cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011 for Miljøpartiet De Grønne
Partiets resultater kommunevis
Tabellen under viser stemmetall og prosent for alle aktuelle kommuner. Kolonnen «rang» viser verdien 1 for kommuner der partiet var størst, verdien 2 der det var nest størst og så videre. Motsatt viser kolonnen «omv. rang» verdien 1 for kommuner der partiet var minst. Opplysningene om mandattall gjelder ved valgoppgjøret. Endringer kan ha skjedd seinere i valgperioden.
Fylkestingsvalget
Miljøpartiet De Grønne stilte liste til samtlige atten fylkesting. På landsbasis fikk partiet 1,3 prosent av stemmene, mot 0,9 ved det samtidige kommunevalget. Partiet var niende størst på landsbasis og i ni fylker. I Akershus var det åttende størst (og i Oslo sjuende). Størst var oppslutninga i Sør-Trøndelag (1,7 prosent) og minst i Møre og Romsdal (0,5 prosent). Miljøpartiet fikk én fylkestingsrepresentant, i Hordaland.
Bydelsvalg i Oslo
Miljøpartiet De Grønne stilte liste til samtlige femten bydelsutvalg i Oslo. Det blei femte største parti i St. Hanshaugen. Størst var oppslutninga imidlertid i Grünerløkka (6,2 prosent) og minst i Stovner (1,0 prosent). Miljøpartiet fikk representasjon i fire bydelsutvalg.
Grøtsundet
Grøtsundet er et sund i Tromsø og Karlsøy kommuner i Troms. Det ligger mellom fastlandet i sørøst og Kvaløya, Ringvassøya og Reinøya i nordvest. Sundet går fra nordspissen av Tromsøya i vest til Ullsfjorden i øst. Det er rundt 33 kilometer langt. Eneste større øy i Grøtsundet er Nipøya utenfor sørspissen av Reinøya.
Hjerkinnsdammen
Hjerkinnsdammen er en dam ved Hjerkinn i Dovre kommune i Innlandet fylke.
Dammen ble laget av Folldal verk i forbindelse med gruvedrift i Tverrfjellet gruve ved Hjerkinn. Avgangen fra gruven ble deponert i Hjerkinndammen, som er en kunstig innsjø og slamdam. Dammen demmet opp et tidligere myrområde. Gruvedriften startet 1964 og opphørte i mars 1993.
Dammen ses fra fylkesvei 29 og europavei 6.
Det ble satt ut ørret i Hjerkinndammen da gruvevirksomheten ble innstilt i 1993. Årene etter ble det et godt fiske i dammen.
I oktober 2008 flommet de gamle gruvene på Hjerkinn over. Store mengder kobberholdig gruvevann ble skylt ut i Hjerkinnsdammen og all fisk ble erklært død av NIVA.
Amichrotus
Amichrotus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
Nokså store (ca. 15 millimeter), slanke, rødbrunlige kortvinger. Hodet er stort og bredt. Fasettøynene er nokså små. Kjevene (mandiblene) er nokså store og sigdformede. Antennene er jevntykke uten en tydelig avsatt kølle, ganske tynne. Brystskjoldet (pronotum) er rundet, omtrent så bredt som hodet. Dekkvingene er noe bredere (til sammen) enn brystskjoldet, rundede. Bakkroppen er lang og spoleformet. Beina er korte og spinkle.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Japan og på Taiwan.
Villa Cornaro
Den mektige venetianske patrisieren Giorgio Cornaro fikk bygget denne villaen. Arbeidet var igang i mars 1553, og alt i april året etter var bygningen saa langt ferdig at Palladio var til middag der. I juni overtok Cornaro og hans kone Elena formelt det ennå ikke ferdigstilte bygget. Ved overtagelsen var kun den sentrale delen av bygningen ferdig, og både loggiaens øvre etasje og fløyene måtte fremdeles bygges. Den øvre delen av loggiaen ble bygget i 1569 og 1588. På det siste tidspunktet var det Palladios elev Vincenzo Scamozzi som stod for byggingen.
For Palladio var dette oppdraget og det samtidige oppdraget med Villa Pisani i Montagnana et uttrykk for øket prestisje.
Villa Cornaro har en utforming og dekor som ligner på et palass. Det ligger ikke ved jordbruksarealene og driftsbygningene, men ut mot en gate. Denne villaen er ikke et bygg som er bygget for gårdsdrift slik de fleste av Palladios villaer er, det er en landlig bolig.
Den sentrale hallen har fire søyler og er dekorert med statuer. Mot gaten er det en smalere vestibyle og ut mot haven er det en loggia. På begge sider av hallen er det rom som er plassert symmetrisk.
Vanligvis er den øvre etasjen i Palladios villaer til bruk som lagerrom. Her er rommene brukt som bolig, mens rommene i hovedetasjen er til for å ta imot besøkende.
Tempelfronten på villaen går over to etasjer med søyler i begge etasjene. I dette ligner villaen loggiaen i Palazzo Chiericati som stammer fra samme tid.
Triaenonychidae
Triaenonychidae er en gruppe av edderkoppdyr som tilhører ordenen vevkjerringer (Opiliones).
Utseende
Små til store (kroppslengde 1- nesten 10 mm) vevkjerringer med forholdsvis korte bein og meget kraftige, piggete pedipalper.
Levevis
Noen av artene finnes i morkne stokker i gammel skog.
Utbredelse
Familien er utbredt i Amerika, Sør-Afrika, Australia, New Zealand og Madagaskar.
Systematisk inndeling
Gruppene Kaolinonychinae, Nippononychinae, Paranonychinae og Sclerobuninae er nylig overført til Travuniidae.
En sånn pike bedrar man ei
En sånn pike bedrar man ei (original tysk tittel: So ein Mädel vergißt man nicht) er en tysk komedie fra 1933 regissert av Fritz Kortner og med Dolly Haas, Willi Forst, Oskar Sima i hovedrollene.
Musik
«So ein Mädel vergißt man nicht» Sunget av Willi Forst.
«Man hat’s nicht leicht» Sunget av Willi Forst und Dolly Haas.
«Jede Nacht brennt mein Herz nur für dich» Sunget av Willi Forst, Oskar Sima und Dolly Haas.
Distichocera
Distichocera er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, gulbrune til brunsvarte trebukker. Hannene har fjærformede antenner (hvert ledd har et par bladformede vedheng), hunnenes antenner er kortere og sagtakkede. Pronotum er rundet, dekkvingene er tilspisset bak og dekker ikke bakkroppspissen, noe tynne og læraktige, med lengderibber.
Levevis
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia og på Ny-Guinea.
Phacophallus
Phacophallus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).
Tone Størseth
Tone Størseth (født 9. november 1971) er en norsk journalist. Hun var ansvarlig redaktør og daglig leder i lokalavisen Kragerø Blad Vestmar 2006-2012. Hun har arbeidet som journalist og direktør i NAV.
Phacophallus
Utseende
Slanke, brunlige, blanke kortvinger.
Levevis
Artene er nattaktive rovdyr.
Bekkelaget terminal
Bekkelaget terminal er en havneterminal ved Sjursøya ved Bekkelaget i Oslo. Den er tilknyttet jernbanenettet med et spor fra Loenga skiftestasjon, dette fuksjonerer som en forlengelse av Loenga–Alnabrulinjen. Veiadkomst er via. Terminalen brukes hovedsakelig som containerterminal, for bilimport og for flydrivstoff.
24. mars 2010 rullet 16 godsvogner tilhørende CargoNet ukontrollert fra Alnabru til Sjursøya. Dette førte til en alvorlig ulykke ved Sjursøya.
Terminalen har tre lastespor – nordre Bekkelagskai, søndre Bekkelagskai og Kneppeskjærutstikkeren. Det tidligere sporet til Sjursøya ble nedlagt 2014.
Antonius Colenbrander
Antonius Theodorus Colenbrander (født 3. mai 1889, død 24. september 1929) var en nederlandsk rytter som deltok i OL 1924 i Paris og OL 1928 i Amsterdam.
Colenbrander ble olympisk mester i OL 1924 i Paris. Han var med på det nederlandske laget som vant lagkonkurransen i feltritt med 5297,5 poeng foran Sverige med 4743,5. Det nederlandske laget besto av Gerard de Kruijff på hesten «Addio», Charles Pahud de Mortanges på «Johnny Walker», Adolf van der Voort van Zijp på «Silver Piece» og Colenbrander på hesten «King of Hearts».
Tisvilde Hegn
Tisvilde hegn er et statseid naturområde i Nordsjælland i Danmark, som strekker seg langs Kattegatskysten fra Tisvildeleje til Asserbo og Liseleje. Omkring 1800 begynte man å tilplante som en plantasje. Området var fra omkring 1500-tallet herjet av omfattende sandflukt, og på 1700-tallet var mange gårder blitt forlatt, fordi jorden ikke lengre kunne dyrkes. På dette tidspunkt iverksatte man de første forsøk på å stoppe sanden.
Landskapet
Tisvilde hegn omfatter 9 km av kyststrekningen mellom Tisvilde og Liseleje plantasje, og avgrenses av byene Asserbo, Ramløse og Tibirke. I tilknytning til skogen finnes blant annet det tidligere militære øvelseterreng Melby overdrev, Tibirke bakker, Holløse Bredning, Ellemosen, samt Asserbo og Liseleje plantasje. Mot vest består området hovedsakelig av tidligere havbunn.
Dyre- og planteliv
Den varierede beplantning gir plass til et forskjelligartet dyreliv. Her finnes et stort antall af krypdyr og mange arter av insekter og rovdyr. Flere arter av småfugler, der ellers ikke finnes i Østdanmark lever også her, det dreier seg blant annet om trelerke. Sjeldne arter som svartspett er også utbredt i området. I 1976 innførte man hjort fra Dyrehaven, dessuten lever der rådyr.
Faststoffysikk
Se også
Kondensierte Materie
Tisvilde Hegn
Lokaliteter
Tisvilde hegn har flere områder som er populære utfluktsmål, og besøkes anslagsvis av over en halv million hvert år. Kyststrekningen huser en av Nordsjællands mest populære badestrender, og på visse sommerdager har området hatt besøk av over 10 000, primært badegjester. En annen populær lokalitet er Troldeskoven («Trollskogen»), Danmarks eldste furuskog der noen av trærne stammer fra slutten av 1700-tallet. Mange av dem er med tiden sterkt forkrøplet av vind i tillegg til et skadedyrsangrep på 1800-tallet. Skogen rommer også Asserbo slottsruin. Borgen ble oppført der det tidligere lå et kloster. Grunnet sandflukt og brann ble borgen forlatt, og murstein derfra gjenbrukt som byggemateriale av lokalbefolkningen.
Under torvgraving sørøst for Tisvilde by ble det i 1943 oppdaget en brolagt oldtidsvei, rundt 150 m lang og 3 m bred bygd i årene 500-100 f.Kr. Under og ved siden av oldtidsveien ble det funnet rester av en mye eldre trebro fra rundt 2800 f.Kr. Dermed er dette Danmarks eldste kjente veianlegg og ett av Nordens eldste. Broen var båret av 600 spissede hasselpåler, hamret ned i sjøbunnen. Pålene stod i tre rader. Den gang var sjøen Arresø åpen ut mot havet, og broen kan ha forbundet en holme i Holløse bredning (bredning = der et smalt farvann blir bredere ) med fastland. På holmen har det bodd folk, og det er funnet flintavslag, knokler og potteskår.
Historie
For omkring 4 000 år siden førte landheving til at den nåværende Arresø ble avskåret fra Kattegat. Området mot øst er gammel landjord. Inntil omkring år 1500 var det spredt bebyggelse i området, men i løpet av de følgende par århundrer ble det lagt øde av omfattende sandflukt. Asserbo var opprinnelig et kloster for karteuserordenen før det ble skjenket til Sorø kloster. Senere kom det i familien Oxes eie, så i familien Laxmands eie, og i 1560 ble det krongods ved makeskifte med kong Frederik 2. Landsbyen Torup som hørte under Asserbo, bestod opprinnelig av 16 gårder. I skjøtet rundt makeskiftet oppgis tolv gårder; i lensregnskapet for 1583 bare 9 gårder. I 1593 måtte hovedgården Asserbo forlates pga sandflukt, og landsbyen Torup hadde bare seks gårder tilbake. I 1658 var Torup helt forsvunnet. Gården eksisterer i dag bare i navnet Toelt gadekær (gadekær = liten dam midt i landsbyen ), i dag et skogkledd sted i Tisvilde hegn.
I 1641 rapporterte lensmannen på Kronborg slott at Tisvildes marker var ødelagt av flygesand. I 1647 avla historikeren Ole Worm stedet og rapporterte at Tisvildes skog var helt ødelagt av sandflukten. I 1717 iverksatte kaptein Eberlin von Feriden graving av kanalen sør for Vinderød. Han besørget også at nye hegn - risgjerder - ble satt opp for å bremse sandflukten. 400-500 soldater arbeidet i to år på kanalen, som la grunnlaget for industrivirksomheten som resulterte i fremveksten av Frederiksværk.
I 1724 ble det besluttet å intensivere innsatsen for å redde området. Tyskeren Johan Ulrich Röhl, tidligere klosterforvalter i Oldenburg, ble ansatt til å lede arbeidet der han sysselsatte 150 kjerrer og 50 mann. Årsbudsjettet var 13.650 rigsdaler som aldri helt ble bevilget. På et tidspunkt dro Röhl til Tyskland for å kjøpe frø av «sandhavre». Metoden var å bre tang fra stranden på sanden for å dempe sandvandringen og holde på fukten. Dessuten ble det gravd grøfter, satt gjerder og plantet strandrug og marehalm som ble skjermet av tangdekket. Som varig minne om Röhls innsats ble det stående en gruppe eiketrær, «Röhls ege», ved Frøbakken. I Tisvilde ble Sandflugtsmonumentet reist i 1788. Det er en rokokkostøtte med innskrift på latin, tysk og dansk. Teksten, forfattet av presten Jørgen Friis fra Helsinge begynner slik:
På 1730-tallet lyktes arbeidet med å stoppe sandflukten, men Röhl selv fikk avskjed etter at bøndene beskyldte ham for å pålegge dem pliktarbeid til sin egen fordel, samt at han prøvde å tilegne seg jord som tilhørte Tisvilde-bønder. Ifølge sagnet gikk han til og med i forbund med djevelen. En kommisjon så på saken i 1735, og selv om man fant de fleste beskyldningene grunnløse, fikk Röhl avskjed i 1738 og påbud om å forlate Tisvilde - men med pensjon.
Brent av frost
Brent av frost er en norsk spillefilm i sjangeren historisk romantisk spionthriller fra 1997 regissert av Knut Erik Jensen.
Tisvilde Hegn
Fredning
Området er omfattet av det europeiske Natura 2000 samarbeidet, da det er hjemsted for en rekke plante og dyrearter som er beskyttet ifølge EUs direktiver.
Nasjonalpark
Tisvilde hegn er inkludert i det forslaget som de fem nordsjællandske kommuner - Fredensborg, Gribskov, Halsnæs, Helsingør og Hillerød kommune - har sendt til Miljøministeriet om avgrensningen av den fremtidige Nationalpark Kongernes Nordsjælland. Det var planen å innvie nasjonalparken mot slutten av 2010.
Brent av frost
Handling
Filmen handler om en nordmannen Simon (spilt av Stig Henrik Hoff) som verver seg som sovjetisk spion og gir etterertninger om USAs U2-flygninger fra Bodø lufthavn. Simons opplysninger er medvirkende til storpolitisk dramatikk når opplysningene gjør det mulig for Sovjet å skyte ned et U2-fly. Spionasjevirksomheten gjør at Simons kjærlighetsforhold til Lilian (spilt av Gørild Mauseth) blir anstrengt.
Mette Wikborg
Mette I. Wikborg (født 15. april 1963) er en norsk embedsmann. Hun er departementsråd, det vil si øverste administrative leder i Nærings- og fiskeridepartementet.
Vigeland ungdomsskole
Vigeland ungdomsskole er en ungdomsskole som ligger i Lindesnes kommune i Agder. Den er plassert på tettstedet Vigeland, ved siden av Nyplass skole og Lindesneshallen. Skolen har ca. 180 elever og 25 lærere (2009), og rektor Even Tronstad Sagebakken overtok etter Paula O. Pedersen i 2017.
Brent av frost
Handling
Det meste av handlingen utspiller seg på 1950- og 60-tallet, men filmen har mange tilbakeblikk til andre verdenskrig i Nord-Norge, hvor samarbeid mellom Sovjetunionen og lokalbefolkningen gir bakgrunn for at mange i etterkrigstiden følte større sympati med Sovjet enn USA under den kalde krigen.
Filmen er i ettertid blitt særlig kjent for en sexscene i en liten fiskebåt, som har blitt gjenstand for parodier i filmen Kill Buljo. I skuespillerkontrakten var det en klausul om at scenen ikke skulle vises tatt ut av sin sammenheng. Etter at denne ble vist på TV, tok Høyesterett stilling til om dette var i strid med sitatretten.
Mette Wikborg
Fra 2002 til 2003 var Wikborg medlem av Skauge-utvalget som utarbeidet forslag til nytt skattereform.
Wikborg var i flere år styreleder for den norske nasjonalkomiteen i United World Colleges.
Yigrem Demelash
Han representerte Etiopia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 4 på 10 000 meter.
Victoria Pendleton
Victoria Pendleton (født 24. september 1980) er en britisk tidligere banesyklist.
Hun har ni VM-gull og fem VM-sølv og to VM-bronse, de fleste i sprint og keirin. Hun ble olympisk mester i sprint under OL i Beijing i 2008 og i keirin i OL i London i 2012.
Pendleton ble i dronningens nyttårsliste for 2013 forfremmet til kommandør (CBE) av Den britiske imperieordenen.
Shanghai’et
Shanghai'et er en dansk stumfilm fra 1912, i regi av Eduard Schnedler-Sørensen. Manuset ble skrevet av norske Peter Lykke-Seest.
Filmen hadde premiere i Danmark 29. juli 1912.
Handling
William Sanderson er en ung sjømann, som har steget fra gradene som en vanlig sjømann til han har nådd stillingen som annen-offiser om bord på et skip ved navn «Aetna». Han er forelsket i Edna, den eneste datteren til Miller, en skips-eier.
Aetna seiler på en lengre utenlandsreise, og sjømennene får deretter land-permisjon. Men Sanderson faller i hendene på ondskapsfulle følgesvenner ved et feriested som ofte besøkes av sjømenn.
Strålesporing
Strålesporing (engelsk: ray tracing) er en algoritme  for å beregne synligheten av tredimensjonale objekter fra et bestemt punkt i rommet.
Teknikken kan produsere realistiske bilder, vanligvis bedre enn typiske metoder for rendering, men koster mer tid. Derfor er strålesporing best for programmvare hvor ting kan rendre sakte. Men teknikken kan også brukes blant annet i rendringrer i sanntid, som demoer, hvor det brukes for å gi bedre visuelle effekter. Strålesporing kan simulere mange optiske effekter, som refleksjon og refraksjon.
Exhorder
Exhorder var et groove/thrash metal-band fra New Orleans i USA. Bandet er kjent for å være det første bandet innen groove/thrash metal-stilen. Flere band fulgte i deres fotspor, deriblant Pantera. Etter å ha gitt ut The Law dro Exhorder på turné. Europaturnéen i 1993 ble kalt «The Law Tour of Europe». Etter hvert under turneen ble kjemien mellom flere av bandmedlemmene svært dårlig. Europaturnéen ble den siste Exhorder gjennomførte og bandet splittet opp senere samme år.
Bandet gjenoppstod på nytt i 2008. Den 22. mars 2011 ble bassist Frankie Sparcello funnet død. (Dødsårsak er ikke oppgitt eller kjent). En lokal bass-virtouist, Jorge Caicedo ble hentet inn i siste øyeblikk for å fortsette videre på turneen deres og erstattet dermed Frankie midlertidig frem til deres da siste konsert på Maryland Deathfest 28. mai 2011 i Baltimore. Etter denne konserten gikk bandet i hvilemodus for andre gang.
19. oktober 2011 kunngjorde Kyle Thomas til Blabbermouth.net at både han og gitarist Jay Ceravelo slutter i bandet med følgende kunngjøring:
""On behalf of Jay Ceravelo (Exhorder guitarist) and myself, it is with much regret and disappointment that we are both leaving Exhorder. There is much darkness surrounding Exhorder at this time due to business and personal differences. We extend deep apologies to those that this has both inconvenienced and disappointed".
I november 2017 kunngjorde Kyle Thomas i en pressemelding at Exhorder gjenoppstår for 3. gang. De fremførte med de tre nyeste bandmedlemmene (Marzi,Jason og Sasha), en debut-konsert på to kvelder på St. Vitus Bar in Brooklyn, New York 9. og 10. februar, hvor albumene, "Slaughter In The Vatican" og "The Law" ble fremført i sine helheter.
20. september 2019 gir Exhorder ut sitt tredje etterlengtede studio-album, "Mourn The Southern Skies". Dette var deres første studio-album utgivelse siden "The Law" i 1992. (27 år tidligere)
Noe gnisninger begynte å skje bak kulissene igjen: Den 23. februar 2020 ble det kunngjort at Exhorder etter en gjensidig avtale skiller vei med gitarist, låtskriver og grunnlegger, Vinnie Labella pga.personlige og forretningsmessige forskjeller. I samme kunngjøringen skrev de at bandet vil fortsette videre med forretninger fremover som vanlig.
Vokalist, Kyle Thomas er nå det eneste gjenværende medlem fra den originale og grunnleggende besetningen.
14.februar 2022 ble det kunngjort i Blabbermouth.net at Marzi Montazeri har sluttet i Exhorder da han ikke ønsket å ta del i bandet lenger men heller ha fokus på egne prosjekter.
30.may 2022 ble det kjent at Exhorder hadde rekruttert tidligere Cannibal Corpse gitarist, Pat O`Brian til deres konsert 29. mai under Maryland Deathfest i Baltimore, Maryland.
Trara skole
Trara skole er en barneskole i bydel sentrum i Fredrikstad kommune. Skolen har omkring 380 elever.
Den eldste delen av dagens skole ble oppført i teglsten i 1911 i daværende Glemmen kommune. Den økende befolkningen i Glemmen trengte en større skole.
Den opprinnelige skolebygningen ligger i Traraveien 2. Denne ble senere Glemmen herredshus og finnes fortsatt i 2014.
Vangede
Vangede er en forstad til København, i den nordvestlige del av Gentofte kommune.
Historie
De tidligste skrevne kilder om landsbyen fra 1300-tallet kaller den for Wongwethe eller Wongwith. Bynavnet antyder, at det er fremkommet mellom år 700 og år 900. Wong-forstavelsen, en vang, er et innhegnet jordstykke, og -with betyr et skogdekket område.
I motsetning til Gentofte, som ligger på den andre siden av Gentofte Sø og Lyngby motorveien der til en vis grad lager et naturlig klasseskille, er Vangede ikke opstått med en storgård som drivende kraft. Det er snarere tale om en by, som er vokst frem, fordi uavhengige bønder valgte å legge deres gårder i nærheten av hverandre. På tross av det har både kongen og kirken eid betydelige dele av Vangedes eiendommer gjennom tiden. I 1688 bestod byen av 14 gårder, hvorav kongen hadde 8, og Vartov-hospitalet eide 5. Dessuten eide universitetet en enkelt.
Jorden kom inn under Bernstorff Slot i 1764 sammen med Gentoftes og Ordrups jorder, og kort tid efter begynte landboreformene å ta fart med utflytting av gårder og avskaffelse av hoveriet. Mange så det som en usikker tid, hvor man blant annet omfordelte jorden ved loddtrekning; og nettopp i Vangede var man så urolige at man skrev en samlet appell til kongen om å stoppe utskiftningen av jord. Det fikk dog ingen innflytelse på historiens gang.
I dag
Vangede er i dag en forstad til København, der er sammenvokst med de omkringliggende områder, området har to stasjoner på S-tog, Vangede og Dyssegård. Men Vangede har i moderne tid sin egen selvforståelse, som vel nok er mest kjent fra Dan Turèlls bok Vangede Billeder; Turèll skildrer her sin oppvekst i et middelklasse arbeidermiljø, som står i sterk motsetning til Gentofte «på den anden side af Lyngbyvejen», som skildres som rike villakvarterer. Selv om det skillet ikke lenger er så uttalt på grunn av sammenvoksningen med de omkringliggende forsteder i Gladsaxe og København, står Vangede stadig i sterk kontrast til «dem på den rigtige side af motorvejen», hvilket i 2007 stadig kan leses tydelig i Vangedes demografi
Vangede fikk den 19. mars 2007 en plass oppkalt etter Dan Turéll: Dan Turèlls Plads. Gentofte kommune arbeider på et prosjekt med etablering av en bokstavskulptur til minne om forfatteren.
Vangede kirke fra 1974 er tegnet av arkitekt Johan Otto von Spreckelsen.
Vor tids dame
Vor tids dame (dansk: ) er en dansk stumfilm fra 1912, regissert av Eduard Schnedler-Sørensen. Manuset ble skrevet av nordmannen Peter Lykke-Seest.
Den hadde premiere i Danmark 19. november 1912.
YNW Melly
Jamell Maurice Demons (født 1. mai 1999), kjent profesjonelt som YNW Melly, er en amerikansk rapper, sanger og låtskriver fra Gifford, Florida. Han er kjent for sangen "Murder on My Mind". Det var gjennom denne sangen han fikk sitt gjennombrudd. Sangen fikk enda mer oppmerksomhet etter at rapperen ble siktet for dobbeltdrap. YNW Melly slapp sitt første album, We All Shine, 17. Januar 2019.
Norges Turn- og Idrætsforbund
Norges Turn- og Idrætsforbund (stiftet i 1906) ble delt opp i 1918:
Balthazar Nicolai Garben
Balthazar Nicolai Garben (født 19. februar 1794 i Sparbu, død 21. april 1867 i Asker) var en norsk arkitekt, ingeniøroffiser, senere generalmajor og medlem av interimsregjeringene. Han er særlig kjent for sine arbeider i Halden hvor han virket i nærmere 30 år.
Garben tegnet flere bygninger på Fredriksten festning, blant annet både den gamle og den nye kommandantboligen, tøyhuset som nå huser Fredriksten kro og klokketårnet. I den perioden Immanuels kirke av Christian Grosch ble oppført hadde han overoppsynet med byggingen av og bidro også i utformingen av tegningene.
Fredrikshalds teater er en strengt utformet trebygning ferdigstilt i 1841, dette regnes som hans hovedverk.
I 1839 var han kammerherre hos Karl III Johan og senere medlem av interimsregjeringen i Stockholm under Oscar Is fravær.
Utmerkelser
Garben var innehaver av St. Olavs Orden og den svenske Sverdordenen.
Russland under VM i friidrett 2013
Russland deltok under VM i friidrett 2013 (utendørs) som vertsnavn fra 10. august til 18. august 2013 i Moskva i Russland.
Ralph Erwin
Ralph Erwin (født Erwin Vogl 31. oktober 1898 i Bieliz Schlesien, død 15. mai 1943 i en konsentrasjonsleir i Beaune-la-Rolande Frankrike) var en østerriksk-fransk komponist av schlager- og filmmusikk
Tenvik (Larvik)
Tenvik er et boligområde mellom Larvik sentrum og Stavern, ca. 2 km fra Larvik.
Tenvik har bl.a. egen fotballbane, skog, strand, bussholdeplass(er), stupebrett og båtbrygge. I sommermånedene finnes det også en egen flytebrygge med både trapp og stupebrett.
Fra Tenvik er det kort avstand til Langestrand, hvor de aller fleste barna går på barneskole. Det er også nær avstand til Fritzøe Golfbane.
Tønsvikelva
Elva dannes ved samløpet av to tilløpselver øverst i Tønsvikdalen. Den lengste har utspring like ved Troms Turlags hytte Skarvassbu, øst for Skarsfjellet, og renner først gjennom Storskarvatnan før den faller bratt ned i dalen. Den andre tilløpselva, som er litt kortere, men med større vannføring, kommer fra Vikvatnan litt lengre øst. Fra samløpet renner Tønsvikelva mot nordvest gjennom Tønsvikdalen, og opptar underveis en rekke mindre sideelver. Ved skoggrensa ligger Blåkollkoia, en annen av Troms Turlags hytter. Øst for Blåkollen snur elva mot nord-nordøst, deretter gradvis igjen mot nordvest. Den munner ut i Grøtsundet ved Tønsvik gjennom et delta. Den største sideelva er Tverrelva, som den løper sammen med like før munningen i Tønsvika.
Ved elvemunningen ligger bygda Tønsvik, med både bolig- og næringsbebyggelse, samt et grustak, i nær tilknytning til elva. Fv53 krysser elva her, og en kommunal vei går parallelt med elva de nederste tre kilometrene på nordsida. Tønsvikelvas nedbørfelt er et mye brukt frilufts- og utfartsområde for Tromsøs innbyggere både sommer og vinter.
Meteorologiåret 1943
Meteorologiåret 1943 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til meteorologi i 1943.
Campbell
Campbell har flere betydninger:
Jon Guttormsen
Jon Guttormsen var den første superintendenten i Stavanger etter reformasjonen fra 1541 til 1557.
Superintendenten
Før Jon Guttormsen ble superintendent var han kannik i Stavanger. Våren 1541 ble Jon Guttormsen utnevnt til superintendent i Stavanger.
Jon Guttormsen fikk i perioden 1554–1556 gjennomført omfattende restaureringsarbeider på Domkirken i Stavanger. Han underholdt også to studenter fra stavangerområdet i København.
Vi mangler kilder som forteller særlig om hvordan han utførte oppgavene sine.
Avskjeden
22. januar 1557 ble det i et kongebrev skrevet at Jon Guttormsen hadde sagt fra seg embetet som superintendent, i et annen kongebrev av 10. juni 1557 står det at Jon var avsatt. Peder Claussøn Friis skrev at Jon Guttormsen ble avsatt. Absalon Pedersson Beyer skrev at Jon Guttormsen hadde blitt klagd på og hadde forsømt sitt kall, og at han sa opp embetet sitt i København. Hva som er rett er ikke lett å si, men det er ikke urimelig at Jon ble bedt om å si opp stillingen, mot en viss kompensasjon.
Det er kjent et klageskriv til kongen. Det er ikke signert eller datert, men ut fra innholdet er det rimelig å tro at det var skrevet av Jon Guttormsen. Det var en lang liste over forhold som skriveren mente at kongen skulle ordne opp i. Skrivet og et eventuelt muntlig ultimatum kan ha ført til at Guttormsen enten ble sagt opp eller sa opp selv.
10. juni 1557 ble Jens Schjelderup superintendent både for Stavanger og Bergen bispedømmer.
Kanniken
I årene etter fikk Jon Guttormsen inntekter fra mange prebender, to prestegjeld og de inntekter som før gikk til underhold av studenter i København. Det kan ha vært kompensasjon for å ha gått av. Han var også i krangel med de andre kannikene om inntekter. De residerende kannikene, kirkens og skolens tjenere klaget over at kanniken Jon Guttormsen hadde gjort dem stor urett med noe av deres gods. Han hadde avhendet noe og noe beholdt han som om det var hans egen odel. Han bruker alene åkrer og enger ved byen, samt noen grunner i byen – som alle kirketjenerne og skoletjener hadde part i (muligens Pedersgjerdet). Han betalte kapellanen sin dårlig – som en vanlig arbeider.
Slutten
10. oktober 1576 var Jon Guttormsen kannik og pastor i Stavanger, og døde nok ikke lenge etter. Jon Guttormsen var nok død før 20. september 1577.
Familien
Jon Guttormsen var gift med Anna Eriksdatter av Orm-familien og skal ha hatt barna: Svale Jonson på Jarlsøy eller Tysnesøy og Magdalena Jonsdatter.
Ut fra en eiendel i Evje har det vært gjettet på at Jon Guttormsen kunne være fra Agder, men det er uavklart.
Det fantes to portretter malt på tre i sort lerret og med forgylt ramme med bilde av Jon Guttormsen og Anna Eriksdatter. De omtales siste gang i 1777. Dette kan ha vært av de eldste portrettmaleriene i Norge.
Sjøkrigen i Vänern
Etter slaget ved Vänersborg etterlatt Gyldenløve ca. 400 mann i byen med fortet Kastellet som skulle kreve kontribusjon fra omkringliggende distrikter i Dalsland og nordlige del av Västergötland for å ha ekstra proviant og andre nødvendigheter for de norske styrkene. Som del av dette omfattende foretaket ble flere småfartøyer og båter ment for fem hundre menn ført under norsk kontroll i Vänersborg.
Den norske flotiljen i Vänern
Gyldenløve ved slutten av juni eller begynnelsen av juli fikk tre skjærbåter medregnet deres stykker fraktet over land fra kysten ved Uddevalla til Vänersborg på en mellom tjue og tjuefem kilometer lang strekning. Ved å bruke mange småsjøer i en rett linje var disse krigsfartøyene slept til Dalbosjøen (Vänerens sørvestlige del) under et bragd ikke mindre imponerende enn Galärvägen i 1718.
5. juli 1676 om aften dro kaptein Sven Skou med to armerte båter ut i Vänern på tokt etter fraktfartøyer på den store sjøen og fant stort bytte. Den neste dagen vendte kapteinen tilbake med to jakter, en skute og elleve mindre båter fullt lastet med gods. Men denne virksomheten fikk fort oppmerksomhet fra svenskene som rustet ut armerte småfartøyer og som slaget ved Hunneberg hadde bevist var svenskene fast besluttet om å gjenerobret den viktige Vänersborg som ved slutten av juli ble halvveis avskåret. For å berget basen i Vänersborg førte oberst Tønne Huitfeldt en sterk styrke fra Halden ditover gjennom Dalsland.
Slaget ved Stigen var et mindre sammenstøt den 17. august 1676 der generalmajor Jonas Gyllenspetz med 600 infanterister, to kompanier ryttere og 2000 oppbudte bønder holdte stand ved fjellet Stigen med forhugninger på veien til Vänersborg. Med om lag 2250 mann av hovedsaks nyutskrevne og friskmeldte folk gikk Huitfeldt til angrep med stor ivrighet.
Først fikk han slått seg gjennom forhugningene den 13. august og forårsaket stor tap blant de væpnede bøndene etter to timers strid, kom seg fram til Vänersborg to dager senere. Han deretter vendte tilbake til Stigen med sine styrkene for å fordrevet det svenske bondeoppbudet som var forsterket med regulære styrker under Gyllenspetz. Et nattlig sammenstøt tok seg til og det svenske presset ble så sterk at Huitfeldt måtte reorganiserte sine styrker på en høyde. Slaget i natten til den 17. august varte i fire timer hvor Gyllenspetz ble hardt såret og det svenske rytteriet var ødelagt til å kunne slåss i fremtidige strid. Hvor mange som falt er ikke kjent, men to små kanoner av bronse var erobret og førte til Vänersborg sammen med «nogle hundrede mann fangne».
Etter å ha slått svenskene gjennomsøkte Huitfeldts tropper bygdene i Dalsland helt fram til Åmål og nøytralisere den svenske motstanden som var svekket ved at Gyllenspetz trakk sitt rytteri ut til Värmland. Under de mange trefninger og kamper mellom Vänersborg og Åmål var den norske flotiljen benyttet. Om natten til 30. juli ble en svensk leir angrepet av en styrke som var overført til Sundal med seks båter. Derfra ødela de leiren i Tösse og tok den lille styrken av væpnede bønder til fange.
Den svenske Vänern-flotiljen
I mellomtiden ble en svensk flotilje rustet i byene Kristinehamn og Karlstad på den värmlandske siden av Vänern med fire armerte skuter med åtte stykker hver og fem større båter med to kanoner hver bemannet med soldater fra Eda skanse. Kapteinene Sterne og Wertelau kommanderte 200 mann for den svenske Vänern-flotiljen.
23. august 1676 vist flere svenske fartøyer seg utenfor havnen ved Vänersborg som bestod av en pinasse, en stor skute og 9-10 mindre fartøyer etter diverse opplysninger. Oberst Huitfeldt sammen med flere offiserer inkludert kaptein Skou gikk under seil med om lag 300 mann på flere armerte fartøyer samt de tre skjærbåter som også kalles galeier den neste dagen bare for å se svenskene flykte vekk ut i sjøen. Uten av stand til å ta igjen svenskene vendte flotiljen seg mot stranden lenger øst der det var utbygget tre mindre skanser på den västergötlandske siden av Vänern.
De norske tropper gikk på land under skarp beskytning og mistet 2 døde, men fordrevet svenskene, ødela skansene, to gårder og flere hytter samt erobret 4 mindre jernkanoner ved 25. august. Prammerne som var benyttet under angrepet, var bestykket med to stykker hver på 8-punds og 6-punds kaliber.
Da ordren om tilbaketrekningen kom til Vänersborg måtte de norske troppene ødelegge alle festningsverkene og satt byen i brann utenom kirken som ble latt i fred. Samme skjebne fikk deres armerte fartøyene. Svenskene under ly av dette gikk til angrep fra over Göta-elven i håp om å forhindret nordmennenes arbeid og påført disse tap.
Om ettermiddag kl. 16 den 10. september rykket svenskene på flere skjærbåter over elven mot havnen. Men de norske tropper dekket seg bak buskene og gikk til et overraskende angrep at svenskene ble slått tilbake fra stranden med et tap på tretti drepte og fangne. En skjærbåt ble erobret, trolig ødelagt kort etterpå.
Uinta County
Uinta County er et fylke i den amerikanske delstaten Wyoming. Det ligger i det sørvestlige hjørnet av staten og det grenser mot Lincoln County i nord og Sweetwater County i øst. Det har også grense mot delstaten Utah i sør og vest.
Uinta Countys totale areal er 5 407 km² hvorav 15 km² er vann. I 2000 hadde fylket 19 742 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Evanston som også er fylkets største by. Fylket ble grunnlagt i 1869.
Oslo Bedriftsidrettskrets
Oslo Bedriftsidrettskrets (OBIK) har pr. 2009 ca. 750 medlemslag. Det er både store og små bedrifter som er medlemmer. Det er også mulig å slå sammen småbedrifter for å få nok personer til å delta i lagidretter.
Oslo Bedriftsidrettskrets er en «non profitt» organisasjon som tilbyr 19 idretter / aktiviteter. De har registrert 201.621 ansatte som får tilbud om aktivitet. De har en administrasjon på 5 personer og mange tillitsvalgte som gjør det mulig for bedrifter å delta. 73 678 personer er aktive iht. NIFs offisielle idrettsregistrering, 27 354 damer og 46 324 herrer.
Bedriftene har bedriftsidrettslag med styrer og gruppestyrer og har ofte intranett og internpost som bekjentgjør OBIKs aktiviteter. Flere små bedrifter kan starte felles lag og delta i våre aktiviteter.
Oslo Bedriftsidrettskrets arrangerer Skikarusellen i Sørkedalen i januar og februar.
Oslo Bedriftsidrettskrets utgir meldingsbladet (Bedriftsidrett i Oslo) som går ut i et opplag på 4500 6 ganger i året. Bladet sendes til alle medlemsbedriftene i Oslo Bedriftsidrettskrets, samt til alle kontaktpersonene for de respektive idrettene.
Olexandrella
Olexandrella er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Nokså små, spinkle, gule eller røde og svarte trebukker. De er forholdsvis lite sklerotiserte (med tynt hudpanser, myke) til biller å være. Antennene er betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er omtrent så langt som bredt, tønneformet. Dekkvingene er parallellsidige. Beina er slanke.
Levevis
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.
Hirobumi Itō
Hirobumi Itō (伊藤博文, Itō Hirobumi, født 16. oktober 1841 i Hagi, drept 26. oktober 1909) var en japansk politiker og Japans første statsminister (og den femte, syvende og tiende).
Bakgrunn
Hirobumi Itō (det offisielle navnet, etter gammeljapansk sedvane antatt ved inntreden i keiserens tjeneste i stedet for tidligere personlig navn) var japansk fyrste og statsmann, født som samurai (adelig vasall) under daimyoætten Mori av Choshu (eller Nagato, i vestre Japan).
Oppvekst
Hans slektsnavn var opprinnelig Hayashi, hans personnavn Risuke som barn, Shunsuke som fullvoksen. Han ble opptatt sammen sin far, hvis eneste sønn han var, ved adopsjon i ætten Ito. Sin første oppdragelse fikk han i en skole som ble grunnlagt og ledet av Yoshida Shoin, en av den japanske reformbevegelsens tidlige ledere. Ved 16 års alder trådte han inn i tjeneste hos en av fyrstedømmets mest innflytelserike stormenn, Kuruhara, som likesom sin frende Kido Takayoshi vesentlig bestemte dets politikk ved den avgjørende krisens utbrudd.
Ito tilhørte i sin ungdom en krets av adelsmenn som i opposisjon mot Tokugawa-regjeringen i Edo strebet etter å avverge vesterlandsk fremmedvelde ved den keiserlige makts gjenopprettelse med støtte av militære og politiske hjelpemiddel etter europeiske mønster. I de pågående heftige partistridene lykkes han i 1863, trass i det gjeldende forbudet mot utenriksreiset, med sin nærmeste lensherres velvilje og med støtte fra et engelsk kjøpmannsfirma i Nagasaki å smyge seg ombord på et av deres fartøy og etter ankomsten til London å vinne et livligere og dypere inntrykk av Europas makt og dannelse.
Meijirestaurasjonen
Allerede året etter, da en konflikt hadde brutt ut mellom hans lensherre (daimyō) og de fremmede makter, vendte han tilbake til Japan og prøvde på diplomatenes anmodning forgjeves å fraråde de voldstiltak som førte til det ydmykende nederlaget ved Shimonoseki (1864). Deretter ble han betrodd flere viktige forhandlingsoppdrag innen de forskjellige partiers innbyrdes forviklinger. At han hadde vunnet de ledende personers tillit særlig på grunn av sitt kjennskap med vestlige forhold, fremgår av at han umiddelbart etter Meijirestaurasjonen i 1868 med høy offentlig rang tjenestegjorde som tolk ved de fremmede sendemenns første audiens hos keiseren og ble utnevnt til guvernør i den for utlendingenes handel åpnede havnebyen Kobe. I 1869 ble han kalt til Tokyo som nærmeste assistent for finansministeren og i 1870 ble han sendt til Amerika for studier angående myntvesenets regulering.
Det tidlige Meijistyret
Ved sin anbefaling av gullmyntfoten og metersystemet gav han anstøtet til senere finansielle og økonomiske reformer. Også byggingen av de første jernbanene i Japan (Tokyo-Yokohama og Kobe-Osaka, ferdigstilte i 1872) ble foreslått delvis på hans initiativ, og hans andel i det politiske reformarbeidet anses å ha vært av stor betydning, selv om han offisielt ennå ikke fremtrådte i første linje. Han deltok i Iwakura Tomomis store sendeferd til Amerika og Europa (1871–73) som en av dens formelt underordnede, men i virkeligheten viktigste medlemmer. Etter hjemkomsten virket han i flere år dels som minister for allmenne arbeider, dels som innenriksminister, og i andre sammenhenger for Japans nasjonale og intellektuelle kulturutvikling. Etter Satsumaopprøret i 1877, som han bidro til å dempe, vokste hans innflytelse uavbrutt, særlig etter at den første reformfasens fremste statsmenn, Kido og Okubo Toshimichi, hadde avgått med døden omtrent samtidig.
Lovstifter
Etter det keiserliga løftet av 1881 om sammenkalling av en riksdag fikk Ito oppgaven med å utarbeide den nye statsforfatningen. Med dette for øye foretok han under de følgende årene studiereiser i Europa, der han også besøkte Alexander IIIs kroning i Moskva i 1883 kort før sin hjemreise. Som forarbeider til innføringen av forfatningen ble organiseringen av adelen endret i 1884, da Ito ble utnevnt til greve, av departementalstyret i 1885, da han ble utnevnt til statsminister, og av riksrådet i 1888, hvis president han ble både da og flere som flere ganger senere etter sin avgang fra andre høye embedet. Som ekstraordinær ambassadør hadde han i 1885 også avsluttet den viktige Koreatraktaten med Kina. Etter grunnloven ble publisert i februar 1889 og riksdagen ble sammenkalt i november samme år ble Ito overhusets første president.
Statsminister
Som statsminister stod han i spissen for regjeringen 1892-96, likesom i kortere perioder i 1898 og i 1900-01. I denne egenskap forberedte og gjennomførte han krigen mot Kina, han forhandlet også med Li Hongzhang om Shimonosekitraktaten (1895). Selv da han ikke innehadde noen ministerplass utøvde han i viktige tilfeller på grunn av keiserens tillit en mektig innflytelse, dels i overensstemmelse med gamle japanske tradisjoner som en av de «eldre statsmenn» (Genrō), dels som leder av riksrådet ifølge den nye forfatningen.
Forsøkene på å innføre et parlamentarisk regjeringsskikk motarbeidet han både som grunnlovstolker og som stifter av en særlig konstitusjonell forening (Seiyūkai) i motsetning til de konkurrerende parlamentspartiene (1900).
Under sitt besøk i Kina i 1898 uten egentlig regjeringsoppdrag turde han ha støttet Guangxu-keiseren i hans forsøk på å innlede en reformpolitikk etter Japans forbilde. Som ikke-offisiell forhandler forberedte han avslutningen av det japansk-britiske forbund i 1902. Selv under forviklingene og krigen med Russland inngrep han uten formell embedsstilling kraftig i de politiske anliggender, særlig ved avslutningen av traktaten med Korea i Seoul (mars 1904), og hans fortjenester ble verdiget offentlig ved hans opphøyelse i fyrstelig stand (etter den kinesiske krig var han blitt utnevnt til marki).
Attentatet i Harbin
Etter freden i Portsmouth i 1905 gjennomførte han som keiserens høyeste representant i Korea (februar 1906-juni 1909) dette rikes omdannelse til et japansk lydrike. Han ble drept av den koreanske attentatmannen An Jung-geun den 26. oktober 1909 i Harbin ved et møte med en russisk delegasjon.
Yngve Flo
Yngve Flo (født 1972 i Stryn) er en norsk historiker, sakprosaforfatter og professor i historie ved Institutt for arkeologi, historie, kultur- og religionsvitenskap ved Universitetet i Bergen.
Mogens Dahl Koncertsal
Mogens Dahl Koncertsal er en konsertsal for klassisk musikk, beliggende på Islands Brygge ved København. Salen er oppkalt etter grunnlegger og eier, dirigent Mogens Dahl.
Kjetil Søvik
Kjetil Søvik (født 20. november 1974) er en norsk telemarkskjører fra Isfjorden i Rauma med flere nasjonale og internasjonale seire. Han la opp i 2005.
Mogens Dahl Koncertsal
Konserthuset ble grunnlagt i 2006, og er Københavns eneste privateide konsertsal. I salen arrangeres kammerkonserter med danske og internasjonale navn. Huset har også sitt eget kammerkor; Mogens Dahl Kammerkor.
Kjetil Søvik
Han var landslagssjef for landslaget i telemark i sesongen 2005/2006, og sportssjef/landslagstrener fra 2006 til 2009; han trente blant andre sin bror Børge Søvik. Tidlig i 2009 ble han landslagssjef i skicross, der broren også satset. I Vinter-OL 2010 tok det norske herrelandslaget ett sølv og en bronse, under Kjetil Søviks ledelse.
Mogens Dahl Koncertsal
Bygningen
Bygningen er fra 1901 og var opprinnelig stallbygning med portnerbolig for Hertz Bogtrykkeri, hvor designfirmaet Vipp i dag har sitt hovedomisil. I den nåværende konsertsalen sto tidligere hestene, mens vognene var parkert i det som i dag er foajé. I forlengelse av den opprinnelige bygning ble det senere bygget et garasjeanlegg som kom til å huse Amar'kansk Auto. Dette anlegget er i dag husets Lille sal, hvor gjestene kan nyte forfriskninger i pausen. Under restaureringen på 2000-tallet. ble det lagt vekt på å tilbakeføre bygningen til sitt opprinnelige utseende.
Kjetil Søvik
Meritter
Totalt 25 NM-medaljer
Stopp Volden
Stopp Volden er et norsk program som er i stadig endring og utvikling. Eieren av konseptet er Norges Røde Kors. Stopp Voldens hovedmålsetting er å utvikle forslag til gode tiltak og løsninger som setter lokale grupper i stand til å drive holdningsskapende arbeid og å utføre aktiviteter som kan begrense voldens omfang i samfunnet. Dette gjøres ved å skape et inkluderende og levende lokalsamfunn samt og sikre deltakelse og trygghet for alle. Stopp Volden har blant annet fokus på vold i hjemmet, mobbing, nattevandring og dialog – konflikthåndtering.
Historikk
Stopp Volden ble til etter at 17 år gamle Andreas Stavseth ble skutt på gata i Oslo 4. mars 1995. Vennene til gutten arrangerte et fakkeltog gjennom gatene for å markere sin avsky samtidig som Dagbladet satte fokuset på vold og voldsofre i en artikkelserie. Dermed ble Stopp Volden-idéen lansert. Avisartiklene ble presentert under tittelen :stopp volden og en vignetttegning som viste en åpen håndflate (som en motsetning til en knyttet neve), og dette merket ble logoen for kampanjen og etter hvert et kraftfullt symbol for Norges Røde Kors' videre kamp mot vold, rasisme og fremmedfrykt.
Etter at Dagbladet avsluttet sin artikkelserie i 1998, ble kampanjeideen gitt videre til Norges Røde Kors som fortsatte den folkelig bevegelsen mot vold gjennom blant andre Røde Kors Ungdom. Over 300 000 norske ungdommer har siden satt avtrykk av sin håndflate på plakater, T-skjorter og veggaviser sammen med et løfte om å avstå fra å bruke vold. Kampanjen er dessuten eksportert til i alt 35 land.
Tapón del Darién
Tapón del Darién ("Darién-hinderet", også kjent på engelsk som Darien Gap ) er det siste stykket som mangler på Den panamerikanske hovedveien, en sammenhengende veiforbindelse mellom Nord- og Sør-Amerika.
Stedet ligger i Darién, et regnskogsområde sørøst i Panama og nordvest i Colombia. I dette fjell- og myrområdet er det ingen veier. For å knytte sammen forbindelsen mellom Nord-og Sør-Amerika, ville ca. 110 km vei være nødvendig. Fra nordvest er Yaviza i Panama det sørligste punktet som er tilgjengelig med biler. Det nordligste endepunktet fra Sør-Amerika er Barranquilla og havnebyen Turbo i Colombia.
Årsaker for at veien ikke er bygd
Det er flere grunner til at traséen er ennå ikke fullført.