cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Borgerkrigen i Syria
Kofi Annans fredsplan
En del av fredsplanen var at en styrke på 300 ubevæpnede FN-observatører, kalt United Nations Supervision Mission in Syria, skulle sendes til Syria om våpenhvilen holdt; de fikk et mandat fra FNs sikkerhetsråd for en periode på 90 dager. De første FN-observatørene ankom 16. april. Den norske generalmajor Robert Mood ble 27. april utnevnt til lederen for observatørstyrken. Samme dag ble ni mennesker drept av en bombeeksplosjon i Dimašq.
I slutten av mai og begynnelsen av juni blusset volden kraftig opp igjen. 26. mai kunne observatørene bekrefte minst 90 døde sivile, inkludert 32 barn, etter en artillerioffensiv mot Houla. 12. juni svarte sjef for FNs fredsbevarende styrker Hervé Ladsous bekreftende på et spørsmål om hvorvidt konflikten etter hans mening hadde utviklet seg til en borgerkrig. Robert Mood var samtidig svært bekymret for sikkerheten for observatørgruppen, og kommenterte at de sofistikerte angrepene tydet på utenlandsk involvering. 16. juni måtte observatøroppdraget innstilles inntil videre. 2. august annonserte Kofi Annan at han ikke kommer til å fortsette som spesialutsending til Syria etter at mandatet går ut i slutten av august.
Borgerkrig
15. juli klassifiserte Den internasjonale Røde Kors-komiteen konflikten som en «ikke-internasjonal væpnet konflikt», som er komiteens begrep for en borgerkrig, og internasjonal humanitær rett trådte dermed i kraft. I slutten av juli var det kraftige kamphandlinger i Damaskus og Aleppo. Syrias forsvarsminister Dawoud Rajiha ble drept i et selvmordsangrep. FN-observatørene bevitnet at myndighetene brukte angrepsfly mot opprørere i Aleppo, og kunne også melde at opprørerne i stadig større grad hadde tilgang på tunge våpen, inkludert stridsvogner. 13. august besluttet Organisasjonen for islamsk samarbeid (OIC) å suspendere Syrias medlemskap.
Fraksjoner blant opprørerne
Opprøret begynte uten noen samlende ledelse. Lokale ledere har dannet opprørsgrupper med ulike holdninger og målsettinger. Utenlandske støttespillere for opposisjonen har forsøkt å samle den væpnede opposisjonen i Den Frie Syriske Hær (FSA) og å legge den under kommando av en enhetlig politisk ledelse.
Nasjonalkoalisjonen
Ett år etter opprettelsen av Det syriske nasjonalrådet, var opposisjonen splittet mellom en rekke ulike grupperinger. I november lyktes det å samle disse til samtaler i Doha i Qatar, og 11. november ble Nasjonalkoalisjonen av syriske revolusjons- og opposisjonskrefter dannet, med Mouaz al-Khatib som leder. Koalisjonen ble raskt anerkjent som de eneste legitime representantene for det syriske folk av Golfrådets medlemsland samt Frankrike. Også Den arabiske liga anerkjente koalisjonen, men valgte en mer reservert ordbruk på grunn av uklare signaler fra Irak, og fra Algerie spørsmål ved hvorvidt koalisjonen representerte alle opposisjonskreftene.
Ekstremistiske grupper
Blant de mest effektive militsene er Terror-grupper med bakgrunn fra borgerkrigene i Irak og Afghanistan. Størst av disse er al-Qaeda-tilknyttede Jabhat al-Nusra og den grenseoverskridende gruppen Den islamske staten Irak og Levanten (forkortes ISIS og ISIL). I 2014 har Jabhat al-Nusra og ISIS kriget mot hverandre i Aleppo. Men det har også vært tider hvor disse to gruppene har samarbeidet imot det syriske regimet, og imot den moderate syriske opposisjonen.
Kurderne
Langs grensene mot Tyrkia og Irak, og i de store byene, bor det mange kurdere (det bor anslagsvis 1-2 millioner kurdere i hele Syria ). Kurderne har, sammen med turkmenere, kristne assyrere og sunni-muslimer, vært undertrykt av Ba'ath-regimet som er basert på arabisk nasjonalisme. Etter utbruddet av borgerkrigen innvilget Bashar al-Assad syrisk statsborgerskap til ca 300 000 statsløse kurdere. Sommeren 2012 ble syriske styrker trukket ut av kurdiske områder i nordøst, og kontrollen overlatt til det kurdiske partiet PYD, som er alliert med PKK i Tyrkia.
Forholdet mellom PYD og regimet i Damaskus er uklart. Den syriske regjeringen har fortsatt soldater og sikkerhetsstyrker i Qamishli, men andre steder har det vært kamper mellom PYD og regjeringsstyrkene. I januar 2014 erklærte PYD at det var innført selvstyre i syrisk Kurdistan under navnet Rojava (syrisk Kurdistan) PYD-leder Salih Muslem understreker at selvstyret ikke rokker ved Syrias internasjonalt anerkjente grenser. Rojava omfatter tre regioner under kurdisk kontroll. Viktigst er området i nordøst, Jazeera, med senter i Qamishli. I tillegg gjelder det to mindre områder; Afrin nord for Aleppo og Kobane mellom Aleppo og Qamishli. Det ble arrangert valg på lokale forsamlinger i Jazeera-kantonen i mars 2015.
Høsten 2014 innledet ISIL et omfattende angrep på kantonen Kobane (Ain al-Arab). ISIL erobret raskt landsbyene omkring og trengte inn i selve bykjernen. Kurdiske styrker tilhørende partiet PYD gjorde desperat motstand og kjempet fra hus til hus mot overlegne styrker. Forsvaret fikk etterhvert hjelp fra amerikanske og franske fly som bombet ISILs stillinger.
Tyrkiske styrker sperret grensen nord for byen og hindret forsyninger i å nå fram til forsvarerne. Men i desember ga Tyrkia etter for internasjonalt press og tillot 200 peshmergas, kurdiske styrker fra Irak, å rykke inn i Kobane med tyngre våpen. Også arabiske og assyriske militser støttet forsvarerne.
ISIL ble i løpet av januar presset ut av byen og i løpet av februar og mars gjenerobret de kurdiske styrkene også store områder rundt byen, mens ISIL ble drevet over til Eufrats vestre bredd. I mai/juni 2015 kjempet YPG seg fram fra begge sider til byen Tel Abyad (Kurdisk: Gire Spi). Dette åpnet forbindelsen mellom Kobane og de kurdiske områdene i Jezira, samtidig som de sperret ISILs adgang til en viktig grenseovergang til Tyrkia. I samarbeidet med USA har YPG gått i allianse med flere mindre militser, bestående av blant annet arabere og assyrere. Den nye alliansen som kalles Syrian Democratic Force, SDF, krysset i mai 2016 over til vestsiden av Eufrat og erobret i august den strategisk viktige byen Manbij fra ISIL. Dermed brøt de en av ISILs viktigste forsyningslinjer.
I storbyen Aleppo, kontrollerer kurdiske styrker bydelen Sheikh Maksud, som angripes både av regjeringsvennlige styrker og av islamistiske opprørere.
Russland
Regimet fikk i løpet av sommeren 2015 betydelig politisk og militær støtte fra Russland, og 30. september fikk Russland tillatelse fra sin nasjonalforsamling til å gjennomføre militære operasjoner i Syria. Samme dag bombet russiske fly mål i og rundt byen Homs, men det ble sådd tvil om hvorvidt angrepene faktisk rammet terrorgrupperingen ISIL. Russland innrømmet kort tid etter at de hadde bombet andre mål enn ISIL.
Iran
Iran ble allerede i 2011 beskyldt for å ha vært involvert i opprøret på al-Assads side. USAs president Barack Obama anklaget Iran for å hemmelig støtte al-Assad i hans forsøk på å slå ned opprøret. Den amerikanske ambassadøren Susan Rice hevdet også at det var aktiv iransk involvering i Syria til støtte for det sittende regimet. Irans revolusjonsgarde ble også anklaget for å bidra til å slå ned det syriske opprøret etter ordre fra Ali Khamenei.
Iran reagerte på anklagene ved å benekte å være involvert i Syria, og landets utenriksdepartement uttrykte tro på at syrerne på egen hånd kunne løse interne konflikter. Iranerne slo også tilbake ved å anklage USA for dobbeltmoral ved å støtte en rekke andre despoter som har slått ned på tilsvarende opprør.
I 2012 dukket det opp en pressemelding på Revolusjonsgardens hjemmeside hvor reservekommandant for Revolusjonsgarden, general Ismail Qa'ani, uttalte at «om den islamske republikken ikke var tilstede i Syria, ville massakrene på sivile vært dobbelt så ille» og «[Iran] har fysisk og ufysisk stoppet opprørerne fra å drepe mange flere blant det syriske folket». Meldingen ble etter noen timer slettet, men ikke før flere medier hadde rapportert om uttalelsen.
Hizbollah
Den syriske opposisjonen hadde også tidligere anklaget Hizbollah for å sende 2,000 krigere til Syria for å hjelpe al-ʾAsad med å slå ned opprøret. Organisasjonen hadde tidligere blitt beskyldt for lignende aktiviteter i Iran av den iranske opposisjonen. Hizbollah avviste imidlertid anklagene på dette tidspunktet, og hevdet at det hele har sitt opphav i rene konspirasjonsteorier. Syrias utenriksminister benektet også at Hizbollah var involvert i kamphandlinger i landet.
Amerikas forente stater
I april 2011 avslørte WikiLeaks at Amerikas forente stater har finansiert syriske opposisjonelle med millioner av dollar. I mai hevdet den syriske regjeringen å ha arrestert eller drept en rekke utlendinger med forbindelser med terrorceller som angivelig skal ha drept polititjenestemenn og militærpersonell, og enkelte har anklaget Amerikas forente stater for å ha forbindelser med disse. Den syriske opposisjonen har også anklaget Amerikas forente stater for å være indirekte involvert, gjennom å planlegge et veikart som på sikt skal gjøre Syria til et semi-demokrati hvor al-ʾAsad beholder makta. Landet har avvist anklagene.
Libya
Libya, som etter oberst Muammar al-Gaddafis regime falt i borgerkrigen i Libya i oktober, som også en del av den arabiske våren, har vært styrt av det nasjonale overgangsrådet ledet av Mustafa Abd al-Jalil, skal ha hjulpet opprørerne i Syria ved å sende våpen og frivillige for å kjempe mot Asads regime.
Saudi-Arabia og Qatar
ISIL skal motta støtte fra en rekke privatpersoner i de sunnimuslimske Gulfstatene. I et intervju beskyldte Iraks sjiamuslimske statsminister Nouri al-Maliki i tillegg de sunnimuslimske statene Saudi-Arabia og Qatar for å støtte ISIL.
Pat Boone
Charles Eugene «Pat» Boone (født 1. juni 1934 i Jacksonville i Florida i USA) er en amerikansk artist og skuespiller. Han var spesielt populær på 1950-tallet og tidlig på 1960-tallet. Han solgte over 45 millioner plater, hadde 38 Top 40-hits i USA og opptrådte i mer enn 12 Hollywood-filmer. Boone har fremdeles Billboard-rekorden med 220 uker for flest sammenhengende uker på hitlistene med én eller flere sanger.
I 1953 giftet Boone seg med Shirley Lee Foley (født 24. april 1934), datter til countrymusikk-artisten Red Foley og Judy Martin. De har fire døtre: Cheryl Lynn, Linda Lee, Deborah Ann (bedre kjent som Debby), og Laura Gene.
Konservativ kristen
Pat Boone er en konservativ kristen, og på 1960-tallet begynte han å konsentrere seg mer og mer om å synge gospelsanger. Han er votert inn i gospelmusikkens Hall of fame.
Når det gjelder filmroller, har han takket nei til roller der han følte han måtte gå på akkord med sin kristne tro. Av den grunn takket han i sin tid nei til å spille i en film med Marilyn Monroe som motspiller.
I en av de første filmene hans, April Love, ville regissøren at han skulle gi sin motspiller Shirley Jones et kyss, som ikke sto i manus i utgangspunktet. Dette var Pat Boone skeptisk til, og sa han først måtte spørre sin kone om det var greit for henne. Da hun sa ja, leverte han sitt første "filmkyss".
Hitsingler
Singler som lå på toppen av Billboard Hot 100:
Film
Boone har medvirket i følgende filmer:
Juninho Pernambucano
Juninho Pernambucano (født Antônio Augusto Ribeiro Reis Junior 30. januar 1975) er en brasiliansk fotballeder og tidligere fotballspiller.
Juninho har spilt 37 kamper for den første fant sted 28. mars 1999. Han la opp som landslagsspiller etter VM i fotball 2006.
Han har 111 kamper med Club de Regatas Vasco da Gama, der han scoret 24 mål, og har vunnet Copa Libertadores og den brasilianske sølvballen med klubben.
Juninho kom til Lyon i 2001 og har vært medvirkende til at laget har vunnet Ligue 1, den øverste divisjonen i fransk fotball, 7 ganger på rad med ham som spiller. Han endte på 344 kamper og 100 mål for klubben.
I 2009 gikk han gratis til Al-Gharafa i Qatar etter at kontrakten hans med Lyon gikk ut.
Han er kjent for sine kraftige og presise frispark. For sin pasningsfot og sin teknikk. Han scoret 26 mål direkte på frispark - ett av dem fra 38 meter.
Zdeněk Zeman
Zdeněk Zeman (født 12. mai 1947 i Praha, Tsjekkia) er en tsjekkisk-italiensk fotballtrener som er hovedtrener for den italienske klubben US Foggia.
Zeman ankom Sicilia, Italia i 1968 for å besøke en onkel. Etter at Tsjekkoslovakia ble okkupert i 1968 forlot han landet og slo seg ned i Italia for godt.
Han fikk godkjent sitt trenersertifikat i 1979, etter å ha startet trenerutdanningen på Coverciano i 1978.
Zdeněk Zeman er også kjent for sitt arbeid mot doping, mot juks og for fair play:
Foggia
Zemans gjennombrudd som trener kom i perioden i Foggia. Et lag med mange senere profiler hevdet seg flere år i Serie A med angrepsfotball som er blitt hans kjennemerke. I sesongen 1991/1992 scoret Foggia 58 mål, nest flest. Samtidig slapp laget inn like mange mål, noe som også var nest flest. Laget endte på en niendeplass. Flere spillere slo ut i full blomst under Zeman i Foggia, blant annet Giuseppe Signori og Francesco Baiano.
Lazio
Etter Foggia overtok Zeman Lazio i 1994. Han tok laget til en 2.-plass og en 3.-plass før han fikk sparken. Alessandro Nesta er en av spillerne som begynte å få spilletid under Zeman i Lazio.
Roma
Etter Lazio overtok Zeman trenerjobben hos erkerivalen Roma. Også her var resultatene brukbare, med en 4.-plass og en 5.-plass, men Zeman var etterhvert begynt å bli en litt for ærlig person. Han kritiserte blant annet Juventus for dopingbruk.
Fenerbahce, Napoli, Salernitana og Avellino
Turen gikk videre til Fenerbahce, Napoli, Salernitana og Avellino, hvor Zeman ikke klarte å få de samme sportslige resultatene som han tidligere hadde hatt.
Lecce
Lecce tok sjansen på Zeman foran sesongen 2004/2005. De siste årenes sportslige nedtur som trener hadde ført til at toppklubbene ikke stod i kø. Hans åpne innstilling gjorde ikke sakene lettere, og hans spillestil ble sett på som noe naiv. Men i Lecce fant han igjen spillere som hadde tro på ham, og resultatene var overbevisende. Lecce endte på en 11.-plass, scoret 66 mål – noe som var nest flest, og slapp inn 73 mål – noe som var flest. Valerij Bojinov og Mirko Vucinic fikk sitt gjennombrudd i dette Lecce-laget. Han trakk seg som Lecce-trener etter sesongslutt.
Brescia, retur til Lecce og Røde Stjerne
Zeman fikk jobb i Brescia nær slutten av sesongen 2005/2006, men hadde ikke noen suksess. Foran den neste sesongen fikk han jobb i Lecce igjen, men fikk sparken før halvspilt sesong. Foran sesongen 2008/2009 ble han tilbudt jobben i Røde Stjerne, men fikk sparken kort tid ut i sesongen på grunn av manglende resultater. Da lå laget på bunn av tabellen og var slått ut av UEFA-cupen.
Retur til Foggia
Etter at flere klubber meldte sin interesse for Zeman sommeren 2010 endte han med å returnere til Foggia. Der gjenforentes han med sportsdirektør Peppino Pavone og eier Pasquale Casillo. Casillo hadde tidligere på sommeren kjøpt tilbake Foggia og lagt frem planer om å gjenta suksessen fra tidligere. Zeman ble offisielt bekreftet som Foggia-trener 20. juli 2010.
Taktikk
Zeman er kjent for sin 4-3-3-formasjon, som han har implementert i alle sine klubber. Lagene han trener har en svært offensiv tilnærming til spillet, en taktikk som har ført til mange mål, men like mange baklengsmål. Så godt som alle spillerne tar del i det offensive spillet, og lagene spiller kompromissløst fremover, og endrer lite på spillestilen selv når de leder.
Citadell
Citadell betegner en fortifikasjon av den innerste kjernen i en festning eller en befestet by, hvor forsvarerne og eventuelt makthaverne kan trekke seg tilbake for eventuelt holde ut en beleiring og trette ut angriperne og eventuelt vente på forsterkninger og avlastning.
Etymologi
Et lignende og mer lokalt dekkende ord er kastell, fra norrønt kastali, avledet fra latinske castrum '«borg» i betydningen «mindre festning, borg».
Beskrivelse
Den samme byggeglade kongen sørget også for å skaffe hovedstaden København et citadell som kjernen i byens festningsverker. Kastellet eller Citadellet Frederikshavn ble også påbegynt i 1624, et stjerneformet anlegg med fem bastioner nord for selve byen. Kastellet skulle etter planen også være rammen rundt et kongelig slott, men dette ble sløyfet.
Adolph von Menzel
Adolph Friedrich Erdmann von Menzel (før 1898: Adolph Friedrich Erdmann Menzel, født 8. desember 1815 i Breslau, død 9. februar 1905 i Berlin) var en tysk kunstner kjent for tegninger, raderinger og malerier.
Bakgrunn
Faren var rektor på en pikeskole, og ville utdanne sin sønn til å bli professor, men uten å ødelegge guttens kunstneriske tilbøyeligheter. Han ble foreldreløs som 17-åring, og fikk da ansvaret for å forsørge sine småsøsken.
Tegner, maler
Året etter (1833) fikk han illustrere Goethes lille dikt Künstlers Erdenwallen med pennetegninger som ble omsatt til litografier. Samme teknikk ble brukt på flere andre verker, som: Denkwürdigkeiten aus der Brandenburgisch-Preußischen Geschichte og Die fünf Sinne foruten diplomer og andre stasdokumenter for selskaper og foreninger. Fra 1839 til 1842 laget han 400 tegninger til illustrasjoner for Franz Kuglers verk Geschichte Friedrichs des Grossen (Fredrik den stores historie). Han fulgte opp med Friedrichs der Grossen Armee in ihrer Uniformierung(Armeuniformene under Fredrik den store), Soldaten Friedrichs der Grossen (Fredrik den stores soldater) og endelig, på bestilling av kong Friedrich Wilhelm IV: Illustrationen zu den Werken Friedrichs des Grossen (1843–1849) (illustrasjoner til Fredrik den stores egne verker).
Disse verkene etablerte Menzel blant de største illustratørene på den tid.
Han ble etter hvert tildelt priser og andre æresbevisninger, blant annet «Den svarte ørns orden» i 1898, som var en adelig sak med rett til å kalle seg von Menzel.
Lierbanen
Lierbanen er en nedlagt privat sidebane til Drammenbanen som gikk fra Lier til Svangstrand ved Tyrifjorden. Den ble åpnet 12. juli 1904. Person- og godstrafikken ble innstilt 23. oktober 1932, men strekningen Lier-Tronstad Bruk ble fra 1934 til ut 1936 leiet ut som bruksbane til Tronstad Bruk. Banen ble endelig nedlagt 1. januar 1937. Banen hadde en sporvidde på 1,067 meter og hadde åtte stasjoner. To av stasjonsbygningene står fortsatt (Utengen og Svangstrand). Fra Svangstrand ved Holsfjorden var det mulig å reise videre med dampskip til Sundvollen.
Det meste av den gamle traséen er nå vei, og har mellom Renskaug og Landfallenga navnet «Linjeveien» og mellom Egge og Tronstad navnet «Baneveien».
The Wailing Souls
The Wailing Souls er en reggaegruppe fra Trenchtown i Kingston på Jamaica. The Wailing Souls startet sin karriere på samme måte som The Wailers, og søkte veiledning og musikkundervisning av reggaeartisten Joe Higgs. Senere har bandet jobbet med mange av Jamaicas ypperste reggaemusikere, blant andre Sly Dunbar, Robbie Shakespeare og Earl «Chinna» Smith. Bandet har også spilt inn en rekke av sine album i Tuff Gong Studio på Jamaica, Bob Marleys platestudio.
The Wailing Souls' mest kjente sanger er «Bredda Gravlicious», «War» og «All Over the World». I 1993 fikk The Wailing Souls stor internasjonal oppmerksomhet etter at de laget musikken til Disneyfilmen Cool Runnings.
Jan Baalsrud
Jan Sigurd Baalsrud (født 13. desember 1917 i Kristiania, død 30. desember 1988 i Kongsvinger) var en norsk instrumentmaker og motstandsmann under andre verdenskrig. Han var fenrik i Kompani Linge. Han er mest kjent for sin dramatiske flukt gjennom Nord-Troms til Sverige våren 1943, en flukt som har blitt dramatisert i flere bøker og filmer.
Biografi
Baalsrud tok svennebrev som geodetisk instrumentmaker (optroniker) i 1939. Under den tyske invasjonen av Norge i april 1940 deltok han som sersjant i kampene i Østfold. Han var med de norske styrkene som trakk seg tilbake over grensen til Sverige, og ble internert i Filipstad.
Baalsrud ble i Sverige som norsk flyktning etter at de internerte nordmennene fikk vende tilbake til det okkuperte Norge sommeren 1940. Han ble kurer mellom Norge og Sverige for den britiske legasjonen i Stockholm. Høsten 1940 ble han arrestert av svensk politi og dømt til fengsel for spionasje. I 1941 ble han utvist fra Sverige, og tok seg via Sovjetunionen, Afrika og USA til England, der ble han innrullert kompani Linge.
Baalsrud er mest kjent for sin dramatiske flukt fra Rebbenesøya i Karlsøy kommune (daværende Helgøy kommune) til Sverige våren 1943, etter et mislykket landingsforsøk med fiskeskøyta MK «Bratholm I» som hadde kommet fra Shetland (Operasjon Martin Red). Rebbenesøya ligger ved Ringvassøy nord for Tromsø. Oppdraget var å organisere sabotasjegrupper langs kysten. I tillegg hadde de med sabotasjeutstyr som skulle brukes til å ødelegge tyskernes forlegning på Bardufoss. Mens båten 29. mars 1943 lå i Toftefjord på nordøstsiden av Rebbenesøya ble gruppen om bord angitt av en handelsmann og deretter overrasket av en tysk patruljebåt som ble sendt til stedet. Linge-karene gikk i lettbåten og sprengte «Bratholm». Under sprengningen sank lettbåten, og de som var om bord måtte svømme til lands. En mann ble drept i trefningen og en ble såret og døde på vei til Tromsø. En annen døde senere på St. Elisabeth hospital i Tromsø etter skader han var blitt påført ved tortur. De åtte andre ble tatt med til Tromsø der de ble forhørt og torturert av tyskerne før de ble skutt på Grønnåsen skytebane 2. april 1943. Baalsrud var den eneste som unnslapp, barbent og såret.
Pierre Jonquères d’Oriola
Pierre Jonquères d'Oriola (født 1. februar 1920, død 19. juli 2011 ) ) var en fransk rytter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors, 1964 i Tokyo og 1968 i Mexico by.
Jan Baalsrud
Biografi
Etter krigen arbeidet Baalsrud som instrumentmaker. Han ble formann i Krigsinvalideforbundet, og ble for sin innsats utnevnt til æresmedlem av forbundet i 1964. Han døde 30. desember 1988 på Bæreia Krigsinvalidehjem, Kongsvinger. Han ble etter eget ønske gravlagt i Manndalen.
Pierre Jonquères d’Oriola
D'Oriola ble olympisk mester i hestesport under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han vant den individuelle konkurransen i sprangridning med hesten «Ali Baba» foran chilenske Óscar Cristi på «Bambi» og Fritz Thiedemann på hesten «Meteor» fra Tyskland.
Jan Baalsrud
Utmerkelser
Baalsrud ble tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren, Deltagermedaljen og Haakon VIIs 70-årsmedalje, samt gjort til medlem av Order of the British Empire (MBE).
Ettermæle
Baalsrudmarsjen følger hvert år i løpet av en uke Jan Baalsruds 200 kilometer lange fluktrute. I 2008 åpnet Jan Baalsruds plass i Kolbotn sentrum. Flere bøker, filmer og TV-serier har dramatisert Baalsruds opplevelser under andre verdenskrig. Mest kjent er den oscarnominerte filmatiseringen Ni liv fra 1957 av Arne Skouen med Jack Fjeldstad som Baalsrud. Temaet er også behandlet i teaterforestillingen av Over grensen av dramatikeren Bjarne Hobberstad Johnsen. I 2017 regisserte Harald Zwart filmen Den 12. mann med Thomas Gullestad i hovedrollen som Baalsrud. NRK laget dokumentaren I Jan Baalsruds fotspor i 2013, der spesialsoldatene Ronny Bratli og Rune Gjeldnes forsøker å følge den utrolige fluktruten til Baalsrud gjennom Nord-Troms.
Eksterne lenker
<!-- Skjulte uoversatt tekst
Forløp
I Troms hadde de kontakt med en ved navn Hansen. Han drev en butikk der de fikk varer, og de skulle få bo der.
Men problematisk ble det, for butikken hadde fått ny eier. Denne mannen het også Hansen. Når Baalsrud og resten kom til Troms, tok de kontakt med Hansen, i butikken. I og med at ingen av dem i hjemmefronten kjente ansiktet på hverandre, trodde de at det var den rette Hansen de hadde tatt kontakt med. Men det var det ikke. Det viste seg at denne Hansen de hadde tatt kontakt med var nazist. Han lurte alle, og jobbet i det sivile. Han latet som han var en norsk arbeider, men eigentleg var han ein tysk agent. Hansen kontakta tyskarane, og melde frå om at dei kom. Når Baalsrud og dei andre kom til Norge blei dei møtt av tyskarane og skotne i senk. Som den einaste av eit mannskap på 12, overlevde Baalsrud kampen om livet og måtte flykte til fjells frå tyskarane. Da han vandra til fots, måtte han slite seg gjennom alt slags vær og alle slags utfordringar. Svolt, kulde og reddsell for tyskarane stoppet ikkje Jan Baalsrud. For å ikkje bli tatt av tyskarane måtte han komme seg over til Sverige. Sverige var nøytrale under krigen, så da kunne ikkje tyskarane ta han. Kampen om å komme til Sverige var ikkje lett. Lokalbefolkninga haldt han skjult for tyskarane. Dei gav han mat, varme og klede. Noko som Jan absolutt trengte etter dagar til fots i fjellet. Men tyskarane gav seg ikkje, dei fylgde etter. I bygdene leita dei i alle hus, og spurte etter han. Men alle støtta Jan og var tause overfor tyskarane. Mange gøymde Jan Baalsrud i fjøsen under høy og liknande, sikkert ein god gjøymeplass sidan tyskarane ikkje fann han.
Skader oppstod også under turen, han fekk koldbrann i tærne og måtte kutte av ni tær. Da han vandra opp i fjella blei han også snøblind, og gjekk seg vill i Lyngenalpane. Han mista all tids og retningssans. Han hadde bandasje rundt hovudet, sann han fekk dekket til augo. Han tolte ikkje sterkt lys.
Giovanni Vincenzo Acquaviva d’Aragona
Giovanni Vincenzo Acquaviva d'Aragona (født mellom 1490 og 1495 i Napoli i Italia, død 16. august 1546 i Itri) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han ble biskop av Melfi & Rampolla i 1537.
Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 2. juni 1542.
Andre kardinaler i samme slekt var Giulio Acquaviva d'Aragona (kreert 1570), Ottavio Acquaviva d'Aragona den eldre (1591), Ottavio Acquaviva d'Aragona den yngre (1654), Francesco Acquaviva d'Aragona (1706), Troiano Acquaviva d'Aragona (1732) og Pasquale Acquaviva d'Aragona (1770).
Klatremus
Den finnes i det meste av Norge så langt nord som Rana og Salten i Nordland. Klatremusa er en art med stor forkjærlighet for skog, men er i Sør-Norge funnet så høyt som 1400 moh. Den er en god klatrer og finner mye av føden i trær. Den spiser for det meste plantekost, og i stor grad spesielt næringsrike plantedeler som frø, knopper, nøtter og bær. Den spiser også «grøntfor» som gress, løv og mose, dessuten sopp og røtter. Om vinteren spiser den gjerne skjegglav som vokser på trær, dessuten kan den gnage bark. I motsetning til bl.a. den bakkelevende markmusa kan den gjøre dette flere meter oppe i trærne. Klatremusa spiser også litt insekter og andre smådyr.
Spisespor etter klatremusa kan være tomme hasselnøttskall med et lite hull omkranset av gnagemerker, og kongler hvor skjellene er gnagd av nesten helt ut til tuppen (ligner på ekornspiste kongler).
Hunnene blir kjønnsmodne når de er litt over en måned gamle. De får to til fire kull i løpet av sommerhalvåret, og tre til åtte unger pr. kull er vanlig. Kull med ti unger er også registrert. Bestanden varierer sterkt med en syklus på tre til fire år, såkalte smågnagersvingninger. I år med store bestander («museår») reduseres ungeproduksjonen, bl.a. ved at forplantningssesongen blir kortere. De voksne hunnene okkuperer et eget territorium som de forsvarer mot andre voksne hunner.
Størrelsen på de enkelte dyrenes leveområde varierer bl.a. med bestandstettheten og næringstilgangen. Leveområder fra 500 til 7000 kvadratmeter er registrert. Om vinteren kan klatremusa komme inn i hus.
Flyktningerennet
Flyktningerennet (svensk: Flyktingloppet) er et 44 kilometer langt internasjonalt, årlig turrenn på ski som går fra Nordli i Lierne kommune i Trøndelag til Gäddede i Strömsund kommune i Sverige. Det har blitt arrangert siden 1950 av Lierne IL og Gäddede SK. Rennet går til minne om dem som måtte flykte fra Norge til Sverige under 2. verdenskrig, og store deler av løypa går langs traseen som ble brukt av flyktningene.
I tillegg til rennet på 44 kilometer på søndag arrangeres det også et renn på 15 kilometer på lørdag langs den siste delen av løypa. Det har vært kvinneklasse i Flyktningerennet siden 1964, da bare på 15 kilometer. Siden 1993 har både mennenes og kvinnenes seniorklasse vært på 44 kilometer. I 2011 deltok til sammen (lørdag og søndag) ca. 2200 langrennsløpere i Flyktningerennet.
Den lange løypa starter på Stortangjorda i Sandvika i Nordli og går via Kvelifjellet, Kvemoen, grenserøysa ved Kvesjøen, og Muruhatten til Gäddede. Den korte løypa starter på Grenserøysmyra ved Kvesjøen og går i samme trasé som den lange løypa, hovedsakelig på svensk side, til Gäddede. Høyeste punkt på den lange løypa er 635 moh. på Kvelifjellet, på den korte løypa er høyeste punkt i overkant av 550 moh. på Muruhatten.
Flyktningerennet ble avlyst i 1982, da ankomstveien til Lierne ble overflommet av isblokker i Sanddøldalen. Flyktningerennet 2020 ble avlyst på grunn av koronaviruspandemien.
Vinnere
{|
Ebers-papyrusen
Ebers-papyrusen er et egyptisk papyrus som inneholder informasjon om medisinske urter og deres virkning som har blitt datert til rundt 1550 f.Kr. Det er en mulighet for at den er kopiert fra eldre tekster. Ebers-papyrusen er blant de viktigste av papyrus-manuskriptene fra oldtidens Egypt som omhandler medisinske emner. Det er et av de to eldste bevarte medisinske dokumenter som er bevart, det andre er Edwin Smith-papyrusen (ca. 1600 f.Kr.). Et annet viktig medisinsk papyrus er Brugsch-papyrusen (ca. 1300 f.Kr.). Ebers-papyrusen er en 110 siders rull som er rundt 20 meter lang.
For behandling av eksempelvis diabetes anbefaler teksten at pasienten drikker en kopp med vann fra en fugledam, en blanding av hyllebær, plantefibre fra asit (!), melk, ølrester, agurkblomster og grønn daddelpalme. Egyptiske leger mistenkte at det var en forbindelse mellom hva folk spiste og symptomene som nå er knyttet til diabetes, men ingen av deres behandlinger ville ha vært effektive. For behandling av guineaorm ble det anbefalt å vikle ormen rundt enden av en pinne og langsomt trekke den ut. 3500 år senere var den behandlingen fortsatt en vanlig måte å behandle pasienten for denne lidelsen.
Ebers-papyrus ble funnet i Luxor (Teben) vinteren 1873–1874 av den tyske egyptologen og forfatteren Georg Ebers og blir i dag oppbevart i Universitetet i Leipzig i Tyskland.
Det er uklart hvor papyrusen kom fra, men det sies at de er funnet mellom beina på en mumie i Assassif-distriktet. Papyrus ble i Edwin Smiths samlinger i alle fall til 1869 da den dukket opp i en antikvitetskatalog. I 1875, publiserte Ebers en faksimile med en engelsk-latinsk vokabular og innledning av denne papyrusen. Ebers-papyrusen omfatter 110 sider, og er den lengste av de bevarte medisinske papyrus-manuskripter. Den daterer seg helt tilbake til 1534 f.Kr. med referanser tilbake som det første dynasti i Egypt 3000 f.Kr.
Giampaolo Pazzini
Giampaolo Pazzini (født 2. august 1984) er en italiensk fotballspiller som fra 1. september 2020 er klubbløs.
Han debuterte i Serie A for Atalanta 12. september 2004 mot Lecce. Pazzini ble hentet til Fiorentina fra Atalanta i januar i 2005-sesongen for 6,5 millioner euro, og i januar 2009 solgt videre til Sampdoria for 8 millioner euro.
Pazzini slet med å få spilletid i Fiorentina da Adrian Mutu og Luca Toni ble foretrukket som spisser. Derfor var det også snakk om en utlånsavtale januar 2007, hvor blant annet Palermo var interessert. Fiorentina ville derimot ikke låne ut spilleren, og etter sesongen 2006/2007 ble Luca Toni solgt til Bayern München. Januar 2009 ble imidlertid spissen solgt, da han fikk lite spilletid i Fiorentina. Flere klubber meldte sin interesse, men det var til sist Sampdoria som fikk tilslaget. Overgangssummen skal ha vært rundt 8 millioner euro. I tillegg ble Emiliano Bonazzoli lånt ut til Fiorentina som en del av overgangen.
Pazzini ble dobbelt historisk den 24. mars 2007 da han i åpningskampen på nye Wembley mellom U21-landslagene til og, scoret det første målet på det nye stadionet etter 29 sekunder, noe var det raskeste på Wembley noensinne. Pazzini scoret to mål til, og endte opp med hat-trick i kampen.
I januarovergangsvinduet 2011 signerte han for Inter, hvor han mottok draktnummer 7.
Chile under Sommer-OL 1952
Chile under Sommer-OL 1952. Seksti sportsutøvere fra Chile deltok i ni sporter under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Chile kom på 31.-plass med to sølvmedaljer.
Europeisk sommertid
Europeisk sommertid er ordningen i Europa hvorved klokkene stilles en time fram om våren. Dette gjøres i alle land i Europa unntatt Island, som bruker UTC hele året. I Den europeiske union går perioden med sommertid fra kl. 01.00 UTC den siste søndag i mars til 01.00 UTC den siste søndag i oktober hvert år.
I august 2018 anbefalte Europakommisjonen å fjerne ordningen.
Historie
Siden 1981 hadde hvert direktiv spesifisert et starttidspunkt på 01:00 UTC og en startdato på siste søndag i mars, men sluttdatoene varierte. I 1981 og 1982 var sluttdatoene den fjerde søndagen i oktober. I 1983 var sluttdatoen endret til siste søndag i september for alle tidssoner bortsett fra Vesteuropeisk tid. I 1996 ble sluttdatoen for alle tidssoner endret til fjerde søndag i oktober. I 1998 ble sluttdatoen justert til å være siste søndag i oktober, som i praksis var identisk med regelen for 1996 og 1997. Det niende direktivet, som nå er gjeldende, har gjort dette permanent.
Start og sluttdatoene er noe asymmetriske i forhold til dagslystimer. Den tiden i vårhalvåret som har en dagslyslengde lik slutten av oktober er midten av februar, som er lenge før sommertiden starter. Asymmetrien reflekterer utetemperatur mer enn lengden på dagslyset.
EUs innbyggerundersøkelse i 2018
Europakommisjonen avholdt fra 5. juli til 16. august 2018 en spørreundersøkelse blant EUs innbyggere. Det ble stilt spørsmål om innbyggerne ønsket sommertid eller ikke. Mer enn 4,6 millioner svar var innkommet innen fristen. Tre millioner av svarene kom fra Tyskland, men forøvrig kom det svar fra samtlige medlemsland. Blant innsenderne stemte 84 % for å fjerne sommertiden. Både Europakommisjonens president Jean-Claude Juncker og Tysklands forbundskansler Angela Merkel uttalte seg deretter for å slutte med sommertid.
I mars 2019 stemte Europaparlamentet over Europakommisjonens forslag om å avslutte vekslingen mellom sommertid og vintertid. Forslaget fikk flertall, og trer i kraft fra 2021. Det blir imidlertid opp til hvert enkelt medlemsland om de vil gå over til sommertid eller vintertid.
Lokale forskjeller
I mesteparten av Europa blir ordet sommer lagt til navnet på hver enkelt europeisk tidssone i sommertidsperioden, slik at Sentraleuropeisk tid (CET, UTC+1) blir Sentraleuropeisk sommertid (CEST, UTC+2).
I Storbritannia kalles lokal tid i sommertidsperioden Britisk sommertid (BST), mens lokal tid resten av året vanligvis refereres til som Greenwich middeltid (GMT).
I Irland kalles lokal tid i sommertidsperioden «IST», som offisielt står for «Irsk standardtid», og ikke «Irsk sommertid». Irlands offisielle tidssone er UTC+1 (tilsvarende CET), men denne er bare i bruk om sommeren (når de delene av Europa som bruker CET befinner seg i CEST), og klokken stilles tilbake en time for vintertid (som i landet vekselvis kalles WET, UTC eller GMT).
Vest-Europa
Alle deler av Vest-Europa (unntatt Island), uansett om de er medlem av EU eller ikke, bruker EU-reglene for både datoen og klokkeslettet for stillingen av klokkene.
Russland og Belarus
Russland og Belarus bruker sommertid og stiller klokkene på samme dato som EU (henholdsvis siste søndag i mars og siste søndag i oktober) – men med den viktige forskjellen at skiftet på begge datoene i Russland og Belarus ikke foregår kl. 01:00 UTC som i resten av Europa, men kl. 02:00 lokal tid (= 03:00 lokal sommertid i oktober) i hver enkelt tidssone.
Tyrkia
Tyrkia brukte fram til 2016 EUs regler for både datoen og klokkeslettet for stilling av klokkene, men har nå gått over til så beholde sommertid året rundt.
Cuba under Sommer-OL 1976
Cuba under Sommer-OL 1976. 156 sportsutøvere, 132 menn og tjuefire kvinner fra Cuba deltok i fjorten sporter under Sommer-OL 1976 i Montréal. Cuba kom på åttendeplass med seks gull-, fire sølv- og tre bronsevmedaljer.
Fylkesvei 3340
Fylkesvei 3340 går mellom Volltveit og Jonsåsreset i Midt-Telemark via Nordagutu.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 553 (Telemark).
Punktblokk
Punktblokk er en frittliggende boligblokk med en inngang og flere leiligheter i hver etasje konsentrert rundt den felles oppgangen. Blokken kan ha ulik utforming, både kvadratisk, trekantet og stjerneformet plan. Det er leiligheter i alle retninger, slik at bebyggelsen ikke har noen tydelige for- eller bakside.
Eksterne lenker
Flerbostadshus
Trond Arvid Ramski
Trond Arvid Ramski (født 21. januar 1957 i Tønsberg) er en norsk finansmann.
I 1993 grunnla han spilleautomatselskapet Nøtterøy Automater. Gjennom dette bygde han seg opp kapital, som han mot slutten av 1990-tallet begynte å investere i eiendom. Eier gjennom selskapet Micasa AS bl.a. lokalene til Vestfold Politidistrikt og Mediehuset Tønsbergs Blad.
Ramski hadde i 2005 en skattbar formue på 97 millioner kroner.
FIFF
FIFF (akronym for fag, individ og fellesskap i fokus) er et nettbasert dokumentasjonssystem pedagogisk laget for læring og kvalitetssikring. Systemet er tilrettelagt først og fremst for behovene i fag- og yrkesopplæringen. FIFF brukes av skoler, bedrifter, opplæringskontorer og høgskoler.
Hans Hadders
Hans Per Åke Hadders (født 21. januar 1960 i Sverige) er en svensk sykepleier og sosialantropolog. Han ble PhD med avhandlingen Handling death in the intensive care unit: medical practice and multiple ontologies i 2008. Hadders er førsteamanuensis ved NTNU (tidligere Høgskolen i Sør-Trøndelag).
Hadders fikk den beste karakter noen sinne innen sosialantropologien på sin hovedfagseksamen i 1999 (karakteren var 1,5) med arbeidet «The Gift Of The Eye. Mortuary ritual performed by the Jadopatias in the Santal villages of Bengal and Bihar; India». Det ble utgitt i 2001 i serien Trondheim Occasional Papers in Social Anthropology no. 8. (Trondheim: NTNU-trykk).
Han var fra 2000 til 2002 lektor ved Sosialantropologisk institutt, NTNU. Fra 2003 til 2007 var han stipendiat samme sted, hvor han arbeidet med den nevnte avhandlingen rundt dødens ritualer i moderniteten.
Hotel Elephant
Hotel Elephant er et kjent hotell i Weimar i Tyskland.
Forløperen for hotellet var et vertshus som den fyrstelige munnskjenken Christian Andreas Barritig åpnet på Marktplatz i Weimar i 1696. Snart etablerte stedet seg som poststasjon og som kvarter for kjøpmenn og reisende. Vertshuset tiltrakk i de påfølgende århundrene mange kjente kunstnere, og både Wieland, Herder og Goethe har bodd her.
I 1937 var det gamle vertshuset falleferdig, og måtte rives. Arkitekten Hermann Giesler ble engasjert til å tegne det nye hotellet. Det ble et av Europas mest moderne hoteller, med blant annet bilheis til garasjeanlegget.
Hotell Elephant er blitt foreviget gjennom Thomas Manns roman Lotte i Weimar, der han lar hovedpersonen overnatte på hotellet. Da hotellet gjenåpnet etter krigen i 1955, var Mann den første som skrev seg inn i gjesteboken. Hotellets Lilli-Palmer-suite er oppkalt etter skuespilleren som spilte Lotte i filmatiseringen av Manns roman.
Okhaldhunga (distrikt)
Okhaldhunga (nepali ओखलढुंगा जिल्ला) er et av Nepals 75 distrikter.
Det hører til Sagarmatha sone i Østregionen og reknes til åsdistriktene. Hovedstaden heter Gaighat.
Det fins også spredte bosetninger av gurung.
Riva del Garda
Riva del Garda (tysk: Reiff) er en italiensk by med ca. 15 100 innbygger i den autonome provinsen Trento i regionen Trentino-Syd-Tirol.
Beliggenhet
Byen ligger 70 moh i den nordvestlige hjørnet av Gardasjøen, også kalt Benàco. Riva avgrenses i vest av Monte Rocchetta (1575 moh) og i øst av Monte Brione (376 moh). Lengre øst kneiser Monte Baldo (2218 moh). Riva ligger på en av de mest spektakulære stedene ved Gardasjøen.
Klima
Vintrene er moderat kalde og solfylte med en del snø. Somrene er varme, men sjelden glovarme eller trykkende. Det er gjerne bris på ettermiddagen og en del spredte tordenvær om nettene.
Historie
Arkeologiske funn viser at stedet var befolket allerede i romertiden.
Riva hørte tidligere til Habsburgmonarkiet, men med Saint-Germain-traktaten etter første verdenskrig ble Riva og resten av Syd-Tirol innlemmet i Italia.
Fram til slutten av første verdenskrig var Riva en festning og ble under krigshandlingene påført store skader. Deler av festningsanlegget er likevel intakte. Lettest ser man strandbatteriene San Nicolo ved lystbåthavnen og Bellavista helt i det nordvestligste hjørnet av sjøen.
Næringsliv og turisme
Byen har en del industriaktivitet, som papirfremstilling, men turisme er den viktigste næringen. Området har gode muligheter for fjellvandring og terrengsykling. Riva er det mest brukte stedet for å avslutte alpekryssinger på terrengsykkel – en populær ferieform i Mellom-Europa. Terrengsykkelrittet Transalp Challenge har målgang i Riva.
Sykling under Sommer-OL 1900
Sykling under sommer-OL 1900. Sykling var med på det olympiske programmet i 1900 i Paris for annen gang. Det var 72 deltakere, alle menn, fra seks nasjoner som konkurrerte i to sykkelritt. En kort distanse på 2 000 meter og et renn over 25 km. Sykkelrennene ble avviklet mellom 9. og 16. september 1900. Det foregikk mange sykkelrenn i løpet av sommeren i Paris men det var kun 2 000 meter sprint og 25 km som i ettertid har blitt erklært som olympiske av International Olympic Committee.
Spania under Sommer-OL 1952
Spania under Sommer-OL 1952. Tretti sportsutøvere fra Spania deltok i seks sporter under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Spania kom på delt 34.-plass med en sølvmedalje.
Basketball under Sommer-OL 1976
Basketball var med som olympisk øvelse for niende gang under OL-1976 i Montréal. For første gang var det en egen turnering for kvinner. Kampene ble avviklet mellom 18. og 27. juli. USA beseiret Jugoslavia i herrfinalen med 95-74 og ble olympiske mestere i basketball for åttende gang. Kvinnene spilte en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant alle fem kampene og ble de første kvinnelige olympiske mesterne i basketball.
Pomponio Cecci
Pomponio Cecci (født i Roma i Italia, død 4. august 1542 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han ble biskop av Orte & Cività Castellana i 1538, og ble neste år forflyttet til Sutri & Nepi.
Amagerbrogade (København)
Amagerbrogade er en hovedferdselsåre på Amager. Gaten starter ved Christmas Møllers Plads, hvor [( torvegade )) blir til Amagerbrogade, og slutter ved kommunegrensen om lag 500 meter etter Sundbyvester Plads, hvor den blir til Amager Landevej.
Ifølge den lokale handelsstandsforening er Amagerbrogade Danmarks lengste handelsgate. Nærmeste metrostasjon er Amagerbro. 13. september 2012 vedtok politikerne i Københavns Rådhus at Amagerbrogade – fra Christmas Møllers Plads til Vejlands Allé, skal ha minsket biltrafikken med 50 prosent og samtidig få anlagt bredere fortau og sykkelstier, etter samme oppskrift som Nørrebrogade.
Amager Landevej
Opprinnelig var Amagerbrogade og Amager Landevej deler av kongeveien til Store Magleby og Dragør. Ved innlemmelsen av Sundbyerne i Københavns Kommune i 1902 het hele veien Amager Landevej (syklistpaviljongen Alhambra som lå nær Sundbyvester Plads, lå således ved Amager Landevej), men etter hvert vant navnet Amagerbrogade innpass, og i dag skifter navnet ved grensen til Tårnby kommune.
Da Københavns Lufthavn vokste seg større og slukte Maglebylille, ble også Amager Landevej avskåret like nord for Store Magleby. Ved den ytterste ende av Amager Landevej ligger i dag Flyvergrillen.
Fylkesvei 2224
Fylkesvei 2224 går mellom Underegga og Sølna bru i Alvdal kommune. Veien er 991 meter lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 682 (Hedmark).
Candide
Candide (fransk Candide ou l'Optimisme) er en roman fra 1759 av den franske forfatteren Voltaire (1694–1778).
Sammen med, og delvis på leting etter, sin elskede Cunégonde reiser Candide gjennom Europa og Sør-Amerika; i Surinam møter Candide den «lærde pessimisten» Martin, som i utgangspunktet mener at «Gud har overgitt jorden og menneskene Satan i vold». Martins pessimisme balanseres av at han også målbærer en pragmatisk filosofi som gjør ham til forfatterens talsperson, han mener at «arbeid, ikke filosofi, er det eneste middel mot en uutholdelig verden».
Ved romanens slutt kjøper Candide og Cunégonde en liten gård for hans siste penger. På gården bor de sammen med Pangloss og Martin, som fremdeles representerer hvert sitt syn. Voltaires sluttpoeng er at man må «dyrke den hagen vi har».
Trinigon 3
Trinigon, eller Det nasjonale frihetsmonument, er en skulptur i sentrum av byen Narvik. Den er utført av billedhuggeren Espen Gangvik i 1995 og er lagd av høyglanspolert stål. Skulpturen har en høyde på 18 meter, og ble gitt som gave fra regjeringen for å markere 50-årsdagen for frigjøringen i 1945.
Det første monumentet ble avduket av Kong Harald, men ble tatt ned etter noen år på grunn av at det fikk skader. Den 7. november 2003 blåste monumentet ned i en storm, og det ble gjenreist og avduket på nytt den 23. september 2005. Det var da Borkenes mekaniske verksted som stod for den tekniske utførelsen.
Marte Rygg Årdal
Marte Rygg Årdal (født 5. juli 1992 på Rygg i Gloppen kommune) er en norsk friidrettsutøver som i 2008 vant bronsemedalje i sleggekast under senior-NM, bare 16 år gammel. Hun representerer klubbene Gloppen Friidrettslag og Brodd Idrettslag.
Årdal føyer seg inn i rekken over gode kastere fra Gloppen friidrettslag, og trener der sammen med stortalentet Trude Raad. I 2008 ble hun nummer tre under friidretts-NM i Trondheim, blant 14 kvalifiserte utøvere. Hun havnet bak vinneren Mona Christine Holm og Trude Raad, men presterte ny personlig rekord med 53,88 meter i sitt siste kast. Resultatet rangerer som nummer 6 i verden blant 16-åringer for 2008, og nummer ni gjennom alle tider i Norge.
Hennes bror Atle Rygg Årdal, innehar norsk bestenotering for 15-åringer i sleggekast med 64,77 meter (med 110 cm lang streng).
Den dominikanske republikk under Sommer-OL 1976
Den dominikanske republikk under Sommer-OL 1976. Ti sportsutøvere fra Den dominikanske republikk deltok i tre sporter under Sommer-OL 1976 i Montréal. Det var fjerde gangen Den dominikanske republikk deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer.
Jasminum polyanthum
Jasminum polyanthum er en sjasminart.
Motorring 4
Motorring 4 (O4) er en ringvei av motorveistandard som går fra Ishøj til Ballerup i Danmark, den følger Ringvej 4 som går videre til Kongens Lyngby. Motorring 4 er 15 kilometer lang og ble bygget i årene 1974 – 1977.
Jasminum polyanthum
Den er en slyngende busk som blir 1–10 m høy. Stenglene er kantede. Bladene er motsatte og flikete eller finnete med fem–sju småblad. Endebladet er større enn de andre småbladene. Blomstene sitter 5–50 sammen i blomsterstander som er endestilte eller sitter i bladhjørnene. De er hvite, men knoppen og utsiden hos nyutsprungne blomster er rød. Det er fem kronfliker som er 9–15 mm lange. Blomstene har en sterk duft. Frukten er et svart bær.