cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hughes Hercules H-4
Operativ historie
Hughes returnerte til California under en pause i Senatshøringene for å kjøre en taxetest med H-4. Den 2. november 1947 begynte taxetestene med Hughes ved kontrollen. Hans besetning omfattet Dave Grant som kopilot, to flymaskinister, Don Smith og Joe Petrali, 16 mekanikere, og to andre besetning. H-4 hadde også syv inviterte gjester fra pressekorpset, og ytterligere syv fra industrien. Tretti-seks personer var ombord.
Fire reportere forlot for å skrive sine historier etter de første to taxrunder, mens resten av pressekorpset ble ombord til dagens siste runde. . Etter å ha fått fart ut Kanalen mot Cabrillo Beach kom Hercules i luften, forble der 70 fot over vannflaten i med en fart på 135 mph i om lag 1,6 km. I denne høyden merket H-1 bakkeeffekten. Denne korte flytur viste tvilerne at Hughes' mesterstykke var flydyktig og ingen sløsing med offentlige midler. Likevel fløy aldri Spruce Goose igjen. Flyets fulle kapasitet ble aldri testet. En heltids arbeidsstyrke på 300 arbeidere, alle sverget i hemmelighet på å vedlikeholde flyet i en klima-kontrollert hangar. Selskapet reduserte styrken til 50 mann i 1962 og så forlot de den etter Hughes' død i 1976.
Disputt og utstilling
Eierskapet til H-4 har vært gjenstand for disputt med den amerikanske regjering som hadde kontrakt på byggingen av flyet. Midt på 1970-tallet ble en avtale oppnådd hvor Smithsonian Institution’s National Air and Space Museum skulle overta Hughes H-1 Racer og en del av H-4s vinge. Summa Corporation ville betale 700 000 dollar og få eierskapet av H-4. Den amerikanske regjering ville avstå alle rettigheter og flyet vill bli beskyttet «from commercial exploitation».
På midten av 1990-tallet ble de tidligere hangarene til Hughes Aircraft på Hughes Airport i California, inklusive den som huset Hercules, omdannet til filmstudio. Scener fra filmer som Titanic, What Women Want og End of Days ble filmet i den 29 000 m2 store hangaren hvor Howard Hughes bygde flybåten. Hangaren vil bli bevart som et bygg som kan føres opp i Det nasjonale register over historiske bygninger i det som i dag er industri og boligområder i Playa Vista i Los Angeles.
Relative lønninger
Relative lønninger er definert som lønnsrangeringen for en yrkesgruppe sammenlignet med andre yrkesgruppers lønn. Uttrykket er ofte brukt i sammenheng med ulikhet i lønnsdannelse, og favoriserer prosentillegg fremfor kronetillegg. Grunnen til dette er at den relative lønnsutviklingen ofte blir mindre dersom man gir kronetillegg versus prosentillegg.
Eksempel: Person A tjener 100 kroner og person B tjener 200 kroner. Etter lønnsforhandling får de 10 kroner i lønnstillegg. Person B har da kommet relativt dårligere ut enn A. I prosent har person A økt lønnen med 10%, mens person B har økt lønnen sin med 5%.
Olav Tjønneland
Olav Tjønneland (født 5. september 1914, død 7. september 2003) var utdannet kjemiingeniør, men var bedre kjent som fotograf og kulturformidler i Norge.
Tjønneland har tatt mer enn 7.000 lysbilder og sort/hvitt-negativer, og han holdt rundt 5000 foredrag om kulturhistoriske og kulturgeografiske emner fra Norge og resten av verden. Disse holdt han i folkeakademier, folkehøyskoler og foreninger rundt om i Norge. Tjønneland er også kjent for å ha lært mange å fotografere gjennom sine fotokurs og lysbildeforedrag om ulike fotografiske teknikker. Han var medlem av Oslo Kamera Klubb fra 1940 hvor han hold mange av sine foredrag.
Tjønnelands bildesamling og arkivmateriale over foredrag ble overlevert til Norsk Folkemuseum i 1995.
Liv og virke
Tjønneland ble født i Langvike, Grimstad, men flyttet når han var 2 år gammel til Tjøme. Moren og faren hans var opprinnelig fra Vigsdalen i Sunnfjord, oppvokst på to nabogårder. Tjønneland tok middelskole i Tønsberg, hvor han bodde på hybel i ukedagene og hjemme hos familien på Tjøme i helgene. Han tok Examen artium i Eidsvoll Landgymnas og bodde da permanent på hybel. Etter han tok examen artium reiste han til Trondheim for å studere til sivilingeniør ved kjemiavdelingen ved byens høyskole. Etter endt utdannelse jobbet Tjønneland i en kort periode for Jotun fabrikk i Sandefjord. Fra og med 1. februar 1939 var Tjønneland ansatt hos J.L. Nerlien fotofirma, Oslo som fotoingeniør, og i 1940 giftet han seg med Else Tjønneland. Under 2. verdenskrig var han fotosjef i Hjemmefrontens sentralledelse, og under krigen ledet han også kurser i flyfotografering, sammen med Ole Reistad på Kjeller flyplass.
Seminar (kirkelig)
Seminarer finnes innen mange forskjellige kirkesamfunn, og har som hovedoppgave å utdanne personer til tjeneste som prest. Det er også mulig for andre å studere ved et seminar, f.eks. for personer som er engasjert i kirkelig arbeid og ønsker å bedre sine kvalifikasjoner.
Katolske seminarer tilbyr gjerne universitetsgrader, noe de har mulighet til ved at de er knyttet til et universitet. De fleste er knyttet til et av de pavelige universiteter.
På 1800-tallet var det et katolsk presteseminar i Trondheim, men dette ble nedlagt etter få år. Et nytt seminar, St. Eystein seminar, ble opprettet av Oslo katolske bispedømme i 2006.
Juniorseminar
Et juniorseminar er en skole på nivå med ungdomsskole eller videregående skole, som forbereder til studier ved et presteseminar. Det er dog ingen forpliktelse til å fortsette på presteseminar etter endt utdannelse ved et juniorseminar. Mange steder i verden er juniorseminarene de eneste skoler som gir utdannelse av godt nok nivå til å kvalifisere til universitetsstudier.
Belgisk kjempe
Belgisk Kjempe er en av de største kaninrasene. Den har en del pels og trenger ofte litt hjelp med stell av pelsen, spesielt på sine eldre dager. Rasen kommer fra Flandern i Belgia og har vært kjent siden 1825. Rasen ble avlet fram for å få høyt kjøttinnhold. Rasen er godkjent på utstillinger i fargene viltgrå, mørkegrå, viltsvart, viltgul, viltblå, jerngrå, chinchilla, viltrød, svart, blå, hvit rødøyd/blåøyd. Viltgul belgisk kjempe er svært sjelden. Den er derfor verdt en del mer enn de andre og blir brukt mer til utstilling enn som mat.
Paper Mario: Color Splash
Paper Mario: Color Splash er et action-eventyrspill som er utvikla av Intelligent Systems og utgitt av Nintendo på Wii U. Spillet handler om Paper Mario, som sammen med prinsesse Peach og Toad reiser til ei ukjent øy, Prism Island, for å redde lokalbefolkningen fra å miste fargene sine. Paper Mario møter malebøtta Huey og drar på ei ferd for å finne de seks magiske stjernene som gir farge til øya.
Belgisk kjempe
Idealvekten er over 7 kg, men det finnes flere over denne vekten. Noen blir så tunge som 12 kg, men kaniner over 9 kg regnes som veldig sjeldent. Denne rasen blir også lange, og har verdensrekorden for lengste kanin med 129 cm.
Denne kaninen trenger mye mat for å ikke bli for tynn. Det er mange som har problemer med å ikke få foret opp denne rasen til idealvekten.
Tariq Anwar
Tarik Anwar (født 21. september 1945) er en indiskfødt britisk filmklipper. Han ble Oscar-nominert for sin jobb på American Beauty (1999), en jobb han også ble belønnet med en BAFTA-pris for.
Anwar er far til skuespilleren Gabrielle Anwar, kjent for rollene sine i The Tudors og Burn Notice.
Antiokos XI Epifanes
Han var bror av Selevkos VI Epifanes og var selv en mindre deltager i borgerkrigene som skygget for de siste årene av det en gang som storstilte Selevkideriket, nå redusert til lokale dynastier i Syria. Som følge av hans brors nederlag i 95 f.Kr. overfor en annen bror, Antiokos X Eusebes, bestemte Antiokos XI Epifanes sammen med enda en bror, Filip I Filadelfos, å ta hevn. De beleiret byen Antiokia, men etter at dette hærtoktet feilet, ble Antiokos XI tvunget til å flykte. Da han forsøkte å krysse elven Orontes overskrevs på sin hest, forulykket han og druknet. Året var 92 f.Kr.
Tony Hicks
Anthony Christopher «Tony» Hicks (født i Nelson, Lancashire, England 16. desember 1945) er sologitarist og harmonisanger i The Hollies.
Karriere
Hicks startet å opptre bare 12 år gammel i 1957 med Les Skifflettes, da de deltok i Carroll Levis’ talentshow. Fra tidlig på 1960-tallet var han et fremtredende medlem av Manchester-bandet Ricky Shaw and the Dolphins. I april 1963 fikk Graham Nash og Allan Clarke overtalt ham til å bli med i deres nylig startede band The Hollies. Ikke lenge etter kom Bobby Elliott med på trommer, og i 1966 overtok Bernie Calvert bassen. Det var disse fem bandmedlemmene som utgjorde gruppa da den slo an i USA. På forhånd hadde de nådd britisk stjernestatus i samme divisjon som The Beatles, Rolling Stones og Manfred Mann fra de nådde førsteplass i 1965 med "I'm alive".
Det var Clarke, Hicks og Nash som utgjorde gruppas komponistteam. Til å begynne med gjemte de seg bak pseudonymet "L. Ransford", men fremsto senere med sine egne navn, og sto bak låter som "Stop stop stop", "Carrie Anne", "On A Carousel" og "Jennifer Eccles".
Hicks var sologitarist, og falt inn på den litt dypere tredjestemmen, noe som ble et kjennemerke for The Hollies. I Storbritannia fikk de ikke mindre enn 30 hitsingler, pluss ytterligere to plasseringer med gjenutgivelser av tidligere slagere. Av disse var 17 låter Topp 10 plasseringer. Dessuten oppnådde gjenutgivelsen av "He Ain't Heavy, He's My Brother" topplassering i 1988. På de amerikanske hitlistene fikk de 23 hitsingler, hvorav seks var Topp 10-plasseringer. Clarke-Hicks-Nash komponerte The Hollies-albumet; For Certain Because(1966), og de psykedeliske Evolution (1967), og Butterfly (1967). Deres album med egne britiske hitsingler, The Hollies 'Greatest Hits, fikk også en fortjent førsteplass på de britiske albumlistene i august 1968.
Det var Hicks som i 1968 foreslo at de skulle lage et album med Bob Dylans sanger. Nash var så uenig at han valgte å slutte i bandet. Det var nå han inngikk samarbeid med David Crosby og Stephen Stills. Nash ble da erstattet av Terry Sylvester, og Hollies Sing Dylan (1969) nådde en tredjeplass på de britiske albumlistene, men vakte ingen oppmerksomhet i USA.
Etter at Nash i desember 1968 forlot dem. tok Hicks ansvar for alene å komponere flere nye sanger for The Hollies. En av disse skaffet bandet en topp 30-plassering i USA, "Long dark road". Andre, som "Cos You Like To Love Me" (1969) og "Dandelion Wine" (1970) endte opp som B-sider på singelutgivelser. Han skrev også mange av sangene til albumet Confessions of The Mind (1970), med hitlåten "Too Young To Be Married" som nådde førsteplassen på singellistene i Australia og i New Zealand.
Hicks og Elliott er de to medlemmene som har vært lengst i bandet. 15. mars 2010 da The Hollies ble innlemmet i Rock and Roll Hall of Fame med medlemmene Allan Clarke, Terry Sylvester, Graham Nash, Tony Hicks, Bobby Elliott, Bernie Calvert og Eric Haydock, spilte Tony Hicks og Bobby Elliott konsert som The Hollies i London Palladium i London, mens Clarke, Nash og Sylvester opptrådte sammen med Little Steven, og medlemmer av Maroon Five, som et alternativt The Hollies under prisoverleveringen i USA.
Houda Ben Daya
Hun representerte Tunisia under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble utslått i andre runde.
Lhasa apso
Lhasa apso (FCI# 227) tilhører gruppen av små tibetanske hunderaser og stammer trolig opprinnelig fra fjellene i Tibet. Denne lille hunden hevdes å ha eksistert i århundrer og ha vært en favoritt i hjemlandet.
Opprinnelse og alder
Lhasa apso hevdes av mange å være en urhund og en nær slektning av små asiatiske hunderaser som tibetansk spaniel, shih tzu, tibetansk terrier og pekingeser (for å nevne noen). Hvem av disse hundene som er mest opprinnelig er imidlertid uklart. Skal man bedømme hundene etter deres praktiske og anatomiske egenskaper, må det bli den tibetanske spanielen (som slettes ikke er noen spaniel). Den har en pels som er nærmest perfekt tilpasset det ekstreme klimaet i Tibet, noe de andre ikke er i samme grad. Man snakker allikevel om hunder som beviselig er nært beslektet med hunder fra antikken og ulv Det genetiske utvalget viser også at lhasa apso er beslektet med gruppen av typiske gjeterhunder som shetland sheepdog, collie og belgisk fårehund (en gruppe som forøvrig også inkluderer flere mynder (bl.a. irsk ulvehund, borzoi og greyhound).
Tempelhunder fungerte som vakthunder og var små av praktiske årsaker, for de fungerte også som sengevarmere og fulgte gjerne i helene på sine «eiere» (munkene og andre mennesker) når disse hadde et ærend. Hundene munkene hadde ble betraktet som «små løver», noe som ga dem stor verdi og høy anseelse, for løven har en sentral plass i østlig kultur og symboliserer styrke og samhold.
Denne kombinasjonen har ført til en rekke misforståelser. De små tibetanske hundene har i vestlig kultur feilaktig blitt kalt hellige, men det har de aldri blitt regnet som i Tibet. De ble heller aldri alet opp i klostrene spesielt, selv om nok noen også kom til i slike omgivelser. Tibetanere ser ikke på hunder som hellige, men deres buddhistiske tro på reinkarnasjon oppmuntrer til godhet mot alle dyr. Slik godhet kom gjerne til uttrykk rundt de hellige klostrene i Tibet, der gatene ofte var (og er) fulle av løshunder. Pilegrimens behandling av disse hundene har så feilaktig av vestlige blitt tatt til inntekt for at hundene som bodde i de hellige klostrene også var hellige.
Hvor gammel lhasa apso er blir et spørsmål om hvordan man regner alder. Som alle andre hunder nedstammer også denne fra urhunder, men dette er så fjernt i tid at det ikke på noen måte kan tas til inntekt til dagens hunderase. En rekke nettsteder og bøker om hunder har gått langt i å rettferdiggjøre at lhasa apso skal ha vært en slags favoritt for Dalai Lama gjennom århundrer, men dette medfører ikke riktighet og savner dokumentasjon. Lhasa apso har fått navn etter hovedstaden i Tibet, der såkalte apsohunder lever som løshunder. Navnet betyr rett og slett langhåret hund fra Lhasa. Det gjør de imidlertid over store deler av Tibet, der typen kalles apso (som betyr langhåret) og ser ganske annerledes ut enn de utstillingshundene vi kjenner fra vesten. Lhasa apso og apso er da heler ikke samme hund. De skiller seg blant annet gjennom å ha ulik pelsstruktur.
Lhasa apso kan derfor sies å være en moderne vestlig variant av den opprinnelige apsohunden, og som sådan ble den formet først i moderne tid. Til vesten kom apsohundene først mot slutten av 1920-tallet, og den første rasestandarden ble fastsatt i Storbritannia i 1934. Storbritannia er i dag også ansvarlig for rasestandarden. Man kan derfor hevde at lhasa apso først ble formet i perioden etter dette, og da helst av britiske oppdrettere på 1950-tallet og framover. Til Norge kom rasen først på 1970-tallet.
Utseende, anatomi og fysikk
Lhasa apso er en liten hund med langstrakt, kompakt kropp. Hodet er rundt og skallen noe smal. Måtlig stopp og rett neserygg. Snutepartiet må ikke være kvadratisk og den skal helst ha et komplett tannsett. Øynene er middels store og skal være mørke. Den har hengeører med rikelig hårbekledning. Ryggen er rett, bakdelen er velutviklet og lendet kraftig. Halen er høyt ansatt og har rikelig behåring. Den bæres over ryggen. Lemmene er korte og muskuløse, og labbene runde i formen (kattefot) og har sterke poter på undersiden. Idealhøyden er 25,4 cm for hanner, mens tispene gjerne er noe mindre. Vekten skal være 4-7 kg, avhengig av kjønn og type.
Pelsen er lang og rikelig, slett og relativt hard (nærmest stri). Underullen er måtlig tett. Behåringen (hårtufsen) på hodet er lang og skal henge ned langs sidene. Snutepartiet har velutvilet skjegg. Flere farger og nyanser er tillatt, herunder også kombinasjoner med flere farger.
Bruksområde
Lhasa apso er en utpreget selskapshund og en meget hendig familiehund, som også har flotte kvaliteter som vakthund.
Lynne og væremåte
Av type er lhasa apso livlig, modig, selvsikker og lojal, men gjerne litt mistroisk overfor fremmede. Den vil varsle når det kommer fremmede, men det er ingen bråkebøtte som står og gjør hele dagen. Den regnes også som en stødig hund for barnefamilier. Pelsen trenger daglig stell, men rasen regnes ellers som sunn.
Ericsson
Ericsson (Telefonaktiebolaget L. M. Ericsson) (omx: SSE101 ERIC B, nasdaq: ERIC), er et svensk multinasjonalt selskap innenfor nettverk og telekommunikasjon, og er blant verdens største produsent av utstyr for utbygging av nettverk for mobilkommunikasjon. Selskapet er navngitt etter grunnleggeren Lars Magnus Ericsson. Ericsson spiller en nøkkelrolle i standardiseringen og utbyggingen av 5G og per mai 2020 har Ericsson 95 kommersielle 5G-avtaler med ulike operatører og 40 live 5G nettverk.
Direkte og gjennom datterselskaper, tilbyr selskapet tjenester, programvare og infrastruktur innen informasjons- og kommunikasjonsteknologi for telekommunikasjonsoperatører, tradisjonell telekommunikasjons- og IP nettverksutstyr, mobilt og fast bredbånd, drifts- og forretningsstøttetjenester, kabel-TV og IPTV systemer. Ericsson har mer enn 49 000 patenter, inkludert mange innen trådløs kommunikasjon. Ericsson var også skaperen av bluetooth-teknologien.
Ericssons produktportofolio kan deles inn i Networks, Digital Services, Managed Services og IoT and New Business
Hovedkvarteret ligger i Kista utenfor Stockholm. Siden 1990-tallet, har Ericssons omfattende tilstedeværelse i Stockholm bidratt til å transformere byen til en av Europas "huber" (næringsklynge) innen informasjonsteknologi og IT-forskning.
I 2020 har selskapet rundt 99 000 ansatte spredt i mer enn 180 land. Bare i Sverige er det rundt 13 000 ansatte, og selskapet har også et betydelig nærvær i blant annet Storbritannia, India, Irland, USA, Finland, Kina og Brasil.
Selskapet hadde i første kvartal av 2020 net sales på 49,8 milliarder SEK.
Historie
Ericsson ble grunnlagt i 1876 under navnet Telefonaktiebolaget LM Ericsson av Lars Magnus Ericsson. Det startet som et verksted for telegrafutstyr, men fra 1878 begynte Ericsson å produsere og selge eget telefonutstyr. Utstyret var ikke teknisk innovativt, men samme år fikk de kontrakt med Sveriges første telekommunikasjons operatør, Stockholms Almänna Telefonaktiebolag, om å levere telefoner og sentralbord.
Gjennom 1990-årene hadde Ericsson 35-40% markedsandel av installerte mobiltelefonsystemer. Som de fleste i telekommunikasjonsindustrien, led Ericsson store tap etter telekomkrisen på begynnelsen av 2000-tallet. I et forsøk på å håndtere den økonomiske situasjonen måtte selskapet si opp titusenvis på verdensbasis. De gikk tilbake til overskudd noen år senere.
Ericsson Radio Systems
På midten av 90-tallet ekspanderte Ericsson kraftig. Hoveddelen av ekspansjonen skjedde gjennom selskapet Ericsson Radio Systems AB som tidlig begynte å bygge opp en kunnskapsbase for mobiltelefoni, både for basestasjoner og telefoner.
Store avtaler med Saudi-Arabia og et aktivt arbeid for å standardisere NMT- og GSM-systemene banet vei for suksess. I 1988 uttalte Ericsson at de stod for 40% av verdensmarkedet for mobiltelefonisystemer.
Ericssons fremgang innenfor mobilsystemer forklares i stor grad av AXE-systemet og det nordiske Televerkets ekspertise. Gunnar Eliasson har lagt frem teorien om at Ericssons suksess med GSM var helt avhengig av den digitale toppradioen utviklet av Ericsson Radio Systems på slutten av 1970-tallet. Dette ga opphav til ekspertise innen teknikk for frekvenshopping, feilretting, TDMA-systemer og kryptering, samt tilkobling av militære prosjekter som EriEye som har gitt mye kompetanse innen antenneteknologi.
Ericsson Mobile Communications
Ericsson ble på 90-tallet en av verdens ledende mobiltelefonprodusenter. Denne virksomheten var sentrert rundt Lund i Sverige, hvor kontoret opprinnelig ble startet av Ericsson Radio Systems (ERA) i 1983. I 1987 ble telefonen HotLine Pocket lansert, og i 1989 kom den kompakte og lettere telefonen NH 72. Sistnevnte hadde en vekt på 420 gram.
For å ta kontroll over det amerikanske markedet, ble det sammen med General Electric dannet et felleseid selskap i 1989. Dette fungerte ikke spesielt bra, men fakturering og overskudd fortsatte å øke. I 1994 tok Ericsson kontrollen over dette selskapet og omdøpte det til Ericsson Mobile Communications (ECS). ECS dekket alt fra utvikling av plattformer til design av telefonens mekanikk og utseende, samt masseproduksjon.
Telekomkrisen 2000-2004
Forventningene til mobilt internett og innføringen av 3G-nettet gjorde at Ericssons markedsverdi i mars 2000 ble estimert til 1800 milliarder SEK, hvilket utgjorde nærmere 40% av Stockholm Børs' verdi like før telekomkrisen og IT-boblen.
På starten av 2000-tallet hadde Ericsson om lag 107 000 ansatte på verdensbasis, men gjennom ulike omstruktureringsprogram ble 55 000 sagt opp påfølgende år. Nedbemanningen skyldtes det reduserte salget som var knyttet til den såkalte telekomkrisen. I 2001 tapte Ericsson mer enn 30 milliarder SEK, hvilket førte til drastiske endringer i organisasjonen. Blant annet ble Ericsson Microelectronics AB solgt til Infineon.
I 2002 var krisen enda dypere, og kunder ble urolige for Ericssons finansielle stabilitet. Dette var særlig kritisk ettersom telekommunikasjonsutstyr er en langsiktig investering som krever en aktiv leverandør som kan bistå med service og oppgraderinger over lang tid. Ericsson gjennomførte ulike spareprogram som omfattet ca. 50 milliarder SEK, og en ny emisjon garantert av Investor og Industrivärden på ca. 30 milliarder SEK for å gjenreise økonomien. Den nye emisjonen mer enn doblet antall aksjer til omtrent 16 milliarder SEK og reduserte verdien av Ericsson-aksjen kraftig. Fra tid til annen ble det spekulert i pressen om at Ericssons økonomi var så dårlig at selskapet risikerte å gå konkurs.
I 2002 ble Ericsson Radio Systems AB slått sammen med 19 mindre selskaper i konsernet, med hensikt å spare penger. I den forbindelse ble navnet satt til Ericsson AB.
Ericssons nye styreformann, Michael Treschov, hadde i motsetning til sine forgjengere en god relasjon til Persson-regjeringen. Oppsigelsene i Ericsson preget sysselsettingen i Sverige i så stor grad at administrerende direktør i Ericsson, Kurt Hellström, var nødt til å ringe statsminister Göran Persson før hver nedbemanning. Regjeringen utnevnte en egen kontaktperson som fulgte opp effekten på sysselsettingen på steder hvor Ericsson hadde stor påvirkning.
Outsourcing ble en viktig måte for Ericsson å redusere kostnadene. Først fikk Coor ta over store deler av Ericssons eiendomsstyrings- og tilgangskontrollsystem. Videre ble IS og IT virksomheten outsourcet. IBM overtok IS - informasjonssystemer som applikasjoner og tjenester. Hewlett-Packard overtok IT - informasjonsteknologi slik som bærbare datamaskiner. Dette reduserte kostnadene for IS og IT med ca. 50%. Det ble også tatt i bruk et sentralisert og enhetlig regnskapssystem med tyske SAP som leverandør.
Kvartalsrapporten 3. februar 2003 viste fremdeles et fallende salg og tap på 21 milliarder SEK. Noen dager senere ble det annonsert at Carl-Henrik Svanberg var ny administrerende direktør. Dette var første gang siden 1942 at det ble rekruttert en ekstern person til denne stillingen. Svanberg gjennomførte enda et spareprogram som omfattet ytterligere 13 milliarder SEK. Mens det ble rapportert et tap på 11 milliarder SEK for 2003, var det fremdeles mulig å vise overskudd ettersom restruktureringskostnadene var eliminert som følge av spareprogrammet.
Heorhij Tsjyhajev
Heorhij Oleksandrovytsj Tsjyhajev (ukrainsk: Георгій Олександрович Чигаєв; født 19. oktober 1983 i Lviv) er en ukrainsk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen lett fluevekt. Tsjyhajev har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Ukraina under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i åttendedelsfinalen av Yampier Hernández fra Ukraina i vektklassen lett fluevekt. Han har også ett gull og en sølv fra EM i boksing.
Ericsson
Kinesisk konkurranse og tjenester 2005-2009
På starten av 2005 ble det klart at Huawei og til dels ZTE gjorde et raskt inntog på markedet for telekommunikasjonsutstyr. Dette gjaldt særlig basestasjoner for GSM og 3G, men også for faste tele- og datanett. Ericsson hadde inntil dette hatt en markedsdominans blant de om lag 100 telekomoperatørene i det globale markedet. Som følge av dette hadde Ericsson mulighet til å tilby lavere priser for å vinne kontrakter. Prispresset som preget bransjen fikk konkurrentene til å konsolidere og dermed oppstod fusjonene Alcatel-Lucent og Nokia Siemens Networks.
Ericsson møtte konkurransen blant annet ved å tilby omfattende løsninger for drift og service av telenett, såkalte managed services. Salg og antall ansatte gikk oppover i 2007, blant annet på grunn av en kraftig økning i virksomheten innen Global Services, hvor telekomoperatører ofte flytter deler av egen virksomhet til Ericsson.
I 2009 vant Ericsson kontrakten med Telia Sonera for 4G i Sverige. Ericsson og Telias lansering av 4G i Stockholm 14. desember 2009 var verdens første og største kommersielle 4G-tjeneste.
Sony Ericsson og Ericsson Mobile Platforms
Ericsson Mobile Communications var preget av store tap under telekomkrisen, hvilket resulterte i at selskapet i 2001 ble delt i to:
Fra 2001-2012 eide Ericsson og Sony mobiltelefonprodusenten Sony Ericsson. Fra 2005-2007 gjorde Sony Ericsson stor fortjeneste. Apples inntog på markedet med Iphone i 2007 førte imidlertid til store tap for selskapet. Sony Ericsson fikk problemer med lønnsomheten, hvilket i stor grad skyldtes manglende evne til å bytte til operativsystemet Android raskt nok. I februar 2012 ble det kunngjort at Sony hadde fullført oppkjøpet av Ericssons halvdel. Salget inkluderte utvikling og produksjon av mobiltelefoner. Selskapet skiftet dermed navn til Sony Mobile Communications.
Ericsson Norge
Ericsson AS er datterselskap av L.M Ericsson AB i Sverige. Selskapet leverer produkter og løsninger til faste- og mobile telenett, samt produkter og tjenester slik som radarer, kabler og teknikkplattformer for mobiltelefoner. Ericsson AS arbeider med omfattende utviklingsvirksomhet innen datakommunikasjon for mobiler, transmisjonsløsninger, grenseovervåkings- og forsvarsprodukter.
Fra 1989 til 2011 hadde selskapet hovedkontor i Lensmannslia i Asker, men har siden da hatt hovedkontor på Fornebu i Bærum. Ericsson har også et kontor i Grimstad.
Ericsson i Norge stammer fra Elektrisk Bureau som ble grunnlagt av Carl Söderberg i 1882. EB var et lokomotiv innen norsk elektronikk- og telekomindustri, særlig kjent for sine telefonapparater og sentraler. Fra EB lanserte sin egen telefon basert på egne patenter i 1885, satset den elektrotekniske industribedriften på egenutviklede produkter samt egen fabrikk. Samarbeidet med svenske Ericsson startet allerede i 1928.
Ericsson AS ble grunnlagt i 1989, da det tok over en del av telekomvirksomheten til EB. På det meste hadde Ericsson rundt 1400 ansatte i Norge, men telekomkrisen på starten av 2000-tallet rammet data- og teleindustrien hardt og selskapet var preget av store nedbemanninger.
Høsten 2019 besluttet både Telenor og Telia å benytte Ericsson for utbygging av 5G i Norge. Telia Norge valgte Ericsson som eneste leverandør av RAN. Ericsson moderniserer nå hele Telia Norges RAN som en del av oppgraderingen til 5G. Oppgraderingen vil muliggjøre evolusjon av eksisterende tjenester. Samtidig vil 5G være en integrasjonsplattform for nye tjenester samt en driver for digitalisering av samfunnet. For Telenor skal Ericsson modernisere og bygge deres 5G-radionettverk. Telenor åpnet første kommersielle 5G-nett i ni norske byer 13. mars 2020.
Max Brüel
Max Brüel (født 14. juli 1927 i Hillerød, død 31. mars 1995 i Algarve, Portugal) var en dansk arkitekt og jazzmusiker.
Etter utdanning ved Det Kongelige Danske Kunstakademi var Max Brüel kompanjong med Gehrdt Bornebusch og Jørgen Selchau 1956-70, deretter med Jørgen Groth, inntil han i 1983 bosatte seg i Portugal, hvor han virka som maler og tegner. Han medvirka ved oppføringa av Amtssygehuset i Herlev (1967) og en lang rekke skoler i Nordsjælland. Som jazzmusiker har Max Brüel gjort seg bemerka i internasjonal sammenheng i 1950-åra. Han spilte klaver, og senere saxofon. I slutten av 1960-åra var han med i John Tchicais Cadentia Nova Danica.
Berenikes hår
Det er synlig vår og sommer fra den nordre delen av jordkloden og befinner seg mellom Jomfruen og Store bjørn. Berenikes hår symboliserer det hår som dronning Berenike II av Egypt skar av og ofret til gudene for at hennes mann, Ptolemaios III skulle vende hjem fra krigen.
Give Myself a Party
Innspillingen til Gibson ble utgitt på singlen RCA Victor 47-7330 i 1958. Produsent var Chet Atkins. B-siden var «Look Who's Blue».
Svensk versjon
Gösta Rybrant har skrevet en svensk tekst. Den svenske tittelen er «Minnenas fest».
Listeplasseringer
Versjonen til Gibson lå som # 5 på Billboards countryliste og som # 46 på Billboard Hot 100-listen.
Meriellum
Meriellum er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En nokså liten, avlang, blankt mørkbrun trebukk, dekkvingene med diffuse, lysere lengdestriper. Antennene er tynne og betydelig kortere enn kroppen. Pronotum er rundet, betydelig bredere enn langt, tydelig innsnevret ved roten. Dekkvingene er nokså jevnbrede,. Beina er forholdsvis korte, lårene fortykkede og gulrøde.
Utbredelse
Arten lever i det nordlige Nord-Amerika, og i fjellene lenger sør, fra Alaska i nord til Colorado i sør.
Forretningskapabilitet
En forretningskapabilitet-modell er en strukturert grafisk fremstilling av alle organisatoriske forretningskapabiliteter, og deres relasjoner og hierarki. Forretningskapabilitet innebærer å sy sammen en virksomhet slik at den kan leveringsevnen. Forretningskapabilitet har utgangspunkt fra virksomhetsarkitektur som fagfelt, og angir ulike aktiviteter en organisasjon må gjøre for å virke. Det kan klargjøre hva en organisasjon må gjøre tilpasser seg nye utfordringer, kan være et nyttig verktøy for beslutningstakere, og kan skape et grunnlag for forretningsutvikling. I henhold til en artikkel av William Ulrich og Mike Rosen fra 2011 defineres forretningskapabiliteter i forretningstermer og ikke tekniske termer, definerer hva en organisasjon gjør og ikke hvordan, de er stabile og endres ikke ofte, og skal være entydige og ikke redundante.
Oversikt
Forretningskapabilitetmodeller representerer et høynivå blikk på en organisasjon med tanke på dens forretningskapabiliter. I hovedsak beskriver de kort alt som en organisasjon kan gjøre. Modeller for forretningskapabilitet er veldig stabile og organisatorisk nøytrale. De er i stor grad uavhengige av spesifikke organisasjonsstrukturer, rapporteringslinjer, politiske agendaer og kulturelle aspekter ved individuelle forretningsledere, nåværende initiativer og prosjekter. Videre vil de fleste endringer som skjer i en organisasjon ikke påvirke den grunnleggende strukturen i deres forretningskapabilitetmodell.
Innhold
Forretningskapabilitetmodeller er strukturert på en hierarkisk måte, hvilket vil si at hver forretningskapabilitet på høyere nivå er koblet til flere konstituerende kapabilieter på lavere nivå. De kan ha flere nestede nivåer av dybde og granularitet, vanligvis fra 2 til 4 ulike abstraksjonsnivå avhengig av størrelse, kompleksitet og erfaringen til en organisasjon. Det høyeste nivået er ofte betraktet som nivå 0, og der kan alle forretningsfunksjoner deles inn i kundevendte kapabiliteter (front office) og operasjonelle kapabiliteter (back office). På toppnivå kan forretningskapabiliteter også organiseres i henhold til organisasjonelle hovedfunksjoner, for eksempel muliggjøre, håndtere og kjøre, eller rettet etter kjerneaktiviteter i verdikjeden, for eksempel logistikk, drift, salg og service. Underliggende forretningsmuligheter på lavere nivå er naturlig nok flere og finkornede. Spesifikke forretningsfunksjoner i forretningskapabilitetmodeller kan tituleres ved hjelp av enten en substantiv-verb stil eller en verb-substantiv stil, for eksempel "produktutvikling" eller "utvikle produkter".
I sin enkleste form kan forretningskapabilitetmodeller bare vise strukturerte mengder med nestede forretningsfunksjoner og underfunksjoner. Mer sofistikerte versjoner av slike artefakter kan gi tilleggsinformasjon om en organisasjon og dens miljø som er relevant for å ta strategiske beslutninger. Komplekse forretningskapabilitetmodeller inkluderer ofte et organisatorisk oppdrag, strategi og visjon, dokumenterer langsiktige mål, målsettinger og begrensninger, og viser til og med de viktigste elementene i sitt eksterne forretningsmiljø som bør tas i betraktning i den strategiske planleggingen, som for eksempel hovedkonkurrenter, strategiske partnere, store leverandører, målmarkeder, hovedkundegrupper, industriregulatorer som mydigheter eller andre kritiske elementer for organisasjonen.
Utvikling
Siden forretningskapabilitetmodeller bare gir et veldig høynivå blikk på en organisasjon kan de vanligvis opprettes ganske raskt. Perfekt nøyaktighet og korrekthet er ikke blant de viktigste eller mest kritiske egenskapene. Videre er det mer sannsynlig at mer intuitive og enkle modeller for forretningskapabilitet resonerer med tankeprosessene til forretningsledere. I mange bransjer kan utviklingen av forretningskapabilitetmodeller akselereres ved å ta utgangspunkt i åpent tilgjengelige industristandard referansemodeller eller proprietære generiske referansemodeller levert av kommersielle leverandører som grunnlag for å produsere tilpassede, organisasjonsspesifikke kapasitetsmodeller. I noen tilfeller kan separate deler av forretningskapabilitetmodeller som representerer vanlige grupper av de mest typiske kapabilitetene, som for eksempel kundehåndtering eller produkthåndtering, lånes fra andre bransjer og tilpasses organisasjonens behov.
Bruk
Forretningskapabilitetmodeller brukes ofte til strategisk planlegging opp til 3-5 år frem i tid. Forretningsledere og -arkitekter diskuterer vanligvis den relative viktigheten av forskjellige forretningskapabiliteter fra det strategiske perspektivet, identifiserer kapabilitetene som krever mest signifikante forbedringer i det lange løp, og bruker deretter den såkalte teknikken for varmekartlegging eller lage fargediagram, altså å eksplisitt utheving eller fargekode forretningsfunksjonene som bør bli hovedfokus for fremtidige IT-investeringer. Ofte kan de nødvendige strategiske kapabilitetsforbedringene også klassifiseres som forskjellige typer som gjenspeiler arten av disse forbedringene, som for eksempel at fundamental forretningsdrift bør legges til kapabiliteten, kvaliteten på dagens drift bør økes, eller at den eksisterende kapabiliteten skal utføres til lavere pris, før de fargekodes riktig i forretningskapabilitetmodellene. I noen tilfeller kan det være at helt nye forretningskapabiliteter som må utvikles fra bunnen av blir lagt til i forretningskapabilitetmodeller og blir varmekartlagt, mens noen eksisterende funksjoner som har mistet viktighet kan fjernes som irrelevante.
Mengden av forretningskapabiliteter som kan representeres med fargediagram i forretningskapabilitetmodeller representerer en konsensusforståelse av det organisasjonelle fokuset og strategiske prioriteringer avtalt mellom virksomhet og IT. I sin tur gir disse forretningskapabilitetene et godt grunnlag for videre mer detaljert IT-planlegging. Ved å bruke fargekartlagte forretningskapabiliteter som utgangspunkt for IT-planlegging kan arkitekter og forretningsledere foreslå kandidater til IT-initiativer som er ment å løfte disse kapabilitetene og derved direkte bidra til gjennomføringen av en forretningsstrategi. Ved hjelp av fargekartlegging blir forretningskapabilitetmodeller svært effektive instrumenter for å oversette en abstrakt forretningsstrategi til mer spesifikke og utførbare planer for IT. I hovedsak hjelper de med å få et overblikk over en hel organisasjon lik som en investeringsportefølje med forskjellige typer eiendeler slik at man proaktivt kan fokusere IT-investeringer på eiendelene med høyest avkastning og oppnå størst mulig strategisk effekt. Imidlertid vil ikke alle forbedringer av forretningskapabilitetene være relevante for IT, særlig de som er relatert til menneskelige aspekter.
I tillegg til å fremheve de mest kritiske kapabilitetene til fremtidige IT-investeringer og indikere respektive modenhetsnivåer og kapabilitetshull kan forretningskapabilitetmodeller også fargekodes på mange andre nyttige måter for å lette strategisk beslutningstaking. For eksempel kan forretningskapabilitetmodeller fargekodes for å skille kjernefunksjoner fra ikke-kjernefunksjoner og derved identifisere muligheter for utkontraktering. Mens kjernefunksjoner bør dyrkes og mestres i en organisasjon kan ikke-kjernefunksjoner betraktes som gode kandidater for utkontraktering med minimal forretningsrisiko.
Forretningskapabilitetmodeller har mange andre nyttige bruksområder i organisasjoner. For det første muliggjør de det såkalte initiativ-fotavtrykket, altså kartlegging av spesifikke IT-initiativer for de berørte forretningskapabilitetene. Dette fotavtrykket hjelper med å forstå bidraget fra korresponderende IT-initiativer til den overordnede strategiske retningen, identifisere potensielle sponsorer og interessenter, bestemme omfang, effekt og forstyrrelse. Bedre forståelse av spesifikke IT-initiativer og deres innvirkninger muliggjør i sin tur en mer opplyst sammenligning av forskjellige initiativer så vel som mellom forskjellige mulige implementeringsalternativer for det samme initiativet. For det andre hjelper kartlegging av gjennomførte eller planlagte IT-investeringer til forretningskapabilitetmodeller å forstå hvordan IT-budsjettet disponeres og hvor IT-pengene går. Til slutt gir forretningskapabilitetmodeller et felles språk, delt ordforråd og enhetlige organisasjonsomfattende referansepunkter til alle interessenter som er involvert i beslutningsprosesser.
Sebastian Münster
Sebastian Münster (født 20. januar 1488 i Ingelheim am Rhein, død 26. mai 1552 i Basel) var en tysk orientalist, kosmograf og hebraist. Etter å ha studert i Heidelberg og Tübingen ble han medlem av fransiskanerordenen og katolsk prest, men gikk senere over til protestantismen. I årene 1524–27 var han professor i hebraisk og hoffpredikant i Heidelberg, fra 1528 professor i Basel.
Münster var den første tysker til å utgi gamle testamentet på grunnspråket (to bind, 1534–35).
Tryggve Olavsson
Tryggve Olavsson (født mellom 925-935, død 963 ) var sønn av Olav Geirstadalv Haraldsson og far til Olav Tryggvason, norsk konge 995-1000. Han var en lokal stormann på Østlandet.
Ågrip forteller at Tryggve bodde på Ranrike. Forfatteren av Historia Norvegiæ skriver at han ble oppfostret på Romerike. Forfatteren av Fagrskinna har ingen opplysninger om hvor han bodde. Snorre forteller at kong Håkon lot brorsønnene Tryggve Olavsson og Gudrød Bjørnsson sitte med styret i Viken. I realiteten var dette dansk område på denne tiden, og det er lite trolig at Snorres beretning har noe for seg. Snorre forteller at da det i 952 brøt ut krig mot Danmark, var Tryggve i vesterviking i Irland og Skottland. Han kom hjem samme vinter og fikk da overdratt kongedømmet i Viken med plikt til å forsvare landet mot ufred. Deretter hersket han ifølge Snorre uavhengig i Viken. Men han rådet også i Østfold og på Raumarike. Eirikssønnene angrep ham, men måtte vike. Etter Håkons død i 961 hersket han fremdeles i Viken. I Vestfold hersket hans unge søskenbarn, Gudrød Bjørnsson, men Tryggve var overkonge og den som styrte. I 962 inngikk han forbund med Håkon jarl, og Snorre beretter han han deltok i Håkon jarls konspirasjon mot Eirikssønnene sammen Gudrød Bjørnsson og Dale-Gudbrand.
Snorre beretter videre at Tryggve skal ha blitt drept øst for Sotenäs ved Veggir i Båhuslen i et bakhold av Gudrød Eiriksson, bror til kong Harald Gråfell
Trygve var gift med Astrid Eiriksdatter, som ifølge sagaen var datter av Eirik Bjodaskalle på Obrestad.
Thorvald Abrahamsen
Båtsmann Abrahamsen hadde også i 22. februar 1926 spilt en viktig rolle i redning av mannskapet på fiskekutteren «Atle» fra Marstrand.
I løpet av snaue to år hadde han to ganger satt sitt eget liv på spill for å redde andre. Den første gangen hadde det lykkes, den andre gangen tapte han for havet. Etter den svenske ministers initiativ ble det satt i gang en større innsamling til Abrahamsens etterlatte. Innsamlingens sluttsum var 2110 kroner, som ble oversendt sognepresten i Farsund: «Til fordeling til det beste for båtsmann Abrahamsens pårørende».
Uta Kühnen
Hun representerte Tyskland under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble utslått i andre runde.
Blomsterfluer
Blomsterfluer eller svevefluer er familien Syrphidae av fluene. Den er artsrik, med over 6000 kjente arter, og enkelte arter kan forekomme i stort antall. Mange arter etterligner veps, humler eller bier. Dette gir dem en viss beskyttelse mot fugler (mimikry).
Utseende
Vingene er som oftest glassklare, men kan ha en eller flere mørke flekker. Karakteristisk for blomsterfluene er at de har en «falsk åre» (vena spuria) omtrent midt i vingen, denne åren henger ikke sammen med resten av vingeårenettet. De fleste artene er meget gode flyvere, og kan henge stille i luften.
Hodet er nokså stort og rundt. Hos hannene dekker fasettøynene vanligvis hele oversiden av hodet, hos hunnene er det vanligvis en stripe (panne), på toppen av hodet, mellom fasettøynene. Mange arter har en fremtredende «nese» under antennefestet. Antennene er vanligvis korte av vanlig fluetype, men noen slekter som Microdon og Chrysotoxum har forlengede antenner. Munndelene er av vanlig fluetype, beregnet på å suge til seg væske.
Levevis
Blomsterfluene er en stor familie med mangfoldig levevis. Mange arter imiterer humler, bier og veps (vernelikhet eller mimikry). Voksne blomsterfluer lever av nektar. De sees særlig i blomsterenger og i blomsterrike hager og parker. De oppsøker gjerne hvite og gule blomster som løvetann, prestekrave og buskmure. En del arter er viktige pollinatorer.
Larvene kan finnes i en mengde forskjellige miljøer, og med vidt forskjellig levevis. En stor gruppe av blomsterfluer har larver som lever som rovdyr, av bladlus. Disse er viktige nyttedyr for fruktdyrkere og hageeiere fordi de reduserer bestanden av bladlus.
Den artsrike slekten urteblomsterfluer (Cheilosia) har planteetende larver som gjerne minerer inne i plantenes blader og stengler. Larven til narsissfluen (Merodon equestris) lever i løken hos påskelilje og kan gjøre noe skade på disse. Noen arter har larver som utvikler seg i råtnende ved. Noen av disse er knyttet til urskog og er i dag truede arter.
Slekten Microdon har larver som lever som parasitter i maurtuer. Disse larvene har tykt hudskjelett og er harde og flate, for å motstå maurenes angrep. Larver av humleblomsterflue lever i humlebol, hvor den vesentlig spiser avfall, men kan også angripe humlelarvene.
Flere arter har larver som lever i vann. Larvene i slekten Eristalis har et langt ånderør (pusterør) på bakkroppen, som de strekker ut til overflaten. Disse larvene, som gjerne finnes i litt forurenset vann, blir kalt rottehalelarver.
Langdistanseflyvere
Blomsterfluene flyr meget godt, og noen arter kan forflytte seg over lange avstander. Arter som Scaeva pyrastri, Eupeodes corollae og dobbeltbåndet blomsterflue er kjent for å ha regelmessige trekk mellom Sør- og Nord-Europa. Disse artene kan neppe overvintre i Norge, allikevel kan de være ganske vanlige og tallrike på ettersommeren. Fluene bruker flere generasjoner på trekket.
Noen slekter og noen norske arter
Listen omfatter alle slekter i Europa, samt noen få i tillegg. I Norge er det funnet 318 arter. De norske navnene på artsgrupper sammenfaller ikke alltid med slektene, slik at et norsk artsgruppenavn kan omfatte arter i flere nærtbeslektede slekter. Listen over slektene er skrevet alfabetisk innen hver underfamilie, og angir dermed ikke slektskapsforholdene innen underfamilien.
Jul i Betlehem
Jul i Betlehem er et musikkalbum med Carola, utgitt den 19. november 1999 i Norge og 10. november samme år i Sverige. I Norge lå albumet 8 uker på VG-lista og endte med 6.-plass som beste plassering, og endte på 1.-plass i Sverige.
Albumet ble spilt inn i Betlehem i tiden 15. juni til 27. september 1999 for å være klar for julesalget samme år. Til sammen har albumet solgt mer enn 600 000 kopier i Skandinavia.
Holger
Holger er et mannsnavn med opprinnelse i det norrøne navnet Holmgeirr, som er dannet av holmr, «holme», og geirr, «spyd». Det gammelsvenske og gammeldanske navnet Holmger er en enda eldre form av navnet.
Utbredelse
I Tyskland var Holger et populært navn på guttebarn i perioden ca. 1940–1980.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Folkets Hus Torsnes
Folkets Hus Torsnes ble opprinnelig bygget i 1902 men etter en storbrann i 1995 gikk hele huset tapt. Et nytt hus ble bygget og innviet på nøyaktig samme sted i 1996. Det er Torsnes Arbeiderlag som eier huset, men det blir drevet av et eget husstyre.
Exam.oecon.
Det er ikke mulig å direkte sammenligne graden med de gradene som brukes i dag fordi lengden på studieåret var langt kortere under den ordningen som gjaldt tidligere sammenlignet med ordningen etter implementeringen av Bologna-prosessen. Bachelor i samfunnsøkonomi er etter 2003 en treårig grad, men med lengre studieår.
Middelalderen i Slovenia
Fra 1100-tallet ble de slovenske områdene føydalisert. Føydalherrene var tyske, og de ufrie bøndene slovenere. Skriftspråk var tysk og latin, ved kysten også italiensk. Byene var dominert av tysktalende, mens slovensk bare ble brukt som talespråk på landsbygda. Sloveneres tyske naboer brukte fra gammelt av betegnelsen windisch om slovensk, av den gamle betegnelsen vender for slavere. Fra 1200-tallet vokste habsburgernes innflytelse i Krain, Steiermark og Kärnten, og senere Trieste-området. Grevene i Celje, som hadde vært mektige, mistet sin makt, og omkring 1500 var dermed alle de slovensktalende områdene samlet under Habsburg.
Trope (litteratur)
Trope (fra gresk tropos) i litterær betydning et felles mønster, et tema, eller et motiv i litteraturen. Tropologi er bruken av troper i tale (retorikk) eller i skrift (litteratur).
Ett eksempel på litterær trope er «misforstått monster»; Frankenstein er historien som benytter denne tropen og som deretter dannet grunnlaget for tallrike tilsvarende litterære fortellinger i litteratur, tegneserier, og film. Litterære troper kan henvise til figuren (eksempelvis «den edle villmann»), handlingsforløpet (eksempelvis den intelligente rømningen fra et fengsel) eller rammen («det hjemsøkte slottet»).
I bibelfortolkning er tropologi fortolkningen av skriftens overførte betydning, bokstavelige betydning eller Guds hensikt med betydningen av Bibelens ord, og kan enten være den overførte eller den direkte betydningen, hvor førstnevnte henviser til ordenes inspirerte betydning knyttet til personer, gjenstander eller handlinger i Det gamle testamentet.