cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alicia Keys
Familieliv
Hun ble oppdratt av en enslig mor i Hell's Kitchen-området av Manhattan i New York. I en alder av sju år begynte Keys å spille klassisk musikk på piano. Hun gikk på "Professional Performing Arts School" og fullførte. Senere gikk hun på Columbia University, før hun startet på sin musikkarriere. Keys ga ut sitt debutalbum med J Records, og har hatt tidligere avtaler med Columbia, og deretter Arista Records. I oktober 2010 fødte hun sitt første barn, Egypt Daoud Dean, sammen med ektemannen Swizz Beatz. De giftet seg i juli 2010.
Karriere
Musikk: Keys' debutalbum, Songs in A Minor, ble en kommersiell suksess, og solgte over 12 millioner eksemplarer verden over. Hun ble den mest solgte nye artist og bestselgende R & B-artist i 2001. Hennes andre studioalbum, The Diary of Alicia Keys, ble utgitt i 2003, og var også en suksess verden over. Den solgte åtte millioner eksemplarer. Albumet ga henne ytterligere fire Grammy Awards i 2005. Senere samme år ga hun ut sitt første konsertalbum, Unplugged, som debuterte som nummer én i USA.
Film og TV: Keys har hatt gjesteopptredener i flere TV-serier. Den første var Charmed. Hun fikk sin filmdebut i Smokin 'Aces, og dukket deretter opp i The Nanny Diaries i 2007. Hennes tredje studioalbum, As I Am, ble utgitt i samme år, og solgte seks millioner eksemplarer verden over. Året etter dukket hun opp i The Secret Life of Bees, som gav henne en nominasjon i NAACP Image Awards. Hun ga ut sitt fjerde album, The Element of Freedom, i desember 2009. Det ble Keys' første album som nådde listetoppen i Storbritannia. Gjennom sin karriere har Keys vunnet en rekke priser, blant annet Grammy Awards, flere Billboard Music Awards og tre American Music Awards. Hun har solgt over 30 millioner album verden over Hun sang med Rihanna "i am a none" i 2012. Hun opptrådte i Norge i 2015.
Kne
Kne, kneregionen (latin: genu, regio genus) er en kroppsregion midt på benet (membrum inferiosis) som forbinder låret (femur) med leggen (crus) og omfatter kneleddet (art. genus), kneskjellet (patella) og knehasen (fossa poplitea).
Kneregionen avgrenses av to transversalplan: Et proximalt, rett ovenfor kneskålens begynnelse (basis patellae) og et distalt, rett under det ventrale utspringet under skinnebenets (tibia) hode (tuberositas tibiae).
Lårbenet (os femoris) og skinnebenet (tibia) står normalt med en vinkel på 175° mot hverandre. En mindre vinkel kalles kalvbenthet (genu valgum) og en større vinkel kalles for hjulbenthet (genu varum).
Kneplager
Undersøkelse av kneet Kneleddsundersøkelsen består oftest av inspeksjon, klemming på strukturer rundt leddet, testing av kraft og bevegelighet, tester for påvisning av korsbåndskader, meniskskader og andre leddbåndskader. Ved spesielle tilfeller vil det være aktuelt for legen å tappe ut leddvæske – ved sterk hevelse eller ved behov for å undersøke leddvæsken. Ved mistanke om underliggende sykdom er det aktuelt å ta blodprøver. Røntgen, CT, MR og eventuelt artroskopi er aktuelle undersøkelser ved utredning av skader i kneet.
Pseudopieris
Pseudopieris er en slekt av dagaktive sommerfugler i gruppen hvitvinger.
Utseende
Middelsstore (vingespenn ca. 40-45 millimeter), hvite sommerfugler med brede vinger. Forvingene er mye bredere enn hos de fleste andre Dismorphiinae og slekten ligner faktisk mye på slekten Pieris, slik det latinske navnet ("falsk Pieris") kan tyde på. Forvingen har en smal, svart rand i spissen og langs ytterkanten på oversiden, men mangler mørke flekker. Hos noen former er den svarte randen bredere slik at de har en svart vingespiss.
Levevis
Disse sommerfuglene lever i regnskog og tåkeskog.
Utbredelse
Slekten er utbredt fra Mexico i nord til Argentina i sør.
Systematisk inndeling
Slektskapsforholdene mellom hvitvingenes delgrupper og slekter kan være avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje.
Aleksandr Ivannikov
Aleksandr Ivannikov (født 23. januar 1945 i Moskva) er en russisk tidligere skihopper som konkurrerte for Sovjetunionen. Han representerte Dinamo Moskva.
Ivannikov deltok i den tysk-østerrikske hoppuka fra 1962 til 1972, med 4.-plass i 1963/64 som beste sammenlagtplassering. Han ble også nummer 10 i 1965/66. Hans beste plassering i enkeltrenn i Hoppuka var 2.-plass i Innsbruck 5. januar 1964. I OL i Innsbruck i 1964 ble han nummer 6 i storbakken i Innsbruck og nummer 17 i normalbakken i Seefeld. Han var med i VM i 1966 og 1970, med 10.-plass i normalbakken i Oslo i 1966 som beste plassering.
I VM i skiflyging i Planica i 1972 ble han nummer 30. Han ble nummer 2 i rennet Janez Polda Memorial i normalbakken i Planica 22. mars 1970.
Jagdschloss Grunewald
Jagdschloss Grunewald (jaktslottet Grunewald) er et slott i Berlin. Det ligger ved den sydøstlige bredde av Grunewaldsjøen (Grunewaldsee) i bydelen Steglitz-Zehlendorf i ortsteilen Dahlem. Grunewaldsee ligger i bydelen Charlottenburg-Wilmersdorf i ortsteil Grunewald og utgjør en del av tunneldalen Grunewaldseenkette.
Jaktslottet ble bygget i tidlig renessansestil i 1542/1543 av kurfyrst Joachim II Hector av Brandenburg. Slottet bar navnet Zum grünen Wald (til den grønne skogen) og kom til å gi navn til hele området. Slottet selv ble kalt Grunewald fra ca. 1800. Gjennom ombygninger i tiden fra 1705 til 1708 under kong Fredrik I av Preussen fikk slottet barokke stilelementer.
Slottet forvaltes siden 1932 av Stiftung Preußische Schlösser und Gärten Berlin-Brandenburg og benyttes til museale formål. Ved siden av tallrike malerier av malerne Lucas Cranach den eldre og Lucas Cranach den yngre er også verker av nederlandske og tyskere malere fra det 15. til det 19. århundre utstilt. Slottssalen er den eneste slottssal i Berlin i renessansestil. I en av sidebygningene er en jaktsamling utstilt.
Antigua Guatemala
Antigua Guatemala (vanligvis bare Antigua eller La Antigua) er en by i Guatemalas sentrale fjellområde, kjent for sine godt bevarte bygninger i spansk barokkstil, og spektakulære kirkeruiner. Byen, som i dag er en verdensarv, er hovedbyen i kommunen med samme navn. Den er også hovedstad i departementet Sacatepéquez.
Befolkning
Befolkningen nådde en topp på 1770-tallet, da den hadde bortimot 60 000 innbyggere. Deretter sank folketallet kraftig. Til tross for kraftig vekst på slutten av 1900-tallet er dagens folkemengde bare ca. halvparten, i folketellingen i 2000 hadde byen om lag 31 800 innbyggere.
Historie
Antigua Guatemala betyr «Guatemalas gamle by». Den ble grunnlagt 10. mars 1543 og var opprinnelig Spanias koloniale hovedstad i Sentral-Amerika. Conquistadorene gav byen navnet La Muy Noble y Muy Leal Ciudad de Santiago de los Caballeros de Guatemala («den meget noble og meget lojale byen Santiago av Guatemalas riddere»), for å ære skytshelgenen Santiago.
I 1773 ble byen rammet av to kraftige jordskjelv, og store deler av byen ble ødelagt. Den spanske kronen beordret gjenoppbygging av byen på en sikrere plass, dette ble til det som i dag er Guatemala by, dagens hovedstad. I 1776 ble innbyggerne beordret til å flytte til den nye byen, noe også de fleste gjorde.
Antigua i dag
I dag er Antigua først og fremst kjent for feiringen av den hellige uken før påske.
Byen har også mange språkskoler, og Antigua har blitt et av de mest populære stedene i Latin-Amerika for å studere spansk.
Vulkaner
Tre store vulkaner dominerer landskapet omkring byen.
Sør for byen ligger den største, den 3766 meter høye Volcán de Agua (Vannvulkanen). Det har fått navn etter krateret på toppen, som tidligere var fylt med vann. Like etter at spanjolene hadde erobret Guatemala, ble den første hovedstaden grunnlagt et stykke opp på fjellet, men den ble ødelagt av oversvømmelse og ras da et jordskjelv gjorde at vannet fra krateret rant ut. Byen ble derfor flyttet ned til dalen der dagens Antigua Guatemala ligger. Den opprinnelige plassen er i dag kjent som «Ciudad Vieja» («Den gamle byen»).
Ljudmila Belousova
Ljudmila Jevgenjevna Belousova (russisk: Людмила Евгеньевна Белоусова; født 22. november 1935 i Uljanovsk, død 26. september 2017 i Interlaken) var en sovjetisk kunstløper som deltok i De olympiske vinterleker i 1964 i Innsbruck og 1968 i Grenoble.
Belousova ble olympisk mester i kunstløp under Vinter-OL i 1964 i Innsbruck. Sammen med sin mann, Oleg Protopopov, vant hun konkurransen i parløp, foran Marika Kilius og Hans-Jürgen Bäumler fra Tyskland og Debbi Wilkes og Guy Revell fra Canada.
Fire år senere, under Vinter-OL i 1968 i Grenoble, vant hun en ny olympisk gullmedalje i kunstløp. Hun og Protopopov vant konkurransen i parløp foran sine landsmenn Tatjana Zjuk og Aleksandr Gorelik, og Margot Glockshuber og Wolfgang Danne fra Tyskland.
Belousova ble verdensmester i kunstløp fem ganger: 1965–68, alle i parløp sammen med Protopopov. I 1978 ble de valgt inn i World Figure Skating Hall of Fame.
Belousova hoppet av til Sveits i 1979 sammen med Protopopov.
De fikk sveitsisk statsborgerskap i 1995. Sommerhalvåret tilbrakte de i Boston og Lake Placid i USA, mens de bodde i Grindelwald i Sveits om vinteren.
Nanxun
Nanxun (kinesisk: 南浔区, pinyin: Nánxún Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Huzhou i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 716 kvadratkilometer og teller ca. 500 000 innbyggere (2004).
Kulturminner
Det gamle bolighuset til familien Zhang i Nanxun (Nanxun Zhangshi jiuzhai jianzhuqun, 南浔张氏旧宅建筑群), og den velhavende forretningsmannen Zhang Shimings hus i kinesisk og vestlig stil ble i 2001 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Administrative enheter
Storkommunene Nanxun (南浔镇); Hefu (和孚镇); Jiuguan (旧馆镇); Lianshi (练市镇); Linghu (菱湖镇); Qianjin (千金镇); Shanlian (善琏镇); Shicong (石淙镇); Shuanglin (双林镇).
Leuba (Ostritz)
Kjernen i bydelen Leuba strekker seg fra sør til nord ca 1,3 km langs den tidligere Heerstraße i Zittau-Görlitz og idag Bundesstraße 99 und parallelt med elven Neiße, som i øst danner grensen mot Polen. Elven Neiße har sident 1945 dannet grensen mellom Tyskland og Polen og skiller også Sachsen fra Nedre Schlesien. Leuba grenser i nord til Hagenwerder, i nordvest til Schönau-Berzdorf auf dem Eigen, i vest til Kiesdorf auf dem Eigen, i sørvest til Dittersbach auf dem Eigen og i sør til den opprinnelige byen Ostritz.
Leuba var en kommune i Kreis Görlitz fra 1952 til 1990, og i Landkreis Görlitz fra 1990 til 1994.
Fjellsdalen skole
Fjellsdalen skole er en kommunal barneskole på Bønes i Fyllingsdalen bydel i Bergen kommune. Skolen åpnet i 1996, og er dimensjonert for 400 elever.
Hans Nicolai Hansen
Hans Nicolai Hansen (født 12. mars 1835, død 11. januar 1910) var en dansk politiker, advokat og formann på Landstinget i Rigsdagen.
Hansen ble advokat i høyesterett i 1863, og forlot stillingen i 1873 til fordel for å bli borgermester i Københavns kommune, og ble dermed ansvarlig for saker som omhandlet kultur og handelslisenser. Han innehadde denne posisjonen til 1897. Han ble valgt inn til Folketinget mellom 1876 og 1879, og ble kongelig utpekt til Landstinget fra 1895 til 1910. Han representerte det konservative partiet Højre til 1900, da han og åtte andre Højre-medlemmer av Landstinget forlot partiet i protest mot regjeringens skattereform. De grunnla det konservative partiet De Frikonservative i 1902. Han var formann på Landstinget mellom 1902 og 1907.
Madison Keys
Madison Keys (født 17. februar 1995 i Rock Island, Illinois, USA) er en profesjonell tennisspiller fra USA.
Hennes største fremgang hittil er en semifinale i Grand Slam-turneringen Australian Open. I 2015 vant hun kvartfinlanen over Venus Williams med 6–3, 4–6, 6–4, men hun tapte semifinalen med 6-7, 2-6 til Serena Williams som siden vant turneringen.
Grimstadjolle
Grimstadjolla ble konstruert av Sam O. Berge fra Grimstad. Båten er klinkbygget med fast kjøl. Selve skroget har likhetspunkter med Oslojolle. Det er utført med en bred planke til kjøl. Til denne er boltet en fast kjøl, først i tre og nederst en jernkjøl. Dette er samme løsning som bl.a. i kjølbåtene Kutter, Knarr og BB11.
Båten ble tegnet som en juniorbåt i 1943. Tyskerne hadde satt forbud mot båter med større seilføring, og Grimstadjolla fikk 10 m², som var akseptert.
Antall båter økte etter krigen og kom opp i ca. 200 i Grimstad og Oslofjorden. Senere også en antall i Bergen og Ålesund og var i en periode en stor regattaklasse. Rundt 1980 var klassen imidlertid "død" og mange båter forsvant. På begynnelsen av 1990-tallet oppstod det imidlertid et initiativ i Grimstad og mange gamle båter ble restaurert. I dag (2016) er det ca. 60 seilende Grimstadjoller.
Varden skole (Bergen)
Varden skole er en kommunal barneskole i Fyllingsdalen bydel i Bergen kommune. Skolen ble åpnet i 1964 og har plass til 400 elever.
Jakob Jakobsen
Dr. philos. Jakob Jakobsen (også Jákup) (født 22. februar 1864 i Tórshavn, død 15. august 1918) var en færøysk språkforsker (lingvist). Han regnes som en av de viktigste bidragsyterne til moderne færøysk språk, og som den ledende dokumentarist av norn, det nå utdødde språket på Shetland. Han er også kjent som samler av eventyr.
Han ble født i 1864 som sønn av bokhandler Hans Nicolai Jacobsen, og reiste som 13-åring til Danmark for videre skolegang. Jakobsen ble den første færøyingen som fikk doktorgrad; Jakobsens hovedoppgave handlet om norn.
Asamoah Gyan
Asamoah Gyan (født 22. november 1985 i Accra) er en ghanesisk profesjonell fotballspiller som spiller for Al Ain. Han spiller spiss, og er også en del av. Gyan har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Udinese Calcio, Modena FC, Rennes og Sunderland AFC.
Klubbkarriere
Gyan startet sin karriere i hjemklubben Liberty Professionals, da han i 2003 begynte sin proffkarriere i den italienske klubben Udinese. Her var han frem til 2008 og fikk i underkant av 40 kamper for klubben og elleve mål. I denne perioden var han også lånt ut til Modena FC fra 2004 til 2006, hvor han var en sentral del av laget. I 2008 meldte han overgang til den franske klubben Rennes og fikk i en periode på to år i underkant av 50 seriekamper.
Den 31. august 2010 meldte Rennes og den engelske klubben Sunderland AFC om at de hadde blitt enige om en overgang for Gyan i en overgangssum verdt 13 millioner pund, noe som ble ny overgangsrekord for Sunderland.
Landslagskarriere
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Schloss Friedrichsfelde
Schloss Friedrichsfelde er et slott i tidligklassisistisk stil som ligger i Tierpark i Berlin.
Historie
Slottet ble bygget i 1695 som Schloss Rosenfelde i hollandsk landhusstil av den hollandske marinedirektøren Benjamin Raule, trolig etter planer av Johann Arnold Nering. I 1698 falt Benjamin Raule i unåde, ble fengslet og eiendommen inndratt til fordel for kronen. Det ble omdøpt til Schloss Friedrichsfelde til ære for kurfyrsten, den senere prøyssiske kongen.
I 1717 ble slottet overdratt til markgreve Albrecht Fredrik av Brandenburg-Schwedt. Slottet ble nå kraftig utvidet og fikk en balustrade i barokkstil. Etter grevens død i 1731 falt slottet i prins Ferdinand av Preussens hender. Prins Ferdinand, en bror av Fredrik den store hadde store planer med slottet, og ønsket å gjøre det like praktfullt som Schloss Rheinsberg, i Rheinsberg. Imidlertid skiftet han mening, og satset isteden på Schloss Bellevue.
Senere skiftet slottet hender en rekke ganger, og ble 1785 solgt til riksgrevene av Medem. Fasaden ble da bygget om i tidligklassisistisk stil. Dagens form fikk slottet i 1800. I 1816 ble slottet kjøpt av familien von Treskow, som drev et gods i området. Det fremdeles bestående haveanlegget ble anlagt i 1821 av Peter Joseph Lenné.
Syria under Sommer-OL 1948
Syria under Sommer-OL 1948. En sportsutøver fra Syria deltok for første gang i et OL under Sommer-OL 1948 i London. Syria vant ikke noen medalje.
Rod Laver
Rodney George «Rod» Laver (født 9. august 1938 i Rockhampton, Queensland) er en australsk tidligere tennisspiller.
Han er den eneste spilleren som ved to anledninger (1962 og 1969) har tatt en ekte Grand Slam, det vil si seier i samtlige fire Grand Slam-turneringene i ett og samme år.
Rod Laver spilte for Australia i flere Davis Cup-turneringer, og vant sin siste seier i denne sammenheng i 1973. Han tilhørte verdens 10 beste spillere fra 1959 til 1975, og var ranket som nummer 1 i 1961-62 og 1968-69.
Laver ble i 2016 utnevnt til companion av Order of Australia.
Live After Death (konsertvideo)
Live After Death er den første hele konserten som ble utgitt på video med heavy metal-gruppa Iron Maiden. Den ble tatt opp i løpet av de fire kveldene bandet spilte på Long Beach Arena i Los Angeles i perioden 14. til 17. mars i 1985. Disse konsertene var en del av deres World Slavery Tour og ble utgitt en drøy uke etter utgivelsen av deres konsertalbum med samme tittel.
Konserten ble utgitt på DVD i 2008, som en del av bandets History-serie. DVD-versjonen inneholder en del ekstramateriale, blant annet en lengre versjon av dokumentaren Behind the Iron Curtain.
Coveret er tegnet av Derek Riggs.
Eksterne lenker
Live After Death
Bethanie Mattek-Sands
Bethanie Lynn Mattek-Sands (født 23. mars 1985 i Rochester, Minnesota, USA) er en profesjonell tennisspiller fra USA.
Hun har vunnet tre Grand Slam-titler, de to første i Australian Open og den siste i French Open. Første tittelen vant hun i mixeddouble sammen med Horia Tecău i 2012 og den andre i double for damer sammen med Lucie Šafářová i 2015. Den tredje var i mixeddouble sammen med Mike Bryan.
Hun tok gull under Sommer-OL 2016.
Bose Corporation
Firmaet ble etablert i 1964 av dr. Amar G. Bose. Bose var ansatt som professor i elektroteknikk ved Massachusetts Institute of Technology (MIT) og startet omfattende forskning innen høyttalerdesign og psykoakustikk. I tillegg til lyd- og multimediasystemer for hjemmet har Bose blant annet levert lydsystemene til NASAs romferger og det sixtinske kapell i Vatikanet.
Bose A/S Norge ble grunnlagt som datterselskap til Bose Corporation i 1993. Hovedkontoret ligger på Kongsvinger.
Maheshwar-demningen
Maheshwar-demningen er en demning med vannkraftverk og irrigasjonsbruk i elva Narmada i det sentral-vestlige Madhya Pradesh, beliggende i distriktet Khargon, nedenfor Omkareshwar-demningen i samme elv. Installert vannkrafteffekt i kraftproduksjonen er 400 MW.
Eroessa
Eroessa chiliensis er en dagaktiv sommerfugl i gruppen hvitvinger. Denne arten lever i Sør-Amerika og er den eneste i slekten Eroessa.
Utseende
En middelsstor (vingespenn 45-50 millimeter), hvit sommerfugl. Vingenes ytterkant er litt bølgete. Forvingens spiss er svart med et rødoransje skråbånd midt i det svarte området. Langs ytterkanten av bakvingen er det noen små, mørke flekker. Bakvingens underside har mørke tegninger.
Levevis
Arten er knyttet til sørbøk (Nothofagus)-skog, der den finnes på lysninger. Larvenes næringsplante ser ut til å være ukjent.
Utbredelse
Arten er utbredt i Chile, mest langs kysten.
Systematisk inndeling
Slektskapsforholdene mellom hvitvingenes delgrupper og slekter kan være avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje.
Snau
Snau (snav, snov, schnov, hollandsk: snauw) betegner den minste typen av skværriggede skip med to fullriggede master på samme måte som en brigg, men snauen hadde en spinklere mast rett aktenom stormasten. Snauen var regnet som en hurtigseilende skipstype. Den ble brukt både som handelsskip, defensjonsskip og som krigsskip.
Snaufregatter
Som orlogsskip erfarte man etter hvert at begrenset størrelse, spesielt dekksarealet, og svak bestykning gjorde dem lite skikket til å bekjempe kapere. Dermed meldte det seg behov for lette fregatter, mindre fregatter med kun ett åpent kanondekk.
Disse lette fregattene var videreutviklet fra snauen med én mesanmast, og båttypen kan derfor kalles snaufregatt. Vanligvis var de bestykket med fra 16 til 26 kanoner. En snau fregatt er egentlig forstørrede snauer med et åpent kanondekk uten halvdekk eller bakk. Disse er erstattet av korte plattformer både akterut og forut. De var bygget for fart, men var ikke gode artilleriplattformer på grunn av det smale underskroget. Kanonene var plassert lavt slik at det kunne bli vanskelig å slåss i moderat og røft vær.
Flesteparten av de dansk-norske fregattene i tiden fra 1700 til 1750 var snaufregatter. Da de første sanne fregatter kom i dansk-norsk tjeneste med en bestykning på fra 24 til 36 kanoner ble de tidlige snau fregattene betegnet som snauer og var sin tids svar på korvetten eller sluppen med tre master.
Peter Wessel
I ettertid er den meste kjente snauen fra den dansk-norske historien Peter Wessels «Ormen» som han var ombord på fra oktober 1711 til april 1712. På bare åtte måneder gjorde han snauen, som var på flåtelistene fra 1711 til 1714, berømt.
«Løvendals Galei», Peter Wessels fregatt, var ikke en snaufregatt, men en galei-fregatt.
Haiyan (Jiaxing)
Haiyan (kinesisk: 海盐县, pinyin: Hǎiyán Xiàn) er et fylke i byprefekturet Jiaxing i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 503 km², og ligger inntil Hangzhoubukten.
Befolkningen var på 364,812 innbyggere i 1999.
Kjernekraftverk
I fylket ligger Qinshan kjernekraftverk, og dessuten er et annet, Fangjiashan kjernekraftverk, under bygging (2009). Det har væt planlagt at det fra 2014 skal være ni kjernekraftverk i fylket.
Samferdsel
Hangzhoubuktbroen har sitt nordlige endepunkt i Haiyan.
Den glade familie
Den glade familie var et norsk tv-program som ble sendt på NRK i 1973. I rollene opptrådte blant annet Hanne Krogh, Eva von Hanno og Yukon Gjelseth. Navnet til serien kom fra åpningssangen «Den glade familie». Familien bestod av to voksne og syv barn, og huset deres lå i Louises gate 2. Musikalsk ledelse var ved Ragnar Danielsen og billedregi var ved Hermann Gran.
Eric Cantona
Éric Daniel Pierre Cantona (født 24. mai 1966 i Marseille) er en fransk tidligere fotballspiller og strandfotballspiller, nå skuespiller og fotballtrener. Han er mest kjent som spiller for Manchester United, og blir av Alex Ferguson nevnt som en av hovedårsakene til starten på Manchester Uniteds nye storhetstid. I 2000 ble han kåret til århundrets spiller i Manchester United.
Franske klubber
Cantona spilte fra 1983 til 1988 for Auxerre, og var på utlån til Martigues sesongen 1985-86. I 1988 var han del av det franske U21-landslaget som vant U21-EM. I 1988 ble han kjøpt opp av Olympique de Marseille, hvor han snart ble kjent for sitt hissige temperament. Under en vennskapskamp mot Torpedo Moskva rev han av seg skjorta og kastet den fra seg etter å ha blitt byttet ut. Klubben reagerte med å suspendere ham i en måned. Noen uker senere fornærmet han landslagstreneren på TV.
Cantona gikk på utlån til Bordeaux, og deretter til Montpellier, hvor han var med på å vinne den franske cupen. Han kom tilbake til Marseille, men ble snart solgt til Nîmes. Under en kamp kastet han ballen på dommeren i protest. Det franske fotballforbundet gav ham en måneds karantene. Cantona reagerte ved å fornærme dem igjen, og karantenen ble utvidet til to måneder. Da bestemte Cantona seg for å legge opp som fotballspiller.
Leeds United
Etter hvert ble Cantona overtalt til å gjøre comeback, og flyttet til England. Han ble hentet av Trevor Francis til Sheffield Wednesday for prøvespill i januar 1992, men signerte i februar for Leeds United på lån. I slutten av april ble overgangen gjort permanent. Han var med å vinne ligagull med Leeds sesongen 1991/92, men Leeds' manager Howard Wilkinson var usikker på Cantonas framtid i klubben.
Manchester United
I løpet av sine fem år hos Manchester United, var Cantona med på å vinne Premier League fire ganger og FA-cupen to ganger. Cantona ble raskt en supporterfavoritt, og gikk under tilnavnet Eric the King. Han ble i kåret til PFA Player of the Year i 1994 og til Football Writers' Association Footballer of the Year i 1996.
Han regnes i ettertid som en av de beste spillerne på De britiske øyer gjennom tidene. Hans oppbrettede krage ble etter hvert også et varemerke mens han spilte for Manchester United. Éric Cantona tok 18 straffespark for Manchester United, hvor han scoret på 16. På 17 av de 18 straffesparkene sendte han keeper motsatt vei av ballen. En av gangene gikk keeperen riktig vei. De to brente straffesparkene kom mot Leeds United (skjøt utenfor) og mot Blackburn Rovers (Tim Flowers reddet). I begge tilfellene reparerte Cantona skaden ved å score på et senere tidspunkt i kampen.
Cantona huskes også for en episode som oppstod 25. januar 1995. I en bortekamp mot Crystal Palace, utførte Cantona et «kung-fu-spark» mot Palace-tilhengeren Matthew Simmons. Etter at Cantona var blitt utvist av dommeren, løp Simmons ned mot banen fra sin plass på 13. rad for å skjelle ut Cantona. Etter en rekke fornærmende tilrop, mistet Cantona besinnelsen og sparket til Simmons. Under en pressekonferanse etter kampen kom Cantona med det som kanskje er hans mest kjente sitat. Idet journalistene samlet seg for å høre hva han hadde å si, kom Cantona inn i rommet, satte seg ned og sa, langsomt og veloverveid: «Når måkene ... følger etter tråleren ... er det fordi de tror ... at man vil kaste sardiner ... ut i havet». Deretter reiste han seg og gikk, til journalistenes store forundring. Han ble idømt 120 timers samfunnstjeneste for sparket, og fikk over et halvt års karantene av FA.
Etter sesongen 1996/97 la Cantona opp som profesjonell fotballspiller.
Etter fotballkarrieren
Etter fotballkarrieren har Éric Cantona arbeidet med fransk film, først og fremst som skuespiller, men han regisserte også kortfilmen Apporte-moi ton amour i 2002. Han spiller i komedien Looking for Eric og har spilt i filmen Elizabeth: the Golden Age (2007). Han har deltatt i flere TV-reklamer, spesielt for Nike. Cantona har vært spesielt aktiv i JoGa BoNiTo. Han har også spilt strandfotball, og var lenge landslagstrener for det franske landslaget i strandfotball. Cantona var fotballdirektør i den amerikanske klubben New York Cosmos fra 2011 til 2012.
Meritter
Marseille
Montpellier
Manchester United
Individuelle utmerkelser
Filmografi (utdrag)
• Le bonheur est dans le pré – 1995 – Lionel
• Eleven Men Against Eleven – 1995 – Fotballspiller (ukreditert)
• Elizabeth – 1998 – Monsieur de Foix
• Mookie – 1998 – Antoine Capella
• Les enfants du marais – 1999 – Jo Sardi
• La grande vie! – 2001 – Joueur de pétanque 2
• L'Outremangeur – 2003 – Séléna
• Les Clefs de bagnole – 2003
• La vie est à nous – 2005
• Une belle histoire – 2005
• Lisa et le pilote d'avion – 2007
• Jack Says – 2008
• French Film – 2008
• La Liste – 2009
• Face au paradis – 2010
• Switch – 2011
• The Stone Roses: Made of Stone - 2013 (cameo)
Luke Vibert
Luke Vibert (født 26. januar 1973 i Redruth, Cornwall) er en engelsk musiker kjent for sine mange bidrag innen elektronisk musikk.
Han begynte sin karriere i Hate Brothers i 1987, men begynte etterhvert for seg selv. Han er mest kjent for sine utgivelser under artistnavnene Wagon Christ og Plug.
Historie
Vibert ble involvert i elektronisk musikk gjennom sin hiphop-interesse, og hans første utgivelse kom i 1993 med sin venn Jermey Simmonds på Rephlex. Industrial techno-albumet Weirs fattet interesse hos Caspar Pounds plateselskap Rising High, som grunnet ambientsjangerens popularitet på 90-tallet ville ha et ambient-album fra Vibert. Resultatet ble det godt mottatte Phat Lab Nightmare i 1994, for første gang under sitt alias Wagon Christ.
Senere har det kommet en rekke utgivelser som Wagon Christ, i tillegg til drum and bass-utgivelser som Plug og flere andre aliaser, alle varierende i sjanger. Big Soup i 1997 var hans første album under sitt virkelige navn, der han utforsker sine hiphop-røtter.
I 2000 samarbeidet han med pedal steelgitar-artisten BJ Cole.
VM i ishockey for menn 1997
VM i ishockey 1997 var det 61. verdensmesterskapet i ishockey arrangert av International Ice Hockey Federation (IIHF) og ble avhold på fire nivåer. Det egentlige VM (pulje A, eller «A-VM») med deltakelse av tolv land ble arrangert i Helsingfors, Åbo og Tammerfors i Finland og kampene spilt i perioden 26. april til 14. mai 1997. VM på lavere nivåer ble arrangert på forskjellige terminer i mars og april 1997. I alt var det 39 deltakende nasjoner i mesterskapet, hvilket var en tangering av den hittidige deltakerrekorden fra 1995 og 1996.
I forhold til året før ble de opprettet en uoffisiell E-pulje, således at VM for første gang ble avviklet i fem nivåer som A-, B-, C-, D- og E-VM. De tolv beste lagene spilte i A-VM, mens B-, C- og D-VM hadde deltagelse av åtte lag. Det uoffisielle E-VM bestod av de resterende tre lagene som skulle spille i D-VM fra 1998.
I forbindelse med utvidelse av A-puljen fra 12 til 16 lag fra 1998 var opp- og nedrykksprosedyren i forbindelse med denne VM-turneringen noe annerledes. De 11 beste lagene fra A-puljen kvalifiserte seg direkte til neste års A-VM sammen med vinneren av B-puljen, Hviterussland. Som noe nytt var vertslandet for det neste A-VM også automatisk kvalifisert og dermed rykket Sveits også direkte opp i A-puljen, selv om laget endte på tredjeplassen i B-VM. Ut over dette besluttet IIHF at én plass i A-puljen i perioden 1998-2004 skulle være forbeholdt et lag fra Fjernøsten, og dermed ble Japan foræret et opprykk fra C-puljen til A-puljen. De siste to plassene i det kommende A-VM ble tildelt de to beste lagene i en kvalifiseringsturnering med deltagelse av laget på 12. plass i A-VM samt nr. 2, 4 og 5 fra B-VM, hvorfra Kasakhstan og Østerrike kvalifiserte seg.
Ishockey-VM 1997 pulje A
Ishockey-VM 1996 pulje A ble avholdt i Helsingfors, Åbo og Tammerfors i Finland og kampene spilt i perioden 26. april til 14. mai 1997.
For første gang ved VM ble finalen avgjort over ikke én men tre kamper. Verdensmesterskapet ble vunnet av Canada, som i finalen mot Sverige tapte den første kampen 2−3 men deretter vant de etterfølgende to kampene med 3−1 og 2−1. Bronsemedaljene gikk til de forsvarende verdensmesterne fra Tsjekkia som i bronsefinalen beseiret Russland med 4−3.
Norge endte på sisteplass og skulle dermed spille en kvalifiseringsturnering sammen med tre lag fra B-puljen om spill i A-puljen.
Ishockey-VM 1997 pulje B
Ishockey-VM 1997 pulje B ble avholdt i Katowice og Sosnowiec i Polen i perioden 12. - 21. april 1997. I forbindelse med utvidelsen av A-puljen fra 12 til 16 lag fra 1998 var opp- og nedrykksprosedyren i B-VM for 1997 endret vesentlig. Hviterussland, som vant B-puljen, rykket opp til A-puljen sammen med Sveits, som til tross for at de endte på en 3. plass var automatisk kvalifisert til A-puljen som vertsnasjon. Lagene som endte nr. 2, 4 og 5 i årets B-VM (Kasakhstan, Østerrike og Polens) skulle spille en kvalifiseringsturnering sammen med laget endte på sisteplass i A-puljen om spill i A-puljen. Ingen lag rykket ned til pulje C.
Ishockey-VM 1996 pulje C
Ishockey-VM 1996 pulje C ble avholdt i Tallinn og Kohtla-Järve i Estland i perioden 23. til 28. mars 1997. I forbindelse med utvidelsen av A-puljen fra 12 til 16 lag fra 1998 rykket de tre beste lagene (Ukraina, Slovenia og Estland) opp til B-puljen, mens Japan var som det beste laget fra Fjernøsten direkte kvalifisert til A-VM. Fra og med 1999 skulle en kvalifiseringsturnering for Fjernøsten avgjøre hvilket asiatisk land som skulle spille i A-VM. Ingen lag rykket ned til pulje D.
Ishockey-VM 1996 pulje D
Ishockey-VM 1997 pulje D ble avholdt i Canillo i Andorra i perioden 23. til 28. mars 1997. De fire beste lagene (Kroatia, Sør-Korea, Spania og Jugoslavia) rykket opp til C-puljen. Ingen lag rykket ned til pulje D.
Ishockey-VM 1996 pulje E (uoffisiell)
En uoffisiell E-pulje ble avholdt i Ankara i Tyrkia i perioden 19. til 24. februar 1997 for de resterende tre lagene som skulle spille i pulje D fra 1998.
Liste over sveitsiske mestere i utfor
Denne listen inneholder en oversikt over alle sveitsiske mestere i utfor siden 1946:
Bouquet garni
Bouquet garni er en krydder­blanding som består av persille, timian og laurbærblader som brukes ved matlaging. Urtene er knyttet sammen som en blomster­bukett med kjøkken­hyssing.
Lothian
Lothian (skotsk-gælisk: Lodainn; skotsk: Lowden) er en region av det skotske lavlandet, beliggende mellom de sørlige kystene av Firth of Forth og høydene Lammermuir Hills. Den fremste bosetningen er den skotske hovedstaden Edinburgh, og andre betydelige byer er Livingston, Linlithgow, Queensferry, Dalkeith, Musselburgh, North Berwick, Dunbar, og Haddington.
Beskrivelse
Området var først et småkongerike, og deretter et tradisjonelt grevskap. Historisk har betegnelsen Lothian referert til en provins som utgjorde det meste av hva som nå er sørøstlige Skottland. På 600-tallet kom det inn under kontrollen av det angelsaksiske kongeriket Bernicia, den nordlige delen av det senere kongedømmet Northumbria, men angelsaksernes grep på Lothian ble raskt svekket som følge av slaget ved Nechtansmere hvor de ble beseiret av pikterne. Lothian ble annektert til kongeriket Skottland på 900-tallet.
Lothian har fortsatt delt styre for taksering og valgregistrering og for helse.
Etymologi
Opprinnelsen til navnet er omdiskutert. Det kommer kanskje fra brytoniske *Lugudūniānā (Lleuddiniawn på moderne walisisk) i betydningen «landet til Lugus’ festning». Sistnevnte, Lugus eller Lugh, er en førkristen keltisk gud for handel. Alternativt kan navnet være avledet fra den elv som flyter gjennom regionen, og som nå er kjent som Lothian Burn. Navnet kommer da fra brytoniske lutna i betydningen «mørk eller mudrete elv».
En populær legende er at navnet kommer fra kong Loth (eller Lot), en eponymisk (den som gir navn til) konge av Lothian i legendene om kong Arthur. Den vanlige latinske formen for navnet er Laudonia.
Språk
I perioden etter romersk Britannia, det vil si etter 410, var Lothian dominert av britonere som snakket brytoniske språk, en dialekt som generelt ble kalt for kumbrisk og nært beslektet med walisisk. I walisisk tradisjon var Lothian en del av «Det gamle nord» (Hen Ogledd). Levninger fra denne tiden er bevart i brytoniske stedsnavn som Tranent, Linlithgow og Penicuik.
Selv om Lothian var et av de få områdene på det skotske fastlandet hvor skotsk-gælisk språk aldri var dominerende er det en del gæliske stedsnavn, som eksempelvis Dalry, Currie, Balerno og Cockenzie, noe som har blitt tilskrevet «midlertidig bosetning... [og] tilstedeværelsen av gælisktalende aristokrati og deres folk for noe som 150-200 år.»
Over tid og grunnet ulike faktorer har språket i Lothian og Northumbria, en nordlig variant av mellomengelsk, kommet til å erstatte gælisk som språket på det skotske lavlandet. Dialektene til moderne innbyggere i Lothian er tidvis blitt betraktet som en del av sentralt skotsk, den dialekt som Robert Burns snakket.
Madison Brengle
Madison Brengle (født 3. april 1990 i Dover, Delaware, USA) er en profesjonell tennisspiller fra USA.
New Orleans Jazz
New Orleans Jazz kan referere til:
James McIlroy
James Archibald McIlroy (født 3. november 1879 i Londonderry i Ulster, død 27. juli 1968 i Surrey) var en britisk kirurg som deltok på Ernest Shackletons Endurance-ekspedisjon til Antarktis 1914–1916.
Etter at McIlroy var ferdig med sin medisinutdanning ved University of Birmingham, var han i en kort periode kirurg ved Queen Elizabeth Hospital i Birmingham. Deretter praktiserte han flere år i Egypt og Japan, samt som skipslege på cruiseskip i Sørøst-Asia.
I 1921 ble han igjen med Shackleton til Antarktis som skipslege, denne gang på Shackleton-Rowett-ekspedisjonen. Shacketon døde imidlertid om bord i ekspedisjonsskiet «Quest» ved ankomst Sør-Georgia, og oppdraget ble fullført med Frank Wild som leder.
Under andre verdenskrig tjenestegjorde McIlroy om bord på SS «Oronsay» da den ble torpedert utenfor kysten av Vest-Afrika, og han tilbrakte fem dager i en åpen livbåt før han ble reddet av det franske skipet «Dumont d’Urville». Etter krigen fortsatte han som skipslege til han var oppi 70-årene.
Jackie Joyner-Kersee
Jackie Joyner-Kersee (født 3. mars 1962) er en amerikansk friidrettsutøver som har spesialisert seg i sjukamp. Hun er innehaver av verdensrekorden i sjukamp med 7291 poeng, en rekord som ble satt under OL 1988 i Seoul. Hun vant også gull under OL 1992 i Barcelona. Totalt har hun fem OL-medaljer i sjukamp og lengde (tre gull, en sølv og en bronse). Jackie Joyner-Kersee er søster av Al Joyner og var svigerinnen til Florence Griffith Joyner.
Shaoxing (Shaoxing)
Shaoxing (kinesisk: 绍兴县; pinyin: Shàoxīng Xiàn) er et fylke i byprefekturet Shaoxing i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina.
Det har et areal på 1.196 km² og teller 700.000 innbyggere.
Vitenskapsåret 1610
Vitenskapsåret 1610 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1610.
Nils Kjær
Nils Kjær (født 11. september 1870, død 9. februar 1924) var en norsk forfatter, essayist og litterær kritiker. Kjær var en av de første i norsk litteraturhistorie som levde av forfatterskapet sitt uten å ha fast yrkesmessig tilknytning noe sted. Han var en hyppig gjest på en rekke av Kristianias kaféer. Kretsen rundt Kjær ble kalt «etter-bohemene». Kjærs mest kjente verk er skuespillet Det lykkelige valg fra 1913, en satirisk komedie om målsaken, avholdssak, bedehuskristendom og politisk spill. Kjær er ellers kjent for sine skarpsindige epistler, kåserier og reisebrev, i tillegg til sine mange litteraturkritikker i hovedstadsavisene.
Kjær var en åpenlys (i essays fra rundt 1910) og erklært antisemitt. Kjær var blant annet inspirert av Houston Stewart Chamberlain. Kjær knyttet etterhvert alt han foraktet til jødene. Kjær var motstander av avholdsbevegelsen, av målsak, han var antiparlamentariker og antidemokrat, og antikommunist.
Bakgrunn
Nils Kjær ble født i Holmestrand som sønn av Christine Smestad og skipper Nils Henrik Kjær. De hadde i tillegg to døtre. Faren døde av tæring allerede våren 1873, på hjemreise fra Lisboa med skipet sitt. Det tidlige tapet av faren kan kanskje forklare Kjærs beundring for sterke mannsskikkelser som for eksempel Mussolini, og hans bifile tilbøyeligheter. Enkens slekt hadde gode nok kår til å hjelpe Nils Kjær til en universitetsutdannelse. I 1888 begynte han som gymnaselev ved Hauges Minde på Grünerløkka, et bygg oppkalt etter Hans Nielsen Hauge og etablert av den kjente presten Johan Storjohann, der det foruten bedehus og presteskole for Indremisjonen var middelskole og gymnas. Nils Kjær bodde på internat ved skolen frem til 1890, da han tok artium med godt resultat. Blant medelevene ble han kjent med landsungdom som var aktive målfolk. Etter hvert ble Arne Garborg en skikkelse å se opp til også for Kjær.
Målmann og aktivist
Nils Kjærs første artikler stod på trykk i Fedraheimen, avisen som var grunnlagt nettopp av Garborg. I sine gymnasdager var Kjær aktiv målmann, og skrev 24. februar 1888 i en artikkel rettet mot kirkestatsråd Elias Blix: «Naar skal tidi komma, daa «maalet hennar mor» skal verta skulemaalet, og Oldnorsken setjast i høgsætet istadenfyr latin, og den norske soga framfor den romerske?» Han var også en skarp kritiker av skolens kristendomsundervisning, og katekisme-forklaringen av Erik Pontoppidan, som han omdøpte til «Gamle-Erik», også et kjent tilnavn til djevelen. Om bare folk ville tenke selv, mener Kjær at «det rauk heile stellet, baade den rotne statskyrkja og med henne dei magtsjuke, pengekjære, innfeite prestarne». Han var talsmann for alminnelig stemmerett for arbeidere og husmenn, og for kvinners sosiale rettigheter. I mai 1888 fikk han trykt et innlegg i Fedraheimen om pengestøtte til de streikende arbeiderne, og oppfordrer Stortinget til å yte dem bidrag, «men so vidt til karar sit det ikkje i tingsalen».
Etter nyttår 1890 gikk Kjær over til å skrive artiklene sine på riksmål, blant annet i Social-Demokraten, der han tok sterkt til orde mot militær opprustning. Han mente pengene heller burde gått til å avhjelpe fattigfolks nød, i stedet for å ruste ut soldater som skal settes inn mot streikende arbeidere. Hans siste innlegg ble trykt i mars 1890. 25. februar var fire skolegutter, trolig fra Hauges Minde, anmeldt for gateuorden. Det kan tenkes at en av disse skoleguttene var Kjær, som støttet streiken ved Christiania Seildugsfabrik som lå ved Akerselven i samme strøket som skolen han gikk på. I novellen Smittekilden fra 1900 har Kjær skildret dagliglivet på Hauges Minde, også episoden der eleven Eivind Bjelke blir innkalt til skolens ledelse og truet med utvisning om han ikke slutter med sine radikale aktiviteter. Dette kan være selvopplevd, og forklaringen på at Kjær fra da av brøt med sin radikale fortid.
Kritikervirksomhet
I 1890 begynte Kjær sine studier. Han tok etter hvert sterkt avstand fra nynorsk, og huskes for sin slakt av Garborgs Haugtussa i 1895. Hans tid som teaterkritiker i Aftenposten fra 1909 til 1920 ble et korstog mot nynorsk teater, ikke minst mot at Det norske teatret skulle få statsstøtte, «denne udgift for at fugte den lille hentørrende maaloase i Rosenkrantzgaden». Han tok også til orde mot rettskrivningsreformen av 1917, og spådde at preteritumsendelse på a ville skape kaos, når man samtidig også ville ha a som hunkjønnsendelse i substantiv. Kjær kritiserte departementets «kjønnsmoral», og den ansette kritiker Anders Krogvig bør avstå fra å være «hunkjønnskonsulent» og sitte som en slags overevnukk i Jørgen Løvlands «vidløftige glose-harem». Kjær beskriver språkpolitikken ført av Venstres statsråd Løvland som «rampefornorsking» og «språkbolsjevisme».
Det var ikke bare målsaken Kjær endret oppfatning av. Kristentroen fant han etter hvert støtte i, mens han tok avstand fra kvinnefrigjøringen.
Antisemittisme
Nils Kjær uttalte i sitt essay «Ghetto» til Aftenposten april 1917, at «den jødiske befolkningen synes at utsondre smuds som sneglene svetter slim, gaten yrer av mennesker som en kloakk av rotter». Riktignok tok han parti for jøder som Alfred Dreyfus og Maximilian Harden, og hadde ingenting til overs for den typen antisemittisme som resulterer i pogromer, men i likhet med fattige jøder kunne han heller ikke utstå «børsjøden», som stod for vestlig handel og industri, og skapte en européisk «blandingsrase» av folkene, de var for ham en av menneskehetens «motbydeligste oppfinnelser». Jøden eide pressen, mente Kjær: «Han fodrer os med sin golde Skepsis, han intimiderer os med sin frække Haan.» Denne motviljen kan bunne i en feide med den dansk-jødiske litteraten Georg Brandes, som Kjær i 1892 hadde ønsket skulle bli professor i litteraturhistorie ved Universitetet i Oslo. I 1910 kom det til et ordskifte i Det Norske Studentersamfund i Oslo, der Brandes offentlig beskyldte Kjær for å ha vært så beruset at han ikke hadde forstått hva Brandes sa. I 1914, da Det lykkelige valg ble oppført på Nationaltheatret, gav Brandes stykket en blandet mottakelse med ufine hentydninger til Kjærs alkoholisme. Til gjengjeld kom Kjær i sine artikler med stikk til Brandes, som han engang hadde beundret. Kjærs uvilje mot en borgerlig liberalisme av jødisk opphav ble i hans senere år avløst av frykt for en kommunistisk revolusjon i jødisk regi.
Gatenavn
Nils Kjær er hedret med gatenavn i flere norske kommuner.
Shengsi
Shengsi (kinesisk: 嵊泗县; pinyin: Shèngsì Xiàn) er et fylke i byprefekturet Zhoushan i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 85,264 innbyggere i 1999.
Kulturminner
Huaniaoshan-fyrtårnet (Huaniao dengta, 花鸟灯塔) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Administrative enheter
Shengsi består av tre storkommuner og fire kommuner:
Venezuela under Sommer-OL 1948
Venezuela under Sommer-OL 1948. Sportsutøvere fra Venezuela deltok for første gang i et OL under Sommer-OL 1948 i London. Venezuela vant ikke noen medalje.
Lennart Anderberg
Lennart Anderberg er en svensk tidligere fotballspiller. Anderberg spilte tre kamper for Råå IF i Allsvenskan i 1951/52-sesongen.
Spartacus Forlag
Spartacus Forlag er et norsk forlag stiftet i 1989 som utgir mellom 40 og 50 titler hvert år. Utgivelsene spenner fra akademiske publikasjoner og studiebøker til mer populærvitenskapelig og generell litteratur.
Forlagssjef er Per Nordanger.
Daniel Adjei
Daniel Yaw Adjei (født 10. november 1989 i Dansoman) er en ghanesisk profesjonell fotballspiller som spiller for den ghanesiske fotballklubben Liberty Professionals. Han spiller keeper, og er også en del av.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Du gamla, du fria
Det har aldri blitt fattet noe offisielt politisk vedtak som stadfester «Du gamla, du fria» som nasjonalsang; statusen som nasjonalsang er tuftet på sedvane og allmenn aksept.
Christen Thomesen Sehested
Christen Thomesen Sehested (født i København den 24. august 1664, død 13. september 1736) var sønn av oberstløytnant Axel Sehested og sønnesønn av kongens kansler Christen Thomesen Sehested, som døde i 1657. Han var admiral i den danske-norske orlogsflåten under elleveårskrigen, også bedre kjent som Den store nordiske krig.
Tidlig karriere
Christen Thomesen Sehested startet sin militære karriere på offiserskolen i 1680. Sehested deltok i flere skipsferder før han ble utnevnt til sekundløytnant i 1687. Han deltok også i flere omganger i den franske marinen og den nederlandske fellesflåten mellom 1685 og 1691, og var med under bombardementet av Alger i 1688 der bombarderfartøyer ble benyttet for første gang.
Etter at Peter Wessel hadde kommet tilbake til København sommeren i 1708, gjentok han sin forespørsel om opptak hos Frederik IV og sendte samtidig inn søknad om plass i sjøkadettkompaniet. Første gang hadde Sehested nemlig rettmessig avslått den overivrige Wessels søknad, og tok det ille opp at nordmannen hadde forsøkt å omgå hans posisjon gjennom å sende en forespørsel direkte til kongen. Sehested avslo søknaden med harde ord med en bemerkning om at «han hverken kan sin navigation eller sømannskab». Dette motiverte Wessel til å reise ut på sin andre utenlandsreise, og da kongen inngrep, var Wessel imidlertid langt vekk.
Sehesteds ledelse av sjøkadettkompaniet var nøysom og effektiv, men han så seg nødt til å slanke antallet kadetter fra 100 til 62 i 1705. Det skjedde etter at høytstående offiserer hadde kommet med sterk misnøye i de første årene, og fordi det i fredstid var for dyrt å ha så mange om gangen. Mange søkere dro derfor på utenlandsreiser eller avtjente krigstjeneste i andre land. Resultatet var at det var for få offiserer ved Elleveårskrigens utbrudd i 1709, og det var så mange som ville gjennom det trange nåløyet, at det kom til rivalisering og splid.