cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Church of Satan
Church of Satan ble grunnlagt av Anton Szandor LaVey i San Francisco på valborgsnatt (natt til 1. mai) i 1966. LaVey fungerte som yppersteprest fram til sin død i 1997. Stillingen ble så videreført til Blanche Barton, moren til LaVeys eneste sønn, Satan Xerxes Carnacki LaVey (født 1. november 1993).
30. april 2002 utpekte hun Peggy Nadramia til yppersteprest for Church of Satan.
Teateråret 1939
Teateråret 1939 er en oversikt over hendelser, verk, fødte og avdøde personer med tilknytning til teater i 1939.
Snikskytterdeteksjon
Snikskytterdeteksjon (engelsk: Sniper Detection System eller Gunfire locator) er system som finner retning og avstand til en skarpskytter. Det finnes flere slike system i bruk, og de fleste bygger på akustisk deteksjon. Snikskytterdeteksjon er av interesse både for militære og for sivile styrker (politi).
Chen Jing
Chen Jing (tradisjonell kinesisk: 陳 靜, forenklet kinesisk: 陈 静, pinyin: Chén Jìng, født 20. september 1968 i Wuhan i Folkerepublikken Kina), kinesisk bordtennisspiller som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul, 1996 i Atlanta og 2000 i Sydney.
Snikskytterdeteksjon
Virkemåte
Akustiske system benytter en mikrofonoppsett som registrerer lyden fra prosjektilet og munningslyden fra våpenet. Ved hjelp av digital signalbehandling finner en så avstand og retning til våpenet som prosjektilet kom fra. Skarpskytter benytter for det meste kraftige våpen og prosjektil med overlydshastighet. Snikskyttere benytter som oftest kikkertsikte, og noen snikskytterdeteksjonssystem benytter laser for å oppdage refleksjon fra kikkertsiktet, men ofte også som et tillegg til akustisk deteksjon. Snipos er et norsk akustisk snikskytterdeteksjonssystem som benytter et oppsett med fire mikrofoner.
Chen Jing
Chen Jing ble olympisk mester i bordtennis under Sommer-OL 1988 i Seoul. Hun vant singleturneringen for damer foran sine landsmenn Li Huifen og Jiao Zhimin. Sammen med Jiao Zhimin vant hun en sølvmedalje i double, de tapte finalen til Hyun Jung-hwa / Yang Young-ja fra Sør-Korea.
Defilé
Et defilé (fra fransk défilé, substantivering av perfektum partisipp av défiler «marsjere på rekke» ) er en trang passasje i terrenget hvor troppene må marsjere i smale kolonner (bergdefilé, skogdefilé, brodefilé).
Chen Jing
Åtte år senere, under sommer-OL 1996 i Atlanta, representerte hun Kinesisk Taipei. Hun kom på andreplass i damesingel bak Deng Yaping fra Kina. Hun vant sin tredje olympiske medalje i damesingel under sommer-OL 2000 i Sydney. Hun ble nummer tre bak Wang Nan og Li Ju begge fra Kina.
Teen Days
Teen Days er en fransk-italiensk animert TV-serie for barn og ungdom som gikk på RAI i 2010. Serien er skapt av Elena Mora og produsert av Angelo Poggi i samproduksjon med Cartoon One og Rai Fiction. Serien har fokus på musikk, med sanger skrevet av Giovanni Cera og Angelo Poggi.
Defilé
Et kjent defilé i Norge er Lyngen-defiléet, som er den 300 km lange korridoren som strekker seg fra Alta til Oteren innerst i Lyngenfjorden.
Sorø Kunstmuseum
Sorø Kunstmuseum er et kunstmuseum i Sorø på Sjælland i Danmark.
Museets to-etasjers hovedbygning i Sorös hovedgate, Storgade ble oppført i 1832-34 som lokale for Sorø Akademi, Det ble tegnet, trolig av Frederik Ferdinand Friis og ble et bygningsminnesmerke i 1981. To ekstra bygninger kom til i 2011, tegnet av Lundgaard & Tranberg Arkitekter, en langs hovedgata og en langs en sidegate. Da ble det også bygget et galleri under bakken, belyst gjennom skylights på innergården. Muséets nye bygg ble nominert som et av fire danske prosjekter til Den europeiske unions pris for samtidsarkitektur i 2013.
Samlingene
Sorø Kunstmuseum viser i sine permanente utstillinger dansk kunst, og også russisk kunst i form av malerier, tegninger og ikoner. De eldste verk i muséets danske samling er tresnitt fra 1200- til 1500-tallet. Muséet har malerier av blant andre Jens Juel, Nicolai Abildgaard, Christoffer Wilhelm Eckersberg og Christen Købke.
I 1997 fikk muséet en stor samling russiske verk fra arvingene etter advokat Hermod Lannung, med et hundretalls malerier og tegninger fra perioden 1870-1930. Av før-revolusjonær kunst fantes verk av blant andre Konstantin Korovin, Vasilij Polenov, Alexandre Benois og Isaak Levitan, mens Sovjettiden var representert av blant andre Alexander Gerasimov og Kuzma Petrov-Vodkin.
Muséet har også en samling på omkring 190 ikoner fra mellom 1500- til og med 1800-tallet, basert på donasjoner fra Per Schrøder, Lorentz Jørgensen og Hermod Lannung, med alle større skoler og viktige motiv representert.
Sogn gruve
Sogn gruve er en tidligere gruve ved Sognsvann i Oslo. Gruvedrift begynte i området mellom Vettakollen og Sognsvann, da prost Morten Krabbe i 1540 oppdaget at det var jernmalm (magnetitt) i området. Gruvene ble gravd ut bl. a. ved hjelp av fyrsetting, en metode som gjenspeiles i gruvens hvelvede tak. Ved fyrsetting varmes steinen opp til den blir sprø og ettergivende.
Denne praksisen fortsatte fram til 1800-tallet, da man i større grad begynte med mer effektiv kruttsprengning. Gruvedriften fortsatte til 1854. Gruveanlegget er i god stand, i forhold til mange andre byggverk fra denne tiden. Igjen står selve gruven, et platå som ble brukt til hestevandring, noen mindre hus, samt enkelte stenfundamenter og mur.
Bagasjebrett
Et bagasjebrett er en anordning som man kan montere på en sykkel og feste last eller sykkelvesker på. Bagasjebrettet er oftest montert bak på sykkelen, men man kan også ha et framme på sykkelen. Det finnes barnesykkelseter som man kan montere på det bakre bagasjebrettet.
Sandbakken
Sandbakken kan referere til flere ting.
Mittelstand
Mittelstand (norsk middelstand, middelklasse) er et tysk begrep for familieeide, små og mellomstore bedrifter. Opprinnelig var det knyttet til en samfunnsklasse, også kalt borgerskapet, som målt etter inntekter, formue og yrke inntok midlere stilling i samfunnet.
Historie
Den første kjente bruk av begrepet «Mittelstand» skriver seg fra 1695 i Schlesien i et klageskrift fra fyrstedømmene over skattebelastningen. Siden har begrepet festnet seg i skjønnlitteratur og filosofi. Mittelstand fikk et grunnlovsmessig vern i Weimarforfatningen artikkel 164.
Mittelstand i Tyskland
Begrepet Mittelstand brukes for små og mellomstore bedrifter i samfunnssektorene industri, håndverk, handel, tjenesteytelser og frie yrker (arkitekter, skatterådgivere etc.). Grensen mot storbedriftene er ikke skarp, men går et sted mellom 50 og 500 ansatte, og ved en omsetning på inntil 50 millioner euro (2018).
Det typiske for bedrifter av denne kategori i Tyskland er at de er familiebedrifter, der eiendomsretten til produksjonsmidlene og ledelsen ligger i en hånd. Institut für Mittelstandforschung (Institutt for mittelstandsforskning) i Bonn definerer Mittelstand som enhet i ledelse og eierskap.
I Tyskland tilhører mer enn 99 % av foretakene Mittelstand. Disse bedriftene står for ca. 35 % av produksjonen (2015) og sysselsetter ca. 58 % (2015) av alle yrkesaktive. I 2015 sto Mittelstand-bedrifter for 17,1 % av Tysklands eksport. Mittelstand-bedriftene sto i 2015 for ca. 54,9 % av verdiskapningen i det samlede tyske næringslivet. Videre sto disse virksomhetene for ca. 80 % av den yrkesmessige utdannelse. Mittelstands-politikk og -støtte har en meget stor betydning i tysk politikk.
Styrken til Mittelstand-bedriftene forklares gjerne gjennom deres lokale forankring, nære kontakt med en lokal bank og med høyskoler og utdanningsinstitusjoner. De preges av en stor vilje til innovasjon. Deres utfordringer består i ny teknologi, demografiske endringer og priser på råstoff og energi.
Bundesverband mittelständische Wirtschaft (BVMW) organiserer tyske Mittelstands-bedrifter.
Udland gravlund
Udland gravlund i Haugesund kommune ligger øst-nordøst for Udland kirke, i nordre del av byen. Mens kirken er fra 2002, ble gravlunden anlagt i 1863, og den er utvidet en rekke ganger. Arealet er knapt 40 mål, og i tillegg til gravsteder for vanlige kistegraver og urnegraver finnes en minnelund. På gravlunden står et tidligere gravkapell fra rundt 1930.
Ain es Saheb-angrepet
Ain es Saheb-angrepet var en israelsk militæroperasjon der fire israelske F-16-fly angrep en påstått palestinsk militær treningsleir omtrent 23 km nordvest for Damaskus i Syria i 2003. Israel uttalte at det var svar på en selvmordsbombing i Haifa som hadde funnet sted 12 timer tidligere og som ble gjennomført av Islamsk Jihad. Dette var det første israelske angrepet på Syria siden Israels invasjon av Libanon i 1982. Flyenes rute til målet er ukjent, det har blitt spekulert på hvorvidt det er mulig om flyene fløy via Libanon.
Israel hevdet at leiren ble brukt av de ytterliggående palestinske organisasjonene Islamsk hellig krig og Hamas, men førstnevnte avviste blankt at de hadde «kjempende» medlemmer i Syria. Den syriske regjeringen avviste at det var en palestinsk treningsleir.
Reaksjoner
Frankrike mente at det israelske angrepet var «et uakseptabelt brudd på folkeretten». Fransk UD uttalte at statene i Midtøsten har et særdeles viktig ansvar for å hindre at situasjonen destabiliseres ytterligere. Storbritannia mente at Israel hadde rett til å forsvare seg, men ba likevel Israel om å beherske seg. Egypt president Hosni Mubarak og den tyske statsministeren Gerhard Schröder kritiserte under en felles pressekonferanse i Kairo det israelske angrepet.
Syria kalte angrepet «en alvorlig opptrapping» av spenningen i Midtøsten.
FNs sikkerhetsråd kom sammen til ekstraordinært møte etter det Israelske angrepet.
José Luis Gaspar
José Luis Gaspar (født 25. august 1995) er en cubansk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp.
Han representerte Cuba under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i forsøksheatet på 400 meter hekk.
Termogalvanisk celle
En termogalvanisk celle er en slags galvanisk celle der varme brukes til å gi elektrisk kraft direkte. Disse cellene er elektrokjemiske celler der de to elektrodene bevisst holdes ved forskjellige temperaturer. Denne temperaturforskjellen genererer en potensiell forskjell mellom elektrodene. Elektrodene kan ha samme sammensetning og elektrolyttløsningen kan være homogen. Dette er vanligvis tilfelle i disse cellene. Dette er i motsetning til galvaniske celler der elektroder og/eller løsninger med forskjellig sammensetning gir elektromotorisk potensial. Så lenge det er en forskjell i temperatur mellom elektrodene, vil en strøm strømme gjennom kretsen. En termogalvanisk celle kan sees på som analog med en konsentrasjonscelle, men i stedet for å kjøre på forskjeller i konsentrasjonen/trykket til reaktantene, bruker de forskjeller i "konsentrasjonene" av termisk energi. Den viktigste bruken av termogalvaniske celler er produksjon av elektrisitet fra varmekilder med lav temperatur (spillvarme og solvarme). Deres energiske effektivitet er lav, i området 0,1% til 1% for konvertering av varme til elektrisitet.
Sovjetunionens invasjon av Polen
Sovjetunionens invasjon av Polen i 1939 var en militær operasjon som begynte uten formell krigserklæring den 17. september 1939 i begynnelsen av andre verdenskrig, seksten dager etter det tyske angrepet på Polen. Den endte med seier for Sovjetunionen, som annekterte omkring 200 000 km² av den østlige delen av Polen. Disse områdene er ikke siden blitt tilbakeført til Polen.
Den Røde Armé nådde sine mål da den var sine nå sterkt svekkede polske motstandere langt overlegne. Omkring 230,000 polske soldater eller flere ble tatt som krigsfanger. Den sovjetiske regjering annekterte det nyvunne område og i november erklærte det at de 13,5 millioner polske borgere som bodde der, nå var sovjetiske borgere. De sovjetiske myndigheter kvalte motstand ved henrettelser uten foregående rettergang og ved å fengsle tusener. De sendte flere hundretusener (estimater varierer) til Sibir og andre fjerne deler i Sovjetunionen i fire store bølger av deportasjoner mellom 1939 og 1941.
Angrepskrigen, som det sovjetiske politbyrå kalte «frigjøringsfelttoget», førte til innlemmelse av millioner av polakker, ukrainere og hviterussere i de sovjetiske ukrainske og hviterussiske sovjetrepublikker. Mens Folkerepublikken Polen fortsatt eksisterte var invasjonen et tabu i etterkrigstidens Polen, som ofte ble utelatt av den offisielle historie av de kommunistiske myndigheter for å verne «vennskapsånden» mellom medlemmene av Østblokken.
Forspill
Mot slutten av 1930-årene forsøkte Sovjetunionen å danne en antitysk allianse med Storbritannia, Frankrike og Polen. Forhandlingene viste seg imidlertid vanskelige. De sovjetiske forhandlere insisterte på en innflytelsessfære som strakk seg fra Finland til Romania og krevde militær støtte ikke bare mot enhver som angrep dem direkte, men mot enhver som angrep landene i deres foreslåtte sfære. De krevde også rett til å gå inn i Polen, Romania og de baltiske land hvis de følte at deres sikkerhet var truet. Regjeringene i disse land avviste forslaget, for, som den polske utenriksminister Józef Beck poengterte, de fryktet at når først de kom inn på deres territorier ville de kanskje aldri forsvinne igjen. Sovjetunionen stolte ikke på at britere og franskmennene ville oppfylle kollektivsikkerhetens krav, da de hadde unnlatt å hjelpe Spania mot falangen og hadde prisgitt Tsjekkoslovakia til nazistene. De fryktet også at de vestallierte ville foretrekke at Sovjetunionen alene kom i krig mot Tyskland, mens de kunne se på fra sidelinjen. I betraktning av disse bekymringer oppgav Sovjetunionen forhandlingene og gikk i stedet over til å forhandle med Tyskland.
Den 23. august 1939 underskrev Sovjetunionen Molotov-Ribbentrop-pakten med Tyskland, noe som kom overraskende på de vestallierte. De to regjeringer bekjentgjorde at avtalen kun var en ikkeangrepspakt. I en hemmelig protokoll hadde de imidlertid avtalt en deling av Polen og delt Øst-Europa i en sovjetisk og en tysk innflytelsessfære. Molotov-Ribbentrop-pakten, som er blitt beskrevet som en invitasjon til krig, var en nøkkelfaktor i Hitlers beslutning om å invadere Polen.
Traktaten gav Sovjetunionen ytterligere rom til forsvar mot vest. Den gav også Sovjetunionen en sjanse til å gjenerhverve områder som var avstått til Polen 20 år tidligere og for å gjenforene de østlige og vestlige ukrainske befolkningsgrupper under sovjetisk styre, for første gang i samme stat. Den sovjetiske leder Josef Stalin så fordeler i en krig i Vest-Europa som kunne svekke hans ideologiske fiender og åpne nye områder for kommunismen.
Deretrichia
Deretrichia er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Sovjetunionens invasjon av Polen
Forspill
Sovjetunionen forsinket sin intervensjon av flere grunner. De var involvert i avgjørende begivenheter i den sovjetisk-japanske grensekonflikt. De hadde bruk for tid til å mobilisere Den røde armé, og de så en diplomatisk fordel i å vente inntil Polen var brudt sammen innen de grep inn. Den 17. september erklærte så Molotov i radioen at alle traktater mellom Sovjetunionen og Polen nå var ugyldige, fordi den polske regjering hadde sviktet sitt folk og i praksis hadde opphørt å eksistere. Samme dag krysset Den røde armé grensen til Polen.
Deretrichia
Utseende
Små til middelsstore (ca. 3 - 7 millimeter), ovale (omtrent dobbelt så lange som brede), blanke, mørke bladbiller, oftest metallisk glans. Pronotum er bredere enn langt, med markert siderand. Dekkvingene har punktstriper, disse blir utydelige mot spissen. Beina er kraftige, lårene med en tann på undersiden.
Sovjetunionens invasjon av Polen
Felttoget
Den polske hær hadde opprinnelig en velforberedt plan til å motstå trusselen fra Sovjetunionen, men var ikke forberedt på to invasjoner samtidig. Da de sovjetiske tropper angrep, hadde de polske hærsjefer sendt de fleste av sine styrker vestover mot tyskerne, og hadde bare 20 underbemannede bataljoner ved østgrensen. Disse bataljoner bestod av omkring 20.000 mann fra grenseforsvarskorpset Korpus Ochrony Pogranicza (KOP), under kommando av general Wilhelm Orlik-Rückemann.
Den polske øverstkommanderende marskalk Edward Rydz-Śmigły var i starten sterkt tilbøyelig til å gi grensestyrkene ordre til å yte motstand, men ble overtalt av statsminister Felicjan Sławoj Składkowski og president Ignacy Mościcki til å la være. Klokken 16 den 17. september gav han ordre til å falle tilbake og kun komme i kamp med sovjetiske styrker i rent selvforsvar.
Deretrichia
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Ned Justeen Azemia
Ned Justeen Azemia (født 21. august 1997) er en seychellisk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp.
Deretrichia
Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia, på Ny-Guinea og noen omkringliggende øyer, fra Molukkene i vest til Salomonøyene i øst.
Ned Justeen Azemia
Han representerte Seychellene under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i forsøksheatet på 400 meter hekk.
Sovjetunionens invasjon av Polen
Felttoget
Kommunikasjonssystemene var blitt alvorlig skadet, så kommandokjeden var brutt. I forvirringen kom det til sammenstøt langs grensen. General Wilhelm Orlik-Rückemann hadde fått kommandoen over grensestyrkene den 30. august, men hadde ikke mottatt direktiver siden da, og han og hans underordnede fortsatte sin væpnede motstand inntil de oppløste sine styrker den 1. oktober.
Ned Justeen Azemia
Han representerte Seychellene igjen under Sommer-OL 2020 i Tokyo, og ble også der utslått i forsøksheatet på 400 meter hekk.
Sovjetunionens invasjon av Polen
Felttoget
Den etnisk ikke-polske del av befolkningen i øst betød en ytterligere komplikasjon. Mange ukrainere, hviterussere og jøder bød de invaderende styrker velkommen som befriere. Dette er blitt omtalt av Lev Mekhlis, som fortalte Stalin at folk i det vestlige Ukraina hilste de sovjetiske styrker velkommen «som sanne befriere». Organisasjonen av ukrainske nasjonalister gikk til opprør mot polakkene, og kommunistiske partisaner organiserte lokale oppstander, som den i Skidel. Den jødiske befolkning hadde lidd under pogromer i det østlige Polen under den tyske invasjon, og mange jøder så på Sovjetunionen som det minste av to onder. Denne reaksjon forsterket den foreliggende polske frykt for Żydokomuna og plaget det polsk-jødiske forhold inn i det 21. århundre.
Det polske militærets opprinnelige retrettplan gikk ut på å trekke seg tilbake og omgruppere ved det rumenske brohode, et område i det sørøstlige Polen nær grensen til Romania. Tanken var å innta defensive stillinger der, og vente på et klart forventet fransk og britisk angrep på Vestfronten. Denne plan antok at Tyskland da måtte redusere sine operasjoner i øst for å kjempe på to fronter. De allierte regnet med at den polske hær kunne holde ut i flere måneder. Men det sovjetiske angrep gjorde denne strategi umulig.
Polske enheter fortsatte å rykke i retning av det rumenske brohode, og motstod tyske angrep på den ene flanke og leilighetsvise sammenstøt med sovjetiske tropper på den annen.
I dagene etter evakueringsordren beseiret tyskerne de polske arméer Kraków og Lublin i slaget ved Tomaszów Lubelski, som varte fra 17. september til 20. september.
Sovjetiske enheter møtte ofte tyske motparter som rykket frem fra motsatt aide. Det forekom eksempler på samarbeide mellem de to hærene i felten. Wehrmacht overlot Brest-festningen, som var blitt erobret etter slaget om Brześć Litewski, til den sovjetiske 29. stridsvognsbrigade den 17. september. Den tyske general Heinz Guderian og den sovjetiske brigadegeneral Semjon Krivoshein avholdt derpå en felles seiersparade i byen Brest. Lwów (Lviv) overgav seg den 22. september, etter at tyskerne hadde overlatt beleiringen til de ankommende sovjetiske styrker. Sovjetiske styrker hadde erobret Wilno den 19. september i slaget om Wilno, og de erobret Grodno den 24. september etter slaget om Grodno. Den 28. september hadde den røde armé nådd linjen som dannes av elvene Narew, Vestlige Bug, Wisła og San, som på forhånd var avtalt med tyskerne.
Tross i en taktisk polsk seier den 28. september i slaget om Szack var det om utfallet av den større konflikt ikke noen tvil. Sivile frivillige, militser og reorganiserte retirerende enheter holdt ut mot de tyske styrker i den polske hovedstad Warszawa til den 28. september, og Modlinfestningen, nord for Warszawa, overgav seg den følgende dag etter slaget om Modlin, som hadde pågått i 16 dager. Den 1. oktober drev sovjetiske tropper polske enheter inn i skogene i slaget om Wytyczno, en av de siste direkte konfrontasjoner under felttogene fra vest og fra øst.
Adskillige avskårne polske garnisoner holdt ut lenge etter at de var blitt omringet, som i det volhynske Sarny befestede område, som holdt ut til 25. september. Den siste operasjonsdyktige polske enhet som overgav seg, var general Franciszek Kleebergs Uavhengige operasjonelle gruppe «Polesie». Kleeberg overgav seg den 6. oktober etter det fire dager lange slaget ved Kock (nær Lublin), og dette avsluttet septemberfelttogene.
Den 31. oktober rapporterte Vjatsjeslav Molotov til Det Øverste Sovjet: «Et kort støt fra den tyske hær og etterfølgende fra den røde armé var nok til at intet ble tilbake av denne grimme skapning fra Versailles-traktaten»; ment med det malerske språk var statsdannelsen Polen.
Alliert reaksjon
Den franske og britiske reaksjon på den sovjetiske invasjon og annektering av det østlige Polen var avdempet, ettersom ingen av de to land ønsket å innlede noen konfrontasjon med Sovjetunionen på dette tidspunkt. Ifølge betingelsene i den polsk-britiske felles forsvarspakt av 25. august 1939 hadde britene lovet polakkene hjelp hvis et europeisk land angrep deres land. Da den polske ambassadør Edward Raczyński minnet den britiske utenriksminister Edward Frederick Lindley Wood om denne paktsforpliktelse, fikk han bryskt å vite at det var Storbritannias egen sak om landet ville erklære krig mot Sovjetunionen. Statsminister Neville Chamberlain overveide å offentlig forplikte seg til å gjenskape den polske stat, men endte med bare å utsende en generell fordømmelse.
Dansk Sportsskytte Forbund
Dansk Sportsskytte Forbund (DSF) er et dansk forbund for sportsskyting med pistol og rifle. Blant skytedisiplinene det konkurreres i under DSF er blant annet Precision Pistol Competition, metallsilhuett og dynamisk sportsskyting og langholdsskyting. DSF ble stiftet 7. august 1991. I 2003 ble DSF assosiert med Dansk Skytte Union (DSkyU). I 2011 ble assosieringsavtalen erstattet med at at DSF ble tatt opp som et fullverdig medlemsforbund i DSkyU. Forbundet består av de to regionene Jylland/Fyn og Sjælland. DSF er internasjonalt tilknyttet International Practical Shooting Confederation (IPSC) og World Association PPC 1500 (WA1500). NROI Danmark er DSF sin organisasjon for dommere, utdannelse og instruktører.
Sovjetunionens invasjon av Polen
Etterspill
I oktober 1939 meddelte Molotov Det øverste Sovjet at de sovjetiske styrker hadde hatt tap på 737 døde og samlet tap på 1862 under felttoget, selv om polske eksperterer hevder at sovjeterne hadde henimot 3 000 døde, og 8 000 til 10 000 sårede. På polsk side døde mellom 6000 og 7000 soldater i kamp mot den røde armé, mens 230 000 til 450 000 ble tatt til fange. De sovjetiske styrker unnlot ofte å overholde kapitulasjonsbetingelsene. I noen tilfeller lovet de at de polske soldater ville gå fri, men arresterte dem så når de nedla våpnene.
Sovjetunionen hadde opphørt å anerkjenne den polske stat ved starten av invasjonen. Som følge av dette erklærte de to regjeringer aldri formelt krig mot hverandre. Sovjetunionen anerkjente ikke polske soldater som krigsfanger, men betraktet dem som opprørere mot den nye lovlige regjering i det vestlige Ukraina og Hviterussland. De sovjetiske myndigheter lot titusener av polske krigsfanger drepe. Noen, som general Józef Olszyna-Wilczyński, som ble tatt til fange, avhørt og skutt den 22. september, ble henrettet under selve felttoget.
Sovjetiske massehenrettelser av militære og sivile rammet også kvinnrr og barn i september 1939. Overgrepene skjedde i blant annet Rohatyn (ukrainsk: Рогатин), Grodno (hviterussisk: Горадня, Гродна), Nowogródek (hviterussisk: Наваградак, Nawahradak), Sarny (ukrainsk: Сарни), Tarnopol (ukrainsk: Тернопіль/Ternopil, til 1944 Тарнопіль/Tarnopil), Wołkowysk (hviterussisk: Волковыск/Vaŭkavysk), Oszmiana (hviterussisk: Ашмяны/Ašmiany, russiska: Ошмяны), Świsłocz (hviterussisk: Свiслач, russisk: Свислочь) og Kosów Poleski (hviterussisk: Kocaва). I Grodno ble polske soldater henrettet ved at Den røde armé knuste dem mot gatesteiner med sine stridsvogner. Det polske institutt for nadjonsl erindring (Institut Pamięci Narodowej, IPN) utreder noen av tilfellene. I sporene etter den døde armé ankom NKVD og utførte massearresterenger og henrettelser av polske lokale ledere og elite. Den polske organisasjonen Karta bedriver en vitenskapelig studie og har hittil publisert opplysninger om 130 000 personer som ble utsatt for sovjetisk undertrykkelse, både krigsfanger og sivile.
Den 24. september myrdet de sovjetiske soldater 41 pasienter og pleiepersonale på et polsk militærhospital i landsbyen Grabowiec nær Zamość. Sovjetstyrkene henrettet også alle polske offiserer som de tok til fange etter slaget om Szack den 28. september.
Sebere mistet over 20.000 polske soldater og sivile livet de henrettelser som omfattes av samlebetegnelsen i Katynmassakren. NKVD anvendte tortur i stor stil i forskjellige fengsler, især de i mindre byer.
Den Røde Armé hadde opprinnelig skapt forvirring blant de lokale ved å hevde at de kom for å redde Polen fra nazistene. Deres innmarsj overrasket polske samfunn og deres ledere som ikke hadde fått vite hvordan deres egne myndigheter mente de skulle reagere på en sovjetisk invasjon. Polske og jødiske borgere kan i starten ha foretrukket et sovjetisk styre fremfor et tysk, men de sovjetiske myndigheter var snare med å prege det lokale levesett med sin ideologi. For eksempel begynte de raskt å konfiskere, nasjonalisere og omfordele alle private og statseide polske eiendommer. I løpet av de to år etter annekteringen arresterte de sovjetiske myndigheter omkring 100 000 polske borgere og deporterte mellom 350 000 og 1 500 000, hvorav mellom 250 000 og 1 000 000 døde, fortrinnsvis sivile.
Hviterussland og Ukraina
Av de 13,5 millioner innbyggere i de polske områder annektert av Sovjetunionen var polakkene den største etniske gruppen, men hviterussere og ukrainere utgjorde tilsammen over halvparten av befolkningen. Annekteringen overdro ikke til Sovjetunionen alle områder der det bodde hviterussere og ukrainere. Noen mindre grupper av dem var vest for den nye tysk-sovjetiske grense. Allikevel forente den klart hovedparten av de to folk innenfor de utvidede hviterussiske og ukrainske republikker.
Den 26. oktober ble det avholdt «valg» til de hviterussiske og ukrainske parlamenter for å gi annekteringen et skinn av lovlighet. Hviterusserne og ukrainerne i Polen var over tid i stigende grad blitt fremmedgjort av den polske regjerings forsøk på å gjøre området polsk og undertrykke deres separatisme, så de følte ikke større lojalitet overfor den polske stat. Ikke alle hviterussere og ukrainere stolte imidlertid på det sovjetiske styre, som var ansvarlig for den ukrainske hungersnød i 1932–33. I praksis bød de fattige Sovjetunionen velkommen, mens eliten var tilbøyelig til å slutte seg til opposisjonen, selv om de støttet selve gjenforeningen.
Sensur
Sovjetiske sensorer fjernet senere mange detaljer om invasjonen i 1939 og tiden etter. Politbyrået hadde fra starten kalt operasjonen et «frigjøringsfelttog», og senere sovjetiske uttalelser avvek aldri fra denne linje. Den 30. november 1939 uttalte Josef Stalin at det ikke var Tyskland som hadde angrepet Frankrike og Storbritannia, men Frankrike og Storbritannia som hadde angrepet Tyskland; og i mars det følgende år hevdet Molotov at Tyskland hadde forsøkt å skape fred og var blitt avvist av «britisk-franske imperialister». Alle senere sovjetiske regjeringer avviste at det noensinne hadde eksistert noen hemmelig protokoll i Molotov-Ribbentrop-pakten, men da dokumentet ble «funnet» i sovjetiske arkiver i 1989, ble sannheten endelig anerkjent. Sensur ble også anvendt i Folkerepublikken Polen for å bevare det bilde av «polsk-sovjetisk vennskap» som ble støttet av de to kommunistiske regjeringer. Det var offisiell politikk kun å tillate beskrivelser av felttoget i 1939 som viste det som en gjenforening av det hviterussiske og det ukrainske folk og en frigjøring av det polske folk fra «oligarkisk kapitalisme». Myndighetene frarådet kraftig ytterligere studier eller undervisning i emnet. Forskjellige undergrunnsutgivelser (bibuła) behandlet imidlertid emnet, og det samme gjorde andre medier, som protestsangen fra 1982 av Jacek Kaczmarski (Ballada wrześniowa).
Brudd på folkeretten
Tyskland og Sovjetunionens angrepskrig mot Polen var ifølge professor Norman Davies et brudd mot folkeretten, da begge land hadde signert Briand-Kellogg-pakten om forbud mot angrepskrig.
Noter
<references group='lower-alpha'/>
Balki & Larry
Balki & Larry (orig. Perfect Stranger) er en amerikansk TV-serie som ble skapt av Dale McRaven. Serien gikk mellom 25. mars 1986 og 6. august 1993 og hadde Bronson Pinchot i hovedrollen som den fjerne greske fetteren Balki Bartokomous. Serien hadde totalt 150 episoder over åtte sesonger.
Handlingsreferat
Serien skildrer forholdet til Larry Appleton (spilt av Mark Linn-Baker) og hans fetter Balki Bartokomous). Larry, opprinnelig fra Wisconsin, har nettopp flyttet inn i sin første leilighet i Chicago. Når Balki, en hittil ukjent fetter fra en øy i Middelhavet kalt «Mypos» plutselig dukker opp for å flytte inn hos ham. Balki, som tidligere var en hyrde på Mypos, tolker det lille han vet om USA ved å stole på sine egne (ofte ut av kontekst) erindringer om amerikansk pop-kultur.
Larry forsøker å lære Balki om amerikansk liv og kultur. De begynner ved å arbeide i en dagligvarebutikk og bor sammen i en liten leilighet, men utvikler seg og får etter hvert jobb for en respektabel avis, flytter inn i større boliger, har korte romantiske forhold med ett par flyvertinner, og utvider livsstilen deres gjennom sine forskjellige erfaringer.
Susan Campbells karakter ble faset ut, tidlig i denne sesongen. Larry begynte et forhold med Jennifer Lyons, og Balki begynte å gå på stevnemøter med Mary Anne Spencer - etter å ha møtt dem gjennom et lokalt treningsstudio. I senere episoder avsløres det at begge kvinnene arbeider som flyvertinner, og også leier en leilighet sammen i samme bygning som Larry og Balki.
I begynnelsen av Sesong 3, i slutten av 1987, finner Larry og Balki i en ny, større leilighet, hvor Balki hadde sitt eget rom i stedet for å sove på en sofa. Men karakterene refererte aldri til denne flyttingen. Jennifer og Mary Anne var fremdeles bosatt i den samme bygården som dem.
Le Roux Hamman
Le Roux Hamman (født 6. januar 1992) er en sørafrikansk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp.
Balki & Larry
Handlingsreferat
Larry skaffer seg en jobb, denne gangen som journalist, og arbeider for Chicago Chronicle, en fiktiv avis. Han hjelper også Balki med å få jobb ved samme avis. Den nye sjefen deres heter redaktør Harry Burns. Avisens forlegger, Mr. Wainwright, blir introdusert for seerne senere i sesong 3, og tar over som Larrys sjef etter at Eugene Roche forlater TV-serien. I mellomtiden er Balkis nærmeste veileder, Sam Gorpley.
Rett etter at den sjette sesongen begynte, forsøkte produsentene å legge til en ny karakter i serien. Tess Holland. Hun ble introdusert som den plagsomme lille jenta som bodde i en leilighet ovenfor Larry og Balki. Tess dukket opp i sesongens andre episode, når Balki gikk med på å passe barna i etasjen over der han bor. Men dette forårsaker ulike problemer både hjemme hos dem, og i avisen Chicago Chronicle. Samtidig utvikler romantikken seg mellom Larry og Jennifer.
Le Roux Hamman
Han representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i forsøksheatet på 400 meter hekk.
Balki & Larry
Handlingsreferat
Med Larry og Jennifer som lykkelig gift, vender TV-serien mer over forholdet mellom Balki og Mary Anne. I sesongens siste episoder avslutter Mary Anne forholdet med Balki, og flytter ut av huset deres. Men i den aller siste episoden blir problemene deres løs, og Balki og Mary Anne gifter seg plutselig. Sesongen avsluttes med det nye ekteparet på vei til en bryllupsreise til Mypos. I tillegg forteller Jennifer at hun er gravid med Larrys barn.
Den aller første episoden av sesong åtte begynte flere måneder etter slutten av sesong sju. Balki og Mary Anne kommer endelig tilbake fra Mypos, og de avslører at Mary Anne også var gravid. For den åttende sesongen ble historiene fra Chicago Chronicle faset ut, og TV-serien handlet hovedsakelig om hjemmelivet til karakterene. Både Balki og Mary Anne, og deretter Larry og Jennifer, får barn i løpet av denne sesongen.
The Beste
The Beste var et norsk ad-hoc-band som ga ut to platene En sang for åtte kroner... og Blått i 1985 og 1987. Med tre tidligere medlemmer fra The Aller Værste! er navnet et helt tydelig spill på sistnevntes navn. Musikken er likevel betraktelig roligere og mer lavmælt enn dette.
Peter Porsch
Porsch studerte germanistikk og anglistikk i Wien. Han emigrerte i 1973 fra hjemlandet Østerrike til DDR og ble DDR-statsborger i 1979. Han jobbet i Karl-Marx-Universität i Leipzig. Fra 1982 var han dosent og senere professor for språkteori og sosiolingvistikk.
I 1982 ble han medlem av det statsbærende partiet SED og etter dets transformasjon var han medlem i PDS og Die Linke. Fra 1990 ble han valgt til Sachsens landdag for første gang. Fra 1991 til 1995 og fra 1997 til 2001 var har formann i PDS i Sachsen.
I forbindelse med landdagsvalget i 2004 ble det hevdet at han fra 1970 til 1980-tallet var aktiv som angiver for Stasi. Han forklarte at Stasi skummet av informasjon fra ham uten hans viten. Etter at han var blitt beskyldt for sammenarbeid med Stasi ble han gitt status som Stasi-belastet av personalkommisjonen ved sitt arbeidssted, Universität Leipzig, og oppsagt fra sin stilling. En rettssak om oppsigelsen endte med forlik.
I mai 2006 besluttet Sachsens landdag med støtte fra alle fraksjoner bortsett fra daværende Linkspartei.PDS å reise sak mot Porsch ved forfatningsdomstolen for å frata ham hans mandat i henhold til artikkel 118 i Sachsens forfatning, etter at landdagen hadde besluttet at Porsch hadde vært aktiv som Stasi-informant. Forfatningsdomstolen avviste saken av formelle grunner, ettersom tidsfristen for å reise sak var overskredet. Porsch har ført rettssaker for å forhindre aviser å omtale hans fortid som angiver for Stasi og fikk medhold i retten.
Den muslimske gullalderen
Den muslimske gullalderen eller den islamske gullalderen er en periode som i vitenskapelig populærlitteratur beskrives som den islamske sivilisasjons vitenskapelige storhetstid og som varte i drøyt 500 år. Den strakk seg gjennom abbasidenes tid (749 e.Kr.–1258 e.Kr.).
Historisk kontekst
Den muslimske ekspansjonen på 600- og 700-tallene førte til en gunstig økonomisk utvikling og fremveksten av en velutviklet sivilisasjon som var et multireligiøst, flerkulturelt og multietnisk samfunn. Forskere med forskjellige trosoppfatninger arbeidet sammen innen et geografisk område som strakk seg fra Spania til Kina.
Ved det islamske rikes ekspansjon kom muslimene i kontakt med et stort antall sivilisasjoner og høykulturer. Arabernes utbredelse stanset ikke ved politisk, militært og økonomisk herrevelde, men omfattet også vitenskapens verden. Muslimene kunne dra nytte av andre kulturers vitenskapelige innsikter og deres kunnskaper innen administrasjon og forvaltning. På denne tiden fremtrådte en rekke muslimske teologer og filosofer som hadde hentet inntrykk fra greske filosofer.
Fremveksten av en materielt og kulturelt velutviklet sivilisasjon medførte at et stort antall vitenskapelige institusjoner og lærdomssentre fikk blomstre. Muslimske herskere holdt seg med vitenskapsmenn i sine palass og stilte store bibliotek, astronomiske observatorier og lignende institusjoner til deres disposisjon. Et stort antall verk ble oversatt fra gresk, persisk og andre språk til arabisk og bidro til at en stor del av den tidens samlede lærdom ble tilgjengelig også for den muslimske verdens tenkere.
Viktige sentra
Et tidlig muslimsk sentrum for kunst, kultur, vitenskap og forskning, kalt Visdommens hus, oppstod i Bagdad få årtier etter at byen var blitt grunnlagt. Det kunne overta den vitenskapelige arven fra et lærdomssenter som lå få kilometer unna, den underkuede persiske metropolen Seleukia-Ktesiphon, som de muslimske araberne hadde erobret i 636. En annet viktig inspirasjon var Gundishapurakademiet, som var et viktig læresete i senantikkens Persia.
Et annet lærdoms- og vitenskapssentrum utviklet seg i den østpersiske provinsen Khorasan. Denne ble senere kjerneområdet for den iranske renessansen.
Også i Al-Andalus (nå Andalucía i Spania), særlig i emiratet/kalifatet i Córdoba og i det senere emiratet i Granada, kom det til en blomstring innen kultur og vitenskap.
Et lite spor etter den ledende stilling eni vitenskapene som for eksempel Al-Andalus hadde i en periode i den europeiske middelalderen kan kjennes ved den arabiske forstavelsen al- (bestemt artikkel) i begreper som algebra, alkymi, alkohol og alkalier.
Blant de viktigste vitenskapsmenn som er kjent med navn for ettertiden var:
Karl Albrecht Schachtschneider
Karl Albrecht Schachtschneider (født 11. juli 1940 i Hütten bei Gellin i Pommeren i Tyskland (nåværende Sitno i Polen) er Professor emeritus i offentlig rett ved «Der Rechts- und Wirtschaftswissenschaftlichen Fakultät der Universität Erlangen-Nürnberg» i Nürnberg i Tyskland.
Schachtschneide er en av de sterkeste kritikere av Den europeiske unionen, EU og Lisboatraktaten.
Iris M. Zavala
Iris M. Zavala (født 27. desember 1936 i Ponce i Puerto Rico, død 10. april 2020 i Madrid) var en puertorikansk forfatter, akademiker og dikter som senere bodde i Barcelona i Spania. I løpet av en over femti år lang karriere skrev hun hundrevis av artikler, dissertasjoner og presentasjoner.
Bakgrunn
Zavala kom fra Ponce i Puerto Rico. Hun fikk sin høyere utdannelse ved Universidad de Puerto Rico med en bachelor i litteratur, og ved Universidad de Salamanca med et lisensiat, og deretter doktorgraden i filosofi og litteratur (ph.d.). Hun ble influert av den spanske Fernando Lázaro Carreter.
Karriere
Zavala underviste i Puerto Rico, Mexico, USA, Nederland, Italia, Tyskland og Spania. I Spania var hun UNESCO-fellow ved universitetet Pompeu Fabra i Barcelona, og Ramón Llul-fellow ved Universitetet på Mallorca. Zavala underviste ved mange universiteter i USA, blant annet ved University of Minnesota.
Håvik gravplass
Håvik gravplass eller Håvika gravplass eller Håvik kirkegård er en gravlund i Frøya kommune i Trøndelag. Den ligger i enden av en stikkvei nordover fra Titranveien, et par kilometer øst for Titran.
Iris M. Zavala
Karriere
Hun var også litteraturkritiker og essayist. I 1980 skrev hun sitt hovedverk, Kiliagonía, en roman med handlingen lagt i byen Ponce i Puerto Rico. Hennes neste roman var Nocturna, mas no funesta (1987), publisert av Montesinos (Barcelona i Spania). Den ble adaptert for teateret av Group Alcores (Madrid). Blant hennes øvrige verker er El libro de Apolonia o de las Islas og El sueño del amor.
Håvik gravplass
Gravlunden ble anlagt som hjelpekirkegård i 1930.
Iris M. Zavala
Karriere
Hun døde av COVID-19 i Madrid i en alder av 83 år.
Lindsay Hanekom
Lindsay Hanekom (født 15. mai 1993) er en sørafrikansk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp.
Han representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i forsøksheatet på 400 meter hekk.
Marian Woronin
Marian Jerzy Woronin (født 13. august 1956 i Grodzisk Mazowiecki) er en polsk tidligere sprinter som hovedsakelig konkurrerte på 100 meter. Under EM 1978 i Praha vant han gullmedalje på 4 x 100 meter. Karrierens høydepunkt var kanskje sølvmedaljen på 4 x 100 meter fra OL 1980 i Moskva. I EM 1982 i Athen ble det bronsemedalje på 100 meter.
Tidenes raskeste "hvite løper"
Woronin sin personlige rekord på 100 meter er 10.00 s fra 1984.
Feltpostnummer (post-Sovjet)
Et feltpostnummer (FPN) (russisk:Войсковая часть - forkortet В/ч) er en numerisk alternativ betegnelse for militære enheter i forsvaret og Nasjonalgarden for postsovjetiske stater.
Stiftelsen Betania
Stiftelsen Betania ofte kalt Betania Alta, driver med diakonalt arbeid i Alta, via to institusjoner. Stiftelsen er en del av den norske Pinsebevegelsen. Alma Halse fra Åheim på Sunnmøre etablerte virksomheten i 1937. Betania Alta var Finnmarks første private helseforetak.
Feltpostnummer (post-Sovjet)
For hæren er feltpostnummer tildelt for en militær enhet (korps, divisjon, brigade, osv.); for Marinen blir feltpostnummer tildelt for det enkelte skip.
Stiftelsen Betania
Stiftelsen Betania har som motto: Omsorg for hele mennesket. Stiftelsens formål er: …allmennyttig, varig virksomhet av helse- og sosial, humanitær og lignende art på kristent verdigrunnlag i Finnmark med videre.
Stiftelsen driver to større institusjoner.
Stiftelsen Betania har plass til 50 pasienter. Alle har enerom. Ifølge lover og regler skal hver pasient ha minst 70 kvadratmeter. Det psykiatriske dagsenteret har 20 boliger for tungt psykiatriske brukere. I 1989 ble en egen barnehage for de ansattes barn etablert.
Brutto omsetning var i 2005 på 50 millioner kroner. Bygningsmassen er på omtrent 10 000 kvadratmeter og eiendommen er på 60 dekar.
Historie
Alma Halse kom til Finnmark i 1933, utsendt av pinsemenigheten Filadelfia Ålesund. Hun så den sosial nøden blant befolkningen i Finnmark, i mellomkrigsårene. Hun startet det som etterhvert skulle bli en stor institusjon. Det var særlig barnas nød som grep henne og i begynnelsen var det et barnehjem det ble satset på.
Betania Alta ble etablert av Alma Halse  i 1937, da et uferdig hotell ble kjøpt. Det sies om Alma at hennes visjon og stå-på-humør, gjorde inntrykk, og at hun knyttet til seg arbeidere fra hele Norge. De første årene var det kun en bygning. På hvert rom bodde flere mennesker.
Pauline Fauskanger fra Askøy, ved Bergen. Under et arbeidsopphold i Molde, fikk hun av Alma Halse, høre om arbeidet. Hun kjente straks kallet til å reise til Finnmark. Pauline Fauskanger er utdannet jordmor og sykepleier, og har arbeidet ved Betania i 48 år. Hun forteller at hun i de første årene arbeidet uten lønn, slik andre også gjorde. Det eneste arbeiderne fikk var kost og losji, samt litt lommepenger nå og da.
Etter den andre verdenskrig og ødeleggelsene i Finnmark var Betania det første permanente huset som ble gjenreist i Alta.
Arbeidet har vært inne i tre epoker. Først pionertiden som varte fram til 1950-tallet. Deretter frivillighetstiden, fram til Alma Halse døde i 1969. Det var en tid da idealister fra hele Norge kom for å delta i arbeidet. Kristne som så det som et kall å få hjelpe medmennesker. Alma Halse døde i 1969, 64 år gammel.
Fra omtrent 1970 begynte den tredje epoken, den profesjonelle tiden. Karl Hykkerud overtok ledelsen. Også ikke-kristne arbeidere ble ansatt og de ansatte fikk lønn. En ny sykehuslov kom i 1970-årene, den medførte store forandringer. Barnehjemmet ble avviklet, og det ble satset mer på psykiatri og allmindelig eldreomsorg. .
I dag er Betania Alta en stor institusjon med 130 ansatte.
Minnefond
Alma Halses minnefond for viderutvikling av stiftelsens arbeid.
Cat People (1982)
Cat People er en amerikansk skrekkfilm fra 1982 med Nastassja Kinski og Malcolm McDowell i hovedrollene. Regi var ved Paul Schrader mens musikken var ved Giorgio Moroder.
Handling
Irena er en vakker ung og seksuelt uerfaren kvinne som flytter til New Orleans for å bo hos sin bror. Her våkner hennes erotiske følelser. Den voldsomme lidenskapen jenta opplever er imidlertid så sterk at den overgår kaoset rundt henne – også de beskynderlige kravene til broren hennes (Malcolm McDonwell). På et besøk til en zoologisk hage treffer hun zoologen Oliver (John Heard). Han forelsker seg i henne, men forholdet lar seg ikke forene med Irenes underliggende "natur". Gradvis blir hun klar over sin fryktelige skjebne.
Om filmen
En nyinnspilling av en skrekkfilm fra 1942 med samme tittel: Cat People (1942).
I rollene
(utvalg)
Schackgalerie
Schackgalerie er et kunstgalleri i Prinzregentenstraße i München. Galleriet oppstod fra samlingen til grev A. F. von Schack og er i dag del av Bayerische Staatsgemäldesammlungen. Grev Schack var en betydelig kunstmesén i München.
Galleriets samlinger omfatter spesielt verker fra romantikken, bl.a av Arnold Böcklin, Moritz von Schwind, Franz von Lenbach, Carl Spitzweg, Carl Rottmann, Anselm Feuerbach, og andre verker av tyske landskaps- og historiemalere. Samlingen har vært uforandret siden den ble opprettet og regnes som et fint eksempel på en privatsamling fra det 19. århundre.
Bygningen galleriet holder til i ble opprinnelig oppført mellom 1904 og 1907 av Max Littmann for Kongeriket Preussens gesandtskap i Kongeriket Bayern.
Rastikarhut
Rastikarhut (RasKa) (stiftet i 1977) er en finsk orienteringsklubb fra Satakunta. Klubben er mest kjent for å ha vunnet dameklassen i verdens største orienteringsstafett, Venla. Klubben vant stafetten i 1993. Verdensmesteren Heli Jukkola har representert Rastikarhut.
Meritter
Venla (Jukola), damer (1):
Blindt raseri
Blindt raseri (orig.: Rampage) er en film fra 1987 regissert av William Friedkin. Den ble filmet i Stockton, California i 1986 og fikk landsdekkende amerikansk utgivelse i 1992.
Charles Reece (Alex McArthur) er en seriemorder som begår en rekke brutale lemlestelser-drap for å drikke blod som følge av paranoide vrangforestillinger.
Reece er snart fanget. Mesteparten av filmen dreier seg om rettssaken og aktor forsøker å få Reece funnet tilregnelig og gitt dødsstraff. Forsvarsadvokater, i mellomtiden, hevder at tiltalte ikke er skyldig på grunn av sinnssykdom.
Aktor, Anthony Fraser (Michael Biehn), tidligere mot dødsstraff, mens nå søker en slik straff for Reece's brutale forbrytelser etter å ha møtt offerets sørgende familie.
Til slutt blir Reece funnet tilregnelig og gitt dødsstraff, men Fraser's interne debatt om dødsstraff gjengis akademisk når Reece er funnet å være sinnssyk av en skanning av hjernen hans for mental sykdom.
William Auld
William Auld (født 6. november 1924, død 11. september 2006) var en skotsk poet, forfatter og oversetter, som skrev på Esperanto.