cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mungiki
Utpressing og etnisk vold
Mungiki har blitt koblet til mordet på en familie i USA der Mrs Jane Kurua, 47 og hennes to dødtre ble drept, saken er fremdeles under etterforsking av FBI. 12. juli 2007 rapporterte kenyanske myndigheter at Mungiki-gruppen hadde kappet hodet og andre kroppsdeler av en to år gammel gutt, angivelig som del av et rituale.
I november 2007, meldte en menneskerettighetsgruppe ved navn Oscar Foundation Free Legal Aid Clinic-Kenya at i fem år før august 2007, hadde kenyanske politi drept mere enn 8000 mennesker i sammenstøt og jakt på Mungiki-sekten, med en 4000 mennesker også meldt savnet. Disse påstandene ble basert på intervjuer, obduksjoner og politi-rapporter. I mellomtiden, koblet Kenya National Commission on Human Rights politiet i landet til henrettelsen av 500 Mungiki-medlemmer de siste fem månedene, en påstand politiet beskriver som "påfunn".
Opptøyene i Kenya
Etter at opptøyene i Kenya tok til, mente flere at Mungiki var involvert i mye av voldshandlingene som foregikk. Det ble hevdet at Mungiki vervet folk, slik at disse kunne beskyttelse mot vold. Organisasjonen ble også beskyldt for å ta betaling fra rikfolk, for beskyttelse av eiendommene deres. 10. april 2008 ble konen til lederen av gruppen funnet halshogd, noe som utløste flere voldelige opptøyer fra Mungiki-grupper. Trafikken i byen Naivasha og hovedstaden Nairobi ble blokkert, og så mange som syv mennesker skal ha blitt drept i ulike sammenstøt. 28. april ble det kjent at lederen for gruppen, Charles Ndungu, ble skutt og drept i bilen sin, mens han var på vei til byen Naivasha.
Puli
Opprinnelse og alder
De første puliene kom til Norge på 1960-tallet, men disse gikk ikke videre i avl. Det var først på 1970-tallet at man begynte å avle på rasen i Norge. Den har imidlertid fortsatt en beskjeden utbredelse her i landet, der registreringstallene de siste 5 årene har ligget jevnt mellom 4 og 6 hunder i året.
Utseende, anatomi og fysikk
Puli er en kvadratisk og kompakt hund med kraftig benbygning og en svært karakteristisk pels, som minner om komondor og bergamasco. Hannhunder skal ideelt måle mellom 40-44 cm i skulderhøyde og veie 13-15 kg. Tispene skal måle 37-41 cm og veie 10-13 kg.
Pelsfargene kan være ensfarget sort, grå, mørk aprikos med sort maske (såkalt masket fako) eller helhvit. En liten hvit brystflekk er tillatt, samt maske på den ene fargevarianten.
Michael Petersen Friis
Michael Petersen Friis (M.P. Friis) (født 22. oktober 1857 i Odense, død 24. april 1944 i København) var en dansk embetsmann. Han var statsminister og forsvarsminister i forretningsministeriet Regjeringen M.P. Friis 5. april 1920–5. mai 1920.
Friis var cand.jur. fra Københavns Universitet. I yngre år beskjeftiget han seg med journalistikk og var redaksjonssekretær ved Jyllands-Posten og Dagbladet.
Puli
Bruksområde
Puli er i dag først og fremst en god vakthund og gårdshund, men den har også en rekke andre bruksegenskaper. Den er også en god familiehund, spesielt for en aktiv familie som er glad i å være mye ute. Likeledes er den en spennende utstillingshund og en fremragende hund til ulike typer hundesport. Rasen er blant annet kjent for sin spenst og skal være en meget god høydehopper.
Michael Petersen Friis
Fra 1904 til 1911 var han departementssjef i Justisministeriet og deretter frem til 1923 leder av Overformynderiet.
Puli
Lynne og væremåte
Det hevdes at puli skal være usedvanlig flink med barn. Den er meget livlig og hurtig og kan være svært selvstendig og noe dominerende, men godlynt og lojal. Den er ofte litt skeptisk til fremmede og vil varsle. Rasen trenger nok mosjon og stell for å trives. Den bør ikke velges om den må være alene hjemme på dagtid, da den er svært flokkorientert og lett vil mistrives i slike situasjoner.
Michael Petersen Friis
Da Christian X under Påskekrisen i 1920 hadde avsatt ministeriet Liebe, ble i stedet et forretningsministerium med Friis utnevnt som statsminister. Regjeringen M.P. Friis fungerte i én måned og gikk av etter Folketingsvalget 26. april 1920, hvor Venstre med Niels Neergaard som statsminister kom til makten.
Puli
Annet
Det finnes hofteleddsdysplasi på rasen. Dette kan tidligst diagnostiseres sikkert ved 12 måneders alder. Det finnes også arvelige øyesykdommer på rasen, selv om dette ikke er funnet på hunder i Norge.
BBC Food
BBC Food var BBCs internasjonale TV-kanal om mat. Kanalen ble lansert i juni 2002 og var tilgjengelig i Afrika og Skandinavia. Den var eid av BBC Worldwide, et av BBCs kommersielle datterselskaper. BBC Food sendte matprogrammer som var produsert av BBCs andre kanaler og andre kilder.
BBC Food ble faset ut i Afrika i september 2008 og i Skandinavia i desember samme år. Kanalen ble erstattet av BBC Lifestyle. Kanalens nettsted er også lagt ned.
Ahmad Hasan al-Bakr
Ahmad Hasan al-Bakr, eller Ahmed Hassan Bakr, (født 1. juli 1914 i Tikrit i Irak, død 4. oktober 1982 i Bagdad) var Iraks president, statsminister og øverstkommanderende for de væpnede styrkene mellom 1968 og 1979.
Militær karriere
Al-Bakr kom inn på det irakiske militære akademiet i 1938 etter å ha tilbrakt nesten seks år som lærer på en irakisk primær-skole. I løpet av hans tidlige militære karriere, tok han blant annet del i Rashid Ali-opprøret i 1941. Som følge av dette ble han kort tid senere arrestert, fengslet og pliktig pensjonert fra den irakiske hæren, men han ble gjeninnsatt i 1957.
Etter at han hadde blitt utnevnt til brigadegeneral, var han en av de «frie offiserer». Dette var en gruppe som deltok i å styrte det irakiske monarkiet i 1958. al-Bakr ble som følge av dette tvunget til å trekke seg fra hæren i 1959, under flerfoldige anklager om at han blant annet hadde ledet et opprør mot myndighetene i den irakiske byen Mosul. Dette opprøret hadde i all hovedsak blitt ledet av offiserer som ville ha flere og tettere bånd med den muslimske staten Den Forente Arabiske Republikk.
Politisk karriere
Al-Bakr var et ledende medlem av den irakiske delen av Baath-partiet da han i 1963 ledet et statskupp som styrtet Iraks daværende militære leder Abdul Karim Kasim. al-Bakr ble statsminister og visepresident etter det. Men han forlot den irakiske regjeringen i november 1963 – etter ti måneder ved makten – da feltmarskalk Abdul Salam Arif iscenesatte et statskupp mot ham. Al-Bakr beholdt likevel kontrollen over den regionale kommandoen innen Baa'th partiet.
Under al-Bakr sitt militær-regime ble også Iraks bånd med flere kommunistland som for eksempel Sovjetunionen sterkere knyttet sammen. Den 9. april 1972 underskrev representanter for både Irak og Sovjetunionen en avtale om vennskap mellom disse to landene. De to landene ble med denne avtalen enige om å samarbeide både når det gjaldt politiske, økonomiske og militære forhold. Sovjetunionen sa seg også enig i at landet skulle forsyne Irak med flere typer våpen.
Al-Bakr sin regjering har også hjulpet Syria med soldater og våpen under Jom kippur-krigen som tok slutt i oktober 1973. Al-Bakr var en av de mange arabiske lederne som fordømte våpenhvilen som gjorde slutt på konflikten i 1973 og han var en av dem som motsatte seg de foreløpige avtalene som ble forhandlet frem mellom Egypt og Syria. Irak var et av de landene som var i stand til å skade den vestlige økonomien da landet deltok i en olje-boikott mot Israels støttespillere.
I juli 1978 ble en resolusjon vedtatt som gjorde alle ikke-Baat`istisk politisk aktivitet ulovlig og medlemskap i andre politiske partier ble som regel straffet med døden for alle dem som var medlemmer eller var tidligere medlemmer av de irakiske væpnede styrker.
På sine eldre dager ble den senere diktatoren Saddam Hussein utnevnt av al-Bakr til rollen som visepresident. Da den aldrende og svake al-Bakr ble ute av stand til å utføre sine plikter lengre, fikk Saddam en stadig mer fremtredende rollen som regjeringens ansikt utad. Saddam Hussein ble de-facto leder av Irak noen år før han formelt ble president i Irak.
Den 16. juli 1979, ga den da 65 år gamle Ahmed Hassan al-Bakr seg som president, angivelig på grunn av sin stadig skrantende helse og Saddam Hussein overtok dermed presidentembetet i et trekk som ble viden betraktet som en formalitet. Det blir vanligvis antatt, basert på beretninger fra flere vitner, at Saddam tvang presidenten til å gå av etter gjentatte trusler om at han ellers ville bli fjernet med makt. Kort tid senere ga Saddam ordre om å henrette flere topp-medlemmer av Baath-partiet etter mistanker om at de drev med spionasje til fordel for vestlige land med USA i spissen.
Al-Bakr døde i 1982.
Snadd (andre betydninger)
Snadd har flere betydninger:
Ringen er sluttet
«Ringen er sluttet» er en norsk sang som ble skrevet av Øystein Sunde, og utgitt 4. april 2005 på Sundes musikkalbum Sånn er'e bare.
Teksten til «Ringen er sluttet» fulgte med i CD-heftet til Sånn er'e bare. Den handler om håndverkere av den tvilsomme sorten som tekstens jeg kommer i kontakt med når ting ikke virker som det skal i hjemmet. Og det ene fører det andre med seg.
Sangen var med på settlista høsten 2002 da Sunde spilte forestillingen Øystein Sunde ...og vel så det på Dizzie Showteater, og da hadde den «Rørlegger'n kommer» som tittel.
Både tekst og noter ble publisert i noteboka Sånn er'e bare i 2006.
Musikere og instrumenter
«Ringen er sluttet» ble fremført av Sunde i programmet Øystein Sunde ...og vel så det (sendt 25. desember 2004 på NRK1). Ved siden av Sunde og Kamfjord, bidro Olga Konkova på trekkspill og Stein Bull-Hansen med på mandolin.
Dato
En dato er en angivelse av et døgn i en kalender. En dato gjør det mulig å identifisere et spesielt døgn.
Norge har sluttet seg til den internasjonale standarden ISO 8601 som skrivemåte for tid og dato.
Yiwu
Yiwu (kinesisk: 义乌, pinyin: Yìwū) er et byfylke i byprefekturet Jinhua i Zhejiangprovinsen i Folkerepublikken Kina.
Dato
Det er nå (UTC) Friday 1. September 2023.
Yiwu
Befolkningen var på 660,557 innbyggere i 1999.
Dato
Skriveregler
Norske skriveregler for dato er enkle. Følgende skrivemåter er korrekte: Det skal ikke brukes skråstreker.
Yiwu
Yiwu ligger 100 km sør for Hangzhou. Nærmeste by er Dongyang. Området omkring Yiwu er fjellrikt.
Dato
Skriveregler
Hvis man skriver hele måneden, skal man ha mellomrom etter tallet (punktumet):
Yiwu
Historie
Området omkring Yiwu var befolket allerede på neolittisk tid. Selve byen ble grunnlagt under Qin-dynastiet, cirka 220 f.Kr., og fikk navnet Yiwu i år 624.
Yiwu var hjemsted til en rekke ledende skikkelser innen kunst, litteratur, utdannelse og teknikk. Blant annet kan nevnes Chen Wangdao, som var den første som oversatte Det kommunistiske manifest til kinesisk. En annen er historikeren og politikeren Wu Han.
Dato
Skriveregler
Man kan ikke bruke ordet «den» foran datoer skrevet i tall (4.7.1989), men man kan skrive det foran datoen hvis man benytter bokstaver ((den) 4. juli).
Yiwu
Eksportindustri
Yiwu har (2012) en stor og tildels dominerende andel av verdens produksjon av utstyr knyttet til julefeiringen verden over, og av strømper.
Dato
Skriveregler
Datoer skrives med rekkefølgen dag-måned-år i allmennspråket og i løpende tekst. I teknisk bruk kan datoer også ha formatet år-måned-dag:
Yiwu
Samferdsel
Yiwu lufthavn ligger i fylket Yiwu.
Dato
Skriveregler
20201202
2010-12-02
Symfoni nr. 1 (Valen)
'Symfoni nr. 1, opus 30' av Fartein Valen er et orkesterverk i fire satser fra 1939. En av inspirasjonskildene til symfonien var El Grecos maleri «Kristus på Oljeberget».
Besetning
Verket er skrevet for et orkester bestående av to fløyter, to oboer, to klarinetter, to fagotter, to valthorn, én trompet, én trombone, én tuba, pauker og strykere.
En typisk framføring varer rundt 25 minutter. Verket er tilegnet Agnes Hiorth og er utgitt på Harald Lyches Musikkforlag.
Bakgrunn
Høsten 1937 begynte idéen om å skrive en symfoni å melde seg. Valen, på denne tiden 50 år gammel, hadde så langt kun skrevet ensatsige stykker for orkester, deriblant «Kirkegården ved havet». Ifølge Olav Gurvin følte Valen ennå at en symfoni var et for stort format for ham, og han prøvde i stedet å lage en pianosonate av stoffet. Men det gikk ikke, han hørte verket orkestralt, og til slutt måtte han ifølge ham selv «bite i det sure eplet» og skrive en symfoni.
De første skissene til Valens Symfoni nr. 1 er datert i oktober 1937 mens Valen ennå bor i Oslo. I juli 1938 var første sats ferdig, og han hadde da nettopp flyttet tilbake til Valevåg for godt. De øvrige tre satsene ble skrevet i Valevåg, og i april 1939 er verket ferdig.
Valen dedikerte symfonien til maleren Agnes Hiorth som han hadde blitt kjent med i 1925 gjennom deres felles venn, komponisten David Monrad Johansen. Hiorth kom til å bli en av Valens aller nærmeste venner og støttespillere livet ut, og Valen planla å overrekke partituret til symfonien til henne på hennes 40-årsdag, 5. mai 1939. Valen skriver til Hiorth:
Etter at symfonien var fullført skulle det gå nesten 17 år før den ble uroppført. Dette skjedde i Bergen den 2. februar 1956 av Musikselskabet «Harmonien»s Orkester under ledelse av Carl Garaguly, mer enn tre år etter komponistens død.
Verket
I likhet med Valens øvrige tre symfonier står symfonien formmessig i en klassisk-romantisk tradisjon. Valen benytter både klassiske formtyper som sonatesatsform og en overordnet struktur med fire satser.
Første sats: «Lento - Allegro»
I takt 9 starter satsens hovedtemagruppe med tempobetegnelsen «Allegro». Førstefiolinene presenterer hovedtemaet:
I takt 26 presenteres sidetemaet i førstefioliner. Dette er et relativt kort tema, nærmest et motiv. Det samme gjelder epilogtemaet som blir presentert av obo i takt 43. Satsens fragmentariske temaer og polyfone temabehandling legger satsen nært opp til Valens ensatisge orkesterstykker. Tjøme ser flere likhetstrekk mellom denne satsen og Valens orkesterstykke «Kirkegården ved havet». I symfonisatsene Valen kom til å skrive i tiden framover ble temaene både lengre og mer selvstendige.
Andre sats: «Adagio»
Andre sats, «Adagio», preges av en form for sakral ro. Inspirasjonen til satsen skal Valen ha fått fra El Grecos maleri «Kristus på Oljeberget» som han hadde blitt kjent med gjennom en kunstbok han hadde fått låne av Agnes Hiorth. Maleriet beskriver Jesu siste timer før han blir tatt til fange. Ifølge evangeliene drar Jesus og hans disipler etter nattverden til Oljeberget. Der forlater Jesus disiplene for å be:
"«[Jesus] falt på kne og bad: 'Far, om du vil, så ta dette beger fra meg! Men la din vilje skje, ikke min.' Da viste en engel fra himmelen seg for ham og styrket ham. Og han kom i dødsangst og bad enda mer inderlig, så svetten falt som bloddråper til jorden.»"
Atmosfæren i bildet har nok gjort inntrykk på Valen. Ikke minst Jesu ansikt som er fylt av smerte og lidelse i det han innser hva som skal skje. Og i bakgrunnen til høyre venter folkemengden med Judas i spissen som snart skal forråde ham.
Formmessig har satsen en utvidet liedform: A-B-A'-A"-B'-gjennomføringsdel-koda
Hovedtemaet i A-delen blir presentert av obo:
Selv om El Grecos bilde neppe har blitt tolket programmatisk av Valen har enkelte foreslått at den fallende aksen mellom engelens hode og begeret i engelens venstre hånd på den ene siden og Jesu ansikt og utstrakte venstre arm på den andre siden er representert med den fallende bevegelsen i obo i begynnelsen av hovedtemaet.
Tredje sats: «Scherzo»
Tredje sats har en tredelt oppbygning: Scherzo: Allegro Assai - Trio: Lento - Scherzo da capo.
Scherzoen har en frisk og lekende karakter med et karakteristisk tema i obo:
Fjerde sats: Finale: «Allegro non troppo»
Fjerde sats har en sonaterondoform og har i likhet med første sats en dramatisk karakter. Satsen åpner med tremolo i lyse strykere før satsens hovedtema presenteres av celli:
Satsen henter også opp motivisk materiale fra de tidligere satsene, et velkjent virkemiddel i den romantiske symfonien. Satsen avsluttes triumferende av tutti orkester.
Diskografi
Bergen Filharmoniske Orkester / Aldo Ceccato (dirigent) (innspilt 1986?) Stavanger Symfoniorkester / Christian Eggen (dirigent) (innspilt 2005-2006)
Mara Santangelo
Mara Santangelo (født 28. juni 1981 i Latina i Italia) er en tidligere profesjonell kvinnelig tennisspiller. Hun la opp 28. januar 2011.
Hun vant doubletittelen sammen med Alicia Molik i Grand Slam-turneringen French Open i 2007. I finalen beseiret de paret Katarina Srebotnik & Ai Sugiyama med 7-6 6-4.
Carinurus
Carinurus er en slekt innen underfamilien Acanthogammarinae som igjen er av familien Acanthogammaridae. Overfamilie er Gammaroidea (parvorden Gammaridira, infraorden Gammarida) - innenfor Senticaudata-gruppen av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet.
Slektens utbredelse er ukjent.
Bulgaria Air
Flåte
Bulgaria Air opererer følgende fly (9. juni 2011):
== Bulgaria Air har codeshare-avtaler med ==
Trendhopper’n
«Trendhopper'n» er en norsk sang skrevet av Øystein Sunde og utgitt 19. oktober 1994 på Sundes musikkalbum Du må'kke komme her og komme her.
Både tekst, noter og tilhørende tegninger ble publisert i notaboka Du må'kke komme her og komme her i 1997.
Solstråling
Solstråling er strålingsenergi sendt ut fra solen, og da særlig elektromagnetisk energi. Omtrent halvparten av strålingen er i det synlige kortbølgeområdet av det elektromagnetiske spekteret. Den andre halvdelen er for det meste i det nær-infrarøde området, men det er også en mindre del i det ultrafiolette området av spekteret. Den delen av den ultrafiolette strålingen som ikke blir absorbert av atmosfæren kan føre til at mennesker blir solbrente og får brunere hud ved å oppholde seg i sola.
Solstråling blir vanligvis målt med et pyranometer eller et pyrheilometer.
Solarkonstanten
Solarkonstanten er mengden av solinnstråling per areal målt ved yttergrensen av jordatmosfæren i et plan normalt på solstrålene. Solarkonstanten inneholder alle typer solstråling og ikke bare det synlige lyset. Den er målt av satellitter til å være omtrent 1366 watt per kvadratmeter (selv om den varierer med et par tusendeler fra dag til dag). Så for hele jorden, med et tverssnittareal på 127 400 000 km² er effekten fra sola 1,740×1017 W.
Solarkonstanten er relativt konstant, men varierer i forbindelse med solflekkaktivitet. Det påvirker for det meste klimaet på lang sikt, og har ikke så mye å si for det daglige været. Den totale mengden stråling som jorden tar i mot er avhengig av tversnittet (π R2), men siden jorden roterer blir denne energien fordelt over hele overflatearealet (4 π R2). Dermed blir den gjennomsnittlige innkommende solstrålingen (kjent som «solinnstråling») en fjerdedel av solarkonstanten eller omtrent 342 W/m². Solstrålingen som et sted på jorden får er riktignok avhengig av tilstanden til atmosfæren og hvilken breddegrad mann befinner seg på.
Solstrålingens effekt på klimavariasjoner
På jorden merker vi solstrålingen som dagslys når sola er over horisonten. Når den direkte solstrålingen ikke er blokkert av skyer, opplever vi det som solskinn, en kombinasjon av skarpt gult lys og varme. Varmen på kroppen og andre objekter kommer både av solstrålingen og økningen i lufttemperaturen.
Mengden av stråling som en planet mottar varierer med roten av avstanden mellom sola og planeten. Jordens bane rundt sola og helningsvinkelen endrer seg med tiden. Av og til er banen nesten en perfekt sirkel, og andre ganger har den en eksentrisitet på 5 %. Den totale solinnstrålingen er nesten konstant, men årstidsvariasjonen, fordelingen med breddegraden og intensiteten av solstrålingen ved overflaten vil variere. For eksempel kan endringen i solenergien på 65 grader bredde om sommeren og vinteren variere med mer enn 25 % som følge av slike variasjoner. Fordi sommeren og vinteren har en tendens til å oppheve hverandre, vil endringen i den årlige solinnstrålingen ofte være nær null, men omfordelingen av energi mellom sommer og vinter kan føre til store forskjeller mellom årstidene. Slik endringer er antakeligvis mye av årsaken til at istider oppstår (se Milanković-syklusene)
Tamanna Agnihotri
Tamanna Agnihotri (født 16. juni 1997 i Oslo) er en norsk skuespiller og programleder i NRK. Hennes foreldre er opprinnelig fra India.
Agnihotri vokste opp i Prinsdal i Oslo, og var skuespiller i revyen til Bjørnholt videregående skole i 2015. Hun studerte medievitenskap på Universitetet i Oslo, og arbeidet med casting av TV og film i studietiden.
I 2018 hadde Agnihotri en liten rolle i filmen Utøya 22. juli.
Aqmarzjan Qalmyrzajeva
Aqmarzjan Qalmyrzajeva (kasakhisk: Ақмаржан Қалмырзаева, født 25. desember 1995) er en kasakhstansk freestylekjører.
Tamanna Agnihotri
Samtidig som Agnihotri drev castingfirmaet Agni Casting, ble hun i 2019 castet i rollen som Anila i NRK-serien Skitten Snø.
Aqmarzjan Qalmyrzajeva
Hun representerte Kasakhstan under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble utslått i kvalifiseringen i hopp.
Tamanna Agnihotri
I 2020 fikk hun jobben som programleder for NRK-serien Mensen. Programmet var et talkshow som diskuterte temaer knyttet til menstruasjon, og ble sendt høsten 2020. Samtidig arbeidet Agnihotri som radioprogramleder på kanalene NRK P3 og NRK mP3.
I januar 2021 startet Agnihotri som programleder for NRK P3-podkasten Pålogga, som fortalte historier fra Internett. Podkasten fortsatte utover høsten 2021; siste episode ble publisert 14. desember 2021.
Aqmarzjan Qalmyrzajeva
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 11.
Tamanna Agnihotri
Sommeren 2021 var Agnihotri en av programlederne for sakte-tv-programmet Sommerskuta.
Høsten 2021 var Agnihotri med på NRK-programmet Latterlig Politikk. Der tok hun rollen som en av ni komikere som skulle debattere på vegne av et parti før Stortingsvalget 2021. Agnihotri representerte Sosialistisk Venstreparti i komiker-debatten.
Platåbre
En platåbre, også kalt iskappe, er en isbre som dekker et landområde på mindre enn 50,000 km², ofte et høyland eller nær polene. Områder med mer enn 50,000 km² sammenhengende is kalles i stedet innlandsis.
Platåbreer er ikke begrenset av topografi. En fjelltopp kan være dekket av is, likeså overflaten av sjøer. Breens midtpunkt befinner seg normalt nær det høyeste punktet i et massiv, mens den samlede tyngden av breen motvirker at isen blir forskjøvet fra høydepunktet og nedover mot iskappens kanter.
Lukket avdeling
Lukket avdeling er en norsk dramafilm fra 1972 regissert og skrevet av Arnljot Berg. Hovedrollene spilles av Carsten Byhring, Roy Bjørnstad, Frimann Falck Clausen, Carsten Winger, Per Tofte og Eva von Hanno.
Lukket avdeling kan i korthet beskrives som en skildring av pasienter på en psykiatrisk klinikk, med glimt fra deres fortid og familieforhold.
Handling
En gruppe sinnslidende menn lever innelåst på psykiatrisk avdeling. De kommer fra forskjellige miljøer, og alle har problemer som de forsøker å takle på ulikt vis. Sinnsstemningene svinger hele tiden fra den lyseste optimisme til håpløshet. Filmen skidrer disse mennene fra det øyeblikk de kvalifiserer seg til en plass på den lukkede avdeling. Vi opplever også verden på utsiden i form av pårørende på besøk.
Blant de innlagte er en «Playboy» som har rotet seg opp i for mange damehistorier. «Paulus» søker trøst i pillene istedenfor bibelen. «Vålerenga» var for glad i flaska, og «Hamlet» har for alltid levd seg inn i en rolle vi ikke vet om han har spilt. I tillegg møter vi en selvmordskandidat, en voldtektsforbryter, en rusavhengig og fler.
Om filmen
Filmen fikk god omtale både av Aftenposten og Dagbladet da den først kom ut. Aftenpostens Arne T. Bye skrev blant annet: «Filmen kan vel betegnes som Arnljot Bergs store gjennombrudd. På klinikken lever menneskene så absolutt i ytterpunktene, sinnsstemningene svinger fra den lyseste optimisme til håpløshet på sekunder. Her er skildringene på sitt beste, her har skuespillere, regissører og fortografer klart å få frem sinnets nyanser på en ypperlig måte». Dagbladets Thor Ellngen gav den også gode skussmål og skrev blant annet: «Filmen er preget av innsikt og medfølelse. Nærbilder og dialog er dens viktigste formelle redskaper».
Priser
Filmen ble i 1972 nominert til Gullbjørnen ved filmfestivalen i Berlin. Samme år vant den en «Interfilm Award» ved Otto Dibelius Film Award.
China Hotel
China Hotel er et hotell i Guangzhou i Guangdong i Kina. Det ble bygd i 1979 av det Hongkong-registrerte konglomeratet Hopewell Holdings Ltd (kontrollert av Gordon Wu) under en ny kontraktsform som er blitt kjent som Build-Operate-Transfer. Dette innebærer at en utenlandsk partner bygger for egen regning og får drive virksomheten lenge nok til å ha fått en pen avkastning, for deretter å overdra det kostnadsfritt til en lokal partner.
Wally Pfister
Wally Pfister (født 8. juli 1961) er en amerikansk filmfotograf, kjent for sitt samarbeide med Christopher Nolan.
Pfister jobbet som kameramann i Washington for forskjellige TV-stasjoner, før han begynte på Det amerikanske filminstituttet. Etter utdanningen jobbet han på flere filmer i forskjellige stillinger, før han fikk sin første jobb som sjefsfotograf på lavbudsjettsfilmen The Hi-Line (1999). Filmen deltok på Sundance. På festivalen traff han Nolan, og har siden vært sjefsfotograf på alle Nolans filmer siden.
Pfister har blitt Oscar-nominert for beste kinematografi på Nolan-filmene Batman Begins (2005), The Prestige (2006), The Dark Knight (2008) og Inception (2010), og vant prisen for sistnevnte.
Grepa
Grepa er et tidligere, norskeid varemerke for komfyrer. Komfyrene ble produsert ved Grepa og Mjelva Fabrikker i Ørsta i Møre og Romsdal. Fabrikken ble startet i 1929 av Havtor Hovden. 1. oktober 2007 ble Grepa solgt til italienske Candy Group og merkenavnet byttet til Hoover Grepa.
Komfyren
Grepa laget elektriske komfyrer og var i senere tid særlig kjent for sin «tette stekeovn». En silikonlist tettet mellom selve stekeovnen og glasset på stekeovsdøren, slik at fuktighetstapet ble redusert. Hos andre produsenter var det tidligere vanlig at listen rundt stekeovnen ikke gikk helt rundt og ga en tett løsning. Grepas løsning ga også raskere oppvarming og redusert energibehov, fordi det ble mulig å steke ved en noe lavere temperatur som følge av den «tette løsningen». Grepa var i mange år alene om å ha «tett stekeovn», men i dag har de fleste komfyrmerker en lignende løsning for sine beste produkter.
Fabrikken
Grepa har sin opprinnelse fra gamle Grepa og Mjelva Fabrikker (1907–1988). Hotelleier Mjelva i Geiranger bygde i 1907 eget kraftverk for å skaffe elektrisitet til Hotell Union. Mjelva satte også opp en liten fabrikk for fremstillingen av elektriske apparater, denne ble senere flyttet til Ørsta. Selskapet er nå solgt til det italienske storkonsernet Candy Group, som nå markedsfører komfyrene fra fabrikken under varemerket Hoover Grepa. Utenlandske eiere har imidlertid Grepa hatt siden 1988, da fabrikken ble kjøpt av det finske selskapet Forste OY, som tilhørte Helkama konsernet. Den norske delen av virksomheten gikk da i noen år under navnet Grepa Forste AS, men komfyrene ble markedsført under navnet Grepa. Siden ble firmanavnet byttet til Helkama Grepa AS, som høsten 2007 ble solgt til Candy Group.
Grepa og Mjelva Fabrikker i Ørsta var den siste, store komfyrprodusenten som faktisk produserte alle sine modeller i Norge. BEHA, som i 1988 vurderte kjøp av Grepa og Mjelva Fabrikker, produserte komfyrer i Norge frem til august 2007 og stekeovner for innbyggning ble produsert i Norge frem til juni 2015. Grepa-fabrikken i Ørsta hadde produksjon av Grepa komfyrer fram til utgangen av juni 2008.
Envalirapasset
Envalirapasset (katalansk: Port d'Envalira) er en fjellovergang i Pyreneene på veien mellom Andorra og Frankrike. Høyeste punkt ligger 2409 moh på andorransk side. Veien er vinteråpen. På andorransk side bærer den betegnelsen CG-2, på fransk side N22. For å lette trafikken, ble i 2002 Envaliratunnelen åpnet.
Envalirapasset er eneste ferdselsåre mellom Andorra og Frankrike. Helt opp til grensen på andorransk side ligger kjøpesenterstedet Pas de la Casa, der man kan handle avgiftsfrie varer.
BBC Sessions
BBC Sessions er et konsertalbum/samlealbum av den britiske hardrockgruppa Led Zeppelin. Den ble spilt inn i 1969 og 1971. Disse to årstalla har blitt delt inn på to plater, som så ble utgitt 11. november 1997. Dette er den første utgivelsen av tidligere uutgitt Led Zeppelin-materiale siden albumet Coda i 1982.
Gentlemen’s club
Gentlemen's club (engelsk for «herreklubb») er en klubb som opprinnelig rekrutterte medlemmene sine fra den britiske overklassen. I dag er slike klubber ofte åpnet for begge kjønn og for en videre sosial gruppe.
De første gentlemannsklubbene ble etablert på Londons West End, og særlig strøket St. James's ble tidligere omtalt som «Clubland». Klubbene hadde sin storhetstid i siste halvdel av 1800-tallet. De ble dannet av grupper av mennesker med en eller annen felles interesse. Kortspill, gjerne hasardspill, sto sentralt i mange klubbers aktiviteter. Andre kunne ha medlemmenes felles interesse for politikk, litteratur eller sport som utgangspunkt, eller medlemmenes universitetsbakgrunn. De første klubbene var svært aristokratiske, og mange klubber hadde ventelister, noe så lenge som seksten år. Det er ingen fast definisjon på hva som er betraktet som en herreklubb, og hver klubb adskilte seg noe fra de andre. Etter som flere og flere klubber ble opprettet, ble kriteriene for opptak mindre strenge. Mot slutten av 1900-tallet ble mange klubber også åpnet for kvinner.
For mange klubbmedlemmer fungerte klubben som et annet hjem, der de kunne slappe av sammen med venner, spille og spise. Klubblivet gjorde det mulig også for folk utenom den absolutte overklassen å tilbringe deler av døgnet i luksuriøse omgivelser; mange klubber var bygd etter mønster av overklassens og aristokratiets private palasser. Klubben var også en kjærkommen mulighet for noen til å trekke seg vekk fra det trivielle familielivet. Mange tilbrakte en stor del av livet på klubben; noen av klubbene tilbød til og med overnatting.
Herreklubber i dag
En regner med at det i dag er ca. 25 klubber av noen betydning i London. De mest kjente er Athenaeum, Brooks's, Boodles, Reformklubben (Reform Club), Carlton, Garrick, og White's. En del av de gamle, tradisjonsrike klubbene har mistet den tiltrekningskraft og den politiske innflytelsen de en gang hadde, mens andre har opplevd et tilsig av nye medlemmer langt utover de kretsene de sprang ut av.
Tradisjonelt har det ikke vært god tone å snakke forretninger i Londons gentlemansklubber. Likevel ser en i dag at flere og flere mennesker innenfor politikk og næringsliv både i Storbritannia og i andre land bruker klubben som forum for debatter og konferanser om aktuelle temaer. Commonwealth Club i London har f.eks. hatt både statsminister Tony Blair, Nigerias president Olusegun Obasanjo og Australias statsminister John Howard som innbudte talere.
Klubber utenfor Storbritannia
Klubber med en liknende karakter finnes i en del land utafor Storbritannia, særlig i Commonwealth-land, men også i USA.
Noen steder på kloden, blant annet i Japan og i USA, kan en oppleve at strippeklubber omtaler seg som «gentlemen's clubs».
Hva var det jeg sa
«Hva var det jeg sa» er en norsk sang skrevet av Øystein Sunde og utgitt 19. oktober 1994 på Sundes musikkalbum Du må'kke komme her og komme her.
Både tekst, noter og tilhørende tegninger ble publisert i notaboka Du må'kke komme her og komme her i 1997.
Alf Hansen
Alf John Hansen (født 13. juli 1948 i Oslo) er en tidligere norsk roer og olympisk mester. Sammen med broren Frank er han en av de beste norske roere gjennom tidene. De rodde for Ormsund Roklub
Under OL 1976 i Montréal vant han, sammen med broren Frank, Norges eneste gullmedalje. For denne prestasjonen mottok de Fearnleys olympiske ærespris. De seiret i klassen dobbeltsculler. Hansenbrødrene ble verdensmestre tre ganger sammen, i 1975, 1978 og 1979. Etter at Frank la opp etter Norges Idrettsforbunds boikott av OL i Moskva 1980, tok Rolf Thorsen over som Alfs makker. De vant VM i 1982 og tok sølv i 1983. Totalt har Alf Hansen 58 NM-gull i ulike båttyper, 17 Nordiske mesterskap og en rekke prestigefulle seire i Internasjonale regattaer (I dag WorldCup Regattaer).
Hansen var norsk flaggbærer i sommer-OL 1984 i Los Angeles.
Under OL 1988 i Seoul fikk han sammen med Vetle Vinje, Rolf Thorsen og Lars Bjønness olympisk sølvmedalje i klassen dobbeltfirer. Alf avsluttet rokarrieren under VM i 1991 med en 5.-plass i dobbeltfirer, da var han 43 år gammel.
Alf var også en meget god skiløper med deltagelse i Holmenkollens 50 km og flere gode plasseringer i Norges mesterskapet for klubben Bjerke IL. Alf er fremdeles en aktiv idrettsutøver med sterke plasseringer i de respektive klassene i f.eks. Birkebeinerrennet og Birkebeinerrittet.
Envaliratunnelen
Envaliratunnelen (katalansk: Túnel d'Envalira) er en 2892 meter lang veitunnel på CG-2 i Andorra. Tunnelen har sitt østlige innslag ved landsbyen Soldeu og munner i vest ut ved kjøpesenterstedet Pas de la Casa. Den ble bygget for å lette trafikken gjennom Envalirapasset, den eneste ferdselsåren mellom Andorra og Frankrike, der veien er bratt og svingete. Byggestart fant sted i 1999 og tunnelen åpnet i 2002.
The Sick’s Sense (album)
The Sick's Sense er det sjette albumet fra det tyske bandet End of Green.
Vestasiatiske leker
Vestasiatiske leker ble arrangert første gang i 1997 i Teheran, og ble også arrangert i 2002 og 2005.
The Sick’s Sense (album)
Albumet ble utgitt av Silverdust Records i august 2008. Den begrensede utgaven av albumet inneholder bonus-CD-en The Sickoustic EP med fem akustiske versjoner av gamle og en ny sang.
Vestasiatiske leker
Mesterskapet ble arrangert av West Asian Games Federation.
Aristoteles’ retoriske bevismidler
Aristoteles beskrev i verket Retorikken tre bevismidler eller appellformer som skaper overtalelse i talen. Han skilte mellom fagtekniske (entekhnoi) og ikkefagtekniske (atekhnoi) bevismidler i sin fremstilling av de retoriske bevismidlene.
Kristian Johan Fossheim
Kristian Johan Fossheim (født 4. desember 1935 i Jølster) er en norsk fysiker og professor i fysikk ved NTNU 1980–2005.
Aristoteles’ retoriske bevismidler
De ikkefagtekniske bevismidlene refererer til de elementer som påvirker det omtalte, men som ikke er retorikkfaglige. Eksempler på dette kan være vitner eller kontrakter.
De fagtekniske bevismidlene er;
Kristian Johan Fossheim
Biografi
Fossheim har gjennom sin lange karriere vært gjesteforsker og gjesteprofessor ved en rekke av verdens mest fremragende sentra for studier av den faste materie, i USA, Europa og Japan: University of Maryland 1965–67, IBM Research Lab Zurich 1973 og 1975, IBM Thomas J Watson Research Centre, New York 1975–76, Electrotechnical Laboratory, Tsukuba, Japan 1990 og Superconductivity Research Laboratory, Tokyo samme år, National High Magnetic Field Laboratory, Florida 1994–95 og 1999–2000. Han har bl.a. derigjennom hatt et utstrakt samarbeid med en lang rekke framstående utenlandske forskere. Spesielt viktig var samarbeidet med den sveitsiske fysikeren, senere nobelprisvinneren K Alex Müller fra 1968, senere også den tyskfødte nobelprisvinneren J. Georg Bednorz fra 1987.
Aristoteles’ retoriske bevismidler
Isokrates brukte begrepene kairos og doxa.
Kristian Johan Fossheim
Forskning på faseovergang i faste stoff
Fossheim har på egen hånd, i samarbeid med forskere fra mange land, og sammen med sine egne doktorgradsstudenter, særlig bidratt til ny innsikt i hvordan materien skifter tilstand ved såkalt faseovergang der egenskapene endres brått ved en bestemt såkalt kritisk temperatur som er karakteristisk for hvert materiale. Kjente eksempler er overgang fra vann til damp, og overgang fra magnetisk til umagnetisk tilstand i jern, begge deler ved oppvarming. Fossheim har særlig arbeidet med metaller, oksider og superledere. Ett av de store spørsmål i fysikken på 1960- og 70-tallet var hvordan kondenserte systemer som faste stoff og væsker skifter helt karakter på makroskopisk skala, i prinsippet over uendelige avstander, selv om kreftene som virker bare har rekkevidde på interatomær avstand, i dag gjerne kalt nanoskala avstander. En omtaler dette som kooperative fenomener.
Fossheim startet dette arbeidet under oppholdet ved University of Maryland fra 1965. Fossheim gjorde her i 1967 nøyaktige observasjoner av overgangen mellom normal metallisk tilstand og superledertilstand. Overgangen i metallet indium, observert med høyfrekvent ultralyd, skjedde innenfor en til to titusendels grader nær minus 270 grader Celcius. Fossheim beskrev også, som den første, teorien for disse observasjonene. Arbeidet ble senere fulgt opp i Oslo i aluminium. En spesialitet under dette arbeidet ble kontrollerte målinger ved temperaturer ned mot det absolutte nullpunkt.
Etter retur til Oslo i 1967 tok Fossheim opp parallelt undersøkelser av hvordan overganger mellom ulike faststoff-tilstander skjer ved strukturendring i oksider, først i SrTiO3. Her startet samarbeidet med K Alex Müller. Dette systemet er blitt selve prototypen på kooperative fenomener ved strukturendring i faststoff, og dette ble det første arbeidet som påviste såkalte kritiske fluktuasjoner i strukturelle systemer. Sammen med Bjørn Berre i Oslo og studenter ved NTH ble temaet bearbeidet videre. Med Sigmund Stokka ble en ny, teoretisk forutsagt, kritisk ”crossover”-eksponent bestemt for første gang. Denne fastlegger formen på fasegrensen mellom de to strukturelle fasene i prototype- substansen SrTiO3. Metoden ble senere anvendt av Müller på andre substanser. I samarbeidet med Stokka ble det i 1980 utviklet en ny type datamaskinstyrt apparatur for måling av varmekapasitet i faststoff under høyt trykk.
Under oppholdet i USA 1975–1976 tok Fossheim og medarbeiderne K. Kajimura, R.L. Melcher, og N. Shiren opp forskning på høyfrekvent signalkommunikasjon og signallagring ved elektroakustiske metoder i pulversubstans. En omfattende artikkel om dette nye fenomenet ble publisert i Physical Review. Ved NTH utviklet så Fossheim sammen med Rune Holt en ny metode for ultralydstudier av faste legemer og væsker ved fasekonjugert ultralyd. Metoden er senere kopiert av andre grupper for bruk innen medisin, og av andre forskere igjen med optiske bølger i stedet for ultralyd. Fossheim/Holt-metoden gir et nytt redskap for å reversere ultralydbølger slik at forvrenging av bølgefronten som skjer i inhomogene media blir «reparert» på veien tilbake til signalgenererende omformer hvor signalet nå kan observeres korrekt. Arbeidet med Holt ble publisert i den amerikansk bokserien Physical Acoustics, vol 16.
Fossheims gruppe utviklet nye metoder, og gjennomførte ultralydstudier av materialers egenskaper ved overflatebølger, både ved faseoverganger og ved utvikling av lys-sensitive akustiske metoder. Samtidig med disse arbeidene startet Fossheim utvikling av et akustisk mikroskop som avbilder indre struktur av vev og faste materialer, og viste blant annet at den indre kornstrukturen i metaller kunne avbildes med høy nøyaktighet.
Ved den internasjonale evalueringen av norsk faststoff-fysikk som Forskningsrådet gjennomførte i 1986 (Fischer-rapporten), ble Fossheims forskning karakterisert som «uniquely successful».
Forskning på høytemperatur superledere
Etter oppdagelsen av såkalte høytemperatur superledere av Bednorz og Müller i 1986, ble samarbeidet med disse fornyet, like i forkant av at nobelprisen i fysikk for 1987 ble delt mellom de to IBM-forskerne. Dette ble starten på en aktiv 15-års periode med forskning på høytemperatur kuprat superledere hvor en rekke doktorander ble uteksaminert fra Fossheims gruppe.
I Fossheims laboratorium ved NTH ble det utviklet en rekke eksperimentelle metoder for denne forskningen. Forskningen ble konsentrert mye om å granske de magnetiske egenskapene i superledere med tanke på å gjøre de nye materialene gode nok til transport av store strømstyrker med minimalt tap av elektrisk energi. Med en felles betegnelse taler en om vortex-dynamikk. Magnetisk fluks trenger inn i materialene i form av sterkt lokaliserte strenger av superflytende strømrotasjon, kalt vortexer. Studier og kontroll av oppførselen til disse er det sentrale temaet. Fossheim tok også initiativet til en forskningskonstellasjon som var uvanlig ved NTH i den tiden, hvor fysikk, elektro og kjemi delte forskningsrådsressursene, noe som skapte et tverrfaglig miljø for doktorgradsstudier og forskning. I sammenheng med denne konstellasjonen ble det utdannet over 20 doktorander innen feltet.
Ved en internasjonal konferanse som Fossheim arrangerte på Røros i 1991, ble grunnlaget lagt til et nordisk forskningsprogram på superledere, med deltakelse fra store industribedrifter og nasjonale forskningsråd i Norden. Fossheim ble invitert av EU til å bistå i utviklingen av et større forskningsprogram som gikk over flere år. Han deltok senere i flere internasjonale programmer finansiert av EU og European Science Foundation.
Før han søkte avskjed som professor ved NTNU skrev Fossheim i samarbeid med kollegaen Asle Sudbø en omfattende lærebok i superlederfysikk som kom ut på det anerkjente internasjonale forlaget Wiley & Sons: ''Superconductivity. Physics and Applications'', i dag et kjent læreverk blant superlederforskere verden over. Hans internasjonale posisjon vises blant annet ved at han i en årrekke har vært utpekt til å oppsummere internasjonale vitenskapelige konferanser innen superlederfysikk.
Som preses i DKNVS tok Kristian Fossheim initiativet og ledet arbeidet med opprettelsen i 2011 av den internasjonale forskningsprisen på 1 mill kr,, Gunnerusprisen for Bærekraft (Gunnerus Sustainability Science Award): Første utdeling skjedde i 2012, da peisen ble tildelt den indisk fødte professoren Kamal Bawa fra University of Massachusetts. Den er siden utdelt to ganger til.
Historikken bak denne prisen daterer seg helt tilbake til 2006 da Fossheim som visepreses i DKNVS tok det første initiativet til å opprette en internasjonal forskningspris i Trondheim
I 2013 publiserte han boken om 10 nobelprisvinere i fysikk, basert på samtaler med hver enkelt av disse, på Springer forlag: Kristian Fossheim, Superconductivty: Discoveries and Discoverers. Ten Physics Nobel Laureates Tell Their Story. Boken har fått stor utbredelse internasjonalt.
Formidling
Kristian Fossheim har gjennom store deler av sin karriere vært opptatt av å ha en bredere horisont enn den rent faglige, og har demonstrert evnen til dette ved bidrag til den offentlige debatt, gjennom kronikker over et stort spekter av emner, ved popularisering av forskning gjennom aviser, tidsskrifter, radio og TV, og gjennom taler og foredrag i mange fora. En samling av slike trykte framstillinger foreligger redigert av Ingun Kjelsvik Holøyen. Eksempler på temaer er biografier og initiativ knyttet til spelet om baron Audun Hugleiksson, feiring av matematikeren Sophus Lie på hans fødested Nordfjordeid, biografi over nobelprisvinneren Ivar Giæver, foredrag om komponisten Johannes Haarklou osv.
Verv i norsk og internasjonal forskning
Kristian Fossheim har innehatt en lang rekke verv og posisjoner i norsk og internasjonal forskning. Det kan nevnes bestyrer av Fysikkseksjonen ved NTH, varaordfører i Rådet for Naturvitenskapelig Forskning i Forskningsrådet gjennom flere år, og ledelse av flere underkomiteer der. Fossheim var drivkraften til opprettingen av det første nasjonale program for forskning innen kondensert materie, som gav en betydelig styrking av dette viktige feltet i Norge. Videre var han første leder av NTHs komité for Japan-samarbeidet, medlem av SINTEFs Råd, medstifter av en anvendt fysikkavdeling i SINTEF, og visepresident i Norsk Fysisk Selskap. Han fikk av Kollegiet (dvs Styret) ved Universitetet i Trondheim (UNIT) i oppdrag å være den første leder av Forskerakademiet ved UNIT, med overordnet ansvar for forskerutdanning og forskningsstrategi for universitetet 1991–93. Dette organet samordnet, utformet og overvåket forskningsstrategi og forskerutdanning ved universitetet og samarbeidende institusjoner. Det hadde et råd på 30 medlemmer og et styre på 5, der prorektorene for enhetene ved UNIT satt. Fossheim var dermed i realiteten den første prorektor for forskning ved Universitetet i Trondheim. Statsråd Gudmund Hernes foreslo opprettelsen av Forskerakademier ved universitetene i Norge, og knyttet tittelen prorektor for forskning til dette. I denne perioden ble de nasjonale normene og reglement for moderne doktorgradsutdanning utarbeidet. Forskerakademiet tok også flere viktige tiltak som ennå i 2010 har betydning ved NTNU.
Fra og med 2005 var Kristian Fossheim valgt som visepreses i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab (DKNVS), et verv han har ut 2010. Her fikk han oppdraget å lede planleggingen og gjennomføringen av 250- års jubileet for selskapet i året 2010. Det foreligger omfattende informasjon om dette på DKNVSs hjemmesider. Ett av prosjektene var reising av et monument i Museumsparken ved Vitenskapsmuseet. Monumentet Reflexions som Fossheim ledet komite og jury for, er en ny og moderne attraksjon for Trondheim.
Priser
Kristian Fossheim har gjennom hele sin karriere konsekvent brukt nynorsk i undervisning, skriftlige framstillinger og taler på norsk språk. For dette mottok han Sogn og Fjordane fylkes Målpris første gang den ble tildelt i 1989, med spesiell vekt på at dette skjedde i et teknologisk miljø der nynorsk er lite brukt. Fossheim har også mottatt Fridtjof Nansens belønning for yngre forskere i 1977, og Allforskprisen, formidlingspris, fra Trondheim kommune og NTNU i 2003.
I 2020 ble Fossheim utnevnt til ridder av første klasse av St. Olavs Orden.
Wang Xiaoning
I 2000 og 2001 skal Wang ha lagt inn meldinger på en Yahoo!-gruppe som gikk inn for demokrati og slutt på ettpartistyre i Kina. Han ble arrestert i september 2002 etter at Yahoo hjalp kinesiske myndigheter med å finne den adsressen materialet ble lagt inn fra. I september 2003 ble Wang funnet skyldig i «anstiftelse til undergravelse av statsmakten» og dømt til ti års fengsel.
Marzjan Akzjigit
Marzjan Akzjigit (kasakhisk: Маржан Акжігіт, født 29. juni 2000) er en kasakhstansk freestylekjører.
Hun representerte Kasakhstan under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble utslått i kvalifiseringen i hopp.