cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Siamesiske tvillinger
Siamesiske tvillinger, også kalt sammenvokste tvillinger, er en medfødt misdannelse som består i at to tvillingers kropper henger sammen. Misdannelsen rammer både dyr og mennesker. Betegnelsen skriver seg fra to sammenvokste tvillingbrødre, Chang og Eng (1811–1874), som ble født i Siam (nåværende Thailand), men som siden ble berømte severdigheter i freak shows i USA.
Siamesiske tvillinger oppstår når den befruktede eggcellen ikke deler seg fullstendig som under et svangerskap med vanlige eneggede tvillinger. Sammenvokste tvillinger kan skilles operativt, men bare når hvert av barna har alle livsviktige organer intakt.
I februar 2007 var det første gangen man hadde klart å skille siamesiske tvillinger med felles hjerte og lever. Den 5. april 2007 ble tvillingene vist frem i Thailand. Den ene av de siamesiske tvillingene måtte senere til operasjon når han/hun blir større pga. et hull i hjertet som ikke var veldig farlig. Operasjonen varte i over tolv timer med over 60 eksperter og kirurger.
Hjertestans
Hjertestans er betegnelsen på en tilstand der blodsirkulasjonen i kroppen opphører ved at hjertets pumpefunksjon opphører å fungere. Hjertestans dekker over flere ulike tilstander:
Hjertestans kan konstateres ved bevisstløshet og unormal respirasjon. Førstehjelp ved hjertestans er hjerte-lunge-redning, og det er viktig å ringe medisinsk nødtelefon (i Norge 113) for å få medisinsk hjelp. Hjertestarter benyttes av kvalifisert personell.
Ronald Jenkees
Ronald Jenkees er en amerikansk musiker og komponist. Han er kjent for sine forestillinger postet på YouTube, og har blitt dekket av Attack of the Show! og Paste Magazine.
Howard Kippenberger
Howard Karl «Kip» Kippenberger (født 28. januar 1897, død 5. mai 1957) var en newzealandsk soldat og kommandant under både den første og andre verdenskrig under blant annet de alliertes invasjon av Italia. han endte sin karriere som generalmajor.
Kippenberger ble utnevnt til Knight Commander av Order of the British Empire og Companion av Order of the Bath, og ble tildelt Distinguished Service Order og Efficiency Decoration. Gjennom utnevnelsen til nest øverste grad i Order of the British Empire ble Kippenberger opphøyet i ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen Sir foran sitt navn.
Femten ferske
Femten ferske er et musikkalbum av Ole Ivars, utgitt i 2009.
Dommerfullmektig
En dommerfullmektig er i Danmark og Norge en jurist som er midlertidig ansatt som dommer.
Danmark
I Danmark er dommerfullmektig en stillingsbetegnelse for en overenskomstansatt jurist (ikke-utnevnt dommer) ved domstolene. Dommerfullmektiger og rettsassessorer (som er betegnelsen for tjenestemannsansatte jurister ved domstolene) ivaretar en rekke oppgaver gjennom utøvelse av egentlig domsmyndighet. Det vil si at de fungerer som dommere i retten under sivile saker og straffesaker. Herutover beskjeftiger dommerfullmektiger og rettsassessorer seg med fogderett (såkalt juridisk fogd), og utøver judisiell myndighet i skiftesaker (dødsbo, insolvens- og ektefelleskiftesaker).
Dommerfullmektiger gjennomfører som ledd i ansettelsen en grunnutdannelse av tre års varighet, som avsluttes med en muntlig prøve. De nærmere reglene for prøven fastsettes av Domstolsstyrelsen.
Dommernes personelle uavhengighet er sikret i grunnlovens § 64, 2. pkt., hvoretter dommere ikke kan avsettes uten dom. Bestemmelsen beskytter dermed mot administrativ avskjedigelse. Grunnlovsbeskyttelsen gjelder for «dommere», men det fremgår imidlertid av retsplejeloven §§ 54 og 54 a at også ikke-utnevnte dommere er beskyttet mot avskjedigelse og forflyttelse, gjennom regler om ansettelsesvern. Disse bestemmelsene ble lagt til i retsplejeloven ved lov nr. 402 av 26. juni 1998. Etableringen av et ansettelsesvern hadde til formål både å sikre den personlige dommers uavhengighet, og å understreke utad at den dømmende myndighet er et uavhengig organ. Ved en endring av retsplejeloven i 1998 er også konstituerte dommere, dommerfullmektiger og rettsassessorer beskyttet mot administrativ avskjedigelse. Det er antatt i den juridiske litteratur at kravet i grunnlovens § 64 om «dommeres» uavhengighet, heretter må fortolkes som et krav om uavhengighet for de personer som er ansatt til, i deres hovedstilling, å ivareta funksjoner som omfatter dømmende makt.
Man kan dermed si at § 64, 1. pkt. sikrer dommerne mot inngrep i deres funksjonelle uavhengighet (den dømmende funksjon), og at § 64, 2. pkt. verner om deres personelle uavhengighet.
Den immunitet som bestemmelsen sikrer, tilkommer enhver som innehar dommersetet i en domstol, dog kun så lenge de utøver dømmende myndighet. Den funksjonelle uavhengighet gjelder også internt ved den enkelte rett. For eksempel kan ikke rettspresidenten instruere en dommer eller dommerfullmektig/rettsassessor om hvordan en sak skal avgjøres.
Domstolenes funksjonelle uavhengighet er likeledes sikret i artikkel 6 i Den europeiske menneskerettskonvensjon og i artikkel 14 i FN-konvensjonen om borgerlige og politiske rettigheter.
Dommerfullmektiger og rettsassessorer er organisert under Djøf, og har siden 1939 hatt en selvstendig underavdeling kalt Dommerfuldmægtigforeningen.
Norge
I Norge er en dommerfullmektig en midlertidig ansatt dommer ved en tingrett. Ansettelsestiden er inntil to år, og kan forlenges til maksimalt tre år. Justisdepartementet kan gi regler om unntak fra dette. En tingrettsdommer er derimot fast ansatt ved tingretten, og er embetsmann, utnevnt av Kongen i statsråd.
En dommerfullmektig utfører stort sett de samme oppgaver som en tingrettsdommer. I utgangspunktet er det sterke begrensninger på hva en dommerfullmektig kan utføre, med mindre han eller hun får fullmakt, men slik fullmakt er så vanlig at alle dommerfullmektiger får det i praksis. En dommerfullmektig får i begynnelsen en spesiell fullmakt for den enkelte sak, og senere en alminnelig fullmakt. Det er likevel lovbestemte begrensninger som en dommerfullmektig ikke kan få fullmakt for. Den praktisk mest viktige, er at en dommerfullmektig ikke kan være dommer i en straffesak om lovbrudd som etter loven kan medføre fengsel i mer enn seks år.
Praksis i to år som dommerfullmektig oppfyller kravene for å få advokatbevilling, forutsatt at fullmektigen også har gjennomført og bestått det såkalte advokatkurset med avsluttende eksamen. Praksis i ett år som dommerfullmektig kvalifiserer som den prosedyrepraksis som kreves for å få advokatbevilling.
UEFA Super Cup 2007
UEFA Super Cup 2007 var den 33. utgaven av cupturneringen UEFA Super Cup. Finalen spilt som én kamp på nøytral bane i Monaco mellom vinner av UEFA-cupen 2006/07 (Sevilla FC) og vinner av Mesterligaen 2006/2007 (AC Milan).
AC Milan vant til slutt finalen med 3–1 etter scoringer av Filippo Inzaghi, Marek Jankulovski og Kaká.
Sandane Sykkelklubb
Sandane Sykkelklubb er en sykkelklubb i Gloppen kommune i Sogn og Fjordane. Klubben ble etablert 18. januar 2007, og hadde per januar 2009 99 medlemmer.
Klubben ble etablert på grunn av økende interesse for sykkel i kommunen, både landeveissykling og terrengsykling. Hovedmålet for mange av klubbens medlemmer er Birkebeinerrittet. Medlemmene stiller også i andre typer utholdenhetsidretter som terrengløp, og gateløp, men også motbakkeløp der Skåla 1848 meter rett opp er det årlige høydepunktet.
Klubben arrangerer årlig terrengsykkeløpet Eidsfossen Grand Prix.
Navnet
Klubben ble opprettet som Eidsfossen Sykkelklubb oppkalt etter Eidsfossen, et sentralt landemerke i kommunen, men byttet navn i 2014.
Humledvergmåler
Humledvergmåler (Eupithecia assimilata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia) og finnes nord til Nordland i Norge. Den er en av ganske få dvergmålere som kan gjøre skade i landbruket, på humledyrking.
Utseende
En liten (vingespenn 17 – 22 mm), slank, varmt gulbrun måler. Den kan kjennes på vingenes farge og tegninger. Forvingen er varmt gulbrun (lyst kastanjebrun) med en markert, oval, svart flekk midt i vingen. Langs forkanten av vingen er det 6 – 7 mørke flekker. Langs ytterkanten er det en rekke av små, hvite flekker, den bakerste av desse er stor, rund med hakkete kanter. Bakvingen er blekt brunlig. Larven er naken, lang og tynn, grønnlig eller purpurfarget med mørke flekker.
Levevis
Arten forekommer i skogkanter og hager. Larvene lever på blomstene av humle (Humulus lupulus ), rips (Ribes rubrum) og solbær (Ribes nigrum). De kan gjøre noe skade i humledyrking ved at de ødelegger blomstene. De voksne målerne flyr i mai – juni
Utbredelse
Arten er vidt utbredt og forekommer i hele Europa, videre i Nord-Asia og i Nord-Amerika. I Norge er den funnet nord til den sørlige delen av Nordland.
Malurtdvergmåler
Malurtdvergmåler (Eupithecia innotata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia) og finnes langs kysten av Østlandet og Sørlandet Norge. Denne arten ble tidligere delt opp i flere arter, men det er i dag vanlig å regne dem som former av samme art som går på ulike næringsplanter.
Utseende
En liten til middelsstor (vingespenn 18 – 24 mm), slank, smalvinget, mørkgrå måler. Den er mørkere på farge enn de aller fleste andre dvergmålere (Eupithecia spp.) og kan kjennes på dette ved siden av de smale forvingene. Vingene er vanligvis nokså ensfarget mørkgrå, med utydelige, lysere tverrbånd. Midt i forvingen er det en ganske liten, svart flekk. Larven er lyst gulbrun med brune og grønnlige tegninger, mest påfallende en rekke av store, brungrønne, pileformede flekker langs ryggen. Den har tallrike, små, hvite vorter over hele kroppen.
Levevis
Denne arten omfatter mange ulike former som lever på ulike næringsplanter. En form lever på ask (Fraxinus excelsior), en annen på tindved (Hippophae rhamnoides), en på tamarisk (Tamarix sp.) og en på markmalurt (Artemisia campestre) og burot (Artemisia vulgaris). Arten har gjerne to generasjoner hver sommer, med voksne målere i mai – juni og i august.
Utbredelse
Arten finnes over hele den palearktiske sone. I Norge er den bare funnet langs kysten vest til Vest-Agder. Den er listet som sårbar (VU) i Norsk rødliste for arter fra 2006.
9. etappe i Tour de France 2009
9. etappe i Tour de France 2009 ble kjørt 12. juli, og var den siste etappen i Pyreneene for 2009-Tour'en. Den hadde to kategoriserte klatringer, som begge er syklet mange ganger tidligere år i Tour'en; Col d'Aspin og Col du Tourmalet. Utforkjøringen fra Tourmalet på 2 115 meters høyde kom før drøye 50 kilometer flatt terreng inn til mål.
Dagens utbrudd bestod av Jens Voigt, Franco Pellizotti, Leonardo Duque og Pierrick Fédrigo. De fikk inntil fem minutter på hovedfeltet, med en forfølgergruppe på rundt ti ryttere mellom. Voigt og Duque klarte ikke å henge med, og forfølgergruppen ble hentet inn av feltet. Over toppen av Tourmalet var det et hovedfelt på rundt 75 rytter som tok opp jakten på Pellizotti og Fédrigo på de siste syv milene. Samarbeidet mellom de ulike lagene var ikke godt nok, og Pellizotti og Fédrigo klarte å holde unna med et halvt minutt. I spurten var Fédrigo sterkest, og tok Bbox Bouygues Télécoms andre etappeseier.
1. sprint (Sarrancolin)
Etter 41,5 km
Bomvei
En bomvei er offentlige eller private veier hvor man må betale bompenger. Slike bomveier kalles også bompengefinansierte veier, siden innbetalingene er direkte knyttet opp til veianlegget, vedlikeholdet og nedbetaling av prosjektet. Andre veier finansieres gjennom alminnelig skatter. Flere bompengefinansierte veier kan danne en bomring.
Bompengeveier finnes i flere europeiske land, vanligvis i tilknytning til motorveier av høy standard. Disse er med ujevne mellomrom forsynt med et galleri av kiosker for pengeinnkreving og sluser for andre betalingsformer, der det betales per kjørt distanse. Felles for disse, er at der finnes alternative veier som ofte er lengre (omveier) eller av forskjellige grunner tar vesentlig lengre kjøretid.
En bomvei kan også sikte til en vei som er stengt med bom. De fleste bomveier er private veier med liten trafikk, for eksempel skogsveier som er laget for å frakte ut tømmer. Slike veier er vanligvis ikke dimensjonert for særlig stor trafikk, og blir stengt med en bom slik at slitasjen på veien blir begrenset til et nødvendig minimum. I hvor stor grad disse veiene er åpne for annen ferdsel varierer. Noen er fysisk låst og kan kun brukes av personer som har nøkkel. Andre er ikke låst, og tillates bruk dersom man betaler en avgift ved passering av bommen.
Bompengeavgifter i Norge
Finansiering av veinettet med bompenger er ikke inkludert i Finansdepartementets oversikt over særavgifter i Norge, da den ikke administreres av Skatteetaten. Ifølge Vegdirektoratet har den historiske utviklingen av statens inntekter ved bompenger i perioden 2000-2019   vært: Alle bomstasjoner i Norge er automatiske, med unntak av enkelte ferjer. Det norske systemet for elektronisk betaling av bompenger heter AutoPASS og eies av Statens vegvesen. Med AutoPASS-brikke kan bilister passere bomstasjoner uten stopp. Systemet bruker elektroniske radiosendere og -mottakere som opererer på 5,8 GHz (MD5885). EasyGo-brikker kan også brukes i norske AutoPASS bomstasjoner.
9. etappe i Tour de France 2009
2. sprint (Lau-Balagnas)
Etter 125,5 km
3. sprint (Lourdes)
Etter 139 km
1. klatring (Col d'Aspin)
1. kategori stigning etter 60,5 km
Bomvei
Bompengeavgifter i Norden
På Færøyene er det tre tunneler med bompenger:
9. etappe i Tour de France 2009
2. klatring (Col du Tourmalet)
HC-kategori stigning etter 90 km
Eksterne lenker
2009 Tour de France, Stage 1 to Stage 11
Bomvei
Bompengeavgifter i Norden
I Sverige er det tre broer med bompenger, herav en ved grensen:
I tillegg er det to bomringer med rushtidsavgift i: På Island er det en tunnel med bompenger:
Lucky imaging
Lucky imaging er en fototeknikk brukt for å fotografere astronomiske objekt ved å benytte et hurtig kamera med kort eksponeringstid (under 100 ms eller mindre) slik at endringene i Jordens atmosfære er minimal under eksponeringen. Fra disse bildene, velges de som er minst påvirket av atmosfæren (typisk rundt 10 %) og kombineres i et enkelt bilde. Teknikken (engelsk shift-and-add) oppnår en mye høyere oppløsning enn et enkelt bilde med høyere eksponering.
Vårdvergmåler
Vårdvergmåler (Eupithecia abbreviata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia) og er bare funnet nær Kristiansand i Norge.
Utseende
En liten (vingespenn 19 – 22 mm), slank, grå måler. Typiske eksemplarer kjennes lett på at forkanten, bakkanten og en lengdestripe langs midten av forvingen er gulbrune, men dette kan være utydelig. Ellers kan den ligne på mange andre dvergmålere (Eupithecia spp.), men den utmerker seg med at vingene har markerte, mørke streker. Forvingen har to doble, lyse tverrbånd rundt midten, men disse er ofte utydelige. Ved ytterkanten av det innerste av disse båndene sitter det en smal, svart flekk. Larven er grå (uten noe brunskjær), med en del korte børster, langs ryggen med en rekke av klokkeformede, brunsvarte flekker, langs sidene med hvite skråstriper.
Levevis
Denne arten lever i løsvkog. De voksne målerne flyr ganske tidlig på våren, i april – mai. de flyr fra kveldingen og utover natten og kommer gjerne til lys. Larvene lever på eik (Quercus spp.) og hagtorn (Crataegus spp.).
Utbredelse
Arten forekommer i Nord-Afrika og i Europa, bortsett fra de østlige delene. I Norge er arten bare kjent fra Aust-Agder og Vest-Agder. De ble først funnet ved Kristiansand i 1985.
Simon Wiesenthal
Simon Wiesenthal (1908–2005) var en østerriksk arkitekt og nazist-jeger.
Bakgrunn og virke
Wiesenthal var født i Galicja som den gangen var del av Østerrike-Ungarn og som etter krigen ble en del av Ukraina/Sovjetunionen. Wiesenthal overlevde holocaust, og egnet senere mesteparten av sitt liv til å oppspore nazistiske krigsforbrytere. En av de mest kjente som ble funnet av Wiesenthal, var den tidligere Gestapo-offiseren Karl Silberbauer, som var ansvarlig for arrestasjonen av Anne Frank.
Mot slutten av krigen var han innesperret i Mauthausen i nærheten av Linz. Han hadde da vært innom flere forskjellige konsentrasjonsleirer og mistet 89 slektninger i holocaust. Amerikanske styrker befridde leiren 5. mai 1945 etter at de fleste SS-vaktene hadde stukket av dagen før. Wiesenthal var da over 30 år og veide 45 kg. Etter krigen sporet han opp Adolf Eichmann, Franz Stangl og medvirket til etterforskning av flere hundre andre forbrytere (det eksakte antallet er usikkert). Han medvirket til å oppspore Hermine Braunsteiner, en brutal vakt i Majdanek som i Vest-Tyskland ble dømt til livstid etter utlevering fra USA.
Etter krigen lokaliserte Haganah-agenter Eichmanns far som drev en butikk i Linz og spurte hvor Adolf var. Faren holdt fast ved at sønnen var død. Wiesenthal, en ung arkitekt, slo seg ned i Linz for å holde øye med Eichmanns far og skygget personer som besøkte ham. Wiesenthal tok seg inn i farens leilighet og fant der et dokument som sammenfattet Adolf Eichmanns liv med hans egen håndskrift. Wiesenthal antok i de første etterkrigsårene at Eichmann befant seg i Midtøsten. I 1953 hadde Wiesenthal fra sitt bosted i Wien oppsporet Eichmann i Argentina. Opplysningene fikk Wiesenthal fra baron Heinrich Mast, en østerriksk etteretningsoffiser som hadde arbeidet for tysk etterretning under admiral Wilhelm Canaris og etter krigen for amerikansk etterretning. Heinrich Mast hadde ved slutten av krigen sikret seg store deler av Canaris' arkiv. Det er uklart hvilket motiv Mast hadde for å formidle opplysningene til Wiesenthal.
I 1954 fikk han et postkort fra en samarbeidspartner i Buenos Aires, med følgende beskjed: «Ich sah jenes schmutzige Schwein Eichmann … Er wohnt beinahe in Buenos Aires und arbeitet für ein Wassergeschäft (Jeg har sett det skitne svinet Eichmann … Han bor i nærheten av Buenos Aires og arbeider for et vannverk).» Mannen var villig til å identifisere Eichmann, men kunne ikke reise til Buenos Aires fordi han manglet 500 dollar til flybilletten. Wiesenthal ba forgjeves om hjelp fra den daværende president for den jødiske verdenskongressen, Nahum Goldmann. Samtidig hadde Mossad oppsporet Eichmann og Josef Mengele i Argentina. Mossads daværende leder Isser Harel hevdet i 1991 at Wiesenthals arbeid ikke bidro til arrestasjonen av Eichmann, men snarere satte operasjonen i fare og forhindret en planlagt arrestasjon av Josef Mengele. Harel hevdet at opplysningene som ledet Mossad til Eichmann kom fra Fritz Bauer, statsadvokaten i Hessen, som hadde blitt tipset av en jøde av tysk opphav i Buneos Aires.
I april 2003 annonserte Wiesenthal at han gikk over i pensjonistenes rekker, da det ikke lenger var nazister å jakte på. Ifølge Wiesenthal var det kun én betydelig nazistisk krigsforbryter som fortsatt var i live: Alois Brunner, som var Adolf Eichmanns høyre hånd. Ifølge flere kilder levde Brunner på den tiden i skjul i Syria.
Wiesenthal ble tildelt Presidentens frihetsmedalje 9. august 2000 av president Bill Clinton. I 2004 ble han utnevnt til ridderkommandør av Order of the British Empire.
I boka Morderne iblant oss (norsk utgave på Cappelen forlag i 1967) forteller han både om sitt liv fram til da, om arbeidet med dokumentasjonssenteret og om noen av de mest spektaktulære sakene.
Bomansvik
Bomansvik er et strøk på Nesodden utenfor Oslo.
Strøket er oppkalt etter Georg Christian Denneche-Bomann (1876–1955), som i 1912 kjøpte Loftu gård på Jaer med tilhørende strandlinje. Loftu ble utparsellert og utbygget, selv bygde Denneche-Bomann seg eiendommen Østråt. Han fikk også anlagt Bomansvik brygge for å gjøre tomtene og landstedene han solgte attraktive, da bryggen raskt ble satt opp på rutenettet til den tids Nesoddbåter.
Fylkesvei 5701
Fylkesvei 5701 går mellom Valvikja og Hammarset på Askrova i Kinn.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 551 (Sogn og Fjordane).
U3 (Berlins undergrunnsbane)
U3 er en linje i Berlins undergrunnsbane. Den har 24 stasjoner og er 19,7kilometer lang. Den forbinder Zehlendorf og Dahlem med Berlins vestlige sentrum ved Wittenbergplatz. Siden 7. mai 2018 fortsetter den gjennom Kreuzberg til Warschauer Straße stasjon. Den har bl.a. betydning gjennom sine stationer Dahlem-Dorf og Thielplatz for studenter på Freie Universität Berlin.
Afrikamesterskapet i fotball 1962
Afrikamesterskapet i fotball 1962 var det tredje afrikamesterskapet i fotball. Turneringen ble arrangert i Addis Abeba i Etiopia i perioden 14. til 21. januar 1962. Det var fire lag som deltok: og  var direktekvalifisert som regjerende mestere respektive vertsnasjon. De to andre plassene ble etter to kvalifiseringsrunder året før da sju lag deltok vunnet av og. Alle fire kampene ble spilt på Addis Abeba Stadium og finalen mellom Etiopia og Egypt endte 4-2 til vertsnasjonen etter ekstraomganger, stilling var 2-2 etter ordinær tid.
Benguelastrømmen
Benguelastrømmen er en kald havstrøm som løper langs vestkysten av det sørlige Afrika. Den bringer kjøligere vann fra Sør-Atlanteren inn i Den sørlige ekvatorialstrømmen, og inngår således i en storstilt sirkulasjon av overflatevann i det sørlige Atlanterhavet.
Strømmens lave overflatetemperatur i forhold til lufttemperaturen på tilsvarende breddegrad beror i høy grad på den oppstrømninga av dypvann som skjer langs vestkysten av Afrika. Overflatevannet drives vekk fra kysten av østlige og sørlige vinder, og erstattes av kaldt dypvann. Overflatetemperaturen kan for eksempel være 12 °C ved kysten og 20 °C 250 km fra land.
Oppstrømningen bringer næringsrikt vann opp i lyssonen, og sørger for en stor biologisk primærproduksjon, som igjen gir opphav til et rikt fiske, i særdeleshet utafor kysten av Namibia og Angola.
Sigurd Magnusson (1180–1194)
Sigurd ble utropt til konge i 1193 av øyskjeggene på Haugatinget utenfor Tønsberg. Han falt året etter i slaget ved Florvåg. Florvåg ligger på Askøy ved Bergen.
Kong Sverre Sigurdsson og birkebeinerne kjempet mot Sigurd Magnusson og øyskjeggene. Øyskjeggene hadde omringet Bergen (Bjørgvin), men de hadde ikke tatt borgen Sverresborg. Kong Sverre kom til Gravdal med en stor flåte, han rodde over til Florvågøya og hørte hva Sigurd og mennene hans planla. Palmesøndag morgen, den 3. april 1194 stod slaget. Kong Sverre vant, men om lag 2500 mann ble drept i det blodige slaget. Liket av kong Sigurd Magnusson lot Sverre vise frem i Bergen. Så ble det gravlagt på Mariakirkegården (dette kan være ved Mariakirken i Bergen).
Reitetinden
Reitetinden er en topp på grensa mellom Lavangen og Salangen kommuner i Troms og Finnmark. Det har en høyde på 1 260 meter over havet. Toppen regnes gjerne som en av Elveskardtindene, til forskjell fra Reitetindan (i flertall) to - tre kilometer lenger vest.
Fjellet har en primærfaktor på 1 063 meter, og er dermed blant de 50 fjellene i Norge med høyest primærfaktor.
Folkets Front for Demokrati og Rettferdighet
Folkets Front for Demokrati og Rettferdighet (FFDR) (tigrinja:ህዝባዊ ግንባር ንደሞክራስን ፍትሕን, arabisk: الجبهة الشعبية للديمقراطية والعدالة) er et eritreisk politisk parti. Det ble stiftet i 1994 som en etterfølger av frigjøringsfronten, EPLF, under den tredje konferansen. Partiet har siden grunnleggelsen vært det eneste lovlige partiet i Eritrea.
Hoggormfisk
Hoggormfisk (Chauliodus sloani) er en art i gruppen strålefinnede fisker og finnes i alle tropiske og subtropiske hav. De blir ca. 20-35 cm lange.
Fargen er sølvaktig blågrønn med fem rekker av heksagonale pigmenterte områder på begge sider av kroppen, dekket av et tynt skjell. Det er fotoforer rundt øynene og på hodet, ved roten til de lavere finnestrålene, to små fotoforer under hvert skjell og to rader med store lysorganer langs kroppens underside.
Om natten svømmer den opp til mindre enn 600 m dybde hvor det er mer mat å finne. Hoggormfisken lever av mindre fisk, og ser ut til å foretrekke Maurolicus muelleri.
Beluga
Beluga kan sikte til:
Leon Spinks
Han vant en olympisk gullmedalje i boksing i lett tungvekt under OL i 1976. Han var eldre bror av bokseren Michael Spinks.
Spinks skrev boksehistorie da han 15. februar 1978 i sin åttende proffkamp, raskere enn noen tidligere, vant verdensmestertittelen i tungvekt gjennom å beseire en aldrende og formsvak Muhammad Ali i en 15-runders kamp i Las Vegas.
Spinks ble av World Boxing Council fratatt sin verdensmestertittel da han vegret seg mot å forsvare sin tittel mot den førsterangerte utfordreren Ken Norton. Han valgte isteden å bokse om World Boxing Associations tungvektstittel i en returkamp mot Ali. WBCs tungvektstittel gikk da til Norton, og dette var første gang en tungvektsbokser hadde blitt mester uten å ha måttet entre bokseringen. Spinks tapte returkampen mot Ali i New Orleans 15. september 1978.
Spinks bokset 46 kamper som profesjonell og vant 26, hvorav 14 på knockout, tapte 17, mens tre endte uavgjort.
SECAM
SECAM, også skrevet SÉCAM (Séquentiel couleur à mémoire, fransk for «sekvensiell farge med minne»), er et analogt fargetelevisjonssystem først brukt i Frankrike.
Et team ledet av Henri de France som jobbet i Compagnie Française de Télévision (senere kjøpt opp av Thomson) fant opp SECAM. SECAM var den første europeiske farge-tv standarden.
I Vest-Europa var Frankrike eneste bruker av systemet, men Sovjetunionen tok det også i bruk, så mange av de 15 landene som tidligere var Sovjetrepubliker har det også i bruk, selv om enkelte av disse har gått over til PAL. SECAM-systemet vil dog bli byttet ut med det digitale DVB (det samme vil PAL) i årene fremover i i-landene som bruker det samt Russland. De tidligere franske koloniene i Afrika som bruker det har imidlertid ingen planer om å bytte det ut.
Mikroskop
Et mikroskop (fra gresk: μικρόν (micron) = liten + σκοπεῖν (skopein) = å se på) er et instrument som brukes til å se på og studere objekter som vanskelig kan sees med det blotte øyet eller med en lupe. Læren om å granske små strukturer gjennom et mikroskop kalles mikroskopi.
Historie
Helt siden middelalderen kjente man til bruk av luper. Noe som lignet mikroskoper har vært laget i Nederland siden ca. 1590. Det er usikkerhet både om oppfinneren og om dato for oppfinnelsen, men tre forskjellige brillemakere har fått æren for denne. De er Hans Lippershey (som også utviklet det første teleskopet), Hans Janssen og hans sønn Zacharias. Siden begynnelsen har mikroskopet, og ikke minst mikroskoperingsteknikker, gjennomgått en betydelig utvikling. De tidligste mikroskopene hadde linser som var grovt tilpasset og ga uskarpe bilder, men de hadde likevel stor betydning i forskningen, spesielt innen biologi, geologi og materialteknikk. Det største problemet med de tidligere mikroskopene var fargespredning (kromatisk avvik) og bildekrumming (sfærisk avvik). Man forsøkte å løse problemene ved å konstruere objektiver av flere linser med ulik fargespredningsevne (dette hevdet Isaac Newton var umulig i praksis). I 1824 konstruerte Jacques Louis Vincent Chevalier et akromatisk objektiv bestående av flere linser og linseelementer kittet sammen med kanadabalsam (et harpiks). Forbedring av denne typen objektiv gjorde det mulig å oppdage cellekjernen.
Det første moderne mikroskopobjektivet ble konstruert gjennom et samarbeide mellom Ernst Abbe og Carl Zeiss i Jena. Forbedringene fremkom til en stor del gjennom utvikling av matematiske formler for beregning av objektivkonstruksjoner. I 1886 ble det første apokromatiske objektivet demonstrert av Abbe, og i dette objektivet var sfærisk og kromatisk avvik i det nærmeste eliminert. Senere, når antirefleksbehandling ble vanlig (1950-tallet), ble kontrasten betydelig forbedret i disse kompliserte objektivene. Andre milepæler i mikroskopets utvikling var utviklingen av fasekontrast (Frits Zernike 1932, nobelpris for dette i 1953), som gjorde det mulig å studere ytterst fine strukturer i levende celler, samt utviklingen av konfokale mikroskop hvor objektet skannes av en tynn lyskilde og bildet rekonstueres av en datamaskin.
I 1931 bygde Ernst Ruska et elektronmikroskop i samarbeide med andre, og det første kommersielle elektronmikroskop ble produsert av Siemens GmbH i 1939.
Funksjon
I et lysmikroskop forstørres et bilde av et objekt, som oftest montert i mellom et dekkglass og et objektglass, gjennom et objektiv opp til et reelt mellombilde projisert i tubus. Gjennom ett eller to okular observerer vi dette mellombildet (egentlig blir det to mellombilder i et binokulart mikroskop). Ved hjelp av en kondensator (optisk konstruert på tilsvarende måte som et objektiv) projiseres en lyskilde (kan være dagslys, glødetråden i en lampe eller LED) på objektet underfra.
Objektet avbildes med svært liten dybdeskarphet (mindre dess høyere numerisk apertur for objektivet), og må derfor være svært tynt (10-20 mikrometer eller enda tynnere). Ofte er preparatet montert mellom et objektglass og et dekkglass (dekkglasset skal være vendt mot objektivet). Den mest brukte standarden for dekkglass har en tykkelse på 0,17 mm.
Et mikroskop består av okular, tubus (røret mellom), objektiv (eventuelt flere objektiver i en revolver), objektbord (et kryssbord, også kalt koordinatbord, underletter manøvrering og sentrering av objektet), kondensator med blender, lyskilde (lampe eller et speil for å konsentrere dagslys eller annen lyskilde), samt sokkel. Fokuseringen skjer med en grovskrue, og i tillegg er en finskrue nødvendig ved større forstørrelser.
Okularet
Okularet er oftest optisk sett av enklere konstruksjon enn objektivene i et mikroskop. Det virker som en lupe som vi betrakter det reelle mellombildet i mikroskopet. Okularet må være oppbygd av minst to linser og da kalles den linsen nærmest øyet øyelinsen, og den linsen nærmest objektivet for feltlinsen eller kollektivlinsen. De enkleste okularene er såkalte Huygensokularer, andre og dyrere okularer er eksempelvis kompensasjonsokularer (Inngravert f.eks. «komp» eller «KPL») og planokularer (f.eks. «periplan»). Okularene har ofte en egenforforstørrelse på mellom 6,3 og 20 ganger. Står det f.eks «komp. 10x/18 P», betyr det at okularet er et kompensasjonsokular med forstørrelse 10 ganger, med et synsfelt på 18 mm og at det er beregnet på bruk med polarisert lys (krever optikk fri for mekaniske spenninger). Andre typer okularer er for eksempel Fasekontrast-«kikkerter» for å sentrere faseringene ved fasekontrast, projiseringsokular, spesialokular for fotografering samt måle og telleokular. Det er viktig at okularene er tilpasset objektivene og resten av mikroskopet og det fungerer ofte dårlig å blande okular og objektiver fra forskjellige produsenter.
Tubus
Den mekaniske tubuslengden er en viktig egenskap ved mikroskopet og defineres som avstanden mellom den øverste rand av tubus som okularet hviler på ned til basis av objektivet (fronten av objektivfatningen). DIN standarden er 160 mm, men 170 mm er for eksempel vanlig for eldre Leitz mikroskop. Moderne objektiv og mikroskop har gjerne en uendelig tubuslengde, da inneholder tubus en tubuslinse som fokuserer lysgangen fra objektivet. Dette er benevnt med et uendelig symbol (∞) i stedet for for eksempel 160 på objektivet. Tubuslengden står inngravert som 160/- eller 160/0,17, eventuelt ∞/- eller ∞/0,17 (graveringen «-» respektive «0,17» refererer til dekkglasstykkelsen). Egenforstørrelsen for objektivet finnes ved formelen E=T/B, hvor T er optisk tubuslengde og B er brennvidden for objektivet.
Monokular tubus
Eldre mikroskop og billigere mikroskop er oftest monokulare. Det anvendes bare ett okular og tubus inneholder som oftest ingen ekstra optiske element.
Binokular tubus
Vi kan oppnå mye større brukerkomfort med binokulare mikroskop. Her er det satt inn et halvgjennomsiktlig speil i tubus, samt prismer og to okular, som gjør at vi kan anvende begge øynene for observasjon. Ved å sette in ytterligere ett halvspeil, eller gjennom å forskyve speil eller prismer, kan trinokulare mikroskop konstrueres, for å kunne fotografere (eventuelt observere og sentrere fasekontrast-ringene) gjennom det tredje okularet. Det er verd å merke seg at et binokulart lysmikroskop i de fleste tilfeller skiller seg fra et stereomikroskop, siden objektet i stereomikroskopet observeres tredimensjonalt, gjennom to atskilte lysganger (ofte er det likevel kun en frontlinse).
Objektiver
Fluoritobjektiver, (Plan-) Neofluar, eller Fluotar er benevnelser på dyrere objektiver, med bedre fargekorrigering og disse er også svært kontrastrike på grunn av enkel konstruksjon kombinert med bruk av spesielle glassorter. De dyreste objektivene er apokromatene, hvor det er korrigert for alle farger (alt kromatisk avvik). Et oljeimmersjonsobjektiv av denne typen kan være oppbygd av opp til 13 linser. Apokromatene har oftest også høyere numerisk apertur enn andre objektiver med tilsvarende egenforstørrelse, noe som gir både høyere lysstyrke og økt oppløsning.
Som oftest benyttes et dekkglass over objektet som vi studerer, og dekkglasset har stor betydning for lysbrytningen gjennom objektivet, større for stigende egenforstørrelse og numerisk apertur. Objektiver med større egenforstørrelse og numerisk apertur enn 10x/0,30 har oftest opgitt hvilken dekkglasstykkelse de er korrigert for, for eksempel refererer graveringen «160/-» respektive «160/0,17» til at objektivet er korrigert for ingen eller 0,17 mm dekkglasstykkelse. Tørrobjektiver med større apertur enn 0,80 har oftest en korreksjonsring for varierende dekkglasstykkelse, for eksempel 160/0,11-0,23 (tallet 160 refererer til tubuslengden).
Det finnes en mengde objektiv for spesielle behov, for eksempel spesielle kontrasteringsteknikker; fasekontrast («Ph»,«Phase»), «DIC» (differential interference contrast/Nomarski kontrast), poarisert lys («P» i rød tekst, «Pol»), Fluorescens («Fluorezens», ikke det samme som et objektiv med glass av fluoritt). Objektiver med irisblender er tilpasset mørkefeltkontrast (engelsk: «darkfield»). Andre objektiver er konstruert for ulike immersjonsmedier, vann («W»), glycerin («Glyc.»), olje («Oel», «Oil», «imm.», «HI» eller «homog. imm.»). Her benyttes et immersjonsmedium mellom objektivets frontlinse og eventuelt et dekkglass over objektet for å øke lysbrytningsvinkelen og dermed øke den numeriske aperturen, oppløsningen og egenforstørrelsen i betydelig grad.
Ved pålysmikroskopi sendes lys ned gjennom objektivet (spesielle pålysobjektiv – «Epi-») i stedet for fra undersiden, og det benyttes ikke dekkglass. Pålysobjektiver med egenforstørrelse mer enn 10 ganger kan ikke brukes til lysfeltmikroskopi («vanlig mikroskopering») med bra resultat.
Mikroskopets mekaniske deler
Det finnes tre typer mikroskop:
Stereomikroskopet
En stereolupe (også kalt stereomikroskop eller disseksjonsmikroskop) brukes til å se detaljer som er for små å se med det blotte øye, men samtidig for store til å praktisk kunne observeres i et vanlig mikroskop. En stereolupe er også ofte et nødvendig redskap for å kunne fremstille gode preparater for mikroskopering ved større forstørrelser. Det som skiller en stereolupe fra et mikroskop er at objektet observeres fra litt ulik vinkel for hvert øye (tredimensjonalt eller stereoskopisk). En stereolupe forstørrer vanligvis mellom 5 og 75 ganger, noe som gir bedre oversikt og større dybdeskarphet enn ved bruk av et tradisjonelt lysmikroskop. Det blir også større avstand opp til frontlinsen, slik at det blir plass til å arbeide med objektet. En annen stor forskjell er at stereomikroskopet savner kondensator, lyskilden er oftest pålys, eller mer eller mindre direkte lys undenfra; det siste er spesielt bra for observasjon av vannlevende organismer.
Uskifte
Uskifte er et rettslig begrep som innebærer at den som lever lengst av to ektefeller har rett til å overta alt det den første eide og disponere over dette, uten å måtte gjøre opp arven med arvingene til den som døde først. Arvingene etter førstavdøde vil således ikke kunne kreve å få noen arv før den gjenlevende ektefellen også er død, se arvelovens § 9.
Når den som døde først hadde barn med en annen enn den lengstlevende ektefellen (særkullsbarn), har dette barnet (eller barnets livsarvinger) anledning til å nekte uskifte, jf. arvelovens § 10.
Når gjenlevende ektefelle har opprettet et uskiftet bo så kan det deles ut midler fra dette boet til arvingene hvis det deles ut til alle arvingene samtidig. Opp til 1/2 G fra hver av foreldrene, tilsammen 1 G (dvs pr år 2011 kr 79 216), kan det deles ut fra uskiftet bo til hver arving uten plikt til avgiftsberegning eller gavemelding.
Philippa Fawcett
Bakgrunn
Philippa Fawcett var datter av suffragistlederen Millicent Fawcett og Henry Fawcett, parlamentsmedlem og professor i politisk økonomi ved Cambridge og Postmaster General i Gladstones regjering. Hennes tante var Elizabeth Garrett Anderson, den første engelske kvinnelige lege.
Philippa Fawcett utdannet seg ved Newnham College (Cambridge), som moren hennes hadde vært med på å grunnlegge. I 1890 ble Fawcett den første kvinnen som oppnådde toppscore i Cambridge Mathematical Tripos eksamen. Poengsummen hennes var 13 prosent høyere enn nest høyeste poengsum, men hun fikk ikke tittelen senior wrangler, ettersom bare menn ble utnevnt på den tiden, med kvinner listet separat. Kvinner hadde lov til å ta Tripos siden 1881, etter at Charlotte Angas Scott uoffisielt ble utnevnt som åttende wrangler. Da kvinnenes liste ble annonsert, ble Fawcett beskrevet som «above the senior wrangler».
Ved å være midt i bevegelsen for kvinners stemmerett, oppnådde Fawcetts bragd verdensomspennende mediedekning, og stimulerte til mye diskusjon om kvinners evner og rettigheter. Hovedoppslaget i The Daily Telegraph dagen etter sa:
Karriere
Etter Fawcetts utrettelse i Mathematical Tripos, vant hun stipendium ved Cambridge, og gjennom dette ledet hun forskning på fluiddynamikk. Avhandlingene hennes omfatter "Note on the Motion of Solids in a Liquid".
Hun ble senere utnevnt til College Lecturer in Mathematics ved Newnham College (Cambridge), en posisjon hun holdt i 10 år. Hun mottok mye ros for sine evner til å lære bort. En student skrev:
Fawcett forlot Cambridge i 1902, da hun ble utnevnt til lecturer for å utdanne matematikklærere ved Normal School i Johannesburg i Sør-Afrika. Hun forble her til 1905, og returnerte så til England for å ta del i utdanningsadministrasjonen for London County Council. Her, i arbeidet med å utvikle videregående skoler, oppnådde hun en posisjon av høy rang i London City Council.
Philippa Fawcett opprettholdt sterke bånd med Newnham College gjennom hele livet. Fawcettbygningen (1938) ble navngitt i anerkjennelse av hennes og familiens bidrag til Newnham. Hun døde 10. juni 1948, to måneder etter sin 80. bursdag.
Fylkesvei 5702
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 552 (Sogn og Fjordane).
Finer
Finer er tynne «ark» av tre og brukes til dekorasjon eller av økonomiske eller konstruksjonsmessige årsaker. Tykkelsen er vanligvis mellom 0,6 og 3 mm mens bredden og lengden av finerarket avhenger av trestokken og produksjonsmetoden. I intarsia brukes flere ulike typer finer for å danne et dekorativt mønster eller bilde. Finer kan brukes som overflatelag på billigere materialer som MDF-, spon- og kryssfinerplater samt massivtre av billigere slag, og senke prisen på produktet og samtidig gjøre det mulig å bruke treslag som det ikke hadde vært økonomisk eller konstruksjonsteknisk mulig å bruke ellers. Videre brukes finér til å produsere kryssfiner der det brukes billigere og ofte tykkere finer. Det mest vanlige er kryssfinerplater, men møbelindustrien utnytter finer til å lage både krumme og dobbelkrumme kryssfinerprodukter. Finer av god kvalitet brukes også til å lage bøylimte lister, noe som ofte finnes i båtinnredninger. Listene lages av finerlag som er orientert i samme retning som limes sammen mens finerlagene sitter i spenn på en mal.
Produksjon
Det finnes tre ulike måter å produsere finer på og hvilken metode som benyttes avhenger av hva fineren skal brukes til.
Saging
Ved saging sages trestokken opp i finerbord på samme måte som trebord sages. Saging er den eldste metode, men benyttes i liten grad idag da det er et svært stort tap av trevirke. Da sagbladets tykkelse er omtrent lik finerens tykkelse blir bare halvparten av en stokk utnyttet.
Skrelling
Ved skrelling mykes stokken først opp i vannbad eller ved damp. Deretter skreller en kniv finerark av stokken ved at stokken roteres mens den presses mot kniven mens en motspiss holder finertykkelsen jevn. I teorien kan stokken skrelles til ett stort ark, men i praksis kuttes fineren opp i mindre ark. Imidlertid kan størrelsen utnyttes ved produksjon av kryssfinerplater.
Ved å ha en eksentrisk rotasjon av stokken kan trestrukturen danne fine mønstre i fineren, noe som utnyttes til å lage finer som utnyttes til dekorative formål.
Skjæring
Ved skjæring sages stokken først i to eller flere deler på langs før den monteres i en bevegelig holder som kan presses mot en kniv og motspiss på samme måte som ved skrelling. Men resultatet blir mer lik saget finer da kniven skjær i samme plan som ved saging. Størrelsen på arket avhenger av stokkens størrelse og hvor mange deler den er saget opp i før skjæringen. Når en stokk skjæres selges finerarkene fra stokken samlet, en blokk, slik at stokkens mønster og farge kan utnyttes dekorativt i det ferdige produkt.
Krigsfangemuseet i Schildberg
Krigsfangemuseet i Schildberg er et norsk museum over krigsfangeleiren Oflag XXI-C i den polske småbyen Ostrzeszóws gamle rådhus. I årene fra 1982 og frem til i dag er det blitt samlet inn en lang rekke gjenstander, både i Norge og i Polen, som hadde tilknytning til krigsfangene. Et par spesialutstillinger er blitt arrangert, men i 1996 fikk den norske avdelingen fast utstilling i nyoppussete lokaler på 70 kvadratmeter. Innsamling av gjenstander fortsetter, og museet har nå utviklet seg til å bli et kunnskaps- og kompetansesenter om norske krigsfanger. En boksamling er også under oppbygging.
I 2004 besøkte over 6,000 personer Krigsfangemuseet, de fleste polakker, men også en del norske grupper, familier og enkeltpersoner, bygningen. Det er utgitt to hefter på polsk, og det arbeides med å utgi flere hefter på norsk for å belyse krigsfangenes skjebner.
Elgåfossen
Elgåfossen (svensk: Älgafallet) er Østfolds høyeste uregulerte fossefall med en fallhøyde på 46 meter. Den ligger lengst sør i Østfold, nær Holtet i Enningdalen. Grensen mot Sverige går midt i fossen. Den er derfor også Bohusläns høyeste uregulerte fossefall. Elgåfossen, som er en del av elva Elja (Elgå), renner ut i Enningdalselva.
Ved fossen kan man se rester av gamle Saga husmannsplass (fra 1859), med tømmerdrift, sag og mølle. Rundt fossen kan man se grunnmuren etter mølle, gamle møllesteiner, og stenpilarer fra en tømmerrenne som gikk ned langs fossen. Plassen var bebodd til frampå 60-tallet. Rundt fossen er det nå opparbeidet natursti og det er mulig å krysse elven både ovenfor og nedenfor fossen.
Elgåfossen kan nås via rasteplass ved fylkesvei 22, ca. 700 meter nord for riksgrensen, på strekningen som kalles den Blå-grønne veien. Det er knapt 400 meter å gå inn til fossen, og der kan grensen krysses på en gangbru rett nedenfor fossefallet.
Friidrett under Sommer-OL 2004 – 5 000 meter menn
5 000 meter menn ved Sommer-OL 2004 ble gjnenomført ved Athens olympiske stadion den 25. august og 28. august. Marius Bakken representerte Norge, men klarte ikke å kvalifisere seg til finalen.
Resultater
Fra de to forsøksheatene gikk de fem første i hvert heat og de fem beste tidene ellers videre til finalen.
Alla tider vises i minutter og sekunder.
Q automatisk kvalifisert.
q en av de beste tidene ellers.
DNS starte ikke.
OR markerer olympisk rekord.
NR markerer nasjonsrekord.
PB markerer personlig rekord.
DSQ markerer diskvalifisert eller utesluttet.
U4 (Berlins undergrunnsbane)
U4 er en linje i Berlins undergrunnsbane. Den har 5 stasjoner og er 2,9 kilometer lang. Den går fra Nollendorfplatz til Innsbrucker Platz og er dermed den eneste linjen som bare trafikkerer én bydel. I rushtiden går den hvert femte minutt. Resten av dagen går den hvert tiende minutt.
Historie
Den dengang selvstendige byen Schöneberg ønsket seg bedre kommunikasjoner, og besluttet i 1903 at de ville bygge en undergrunnsbane. Det ble ført samtaler med selskapet som hadde bygget de første banene i Berlin (Hochbahngesellschaft), men man kom ikke til enighet siden strekningen ikke ville lønne seg. Derfor tok kommunen saken i egne hender og besluttet å bygge den første kommunale undergrunnsbanen i Tyskland. Det første spadestikket ble tatt i 1908 og allerede etter to år var linjen ferdig. Åpningsfestlighetene var likevel begrensede da prosjektets primus motor Rudolph Wilde nettopp var død.
Linjen har ikke vært utvidet siden åpningen, og noen utvidelse er ikke planlagt.
Ultra-high-definition television
Ultra-high-definition televisions hovedspesifikasjoner: UHD eller UHDTV (Ultra high definition television) er en skjermstandard til TV-er og PC-er/elektroniske enheter med skjerm. Den ble fastsatt av International Telecommunication Union (ITU) 17. oktober 2012. Som navnet antyder, er UHD arvtakeren etter HD (High Definition). Oppløsningsmessig har UHD et minstekrav på 3840 × 2160 piksler og et aspektforhold på minimum 16:9. 4K (Nøyaktig 3840 × 2160 piksler) og 8K (7680 × 4320 piksler) er eksempler på standarder under UHD.
Rådal biogasskraftverk
Rådal biogasskraftverk er et biogasskraftverk på Stend i Bergen kommune i Vestland. Kraftverket omdanner metangass fra et gammelt avfallsdeponi til elektrisk kraft.
Installert effekt er 1,5 MW og midlere årsproduksjon er på 4,8 GWh.
Cyste
En Cyste (gr. kyrtos = blære, sekk) er en lukket vevslomme eller sekk med ett eller flere rom, avgrenset av en klart definert kapsel, som inneholder væske eller halvflytende materiale. Som regel dreier det seg om en unormal vevsstruktur som skyldes tilstopning av utførselsganger, unormal utvikling av et organ eller parasittinfeksjon. Omliggende vev kan ta skade av en cyste på grunn av volumeffekt, og enkelte cyster (f.eks. eggstokkcyster) kan være smertefulle.
Man skiller mellom ekte cyster som er omgitt av epitel og pseudocyster som er omgitt av bindevev. En tredje gruppe omfatter hudcyster som talgkjertel-, follikkel- og epitelcyster (bl.a. aterom).
Idrettsforeningen Sparta
Idrettsforeningen Sparta var en idrettsforening fra Lierstranda som nå er en del av sammenslåingen IL Sparta/Bragerøen. Klubben tok sølv i NM i bandy i 1962.