cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Toy Story 3
Handlingsreferat
Andy er nå 17 år gammel, og forbereder seg på å reise til college. Han har ikke lekt med de gamle lekene hans på flere år, og de fleste lekene er for lengst kastet eller gitt bort. Bortsett fra Woody, Buzz Lightyear, Jessie, Bullseye, Rex, Slinky, Hamm, Mr. og Mrs. Potato Head, Aliens og tre små leke-soldater. De fortvilte lekene reflekterer over fremtiden deres, og soldatene velger å reise deres vei. Andy har til hensikt å ta Woody med seg til college, og legger de andre lekene i en søppelsekk for å lagre dem på loftet. Imidlertid tror Andys mor ved en feil at posen bare inneholder søppel, og legger fra seg posen på fortauskanten ved siden av søppel-spannet deres.
Lekene unnslipper søppel-bilen, men de tror Andy kastet dem ut med vilje. De velger å reise i morens bil sammen med Mollys gamle Barbie-dukke, på vei til Sunnyside barnehage. Woody følger etter dem, men klarer ikke å overbevise dem om Andys virkelige intensjoner. Ved Sunnyside blir Andys leker ønsket velkommen av de andre lekene, ledet av Lots-O'-Huggin 'Bear («Lotso»). Alle lekene (unntatt Woody) blir glade over å høre at Sunnyside aldri går tom for små barn som de kan leke med, og Barbie får kjapt romantiske følelser for en Ken-dukke.
Woody forsøker å komme hjem, men blir i stedet oppdaget av et barn fra Sunnyside ved navn Bonnie. Han tar med Woody hjem, og leker med ham sammen med hennes andre leker. Men hennes andre leker blir sjokkerte over at Woody kom fra Sunnyside. Chuckles, en klovn, forklarer at han og Lotso tidligere ble eid av en jente som het Daisy, men at hun mistet dem. Lekene kom deretter til Sunnyside, hvor Lotso overtok og gjorde barnehagen til et fengsel for alle lekene. Men Chuckles ble senere funnet av Bonnie.
I mellomtiden blir Andys leker utsatt for en veldig slitsom leke-tid sammen med de minste barna, og Buzz om å komme til de eldre barna. Men Lotso bytter Buzz til hans opprinnelige fabrikk-innstilling, og sletter hans hukommelse. Mrs. Potato Head, gjennom et øye som hun tidligere mistet på Andys rom, får øye på Andy som leter etter dem. De innser at Woody snakket sant om Andys intensjoner, og de ønsker å reise hjem. Men de blir tatt av den nå hjernevaskede Buzz. Woody vender tilbake til Sunnyside, og forsøker å redde alle vennene hans. Men samtidig må de unngå Lotso, og hans håndlangere som har innført tøffere sikkerhetstiltak for å hindre at noen leketøy kommer seg unna.
Bruchsal fengsel
Bruchsal fengsel (Justizvollzugsanstalt Bruchsal) er et fengsel i Bruchsal i den tyske delstaten Baden-Württemberg.
Fengselet ble oppført mellom 1841 og 1848 som tukthus for menn etter planer av den badiske regjeringsbyggmesteren Heinrich Hübsch. Hovedbygningen består av fire fløyer og var inspirert av fengselet i den engelske byen Pentonville. De første fangene var deltagere i 1848-revolusjonen i Baden.
Bruchsal fengsel er siden det ble åpnet blitt utvidet flere ganger. Fengselsområdet er i dag på ca. 100 mål, og fengselet har en kapasitet på 600 fanger og 320 ansatte. Rundt 400 av fangene har mulighet til å arbeide i fengselets verksteder.
Kjente fanger er bl.a. den venstreekstreme terroristen Christian Klar, som har sittet i fengsel siden 1982, og seriemorderen Heinrich Pommerenke, som er den fange som har sittet lengst i fengsel i Tyskland, siden 1959.
June Pointer
June Pointer Whitmore (født 30. november 1953, død 11. april 2006) var en amerikansk sanger. Pointer er mest kjent som en av søstrene i Pointer Sisters, som hadde flere hits på 1980-tallet. Hun har også utgitt to soloalbum.
Pointer slet med rusproblemer. Han døde av kreft i 2006.
Leopold I av Østerrike
Leopold I (også Luitpold eller Liutpold; født omkring 940, død 10. juli 994) var den første markgreven av Markgrevskapet Østerrike fra huset Babenberg. Leopold var greve i det bayerske Donau-området, og hans navn forekommer første gang i et dokument fra 960, hvor han beskrives som en trofast støtte for keiser Otto den store.
Ferjesambandet Grytøy–Bjarkøy–Sandsøy
Ferjestrekningen ble erstattet av Bjarkøyforbindelsen i desember 2018. Forbindelsen vil bestå av Kvernsundtunnelen en undersjøisk tunnel fra Grytøya til Bjarkøya, og Sandsøybruene som bestå av 900 m sjøfylling, 300 m bru og tre lavbruer.
Mud sledge
En mud sledge er en type flatbunnet fiskebåt som ble benyttet til å krysse de brede gjørmefeltene på den østlige bredden av Bristol Channel. Kanalen har en tidevannsforskjell på 15 meter, og de flatbunnede båtene var gjorde det mulig å komme seg ut til dypere vann for deretter å sette ut fiskegarn. Båttypen var brukt så sent som i 1990-årene fra den nordlige Somerset-kysten.
Den walisiske båten bestod av en rektangulær «boks» med 2-2,3 meters lengde og 0,46 til 0,48 meters bredde. Den hadde høye sider på mellom 0,9 og 1,2 meters høyde og en oppbøyet baug som var fortøyet med to tau. For å ta seg over gjørmefeltene sparket fiskeren fra med det ene benet. Ute på sjøen var fiskegarn lagt ut i forveien, slik at fiskeren bare kunne hente opp fangsten. Fangsten ble festet utenbords fremdeles i vannet. Deretter dro fiskeren hjemover med tidevannet.
Sandringham House
Sandringham House er et gods på 2 000 acre (809 hektar) land nær landsbyen Sandringham i Norfolk, England. Det er privateid av den britiske kongefamilien. Huset ligger på den kongelige Sandringham-eiendommen, som ligger innenfor kysten ved Norfolk. Området er klassifisert som AONB.
Julsrudbrua
Julsrudbrua er ei stålplatebærerbru på E6 i Eidsvoll kommune i Akershus. Brua krysser Julsrudåa øst for gården Julsrud. Brua er 314,5 meter lang og har største spenn 68,5 meter. Sammen med nye E6 mellom Bogsrud og Ørbekk ble Julsrudbrua åpnet i 1993. Utviding fra to til firefelts vei av E6 på strekningen Dal-Minnesund startet høsten 2009 og var ferdig i 2011. I den forbindelse har også Julsrudbrua utvidet til fire felt. Vanligvis ville en slik utvidelse blitt gjort ved å bygge en ny bro ved siden av den gamle, men i dette tilfellet har den gamle broen som har tre felt utvidet med ett nytt felt.
Sandringham House
Appleton House hvor kong Olav V ble født lå i tilknytning til Sandringham.
M-type-asteroide
Andre M-typer har ukjent sammensetning. For eksempel har 22 Kalliope en tetthet som er for lav til å vøre et metallholdig objekt; selv en porøs asteroide av metall ville trengt en porøsitet på 70% for å ha så lav tetthet. Kalliope og 21 Lutetia har trekk i spektrene som hinter til at de har hydrerte mineraler og silikater, lave radaralbedoer som ikke stemmer med en metallholdig overflate, og karakteristika som har mer til felles med C-type-asteroider. En rekke andre M-type-asteroider passer heller ikke inn i kategorien med metallrike asteroider.
16 Psyche er den største M-type-asteroiden og ser ut til å være metallholdig. 21 Lutetia, en avvikende og sannsynligvis et ikke-metallisk legeme, ble den første M-type-asteroiden til å bli fotografert av en romsonde da Rosetta passerte den i 2010. En annen M-type, 216 Kleopatra, ble fotografert ved hjelp av radar av Arecibo-observatoriet i Puerto Rico, og har en form lik et hundebein.
M-typen var en av de tre hovedkategoriene i den første klassifikasjonen, og var opphavlig tenkt å være en klasse for metallholdige asteroider.
Federal funds rate
Federal funds rate, den amerikanske styringsrenten, er renten som private finansinstitusjoner i USA tar for lån uten sikkerhet, vanligvis over natten, av federal funds, som er finansinstitusjonenes reserver i Federal Reserve Bank i Federal Reserve System. Finansinstitusjoner som har overskudd av reserver i Federal Reserve Bank kan låne overskuddsmidlene (surplus Fed funds) til andre institusioner slik at disse kan få dekke sine krav til minstereserver. Systemet med fractional reserve banking krever at forretningsbanker og enkelte andre finansinstitusjoner beholder en viss andel av innskuddene som reserver. Skulle reservene stå i fare for å synke under dette kravet (som bestemmes av Federal Reserve og kan justeres som et pengepolitisk virkemiddel) må bankene låne penger midlertidig fra hverandre til de kan dekke minstekravet selv.
Federal funds rate er derfor en markedsrente, og skal ikke forveksles med diskonto, som er renten som finansinstitusjoner betaler for lån i sentralbanken. Federal funds rate er bestemmende for pengemarkedsrenten, siden bankene justerer sine utlånsrenter i henhold til denne renten. Målet for federal funds rate bestemmes av Federal Open Market Committee, og sentalbanken bruker markedsoperasjoner, dvs. kjøp og salg av statspapirer, for å påvirke federal funds rate i ønsket retning.
Overtidsnekt
Overtidsnekt er en form for opprør der arbeidstakere begrenser sin arbeidstid til antall timer som er spesifisert i sin arbeidsavtale, og nekter å arbeide overtid. Overtidsnekt er mindre omfattende enn streik.
Claude Lecouteux
Claude Lecouteux (født 8. februar 1943) er professor emeritus i germanistikk og har en Ph.D. i middelalderhistorie.
Hårnett
Hårnett er et lite, ofte elastisk nett som tres over langt hår for å holde det på plass. Hårnett og tilsvarende lette hodeplagg blir i dag ofte brukt som del av arbeidstøy, for eksempel av kokker og arbeidsfolk i matvareindustrien og andre bransjer for å unngå å få hår i produktene og at langt hår setter seg fast i maskiner.
Claude Lecouteux
Siden 1981 bestyrte han germanistisk institutt (Langues, Littératures et civilisations germaniques) ved Universitetet i Caen, inntil han i 1992 ble kalt til Sorbonneuniversitetet for å ta hånd om germanistiske middelalderstudier (Littérature et Civilisation allemande du Moyen Âge). Lecouteux ble sittende i denne stillingen til han gikk av med pensjon i oktober 2007.
Hårnett
Historikk
Skikken med hårnett er dokumentert tilbake til antikkens Hellas.
Claude Lecouteux
Claude Lecouteux' forskningsemner er spesielt knyttet til:
Hårnett
Historikk
Hårnett var også vanlig i europeisk mote fra 1200-tallet og framover, gjerne båret med håret kunstferdig oppsatt med bånd og annen pynt eller sammen med andre hodeplagg, deriblant lette kyser og hodetørklær.
Fylkesvei 5890
Fylkesveg 5890 går mellom Lauvstad og Folkestad i Volda kommune. Veien er 42,6 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 40.
Claude Lecouteux
Han ble i 1982 tildelt Prix Strasbourg, samme år mottok han også en ærefull utmerkelse fra Académie française, i 1995 ble han gjort til Chevalier de l’Ordre av Palmes académiques og i 2006 æret som Officier de l’Ordre des Arts et des Lettres.
Han har vært redaktør for tidsskriftet ''La grande Oreille. Contes, conteurs, arts de la parole et du récit'', og opptrer som medarbeider i flere tidsskrifter som beskjeftiger seg med middelalderspørsmål.
Bokutgivelser
Ellers har Lecouteux skrevet et stort antall artikler innenfor sine ulike fagområder i forskjellige sentrale fagtidsskrifter.
Bibliotekar og arkivar for Den hellige romerske Kirke
Bibliotekar og arkivar for Den hellige romerske Kirke er et embete i Vatikanstaten. Den var i utgangspunktet to forskjellige embeter: Bibliotekar i Vatikanbiblioteket og sjefsarkivar i Vatikanets hemmelige arkiv. Siden 1936 har de to embetene alltid blitt tildelt samme person, som har det øverste ansvar for biblioteket og arkivet.
Mohamed Hassanein Heikal
Mohamed Hassanein Heikal (arabisk: ) (født 1923, død 2016) var en egyptisk forfatter og ledende journalist.
Han var sjefredaktør i den Kairo-baserte dagsavisen Al-Ahram i flere år, og en respektert kommentator for hendelsene i Midtøsten-konflikten i mer enn 50 år. Heikal artikulerte president Nassers tanker i hans regjeringstid, men fortsatte av ukjente årsaker ikke med dette for hans etterfølger Anwar Sadat.
Georgij Zjilin
Georgij Zjilin (født 18. august 1925, død	12. september 1997) var en ukrainsk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne for Sovjetunionen.
Zjilin vant en olympisk sølvmedalje i roing under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Sammen med Igor Jemtsjuk kom de på andreplass i dobbeltsculler bak de argentinske roerne Tranquilo Capozzo og Eduardo Guerrero.
Markku Reijonen
Markku Reijonen (født 30. august 1952 i Jyväskylä) er en finsk tidligere skihopper. Han ble nummer 4 i VM i skiflyging i Oberstdorf i 1981. Han ble nummer 53 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka 1981/82 og nummer 63 sammenlagt i verdenscupen samme sesong, med 14.-plass i storbakken i Thunder Bay 24. januar 1982 som beste plassering i enkeltrenn.
Seilflymerket
Seilflymerket (Segelflugzeugführerabzeichen) er en tysk militær utmerkelse.
Historie
Merket ble introdusert av Riksmarskalk Hermann Göring 16. desember 1940, og var tiltenkt seilfly-flygere i Luftwaffe under den andre verdenskrig.
Design
Merket ble designet av selskapet W.E. Peekhaus i Berlin, og består av en oval stående sølvfarget ekekrans med en noe mørkere flygende ørn i senter med vingene fullt utspredd. Kransen har et hakekors nederst. Ørnen er festet til kransen med to nagler. Tidlige utgaver ble laget i nysølv og buntmetall, senere ble laget i sink. Det ble også laget merke i stoff for å bæres på tjenesteuniform.
Kriterier
Merket ble utdelt til de som fullførte opplæringskurset og ble sertifiserte seilfly-flygere
Ketchup
Ketchup, også skrevet ketsjup, er en saus/dressing som vanligvis fremstilles av tomater, eddik, sukker, salt og krydder.
Det finnes imidlertid også en del andre typer ketchup. Bananketchup er populært på Saint Lucia. Som navnet tilsier, inneholder bananketchup bananer istedenfor tomater.
Ketchupens historie
Ketchupen kommer opprinnelig fra Asia, hvor den som oftest var en krydret, søt fiskesaus som ble kalt kitjap eller kecap manis. Det tok ikke lang tid før den nådde Malaysia og Indonesia, der den ble kalt «kechap» og «ketjap». Denne sausen ble brakt til Europa på 1500-tallet, av europeiske sjømenn. I Europa ble den gjort mindre krydret og tilsatt flere smaksstoffer, som sjampinjong, pepperrot og ansjos. Det tok ikke lang tid før navnet kitjap var forvansket til ketchup.
Den første tomatketchupen så dagens lys i 1801, og var da en tynn kryddersaus med tomatsmak. Likevel var det først i 1876, ved H.J. Heinz, da sausen ble søtere og tykkere, at ketchupen slo an for alvor.
Sør-Koreas motorvei 1
Sør-Koreas motorvei 1 eller Gyeongbu motorvei (koreansk: 경부 고속도로) (Asiavei 1) er den nest eldste og den mest trafikkerte motorveien i Sør-Korea. Årsaken til det er at den forbinder de fleste av landets største byområder, fra Seoul i nordvest til Suwon, Daejeon, Gumi, Daegu og Busan i sørøst.
Veien er 416 km lang, og har normalt en hastighetsgrense på 100 km/t.
Konstruksjonsarbeidet startet i februar 1968, og 21. desember samme år åpnet strekningen Seoul-Suwon, men forlengelsen til Osan ble åpnet 30. desember. Den siste delen av veien, som går i fjellrike områder mellom Daejeon og Daegu åpnet 7. juli 1970.
Tilsammen 9 millioner mennesker var involvert i byggearbeidet som tok to år og fire måneder å gjennomføre. Prisen tilsvarte 25 prosent av statsbudsjettet, og byggeprosjektet er det største så langt i landet.
I 1987 ble det startet arbeid med å utvide deler av veien fra to felt i hver retning til tre felt. Enkelte deler utvides også etter dette til både fire og fem kjørefelt i hver retning fram til 1996. Et eget bussfelt åpner mellom Seoul og Sintanjin i 1995 til bruk i ferier, høytider og helger.
Veiens hittil største ulykke inntraff 14. juli 2000 da åtte kjøretøy, inkludert tre busser og en varebil, kolliderte nær Gimchon. Ulykka kostet 18 menneskeliv og førte til over hundre skadde mennesker.
25. august 2001 reorganiseres de sørkoreanske motorveiene, alle unntatt nr. 1 får nye nummer, men kilometermerkingen endres fra nord-sør til sør-nord.
I 2002 overtar Seoul by ansvaret for den nordligste delen av motorveien, på en 9 km lang strekning mellom Yangjae og Hannambrua. I 2008 blir bussfeltet permanent mellom Seoul og Osan også mellom rushtidene på hverdager og helt til Sintanjin i helgene.
Fuglbergøya/Nautøya naturreservat
Fuglbergøya/Nautøya naturreservat ligger i Vågan kommune i Nordland. Naturreservatet består av de to små øyene Fuglbergøya og Nautøya, like sørøst for Skrova. Området har et areal på 524 dekar, hvorav 239 dekar sjøareal. Området er vernet for å ivareta et viktig hekke- og produksjonsområde for stormåker.
Rodney Paavola
Rodney Earland «Rod» Paavola (født 21. august 1939 i Hancock i Michigan, død 3. desember 1995) var en amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1960 i Squaw Valley.
Paavola ble olympisk mester i ishockey under vinter-OL 1960 i Squaw Valley. Han var med på det amerikanske ishockeylaget som vant turneringen foran Canada og Sovjetunionen. Det var ti lag som deltok, etter gruppespillet spilte de seks beste lagen en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. USA vant alle fem kampene i sluttspillsserien og vant serien med maksimale ti poeng foran Canada med åtte og Sovjetunionen med fem poeng.
Paavola ble også verdensmester i ishockey 1960, OL-turnering i Squaw Valley var også det 27. verdensmesterskapet i ishockey.
Ruslan Ausjev
Ruslan Sultanovitsj Ausjev (russisk: Руслан Султанович Аушев; født 29. oktober 1954 i Volodarskoje i Kasakhstan) er en russisk general og politiker. Han var president i republikken Ingusjetia fra 1993 til 2001.
Store Obukhovskij-bro
Store Obukhovskij-bro er den nyeste broen over elven Neva i St. Petersburg i Russland. Broen er en skråkabelbro, hvor stålwirekablene bærer hovedspennet.
Første del av broen ble åpnet 15. desember 2004. Det er meningen at den andre delen, «tvillingbroen» skal være ferdig bygget i løpet av 2007. Store Obukhovskij-bro er en viktig del av St. Petersburgs ringvei som forbinder Obukhovskaja Oborona med Oktjabrskaja.
Berleporten
Berleporten er en veitunnel på fylkesvei 575 i Bremanger kommune i Vestland. Tunnelen går gjennom Vasslihamrane mellom Lågeidet og Berlepollen på øya Bremangerlandet. Tunnelen er 860 meter lang. Tunnelen knytter Berlepollen med resten av Bremangerlandet.
Musik vid Siljan
Musik vid Siljan er en musikkfestival som hvert år siden 1969 har blitt arrangert ved den svenske innsjøen Siljan. Forskjellige musikkstiler er representert i festivalen, og arrangementet er blant de best besøkte musikkfestivalene i Sverige.
Festivalen ble opprinnelig arrangert i nærheten av Leksand og Rättvik. De siste årene har også konsertene blitt arrangert ved Mora.
Cambalache kraftverk
Cambalache kraftverk er et varmekraftverk på Puerto Rico. Det har en installert produksjonskapasitet på 249 MW, fordelt på 3 tradisjonelle generasjonsturbiner, á 83 MW hver. Anlegget ble påbegynt omkring 1995, og stod ferdig i 1998. Brenselkilden er fyringsolje, men det planlegges å bygge anlegget ut til også å kunne fyres på naturgass
Operatør er Puerto Rico Electric Power Authority, og utstyret og arbeid er levert av ABB, m.fl.
Saint Kitts og Nevis’ herrelandslag i fotball
Saint Kitts og Nevis' herrelandslag i fotball representerer Saint Kitts og Nevis i internasjonal herrefotball. De har aldri klart å kvalifisere seg til et VM eller til CONCACAF Gold Cup
Igor Jemtsjuk
Igor Fedorovitsj Jemsjuk (ukrainsk: Ігор Федорович Ємчук; født 20. august 1930, død 5. mars 2008) var en ukrainsk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne for Sovjetunionen.
Jemsjuk vant en olympisk sølvmedalje i roing under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Sammen med Georgij Zjilin kom de på andreplass i dobbeltsculler bak de argentinske roerne Tranquilo Capozzo og Eduardo Guerrero.
Podgorica
Podgorica (kyrillisk: Подгорица) er hovedstaden i Montenegro. Fra 1000-tallet kjennes byen som Birziminium. I middelalderen er den kjent som Ribnica, og dagens navn stammer fra 1326. I Jugoslavia-perioden fra 1946 til 1992 het byen Titograd, oppkalt etter Jugoslavias statsleder Josip Broz Tito.
Podgorica ligger på Zetasletten (Cemovsko Polje) ved elven Morača der denne løper sammen med Zeta. Byen ligger 20 km nord for Moracas utløp i Shkodërsjøen. Byen Podgorica har 136 472 innbyggere (folketelling 2003), og det bor totalt 169 132 mennesker i kommunen. Om lag 22 % av landets befolkning bor i byen.
Historie
Oldtidens Doclaea lå 3 km nordvest for dagens Podgorica, og hadde 3–10 000 innbyggere under Romerriket. Omkring 1000, i den serbiske perioden, ble Birziminium dannet på stedet der Podgorica nå ligger. Huset Nemanjić anerkjente den viktige handelsveien her ved elven Ribnica, og grunnla en befestet by i ufredstidene som hersket. Bysants var en konstant trussel i disse årene.
Det serbiske dynastiet styrket byen som handelssenter, og den kalles Podgorica i arkiver i Kotor fra 1326. Etter den ottomanske invasjonen bygde tyrkerne en stor borg her i 1474, og byen motstod alle angrep. Tyrkerne styrte byen i 404 år, den ble ikke integrert i Montenegro før ved Berlin-kongressen i 1878.
I 1902 fikk byen sin første industribedrift – en tobakksfabrikk – og 1904 fikk Podgorica sin første sparebank – den senere Podgorička bank. Folketallet i mellomkrigstiden var om lag 13 000, byen var da hovedstad i Banat Zeta i kongeriket Jugoslavia. Under andre verdenskrig ble byen hardt rammet av bombing og krigshandlinger, helt til byen ble frigjort av partisanene den 19. desember 1944.
Transport og økonomi
Sør for byen ligger Aerodrom Podgorica, en internasjonal lufthavn med ruter til blant annet Frankfurt am Main og Wien. Det går jernbane til Serbia i nord via Bijelo Polje, og til den montenegrinske byen Nikšić i nordvest. Mot sør går jernbanen til Bar med jernbanetunnel under Rumijafjellene.
Podgorica har et privatisert aluminiumsverk – Kombinat Aluminijuma Podgorica (KAP) – som foredler bauxitt fra gruver i storbyen Nikšić i nordvest. Det fraktes med godsjernbane som det er planer om å elektrifisere og bruke til passasjerdrift. Aluminiumsverket er største bedrift i Montenegro, og kritiseres for å forurense jordsmonent på Zetasletten.
Tre utenlandsk-eide teleselskaper har hovedkvarter i Podgorica – tyske T-Mobil Montenegro, norske Promonte (100% eid av Telenor), og serbisk-eide M-Tel.
Det dyrkes vindruer i Podgorica, og på sletten er vinkollektivet AD Plantaže mest kjent. De produserer både hvit og rød vin av god kvalitet.
Universitetet i Montenegro har et komplett studietilbud innen humanistiske, samfunnsvitenskapelige og naturvitenskapelige fag, samt egen business- og jus-utdanning. I 2005 ble det startet også opp undervisning i medisin.
Albrigt Sangolt
Albrigt Sangolt (født 19. mars 1949, død 30. september 2010) var ordfører i Sund kommune i Hordaland. Han representerte Høyre og ble valgt til ordfører i 1995, en posisjon han hadde frem til sin død.
Han var kjent for sin bruk av hatt og en ukentlig kontordag på «kaféen». Her kunne sundsokningene treffe sin ordfører i uformelle omgivelser for å diskutere politikk eller legge frem sine problemer over en kaffekopp. Han var en meget populær ordfører, og ved kommunevalget i 2007 økte Høyre oppslutningen med 6 % i forhold til valget i 2003. Albrigt Sangolt var inne i sin fjerde periode som ordfører i Sund da han døde.
Før han ble ordfører, var han ansatt i politiet.
Call of Duty
Call of Duty er en Gullstikka-belønnet førstepersons skytespillserie utviklet av Treyarch, Infinity Ward og Sledgehammer games utgitt av Activision.
Spillene Call of Duty, Call of Duty 2, Call of Duty 4: Modern Warfare, Call of Duty: Modern Warfare 2 og 3, Call of Duty: Ghosts, Call of Duty: Infinite Warfare og Call of Duty: Classic er utviklet av Infinity Ward. Call of Duty 3, Call of Duty: World at War, Call of Duty: Black Ops 1, 2 og 3  ble derimot utviklet av Treyarch. Call of Duty: Advanced Warfare og Call of Duty: Modern Warfare 3 (utviklet sammen med Infinity Ward) Det fjerde spillet, Call of Duty 4: Modern Warfare, er det første spillet i serien hvor handlingen ikke er satt til andre verdenskrig. Call of Duty 4: Modern Warfare er kjent som et revolusjonerende spill innen flerspillersjangeren, ettersom spillet lar spilleren utvikle sine egne klasser (classes) med såkalte «perks» som lar deg velge små fordeler eller ekstrautstyr, i tillegg til primærvåpen og sekundærvåpen. Call of Duty: World at War bygger videre på dette, men går tilbake til andre verdenskrig. Call of Duty har tidligere primært vært å finne på PC, men mesteparten av spillene har i senere tid blitt tilgjengelige på andre plattformer som Xbox one, PlayStation 4, Xbox 360, PlayStation 3, Apple Macintosh, PlayStation 2, PlayStation Portable, Nintendo DS og Nintendo Wii. Konsollversjonen av Call of Duty ble laget av Spark Unlimited i 2004, og ble kalt Call of Duty: Finest Hour. I 2005 ble det laget en spin-off/utvidelsespakke til Call of Duty 2, kalt Call of Duty 2: Big Red One. Call of Duty Warzone er et spill som veldig mange sier ligner på Fortnite, det er 18 års aldergrense på Warzone og 12 på Fortnite. Spillopplevelsen er veldig lik. Warzone er bare mye mer realistisk.
Modern Warfare-serien
Modern Warfare 2 høstet positiv omtale fra spillmagasiner og nettsider. Med 94 prosent poeng på Metacritic, ved lansering solgte spillet omtrent 4.7 millioner eksemplarer på 24 timer verden over. 16. mars 2010 bekreftet Activision at spillet hadde solgt over 14 millioner eksemplarer på verdensbasis.
Modern Warfare 3, som er det åttende spillet i serien, er det som har solgt mest eksemplarer av alle Call of Duty-spillene.
Black Ops-serien
Det sjuende spillet i serien; Black Ops finner sted på ulike steder i verden, inkludert Cuba, Arktis, Laos, Vietnam og Russland mellom 1960 og 2010. En stor del av handlingen er lagt til Den kalde krigen, med blant annet Vietnamkrigen og invasjonen av Grisebukta. Spillet er utviklet av Treyarch. Utviklingen av spillet ble røpet av David Kim i mai 2007. Spillet vil også ha en flerspillermodus, der høyeste nivå er 50, og «Prestige Mode» kommer tilbake, antallet «Prestiges» er 15.
Det niende spillet i serien; Black Ops 2, finner sted i år 2025. Kina og USA er i en kald krig, på lik line med den USA og Sovjetunionen hadde fra 1945 til 1991. Grunnen til dette, er at Kina stopper å eksportere sjeldne jordarter etter at de blir rammet av et cyberangrep som bringer det kinesiske aksjemarkedet til stillstand. Krig blir i denne tiden ført med roboter, cyberangrep, ubemannede droner og kjøretøy og annen moderne teknologi. Spillet har også handling i 1980-årene som fokuserer på skurken, Raul Mendendez, som i 2025 provoserer Kina og USA. Hensikten er å tegne en bakgrunn for hvorfor han fremprovoserer en konflikt mellom landene. Spilleren tar igjen opp rollen som Alex Mason, hovedpersonen fra Call of Duty: Black Ops i denne delen av handlingen. Konflikten finner sted i Mellom-Amerika. Frank Woods, en figur fra Call of Duty: Black Ops kommer tilbake i spillet og tar opp en fortellerrolle for historien til 2025. I den delen av spillet er hovedpersonen sønnen til Alex Mason, David Mason
Black Ops 3 ble lansert 6. november 2015.
Liste over ICAO-flyselskapskoder (Y)
Dette er en liste over ICAO kodene flyselskaper:
Referanser
Lista e IATA Airline Codes Zoznam kódov leteckých spoločnosti IATA IATA航空公司代码
Staverngaten (Tønsberg)
Staverngaten (1-19,2-20) er en 350 meter lang gate i Tønsberg.
Gaten er har fått navn etter tidligere Stavern kommune.
Tungtvannsaksjonen
Tungtvannsaksjonen var en serie på fire militære, allierte sabotasjeaksjoner under andre verdenskrig som hadde som mål å stoppe produksjonen og utsendelsen av tungtvann ved Norsk Hydros hydrogenfabrikk på Vemork ved Rjukan i Telemark. Utvinningen av tungtvann fant sted i forbindelse med hydrogenproduksjonen, og den tyske atomforskningen trengte tungtvannet til sine forsøksreaktorer (som skulle skape spaltbart plutonium uten bruk av anriket uran).
Produksjonsanlegget ved Vemork-stasjonen ble sprengt og ødelagt 27. februar 1943. Vemork-anlegget ble forgjeves bombet fra fly 16. november 1943 etter at tungtvannsproduksjonen igjen var kommet i gang. Produksjonen ble siden flyttet til Tyskland. Jernbanefergen DF «Hydro» ble senket på Tinnsjøen 20. februar 1944 for å hindre utskiping av tungtvannholdig lut som ble produsert etter at fabrikken kom i gang igjen.
Tysk atomforskning
Tysk atomforskning var ved krigsslutt langt unna å kunne produsere et atomvåpen, noe som hadde vært tilfelle selv ved uforstyrret produksjon og transport av norsk tungtvann. På den tiden var fabrikken på Vemork verdens eneste kommersielle produsent av tungtvann. Aksjonene hindret leveranse av 2,6 tonn tungtvann. Etteretningsopplysninger om at Albert Speer hadde stanset det tyske atomvåpenprogrammet i 1942 hadde ikke betydning for gjennomføring av aksjonen. Ifølge professor Hans Christofer Børresen ble den mest kostbare operasjonen mot det norske tungtvannet iverksatt mot bedre vitende og kunne vært unngått. Sommeren 1943 konkluderte britiske kjernefysikere med at det tyske atomvåpenprogrammet ikke var en trussel og trygt kunne ignoreres. Tidlig i 1944 konkluderte britisk etterretning med at det ikke var noen fare for at Tyskland ville produsere radioaktive fisjonsprodukter i stor skala til bruk i såkalt skitne bomber. Fra slutten av 1942 hadde Tyskland nedprioritert atomprogrammet til fordel for V-1 og V-2. En del av etterretningsopplysningene kom trolig fra Paul Rosbaud selv om han ikke er nevnt i den offisielle historien om britisk etterretning under krigen.
Operasjon Grouse og Operasjon Freshman
Det første forsøket på å ødelegge tungtvannsproduksjonen ble gjort i november 1942. Planen besto av to deler, hvor den første var å slippe en fortropp av lokalkjente norske fallskjermsoldater (Operasjon Grouse) som skulle være kjentmenn og lede sabotørgruppen frem til målet. Etter dem skulle det følge en gruppe britiske ingeniørsoldater i glidefly; denne gruppen skulle gjennomføre selve sabotasjen inne på fabrikken.
Hoi An
Hoi An (Hội An) er en liten by 30 km sør for Danang i provinsen Quang Nam i den administrative region Duyen Hai Mien Trung i det midtre Vietnam, mot Sørkinahavet. Byen hadde i 2008 ca. 88 000 innbyggere. Bynavnet betyr fredelig samlingssted.
Reidar A. Falch Jørgensen
Reidar Arne Falch Jørgensen (født 1954) er en lokalpolitiker i Ålesund. Han representerer Arbeiderpartiet og har vært fast bystyrerepresentant siden 1995 og formannskapsmedlem i perioden 1999-2007.
Tungtvannsaksjonen
Operasjon Grouse og Operasjon Freshman
Den 19. oktober 1942 ble den fire mann store fortroppen fra Norwegian Independent Company no 1, senere kalt Kompani Linge, sluppet over Telemark. Fra droppunktet måtte de gå et godt stykke på ski for å komme seg til Møsvatn, hvor de skulle ta imot glideflyene. Det ble derfor planlagt slik at de hadde rikelig med tid.
Hoi An
Byen ble i 1999 oppført på UNESCOs liste over verdensarven (UNESCO World Heritage List), ettersom gamlebyen i Hoi An er et uvanlig godt bevart eksempel på en sørøsiatisk handelshavn i perioden 1400- til 1800-tallet. Ettersom elvemunningen byen lå ved senere ble grunnere og grunnere på grunn av sandsedimenter, vokste ikke byen og dermed er også meget av den gamle bebyggelsen blitt stående.
Point Lisas gasskraftverk
Point Lisas gasskraftverk er et varmekraftverk i Trinidad og Tobago. Det har en installert produksjonskapasitet på 779 MW, fordelt på 2 x 20 MW, 4 x 86 MW, 3 x 63 MW, og 2 x 104 MW blokker av ulik teknologi, stort sett gassturbiner. Anlegget ble påbegynt omkring 1975, og stod ferdig i 2007. Brenselkilden er naturgass.
Tungtvannsaksjonen
Operasjon Gunnerside (Vemork-aksjonen)
Operasjon Gunnerside, som man i Norge like gjerne kaller Vemork-aksjonen etter stedet det skjedde, var den aksjonsgruppen som til slutt greide å gjennomføre den planlagte sabotasjen inne på selve hydrogenfabrikken.
Hoi An
Mange vestlige besøkende oppsøker byens skreddere, som er både dyktige og relativt billige.
Point Lisas gasskraftverk
Operatør er PowerGen Company of Trinidad & Tobago, og utstyret og arbeid er levert av General Electric, Siemens, m.fl.
Hoi An
Historie
Byen var havneby i kongedømmet Champa ved utløpet av elven Thu Bon. På 1500- og 1600-tallet hadde den tiltrukket seg utenlandske kjøpmenn ikke bare fra forskjellige deler av Kina, men også fra Japan, Holland og India. På den tiden da Kina-handelen dominerte het byen Hai Pho (byen ved havet). Franskmennene forvansket dette senere til Faifo.
Tungtvannsaksjonen
Operasjon Gunnerside (Vemork-aksjonen)
Etter katastrofen med de britiske ingeniør-soldatene som dels forulykket, dels ble henrettet, var den britiske overkommandoen klar over at den norske fortroppen (Grouse) fra det første sprengningsforsøket hadde overlevd, og det ble derfor besluttet å bygge videre på denne gruppen ved å velge ut og sende inn seks nye norske fallskjermsoldater fra Norwegian Independent Company no 1. Disse landet i fallskjerm på Hardangervidda i februar 1943, og slo seg sammen med Grouse, som forøvrig nå fikk det nye navnet "Swallow" (svale). Før operasjonen startet, ble gruppenes to telegrafister beordret til å holde seg i beredskap på en annen hytte for om nødvendig å være bindeledd for videre forsøk, dersom dette forsøket skulle slå feil. Natt til 28. februar 1943 tok de øvrige ni seg fram til Våer, forserte juvet med den islagte elva Måna, og tok seg fram til fabrikken langs jernbanesporet, et område som ikke var minelagt. Mens dekningspartiet holdt vakt, trengte sprengningspartiet inn i tungtvannsanlegget og sprengte tungtvannscellene. 900 kg tungtvann (inklusive produksjonstap) ble ødelagt. De to som hadde blitt igjen i fjellet kunne da gi beskjed til ledelsen i London om at oppdraget hadde blitt utført som planlagt. Forpartiet ble igjen på vidda, mens sprengningspartiet gikk på ski til Sverige. Aksjonen ble gjennomført uten at noen av sabotørene løsnet skudd.
Hoi An
Historie
Handelshuset Tan Ky fra 1800-tallet er godt bevart i dag.
Den japanske bro
Den japanske bro er en av de mest populære turistattraksjonene i Hoi An. Broen ble bygget tidlig på 1600-tallet, men det er fortsatt uklart hvem som bygde broen. Broen er bygget i japansk byggeskikk med et dyr på hver side av broen; en hund på den ene siden og en ape på den andre siden, begge symboler på helligdom i japansk kultur. Noen har hevdet at dyrene er valgt fordi mange japanske keisere ble født i hundens og apens år, mens andre mener at broen ble påbegynt i hundens år og ferdigstilt i apens år.
Tungtvannsaksjonen
Operasjon Gunnerside (Vemork-aksjonen)
Dette blir av mange regnet som den viktigste og mest vellykkede sabotasjeaksjonen under hele andre verdenskrig. «Vi hadde flaks. Absolutt flaks, men også svært god etterretning om målet», sa lederen Joachim Rønneberg 70 år etter. Rønneberg visste ingenting om tungtvann da de utførte oppdraget; først etter nyheten om atombombene over Hiroshima og Nagasaki forsto han betydningen av oppdraget. Professor Olav Njølstad tviler på at tungtvannet innenfor krigens varighet ville hatt noen militær betydning. Tyskerne ville neppe ha klart å utvikle en atombombe i løpet av krigen, men etterretningsbildet var uklart og de allierte hadde grunn til å være bekymret.
Etter et par måneder ble produksjonen satt igang igjen, og da de allierte fikk nyss om dette, planla de et nytt angrep. 16. november 1943 gikk 143 B-17 bombefly løs på anlegget, men minst 600 av de totalt 711 bombene bommet radikalt. Dette stoppet allikevel produksjonen en liten stund. Leif Tronstad hadde advart mot flybombing fordi hydrogenfabrikken var beskyttet av tykk betong som ville motstå bombene og fordi det var stor fare for sivile tap. Etter bombingen ga tyskerne opp tungtvannsproduksjonen på Vemork.
Ikke alt tungtvann var tapt for tyskerne. Det resterende tungtvannet ble transportert til Mæl fergekai under streng bevoktning for transport med jernbanefergen D/F «Hydro» over Tinnsjøen til jernbaneforbindelse med resten av Norge. Motstandsfolk fra Hjemmefronten lette etter en mulighet til å hindre at tyskerne fikk sendt resten av tungtvannet til Tyskland, og de fant ut at fergen var et svakt punkt i sikkerheten.
Hoi An
Historie- og kulturmuseum: Sa Huynh
Sa Huynh Culture Museum i Hoi An viser frem en kulturarv som er både rik og sjelden og er derfor en av de viktigste museene i Hoi An. Museumet ligger i Tran Thu Street inne i verdensarvområdet, og viser viktige deler av Sa Huynh-kulturen.
Tungtvannsaksjonen
Tinnsjøaksjonen
Tinnsjøaksjonen eller senkingen av D/F «Hydro» var en militær sabotasjeaksjon der den sivile jernbanefergen DF «Hydro» ble senket på Tinnsjø 20. februar 1944 for å hindre utskiping av tungtvannholdig lut som ble produsert etter at tungtvannsfabrikken på Vemork kom i gang igjen etter sprengningen. 14 nordmenn og 4 tyskere omkom. Fergen sank ved Rudsgrend og ble liggende på 440 meters dyp. Ved riksvei 37 (Tinnsjøveien) er det satt opp en informasjonstavle ved stedet der fergen sank.
Hoi An
Historie- og kulturmuseum: Sa Huynh
Sa Huynh-kulturen var en sivilisasjon i hele Vietnam forut for bronsealderen, men særlig i den sentrale regionen av landet nær kysten. Kulturen spesialiserte seg på keramikk og metallvarer, særlig bronse og jern.
Tungtvannsaksjonen
Tinnsjøaksjonen
Det er blitt gjennomført en stor undersøkelse av vraket i nyere tid. Man ønsket å sjekke om tønnene som overlevde sprengningen av fergen, fortsatt inneholdt tungtvann etter over 60 år på bunnen av Tinnsjøen. Man greide å heise opp et fat, nummer 26, fra lasten på fergen. Det viste seg at den inneholdt kalilut med en konsentrasjon på 2,6 vekt-% tungtvann. Kalilut er utgangspunktet for destillasjonsprosessen som benyttes for å produsere tungtvann. Det var destillasjonsanlegget som ble ødelagt i sabotasjeaksjonen på Vemork.
Justus Claproth
Justus Claproth (født 28. desember 1728 i Kassel, død 20. februar 1805 i Göttingen) var en tysk jurist som regnes som oppfinneren av resirkulert papir - ved det at han oppfant en måte å fjerne trykksverte fra slikt papir på.
Liv og virke
Claproth promoverte 1754 i Göttingen og virket der fra 1759 som professor og manufakturdommer. Senere fikk han tittel som kongelig-storbritannisk og kurfyrstelig-braunschweig-lüneburgsk hoffråd.
I 1774 offentliggjorde han et skrift med tittelen Eine Erfindung, aus gedrucktem Papier wiederum neues Papier zu machen. Der forteller Claproth om forsøk han hadde foretatt sammen med papirmakeren Johann Engelhard Schmid (1736–1811) fra Klein Lengden ved Göttingen i hans mølle for å få fremstilt nytt skrivepapir fra trykt brukt papir. Trykksverten vasket de ut ved hjelp av terpentinolje og rhassoul.
Styreplate
En styreplate finnes på de fleste nyere bærbare datamaskiner, og er en av flere pekeenheter. Som navnet sier er det en trykk- og berøringsfølsom plate. Ved å bevege en finger på denne flaten beveges musepekeren over skjermen. To korte fingerslag tilsvarer vanligvis et dobbeltklikk med venstre museknapp. Styreflaten er vanligvis plassert under tastaturet med to, iblant tre, museknapper over, under eller ved siden av seg.
Den fungerer ved å registrere kapasitans mellom høyde og breddeaksen. En finger vil føre til endringer i det elektriske feltet over platen og den vil "kjenne" fingeren.
De fleste styreplater kan programmeres til å ignorere bevegelse ved stort kontaktområde, som for eksempel når håndflaten kommer borti plata under tasting, eller de kan programmeres til at et angitt område på platen skal brukes til andre oppgaver (volum opp, volum ned, bla ned, bla opp etc.)
Andre pekeenheter er datamus, styrepinner og styrekuler.
Tulum
Tulum eller Tuluum er en førkolumbisk mayaby på østkysten av den meksikanske delstaten Quintana Roo. Byen er bygd på 12 meter høye klipper langs Det karibiske hav. Byen var og er omkranset av en forsvarsmur, og fungerte som hovedhavn for byen Cobá.
Tulum var en av de siste byene mayaene bygde. Den hadde sitt høydepunkt fra 1200- til 1400-tallet, og overlevde i 80 år etter at spanjolene begynte å okkupere det som i dag er Mexico. Man tror at sykdommer som kom til området gjennom europeiske nybyggere var grunnen til byens undergang. Tulum er blant de best bevarte mayabyene og et populært turistmål, også på grunn av sin beliggenhet langs flotte sandstrender.
Navnet Tulum betyr «gjerde» eller «mur» på yukatansk maya. Mye tyder på at byen opprinnelig het Zama, som betyr «Soloppgangens by».
Trønderhopp
Trønderhopp er en hoppklubb som holder til ved Granåsen i Trondheim. Klubben ble stiftet i 1982, og har siden den gang levert mange topphoppere, blant dem Roar Ljøkelsøy, Tommy Ingebrigtsen, Henning Stensrud og Anders Bardal.
Sportssjef i Trønderhopp sesongen 2011/12 var Hroar Stjernen. Med i treningsapparatet har han Rolf Åge Berg, Steinar Bråten, Daniel Forfang, Geir Johnsen, Henning Stensrud, Håvard Lie og Morten Solem, alle tidligere hoppere på høyt nivå.
Ildsjelen bak stiftelsen av Trønderhopp var Odd Johannessen. Johannesen brukte helt nye prinsipper bak organiseringen av skiklubben, og organiserte den som et lag for de beste hopperne i distriktet. Trønderhopp var også åpen for de beste fra hele landet. Satsingen gav resultater allerede på åttitallet, og førte frem hoppere som Hroar Stjernen, Trond Jøran Pedersen, Steinar Bråten, Ole Christian Eidhammer, Rolf Åge Berg og Jan Henrik Trøen.
Trønderhopp samarbeider med Heimdal videregående skole om et opplegg for unge talenter som kan gå på videregående over fire år mens de trener med klubben. Dette tilbudet gjelder både hopp og kombinert.
Inncogen gasskraftverk
Inncogen gasskraftverk er et varmekraftverk i Trinidad og Tobago. Det har en installert produksjonskapasitet på 225 MW, fordelt på 3 x 75 MW blokker med gassturbiner. Anlegget ble påbegynt omkring 1998, og stod ferdig i 1999. Brenselkilden er naturgass.
Operatør er PowerGen Company of Trinidad & Tobago, og utstyret og arbeid er levert av General Electric, Duke Corp, m.fl.
Den arabiske nasjonalistbevegelsen
Den arabiske nasjonalistbevegelsen (Harakat al-Qawmiyyin al-Arab) var en panarabisk nasjonalistorganisasjon som var innflytelsesrik i store deler av den arabiske verden, hovedsakelig blant palestinere.
Tulum (by)
Tulum er en by i Tulum kommune i den meksikanske delstaten Quintana Roo. Byen befinner seg nær de arkeologiske ruinene av den mayiske byen Tulum. Tidligere var dette et svært rolig sted, men på grunn av den økende turismen har folketallet steget kraftig de siste årene. I 2010 var innbyggertallet i byen på 18 233.
Classic Car Week
Classic Car Week, et av Sveriges største motorarrangementer, avholdes årlig i Rättvik. Siden starten i 1991 har det alltid blitt arrangert i uke 31, men har også utvidet programmet med Classic Winter Day, med vintertilpassede aktiviteter på Siljans is ved Långbryggan.
Classic Car Week er først og fremst rettet inn mot veteranbiler, men har også plass til mye annet innen motorsport og kjøretøyer. Det arrangeres for eksempel mopedrally, sykkelrally, traktorpulling og flyoppvisninger.
Classic Car Week drives av foreningen ved samme navn.
Team Coop-Repsol
Team Coop-Repsol er et sykkellag som ble dannet ut fra CK Bjørgvin i Bergen. Laget er registrert som et kontinentallag hos Det internasjonale sykkelforbundet (UCI).
Før 2009-sesongen fikk laget nye eiere og flyttet basen til Sandnes. I tillegg gikk sykkelprodusenten Ridley inn som tittelsponsor. Sommeren 2011 overtok Øster Hus som tittelsponsor, og laget skiftet navn fra Sparebanken Vest-Ridley til Team Øster Hus-Ridley. I 2015 skiftet laget på nytt navn, etter at Coop kom inn som sponsor.
I 2021 slo de seg sammen med kvinnelaget Team Hitec Products.
Altona
Altona er et distrikt (Bezirk) i Hamburg, beliggende vest i byen, langs Elben. Distriktet er oppdelt i 14 bydeler. Altona har Hamburgs nest største jernbanestasjon etter hovedstasjonen i Hamburg-Mitte. Ved Altona løper Elbens to grener gjennom Hamburg, Norderelbe og Süderelbe, sammen til en 2-3 kilometer bred tidevannsmunning.
Altona var en egen by i Holstein fram til den 1. april 1937 da den ble innlemmet i storbyen Hamburg. Hertugdømmet Holstein med Altona la under Danmarks konge 1640-1864 (blant annet innenfor «helstaten»). På 1600-1700-tallet var Altona en av de viktigste havnebyene for handel med Bergen. Det opprinnelige grensemerket mellom Altona og Hamburg står fortsatt ved byporten Nobistor på Reeperbahn i St. Pauli.
Amman East Power gasskraftverk
Amman East Power gasskraftverk er et rent gasskraftverk ved hovedstaden Amman i Jordan. Det har en installert produksjonskapasitet på 370 MW, og er et kombinasjonsverk med kogenerasjon. Anlegget ble påbegynt i 2007, og stod ferdig i 2009. Brenselkilden er naturgass. Operatør og utbygger er det amerikanske energiseselskapet AES.
Altona
Historie
Mange forfulgte på grunn av sin religion (jøder, kalvinister, mennonitter og katolikker) søkte tilflukt i Altona. Jøder fikk fra 1583 tillatelse til å slå seg ned i Altona.
Den danske kongen i oldenborgdynasitet regjerte på den tiden over et sammensatt rike eller «konglomeratstat». Kjernen i imperiet var selve Danmark, i nord var Norge, i øst Bohuslän, Halland og Skåne samt øyene i Østersjøen, vest i havet var flere øysamfunn og i sør var Slesvig og Holstein. Den danske flåten var rundt år 1600 en av verdens mektigste og behersket Østersjøen. Slesvig og Holstein (hertugdømmene) hadde en løsere tilknytning til den danske kronen.
Den danske kongen etablerte Glückstadt ved Elben som handelskonkurrent til Hamburg. Da grevene av Schauenburg døde ble Altona i 1640 en del av det danske monarkiet under Christian IV. Den danske kongen var klar over de sefardiske jødenes rolle i handelen mellom Spania og Nord-Europa. Kongen hadde planer om å la jøder slå seg ned i selve Danmark, men planen ble lagt til side på grunn av motstand fra presteskapet. I Altona og Holstein måtte ikke jødene gå med spesielle klær, bo i spesielle gater og lignende diskriminering som var vanlig ellers i Europa. Den danske kongen lot forfulgte jøder (av portugisisk og tysk bakgrunn) slå seg ned (Schutzjuden). I 1664 hadde byen vokst og fikk byrettigheter av Frederik III med visse økonomiske privilegier og religionsfrihet. Altona fikk som den første byen i Nord-Europa privilegier som frihavn. Altona som havneby og frihavn ble den viktigste konkurrenten til Hamburg.
Danmark og Hamburg rivaliserte om dominans ved Elbens nedre løp. Altona var mer religiøst tolerant enn Hamburg og jødene reiste til selve Hamburg bare forretningsmessig. I 1671 etablerte jødene i Altona, Hamburg og Wandsbek Dreigemeinde under ledelse av rabbinerne i Altona. I Hamburg ble jødene i henhold til Judenreglement nektet medlemskap i handels- og håndverkslaug. Bystyret (senatet) i Hamburg var på 1600-tallet svært tilbakeholdne med å la jøder slå seg ned i byen, og mange jøder etablere seg derfor i nærliggende områder som Altona. På 1600-tallet (fra 1590) innvandret en del sefardiske jøder fra den iberiske halvøy. Fra Polen innvandret jøder på 1600-tallet.
Under den store nordiske krig ble byen brent ned av svenskene i 1713 under ledelse av Magnus Stenbock til tross for at bybeboerne var villige til å betale brannskatt og kontribusjon uten militær begrunnelse. Handlingen ble av den grunn bedømt som en krigsforbrytelse etter datidens sedvane. Stenbock ga etter for den pommerske generalguvernøren Mauritz Velligkö som forlangte ødeleggelse som hevn for at danskene skulle ha brent ned Stade. Flensburg, da den nest største byen i hertugdømmene, fikk et økonomisk oppsving innenfor handel og skipsfart etter raseringen av Altona.