cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tennskjær
Tennskjær (Tennskjer) er ei bygd beliggende lengst nord på Lenvikhalvøya i Lenvik kommune i Troms. Fra bygda går det vei sørover langs begge sider av halvøya. Langs Gisundet på vestsiden kan man følge fylkesvei 263 via Bjorelvnes 39 km til Finnsnes, og på østsiden går fylkesvei 265 15 km til Rossfjordstraumen.
Fredrik Ulvestad
Landslagskarriere
Ulvestad fikk sin landslagsdebut for den 27. august 2014, hvor han kom inn som innbytter i pausen for Jone Samuelsen i vennskapskampen hjemme mot i Stavanger (0–0).
Den himmelske freds port
Den himmelske freds port (kinesisk: 天安門 eller 天安门, Tiananmen) er hovedinngangen til det keiserlige palassområde, også kjent som Den forbudte by, i Beijing i Folkerepublikken Kina. Den ligger langs den nordlige enden av Den himmelske freds plass. Porten er dessuten avbildet på Folkerepublikken Kinas nasjonalvåpen, og det dukker opp også på alt fra flybilletter til merker på politiluer.
Forøvrig kalles hele området foran porten og rundt Den himmelske fredsplass for Tiananmen, slik at Tiananmen også er navnet på et nabolag i Beijing.
Tennskjær
Grunnet sin beliggenhet midtveis i Malangsfjorden er Tennskjær et viktig knutepunkt i kommunen. Stedet har hurtigbåtforbindelse med Tromsø (Tromsø-Vikran-Tennskjær-Lysnes), 5 dager i uken. Det går også busser til Finnsnes, både via Bjorelvnes og Rossfjord. Bussene korresponderer med hurtigbåtavgangene, og dermed er turen over Tennskjær en alternativ og rimelig reiserute mellom Finnsnes og Tromsø.
Den himmelske freds port
Navnet, andre porter
Portens kinesiske navn, Tiān'ānmén 天安門, er sammensatt av de kinesiske tegn for himmel 天, fred 安 og port 門. Dermed er «Den himmelske freds port» en tilsynelatende grei oversettelse. Men det kinesiske navnet er i virkeligheten er en kortform, og det som ligger bakenfor er den meget lengre frasen «mottakelse av himmelens mandat, stabilisering av dynastiet» (受命于天，安邦治國). Det mandsjuiske navnet, Abkai elhe obure duka, ligger noe nærmere den opprinnelige mening, og kunne oversettes ordrett som «den himmelske fredsstiftelses port» Porten har forøvrig et motstykke helt i nordenden av Keiserbyen, Dì'ānmén 地安门 (mandsjuisk: Na i elhe obure duka), som man kunne oversette som «den jordiske fredsstiftelses port».
Tennskjær
Tennskjær har postadresse 9302 Rossfjordstraumen, og tilhører Rossfjord skolekrets. Butikk er det både i Rossfjordstraumen (sørøstover) og i Kårvikhamn (sørvestover), og begge stedene ligger ca. 15 km fra Tennskjær.
Grått fjellbakkefly
Utseende
Et middelsstort (vingespenn 34 – 42 mm), ganske kraftig, grått nattfly. Arten kjennes lettest på forvingens rødbrune felter. Hannen har smalt fjærformede antenner. Forvingene har markerte, svarte tegninger. De har rødbrune felt ved roten og i midtfeltet. Ringmerket er lysgrått og svartkantet, nyremerket rødbrunt. Mellomlinjene, som avgrenser vingens midtfelt, er bølgete og svarte og hvite. Bakvingen er lysgrå.
Den himmelske freds port
Historie
Porten het opprinnelig Chéngtiānmén (承天门, «Porten som bærer himmelen», noe som også henspiller på den keiserlige mottagelse av det himmelske mandat. Den ble oppført i 1417. Porten ble skadet av lynnedslag i 1457 og ble ikke reparert før i 1465, under Chenghua-keiseren, som også beordret vesentlige endringer. Det var ministeren for bygningsministeriet, Zi Gui 自圭, som forestod arbeidet, og utformingen ble da endret fra den kinesiske arkitekturs typiske pailouform til et bredt porthus, omtrent slik det fremstår i dag. Porten ble skadet igjen i krigen på slutten av Ming-dynastiet. I maktkampene våren 1644, da Ming-dynastiet ble styrtet, ble porten brent ned av opprørere under ledelse av Li Zicheng, som da inntok byen og herjet der til de selv etter noen uker ble jaget vekk av fremrykkende styrker fra nord som innsatte Qing-herskerne. Porten ble så raskt gjenoppbygd, og fikk sitt nåværende navn i 1651.
Siden keisertiden har bygningen tjent som tribune for proklamasjoner og opptredener foran folkemengden. Det er fem porter gjennom bygningen, og foran den er det syv broer som spenner over en bekk. Det var tidligere en strikt protokoll hvem som kunne benytte hvilke broer og porter, og den midtre port og bro var reservert keiseren. Det var fra Den himmelske freds port at Mao Zedong den 1. oktober 1949 erklærte Folkerepublikken Kina for en stat etter den kommunistiske seier i nord og andre store deler av Kina. Det er ikke foretatt vesentlige endringer av bygningen siden da. Men den er faktisk i all hemmelighet blitt fullstendig revet og så gjenoppbygd: I desember 1969 ble den originale og meget falleferdige porten innhyllet i stillas og presenninger, offisielt på grunn av renovasjonsarbeid, og så tatt fullstendig ned. En nesten helt tro kopi ble reist bak presenningene, og kunne så fremstå i april 1970. Det var daværende statsminister Zhou Enlai som beordret tiltakene. Den nye bygningen er blitt mer motstandsdyktig i tilfelle jordskjelv, og det er tilkommet moderne elementer som for eksempel en heis. Hemmeligheten om at det som skjedde i 1969/70 var noe langt mer enn renovasjoner, ble ikke røpet for almenheten før i år 2000, av det kinesiske nyhetsbyrået Xinhua.
Det mest iøynefallende nye som tilkom etter kommunistpartiets maktovertakelse, er et stort portrett av Mao Zedong som er blitt plassert over den midtre porten (keiserens port). Til venstre for portrettet er slagordet «Lenge leve Folkerepublikken Kina» (中华人民共和国万岁, Zhōnghuá Rénmín Gònghéguó wànsuì), og til høyre står det «Lenge leve enheten blant verdens folk» (世界人民大团结万岁, Shìjiè rénmín dà tuánjié wànsuì). Egentlig står det ikke «lenge leve», men «ti tusen år». Denne uttrykksmåten var tidligere reservert keiseren, slik at bruken om det almene folk har symbolske politiske undertoner.
Det er også tilkommet tribuneplasser som ved større tilstelninger rommer plass til 20 000 personer. De er i bruk for eksempel ved de årlige 1. mai-togene, som er svært store i Beijing.
Beskrivelse
Bygningen er 66 meter lang, 37 meter bred, og 32 meter høy. På lik linje med andre offisielle bygningene knyttet til keiserriket, finnes det på takets møner rekker av små figurer i hvert av de fire hjørnene. Dess viktigere en bygning var, jo flere figurer ble satt på rekke i hvert takhjørne. Den himmelske freds port har det nest høyeste antallet figurer, nemlig ti. Et palass inne i Den forbudte by har elleve slike gavlfigurer.
Foran porten står det figurer av to løver, og to til bevokter broene. I kinesisk tradisjon anses slike løver å beskytte mot onde ånder. Foran porten er det også to steinpilarer, kalt huabiăo (华表) – begge med et dyr (hou) på toppen. Opprinnelig var det slik at almenheten skulle feste sine bønneskriv til det keiserlige hoff på slike søyler, men dem som ble satt opp nettopp foran Den himmelske freds port og dermed Keiserbyen hadde kun dekorativ funksjon, en anskueliggjørelse av den keiserlige regjerings majestet.
Mao Zedongs bilde er ikke det eneste som er blitt hengt opp på bygningen. Siden 1949 har fasaden til tider vært prydet også av portretter av Sun Yat-sen, Karl Marx, Friedrich Engels, Vladimir Lenin og Josef Stalin, med den mest fremtredende plass reservert for Sun Yat-sen.
Grått fjellbakkefly
Utbredelse
Den er utbredt fra Skottland i vest, i fjellene i Mellom-Europa, i Skandinavia og i det nordvestlige Russland. I Norge finnes den i fjellet over det meste av landet.
Den himmelske freds port
Beskrivelse
Bildet av Mao kom på plass etter hans død i 1976.
Tennskjær
Grunnkrets
Tennskjer grunnkrets tilhører Rossfjordområdet, og omfatter bygdene Tennskjær og Jøvik på nordsiden av Lenvikhalvøya. Areal: 18,07 km².
Innbyggere:
Kaiyuan (Honghe)
Kaiyuan (kinesisk: 开远; pinyin: Kāiyuǎn) er et byfylke i prefekturet Honghe i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina, nær grensen mot Vietnam.
Befolkningen var på 257,745 innbyggere i 1999.
Administrative enheter
'''Subdistriker: Storkommuner: Kommuner:
Samferdsel
Kinas riksvei 326 løper gjennom området. Den begynner i Xiushan i Chongqing og går mot provinsen Guizhou, og ender i Hekou i Yunnan, ved grensen til Vietnam og den vietnamesiske byen Lao Cai.
Denis Caniza
Denis Caniza (født 29. august 1974) er en paraguayansk profesjonell fotballspiller som spiller for fotballklubben Club Nacional. Han spiller forsvar, og er også en del av. Caniza har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Cruz Azul og León.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika. Og ble der medlem i en eksklusiv klubb som har spilt og deltatt i 4 VM-sluttspill på rad (1998, 2002, 2006 og 2010)
Bart
En bart er hårvekst mellom overleppa og nesa. Friserte eller stelte barter kalles også mustasjer. Barter kommer med skjeggveksten i puberteten og forekommer hos unge gutter og menn. Hårveksten varierer imidlertid fra person til person og mellom folkegrupper, og også kvinner kan ha antydning til bart. Bartemotene har, som skjegg- og hårfrisyrene, variert stort gjennom tidene.
Bart og mustasje
Mens bart bare beskriver selve hårveksten på overleppa, brukes mustasje om en bart formet eller stelt gjennom frisering, voksing og liknende. Mustasje er et ord som har kommet til norsk fra fransk og italiensk der det er dannet av det greske mystax som betyr «overleppe». Mustasjer brukes på norsk særlig om store knebels- eller snurrebarter.
Historikk
Bartebruken har som frisyrene og klesdraktene, variert stort i forskjellige perioder, områder og kulturer. Mens babylonerne og andre kulturfolk fra samme område bar langt krøllete skjegg, var oldtidens egyptere, grekere og romere glattbarberte. I folkevandringstiden og middelalderen kom andre skikker i Europa, påvirket både øst- og nordfra. Bartebruken blant de franske gallerne kan nevnes spesielt. I Vest-Europa var barter vanlig for velkledde både i barokken og på 1800-tallet, og seinere blant hippier og «myke menn» med viltvoksende helskjegg på 1970-tallet.
Toppidrettsutøver
Toppidrettsutøver er en idrettsutøver som driver med toppidrett, med dette menes en utøver som presterer på et høyt nasjonalt eller internasjonalt nivå.
Bart
Historikk
På begynnelsen av 1900-tallet representerte for øvrig store, kraftige barter både den gamle moten, men også radikal politikk, mens små, velfriserte representerte det nye. I den hvite, amerikanske populærkulturen fra 1930-tallet og framover har barter særlig blitt forbundet med «utlendinger», for eksempel fra det europeiske kontinentet. I den vestlige herremoten etter første verdenskrig har barter ikke vært vanlig for velkledde herrer.
Toppidrettsutøver
Definisjonen av «høyt nivå» er subjektiv og vil kunne variere fra person til person og mellom ulike idretter, men utøveren bør være på et nivå i forhold til sin alder som tilsier at mulighetene for å nå langt er godt over gjennomsnittet. En toppidrettsutøver blir gjerne kalt «24-timersutøveren». I dette ligger det at utøveren er målbevisst, disiplinert og arbeider strategisk og målrettet mot et høyere nivå innen sin idrett. Dette er den ideelle toppidrettsutøveren. Det finnes ulike talenter og utøvere som kalles toppidrettsutøvere, men som ikke dekkes av en ideell definisjon eller beskrivelse av ordet.
Medier synes å nytte begrepet «toppidrettsutøver» for utøvere som har konkurrert internasjonalt, vært profilert i media eller for utøvere som på en eller annen måte er tilknyttet Toppidrettssenteret i Oslo. Det synes også som om begrepet nyttes lettere for utøvere i individuelle idretter.
Bart
Religiøse påbud
I visse religioner er det påbudt å bære skjegg og barter, for eksempel i sikhismen og retninger innen islam og jødedommen.
Toppidrettsutøver
En toppidrettsutøver er bevisst sitt eget nivå og egen kapasitet, fysisk, psykisk og sosialt. Likeens er utøveren bevisst de arbeidskravene som står i forhold til karrieremålene. Toppidrettsutøveren bør også ha evnen til å føre en livsstil som står i stil med målsetningene. Det vil si et bevisst forhold til døgnrytme, tilstrekkelig søvn, et sunt, variert og balansert kosthold, et restriktivt forhold til alkohol og nikotin og avstand fra andre rusmiddel. Videre kreves det struktur for loggføring av egen trening (treningsdagbok) og kontrollert nettverksbygging. En toppidrettsutøvers nettverk bør ikke være tilfeldig valgt. Et tett forhold til en kompetent trener og en treningsgruppe som bedrar til å heve kvalitet i alle ledd. Medisinske, fysikalske og økonomiske forhold bør også være planlagt og tilrettelagt. Ofte vil en toppidrettsutøver ha egen agent, og flere vil også ha egne medierådgivere da profilering stadig blir en viktigere del av sponsorenes krav og en toppidrettsutøvers liv.
Bart
I dag
I mange miljøer oppleves barter og skjegg som mer mandig enn det å være glattbarbert. Ansiktshår kan gi assosiasjoner både til styrke og virilitet, men også modenhet og høy alder, autoritet og klokskap. Det kan samtidig virke upraktisk, gammeldags og ureinslig. I enkelte muslimske miljøer kan glattbarberte menn oppleves som mer kvinnelige enn menn med bart, og noen pakistansk-norske menn anlegger derfor bart før de reiser til Pakistan på besøk. Derfor assosieres barter særlig med arabisk og muslimsk kultur, men også søreuropeisk og latinamerikansk. Motsatt er det eksempler på at vestlige bedrifter, for eksempel Disney-konsernet, har nedlagt forbud mot barter og skjegg hos ansatte som skal representere firmaet utad og ha kontakt med kunder og publikum. Flere ganger i historien har for øvrig velstelte barter blitt regnet som mer jålete og forfengelig enn helskjegg.
Toppidrettsutøver
En toppidrettsutøver som lykkes vil kunne oppnå svært høy status, berømmelse og økonomisk rikdom, men det finnes toppidrettsutøvere som når sine mål men innen spesielt marginale idretter som ikke bidrar til dette. En utøvers karisma, utstråling, utseende, særpreg og lignende kan bidra til at toppidrettsutøveren når status, berømmelse og økonomisk rikdom uten å ha nådd toppen i forhold til prestasjonsnivå.
Forsvaret har nå avviklet sin idrettstropp, eller tilrettelagt tjeneste for toppidrettsutøvere, og har nå en ordning der så mange som 250 utøvere kan søke toppidrettsstatus, og få inntil 3 års utsettelse for førstegangstjenesten. De krever en uttalelse fra utøverens særforbund, der utøverens nivå fremkommer.
Hermann Wernisch
Hermann Jakob Wernisch (født 24. juli 1912 i Unternussdorf i Østerrike, død 1973 i Østerrike) var sjef for den tyske sikkerhetstjenestens avdelingskontor i Larvik, «SD-Sicherheitsdienst – Aussendienststelle Larvik», i tidsrommet 1942-45. Før krigen tok slutt hadde Wernisch oppnådd tjenestegraden, Hauptscharführer. Han hadde graden Oberscharführer i SS.
Wernisch ble av mange Larviksborgere husket som en moderat person, og mannen med schäferhunden og cabrolet'en.
Fra Frigjøringen i 1945 satt Wernisch fengslet en periode i Larvik fengsel i det pågående rettsoppgjøret, men senere overført til Akershus festning. I 1949 ble han sendt ut av Norge.
Sicherheitsdienst - Aussendienststelle Larvik
«Sicherheitsdienst – Aussendienststelle Larvik» hadde sitt første kontor i Tallak Nielsens gate 1 fra ca. 1940-44. Etter et mislykket attentat i Tallak Nielsens gate 1 i 1944, ble det besluttet å flytte hovedkvarteret til Sophus Bugges vei 8 (ref. som Melsom-bygget). Begge bygningene var for øvrig bygget av mur. Aussendienststelle Larvik rekvirerte Sophus Bugges vei 10 som privatbolig.
Johann Ureman
Johann Ureman eller Wu Ruowang (født 6. april 1583 i Spalato i Dalmatia, død 22. april 1621 i Nanchang i Kina) var katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. Han kom til Macao i 1616, og ble sendt som misjonær til Nanchang i provinsen Jiangxi.
Llyfr coch Hergest
Llyfr coch Hergest eller Hergests røde bok er et av de mest betydningsfulle walisiske manuskripter fra middelalderen. Det inkluderer både prosa og poesi og ble skrevet en gang i tidsrommet 1382–1410. Verket blir nå oppbevart på Jesus College, Oxford (MS 111) etter at det ble gitt som en gave av presten Thomas Wilkins i 1701.
Et av flere avskrivere som har bidratt på dette manuskriptet (MS 111) har blitt identifisert som Hywel Fychan fab Hywel Goch av Buellt. Man kjenner til at han har arbeidet for Hopcyn ap Tomas ab Einion (ca. 1330 – etter 1403) av Ynysforgan i Swansea, og det er mulig at manuskriptet ble satt sammen for ham. Manuskriptets navn er avledet fra det faktum at det er innbundet i rødt lær og for dets forbindelse til stedet Hergest Court (Plas Hergest) i Herefordshire i grenseområdet mellom England og Wales fra rundt 1465 og til begynnelsen av 1600-tallet.
Den første delen av manuskriptet inneholder prosa, inkludert Mabinogion som også er en del av manuskriptets kilder (det andre er Llyfr Gwyn Rhydderch eller Rhydderchs hvite bok), andre fortellinger, historiske tekster (inkludert en walisisk oversettelse av Geoffrey av Monmouths Historia Regum Britanniae), og andre forskjellige tekster inkludert en serie av walisiske triader (folklorer). Resten av manuskriptet inneholder poesi, spesielt fra perioden for hoffpoesi kjent som Gogynfeirdd eller Beirdd y Tywysogion eller Prinsenes poesi.
J.R.R. Tolkien lånte tittelen Hergests røde bok for sin egen fiktive Westmachs røde bok, en tenkt legendarisk kilde for Tolkiens fortellinger.
Toller (yrke)
I bibelsk sammenheng var en toller en som samlet inn tollavgiften når mennesker skulle ha med seg varer inn i en by.
Nikolaj Ge
Nikolaj Nikolajevitsj Ge (russisk: Николай Николаевич Ге; født i Voronezj, død  i Livanovsk Tsjur i Ukraina) var en russisk kunstmaler av fransk herkomst. Han var like kjent som historiemaler som portrettmaler. Verkene hans hører inn under realismen.
Toller (yrke)
En toller ble sett ned på i samfunnet, fordi de arbeidet for romerne og dermed ble de sett på som landsforrædere. I tillegg var det mange tollere som tok mer enn de skulle, og puttet overskuddet i egen lomme.
Eksterne lenker
Douanier
Nikolaj Ge
Utdannelse
I 1847 startet Ge på et studium ved universitet i Kiev, og innen et år var gått flyttet han over til universitetet i St. Petersburg. I tidsrommet mellom 1850 og 1857 studerte han ved Det keiserlige kunstakademiet. Med et stipend fra akademiet reiste han i 1857 til Italia. Der holdt han til de neste tolv årene og benyttet tiden til å studere både antikk kunst og renessansekunst. En stund i 1863 hadde han stilling som professor på kunstakademiet i St. Petersburg.
Historiemaling
I 1870 var Ge en av grunnleggerne av Peredvizjniki-bevegelsen. Han tok også del i gruppens utstillinger. Etter at han kom tilbake til Russland vendte han seg bort fra hovedtemaet han hadde arbeidet med inntil da, nemlig bilder med tema fra evangeliene. I stedet lot han seg engasjere av historiske, russiske emner. Et maleri av Peter den store som forhører tronfølgeren er det mest kjente av verkene med historiske motiv.
Religiøsitet
I 1880-årene vendte Ge tilbake til sitt første hovedtema, fremstillinger av religiøse, kristne tema. Disse maleriene vakte hissige diskusjoner da de ble fremvist. Han mottok mest anerkjennelse fra liberale kunstkritikere, konservative kritikere anså mange av verkene for å være blasfemiske. Enkelte verk ble det forbud mot å vise fram. «Hva er sannhet? Kristus og Pilatus» var et av maleriene som det ikke var lov å vise frem.
Portretter
Ges malerier er i den realistiske stilen. De er preget av dyp, psykologisk innsikt. Hans tidligste verk viser påvirkning fra maleren Karl Brjullov. Blant de portrettene han malte finner man avbildninger av Mykola Kostomarov (1870), Tolstoj (1882) og Mikhail Saltykov. Et selvportrett stammer fra årene 1892/1893.
Georg I av Hellas
Georg I av Hellas, (født 24. desember 1845 i København, død ved attentat i Saloniki) var konge av Hellas i femti år 1863–1913. Han var medlem av huset Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg.
Slekt
Han ble født som prins Vilhelm av Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg og var nest eldste sønn av daværende prins Christian av Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg (senere Christian IX av Danmark) og Louise av Hessen-Kassel. Han var broren til blant andre Alexandra av Storbritannia; gift med Edvard VII av England og Dagmar av Danmark; gift med Alexander III av Russland.
I 1853 ble faren utpekt til tronfølger i Danmark. Årsaken til dette var at den gamle linjen av Oldenburg-konger var i ferd med å dø ut, og at Louise av Hessen-Kassel var en av de nærmeste slektningene til den siste Oldenburg-kongen. De andre arvingene, medlemmer av huset Hessen, avstod til fordel for Louise av Hessen-Kassel og hennes mann. Huset Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg var etterkommere i mannslinje av hertug Hans, en yngre sønn av Christian III av Danmark og Norge, men hadde vært fraværende fra tronen siden 1500-tallet, og i stedet regjert som hertuger over en rekke ikke-suverene hertugdømmer i Schleswig-Holstein.
Konge av Hellas
Ved en sammenkomst i London mellom stormakterne Storbritannia, Russland og Frankrike ble han som syttenåring valgt til Hellas' konge etter britisk ønske, og England avsto til gjengjeld De joniske øyer til Hellas. Med en konge fra det nøytrale Danmark på tronen håpet man på ro i Hellas, som på den tiden var et urolig hjørne av Europa. Tre måneder etter at han hadde blitt valgt til konge, ble han innsatt på den greske tronen 30. mars 1863. Han tok kongenavnet navnet Georgios og lærte seg raskt gresk.
Ruger P serien
Ruger P serien er en serie med halvautomatiske pistoler fra Sturm, Ruger.
Georg I av Hellas
Konge av Hellas
Selv om den nye kongen fra begynnelsen av ble møtt med skepsis fra grekerne, ble han etterhvert godt likt. Han styrte Hellas med større fremgang enn sin forgjenger, kong Otto. Utenrikspolitkken ble styrt i forståelse med stormaktene England og Russland. Han bremset nasjonalistene som ønsket krig mot tyrkerne, en stor del av nåværende Hellas hørte til Det osmanske riket. Han styrket det greske herredømmet over Thessalia og Epiros. Men han måtte erklære krig mot Tyrkia da Kreta gjorde opprør i 1896, og i 1897 erobret de Kreta. Hans tilbakeholdne utenrikspolitikk vakte en del misnøye i offiserkretser, og da han ikke ville innlemme Kreta i Hellas under den tyrkiske revolusjonen i 1908 ble han nødt til å godta, etter en offiserrevolt, kreteren Venizelos som utenriksminister. I oktober 1912 erklærte Hellas krig mot Det osmanske riket og året etter, i 1913, ble kongen drept av en beruset anarkist, læreren; Aleksander Schinas på åpen gate i Thessaloniki. Hans sønn Konstantin ble Hellas' nye konge
Ruger P serien
Designet er hovedsakelig basert på Browningmekanismen som kom med Colt M1911, men med mindre variasjoner.
Georg I av Hellas
Konge av Hellas
Han åpnet de første, i moderne tid, olympiske leker som ble holdt i Athen i 1896.
Kong Georg ble 6. oktober 1906 utnevnt til storkors av St. Olavs Orden.
Ekteskap
Da han var på besøk hos sin søster Dagmar i Russland traff han Olga Konstantinova, som var søskenbarn til tsar Alexander II av Russland. De giftet seg i 27. oktober 1867, og fikk åtte barn. Georg snakket som regel tysk med Olga, men engelsk med barna som hadde engelske barnepassere.
Oksehode
Oksehode er et gammelt hulmål for flytende varer, primært øl og vin, som ble brukt over hele Skandinavia, også i Norge.
Et oksehode tilsvarte 1,5 amer, 2 tønner, 6 ankere, eller 240 potter. Dette tilsvarte ca. 231,625 liter, men volumet kan ha variert noe gjennom historien.
Rødt fjellbakkefly
Rødt fjellbakkefly (Xestia tecta) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet på det indre Østlandet, og fra Dovrefjell til Finnmark i Norge.
Utseende
Et middelsstort (vingespenn 32 – 41 mm) nattfly, brunt eller rødbrunt. Arten kan ikke forveksles med andre norske nattfly, men kan overflatisk ligne på bjørkespinnere (Eriogaster spp.) i familien ekte spinnere (Lasiocampidae). Forvingen er rødbrun, midtfeltet noe mørkere. Mellomlinjene, som avgrenser vingens midtfelt, er brune. Nyre- og ringmerkene er lyse og tydelige. Bakvingen er grå.
Levevis
Arten lever i fjellet og fjellbjørkeskogen. Larvene lever på blåbær, blokkebær og dvergbjørk, og bruker to år på utviklingen.
Utbredelse
Den er utbredt i det nordlige Fennoskandia, det nordlige Russland, Alaska og Yukon. I Norge finnes den i fjellområdene fra Buskerud til Finnmark.
Jerónimo Sá
Jerónimo Sá (født 1659 i Macao i Kina, død 13. september 1691 sannsynligvis samme sted) var katolsk kinamisjonær og legbror tilhørende jesuittordenen som han trådte inn i 1682. Hans foreldre var engelske. Hans engelske navn er ikke kjent.
Damon Lindelof
Damon Laurence Lindelof (født 24. april 1973 i Teaneck i New Jersey) er en amerikansk manusforfatter og TV-produsent. Han er mest kjent sin deltagelse i suksess-serien Lost. Han har også skrevet og produsert Crossing Jordan, og vært medforfatter på serier som Nash Bridges, Wasteland og MTV-serien Undressed. Han har også arbeidet med Star Trek-filmene Star Trek (2009) og Star Trek Into Darkness (2013). Tidligere jobbet Lindelof med å gjennomgå manuskript for store filmstudioer som Paramount, Fox og Alan Ladd.
Dyrekretsen
Dyrekretsen, stjernetegnene eller zodiaken er et begrep innen astrologi og refererer til et imaginært (tenkt) belte rundt jorden som heller 23,5 grader i forhold til ekvator. Dyrekretsen kalles også for ekliptikken. Den kan også ses på som en gradskive som solen følger gjennom årets gang. For oversiktlighetens skyld ble den delt inn i tolv 30-graders deler, som hver fikk navn etter stjernebilder. Astrologer sier at solen står i «Væren», mens astronomene kaller det samme for null grader.
Tit Mohr
Ingjerd «Tit» Mohr (født 6. april 1917 i Bergen, død 28. juni 2008 i Bergen) var en norsk maler. Hun var utdannet fra Kunst- og håndverkskolen i Bergen og Oslo, Det Kongelige Danske Kunstakademi i København og fra Studieatelieret i Bergen. Hun ble tildelt flere stipendier som hun brukte til å reise og hente impulser både i Europa og Nord-Afrika. Hun var styremedlem i Bildende Kunstneres Styre.
Dyrekretsen
Innen medisin
Dyrekretsen var også viktig i medisinen i eldre tider da en trodde at de forskjellige stjernetegnene hadde innflytelse på forskjellige kroppsdeler.
Tit Mohr
Hun deltok på sin første utstilling i 1952, i 1953 hadde hun sin første separatutstilling. Den siste utstillingen hadde hun i Bergen Rådhus i 2006. Høsten 1989 stilte hun ut malerier i Bergen Kunstforening fra en tur til Galdhøpiggen som hun gjennomførte 71 år gammel i 1988. Hun vant flere priser i offentlige utsmykkingskonkurranser. Hun laget også mosaikkbilder, mange av disse kan sees i institusjoner, skoler, kapeller og hoteller.
Dyrekretsen
Innen astrologien
I astrologien er hvert enkelt stjernetegn blitt tilknyttet bestemte kjennetegn og egenskaper. I grupper på tre er stjernetegnene tilknyttet de fire elementene, som er ild (Væren, Løven og Skytten), jord (Tyren, Jomfruen og Steinbukken), luft (Tvillingene, Vekten og Vannmannen) og vann (Krepsen, Skorpionen og Fiskene).
Inndeling
De tolv delene eller «stjernetegnene» dyrekretsen er delt inn i er:
Slangebæreren
Enkelte mener at stjernebildet Slangebæreren bør innlemmes i astrologien som det 13. stjernetegnet. Dette er ikke blitt allment vedtatt blant astrologer.
Julio César Cáceres
Julio César Cáceres López (født 5. oktober 1979 i San José de los Arroyos) er en paraguayansk profesjonell fotballspiller som spiller for den brasilianske fotballklubben Atlético Mineiro. Han spiller forsvar, og er også en del av. Cáceres har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet River Plate og Boca Juniors fra Argentina.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Wudaokou
Wudaokou (kinesisk: 五道口, pinyin: Wǔdàokǒu) er et nabolag i bydistriktet Haidian nordvest i Beijing. Det ligger om lag 10 km fra Beijing sentrum, mellom fjerde ringvei og femte ringvei. Det ble et kommersielt senter i Haidian i 1950-årene, da stadig flere høyere utdannelsesinstitusjoner ble etablert i Haidian. Frem til så sent som 2001 var området preget av hutong-nabolag, men byutvikling utraderte meget av dette og erstattet det med omfattende høyhusbebyggelse, luksusleiligheter og forskningsparker.
Wudaokou ligger nær en rekke universiteter og forskningsinstitutter som Beijing Language and Culture University, Pekinguniversitetet, Tsinghuauniversitetet og Kinas geovitenskapelige universitet, og området har en meget høy studentbefolkning.
Wudaokou har også mange utenlandske studenter, særlig koreanere. Her er mange barer og nattklubber, og står seg godt i konkurransen mot høyere prisede etablissementer i mer sentrale områder, som for eksempel Sanlitun.
Elvdalen
Elvdalen er et dalføre og grendelag lengst vest i Engerdal kommune i Innlandet. Dalen omkranser Femundselva som har sitt opphav i innsjøen Galtsjøen og renner sydover gjennom dalen og videre inn i Trysil kommune, hvor den bærer navnet Trysilelva. Fra Galtsjøen flyter elven først gjennom et langstrakt og åpent landskap dominert av furukledte moer og myrer, uten særlige fjellformasjoner i synlig omkrets. Elvdalen anses å starte ved Femundsundet, mellom Ørsjøvola og Ulvåberget, men noen dal er det ikke å oppfatte før inngangen til Søre Elvdal ved Snerta. Fra Husfloen og videre over kommunegrensen mot Trysil i syd blir dalsidene markert brattere med fjelltopper over 1200 meter både på øst- og vestsiden av dalen. Elvdalen følger Trysilelva til den renner sammen med Engera litt syd for innsjøen Engeren. Grender som sokner til Elvdal er fra syd Husfloen, Nymoen (Kirkemoen), Snerta, Høyberget og Granberget, og hovedgrenda har et flott kirkebygg i Søre Elvdal kirke. Tidligere var jord- og skogbruk hovednæringene i Elvdal, men det er nå kun noen få produktive gårder igjen i drift. Elvdalen er et kjent område for naturopplevelser og fiske om sommeren, og dalen har også mange gode moltemyrer. Hvert år, den første weekenden i juli arrangeres Sportsfiskefestivalen i Elvdalen.
Man regner med at det har vært bosetting i Elvdal fra steinalderen, men dette har man ikke konkrete bevis på. Derimot er det gjort flere funn fra tidlig vikingtid, blant annet sverd, pilespiss, økseblad og glassperler. Flere av disse gjenstandene ble funnet i en branngrav ved Husfloen i Søre Elvdal. Dette stedet ble i 2008 markert ved å opprette minnestein og minnetavle. Dersom man ser på bosetting i nyere tid, regner man at Elvdalen ble bosatt og områder bygslet fra ca. 1750.
Elvdalen og nabodalføret Engerdalen hørte før 1911 til Ytre Rendal herred (og sogn), men ble dette året skilt ut og dannet sammen med deler fra Trysil, Øvre Rendal og Tolga det nye herredet Engerdal.
C-tegnet bakkefly
C-tegnet bakkefly (Xestia c-nigrum) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet nord til Nordland i Norge.
Utseende
Et middelsstort (vingespenn 34 – 40 mm), grått eller gråbrunt nattfly. Forvingen har en karakteristisk, svart tegning som omslutter det lyse ringmerket og strekker seg ut til nyremerket, som også er lyst. Det er også en svart flekk ved roten og en nær vingespissen. Bakvingen er gråhvit, grå langs ytterkanten.
Levevis
Larvene lever på ulike trær, busker og urter, særlig på brennesle (Urtica dioica), geitrams (Chamerion angustifolium) og vassarve (Stellaria media). De voksne sommerfuglene flyr i juli – august.
Utbredelse
Arten er utbredt i hele den palearktiske sone, og i Nord-Amerika. I Norge er den utbredt nord til den sørlige delen av Nordland.
Norsk Allkunnebok
Norsk allkunnebok er et nynorsk leksikon som ble utgitt i ti bind, i tillegg til et atlas (bind 10), på Fonna Forlag i tiden 1948–1966. Da første bind kom ut i 1948 var 235 personer involvert i produksjon av innhold. Artiklene ble signert og det var noe nytt i et norsk leksikon. Allkunneboka fokuserte på forhold i Norge. Det er det eneste større leksikon på nynorsk. Leksikonet inneholder mye statistiske detaljer særlig om primærnæringene. En del av stoffet finnes ikke andre steder og er verdi for ettertiden, mens andre deler er utdatert. Tema utenfor Norge er knapt behandlet. Fotografiene er i sort-hvitt.
Redaktør for verket var Arnulv Sudmann. I redaksjonen ellers satt Agnes Børnes, Ragna Sæfland, Peder Galdal, Sivert Langholm, Kåre Tveito, Ragnar Øvrelid og Jostein Øvrelid.
Et sakkyndig råd besto av professor Sigvald Hasund, rektor Severin Eskeland, direktør Elias Berdal og ingeniør G.A. Frøholm.
Økonomiske vanskeligheter hos forlaget gjorde at verket måtte avkortes i forhold til de opprinnelige planene. De to siste bindene dekker derfor en uforholdsmessig stor del av alfabetet, som en «snarvei til målet».
Zelenogradsk
Zelenogradsk, (russisk: Зеленогра́дск, tysk: Cranz, litauisk: Krantas) er en by i Kaliningrad oblast i Russland. Den ligger ved Østersjøen i Samland, nær Den kuriske landtunge, rundt 30 km nord for Kaliningrad. Innbyggertall: 12 509 (folketelling 2002).
Byen er et populært sted for weekendturer for innbyggere i Kaliningrad.
Historie
Stedet hvor dagens Zelenogradsk ligger var opprinnelig en prøyssisk fiskerlandsby, nær Kaup, en prøyssisk by på Østersjøkysten i vikingtiden. Området kom under Den tyske ordens kontroll og ble bosatt av tyskere. Det tyske navnet Cranz, opprinnelig Cranzkuhren, er avledet fra det gammelprøyssiske ordet krantas, som betyr «kysten».
Stedet forble en liten fiskerlandsby helt frem til 1800-tallet, da landsbyen ble det fremste badeferiestedet på kysten av Østpreussen i Kongeriket Preussen, spesielt etter at det ble bygget en jernbanelinje fra Königsberg (nå Kaliningrad) i 1885. Fra 1816–1895 var den kjent som das königliche Bad, eller «det kongelige badested». Til tross for tilstrømningen av turister forble fiskeindustrien sterk, og røkt flyndre var en regional delikatesse. Stedet hadde over 6 000 innbyggere før andre verdenskrig, men hadde ikke bystatus.
Området ble okkupert av Sovjetunionen under andre verdenskrig og deretter annektert som en del av Russland. Byen ble imidlertid lite skadet av krigshandlingene. Den tyske befolkningen flyktet eller ble utvist etter krigens slutt. Landsbyens navn ble endret fra Cranz til Zelenogradsk eller «Grønn by» på russisk, og fikk bystatus etter 1945.
Gabriel Narutowicz
Gabriel Narutowicz (født 17. mars 1865 i Telsiai, Litauen, død 16. desember 1922 i Warszawa) var det første valgte statsoverhodet i den andre polske republikken.
Narutowicz bodde i mange år i Sveits, hvor han arbeidet som ingeniør og professor. Etter at Polen ble uavhengig ble han utnevnt til polsk transportminister. Etter forslag fra Józef Piłsudski ble han i desember 1922 valgt til Polens president, med stemmer fra bondepartiet og venstresiden. Forgjengeren Piłsudski hadde ført tittelen «statssjef», og var ikke valgt.
Valget av Narutowicz ble tatt dårlig imot av nasjonalister, og han ble kort etter valget myrdet av fanatikeren Eligiusz Niewiadomski utenfor kunstgalleriet Zachęta i Warszawa.
Markus Rotvold
Markus Rotvold (født 2. oktober 1914 I Tromsø, død 30. mars 2012 samme sted ) var fra Tromsø, deltok i kampene rundt Narvik i 1940 under andre verdenskrig og var en av dem som loset den jødiske familien Smith over til Finland fra Signaldalen i 1940. Denne hendelsen gjorde at han fikk medaljen Righteous Among the Nations (Rettferdige blant nasjonene) av den israelske ambassadøren Miryam Shomrat i august 2006. Han mottok samme år Tromsø kommunes kulturpris.
Bakgrunn
Markus Rotvold ble fødi i Storgatbakken i Tromsø. Han var på båt på Ishavet allerede som 14-åring. Han har også vært aktiv i Tromsøs revyliv siden ungdommen. I sin ungdom var Markus Rotvold dessuten politisk aktiv i AUF. Før krigen var han sekretær i de arbeidsløses forening.
Innsatsen under krigen
Markus Rotvold begynte motstandsarbeide allerede før krigen. Han gikk ombord i tyske trålere som lå i havn i Tromsø for å fortelle hva Hitler stod for. 9. april ble han arrestert av tyskerne i Narvik, men klarte å rømme. Han deltok senere i kampene rundt Narvik.
Sammen med Kåre Kleivan var Markus Rotvold senere på tur til Finland. På fjellet traff de den jødiske familien Smith fra Tromsø, som hadde ligget i skjul i Balsfjord og nå prøvde å komme seg til Finland. Kleivan og Rotvold tok ansvaret for å hjelpe familien frem. Rotvold bar en av de minste i familien i ryggsekken.
Vasilij Perov
Vasilij Grigorevitsj Perov (russisk: Василий Григорьевич Перов) (født i Tobolsk, død  i Kuzminkij, Moskva) var en russisk kunstmaler. Han var en av grunnleggerne av Peredvizjniki, en gruppe russiske kunstnere som malte etter det realistiske stilidealet.
Markus Rotvold
Etter krigen
Hans innsats i Tromsøs revy- idretts- og yrkesliv, samt hans heltemodige innsats under krigen, dannet bakgrunnen for kulturprisen han mottok av Tromsø kommine i 2006. Pengene Rotvold fikk med kulturprisen, ga han til Tromsø Sanitetsforening, Tromsø Bymisjon, Bjørg Karin Macks innsamlingsaksjon til kapellet, og til Frelsesarmeen.
Vasilij Perov
Bakgrunn
Perov var født utenfor ekteskap. Faren, sakføreren Grigorij Kridener, kom fra lavadelen. Etter å ha fullført et kurs ved distriktsskolen i Arzamas, ble Perov overflyttet til Aleksandr Stupins kunstskole i samme by. I 1853 ble han tatt inn ved Moskvas skole i maling, billedhogging og arkitektur. Han gikk i lære hos flere anerkjente kunstmalere.
Kunstnerisk virke
Fra 1856 og utover ble han ved flere tilfeller tildelt medaljer og fikk ofte ros for sine arbeider. Fremst blant disse maleriene er Seremoni i en landsby (1861). Med et utenlandsstipend bekostet av den russiske stat, reiste Perov i 1862 til Vest-Europa. Han besøkte flere tyske byer, og deretter Paris. Under dette utenlandsoppholdet malte han flere verk som viser scener fra europeisk gateliv, slik som Statuett-kjøperne, Musikanten og de forbipasserende, og Parisisk filleplukker (1864).
Vel hjemme i Moskva igjen i 1865, skapte Perov de neste 6-7 årene sine hovedverk. Blant disse regnes Den siste reise (1865), ''Troika. Småbarn i tjeneste henter vann (1866), Den druknede (1867), En guvernante kommer til en kjøpmanns hus, En samling ved jernbanen (1868), Tavernaen ytterst i byen (1868), Fuglefangeren (1870), Jegere hviler'' (1871). Perov malte i 1872 det mest kjente portrettet av forfatteren Fjodor Dostojevskij.
Fra 1871 innehadde han stilling som professor ved Moskvas skole i maling, billedhogging og arkitektur. Andrej Rjabusjkin er den av Perovs elever som ble mest kjent. Det var i denne perioden Perov kom med i Peredvizjnikibevegelsen.
Islamsk Råd Norge
Islamsk Råd Norge (IRN) er en interesseorganisasjon for islamske trossamfunn og organisasjoner i Norge stiftet i 1993. Som en paraplyorganisasjon representerte IRN i begynnelsen av 2017 rundt som 82,000 muslimer gjennom 42 medlemsorganisasjoner over hele landet. Organisasjonen opplevde samme år en tillitskrise, og satt igjen med rundt 45,000 medlemmer etter at flere organisasjoner meldte seg ut i september-oktober 2017.
Vasilij Perov
Kunstnerisk virke
Perov døde av tuberkulose. Han ble bisatt ved Danilov-klosteret, men i 1950-årene ble graven flyttet til gravstedet Donskoje.
Islamsk Råd Norge
Islamsk Råd Norge har som erklært formål å «arbeide for at muslimer kan leve i samsvar med islamsk lære i det norske samfunnet og bidra til å bygge opp en norsk-muslimsk identitet» og videre «fremme samhold blant muslimer i Norge og ivareta medlemsorganisasjonenes rettigheter og interesser». Dessuten har organisasjonen som mål å «være brobygger og dialogpartner som skaper gjensidig forståelse og respekt mellom muslimer og ikke-muslimer i Norge, med hensyn til religion, kultur og moralske verdier»
Historie
IRN ble dannet i 1991, men formelt stiftet 22. oktober 1993. Rådet består av representanter fra medlemsorganisasjonene og velger styre annethvert år. Rådets første leder var norsk-marokkaneren Mohammed Bouras, som ledet rådet i fem år.
I 1998 tok norsk-gambiske Kebba Secka over vervet. Secka trakk seg høsten 2000, og Lena Larsen ble valgt til styreleder. Hun ble en av de første kvinnelige ledere av en muslimsk sammenslutning. Hun trakk seg fra stillingen i 2003. Norsk-palestinske Mohammed Hamdan tok over vervet og stod som leder for rådet i fem år. I 2007 ble Senaid Kobilica, ledende imam for de bosniske muslimene i Norge, valgt til leder. Han satt til 2013 da Mohammad Bouras ble valgt til en ny leder-periode. I 2015 tok norsk-pakistanske Ghulam Abbas over.
Siden 2007 har organisasjonen hatt en fast ansatt generalsekretær. Mehtab Afsar, generalsekretær siden 2011, kom etterhvert i konflikt med styret ledet av Ghulam Abbas, som i 2016 fremmet forslag om å si ham opp fordi han ikke hadde levert resultater som ble avtalt i arbeidskontrakten og ikke vært tilgjengelig nok for mediene. Forslaget fikk imidlertid ikke flertall og styret gikk i stedet av. Et nytt styre ble valgt med Zaeem Shaukat som leder.
Da IRN i mars 2017 ansatte nikab-bærende Leyla Hasic til å drive kommunikasjonsarbeid, innkalte kulturminister Linda Hofstad Helleland til møte fordi hun fryktet ansettelsen ville «skape større avstand og mindre forståelse». Tre måneder senere besluttet Kulturdepartementet å holde tilbake statsstøtte fordi de ikke hadde tilstrekkelig tillit til IRN som brobygger og dialogpartner. 29. september meldte fem store moskeer seg ut av organisasjonen, og 2. oktober ble det endelig klart at organisasjonen ikke fikk fornyet statsstøtte. Fem moskeer til meldte seg ut 9. oktober.
I 2019 overtok Abdirahman Diriye som ny leder, og organisasjonen fikk sin første kvinnelige nestleder i Smaira Iqbal.
I 2023 overtok Masoom Zubair som ny leder.
Halal-sertifisering
Islamsk Råd Norge har hatt flere millioner kroner i årlige inntekter for å sertifisere at kjøtt er slaktet, velsignet og omsatt i henhold til retningslinjer for halal-kjøtt. For hvert kilo kjøtt har organisasjonen tatt en krone i vederlag fra kjøttprodusenter, hvorav Nortura betalte IRN 2,4 millioner kroner i 2016. Nortura sa opp avtalen 2. oktober 2017 etter at tilliten til IRN var betydelig svekket.
Generalsekretær
Islamsk Råd har hatt en ansatt generalsekretær fra og med 2007.
Tidligere medlemmer
Islamsk Råd Norge var medlem av Samarbeidsrådet for tros- og livssynssamfunn frem til 2018.
Porsche 914-6 GT
Porsche 914-6 GT er en bilmodell fra den tyske bilprodusenten Porsche, utviklet i samarbeid med Volkswagen og produsert for bruk i motorsport fra 1970 til 1972.
Historie
Porsche 914 ble introdusert i september 1969, som et samarbeidsprosjekt mellom Porsche og Volkswagen om produksjonen av en sportsmodell. Bilen var midtmotorisert, hadde to seter og targatak, og var utstyrt med en fire- eller sekssylindret boksermotor. Volkswagen var ute etter en modell som kunne erstatte den aldrende Karmann-Ghia, mens Porsche trengte en ny innstegsmodell i programmet. Utgavene solgt som Volkswagen var utstyrt med firesylindret motor, og ble kalt 914/4, mens Porsches utgaver het 914/6 og var utstyrt med sekssylindrede motorer. På det amerikanske markedet ble alle modellene solgt som Porsche.
Kun 3 360 eksemplarer av 914/6 ble bygget mellom 1970 og 1972, alle utstyrt med en 2,0-liters boksermotor. Modellen ble brukt i motorsport med en rekke forskjellige motorer, blant annet T-modellen, som var utstyrt med motoren fra Porsche 911.
I 1970 kjørte Porsche en 914/6 GT i 24-timersløpet på Le Mans. Bilen kjørte inn til en sammenlagt sjetteplass, og vant sin klasse. Modellen dukker fortsatt opp i billøp for klassiske løpsbiler.
ポルシェ 914
Biografisk film
En biografisk film er en film som skildrer livet til en virkelig person eller personer. Biografiske filmer skiller seg fra filmer «basert på en sann historie» eller «historiske filmer» fordi de forsøker å fortelle hele hovedpersonens livshistorie på en forståelig måte, eller i det minste de viktigste årene i livet til hovedpersonen.
Tradisjonelt fokuserer biografiske filmer på helteaktige personer, men det er også laget filmer som portretterer mer kontroversielle personer (The People vs. Larry Flynt, Blow, Monster, Control osv.)
I noen sjeldne tilfeller hender det at den virkelige personen spiller seg selv: Jackie Robinson i The Jackie Robinson Story; Muhammad Ali i The Greatest, Audie Murphy i To Hell and Back, Patty Duke i Call Me Anna og Howard Stern i Private Parts.
Noen norske biografiske filmer er Max Manus (2008), Hamsun (1996), Formynderne (1978), Edvard Munch (1974), Balladen om mestertyven Ole Høiland (1970), Bare et liv – Historien om Fridtjof Nansen (1968), Hans Nielsen Hauge (1961) og Gategutter (1949).
Acke Oldenburg
Johan Axel «Acke» Oldenburg (født 22. juni 1923 i Mora, død 2005) var en svensk maler, grafiker, tegner og teaterdekoratør. Han studerte først ved Skolan för bok- och reklamkonst i Stockholm og senere, fra 1947 til 1952, for Endre Nemes på Valands konstskola i Göteborg. Acke Oldenburg var tremenning til Claes Oldenburg.
Lepidophyma
se artikkel
UEFA-cupen 1972/73
UEFA-cupen 1972/73 ble vunnet av Liverpool FC med 3-2 over Borussia Mönchengladbach sammenlagt. Dette var UEFA-cupens andre sesonng. Turneringens toppskårer ble Jan Jeuring fra FC Twente med elleve mål totalt.
Mannssambandet
Mannssambandet er en vokalgruppe med band bestående av sangere og musikere tilknyttet Frelsesarmeen. Koret ble etablert 22. januar 1995 og ledes av Thor Fjellvang. Det hadde sin første øvelseshelg i januar 1995 i forbindelse med den forestående TV-aksjonen som det året ble avholdt til inntekt for Frelsesarmeen.
CETME
CETME ble etablert i 1949 med hensikt for å levere skytevåpen til det spanske forsvar. Selskapet er mest kjent for CETME-riflen. Fabrikken designet også CETME C2, en maskinpistol i kaliber 9 x 19 mm Luger og CETME AMELI (AMEtralladora LIgera) et lett maskingevær i 5,56 x 45 mm NATO. Selskapet heter nå Empresa Nacional Santa Barbara.
Lepidophyma
Lepidophyma er en slekt av nattøgler som er utbredt fra de meksikanske delstatene Tamaulipas og Michoacán sørover til Panamakanalen. De finnes ikke på nordlige Yucatán, eller langs stillehavskysten i Guatemala og El Salvador.
Mannssambandet
Koret har samarbeidet med en rekke andre artister og utgitt flere CD-er i tillegg til sin turnévirksomhet.
Lepidophyma
Arter
Mange av artene er bare kjent fra noen få eksemplarer. Bezy & Camarillo publiserte i 2002 et arbeid der antall arter reduseres fra 19 til 17. I tillegg ble det i 2008 beskrevet en ny art fra Oaxaca i Mexico.
Mannssambandet
Navnet på sanggruppen har røtter fra annen verdenskrig, da man forsøkte man å etablere et eget mannsarbeid innen Frelsesarmeen, som et svar på kvinneorganisasjonen Hjemforbundet. Dette mannsarbeidet ble kalt Mannssambandet, men fikk aldri samme oppslutning som Hjemforbundet, og døde etter hvert ut.
Mannssambandet ga i 2014 ut innspillingen «A better place» før sin deltagelse på The Salvation Army's «Old Orchard Beach»-festival i USA. Mannssambandet deltok også, som Frelsesarmé-territoriet Norge, Island og Færøyenes representant til den internasjonale Frelsesarmeens 150-årsjubileum i London juli 2015, bl.a. med egen konsert i den velkjente O2-arenaen.
Østfoldbanen
Østfoldbanen betjenes av linjene L2 Stabekk–Ski, R21 Stabekk–Moss, R22 Skøyen–Mysen–(Rakkestad) og RE20 Oslo S–Halden–(Gøteborg). Per 2019 var det Vy som opererer disse linjene, men Jernbanedirektoratet planla å konkurranseutsette disse linjene gjennom trafikkpakke 4. I tildelingsbrev av 19. november 2021 ga Samferdselsdepartementet imidlertid Jernbanedirektoratet pålegg om å stanse konkurranseutsettingen av linjene som var omfattet av trafikkpakke 4. Dette pålegget var i tråd med regjeringen Støre s politiske linje om å stanse konkurranseutsetting av jernbanedrift i Norge.