cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Torgeir Lorentzen
Lorentzen mottok i 2011 «Ledelsesprisen» i region Nordre Vestfold for «synlig og troverdig ledelse» på vegne av Gjengangeren. Prisen ble delt ut av Nordisk Barometer AS og Nordea Bank Norge ASA.
Lorentzen mottok i 2013 æresbevisningen Paul Harris Fellow av Horten Rotary for å ha bidratt til å skape et «rikere og varmere lokalsamfunn».
Lorentzen vant «Åpen klasse» for sine aviskommentarer under Vestfold journalistlags priskåring i 2016, sammen med tegner Anders Kaardahl.
Nader Almassri
Nader Almassri (født 1980) er en palestinsk friidrettsutøver, som konkurrerer på 5000 meter. Han representerte Palestina under Sommer-OL 2008, der han ble nummer 38.
Alsophilinae
Alsophilinae er en delgruppe av de egentlige målere (Geometridae).
Utseende
Gruppen har vingeløse hunner, hannene er slanke med avlange vinger.
Levevis
Målere er sommerfugler og tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der målerens indre og ytre organer endres.
Jon Gjønnes
Jon Kjell Gjønnes (født 26. januar 1931, død 6. april 2021), var professor i fysikk ved Universitetet i Oslo (UiO).
Han vokste opp i Brevik i Telemark og tok cand.real.-graden ved UiO i 1957 og doktorgraden (dr.philos.) i 1967. Han var i to år ved Sentralinstituttet for industriell forskning (nå en del av Sintef). Etter et stipendiatopphold i Australia og ved UiO ble han førsteamanuensis i 1965 og professor fra 1982.
Han var meget aktiv innen sine fagfelt elektrondiffraksjon / elektroinmikroskopi og krystallografi. Gjønnes spilte en sentral rolle ved opprettelsen av elektronmikroskop-laboratoriet ved Fysisk institutt (UiO) som han ledet fra 1968 til 1988. Han skrev også en rekke vitenskapelige artikler og var gjesteprofessor ved ved Tohoku universitetet i Sendai, Japan og ved Arizona State University i USA. Han var bestyrer ved Fysisk institutt ved UiO og spilte en viktig rolle i utbyggingen av materialvitenskapen ved Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet og ved opprettelse av forskningsgruppen Strukturfysikk og Senter for materialforskning.
The international Union of Crystallography (IUCr) opprettet en egen pris som ble oppkalt etter professor Gjønnes, The Gjønnes Medal. Gjønnes selv ble tildel prisen i 2008 for sitt bidrag til elektrondiffraksjon og krystallografi. Prisen ble overrakt på den internasjonale krystallografikonferansen i Osaka i Japan i 2008. Prisen deles ut hvert tredje år til en forsker for livslang innsats for elektronkrystallografi.
Gjønnes hadde også flere politiske verv, blant annet som kommunestyrerepresentant for Arbeiderpartiet i Bærum og som politisk rådgiver i Kommunaldepartementet.
Kulturminneloven
Lov om kulturminner («kulturminneloven») fra 1978 verner om kulturminner og kulturmiljøer. Det vil si objekter og områder som har kulturhistorisk eller arkitektonisk verdi. Lovbestemmelsene omfatter faste kulturminner som byggverk og anlegg, eventuelt med et område rundt kulturminnet, løse kulturminner, båter, skipsfunn og kulturmiljøer. Loven beskriver hva som er automatisk fredet og hva som kan fredes ved enkeltvedtak.
Innhold
Ifølge kulturminneloven § 2 er kulturminner «alle spor etter menneskelig virksomhet i vårt fysiske miljø, herunder lokaliteter det knytter seg historiske hendelser, tro eller tradisjon til. Med kulturmiljøer menes områder hvor kulturminner inngår som del av en større helhet eller sammenheng. Reglene om kulturminner og kulturmiljøer gjelder så langt de passer også for botaniske, zoologiske eller geologiske forekomster som det knytter seg kulturhistoriske verdier til.»(§ 2). Viktige naturverdier kan tillegges vekt ved vurderingen av verneverdiene.
Loven forbyr videre inngrep i automatisk fredete kulturminner. Dette innebærer forbud mot å sette igang tiltak som er egnet til å skade, ødelegge, grave ut, flytte, forandre, tildekke, skjule eller på annen måte utilbørlig skjemme slike kulturminner eller fremkalle fare for at det kan skje (§ 3). Det er Riksantikvaren eller fylkeskommunen (men da hovedsakelig gjennom plan- og bygningsloven) som eventuelt gir tillatelse til slike inngrep.
Kulturminneloven § 23c åpner for at politiet kan bruke tvangsmidler som for eksempel ransaking, selv om ingen kan straffes for ulovlig befatning med kulturgjenstandene.
Historikk
I 1897 ble det første forslaget til lov om bevaring av minnesmerker fra fortiden fremmet i stortinget, og i 1905 ble «Lov om fredning av og bevaring av fortidsminner» vedtatt. Loven ga et automatisk vern for alle kulturminner fra tiden før den norske reformasjonen i 1537, og sikre oldsaker og fornminner gjennom å regulere hvem som hadde lov til å grave ut fornminner og hvem som hadde eiendomsrett til oldsaker. De arkeologiske landsmuseene fikk ansvaret for forvaltningen av de arkeologiske kulturminnene. Tidligere var kulturminner i privat eie, og et stort antall gravminner ble gravd ut eller fjernet av amatører. Dette førte i perioder til rasering av en rekke fornminner og at oldsaker ble solgt både innlands og utenlands. Dette resulterte i at enkelte politikere og fagfolk så betydningen av en lovhjemlet sikring av fornminnene.
I 1927 ble det vedtatt lovforbud mot å føre bygninger og gjenstander som var eldre enn 100 år eller som hadde særlig historisk interesse ut av landet. Disse fredningsbestemmelser ble så føyd sammen i lov av 29. juni 1951 om fornminner og utgjorde sammen med den opprinnelige loven fra 1905 den nye «lov om fornminner». Denne loven ble siden erstattet av lov om kulturminner av 9. juni 1978. Denne er seinere revidert i blant annet 1992, 2000, 2001, 2004 og 2009.
Molekylsky
En molekylsky er innen astronomien en type av interstellare skyer hvis densitet og størrelse tillater dannelse av molekyler, hovedsakelig molekylært hydrogen (H2).
Innenfor vår egen galakse Melkeveien står molekylsky for mindre enn én prosent av det totale volumet av det interstellare materiet. Samtidig er de den tetteste delen av materiet og står for omtrent halvparten av den totale gassmassen innenfor Solens galaktiske omløpsbane. Hoveddelen av den molekylære gassen finnes i en ring mellom 3,5 og 7,5 KPC fra galaksens sentrum (Solen befinner seg rundt 7,6 KPC fra dette punktet). Storskalakart over karbondioksid i galaksen vitner om at posisjonen av denne gassen i stor grad overensstemmer med posisjonene på galaksens spiralarmer. At molekylskyen fremst opptrer der antyder at de dannes og oppløses på en tidsskala kortere enn 10 millioner år, som er tiden det tar for materie å passere gjennom armregionen.
Reġjun Tramuntana
Reġjun Tramuntana (engelsk: Northern Region) er en av fem regioner på Malta. Området omfatter den nordvestlige delen av hovedøya Malta. Det ble opprettet ved Lov Nr. XVI av 2009, og ble skilt ut fra Malta Majjistral.
Kommuner
Reġjun Tramuntana omfatter 12 kommuner:
Det norske kongeflagget
Det norske kongeflagget har røtter tilbake til middelalderen, og et nokså likt banner finnes i kongsdatteren Ingebjørgs segl fra 1318. Flagget har på rød bunn riksvåpenets kronede løve i gull i framlabbene en gull øks med sølv økseblad. Løven er et gammelt kongesymbol fra Midtøsten, kjent bl.a. fra Bibelen. Øksen ble plassert i forlabbene ca. 1280 og skilte da den norske løve fra andre fyrsteløver. Øksen symboliserer Olav den helliges martyrdød på Stiklestad. Løven med øks er blitt tolket som å knytte Hellig-Olav som «Norges evige konge» til senere kongemakt.
Mørk tåke
En mørk tåke er en tåke som er så tett at den skjuler lyset fra en bakenforliggende emisjons- eller refleksjonståke (eksempelvis Hestehodetåken), eller blokkerer lyset fra bakenforliggende stjerner (eksempelvis Kullsekken i Sørkorset). Formen for slike mørke tåker er som oftest svært uregemessig, da de har ingen tydelige ytre grenser. De største tåkene er synlige for det blotte øye, og opptrer gjerne som mørke flekker eller striper mot en noe lysere bakgrunn.
Det norske kongeflagget
Det norske middelalderflagget med kongens løvevåpen ble også brukt i noen tilfelle på festningsverk og på skip, inntil danskenes Dannebrog ble mer vanlig også i Norge fra 1600-tallet.
Anders Andersson
Anders Andersson (født 2. januar 1937, død 15. desember 1989) var en svensk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1960 i Squaw Valley og 1964 i Innsbruck.
Det norske kongeflagget
Kongeflagget i unionstiden
Fra 1844 til 1905  var kongeflagget et orlogsflagg med unionsmerke, splitt og tunge, med kongevåpenet midt i korset. Kongevåpenet var identisk med unionsvåpenet, en sammenstilling i ett skjold av farger og figurer fra Sveriges og Norges riksvåpen. Over skjoldet sto to kongekroner for å markere at kongen regjerte over to separate kongeriker, og det hele var omgitt av en våpenkappe med kongekrone på toppen.
Anders Andersson
Andersson vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1964 i Innsbruck. Han var med på det svenske laget som kom på andreplass i turneringen bak Sovjetunionen. Det var seksten lag som deltok, etter en kvalifiseringsrunde gikk de åtte vinnerne videre til finalegruppe som spilte en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant alle sju kampene og vant serien med maksimale 14 poeng foran Sverige, Tsjekkoslovakia og Canada alle med ti poeng. OL-turneringen var også det 31. verdensmesterskapet i ishockey.
Det norske kongeflagget
Kongeflagget i unionstiden
Unionskongene etter 1844 brukte det norske kongeflagget når de var i Norge, og et tilsvarende svensk kongeflagg i Sverige.
Det siste unionskongeflagget som vaiet over Slottet i Kristiania er nå en del av Bernadotte-samlingen i Stockholm.
Kongeflagget etter 1905
15. november 1905 vedtok den norske regjeringen at kongeflagget skulle være et heraldisk våpenbanner med riksvåpenets løve på rød duk. Orlogsskipet Heimdal førte dette kongeflagget da kong Haakon VII kom til Kristiania 25. november. Løven med tilleggsfigurene øks og krone ble utformet av maleren Eilif Peterssen og står i riksvåpenet, kongevåpenet og kongeflagget. Våpenfigurene i riksvåpenet er senere blitt noe omformet av Hallvard Trætteberg og Sverre Morken, mens Eilif Peterssens versjon fortsatt blir brukt i kongeflagget, kongevåpenet og kronprinsflagget.
Bruken av kongeflagget
Frem til 2003 ble kongeflagget heist på Slottet når Kongen var hjemme. Dagens praksis går ut på at kongeflagget blir heist på Slottet når Kongen er i riket, med mindre han oppholder seg på Stiftsgården i Trondheim som da utgjør hans offisielle residens.
Når Kongen ikke er i landet, er kronprinsen regent, og derfor vaier kronprinsflagget over Slottet når Kongen er i utlendighet. Dersom både Kongen og kronprinsen er utenlands, er det statsflagget som heises på flaggstangen over Slottet. Regjeringen alene utøver da Kongens myndighet etter Grunnloven § 41.
Anders Andersson
Andersson spilte 112 landskamper for Sveriges herrelandslag i ishockey. Han ble verdensmester to ganger, 1957 i Moskva og 1962 i Colorado Springs. Han ble tildelt guldpucken to ganger 1961 og 1962.
Toto IV
Toto IV er det fjerde studioalbumet fra det amerikanske rockebandet Toto, utgitt i april 1982. Albumet kom på en 4.-plass på Billboard 200-listen i USA. Toto IV er bandets mestselgende album, og bandet vant seks Grammyer for blant annet «Album of the Year», singelen «Rosanna» som ble «Best Record of the Year» og bandet ble «Best Producer of the Year».
Det norske kongeflagget
Bruken av kongeflagget
Kongeflagget blir også brukt på kongeskipet når Kongen er om bord.
Kronprinsflagget er mindre enn kongeflagget og har en butt splitt, ellers er duken og våpenet det samme.
Toto IV
«Rosanna» kom på 2.-plass på singellisten Billboard Hot 100 i USA, mens «Africa» nådde helt til 1.-plass. «I Won't Hold You Back» kom på 10.-plass på samme singelliste, mens «Make Believe» kom på 30.-plass og «Waiting for Your Love» kom på 73.-plass.
Dette er det første av to Toto-album der fire Porcaro-er medvirker; de tre brødrene Steve, Jeff, og Mike samt faren Joe. Dette er også det siste albumet der David Hungate medvirker, da han sluttet i bandet kort tid etter utgivelsen.
Ljom
Ljom er et norsk band som spiller musikk basert på tradisjonsmusikk fra Snåsa.
Bandet ble started i 2013 da medlemmene gikk inn for å samle inn og bevare setermelodier (seterkauker) og bruke dem som et musikalsk utgangspunkt for nye komposisjoner. Debutalbumet Seterkauk ble utgitt av Kirkelig Kulturversted i juni 2014. I juni 2017 kom oppfølgeren Stundom der bandet har tonesatt dikt av Lina Jørstad (1881-1967), Reidar Sandnesmo (1925-2008) samt brukt noen melodier fra spelemannen Gunnar Dæli (1783-1862). Ljom besøkte NRK i forbindelse med lanseringen hvor de spilte live i P2-studio. En livemusikkvideo av Ferdamannen ble laga i 2017.
Albumet Seterkauk besto av innsamlede lokale setermelodier og tekster fra Andreas Bøkseth s diktsamling I sætrom. Kildene som satt med seterkaukene i minnet hadde ikke selv vært budeier, men var med mor, bestemor eller andre voksne på seteren som barn, og hørte dem hauke. Seterdrift hadde for øvrgi blitt mer og mer sjeldent på Snåsa fra 1930-årene av, men noen holdt setrene gående til 1960-årene. Flere av kildene har i ettertid gått bort. Kaukene var korte, og det sies at i tillegg til å lokke på dyr, fungerte kauken også som kommunikasjon med andre mennesker. Den såkalte Lellikauken skal ha blitt brukt til å si ifra til budeia at nå kom man snart på kaffebesøk på setervollen. «Lelli» er et dialektord som betyr morsomt.
Andreas Bøkseth sin diktsamling "I setrom" er en omfattende samling dikt om alt som var særegent for setringa.
Leryn Franco
Leryn Franco (født 1. mars 1982) er en paraguayansk modell og friidrettsutøver, som konkurrerer i spydkast. Hun representerte Paraguay i Sommer-OL 2008, der hun ble nummer 51.
La Tène-kulturen
La Tène-kulturen er en kultur som spores til jernalderen i Nord-Europa. Kulturen har fått navn etter funnplassen i La Tène rett nord for Neuchatelsjøen i Sveits. Plassen ble gravd ut etter funn gjort av Hansli Kopp i 1857. Her ble det i en tørkeperiode hvor vannivået i innsjøen sank, observert rester av store trekonstruksjoner. Tidlige utgravninger ga rike funn og ble snart fulgt av flere utgravninger i området.
Datering av La Tène
Kulturens tidsperioder ble raskt delt inn i ulike perioder på bakgrunn av de funn som ble gjort. Den eldste perioden omfatter tiden omkring år 600 f.Kr., mellomperioden utgjør tiden 450-100 f.Kr. og den yngste perioden århundret f.Kr. Kulturen forsvant og sporene opphørte nesten helt med oppblomstringen av Romerriket.
Hvor La Tène-kulturen kommer fra har ofte blitt debattert. Den omfattet området fra Marne i østre Frankrike og den nordre siden av Alpene til Donaus øvre løp. La Tènes metallhåndverk karakteriseres av innviklede spiraler og vevmønstre på vakkert utførte bronsekar, hjelmer og skjold, seletøy og luksussmykker, spesielt halsringer som kalles torcs og fibula-spenner. Den kjennetegnes videre av elegante stiliserte dyre- og vekstmotiv med element som påminner om skytisk håndverk fra blant annet Ukraina, beslektet med Hallstattkulturens geometriske mønster. Også i andre områder dukker La Tène-materiale opp, blant annet i Irland og Storbritannia, Spania, Bourgogne og Østerrike.
La Tène-kulturen
Kulturens vide kontaktnett avsløres av gravritualer og de rike gravgavene. En grav i Vix, Frankrike, fra 500-tallet f.Kr. inneholdt den største bronsegryten som noensinne er funnet. Den hadde et volum på ca. 1100 liter og var sannsynligvis laget i Hellas. Gravene inneholdt ofte en grift med offergaver. Denne kunne til og med inkludere menneskeofringer. Avhugne hoder dukker i flere tilfeller opp i avbildninger.
Get It On
Get It On er et musikkalbum med New Jordal Swingers, utgitt i 1976. Albumet lå 5 uker på VG-lista og endte med 15.-plass som beste plassering.
USA under Panamerikanske leker 1963
USA under Panamerikanske leker 1963. USA deltok i de fjerde Panamerikanske leker som ble arrangert i São Paulo mellom 20. april og 7. mai 1963. De ble beste nasjon med etthundreseks gull-, femtiseks sølv og trettisju bronsemedaljer.
Gassbasert industri i Norge
Gassbasert industri i Norge finnes på Grenland og Tjeldbergodden industrianlegg. Av naturgass som produseres på norsk kontinentalsokkel, ilandføres 80 % mens 20 % eksporteres. Fra gassbehandlingsanleggene i Norge går mesteparten til eksport. Høye gasspriser i Europa gjør innenlandsk utnyttelse lite lønnsom. For eksempel er Kårstø gasskraftverk ikke kommet i normal drift grunnet ulønnsomhet.
Slekta fyre: Mornings
Slekta fyre: Mornings er en musikk-EP med OnklP & De Fjerne Slektningene. EP-en ble utgitt den 2. mars 2018.
VM i friidrett innendørs 2016 – 800 meter kvinner
Kvinnenes 800 meter ved VM i friidrett innendørs 2016 fant sted 19. og 20. mars 2016.
Forsøksheat
Kvalifisering: Vinneren av hvert heat (Q) og de tre raskeste ellers (q) kvalifiserte seg til finalen.
Finale
Finalen startet den 20. mars klokken 13:30.
Alsophila
Alsophila er en slekt av store tre-bregner; én av fire slekter innen den tropiske eller subtropiske familien Cyatheaceae innen ordenen Cyatheales. Det er om lag 270 kjente arter og en håndfull hybrider i denne slekten.
Disse bregnene vokser opprett og bare unntaksvis krypende. De oppstod i jura og er således svært gamle planter, men mange av dagens arter er atskillig yngre, fra tertiær.
Tre-bregnene er verdens største bregner. Bladene kan bli ettpar meter lange og har skjellaktig dekke i stedet for plantehår.
Arter
Nedenfor gjengis et utvalg av de om lag 270 artene i denne slekten:
Grasmobanen
Grasmobanen eller Sootbanen var en hestejernbane som lå i Aurskog-Høland kommune. Jernbanen ble bygd på grunneiendommen (gården) Grasmo, derav navnet Grasmobanen.
Historie
Den var en del av transportsystemet som Engebret Soot bygde i årene 1847–1849 for å få tømmeret fra Mangenvassdraget til Haldenvassdraget. Den transportetappen som er motstrøms, er i dag mest kjent under navnet Sootkanalen. Det var ikke bare en kanal, men et helt system med kanaler, sluser, tømmerrenner og hestejernbane. Grasmobanen var en del av Sootkanalen, en hestejernbane som ble bygget mellom vannene Mortsjølungen og Tvillingtjern.
Over den 2,5 km lange Mortsjølungen ble tømmeret, i flaker, trukket med båt fram til «Lessinga». Lessinga er en liten 100 meters kanal gravd inn i terrenget. Kanalsidene ble murt med stein. Fra mur til mur gikk det tre gangbruer. I fra Lessinga og opp er det en stigning på 37 meter. En mindre bekk renner ut i kanalen. Det var mulig å bygge sluser, men Engebret Soot trengte vannet fra Tvillingtjern til den videre fløtinga. Derfor foretrakk han å bygge en hestejernbane. I begynnelsen ble tømmeret heist opp på jernbanevognene. Seinere fant man at det var mer praktisk å kjøre vognene ut i kanalen for å fløte stokkene på vognene. Fløterne sto på trebruene når de utførte dette oppdraget. Den 1,5 km lange hestejernbanen var ens- og smalsporet. Den startet ved Lessinga i Mortsjølungen og hadde fem møteplasser som lå like langt fra hverandre Fra Tvillingtjern ble stokkene fløtet videre i en tømmerrenne ned til innsjøen Setten.
Arbeidsdeling
Et skift besto av to beiter. Et beite besto av tolv mann med to hester hver. Hvert hestespann hadde tre vogner å trekke oppover. Et beite kjørte tre vendinger, deretter hvilte de mens det andre beitet tok over. Sommerstid var det flere skift i døgnet. I 1871 passerte 6000 tylfter Grasmobanen.
Modernisering og nedleggelse
Hestedriften tok slutt i 1918. Da overtok en stasjonær dampmaskin som ble plassert på banens endepunkt ved Tvillingtjern. Etter bare to år ble dampmaskinen byttet ut til fordel av en bensinmotor. Tømmervognene ble trukket opp med vaiere. Grasmobanen var i drift fram til 1938.
INS «Kumbhir» (L22)
INS «Kumbhir» (L22) er hovedskipet i den indiske Kumbhir-klassen av amfibiske landingsskip. Skipet ble bygget ved Gdańsk-verftet og Stocznia Gdynia i Polen og har siden november 1986 vært i aktiv tjeneste hos den indiske marinen. Det har sin hjemmehavn i Port Blair i India.
I mars 2014 deltok INS «Kumbhir», etter anmodning fra malaysiske myndigheter, i leteaksjonen etter det savnede passasjerflyet Malaysia Airlines Flight 370, først i Malakkastredet og senere i Andamanhavet.
Arkeologiåret 1713
Arkeologiåret 1713 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1713.
Referanser
1713 in archaeology
Landbokommisjonen
Landbokommisjonen, Den store landbokommisjonen, (dansk; Den store Landbokommission) var et dansk utvalg nedsatt den 25. august 1786 av daværende kronprinsregent Frederik. Formålet med kommisjonen var å utarbeide forslag til forbedringer i landbruket og sette opp klare retningslinjer for forholdet mellom godseierne og festebøndene. Formelt sett virket kommisjonen frem til 1816, men den trådte ikke sammen etter 1802.
Bakgrunn
Opplysningstidens tanker om likhet og frihet hadde lenge ligget i tiden og etter kronprins Frederiks palassrevolusjon i 1784 åpnet det seg nye muligheter for reformer i det danske samfunn. Kronprinsen var opptatt av nye ideer og skulle bli en av drivkreftene bak landboreformene.
Mandat
Kommisjonenens mandat var vidtgående, noe som medførte at den kunne ta for seg alle sider av bondestandens levekår og situasjon. Opphevelsen av stavnsbåndet var formulert som en av arbeidsoppgavene. Dette ledet til forordningen av 20. juni 1788 hvor stavnsbåndet ble opphevet.
Åpen mengde
En åpen mengde er i topologi intuitivt sett en mengde U som er slik at hvis man starter i et hvilket som helst punkt x i U, så kan man alltid bevege seg et lite stykke i en hvilken som helst retning fra x og fremdeles befinne seg i U. En åpen mengde kan også defineres som en mengde som ikke inneholder sine egne randpunkter.
Et eksempel på åpne mengder er åpne intervaller. Et åpent intervall er et intervall uten endepunkter, som for eksempel intervallet (0,1), som inneholder alle tall mellom 0 og 1, men ikke tallene 0 og 1 selv. Intervallet [0,1], som inneholder alle tall mellom 0 og 1, inklusive endepunktene 0 og 1, er derimot en lukket mengde.
Metriske rom
For metriske rom har vi den følgende definisjonen av åpne mengder. (Metriske rom er en generalisering av vanlige euklidske rom, så denne definisjonen gjelder også for Rn, og spesielt for den reelle tallinja.)
La d(x,y) betegne avstanden mellom de to punktene x og y. En mengde U kalles åpen hvis det for ethvert element x i U finnes et tall ε > 0 slik at hvis y er et element med avstand mindre enn ε fra x (det vil si d(x,y) < ε), så er også y et element i U.
En annen vanlig måte å definere åpne mengder på er å gå via omegner. Hvis x er et punkt i et metrisk rom, så definerer vi ε-omegnen om x til å være mengden det vil si mengden av alle de punktene som har avstand mindre enn ε til x. Vi definerer så en åpen mengde til å være en mengde U slik at det for ethvert element x i U finnes en ε > 0 slik at Dε(x) ⊂ U – det vil si at ε-omegnen om x er inneholdt i U.
Merk at verdien av ε avhenger av punktet x. Hvis x ligger nær randen av U, må ε være tilsvarende liten, men må likevel være større enn 0.
Topologiske rom
I et topologisk rom defineres ikke åpne mengder ved hjelp av andre begreper, men anses som et fundamentalt konsept. Et topologisk rom består av en mengde X og en familie S av undermengder av X. Mengdene som er med i S antas å tilfredsstille visse betingelser som også blir tilfredsstilt av åpne mengder i metriske rom. En slik familie S kalles da en topologi på X, og medlemmene av S kalles åpne mengder.
Dette er en generalisering av åpne mengder i metriske rom: Hvis man tar et vilkårlig metrisk rom M, så vil de åpne mengdene som følger av definisjonen ovenfor, alltid tilfredsstille de betingelsene som settes for åpne mengder i et topologisk rom. Ethvert metrisk rom er dermed også, på en naturlig måte, et topologisk rom. Det omvendte gjelder imidlertid ikke.
Eksempler
Intervallet (0,1) på den reelle tallinja er en åpen mengde. For hvis x er et tall som ligger mellom 0 og 1, så kan vi la ε = min(x, 1 - x). Da vil ε-omegnen om x være intervallet (x-ε, x+ε), som nødvendigvis er inneholdt i intervallet (0,1).
Intervallet [0,1] er derimot ikke en åpen mengde, for hvis vi setter x = 0, vil enhver ε-omegn om x inneholde negative tall, som ikke ligger i intervallet [0,1]:
Colombia under Panamerikanske leker 1963
Colombia under Panamerikanske leker 1963. Colombia deltok i de fjerde Panamerikanske leker som ble arrangert i São Paulo mellom 20. april og 7. mai 1963. De vant ikke noen medaljer.
Julemoro
Julemoro er en juleplate av Dænsebændet, utgitt 11. november 2004.
École nationale supérieure des mines de Paris
École nationale supérieure des mines de Paris er en fransk grande école som uteksaminerer ingeniører nord i Frankrike (Paris), og som er medlem av PSL Research University.
Skyte inn jula
I bygdene Hølera, Garthus, Flatdal i Seljord og Begnadalen i Sør-Aurdal (Innlandet) lever tradisjonen fortsatt, og det skytes klokken 14 på juleaften. De tradisjonstro bruker rifler og i noen tilfeller eldre våpen, mens det også brukes sprengstoff av de som vil markere litt ekstra.
Skikken lever også i beste velgående i Bleskestad, og i Førlandskrinsen/Ulvagrendo, som er grender beliggende i Suldal kommune (Rogaland). Tre skudd blir avfyrt kl 17.00, etter gammel tradisjon for å holde tusser og rovdyr borte, slik at både folk og husdyr får en fredelig jul.
i Ljørdalen lengst øst i Trysil kommune lever også skikken. Det skytes kl. 17.00, umiddelbart etter første klemtet i kirkeklokka. De som bor nærmest, begynner, deretter sprer det seg rundt. De som bor for langt unna til å høre klokkene, lytter etter børseskudd og/eller følger godt med på klokka. Før ca. 1960 ringte kirkeklokkene jula inn kl. 18.00, og det ble sjølsagt skutt da. Noen oppi grenda Skåret, som bor for langt unna til å høre kirkeklokkene, holder ennå på det tidspunktet.
Spillets regler
Spillets regler (originaltittel: La Règle du jeu) er en fransk film fra 1939 regissert av Jean Renoir. Filmen handler om den franske overklassen like før andre verdenskrigs utbrudd. Renoirs film er delvis en adapsjon av Alfred de Mussets Les Caprices de Marianne, en populær satire fra 19-hundretallet, og blir av mange regnet som Renoirs største film, og sogar regnet blant de beste filmene noensinne.
Filmen starter som en farse som ender i en tragedie i siste scene. Den er karakterisert av tematiske elementer typisk for Renoirs verk, slik som verdensrelativitisme personalisert gjennom karakterene og grusomme, følelsesløse dødsfall.
Mottakelse
Filmen ble umiddelbart sterkt kritisert for sin satire over den franske overklassen og ble latterliggjort av det parisiske publikum ved premieren. Overklassen er fremstilt som sære og selvopptatte, med liten bekymring for hvilke følger deres handlinger får. Følgelig forbød de franske myndighetene filmen, men etter krigen har filmen vunnet ny hevd og blir sett på av mange filmkritikere og regissører som en av de beste filmene noensinne.
Handling
Flyver André Jurieux lander ved Le Bourget lufthavn utenfor Paris etter å ha krysset Atlanterhavet med hans eget fly. Han blir møtt av vennen Octave, som forteller André at Christine - den østerriksk-franske adelskvinnen André elsker - ikke har kommet for å hilse på ham. André blir knust. Når en radio-reporter kommer for å kringkaste Andrés første ord etter landingen, forteller han om sin sorg og han fordømmer Christine. Hun lytter til sendingen i Paris-leiligheten sin sammen med sin hushjelp Lisette.
Gode og gamle
Gode og gamle er et musikkalbum av Dænsebændet, utgitt i 2004.
Jardin des Plantes
Jardin des Plantes i Paris i Frankrike, ligger i 5. arrondissement nær Gare d'Austerlitz på vestre bredd av Seinen.
Botanisk hage
Det er en botanisk hage med en separat alpin avdeling og tilhører siden 1794 Frankrikes naturhistoriske riksmuseum (Muséum national d'histoire naturelle) som har lokaler i ene enden av parken. Parken ble grunnlagt i 1597 av Maria de' Medicis lege Jean Robin, etter hvem Linné oppkalte slekten Robinia.
Her er også en dyrepark (Ménagerie du Jardin des plantes) grunnlagt i 1795, den nest eldste ennå fungerende i verden, etter dyreparken i Schönbrunn i Wien.
Dyreparken er med moderne måll relativt liten og er i dag mer museum over det senmiddelalderske menagerie. Her bodde under 1800-tallet den berømte elefanten Jumbo, senere solgt til London Zoo og deretter til Barnum's American Museum i USA.
Archiearinae
Archiearinae er en delgruppe av de egentlige målere (Geometridae).
Utseende
Middelsstore, noe tettbygde målere. Kroppen er kledt med lange, utstående hår som gir dem et "bustete" utseende. Forvingene er brun- eller gråspraglete, vanligvis med antydning til lyse tverrbånd. Bakvingene er enten oransje (slektene Archiearis og Boudinotiana) eller hvite (slekten Leucobrephos) med mørk ytterkant og en mørk flekk ved innerkanten.
Levevis
Disse artene flyr om dagen i solskinn, gjerne tidlig på våren. Larvene lever på ulike busker og løvtrær.
Dag Haug
Dag Trygve Truslew Haug (født 17. april 1976 i Neuilly-sur-Seine i Frankrike) er en norsk språkforsker og professor i gresk og latin ved universitetet i Oslo.
Haugs forskning har dreid seg om de klassiske språkene gresk og latin. Senere har han dessuten begynt å interessere seg mer for indoeuropeistikken, studiet av slektskapet mellom de ulike indoeuropeiske språkene og deres forhistorie. Han har vært leder for PROIEL-prosjektet (Pragmatic Resources in Old Indo-European Languages) ved Universitetet i Oslo.
Utmerkelser
Haug mottok i 2002 H. M. Kongens gullmedalje for yngre forskere for doktoravhandlingen, og vant Nils Klim-prisen i 2005. I 2016 ble han valg inn i Det Norske Videnskaps-Akademi i gruppe for filologi og språkvitenskap
Sprangsjikt
Et sprangsjikt er et lag i en lagdelt vannmasse der det skjer en raskt endring i en av egenskapene til vannet. Dette kan for eksempel være en kjemoklin eller en termoklin.
Vann har størst tetthet ved temperatur på 4 °C. Om sommeren vil vannet i en innsjø være varmt i overflaten og stadig kaldere nedover i vannmassene. Dette gir en stabil lagdeling slik at vannet holder seg i omtrent samme høyde og sirkulasjonen stort sett skjer horisontalt. Om vinteren er det isen på overflaten og det kalde vannet rett under isen som er lettest på grunn av minst tetthet.
Sommer og vinter vil dype innsjøer i tempererte strøk ha et sprangsjikt (termoklin) der temperaturen er 4 °C. Dette sprangsjiktet adskiller overflatevann og dypvann, og oppløste og flytende stoffer kan ikke utveksles mellom lagene. Vår og høst er temperaturen i hele vannmassen nær 4 °C, og det oppstår vertikale vannstrømmer, som blander alt vannet i innsjøen. Dette omblandingen er viktig for livet i innsjøen, ettersom den bringer oksygen ned på dypet og næringsstoffer opp i overflaten.
En forsøker alltid å plassere inntak av drikkevann og kjølevann under sprangsjiktet for å sikre vann uten smittestoffer, med lav temperatur og en stabil kjemisk tilstand. Under vår- og høstsirkulasjonen er det likevel en fare for at forurensninger fra overflaten skal komme ned til inntaket. I disse periodene er raske endringer i humusinnhold og kjemiske parametre ofte en årsak til problemer i driften av vannbehandlingsanleggene.
Utslipp av avløpsvann blir også plassert under sprangsjiktet. Hensikten er at smittestoffer og kloakksøppel ikke skal komme opp i overflaten.
Träskaten
Träskaten er en innsjø mellom Ärla og Länna, i kommunene Strängnäs og Eskilstuna i landskapet Södermanland i Sverige. Innsjøen er omgitt av store mengder siv, og er en grunn slettesjø. Rundt innsjøen er det store vatmarker og blandet skog. Innsjøen har et rikt fugleliv, som for det meste holder til på øyen Bråtön, som er en del av Bråtöns naturreservat. Bratön har for det meste løvskog, blant annet lunder av lind og lignende treslag.
Innsjøen tilføres vann fra sørsiden, med en nordgående elv fra innsjøen Eklången, og dreneres i sørøstlig retning ved Bastviken gjennom Stämån og videre til Mörtsjön.
Innsjøen har en diameter på drøyt en kilometer, og har et overflateareal på 69,9 hektar. Midt i innsjøen ligger øyen Kyrkholmen, og i innsjøens omkringliggende siv ligger det flere holmer.
El Salvador under Panamerikanske leker 1963
El Salvador under Panamerikanske leker 1963. El Salvador deltok i de fjerde Panamerikanske leker som ble arrangert i São Paulo mellom 20. april og 7. mai 1963. De vant ikke noen medaljer.
Gary Payton
Gary Dwayne Payton (født 23. juli 1968 i Oakland i California) er en amerikansk basketballspiller som spilte for NBA mellom 1990 og 2007. Han spilte for Seattle SuperSonics, Milwaukee Bucks, Boston Celtics, Los Angeles Lakers og Miami Heat.
Payton veier 82 kilo og er 193 cm høy. Han ble drafted av Seattle SuperSonics i 1990. Han hadde 21 813 poeng i sin NBA karriere. Han tok gull i OL i 1996 og 2000. Han vant NBA Championship i 2006 sammen med Miami Heat. Han er den eneste point guarden som har fått Defensive player of the year award.
Olav García de Presno
Han var medforfatter av boken Strid om Jesus som kom ut i 1971, og oversatte en salme som er med i Salmer 1997.
Lolo Ferrari
Lolo Ferrari (født 9. februar 1963, død 5. mars 2000) var en fransk danser, sanger, modell, pornoskuespiller og skuespiller som hadde «verdens største bryster», som et resultat av plastiske operasjoner.
Oppvekst
Hun var født Eve Valois i Clermont-Ferrand i Puy-de-Dôme i Frankrike, og vokste opp i byen La Baule i en intellektuell familie med store problemer. Moren hennes misbrukte henne og trakasserte henne psykisk der hun fortalte henne hvor lite verdt hun var. Som tenåring fikk hun noen få jobber som fotomodell helt til hun traff Eric Vigne. Det er blitt sagt om Ferrari at hun fra ung alder av virket nærmest sykelig og på grensen til tvangspreget opptatt av sitt eget utseende.
Karriere
Sammen med den femten år eldre ektemannen bestemte Ferrari seg for å forvandle kroppen sin til det ekstreme, blant annet med mål om å få verdens største bryster. Ferrari sa selv i flere intervjuer at hun ønsket alt dette, at hun syntes kunstig var vakkert og ble tiltrukket av det ekstreme, unaturlige og overdimensjonerte, selv om mange både før og etter hennes død har ment at hun ble tvunget til dette av ektemannen sin. Hun opptrådte som stripper, pornoskuespiller og modell, men vakte for alvor oppmerksomhet da hun opptrådte på British Channel 4 sitt program EuroTrash. Hun fikk en plass i Guinness rekordbok som den personen i verden med størst bryster. Det ble slått fast av boka at hver av brystene veide 2.8 kg, selv om BH-størrelsen hennes aldri ble bekreftet. Det verserer teorier om 54H til 54J, etter europeisk målestokk for brystholdere.
Personlig liv
Til tross for hennes spesielle karrierevalg, ekstreme skjønnhetsoperasjoner og varemerke som dum og deilig er Ferrari beskrevet som en svært intelligent og også svært skadet kvinne. Hennes personlige liv er satt i sammenheng med Marilyn Monroes. Ferrari slet med store og dype depresjoner, samt nervøse anfall og hun brukte beroligende medikamenter i store doser.
Liste over kulturminner i Voss
Liste over kulturminner i Voss er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Voss. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Radioåret 1921
Radioåret 1921 er en oversikt over radioprogram, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til radio i 1921.
Bodil Niska
Hjemme i Hammerfest lærte hun av faren, trekkspiller Aksel Niska, samt studerte under Kjell Bartholsen, og drev jazzklubben «Montenegro» 1979–89. Etter flytting sørover i 1990 deltok hun siden 1992 i trioen «Girl Talk», der hun med vokalisten Siri Gellein (senere erstattet av bassisten Tine Asmundsen) og pianisten Elizabeth Walker ga ut Talkin' Jazz i 1996 som solgte meget.
Hun har også samarbeidet med Pete Brown trio, Scott Hamilton og Harry Allen.
Etter noen år som plateselger hos Akers MIC, etablerte hun omkring 1997 jazzbutikken «Bare Jazz» i Oslo, samt plateselskap av samme navn. Kaffen ble nedlagt i 2020. Hun mottok Oslo Jazzfestivals pris Ella-prisen i 2009.
Under Sildajazz i Haugesund har hun i mange år drevet musikksjappa «Bodils Bodega», som hun i 2005 mottok Sildajazzprisen for.
Tormod Valaker
Tormod Valaker (født 21. mars 1947 i Bergen) er cand. philol. med nordisk hovedfag, i tillegg til fagene tysk, engelsk og samfunnsfag.
I sin ungdom var han politisk aktiv i Arbeidernes ungdomsfylking (AUF) som leder av fylkeslaget i Hordaland og deltok som 16-åring på landsmøtet i 1964 der Ola Teigen overtok etter Reiulf Steen.
Forfatter
Han har utgitt følgende bøker:
Boka «Litt fascisme, herr statsminister!», handler om hvordan borgerpressen i Norge – særlig Aftenposten – skrev om det som skjedde i Tyskland og Italia på 1930-tallet.
Mens svensk og dansk presse på 1990-tallet tok et oppgjør med holdningene de hadde til Mussolini og Hitler, fant Valaker at den norske ikke har gjort det. Like etter at boken kom ut, beklaget Aftenposten sin holdning på lederplass.
Tormod Valaker opprettet i 2007 enkeltmannsforetaket Forlaget Vestavind som ga ut «Ja, vi elsker dette travet'», en serie med intervjuer og portretter fra inn- og utland.
Travjournalist
Valaker har fulgt norsk travsport som medarbeider i Bergens Tidende siden 1986 og Trav- og Galopp-Nytt like lenge. Han har også skrevet reisereportasjer, intervjuer og kronikker i BT.
Esteban Chaves
Jhoan Esteban Chaves Rubio (født 17. januar 1990 i Bogotá) er en colombiansk landeveissyklist. Han sykler for UCI WorldTour-laget EF Education-Nippo. Han ble profesjonell syklist i 2012 for Team Colombia.
Hans største seier i karrieren var sammenlagt i Tour de l'Avenir i 2011, rittet som også er kjent som «ungdommens Tour de France». I tillegg har han etappeseire i større etapperitt.
Bergen filharmoniske orkester
Bergen Filharmoniske Orkester (BFO) er et symfoniorkester i Bergen. Orkesteret het tidligere «Musikselskabet Harmoniens orkester» og kan føre sin historie tilbake til 1765, noe som gjør BFO til et av verdens eldste orkestre. BFO har siden 1992 vært definert som det ene av Norges to nasjonalorkestre. Hjemmescenen til orkesteret er Grieghallen i Bergen, men orkesteret turnerer også jevnlig i og utenfor Norge. Orkesteret har 101 musikere og sjefdirigent siden 2015 er Edward Gardner. Blant orkesterets mest berømte kunstneriske ledere hører Edvard Grieg (1880-1882).
Historie
Fram til midten av 1700-tallet var oppførelser av kunstmusikk forbeholdt kirke og adel. Utover på 1700-tallet begynner det å opprettes musikalske selskaper på Kontinentet, der musikkinteresserte borgere, gjerne i samarbeid med profesjonelle musikere, gikk sammen om musikkfremførelser. Denne virksomheten var i hovedsak basert på medlemskap og abonnementsordninger.
1800-tallet
I 1811 kjøper selskapet eget hus i nåværende Kong Oscars gate med en prektig konsertsal med plass til 300 mennesker. Kravene til å bli orkestermedlem skjerpes, og i notesamlingen finner man nå hele 264 symfonier, derav 30 av Haydn, 12 av Mozart og tre av Beethoven (nr. 1, 2 og 5). I 1818 opptas Ole Bull som medlem i orkesteret, kun 8 ½ år gammel. Og i 1827 overtar Ferdinand Giovanni Schediwy (født i Praha) som dirigent etter svensken Mathias Lundholm.
På midten av 1800-tallet gjennomgår selskapet en turbulent periode med synkende antall medlemmer og redusert konsertaktivitet. I 1843 selges huset i Kong Oscars gate og selskapet oppløses for så å oppstå året etter under navnet «Det Philharmoniske selskab». Selskapet oppløses igjen i 1856 og gjenoppstår nå under navnet «Musikselskabet Harmonien». På 1860-tallet får imidlertid orkesteret igjen et oppsving etter at den polske adelsmannen Amadeus Wolfgang Maczewsky overtar som orkesterleder, en fremragende utøver på både fiolin og cello. I 1863 debuterer den 19 år gamle Grieg på Harmoniens konserter i samspill med Maczewsky. Orkesteret var i 1870 kommet opp i 41 faste medlemmer. I 1880 tar Grieg selv over som dirigent for Harmonien, og Griegs periode markerer et foreløpig høydepunkt i orkesterets historie. Orkesterets medlemmer teller nå rundt 50 musikere, og Grieg får selv mulighet til å bestemme hvilke amatører han ønsker å ha med i orkesteret. Mange ønsker også å synge i Harmoniens kor, som nå teller 100 medlemmer.
I 1882 overtar Iver Holter som dirigent etter Grieg, og i hans periode oppføres bl.a. Bachs Matteuspasjonen i Norge for første gang. I perioden til Johan Halvorsen (1893-1899) introduseres komponister som Dvořák og Sibelius for bergenserne. Orkesteret sliter imidlertid økonomisk på slutten av 1800-tallet, og i 1889 gis det ingen konserter. Dessuten får Harmonien konkurranse fra et konkurrerende musikkselskap, «Musikkforeningen», dirigert av Sigurd Lie. Og da den store musikkfesten arrangeres i Bergen i 1898 velger Grieg til manges forargelse å heller invitere Concertgebouw-orkesteret fra Amsterdam enn å bruke Harmonien.
1900-tallet
I 1900/1901 slås «Musikkforeningen» og «Musikkselskabet Harmonien» seg sammen og i 1907 blir det fusjonerte orkesteret gjort til Edvard Griegs universalarving gjennom «Edvard Griegs fond». Fra sesongen 1907-08 tiltrer Harald Heide som Harmoniens dirigent. Heide var samtidig dirigent for orkesteret til Den Nationale Scene, og i 1919/1920 ble teaterets 18 musikere overtatt av Harmonien mot at Harmonien skulle sørge for mellomaktsmusikk i teateret 6 kvelder i uken. Fra da av var orkesteret i praksis et fullt ut profesjonelt ensemble. Orkesterets hovedscene var fra 1915 Koncert-Palæet hvor orkesteret kom til å bli værende fram til Grieghallens åpning i 1978. Heide er den lengst sittende kunstneriske lederen i orkesterets historie med sine 40 år i rollen (1908-1948). I hans periode opptrådte kunstnere som Sibelius, Kirsten Flagstad (i Beethovens 9. symfoni) og Carl Nielsen. Og blant verkene som ble oppført i denne perioden hører Mahlers 4. symfoni (1921-22-sesongen) og Stravinskijs Petrusjka (1932-33-sesongen).
Etableringen av Festspillene i Bergen i 1953 ga orkesteret et nytt puff videre, og i løpet av 1950-og 1960-tallet hadde orkesteret verdenskjente gjestedirigenter som Leopold Stokowski, Eugene Ormandy og Thomas Beecham på besøk. I 1964 tiltrådte Karsten Andersen som kunstnerisk leder for orkesteret, og han kom til å bli værende i denne rollen i totalt 21 sesonger. Orkesteret hadde på begynnelsen av 60-tallet 60 musikere, men da Andersen sluttet var antallet kommet opp i 77 (1985-86-sesongen). Blant de største begivenhetene i Andersens periode hører åpningen av Grieghallen 23. mai 1978 samt oppførelsen av Griegs «forbudte symfoni» under festspillene i 1981. Oppførelsen av Griegs symfoni ble overført direkte på TV i en rekke land og utgitt på plate av Decca.
Etter Andersens periode bidro dirigentene Aldo Ceccato (1985-1990) og Dmitri Kitajenko (1990-1998) til ytterligere å styrke orkesterets internasjonale posisjon gjennom en rekke turnéer i utlandet og internasjonale platelanseringer. Orkesteret endret i 1987 navn til «Bergen Filharmoniske Orkester» og fikk platekontrakt med Virgin Classics. I tillegg vedtok Stortingets kirke- og undervisningskomité i 1992 etter forslag fra Brundtlandregjeringen å definere BFO som ett av Norges to «nasjonalorkestre» i kraft av «sine tradisjoner og betydelige kunstneriske innsats». Dette innebar først og fremst at BFO fra nå av var fullt ut finansiert over statsbudsjettet.
Det skulle gå 234 år før orkesteret fikk sin første kvinnelige kunstneriske leder. Australske Simone Young tiltrådte i 1999 og var da den første kvinnelige kunstneriske leder for et profesjonelt symfoniorkester i Norge (Stavanger Symfoniorkester fulgte etter med Susanna Mälkki tre år senere). Da hadde BFO allerede hatt kvinnelige musikere siden 1892 (noe som er svært tidlig i europeisk sammenheng) og kvinnelig administraiv leder siden 1972 (Laila Kismul).
2000-tallet
Orkesterets internasjonale profilering har økt ytterligere utover 2000-tallet, ikke minst gjennom en rekke plateinnspillinger på Chandos og BIS Records som har høstet gode kritikker internasjonalt. I 2015 lanserte orkesteret som det første orkesteret i Norge sin egen strømmetjeneste, «BergenPhilLive», der orkesterets konserter kan strømmes «live» via Internett. I anledning orkesterets 250-årsjubileum utga det i 2015 albumet Opus 250 med nye verk skrevet for orkesteret. Innspillingen av Brittens Peter Grimes ble i 2021 kåret til Recording of the year («Årets innspilling») av det anerkjente britiske tidskriftet Gramophone.
Cecilie Nilsson Laursen
Cecilie Nilsson Laursen (født 14. november 1995) er en norsk skuespiller fra Elverum. Hun spilte rollen som Lisa i tv-serien AF1.
I oktober 2010 var hun ambassadør for NRK Supers venne­kampanje BlimE!. Her har hun blant annet fortalt om den gangen hun selv trengte en venn. Historien var fra den gangen Laursen hadde slått opp med kjæresten sin, og var veldig lei seg, men fikk trøst av sin tre år eldre søster, Camilla.
Våren 2010 var Laursen med i innspillingen av en oppfølger til AF1 som gikk på NRK fra 8. januar 2011.
Høsten 2011 dukket hun igjen opp på NRK, denne gangen som datteren til en av Robert Stoltenbergs karakterer – en predikant – i serien Småbyliv.
Øistein Hølleland
Øistein Hølleland (født 6. juni 1950 i Oslo) er norsk forfatter. Han debuterte med diktsamlingen Vi lærte i 1977. Diktene handler om Høllelands oppvekst på Oslos østkant, og oppvekstromanene Vi er kamerater, vi (1984) og Morna, kamerat (1987) har også klare selvbiografiske trekk. Flere av Høllelands dikt er tonsatt av Trond Granlund og innspilt på hans CD-er.
I siste halvdel av 1980-årene skrev Hølleland Tekniske Etaters Fagforenings jubileumsbok (Under samholdets fane (1987)) og jubileumsboken til Elektromontørenes forening (Det historiske lys (1989)). I 1994 var han medforfatter til Oslo Sporveisbetjenings Forenings jubileumsbok (Bare trøkk på …) der han blant annet skrev om sporveisbetjeningens mye omtalte, ulovlige streik i 1970.
Hølleland ble styremedlem i Ungdomslitteraturens forfatterlag (nå Norske Barne- og Ungdomsbokforfattere) i 1989, men tok over som formann året etter. I løpet av de seks årene han var formann, forhandlet foreningen blant annet gjennom et avtaleverk som sikret likestilling mellom skjønnlitterære utgivelser for barn og unge med skjønnlitteratur for voksne.