cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fjellglassvinge
Utseende
En ganske liten (vingespenn 14–24 mm), mørk glassvinge. Antenennene er svarte, hos hannen med fine hår. Hodet, forkroppen og bakkroppen er svarte, bakkroppen med en smal, gul tverrstripe i midten. Hos nyklekte individer kan man av og til se to til, ganske smale, gule tverrstriper. Bakerst har den en svart haledusk. Forvingen er glassklar, bredt mørkbrun langs forkanten og langs roten. I tillegg til den mørke fargen har den ganske mange rødoransje skjell langs kanten av vingen, særlig ved roten, og rundt diskflekken, som er nokså smal og mørkbrun. Bakvingen er glassklar med smal, mørk ytterkant, diskflekken knapt synlig.
Levevis
Arten finnes på heier i fjellet, solvarme fjellsider og på myrer i barskogsregionen. Larvene lever på lappvier (Salix lapponum), sølvvier (Salix glauca) og grønnvier (Salix phylicifolia). De borer i stammen og røttene på vierbuskene. Larveutviklingen tar to eller tre år. De voksne sommerfuglene flyr om dagen fra slutten av juni til begynnelsen av august.
Utbredelse
Arten finnes i Alpene, i fjellområdene i Fennoskandia, i det nordlige Russland og i Mongolia, trolig også like øst til Stillehavet. I Norge er den funnet fra indre Aust-Agder og Telemark til Dovrefjell, og dessuten i Karasjok i Finnmark. Trolig er den vidt utbredt i fjellet.
Viddenes folk
Viddenes folk er en norsk romantisk dramafilm fra 1928, regissert av Ragnar Westfelt. Han skrev også manus og var produksjonsleder. Manuset bygde på en fortelling av Bertil Lindquister.
Innendørsscenene ble spilt inn i Spisesalen i Fossheim Sæter og utendørsscenene i Fossheim Sæter, Nystuen, Filefjell og Nordland.
Filmen hadde premiere på kinoen Admiral-Palads i Oslo 28. november 1928.
Handling
Filmen forteller om et samisk par som forelsker seg i hverandre mot hennes fars vilje. Kvinnen i paret, Nina, fortrolles til å tro at hennes utkårede, Lapp-Nils, er en drapsmann, og hun går motvillig med på å skulle gifte seg med farens utvalgte, Mats. Når bryllupsdagen kommer drikker Mats seg fra sans og samling, og fyrer på teltet de bor i. Mens dette pågår klarer Lapp-Nils å få sagt til Nina at han vil møte henne ved Storevaren senere. Mats tror at Lapp-Nils er død, og blir så skremt når han ser ham at han tilstår å ha gjort reintyverier som Lapp-Nils var beskyldt for, og sjangler så ut i natten og utfor et stup hvor han faller og slår seg ihjel. Lapp-Nils og Nina møtes, og sammen med en flokk på 100 rein drar de til andre trakter.
I sensuren ble en del blodige scener klipt vekk.
Nordfjordbotn
Nordfjordbotn kan vise til:
Bergenstoget plyndret i natt (film)
Bergenstoget plyndret i natt er en norsk-tysk film fra 1928 etter en roman med samme navn av Jonathan Jerv (psevdonym for Nordahl Grieg og Nils Lie).
Filmen var regissert av Uwe Jens Krafft, etter manus (trolig) skrevet av Alf Rød. Paul Berge og Johs. Bentzen fotograferte de norske utendørsscene i Holmenkollen og Nordmarka, på Geilo, Finse, Voss og i Hardanger (mars-april 1928). Innendørsscene ble fotografert av Günther Krampf i EFA- og UFA-studioene i Berlin (mai-juni 1928).
Bak filmproduksjonen stod «den unge bergenske rikmann» Magdalon Mowinckel og hans to bysbarn, Thorvald Isdahl jr. og Nils Lie, som utgjorde styret i produksjonsselskapet Norsk Super Film A/S. Prosjektet er ett av de aller første forsøk på å lage norsk underholdningsfilm for det internasjonale markedet. I hovedrollene opptrer ekteparet Aud Egede-Nissen og Paul Richter, begge stjerner i tysk stumfilm i første halvdel av 1920-årene. Større biroller spilles av norske og tyske skuespillere, mens de fem studentene er amatører fra Blindern Studenterhjem.
Filmen forteller om et velregissert reklamestunt, hvor Tom Heiberg får i oppdrag å starte en reklameoppgave for Bergensbanen. Han får med seg noen kamerater, og natt til 1. april slår de til, og raner passasjerene på toget. Når avisene skriver om det frekke overfallet tror alle det er en aprilspøk, og Bergensbanen blir en «snakkis». Tom har oppnådd sitt mål, leverer tilbake tyvegodset, får jobben som reklamesjef for togselskapet, og direktørens datter Grete attpå.
Filmen hadde urpremiere på Konsert-Palæet kino Bergen 17. september 1928. Bergenstoget plyndret inatt ble meget godt mottatt av filmanmelderne i norske dagsaviser, og vel 100.000 personer så filmen mens den gikk på kino i Norge i 1928-1929. Den kan dokumenteres eksportert til Tyskland, Østerrike og Italia (Syd-Tyrol) under tittelen «Schneeschuhbanditen» (1929), til England (1929) under tittelen «Thin Ice» (eneste kjente, bevarte kopi), Sverige (1929 som «Bergenståget plundrat inatt»; totalforbudt som forbrytelsesinstruktiv og rettsforvillende), Danmark («Den maskerede bande», 1929), samt til Argentina, Paraguay og Uruguay, trolig også til Kina og Japan.
Litteratur
Nils Klevjer Aas: «På sporet av Bergenstoget: Film og kino som populærkultur i stumfilmens siste dager». Oslo: Norsk filminstitutt, 2009. ISBN 978-82-8025-024-7. Innlegg i boks med filmen på dvd og bok, utgitt av Norsk filminstitutt 2009.
Nedslagskrater
Det anslås at flere millioner meteoritter har skapt kratere med mer enn 1 km diameter, mens jordas geologiske prosesser har slettet sporene og bare synlige 160 kratere er påvist. (Nyere tall er 178 påviste kratere. ) I Norge er tre sikre nedslagskratre undersøkt, mens det i Finland er elleve, i Sverige seks, og Estland fem. Et kartsøk har gitt over 1000 mulige kratere i Norge.
Om nedslagskratere
Nedslagskrater finnes på nesten alle himmellegemer og siden tallet på nedslagskrater øker med tida og endrer utseendet til terrenget, kan en gjennom å regne tallet på nedslagskrater anslå alderen på dette terrenget. Likevel blir det med tida oppnådd likevekt der eldre krater blir sletta i samme takt som nye kommer til.
Daniel Barringer (1860–1929) var den første som identifiserte en geologisk deformasjon som et nedslagskrater – det 1,2 kilometer store og 50.000 år gamle Barringerkrateret i Arizona i USA. Ideene hans fikk likevel ikke aksept i samtiden og det gikk lang tid før flertallet av geologer innså hvor vanlige meteorittnedslag faktisk er på Jorden.
Når en stor meteoritt treffer jordkloden med 25-72 km/sek hastighet, utvikles en enorm varmeenergi som får steinmassene omkring til å smelte og omdannes. Noen av de jordiske steinmassene som treffes flyr opp i lufta og størkner meget raskt i denne banen, slik at de danner en type slagg og kalles da for tektitter. De har som regel form av små dråper, skiver eller koniske pyramider, maksimalt noen centimeter store. De har blitt funnet på alle kontinenter unntatt Antarktis og Sør-Amerika, ofte i store antall over et enormt område rundt impaktkrateret. I Tsjekkia er det funnet grønne moldavitt-tektitter som stammer fra Riess-krateret i Bayern, flere hundre kilometer unna.
I stedet for smelting kan man også oppleve at jordisk stein som treffes av meteoritter pulveriseres eller brekkes opp til breksjer med ny og overraskende blandingsform, kalt suevitter. Slik omdanning av lokale bergarter ved meteorittnedslag har man observert ved norske nedslagskratere.
Foruten Beringer-krateret i Arizona finnes det store nedslagskratere mange steder på kloden, som Chicxulubkrateret (i Yucatán) i Mexico, Vredefort-krateret i Sør-Afrika og Riess-krateret i Tyskland.
Älta
Älta er et tettsted i Nacka kommune i Stockholms län i landskapet Södermanland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 9 989 innbyggere.
Charlie Mitten
Charles «Charlie» Mitten (født 17. januar 1921, død 2. januar 2002) var en engelsk fotballspiller.
Han er mest kjent for sin tid i Manchester United hvor han ble juniorspiller i 1936, og han måtte vente til 1946 med sin første profesjonelle kamp i Manchester United. Han debuterte med å score ett av to mål i 2–1-seieren over Grimsby Town i ligaen den 31. august 1946. I 1948 spilte han på laget som vant FA-cupen. Han spilte i United fram til juni 1950, da colombianske Santa Fe kjøpe ham. Til sammen spilte han 162 kamper og scora 61 mål.
Ett år senere returnerte han til England, fortsatt i eie av Manchester United. Manager Matt Busby suspenderte han i seks måneder før han ble solgt til Fulham.
Etter spillerkarrièren ble han manager for Mansfield Town (1956–1958), Newcastle United (1958–1961) og Altrincham (1962–1963).
Han døde to uker før sin 81-årsdag i 2002.
Reidar Engjom
Reidar K. Engjom (1907–1970) var en norsk lokalpolitiker (Ap).
Engjom ble etter valget i 1945 ordfører i Østre Gausdal, og ble gjenvalgt i 1948, 1952, 1956 og 1960. Da Østre Gausdal ble slått sammen med Vestre Gausdal til kommunen Gausdal i 1962, ble Engjom også valgt til ordfører i den nye felleskommunen. Han ble sittende som ordfører fram til sin død i 1970.
Nedslagskrater
Om nedslagskratere
Modellering av nedslag på jorden, og deres størrelse, er vanskelig på grunn av problemet med å finne kratrene og estimere korrekt alder. Ofte brukte modeller er Brown et al. (2002) og Shoemaker (1983). På bakgrunn av modellen til Brown er det estimert at en Tanguska-hendelse, et objekt som utløser ~10 Mton TNT, inntreffer en gang hvert 1000. år. Modellen til Shoemaker indikerer at dette vil skje med lengre mellomrom, kanskje hvert 5000. år. Andre mener det skjer så sjelden som med 50 000 års mellomrom, men da vises det til større hendelser på størrelse med Ritlandskrateret, Gardnoskrateret og Mjølnirkrateret.
Nylig har forskere ved Texas Technology University i USA oppdaget det som kan være restene etter et gigantkrater fra et meteorittnedslag for omkring 65 millioner år siden, utenfor vestkysten av India. Ildkulen som traff Jorden var trolig omkring 40 km i diameter, og nedslaget laget et krater med en diameter på omkring 500 km. Teorien er basert på studier av den såkalte Shiva-formasjonen som ligger delvis begravd under havbunnen. Det er blant annet funnet spor av iridium, et stoff som er rikelig tilstede i meteoritter og asteroider, men er bare sjelden å finne på Jorden. Om forskernes teori holder snakker man om det største krateret som er oppdaget på Jorden.
Sonal og meridional
Sonal og meridional er to uttrykk som brukes for å skildre retninger på en klode. Sonal betyr «langs en breddegradssirkel» eller «i øst-vest-retningen», mens meridional betyr «langs en meridian» eller «i nord-sør-retninga».
Disse uttrykkene er ofte brukt i meteorologi og geofysikk for å skildre globale fenomen, som «meridional luftstrøm» eller «sonal temperatur».
For vektorfelt (som vindstyrke) blir den sonale komponenten (eller x-koordinaten) skrevet som u, mens den meridionale komponenten (eller y-koordinaten) blir skrevet som v.
Uttrykket meridional, av og til forkortet til «Mer.», blir benyttet i historisk astronomi for å vise sørlig retning på en klode, i lag med septentrional («Sep.») for nordlig, oriental («Ori.») for østlig og oksidental («Occ.») for vestlig.
ISO 3166-2:SE
ISO 3166-2-kodene for Sverige beskriver de 21 fylkene (länen). Den første delen av ISO 3166-1-koden er SE, den andre delen, som benyttes av fylket Länsstyrelsen, består av en bokstav, unntatt for fylkene AB, AC og BD. Ordningen er geografisk og begynner med Stockholm og går deretter med sola rundt søndre Sverige og nordover.
Fylkesvei 1340
Fylkesvei 1340 går mellom Torp og Viksletta i Halden.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 925.
UEFA Super Cup 1979
UEFA Super Cup 1979 var den syvende utgaven av cupturneringen UEFA Super Cup. Finalen ble spilt over to kamper mellom vinner av Cupvinnercupen 1978/1979 (FC Barcelona) og vinner av Serievinnercupen 1978/79 (Nottingham Forest FC), hvor sistnevnte lag til slutt vant 2–1 sammenlagt over to kamper.
Muhamed Konjić
Muhamed Konjic, vanligvis kalt Mo Konjic, (født 14. mai 1970 i Bosnia-Hercegovina) er en bosnisk tidligere landslagsspiller i fotball. Han spilte 19 landskamper og scoret 2 mål for.
Biografi
Konjic startet sin karriere i Tuzla, og har senere spilt for mange forskjellige klubber. Først var han en sesong i Belisce, mens han fra august 1993 og fram til sommeren 1996 spilte for Zagreb. Hans neste proffopphold ble i sveitsiske FC Zürich, deretter var han to sesonger i Monaco. I januar 1999 kjøpte Coventry City Konjic for £2 000 000. Han debuterte i Premier League den 6. februar 1999 mot Tottenham Hotspur i en kamp som endte 0-0. Totalt ble det over 130 ligakamper i Coventry før han i mai 2004 gikk gratis til Derby County. Han debuterte for denne klubben den 11. september 2004 i en ligakamp mot Reading. Den siste delen av hans karriere var han mye plaget av skader, og hans eneste obligatoriske kamp for Derby County i 2005/06 sesongen var en kamp mot Grimsby Town i den engelske ligacupen den 24. august 2005.
Mo Konjic ble enig med Derby om å avslutte kontrakten den 17. april 2006, og han bestemte seg deretter for å legge opp som fotballspiller for å satse på en videre trenerkarriere.
Innocens II
Pave Innocens II (født før 1116, død 24. september 1143 i Roma), født som Gregorio Papareschi, var pave fra 1130 til 1143.
Tidlig år
Papareschi fra en familie i Roma, antagelig fra rione Trastevere.
Pave Paschalis II (1099–1118) gjorde ham til kardinaldiakon. I denne egenskapen fulgte han pave Gelasius II (1118–1119) da han ble forvist til Frankrike. Under pave Callistus II (1119–1124) ble han valgt til forskjellige viktige og vanskelige oppdrag, som ett til Worms for avslutte Wormskonkordatet, freden med keiseren, i 1122, og ett i Frankrike i 1123.
Som pave
Blant Kletus' støttespillere var hertug Vilhelm X av Aquitaine og den mektige grev Roger II av Sicilia. Sistnevnte ble utnevnt til konge av Sicilia umiddelbart av Kletus, en utnevnelse Innocens II først anerkjente ni år senere.
Kletus hadde kontrollen over Roma og Innocens dro sjøvegen til Pisa, derfra til Genova og så til Frankrike hvor innflytelsen fra Bernhard av Clairvaux sørget for at han ble anerkjent av presteskapet og av kongens hoff. Kong Ludvig VI av Frankrike sammenkalte et nasjonalråd av franske biskoper ved Étampes, og Bernard ble valgt til å dømme mellom de rivaliserende pavene. Han besluttet å gi sin tilslutning til Innocent II. Det førte til at paven ble anerkjent av alle de store statsmaktene i Europa. I oktober det samme året ble han således anerkjent av Lothar III av Tyskland og hans biskoper ved kirkemøtet i Würzburg. I januar 1131 hadde han også et vellykket møte med kong Henrik I av England, og i august 1132 dro Lothar III med en hær til Italia for først å avsette motpaven Kletus og deretter selv bli kronet av pave Innocens. Kletus og hans tilhengere hadde kontrollen over Peterskirken, og kroningen skjedde derfor i Laterankirken i Roma den 4. juni 1133. I andre henseende viste det tyske hærtoktet seg mislykket. Ved innsettingen av Lothar som keiser fikk han overdratt de områder som tilhørte Matilde av Toscana, den såkalte «matildiske arven», som opprinnelig var ment for pavedømmet, ved å betale en årlig avgift. Konsekvensen var det kuriøse faktum at keiseren ble en vasall av pavedømmet.
Bernhard av Clairvaux ble med Innocens tilbake til Italia og deltok i å forsone Pisa med Genova og Milano med paven. Det samme året var Bernhard igjen ved kirkerådet i Reims i Frankrike på pave Innocens' side og dro deretter til Aquitaine hvor han lyktes å få hertug Vilhelm X av Aquitaine til å oppgi sin støtte til Kletus til fordel for Innocens
I 1136 fortok Lothar III et andre hærtokt, men det var heller ikke avgjørende i å skape et resultat, og den langvarige striden mellom de rivaliserende pavene ble endelig avgjort ved at Kletus døde den 25. januar 1138.
Innocens tok som kardinalnevø, cardinalis nepos, sin egen nevø som også het Gregorio Papareschi, og forfremmet ham til kardinal i 1134. Deretter forfremmet han sin egen bror, Pietro Papareschi, til kardinal i 1142. En annen nevø, Cinzio Papareschi (død 1182), som også var kardinal, ble forfremmet i 1158, etter Innocens' død.
Det andre Laterankonsilet
Ved Det andre Laterankonsilet, ble freden endelig igjen opprettet i kirken. Bortsett fra en fullstendig gjenoppbygging av oldtidskirken Santa Maria i Trastevere, kanskje med opprinnelse tilbake til 200-tallet, fikk trekk som joniske søyler som ble tatt fra tidligere søyleganger i Caracallas termer, et badeanlegg fra antikken, og andre rikt detaljerte spolia som ble tatt fra tidligere romerske monumenter. De resterende årene i pavens liv var preget av manglende politiske resultater slik som hans første år hadde vært. Hans forsøk på å gjøre om de ulykksalige resultatene i Roma av den lange striden ble bortimot helt nøytralisert av en strid i byen Tivoli hvor han ble involvert – og i tillegg til en krangel med hans tidligere tilhenger, Ludvig VII av Frankrike, om kandidaten for den neste erkebiskopen av Bourges. Sistnevnte strid førte til at det franske kongedømmet ble langt under interdikt for presse fram pavens egen kandidat.
Avtalen i Mignano
I 1143 nektet pave Innocens å akseptere avtalen i Mignano med Roger II av Sicilia som hadde sendt Robert av Selby for å imøtegå pavens legat Benevento. Vilkårene ved Mignano ble anerkjent. Pave Innocens II døde 24. september 1143 og ble etterfulgt av pave Celestin II (1143–1144). De trosspørsmål som Innocens ble bedt om å avgjøre var de som fordømte meningene til franskmannen Pierre Abélard og av italieneren Arnold av Brescia.
I 1143 da paven lå døende begynte Kommunen i Roma, et kortvarig styresett på 1100-tallet, rådslagningen for offisielt å gjeninnføre det romerske senatet det påfølgende året. Paven var ble lagt i en sarkofag av porfyr som den samtidige tradisjonen hevdet hadde tilhørt keiser Hadrian.
Nordfjordbotn (Balsfjord)
Nordfjordbotn (nordsamisk: Nuortavuotnabahta) er ei bygd i Balsfjord kommune i Troms. Den ligger innerst i Nordfjorden, en sidearm av Malangen, og rundt femten kilometer nordvest for kommunesenteret Storsteinnes.
Fv858 og Fv184 går gjennom bygda.
KNM «Trondheim» (F302)
KNM «Trondheim» (F 302) var en norsk fregatt av Oslo-klassen. Hun ble bygget i 1964. Hun var oppkalt etter Trondheim by, og ble døpt av fru Marit Holthe. Fregatten ble avløst av en fregatt i den nye Fridtjof Nansen-klassen. KNM «Trondheim» ble tatt ut av tjeneste i juni 2006. Skipet ble brukt som sjømål under en test av Forsvarets nye missil i 2013.
KNM «Trondheim» og hennes søsterskip undergikk moderniseringer mellom 1987 og 1990. Som følge av dette ble alle skipene utstyrt med to chaffkastere, en ny Spherion TSM-2633 baugmontert sonar, MSI 3000 data- og-trusselinformasjonsbehandler og en ny 40 mm/L70 Boforskanon, som kom på bekostning av aktermontert 76 mm-kanon. Link 11 og 14 SATCOM, GPS og Plessey AWS-9 radar ble installert 1996-1997. For bedre detaljer se Oslo-klassen.
Grunnstøting
Den 17. mars 2006 grunnstøtte KNM «Trondheim» som følge av feilnavigasjon, i Linesfjorden ved Stokksund på Trøndelagskysten. Hun tok inn kun små mengder vann, og stod aldri fast. Hun ble assistert til Haakonsvern av KV «Tromsø», tatt under slep i ti knops fart. I tørrdokk ble skadene kartlagt: En ødelagt propell, skader på sonardekselet og lange riper samt små hull på skroget. Man fryktet en stund at KNM «Trondheim» hadde seilt sin siste seilas, men fartøyet fortsatte i tjeneste til hun ble utfaset etter planen. Ettersom resttjenesten etter grunnstøtingen ble kort, ble det ikke påkostet full reparasjon, så sonaren var ikke operativ den siste tiden hun seilte.
Active Endeavour
KNM «Trondheim» har sammen med KNM «Narvik» vært del av Active Endeavour, som er en NATO-operasjon satt i gang oktober 2001, i kampen mot terrorisme. Operasjonen overvåket skipstrafikken i Middelhavet.
Tefra
Tefra er luftbårent materiale produsert av et vulkanutbrudd uavhengig av sammensetning eller størrelse. Tefra er typisk ryolittiske i sammensetningen, da de fleste eksplosive vulkaner er et produkt av den mer tyktflytende felsiske eller kiselsyrerike magmaen.
Tefra-fragmenter klassifiseres etter størrelse:
Både ordene tefra og pyroklast er avledet fra gresk. Tefra betyr «aske». Pyro betyr «ild», mens klastos betyr «brutt i stykker» – med andre ord så hentyder pyroklaster til noe som er «brutt i stykker av ild.»
31. januar
31. januar er den 31. dagen i året. Det er 334 dager igjen av året (335 i skuddår).
Navnedag
Idun, Ivar
Dødsfall
Se flere som døde 31. januar i Kategori:Dødsfall 31. januar.
Helligdager
Nauru – Uavhengighetsdag
Bjørn Viljugrein
Bjørn Viljugrein (født 24. november 1969) er en norsk tidligere fotballspiller. Han var sentral midtbanespiller, og spilte blant annet for Strømmen, Stabæk og Vålerenga på øverste nivå. Viljugrein fikk 2 kamper for.
Strømmen, VIF, Lørenskog og Everton
Viljugrein spilte for Strømmen som junior, og tok steget opp i A-stallen i 1988. Strømmen spilte på øverste nivå dette året, men rykket ned det daværende andredivisjon før 1989-sesongen. Her spilte Viljugrein på midtbanen sammen med spillere som Bjørn Arild Levernes og Espen Haug.
Før 1992-sesongen gikk Viljugrein til Vålerenga. Etter vekslende suksess med VIF i andredivisjon gikk han til Tom Nordlies Lørenskog allerede etter én sesong. Her ble Viljugrein i to sesonger, før han gikk til Stabæk før bæringenes Tippeligadebut i 1995.
Viljugreins Stabæk-debut endte i utvisning etter at han skallet ned Vålerengas Kent Bergersen. Han kom imidlertid sterkere tilbake utover i sesongen, og stod blant annet for målet som sikret Stabæk ny kontrakt i Tippeligaen da han scoret kampens eneste mål på Aspmyra i oktober.
Tilbake i Vålerenga
Det var stor optimisme i VIF før 1998-sesongen, men da sommeren kom var klubben et bunnlag. Egil «Drillo» Olsen kom imidlertid inn og reddet klubben, og i november var Viljugrein med på «miraklet i Istanbul» der Oslo-klubben hentet inn tre mål mot tyrkiske Beşiktaş og gikk til kvartfinalen i cupvinnercupen.
Viljugrein kom imidlertid tilbake før 2000-sesongen, og scoret i serieåpningen da Tromsø ble slått 4–1 på Ullevål. Utover våren skal ha ha vært i søkelyset til flere portugisiske klubber. Viljugrein ble imidlertid i Oslo, med slet med skader utover høsten. Han måtte blant annet stå over den avgjørende kvalifiseringskampen mot Sogndal, der Vålerenga ikke klarte å vinne og dermed måtte ta turen ned i førstedivisjon. Det ble med den ene sesongen nede for Viljugrein og VIF, som rykket rett opp igjen.
Etter Vålerenga
Viljugrein meldte overgang til Hønefoss etter 2001-sesongen, da kontrakten med VIF var gått ut. Her ble han gjenforent med gammeltrener Lars Tjærnås. Viljugrein spilte én sesong på Hønefoss før han la opp. I 2009-/10-sesongen spilte han for Solør Futsal i eliteserien i futsal. Viljugrein har også representert Norge i VM i futsal. Viljugrein er sesongen 2011 leder av sportslig utvalg og medlem av hovedstyret i Vålerenga Fotball.
Zinaida Amosova
Zinaida Stepanovna Amosova (russisk Зинаида Степановна Амосова, født 12. januar 1950) er en tidligere russisk langrennsløper som konkurrerte for Sovjetunionen i 1970-årene.
Under VM 1978 i Lahtis ble Amosova verdensmester på 10 km og 20 km. I tillegg var hun med på å ta gull med det sovjetiske stafettlaget under OL 1976 i Innsbruck.
Luoyang
Luoyang (kinesisk: 洛阳; pinyin: Luòyáng), tidligere også kjent som Loyang, er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Henan i det sentrale Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2004) til 1 417 000, men hele prefekturet har 6,1 millioner innbyggere.
Ikke langt fra Luoyang er Longmengrottene, som i år 2000 ble oppført på UNESCOs liste over «verdensarven». Disse grottene ble utbygd på det nordlige Wei-dynastiets tid, omkring 500 e.Kr.
Tonny Askevolds død
Saken var den første siden 1945 hvor en politimann ble siktet for forsettlig drap. I tidligere saker hadde siktelsen vært uaktsomt drap. Saken mot politimannen ble henlagt etter Riksadvokatens gjennomgang av saken. Etterlatte etter Tonny Askvold reiste deretter sivil sak mot politimannen, som også i den saken ble frifunnet.
Luoyang
Elven Yi renner gjennom Luoyang.
Tonny Askevolds død
Etter saken vedtok Justisdepartementet at politiet ikke lengre skulle ha lov til å ta halsgrep.
Luoyang
Historie
Byen ble grunnlagt i det 11. århundre f.Kr. og het den gang Chengzhou (成周). Den sies tradisjonelt at Konfucius studerte her og at Laozi også virket her.
Luoyang ble hovedstad for det østlige Zhou-dynasti i 770 f.Kr. Den ble ødelagt i 510 under en borgerkrig, men ble gjenoppbygd året etter av kongen.
Byen hadde på denne tiden en stor keiserlig skole med 30.000 studenter. Det var i Luoyang at Cai Lun dokumenterte oppfinnelsen av papiret og at astronomen Zhang Hen hadde sitt virke. Etter Handynastiets fall forfattet Zuo Si diktet De tre hovedsteder, som er blitt bevart for ettertiden og som omhandler blant annet denne byen.
Sui-dynastiet valgte også Luoyang som hovedstad for sitt rike. Byen ble da raskt gjenoppbygd etter omfattende ødeleggelser, og fikk da en befolkning som etter sigende kom opp i én million innbyggere. I 1971 fant arkeologer et kornlager fra Sui-tiden som var stort nok til å kunne beskytte 250 000 tonn grøde fra fukt og utøy. Det derpå følgende Tang-dynastiet flyttet hovedstaden til Chang'an, og dermed begynte Luoyang igjen en tilværelse som en normal kinesisk by.
Administrative enheter
Administrativt består Luoyang av seks bydistrikter, åtte fylker og ett byfylke:
Luftfart
Byen betjenes av Luoyang Beijiao lufthavn.
Jernbane
I Luoyang stanser togene på Longhaibanen, Kinas viktigste jernbanelinje i øst-vest-retning, som løper fra Lianyungang til Lanzhou via blant annet Xuzhou, Kaifeng, Zhengzhou, Weinan og Xi'an.
Vei
Kinas riksvei 310 går gjennom området. Denne viktige trafikkåren begynner i Lianyungang i Jiangsu, går vestover og ender i Tianshui i provinsen Gansu. Den går innom større byer som Xuzhou, Shangqiu, Kaifeng, Zhengzhou, Luoyang og Xi'an.
Bebelplatz
Bebelplatz (tidligere Opernplatz eller Forum Fridericianum) er en offentlig plass langs sørsiden av paradegaten Unter den Linden i Berlin. Den dannes av Staatsoper Unter den Linden mot øst, Humboldt-universitetet mot vest, og Sankt Hedwigkatedralen mot sør. Plassen er oppkalt etter August Bebel, det tyske sosialdemokratiske partiets (SPD) leder på 1800-tallet.
Bebelplatz er stedet hvor den kjente bokbrenningen den 10. mai 1933 fant sted. Etter initiativ fra Joseph Goebbels, Hitlers propagandaminister, brente SA og nasjonalsosialistiske ungdomsorganisasjoner over 20 000 bøker her, hovedsakelig av jødiske forfattere, bl.a. Thomas Mann, Heinrich Heine og Karl Marx.
Seigniorage
Seigniorage også stavet seignorage eller seigneurage er nettooverskuddet man får ved å utstede en valuta. Overskuddet oppstår på grunn av forskjellen mellom pengenes påtrykte verdi og omkostningene med å trykke, distribuere og til sist trekke det tilbake fra sirkulasjon.
Liste over Færøyenes riksombudsmenn
Riksombudsmannen på Færøyene (færøysk: Ríkisumboðið í Føroyum, dansk: Rigsombudsmanden på Færøerne) er Danmarks statlige representant på Færøyene, som har indre selvstyre. Vervet som riksombudsmann overtok for den tidligere amtmannen, som var den høyeste myndighetspersonen på Færøyene inntil øyriket fikk indre selvstyre i 1948. Den siste amtmannen, Cai A. Vagn-Hansen, ble den første riksombudsmannen.
Julius Jaenzon
Joel Julius Jaenzon (født 8. juli 1885 i Göteborg i Sverige, død 17. februar 1961 i Stockholm i Sverige), var en svensk filmfotograf og regissør.
Seigniorage
I noen land brukes seigniorage bevisst for å øke statens inntekter. Eksempelvis kan regjeringen i et land låne penger av sentralbanken til å dekke et eventuelt lån. Dette betyr at regjeringen benytter seigniorage til å betale ned gjeld, hvor det er underforstått at lånet ikke skal betales tilbake.
Julius Jaenzon
Jaenzon utdannet seg til portrettfotograf og kom i kontakt med film i 1905. Han filmet den første norske fiksjonsfilmen Fiskerlivets farer og arbeidet en periode i USA.
I 1910 ble han ansatt som laboratoriesjef og fotograf på Svenska Biografteatern (senere Svensk Filmindustri). Han kom til å bli den første betydningsfulle filmfotografen i svensk film med ansvaret for foto i over 100 filmer. Han samarbeidet mest med regissørene Victor Sjøstrøm og Mauritz Stiller. Jaenzon var sjeffotograf for Sjöströms Kjørekarlen (1920). Han var broren til filmfotografen Henrik Jaenzon.
Seigniorage
Vedvarende bruk av dette verktøyet vil føre til inflasjon, fordi basispengemengden stadig øker.
Julius Jaenzon
I en del filmer blir Julius Jaenzons kreditert under navnet «J. Julius».
Niels Elkær-Hansen
Niels Elkær-Hansen (født 19. oktober 1915 i Sorø, død 2. juni 2007 i Hasle) var en dansk embetsmann. Han var cand.polit. fra 1940, og jobbet fra da av hos det danske landbruksdepartementet. Senere var han ministersekretær for statsminister Hans Hedtoft fra 1948, og kontorsjef på statsministerkontoret fra 1950. Elkær-Hansen ble riksombudsmann på Færøyene i 1954, og opplevde blant annet Klaksvíkstriden. Styremedlem i Færøernes Realkreditinstitut fra 1955 til 1961. Han forlot stillingen som riksombudsmann i 1961, da han ble amtmann i Bornholms amt. Elkær-Hansen gikk av med pensjon i 1985, og var bosatt i Hasle frem til sin død i 2007.
Sjevron
Sjevroner (tegnene « og ») er den typografiske termen for «korrekte» anførselstegn i norsk, brukt i sats eller andre formaterte dokumenter. Sjevroner synes (spesielt innenfor tekstbehandling) å bli utkonkurrert av anførselstegn, enten enkle eller doble, noe som blant annet skyldes at det ikke finnes en dedikert plassering på tastaturet for å få frem tegnene og fordi ikke alle tekstbehandlingsprogrammer endrer anførselstegn til sjevroner automatisk. Ikke desto mindre dominerer sjevroner fortsatt i bok- og avissats.
Åpningssjevronen («) har kode 127 i ANSI-standarden, mens lukningssjevronen (») har kode 187. Snarveier for norske tastaturer er henholdsvis Alt+Shift+v og Alt+Shift+b for Mac, Alt+174 og Alt+175 for PC (eventuelt 0171 og 0187) på det numeriske tastaturet, samt Alt Gr+z og Alt Gr+x for Linux. Disse doble sjevronene har også enkle versjoner (‹ og ›, henholdsvis 0135 og 0155).
Frank Mangs
Mangs startet som predikant i Ekenäs (Finland), Uppsala og Göteborg (Sverige). I årene 1932–1947 var han predikant i Betlehemskirken i Oslo.
Sjevron
Etymologi
Ordet sjevron er lånt fra fransk og engelsk chevron, ordet som brukes for den vinkelformede grafiske figuren som i skandinavisk heraldikk kalles for en sparre. Opprinnelsen er den samme som for det franske ordet chevron, på norsk «sperre», som er dannet fordi sperrene i et tak møtes i vinkel. Ordet brukes også om militære distinksjoner i vinkelform, båret av underoffiserer i mange lands hærer, på norsk kalt «sersjantvinkler». I romansk arkitektur var en siksakbord av sammenhengende vinkler et vanlig ornament, særlig rundt vinduer og dører og i buer. Den kalles også chevron. Etymologisk er ordet utledet av vulgærlatin *caprione, fra latin caper, «geit» (fransk chèvre). Sammenhengen mellom vinkler og geiter kan være formen på bakbena, eller sporene de følger når de klatrer i bratt terreng. I fransk kan det også bety sildebeinsmønstret om vevnad.
Til firmaet og varemerket «Chevron» er det også knyttet et kjennetegn som har form av en slik vinkel eller sparre, den høyre, snudd loddrett.
Ripsglassvinge
Ripsglassvinge (Synanthedon tipuliformis) er en sommerfugl som tilhører familien glassvinger (Sesiidae). Den er funnet spredt nord til Hedmark i Norge.
Frank Mangs
Vekkelsen i Oslo
Han kom til Oslo Misjonsmenighet for å ha en møteserie i 1932. Under hans besøk startet en vekkelsesbølge som varte til 1938, og som i denne perioden bredte seg til andre menigheter og kirkesamfunn over hele landet. Medlemstallet i Oslo Misjonsmenighet (Betlehem) steg fra 300 til 1200 i disse årene. Medlemsmassen vokste sterkt i hele Misjonsforbundet på 1930- og 1940-tallet. Medlemstallet økte fra 2432 medlemmer i 1930 til 4690 medlemmer i 1934, og til 8491 medlemmer i 1945. Møtene som fant sted i lokalet i Calmeyers gate i Oslo samlet 4000-5000 mennesker. Mangs ble kjent som omreisende predikant, og foretok blant annet syv reiser til USA.
Ripsglassvinge
Utseende
En liten (vingespenn 11-19 mm) og slank glassvinge. Antennene er svarte, hos hannen med fine hår. Hodet og forkroppen er svarte, sistnevnte med to gule legdestriper. Bakkroppen er slank og sylindrisk, slank med tre (hunnen) eller fire (hannen) smale, gule tverrstriper. Haledusken er stor og svart. Forvingen er smal, med smalt svart framkant og en stor, svart diskflekk. Vingespissen er brunlig. Bakvingen er glassklar med en smal, svart ytterkant og korte, mørke frynser.
Levevis
Arten lever i hager og i åpen skog der det vokser busker i slekten Ribes, som er larvenes næringsplanter. Denne slekten omfatter hagerips, villrips, alperips, solbær og stikkelsbær. Larvene utvikler seg inne i stammene og bruker to år på utviklingen. De voksne sommerfuglene flyr om dagen i juni og juli.
Utbredelse
Den er utbredt i Europa, bortsett fra Den iberiske halvøya, og i det nordlige Asia til Stillehavet i Øst-Sibir. I Norge er den funnet spredt nord til den nordlige delen av Hedmark og Sør-Trøndelag.
Epleglassvinge
Utseende
En ganske liten (vingespenn 14 – 23 mm), slank, mørk glassvinge. Antennene er svarte, hos hannen med fine hår. Hodet og forkroppen er svarte. Bakkroppen er svart med et bredt, rødt tverrbånd, hos hannen er de midterste leddene hvite på undersiden. Forvingen er glassklar med en svart framkant, mørk vingespiss og en stor, svart diskflekk. Den mangler oransje skjell. Bakvingen er glassklar med en liten, trekantet diskflekk og mørke frynser.
Levevis
Arten finnes helst i hager med frukktrær. Larvene utvikler seg mellom barken og veden på epletrær, rogn og andre trær og busker i rosefamilien. De bruker to år på utviklingen. De voksne sommerfuglene flyr i juni og juli. Man ser dem ikke ofte, men de lar seg lett lokke med feromoner.
Utbredelse
Arten er utbredt i Europa, unntatt lengst i nord, og i Lilleasia. I Norge er den bare funnet i Østfold og Akershus, men innsamling ved hjelp av feromoner i de seneste årene har vist at den lokalt kan være ganske vanlig her.
Tollef Monson
Tollef Monson (født 5. februar 1979 i Minnesota, USA) er en amerikansk hundekjører fra Kotzebue, Alaska, USA.
Biografi
Monson vokste opp i Minneapolis, men flyttet til Alaska og begynte med hundekjøring i 2000. Han vant Coastal 180 i 2002, og han har også gode plasseringer i Baker 120 og Kobuk 440.
I 2004 debuterte Monson i Iditarod som nummer 62. Neste gang han deltok i verdens lengste hundesledeløp var i 2006, og i dette løpet ble han nummer 44. Rett før han kom til sjekkpunktet Cripple fjernet Monson en trestamme som hadde skapt problemer for mange andre hundekjørere. Den gjerningen førte til at de andre deltakerne ga han prisen Fred Meyer Sportsmanship Award i Iditarod 2006.
Tollef Monson jobber som fisker i tillegg til hundekjøring.
Fylkesvei 66 (Hedmark)
2019 ble veien delstrekninger av fylkesvei 186, fylkesvei 1734 og fylkesvei 1748.
Mauricio Pellegrino
Mauricio Andrés Pellegrino Luna (født 5. oktober 1971) er en argentinsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for Club Atlético Vélez Sársfield. I sin aktive karriere spilte han for lag som FC Barcelona, Valencia og Liverpool FC.
Barcelona
Pellegrino spilte bare en sesong for det spanske mesterlaget under ledelse av den nederlandske manageren Louis van Gaal, men ble seriemester 1998-1999, i en sesong der han spilte 23 seriekamper for det katalanske storlaget.
Valencia
I 1999 ble Pellegrino kjøpt av Valencia og den argentinske manageren Hector Cuper. I 2001 overtok Rafa Benitez som manager, og han ledet laget frem til flere store øyeblikk. I 2001 var Pellegrino med på laget som spilte seg fram til finale i Mesterligaen mot Bayern München. Etter full tid var resultatet 1-1 og det hele endte med straffespark-konkurranse, der tyskerne gikk av med seieren, etter at Pellegrino misset på sin straffe. Pellegrino opplevde dog å bli spansk seriemester igjen i sesongene 2001-2002 og 2003-2004, samt å vinne UEFA-cupen 2003-2004 og UEFA-Supercupen i 2004.
Benitez forlot Mestalla sommeren 2004 til fordel for Anfield, og ble erstattet av den italienske manageren Claudio Ranieri. Pellegrino havnet etterhvert i unåde hos Ranieri, og ble tillatt å forlate klubben gratis 6 måneder etter at italieneren overtok, selv om han til da hadde spilt 197 seriekamper for klubben.
Liverpool
Pellegrino ble, da han kom på en 6 måneders kontrakt i januar 2005, den første argentineren som har spilt for Liverpool i klubbens historie. Han ble også gjenforent med sin tidligere manager, Rafa Benitez. Pellegrino spilte bare 12 kamper for Liverpool mens han var der, men var en viktig reserve for Sami Hyypiä i midtforsvaret på lagets ferd mot sin legendariske seier i Mesterligaen. Pellegrino var meget populær i sin periode på Anfield, ikke minst gjaldt det blant de yngre spillerne. Pellegrino ble frigitt etter sin korte Merseyside-karriere.
Deportivo Alavés
Pellegrino takket nei til et tilbud om å bli assisterende manager for Atletico Madrid, fordi han ønsket å spille aktivt et år til. Pellegrino gikk i stedet gratis til Deportivo Alavés. I 2006 takket Pellegrino nei til å bli reservelagstrener for Liverpool etter Paco Herrera, og valgte i stedet å fortsette karrieren hos spanjolene. Pellegrino spilte et år og 14 kamper for det spanske laget.
Landslagsspill
Pellegrino fikk kun tre kamper med det, men han var med i troppen til Copa América 1997 der ble slått ut av  i kvartfinalen.
Trenerkarriere
Han trente ungdomslaget til Valencia frem til sommeren 2008, før han ble hentet av Rafa Benitez til Anfield som førstelagstrener der, sammen med Gary Ablett.
Fra Chr. Michelsen til kronprins Olav og prinsesse Märtha
'Fra Chr. Michelsen til kronprins Olav og prinsesse Märtha (også omtalt som Fra Christian Michelsen til kronprinsparret') er en norsk film fra 1929.
Filmen er en jubileumsrevy som gjennomgår Norges da 25-årige filmhistorie.
Filmen inneholder en nyinnspilt versjon av Fiskerlivets farer, under tittelen Et drama på havet. Ellers vises en rekke historiske klipp, helt fra kongefamilien ankom landet i 1905, via naturbilder, militærøvelser, opptak avBjørnstjerne Bjørnson og av Roald Amundsen, klipp fra ulike norske filmer – deriblant Himmeluret, og filmklipp fra bryllupet mellom kronprins Olav og prinsesse Märtha.
Fylkesvei 1328
Fylkesvei 1328 går mellom Aspedammen og Elgklev i Halden. Veiens lengde er 9,8 km.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 887.
Tom Sietas
Tom Sietas (født 12. januar, 1977 i Hamburg i Tyskland) er en tysk fridykker som har spesialisert seg på «statisk apnea» grenen (holde pusten under vann) og «dynamisk apnea» grenen (svømme lengst mulig distanse under vann horisontalt uten å puste). Sietas startet med å fridykke 23 år gammel, etter å ha gått på dykkekurs. Pr. 2007 innehar Sietas verdensrekorden i Static Apnea på: 9 minutter og 8 sekunder.
9. august 2007 satte Sietas ny verdensrekord i å holde pusten under vann på 15.02 (15 minutter og 2 sekunder). Rekorden ble satt i det amerikanske tv-programmet Live With Regis and Kelly. Han forberedte seg til rekordforsøket med å inhalere ren oksygen i 20 minutter.
Norge, vårt Norge, i toner og billeder
Norge, vårt Norge, i toner og billeder, også kalt Selvigs Norgesfilm, er en norsk dokumentarfilm fra 1929. Filmen er restaurert og bevart.
Filmen var regissert av Lyder Selvig, og fotografert av Paul Berge.
De 111 minuttene består av følgende deler:
Statsakten på Akershus
Statsakten på Akershus, i propagandaen fra fascistpartiet Nasjonal Samling (NS) bare kalt «Statsakten», var en foregitt statshandling i form av en propagandistisk seremoni i Oslo 1. februar 1942 da Josef Terboven, Nazi-Tysklands rikskommissar i det tyskokkuperte Norge under andre verdenskrig 1940–45, innsatte Vidkun Quisling, leder for NS, som «ministerpresident» (statsminister) i landet. Samtidig ble de tyskkontrollerte kommissariske «ministre» i navnet erstattet av Quislings «nasjonale regjering» med statsråder utgått fra NS.
Bakgrunn og følger
Det formelle grunnlaget for overtagelsen av makten var at de konstituerte statsrådene, kalt konstituerte ministre fra 25. september 1941, 30. januar 1942 la ned sine embeder, og anmodet Quisling om å ta tittelen «ministerpresident». Dette var med hjemmel i nødretten, og hadde godkjennelse fra den nye Høyesterett. Handlingen ble også godkjent av Terboven ved at han klokken 12.15 søndag 1. februar på sitt kontor på Stortinget aksepterte ministrenes avskjed. Quisling aksepterte anmodningen, og senere på dagen ble det hele feiret med en høytidelig seremoni i Riddersalen på Akershus festning. Salen var pyntet med NS' solkorsørn, tysk hakekorsørn, flagg og faner. Representanter for den nazifiserte norske staten var tilstede sammen med tyske militære og sivile okkupasjonsmyndigheter. Samme kveld ble det arrangert fakkeltog forbi Grand Hotel i Karl Johans gate der ministerpresidenten og regjeringen mottok hyllesten fra balkongen.
Quisling hadde håp om at ordningen ikke bare skulle gi ham og NS formell, men også reell makt og føre til fred mellom Norge og Tyskland. Imidlertid fortsatte tysk tilsynsforvaltning gjennom Reichskommissariat Norwegen som før inntil frigjøringen 8. mai 1945.
Propagandaomtale
Seremoniene og paradene i forbindelse med «Statsakten» ble dokumentert og omtalt som historiske begivenheter med filmreportasje i Norsk Films ukerevy på kino, radiopptak i NRK og bred dekning i den tyskkontrollerte pressen i Norge. Den sterkt sensurerte og NS-vennlige hovedstadsavisa Aftenposten skrev følgende på forsiden dagen etter: «1. februar 1942 større enn 17. mai 1814 – større enn 7. juni 1905.»
Ferjesambandet Bognes–Skarberget
Bognes–Skarberget er et ferjesamband i Tysfjord kommune i Nordland. Sambandet krysser Tysfjorden mellom ferjekaiene i Bognes og i Skarberget, og er det eneste gjenværende på europavei 6. Sambandet har siden 1. desember 2022 vært drevet av Fjord1. Fra 2008 til 2022 var sambandet drevet av Torghatten Nord.
Sambandet går parallelt med ferjestrekningen Drag–Kjøpsvik langs riksvei 827, og har en overfartstid på 25 minutter med 15 avganger daglig i hver retning, og 21 om sommeren. Det blir betjent av MF «Lote» og MF «Glutra», med MF «Sulafjord» som reserveferge. I 2022 var årsdøgnstrafikken 304 kjøretøyer.
Fra 1. januar 2019 benyttes den nasjonale AutoPASS for ferje ordningen som driftes av Skyttel AS til betaling.
MiniDisc
MiniDisc (MD) er en digital lagringsteknologi med mulighet for å lagre alle typer data, i hovedsak lyd. Teknologien ble annonsert av Sony i september 1992, og lansert desember 1992 i Europa.
Ferjesambandet Bognes–Skarberget
Dagens ferjestrekning ble tatt i bruk 1942, da det vestre ferjeleiet ble flyttet fra Korsnes til Bognes.
MiniDisc
Minidisc tapte markedsandeler til MP3-spillerne, og produksjonen av spillerne opphørte i mars 2013.
Ferjesambandet Bognes–Skarberget
Det er planer på fast forbindelse over Tysfjorden. Et av forslagene er en 13 kilometer lang undersjøisk tunnel nær dagens ferje på riksvei 827. Det realiseres sannsynligvis ikke før 2030.
Karen
Karen kan vise til:
Quis ut Deus?
Quis ut Deus? er en latinsk setning som betyr «Hvem er som Gud?». Denne setningen er en bokstavelig oversettelse av Mikael (מִיכָאֵל, oversatt Micha'el or Mîkhā'ēl) og er ofte assosiert med Erkeengelen Mikael. Denne setningen står skrevet på skjoldet hans.
Boo
Boo er et tettsted i Nacka kommune i Stockholms län i landskapet Uppland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 24 052 innbyggere.
En av forstedene i Boo er Orminge.
Spenningskollaps
For tungt lastede kraftsystemer oppgis nærheten til den maksimale grensen før spenningskollaps inntreffer som lastmargin. Ved svært små endringer i kraftnettet, kan lastmarginene overskrides, og en liten feil vil kunne ha store innvirkninger for svært store deler av strømnettet.
Larissos
Larissos eller Larisos (gresk: Λάρισσος), eldre navn Riolitiko, er en elv som renner vest i prefekturet Akhaia i Hellas.
Den springer ut fra fjellet Skollis, og passerer Mataragka, Riolos, Kagkadi, Apiedona og Lappa. Larissos munner ut i Patrasbukta i det joniske hav.
I antikken markerte elven grensen mellom Akhaia og Elis. I narheten av elven ligger de antikke byene Dyme og Larissa, og elven har også gitt navn til den tidligere kommunen Larissos. Ifølge gresk mytologi drakk Herakles av vannet i elven, og brukte også vann fra elven for å vaske de egeiske stallene.
Hjellebøl
Hjellebøl er et lite sted som grenser til Løken i nord og Hemnes i sør i Aurskog-Høland kommune i Viken. Hjellebøl ligger i fredelig og stille omgivelser og nærhet til flott skog og natur. Fylkesvei 115 går igjennom Hjellebøl. Stedet har også en bilforhandler i en nedlagt bensinstasjon.
I 1898 kom det 750 mm smalsporet jernbane til Hjellebøl på denne strekningen Sørumsand til Skulerud på Urskog–Hølandsbanen. Urskog–Hølandsbanen ble nedlagt i 1960.
Gary Larson
Gary Larson (født 14. august 1950 i Tacoma, Washington, USA) er en amerikansk tegneserieskaper og vitsetegner. Hans mest kjente tegneserie er Larsons gale verden (The Far Side). Larsons gale verden gikk i aviser og blader over hele verden frem til Larson trakk seg tilbake 1. januar 1995. Fremdeles går Larsons gale verden i mange aviser, men nå bare gamle striper.
I 1998 ga han ut barneboka There's a Hair in My Dirt!: A Worm's Story som ble utgitt på norsk under tittelen Et hår i maten: En ung meitemarks historie i 1999.
Fra 2019 har det dukket opp nytt materiale på den offisielle nettsiden The Far Side Comic Strip.
I 1985 ble en nyoppdaget lus, som bare finnes på ugler, oppkalt etter Gary Larson – Strigiphilus garylarsoni.
Sennedalelva
Sennedalelva er ei elv i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Den er ei av tilløpselvene til Lavangselva og har utspring i fjellområdene vest for Sørfjorden. Elva renner i nordøstlig retning gjennom Sennedalen, til den løper sammen med Vasselva og danner Lavangselva. Elva er 12,4 km lang. Den har et nedbørfelt på 27,78 km², og middelvannføringen ved munningen er 1,76 m³/s.
Posad
I det russiske keiserrike var en posad en liten, halv-urban bosetning.
HMS «Duke of York» (1940)
HMS «Duke of York» var et britisk slagskip av «King George V»-klassen.
Skipet er mest kjent for å ha ledet styrken som senket det tyske slagskipet «Scharnhorst» ved Nordkapp i desember 1943. Skipet var flaggskip i Home Fleet fra 1943 og eskorterte konvoier til Murmansk og Arkhangelsk. Hun deltok i Operasjon Leader i oktober 1943. I 1944 ble hun modernisert i Liverpool, fikk bedre antiluftskyts, ble sendt til Stillehavet og ble flaggskipet til den britiske stillehavsflåten.
Jonás Gutiérrez
Han kom til Newcastle United fra RCD Mallorca sommeren 2008. RCD Mallorca hadde kjøpt ham fra den argentinske klubben Vélez Sársfield foran 2005/2006-sesongen. I siste halvdel av sesongen 13/14 ble han lånt ut til Norwich.
Gutiérrez debuterte på det landslaget mot  i februar 2007, og har totalt spilt tre landskamper for Argentina.
Han spiller til vanlig på vingen.