». Friedman reiste til Chile og møtte Pinochet, som fra Friedman fikk høre at den eneste løsningen for Chile var den sjokkbehandlingen som «Chicago Boys» foreslo. Det var primært Friedmans studenter som var forbindelsen til Pinochet, ikke Friedman selv. Friedman besøkte Chile to ganger og hadde møte på 45 minutter med Pinochet.
Mange, deriblant Friedman selv, mente at den økonomiske politikk som ble ført i Chile under Pinochets styre gjorde underverker for landet. Friedmans påstand var at frie markeder skaper den beste forutsetningen for demokrati og at der mennesker får makt over sine egne økonomiske valg, vil de kreve makt over de som utøver statens myndighet også. Friedman brukte selv begrepet «mirakelet i Chile» om utviklingen. Pinochets liberale økonomiske politikk ble i stor grad videreført av de neste statslederne, noe som førte til blant annet at fattigdommen i landet ble nesten halvert i perioden 1987–98 – fra 45 til 22%. Chile er i dag Sør-Amerikas rikeste land, og innehar regionens høyeste HDI-rangering.
Friedman sa selv det følgende i et intervju med PBS i forbindelse med dokumentarfilmen «Commanding Heights: The Battle for the World Economy»:
Kritikk
Kritikere har på den annen side påstått at det såkalte mirakelet i Chile i virkeligheten forteller den motsatte historien: Da Pinochet grep makten gjennom sitt kupp i 1973, var arbeidsledigheten på 4,3%. Etter ti år med Friedman-inspirert økonomi hadde den steget til 22% i 1983. 20% av Chiles befolkning levde under fattigdomsgrensen i 1970, men da Pinochet gikk av i 1990 levde 40% av befolkningen under fattigdomsgrensen. Under militærdiktaturet sank reallønnen med 40%.
Mens Friedmans chilenske studenter, «The Chicago Boys», fikk gjennomført en privatisering av offentlige pensjoner, 66 banker og 212 statlige industrier, hevder kritikerne at det var keynesisansk politikk som reddet Chile fra krisen i 1983 (da bruttonasjonalproduktet sank med 19% på ett år), ved at Pinochet-regjeringen gjennomførte en statlig innsats for å redde en halv million arbeidsplasser. Tiltaket ble etterfulgt av en renasjonalisering av pensjoner, banker (disse ble senere igjen privatisert på ny) og fremfor alt kobberindustrien, landets viktigste inntektskilde, som fremdeles er under statlig kontroll i dag.
Den kanadiske forfatteren Naomi Klein leverer i sin bok Sjokkdoktrinen: Katastrofekapitalismens fremmarsj en kritikk av den økonomiske doktrinen som «Chicago Boys» fikk gjennomført i Pinochets Chile, hvor bl.a privatisering, deregulering og skattelettelser inngikk som kur for landets økonomi. Klein viser til at de nyliberalistiske reformene ikke ble introdusert på demokratisk vis, men gjennom et sjokk.
Music Export Norway
Music Export Norway (MEN) var et norsk aksjeselskap etablert i 2000 med følgende formål:
Pr. desember 2011 var MEN eiet av seks ulike organisasjoner fra norsk musikkbransje, henholdsvis International Federation of the Phonographic Industry, FONO (interesseorganisasjonen for uavhengige norske plateselskaper), Norske Populærautorer, GramArt (Grammofonartistenes Forening), Musikernes fellesorganisasjon og Norsk Musikkforleggerforening.
Music Export Norway hadde i 2011 hovedkontor i Karl Johans gate 23 i Oslo. Selskapet jobbet for å styrke norsk musikk internasjonalt. Selskapet initierte, tilrettela og koordinerte internasjonale eksportfremstøt og bistod med å legge til rette for eksport av norsk musikk, deltagelse på internasjonale messer, konferanser og bransjefestivaler, presentasjoner på Internett m.m.
Aksjeselskapet Music Export Norway ble avviklet fredag 11. januar 2013 og eiendelene og de ansatte i selskapet overdratt til den nye statlige stiftelsen Music Norway. Samtidig ble stiftelsen Norsk Musikkinformasjon lagt ned og deler av deres ansatte overført til Music Norway som fra januar 2013 overtok ansvaret for den norske musikkbransjes fellesrettede musikkeksportarbeid. .
Organisasjon
Music Export Norway hadde seks ansatte, hvorav fire arbeidte ved hovedkontoret i Oslo og to ved selskapets kontorer i henholdsvis London og Berlin.
Nord-Amerika
<div style="float: right; margin: 0 0 1em 2em; width: 20em; text-align: right; font-size: 0.86em; line-height: normal;"> <div style="border: 1px solid #ccd2d9; background: #f0f6fa; text-align: left; padding: 0.5em 1em; text-align: center;"> Nord-Amerika
Nord-Amerika er den tredje største verdensdelen i areal, og den fjerde største i innbyggertall. Den er avgrenset av Nordishavet i nord, Atlanterhavet i øst, Det karibiske hav i sør, og Stillehavet i vest.
Nord-Amerika opptar den nordlige delen av landmassen som vanligvis refereres til som Amerika, «den nye verden» og «den vestlige hemisfære». Nord-Amerikas eneste landskobling er til Sør-Amerika.
Mexico er en del av Nord-Amerika, men noen geologer og naturgeografer mener at den sørlige delen av Mexico faktisk er i mellom-Amerika.
Geografi
Det nordamerikanske kontinentet blir ofte delt opp i følgende subkontinenter:
Klima
Omtrent alle jordas klimasoner er representert i Nord-Amerika. Det arktiske klimaet med permafrost, dekker et stort område fra Alaska til Labrador. Der finnes det Tundra, og isen på Hudsonbukta ligger til langt utpå sommeren. Sør for dette er det et belte tvers over Nord-Amerika med skog og temperert klima, bl.a. en stor del rundt de store sjøene. Videre sørover kan vi finne noe som man kan kalle steppeklimaer, som mange andre vil kalle for prærier. Videre har vi ørkenklima i Rocky mountain-høylandet, monsunlignende klima med sommerregn og tørrere perioder om vinteren nordvest for Mexicogolfen, subbtropisk klima over Sør-Mexico og Florida-området, samt mildt middelhavsklima med sommertørke og vinterregn i California. I Sentral-Amerika og Vestindia finnes tropisk klima. I det indre av Nord-Amerika er sommeren veldig varm og vinteren tøff. Kald vind fra de arktiske strøka i nord har fritt løp sørover det enorme slettelandet helt til Mexicogolfen. Temperaturen skifter til mye sterkere enn i Europa. Temperatursprang på over 30 grader i løpet av en dag er ikke uvanlig. Langs stillehavskysten i nordvest er det utprega kystklima lignende det på vestlandet, men med enda større nedbørmengder. Ellers er meridianen 100 grader vest et skille mellom nedbørrikt østområde fra 700 til 18 000 millimeter årlig, og tørrere strøk vestenfor, store deler under 250 millimeter.
Planteliv
Plantelivet i Nord-Amerika har en meget stor artsrikdom og variasjon, noe som gjenspeiler det store spennet i klimasoner og topografi i denne verdensdelen, fra reint arktiske forhold i Alaska og det nordlige Canada til tropiske forhold i de sørlige deler. Det er også store kontraster i nedbørsmengdene, fra regnskog til tørre ørkenstrøk. En annen viktig årsak til det rike plantelivet i Nord-Amerika finner vi i floraens historiske utvikling. Ved vekslende klimaforhold, Som eksempel kan nevnes at istidsperiodene tertiær og kvartær har trolig vegetasjonsgrensene og grensene for de enkelte plantearter vært svært forskjellige i nord og i sør. Om man sammenligner med Europa, hvor fjellkjedene som skiller øst og vest demte opp for plantevandringene og dermed lå til hinder for utvikling av større floramangfold, hadde Nord-Amerika ingen tilsvarende fysiske hindre for plantespredning, ettersom de større fjellkjedene på det nordamerikanske kontinentet strekker seg fra nord til sør. Vegetasjonen i Nord-Amerika varierer fra arktisk tundra i nord, store områder med barskog i Canada og i veststatene i USA, områder med sommergrønn løvskog i øststatene i USA, samt eviggrønn lavtvoksende krattskog (ofte betegnet som «chaparral») i California. I sentrale og sørvestlige deler av USA dominerer steppe- og ørkenvegetasjon. På høyslettene i det nordlige Mexico finner man ørkenvegetasjon som særlig domineres av ulike kaktusarter. I det sørlige Mexico finner man vest-subtropisk og montan regnskog, østtropisk regnskog og savanne områder. I Rocky Mountains og de andre høyere, parallelle fjellkjedene forekommer arktiske plantearter ganske langt mot sør.
Arbeidets orden (Tsjekkoslovakia)
Arbeidets orden (tsjekkisk: Řád práce) var en tsjekkoslovakisk orden. Den ble innstiftet 3. april 1951. Arbeidets orden hadde en klasse. Ordenen ble tildelt enkeltpersoner, bedrifter eller andre kollektiver for fremragende bidrag til produksjonen, økonomien eller teknologi. Ordenen ble tildelt av republikkens president.
Greatest Hits Vol II (Alan Jackson-album)
Greatest Hits Vol II er et samlealbum med countrymusikk av Alan Jackson, utgitt på Arista Nashville 12. august i 2003.
Arbeidets orden (Tsjekkoslovakia)
Arbeidets orden ble avskaffet i 1990 i forbindelse med sosialistregimets fall og overgangen til flerpartidemokrati i Tsjekkoslovakia.
Gresk-romersk stil (bryting)
Gresk-romersk stil er en av flere internasjonale stilarter innen amatørbryting, jfr. det internasjonale bryteforbundet, FILA.
Klassisk stil bryting og gresk-romersk bryting er synonyme begrep, i Norge. Denne stilart og fristil utgjør olympisk bryting.
Historie
Helleristninger og hulemalerier, antatt å være 15 000 til 20 000 år gamle funnet i Sør-Europa, viser brytere i de samme posisjoner som under nåtidens OL.
Bryting var den siste, viktigste og avgjørende begivenheten i den populære femkamp-øvelsen (pentathlon) under antikkens olympiske leker. Lister over olympiske brytemestre finnes siden 708 f.Kr.. En av de mer kjente greske bryterne var filosofen Platon som vant mange mesterskap som ung. Navnet Platon ble han først gitt i kraft av sin brytersuksess; Platon betyr brede skuldre. I dag brukes fortsatt de samme grepene som egypterne benyttet og beskrev på tempelvegger såvel som faraoenes gravkamre for 5 000 år siden.
Stilarten gresk-romersk har vært OL-gren siden 1896. I Norge er stilarten utøvd siden 1890-årene, og det første Norgesmesterskap ble avholdt i 1910.
Beskrivelse
Man kan avgjøre en kamp ved at en av en presser begge skuldrene til en motstander, i matten; «fallseier».
Bryteren får også poeng for å utføre visse grep. Man kan oppnå 1,2,4 eller 5 poeng for å ha utført et grep/kast. Disse bestemte grepene og teknikkene for fall og kast reduserer sjansene for skade på motstanderen. Bryteren oppnår gevinst fra sin styrke, list og smidighet.
Dette i motsetning til andre kampsporter, der man bryter ned en motstander ved å skade en eller flere ganger i løpet av en kamp.
Moderne utstyr bidrar til at bryting sjelden skader utøverne. Moderne utstyr inkluderer brytematter og eventuell tannbeskytter og øre-beskyttere. ( Såkalte «blomkål-ører» er en type skade som har forekommet fra tid til annen innen brytesport.)
I OL og NM, konkurrer ikke kvinner i denne stilarten.
Regler
Det er forbudt ...
Dagfinn Røsberg
Dagfinn Røsberg (født 6. september 1938) er en tidligere leder og bystyrerepresentant for Bodø Høyre på 1980- og 1990-tallet.
Diabetes
Diabetes (tidligere kalt sukkersyke ) er flere kronisk sykdommer med høyt blodsukker som skyldes absolutt eller relativ insulinmangel, eventuelt også insulinresistens. Ordet «diabetes» kommer fra gammelgresk diabainein, «å gå gjennom», via latin, og viser til den økte urinutskillelsen sykdommen fører til. «Mellitus», fra latin , «honningsøt», viser til den søtlige smaken urinen har.
Diabetes inndeles i fire hovedgrupper:
Diabetes type 1
Diabetes type 1, også kjent som insulinavhengig diabetes eller barnediabetes, skyldes absolutt eller relativ insulinmangel. Insulinmangelen skyldes at bukspyttkjertelen har for lav, eller helt manglende produksjon av insulin, vanligvis på grunn av en autoimmun ødeleggelse av de insulinproduserende cellene i bukspyttkjertelen. Når kroppen ikke klarer å produsere nok insulin til mengden karbohydrater som spises, stiger blodsukkeret, og symptom på sykdommen oppstår. Sykdommen kan oppstå i alle aldersgrupper, oftest hos barn, ungdom og voksne under 40 år
Sykdommen oppstår ofte akutt, med tydelige symptom som tørste, hyppig vannlating, vekttap, tåkesyn og lite energi. Grunnen til at diabetes type 1 oppstår hos noen, er per 2022 ikke kjent, men forskere tror at en blanding av arv og miljøpåvirkning (for eksempel eksponering for ulike virussykdommer) spiller en rolle. Sykdommen oppstår når kroppens immunapparat angriper insulinproduserende celler i bukspyttkjertelen. Det finnes i 2022 ingen kjent måte å forebygge diabetes type 1.
Diabetes type 1 er i liten grad arvelig. Norge er det landet som har flest tilfeller av barnediabetes i verden, og det er ca. 23,000 personer som lever med Diabetes type 1. Det er omtrent 600 nordmenn som får denne typen diabetes hvert år. Rundt 400 av disse er i aldersgruppen 18 år eller under.
Gresk-romersk stil (bryting)
Tillatte grep/kast
Konkurranse-bryting har ingen øvre aldersgrense ( i motsetning til knockout-sport )
Diabetes
Diabetes LADA
Diabetes LADA er en form for diabetes type 1, men blir ofte diagnostisert som type 2, fordi sykdomsforløpet ligner type 2 i starten. Dette på grunn av at insulinproduksjonen gradvis blir dårligere. For å finne ut om du har LADA så bør det tas antistoffprøve. Oppstår oftest hos de som er i 40-årene og som ikke har diabetes i familien. LADA er et akronym for Latent Autoimmune Diabetes in Adults.
Gresk-romersk stil (bryting)
Utbredelse i Norge
I Norge er det registrert 30 bryteklubber ( inkludert fristil-bryting ).
Diabetes
Diabetes MODY
Diabetes MODY, eller Maturity Onet Diabetes of the Young, er en form for diabetes type 2 som kan behandles med tabletter, sunt kosthold eller insulin. MODY er såkalt «autosomalt dominant arvelig». Dersom du har én forelder som har MODY, har du 50 prosent sjanse for selv å få samme type, og dine barn har 50 prosent sjanse for å arve genfeilen og dermed sykdommen fra deg. For personer med denne typen diabetes er det slik at de insulinproduserende cellene ikke slipper ut de riktige mengdene med insulin ut i blodet, men de kan altså i motsetning til diabetes type 1 produsere insulin selv. Det er kun 2-3 % av personer med diabetes som har MODY. Det finnes fjorten genforandringer som fører til MODY. De vanligste formene er Mody 2 og Mody 3.
Gresk-romersk stil (bryting)
Utbredelse i Norge
Kolbotn IL er ledende mht. antall OL-, VM-, EM- og NM-medaljer, foran Kristiansund AK (35) og BK Atlas (31).
Diabetes
Diabetes type 2
Diabetes type 2 opptrer oftest hos personer over 50 år og er hyppigere blant overvektige, selv om arv er den viktigste faktoren for å få sykdommen. Det er 40 % risiko å få diagnosen hvis nærmeste familie har diabetes type 2. Forekomsten øker med alderen. Diabetes type 2 er en kronisk sykdom og risikoen for å utvikle hjerte- og karsykdommer, hjerneslag, blindhet, sår på føttene og amputasjoner kan være økt hos de med diabetes. Utviklingen er ofte langsom med diffuse symptomer. Derfor kan det ta lang tid før riktig diagnose stilles.
Gresk-romersk stil (bryting)
Mestere
Fra Norge: 1920: Wilhelm Olsen, Sjur Johnsen, Harald Vassbotten. 1948: Aage Eriksen (sølv). 1952: Aage Eriksen, Håkon W. Olsen. 1960: Jon Tveiten. 1972: Trond Martiniussen, Harald Hervig, Håkon Øverby, Harald Barlie, Tore Hem. 1984: Ronny Sigde. 1988: Morten Brekke, Stig Arild Kleven, Lars Rønningen, Jon Rønningen, Ronny Sigde. (Listen er ufullstendig.)
Diabetes
Diabetes type 2
Mange personer med diabetes type 2 går lenge før diagnosen blir stilt, fordi symptomene hos voksne sjelden blir akutte før etter lang tid. Vanlige symptomer er slapp, sliten, tørste, hyppig vannlating, og vekttap (diabetes type 1) uten opplagt grunn. Det har gjennom årene blitt ført kampanjer for å få flest mulig til å teste blodsukkernivået jevnlig, enten selv ved hjelp av et enkelt måleapparat, eller hos lege.
Gresk-romersk stil (bryting)
Bryting som yrke
Brytere med proff-kontrakt, inkluderer Anders Rønningen og Thomas Rønningen.
Diabetes
Diabetes type 2
Diabetes type 2 har ofte blitt kalt «gammelmannsdiabetes», men i de senere år har gjennomsnittsalderen hos de som får den sunket betraktelig, i tillegg til arv er usunne levevaner noe som "trigger" utviklingen av type 2.
Hvert år får mellom 6000 og 7000 nordmenn diabetes. 600 får diagnosen diabetes type 1, hvorav om lag 400 barn under 18 år. Resten får diabetes type 2.