cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Smygere
Levevis
De voksne sommerfuglene flyr om dagen i solskinn. De har en karakteristisk, brå og rykkvis flukt (som har gitt opphav til familiens engelske navn, «skippers»). Dersom man prøver å fange dem med en håv, har de lett for å smette seg vekk i vegetasjonen, derav det norske navnet. Sommerfuglene drikker gjerne nektar fra blomster, og man kan også se dem suge på fugleskitt eller fra sølepytter for å få i seg ulike mineraler. Larvene lever på en rekke forskjellige planter. Underfamilien Hesperiinae lever på enfrøbladete planter, særlig fra gressfamilien (Poaceae), mens Pyrginae for det meste lever på tofrøbladete planter – mer enn 50 forskjellige plantefamilier har blitt registrert som vertsplanter. Larvene lever mellom sammenrullede blader holdt sammen med silke.
Systematisk inndeling / norske arter
Inndelingen følger Brower & Warren (2007).
Alice Schwarz-Gardos
Alice Schwarz-Gardos (født 31. august 1916 i Wien, død 14. august 2007) var en israelsk journalist og forfatter. Hun virket som tyskspråklig journalist i Israel fra 1940-tallet, og var fra 1975 til sin død sjefredaktør for dagsavisen Israel-Nachrichten. Hun var dermed ved slutten av sitt liv verdens eldste avisredaktør. Gjennom sitt virke som journalist har hun skrevet mer enn 5000 artikler, og var en av Israels mest betydelige journalister. Hun har også skrevet flere bøker, og var korrespondent for en rekke utenlandske aviser. Schwarz-Gardos har mottatt Coudenhove-Kalergi-prisen og Tysklands fortjenstorden 1. klasse, og var medlem i arbeidsutvalget i Internationale Medienhilfe.
Schwarz-Gardos tilhørte en velstående familie og vokste opp i Bratislava (Pressburg), hvor hun studerte medisin noen semestre, før hun kom til Palestina med sine foreldre i 1939 etter en eventyrlig flukt.
Sana (navn)
Sana (arabisk: ) er et kvinnenavn med flere opprinnelser. Som arabisk navn transkriberes det også som Sana'a, Sanaa og Sanna. Sana er et vanlig navn i mange arabisk-språklige land, og i India.
Etymologi
Sana har flere opprinnelser. Det er:
0,999…
0,999… (også 0.\bar{9} eller 0.\dot{9}) er innen matematikk en periodisk desimalutveksling som er eksakt det samme som tallet 1. Med andre ord representerer symbolene 0,999… og 1 samme reelle tall. Matematikere har formulert flere matematiske bevis for dette, med forskjellig grad av hardhet, foretrukket konstruksjon av de reelle tallene, bakgrunnsantakelse, historisk sammenheng og målgruppe.
Algebrabevis
i motsetning til
der endeligheten fører til at tallene ikke får like mange desimaler når én blir trukket foran desimaltegnet, og da differensen ikke et naturlig tall.
Filosofiaspekt
Legg merke til det lille 1-tallet med spørsmålstegn. Dette er noe en kunne tro beviser at det finnes en forskjell. Problemet er at det ikke gir mening å plassere et tall i enden av en uendelighet, da den enden ikke finnes. Rekken av 0-er fortsetter nemlig for alltid, og gjør ikke plass til noe 1.
Omtale
Selv om dette beviser at 0,999... = 1, i den grad de forklarer ligningen avhenger av brukergruppen. I innledende aritmetikk, slike bevis hjelpe til å forklare hvorfor vi har 0,999... = 1, men 0,333... < 0,4. Og i innledende algebra, hjelper bevisene å forklare hvorfor den generelle metoden for konvertering mellom fraksjoner og gjentakende desimaler fungerer. Men de kaster også lys på forholdet mellom desimaler og tallene de representerer, som ligger til grunn for spørsmålet om hvordan to ulike desimaler i det hele tatt kan sies å være like. William Byers hevder at en som er enig i at 0,999... = 1 på grunn av de ovennevnte bevis, men har ikke løst flertydigheten, ikke egentlig forstår ligningen. Fred Richman hevder at det første argumentet "får sin styrke fra det faktum at folk flest har blitt opplært til å akseptere den første ligningen uten å tenke".
Når en fremstilling ordningen er definert, kan den brukes til å forsvare reglene i desimal-aritmetikk brukt i ovennevnte bevis. Dessuten kan man direkte påvise at desimaltallene 0.999... og 1.000... begge representerer samme reelle tall, det er innebygd i definisjonen.
Eksterne lenker
Eins Repeterende breuk
Årets bil i Europa
Årets Bil i Europa er en pris etablert i 1964 av en gruppe europeiske biltidsskrifter. Juryen består av motorjournalister fra hele Europa, og antallet representanter fra hvert enkelt land baseres på størrelsen av landets bilmarked eller bilproduksjon. Juryen besto i 2006 av 58 medlemmer fra 22 land.
Det er ingen kategorier eller klasser, og prisens formål er å finne det beste bilkjøpet blant alle deltakende bilmodeller.
Regler
Alle bilmodeller lansert i de tolv månedene før prisen deles ut kan delta. Deltakende modeller må ikke være europeiske, men de må være tilgjengelig for salg i minst fem europeiske land, samt ha et salgsmål på minst 5 000 enheter per år.
De nominerte modellene får poeng i kategoriene design, komfort, sikkerhet, økonomi, kjøreegenskaper, ytelser, miljø, førermiljø og pris.
Syv finalister velges gjennom avstemning. Deretter får hvert enkelt jurymedlem 25 poeng å distribuere mellom finalistene. Poengene må fordeles over minst fem bilmodeller, og én modell kan få maksimalt ti poeng. Stemmegivningen er åpen, og hvert jurymedlem må forsvare sin poengfordeling.
David X. Cohen
David X. Cohen (født 13. juli 1966), egentlig navn David Samuel Cohen, er en amerikansk TV-produsent og manusforfatter. Han har skrevet for TV-seriene Beavis and Butt-Head, The Simpsons og er i tillegg produsent for Futurama.
Leirmineral
Leirmineral tilhører en gruppe av mineraler som kalles sjiktsilikat. På grunn av sine fysikalske og kjemiske egenskaper forekommer leirmineralene oftest i kornfraksjonen <0,002mm i naturen. Jord som er rik på leirmineraler, kalles leire.
Chris Hondros
Chris Hondros (født 14. mars 1970 i New York, død 20. april 2011 i Libya) var en amerikansk Pulitzernominert fotograf.
Leirmineral
Krystallstruktur
Leirmineralene klassifiseres etter deres krystallografi. Strukturen varierer med typer av enten oktaederlag eller tetraederlag, som er bundet sammen elektrostatisk. Mellom lagene ligger ofte store ioner som f.eks. kalium som også bidrar til å binde lagene sammen. Strukturen kan i tillegg bestå av hydroksyloktaedre. Den krystallografiske sammensetningen analyseres ved XRD som bestemmer tykkelsen på hvert lag; vanligvis 7Å, 10Å eller 14Å.
Chris Hondros
Hondros tilbrakte store deler av barndommen i Fayetteville i Nord-Carolina, der han ble uteksaminert fra Terry Sanford High School i 1988. Hondros studerte engelsk litteratur ved North Carolina State University. Etter eksamen fra universitetet i 1993, flyttet Hondros til Ohio hvor han fikk en mastergrad ved Ohio University School of Visual Communications. Han begynte sin karriere som fotograf ved Troy Daily News i Ohio før han returnerte til Fayetteville i 1996 for å arbeide ved The Fayetteville Observer, og for å være nærmere faren sin som døde av kreft i 2000.
Hondros forlot The Fayetteville Observer i 1998 og bosatte seg i New York for å dekke internasjonale hendelser. Fra sin base i New York jobbet Hondros i de fleste av verdens store konfliktområder siden slutten av 1990-tallet, inkludert Kosovo, Angola, Sierra Leone, Afghanistan, Vestbredden, Irak og Liberia. Han dekket den liberiske borgerkrigen i 2003 og han fulgte senator John Kerrys presidentkampanje i 2004. Hans fotografier havnet på forsiden av tidsskifter som Newsweek og The Economist, The New York Times, The Washington Post og Los Angeles Times. Etter terrorangrepet 11. september 2001 tok Hondros flere bilder fra Ground Zero. Han arbeidet med katastrofer som orkanen Katrina og jordskjelvet som fant sted i Haiti i 2010.
Den 18. januar 2005 ble en irakisk familie, som ikke stoppet ved en amerikansk kontrollpost i Tal Afar, forvekslet med en selvmordsbomber. Amerikanske soldater åpnet ild mot bilen de satt i, og begge foreldrene ble drept i skuddvekslingen. Ett av barna som satt i baksetet ble lam. Hondros tok flere bilder av situasjonen og som et resultat av den verdensomspennende oppmerksomheten ble den lamme gutten fløyet til USA for behandling ved et sykehus i Boston. Gutten ble drept i et bombeangrep fra opprørere kort tid etter at han kom tilbake til Irak etter behandlingen.
Den 20. april 2011 ble det rapportert at Hondros hadde blitt dødelig såret i et angrep utført av libyske regjeringsstyrker i Misrata mens han dekket den libyske borgerkrigen i 2011. Fotograf og journalist Tim Hetherington ble også drept i dette angrepet, som også såret to andre fotografer. Ifølge The New York Times døde Hondros senere av skadene som han ble påført i dette angrepet.
Gardin
En gardin er et stykke tøy som henges opp i eller inntil et vindu for å blokkere lys og/eller innsyn, i motsetning til draperi som henges opp andre steder enn vinduer. Gardinene kan være lengder av tøy som henges opp vertikalt ved siden av vinduet, med eller uten kappe som henges opp horisontalt, eller kun en kappe i øvre del av vinduet.
Kafégardin er en horisontal kappe i nedre del, og samtidig også i øvre delen av vinduet.
CC
Cc eller CC kan ha flere betydninger:
Lagoa do Carro
Lagoa do Carro er en kommune i delstaten Pernambuco i nordøstregionen av Brasil.
Gardiner
Gardiner kan sikte til:
Vangsnes
Vangsnes er ei bygd i Vik kommune i Vestland. Gården Vangsnes har trolig navnet etter Vangsen «plogskjæret», et skjær i sjøen utenfor Vangsnes. I eldre tid var det tre klyngetun på Vangsnes: Indreneset, Midtun og Ytreneset. Stølene til Vangsnes er Kallbakk, Kleivadalen, Endresete, Godstøl og Gjelet.
Fra Vangsnes er det ferjesamband til Hella og Dragsvik.
Mest kjent er stedet for den enorme statuen av hovedpersonen i Sagaen om Fridtjov den frøkne, som ifølge sagaen var konge av Ringerike og Sogn. Dette var en veldig populær saga på 1800-tallet både i Tyskland og England. Den 22,5 meter høye statuen ble bekostet av keiser Vilhelm II av Tyskland og avduket den 31. juli 1913.
Til 1964 hørte Vangsnes til Balestrand kommune på nordside av hovedfjorden.
Peugeot 404
Peugeot 404 er en mellomklasse personbil produsert av Peugeot i årene 1960–1975 (-1988) (i enkelte markeder). Den erstattet Peugeot 403 i 1966. Modellen hadde et karakteristisk design med finner og var meget slitesterk, noe som har gjort at det fremdeles finnes fullt brukbare eksemplarer av bilen. Karosseriutvalget besto av en 4-dørs sedan, en 5-dørs stasjonsvogn i 5- respektive 7-seters utførelse, en 2-dørs coupé, en 2-dørs pick-up og en cabriolet.
Designen sto, liksom hos forgjengeren, Pininfarina for. Motorutvalget var to 1,6-liters bensinvarianter, en med forgasser og en med kügelfisher mekanisk bensininnsprøyting og en 1,9-liters dieselmotor. Girkasseutvalget var en 4-trinns manuell kasse og en 3-trinns ZF-automat. Produksjonen opphørte i 1975 i Frankrike men fortsatte frem til 1988 i enkelte andre markeder utenfor Europa. Totalt ble det produsert 2 885 374 eksemplarer mellom 1960 og 1988. Oppfølgeren i Europa ble Peugeot 504.
Bilder
Klikk på bildene for å se dem i stort format.
Guinness (andre betydninger)
Guiness eller Guinness kan vise til flere ting:
Syntax TerrOrkester
I 2008 ble de tildelt Sparebanken Vest sitt kunstnerstipend i kategorien lyd – komposisjon og nyskapende musikk i alle sjangre. I 2012 fikk tildelt kulturstipend i Karmøy kulturpris.
Kappløpet om Afrika
Kappløpet om Afrika er en betegnelse på hvordan de europeiske stormaktene i tiden fra ca. 1870 til 1914 forsøkte å sikre seg størst mulig herredømme over områder i Afrika. Disse områdene ble erobret til kolonier gjennom – ofte – blodige kamper mot de lokale innbyggerne i området. Gjennom slike kolonikriger klarte de ulike stormaktene i Europa å få politisk, økonomisk og militær makt over det meste av det afrikanske kontinentet.
Årsakene til kappløpet om Afrika
Tiden fra 1870 til 1914 kalles ofte den nye imperialismen. Bakgrunnen for denne nye imperialismen er flere, de fleste historikere er enige om at økonomiske interesser, maktkamp mellom stormaktene og nasjonalisme er de viktigste drivkreftene til imperialismen som gav seg utslag i det europeiske kappløpet om å erobre flest kolonier i Afrika.
Økonomiske drivkrefter
Rundt 1870 innførte mange land vernetoll noe som gjorde eksport vanskelig og nye markeder viktig. Samtidig hadde 1800-tallets oppfinnelser og industrialisering skapt et stort behov for nye typer råvarer i de industrialiserte land, råvarer som ikke fantes i industrilandene. Videre skapte velstandsøkningen i Europa en større etterspørsel etter produkter som kaffe, kakao, sukker, tobakk m.m. Disse varene fantes bare i koloniene (derav navnet kolonialvarer).
De ny-erobrede koloniene ble i stor grad utnyttet til råvareproduksjon og i liten grad ble infrastruktur som veier og jernbane utbygget. Imidlertid var dette i mindre grad gjeldende for de gamle koloniområdene som India, Australia og Canada som fikk nytte av den nye tiden.
I koloniene ble de innfødte i stor grad undertrykt. Noen av de verste kolonistyrene var i den såkalte Fristaten Kongo. Kolonien ble nærmest drevet som Kong Leopold II av Belgias private slaveanstalt og er beskrevet i Joseph Conrads Mørkets hjerte. Afrika rundt ekvator var herjet av malaria, gul feber og meningitt. De europeiske stormaktene hadde derfor problemer med å få hvite kolonister til å bosette seg i området da de ikke hadde immunitet mot tropesykdommene. Derfor ble det utviklet et alternativt kolonisystem kalt konsesjonssystemet. Private europeiske selskap fikk rett til å utnytte spesifiserte landområder, dersom de var villige til å ta risikoen for å bukke under for tropesykdommene. Selskapene fikk utnytte jorden, mineralressursene og alle innfødte folkeslag som bodde der. For å kunne drive "optimalt" fikk selskapene administrative retter og hadde også tillatelse til egne "væpnede styrker". Baksiden er at systemet tillot framveksten av noen av de grusomste og mest voldelige koloniregimer verden har sett. Det var dette systemet som Kong Leopold startet i Kongo, men systemet ble snart kopiert av Frankrike og andre i de sentralafrikanske koloniene. Jakten på profitt førte til undertrykkelse i industriell skala - pisking, tvangsarbeid og henrettelser.
Eurosentrisme er et begrep som blir brukt om holdningen folk i Europa hadde, spesielt omkring og etter den industrielle revolusjon. Eurosentrisme gikk ut på å se Europa som det selvfølgelige midtpunkt i verden, og vurdere andre folk, levemåten og religionen ut ifra europeisk målestokk.
Europeisk maktkamp
Tiden mellom 1870 og 1914 var preget av en intens maktkamp og rustningskappløp i Europa. Denne maktkampen mellom de europeiske statene kulminerte i første verdenskrig.
Storbritannia var en gammel kolonimakt med India som den viktigste kolonien. For britene var dermed målet fra 1870 å sikre seg strategiske støttepunkter mellom England og de ulike gamle koloniene (India, Hongkong, Australia, Canada m.fl.) og generelt ha mulighet til å, om nødvendig, kontrollere verdens sjøveier. Dermed skaffet britene seg makt over viktige strategiske punkter i Afrika: Suezkanalen, Aden og Sør-Afrika – og i tillegg andre områder i Afrika.
Tyskland ble samlet til en stat i 1871. Denne nye mektige staten i verden ønsket det tyskerne så på som sin rettmessige plass i solen. En måte å få en rettmessig plass som verdensmakt i verdenssamfunnet – i tillegg til sterk industri og militærvesen – var å ha kolonier til å sikre og kontrollere viktige naturressurser fra Afrika.
Frankrike hadde blitt ydmyket som et resultat av Tysklands samling, ikke bare hadde franskmennene avstått landområder til Tyskland etter den fransk-tyske krig i 1871, men Frankrike hadde med samlingen av Tyskland fått en mektig nabo i øst istedenfor de utallige smånasjonene som tidligere hadde vært ulike små tyske kongedømmer. Tyskland var og ble oppfattet som en trussel mot Frankrike, i alle fall økonomisk da tyskerne hadde større industri. En måte for franskmennene å dempe trusselen fra øst var å sikre seg råvarer gjennom kolonier i Afrika.
Belgia var på mange måter det landet som sparket igang koloniseringen av Afrika, da landet, via Kong Leopold II, gjorde krav på et stort område ved Zaire-elven og enorme regnskogområder, som de senere kalte Belgisk Kongo. Belgierne var på ingen måte en stormakt sammenlignet med Storbritannia, Frankrike og Tyskland, men var et viktig springbrett for imperialismen i Afrika.
Portugal var, i likhet med Storbritannia, en gammel kolonimakt. Portugiserne hadde vært de første som for alvor gav innflytelse på handelen mellom Europa og Asia gjennom Afrika. De hadde allerede erobret Brasil i Sør-Amerika, og var tidlig ute med å få fotfeste i Afrika. Portugal var fredfull ovenfor andre europeiske kolonimakter. Portugiserne hadde lenge kontrollert sjøveien mellom Europa og Asia, men til slutt tok Storbritannia over for dem, og det eneste restene som lå igjen, var Macao og Portugisisk Timor.
Nasjonalisme
Sterk nasjonalisme er en svært dynamisk drivkraft i europeisk politikk. Nasjonalismen var delvis årsaken i at henholdsvis Tyskland og Italia var samlet til to store og mektige riker like rundt 1870-årene. Etter samlingene ble fortsettelsen på den nasjonalistiske bølgen å skaffe kolonier for å bevise for seg selv og andre statenes storhet.
Men også i Storbritannia og Frankrike var nasjonalisme en medvirkende drivkraft. I Storbritannia så enkelte på kolonier som en måte å dempe økonomiske svingninger og dermed hindre arbeidsløshet og minske misnøyen hos arbeiderklassen. Også i Frankrike ble erobring av nye kolonier sett på som et middel til å styrke nasjonen ved å sikre økonomisk stabilitet og slik hindre konflikter mellom fattig og rik.
Berlin-konferansen - delingen av Afrika
I årene 1884-1885 ble kappløpet mellom stormaktene så intenst at europeiske statsledere fryktet at kolonikappløpet kunne føre til krig mellom europeerne. For å unngå en europeisk krig kalte Otto von Bismarck sammen til en konferanse i Berlin. På Berlin-konferansen deltok ingen afrikanere, men derimot en rekke europeiske stater, deriblant Sverige-Norge og Danmark. De europeiske statslederne delte opp de resterende delene av Afrika mellom seg uten hensyn til etniske og geografiske forhold. Konferansen mål var å forhindre krig mellom de europeiske statene, dermed ble områdene fordelt under forutsetning av at kolonimakten skulle ha fullstendig kontroll gjennom erobring.
Anders Holmertz
Anders Holmertz (født 1. desember 1968 i Motala), er en svensk svømmer fra Motala som konkurrerer for Motala SS. Han har tilnavnet «Hålla» og har deltatt i fire OL: Los Angeles 1984, Seoul 1988, Barcelona 1992 och Atlanta 1996.
Sandra Kim
Sandra Caldarone, bedre kjent som Sandra Kim, (født 15. oktober 1972 i landsbyen Montegnée i Saint-Nicolas) er en belgisk sanger med italiensk bakgrunn som vant Eurovision Song Contest i Bergen, Norge i 1986 da hun var 13 år gammel.
Hun ble født i Montegnée, nær Liège, og begynte å synge da hun var syv år gammel. Ifølge forfatteren og historikeren John Kennedy O'Connors bok The Eurovision Song Contest – The Official History var hun 13 år gammel da hun vant Eurovision Song Contest, selv om hun i teksten til vinnersangen «J'aime la vie» (norsk: jeg elsker livet) påstår at hun er 15. Sveits prøvde å få sangen diskvalifisert da det ble klart at hun var yngre enn hun ga seg ut for å være.
I 1994 giftet hun seg med Olivier Gerard, men de skiltes året etter. Hun har vært gift med Jurgen Delanghe siden 2001.
Eurovision Song Contest 1986
Bergen var vertsby for Eurovision Song Contest 1986, og NRK valgte Grieghallen som sted for arrangementet. Sandra Kim vant med sangen «J'aime la vie» da hun bare var 13 år gammel. Det mest kjente med arrangementet var at Sandra med en rekke pressefolk tok turen med Fløibanen, men kom ikke lenger enn til det nest siste stoppet før Fløyen stasjon grunnet et sikkerhetsproblem. Vognen seg et par meter bakover før passasjerene måtte klatre ut av vognen, blant dem var Sandra Kim som sang seg til topps i arrangementet senere på dagen i Grieghallen. Det skjedde ingenting alvorlig med uhellet, og det kom i alle landets aviser dagen etterpå, og det kom ekstrainnslag i programmet.
Det tekniske universitetet i Delft
Det tekniske universitetet i Delft (TU Delft) (nederlandsk: Technische Universiteit Delft) er et universitet i byen Delft i provinsen Zuid-Holland i Nederland.
Universitetet ble opprettet som Kongelig Akademi 8. januar 1842, med Antoine Lipkens som grunnlegger og direktør. I 1864 ble akademiet opphevet, og Delft fikk i stedet en polyteknisk skole. I 1905 fikk skolen navnet 'Technische Hogeschool van Delft', eller 'Delfts tekniske høyskole'. Dette erkjente det akademiske nivået, og høyskolen fikk status som universitet, med rett til å tildele doktorgrader. I studieåret 1986/1987 ble navnet Technische Hogeschool van Delft byttet ut med Technische Universiteit Delft, forkortet til TU Delft eller Delft University of Technology (DUT).
Opprinnelig lå alle universitetets bygninger i sentrum av Delft. I den andre halvdel av det 20. århundre endret dette seg gradvis, og alle universitetsbygg ble flyttet til et eget universitetsområde. Anno 2006 var så godt alle universitetsfunksjonene flyttet ut av byens sentrum, og bygningene har fått nye funksjoner.
Fakulteter
Anno 2005 har TU Delft åtte fakulteter som tilbyr 16 bachelor-utdannelser og 30 mastergrad-utdannelser. En oversikt over fakultetene og deres bachelor-utdannelser er som følger:
ZERO
Daglig leder er Marius Holm.
Historie
ZERO ble stiftet av Einar Håndlykken, Thomas Palm, Cato Buch, Bjørnar Kruse og Simen Graff 28. november 2002. Stifterne hadde bakgrunn fra Natur og Ungdom og Bellona og ble startet med formål om å være en kompetanseorganisasjon som skulle framskaffe og spre kunnskap om teknologiske og politiske løsninger på klimaproblemet. Også ZEROs første styreleder, Silje Schei Tveitdal, hadde bakgrunn fra Natur og Ungdom som leder.
Organisering og politisk arbeid
ZERO er organisert som en uavhengig, ideell stiftelse. Formålet er å jobbe for å begrense de menneskeskapte klimaendringene, og møte verdens voksende energietterspørsel uten å skade miljøet. Stiftelsens arbeid utføres av et sekretariat organisert i ulike fagavdelinger som per april 2017 består av avdelinger for transport, fornybar energi, storby, teknologi, bygg og materialer, CCS, finans, politikk, internasjonalt arbeid og kommunikasjon. Arbeidet ledes av den daglige ledelsen, under oppsyn av et styre valgt av stifterne.
Politisk arbeid
Med utgangspunkt i at det finnes en utslippsfri løsning for all energibruk, og at det er mulig å finne løsninger for en voksende verden uten å true klima og naturmangfold, fokuserer organisasjonen gjerne på teknologiske løsninger og de politiske hindrene som stopper disse fra å bli tatt i bruk. Organisasjonen samarbeider derfor med teknologimiljøer og organisasjoner og aktører i privat næringsliv. Dette inkluderer også bedrifter med betydelige klimagassutslipp, hvor formålet er å bidra til at bedriften utvikler og tar i bruk ny teknologi for å redusere sine klimagassutslipp.
Båtsmann
En båtsmann er en erfaren matros som leder det daglige arbeidet om bord på et skip. Han eller hun rapporterer til overstyrmann, og er under oppsyn av denne. Mens det i seilskutetiden og senere ikke var formelle krav for å kunne seile båtsmann så er stillingen idag dekket av kravene i den internasjonale STCW-konvensjonen.
ZERO
Politisk arbeid
Viktige saker for ZERO er elbil, hurtiglading, karbonfangst og -lagring, fornybar energi, elektrifisering av installasjoner offshore og klimavennlige bygg- og anlegg, og har skrevet rapporter om blant annet muligheter for elektriske bilferger og bioplast i tillegg til mye annet. ZERO jobbet også lenge med å etablere ordningen med grønne sertifikater for utbygging av fornybar energi i Norge og Sverige.
Båtsmann
I motsetning til andre av dekksbesetningen (matroser, lettmatroser, jungmenn og dekksgutter) går båtsmannen ikke vakter når skipet er i fart, såkalte sjøvakter. Båtsmannen er såkalt dagmann og organiserer da de av den øvrige dekksbesetningen som er disponible for arbeid under seilasen.
ZERO
Politisk arbeid
For å fremme sine synspunkter driver ZERO med kunnskapsproduksjon i form av rapporter og utredninger, skriver kronikker og innlegg i avisen, arrangerer frokostmøter, seminarer, konferanser og lignende, i tillegg til tradisjonell lobbyvirksomhet.
Finansiering
ZERO finansieres via tilskudd fra en lang rekke offentlige og private givere. Ved å motta støtte fra flere ulike kilder, ønsker stiftelsen å bevare sin uavhengighet og troverdighet, ved at ingen aktører er store nok til å påvirke hva organisasjonen skal mene og jobbe for. Stiftelsen har vedtatt et eget charter som regulerer den økonomiske støtten, og praktiserer full åpenhet om hvem de mottar penger fra.
Rådet
De fem stifterne, Einar Håndlykken, Thomas Palm, Cato Buch, Bjørnar Kruse og Simen Graff Jenssen sitter i Rådet som peker ut styremedlemmene.
Styret
Styret består av:
Leder:
Øvrige styrevalgte:
Daglig ledelse
Den daglige ledelsen av organisasjonen utføres av leder, nestleder, økonomi- og administrasjonssjef, kommunikasjonssjef og markedssjef. Ledelsen har ansvar for å fronte ZERO utad i medier og på arrangementer, og driver stiftelsens arbeid med politikkutvikling, organisasjon, politisk påvirkning og administrasjon.
Arrangementer
ZERO gjennomfører hvert år en rekke store og små arrangementer, som frokostmøter, dagsseminarer og kurs- og foredragsvirksomhet. I tillegg til dette, har de hvert år to større arrangementer, Zero Rally, og ZEROkonferansen. I 2017 arrangerer ZERO for første gang også Bislettkonferansen.
Zero Rally
Zero Rally er et rally for nullutslipps- og biodrivstoffbiler. Rallyet ble første gang arrangert i mai i 2009, da blant annet H.K.H Kronprins Haakon Magnus deltok på første etappe. Siden 2009 har Zero Rally blitt et årlig arrangement, og er et samarbeid mellom ZERO og Norges Bilsportforbund.
Zerokonferansen
Zerokonferansen ble første gang arrangert i 2006, da som Lavutslippskonferansen og finner nå sted i november hver høst under navnet Zerokonferansen. Konferansen har utviklet seg til å bli Norges største og viktigste klimakonferanse med over 1000 deltakere, med et stort innslag av deltakerne er fra næringslivet. Tidligere innledere på konferansen inkluderer navn som Arnold Schwarzenegger, Kofi Annan, Jens Stoltenberg og Chelsea Clinton.
Bislettkonferansen
Bislettkonferansen arrangeres første gang i juni 2017. Bislett Games har ambisjoner om å bli «verdens mest bærekraftige friidrettsstevne», og i 2017 ble sponsoravtalen med oljeselskapet Exxon-Mobil avsluttet. ZERO er ny Bislett-partner og arrangerer konferansen som samler idrett, finans og næringsliv for å lære, få ideer og bli inspirert av hverandre.
Ideologi og politisk retning
ZERO ble stiftet med formål å jobbe for teknologiske og politiske løsninger, framfor å jobbe mer protestorientert mot ting de er imot. Slik representerte de noe nytt i miljøbevegelsen da de ble stiftet, da miljøbevegelsen gjerne har fått mest oppmerksomhet rundt ulike protester. Zero legger heller vekt på mulighetene som ligger i å samarbeide med næringslivet og konkrete klimaløsninger, og vektlegger å få gjennomslag ved å komme med konstruktive forslag. Utgangspunktet for stifterne var imidlertid ikke at det klassiske miljøvernet var utdatert eller mindre viktig, de trakk derimot fram behovet for arbeidsdeling mellom miljøorganisasjonene, hvor hver av dem har sine ulike styrker.
Dette har ført til kritikk fra enkelte, som menter ZERO ikke representerer tradisjonelt miljøvern, men at de i stor grad stiller seg bak industrien og en vekstfilosofi. I rapporter om energipolitikk trekker ZERO imidlertid fram at klimaendringer i seg selv representerer en stor trussel mot det biologiske mangfoldet. De vektlegger behovet for å balansere ulike hensyn mot hverandre når man tar stilling til inngrep i naturen, som kraftlinjer, vindkraftverk og andre kraftinstallasjoner, og stiller strenge krav til utredninger og avbøtende tiltak for å minimere konsekvensene disse inngrepene får på naturmangfoldet.
Organisasjonen har laget en rapport om elektrifisering av ​olje- og gassplattformer, der det tas til orde for en storstilt elektrifisering. Med et høyt ambisjonsnivå vil det kunne oppnåes utslippsreduksjoner på 7,4 millioner tonn CO2 i året, da forutsettes en elektrifisering av flere eksisterende olje- og gassfelter. Zero mener at utbygging av fornybare energikilder og bygging av nye kraftlinjer må skje for å oppnå dette.
Grunnkretser i Leirfjord kommune
Grunnkretser i Leirfjord kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Leirfjord kommune, Nordland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Nødrett
Nødrett er en straffrihetsgrunn, som i norsk rett reguleres av straffeloven § 47. Paragrafen gjør en ellers straffbar handling straffri, dersom visse nærmere bestemte vilkår er oppfylt. Handlingen det er snakk om må være utført for å redde «nogens Person eller Gods fra en paa anden Maade uafvendelig Fare». Videre må det foreligge en betydelig interesseovervekt til fordel for det som reddes i forhold til det som blir ofret. Der det er snakk om å redde materielle verdier, må altså det som reddes som utgangspunkt være verdt betydelig mer enn det som ofres for at handlingen skal være tillatt. Hvis det derimot er snakk om å redde menneskeliv blir vurderingen en annen; her må de materielle verdiene normalt vike.
Det typiske eksempelet på anvendelse av paragrafen er der man bryter seg inn i en hytte for å unngå å fryse ihjel. Andre eksempler kan være å bryte fartsbegrensninger eller andre trafikkregler, for å redde liv eller helse. Det er imidlertid viktig å være oppmerksom på begrensningen som går ut på at faren ikke må kunne avverges på andre måter. I norsk rett er dette vilkåret anvendt strengt. Det er således ikke vært ansett som lovlig nødrett å kjøre i beruset tilstand for å få en person til sykehus, så lenge det var mulig å ringe på hos naboer eller andre for å få dem til å kjøre. Den ellers lovstridige handling må være det eneste reelle handlingsalternativet. Et eksempel kan være å overta kontrollen over et kjøretøy selv om en selv ikke har sertifikat om sjåføren skulle komme i en situasjon som krever legehjelp og det ikke finnes noe annet alternativ. Eller en situasjon som krever øyeblikkelig handling for å avverge fare. Eksempelvis om føreren mister bevisstheten under kjøring og passasjeren uten sertifikat må gripe inn og få kjøretøyet ut av trafikken og stoppe. Det er derimot ikke hjemmel for at passasjeren kan sette seg bak rattet og overta sjåførrollen om det finnes andre alternativer som å varsle andre bilister eller kontakte Politi eller Ambulanse.
I den nye straffeloven § 17, som ikke har trådd i kraft, er nødretten definert med et mer moderne språk. Det er intensjonen at adgangen til nødrett skal utvides noe ved at det ikke lenger kreves at faren må være særdeles betydelig i forhold til skaden som nødrettshandlingen medfører. Etter den nye loven vil det være tilstrekkelig med en betydelig interesseovervekt. Hvor stor praktisk betydning denne endringen vil få gjenstår å se.
Bestemmelsen må ikke forveksles med nødverge-paragrafen i straffeloven § 48, som omhandler selvforsvar.
Volkert van der Graaf
Volkert van der Graaf (født 9. juli 1969 i Middelburg) er en nederlandsk drapsmann som ble kjent etter at han drepte den nederlandske partilederen Pim Fortuyn i 2002. Han ble umiddelbart pågrepet.
Van der Graaf var universitetsutdannet og hadde fra tidlig alder vært opptatt av dyrevern.
Under rettssaken etter drapet forklarte Van der Graaf at han drepte Fortuyn for å beskytte nederlandske muslimer og asylsøkere mot forfølgelse. Han mente Fortuyn angrep svake grupper i samfunnet og brukte muslimer som skyteskive for å oppnå politisk makt.
Til innvendingen om at Fortuyn kjempet med demokratiske midler, sa Van der Graaf at også Hitler kom til makten i demokratiske valg. Han sammenlignet støtten til Fortuyn med støtten til nazistene i 1930-årene.
Han ga uttrykk for at han i ettertid var i tvil om hvorvidt det hadde vært riktig å drepe Fortuyn.
De rettpsykiatriske sakkyndige uttalte i sin rapport at Van der Graaf hadde vært overbevist om at han ville beskytte svake grupper ved å drepe Fortuyn. De uttalte at han han var høyt intelligent, men hadde tvangsnevrotiske trekk og en rigid moral med liten toleranse for andres meninger. Fortuyn kom til å representere alt han foraktet. De sakkyndige anså Van der Graaf som strafferettslig tilregnelig.
Han ble dømt til 18 års fengsel. Han ble prøveløslatt i mai 2014.
Lagoa do Itaenga
Lagoa do Itaenga er en kommune i delstaten Pernambuco i nordøstregionen av Brasil.
Anton Theodor Harris
Anton Theodor Harris (født 5. juli 1804 i Laurvig, død 6. mars 1866 i Sande) var en norsk embedsmann og politiker.
I årene 1844-1853 var han amtmann i det nyopprettede Tromsø stiftamt som fra Finmarkens deling i 1844 omfattet Tromsø og Finmarkens amter. I 1848 ble han innvalgt på Stortinget, og representerte byen Tromsø, hvor amtmannsetet var lokalisert. Han ble gjenvalgt i 1851. Harris forlot Tromsø i 1853, da han ble amtmann i Stavanger amt. Dette embedet hadde han til 1863.
Han var gift med Petronelle Kornelia Rye. Foreldrene hans var Niels Boesen Harris og Anne Henrikke Schwengel.
Joslin Diabetes Center
Joslin Diabetes Center er verdens største diabetesforskningssenter, diabetesklinikk og leverandør av diabetesopplæring. Senteret ligger i Longwood Medical and Academic Area i Boston i Massachusetts i USA og er en institusjon tilknyttet Harvard Medical School. Harvard University er et av de mest aktive universitetene når det gjelder medisinsk forskning i USA.
Keiser Menelik IIs orden
Keiser Menelik IIs orden er en etiopisk orden innført i 1924. Den kalles også Ordenen Etiopias løve eller Ordenen Judas løve. Ordenen ble tildelt som statsorden så lenge Etiopia var et monarki.
Astrit Ajdarevic
Astrit Ajdarevic (født 17. april 1990) er en svensk-albansk fotballspiller som fra februar 2021 spiller for Akropolis IF.
Keiser Menelik IIs orden
Bakgrunn og utvikling
Keiser Menelik IIs orden ble innstiftet i 1924 av regent Ras Tafari Makonnen, den senere keiser Haile Selassie I av Etiopia, i keiserinne Zewditu I av Etiopias regjeringstid. På bakgrunn av motivet i ordenstegnet, Judas korsbærende løve, kalles ordenen også Ordenen Etiopias løve eller Ordenen Judas løve.
Astrit Ajdarevic
Liverpool
Ajdarevic gjennomførte to prøvespill på akademiet til Liverpool sist i desember 2006, før han til slutt ble hentet inn til klubben for om lag 9 millioner kroner avhengig av diverse kriterier.
Keiser Menelik IIs orden
Bakgrunn og utvikling
Den var etiopisk statsorden så lenge landet var et monarki. Etter keiserens fall i 1974 tildeles ordenen som en husorden innen det etiopiske keiserlige hus. I 1996 etablerte keiserhusets kronråd Ordenen Etiopias løve som en separat orden.
Astrit Ajdarevic
Liverpool
Spilleren fikk sin debut for juniorlaget i deres seier i FA Youth Cup mot Reading i januar 2007. Ajdarevic har blitt sammenlignet med den tidligere Liverpool-spilleren Patrik Berger, delvis pga. hans spillestil men hovedsakelig på grunn av at han likner av utseende. Men også fordi han er god til å holde på ballen og er en meget god dribler som både kan skyte og legge gode pasninger. I sin debutsesong for juniorlaget vant han Fa Youth Cup.
Keiser Menelik IIs orden
Inndeling
Keiser Menelik IIs orden er inndelt i fem grader:
Astrit Ajdarevic
Leicester
Den 26. mars 2009 ble det klart at Ajdarevic skulle spille for Leicester ut sesongen 2008-2009. Han slo dermed følge med Jack Hobbs, som også var på utlån til «The Foxes». Den 27. april ble det kjent at han, i likhet med Hobbs, drev forhandlinger om en permanent overgang til klubben.
Keiser Menelik IIs orden
Inndeling
I tilknytning til ordenen fantes også en medalje.
Astrit Ajdarevic
Örebro
Kontrakten til Ajdarevic gikk ut etter 2009-sesongen og ble ikke fornyet. Ajdarevic signerte 4. juli for Örebro SK og gjennomførte en solid høstsesong som gjorde at blant andre den italienske klubben Cesena fattet interesse. Ajdarevic kan benytte seg av en klausul i kontrakten som sier at han kan bryte avtalen med Örebro før sesongslutt, og det ryktes at nettopp dette vil skje grunnet den relativt lave lønnen. Opprinnelig er kontraktslengden på 3,5 år.
Keiser Menelik IIs orden
Insignier
Ordenstegnet for Keiser Menelik IIs orden består av et kors med runde, utbøyde korsarmer. Korset er rødt med grønne kanter. Midtmedaljongen har Judas løve, en korsbærende løve, som motiv, et symbol som i keisertiden også var å finne i Etiopias flagg og riksvåpen. Løven er i gull mot grønn emalje og er omgitt av en rødemaljert bord med en innskrift i ge'ez-alfabetet som betyr «Judastammens løve har erobret». Ordenstegnet er opphengt i båndet i et ledd utformet som en etiopisk keiserkrone.
Ordensstjernen er åtte grupper av spisser og åtte grupper av stråler. Den er i gull. I midten bærer den ordenstegnet, som her er kronet med en keiserlig krone.
Ordensbåndet er gult med kantstriper i grønt, gult og rødt. Dette er fargene fra Etiopias flagg.
Tildeling
Det var satt begrensninger på antallet samtidige ordensinnehavere i de tre øverste gradene. Antallet storkors var satt til 35, antallet storoffiserer til 45 og antallet kommandører til 55. Det kunne utnevnes et ubegrenset antall offiserer og medlemmer. De øvre grader av Keiser Menelik IIs orden ble i begrenset omfang tildelt høyere etiopiske militære samt statstjenestemenn og var den høyeste orden disse kunne regne med å bli tildelt.
Ordenen kunne også tildeles utlendinger.
Vivaldi (nettleser)
Vivaldi er en nettleser utviklet av Vivaldi Technologies, et selskap som ble grunnlagt av Jon Stephenson von Tetzchner, tidligere administrerende direktør og medgrunnlegger av Opera Software, og Tatsuki Tomita. Nettleserens slagord er «Vivaldi er en nettleser for våre venner», og sikter seg inn på teknisk anlagte brukere og tidligere brukere av Opera som er misfornøyde etter at Opera byttet fra webmotoren Presto til Blink (som fjernet mange populære funksjoner).
Vivaldi begynte som et nettsamfunn som erstattet My Opera, som ble lagt ned av Opera i mars 2014. Den første tekniske forhåndsvisningen av nettleseren ble lansert 27. januar 2015 for Microsoft Windows, Linux og OS X. Versjon 1.0 av nettleseren ble offisielt utgitt 6. april 2016.
William Barnes
William Barnes (født 22. februar 1801, død 7. oktober 1886) var en engelsk forfatter, dikter, og filolog. Han skrev mer enn 800 dikt, en del på dialekten i Dorset og mange andre verker, inkludert en omfattende engelsk grammatikk med sitater fra mer enn 70 ulike språk.
Liv og virke
Barnes ble født i Rushay i sognet Bagber i Dorset, som sønn av en bonde. Etter å ha vært kontorarbeider for en advokat og holdt skole ved Mere i Wiltshire, ble han ordinert som prest i den engelske kirke i 1847, tok han en grad som BD fra St John's College ved University of Cambridge i 1851. Han tjenestegjorde som kapellan ved kirken i Whitcombe i tiden 1847–1852, og på bytt fra 1862. Mellom 1860 og 1862 holdt han et kapellani ved Rotherham i Yorkshire. Han ble sogneprest av St Peter's Church, Winterborne Came i Dorset i 1862-1886. Han er gravlagt i kirkegården under et keltisk høykors. Korsets sokkel har en minneinskripsjon som forteller at det ble reist av hans barn og barnebarn.
Hans første diktbidrag på Dorset-dialekten, som han er best kjent for, var i tidsskrifter, blant annet Macmillan's Magazine. En samling i bokform under den beskrivende tittelen Poems of Rural Life in the Dorset Dialect ble utgitt i 1844. En andre samling, Hwomely Rhymes, fulgte i 1858, og en tredje samling kom i 1863. En kombinert utgave ble utgitt i 1879. En «oversettelse», Poems of Rural Life in Common English, kom allerede i 1868.
Han filologiske verker besto av Philological Grammar (1854), Se Gefylsta, an Anglo-Saxon Delectus (1849), Tiw, or a View of Roots (1862), og en Glossary of Dorset Dialect (1863).
Tohalet smådøgnflue
Tohalet smådøgnflue (Baetis lapponicus) er en døgnflue som tilhører familiegruppen smådøgnfluer strømdøgnfluer eller bekkedøgnfluer. Gruppens mange norske navn har oppstått på grunn av ulike norske dialekter og fra litteraturen.
William Barnes
Liv og virke
Blant hans andre skrifter var en tynn bok om The Advantages of a More Common Adoption of The Mathematics as a Branch of Education, or Subject of Study, utgitt i 1834.
Tohalet smådøgnflue
Voksne (imago)
Kroppen er 5-7 millimeter lang og har en grålig eller litt kremfarget oliven farge. Vingene er trekantet og holdes rett opp og ut fra kroppen i hvile. Bakvingen er liten, mye mindre enn framvingen, den er fint oval på form. Lengst bak på bakkroppen er det to haletråder (cerci).
William Barnes
Liv og virke
Han var venn av Thomas Hardy, Alfred Tennyson og Gerard Manley Hopkins.
Tohalet smådøgnflue
Nymfer/larver
Nymfene er mellom 5-7 millimeter lang. Den har tre haletråder, som er kortere enn kroppen. Den miderste redusert og lite synlig, herav kommer navnet tohalet .... Haletrådene har ikke mørke smale ringer. De to ytre haletrådene har bare små korte hår på innsiden. Beinas kloledd har små fine hår på hver klospiss. Det er sju par små bladformede gjeller bokover på siden av bakkroppen.
Det storbulgarske rike
Det storbulgarske rike (fra gresk Παλαιά Μεγάλη Βουλγαρία) er navnet på protobulgarernes rike etablert av khanen Kubrat i det syvende århundre. Det lå på steppene nord for Svartehavet (se den pontisk-kaspiske steppe), i områder som i dag tilhører Ukraina og Russland. Rikets hovedstad var sannsynligvis Fanagoria.
William Barnes
Liv og virke
Ralph Vaughan Williams har satt musikk til to av Barnes' dikt, «In the Spring», og «My Orcha'd in Lindèn Lea», fra versjonen i Common English,
Tohalet smådøgnflue
Levevis
Tohalet smådøgnflue finnes i små bekker og større elver med rennende vann. Den lever mesteparten av sitt liv som larver eller nymfer. Eggene slippes av hunnen ned på vannoverflaten. De synker straks til bunnen. Nymfene lever nedgravd i bunnmaterialet, i mudder og sand på bunnen. De spiser små partikler av organisk materiale, som alger, planterester eller råtnende planter. Men også av andre mindre dyr. I Norge har den vanligvis et nymfestadium på 1 år.
William Barnes
Språklig purisme
Barnes hadde en sterk interesse for språk; han var flytende i gammelgresk, latin og flere moderne europeiske språk. Han gjorde seg til talsmann for en renselse av engelsk språk (lingvistisk purisme) ved å fjerne greske, latinske og annen utenlandsk innflytelse i form av lånord. Han konstruerte ord som kunne erstatte disse ordene, eksempelvis det engelske ordet «photograph» (fra gresk lys+skrift) ga han ordet «sun-print»; andre benyttede begreper var «wortlore» (botanikk), «welkinfire» (meteor) og «nipperling» (tang).
Tohalet smådøgnflue
Levevis
Tohalet smådøgnflue tilhører gruppen insekter med ufullstendig forvandling, som betyr at den ikke har et puppestadium mellom nymfestadiet og «Fluestadiet» (imago). Døgnfluenes livssyklus er enestående i dyreriket på grunn et mellomstadie kalt subimago som ingen andre kjente insektsgrupper gjennomgår. Fluefiskere kaller dette stadiet for dun (engelsk).
De voksne flyr fra mai til september. De voksne kan ikke ta til seg føde eller fuktighet som voksne individer. Hanner lever sjeldent mer enn ett døgn.
Det storbulgarske rike
Etter Kubrats død splittet de fem sønnene hans riket opp i fem horder. Sønnen Bezmer tok sin horde nordover og dannet Volga-Bulgaria, et rike som skulle bestå frem til mongolenes invasjon på slutten av 1200-tallet. En annen sønn, Asparukh, tok horden sin vestover til området syd for Donau og dannet Det første bulgarske riket, forløperen til det moderne Bulgaria. Av de tre andre sønnenes horder gikk den første i langobardenes tjeneste i Italia, den andre ble absorbert av khazarene og den tredje slo seg sammen med avarene.
William Barnes
Språklig purisme
Den «rene engelsk» minner om den «blåøyde engelsk» som senere ble adoptert av komponisten Percy Grainger, og tidvis oppdateringer av gammelengelske ord som ble gitt eller foreslått av David Cowley i How We'd Talk if the English had WON in 1066.
Dorest-dialekten
Eksempel på Doreset-dialekten i første vers av diktet «The Love Child»:
Cecil County
Cecil County er et fylke i den amerikanske delstaten Maryland. Det ligger i det nordøstlige hjørnet av staten og det grenser mot Harford County i vest og Kent County i sør. Det har også grense mot delstatene Pennsylvania i nord og Delaware i øst.
Cecil Countys totale areal er 1,082 km² hvorav 181 km² er vann. I 2005 hadde fylket 97,796 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Elkton.
Fylket ble grunnlagt i 1674 av land som ble utskilt fra fylkene Baltimore og Kent County og har fått sitt navn etter 2. baron av Baltimore, Cæcilius Calvert (1605–1675).
Necropolis i Pantalica
Necropolis i Pantalica er en samling av graver i et område på ca. 1200 m fra nord til syd or 500 m fra øst til vest. Det er ca. 5000 synlige graver. Gravene stammer fra det 13. århundre f.Kr. til det 7. århundre f.Kr. Området står på UNESCOs liste over verdensarven.
Guise
Guise er en kommune i departementet Aisne i regionen Hauts-de-France nord i Frankrike.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Guise
Næringsliv
Guise er senter for landbruket i nordre Aisne.
Diverse
Guise er fødestedet til Camille Desmoulins (1760–1794), en journalist og politiker som spilte en viktig rolle i den franske revolusjonen.
Byen var tidligere hovedstad i hertugdømmet med samme navn.
Vivaldi (andre betydninger)
Vivaldi kan referere til:
Kent County (Maryland)
Kent Countys totale areal er 1,073.06 km² hvorav 349 km² er vann. I 2000 hadde fylket 19,197 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Chestertown som også er den største byen i fylket.
Fylket ble grunnlagt i 1642 og har fått sitt navn etter grevskapet Kent i England.
Tom Levorstad
Tom Levorstad (født 5. juli 1957) er en tidligere norsk skihopper som representerte Kråkstad IL. Han har blant annet bronse fra VM i skiflyving i Oberstdorf i 1981. Han har også hatt bakkerekorden i Holmenkollbakken.
Karrierens høydepunkt var bronsemedaljen fra verdensmesterskapet i skiflyging i 1981, der han bare hadde finske Jari Puikkonen og østerrikske Armin Kogler foran seg på resultatlista.
Bálint Alsáni
Bálint Alsáni (født ca. 1330, død 19. november 1408) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Pécs i Ungarn.
Han ble kreert til kardinal 17. desember 1384 av pave Urban VI, med Santa Sabina som tittelkirke.
Music For Nations
Music for Nations var et britisk plateselskap som hovedsakelig fokuserte på rock og metal. De var et datterselskap av det større distribusjonsselskapet Zomba Records, som igjen er eid av RCA.
Patrick Dalzel-Job
Bakgrunn
Han ble født i London som den eneste sønnen til kaptein Ernest Dalzel-Job som ble drept i slaget ved Somme i 1916. Etter farens død bodde han og moren på forskjellige steder, deriblant i Sveits hvor han lærte å seile og å stå på ski.