cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Den pragmatiske sanksjon
Mest kjent er den pragmatiske sanksjon fordi den åpnet for at kvinnelige etterkommere av Habsburgs overhode kunne arve riket. Dette kunne rett nok bare skje hvis det ikke fantes noen mannlige arvinger, men var likevel banebrytende.
Bestemmelsen om kvinnelig arverett trådte i kraft allerede da Karl VI døde, siden hans eneste sønn hadde dødd som spedbarn. Dermed arvet hans eldste datter, erkehertuginne Maria Teresia, habsburgriket. På grunn av disse omstendighetene oppstod forestillingen om at Karl VI hadde spesiallaget den pragmatiske sanksjon til Maria Teresias fordel. Dette er ikke korrekt, bl.a. av den enkle grunn av loven ble vedtatt tre år før hans første barn ble født.
De østerrikske delstatene godkjente den pragmatiske sanksjon, men Karl VI lyktes ikke med å få den internasjonalt anerkjent som gjeldende lov. Dette resulterte etter Karl VI's død i den østerrikske arvefølgekrig. Internasjonalt ble derfor den pragmatiske sanksjon ikke anerkjent før freden i Aachen i 1748, men gjaldt etter dette frem til 1918.
Nord-Koreas kvinnelandslag i fotball
Nord-Koreas kvinnelandslag i fotball representerer Nord-Korea i internasjonale kamper. På tross av Nord-Koreas lukkede samfunn, har kvinnelandslaget vært med i kvalifiseringen til samtlige VM bortsett fra i 1995. Nord-Korea har kvalifisert seg til de tre siste VM, og i VM i 2007 kom de til kvartfinalen på bekostning av Sverige.
Nord-Korea dukket opp i Asiamesterskapet i fotball for kvinner for første gang i 1989, der de endte på tredjeplass bak Kina og Taiwan i sin gruppe, og dermed ikke kom til semifinalen. I 1991 gjorde de det bedre i en noe lettere gruppe, og kom til semifinalen, der de tapte mot Kina igjen. Bronsefinalen mot Taiwan var også kvalifisering til VM samme år, og det ble en jevn kam som Nord-Korea tapte på straffer.
I 1993-mesterskapet gikk Nord-Korea framover og Taiwan tilbake, noe som medførte at Nord-Korea vant semifinalen mot dem, men tapte finalen klart mot Kina. Nord-Kora manglet i 1995-mesterskapet, men i neste mesterskap var de sterkt tilbake, og gjentok forløpet fra fire år tidligere med finale og klart tap mot Kina. Imidlertid holdt dette til å kvalifisere seg til VM i 1999, der Nord-Korea kom på tredjeplass i sin gruppe etter seier over Danmark og tap mot Nigeria og USA.
I Asiamesterskap et i 1999 ble Kina igjen ders bane, denne gangen i semifinalen. Nord-Korea tapte bronsefinalen på straffer mot Japan. Deretter ble Nord-Korea en lokal stormakt, ved å vinne Asiamesterskapet både i 2001, 2003 og 2008. Mesterskapet i mellom, i 2006, tapte Nord-Korea igjen mot Kina.
Gjert Langfeldt
Gjert Langfeldt (født 10. august 1948, død 15. april 2022 ) var en norsk utdanningsforsker (dr. polit.) fra Kristiansand. Han var ansatt som professor ved Universitetet i Agder (UiA) fram til han gikk av med pensjon.
Bakgrunn
Langfeldt ble uteksaminert fra latinlinjen ved Kristiansand katedralskole i 1967. Han studerte deretter diverse fag med mellomfag i pedagogikk og filosofi, samt grunnfag i offentlig rett. Han tok deretter allmennlærerutdanning og ble lærer fra 1976. I 1981 ble han pedagogisk kunsulent i Åsnes kommune og i Kvinnherad kommune fra 1982 og deretter skolesjef i Flekkefjord kommune fra 1987. Samtidig studerte han bedriftsøkonomi ved Norges Handelshøyskoles NHHK.
I 1994 ble han Cand.polit. med hovedfag i pedagogikk, og ble førstekonsulent ved Statens Utdanningskontor i Vest-Agder. Han ble høgskolelektor ved Høgskolen i Agder (HiA) på deltid fra 1996, og stipendiat fra 1998 i Norges forskningsråds (NFR) skoleprosjekt Fra ressurs til Resultat I 2005 ble han Dr.polit. og ansatt som førsteamanuensis ved HiAs fakultet for pedagogikk. Avhandlingen var ''Effektivitet og likeverd i norsk grunnskole. – En empirisk undersøkelse av elevresultater i ungdomsskolen med særlig vekt på analyse av resultater for elever som får spesialundervisning''. Han var prosjektmedarbeider på NFRs SOL-prosjekt, Skole og ledelse fra 2003 til 2006. Siden 2009 har han vært professor ved UiAs institutt for pedagogikk. Han har også en professor II-stilling ved Høgskulen i Sogn og Fjordane.
Faidra
Faidra (gresk: Φαίδρα; Faidra) var i henhold til gresk mytologi datter av kong Minos på Kreta som var sønn av guden Zevs og Europa. Hennes mor var Pasifaë, datter av guden Helios og okeaniden Perse. Hun var søster av Ariadne, en fruktbarhetsgudinne på Kreta. Hun var den andre hustruen til den greske helten Thesevs (som drepte monsteret Minotauros ). Hun ble mor til Demofon (konge av Athen) og Akamas. Hennes navn Faidra er avledet fra det greske ordet φαιδρός (faidros) i betydningen «skinnende».
Tragisk kjærlighet
Selv om Faidra var gift med Thesevs ble hun forelsket i hans sønn fra første ekteskap, Hippolytos, født enten av Hippolyta, dronning av amasonene, eller amasonen Antiope (som også var hennes søster). Dramatikeren Evripides har to ganger plassert denne fortellingen på teateret i Athen, hvorav en versjon er blitt bevart: Hippolytos. Den tragiske fortellingen om Faidra og Hippolytos har flere varianter, og i henhold til en del av dem, hadde Hippolytos vist forakt for gudinnen Afrodite ved å forbli en fast og kysk tilhenger av gudinnen Artemis. Afrodite hevnet seg ved å la Faidra bli håpløst forelsket i sin stesønn, men han avviste henne. Det ble deres begges død.
Alternativt etter at Faidra fortalte Thesevs at Hippolytos hadde voldtatt henne, skal Thesevs ha drept sin sønn og deretter begikk Faidra selvmord av skyld og anger for å ha voldt stesønnens død. Artemis skal siden ha fortalt Thesevs sannheten. I en tredje versjon skal Faidra ganske enkelt ha fortalt Thesevs dette og guden Dionysos sendte en okse som skremte Hippolytos' hester.
Evripides gjorde med sitt drama Faidra-skikkelsen berømt og førte henne inn i verdenslitteraturen, først til Seneca den yngre i hans Phaedra, derfra til Racines Phèdre, til Émile Zola i romanen Le curée (som ble dramatisert som Renée) og til André Gides Thésée, og i Norden forfulgte Herman Bang temaet med Haapløse slægter og Fædra, sistnevnte også dramatisert.
Faidrakomplekset
Faidrakomplekset er en psykologisk betegnelse for en stemors seksuelle begjær etter sin stesønn. Begrepet har også blitt utvidet til å omfatte vanskelige forhold mellom steforeldre og stebarn generelt.
Den franske filosofen Georges Bataille benytter det samme begrepet i en helt annen mening for å beskrive det morbide begjæret for lik.
En analog til Faidra er romerske Amata i Vergils epos Æneiden som ble forelsket i sin framtidige svigersønn og som tok livet av seg da hun hørte om hans død.
I litteraturen
Faidra opptrer i en rekke verker både i klassisk og senere litteratur:
I musikken
Fedra er også emne for en rekke musikalske verker, blant annet:
Stu Cook
Stuart Alden «Stu» Cook (født 25. april 1945 i Stanton, California) er en amerikansk musiker og er mest kjent for å ha vært bassist i det amerikanske rockebandet Creedence Clearwater Revival. Han spiller for tiden i bandet Creedence Clearwater Revisited sammen med blant andre Doug Clifford.
Malcolm Milne
Malcolm Milne (født 5. november 1948 i Myrtleford, Victoria) er en tidligere australsk alpinist. I 1969 ble han den første australieren som vant et verdenscuprenn, og den første som tok medalje i et verdensmesterskap.
Fire år etter den tragiske dødsulykken til broren Ross Milne i OL 1964 fikk Malcolm sin OL-debut i Grenoble. I utforrennet havnet 19-åringen på 19.-plass av 86 startende. Dette var inntil da det beste resultatet til noen australsk utøver i en alpin OL-øvelse.
I desember 1969 vant Milne verdenscuprennet i utfor i Val-d’Isère. Tre måneder senere, i VM 1970 i Val Gardena tok han bronsemedaljen i utfor.
Milne trente mye sammen med det franske landslaget. Mellom 1970 og 1972 plasserte han seg fem ganger blant de 10 beste i utforrenn, og ble regnet blant favorittene til utforrennet i OL 1972 i Sapporo. Like før lekene begynte, pådro han seg seg en skade i venstre kne, men valgte likevel å starte, uten suksess. Etter OL begynte han å kjøre profesjonelt i USA.
Foran Sommer-OL 2000 i Sydney ble Milne bedt om å bære den olympiske ild gjennom hjembyen Myrtleford. I 2004 ble han utropt til æresmedlem av det australske ski- og snøbrettforbundet.
Anthony Lobello
Lobello har tidligere også konkurrert i langbaneløp.
Jan Frederik Helmers
Jan Frederik Helmers (født 7. mars 1767 i Amsterdam, død 26. februar 1813) var en nederlandsk dikter og rik handelsmann.
I sine dikt viste han sin beundring for renessansen og Voltaire, men også for nederlandsk patriotisme. I diktet Socrates fra 1790 lar han grekeren Sokrates representere sine egne ideer med hensyn til tro og filosofi. I 1795 skrev han i Lijkzang op het Graf van Nederland en klagesang over republikken som han anså å være det ekte Nederland. Etter 1805 gikk han og svogeren hans, Cornelis Loots, inn for å oppildne nasjonalfølelsen ved hjelp av patriotisk poesi. Dette var ikke helt nytt for ham, han hadde tidligere skrevet et hyllningsdikt etter slaget ved Doggerbank 5. august 1781.
Diktsamlingen Gedichten som kom ut i 1809-10, men kanskje spesielt det store diktet De Hollandsche natie (den hollandske nasjonen) som han skrev i 1812, skapte stor entusiasme og var en suksess. De Hollandsche Natie er et dikt i seks sanger som tok mer enn ti års studie og arbeid. Diktet viser til Nederlands stolte fortid og kan sees som en reaksjon mot motløsheten som preget folket under den franske okkupasjonen. Diktet ble meget beundret, og nok mer som en motstandsdåd enn for god poesi. Dette diktverket ga ham også problemer med landets franske besettere. Diktet ble sensurert, men selv ikke dette viste seg å være nok. Da politiet i februar 1813 kom for å arrestere ham og føre ham til keiseren i Paris, kom de for sent. Helmers var nettopp død, og hans svoger viste dem hans lik. De franske herskerne forbød publikasjon av diktet. Amsterdam, Helmers fødeby, æret ham med ved at de oppkalte tre gater etter ham, Eerste, Tweede og Derde Helmersstraat (Første, Annen og Tredje Helmersgate).
Bakgrunnen for hans suksess ligger i hans patriotisme, og mindre i hans diktkunst. I tiden da han skrev disse diktene mot den franske undertrykkelsen, kunne folk bli utvist fra landet eller drept for slik tale. Likevel snakket han til folket på et språk de forstod. Han ville vekke dem, gi dem mot og trøst. Et antall dikt som ble utgitt posthumt, ble samlet i 1815.
Arna stasjon
Arna stasjon ligger på Bergensbanen i Indre Arna i Arna bydel i Bergen. Med en reisetid på syv minutter gjennom Ulriken tunnel er den et viktig kommunikasjonsledd mellom bydelen og Bergen sentrum. Den ble åpnet 1. august 1964 da Ulrikentunnelen og Arnanipa (tunnel) ble tatt i bruk. Stasjonen ligger mellom åpningene på de to tunnelene. Stasjonen er oftest betjent av togekspeditør.
Arna godsterminal ligger på stasjonsområdet.
Nye Arna stasjon 2022
Stasjonen er under en omfattende ombygging som forberedelse til dobbeltspor mellom Arna og Bergen, inkludert nytt løp i nye Ulriken tunnel.
Arna stasjon skal oppgraderes i forbindelse med konstruksjonen av nye Ulriken tunnel, som skal ha et parallelt løp ved siden av dagens tunnel. For å øke kapasiteten mellom Arna og Bergen skal det foretas betydelige endringer på Arna stasjon. Hele prosjektet forventes ferdigstilt med dobbeltspor i 2024, men med en delvis åpning i 2022.
Vanntunnelen til Storelva under vestlig del av stasjonsområdet er utvidet slik at den kan motstå en 200-årsflom.
Jimmy Wales
Jimmy Donal «Jimbo» Wales (født 7. august 1966 i Huntsville i Alabama) er en internettgründer og wikientusiast, kjent som grunnleggeren av Wikipedia.
Wales studerte ved Auburn-universitetet og Universitetet i Alabama. Han har arbeidet som opsjonshandler i Chicago, og startet internettselskapet Bomis på 1990-tallet. Wales driver siden 2004 sitt eget selskap Wikia Inc, som tilrettelegger wiki-plattformer for bedrifter og organisasjoner. Dessuten har Jimmy Wales en omfattende foredragsvirksomhet og arbeider i en rekke land for ytringsfrihet og for bedre vilkår for kunnskapsdeling og Wikipedia-prosjektet. Han er etter eget utsagn en tilhenger av Ayn Rands objektivist-filosofi.
Jimmy Wales har mottatt en rekke æresbevisninger og utmerkelser for sitt arbeid med kunnskapsdeling og ytringsfrihet, men har frasagt seg muligheten til å tjene penger på Wikipedia og hele tiden holdt fast ved en ikke-kommersiell strategi for nettleksikonet og de andre Wikimedia prosjektene (Wikimedia Commons, m.fl). Jimmy Wales har flere ganger besøkt Norge.
Wales bodde lenge i St. Petersburg, Florida, og er separert fra sin kone Christine. Den 6. oktober 2012 giftet han seg på ny med Kate Garvey – pressesekretæren til Storbritannias statsminister Tony Blair - og bosatte seg i London. Han ble britisk statsborger i 2019. Wales har tre døtre fra de to tidligere ekteskapene.
Rensvik skole
Rensvik skole er en barneskole i Kristiansund kommune. Den ligger nær Rv 70 på Rensvik, det største tettstedet på øyen Frei, og er en av tre barneskoler på øyen. De andre to er Frei skole på Storbakken og Bjerkelund barneskole.
Mackenzie Blackburn
Mackenzie Blackburn (født 10. november 1992) er en canadiskfødt taiwansk skøyteløper som konkurrerer i kortbaneløp. Han representerte Kinesisk Taipei under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste individuelle resultat var nummer 23 på 500 meter.
Vest-Telemark Museum
Vest-Telemark Museum er regionsmuseum for kommunene Tokke, Vinje, Kviteseid, Seljord, Fyresdal og Nissedal, som alle ligger i Vest-Telemark og i den større regionen Øvre Telemark. Museet har ansvar for tolv ulike museumsanlegg i Vest-Telemark. Museet er i 2012 kåret til årets museum.
Hovedsetet for museet ligger i Eidsborg i Tokke kommune. Der ligger et stort friluftsmuseum, tidligere Lårdal bygdemuseum, like ved Eidsborg stavkirke.
I friluftsmuseet står landets eldste profane trebygning, Vindlausloftet, fra omkring år 1170.
Vest-Telemark Museum har ansvar for en rekke visningssteder. Norsk skieventyr i Morgedal, Kviteseid bygdetun i Kviteseid, Åmdals Verk Gruver, Grimdalstunet, Fyresdal Bygdemuseum, Vinje Biletgalleri, Dyre Vaa-samlingane, Skinnarlandsamlinga, Øyfjell bygdemuseum, Myllarheimen, Vinjestoga og Myklestoga.
Veten naturreservat
Veten naturreservat ligger på sørsiden av Øyneshalvøya i Fauske kommune i Nordland. Naturreservatet har et areal på 690 dekar. Området er vernet for å bevare en rik kalkfuruskog med alt naturlig plante- og dyreliv og med alle de naturlige økologiske prosessene.
Bjerkelund barneskole
Bjerkelund barneskole er en barneskole i Kristiansund kommune. Den ligger ved Ånesmyra på øyen Frei, og er en av tre barneskoler på øyen. De andre to er Frei skole på Storbakken og Rensvik skole.
Ciudadela (Balearene)
Ciudadela (katalansk: Ciutadella de Menorca) er en by og kommune i det østlige Spania, på øya Menorca i provinsen Balearene. Kommunen har 38,357 innbyggere (2021) er byen den nest største på øya. Navnet betyr "citadell" (fort). Den var hovedstad for Menorca inntil i 1722, da den engelske administrasjonen på øya flyttet til Mahón. Ciudadela er fortsatt sete for bispedømmet Menorca.
Historie
Byen ble opprinnelig grunnlagt av kartagerne. I 4. århundre var den bispesete. I løpet av det 7. Eller 8. århundre kom den under maurisk herredømme. Kjent dels som Madina al Jazira, dels som Madina al Manurqa vokste den fram som et viktig handelssenter i løpet av Middelalderen. Under den spanske Reconquista ble den erobret av Alfonso II og ble en del av kongedømmet Aragón.
I 1558 ble byen angrepet av en tyrkisk styrke som besto av 140 skip og 15,000 soldater, under ledelse av Piyale Pasha og Turgut Reis. Etter åtte dagers beleiring var befolkningen desimert, og byen kapitulerte. Hele den gjenlevende befolkningen i Ciudadela (3,099 innbyggere) og folk fra nabolandsbyene ble fort som slaver og solgt på slavemarkedene i Istanbul (Konstantinopel).
Se for øvrig: Menorca
Kultur og severdigheter
Selv om Ciudadela ikke lenger er hovedstad på øya, er den fremdeles bispesete. Katedralen ligger i den gamle bydelen. Den ble bygd I 1287 på fundamentet til en elder moské. St. Johannes (Sankt Hans) er byens skytshelgen og feires hvert år 23.-24. juni.
Rådhuset I Ciudadela var en gang palasset til den arabiske guvernøren, senere til kongene av Aragón og på nytt guvernørpalass inntil britene flyttet hovedstaden til Mahón i 1722.
De viktigste severdighetene ligger I den gamle bydelen. I det 17. århundrebled et bygd mange vakre bygninger, bade privat og av kirken. Framtredende er den tidstypiske italienske stilen, som gir Ciudadela et enhetlig preg, både estetisk og historisk.
Into the Fire
Into the Fire er det femte studioalbumet fra den canadiske rockartisten Bryan Adams, utgitt i 1987.
Albumet har solgt over to millioner eksemplarer verden over, og lå som høyest på en 7.-plass på Billboard 200-lista i USA.
Grimdalstunet
Grimdalstunet er et gammelt gårdstun, nå museum, i grenda Skafså i Tokke kommune, Telemark. Den er kjent som et kunstnerhjem ettersom billedhuggeren Anne Grimdalen (1899–1961) ble født og vokste opp her.
Fjellgården Grimdalen, som ligger på 630 moh., har en historie tilbake til 1600-tallet, og er et av de eldste autentisk bevarte gårdstun i Norge. Det eldste av de ti husene på gården er fra senmiddelalderen, det yngste er fra 1850. Anne Grimdalen vokste opp her som en av ti søsken. Da hun døde i 1961 var allerede en rekke av hennes modeller og støpeoriginaler samlet i et tilbygg ved tunet. Etter hennes død overtok Tokke kommune eierskapet til hennes samlinger av modeller. Gårdstunet ble omgjort til museum fra og med 1965, og i 1973 ble det åpnet et eget museumsbygg for kunsten, i utkanten av gårdstunet.
Livet på gården, og Grimdalens øvrige liv som kunstner, er skildret i hennes livsminner Slik var det utgitt av broren Olav Grimdalen i 2 bind 1973-74. Olav Grimdalen arbeidet også aktivt for å bevare og utvikle Grimdalstunet.
Museet er en del av Vest-Telemark Museum, og er tilgjengelig for publikum i sommersesongen. Museet er både et allment kulturhistorisk museum knyttet til det gamle gårdstunet, et museum over Anne Grimdalens kunst, med i alt ca. 300 objekter, og et galleri med nye, skiftende utstillinger hver sommer. Gårdsmuseet er framstilt slik husene var i Anne Grimdalens barndom. Karl Erik Harrs illustrasjoner til Draumkvedet er en del av museets faste utstilling.
Museet ligger langs fylkesvei 45, ni km fra Dalen.
Icewind Dale II
Icewind Dale II er et video-rollespill produsert av Black Isle Studios, og publisert i 2002. Handlingen i spillet er satt i Forgotten Realms-settingen. Spillet er en oppfølger til Icewind Dale.
Når spillet begynner, må spilleren velge blant en rekke forhåndsproduserte opplegg, eller finne på et eget opplegg selv med opptil seks forskjellige karakterer. Men i motsetning til andre videospill tillater ikke "Icewind Dale II" at spilleren kan importere karakterer fra tidligere Icewind Dale-spill. Når spilleren skal finne på karakterer, velger spilleren blant annet deres kjønn, rase, klasse og en rekke andre attributter. Disse bestemmelsene påvirker karakterens alternativer senere i spillet.
Handling
Spillet begynner når spilleren og hans leiesoldater ankommer med skip for å forsvare Targos. De avverger snart et angrep fra goblin-hæren. Etterpå beordrer borgermesteren i Targos dem å starte en offensiv mot goblin-hæren. Gruppen dreper en høvding for goblinene, og oppdager at høvdingen var under kommando av en kvinne ved navn Sherincal. Når de kommer tilbake til Targos, ber ordføreren dem møte med forsterkninger fra Neverwinter. Gruppen reiser for å møte dem i et luftskip, med Oswald Fiddlebender som pilot.
Men en storm får skipet til å krasje, og de oppdager Sherincal, som er halvt drage, som vokter inngangen til et Aurilite-tempel. De møter også en rekke andre ondskapsfulle skapninger. I Kuldahar møter de en drow (mørk alv) ved navn Nym, som forteller dem at passet til Kuldahar er bevoktet av legionen som står under ledelse av en kimære, og at det eksisterer en alternativ vei gjennom Underdark.
Mottagelse
Spillet fikk generelt gode anmeldelser.
Albert Kjær
Albert Kjær (født Johan Albert Julius Kjær 26. september 1852 i Bergen, død 1941) var en norsk filolog, bibliotekar og stedsnavngransker.
Kjær ble cand.mag. i 1875, og arbeidet (etter ett år ved Bergen katedralskole og Pihls pigeskole) fra 1876 som amanuensis på Universitetsbiblioteket i Oslo, fra 1918 som førstebibliotekar. Han arbeidet 1880-83 også ved Deichmanske bibliotek. Kjær utga noen enkle historiebøker som En liden lærebog i historie : (verdenshistorie – kirkehistorie – Norges historie) for folkeskoler paa landet (1894), men hans største innsats som publisist var som redaktør av flere bind av Oluf Ryghs Norske gaardnavne, og P.A. Munchs Norrøne gude- og heltesagn.
Kjær var innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi og ble som pensjonist utnevnt til statsstipendiat i 1922. Han ble hedret med ''Festskrift tilegnet førstebibliotekar A. Kjær av venner 26. sept. 1924'', utgitt i 1924.
Han var sønn av Hans Christian Kjær (1808–) og Gedske Margrethe Brinchmann (1817–). Faren var skomaker. I 1889 giftet han seg med Johanne Torp (1863) fra Bergen, søster til filologen Alf Torp.
Slaget ved Kuryłówka
Seieren ble imidlertid kortvarig, og den polske enheten forlot raskt landsbyen i frykt for de sovjetiske represaliene. Dagen etter ankom russerne med en stor styrke og brente landsbyen ned til grunnen. Mer enn 200 hus ble ødelagt og 920 mennesker ble hjemløse. Noen av innbyggerne ble også skutt og drept.
Bonaventura Cerretti
Bonaventura Cerretti (født 17. juni 1872 i Comune de Bardono ved Orvieto i Italia, død 8. mai 1933 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han virket i det pavelige diplomati, og i den romerske kurie. Han ble nuntius i Frankrike i 1921 og var prefekt for Den apostoliske signatura 1931–1933.
Han ble kreert til kardinal i 1925 av pave Pius XI, med Santa Cecilia som tittelkirke.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Aydar Bekzhanov
Aydar Bekzhanov (født 20. mai 1993) er en kasakhstansk skøyteløper som konkurrerer i kortbaneløp. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste individuelle resultat var nummer 20 på 500 meter.
Radio 8000
1. mars 1984 var det første møtet angående å starte en nærradio i Bodø. Den het først Radio Bodø, men dette måtte skiftes etter protest fra skipsradioen i Bodø som het Bodø radio. Nytt navn ble Radio 8000 med utgangspunkt i postnummeret. Navneendringen skjedde på et møte allerede 24. april 1984. Første sending skjedde 31. august 1985.
Nærradioen Radio 8000 holdt først til i Rødbrakka på Rønvikveien. Her var det studio og kontorer, helt til radioen ble flyttet til lokaler i Hålogalandsgata i Bodø kulturhus. Her var radioen helt til den ble nedlagt i 1993. Radio 8000 var en andelsdrevet radio hvor en rekke lag og foreninger hadde sine sendinger enten de var ukentlig eller mer sporadiske. Etter hvert opparbeidet Radio 8000 seg en fast stab som sto for daglige sendinger i tillegg til andelssendingene.
Flere fra den faste staben startet sin radiokarriere her for senere å havne i NRK Nordland og i andre journalistiske medier.
Analyze This
Analyze This er en amerikansk komedie fra 1999 med Robert De Niro og Billy Crystal i hovedrollene. Regi er ved Harold Ramis. Filmen handler om en psykiater som noe motvillig får i oppdrag å behandle en beryktet mafiaboss.
Filmen ble både en kritikermessig og publikumsmessig suksess. Den ble i 2002 etterfulgt av en mindre vellykket oppfølger kalt Analyze That.
Handling
Paul Vitti (Robert De Niro) er en av New Yorks mektigste gangstere. Men da det blir Pauls tur til å overta rollen som leder for gangsterfamilien, får han panikkangst. Ved en tilfeldighet kommer han i kontakt med psykiateren, Ben Sobol (Billy Crystal), som lever et helt "vanlig" liv. Ben sier først nei, men blir såpass fascinert (og presset) av tanken på denne store utfordringen at han ombestemmer seg. Men hadde ikke regnet med at han skulle drive terapeutisk behandling til alle døgnets tider.
Om filmen
Analyze This ble forholdsvis godt mottatt av anmelderne og har oppnådd 69% på Rotten Tomatoes og 61% på Metacritic. Anmelderne i aviser og blader som San Francisco Chronicle, Entertainment Weekly, The New York Times og Washington Post var blant de aller mest fornøyde. Roger Ebert gav den tre av fire stjerner.
Filmen ble en suksess på kino og innbrakte 177 millioner dollar på verdensbasis i 1999, hvorav 107 millioner i USA.
Både Dagbladets og VGs anmelder gav den terningkast fire.
Ctenizidae
Ctenizidae er en gruppe (familie) av edderkopper som tilhører den forholdsvis primitive gruppen Mygalomorphae. Denne familien er representert med åtte arter i Europa.
Utseende
Middelsstore til store, kraftige, mørkfargede edderkopper. Som hos andre mygalomorfe edderkopper peker giftklørne på chelicerene bakover. De har en rasplignende struktur (rastellum) på chelicerene som de bruker til å grave med. Spinnvortene er ganske korte.
Levevis
Disse edderkoppene lever i silkekledte ganger som er lukket med et tykt lokk (fall-lem) av silke, jord og planterester. Det går snubletråder av silke ut fra åpningen slik at edderkoppen kan merke når potensielle byttedyr nærmer seg. Edderkoppen sitter gjerne rett under lokket og holder dette fast ved hjelp av klørne på de fremre beina. Om et insekt skulle komme nær nok, spretter edderkoppen ut og griper byttet. Hunnene lever så godt som hele sitt liv i gangen sin, hannene vandrer en del på leting etter hunner. Hunnen forer ungene med oppgulpede matrester. Artene i slekten Cyclocosmia lager ikke noe lokk på gangen, men lukker den med sin egen kropp. Bakenden på disse dyrene er dekket av en rund, hard plate som passer til en innsnevring på gangen. Man antar at dette kan være en tilpasning som verner dem mot rov-vepser i familien Pompilidae, som disse edderkoppene er svært utsatt for.
Giftige arter
Som andre mygalomorfe edderkopper har de et kraftig bitt, men de er ikke regnet som farlige for mennesker.
Utbredelse
Familien forekommer i alle verdensdeler bortsett fra Antarktis, men bare i varme områder. Flest arter er det i det sørlige Afrika.
Nina Græger
Nina Græger (født 11. februar 1965) er en norsk statsviter, forsker og politiker.
Græger ble cand.polit. i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo i 1994 og forsvarte sin doktorgrad i statsvitenskap samme sted i 2007. Hennes doktorgradsavhandling hadde tittelen Norsk forsvarsdiskurs 1990-2005: Internasjonaliseringen av Forsvaret.
Nina Græger har siden 1998 vært tilknyttet Norsk utenrikspolitisk institutt, der hun nå er seniorforsker og leder Avdeling for internasjonal politikk. Hennes forskningsfelt er i hovedsak norsk og europeisk sikkerhetspolitikk samt transatlantiske relasjoner, der hun har utgitt en rekke artikler og bokkapitler.
Siden 2005 har Græger vært medredaktør for tidsskriftet International Peacekeeping.
Hanneli Mustaparta
Hanneli Mustaparta (født 13. oktober 1982, oppvokst på Bekkestua i Bærum) er en norsk modell, og har tilbrakt syv år i utlandet, blant annet New York, Paris, Milano, London og Cape Town.
Mustaparta skriver en moteblogg på både norsk og engelsk. I tillegg har hun laget organinske leppestifter i samarbeid med Zanzuel i fargen "Hot Stuff" og "My New BFF". Hun var fra 2005 til 2014 samboer med Espen Lind.
Advista
Advista AS er et selskap som driver virksomhet i det skandinaviske søke- og katalogmarkedet. I 2007 sørget lansering i Sverige og Danmark for at Advista ble det første, norskeide selskapet som dekket alle de tre skandinaviske landene med nettbaserte bedriftskataloger. Samme år ble nummeropplysningen 180.no etablert og en ny søketjeneste ble lansert i Tyskland. Selskapet ble opprettet i 2003 av Stian Gundersen, Øyvind Bangsund og Benjamin Fauchald.
Tjenester
Selskapet selger såkalte «profileringspakker» som hevder å gi høyere rangering i søkeresultater i katalogene, men har blitt bredt kritisert for bruk av pågående og villedende metoder i salget av disse pakkene, og har truet med søksmål for å stoppe kritiske blogginnlegg.
Selskapet eier og driver katalogtjenestene Nettkatalogen.no (lansert 2003), Jubajuba.no (lansert 2006 – lagt ned 2007), 180.no (lansert 2007), Gulex.se (lansert 2007), Gulex.dk (lansert 2007) og Gelbex.de (lansert 2007).
Carnmore
Carnmore (irsk: An Carn Mór) er en landsby og valgkrets som ligger omtrent 13 km øst for byen Galway i grevskapet Galway i Irland. Carnmore ligger i et irskspråklig område gaeltacht, selv om flertallet av innbyggerne bruker engelsk som førstespråk. Galway Airport ligger like ved denne landsbyen.
Demografi
I følge folketellingen for 2016 bodde det 2577 mennesker i valgkretsen Carnmore, hvor bare 2,2% av befolkningen som indikerte at de snakket irsk på daglig basis utenfor utdanningssystemet. Fra 2015 var det 164 elever påmeldt den lokale barneskolen, Carnmore National School.[
Sport
Carnmores hurlingklubb, Carnmore GAA, ble grunnlagt i 1944 – selv om hurling har blitt spilt i sognet siden før stiftelsen av Gaelic Athletic Association. Klubben stiller med lag i Galway Intermediate Hurling Championship.
Nøtterøy (kommune)
Nøtterøy var en tidligere kommune i Vestfold. Kommunen besto hovedsakelig av øyene Nøtterøy, Veierland og Føynland, i tillegg til ca. 175 mindre øyer. Hoveddelen av befolkningen er bosatt på Teie og resten av den nordlige delen av øya. Kommunen grenset mot Tønsberg kommune i nord, Oslofjorden i øst, Tjøme kommune i sør og Sandefjord kommune og Tønsbergfjorden i vest.
I forbindelse med kommunereformen slo Nøtterøy seg sammen med Tjøme kommune til den nye Færder kommune i 2018.
Historie
Nøtterøy kommune ble opprettet som Nøterø formannskapsdistrikt i 1837.
En del av Nøtterøy med 102 innbyggere ble overført til Tønsberg 1. januar 1877, slik at nordre del av øya Nøtterøy i dag ligger i Tønsberg kommune. Den viktigste grunnen for utvidelsen av Tønsberg i 1877 var økonomisk, ettersom det var store skatteinntekter å hente fra dette området. De var også redde for konkurransen fra andre kjøpstader. Nøtterøy kommune mista dermed både viktige skatteinntekter og et industriområde som var i vekst.
Vladislav Bykanov
Vladislav Bykanov (født 19. november 1989) er en israelsk skøyteløper som konkurrerer i kortbaneløp. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste individuelle resultat var nummer 19 på 500 meter.
Nøtterøy (kommune)
Historie
Den 1. januar 1901 ble Håøya i Stokke kommune med 70 innbyggere overført til Nøtterøy. 1. juli 1915 ble en del av Nøtterøy med 12 innbyggere overført til Sem. 1. januar 1964 ble øya Veierland med 165 innbyggere overført fra Stokke til Nøtterøy. Den seneste grensereguleringen skjedde 1. januar 1980 da en ubebodd del av Nøtterøy ble overført til Tønsberg.
Vladislav Bykanov
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 12.
Nøtterøy (kommune)
Geografi
Nøtterøy kommune hadde et areal på 60,5 km². Nøtterøy og Tjøme er kjent for sin vakre skjærgård, og en stor del av skjærgården øst for Tjøme og Nøtterøy ligger innenfor Færder nasjonalpark. Nøtterøys skjærgård består av over 100 øyer, som har et samla areal på cirka 15 km². Hvis man regner med alle øyene, hadde Nøtterøy kommune en kystlinje på 150 km. De to øyene Nøtterøy og Føynland har til sammen ca. 14 km² dyrka mark, 10 km² produktiv skog og 10 km² bebygd areal. Produktiv jord utgjorde ca. 20 % av arealet, mens produktiv skog utgjorde ca. 25 %.
Luigi Capotosti
Luigi Capotosti (født 23. februar 1863 i Monte Giberto ved Fermo i Italia, død 16. februar 1938 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Fermo 1906–1914 og virket deretter i den romerske kurie. Han var sekretær for Kongregasjonen for sakramentsdisiplinen 1914–1930, og deretter pavelig datarius inntil sin død.
Ernie O’Malley
Ernie O'Malley (født 26. mai 1897 i Castlebar i County Mayo i Irland, død 25. mars 1957 i Howth nær Dublin) var en irsk republikaner og forfatter. Han er særlig kjent for sin rolle som IRA-soldat under den irske uavhengighetskrig og den irske borgerkrig. Hans tre bøker om disse opplevelsene regnes blant de litterært sett beste blant de mange memoarene som er gitt ut av tidligere IRA-medlemmene.
Nøtterøy (kommune)
Demografi
Nøtterøy kommune hadde 21 539 innbyggere i 2014. Av disse var 23,8 % 17 år eller yngre, og 4,9 % 80 år eller eldre. 2,5 % av befolkninga var innvandrere med vestlig bakgrunn, og 5,1 % var innvandrere med ikke-vestlig bakgrunn. Befolkningstettheten var 335,4 pers./km², med 91 % av befolkninga bosatt i tettbygde strøk. Alle tallene er fra 2007. Størsteparten av befolkninga i den tidligere kommunen er bosatt nord på Nøtterøy. Arbeidsledigheten var i 2006 på 2,3 %. Samme år arbeida 4280 av Nøtterøys innbyggere i en annen kommune.
Ernie O’Malley
Tidlig liv
O'Malley ble født i Castlebar i Mayo, i en respektabel katolsk middelklassefamilie. Faren jobbet for Congested Districts Board, som organiserte jordreformer i det vestlige Irland. Politisk var foreldrene konservative nasjonalister, som støttet Irish Parliamentary Party.
Nøtterøy (kommune)
Demografi
Man har regna ut at folketallet på Nøtterøy var på ca. 600 i 1645. Dette var omtrent det samme tallet som i 1350, rett før svartedauden. I 1801 var det en folketelling som viste at Nøtterøys befolkning da hadde kommet opp i 2089. Hundre år seinere hadde tallet steget til 5670.
Ernie O’Malley
Tidlig liv
Som barn flyttet han med familien til Dublin. Han studerte medisin ved University College Dublin da påskeopprøret børt ut i april 1916. Unionistiske studiekamerater klarte nesten å overtale ham til å bli med på å organisere forsvar av Trinity College, en tradisjonelt protestantisk og britiskvennlig institusjon. Men han kom til at sympatien lå hos opprørerne, og sammen med en venn lånte han en rifle og skjøt på britiske soldater.
Luigi Capotosti
Han ble kreert til kardinal i 1926 av pave Pius XI, med San Pietro in Vincoli som tittelkirke.
Ernie O’Malley
Uavhengighetskrigen
Etter opprøret ble O'Malley involvert i republikansk aktivitet. Ettersom familien hadde sterke bånd til det britiske etablissmentet – broren var til og med offiser i British Army – måtte han skjule dette for dem.
Luigi Capotosti
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Ernie O’Malley
Uavhengighetskrigen
Han oppgav i 1918 studiene og jobbet på heltid som organisator i IRA, en jobb som førte til at han reiste over hele øya. Ved et tilfelle ble han sendt til et halvoffentlig møte i Ulster Volunteer Force for å samle opplysninger om organisasjonen, og han beklaget at så mange egnede menn stod på den andre siden.
Nøtterøy (kommune)
Kommunesenteret
Borgheim var Nøtterøy kommunes administrasjonssentrum. Her ligger kommune- og kirkeadministrasjonen, Nøtterøy kulturhus, Wilhelmsenhallen, Borgheim postkontor og flere butikker, samt en brannstasjon som er underliggende Vestfold Interkommunale Brannvesen. Nøtterøy videregående skole ligger også på Borgheim, rett ved siden av den ene av kommunens to ungdomsskoler, Borgheim ungdomsskole. Borgheim er også sentrum for all busstrafikken på øya. Teie er forstad til byen Tønsberg, med et eget forretningssenter. På Teie er blant annet Vinmonopolet og Nøtterø Sparebank lokalisert. Her finner vi den andre ungdomsskolen på øya, Teigar ungdomsskole.
Ernie O’Malley
Uavhengighetskrigen
Selv om han offisielt var tilknyttet IRAs hovedkvarter i Dublin, betydde all reisingen at han ble innblandet i operasjoner over hele landet da uavhengighetskrigen brøt ut. I februar 1920 ledet han sammen med Eoin O'Duffy et angrep på Royal Irish Constabularys (RIC) brakke i Ballytrain i Monaghan. De lyktes i å ta den; dette var første gang under krigen at IRA hadde erobret en RIC-brakke.
I september 1920 ledet han sammen med Liam Lynch 2. Corkbrigade i det eneste angrepet under krigen hvor en britisk militærbrakke ble erobret, i Mallow. De forlot stedet med rifler, to Hotchkiss-maskingevær og ammunisjon. De britiske offiserene og soldatene plyndret etterpå byen og brente ned rådhuset og meieriet; ironisk nok måtte medlemmer av Auxiliary Division gripe inn for å stoppe dem.
Nøtterøy (kommune)
Tettsteder
Ifølge SSB er det to andre tettsteder på Nøtterøy. Disse er Årøysund med 2052 innbyggere og Glomstein med 415 (tall fra 2009). Tettstedet Årøysund omfatter blant annet Årøysund, Torød, Strengsdal, Kjøpmannskjær og Tenvik, mens tettstedet Glomstein omfatter Tømmerholt og deler av Brattås.
Runner Runner
Annonserte 28. april 2010 at de hadde, som første band, skrevet under for plateselskapet Clear Entertainment/C.E. Music, som er en del av David Lettermans Worldwide Pants Incorporated.
Nøtterøy (kommune)
Statistiske delområder
Kommunen er delt inn i sju statistiske delområder. Disse er Teie, Rosanes, Borgheim, Føynland, Bergan, Torød og Brattås. Delområdene deles i sin tur inn i til sammen 33 statistiske grunnkretser, hvorav Vestskogen er den mest folkerike, med i underkant av 1500 innbyggere.
Utdanning
I Nøtterøy kommune var det i alt ni offentlige barneskoler, to ungdomsskoler og én videregående skole i 2017. I tillegg ligger Rudolf Steinerskolen i Vestfold på Nøttetøy. Mange nøttlendinger går på videregående skole i en annen kommune, enten i Tønsberg eller andre steder i Vestfold. På Nøtterøy ligger det også en privat fagskole for design og kommunikasjon ved navn Idéfagskolen.
Kultur
Nøtterøy kulturhus ligger på Borgheim, og ble åpna 18. november 1994. Det har etablert seg som et av de fremste kulturhusene i landet, og arrangerer selv rundt 100 forestillinger i året. I tillegg leies lokalene ut til andre arrangører. Skjærgården kulturskole er en interkommunal kulturskole for Nøtterøy og Tjøme som driver undervisning i en rekke ulike disipliner innen kunst for skoleelever etter vanlig skoletid.
Tønsberg og Nøtterøy bibliotek ble oppretta i 1909, og ligger i dag i sentrum av Tønsberg.
Idrett
Det er fire idrettsforeninger i Nøtterøy kommune: Nøtterøy IF, Teie IF, Tømmerholt IL og Husøy og Foynland IF. Den sistnevnte er bare delvis fra Nøtterøy kommune, ettersom Føynland tilhører Nøtterøy, mens Husøy tilhører Tønsberg. I tillegg til disse finnes Nøtterø Skytterlag, Tjøme og Nøtterøy Dykkeklubb og Nøtterøy Badmintonklubb. Nøtterøy golfklubb ble stifta i 2003, da Nøtterøy golfbane ble åpna i Hella, like ved Borgheim.
Hårkollhallen, Wilhelmsenhallen og Nøtterøyhallen (to håndballbaner) er navnet på de tre idrettshallene i kommunen. I 1998 ble Torød nærmiljøanlegg kåra til Norges fineste nærmiljøanlegg av Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité. Anlegget er bygd for både sommer- og vinteraktiviteter. Det er også nærmiljøanlegg på Kjøpmannskjær, på Vestskogen skole, i Vestliveien i Munkerekka og på Herstad skole.
Runner Runner
Runner Runners første plate blir gitt ut av EMI Music's Capitol Records, Clear Entertainment/C.E. Music og MRV ALLIANCE.
Ernie O’Malley
Uavhengighetskrigen
Hans memoarer forteller om geriljakrigføring som ofte var svært brutal i det sørlige Irland, hvor det var innført unntakstilstand. Ved flere anledningen beordret han drap på britiske soldater som var tatt til fange som represalier for drap på IRA-fanger. I felt var han kjent som svært modig, og han ble såret flere ganger.
Britene var klar over hans sentrale rolle i IRA, og mens hans satt i varetekt under aliaset Bernard Stewart fikk han se et notat som nevnte at man var svært interessert i å fakke den beryktede IRA-offiseren Ernie O'Malley.
Borgerkrigen
O'Malley var motstander av den anglo-irske traktat av prinsipielle grunner; han var mot enhver avtale med britene som ikke medførte opprettelsen av en uavhengig irsk republikk. Han var også kritisk til at det ble inngått en avtale mens britene truet med å gjenoppta krigføringen; uavhengighetskrigen hadde stoppet med en våpenhvile for å forhandle frem traktaten, og ble formelt avsluttet først da traktaten ble ratifisert.
Han var med som assisterende stabssjef under aksjonen som utløste borgerkrigen i 1922, okkupasjonen av Four Courts i Dublin. Etter to dagers artilleribeskytning av bygningen overgav han seg til Fristatens styrker, men klarte å unnslippe med en gang. Han reiste via Wicklowfjellene til Blessington, så til Wexford og deretter Carlow. Fire andre ledere fra Four Courts-okkupasjonen ble senere henrettet i Kilmainham fengsel som represalier etter drapet på Seán Hales, og det er sannsynlig at O'Malley ville blitt skutt sammen med dem dersom han ikke hadde klart å unnslippe. Han ble kommandant for IRA-styrkene i Ulster og Leinster, og bodde i skjul i Dublin.
I oktober 1922 reiste han til Dundalk og møtte Frank Aiken og Padraig Quinn, henholdsvis kommandant for 4. nordlige divisjon og kvartermester for IRA. De tre planla et angrep i Dundalk for å løslate IRA-medlemmer som satt fengslet der. De klarte å gjøre dette, men var ikke i stand til å kontrollere byen og måtte spre seg. Aksjonen illustrerer en side ved Liam Lynch' strategi som O'Malley var svært frustrert over. Ved at man aldri klarte å holde på områder, men trakk seg tilbake og spredde seg inntil neste aksjon, kunne Fristaten bygge opp større styrker og sakte, men sikkert ta over områder hvor IRA holdt til. Han mente at IRA måtte gå over til konvensjonell krigføring dersom de skulle kunne vinne krigen.
O'Malley ble pågrepet for siste gang den 4. november 1922, etter en skuddveksling med fristatshæren i Ballsbridge i Dublin. Han ble alvorlig skadet, truffet av mer enn tyve kuler. Tre av dem ble sittende i ryggen resten av hans liv. En fristatssoldat ble drept i skuddvekslingen.
På dette tidspunkt hadde Fristaten begynt å henrette IRA-medlemmer som ble pågrepet med våpen på seg. Det som reddet O'Malley var at kirurgen, som først reddet livet hans på operasjonsbordet, overdrev når han beskrev tilstanden. Dette var nok til at han fikk leve; det er mulig at en faktor som også spilte inn var O'Malleys viktige rolle under uavhengighetskrigen.
Livet etter krigene
Innen O'Malley hadde kommet seg etter skuddskadene var borgerkrigen over, og han ble overført til Mountjoy fengsel. Han sultestreiket der i 41 dager i protest mot at IRA-medlemmer fortsatt var internert etter at krigen var over. Mens denne sultestreiken pågikk ble han valgt inn i Dáil Éireann for Sinn Féin i valgkretsen North Dublin. O'Malley var en av de siste republikanske fangene som ble løslatt etter borgerkrigen.
Han prøvde å fullføre sine medisinstudier i 1926, men ble aldri lege. Etter dette forlot han Irland i noen år, og reiste rundt på det europeiske kontinentet, i Mexico, USA og andre steder.
I 1928 reiste han rundt i USA på vegne av Éamon de Valera, og samlet inn penger til etableringen av en ny republikansk avis, Irish Press. Fianna Fáil-regjeringen innvilget etter dette pensjon som veteran fra uavhengighetskrigen.
I 1930-årene giftet han seg med den amerikanske kvinnen Helen Hooker. De fikk tre barn, og bodde dels i Dublin og dels i Burrishoole. De var interessert i kunst og kultur; hun drev med skulptur og teater, mens han skrev. Forholdet kom etterhvert på galt spor, og de ble skilt. Hooker «kidnappet» da to av barna og tok dem med til USA. Det tredje barne, en av de to sønnene, ble igjen hos faren, og ble sendt til kostskole i England. Til tross for sitt republikanske standpunkt var O'Malley en stor beundrer av det britiske privatskolesystemet.
På grunn av sårene fra krigsdagene slet O'Malley mye med helsen. Han var allikevel svært aktiv, og var blant annet venn av regissøren John Ford og skuespilleren John Wayne, som han veiledet under innspillingen av The Quiet Man. Han involverte seg i liten grad i politikk etter borgerkrigen. Hans standpunkt var noe vagt, utover at han var fast bestemt på at Irland måtte bli en selvstendig stat.
Etter sin død i 1957 ble det arrangert en statsbegravelse for ham, på grunn av innsatsen i uavhengighetskrigen. Familien donerte en statue av Manannan mac Lir i Castlebar til minne om ham.
Forfatterskap
Hans viktigste verker er de to selvbiografiske bøkene On Another Man's Wound om uavhengighetskrigen, eller «Tan War» som han kalte den, og The Singing Flame om borgerkrigen. Han skrev også boken Raids and Rallies, som inneholdt intervjuer med andre som hadde kjempet i de to krigene. Bøkene ble meget godt mottatt av kritere og publikum, og spesielt On Another Man's Wound har solgt i meget store opplag og trykkes jevnlig opp på nytt.
The Singing Flame ble skrevet i 1930-årene, men ble ikke publisert før slutten av 1970-årene, to årtier etter hans død. Årsaken til dette var antagelig at borgerkrigen fortsatt var meget kontroversiell.
Han skrev også mye poesi og bidro til det litterære magasinet The Bell, som var grunnlagt av republikaneren Peadar O'Donnell.
Det omfattende notatene O'Malley tok mens han var offiser i IRA er en av de fremste primærkildene for kunnskap om republikansk aktivitet i årene 1919&ndash1923. De oppbevares i arkivene til University College Dublin etter at sønnen Cormac donerte dem dit i 1974. Det meste av hans private papirer, upubliserte dikt og noen manuskripter er i Cormac O'Malleys eie.
O'Malley selvbiografiske bøker var den viktigste inspirasjonskilden til Ken Loach' film The Wind that Shakes the Barley; hovedpersonen Liam er tildels basert på O'Malley.
Avslutningsseremonien for Sommer-OL 2008
Avslutningsseremonien for Sommer-OL 2008 avsluttet OL i Beijing 24. august 2008. Seremonien startet klokken 20.00 lokal tid (UTC+8) på Beijing nasjonale stadion («Fugleredet»).
Den britiske sangeren Leona Lewis og Led Zeppelin-gitarist Jimmy Page opptrådte på avslutningsseremonien for å markere overgangen fra Beijing til sommer-OL 2012 i London. I tillegg deltok fotballspilleren David Beckham.
Stefanie Sun, en popstjerne fra Singapore, opptrådte sammen med den kinesiske sangeren Wang Lee Hom. Han Hong opptrådte og Jackie Chan tok også del i seremonien.
Et viktig element av avslutningsseremonien var også den tradisjonelle flaggoverrekkelsen. Beijings borgermester Guo Jinlong overrakk det olympiske flagget til Londons borgermester Boris Johnson og man fikk se et bidrag fra Londons olympiske organisasjonskomité (LOCOG).
Den kinesiske musikeren og komponisten Bian Liunian var ansvarlig for produksjonen av musikken til avslutningsseremonien.
Tradisjonen tro ble også den olympiske ilden slukket. Dette skjedde i det den norske mannen Anders Nordøy Snellingen sammen med en afrikansk mann og en rumensk kvinne sto på en høy flytrapp og viste fram en tradisjonell kinesisk rull med bilder fra alle dagene lekene varte. De samme bildene ble vist fram på storskjermer på arenaen.
«Kranfartøy Nr. 2»
«Kranfartøy II» ble bygget ved Marinens Hovedverft, Horten og sjøsatt 19.4.1888 som byggenummer 69. Mineforsvaret hadde ved Oscarsborg festning en rekke mindre fartøyer for utlegging og ettersyn av minesperren i Drøbaksundet. «Kranfartøy II» ble overført Oscarsborg 1.10.1899 og tjenestegjorde her frem til i 1935 da det ble kondemnert, solgt og hugget opp ved Stavanger Skibs-ophugnings Co AS, Stavanger.