cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Donald Bergagård
Bergagård har skrevet den svenske teksten til sangen där rosor aldrig dör|Till en stad jag är på vandring, dit där rosor aldrig dör. Melodien er laget av Jack & Jim Elsie, og har originalteksten I am going to a city, where the roses never fade.
I mars 1963 skal Bergagård ha ledet et Maranatamöte i Jönköping der en 13 år gammel gutt med diabetes, ble bedt for. Foreldrene avbrøt insulinbehandlingen med det resultat at gutten døde en uke senere.
Uracanthini
Uracanthini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Corynofrea
Utbredelse
Slekten er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika.
Uracanthini
Utseende
Middelsstore, lange og tynne trebukker, gråbrune med mørkere tegninger. Antennene er lange og tynne, pronotum gjerne lengre enn bredt, trapesformet. Dekkvingene er lange og smale, parallellsidige eller litt tilsmalnende bakover, med rettvinklede "skuldre".
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Australia og Ny-Guinea.
Systematisk inndeling
Slektslisten følger.
Grosvenor Island
Grosvenor Island er en øy i Canada. Den ligger i provinsen Nunavut, i den nordlige delen av landet, 3 700 km nordvest om hovedstaden Ottawa. Arealet er på 6,5 kvadratkilometer.
Terrenget på Grosvenor Island er flatt. Øyas høyeste punkt er 45 meter over havet. Den strekker seg 2,9 kilometer i nord-sørlig retning, og 3,2 kilometer i øst-vestlig retning. Trakten rundt Grosvenor Island er permanent dekket av is og snø. Øya har tundraklima. Gjennomsnittemperaturen i er - 16°C. Den varmeste måneden er juli da middeltemperaturen er  °C, og den kaldeste er januar, med -25 °C.
Harpechys
Harpechys er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utbredelse
Arten lever i Australia.
Eksterne lenker
Harpechys
Evje Mineralsti
Evje Mineralsti på Evje er en sti som fører langs fem gamle feltspat- og kvartsgruver. Hovedgruven på stien er Landsverk 1, og denne gruve er svært mineralrik. Siden 1960-tallet har tusenvis av mineralsamlere og turister besøkt denne og de øvrige gruver på jakt etter krystaller. Siden 2020 driver Setesdalsmuseet stien som besøksgruve hvor alle kan samle krystaller og mineraler mot en liten avgift. Å gå selve stien er gratis.
Historie
Historien av Evje Mineralsti kan ikke forstås uten å ha en forståelse om den store historien rundt gruvedriften i Sør-Norge. Alt henger sammen.
Historien om feltspatdriften i Norge begynner faktisk i Danmark (Storemyr 2015). I 1775 ble Den Kgl. Porcelainsfabrik i København opprettet, og den trengte råvarer. Porselensfabrikken utlovde en dusør av 50 riksdaler til den første som fant en forekomst av feltspat i Norge som kunne utnyttes. Det var en Madam Jørgensen som i 1792 leverte den første forsendelse av feltspat og kvarts til fabrikken. Ho leverte 92 tønner kvarts og 69 tønner feltspat til en verdi av 249 riksdaler.
Det blir sagt at Madam Jørgensen opprinnelig var fra Danmark, og gift med Anders Jørgensen Neskilen som var nordmann. Da han etter hvert ble blind, overtok Madam Jørgensen forretningen, og dusøren på 50 riksdaler ser ut til å ha inspirert henne til å sette ut på leting etter feltspat. Den fant ho i Narestø, omtrent 11 km nordøst for Arendal. Dette satte i gang et nytt kapittel i Norges gruvehistorie. Gruve etter gruve bla åpnet langs kysten, hele veien til Stavanger. Norge ble raskt storleverandør av feltspat, kvarts og glimmer.
Det var lange kjent at det også fantes feltspat på Evje og i nabokommunen Iveland, men den store avstand til nærmeste utskipningshavn gjorde gruvedrift ulønnsomt. Men dette skulle etter hvert endre seg etter at det ble oppdaget nikkelmalm like utenfor Evje sentrum, på Mykleåsen. I 1872 ble Flåt nikkelgruve åpnet og ble en viktig gruve i Europa.
For å smelte malmen trenger man kvarts. I begynnelsen ble det brukt elvesand, men i 1884 bestemte nye eiere å erstatte den med det som de kalte "krystallkvarts", altså kvarts som hadde blitt tatt ut av fjellet. Heldigvis fantes det rundt Flåt nikkelgruve mange, mektige ganger som inneholdt mye kvarts. Landsverk 1 gruve var blant de første som begynte å produsere kvarts, men de fant ut at den faktisk inneholdt mindre kvarts enn forventet, og andre gruver viste seg å være rikere. Landsverk 1 gruve ble rask nedlagt.
Bry-sur-Marne
Bry-sur-Marne er en kommune i departementet Val-de-Marne i regionen Île-de-France, og er en av de østlige forstedene til Paris. Kommunen ligger 12,6 km fra sentrum av Paris
Evje Mineralsti
Historie
Mens de tok ut kvarts, ble det også tatt ut store mengder feltspat i veldig bra kvalitet. Men fortsatt var det for dyrt å frakte den til Kristiansand. I 1896 da Setesdalsbanen ble åpnet, en jernbanelinje mellom Kristiansand og Bygland, med sidespor til Iveland, ble frakten mye billigere, og det var startskuddet for en storslagent gruvedrift etter feltspat. Alle bønder gikk rundt på eget eiendom og saumfarte skogen på utkikk etter flere forekomster av feltspat. I hele Evje-Iveland-område ble det gruvedrift i til sammen minst 550 store og mindre gruver.
Bry-sur-Marne
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Bry-sur-Marne
Evje Mineralsti
Historie
Men fra omtrent 1970/80 ble det stadig vanskeligere å få solgt feltspaten. Det ble for mye konkurranse fra utlandet. Pr. i dag er det kun et fåtall gruver som er i drift, og de utvinner feltspat av særdeles høy kvalitet som brukes til å lage kunstige tenner, såkalt tannspat. Ikke alt feltspat egner seg til det, men noe av feltspaten fra Evje-Iveland er såpass bra at produsentene foretrekker den overfor feltspat fra utlandet. Tannspaten blir for det meste solgt til Tyskland, særlig Vita er en viktig kunde.
Under feltspatdriften ble det lagt merke til at det ofte fantes mye rart i disse forekomster. Av og til ble det funnet mange hundre kilo av merkelige, svarte mineraler. Ofte uten krystallformer, bare massive masser. Men det fantes også merkelige mineraler i store krystaller, som for eksempel beryll i krystaller som kunne være flere meter lange, og som veide flere tonn. Dette fikk mange geologer til å reise til Evje-Iveland-området for å studere disse forekomster.
Fra 1960-tallet begynte særlig tyske samlere å oppdage at det fantes mange flotte mineraler på steinrøysene som hadde ligget uberørt i flere titalls år etter det var slutt av driften. Og de gruvene som det fortsatt var drift i, produserte regelmessig nye mineraler. I 1976 publiserte tyskeren H.J. Wilke en bok om mineralforekomster i Skandinavia, med som første kapittel de mange spennende forekomster i Evje-Iveland-området. Det utløste en slags av gullfeber blant samlere, og massevis av utlendinger invaderte området på jakt etter krystaller.
Landsverk 1 gruve som etter hvert igjen hadde blitt tatt i bruk, men nå for feltspat, skilte seg ut fra de andre gruver. Gruva var som en sveitsisk ost, stappfull med hulrom. Og i disse hulrom fantes det enorme mengder av kvartskrystaller. Samtidig ble det funnet tonnevis av et vakkert grønt feltspatmineral, amazonitt. Videre ble det ofte funnet vakkert lilla fluoritt og spennende pyrittkrystaller. Ikke noe under at denne gruve ble veldig populær blant samlere.
Lokal gruveeier Theodor Gautestad hadde drevet denne gruve til omkring en gang på 1960-tallet for feltspat. Men deretter lå den øde og turistene tømte tippene for mineraler, og prøvde å banke ut så mye som mulig fra gruveveggene. I 1985 bestemte turistkontoret på Evje, at det var på tide å gjøre noe med Landsverk 1, og de andre gruver som fantes i området rundt denne gruve. Fem gamle feltspat gruver ble koblet sammen med en sti, og den ble døpt Evje Mineralsti.
Til Evje Mineralsti hører ved siden av Landsverk 1, Landsverk 2, Landsverk 3, Landsverk 4 og Gudmunds gruve. Av disse er Landsverk 1 den desidert største, mest spennende og mest mineralrike av dem alle. Dette kan være en spennende spasertur i et gammelt gruvelandskap, og mange turister og lokale folk går stien bare for moros skyld.
Inntil 2002 var det Ivar Gautestad som sto for driften av stien, og etter at han døde var det kona hans som holdt stien åpen i 2003. I 2004 overtok Reidar Kjetså driften, og gjorde det ordentlig. Han begynte med å sprenge ut en nokså stor del av nordveggen, bak i gruva. De utsprengte massene viste seg å være usedvanlig rik i kvartskrystaller. De første årene var det en ren eldorado på stien.
Han drev stien til 2018, da han døde etter en lengre sykdomsperiode. Hans sønn skulle overta driften i 2019, men fant ut at gruva måtte stenges på grunn av rasfarlig fjell like i begynnelsen. Etter forhandlinger mellom Evje og Hornnes kommune og Setesdalsmuseet ble det bestemt at museet skulle overta driften, mens kommunen skulle stå for praktisk arbeid, dvs. sikring, graving, sprengning og utkjøring av stein.
2020, året som verden aldri kommer til å glemme, var første året at museet skulle drive stien. Forventningene var nokså lav med tanke på all den frykt for coronaviruset. Derimot ble det en fantastisk sesong, med til sammen rundt 3500 besøkende. Nordmenn som ellers hadde reist til utlandet, kom i store tall til Evje Mineralsti, og det var særlig barnefamilier som var godt representert.
Geologi
På grunn av høy alder av fjellet i Sør-Norge er dens geologi kompleks og vanskelig å forklare i et språk som alle kan forstå.
Verden så nokså annerledes ut da Sør-Norge ble til for 1–2 milliarder år siden; alle kontinenter befant seg på en annen plass enn hvor de er i nåtiden. Og de holder seg aldri stille, de beveger seg hele tiden fram og tilbake, de kolliderer, skaper fjellkjeder, kontinenter blir delt opp osv. Hele prosessen med at kontinentene flytter rundt, kalles platetektonikk.
Norge befinner seg på et gammelt urkontinent som vi kaller Baltika og den befant seg mye mer sør enn nå. For om lag 1,1 milliard år siden kolliderte Baltika med to andre urkontinenter, nemlig Amazonas og Laurentia. På grunn av denne kollisjon ble det dannet en kjempefjellkjede, den sveconorvegiske fjellkjede, som strakk seg fra Sørvest-Sverige, gjennom Norge, hele veien inn i nåværende America.
For om lag 970 million år siden begynte disse kontinenter å skille lag igjen, og deretter ble Sør-Norge ikke lenger utsatt for flere kollisjoner. Sakte men sikkert begynte erosjon å slipe vekk meter etter meter med stein. Fjellene ble lavere og lavere. Flere kilometer med fjell ble slipt vekk.
Helt på slutten var det flere store istider som tok vekk enda mer av fjellet og slipte det flott rundt til de fjellene som vi ser i dag.
Men mens fjellkjededannelsen foregikk, skjedde det selvsagt geologiske prosesser langt nede i fjellet. Alt av pre-eksisterende fjell ble utsatt for enorme krefter, og ble omdannet til det som kalles metamorfe bergarter eller omdannede bergarter. De ble til ulike typer gneis. Samtidig trang store mengder smeltet stein (magma) seg inn i disse gneiser, og gå blant opphav til den store nikkelforekomst på Mykleåsen på Evje: Flåt nikkelgruve.
Etter at de urkontinentene skilte lag, ble jordskorpen under Sør-Norge mye tynnere og ble nå mer og mer utsatt for varmen som steg opp fra mantelen. Stedvis ble fjellet så pass varmt, at den delvis smeltet og skilte ut magma. Dette smeltet stein samlet seg i lommer og sprekker som sakte men sikkert kjølte ned og ble til de kvarts- og feltspatforekomster som senere skulle bli så viktig for gruvedriften. Geologer kaller disse forekomster pegmatitter.
Mineralogi
De pegmatittene som finnes i Evje-Iveland-området kalles granitt-pegmatitter. Det vil si at de har samme sammensetning som granitt: feltspat, kvarts, glimmer og ofte aksessoriske mineraler som magnetitt, titanitt, zirkon m.m. På grunn av de spesielle størkningsforholdene i pegmatitter, dannes disse mineraler ofte svært store krystaller. Det har blitt rapportert om feltspatkrystaller så store som en lastebil og som kunne veie opp til 200 tonn.
Det spesielle med de pegmatittene i Evje-Iveland-området, er at de inneholder relativt store mengder sjeldne grunnstoffer som yttrium, cerium, beryllium, scandium, uran, thorium, niob m.m. Disse grunnstoffer finner man tilbake i en rekke sjeldne mineraler: euxenitt-(Y), fergusonitt-(Y), monazitt-(Ce), beryll, thortveititt, uraninitt, thoritt m.m.
Alt til sammen har det blitt funnet om lag 120 ulike mineraler i Evje-Iveland-området. Flere av disse er sjeldne i verdensmålestokk, og de krystallene som har blitt funnet av dem regnes til å være blant verdens beste.
Landsverk 1
Akkurat i hvilket år Landsverk 1 ble åpnet er usikkert, men det var enten i 1884 eller kort tid etter. Dessverre fant man ut at gruva inneholdt langt mindre kvarts enn andre gruver i nærheten.
Fra 1896 av ble det igjen interessant å drive Landsverk 1 gruve, fordi den inneholdt en betraktelig mengde bra feltspat. Andersen (1931) skriver at det hadde blitt produsert 20.000 tonn feltspat og 1000 tonn kvarts.
Allerede i begynnelsen ble det lagt merke til at Landsverk 1 gruve var annerledes enn de andre gruver. Det viste seg at pegmatitten hadde blitt oppsprukket etter å ha blitt rammet av et jordskjelv, og at alle fragmenter hadde blitt limt sammen av kvarts som sirkulerte i vannløsninger gjennom alle sprekker. Det kalles en breksje. Men det var ikke nok kvarts til å tette alle hulrom mellom de steinfragmentene, og i disse hulrom ble det dannet astronomiske mengder kvartskrystaller.
Studentuka
Studentuka i Tromsø er en studentuke, en kulturfestival i Tromsø arrangert av studenter på frivillig basis. Studentuka har eksistert siden 1985 og har som formål å lage Norges beste Studentuke.
Evje Mineralsti
Landsverk 1
Selve gruva er omtrent 135 lang, og ca. 5–12 m bred. Bakerste delen er sperret av, og man må under ingen betingelse prøve å komme seg inn. Det er stor rasfare og denne del av gruven er livsfarlig.
Studentuka
Organisering
StudentUKA i Tromsø er organisert som en forening der Studentparlamentet ved UiT, Studenthuset driv og Studentsamfunnet danner årsmøtet sammen med det sittende styret.
Evje Mineralsti
Landsverk 1
Det som man finner mest av er kvartskrystaller og amazonitt. Heldige samlere kan finne lilla fluorittkrystaller som ser ut om man har limt to pyramider på hverandre. De kalles oktaedere. Kubiske pyrittkrystaller er ikke så lett å finne. Andre mineraler som blir funnet inkluderer: epidot, stilbitt, monazitt-(Ce), kalsitt, chabazitt, kloritt, stilpnomelan m.m.
Studentuka
Organisering
Det største problemet til studentorganisasjoner er kontinuitet, dette av naturlige årsaker – studieprogresjon. For å motvirke dette problemet har UKA som tidligere nevnt, tilknyttet sitt årsmøte til mer permanente organisasjoner. Styret i UKA er en blanding av erfarne og uerfarne innen kulturarbeid – dette for å bidra til kompetanseheving og kontinuitet for fremtidige Studentuker i Tromsø.
Videre har UKA et tett samarbeid med Studenthuset driv, der man benytter seg av deres frivillige i tillegg sine egne som man rekrutterer selv. Dette er et godt samarbeid da veldig ofte fortsetter UKA- frivillige som frivillige ved driv, noe som fører til at UKA bidrar til å heve kulturtilbudet i Tromsø også utover de 14. dagene UKA arrangeres.
UKAs historie
UKA ble første gang arrangert 1983, og bestod da av uke og revy. Året før i 1982 ble den første revyen satt opp under tittelen "Decibel, eller ti års bråk". Denne revyen kom i stand i forbindelse med 10årsjubileet for Universitetet i Tromsø. Før dette dominerte de "røde" studentene universitetet og revy ble sett på som dekadent og borgelig. Etter denne revyen i 1982 bestemte initiatitagerne å arrangere UKE i 1983.
I kjølvannet av UKA 83 var det dessuten et ønske om studenthus og studentradio. Begge disse ble etablert i 1984. Det nye Studenthuset kom i Skippergaten 44, man leide det gamle "Pizzahuset" som var lagt ned et par år før. Dette stedet ble drevet i flere år fremover. Senere flyttet studentene inn i større lokaler, til der hvor "Driv" befinner seg i dag. Disse lokalene ble overtatt etter "Ungdommens Hus".
Siden 1983 har UKA blitt gjennomført hver annet år, og har etter hvert utviklet seg til et større og større konsept. Og gir nå plass til et bredt spekter av musikk, kultur og debatt, samt muligheten til å profilere studentorganisasjoner og studentaktiviteter byen rundt. Før studenthuset Driv åpnet dørene var dette lenge et felles høydepunkt for alle byens studenter.
UKA99
Da byen på dette tidspunktet enda ikke hadde et studenthus, foregikk det meste av konserter og aktiviteter på campus. Forskjellige auditorier, samt kantiner fungerte som mer eller mindre vellykkede scener. Konsertprogrammet dette året bød på blant andre Bel Canto, Lillebjørn Nilsen, Unni Wilhelmsen, The Soundtrack of Our Lives og D’sound. Det var også andre arrangement slik som sceneshow med gjengen fra XLTV, med Kristoffer Schau og Espen Thoresen. Uka ble ledet av Jan Håkon Juul, i styret satt også bl.a. Johanne Skoe Jakobsen, Anders Lilleheim, Andrè Kvernhaug
UKA01
Driv var stedet og forventningene var høye. Programmet var kanskje ikke helt på høyde med UKA99, men med nytt studenthus og sterkere studentånd var man særdeles positivt innstilt. Dette viste seg dessverre å slå feil. Dårlig konsertoppmøte og lite folk gav UKA01 en økonomisk knekk. Høydepunkt var likevel Bjørn Berge og et heidundrende fyrverkeri.
UKA03
Hva kan man si.. Gåte, Pornshots, Ralph Meyers & the Jack Herren band, Vidar Busk, Maria Solheim og Ugress. For å nevne noen. Studenthuset driv feiret 3-årsdag med brask og bram og UKA kulminerte med en ellevill konsert med Kaizers Orchestra og Steve’O ”Jackass”.
UKA05
Programmet denne UKA var spekket med godbiter som Big Bang, Magnet, Bjørn Berge, Thulsa Doom og Team Zappa. Det ble satt fokus på Israel/Palestina konflikten gjennom debatter og utstillinger på Driv. Barnedag, bokdag og livsnyterdag med stand-up, backpacking foredrag og matlagingskurs gav studentene en mulighet til å utvide horisonten. Provisorisk øltelt på campus ga dem muligheten til å la være. UKA05 var i det hele tatt en brakende suksess både kulturelt og økonomisk.
UKA07
Med Sparebanken Nord-Norge som hovedsamarbeidspartner fikk man løftet UKA til et nytt nivå, med bla. Datarock, Sondre Lerche, Otto Jespersen, El Caco, Jo Nesbø, Martin Kellerman. UKAhjelpa ga kr 10 000 til Kafe X. Uka ble også stiftet som en selvstendig forening i 2007, med et årsmøte bestående av representanter fra studentstyret, studenttinget, samfunnet og driv.
UKA10
I 2010 er Studentuka flyttet til høsten, og arrangeres for første gang kun ett år siden sist Studentuka.
Styret 1999
Leder Jan Håkon Juul
UKA-hjelpa
Selv om Studentuka forbindes med fest og moro, tar og Studentuka ett samfunnsansvar. Hvert år støttes en god sak. Og i 2007 ga UKA bla 10 000 til Kafe X, som er et tilbud til alkoholikere rusmisbrukere i Tromsø. I 2009 ble dette samarbeidet videreført. Samarbeidet gikk da ut på at de mottok gjestelisteplasser på konserter, gaver som bidrar til økt bruk og aktivitet ved kaféen. I tillegg fikk kaféen mulighet til å jobbe som frivillig på Studenthuset driv under avvikling av StudentUKA, noe som er en fin mulighet for brukerne, da noe av hensikten med Kafé X er å introdusere brukerne til et normalt liv etter rusmisbruk.
Eksterne lenker
Studentuka.net
Evje Mineralsti
Landsverk 3
Etter Landsverk 1, er Landsverk 3 den mest spennende gruve, selv om man neppe finner noe av betydning på steinrøysene utenfor gruva.
Andersen (1931) skriver at det ble tatt ut 250 tonn feltspat, men at gruva ikke hadde vært i drift i lang tid.
Landsverk 4
Landsverk 4 er en svært mineralfattig gruve, og kun flotte, skinnende plater av svart glimmer (biotitt) blir funnet. Det er også mulig å finne skriftgranitt. Andersen (1931) skriver at denne pegmatitt er 70 m lang og 30 m bred, og at det har blitt tatt ut 253 tonn feltspat og 224 tonn skriftgranitt, en mer finkornet blanding av feltspat og kvarts.
Gudmunds gruve
Gudmunds gruve er en bitte liten gruve som ble åpnet på 1950-tallet, men i fortiden har det blitt funnet mange kvartskrystaller, selv om de er nokså grove og dekket med et tynn belegg av jernoksider. Av og til blir det fortsatt funnet en eller annen kvartskrystall når man graver.
Besøksgruve
Fra om lag midten av juni til slutten av august er Evje Mineralsti åpnet for alle som har lyst å samle krystaller og mineraler. Det betales en avgift som gir besøkende lov å samle hele dagen. Det finnes bestemte regler som guidene vil forklare om. Det er ikke nødvendig å ta med utstyr, siden bruken av hammer, meisel og bøtte er inkludert i prisen. Guidene hjelper de som aldri har lett etter stein før, med å komme i gang. Ved anledning, når det ikke er for for hektisk, kan besøkende få et såkalt «steindiplom». Man må spre ut sine funn på ett av bordene, og en av guidene skal fortelle akkurat hva slags mineraler som har blitt funnet. Disse blir krysset av for på steindiplomet, som man får med som minne om en forhåpentlig suksessfullt jakt etter krystaller og mineraler.
Galleri
Alle mineraler som blir vist her nede ble funnet i Landsverk 1 gruve.
Khartsyzk
Khartsyzk (ukrainsk Харцизьк) er en industriby i Donetsk oblast (provins) i Ukraina. Byen har omkring 60 000 innbyggere (2011).
Den ble etablert i 1869 rundt den jernbanestasjonen som ble lagt hit. Kullgruver og stålindustri fulgte.
Er rufet seinen Schafen mit Namen
Den ble komponert i Leipzig i 1725 for tredje pinsedag. Stykket ble framført en gang til i Leipzig, men årstallet er ukjent.
Teksten er skrevet av Christiane Mariene von Ziegler (sats 2-5) og Johann Rist (sats 7), mens første og femte sats er basert på Evangeliet etter Johannes 10: 3 og 10: 6.
Koraltemaet er basert på salmen «Komm, Heiliger Geist, Herre Gott». Denne melodien av en ukjent komponist er datert til 1400-tallet og er kanskje knytt til salmemelodien «Adesto, sancta spiritus» av Marchetto di Padua fra omkring 1270. Kantaten kom først på trykk i den nåværende formen i Geystliche Gesangk Buchleyn (redigert av Johann Walter) i Wittenberg i 1524 sammen med flere vers som Martin Luther hadde skrevet.
Instrumentering og struktur
Stykket er instrumentert for tre trompeter, tre fløyte dolce, to fioliner, bratsj, fiolonsell piccolo solo og basso continuo, samt tre sangsolister (alt, tenor, bass) og firedelt kor.
Det består av sju satser:
Parapyxidicerus
Parapyxidicerus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller, der mange av artene er knyttet til maur.
Utseende
En liten, avlang, rødbrun køllebille. Hodet er ganske stort, runmdet, kroppen temmelig jevnbred. Antennene er korte og karftige med en to-leddet klubbe.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Japan og Korea
Emilio Insolera
Emilio Insolera (født 29. januar 1979 i Buenos Aires) er en  italiensk skuespiller og produsent, kjent for Sign Gene: De første døve superhelter (2017). I september 2019 ble det kunngjort at Insolera hadde sluttet seg til Universal Pictures spionfilm The 355 av X-Men manusforfatter og produsent Simon Kinberg, sammen med Jessica Chastain, Penélope Cruz, Diane Kruger, Lupita Nyong'o, Fan Bingbing og Sebastian Stan.
Två tungor
Två tungor er et studioalbum av den svenske visesangeren Fred Åkerström, utgitt 1972 på plateselskapet Metronome. Platenummer MLP 15 476. Det utkom på CD 1990. Tittelsporet «Två tungor» er en svensk versjon av Inger Hagerups norske dikt «To tunger» fra samlingen Strofe med vinden (1958).
Fred Åkerstrøms album ble produsert av Anders Burman og spilt inn i september–november 1972 i Metronome Studio i Stockholm. Lydtekniker var Åke Eldsäter. På plata akkompagneres Åkerström av norske Finn Kalvik (gitar) og Lillebjørn Nilsen (gitar). Lars Pettersson, Mike Watson og Palle Danielsson spilte bass.
Albumets åpningsspor «Jag ger dig min morgon» en svensk oversettelse av Tom Paxtons «I Give You the Morning», og har blitt blant de mest kjente på plata. Også tittelsporet «Två tungor» har blitt spilt inn av flere artister. Albumets omslag var designet av Stig Söderqvist og viser på ene siden en glad Åkerström, rødkledd, långhåret og skjeggete og på den andre siden hans knyttede neve omgitt av røde stjerner. Flere av sporene på albumet er politiske, med et klart ståsted på venstresiden. Omslagsfotografiet er tatt av Björn Davidsson og foto som viser arbeidet i studio tatt av Larsåke Thuresson.
Två tungor er med i boka Tusen svenska klassiker (2009). Plata ble i juni 2013 rangert av Sonic Magazine som det 53. beste svenske albumet noensinne.
Innhold
Der intet annet angis er visene skrevet av Fred Åkerström.
Moeneeb Josephs
Moeneeb Josephs (født 19. mai 1980 i Cape Town) er en sørafrikansk fotballspiller som er målvakt for Bidvest Wits. Josephs var målvakt for da landet var vertskap for VM 2010.
Personlig
Han kommer fra Mitchell's Plain på Cape Flats, og er muslim. Hans kallenavn er Slim Kat.
Klubbkarriere
Josephs, som debuterte som 17 år i 1997 for Cape Town Spurs, ble med da klubben ble omdøpt til Ajax Cape Town i 1999. Senere meldte han overgang i Wits University i 2006, før han gikk til Orlando Pirates i 2008. Etter å ha blitt seriemester to ganger med Orlando Pirates i 2011 og 2012 fikk Josephs lite spilletid den påfølgende sesongen, og han gikk deretter til Bidvest Wits, hvor han igjen ble seriemester i 2017.
Landslagskarriere
Han har spilt på et landslagsnivå for Sør-Afrika og var Sør-Afrikas målvakt under Afrikamesterskapet i fotball 2008, hvor han erstattet Rowen Fernandez som måtte ut med skade.
Han deltok ikke under Confederations Cup 2009.
Han spilte to kamper under Fotball-VM 2010. Itumeleng Khune var Sør-Afrikas førstekeeper, men da han ble utvist under kampen mot ble Josephs byttet inn. Khune måtte sone karantene i Sør-Afrikas tredje gruppespillkamp, og Josephs fikk dermed spille hele kampen da Sør-Afrika slo 2–1.
Josephs la opp som landslagsspiller i 2012, men ble kalt inn til å spille én kamp under African Nations Championship i Sør-Afrika 2014.
28. serierunde i Eliteserien 2019
28. runde i Eliteserien i fotball for menn 2019 startet med –  fredag 8. november, hoveddelen av kampene ble spilt søndag 10. november 2019, mens runden ble avsluttet med –  søndag 10. november
Kampfakta
'''Fredag 8. november''' '''Lørdag 9. november''' '''Søndag 10. november''' <div id="Lillestrøm v Stabæk"> <div id="Mjøndalen v Ranheim"> <div id="Molde v Strømsgodset"> <div id="Tromsø v Vålerenga"> <div id="Rosenborg v Bodø/Glimt">
Varinder Singh
Varinder Singh (født 16. mai 1947) er en indisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1972 i München og 1976 i Montréal. Singh vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1972 i München. Han var med på det indiske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak Vest-Tyskland og Pakistan. India tapte semifinalen med 0-2 mot Pakistan og vant bronsefinalen med 2-1 over Nederland. Singh spilte én kamp i OL-turneringen.
Nesbakken (Arendal)
Nesbakken (1–5, 2–6) er omtrent 150 meter lang gate i Arendal sentrum.
Gata går som sidevei fra Langbryggen opp til den går over i Skytebanen. Sideveier er Kastellveien, Neset og Batteriveien. På grunn av bratt helling er gaten stengt for parkering om vinteren.
Bruntveit gravplass
Bruntveit gravplass eller Nord-Reksteren gravplass er en gravlund i Tysnes kommune i Vestland fylke. Den ligger øst for fylkesvei 5086 noen hundre meter sør for Reksteren kirke. Det dreier seg om to separate kirkegårdsstykker som ligger like ved siden av hverandre. De er fra hhv. 1922 og 1986. Ved det sørligste av dem står et redskapshus med klokketårn.
Sverige under Vinter-OL 1924
Sverige under Vinter-OL 1924. Trettien sportsutøvere fra Sverige deltok i sju sporter under Vinter-OL 1924 i Chamonix. Sverige kom på sjuendeplass med en gull- og en sølvmedalje.
Kostjantynivka
Historie
I 1870 ble Kostjantynivka grunnlagt av landeieren Nomikossov som bygde en bosetning til ære for sin eldste sønn, Kostjantyn. Tidlig på 1900-tallet utviklet Kostjantynivka seg til en industribosetning og fikk bystatus i 1932.
San Carlos (distrikt i Bongará)
San Carlos er et distrikt i provinsen Bongará i regionen Amazonas i Peru. Distriktet grenser til distriktet Cuispes i nord, til distriktet Jumbilla i øst, til distriktene Valera og Churuja i sør og til distriktet Jazán og til provinsen Luya i vest. Distriktets nasjonale statistikkode er 010309 og hovedstaden er San Carlos.
Knut Collett
Knut Ørn Høegh Collett (født 11. november 1889 i Christiania, død 19. februar 1976) var en norsk ingeniør og forretningsmann.
Han var sønn av brukseier Albert Collett og Nanna Høegh, og ble ferdig utdannet maskiningeniør ved Den tekniske høyskole i Dresden i 1916. Fra 1917 til 1924 var han ansatt i Paus & Paus A/S i Oslo, og fra 1925 var han medeier i firmaet Møller & Larsen A/S i Oslo, en spesialfabrikk for motordeler. Han var styreformann i A/S Greaker Cellulosefabrik og var medstifter og styreformann i Collett & Co. A/S, som produserte Sana-sol.
Han var medlem av Norske Selskab.
Cristatosybra
Cristatosybra er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Vietnam.
Albert Langen
Albert Langen (født 8. juli 1869 i Antwerpen, død 30. april 1909 i München) var en tysk bokforlegger og tidsskriftutgiver.
I 1893 grunnla Albert Langen et forlag i München som blant annet gjorde en stor innsats for nordisk litteratur i Tyskland. Forlaget utga både Bjørnstjerne Bjørnson, Knut Hamsun og Selma Lagerlöf på tysk.
Sammen med karikaturtegneren Thomas Theodor Heine startet han det satiriske vittighetsbladet Simplicissimus i 1896. Det radikale og antiklerikale tidsskriftet hadde bidrag av kjente forfattere som Frank Wedekind og Hermann Hesse. Det kom også til å påvirke illustrasjonskunsten gjennom tegningene til en rekke fremragende utøvere, deriblant nordmennene Olaf Gulbransson og Ragnvald Blix.
I 1896 giftet han seg med Bjørnsons yngste datter Dagny Bjørnson (1876–1974). De fikk to barn sammen.
Termitophilus
Termitophilus er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.
Eksterne lenker
Termitophilus
Mandela Kapere
Mandela Kapere (født i Sørvest-Afrika i 1980-årene, død 12. juli 2020 i Namibia) var en namibisk politiker.
Han ble i 2020 folkevalgt medlem av Namibias nasjonalforsamling.
Kapere døde av covid-19 i en alder av 38 år.
Heljar Berge
Heljar Berge (født 10. desember 1969) er en norsk skuespiller, produsent, regissør og manusforfatter.
Berge var stemmeskuespilleren som ga lyd til rollefiguren «Hubert Hoggerud» i Gråtass-filmene. Han hadde først rollen som «Harry Hoggerud» i Gråtass-forestillingene, men etter at Harry ble kastet i fengsel fikk han en ny rolle som «Hubert Hoggerud» i både filmene og forestillingene. I 1998 ga han norsk stemme til «Petri» i den sjette filmen om Lillefot og vennene hans, Hemmeligheten om Dinofjellet.
Berge er en av nøkkelpersonene bak den årlige sommerrevyen i Sandefjord, Hvalsommer. Han har også vært regissør på en rekke lokalrevyer i Vestfold, blant annet for Makalausen Revygruppe i Hvarnes i Larvik kommune.
Gullruten 2013
Gullruten 2013 var den 16. utgaven av Gullruten og var den norske TV-bransjens prisutdeling for TV-produksjoner i perioden mars 2012 til mars 2013. Hovedutdelingen fant sted i Grieghallen i Bergen lørdag 11. mai 2013 og ble direktesendt på TV 2. For første gang ble utdelingen ledet av Henriette Steenstrup og John Brungot, etter å ha blitt ledet av Dorthe Skappel siden 1999. Fagprisene ble delt ut onsdag 24. april på Cosmopolite i Oslo og ble ledet av Nils-Ingar Aadne.
NRK-dramaet Halvbroren vant totalt syv priser, det meste antall priser et program har vunnet på en utdeling. Dokumentarserien Brennpunkt vant tre priser mens Trond-Viggo Torgersen fikk hedersprisen.
Nominasjonene til hovedutdelingen ble kunngjort fredag den 5. april 2013. De nominerte til Publikumsprisen, tidligere kalt Årets TV-navn, ble offentliggjort 4. april 2013 i VG. Nominasjonsprosessen i denne kategorien var todelt, en jury plukket ut 12 nominerte til første runde. De fire med flest stemmer gikk deretter videre til en finalerunde.
Det er Virke Produsentforeningen og de fire TV-kanalene TVNorge, TV 2, NRK og TV3, i samarbeid med Nordiske Mediedager, som står bak produksjonen av Gullruten.
Nominerte
Publikumsprisen
Beste underholdningsprogram
Nygaten (Arendal)
Nygaten (1–7, 2–6) er en gate i Arendal sentrum.
Gullruten 2013
Nominerte
Beste reality (konkurranse)
Nygaten (Arendal)
Gata går som tverrgate mellom Vestregate og Østregate som en forlengelse av  Hylleveien. På stedet var det frem til brannen i 1863 kupert terreng. Dette ble utjevnet etter brannen og gaten ble til, derav navnet.
Gullruten 2013
Nominerte
Beste dokusåpe
Beste TV-drama
Beste humorprogram
Beste barne- eller ungdomsprogram
Beste magasin- eller livsstilsprogram
Beste nyhetssending eller aktualitetsprogram
Beste TV-dokumentar
Beste dokumentar- eller faktaserie
Beste kvinnelige skuespiller
Beste mannlige skuespiller
Beste kvinnelige programleder
Beste mannlige programleder
Årets deltaker
Beste nye programserie
Beste event
Årets nyskapning
Nominerte fagprisen
Beste regi flerkamera
Beste foto
Beste regi enkamera
Beste manus drama
Beste klipp/redigering
Beste vignett/grafikk/VFX
Beste scenografi/lysdesign/production design
Beste kostyme/sminke
Beste lyddesign
Beste regi drama
Beste foto drama
Kolbjørn Opsahl Selmer
Kolbjørn Opsahl Selmer (født 4. desember 1976 ) er en norsk forretningsmann fra Trondheim. Han er investor innen eiendom bl.a på Østlandet og i Trøndelag samt innen olje og gass relatert virksomhet. Kolbjørn Selmer er kjent som Offshore-racerfører for Italienske «Veneta Marina Racing», norske «Ugland Offshore Racing» og norske «Welmax Offshore Racing» som han ble Pole Position World Champion med i 2010. Selmer har i tillegg til Class-1 kjørt i klassene V1 og P1 hvor han sammen med Giampaolo Montavoci satte verdensrekord på Lago Sebino i 2008. Selmer er også kjent som eier av en av Norges høyest rangerte galopp hester Giant Sandman og travstjernen Ivar Sånna.
Selmer eier og driver Selmer Holding. Selmer er utdannet agronom, økonom og takstmann (grunnutdanning). Videreutdannet i styrekompetanse, BI og Samspill og ledelse i Byforming, Institutt for landskapsplanlegging, NMBU.
Titler
Med Veneta Marina Racing
Zarathustras sanger
Zarathustras sanger er en bok i Bokklubbens serie Verdens Hellige Skrifter, redigert av Prods Oktor Skjærvø og utgitt i 2003. Boken inneholder hellige tekster fra zoroastrismen, en religion som oppsto i perserriket i et område som tilsvarer det østlige Iran ca 600/1 000 f.Kr.
Boken inneholder utdrag fra Den eldre Avesta (her: Gathasangene, som tradisjonelt tilskrives Zarathustra selv), Den yngre Avesta (her: Jasna, Jasjt og Videvdad), Akemenide-innskrifter og Kerdirs innskrifter. Alle disse er skrevet på avestisk, noen muligens så tidlig som 1 000 f.Kr.. Kerdirs innskrift er fra 200-tallet. Boken inneholder også et utvalg yngre tekster, nedskrevet på pehlevi omkring 900-tallet: fra Bundahisjn og Denkard, Plutarks fortelling Om Isis og Osiris og de anonyme Fortellingen om den rettferdige Virâz og Kvadet om Zarêr.
Mukhbain Singh
Mukhbain Singh (født 12. desember 1944), indisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1972 i München. Singh vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1972 i München. Han var med på det indiske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak Vest-Tyskland og Pakistan. India tapte semifinalen med 0-2 mot Pakistan og vant bronsefinalen med 2-1 over Nederland. Singh spilte ni kamper og scoret ni mål i OL-turneringen.
Flatråker gravplass
Flatråker gravplass er en gravlund i Tysnes kommune i Vestland fylke. Den ligger på motsatt side av lokalveien fra Flatråker bedehus, nordøst for fylkesvei 549 og nordvest for fylkesvei 5082, sørvest på Tysnesøya.
Gravlunden ble tatt i bruk som hjelpekirkegård i Uggdal sogn i 1921. Ved inngangen til gravlunden står et klokketårn/redskapshus.
Tropocalymmatini
Tropocalymmatini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Gruppen omfatter bare én kjent art.
Utseende
En middelsstor, avlang, blank trebukk. Arten er karakteristisk farget: hodet og de bakre to tredjedeler av dekkvingene er svarte, pronotum og den fremre tredjedelen av dekkvingene gule. Antennene er lange og tynne. Hodet er litt forlenget som en snute foran fasettøynene.
Utbredelse
Arten er utbredt i Australia.
Systematisk inndeling
Slektslisten følger.
Lila Lykke-Seest
Anna Fredrikke «Lila» Lykke-Seest (født Andersen 26. september 1883 i Fredrikshald, død 19. mars 1954 i Oslo ) var en norsk skuespiller og forfatter.
Liv og virke
Lila Lykke-Seest utga i 1906 de to barnebøkene Lulli og Vetle-Kari, skrevet under psevdonymet Lila. Debuten Lulli er en fortelling fra Kristiania, en såkalt «backfischbok» om tenåringsliv og flørt. Handlingen i Vetle-Kari, som utkom senere samme år, er lagt til landsbygden.
Hun medvirket senere i to av ektemannens stumfilmer. Hun hadde i 1918 hovedrollen i Lodsens datter, mens hun året etter besatte en mindre rolle i Æresgjesten, som Espens mor i den tredje av de såkalte Espenfilmene. Her spilte hennes sønn Esben Lykke-Seest en ledende rolle. Hun spilte også moren i Historien om en gut.
Irene Larsen
Irene Larsen er en samisk og norsk forfatter, lærer og organisasjonsleder. Larsen debuterte i 2005 med diktsamlinga Anemonepust, som hun i 2006 mottok Blixprisen for. Prisen deles ut til en fremragende nordnorsk forfatter som skriver på nynorsk. Larsen har vært en av arrangørene av Ordkalotten og er fra mai 2020 valgt som styreleder i den nystiftede Foreninga samiske forfattere.
Kulwant Singh
Kulwant Singh (født 18. desember 1948), indisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1972 i München.
Nu-disco
Nu-disco er en elektronisk dansemusikk-sjanger som oppstod i europeiske klubbmiljøer på starten av 00-tallet. Nu-disco beskrives som det 21. århundrets gjenoppdagelse av discoens «eklektisk ånd» og «langsommere basslinje». Det grunnleggende tempoet i nu-disco er (som i disco) omtrentlig 120 slag i minuttet. Nu-disco oppstod som en reaksjon mot den mer minimalistiske house-musikken.
Kulwant Singh
Singh vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1972 i München. Han var med på det indiske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak Vest-Tyskland og Pakistan. India tapte semifinalen med 0-2 mot Pakistan og vant bronsefinalen med 2-1 over Nederland. Singh spilte sju kamper og scoret fire mål i OL-turneringen.
Nu-disco
I en artikkel i The Independent i 2002 beskrives nu-disco som anvendelsen av «moderne teknologi og sylskarp produksjon» på «70-talls disco og funk». I 2008 lanserer Beatport en ny sjangerkategori - «nu-disco/indie dance» - hvor nu-disco ble definert som «alt som springer ut fra det sene 70-tallet og det tidligere åttitallets brede spekter av (elektronisk) disco, boogie, cosmic, Balearic og Italo disco».
Irene Larsen
Larsen fikk utdelt Arbeidsstipend for nordnorske forfattere i 2022, et stipend utbetalt av Troms og Finnmark fylkeskommune og Nordland fylkeskommune.
Bakgrunn
Larsen er opprinnelig fra Arnøya i Skjervøy kommune, men bosatt i Ersfjordbotn utenfor Tromsø. Hun har en mastergrad i allmenn litteraturvitenskap fra UiT – Norges arktiske universitet og jobber som lektor i videregående skole.
Nu-disco
Produsentene er hovedsakelig fra Europa og Australia. Norge har en egen «Oslo-disco»-scene med produsenter som Lindstrøm, Prins Thomas og Todd Terje. På nettstedet M-Magazines topp ti-liste over nu-disco-låter fra 2012, er norske produsenter representert med to original-låter og én remiks, henholdsvis «Ragysh» av Todd Terje, «Lang Tung Ting» av Prins Thomas, og diskJokkes remiks av «Babading» av Martin Brodin.
Daft Punks hittlåt «Get Lucky» fra 2013 regnes som en av de største hitene i sjangeren. New York Times beskriver beaten som «ren 1970-talls disco - glatt vokal, et funky synkopert gitar-riff ridende over en stram tromme-og-bass-groove».
Disco edits
Utviklingen av nu-disco er nært knyttet opp mot gjenoppdagelsen av såkalte «disco edits», hvor gamle funk- og disco-låter plukkes fra hverandre og settes sammen igjen på en dansegulv-vennlig måte.
I et intervju med nettmagasinet Hipster i 2011, utdyper de norske DJ-ene Linus Johansson og Bendik Mihle forbindelsen mellom disco-edit (her kalt «re-edit») og nu-disco: «[Det] er ikke en remiks, men heller en oppryddning av en låt som i utgangspunktet manglet det lille ekstra. Eller rett og slett hadde for mye. Dette ble det et slags DJ-miljø av, ettersom re-editene av opphavsrettslige grunner ikke var til salgs på steder som Juno Og Beatport. Re-editerne ble til produsenter, og nu-disco-bevegelsen var i gang,».
Amorosa
Handling
Forfatteren Agnes von Krusenstjerna vokser opp i en overklassefamilie. Hun begynner å skrive pikebøker, men til slutt kjennes den sosiale anstendighet altfor krevende. Hun bryter forlovelsen med en pen, men kjedelige akademiker og gifter seg med den skandaleomspunne litteraturkritikeren David Sprengel.
Om filmen
Amorosa er regissert av Mai Zetterling.
Friedrich Rittelmeyer
Friedrich Rittelmeyer (født 5. oktober 1872 i Dillingen an der Donau, død 23. mars 1938 i Hamburg) var en tysk luthersk teolog og senere grunnlegger av Kristensamfunnet. Fra begynnelsen av 1900-tallet var Rittelmeyer en toneangivende liberal luthersk teolog i Tyskland, og gikk inn for en sosialt engasjert «gjerningskristendom» eller «handlingskristendom» (Tatchristentum). Under første verdenskrig ble han en av de mest profilerte fredsforkjemperne innen den tyske evangeliske kirken. I 1922 stod han i spissen for etableringen av Kristensamfunnet, en økumenisk orientert kristen reformbevegelse som blant annet er inspirert av filosofen Rudolf Steiner, og ledet Kristensamfunnet frem til sin død i 1938.
Liv og verk
Fra 1895 til 1902 var han prest i den lutherske Johanneskirken i Würzburg, og fra 1903 til 1916 var han prest i den lutherske Heilig-Geist-Kirche i Nürnberg. I Nürnberg fikk han et nært samarbeid med den likesinnede presten Christian Geyer, og sammen stod de i spissen for en liberal tolkning av bibel og tro, som møtte motstand fra den bayerske kirkeledelsen. I 1916 ble han prest ved Neue Kirche i Berlin, en av Tysklands største og mest kjente protestantiske kirker som i sin fremtoning minner mer om en katedral selv om den ikke formelt er det. Der gjorde han seg bemerket som krigsmotstander og skrev sammen med fire andre teologer i oktober 1917 et opprop for fred og forståelse mellom folk.
Folkeskolelæreren Michael Bauer, som han kjente fra årene som prest i Nürnberg, hadde formidlet kontakt mellom Rittelmeyer og Rudolf Steiner i 1910. I 1922 stod Rittelmeyer i spissen for en gruppe på 45 hovedsakelig yngre prester og prestestudenter som bad Steiner om hjelp til å fornye det religiøse livet. De var del av en bredere kulturell strømning i tiden like etter første verdenskrig som følte at den gamle verden lå i ruiner og som ønsket en samfunnsfornyelse, en strømning som også fant uttrykk ikke minst i kunstlivet. Dette førte til etableringen av Kristensamfunnet som en kristen reformbevegelse i Goetheanum utenfor Basel i 1922; blant de første prestene var det tre kvinner, noe som den gangen var svært radikalt. Rittelmeyer ledet Kristensamfunnet fra etableringen til sin død i 1938.
Greenwich Park
Greenwich Park er en av de kongelige parkene i London, beliggende på en bakketopp i Greenwich, med utsikt utover Themsen til Docklands og City of London. Parken dekker 73 hektar og rommer diverse historiske bygninger.
Det nasjonale maritime museum og villaen Queen's House ligger rett nord, mens Royal Greenwich Observatory ligger i hjertet av parken, på toppen av bakketoppen. Ved parkens vestlige kant ligger oppsynsmannens hus, med utsikt mot den tilgrensende lyngmoen Blackheath.
Nullmeridianen går tvers igjennom parken.
I dag inngår Greenwich Park i et verdensarvsted.
Alan Kalter
Alan Robert Kalter (født i 21. mars 1943 Brooklyn, New York City, død 4. oktober 2021) var en amerikansk programannonsør.
Han var annonsør for The Late Show with David Letterman fra 5. september 1995, da han erstattet Bill Wendell og frem til siste episode ble sendt 20. mai 2015. Kalter hadde kallenavnet «Big Red», og gjorde alt fra å åpne showet til å delta i sketsjer.
Kalter har gjort hundrevis av «voiceovers» på nasjonale radio- og TV-reklamer. Han har også vært annonsør for mange New York-baserte TV-programmer, blant annet To Tell the Truth, The $25,000 Pyramid, The Money Maze og The $100,000 Question, som tilfeldigvis ble tatt opp i Ed Sullivan Theater, samme sted som Late Show blir tatt opp i dag, på 1980-tallet.
Alan Kalters introduksjon av Late Show
Kalter annonserte aldri Letterman på samme måten to ganger. Han begynte med «From New York! The greatest city in the world. It's The Late Show with David Letterman». Så fortalte han hvem kveldens gjester var, presenterte Paul Shaffer and CBS Orchestra før han avsluttet med for eksempel «And now: The biggest whore in television history, David Letterman», «The next Mr. Britney Spears, David Letterman» eller «Hannah Montanas Body Double, David Letterman». Introduksjonen var som regel inspirert av den siste tidens hendelser.
Oppvekst, karriere og voksenliv
Han har vært engelsklærer på Baldwin High School på Long Island.
Kalter er idag bosatt i Stamford i Connecticut. Etter hans mangeårige ekteskap med Carol Cepler endte i skilsmisse, giftet han seg i 2003 med Peggy Masterson.
Harcharan Singh
Harcharan Singh (født 15. januar 1950 i Marar), indisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1972 i München og 1976 i Montréal. Singh vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1972 i München. Han var med på det indiske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak Vest-Tyskland og Pakistan. India tapte semifinalen med 0-2 mot Pakistan og vant bronsefinalen med 2-1 over Nederland. Singh spilte tre kamper i OL-turneringen.