cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Berlin
Kollektivtransport og jernbane
Berlins kollektivtransportsystem omfatter Berlins undergrunnsbane (U-Bahn) med ni linjer, Berlins forstadsbaner (S-Bahn) med 15 linjer og Berlins sporvei med 22 linjer, i tillegg til 150 bussruter og seks fergelinjer. S-Bahn (egentlig lokaltog) drives av S-Bahn Berlin GmbH – et datterselskap av Deutsche Bahn, resten drives av det offentlige kollektivtransportselskapet BVG.
Berlins hovedjernbanestasjon er Berlin Hauptbahnhof som ble åpnet sommeren 2006. Med 300,000 passasjerer daglig er den Tysklands fjerde største etter jernbanestasjonene i Hamburg, München og Frankfurt.
Gjennom sentrum av byen går det en stor jernbanelinje i øst-vest-retning (Berliner Stadtbahn) som gir plass både til S-Bahn og regional- og langdistansetrafikk. Langs denne ligger de fleste av byens større jernbanestasjoner, deriblant Berlin-Charlottenburg, Berlin Zoologischer Garten, Berlin Hauptbahnhof, Friedrichstraße, Alexanderplatz og Berlin Ostbahnhof. To jernbanetunneler krysser byens sentrum i retning sør-nord: S-banetunnelen via Potsdamer platz, Friedrichstraße og Nordbahnhof, og den nye jernbanetunnelen for fjern- og regionaltrafikk under Tiergarten til Hauptbahnhof.
Lufthavner
Berlin har inntil for få år siden hatt to kommersielle lufthavner: Berlin-Tegel og Schönefeld lufthavn. Schönefeld, som nå heter Berlin Brandenburg lufthavn, ligger rett utenfor byens sydøstlige grense i delstaten Brandenburg, mens den nylig nedlagte Tegel lå inne i byen.
Frem til 30. oktober 2008 kunne en tredje flyplass medregnes: Den tradisjonsrike Tempelhof lufthavn, som lenge var den viktigste, men som hadde for korte rullebaner for moderne passasjerfly og sikkerhetsforskrifter. Tempelhof er kjent som «alle moderne lufthavners mor» og fikk sin nåværende form i 1930-årene. Den var hovedflyplassen der flyene landet under Berlinblokaden; da lettet og landet det ca. ett fly i minuttet på Tempelhof. Andre fly landet på Tegel og Gatow.
Veronika Bauer
Veronika Bauer (født 17. oktober 1979 i Toronto, Ontario) er en canadisk freestyler. Hun ble verdensmester i 2001.
Berlin
Lufthavner
Schönefeld ble bygget ut for å bli Berlins nye hovedflyplass, noe som viste seg å bli en lang og pinlig affære, men den ble endelig åpnet høsten 2020, og Tegel flyplass ble kort efter lagt ned. Arbeidene på Schönefeld ble påbegynt i september 2006, med en planlagt åpning i juni 2013. Kort tid før åpningen ble det avslørt en rekke bygningsmessige mangler og dermed begynte et sirkus som vil huskes lenge.
Soupy Sales
Sales fikk sitt spesielle kallenavn fra familien sin. De eldre brødrene hans hadde blitt kalt «Hambone» og «Chicken Bone»; unge Milton ble kalt «Soup Bone» som senere ble forkortet til «Soupy». Da han ble plateprater begynte han å bruke kunstnernavnet «Soupy Hines». Etter at han ble etablert ble det bestemt av «Hines» hørtes for mye ut som Heinz, et firma som lager supper, derfor valgte Soupy etternavnet «Sales» oppkalt etter komikeren Chic Sale.
Berlin
Lufthavner
Berlins første flyplass ble åpnet i 1909 som Motorflugplatz Johannisthal-Adlershof. På Tempelhof var det bare zeppelinere på den tiden. I 1923 overtok Tempelhof for Johannisthal som hovedflyplass for moderne motorfly.
Få andre storbyer, om noen, har hatt så mange flyplasser i sin nærhet. Etter Tysklands gjenforening er bare noen få tatt i militær bruk av tyske myndigheter, men mange av dem har småflytrafikk.
Telen
Telen er en avis som dekker kommunene Notodden og Hjartdal i Vestfold og Telemark fylke. Telen har mer enn 90 år lange tradisjoner i Notodden-samfunnet og nabokommunene. Det var en markant avismann i redaktør Ola Storeng som etablerte avisen som kom ut med sitt første nummer 6. juni 1928 fra trykkeriet i Telegaten 3.
Førde Internasjonale Folkemusikkfestival
Førde Internasjonale Folkemusikkfestival, eller Førdefestivalen, er en årlig festival i Førde i Vestland der temaet er internasjonal folkemusikk og verdensmusikk. kronprinsesse Mette-Marit er festivalens beskytter.
Berlin
Autobahn
Fra A 100 finnes følgende motorveier ut av byen:
Førde Internasjonale Folkemusikkfestival
Arrangement
Førde Internasjonale Folkemusikkfestival ble arrangert for første gang i 1990. Festivalen foregår hvert år fra torsdag til søndag i uke 27, og har siden 2005 hatt status som knutepunktfestival.
Julie Berthelsen
Julie Ivalo Broberg Berthelsen (født 7. juni 1979 i Århus) er en dansk artist av grønlandsk opphav. Da hun i 2019 deltok i dansk Melodi Grand Prix var det første gang på 40 år med sang på grønlandsk språk.
Telen
Far og sønn
I 1936 kjøpte Telen og Storeng Bjørnstjerne Bjørnsons gate 8 som senere ble utviklet med både eget kontorbygg og trykkeribygg, og sentralt i utviklingen av avisbedriften sto barna Alfhild, Ørnulf, Bergliot, Ingrid, Tore og Erling. Da Ola Storeng døde 62 år gammel i 1943 overtok hans eldste sønn, Erling Storeng som ansvarlig redaktør. Sammen med sine søsken drev han avisen fram til 31/12-79.
Berlin
Kanalskipsfart
Berlin ligger i sentrum av et omfattende nettverk av kanaler, og er Tysklands nest største kanalhavneby. Det er tre kanaler inn i Berlin som brukes til skipsfart. I tillegg kommer forbindelsen over Havel, Elbe-Havelkanalen og midtlandskanalen til Elben og Nordsjøen samt Weser og Rhinen. Oder-Havel-kanalen forbinder Berlin blant annet gjennom Berlin-Spandau skipskanal med den nedre Oder og Østersjøen. Mindre utbygget er kanalen Spree-Oder som forbinder Berlin med den øvre Oder og fører til Schlesien.
Byen har fire kanalhavner: Østhavnen, Neukölln, Sydhavnen og Vesthavnen. Vesthavnen ligger i Moabit i den indre byen og er den største og viktigste.
Telen
Far og sønn
Ola Storeng hadde vært en markant mann i bystyret og i samfunnsdebatten. Det samme ble sønnen Erling som fikk hele 52 år i redaksjonen, 37 av dem som redaktør. Den markante Høyre-mannen deltok også i fylkespolitikken. Under den lokale valgkampen ble han i 1967 konfrontert med at han var en parhest med Notodden Aps og Telemark Aps sterke politiker, Henry Finrud. Storeng svarte: ”Jeg tror på samarbeid, vi har ikke råd til partipolitisk kjegl”. Som redaktør framsto han som en distriktets mann. Dette ble ført fram med stø penn i Telens spalter inntil han trakk seg tilbake.
Julie Berthelsen
Biografi
Julie Berthelsen er født i Århus, men oppvokst i Nuuk på Grønland. Hun har vokst opp med musikk, og i 1994 begynte hun å synge kor i sin fars band Sumé. I 1996 lagde hun sine første innspillinger, der hun sang kor for lokale band. I 1998 dannet hun, sammen med bekjente, sitt eget band Nuna, og samme år flyttet hun til Norge. Året etter besluttet hun å flytte til Århus for å studere medisin; det gjorde hun fram til hun i 2002 deltok i talentkonkurransen Popstars hvor hun kom på andreplass.
Berlin
Vitenskap og utdannelse
Berlin har det høyeste antallet vitenskapelige institusjoner i Europa. Byen har tilsammen ca. 200,000 studenter (2021), fordelt på fire universiteter, tre kunsthøyskoler, syv høyskoler og tjue private høyskoler.
Universitetene i Berlin er:
De medisinske fakulteter ved Freie Universität og Humboldt-Universität ble i 2003 slått sammen til Charité – Universitätsmedizin Berlin, som er Europas største medisinske fakultet.
Telen
Ut av familien
Telen ble på slutten av 1979 kjøpt av Drammens Tidende og Buskeruds Blad og fra og med 1/1-80 var det DT & BB som stod for utgivelsen av avisen. Samtidig overtok Kåre Hansen som ansvarlig redaktør. Han hadde tidligere vært avisens nyhetsredaktør siden 1968.
Førde Internasjonale Folkemusikkfestival
Arrangement
Festivalens hovedarena er Førdehuset, der festivalen tar i bruk både idrettshall, kinosal, teatersal, festsal og foaje for sine konserter. I tillegg blir det arrangert konserter på Scandic Sunnfjord Hotel & Spa, i Førde Kyrkje og på Festplassen ved Jølstra. Festivalen arrangerer også konserter i kommunene rundt Førde, for eksempel på Jølstramuseet på Vassenden (Jølster), Rytne Gard i Bygstad (Gaular) og Klokkargarden i Dale (Fjaler).
Berlin
Vitenskap og utdannelse
Over 60,000 mennesker arbeider ved de over 70 offentlig finansierte forskningsinstitusjonene utenfor universitetene. Store forskningsinstitusjoner som Fraunhofer-Gesellschaft, Helmholtz-Gemeinschaft, Leibniz-Gemeinschaft og Max-Planck-Gesellschaft er representert i byen med flere institutter.
Julie Berthelsen
Biografi
Julie Berthelsen fikk kun en andreplass i Popstars, men hun ble svært populær blant både den danske og den grønlandske befolkningen. Debutsinglen og -albumet ble en stor suksess.
Førde Internasjonale Folkemusikkfestival
Artister
Førdefestivalen er det største flerkulturelle arrangementet i Norge, og den største festivalen for folkemusikk og verdensmusikk i Skandinavia. Hvert år presenterer festivalen rundt 250 artister fra 25 land. Formålet for festivalen er å fremme norsk og internasjonal tradisjonsmusikk/folkemusikk/verdensmusikk.
De fem dagene festivalen varer, blir det presentert mellom 80 og 100 arrangement, med rundt 250 profesjonelle musikere fra mer enn 25 land. Siden starten i 1990 har over 5000 artister fra mer enn 100 land stått på scenen i Førde.
Internasjonal oppmersomhet
Hvert år fra 2010 har Førdefestivalen stått på musikktidsskriftet Songlines’ liste over de 25 beste internasjonale verdensmusikkfestivalene i verden. I 2014 kom festivalen også med på den britiske avisen The Guardians liste over de ti beste småbyfestivalene i Europa, og i 2015 stod festivalen på National Geographic Travels topp-sju-liste over europeiske musikkfestivaler de anbefalte i Europa.
Årlige tema
Festivalen har et hovedtema hvert år:
Stifting
Førde Internasjonale Folkemusikkfestival er en stiftelse med følgende medlemmer:
Styret
På styret fra 2019 sitter Arne Osland (leder), Gunn Åmdal Mongstad, Trude Skarvatun, Dagfrid Vallestad Brevik, Johan Kåre Kjærstad, Christoffer Knagenhjelm og Ingrid Heieren.
Julie Berthelsen
Biografi
Høsten 2004 kom hennes andre album, Julie, og i 2006 spilte hun inn tittelsangen Tomorrow til TV-serien Kronprinsessen.
Førde Internasjonale Folkemusikkfestival
Tilsette og frivillige
De ansatte per 26. mai 2014:
Telen
Ut av familien
Hansen gikk av som ansvarlig redaktør ved oppnådd pensjonsalder i 1988 og ble etterfulgt av Iver Hammeren. Hammeren ble etter en tid i tillegg til ansvarlig redaktør også avisens disponent. Samme år flyttet avisen inn i nye lokaler i Heddalsveien 40.
Berlin
Berlin i kunsten
Berlin har vært omfattende behandlet i litteratur, film, billedkunst, og andre kunstformer. Romaner om Berlin omfatter blant annet Alfred Döblins storbyroman Berlin Alexanderplatz fra 1929.
Telen
Ut av familien
Maj-Lis Stordal var avisens første kvinnelige ansvarlige redaktør/adm. dir da hun overtok etter Hammeren fra 1. januar 1993 til 31. desember 1998 da hun ble redaktør i Varden og siden i Norsk Ukeblad.
Berlin
Berlin i kunsten
Innen film kan nevnes stumfilmklassikeren Berlin: Storbyens symfoni fra 1927. Nyere filmer som finner sted i eller tar for seg Berlin omfatter Christiane F. – Å være ung er for jævlig fra 1981, Himmelen over Berlin fra 1987, Løp, Lola, løp! fra 1998, Good bye, Lenin! fra 2003, Alles auf Zucker fra 2004 og Knallhardt fra 2006.
Telen
Ut av familien
Fra 25. januar 1999 rykket journalist Per Thorstensen opp som ansv. redaktør/adm. dir i Telen. Thorstensen ble i 2008 etterfulgt av nok et journalistprodukt fra Telen; Jens Marius Hammer. Hammer startet i Telen 13 år gammel, og vendte 1. januar 2008 tilbake som ny redaktør etter arbeid i Telemark Arbeiderblad, NRK Telemark og redaktørjobb i Rjukan Arbeiderblad.
Berlin
Berlin i kunsten
Fjernsynsseriene Berlin, Berlin (2002–2005), Deutschland 83 (2015), Ku’damm 59 (2018) og Babylon Berlin er blitt vist i en rekke land.
Telen
Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:
Berlin
Berlin i kunsten
Kjente Berlin-musikere inkluderer bandet Rammstein, Marlene Dietrich, Comedian Harmonists, Conny Froboess, Hildegard Knef, Frank Schöbel, Tangerine Dream, Nina Hagen, Max Raabe, Daniel Barenboim, Sir Simon Rattle, Reinhard Mey, Katja Ebstein, Die Ärzte, Ellen Allien, Bushido og Paul van Dyk. Det finnes også en lang rekke kjente sanger som priser eller beskriver forskjellige deler av og miljøer fra Berlin.
Neuhaus (Terlan)
Borgen Neuhaus ovenfor Terlan i Syd-Tirol var et festningsanlegg fra 1100- eller 1200-tallet. I dag er bare ruinen bevart. Karakteristisk er dens femkantete tårn. Borgen ble sannsynligvis bygget for å kontrollere dalsnevringen ved Terlan og dermed handelsveien mellom Meran og Bozen. Til dette formålet var det bygget en bevoktet mur som forbandt borgen med tollstasjonen nede ved veien.
På folkemunne kalles borgen for «slott Maultasch». Navnet henger sammen med grevinnen Margrete (Maultasch) av Tirol, men det er usikkert hva (eller hvem) som har gitt navn til hvem (eller hva). Hvis Margretes tilnavn er eldst, ble borgen, som var hennes yndlingsslott, oppkalt etter henne. En annen teori går på at grevinnen ble oppkalt etter borgen, og at borgens navn opprinnelig er avledet av tollstasjonen mala tasca («musefella»).
Astellia
Astellia er et fransk IT- og elektronikkselskap som gir rådgivning og utvikler og produserer nett- og radioteknologi for mobiloperatører verden over. Selskapet leverer særlig nettløsninger for GSM, GPRS og UMTS. Astellia er lokalisert i byen Vern-sur-Seiche i Bretagne.
Wimbledon-turneringen 1981
Wimbledon-turneringen 1981
Hans Hedtoft
Hans Hedtoft Hansen (født 21. april 1903 i Århus, død 29. januar 1955 i Stockholm), var politiker i Danmark.
Bakgrunn og virke
Han vokste opp i et fattig hjem som den yngste av 11 barn. Faren var skredder med verksted i husets kjeller, men hans tidlige død gjorde at gutten måtte slutte på skolen og finne seg arbeid. Hans Hedtoft utdannet seg til litografisk trykker. Opprinnelig het han Hansen, men på 30-tallet skiftet han navn til Hedtoft-Hansen, og ble siden hetende Hedtoft.
I 1945 kom han tilbake som formann, og var det til sin død i 1955. Han var arbeids-og sosialminister i frigjøringsregjeringen Buhl i 1945.
Etter venstreregjeringen Knud Kristensens fall ble Hans Hedtoft statsminister for en sosialdemokratisk mindretallsregjering fra 13. november 1947 til 30. oktober 1950. Han var en sterk tilhenger av nordisk samarbeid, og skuffet over at det ikke lyktes å skape et nordisk forsvarsforbund. Deretter gikk han inn for en nyorientering av den sosialdemokratiske sikkerhetspolitikken, og det resulterte i Danmarks tilslutning til Atlantpakten, senere kalt NATO, i 1949. I 1953 ble han den første presidenten for Nordisk råd.
22. januar 1948 foreslo den britiske utenriksministeren Ernest Bevin en forsvarsunion mellom Storbritannia, Frankrike, Nederland, Belgia og Luxembourg, der han unnlot å nevne Skandinavia for ikke å sette de nordiske land i en ubehagelig situasjon i forhold til Sovjetunionen. Som et mottrekk fulgte 22. februar Josef Stalins forslag til Finlands president Juho Kusti Paasikivi om at Sovjetunionen og Finland skulle inngå en samarbeidspakt etter modell av avtalen Sovjetunionen hadde inngått med Ungarn og Romania. Avtalen la klare begrensninger på finsk selvstyre. I begynnelsen av mars fikk det norske Utenriksdepartement meldinger fra representasjonene i Moskva, Helsingfors, Warszawa og Washington om at det i neste omgang ble Norge som ville få et slikt tilbud. Kommunistene hadde tatt makten i Tsjekkoslovakia i slutten av februar 1948, fulgt av brutale utrenskninger og politisk ensretting. Vestlig presse bekymret seg nå for om man kunne vente seg forsøk på en sovjetisk ekspansjon i Norden. I mars 1948 kom det skarpe sovjetiske presseangrep på Danmarks utenrikspolitikk. Rykter om kommunistiske kupplaner skapte frykt og uro. I påsken i slutten av mars iverksatte dansk forsvar og politi for sikkerhets skyld omfattende beredskapstiltak. Den danske sendemann i Praha fikk opplyst at «Danmark stod på programmet like etter Tsjekkoslovakia». Så anspent var stemningen blitt i påsken, at da den ferierende Hedtoft en morgen ble vekket av høylytte motorer, trodde han det var den sovjetiske invasjonen han hørte – i virkeligheten var det motordur fra landbruksmaskiner på vei ut i marken.
Planene om et skandinavisk forsvarsforbund brøt sammen fordi Norge siktet mot medlemskap i NATO, og da gikk også Hedtoft inn for dansk NATO-medlemskap. Etterhvert måtte han også gi tapt når det gjaldt forhåpninger om kontroll av dansk økonomi og markedskrefter. Slik sett mislyktes hans politiske ambisjoner. I 1950 måtte han også gå av som statsminister, men etter VK-regjeringen under Erik Eriksen dannet han på ny en sosialdemokratisk regjering 30. september 1953. Han døde av hjerteslag under et møte i Nordisk råd i Stockholm i 1955.
Deutsche Werke
Deutsche Werke (Deutsche Werke AG) var et tysk skipsbyggingsselskap som ble grunnlagt i 1925 da Kaiserliche Werft Kiel og andre verft fusjonerte. Det ble etablert som en følge av Versaillestraktaten etter første verdenskrig som tvang den tyske forsvarsindustrien til å bli mindre. Selskapet var eid av myndighetene i Weimarrepublikken og dets hovedkontor lå i Berlin. Verftet var aktivt frem til slutten av andre verdenskrig. Deutsche Werke begynte sin virksomhet med å bygge skip, men da det nazistiske partiet kom til makten i 1933 gikk man over til produksjon av krigsskip og på den måten gjøre seg klar til den kommende verdenskrigen. Blant skipene som ble bygget av Deutsche Werke var den tyske slagkrysseren «Gneisenau», krysseren «Blücher», panserskipet «Deutschland», skip tilhørende jagerklassen Zerstörer 1934 og hangarskipet «Graf Zeppelin». Det sistnevnte skipet ble aldri ferdigstilt eller tatt i bruk.
Foruten skipsbygging stod Deutsche Werke også bak produksjon av skytevåpen. Spesielt kjent er de såkalte Ortgies-pistolene som var spesielt populære i USA. Pistolene ble utviklet av Heinrich Ortgies. Deutsche Werkes fasiliteter og infrastruktur ble ødelagt under andre verdenskrig som et resultat av allierte bombeangrep. Det lille som stod igjen ble demontert av seiersmaktene etter krigens slutt.
I 1955 ble skipsverftets områder kjøpt av Howaldtswerke, et annet tysk skipsbyggingsselskap.
Dale Begg-Smith
Dale Begg-Smith (født 18. januar 1985 i Vancouver i Britisk Columbia) er en canadisk-australsk freestyler. Han deltok i Vinter-OL 2006 og Vinter-OL 2010 i kulekjøring. Han er bror til Jason Begg-Smith.
Eddi B. Saxegaard
Jan Eduard «Eddi» Boccia Saxegaard (født 31. mai 1978) er en norsk forfatter bosatt i Fredrikstad. Han er oppvokst i Moss, utdannet institusjonskokk og drifter forlaget Burning Desire Media.
Saxegaard har skrevet et rekke filmanmeldelser, frilanset for Fredriksstad Blad og Demokraten og figurert som husforfatter for klesdesigner Ellen Knutsen på visninger og eventer mm. Han var i perioden 2006-2008 medansvarlig for konsertkonseptet Lokale Helter som fokuserte på å fremme lokale band fra Fredrikstad, samt produksjonsansvarlig for motearrangementet Fashion Madness i Fredrikstad 2006. Boken House 2000 ble opprinnelig trykket uten ISBN og forlag i 2001, hvorpå Fredriksstad Blad'' ga den god omtale i form av anmeldelse. Da forlaget Burning Desire Media ble opprettet ble boken utgitt i oppusset format der et forord ble lagt til. Eddi B. Saxegaard har også stilt ut en rekke konsertfotografier under konseptet #eddibition.
Farewell My Summer Love
Farewell My Summer Love er et samlealbum av Michael Jackson, utgitt i 1984.
Filosofiåret 1292
Filosofiåret 1292 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1292.
Nettverkseffekt
En nettverkseffekt er en karakteristikk som gjør at et gode eller en tjeneste har en økt verdi for en potensiell kunde avhengig av antallet andre kunder som også eier eller bruker godet eller tjenesten. Med andre ord, markedsandelen til bedriften blir en variabel i verdifunksjonen for den neste konsumenten. Nettverkseffekter kan være blant forutsetningene som skaper utvikling i retning av monopol eller endog naturlig monopol.
En konsekvens av nettverkseffekter er at ved at ett individ kjøper et gode, kommer det andre som allerede eier samme gode til fordel. For eksempel blir telefoner nyttigere dess flere som eier en telefon. Denne typen konsekvenser av en handel er kjent som eksternaliteter i økonomien. Eksternaliteter som oppstår som følge av nettverkseffekter kalles nettverkseksternaliteter. Den resulterende populæreffekten er et eksempel på en positiv tilbakekobling.
Eksempler på markeder med påviste nettverkseffekter er programvare, særlig programvare for utveksling av filer i filformater mellom brukere, samt telekommunikasjon, herunder mobiltelefoni. For programvaren vil nettverkseffektene særlig oppstå dersom den benytter proprietære formater og dermed vanskeliggjør utveksling av informasjon mellom brukere med mindre de har identisk programvare. For telekommunikasjon oppstår nettverkseffektene ved at nytten av telefon når ingen andre har telefon er lik null, mens nytten øker suksessivt når flere har telefon. Graden av nettverkseffekter i teknologien vil her avhenge av om ulike teleleverandører følger samme standarder (GSM, UMTS, CDMA, osv), mens graden av nettverkseffekter i trafikken vil avhenge av adgangen til samtrafikk mellom tilbyderne.
Joscha Sauer
Joscha Sauer (født 9. mai 1978) er en tegneserieskaper og vitsetegner fra Tyskland. Han er kjent for tegneserien Umorsomt (Nichtlustig) som en periode figurerte i Pondusbladet.
Air (band)
Air er en fransk electronica-duo, som består av Nicolas Godin og Jean-Benoît Dunckel.
De møttes på skolen École Nationale Supérieure d'Architecture de Versailles hvor de begge studerte før de startet bandet sammen i 1995.
Deres kritikerroste debutalbum, Moon Safari, inkludert sporet "Sexy Boy", var en internasjonal suksess i 1998. Oppfølgingen, The Virgin Suicides, var musikken til Sofia Coppolas første film med samme navn. Bandet har siden gitt ut flere album.
Startet til bandet
Før de grunnla Air (enkelte ganger feilaktig betraktet som et akronym for Amour, Imagination, Rêve, som kan oversetter til kjærlighet, fantasier, drømmer) spilte Dunckel og Godin sammen i bandet Orange.
Karriere
Etter å ha laget flere remikser for andre i første halvdel av 1990-årene, spilte Air inn sin første EP, Premiers Symptômes, i 1995. Bandet ga ut sitt første album, Moon Safari, i 1998. Den første singelen, "Sexy Boy", ble mye spilt på alternative radiostasjoner. Albumet ble en internasjonal suksess. I 2000 komponerte Air musikken til The Virgin Suicides til Sofia Coppolas debutfilm med samme navn.
På 2000-tallet ga Air ut fire studioalbum 10 000 Hz Legend (2001), Talkie Walkie (2004), Pocket Symphony (2007), Love 2 (2009), et mix og remix album Everybody Hertz (2002) og et samarbeids album City Reading (2003).
I 2012 skrev Air lydspor til den restaurerte versjonen av Georges Méliès stumfilm Le Voyage Dans la Lune (Reisen til månen).
Musikkstil og innflytelser
Airs musikk har blitt omtalt som en rekke musikalske stiler som electronica, elektronisk pop, ambient, progressiv rock, chillout, space age pop, dream pop, downtempo, trip hop og space rock.
Dunckel vokste opp med å lytte til både klassisk og elektronisk musikk, spesielt Kraftwerk. Senere interesserte han seg for det han kalte den "English dark rock" til Siouxsie and the Banshees og Joy Division. Han var også stor fan av David Bowie, Iggy Pop og Lou Reed mens Brian Eno og Cluster var to av de elektroniske artistene som inspirerte ham mest. Han nevner blant sine favorittartister: Maurice Ravel innen klassisk musikk, François de Roubaix innen filmmusikk og Siouxsie and the Banshees innen popmusikk.
Dunckel og Godin delte interessen for musikken til Michel Legrand, Philip Glass og Grace Jones. I barndommen ble Godin fascinert av Beatles før han senere oppdaget soul og Sly and the Family Stone. Duoen ble også påvirket av de progressive rock pionerene Pink Floyd.
Utmerkelser
Air vant prisen for beste musikkvideo på Byron Bay International Film Festival i 2011 for videoen til "So Light Is Her Footfall". (Fra Love 2).
Punkrock
Punk er en musikksjanger innenfor rock som ble utviklet i 1960-årene i USA, senere kom denne formen for musikk til Frankrike før den for alvor etablerte seg i Storbritannia og Australia. Midt i 1970-årene hadde punken etablert seg i Europa og har siden blitt en betydelig sub-sjanger innen rocken på verdensbasis.
Sjangeren har røtter i garasjerock og andre musikkelementer som i dag kan defineres som «urpunk» eller «protopunk». Punkeband forsøkte å unngå og gjorde opprør med og mot den populære musikksmaken i 1970-årene og spilte en rask, aggressiv og hard musikk med typisk korte sanger, få instrumenter og ofte politiske eller antisosiale tekster. Punken omfavnet holdningen «gjør-det-sjøl» (uansett hvor bra eller dårlig det er) og mange av gruppene produserte sine egne innspillinger og distribuerte platene i alternative og uformelle kanaler.
Sent i 1976 hadde band som the Ramones i New York City og Sex Pistols og The Clash i London blitt anerkjent som fortroppen av en ny musikalsk bevegelse. I løpet av det neste året spredde punken seg til resten av verden. Punk ble raskt, men kortvarig et stort kulturelt fenomen i særlig Storbritannia. Stort sett hadde punk røtter i det lokale miljøet som skydde unna alt som ble regnet som populært («mainstream»). Det oppsto en punkekultur som uttrykte ungdommelig opprør og med antiautoritære ideologier. Punkere, både på og utenfor scenen, kledde seg og smykket seg også felles, hovedsakelig med antiestetiske virkemidler som blant annet hanekam, glorete farger og kjetting.
På begynnelsen av 1980-tallet hadde mer aggressive former for hardrock og Oi! blitt dominerende former for punkrock. Musikere som begynte som, eller var inspirert av, punkeband, utviklet en form for «postpunk» og alternativ punk, også for nyveiv i Norge etter den engelske betegnelsen «new wave» («ny bølge»). Mot slutten av hundreåret klarte flere nye punkeband som Green Day å gjøre punkemusikken populær, flere tiår etter at den først hadde begynt, men samtidig fjernet den seg fra sine opprinnelige røtter og endte opp som noe annet.
Punk i Norge
Sex Pistols' konsert på Pingvin Club i Oslo sommeren 1977 markerte startskuddet for et norsk punkmiljø. Konserten i 1977 er i dag en av de mest myteomspunnede rockekonsertene som har funnet sted i Norge. De første norske punkbandene platedebuterer i løpet av 1979. Det strides om hva som var den første norske punk-singelutgivelsen, hete kandidater er Pink Dirt, Graxelaget, Front Page og Børres Kork. Trygve Mathiesen konkluderer i boken Tre grep og sannheten med at det var Børres Kork som var først ute. I 1982 blir Blitz-huset i Oslo etablert og det miljøet fører punken videre gjennom 1980-årene. Også i Trondheim fantes et punkmiljø, assosiert med Hard Rock Kafé som produserte grupper som Wannskrækk og Liliedugg. I Norge har punk i nyere tid stått sterkest i nettopp miljøet rundt Blitz i Oslo og UFFA-huset i Trondheim. Men også byer som Bergen, Stavanger, Bodø og Tromsø har hatt og har aktive miljø.
Hans Cappelen (1842–1924)
Utdannelse og arbeid
Hans Cappelen overtok i 1873 eiendomskomplekset Gjemsø kloster sammen med broren Didrik Cappelen (1836-1914). Brødrene foretok i 1880-1890-årene flere store og mislykkede investeringer i industrivirksomhet i Skien og Grenland. De måtte derfor gradvis selge eiendommene inntil de avsluttet hele virksomheten med en privat akkord.
Hans Cappelen var med og opprettet Skiensfjordens Kreditbank der han var styreleder 1882-1897. Han medvirket til å danne Skiens Arbeiderakademi, Skien Tekniske Aftenskole, Skiensfjordens mekaniske Fagskole og Skien Telemark Turistforening. Han ble i 1897 administrerende direktør for Skien og Opland Privatbank.
Hans Cappelen var suppleant til Stortinget fra Skien 1874-1876, medlem av Skien formannskap 1875-1882 og ordfører i Solum 1886-1897.
Familie
Hans Cappelen var sønn til konsul Hans Cappelen (1803-1846), Gjemsø kloster, gift med kusinen Benedicte Cappelen.
Hans ble i 1874 gift med Anna Margaretha Schiøtt (1859–1929). De bodde først sammen med Hans' mor på herregården Gjemsø kloster, som til dels ble kalt for «Storeklosteret». Da hun døde i 1881, flyttet broren Didrik med familie til herregården, mens Hans med familie flyttet til eiendommen Lilleklosteret i Solum hvor han ble boende til sin død. Hans og Anna Margaretha har en lang rekke etterkommere som bor i Norge og flere andre land.
Sønnen Hans ble overrettssakfører i Hamar samt var far til bl.a. sosialrådmann Hans Cappelen (1910–1986), Oslo, ambassadør Johan Zeier Cappelen (1913–2007), Oslo, og justitiarius og statsråd Andreas Zeier Cappelen (1915–2008), Stavanger.
Hans Cappelens to andre sønner Ulrik og Thorvald var forretningsmenn og bodde henholdsvis i Paris og USA, mens sønnen Fredrik var ingeniør og ble leder for konsernet Borregaards eiendommer i Sverige, og datteren Benedicte ble gift med forretningsmannen Henry Melhuus.
Claudia de’ Medici
Claudia de' Medici (født 4. juni 1604 i Firenze, død 25. desember 1648 i Innsbruck) var 1626–1646 fyrstegrevinne av Tirol. Hun stammet fra Medici-familien i Firenze (Toskana) og ble gjennom sitt andre ekteskap med Leopold V erkehertuginne av den historiske staten Oberösterreich i dagens Østerrike.
H. J. Heinz Company
H. J. Heinz Company, også kjent som Heinz, var et amerikansk matvareselskap med hovedkvarter i Pittsburgh. Firmaet fusjonerte i 2015 med Kraft Foods til Kraft Heinz Company.
Claudia de’ Medici
Liv
Claudia var den yngste dattera til storhertug Ferdinand I av Toskana og Christine av Lorraine. Hennes første mann, Federico Ubaldo delle Rovere, som skulle bli hertug av Urbino, døde 1623 bare to år etter bryllupet. Den 19-årige enka returnerte med sin datter Vittoria til Firenze for å leve i et kloster.
I 1626 giftet hun seg på nytt, denne gang med Leopold V, som var broren til den tysk-romerske keiseren Ferdinand II. Leopold hadde arvet tittelen erkehertug av Østerrike, slik at Claudia også ble tiltalt som erkehertuginne. Leopold regjerte imidlertid bare den delen av habsburgriket som den gang ble kalt Oberösterreich, dvs. Tirol (som fyrstegreve) og Vorderösterreich.
H. J. Heinz Company
Heinz er mest kjent for tomatketchup, suppe på boks og bønner i tomatsaus. Selskapet ble grunnlagt av Henry Heinz i 1869, og året etter lanserte man den velkjente ketchupen.
Claudia de’ Medici
Liv
Da Leopold døde i 1632, var deres eldste sønn bare fire år, slik at Claudia overtok regjeringen av Tirol frem til 1646. Sammen med keiserne Ferdinand II og III fortsatte hun også som regent av Vorderösterreich. Claudia utviste stor statsmannskunst i denne vanskelige tiden, som var preget av trettiårskrigens uroligheter. Hun bygget på den ene siden flere festninger for å avverge svenske angrep mot Tirol. På den andre siden klarte hun å utvide sine vorderösterrikske besittelser på bekostning av hertugdømmet Württemberg. Disse måtte hun imidlertid returnere ved freden i Westfalen.
H. J. Heinz Company
Selskapets berømte slagord 57 Varities valgte Henry Heinz i 1892 etter å ha sett en lignende reklame for sko. Selskapet produserte allerede da over 60 produkter, men Heinz valgte 57 fordi han syntes det låt mere slagkraftig. I dag produserer selskapet over 1 300 ulike produkter over hele verden.
Kerlink
Kerlink er et fransk IT- og elektronikkselskap som utvikler og produserer maskin-til-maskin-løsninger (M2M) for sammenkobling av større IT-systemer. Selskapet er lokalisert i Rennes i Bretagne.
Holstebro kommune
Holstebro kommune er en sammenslåing av tidligere Holstebro kommune, Ulfborg-Vemb kommune og Vinderup kommune.
Claudia de’ Medici
Liv
På det innenrikspolitiske plan fremmet hun kunst, handel og håndverk. Blant annet hentet hun både italienske kunstnere til Innsbruck og støttet lokale kunstnere, noe tallrike kirkelige og profane barokkbygg- og -kunstverk vitner om den dag i dag. Hun innrettet handelsdomstolen i Bozen, noe som skapte forutsigbarhet og oppgang for handelsstanden. Hun var også en sterk tilhenger av motreformasjonen.
Barn
Claudia fødte seks barn i to ekteskap:
Holstebro kommune
Forlikspartiene stilte krav om folkeavstemning i Mogenstrup i Vinderup kommune, og borgerne der valgte å tilhøre Holstebro kommune fremfor Skive kommune.
Filosofiåret 1109
Filosofiåret 1109 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1109.
Holstebro kommune
Administrasjonssenteret er byen Holstebro. I kommunen ligger Holstebro Kunstmuseum og Nørre Wosborg.
Lokaldemokrati
Allerede 15. november 2005 ble kommunestyret og sammenslåingsutvalget valgt, med Venstres Arne Lægaard fra Holstebro som fortsatt borgermester også i den nye kommunen.
Kerlink
Blant produktene finner vi:
Feierkamera
Feierkamera er et digitalt kamera hvor linsa er plassert på enden av en flere meter lang kabel, vekk fra skjerm og bildebehandlingsutstyret og kontroll av zoom og fokus. Kameraet brukes av feiere for å oppdage svakheter og sprekker i piper fra innsiden for å hindre brannfare og sjekke utført arbeid.
Kerlink
Kerlink-løsnigner kan eksempelvis koble sammen nettverk bygd på GSM, GPRS, WLAN, Ethernet, osv.
Feierkamera
Linsa i enden av kabelen kan være dreibar og er som oftest utstyrt med lys.
Biologer har nytte av kameraet for å lete innvendig i hule trær og fjellsprekker etter flaggermus, biller og annet dyreliv.
H. J. Heinz Company
Selskapet Heinz omsatte i 2007 for over 9 milliarder dollar og hadde over 40 000 ansatte.
Tirol (slott)
Slottet Tirol er stamborgen til grevene av Tirol og har gitt navn til både grevehuset, landskapet og kommunen den ligger i. Slottet ligger 3 km nord for Meran i dagens Syd-Tirol.
Den første borgen ble bygget på 1000-tallet, men utvidet og forbedret flere ganger etter dette. Slottet var residensen til Tirols grever inntil 1420, da Innsbruck overtok funksjonen som hovedstad. I etterkant forfalt slottet, men ble restaurert på 1800-tallet. I dag rommer slottet Syd-Tirols museum for kultur- og landshistorie.
Slottskapellet er interessant på grunn av de romanske portalene og freskene.
Slottets navn kann avledes av det ladinske ordet teriol (eller troi), som betyr «sti». Dette kommer sannsynligvis av at slottet ligger ved den mye brukte forbindelsen mellom Vinschgau i vest, Passeier i øst og Adigedalen i syd. Fra slottet ble navnet via grevehuset etter hvert overført på hele landskapet.
Europavei 4 (Sverige)
Europavei 4 (Sverige) er en svensk stamvei som går mellom Helsingborg og Haparanda. Veiens lengde er 1590 km, og den er del av Europavei 4.
E4 var planlagt som en del av Klasse A-veien E55, men den er fremdeles skiltet med nummeret som gjaldt inntil 1992. Dette unntaket ble innrømmet Sverige fordi kostnadene med en omskiltning på denne særdeles lange veien ville blitt altfor store.
Camillo Laurenti
Camillo Laurenti (født 20. november 1861 i Monte Porzio Catone nær Frascati i Italia, død 6. september 1938 i Roma) var en italiensk kardinal. Han virket i Den romerske kurie, der han ble prefekt for Kongregasjonen for ordensfolket 1922–1928, og prefekt for Kongregasjonen for ritene 1928–1938.
Han ble kreert til kardinal i[1921 av pave Benedikt XV.
Han deltok ved konklavet 1922 som valgte pave Pius XI.
Margrete av Tirol
Margrete (tysk Margarete; født 1318 i Kärnten, død 3. oktober 1369 i Wien), også kalt Margarete Maultasch, var 1335–1363 grevinne av Tirol. Hun var det siste medlemmet av den tyrolske linjen av grevehuset Görz.
Margrete var den ene av to døtre til hertug Henrik av Kärnten og Tirol og prinsesse Adelheid av Braunschweig. Som tolvåring ble hun giftet bort til Johann Henrik av Böhmen. Da faren døde i 1335 uten å ha fått noen sønn, arvet Margrete grevskapet Tirol, mens hertugdømmet Kärnten mot Margretes protest ble okkupert av Albrecht II av Østerrike. Både keiser Ludvig IV og Tirols stender hadde godkjent den kvinnelige arvefølgen i Tirol. At det var Margrete som var Tirols overhode, ble også tydelig da hun 23 år gammel jaget mannen sin ut av landet (visstnok pga. hans impotens). Kort etter (1342) giftet hun seg med keiser Ludvig IVs sønn Ludvig V. Denne «middelalderens første skilsmisse», som den har blitt omtalt som, vakte oppsikt i hele Europa. Til tross for bl.a. William av Ockhams forsvar ble det nygifte ekteparet ekskommunisert og bannlyst av pave Benedikt XII. Grevinnen hadde imidlertid folkets støtte og klarte også i 1347 å forsvare borgen Tirol mot angrepet av den forsmådde første ektemannens bror Karl I av Böhmen.
I årene som fulgte, knyttet hun nære bånd til huset Habsburg. Blant annet giftet Margretes sønn Meinhard III seg med hertuginne Margarete av Østerrike. Dennes bror, hertug Rudolf IV, oppnådde i 1359 at pave Innocent VI opphevet bannlysingen. Margrete innsatte også Rudolf IV som sin arving etter at mannen Ludvig og sønnen Meinhard hadde dødd i hhv. 1361 og 1363. Før Tirol på denne måten ble overlatt til habsburgerne, innhentet Margrete folkets tillatelse. Dette er en av de første dokumenterte illustrasjonene på den sterke stillingen borger- og bondestanden hadde i Tirol. Ludvigs bayerske slektninger (huset Wittelsbach) gjorde imidlertid også krav på Tirol, men ble avfunnet med en pengesum av habsburgerne. Margrete flyttet etter sin abdikasjon til Wien, hvor hun døde i 1369.
Tilnavnet Maultasch er av usikker opprinnelse og ble ikke brukt av Margrete selv. Navnet kan ha vært ment som en nedverdigende betegnelse med betydningen «hore» i pavens og Böhmens propaganda mot Margretes andre ekteskap. Det kan også være avledet av navnet til Margretes yndlingsslott ved Terlan. En tredje teori, som knyttet navnet til en misdannelse av munnen, kan forkastes fordi hennes samtidige beskrev Margrete som en usedvanlig vakker kvinne.
Ikast kommune
Ikast kommune er en tidligere dansk kommune i Ringkjøbing amt. Kommunen ble dannet ved kommunalreformen i 1970. Ved regionreformen 2005–2007 ble kommunen innlemmet i den nye Ikast-Brande kommune i Region Midtjylland.
Åsa Fång
Åsa Fång (født 5. august 1970) er en svensk skuespiller og musiker.
Victor Thibaud
Victor Thibaud (født 8. mars 1867, død ukjent) var en fransk bueskytter som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Thibaud kom på andreplass i bueskyting både på 33 meter Au cordon doré og Au chapelet 33 meter under OL 1900 i Paris. I begge konkurransene var det Hubert Van Innis fra Belgia som ble olympisk mester.
Rennes-Atalante
Rennes-Atalante Technopole er en bydel og forskningspark i Cesson Sevigne utenfor storbyen Rennes i Bretagne, Frankrike. Forskningsparken ble grunnlagt i 1984 av det interkommunale utviklingsselskapet for Rennes-regionen – Rennes Metropole.
I forskningsparken finner vi FoU-avdelinger og laboratorier for blant annet følgende selskaper:
Rennes Atalante Technopole rommer også utdanningsinstitusjoner med i alt 58 000 studenter. Her ligger bl.a Rennes-campusen som er en av to hoved-campuser (Rennes og Brest) for École nationale supérieure des télécommunications de Bretagne (ENSTB) – Frankrikes nasjonale universitet for telekommunikasjon.
Det interkommunale selskapet Rennes Metropole bistår selskaper som ønsker å etablere seg i forskningsparken eller i byen forøvrig.
Det finnes også et telekommunikasjonsmuseum i parken – Musée des Transmissions.
ITV
ITV (forkortelse for Independent Television, «Uavhengig fjernsyn») er et kommersielt fjernsynsnettverk av TV-kanaler i Storbritannia. Det ble etablert i 1955 for å gi BBC konkurranse. Det er det eldste kommersielle nettverk i Storbritannia.
Dets offisielle navn har siden 1990 vært Channel 3, før dette hadde ikke nettverket noe offisielt felles navn. Det var for å skille det fra andre kanaler i sin tid, da BBC 1, BBC 2 og Channel 4. ITV bør ikke forveksles med ITV plc (selskapet ITV), selv om dette selskapet innehar de lokale rettighetene til å kringkaste på ITVs hovedkanal (ITV1) i England, Wales, Isle of Man og på grensen mellom England og Skottland. I Skottland er det f.eks. STV (Scottish Television) som kringkaster på ITVs hovedkanal. I Nord-Irland er det f.eks. UTV (Ulster Television) som kringkaster på ITVs hovedkanal.
Cyrtaucheniidae
Cyrtaucheniidae er en gruppe (familie) av edderkopper som tilhører den forholdsvis primitive gruppen Mygalomorphae. Denne familien er representert med fire arter i Europa.
Utseende
Ganske store (15-35 mm), ikke påfallende hårete, brunlige edderkopper. Som andre mygalomorfe edderkopper peker giftklørne på chelicerene bakover. De to ytterste leddene på beina har tette kammer av børster (scopulae) på hver side. De åtte øynene sitter samlert i et lite, mørkt område foran på prosoma, som er noe utvidet sidelengs i den bakre delen. Beina er forholdsvis lange og kraftige. Spinnvortene er ganske korte.
Levevis
De lever i silkekledte ganger. Den runde åpningen er dekket av et tynt lokk av silke. Disse edderkoppene finnes gjerne i tørre områder.
Giftige arter
Artene kan opptre ganske aggressivt om de føler seg truet, men de er ikke regnet som farlige for mennesker.
Utbredelse
Familien forekommer i alle verdensdeler unntatt Antarktis, men det er kjent bare én art i Australia og fem i Asia. I Europa er de kjent fra fastlandsdelene av Spania og Italia, og fra Sicilia og Kreta. Flest arter er det i Afrika og Sør-Amerika.
Böhmen-Mähren
Riksprotektoratet Böhmen-Mähren var det protektorat Tyskland etablerte i Böhmen, Mähren, bortsett fra Sudetenland, og det tidligere Østerriksk Schlesien i det som frem til slutten av første verdenskrig hadde vært en del av Østerrike, frem til 1939 var del av Tsjekkoslovakia og i dag utgjør mesteparten av Tsjekkia.
Protektoratet ble etablert 15. mars 1939 etter proklamasjon av Adolf Hitler fra Praha slott etter at en uavhengig slovakisk stat hadde blitt opprettet dagen før. Böhmen-Mähren var et autonomt protektorat med indre selvstyre, men underlagt sentralregjeringen i Berlin.
Det administrativet området Riksprotektoratet ble opprettet 16. mars 1938, dagen etter at Hitler tvang den tsjekkoslovakiske regjeringen i Praha til å gi Tyskland kontroll over Böhmen og Mähren etter at Sudetenland var avstått året før. Protektoratet omfattet et areal på rundt 49 000 km2 og en befolkning på 7,5 millioner (av disse var omkring 245 000 etnisk tyske). Området var viktig for den tyske krigsinnsatsen og var tenkt som en fullt integrert (økonomisk, politisk og etnisk) del av et stor-tyske rike.
Protektoratet sluttet å eksistere etter Tysklands kapitulasjon og gjenopprettelsen av Tsjekkoslovakia i 1945.
Bakgrunn
Grenseområdene mot Tyskland og Østerrike, Sudetenland, hadde en overveiende tysktalende befolkning, og ble inkorporert direkte i det stortyske rike 10. oktober 1938 da Tsjekkoslovakia ble tvunget til å akseptere vilkårene i Münchenavtalen. Tysk kontroll over Sudetenland førte til at Tsjekkoslovakia mistet sine naturlige, militært gunstige grenser i fjell og kupert terreng. Viktige innenlandske tsjekkoslovakiske jernbanelinjer, for eksempel mellom Praha og Ostrava, havnet i tyskkontrollert område. De vesentligste kullgruvene (i Nord-Bøhmen) havnet under tysk kontroll. Samtidig annekterte Polen Český Těšín med viktige stålverk samt kullgruver med innslag av bitumen. De viktigste kraftverkene i fjellområdene kom under tysk kontroll. De store kjemiske fabrikkene i Ústí nad Labem havnet under tysk kontroll. Tsjekkoslovakia beholdt kontroll over det store stålverket i Vitkovice, maskinindustrien i Brno og Skodas store våpenfabrikker.
Fem måneder etter München erklærte Slovakia uavhengighet, og Adolf Hitler innkalte den tsjekkoslovakiske presidenten Emil Hácha til Berlin og tvang ham til å akseptere en tysk okkupasjon av den resterende delen av Tsjekkoslovakia, som på dette tidspunktet kun utgjorde Bøhmen og Mähren uten Sudetenland.
Tysk styre
Styringen via en riksprotektor var en midlertidig ordning mens krigen pågikk og formelt beholdt tsjekkerne en egen selvstendig regjering (mens sudettyskerne ble tyske borgere). Tsjekkoslovakias demokratiske institusjoner inkludert parlamentet ble avviklet og bare en liten tsjekkisk administrasjon ledet av president Emil Hácha og statsminister Alois Eliáš ble beholdt. Rundt 400,000 tsjekkiske statsansatte beholdt for det meste stillingene sine og i praksis underordnet 11,000 tyske sivile tjenestemenn. Denne styreformen reflektere trolig at den avanserte tsjekkiske økonomien var for viktig til å bli uroet av et brutalt okkupasjonsregime slik det senere skjedde blant annet i Polen og Ukraina.
Særlig Škoda-verkene, en av Europas største våpenprodusenter, var viktig for den tyske krigsinnsatsen og ble styrt av okkupasjonsmakten. Andre bedrifter, for eksempel den store Bata-skofabrikken, fikk drive uforstyrret. Inntil utbruddet av krigen var Neuraths regime lite hårdhendt. Neurath var en konservativ karrierediplomat og ikke en radikal nazist. Neurath støttet Anschluss, men var personlig mot Hitlers ide om ekspansjon østover. Neurath var respektert internasjonalt som en kultivert person noe som var medvirkende til at Hitler utpekte ham til oppdraget i Praha.
I protektoratet ble det iverksatt et program for raseklassifisering og kulturell imperialisme. Ved iverksetting av sin etnisk baserte politikk møtte den tyske okkupasjonsmakten utfordringer med definisjon av nasjonalitet eller etnisitet. Før krigen ble innbyggere som lett kunne skifte etnisk identitet kalt «germaniserte tsjekkere» eller «tsjekkifiserte tyskere». Etter krigen ble det anslått at omkring 300,000 etniske tsjekkere hadde registrert seg som tyske borgere under okkupasjonen. I Budweis, en av de etniske mest sammensatte byene i protektoratet, hadde 11 % av de etniske tsjekkerne tatt tysk statsborgerskap. Vel 90,000 av innbyggerne i protektoratet var jøder i henhold til Nürnberglovene.
I september 1941 ble Heydrich utnevnt til fungerende protektor for Böhmen-Mähren, formelt som stedfortreder for riksprotektor Konstantin von Neurath, med alle fullmakter. Neurath ble satt til side fordi Hitler mente han ikke var hard nok. Heydrich ble praktisk talt diktator for disse okkuperte områdene og han var fremgansrik som stattholder.
Under Neurath
Befolkningen ble mobilisert for nytteinnsats for det tyske krigsmaskineri, og det ble opprettet egne kontorer for overoppsyn med den delen av industrien som var viktig i dette. Tsjekkiske arbeidere ble tvangsutskrevet for å arbeide i kullgruver, jern- og stålindustrien og i våpenindustrien, og noen unge ble også sendt til Tyskland. Produksjonen av dagligvarer rettet inn for det tyske militære behovet, og underlagt streng rasjonering for tsjekkerne.
Under Generalplan Ost ble det antatt at rundt halvparten av tsjekkerne ville kunne passe for germanisering og den tsjekkiske intellektuelle eliten skulle bli fjernet ikke bare fra de tsjekkiske områdene, men fra Europa fullstendig. Forfatterne av Generalplan Ost mente en emigrasjon til andre kontinenter ville være det beste, da selv i Sibir ville de kunne utgjøre en trussel mot tyskerne. Akkurat som med jøder, polakker, serbere og andre nasjonaliteter ble tsjekkerne ansett som undermennesker innenfor den nasjonalsosialistiske tenkningen
De tyske tiltakene skapte stor motstand og det ble opptøyer og demonstrasjoner, med dødelig utgang. 17. november 1939 ble alle universiteter og høyskoler stengt, ni studentledere ble henrettet og flere hundre studenter sendt til konsentrasjonsleirer i Tyskland.