cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Archaeopalus
Utseende
En middelsstor, kraftig, brunsvart trebukk. Antennene er omtrent så lange som kroppen, kraftige, hvert ledd med en skarp pigg i spissen. Pronotum er tønneformet, med kraftig, tverr-rynket skulptur, dekkvingene jevnbrede, med to pigger i spissen.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Borneo (Kalimantan).
Zeng Qinghong
Faren var en av generalene fra den tidlige kommunistiske revolusjonstid og moren en av de kvinnelige deltakerne under «den lange marsjen». Zeng Qinghong har derfor vært regnet til en utsøkt gruppe etterkommere av det kinesiske kommunistpartis veteraner. Hans egen karriere har også vært begunstiget av hans nærhet til Jiang Zemin. Han betraktes som medlem av «Shanghaiklikken».
Alderneys flagg
Alderneys flagg består av en hvit duk med et rødt kors der øyens våpen er satt inn på en skive over korsmidten. Flagget er i størrelsesforholdet 1:2. Det ble godkjent av dronning Elizabeth II 20. desember 1993, men daterer fra 1906.
Det røde korset i hvit flaggduk, georgskorset, er Englands flagg og viser at Alderney er en besittelse under den engelske kronen. Alderneys våpen består av en opprett kronet løve som holder en kvist. I flagget er løven plassert på en grønn skive med ornamentert kant.
Litteratur
Flagge Guernseys
Taraz
Taraz er med sine 327 000 innbyggere Kasakhstans femte største by. Byen ligger på grensen til Kirgisistan og er kjent for sin kjemiske industri, spesielt produksjon av fosfor og gjødsel, ved anlegg som drives av Eurochem og KazPhosphate Ltd, samt sin vodkaproduksjon.
I byen finner man også et historisk museum som blant annet viser Taraz' historie som by langs silkeveien. På 1000-tallet var Taraz hovedstaden i den islamske staten Karakhan. Djenghis Khan erobret på 1200-tallet byen og la den i ruiner. 600 år senere gjenoppstod byen som et fort i Kokand Khanatet. Byen ble igjen erobret i 1864, denne gangen av russerne.
Ole Elias Holck
Ole Elias Holck (født 6. januar 1774 i Eivindvik, død 14. juli 1842 på Alværn i Lavik) var en norsk offiser og Eidsvollsmann.
Han ble ansatt ved bergenhusiske Regiment 1789, hvor han siden tjenestegjorde til 1818, med en kort avbrytelse i København. 1818 ble han sjef for søndfjordske musketerkorps, 1828 oberst og 1834 generaladjutant. Han fikk avskjed i 1841.
I 1814 ble han valgt som representant for sitt regiment til riksforsamlingen på Eidsvoll. Han sluttet seg der til Christian Frederiks parti. Senere representerte han Nordre Bergenhus amt på stortingene 1818, 1824 og 1839 og var medlem av stortingets deputasjon til Karl Johans svenske kroning i 1818.
Hjemmet hans - den tidligere fogdegården Alværn i Lavik - består godt bevart. Hovedhuset er fredet av Riksantikvaren og ble delvis restaurert i forbindelse med Grunnlovsjubileet i 2014.
Antony Matheus dos Santos
Antony Matheus dos Santos (født 24. februar 2000) er en brasiliansk fotballspiller som siden høsten 2022 har kontrakt med den engelske klubben Manchester United. Kontrakten gjelder frem til 2027, med mulighet for et års forlengelse.
Han hadde tidligere kontrakt med Ajax Amsterdam, men den 30. august 2022 ble Manchester United og Ajax Amsterdam enige om en overgang for brasilianeren.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Ole Jensson Nyhagen
Ole Jensson Nyhagen (født 29. desember 1867 på Sandane, død 12. mars 1946 på Sandane) var en norsk redaktør for bygdebladet Nordfjord, som ble utgitt på Sandane i Gloppen kommune.
Kari Aalvik Grimsbø
Kari Aalvik Grimsbø (født 4. januar 1985 i Bergen ) er en norsk håndballtrener og tidligere håndballmålvakt. Fra 2015 til 2020 spilte hun for i Ungarn som vant mesterligaen tre ganger i denne perioden. Hun har spilt 173 kamper på Norges kvinnelandslag i håndball. Hun har to OL-gull, to VM-gull og fem EM-gull. Med ni mesterskapsgull, to sølv og to bronse var hun mestvinnende kvinnelige håndballspiller inntil hun ble forbigått av Camilla Herrem i 2021. Grimsbø er fra Skaun i Trøndelag.
Klubb
Hun var inntil 2010 målvakt for i  Postenligaen. Før hun kom til Byåsen spilte hun for og. Hun gikk til i Danmark i 2010. I 2015 tegnet hun kontrakt med ungarske. Győr vant mesterligaen i 2017, 2018 og 2019.
Ole Jensson Nyhagen
Nyhagen var egentlig telefoninstallatør, men ble ansatt som forretningsfører for avisa i 1897. Han kjøpte selv avisa kort tid etter og satt som både redaktør og disponent frem til 1942, da den ble stoppet av den tyske okkupajonsmakta. Nyhagen døde kort tid etter krigen.
Kari Aalvik Grimsbø
Landslag
Den første landslagskampen spilte hun mot Portugal 28. september 2005, og i november 2006 ble hun plukket ut til Håndball-EM 2006 for damer i Sverige. Hun har også vært med i europamesterskap og verdensmesterskap på juniorsiden.
Norge fikk bronse ved Sommer-OL 2016, etter tap for Russland i semifinalen og seier mot Nederland i bronsefinalen, og Grimsbø ble av IHF kåret til mesterskapets beste keeper.
I 2018 takket hun nei til videre spill på landslaget, men i 2020 ble hun tatt ut i landslagstroppen i OL-kvalifiseringskampene mot Montenegro. Disse kampene ble avlyst på grunn av koronaviruspandemien. Den ungarske serien og mesterligaen ble også avbrutt, og Grimsbø la opp i 2020.
Trener
I 2020 ble hun keepertrener i Byåsen. I mars 2022 overtok hun som trener i Byåsen sammen med Valery Putans.
Drikkoffer
Drikkoffer eller libation (latin: libatio, gresk: leibein, «å helle») er et ritual hvor væske blir helt ut, som et offer for en gud eller ånd, eller til minne om en avdød. Det var vanlig i mange religioner i antikken og praksisen har fortsatt i mange kulturer den dag i dag.
Ulike substanser har blitt benyttet for drikkoffer, vanligvis vin eller andre alkoholdige drikker, olivenolje, honning, og i India også ghi (særegent klaret smør). I østlige Asia kunne ris kunne bli anvendt. De skåler eller kar som ble benyttet i ritualene, inkludert patera, hadde ofte en særegen form for å skille dem fra andre sekulære skåler. Libation kunne også bli hellet over noe som var av religiøs betydning, slikt som et alter, eller direkte på bakken.
Etymologi
Libation er avledet fra latinske libationem (nominativ libatio) i betydningen «drikkoffer», fra libare, «helle ut (ofring)», kanskje opprinnelig fra urindoeuropeiske *lehi-, «å helle ut, dryppe», som er kilden til greske leibein, «å helle, gjøre libation».
Egypt
Drikkoffer var en del av samfunnet i oldtidens Egypt hvor det ble praktisert for å ære særskilte guddommer, hellige forfedre, mennesker tilstede og fraværende. Det er teoretisert at libation hadde sin opprinnelse i den øvre delen av Nildalen, og derfra også spredte seg ut til andre regioner i Afrika.
Israel
Drikkoffer ble praktisert i oldtidens jødedom og er omtalt i Den hebraiske Bibelen (Det gamle testamente):
Hellas
Drikkoffer var en sentral del og et vitalt aspekt av antikkens greske religion, og et av de enkleste og mest vanlige formene for religiøs praksis. Det var en av de grunnleggende handlingene som definerte fromhet i antikkens Hellas, og var datert tilbake til bronsealderen, og selv i forhistoriske Hellas. Drikkoffer som ble tømt på bakken var ment som ofring til de døde og ktoniske guder. I Homers Odysseen, i kapittelet hvor Odyssevs besøkte de døde og underverden, gravde han en offergrop hvor han lot ofre honning, vin og vann. En form for drikkoffer ble kalt for khoē (fra indoeuropeisk: *gheu-, gresk: χεῦμα, kheuma, «det som er hellet/tømt») ble et stort kar tippet over og tømt på bakken for de ktoniske guder som også kan ha mottatt spondai (fredsoffer).
Aileen Geving
Aileen Geving (født 13. februar 1987) er en amerikansk curlingspiller.
Hun representerte USA under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor laget hennes endte som nummer 8.
Rønnaug Eliassen
Rønnaug Eliassen (født 24. oktober 1911, død 19. januar 2014) var en norsk advokat kjent for sitt engasjement i norsk kvinnekamp. Eliassen vokste opp i et borgerlig, intellektuelt miljø i Oslo og tok juridisk embetseksamen så tidlig som i 1937. Etter krigen var hun en tid dommerfullmektig i Midthordland, men ble etter hvert privatpraktiserende advokat med kvinners rettigheter som spesialfelt.
Eliassen engasjerte seg i Sosialistisk Folkeparti og var blant mye annet medlem i Porsgrunn bystyre, Norsk kvinneforbund og Internasjonal kvinneliga for fred og frihet. Hun sto bak oversettelsen av Simone de Beauvoirs Det annet kjønn i 1970. Hun var med i redaksjonsrådet til tidsskriftet Kvinnen og Tiden.
Eliassen var datter av arkitekten Georg Eliassen, bror av meteorologen Arnt Eliassen og mor til Jorun Solheim. Hun døde i januar 2014, 102 år gammel.
Russere
Russere (russisk: русские – russkije) er en slavisk folkegruppe med russisk som morsmål. De bor hovedsakelig i Russland og nabolandene. Selv om det også er vanlig å kalle alle innbyggerne i Russland russere, er det bare 80 % av dem som er russere i etnisk forstand. På russisk skiller man mellom russkije, som er etniske russere, og rossijane, som er borgere av Russland, uansett etnisitet.
Nordisk feltskyting med pistol
Nordisk feltskyting med pistol er en skytegren som utøves i Norge, Sverige og Danmark av henholdsvis Norges Skytterforbund, Svenska Pistolskytteförbundet (SPSF) og DGI Skydning. I Sverige går konkurransen under navnet «fältskytte», mens den kalles «terrænskydning» i Danmark. Grenen er har vært utøvet siden en stund etter andre verdenskrig, og det holdes årlig NM i feltskyting.
Historie
Etter andre verdenskrig ble det konkurrert i de to klassene fin og grov. I perioden 1950 til 1975 var det vanlig å benytte typiske tjenestevåpen i feltskyting, men fra slutten av 1970-tallet startet flere baneskyttere å bruke sine matchpistoler, som resulterte i at de fikk en uforholdsmessig fordel ovenfor de som brukte standardvåpen som for eksempel Luger, Browning Hi-Power og 1911 som f.eks. Kongsberg Colt. Med introduksjonen av militærfelt, hvor man satte minimumskrav til bl.a. ammunisjon og avtrekksvekt, ble dette en klasse hvor man kunne konkurrere på likefot med andre skyttere som ikke brukte matchpistoler. Selv om matchpistoler som Walther GSP i kaliber .32 S&W Long kan benyttes i Grovfelt, blir likevel pistoler som for eksempel Colt M1911, CZ Shadow 2 og Walther Q5 Match SF i kaliber 9x19 brukt og det er flere skyttere som hevder seg med disse våpnene. 9 × 19 mm Parabellum er det mest vanligste kaliberet som blir brukt i Grovfelt og Militærfelt
Spesialfeltprogrammet til NSF (spesialpistol og spesialrevolver) ble så lansert etter inspirasjon fra sivilpistolprogrammet i daværende Norges Forbund for Praktisk Skyting med sikte på å skape en arena hvor man kunne være konkurransedyktig med mindre våpen. Magnum 1 og 2 har som regel lengre skytetider, og skyter noen ganger på lengre avstander enn de andre klassene.
Utstyrsklasser
Ut ifra utstyr konkurreres det i feltskyting i åtte klasser (forkortelse i parentes):
Feltløypen
10 standplasser:
Skiver og scoring
Arrangøren kan fritt velge hvilke skyteskiver som skal benyttes. Poeng tildeles basert på treff der man blir tildelt 1 poeng for hver skive man treffer, og 1 poeng per treff, f. eks en standplass med 3 skiver pr. skytter med forskjellig størrelse, og derfor vanskelighetsgrad, kan gi maks 9 poeng hvis skytteren skyter 2 skudd pr. skive: 1 poeng per treff og 1 poeng per skive.
En skytter som ikke ligger på toppnivå kan derfor 'safe' på standplassen og skyte 6 treff i den letteste skiven og fortsatt få 7 poeng, eller skyte 5 sikre skudd for 6 poeng og gamble med ett på en annen for og prøve og oppnå 8 poeng.
Avstander
På feltstevner i Norge kan skyteavstanden variere mellom 7 til 70 meter. På feltskyting i Sverige skytes det som regel på korte og mellomlange hold, men avstanden kan være opptil 90 meter.
På magnumfelt-stevner i Norge kan skyteavstanden variere mellom 7 til 200 meter. På magnumfelt i Sverige er avstanden er ofte mellom 80-100 meter, men noen ganger helt opp til 180 meter.
Norgesmesterskap
Liste over tidligere norgesmesterskap i felt (ufullstendig):
Nordisk mesterskap
Hvert år blir 4 junior, 4 kvinner, 4 menn og 4 veteraner tatt ut til å delta i Nordisk felt. Nordisk felt er nytt, det ble startet i 2005. Før dette var det kun landskamp mellom Norge og Sverige.
Nå deltar Norge, Danmark, og Sverige. Arrangørene går på rundgang, 2008 var det Danmark, 2009 var det Norge, i 2010 er det Sveriges tur.
Det er visstnok vist interesse for feltskyting fra Island og Storbritannia.
Aina Willumsen
Aina Brit Kari Willumsen (født 20. januar 1946) er en norsk politiker for Arbeiderpartiet. Hun var ordfører i Træna kommune i Nordland fra 2003 til 2011.
Arbeiderpartiet hadde rent flertall i kommunen med syv av 11 representanter. De resterende representantene i kommunen var fra en fellesliste mellom Senterpartiet og Kristelig Folkeparti.
Ingeborg Valdemarsdatter
Ingeborg Valdemarsdatter, hertuginne av Mecklenburg (født 1. april 1347, død 1370), var en dansk prinsesse, datter av kong Valdemar Atterdag og Helvig av Slesvig.
Ingeborg overtok den eldre søsteren Margrethes tiltenkte make, hertug Henrik III av Mecklenburg. Etter avtalen ble den lille prinsesse ført over til Tyskland, men ble hentet tilbake allerede i 1354. Ingeborg og Henrik ble omsider gift i 1362, da de mecklenburgske fyrster hadde kvittert for en del av hennes medgift.
Paret fikk følgende barn:
Ingeborg ble etter broren Christoffers død i 1363 arvtaker til den danske tronen, og hennes sønn Albrekt var blitt lovet tronfølge i Danmark av kong Valdemar. Hun døde dog før sin far Valdemar, og det ble Ingeborgs søster Margrethe med sin sønn Olav som omsider trakk det lengste strå i den dynastiske kampen.
Redningssentral
En redningssentral er en stasjon for innmelding og utføring av søk og redningsordrer til lands eller sjøs. Slike sentraler består normalt av sambandspersonell som tar imot og tyder nød- eller redningsmeldinger, samt redningsfaglig personell (redningsledelse) som avgjør hvordan meldingene skal håndteres. Sentralen har mulighet for å kalle ut redningsressurser på redningsoppdrag.
Redningssentralene er ansvarlig for sine bestemte geografiske områder: «search and rescue regions of responsibility» (SRR). Disse områdene er bestemt av International Maritime Organization (IMO) og International Civil Aviation Organization (ICAO).
Redningssentraler i Norge
I Norge ble hovedredningssentralene opprettet i 1970, i Bodø (for Nord-Norge) og på Sola (for Sør-Norge, underlagt Justis- og beredskapsdepartementet. Operativt ledes de av politimestrene i henholdsvis Rogaland og Salten politidistrikter. Det er videre 28 lokale redningssentraler, drevet av politiet lokalt (inklusive Sysselmesteren på Svalbard), og 16 flyredningssentraler, drevet av Avinor, i Norge.
Fylkesvei 558 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 558 i de følgende fylkene:
Jelena Glinskaja
Jelena Glinskaja (født 1510, død 4. april 1538) var storfyrstinne i Storfyrstedømmet Moskva, gift med storfyrst Vasilij III av Russland. Storfyrsten hadde tidligere vært gift med Solomonia, datter av bojaren Jurij Saborov. Dette ekteskapet var inngått utelukkende av politiske årsaker, men storfyrsten trengte en arving, og Solomonia fikk ingen barn. Vasilij gikk da til det uvanlige skritt å skilles fra storfyrstinnen, og sørget deretter for å holde henne innesperret i et kloster. Den neste hustruen, Jelena Glinskaja, skal Vasilij ha valgt av kjærlighet og «for hennes vakre ansikt og ungdom». Jelena var niese av prins Glinskij, så valg av ektefelle var nok ikke helt uten politiske motiver.
I 1530, fire år etter bryllupet mellom Vasilij og Jelena, fikk de tronarvingen, da Jelena fødte sønnen Ivan IV. Omtrent et år senere fødte hun en sønn til, Jurij. Noe senere fikk Vasilij en uhelbredelig sykdom og skrev et testament der han overlot tronen til sin sønn Ivan og «til min hustru Jelena med bojarrådet». Han beordret Jelena til å regjere i sønnens navn til han ble myndig. Det var Vasilijs tanke at hun ikke skulle ha all makt, men at bojarene skulle ha det avgjørende ord i viktige saker. Da Vasilij døde i 1533, tok Jelena likevel over makten, og sørget for at bojarrådet måtte rådføre seg med henne i alle saker. Hun var Russlands regent i perioden 1533 til 1538, mens sønnen Ivan IV av Russland (tsaren «Ivan den grusomme») var mindreårig.
Jelena er omtalt som kald, kalkulerende og mistenksom, og hun styrte med hard hånd. Sønnen, som senere fikk tilnavnet «den grusomme», lærte av henne. Hun begrenset klostrenes og bojarenes rett til landområder, og fjernet privilegiet med skattefrihet. Den viktigste endringen hun fikk gjennomført når det gjaldt nasjonal ledelse, var pengereformen i 1535. Tidligere hadde hvert fyrstedømme hatt sitt myntsystem. Jelena arbeidet for en ens valuta i hele landet, og kjempet for å utrydde forfalskninger.
Hun hadde fremgang også i utenlandspolitikken. I 1534 forlangte kong Sigismund av Litauen å få tilbake de byene som var avstått til Storfyrstedømmet Moskva under Vasilij III. Jelena nektet, det kom til krig – og Jelenas folk seiret. Etter krigen emigrerte nesten 300 litauiske adelsfamilier til storfyrstedømmet.
Jelena døde brått før hun hadde fylt 30. Det gikk rykter om at hun var blitt forgiftet. Undersøkelser av Jelenas levninger i nyere tid, støtter denne teorien.
Fylkesvei 501 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 501 i de følgende fylkene:
Finn Sjue
Finn Sjue (født 27. oktober 1943 i Vassås, Hof i Vestfold) er en norsk psykolog, politiker og journalist. I 1970- og 1980-årene var Sjue blant lederne i den norske ml-bevegelsen og over en lengre periode redaktør av Klassekampen. Sjue har vært leder av Rød Valgallianse (1981–1983) og sekretær og nestleder i AKP(m-l). Senere har han arbeidet som forfatter og som førstelektor i journalistikk ved Høgskolen i Oslo.
Han arbeidet en periode som vitenskapelig assistent og deltok i 1971-1972 i et forskningsprosjekt ved Jernverket i Mo i Rana. Etter planene skulle teamet arbeide med helse- og skiftspørsmål i to år. Prosjektet ble stanset av NAF og LO. I ettertid har Sjue hevdet at det lokale og regionale POT var innblandet i spillet bak kulissene for å stanse prosjektet.
Palestina-engasjement
Han ble tidlig engasjert i Palestina-spørsmålet, og ble den første lederen for Palestinakomiteen i Norge da denne ble opprettet i 1970. I forkant av stiftelsen hadde Sjue ansvar for å knytte kontakter med ledelsen i Al Fatah og PLO. I denne sammenheng besøkte Sjue Midtøsten. Der fikk han selv følge den palestinske geriljaen i aksjon, en opplevelse han senere formidlet i bokform.
I 1976 arbeidet Sjue med å etablere norske helseteam som etter hvert bisto i ulike verdensdeler, i første rekke i Libanon og i israelsk-okkuperte deler av Palestina. Sjues ektefelle, Goggi Sæter, var i 1984 første norske sykepleieren som dro inn i det okkuperte Afghanistan for å kartlegge mulighetene for å drive helsearbeid i de okkuperte områdene.
Klassekampen-redaktør
Senere arbeidet Sjue som journalist i Klassekampen fra midten av 1980-årene til utpå 1990-årene. I denne perioden arbeidet han spesielt med dekningen av høyreekstreme miljøer og de hemmelige tjenester.
Overvåkingen av Sjue
I 1970-årene var Sjue blant de nordmenn Politiets overvåkingstjeneste, POT, fulgte tett. På denne tiden benyttet POT telefonavlytting, romavlytting og spaning for å skaffe informasjon om aktiviteten på venstresiden. De overvåket AKP, avisen Klassekampen, Palestina-aktiviteten og forbindelsene til de palestinske organisasjonene i Midtøsten og revolusjonære grupper i andre deler verden.
Hans forhold til POT var todelt. Primært forsøkte AKP og Sjue å beskytte egen aktivitet mot innsyn fra overvåkerne. Sjue og familien valgte lenge å ikke ha telefon hjemme. Møter og samtaler med kontakter ble bevisst avviklet slik at man kunne unngå avlytting. AKP utviklet en egen «sikkerhetspolitikk» for å unngå overvåking. Selv har Sjue fortalt at han som redaktør og journalist gjorde mye for å beskytte avisens kilder.
AKP og Sjue innledet også samarbeid med politiet og POT da høyreekstreme truet AKP, venstresiden eller innvandrere med voldelige aksjoner. Klassekampen hjalp for eksempel politiet med å avsløre Petter Kristian Kyvik, som i 1979 kastet en bombe mot Faglig 1. maifronts tog i Oslo.
Det var også til Klassekampen og Sjue den tidligere FN-soldaten Tom Krømcke henvendte seg i 1988. Krømcke var medlem av organisasjonen FMI og ønsket å gi Klassekampen informasjon og avsløre aktiviteten. Sjue henviste ham til politibetjent Einar Einarsen ved Overvåkningssentralen, og dette ble opptakten til politiets avsløring av planer om bombeattentat mot et uferdig asylmottak på Sørlandet. Den tidligere FMI-leder Arne Myrdal ble dømt til ett års fengsel. Han hevdet senere å ha vært utsatt for et komplott.
Fra 1987 innledet den tidligere sentrale Ap-politikeren Ronald Bye og Sjue et samarbeid som etter hvert resulterte i felles bokutgivelser og, ifølge dem selv, et solid vennskap. Ronald Bye hadde bakgrunn fra overvåkernes rekker da han under den kalde krigen hadde samarbeidet med POT, både i Nord-Norge og i LO-apparatet. I forfatter-fellesskapet Bye-Sjue møttes de i et felles ønske om å avdekke historien om den hemmelige overvåkingen som hadde funnet sted.
Etter Lundkommisjonens rapport fikk Sjue innsyn i «mappa si» hos POT. I 2002 fikk han også 80 000 kroner i erstatning etter overvåkingen han og familien hadde vært utsatt for, en av de høyeste erstatningssummene som ble utbetalt.
Varg Veum – Falne engler
Varg Veum – Falne engler er en norsk kriminalfilm fra 2008, regissert av Morten Tyldum og manus av Thomas Moldestad basert på Gunnar Staalesens kriminalroman Falne engler.
Filmen er den fjerde filmen i filmserien om Varg Veum. Det er den andre filmen som ble vist på kino i Norge, og hadde premiere 4. april 2008. Filmen hadde et besøkstall på 126 063 da den gikk på norske kinoer.
Handling
En kvinne kommer hjem og finner sin 15 år gamle datter hengt i trappen ikledd en hvit kjole.
Varg Veum støter på en gammel venninne, Rebecca, og bestemmer seg for å gå på konsert med det bandet til den gamle vennegjengen. Bestekompisen betror seg til Varg og forteller at han tror kona Rebecca er utro. Han vil at Varg skal skygge henne og finne ut hva det er hun driver på med. Rebecca merker at Varg forfølger henne og hun inviterer han med hjem. Varg drar fra Rebecca, men bestemmer seg for å dra tilbake. Da står det allerede en ny bil i oppkjørselen og han tar med seg kameraet sitt for å finne ut hva det er Rebecca driver med. Han oppdager en mann kledd i svart, som drar en livløs Rebecca gjennom huset. Hun blir funnet hengt i en hvit kjole.
Gamle Kristiansand Teater
Gamle Kristiansand Teater, Kongens gate 2, Kristiansand, er det gamle bygget til Agder Teater (nå Kilden Teater), og gjenåpnet i september 2018 som et kulturhus i Kristiansand.
Dagens bygning er den tredje på denne tomten. De to tidligere teaterbygningen var eid av Det Dramatiske Selskab i Christiansand. Den første gikk tapt i brannen i 1892, den andre ble kondemnert og måtte rives i 1966. Teateret ble åpnet i september 1976. Bygningens fasade et utsmykket med et veggrelieff av Henrik Finne. Bygget ble tegnet av arkitekt Hans Paasche Thorne fra arkitektfirmaet Ugland & Thorne.
I januar 2012 flyttet Agder Teater sin virksomhet til Kilden teater- og konserthus, og bygget ble stående tomt. Etter flyttingen til Kilden teater- og konserthus ønsket Kristiansand kommune å selge den gamle teaterbygningen. Kommunen åpnet opp for at bygningen kunne rives. Vest-Agder fylkeskommune mente imidlertid at bygningen burde bevares, da den representerer den arkitektoniske stilretningen brutalismen og dermed er tidstypisk for 1970-tallet.
Etter oppussingen av den gamle teaterbygningen til Agder Teater, ga eierne bygget navnet Teateret.
Xuande-keiseren
Xuande-keiseren (kinesisk: 宣德, født 25. februar 1398 eller 16. mars 1399 i Beijing, død 31. januar 1435 samme sted ) var keiser av Kina under Ming-dynastiet, og regjerte mellom 1425 og 1435. Tempelnavn: Xuanzong (宣宗) (det var også andre keisere med navnet Xuanzong). Han var født Zhu Zhanji, og var sønn av Hongxi-keiseren og keisergemalinnen Zhang.
Hans regjeringetid var preget av politisk og økonomisk stabilitet, velstand og kulturell blomstring.
Bakgrunn
Som barn ble han øvet i militær teknikk av sin farfar keiser Yongle-keiseren, og han skulle som keiser senere anse seg selv som en kriger. Han tok ham ofte med på krig, jaktutflukter og inspeksjonsreiser.
Keiser
Som Xuande-keiseren var han meget allsidig. Han var ikke bare en dyktig byadministrator, men behersket også ridekunst, bueskyting, kalligrafi og maleri.
To viktige tiltak som han gjennomførte i sin periode var å slå tilbake sin opprørske farbror Zhu Gaoxu som anså seg å ha rett til tronen, og etableringen av palassutdannelsen for eunukker.
Etter et avbrudd under den foregående keiser tilot Xuande-keiseren at eunukken Zheng Hes flåteekspedisjoner ble gjennomtatt for en siste gang.
Xuande-keiseren ble etter sin død betraktet som et bilde på det gode konfucianske keiserideal; han skydde ikke militær konfrontasjon, var en utmerket statsmann, fremmet kunst og kultur og var selv en dyktig kunstner. Hans regjeringstid var preget av stabilitet, velstand og kulturell blomstring, og betraktes dermed som et høydepunkt i det tidlige Ming-dynastiet. Etter vestlig mål kunne han kanskje sammenlignes med det ideelle renessansemenneske.
Han er blitt bedømt som den nest dyktigste maler av alle kinesiske keisere, nest etter Songdynastiets keiser Huizong.
Keiser Xuande døde i 1435, 36 år gammel, etter å ha regjert i ti år. Han ble begravd i Jingling i Minggravene nord for Beijing.
Pehr Aurén
Pehr Aurén (født 27. mars 1761, død 23. januar 1842) var en svensk gymnaslærer, matematiker og astronom.
Aurén ble elev ved Härnösands gymnasium i 1774, student ved universitetet i Uppsala i 1782, blev filosofie kandidat i 1790 og filosofie magister 1791. Han ble viseskolemester i Umeå i 1795, visekollega i Härnösand i 1798, apologist i 1799, og viselektor i matematikk ved gymnaset i Härnösand i 1800, 1806-1813 og 1823. I 1812 søkte han stillingen som lektor i matematikk ved gymnaset, men fikk ikke stillingen da det var bestemt at stillingen skulle besettes av en doktor medisin. 1828-39 var han sekretær i selskapet de nödlidandes vänner. Aurén fikk i 1830 permisjon fra stillingen på grunn av alderdom.
Aurén utgav en rekke arbeider innen matematikk og astronomi. Blant hans arbeider er først og fremst Utredning af bibliska och borgerliga tidräkningen, jämte förslag till rättelse af de fel, hvarmed den senare är behäftad (1800) og Första grunderna till trigonometriska differentialformlers integrering (1812) kjente.
Hongxi-keiseren
Hongxi-keiseren (kinesisk: 洪熙, pinyin:  Hóngxī; født 16. august 1378 i Beijing, død 29. mai 1425 samme sted) var keiser av Kina tilhørende Ming-dynastiet. Han etterfulgte sin far, Yongle-keiseren, i 1424.
Navn
Hans opprinnelige navn var Zhu Gaochi (朱高熾, Zhū Gāochì; namnet Hongxi kommer fra navnet på hans regjeringsperiode, Hóngxī (洪熙). I Kina går han dessuten under sitt posthume navn Zhāodì (昭帝) og sitt såkalte tempelnavn, Rénzōng (仁宗).
Bakgrunn
Han fikk soin utdannelse fra konfucianske privatlærere. Han fungerte ofte som regent i Nanjing eller Beijing under farels militære felttog i nord. Han var uinteresert i militære saker, men var en dyktig bueskytter.
Keiser
Hongxi-keiserens korte regjeringsperiode kjennetegnes av en reaksjon mot sin forgjengers ekspansive og kostbare prosjekter. Han avbrøt Zheng Hes flåteekspedisjoner til Sørøstasia og annetsteds hen. Et keiserlig forbud var faktisk gitt allerede før han tiltrådte, men uten å kunne stanse Zheng Hes sjette store reise.
Hongxi-keiseren stanset grensehandelen der tre ble byttehandlet mot hester. Han gjeninnsatte konfucianske embedsmenn som var falt i vanære, som for eksempel Yongle-keiserens skattmester Xia Yanji (i fengsel siden 1421), og reorganiserte administrasjonen slik at hans nærmeste rådgiver ble høyt rangert. Hanlin-akademikere ble storsekretærer, og de avskaffet hans fars upopulære militaristiske tiltak og gjeninnførte et ekte sivilt styre. Hongxi-keiseren forbedre finansene ved å kansellere bestillinger av trevirke, gull og sølv. Skatter ble ettergitt slik at omstreifende bønder kunne vende hjem, særlig til nytte for jordbruket i Yangtzedeltaet. Hongxi-keiseren nedsatte en kommisjon som skulle ettergå skattleggningen. Han trosset sine sekretærer ved å forordne at korn umiddelbart ble sendt til katastroferammede områder.
Videre trakk han tilbake dynastiets styrker som var blitt sendt til Annam for å kue Lam son-opprøret. Han beordret også at dynastiets hovedstad skulle flyttes tilbake til Nanjing, men han døde kort etter og fikk aldri mulighet til å virkeliggjøre planen.
Manol Manolov
Manol Tomov Manolov bulgarsk: Манол Томов Манолов (født 8. august 1925 i Sofia, død 16. desember 2008 i Sofia) var en bulgarsk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors, 1956 i Melbourne og 1960 i Roma.
Manolov vant en olympisk bronsemedalje i fotball under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på det bulgarske laget som kom på tredjeplass i fotballturneringen bak Sovjetunionen og Jugoslavia. Bulgaria vant kvartfinalen med 6-1 over Storbritannia men tapte semifinalen mot Sovjetunionen med 1-2. I bronsefinalen mot India vant de med 3-0. Manolov spilte tre kamper i turneringen.
Seminole (prøvesprengning)
Seminole var en prøvesprengning av en atombombe under Operation Redwing. Detonasjonen ble utført på atollen Enewetak i Stillehavet 6. juni 1956. Bomben var på 13,7 kilotonn (57,4 terajoule.) Detonasjonen ble utført 2 meter over bakken og er kjent for å være blant de mest spektakulære av de mindre atombombene som er blitt detonert.
Paschim Medinipur (distrikt)
Paschim Medinipur (bengali: পশ্চিম মেদিনীপুর জেলা ) er et distrikt i den indiske delstaten Vest-Bengal. Distriktets hovedstad er Midnapore.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 5,943,300 innbyggere i distriktet, mot 5,193,411 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 12,03 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 11,16 % i 2011 mot 14,48 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 952 i 2011 mot 951 i 2001.
Olav Hindahl
Olav Svendsen Hindahl (født 17. oktober 1892 i Stavanger, død 14. juni 1963 i Oslo) var en norsk politiker og fagforeningsleder. Han var fra 1934 til 1939 formann i LO. I perioden 2. oktober 1939 til 25. juni 1945 var han minister for Arbeidsdepartementet, i perioden 1. oktober 1942 til 9. mars 1945 også Departementet for handel, sjøfart, industri, handverk og fiskeri, i Johan Nygaardsvolds regjering.
Han giftet seg den 10. oktober 1914 med Gudrun Årstensen. Som utdannet typograf flyttet han til Oslo i 1926 sammen med familien og begynte som sekretær i Norsk Typografforbund. Før dette hadde han jobbet i Høyres avis Stavangeren hjemme i Stavanger. Senere ble han formann for Norsk Typografforbund før han gikk inn i LO. Efter krigen ble han utnevnt til direktør for Arbeidstilsynet, en stilling han fratrådte på nyåret 1963.
Boken ''Olav Å. Hindahl forteller'' (hans sønn) utkom i mai 1997.
Jingtai-keiseren
Keiser
Han kom til makten etter at hans eldre bror (Zhengtong-keiseren) hadde mislykkes på slagmarken og ble holdt i fangenskap i et år av mongolene. Broren ble løslatt da mongolene fikk vite at en ny keiser var blitt innsatt. Slik sett må det sies at Zhu Qiyus overtakelse ble den direkte grunn til at Zhengtong-keiserne ble løslatt.
Men Jingtai-keiseren betraktet seg videre som rettmessig keiser. I stedet for å tre til side og slippe til sin løslatte eldre bror, lot han brorer fengsle, sammen med hele hans familie. Ogsp tronfølgeren (eller Zhongteng) lot han fengsle (i bevoktet husarrest), og utpekte i stedet sin egen sønn til tronarving. Den tidligere Zhengtong-keiseren innvilget han en provisorisk tittel som «store keiser».
Jingtai-keiseren ble i det meste ledet i sitt styre av den syktige minister Yu Qian. Det var med ham som rådgiver at han styrte landet. Han satte i stand Keiserkanalen, gav Gulelven bedre diker, og fremmet handelsen. Ved dette ble Ming-dynastiets makt styrket.
Fall fra makten, død og begravelse
I 1457 ble han alvorlig syk og svevet i livsfare. Etter at hans sønn rett før hadde dødd under mysteriøse omstendigheter, motsatte han seg å utpeke noen ny arving. I denne situasjon selvutnevnte hans arresterte bror Zhengtong-keiseren til etterfølger, og avsatte sin bror i et palassopprør. Dermed - i 1457 - besteg broren på nytt tronen, denne gangen under navnet Tianshun-keiseren.
Zhu Qiyu døde en måned etterpå. Sannsynligvsi ble han myrdet av sine egne evnukket, etter ordre fra Tianshun-keiseren. Jingtai-keieren ble betraktet som usurpator og ble ikke innrømmet noen ærerik begravelse som keiser. Hans bror lot ham ikke begrave i de keiserlige Ming-gravene nord for Beijing, men utenfor gravområdet.
Han fikk en enkel fyrstegrav; det påbegynte keisermausoleet ble senere benyttet for Taichang-keiseren. Hans posthume navn ble også forkortet til fem skrifttegn, i stedet for de sedvanlige sytten, for å markere hans nedgraderte status.
Becca Hamilton
Becca Hamilton (født 12. juli 1990) er en amerikansk curlingspiller.
Hun representerte USA under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor laget hennes endte som nummer 8.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 6.
Rong Yiren
Rong Yiren (kinesisk: 荣毅, pinyin: Róng Yìrén, født 1. mai 1916 i Wuxi i provinsen Jiangsu i Kina, død 26. oktober 2005 i Beijing) var en kinesisk kjøpmann, politiker og visepresident for Folkerepublikken Kina.
Liv og virke
Rong Yiren har frem til 1949 en fremgangsrik tekstilkjøpmann. Etter den kommunistiske seier og maktovertakelse overdro han sin formue til Det kinesiske kommunistparti. Fra 1960-tallet ble han tidvis utsatt for forfølgelse under kulturrevolusjonen, særlig fra rødegardistene som truet ham på livet. Etter at Deng Xiaoping kom til makt sent i 1970-årene kom han imidlertid inn i regjeringen. Det var Deng som gav ham tilnavnet «den røde kapitalist», ikke bare på grunn av hans fortid, men også for hans innsats for dengismens moderniseringer av økonomien.
I 1999 ble han ansett som en av Kinas rikeste personer.
8. divisjon fotball for menn 2019
8. divisjon fotball for menn 2019 var det niende nivået i norsk fotball 2019.
Oslo
''For å fylle opp 7. divisjon 2020 rykket det 5 lag opp, i stedet for planlagte 1. Begge lag i kvalifiseringen rykket opp.''
Oslo 1: (opprykk) Oslo 2: (opprykk)
Fylkesvei 532 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 532 i de følgende fylkene:
Nils Jønsberg
Nils Simensen Jønsberg (født 12. august 1808 på Jønsberg i Romedal, død 28. april 1885 i Christiania) var en norsk prest og politiker.
Jønsberg var sønn av en storbonde. Han tok eksamen ved Christiania katedralskole i 1827 og tok teologisk embetseksamen (cand.theol.) i 1831. Deretter var han personellkapellan i Drøbak og lærer ved borgerskolen der. I 1835 ble han ansatt som sogneprest i Karlsøy, og tiltrådte året etter. Senere var han sogneprest i Skjerstad i 1843-1855, Skogn i 1855-1868 og Stokke i 1868-1881.
Nils Jønsberg var Karlsøy kommunes første ordfører, i perioden 1838-1841. Han var 1. representant fra Finmarkens amt på Stortinget i årene 1842-1844; valgkretsen omfattet både dagens Troms og Finnmark fylke. Han var medlem av budsjettkomiteen. Til Stortinget 1851 kom han på 2. varamannsplass fra Nordlands amt. Han var ordfører i Skjerstad i årene 1844-1848 og 1852-1856.
Jønsberg var sosialt engasjert, og tok i sin tid i Karlsøy blant annet opp leilendingssystemet i Nord-Norge, talte fiskernes sak, og engasjerte seg for at samene skulle få formidlet Guds ord på sitt eget språk. Nils Jønsberg var bestefar til Høyre-politikeren Nils Erik Flakstad og oldefar til billedhuggeren Nils Flakstad.
En byste av Nils Jønsberg er satt opp ved Ringvassøy kirke på Hansnes i Karlsøy, etter initiativ av Karlsøy og Helgøy historielag.
SpareBank 1-alliansen
SpareBank 1-alliansen er et norsk banksamarbeid etablert i 1996, mellom 13 banker under felles merkevare SpareBank 1, som er organisert gjennom de felleseide selskapene SpareBank 1 Gruppen AS og SpareBank 1 Utvikling DA med deres datterselskaper, i tillegg til flere andre direkte eide selskaper av SpareBank 1-bankene.
Fylkesvei 536 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 536 i de følgende fylkene:
Fylkesvei 581 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 581 i de følgende fylkene:
Papilio alexanor
Papilio alexanor er en dagaktiv sommerfugl i gruppen av svalestjerter.
Utseende
Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin.
Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler). I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte. Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Egget varierer i fargene grønt til brungrått, alt etter alderen.
Larven er har hvit eller gul grunnfarge, etter alderen. Den har flere mørke svarte flekker eller tverrbånd, på hvert kroppsledd, bakover kroppen. På de svarte tverbåndene kan de være gule flekker, som danner rader bakover kroppen. Utseendet er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen. Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.
Puppen er gråbrun, og er festet med et magebelte til en stilk eller lignende.
Levevis
Paringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Eggene legges enkeltvis i blomsten på næringsplanten.
Larven lever som plantespiser på ulike urter og planter som Opopanax chironium, O. hispidus, Seseli montanum, S. libanotis, Ptychotis heterophylla, Trinia vulgaris, Pimpinella saxifraga, Falcaria vulgaris, Torilis heterophylla, Ferula communis, F. karategina, F. ugamica, Carum carvi.
Papilio alexanor tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen. Puppeperioden varierer etter temperaturen.
Fylkesvei 598 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 598 i de følgende fylkene:
Hearts of Iron 2
Hearts of Iron 2 er et sanntids storstrategispill for PC. Spillets handling er lagt til før og under andre verdenskrig.
Spillet ble utviklet av det svenske selskapet Paradox Entertainment, og bygger på selskapets tidligere strategispill som Hearts of Iron og Europa Universalis II. Hearts of Iron 2 ble sluppet i januar 2005, og er en videreutvikling av forgjengeren Hearts of Iron fra 2002.
Spilltyper
Hearts of Iron 2 har to hovedgrupper av spilltyper:
Kampanjer
Denne typen spill baserer seg på at man styrer et fritt valgt land gjennom hele eller deler av spillets periode (januar 1936–desember 1947), der man tar seg av blant annet industri, råvarer, forskning, innenriks– og utenrikspolitikk, handel og militærvesen.
I kampanjespill kan man velge nesten alle verdens land. Småstater som Monaco og Liechtenstein kan ikke spilles, og er heller ikke representert i spillet på noen måte, men relativt ubetydelige stater som Luxembourg og den sovjetiske marionetten Tannu Tuva er spillbare på lik grad som stormaktene, dog med begrenset detaljgrad når det gjelder senere omtalte ministerkabinetter og forskningsstab. Det er populært å spille som Tyskland, Storbritannia, USA, Japan eller Sovjetunionen på grunn av disse landenes sentrale rolle i krigen og sterke forutsetninger, men nasjoner med "oddsen imot seg", som Polen, Jugoslavia, Kommunistkina og Luxembourg er mest populære for de mer viderekomne spillerne. Etiopia og Albania regnes som to av de vanskeligere nasjoner å overleve som, grunnet deres dårlige forutsetninger i forhold til en sikker krig mot Italia.
Operasjoner
I denne modusen spiller man den ene siden i en enkelt, tidsbegrenset kampanje som for eksempel Ardenneroffensiven. Her leder man typisk ikke et enkelt land, men en allianse som de allierte eller aksemaktene.
Spiller man en enkeltoperasjon brukes bare deler av verdenskartet, samtidig som elementer som forskning, produksjon og politikk ikke er med.
Kartet
Man spiller på et verdenskart, der kartet er delt inn i små felter av variabel størrelse. Størrelsen på feltene er typisk mindre i urbane strøk enn i rurale, og i mindre i Europa enn i Nord-Amerika og Asia.
Hvert felt (med unntak av sjøsoner) har en gitt produksjon av råvarer som olje, mineraler og elektrisk kraft. Hvert felt er også klassifisert som en spesiell terrengtype, som for eksempel steppe, by, skog eller fjell. Terrenget i feltet bestemmer hvordan de forskjellige troppetypene kjemper og beveger seg i feltet, motoriserte enheter fungerer typisk best i flatt terreng mens ingeniørsoldater kjemper best i bystrøk.
Felt kan inneholde spesielle ting som marinebaser, flyplasser, kjernefysiske reaktorer og teststeder for rakettvåpen.
Tid
Hearts of Iron 2 er et sanntidsspill, noe som vil si at en time på spillet kan ta for eksempel ett sekund i virkeligheten (spilleren kan sette tempoet selv). Om man setter spillet på pause, kan man likevel gjøre alt man ellers kan gjøre, så pause er en mye brukt funksjon, og en populær innstilling er en av de høyeste hastighetene på tiden og å sette på pause ofte. Spillet skiller mellom natt og dag, i slag om natten vil forsvarere som regel ha en stor fordel overfor angripere. Årstider har også mye å si i spillet, om vinteren vil offensive operasjoner på Østfronten og sjøkrgsføring i Nord-Atlanteren være svært vanskelig. Tidssoner er også inkludert i spillet, men alle tidspunkter står oppgitt i GMT, så i østen vil natten vare fra 12:00-19:00 om sommeren.
Militærstyrker
Krigføringen til lands foregår på divisjonsnivå, der man selv velger hvilken general som skal lede hver divisjon og hvordan divisjonene grupperes i større enheter. Enheten flytter så mellom feltene på brettet, og det kommer til slag om to grupper av fiendtlige styrker prøver å gå inn i samme felt.
Ashopton
Ashopton var en liten landsby i Derbyshire i England som ligger i dalen til elven Ashop. Den hadde da en befolkning som mindre enn 100 innbyggere. Tidlig på 1940-tallet ble landsbyen (sammen med dens nabo Derwent) revet for at vannmagasinet Ladybower Reservoir kunne bli opprettet.
Hearts of Iron 2
Militærstyrker
Krigføringen til sjøs tar for seg enkeltskip, som kan samles i grupper eller skvadroner. Hver gruppe ledes av en egen admiral utpekt av spilleren, og er basert i en hjemhavn. En gruppe skip settes til en bestemt handling i et bestemt sjøområde innenfor gruppens rekkevidde, for eksempel kan skipet «Admiral Graf Spee» sendes til Sør-Atlanteren med ordre om å angripe allierte konvoier eller en amerikansk hangarskipgruppe sendes til Japanhavet med ordre om å oppsøke og utfordre fiendtlige krigsskip.
Luftkrigføringen baserer seg på flyskvadroner av forskjellige typer (som for eksempel jagerfly eller taktiske bombefly) gruppert i luftdivisjoner, under ledelse av en general. Som med sjøstyrker utfører en divisjon en bestmt handling i et bestemt geografisk område, en alliert strategisk bombeflygruppe kan for eksempel bombe industrien i Ruhrområdet, en tysk divisjon med Stukabombere kan angripe forsyningslinjene til sovjetiske styrker i Volgaområdet.
Ashopton
Landsbyen lå nær stedet hvor dalen Derwent Valley møter Snake Valley. Det eneste på stedet som minner om den er navnet på broen Ashopton Viaduct, som fører A57 over Derwent Valley. Mens den første landsbyen som forsvant, Derwent, til tider kan sees når vannstanden er lav, er Ashopton helt dekket av slam.
Hearts of Iron 2
Militærstyrker
Hver general og admiral har forskjellige egenskaper, og en militær grad som bestemmer hvor mange enheter han kan kommandere. Karl Dönitz vil typisk gjøre seg best som leder for en gruppe ubåter, George Patton vil fungere best som leder for et korps av stridsvogner.
Ashopton
En kjent bygning i landsbyen var metodistkirken, som ble reist i 1840. Den siste gudstjenesten ble holdt der den 25. september 1939, med «The Day's Dying in the West» som siste hymne. Kirken og de andre bygningene ble revet eller ødelagt av vannmasser i 1943.
Gavril Stojanov
Gavril Todorov Stoyanov (bulgarsk: Гаврил Тодоров Стоянов; født 9. juli 1929 i Sofia, død 6. november 2005 i Sofia) var en bulgarsk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne.
Hearts of Iron 2
Militærstyrker
Generalmajor er spillets laveste rangering for land- og luftkommandanter og kontreadmiral for marinen. Tilsvarende er felt- og luftmarskalk de henholdsvis høyeste, sammen med storadmiral. Av denne grunn har mange savnet den berømte tyske generalen Erwin Rommel i spillet, siden han ikke dukker opp før sin forfremmelse til generalmajor i 1939.
Gavril Stojanov
Stoyanov vant en olympisk bronsemedalje i fotball under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på det bulgarske laget som kom på tredjeplass i fotballturneringen bak Sovjetunionen og Jugoslavia. Bulgaria vant kvartfinalen med 6-1 over Storbritannia men tapte semifinalen mot Sovjetunionen med 1-2. I bronsefinalen mot India vant de med 3-0. Stoyanov spilte en kamp i turneringen.
Cory Christensen
Cory Christensen (født 1. desember 1994) er en amerikansk curlingspiller.