cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Michael Hutchence
Hans private liv ble ofte omtalt i australsk og internasjonale presse med en rekke av kjærlighetsaffærer med kjente skuespillere, modeller og sangere. Hutchences forhold til den britiske TV-personligheten Paula Yates begynte mens hun fortsatt var gift med musikeren og organisatoren for Live Aid, Bob Geldof. Hutchence og Yates fikk en datter sammen i 1996 rett etter at hun hadde skilt seg fra Geldof. Hutchences død i 1997 ble forklart av likskuemannen i New South Wales som et resultat av selvmord. Familien og Yates forteller at Hutchences etter en hodeskade hadde vært deprimert og at han selv hadde sagt han ikke fikk noen glede av å opptre med begrensede ressurser, dette blir sett på som årsak til selvmordet. I 2000 døde Yates av en overdose med heroin og deres datter ble plassert i Geldofs omsorg sammen med hennes halvsøstre.
Universitetsskole
En universitetsskole har aktivt søkt om denne statusen etter utlysning fra universitetet. Skolen forplikter seg å stille som arena for universitetets studenter når de skal i lærerpraksis, samt å involvere studentene i forsknings- og utviklingsarbeid. Videre skal resten av skolen kunne nyttes som forsknings- og utviklingsarena. I samarbeidet ligger en forpliktelse til å gjennomføre kompetanseutvikling av skolens ansatte i samarbeid med universitetets forskere.
Michael Hutchence
Vokalisten i Smashing Pumpkins, Billy Corgan, skrev kort tid etter sangen «Shame» om Michael Hutchence. Teksten var et rett og slett et dikt, om hva Corgan ville ha sagt til ham før han døde. «Shame» er å finne på Adore, som ble utgitt i juni 1998. Noen år senere skrev Bono fra U2 også sangen «Stuck in A Moment You Can't Get Out Of» om Hutchence.
Universitetsskole
Per februar 2016 er det Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU), Universitetet i Tromsø (UiT) og Universitetet i Oslo (UiO) som har ordning med universitetsskoler.
Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet
NTNU inngikk høsten 2015 samarbeid med Charlottenlund videregående skole og Charlottenlund ungdomsskole i Trondheim. Senere er Huseby barneskole kommet til. Samarbeidet skal bidra til å utvikle kunnskap om hvordan man kan styrke elevenes motivasjon og læring, gjøre forsøk med nyskapende undervisning innenfor trygge rammer, styrke skolens evne til å utvikle seg systematisk og forbedre lærernes kompetanse, styrke lærerutdanningen gjennom større integrering av disiplinfag, profesjonsfag og praksis, drive forskning og utviklingsarbeid både i skolene og i lærerutdanningen.
Universitetet i Oslo
UiO var først ute med etablering av universitetsskoleordning. Samarbeidet ble etablert med Stovner videregående skole i Oslo fra skolestart høsten 2009. Fra januar 2012 utvidet UiO samarbeidet til ytterligere 12 skoler i Oslo og Akershus. Fra høsten 2018 er det 18 skoler i ordningen som er universitetsskoler i fireårsperioden frem til 2022. 8 ungdomsskoler: Flåtestad skole, Fyrstikkalleen skole, Hammer skole, Haugjordet ungdomsskole, Hundsund ungdomsskole, Ringstabekk skole, Ris skole, Sofienberg skole og 10 videregående skoler: Blindern videregående skole, Jessheim videregående skole, Kuben videregående skole, Lambertseter videregående skole, Mailand videregående skole, Nesodden videregående skole, Oslo handelsgymnasium, Rosenvilde videregående skole, Ullern videregående skole, Valler videregående skole.
Universitetet i Stavanger
I 2018 inngikk Universitetet i Stavanger (UiS) partnerskap med kommune og fylkeskommune om å etablere universitetsskoler. Høsten 2018 fikk Lunde skole og St. Svithun videregående skole i Stavanger universitetsskolestatus. Våren 2019 fikk Jåttå barnehage status som universitetsbarnehage, og Storevarden skole og Kristianslyst skole ble universitetsskoler i henholdsvis 2020 og 2021.
Universitetet i Tromsø
UiT inngikk våren 2011 et samarbeid med Tromsø kommune. Universitetsskoleprosjektet har i Tromsø hatt fire utviklingsområder: praksisopplæring til studentene, skolebasert forsknings- og utviklingsarbeid (der forskere, praksislærere og studenter samarbeider), kompetanseheving for praksislærere og spredning av kunnskap og erfaringer. Fra skolestart høsten 2011 hadde seks skoler i Tromsø status som universitetsskoler: Sommerlyst skole, Langnes skole, Storelva skole, Gyllenborg skole, Workinnmarka skole og Bjerkaker skole.
Vladimir Jursinov
Vladimir Yurzinov (født 20. februar 1940 i Moskva, Sovjetunionen) er en russisk ishockeyspiller. Han spilte for Dynamo Moskva og ses på som en av Russlands beste ishockeyspillere.
Etter å ha lagt opp begynte Yurzinov som trener. Han var trener for TPS fra 1992 til 1998, og til tross for at klubbspiller Hannu Jortikka hadde flere mesterskap, er Yurzinov ansett som den mest legendariske og vellykkede treneren for TPS av lagets supportere.
Zsófia Csonka
Zsófia Csonka (født 12. september 1983) er en ungarsk skytter som konkurrerer i pistolskyting. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hennes beste resultat var nummer 6 i 25 meter pistol.
Benedicte Cappelen
Benedicte Ulrikke Henriette Fredrikke von Cappelen (født 4. januar 1804 i Porsgrunn, død 18. november 1881 i Skien) var en forretningskvinne i Skien på 1800-tallet. Hun skrev navnet sitt Benedicte Cappelen og ble til dels kalt «Dicte».
Familie
Hun var datter til Ulrich Fredrich von Cappelen (død 1820) gift med Benedicte Henrikke født Aall (død 1812). Hun var søster til Ulrik Frederik Cappelen, Nicolai Benjamin Cappelen og Jørgen Wright Cappelen. Foreldrene bodde først i Skien og fra ca. 1804 på gården Frednes i Porsgrunn.
Benedicte var etter foreldrenes død i huset hos farbroren, eidsvollsmannen Didrich (von) Cappelen (død 1828) i Skien, og hans 2. ektefelle Marie S. født Blom. Benedicte ble den 26. desember 1825 gift på Mæla gård med deres sønn Hans Blom Cappelen (død 1846), til tross for noe motstand fra Didrich. Etter Didrichs død overtok Hans eiendomskomplekset Gjemsø kloster. Hans og Benedicte flyttet da fra sin bygård i Skien og inn på hovedgården på Klosterøya. De fikk foretatt en ombygging og modernisering av bygningene.
Benedictes datter Marie Diderikke (død 1913) var gift med skipsmegler «Fritz» Trampe Flood (død 1913), Porsgrunn, og den andre datteren Didrikke (død 1880) var gift med skipsfører Johannes C. Borchsenius (død 1876), Skien. Begge døtrene har etterkommere idag.
Virksomhet
Benedicte overtok ved sin manns død i 1846, ledelsen av godset Gjemsø kloster, med jord- og skogbruk i Skien, Solum og Øvre Telemark, flere sagbruk, trelasthandel, skipsrederi m.v. Denne næringsvirksomheten var av de største i Telemark og hun ledet den videre under firmanavnet Hans Cappelens Enke. Benedicte hadde fem små barn da hun ble enke og var selv uten forretningsutdannelse. Selv om hun ble rådet til å selge eiendommene og virksomheten – helt eller delvis – da mannen døde, valgte hun å drive videre med gode kontormedhjelpere og oppmuntring fra familien, særlig broren Nicolai Benjamin Cappelen. Hun viste seg å være en dyktig leder, og hun holdt personlig kontakt med både bønder som drev godsets skoger, og skippere på skutene, samt med handelsforbindelser i inn- og utland. Hun forærte i 1854 Solum kirke til sognet.
Benedicte tok etter hvert opp de to sønnene Hans og Didrik Cappelen som kompanjonger i firmaet. De to overtok sammen det hele pr den 1. januar 1874 og kjøpte henne ut. Hun bodde imidlertid på hovedgården Gjemsø kloster til sin død i 1881, sammen med den yngste sønnen Hans og hans ektefelle Anna Margaretha født Schiøtt, og deres barn. Sønnene har også mange etterkommere i dag bl.a. i Norge, Sverige, USA og Østerrike.
Narvik Kapitel Broderforening
Narvik Kapitel Broderforening er en broderforening i Den Norske Frimurerorden. Broderforeningen ble grunnlagt i Narvik, og er underlagt Tromsø Provincialloge.
MSLGROUP
MSL er et kommunikasjonsbyrå som rådgir innen strategisk kommunikasjon. MSL, tidligere også kjent som JKL, er et av verdens største PR-byråer og del av kommunikasjonskjeden Publicis Groupe.
Selskapet er et resultat av en sammenslåing mellom det franske selskapet Publicis Consultants og det amerikanske PR-selskapet Manning Selvage & Lee (derav navnet «MSLGROUP»).
I Norden har selskapet kontorer i Oslo, Stockholm og København. Selskapets norske avlegger er et resultat av sammenslåingen mellom JKL Group og MS&L i 2014. JKL jobbet tradisjonelt med myndighetskontakt og selskapskommunikasjon, mens MSL hovedsakelig fokuserte på markedskommunikasjon.
MSL i Norge ledes i dag av Rolf Ellingsen Aaneland.
Bardo
Ordet bardo er fra tibetansk buddhisme og betyr «mellomtilstanden», ofte regnet som en periode på 49 dager mellom døden og ny gjenfødelse. Begrepet finnes også under andre navn i enkelte indiske varianter av Buddhas lære.
Three Steps in the Dark
Three Steps in the Dark er en britisk B-kriminalfilm fra 1953 regissert av Daniel Birt. Manuset ble skrevet av Brock Williams og var basert på en historie av Roger East. I rollene ses blant annet Greta Gynt, Hugh Sinclair og Sarah Lawson.
British Film Institute tok med filmen på sin liste over de 75 mest ønskede savnede britiske spillefilmene, noe som i høy grad skyldtes filmhistorikeres interesse for Birts relativt korte regikarriere, som ble avbrutt av hans død i en alder av 47 år i 1955. The National Film and Sound Archive in Australia informerte senere BFI at det har filmen.
Handling
Den kranglesyke eldre mannen Arnold Burgoyne samler sine to nevøer, niese og advokat til sitt staselige hjem, Clarendon, for å informere dem om de seneste endringene han har planlagt å gjøre i testamentet. Niesen Sophia («Sophy») er en fremgangsrik kriminalforfatter og trenger ikke hans penger. Burgoynes eldre nevø Philip arvet den tilgrensende familieeiendommen Morton Curlew. Der avler han opp veddeløpshester. Philip er gift med Dorothy («Dotty»). Burgoynes yngre nevø Henry er pengelens og planlegger å gifte seg med den franske teaterskuespilleren Esmé Robert.
Burgoyne hadde opprinnelig tenkt å etterlate Clarendon til Henry, men han kunngjør ved middagsbordet at han etterlater alt til stedets tilsynelatende senile og mangeårige husholderske, Mrs. Riddle, dersom ikke Henry bryter med Esmé. Henry forlater rasende huset. Esmé pakker væsken og reiser tårefull avsted i håp om å rekke siste tog til London. Burgoyne forteller Sophy at Esmé teknisk sett fremdeles er gift med sin første mann. Selv om han forlot henne, har ikke skilsmissen gått igjennom ennå.
Kort etter blir Burgoyne myrdet i sitt arbeidsrom. Inspektør Forbes sier at ethvert familiemedlem, som var samlet på Clarendon, hadde motiv.
Younes Ahamdi
Younes Ahamdi (født 14. april 1976) er en marokkansk judoka.
Han representerte Marokko under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i andre runde.
Creusot-Loire 105mm Mk 1
Creusot-Loire 105mm Mk 1 er en fransk selvdrevet haubitser. Den ble utviklet av Atelier de Construction Roanne og satt i tjeneste rundt 1968.
Finland under Vinter-OL 1988
Finland i Vinter-OL 1988. 53 sportsutøvere, 46 menn og sju kvinner, fra Finland deltok i sju sporter, alpint, langrenn, kombinert, hurtigløp på skøyter, skiskyting, skihopping og ishockey under Vinter-OL 1988 i Calgary i Canada. Finland ble fjerde beste nasjon med fire gull-, én sølv- og to bronsemedaljer. Skøyteløperen Pertti Niittylä var Finlands flaggbærer under åpningsseremonien.
Amanda Lundbom
«Amanda Lundbom» er en svensk folkelig vise, som også har vært spredt som skillingstrykk. Opprinnelsen er ukjent.
Le Charivari
Le Charivari er et illustrert fransk satiremagasin som utkom fra 1832 til 1937. Det ble grunnlagt under regimet til kong Ludvig Filip av den republikanske journalisten Charles Philipon (1800–62), og ble raskt til et informasjonsorgan for opposisjonen. Det gjorde narr av julimonarkiet og borgerskapet.
Amanda Lundbom
Teksten
1.Har ni sett Amanda Lundbom, bom fadderi å fadderadderalla hon är inte någon ungdom. bom fadderi å fadderadderalla Hon är fyllda trettiofem, bom fadderi fadderullanlej, håll i men hon ser ut som femtiofem. bom fadderi fadderullanlej
Le Charivari
Satiremagasinet La Caricature ble grunnlagt i 1830, da «borgerkongen» Ludvig Filip avløste den konservative katolikken Karl X av Frankrike på tronen, og feiret dette med opphevelse av pressesensuren. To år senere kom konkurrenten Le Charivari på banen, der billedkunstneren Honoré Daumier opphøyde karikaturtegning til en kunstart. Flere kjente kunstnere var tilknyttet Le Charivari, som Paul Gavarni (1804-66) som var bosatt i England i årene 1847-51; og fotografen og karikaturtegneren Félix Nadar.
M-50 (artilleri)
M-50 er en israelsk selvdrevet haubitser. Den ble utviklet på 1950-tallet med chassis fra M4 Sherman påmontert en fransk Model 50 155 mm haubitser.
Le Charivari
Charles Philipon er opphavsmannen til den berømte karikaturtegningen av Ludvig Filip som pære, som tidligere hadde blitt publisert i november 1831 i La Caricature, et annet vittighetsblad som ble grunnlagt av Philipon. Denne tegningen ble trukket for retten, og tidsskriftet tapte. Domsavgjørelsen ble kunngjort på magasinets forside, der teksten var gjengitt pæreformet.
Amanda Lundbom
Teksten
2.Hon är galen uti karar bom fadderi... men Gud Fader dem bevarar, bom fadderi... Herre se till våran nö bom fadderi och låt Amanda dö som mö. bom fadderi...
Le Charivari
I november 1831 ble Philipon anklaget for å ha trykt «fornærmelser mot kongens person» i La Caricature, og i en stappfull rettssal takket han anklagerne for å ha sørget for å få en så farlig mann som ham selv arrestert. Han påpekte likevel at de hadde forsømt seg når de hadde glemt å arrestere alt som var pæreformet. Også pærene burde arresteres, der de hang på trærne rundt om i Frankrike, ettersom også de var lovbrytere. Retten syntes ikke dette var morsomt, og Philipon satt et halvt år i fengsel. Da han ble løslatt, gjentok han pære-spøken i Le Charivari året etter. Dermed var det duket for et nytt fengselsopphold. Sammenlagt satt Philipon to år i fengsel for å ha tegnet kongen som en frukt.
Amanda Lundbom
Teksten
3.Annars harh on mycket peng hon och en säng med sängomhäng om, så att man skal slippa si hur den ser ut som bor däri.
Le Charivari
Le Charivari gikk inn i 1837, men ble husket internasjonalt, for i 1843 kom en engelskspråklig arvtaker på banen i England, Punch med undertittelen The London Charivari. Fra 1838 var en ny versjon av La Caricature også i omløp i Frankrike.
Amanda Lundbom
Teksten
4.Hon har byrå av mahogny en putell med ådkålång i. Hon har egen symaskin och den är smord med terpentin.
Roberto Lacedelli
Roberto Lacedelli (født 2. juni 1919 i Cortina d'Ampezzo), italiensk alpinist og skihopper.
Han deltok i VM i alpint i 1938 og 1939. I Engelberg i 1938 ble han nummer 26 i slalåm. I Zakopane i 1939 ble han nummer 12 i slalåm, 25 i utfor og 18 i kombinasjonen. Han var med i slalåm og utfor i OL i St. Moritz i 1948, men kom ikke til mål i noen av øvelsene. I OL i Oslo i 1952 ble han nummer 24 i storslalåm.
Roberto Lacedelli ble fire ganger italiensk mester i alpint – i utfor i 1942 og 1950, i slalåm i 1947 og i kombinasjonen i 1942. Han ble italiensk mester i skihopping i 1937.
Cole Porter
Cole Albert Porter (født 9. juni 1891 i Peru i Indiana i USA, død 15. oktober 1964 i Santa Monica i California) var en amerikansk komponist og låtskriver fra Indiana.
Blant hans komposisjoner er musikalene Kiss Me, Kate (1948) (basert på Shakespeares The Taming of the Shrew), Fifty Million Frenchmen og Anything Goes, i tillegg til sanger som «Night and Day», «I Get a Kick out of You» og «I've Got You Under My Skin». Han er kjent for sine sofistikerte tekster, fantasirike rim, og komplekse former. Irving Berlin pleide å referere til «Begin the Beguine» som «that long, long song».
1930-årene var Cole Porters gyldne tiår. Han lagde da en rekke suksessrike musikaler, blant dem The New Yorkers, Gay Divorcee, Anything Goes, Jubilee, Red Hot And Blue, og Dubarry Was A Lady.
Låter i kulturkanon
Andre av hans låter som av Alec Wilder regnes for å høre med i kulturkanonen den store amerikanske sangboka er blant annet «After You, Who?», «All Through the Night», «Another Op'nin', Another Show», «Anything Goes (sang)», «At Long Last Love», «Begin the Beguine», «Blow, Gabriel, Blow», «Brush Up Your Shakespeare», «But In The Morning, No!».
Morskranes
Morskranes (, dansk: Morskranæs) er en bygd på Færøyene. Den ligger ved Sundini på Eysturoys vestkyst, og er en del av Sjóvar kommuna. Den lille bygda ble grunnlagt som en niðursetubygd i 1830-årene. 1. januar 2009 hadde Morskranes 27 innbyggere, mot 48 i 1985.
MS «Rohav»
MS «Rohav» er en norsk brønnbåt bygget i 2001 ved Aas Mekaniske Verksted som byggenummer 160. Skipet var den tiende brønnbåten Aas leverte til Rofiskgruppen. Skipet ble levert den 19. mars 2002. MS «Rohav» har en lengde på 56,75 meter og en bredde på 10 meter. En Deutz SBV6M 628 motor med en ytelse på 1680 HK sørger for skipets fremdrift. Dette gir skipet en servicefart på 14,5 knop. MS «Rohav» har også montert sidepropell forut og akter med ytelse på 250 hestekrefter. MS «Rohav» utfører transport av laks, ørret, og smolt (unglaks). Fisken blir lastet levende om bord, i en brønn med en kapasitet på 1050 m³. MS «Rohav» ble i 2010 solgt til Rostein, som fortsatt eier og drifter skipet i 2021.
Arbeidsulykke i 2019
Om bord i MS «Rohav» skjedde en arbeidsulykke den 10. september 2018. Ulykken skjedde i Bergsfjorden. En mann i 40-årene som arbeidet om bord på skipet var i ferd med å bytte en hydraulikkslange til brønnluken for lasterommet. Brønnluken kan sammenlignes med lokket til en søppeldunk, og åpnes med samme prinsipp. Da hydraulikkslangen ble løsnet, rant oljen ut, og det hydrauliske trykket sank. Sylindrene som holdt brønnluken åpen mistet kraften sin. Dette førte til at brønnluken lukket seg. Mannen ble klemt mot lukekarmen. Mannskapet om bord satte i gang førstehjelp, og skipet gikk mot Skaland for at luftambulansen kunne hente mannen. Det var ikke mulig å redde livet hans, og han omkom. Havarikommisjonen har gransket ulykken grundig i ettertid. Brønnluken hadde ikke noen etablerte sikkerhetsbarrierer. Arbeid rundt brønnluken var i utgangspunktet ikke risikovurdert. Ulykken har ført til at det blir montert sikringer på brønnluker. Sjøfartsdirektoratet publiserte en kunngjøring om sikring av luker den 7. januar 2020, som et resultat av ulykken.
Djibril Samb
Djibril Samb er en senegalesisk professor i filosofi. Hans spesialfelt er Platons dialoger og antikkens Hellas. Han skriver også om senegalesisk kultur og vant i 1999 Noma-prisen for L'interpretation des reves dans la region Senegambienne.
Samb er Commandeur de l'Ordre du mérite og Lauréat ved Det franske akademi.
Gaupeedderkopper
Gaupeedderkopper, Oxyopidae, er en gruppe (familie) av edderkopper som tilhører undergruppen Entelegynae i gruppen Araneomorphae.
Utseende
Middelsstore (de nordeuropeiske artene har en kroppslengde på 4–10 mm), slanke og langbeinte edderkopper, gjerne lyst brunspraglete. De åtte øynene danner omtrent en sekskant eller en litt kantete oval. Karakteristisk er at de to bakerste øynene sitter nesten midt oppe på hodet – hos de fleste andre edderkopper sitter de bakerste øynene på sidene. Beina har påfallende kraftige, pigglignende børster. Bakkroppen er pæreformet, tilspisset bakerst.
Levevis
Gaupeedderkopper er dagaktive jegere som både kan løpe meget raskt og hoppe ganske langt. De klatrer gjerne rundt i vegetasjonen. De lager ikke noen form for fangstnett. Forut for paringen gjennomfører hannen en innviklet "dans" med ritualiserte bevegelser for å få hunnen til å akseptere ham, ikke ulikt atferden hos hoppeedderkopper (Salticidae). Hunnen lager en flat, tallerkenformet eggsekk av silke som festes til vegetasjonen, og står vakt over denne til eggene klekkes. Noen arter i denne familien er regnet som nyttedyr fordi de bidrar til å holde bestandene av potensielle skadeinsekter nede. Noen arter i den søramerikanske slekten Tapinillus lever selskapelig.
Utbredelse
Familien er utbredt i alle verdensdeler, men det er bare få arter utenom de varme områdene. I Skandinavia finnes bare én art, denne ble regnet som utdødd i Norge, men ble gjenoppdaget i 2006. Arten er listet som sårbar (VU) på den norske rødlisten fra 2006.
Ukraina under Paralympiske sommerleker 2000
Ukraina deltok under Paralympiske sommerleker 2000 i Sydney, Australia, fra 23. til 31. oktober 2000.
Før lekene i Sydney 2000 hadde Ukraina vunnet 7 medaljer (1 gull, 4 sølv og 2 bronse) fra sommerleker. Ukraina hadde tidligere bare deltatt som selvstendig nasjon under de paralympiske sommerlekene i 1996.
Stellaland
Republikken ble formelt opprettet den 26. juli 1882 av David Massouw og 400 tilhengere under lederskapet til Gerrit Jacobus van Niekerk (1849–1896). Byen Vryburg ble grunnlagt og erklært som hovedstad. Den 7. august 1883 forente Stellaland seg med Goshen og dannet «Stellalands forente stater».
Storbritannia sendte i 1885 en styrke under Charles Warren i 1885 som avskaffet republikken den 30. september og førte territoriet tilbake til Britisk Bechuanaland.
Flagg
Mens den eksisterte, adopterte Stellaland tre forskjellige flagg.
Pierre Beauchamp
Pierre Beauchamp (også kalt Beauchamps) (født 1631, død 1705) var en fransk danser, koreograf og ballettmester.
Han nedstammet fra en fransk familie av musikere og dansere og var grundig utdannet i begge disipliner. Beauchamps debuterte i 1650 og ble inspektør for kongens balletter som han opptrådte en rekke ganger sammen med.
Soltam L-33
Soltam L-33 er en israelsk selvdrevet haubitser. Den ble utviklet på 1960-tallet og var basert på skroget og drivverket til M4A3E8 Sherman.
Pierre Beauchamp
Han ble utnevnt til direktør for det kongelige danseakademiet, og han koreograferte en rekke balletter inkludert operaer av Campra og Lully og komedieballetter av Moliére. P. Rameau tillegger ham oppfinnelsen av de fem klassiske posisjoner, men det er mer sannsynlig at han bare kodifiserte dem. Han utviklet sitt eget system for ballettnotasjon. Han trakk seg tilbake fra operaen ved Lullys død i 1687, men fortsatte med sitt forskningsarbeid.
Som danser var hans klasse og teknikk imponerende. Han sies å ha vært den første som kunne utføre «tours en l'air».
Folkets parti (Seychellene)
Folkets parti er navnet på et sosialistisk parti på Seychellene. Engelsk: People's Party, seychellisk kreol: Parti Lepep. Folkets parti har vært det styrende partiet på øygruppen siden 1977, og var det eneste lovlige partiet mellom 1979 og 1991.
Partiet ble stiftet i 1964 av France-Albert René under navnet Seychellenes forente folkeparti (Seychelles People's United Party). Senere endret det navn til Seychellenes progressive folkefront (Seychelles People's Progressive Front; fransk: Front Progressiste du Peuple Seychellois)). Partiet skiftet navn til Parti Lepep i juni 2009. I 2018 skiftet de navn igjen, nå til United Seychelles.
Ved valget i mai 2007 fikk partiet 56,76% av stemmene, og 23 av 34 seter i parlamentet.
Blomman
«Blomman» er en svensk vise med melodi og tekst av Martin Koch. Den er spilt inn på en rekke plater, og er velkjent også i Norge
Teksten
1.När vår Herre gör en blomma gör Han stängeln mjuk och fin, sedan sätter Han små bladen där uppå. Sedan tar Hans starkhets hand all jordens färg och dunkla must och se'n blåser Han sin ande däri. Då står blomman där och lyser med de kärleksrika färger klara, kommen ur Guds egen hand att vara oss till fröjd. Blomma! Blomma! Var mitt hjärtas fröjd!
2.När vår Herre gör en flicka, gör Han nog på samma vis: först en vacker, liten kropp, så mjuk och len. Sedan tar Hans starkhets hand från jord och himmel färg och ljus, och Han blandar dem ock skapar hennes själ. Då står flickan där och lyser blant de andre Herrens blomster klara, kommen ur Guds egen hand att vara oss till tröst. Flicka! Blomma! Var mitt hjärtas tröst.
Strut-Harald
Strut-Harald var en småkonge i Skåne i det daværende Danmark i tidsrommet ca. 975-ca 986. Han var etter sigende sønn av kong Gorm den gamle og er mest kjent for å være far til Sigvalde jarl og Torkjell Høge, som begge kjempet mot norske Håkon jarl i slaget ved Hjørungavåg i 986. Han ble etterfulgt av sin bror eller halvbror Toke Gormsson.
Snorre Sturlason nevner at Strut-Harald var jarl over Jomsborg i Vendland. Det må da ha vært før han fikk Skåne i len av danskekongen. Han har blitt kalt for «Skånes siste konge» fordi han forsøkte å hevde Skånes uavhengighet mot det danske kongedømmet og kong Harald Blåtann, et forsøk som mislyktes da hans egne folk eller befolkningen generelt i Skåne ikke fulgte ham og han ble etterfulgt av sin egen motstander, Toke Gormsson. Svein Tjugeskjegg gjorde ham senere til sin jarl, hvilket kan synes som en erstatning.
Da Strut-Harald døde i 986 valgte kong Svein Tjugeskjegg å holde et stort gravølgilde etter ham. I henhold til Snorre klarte kong Svein ved list å lure Jomsvikingene til å skryte av seg selv, og således klarte han å få deres ord til å gå til krig mot Norge hvor Håkon jarl rådde for Norges uavhengighet. I fylla skryter Sigvalde jarl at innen tre år var gått skulle han ha erobret Norge og drept Håkon jarl. Bror Torkjell Høge lover å følge Sigvalde og ikke flykte så lenge Sigvalde ennå kjempet. De andre gjorde tilsvarende vågale løfter som de angret på dagen derpå, men et ord var et ord, og dette ledet til slaget ved Hjørungavåg i 986.
Han skal ha fått følgende barn:
Brunswick
Brunswick er det engelske og franske navnet på byen og regionen Braunschweig i Tyskland.
Brunswick kan vise til:
Magnetisk reluktans
Magnetisk reluktans, eller magnetiskt motstand, er motstanden i en magnetisk krets og den inverse verdien til kretsens permeans (den magnetiske ledningsevnen). Magnetisk reluktans kan sammenlignes med resistans i en elektrisk krets, men istedenfor å forbruke energien i form av varme, slik den blir i en elektrisk motstand, blir den lagret i et magnetisk felt. På samme måte som elektrisk strøm følger minste motstands (resistans) veg i en elektrisk krets, følger også magnetisk strøm den minste motstands (reluktans) veg.
Definisjon
Den totale reluktansen er forholdet mellom magnetomotorisk spenning (magnetomotorisk kraft, MMF) i en passiv magnetisk krets og den magnetiske fluksen i samme krets.
der
En magnetisk fluks former alltid en lukket kurve, som beskrevet av Maxwells likninger, men kurvens veg avhenger av reluktansen i de omkringliggende materialene. Kurven konsentreres i banen med minst reluktans. Luft og vakuum har høy reluktans, mens lett magnetiserbare materialer som jern og stål har lav reluktans. Flukstettheten i materialer med lav reluktans induserer midlertidige poler og gir opphav til mekaniske krefter som flytter materialet mot regioner med høyere flukstetthet og er derfor alltid en tiltrekkende kraft.
Reluktansen i en uniform magnetisk krets kan defineres som
eller
Reluktansens invers kalles permeans.
Permeansen måles i SI-enhet henry
Translasjon
Translasjon, fra latin: translatio, «overføre»; kan bety:
The Little Mother
The Little Mother er en amerikansk stumfilm fra 1911.
Handling
En fattig enke som prøver å forsørge sine to barn, den ene en baby og den andre en jente på seks, svekkes av det harde arbeidet og dør til slutt. Marie kontakter en av morens arbeidsgivere, og ber om at hun skal få en mulighet til å ta den døde kvinnens plass. Han er en velstående, godhjertet mann, ansetter den lille jenta lattermildt og får henne til å tro at hun virkelig gjør det nødvendige arbeidet.
Men den nye arbeidsgiveren hennes blir kort tid senere arrestert av politiet, på grunn av falske anklager. Han risikerer dermed å havne i fengsel, med mindre den seks år gamle Mary hjelper til med å bevise mannens uskyld.
Pak Nam-chol (judoka)
Pak Nam-chol (født 12. januar 1979) er en nordkoreansk judoka.
Han representerte Nord-Korea under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i andre runde.
Rettighetsalliansen
Rettighetsalliansen er en norsk interesseorganisasjon for organisasjoner som lever av opphavsrettsbeskyttede verk og frembringelser, som for eksempel film, musikk og bøker. Foreningens formål er å hjelpe rettighetshavere med å redusere omfang av brudd på åndsverkloven. Rettighetsalliansen (RA) er en forening som har andre foreninger som medlemmer. Medlemsforeningene representerer både organisasjoner for utøvere og produsenter.
Rettighetsalliansen har som mål å påvikre politikere og befolkningen, og skal informere om påståtte skadevirkninger av opphavsrettskrenkelser og bidra til at rettighetshavere kan redusere ofang slike krenkelser.
Historie
Rettighetsalliansen ble stiftet av en gruppe organisasjoner som vil redusere ulovlig distribusjon av opphavsbeskyttede materialer.
I dag består rettighetsalliansen av til sammen 15 foreninger. Norske Filmregissører, Norsk audiovisuell oversetterforening, Norsk Filmforbund, Norsk Skuespillerforbund, Norsk Videogramforening, Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening, Den norske Forleggerforening, Norsk Komponistforening, Grafill, NOPA.
Popcorn Time
Rettighetsalliansen overvåker og lagrer IP-adresser knyttet til bruk av ulovlige streaming- og nedlastingtjenester, herunder Popcorn Time. I flere land gir myndighetene allerede bøter til brukerne av slike tjenester. Streamingstjenestenes lovlighet har vært gjenstand for stor diskusjon, og sentralt i debatten står spørsmålet om tjenestens ansvar for brukeres lovbrudd. Rettighetsalliansen mener at det er riktigere å fokusere på de som tilgjengeliggjør åndsverkene enn å gå etter de som laster ned.
Protvino
Protvino (russisk: Протвино́) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger rundt 100 km sør for Moskva og 15 km vest for Serpukhov, på venstre bredd av elva Protva. Innbyggertall: 36 175 (folketelling 2002).
Historie
Byggingen av en bymessig bosetning, rundt et stort forskningslaboratorium innen høyenergi partikkelfysikk, startet i 1958, og RosAtoms Institutt for høyenergifysikk, IHEP (russisk: Институт физики высоких энергий – Institut fiziki vysokikh energij) ble åpnet her i 1965. Instituttet er kjent for partikkelakseleratoren U-70, som var den største i verden da den ble startet opp i 1967, og for annen fysikkrelatert forskning. Protvino fikk bystatus i 1989.
Godstog
Et godstog er et jernbanetog som frakter gods, i motsetning til persontog, som befordrer reisende.
Godstog generelt
Et typisk godstog er satt sammen av et lokomotiv med en rekke godsvogner etter. I mange land, som USA, finnes lengre togsett hvor det er flere lokomotiver i forenden av settet, og dersom det er nødvendig hjelpelokomotiver både midt i settet og bak. Slike togsett kan være over en kilometer lange uten å være uvanlig. Også på Ofotbanen blir togsett med mer enn ett lokomotiv brukt.
Godsvogn
Det fins mange forskjellige typer av godsvogner som er beregnet til hver sin type gods, som for eksempel:
Situasjonen de siste 10-20 årene
Godstog i Norge i 2017 er nesten utelukkende heltog, det vil si tog som går med en ensartet godstype og godsvogntype. De fleste heltog er containertog som går mellom noen få containerterminaler. Vognene er da flatvogner spesialutstyrt for transport av containere, slik at lasting og lossing av container er en enkel operasjon. CargoNet er operatør for de fleste av disse togene. Andre heltog er for transport av biler, tømmer, flis, massegods som malm og flydrivstoff («Pelle Parafin» mellom Sjursøya og Gardermoen). Det kjøres også noen få godstog med mer blandet gods, såkalt vognlastgods. Dette gjøres gjerne av små godsoperatører. På hovedlinjene har det svenskeide Green Cargo i 2017 blitt en stor transportør i direkte konkurranse med CargoNet. I tillegg til vognlasttog har det kommet stadig flere tømmertog for eksport til Sverige.
Godstog i Norge fram til ca 1990
Tidligere var godstrafikken vesentlig mer variert og omfattende. Inntil heltogene ble nesten enerådende i Norge på 1990-tallet, kan man dele utviklingen av godstog i Norge i før og etter 1973. I 1973 ble Linjegods opprettet, noe som medførte at NSBs stykkgodstrafikk ble overført til Linjegods som riktignok for en stor del fortsatte å bruke tog for godstransport, men typisk ble godstransporten fra de mindre stasjonene overført til bil. Hver eneste betjente stasjon i Norge fram til 1973 hadde nemlig en egen godsekspedisjon der godset gikk med toget. NSB sluttet derfor som selvstendig stykkgodsoperatør i 1973, og fortsatte bare med såkalt vognlast. Vognlast betyr at en kunde bestiller en hel vogn til sin transport. Disse vognene kunne lastes og losses på spor på stasjonene egnet for dette, gjerne via en lasterampe, eller noen bedrifter hadde egne sidespor som godsvognene kunne bringes til og hentes fra.
Godstog fram til 1973, og stedvis noe lenger ettersom mange større stasjoner i flere år deretter fortsatt fikk mye av stykkgodsen med tog, besto av disse godstogtypene:
Arbeidende godstog
Arbeidende godstog eller lokalgodstog, betjente alle stasjoner på en strekning med innsetting og utsetting av godsvogner. Godstogene var satt opp med togruter som erfaringsmessig gav de nok tid til denne utsettingen eller oppsamlingen av vogner, og en 20-mils strekning kunne typisk ta en hel arbeidsdag. På en banestrekning gikk det gjerne ett slik togpar i døgnet, et tog i hver retning. Baner med større trafikk hadde flere slik hvert døgn. Vognene ble satt sammen på utgangsstasjonen slik at vogner som skulle settes ut alltid var i enden på toget. På større stasjoner som hadde eget skiftelokomotiv eller skiftetraktor, holdt det for godstoget å sette igjen vognene for stasjonen, mens på stasjoner uten måtte togloketdselv skifte de utsatte vognene på plass på godshus eller rampespor der vognene skulle lesses. Opphold på en stasjon for et arbeidende godstog kunne derfor variere mellom omlagt et kvarter og en time. I slike godstog var det alltid med en konduktørvogn, for det var togføreren (en konduktør) som hadde ansvaret for at riktige vogner ble satt ut og tatt inn på stasjonene toget betjente. I konduktørvogna var det også plass til smågods som man ikke kjørte i egen vogn til stasjonen. Denne godstogtypen eksisterte helt fra det ble kjørt egne godstog, for det eksisterte lenge en blandingstogtyp. Etter krigen gikk det arbeidende godstog på alle linjer, og noen ganger var de også personførende. Eksempler på noen slike godstog var: Gt. 5771/5772 Trondheim-Fauske-Trondheim, Gt. 5751/5752 Trondheim-Steinkjer-Trondheim, Gt. 5753/5754 Trondheim-Grong-Trondheim, Gt. 5759/5760 Trondheim-Storlien-Trondheim, Gt. 5701/5702 Otta-Trondheim-Otta, Gt. 5253/5254 Otta-Åndalsnes-Otta, Gt. 5281/5282 og Gt. 5278/5288 Hamar-Otta-Hamar, Gt. 5291/5291 Hamar-Tynset-Hamar, Gt. 5711/5712 Tynset-Støren-Tynset, Gt. 5531/5532 Hønefoss-Voss-Hønefoss og Gt. 5601/5602 Filipstad-Kristiansand-Filipstad. Det var også mange andre, og de dekket alle strekninger over hele landet.
Blandet tog
Blandet tog var en hybrid mellom godstog og persontog. Fra starten var godstrafikken så beskjeden at togene bestod både av godsvogner og personvogner. Etterhvert som egne godstog ble kjørt for ikke å gjøre reisetiden for folk alt for lang, ble det likevel til langt ut på 1970-tallet kjørt godstog med personvogn. Konduktørvogna hadde da en avdeling for reisende, som kunne følge med godstoget om de ville, men betalte da vanlig reisendebillett. Dette var et tilbud som var nyttig på svært trafikksvake baner der det gikk sjelden persontog, og som derfor var en mulighet for å komme seg fram mellom de ordinære persontogene. De ble da også gjerne typisk benyttet over korte reiseavstander.
Saint-Paul-Trois-Châteaux
Saint-Paul-Trois-Châteaux er en kommune i departementet Drôme i regionen Auvergne-Rhône-Alpes sørøst i Frankrike.
Godstog
Gjennomgående godstog
Gjennomgående godstog betjente kun noen få stasjoner underveis. Dette kunne være tog mellom landsdelene eller utlandet, mellom Oslo eller Trondheim og noen knutepunktstasjoner, men også godstog for ensartet gods slik som malmtog. Ofotbanen er en bane der slik transport alltid har vært den dominerende. Gjennomgående godstog oppstod først når godstrafikken på en bane var blitt så stor at det enten var for mye for det arbeidende godstoget å ta med seg vogner som ikke skulle settes ut underveis, eller det var gods som måtte raskere fram enn det som var mulig for et arbeidende godstog. Disse godstogene hadde konduktørvogn med inntil det ble avtalt på ca 1970-tallet av lokomotivfører også kunne være togfører. For noen heltog uten utskifting av vogner underveis ble denne ordningen uten konduktør og konduktørvogn iverksatt enda tidligere, for eksempel ved Ofotbanens malmtog og kistoget mellom Hjerkinn og Borregaard i Sarpsborg som startet i 1968.
Lokomotiver i godstog
Lokomotivantallet i et godstog tilpasses togets tyngde og banens beskaffenhet. Lokomotivet foran den første vognen i toget kalles forspannslok. Har man behov for mer trekkraft kobler man på ett til foran, som da blir ekstra forspannslokomotiv. Man kan også ha et lok bak for å skyve togstammen, som kalles hjelpelokomotiv eller skyvelokomotiv. Slike skyvelokomotiver bak følger toget gjerne bare opp de stigningene det er behov for det. De kan da gå ukoblet slik at når stigningen er slutt, slipper skyveloket seg bare fra toget som fortsetter videre alene. Dermed behøver man ikke å stanse hele toget for å koble fra skyvelokomotivet. Det finnes også fotodokumentasjon fra den tiden man brukte damplokomotiver at det ble plassert lokomotiver både foran, inni og bak toget. Brynsbakken mellom Oslo og Bryn er bratt og seig, og inntil Hovedbanen fikk større lokomotiver ut på 1900-tallet, var det behov for mange lok for å få godstogene opp. Da kunne man bruke 4-6 lokomotiver i ett godstog opp Brynsbakken.
Saint-Paul-Trois-Châteaux
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Saint-Paul-Trois-Châteaux
Sporveien
Sporveien AS (tidligere AS Oslo Sporveier og Kollektivtransport­produksjon AS) er et norsk kommunalt selskap eid av Oslo kommune, som er kommunens driftselskap for kollektivtrafikk. I 2022 ble det gjennomført 217 millioner enkeltreiser med selskapet. Sporveien drifter i tillegg skinnegang og annen infrastruktur som brukes i kollektivtransport i tettstedet Oslo.
Beskrivelse
Hele konsernet har rundt 3 300 ansatte og omsatte i 2022 for om lag 5 milliarder kroner. Sporveien eier, drifter, bygger ut og vedlikeholder infrastruktur som benyttes til T-bane og trikk, og forvalter en betydelig eiendomsmasse. Dette innebærer drift, vedlikehold, reinvesteringer og nyinvesteringer. Sporveien er også byggherre for flere større infrastrukturprosjekter, slik som oppgradering av Østensjøbanen. Videre har Sporveien ansvaret for vedlikehold av T-banevognene og trikkene som eies av datterselskapet Sporveien Vogn­materiell AS.
Konsernet eier også datterselskapene Sporveien Bussanlegg AS og Sporveien Media AS.
Historie
Betegnelsen Sporvei har eksistert siden den første hestesporveien så dagens lys i 1875. Det kommunale ⅍ Kristiania Sporveier ble opprettet i 1924 da konsesjonen for Blå- og Grøntrikken opphørte. Selskapet endret navn til ⅍ Oslo Sporveier fra 1. januar 1925 da hovedstaden tok tilbake sitt gamle navn.
Privat sporveisdrift fra 1875
Hestesporveien (senere kalt Grøntrikken) mellom Stortorvet og Homansbyen ble etablert i 1875 av Kristiania Sporveisselskab, med Jens P. Vogt som foregangsmann.
I 1894 åpnet Kristiania Elektriske Sporvei (Blåtrikken) rute fra Jernbanetorget over Briskeby til Majorstuen med sidelinje til Skarpsno. Dette var den første elektriske sporvei i Skandinavia.
⅍ Holmenkolbanen åpnet driften på Skandinavias første forstadsbane mellom Majorstuen og Holmenkollen i 1898. I 1912 ble det åpnet sidelinje fra Majorstuen til Smestad, og i 1916 ble linja mellom Majorstuen og Holmenkollen forlenget til Frognerseteren.
Kommunal drift fra 1925
Fra 1925 var Sporveien Oslo kommunes driftsselskap for trikk og bybuss – og fra 1966 også T-bane – med 2-3000 ansatte. Etter omorganiseringen i 2006 skiftet AS Oslo Sporveier navn til Kollektivtransportproduksjon AS (KTPAS), mens det ble opprettet et nytt administrasjonsselskap for kollektivtrafikken, med ca. 50 ansatte, som overtok navnet AS Oslo Sporveier.
Oslo Sporveier bedrev innkjøp av kollektivtransporttjenester på vegne av Oslo kommune, herunder buss, trikk, tunnelbane og ferge, samt servicefunksjoner som stoppestedsvedlikehold mv. Selskapet hadde også ansvar for organiseringen av kollektivtrafikkens omfang og for billettinntektene fra trafikantene. Etter avtale med Stor-Oslo Lokaltrafikk og NSB hadde kundene overgangsrett og kompensasjon for bruk av Sporveiens kort og billetter. Sporveiens trafikk ble utført av driftsselskapene Oslo T-banedrift, Oslo Sporvogns­drift og diverse buss- og fergeselskaper gjennom kontrakter med Sporveien.
AS Oslo Sporveier og Stor-Oslo Lokaltrafikk AS fusjonerte i 2008 for å bli et felles administrasjons­selskap for kollektivtrafikken i Oslo og Akershus, og tok det nye navnet Ruter.
Utvidelse av linjenettet fra 1924
Sporveiene av 1924 fortsatte utviding av linjenettet Grønntrikken og Blåtrikken – om enn noe langsommere en tidligere – frem til 1940; deretter ble det ikke anlagt nye trikkelinjer i bygatene før åpningen av Vikatrikken i 1995 (riktignok i samme område som en tidligere nedlagt linje), og forlengelsen til Rikshospitalet i 1999.
I 1928 ble Skandinavias første undergrunnsbane mellom Majorstuen og Nationaltheatret åpnet.
Forstadsbanen mellom Majorstua og Smestad ble forlenget til Røa i 1935 og til Østerås i 1972, og en annen sidelinje til Sognsvann i 1934. Under den andre verdenskrig ble sporveiene også brukt til godstrafikk med egne godsvogner.
I årene 1940 til 1967 ble enkelte busslinjer trafikkert med elektriske busser, såkalte trolleybusser. Idag er det bussdriften som har flest passasjerer i Oslotrafikken.
I 1966 åpnet T-banen, og dermed fikk Oslo – som verdens minste by – «full metro».
I 1987 ble det østlige T-banenettet koblet sammen med Holmenkolbanens vestlige linjer på Stortinget stasjon, og fra 1995 har alle linjene vært gjennomgående gjennom sentrum.
I 2006 åpnet T-baneringen med linje 4 og 6 som knytter sammen Sognsvannbanen og Grorudbanen over Storo.
Sporveien inngikk i 2003 kontrakt med Siemens om levering av 99 nye T-banevogner, senere øket til 345 eller 115 3-vognsett.
Fra 2003 til 2014 ble Kolsåsbanen ombygd. Lørenbanen ble ferdigstilt i 2016.
Omorganiseringer
1. juli 2006 skiftet AS Oslo Sporveier navn til Kollektivtransport­produksjon AS (KTPAS) mens det samtidig ble opprettet et rent administrasjonsselskap, med ca. 50 ansatte, som overtok det gamle navnet AS Oslo Sporveier. Administrasjonsselskapet fungerer som Oslo kommunes bestiller­organ for kollektiv­trafikk. Dette selskapet skiftet 1. januar 2008 navn til Ruter og administrerer all kollektivtrafikk i Oslo og Akershus. Ruter har blant annet ansvar for det elektroniske billettsystemet Flexus. Oslo kommune eier 60 prosent av det nye selskapet, mens Akershus fylkeskommune eier 40 %.
Oslo byråd foreslo i 2007 å selge Unibuss. Bystyret vedtok 12. desember samme år å utrede saken. I 2009 vedtok styret i KTP å droppe et videre salg. Byrådet gjentok forslaget i budsjettet for 2011. Etter press fra opposisjonen ble vedtaket at det skulle legges frem en eierskapsmelding for selskapet.
Kollektivtransportproduksjon AS endret i mai 2013 navn til Sporveien Oslo AS, og i september 2017 til Sporveien AS.
Selskapsstruktur
Sporveien består totalt av seks aksjeselskap i tillegg til morselskapet:
Oslo Vognselskap AS var tidligere organisert som et datterselskap av Kollektivtransportproduksjon, men ble fisjonert ut som eget selskap 27. september 2006. Selskapet skal finansiere og anskaffe nye vogner til t-bane og trikk, samt leie ut disse til operatørene. I 2019 ble det vedtatt i bystyret å fusjonere Oslo Vognselskap tilbake inn i Sporveien. Selskapet byttet samme år navn til Sporveien Vognmateriell AS.
Selskapet byttet i april 2013 navn fra Kollektivtransportproduksjon AS til Sporveien Oslo AS. I dagligtalen benyttes kun Sporveien.
Lokaltrafikkhistorisk forening
I 1966 ble Lokaltrafikkhistorisk forening dannet for å ta vare på utrangert materiell blant annet fra Oslo Sporveier. Foreningen driver idag Sporveismuseet i en bevart vognhall ved Majorstuen.
Omar Rebahi
Han representerte Algerie under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i andre runde.
2S7
2S7 Pion («peon») er en sovjetisk selvdrevet haubits med kaliber på 203 mm. Den het SO-203 i sovjetisk tjeneste. Den har også vært i tjeneste i bl.a. Tsjekkoslovakia.
Historie og utvikling
2S7 kom i tjeneste som SO-203 i 1976, og var den største beltedrevne kanonen i verden. Den deler flere komponenter med stridsvognene T-72 og T-80. Den er utviklet for å kunne slå ut viktige fiendtlige mål slik som kommandoplasser. Den avfyrer høyeksplosive sprenggranater, både konvensjonelle og rakettassisterte, men kan også levere atomgranater og granater med kjemisk nyttelast.
Den fikk, i likhet med bombekasteren 2S4 Tyulpan, NATO-designasjonen M1975 etter året den først ble sett av vestlige observatører.
2S7M Mialka er en videreutvikling av 2S7 Pion som ble tatt i bruk i 1983. Denne har kapasitet til å frakte åtte granater (det dobbelte av 2S7 Pion), og har en forbedret skuddtakt (2,5 granater/minutt mot 1,5 granater/minutt for 2S7 Pion).
Teknisk
Vognføreren sitter framme, i en pansret førerkabin. Kjøretøyet ellers er åpent, altså uten beskyttelse av noe slag for kanonmannskapet.
Løpet er et 203 mm 2A44, og kjøretøyet stabiliseres av en hydraulisk spade som senkes bak før avfyring. Maksimal elevasjon på skytset er 60°. Det kan traverses 30° i side. Rekkevidden er 37,5 km med konvensjonell ammunisjon og 47,5 km med rakettassisterte granater. Ammunisjonen er av type med separat drivladning og granat, og en hjelpeanordning for lading er montert på høyre side av skroget. Kanonen har plass til opp til fire granater. Ytterlige fire blir transportert med et medfølgende ammunisjonskjøretøy. Kanonen bemannes av et mannskap på syv, med ytterligere syv mann på ammunisjonskjøretøyet.
Tanyaporn Prucksakorn
Tanyaporn Prucksakorn (født 8. januar 1990) er en thailandsk skytter som konkurrerer i pistolskyting. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hennes beste resultat var nummer 8 i 25 meter pistol.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble hun nummer 22 i 10 meter luftpistol.
American Sociological Association
American Sociological Association (ASA), grunnlagt 1905 under navnet American Sociological Society (ASS), er en amerikansk organisasjon for sosiologer og verdens største organisasjon i sitt slag.
ASA arrangerer en årlig konferanse, American Sociological Association Annual Meeting, og utgir flere akademiske tidsskrifter, bl.a. American Sociological Review. I de første 30 årene var organisasjonen i stor grad dominert av sosiologimiljøet ved University of Chicago og American Journal of Sociology var organisasjonens halvoffisielle tidsskrift. I 1935 vedtok organisasjonen å etablere et nytt offisielt tidsskrift, uavhengig av University of Chicago: American Sociological Review.
I 2010 hadde ASA over 14 000 medlemmer.