cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Grace Slick
Tidlig liv
Grace Barnett Wing ble født i Highland Park, en forstad til Chicago, Illinois, i 1939. Hennes far var Ivan W. Wing (1907–1987) og moren hennes, Virginia Wing (født Barnett; 1910–1984). Hennes far var halv norsk og en kvart svensk. Tippoldefaren het Jon Osmundson Bjørk fra gården Bjørk i Etne i Hordaland. Da familien kom til Amerika tok de i bruk navnet Vinje etter Jons far, men som ble anglifisert til Wing. Hennes mor var av irsk avstamning og nedstammet i direkte linje til passasjerene på «Mayflower» fra 1600-tallet. Hennes foreldre møttes mens de begge var studenter ved Universitetet i Washington, og senere gift. Hennes mor hadde vært en skuespiller og sanger på 1930-tallet. I 1949 ble hennes bror Chris født. Hennes far, som arbeidet i investeringsbanksektoren, ble overført flere ganger da hun var barn, og i tillegg til å bo i Chicago, flyttet familien til Los Angeles og San Francisco, før de endelig bosatte seg i Palo Alto i California, sør for San Francisco, tidlig på 1950-tallet.
Grace Wing gikk på videregående skole, Palo Alto Senior High School, før hun byttet til Castilleja High School, en privatskole kun for jenter, i Palo Alto. Deretter var hun på den prestisjetunge Finch College i New York City fra 1957 til 1958, og før hun gikk på Universitetet i Miami i Coral Gables, Florida, fra 1958 til 1959, hvor hun studerte kunst. Etter universitetet forsøkte hun seg med en rekke ulike jobber, og stilte ved et tilfelle til prøve som sanger for et afroamerikansk plateselskap. Den 26. august 1961 giftet hun seg med Gerald «Jerry» Slick, en ærgjerrig filmmaker, mens hun arbeidet som en modell for motebutikken I. Magnin i tre år. Hun uttalte senere at hun hadde ingen større ambisjoner utover å være gift, og beskrev ekteskapet som lidenskapsløst og et resultat av «kulturell påleggelse». Men i denne tiden skrev hun også musikk, blant annet et bidrag til en kortfilm som Jerry Slick produserte.
The Great Society
I august 1965 leste Slick en artikkel i San Francisco Chronicle om et nydannet band ved navn Jefferson Airplane. Til tross for at hun bodde i det voksende musikalske episenteret i San Francisco, hadde Slick kun halvhjertet vurdert musikk som en profesjon inntil hun så bandet spille på en konsert på klubben The Matrix. Som et resultat av denne opplevelsen ble gruppa The Great Society opprettet, et ordspill på et sosialt reformprogram av samme navn. Den besto av Slick på vokal og gitar, ektemannen Jerry Slick på trommer, Jerrys bror Darby Slick på førstegitar, og David Miner på bassgitar.
Grace Slick kom relativt sent inn i rockmusikk, men viste seg som en talentfull sanger som utviklet en særegen og kraftfull sangstil. Hun hadde også et talent for å skrive sanger. En av hennes første sanger, den psykedeliske «White Rabbit», er også en av de mest kjente. Sangen, som hun hevdet å ha skrevet i løpet av en time, er en refleksjon over de hallusinasjoneffektene av psykedeliske eller psykoaktive stoffer. Hun uttalte at den var ment som et spark mot foreldre som leste barnebøker som Alice i Eventyrland for sin barn, og hvor Alice benytter flere narkotikalignende substanser for å endre seg selv, og hvor foreldre deretter lurer på hvorfor barna vokser opp og selv benytter narkotiske stoffer. For Grace Slick og hennes samtidige på 1960-tallet var ulike narkotiske stoffer en del av individuell bevissthetsutvidelse og sosial eksperimentering. Sangen avsluttes med oppfordringen om «Feed your mind». Sangen ble en av de første som ble spilt på radioen og lurte inn referanser til narkotiske stoffer. Da sangen ble framført i konsert fikk den raskere tempo og ble øyeblikkelig en favoritt blant gruppas tilhengere.
Den 15. oktober 1965 hadde gruppa sin første offentlige framføring på et sted som het Coffee Gallery, og ikke lenge etter skrev Slick «White Rabbit». Selv om Grace Slick var en like stor bidragsyter til gruppas egenskrevne materiale, var det Darby Slick som dyttet bandet mot å bli et indiskinspirert psykedeliske framtoning. Ved slutten av 1965 hadde de blitt en populær attraksjon i området San Francisco Bay Area. Mellom oktober og desember 1965 dro The Great Society i Golden Studios og spilte inn flere sanger under ledelse av Sylvester Stewart, bedre kjent som Sly Stone. En sang steg opp fra disse demoene, «Someone to Love», skrevet i fellesskap av Slick og Darby. Hun sang, spilte gitar, piano og blokkfløyte på sangen som ble utgitt på det lokale plateselskapet North Beach, et underbruk av Autumn Records.
Jefferson Airplane
Den sammen høsten sluttet sangeren i Jefferson Airplane, Signe Toly Anderson, da hennes nyfødte barn ikke var forenelig med turnelivet. Bandet så seg om etter en erstatning, og Jack Casady spurte Grace Slick om hun ville overta for Anderson. Slick uttalte at hun ble med i Airplane ettersom denne gruppa ble drevet profesjonelt, i motsetningen til The Great Society. Med Slick om bord begynte Airplane å spille inn ny musikk og de vendte seg mot en langt mer psykedelisk retning enn deres tidligere mer rockpregete utforming. Albumet Surrealistic Pillow omfattet nye innspillinger av «White Rabbit» og «Somebody to Love», som begge ble singler på topp 10-listen. Jefferson Airplane ble et av de mest populære bandene i landet og fremmet Slick i en posisjon som en av de mest framtredende kvinnelige rockmusikerne i sin tid. I 1968 framførte Slick og bandet sangen «Crown of Creation» på TV-showet The Smothers Brothers Comedy Hour med et svart ansikt og avsluttet med løfte hånden i en knyttneve som var enslydende med Black Panther. I en framføring av sangen «We Can Be Together» i en episode av Dick Cavett Show i 1969 ble hun den første personen som sa bannordet «motherfucker» på fjernsyn.
Neslemarihøne
Neslemarihøne (Ceratomegilla notata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.
Grace Slick
Jefferson Starship
Etter at Jefferson Airplane ble avsluttet dannet Slick en ny gruppe som dels var en videreføring under navnet Jefferson Starship. Med seg hadde hun Paul Kantner og andre bandmedlemmer. Hun utga også en rekke sterke soloalbum med Manhole (1974), Dreams (1980), Welcome to the Wrecking Ball! (1981) og Software (1984). Manhole hadde også med seg tangentinstrumentalisten og bassisten Pete Sears som senere ble en del av det opprinnelige Jefferson Starship i 1974. Sears og Slick skrev flere av de tidlige sangene til Jefferson Starship sammen, inkludert «Hyperdrive» og «Play On Love». Dreams, som ble produsert av Ron Frangipane, hadde inkorporert mange av tankene bak tolvstegsprogram for å overkomme avhengighet, var det mest personlige av hennes soloalbum og ble nominert fra en Grammy-pris. Sangen «Do It the Hard Way» fra Dreams er et tidstypisk eksempel på hennes musikk i denne tiden, men russiskinspirerte «Seasons» med barnekor står positivt fram i en annen retning.
Neslemarihøne
Utseende
Neslemarihøne er mellom 4,5 og 5,5 millimeter lang. Dekkvingene er orangerøde med svarte flekker. Brystskjoldet er svart med noe hvitt i framkanten og på sidene. Den er ganske lik Sandmarihøne og torvmarihøne Hippodamia septemmaculata, og kan forveksles med disse. De kan skilles blant annet på fargene og mønsteret på brystskjoldet.
Grace Slick
Jefferson Starship
Slick fikk økenavnet «The Chrome Nun» av David Crosby, som også kalte Kantner for «Baron von Tollbooth». Deres økenavn opptrådte som tittelen på et album hun gjorde med bandmedlemmene Kantner og David Freiberg: Baron von Tollbooth & the Chrome Nun (1973), foruten en sang på albumet, «Ballad of the Chrome Nun».
Starship
I løpet av 1980-tallet mens Slick var eneste gjenværende Airplane-medlem i Starship, fikk gruppa tre plasseringer på toppen av hitlistene med «We Built This City», «Sara», og «Nothing's Gonna Stop Us Now». Til tross for denne suksessen har Slick siden snakket negativt om denne erfaringen og musikken. I 1987 var Slick sammen med Belinda Carlisle programledere for en TV-spesial kalt The Legendary Ladies of Rock & Roll og hvor hun var med på kore og synge sangene «Be My Baby» og «Da Doo Ron Ron». Hun forlot Starship i 1988, kort tid etter utgivelsen av albumet No Protection. I 1989 var hun med på en gjenforening av Jefferson Airplane sammen med de opprinnelige bandmedlemmene. De utga også et gjenforeningsalbum og gjorde en vellykket konsertturne.
Neslemarihøne
Levevis
Neslemarihøne finnes på ulike planter, ofte i urterike gressenger.
Grace Slick
Pensjonering
Etter gjenforeningen med Jefferson Airplane trakk Slick seg helt tilbake fra musikkindustrien. I løpet av et intervju med TV-stasjonen VH1 for dokumentaren Behind the Music uttalte Slick, som aldri hadde vært sjenert over å bli eldre, at hovedgrunnen til at hun trakk seg tilbake fra musikkindustrien var at «Alle rock’n’rollere over femti år ser tåpelige ut og burde gå av med pensjon.» I et intervju i 2007 gjentok sin overbevisning med å si at «Du kan gjøre jazz, klassisk, blues, opera, country til du er 150 år, men rap og rock’n’roll er virkelig kun for unge mennesker for å rase fra seg», og «Det er tåpelig å framføre en sang som har ingen relevans til dagens situasjon eller uttrykke følelser som du ikke lenger har.»
Til tross for denne beslutningen har Slick opptrådt to ganger sammen med Paul Kantners lappete utgave av Jefferson Starship. Første gang var i 1995 da bandet spilte ved Los Angeles' House of Blues, som dokumentert på konsertalbumet Deep Space/Virgin Sky (1995). Andre gang var i forbindelse med konsert i kjølvannet av 9/11 i slutten av 2001. Hun kom på scenen innledningsvis dekket i svart fra topp til tå i en midlertidig burka, men fjernet deretter burkaen for å avsløre en kledning med det amerikanske flagg og ordene «Fuck Fear». Hennes uttalelse til fansen var «Kledningen er ikke om islam, det handler om undertrykkelse; dette flagget er ikke om politikk, det handler om frihet!»
Etter å ha pensjonert seg fra musikken begynte Slick et nytt liv med maleri og tegning. Hun har gjort flere framstillinger av sine medmusikere fra 1960-tallet, slike som Janis Joplin, Jerry Garcia, og andre. I 2000 begynte hun å stille ut sine verker for salg. Hun har vært tilstede ved utstillinger over hele USA. Generelt har hun avholdt seg fra deltagelse i musikkindustrien, skjønt hun gjorde et unntak ved å delta i framførelsen av «Knock Me Out», en sang fra albumet In Flight (1996), soloalbumdebuten av Linda Perry, tidligere medlem av 4 Non Blondes, som også var en venn av Slicks datter China. Sangen var også en del av lydsporet til filmen The Crow: City of Angels (1996).
Slick utga sin selvbiografi, ''Somebody to Love? A Rock and Roll Memoir'', i 1998 og leste den deretter inn en forkortet utgave som lydbok. En biografi, Grace Slick, The Biography, skrevet av Barbara Rowes, ble utgitt i 1980. I 2001 uttalte Slick i en artikkel i avisen USA Today at «Jeg er ved god helse og folk som ønsker å vite hvordan jeg er blitt det... Jeg spiser ikke ost, jeg spiser ikke and — poenget er at jeg er vegetarianer», men innrømmet at hun ikke var strengt vegetarianer, for jeg er også en hedonistisk gris. Om jeg ser en svær sjokoladekake gjort av egg, vil jeg spise den.»
I 2006 ble det klart at Slick hadde divertikulitt, en betennelse i divertiklene i tykktarmen. Etter første operasjon fikk hun et tilbakefall som krevde ytterligere operasjon og en trakeotomi. Hun ble lagt i kunstig koma for to måneder og måtte deretter lære seg å gå igjen. I 2006 holdt Slick en tale ved innvielsen av den nye flyselskapet Virgin America som var oppkalt etter deres første fly Jefferson Airplane. I 2010 var Slick med på å skrive «Edge of Madness» med sangeren Michelle Mangione for å samle inn økonomiske midler for å motvirke naturødeleggelsene som følge av Deepwater Horizon-utblåsningen. Grace Slick var også med på å kore på sangen og er klart hørbar i midten av sangen når hun synger «On the edge of madness».
Personlig liv
Slick har vært gift to ganger: første gang til Gerald «Jerry» Slick, filmfotograf, fra 1961 til 1971, deretter til Skip Johnson, lysmann for Jefferson Starship, fra 1976 til 1994. Hun har et barn, datteren China Wing Kantner (født 25. januar 1971). Chinas far er Jefferson Airplane-gitaristen Paul Kantner som Slick hadde et forhold til i årene 1969-1975. China er en skuespiller med arbeid for fjernsyn, teater og kino, og er også kjent fra MTV. Hun er tidvis kreditert som «China Slick Kantner».
Mens Slick var på sykehuset etter Chinas fødsel, slo hun en spøk for en av sykepleierne at hun tenkte å døpe barnet «gud» med liten forbokstav «g» da ville at barnet skulle bli ydmyk. Sykepleieren tok Slick i fullt alvor og rapporterte henne, noe som førte til en mindre oppstandelse, foruten å skape en vandrehistorie i rockehistorien.
Slick har offentlig innrømmet problemer med alkoholisme, diskutert hennes erfaringer med rehabilitering, og kommentert hennes bruk av LSD, marihuana, og andre substanser i sin selvbiografi, i ulike intervjuer og flere kjendisbøker og selvhjelpsbøker, inkludert The Courage to Change av Dennis Wholey og The Harder They Fall av Gary Stromberg og Jane Merrill. I løpet av Jefferson Starships Europa-turne i 1978 ble Slicks alkoholisme et stort problem for gruppa. De måtte avlyse en konsert i Tyskland da hun var for påvirket til at hun kunne opptre, noe som fikk publikum til å gjøre opprør. Slick var på scenen kvelden etter, men var da likevel så beruset at hun ikke klarte å synge skikkelig. Hun angrep også publikum, hånte Tyskland for å ha tapt den andre verdenskrig, og befølte både kvinnelige publikummere og bandmedlemmene. Dagen etter forlot hun bandet. Det samme året ble hun dratt av scenen under et gameshow i San Francisco etter å ha verbalt fornærmet deltakerne. Hun har vært innlagt på en avvenningsklinikk minst to ganger, en gang i løpet av 1970-tallet, og enda en gang på 1990-tallet sammen med datteren China.
Legale hendelser
Slick og Tricia Nixon, datter av tidligere president Richard Nixon, har begge eksamen fra Finch College. Slick ble invitert i et teselskap i Det hvite hus i 1969. Hun inviterte den politiske aktivisten og rabulisten Abbie Hoffman til å bli hennes følge og hadde en plan om å blande presidents te med 600 mikrogram med LSD. Planen ble forhindret da de ikke fikk slippe inn etter å ha blitt gjenkjent av sikkerhetspersonellet ved Det hvite hus ettersom Slick hadde havnet på svartelisten til FBI. Slick spekulerte senere om hun kun hadde fått innbydelsen ettersom detn var adressert til «Grace Wing», henne pikenavn, og at hun aldri ville ha blitt invitert om familien Nixon hadde vist at «Grace Wing» faktisk var anti-establishment-sangeren Grace Slick.
I 1971 etter en langvarig sesjon med innspilling krasjet Slick bilen sin i en vegg i nærheten av Golden Gate-broen etter å ha kappkjørt med Jorma Kaukonen. Hun fikk en hjernerystelse og benyttet senere hendelsen som grunnlag for sangen «Never Argue with a German if You're Tired (or 'European Song'», som ble innspilt på albumet Bark (1971).
Mens Slick hadde vanskeligheter med loven mens hun spilte med Jefferson Airplane, ble hun arrestert minst fire ganger for hva hun har referert til som «TUI» («snakke under innflytelse») og «fyllmunn».
Sangeren ble også arrestert i 1994 for angrep med et dødelig våpen etter å ha pekt med et uladd våpen mot en politimann. Hun hevdet at politimannen hadde trengt seg inn på hennes eiendom uten forklaring.
Billedkunst
Etter at Slick pensjonerte seg fra musikken, og etter en husbrann, skilsmisse og et forhold som ble avsluttet, begynte hun å tegne og male dyr. Det var hovedsakelig for at hun hadde glede av det og for at det hjalp henne videre i en vanskelig tid. Ikke lenge etter ble hun kontakt med forespørsel om å skrive sin selvbiografi, som til sist ble boken ''Somebody to Love? A Rock-and-Roll Memoir''. Hennes agent så hennes kunstverker og spurte om hun kunne gjøre en del portretter av hennes mange kjente samtidige fra rockeverden som kunne bli inkludert i selvbiografien. Hun var tvilende først, men gikk med på det da hun forsto at hun faktisk hadde glede av det. Gjengivelser i farger av blant at Janis Joplin, Jimi Hendrix, og Jerry Garcia ble gjengitt i boken. Malerier over temaet «Alice i Eventyrland» (grunnet sangen «White Rabbit») og andre skisser er spredt gjennom boken. Hennes malerier av Jorma Kaukonen og Jack Casady ble benyttet som omslaget på albumet The Best of Hot Tuna (1998). Selv om Slick har tegnet og malt siden hun var et barn, innrømmet hun at hun ikke klarte å drive på med to ting samtidig, og det ble lite av det mens hun fokuserte på sin musikalske karriere. Et kjent unntak er omslaget på hennes første soloalbum, Manhole, som hun signert «Child Type Odd Art by Grace».
Slick, som ikke har noen formell kunstutdannelse, er ikke bundet av noen særskilt stil eller medium i hennes billedproduksjon og har heller ingen større interesse å utvikle en da det er innholdet som bestemmer utfallet. Hun benytter seg av akrylfarger (da oljemalinger tørker for langsomt), pen og blekk, blyant, linoleumstrykk, pastellkritt, og tidvis flere teknikker samtidig («mikset media»). Hennes stil strekker seg fra naivistisk, eller primitive framstillinger til realistiske portretter.
De trykk og originaler som selger best er ulike gjengivelser av den hvite kaninen og portretter av hennes medmusikanter i musikkindustrien. I 2006 førte populariteten til hennes verker sentrert rundt «Alice i eventyrland» til et samarbeid med forlaget Dark Horse Comics, Inc. som resulterte i utgivelsen av kontorartikler og hefter med hennes illustrasjoner. Kritikere har uttalt seg ulikt om hennes verker, men Slick selv synes uinteressert til positiv eller negativ kritikk. Hun betrakter sin visuelle kunst som kun et annet aspekt av det samme kunstneriske temperament som førte henne inn i musikken i sin tid.
Slick deltar på de mange kunstgallerier over hele USA som har stilt ut hennes kunst, tidvis har hun deltatt på over 30 utstillinger i året. Selv om hun trives med å snakke med de som kommer for å se hennes kunst, er hun ikke like begeistret for reising, særlig ikke å fly. På de fleste utstillinger kan de som kjøper et bilde av henne også få henne i samtale og ta et bilde sammen med henne, foruten en autograf med personlig hilsen på baksiden av bildet.
Arv og ettermæle
Sammen med hennes samtidige Janis Joplin er Grace Slick en av de første kvinnelige rockestjerner, og således en betydningsfull figur i rockemusikkens utvikling på slutten av 1960-tallet. Hennes særskilte vokal og sang, foruten iøynefallende sceneframtoning har påvirket andre kvinnelige musikere, blant andre Stevie Nicks. og Patti Smith.
Slicks lange levetid i musikkindustrien førte til at hun fikk en uvanlig rekord, hun ble den eldste kvinnelige vokalist på Billboards topp-100-liste med singelen «We Built This City» som nådde førsteplass den 16. november 1985, kort tid etter at hun fylte 46 år. Den tidlige rekorden var 44 år med Tina Turner som i 1984 nådde førsteplassen med «What's Love Got To Do With It». Turner (som er en måned yngre enn Slick) ble 45 år to måneder etter sangen toppet singellistene. Slick brøt sin egen rekord i april 1987 da hun 47 år gammel toppet singellistene med «Nothing's Gonna Stop Us Now». Denne rekorden sto i 12 år før den til sist ble brutt av Cher som var 53 år i 1999 da «Believe» tok øverste plass på hitlistene.
Slick sang på et stykke kalt for «Jazz Numbers», en rekke korte tegneseriefilmer om tallene 2 til 10 (tallet 1 ble aldri produsert). Det ble vist på amerikansk barnefjernsyn, programmet Sesame Street. Segmentet for tallet 2 ble vist i første episode av første sesong av Sesame Street, 10. november 1969. Hun ble nominert for en Grammy-pris i 1981 som beste kvinnelige vokalist for hennes soloalbum Dreams.
Grace Slick ble innført i Vocal Group Hall of Fame i 1996 som et medlem av Jefferson Airplane.
I 1993 leste hun inn Stephen Kings novelle «You Know They Got a Hell of a Band» for hans lydbok Nightmares & Dreamscapes.
Grace Slick ble rangert som nummer 20 på VH1s 100 største kvinner innen rock’n’roll i 1999.
Diskografi
Med Paul Kantner
Andre opptredener
Veier i Akershus
I Akershus var det pr. 1. januar 2007 til sammen 4 605 km offentlige veier, noe som utgjorde 4,95 % av landets samlede veilengde på 92 946 km. Av dette var 1 088 km riksveier/europaveier, 1 115 km fylkesveier og 2 402 km kommunale veier.
Fylkets viktigste veier
Akershus har tre europaveier: E6, E16 og E18. går fra Vestby i sør, via Oslo til Mjøsa i nord. går fra Sandvika over Sollihøgda mot Hønefoss og fra Sør-Odal via Oslo lufthavn, Gardermoen mot Lunner. går fra Ski kommune i øst via Oslo til Asker i vest.
Europaveiene er samtidig riksveier. I tillegg har fylket også andre riksveier. går fra Kløfta mot Skarnes. går gjennom Nittedal på vei fra Oslo til Gjøvik/Mjøsbrua. går fra Vassum i Frogn via Oslofjordtunnelen til Hurum og Lier og riksvei 22 går fra Gjelleråsen via Lillestrøm mot Trøgstad.
Undersjøiske tunneler i Akershus
Akershus har én undersjøisk tunnel: Oslofjordtunnelen, som går under Oslofjorden nord for Drøbak i Frogn, til Hurum i Buskerud. Tunnelen er en del av riksvei 23.
Fjord- og elvekryssinger
Fylkets eneste fjordkryssing av betydning er Oslofjordtunnelen. Den viktigste innsjø-/elvekryssingen er bruene over Mjøsas utløp i Vorma ved Minnesund. Blant flere andre bruer over Vorma og Glomma kan Vormsund bru og Fetsund bru regnes som de viktigste.
Fjelloverganger
Akershus has én viktig fjellovergang, som ikke er svært høy, men desto mer trafikkert. Selve Sollihøgda på europavei 16 (ca. 340 moh.) ligger i Hole i Buskerud, men er mindre enn 500 meter fra grensen mot Bærum, og hele oppstigningen fra sør ligger i Akershus.
Jelgava
Jelgava (litauisk: Mintauja, polsk: Mitawa, tysk: Mitau, russisk: Елгава / Митава) er en by i Latvia, cirka 50 km fra hovedstaden Riga og beliggende i landskapet Zemgale. Byen har bystatus fra 1573. Byen hadde 59,511 innbyggere i 2011.
Stick diagram design
Stick diagram er en skisse av et utlegg for en CMOS-krets. Skissen taes det ikke hensyn til størrelses orden, kun hvordan lagene kobles sammen (derfor kalles det "stick diagram" på engelsk).
Hensikten med stickdiagram er å redusere antall kryssende metallforbindelser. Til dette finner en"Euler banen" vha. matematisk grafteori, som bygger på Leonhard Euler's problem: Broene i K%C3%B6nigsberg, til å finne ut hvordan kretsene skal legges for å unngå kryssinger. Når stickdiagrammet er ferdig kan en lage et utlegg som har samme form som stickdiagrammet, men med de riktige størrelser på transistorene.
Nord-Irland
Nord-Irland er en del av Det forente kongerike Storbritannia og Nord-Irland, og ligger nordøst på øya Irland. Nord-Irland grenser i sør og vest til republikken Irland. Belfast er hovedstad. Per 2011 var befolkningen 1,810,863, som utgjør omtrent 30 % av øyas totale befolkning og omtrent 3 % av befolkningen i Det forente kongerike Storbritannia og Nord-Irland.
Historie
Nord-Irland var under den tidlige britiske okkupasjonen fra 1600-tallet det området av Irland som utviste størst motstand mot okkupasjonsmakten, og det ble derfor en styrt politikk å sende britiske, i hovedsak skotske, og protestantiske nybyggere til provinsen Ulster for å endre befolkningssammensetningen og derved redusere den lokale motstanden mot den britiske okkupasjonsmakten.
Nord-Irland som politisk enhet ble opprettet i 1921, da den til da britisk-okkuperte øya Irland ble delt i det britisk styrte Nord-Irland og det etter hvert selvstendige Sør-Irland. I motsetning til den sørlige delen av øya, som skulle bli til den irske fristaten i 1922, ønsket flertallet av befolkningen i Ulster å forbli i Storbritannia. De fleste av disse var protestantiske etterkommere av kolonister fra Skottland. Et betydelig mindretall ønsket et forent Irland uavhengig av britisk styre og de fleste av disse var katolikker.
Fra slutten av 1960-årene fulgte en tre tiår lang voldelig konflikt mellom de to samfunnsgruppene og den britiske stat. Konflikten krevde mer enn 3,500 menneskeliv. Langfredagsavtalen i 1998 var et stort skritt fremover i fredsprosessen, selv om sekterisme fremdeles er et stort samfunnsproblem.
Etnisitet og religion
Ifølge en folktetelling fra 2011 oppga 40,7 % av befolkningen å være katolsk, mens 19 % sognet til protestantismen, 13,7 % til den anglikanske Church of Ireland og 3 % til metodistkirken. 5,8 % tilhørte andre kristelige trosretninger, 0,8 % andre religioner og 16,9 % oppga ingen religiøs tilknytning.
Politikk og administrasjon
Siden undertegnelsen av Langfredagsavtalen i 1998, er Nord-Irland i stor grad selvstyrt. I henhold til avtalen kan Nord-Irland samarbeide med resten av Irland på enkelte politiske områder, mens andre felt fremdeles er forbeholdt den nasjonale regjeringen i Storbritannia. Nord-Irland sender 18 representanter til parlamentet i London.
Trykkluftmekanisering
Trykkluftmekanisering er bruk av pneumatiske aktuatorer (sylindre, membraner, motorer m.v.) til å utføre en mekanisk operasjon eller drive en maskin. Til energioverføring brukes industritrykkluft som er komprimert luft.
Nord-Irland
Administrativ inndeling
Administrativt er Nord-Irland delt i 26 distrikter. Distriktene er fordelt på seks av ni grevskap (counties) i den tidligere irske provinsen Ulster. De seks grevskapene er:
Trykkluftmekanisering
Industritrykkluft er trykk i området 5-7 bar med 6 bar som generell referanse. Trykket kan også være lavere eller høyere til spesielle formål.
Nord-Irland
Økonomi
Tradisjonelt har jordbruk og industri (skipsbygging, tekstilindustri) hatt stor betydning for Nord-Irlands økonomi. Men de seneste strukturforandringene, den indre uroen og den perifere beliggenheten, har medført mange nedleggelser, og Nord-Irland blir regnet som et økonomisk problemområde på De britiske øyer.
Trykkluftmekanisering
Pakninger utføres i standard industrikvalitet (NBR) som gir en gunstig funksjon ved normale temperaturer. Ved høye temperaturer brukes annet pakningsmateriale (Viton). Generelt angir produsentene tekniske spesifikasjoner som gjelder temperaturer, smøring og andre forhold.
Pneumatikksylindre
Pneumatikksylindre brukes til å omsette energien til kraft og bevegelse. Den består av et sylinderrør med to endegavler, et stempel og ei stempelstang. Den er forsynt med pakninger på stempel, stempelstang og sylinderrør. Pneumatikkprodusentene leverer forskjellige produktvarianter og sylinderdimensjoner. Standarder gir i en viss utstrekning likhet i utførelsen slik at disse kan ombyttes mellom forskjellige fabrikat, spesielt konvensjonelle sylindre som følger ISO 6431 og VDMA 24 562.
Pneumatikksylindre er enkelt- eller dobbeltvirkende og kan være utført med konvensjonell funksjon eller designet for å gi spesielle konstruksjonsmessige fordeler. De er oftest utstyrt med regulerbar endedemping og kan ha andre funksjoner i tillegg. Enkeltvirkende sylindre med ett trykkammer brukes til spesielle formål, mens dobbeltvirkende med to trykkammer brukes generelt.
Ved siden av de vanlige ISO 9431-sylindertypene (og 6432) har produsentene sine varianter av sylinderen som passer til spesielle bruksformål.
Noen andre typiske varianter er skyttelsylindre, vrisylindre, membransylindre, kortslagsylindre og belgsylindre.
Også mer spesielle varianter finnes, som slagsylindre, konstant oscillerende sylindre og posisjoneringssylindre. Noen produsenter tilbyr også byggesystemer til håndteringsautomater, og blant tilbudene finnes også pneumatiske roboter.
Pneumatikkventiler
Pneumatikkventiler er retningsstyrende ventiler, regulerende ventiler og andre hjelpeventiler som brukes til å kontrollere pneumatikksylindre eller annet pneumatikkutstyr.
Retningsstyrende ventiler er oftest utført som sleideventiler med 2, 3 eller 5 porter for tilkobling til pneumatikkrør. Disse har forskjellige funksjonsbilder, betjeningsmåter og størrelser. Regulerende ventiler regulerer spesielt trykk eller luftmengde. Hjelpeventiler har funksjoner som signalbehandling, retningskontroll (tilbakeslagsventiler), hurtigavluftning o.l.
Ventiler produseres for dimensjoner fra 1/8" rørgjenge til mer enn 1". Spesielle signalventiler kan ha M5 gjenge. Ventiler er et omfattende tema både med hensyn til bruksområder, utførelser, tekniske spesifikasjoner og leveringsmuligheter.
Ventilfasongen kan være inlineutførelse eller baseutførelse. Standard ventilfunksjoner leveres vanligvis i flere fysiske utførelser. Inlineventiler har gjengetilslutning rett i ventilkroppen, mens baseventiler monteres på en ventilbase for en eller flere ventiler.
Tilslutninger
Tilslutninger i industripneumatikkomponenter er BSP-rørgjenger (industristandard). Komponenter som krever store tilslutninger er flenset. Gjengetettning skjer ved bruk av ansats og planpakning eller ved bruk av en konisk gjenge. Tetting kan skje ved å bruke gjengetape, anaerober e.l. avhengig av den fysiske utførelsen av tilslutningen.
Sikkerhet
Sikkerhetstiltak i et omfang som er i forhold til skaderiskoen er nødvendig ved bruk av pneumatikkutstyr. Pneumatikken brukes til alt fra enkle bevegelser med begrenset skaderisiko til dynamiske mekaniske produksjonsprosesser eller annet prosesspreget utstyr. Sikkerhetstiltak kan omfatte fysisk skjerming, sikkerhetsbetjening (som eksempelvis tohåndsbetjening), nødstopp eller andre sikkerhetstiltak for å eliminere eller minimalisere risiko.
Medieviter
En medieviter er en som har mastergrad, hovedfag eller doktorgrad i medievitenskap. Det utdannes medievitere ved Universitetene i Oslo, Bergen og Trondheim.
I medievitenskap kombineres sosiologiske og statsvitenskapelige perspektiver på massemediene med kultur- og tekstanalytiske perspektiver. Disse teoretiske synsmåtene konfronteres med den praktiske medieproduksjonens virkelighet.
Pensumlitteratur
Mediekultur, mediesamfunn (Jostein Gripsrud, 2001) er ei grunnbok i medievitenskap som med utgangspunkt i den enkeltes forhold til massemediene gjør rede for sentrale områder i medievitenskapen, blant annet semiotikk, hermeneutikk, retorikk og narratologi.
Arbeidsmarked
Medievitere får i dag ofte jobb innen ulike former for kommunikasjonsvirksomhet, det være kommunikasjonsrådgiver/konsulent, eller innen reklame og markedsføring. Medievitere jobber også i stadig større grad innen skole og utdanning, da mediekunnskap er blitt et populært studieretningsfag innen den videregående skole.
Oh Jea-han
Oh Jea-han (født 12. april 1991) er en sørkoreansk bobkjører. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 28 i firer-bob.
Asian Open
Asian Open kan vise til:
White Rabbit
«White Rabbit» er en psykedelisk rock-sang skrevet av Grace Slick mens hun var med i The Great Society (band). Hun tok den med til Jefferson Airplane, som oppnådde 8.-plass på de amerikanske hitlistene med singelutgivelsen av sin innspilling. Jefferson Airplane hadde sangen med på Surrealistic Pillow (1967).
Thailand Masters
Thailand Masters er en tidligere snookerturnering for profesjonelle, turneringen har også gått under navnene Thailand Open og Asian Open. Turneringen var rankingturnering fra sesongen 1989/1990 til 2001/2002.
Den lokale stjernen James Wattana har hatt særlig stor suksess i turneringen med to seire.
Sosialtjenesteloven
Lov om sosiale tjenester er en av Norges lover.
Kapittel 4A
4A brukes som en forkortelse for lov om sosiale tjenester kapittel 4A som omhandler rettssikkerheten ved bruk av makt og tvang ovenfor enkelte personer med psykisk utviklingshemning. 01.01.1999 trådte 6A i kraft, dette var midlertidige bestemmelser. Bestemmelsen kom for å hindre eller redusere unødig bruk av makt og tvang ovenfor psykisk utviklingshemmede. I de tilfellene det ble funnet nødvendig med tvangstiltak, skulle bestemmelsen bidra til å sikre rettssikkerheten til psykisk utviklingshemmede.
Evalueringen av 6A viste at bestemmelsen førte til redusert bruk av makt og tvang. Og med unntak av noen få endringer ble dette et permanent regelverk i sosialtjeneste loven kapittel 4A. Denne trådte i kraft 01.01.2004.
Den skal i hovedsak gjøre at psykisk utviklingshemmede har større rettssikkerhet, skal ha rett til integritet og selvbestemmelse og hindre eller redusere bruken av makt og tvang mot denne gruppen.
Kengxiashan-demningen
Demningen er en enkel betong buedam av typen RCC. Dammen er 34 meter høy og 80 meter lang.
Kim Kyung-hyun
Kim Kyung-hyun (født 28. april 1994) er en sørkoreansk bobkjører. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 28 i firer-bob.
Christoffer Hjort
Christoffer Hjort (født 1561, død 1616) var en norsk prest.
Christoffer Hjort var sønn av prost Rasmus Hjort i Tønsberg. Under sine studier fikk han inntekten av et prebende i Oslo. 1596 var han hos Tyge Brahe på Hven. Han ervervet magistergraden utenlands, og etter hjemkomsten ble han, da han hadde gode forbindelser, sogneprest i Aker og slottsprest på Akershus.
Men da det kom til regjeringens kunnskap, at han og to av hans brødre, som også var prester i Oslo stift, samt et par andre av stiftets prester, hellet mot katolisismen, utgikk det befaling om at de skulle innstevnes til herredagen i Skien 2. august 1613. Her lyktes det biskop Niels Clausen Sinning i Oslo etter tre dagers forhør å bringe dem til bekjennelse, hvorpå de ble dømt til embetsfortapelse og til innen tre døgn å forlate kongens riker og land. Vendte de uten tillatelse tilbake, skulle de ha sitt liv forbrutt. Christoffer Hjort skal ha dødd i Danzig (Gdańsk) i 1616.
Aksels gate (Tønsberg)
Aksels gate (1-5, 2-22) er en 140 meter lang gate på Nøtterøy i Tønsberg kommune.
Gaten er oppkalt etter ridder Aksel Thordsen som ifølge et sagn var forelsket i Valborg.
Yongxi-demningen
Yongxi-demningen er en demning med vannkraftverk i fylket Sixian i prefekturet Suzhou i Fujian-provinsen i det sørøstlige Folkerepublikken Kina, anlagt i elva Dazhang Xi. Effekten er ca 250 MW.
Demningen er en betong gravitasjonsdam av typen RCC. Dammen er 87 meter høy og 198 meter lang.
I samme elva ligger også Longmentan-demningen.
Leon Bodd
Leon Bodd (født 30. juli 1924 i Trondheim, død 18. mars 2014 i Oslo) var en norsk advokat, forretningsmann og politiker (V/DLF).
Boksing under Sommer-OL 2008 – Tungvekt
Dette er resultatene fra tungvekt-klassen i boksing under Sommer-OL 2008. Konkurransen er den nest tyngste klassen som det ble konkurrert i under lekene, og klassen er for de bokserne som veier mellom 81 og 95 kg. Det ble ikke bokset noen bronsefinale, så det ble delt ut to bronsemedaljer.
Leon Bodd
Bakgrunn
Bodds familie innvandret med Bodds farfar til Norge fra Litauen, der familien på grunn av sin jødiske religion var utsatt for forfølgelse. Faren Josef (født 1890) var 13 år gammel da han kom til Norge. Moren Sarah Kahn ble født i 1900. Besteforeldrene på morssiden kom til Norge fra Litauen i 1900. Mormoren Rosa Kahn (født Fischer 1876) ble drept i Auschwitz 3. mars 1943. Søsteren Bertha Buchman, Leon Bodds grandtante, forsvant også i Auschwitz. Familien bosatte seg i Trondheim. Bodd fikk sin gymnasutdannelse avbrutt av okkupasjonen.
Andre verdenskrig
Han unnslapp arrestasjon da Statspolitiet gikk til aksjon mot norske jøder, og ble i desember 1942 reddet av Carl Fredriksens Transport over til Sverige. Fra sommeren 1942 hadde moren Sara Bodd og de yngre søsknene fått husly hos bonden Johan Moan i Leksvik. Uvitende om hva som foregikk reiste 17 år gamle Sonja til Trondheim 26. november. Med hjelp fra en bonde i Haltdalen kom hun og onkelen Moses Kahn seg over grensen. Et par dager senere fikk moren Sara vite hva som foregikk og de rømte også til Sverige via Haltdalen. Johan Moan flyktet til Sverige med Rinnanbanden etter seg. Broren Jon var også ettersøkt, mens broren Kristoffer Moan satt på Grini.
I 1944 fullførte han examen artium ved det norske gymnaset i Uppsala. I Sverige sluttet Bodd seg til de norske styrkene og ble utdannet til radiotelegrafist. Leon Bodds foreldre og søsken overlevde alle krigen.
Yrkesliv, politisk og sosialt virke
Etter krigens slutt gikk han i gang med jusstudier og ble i 1951 cand.jur. ved Universitetet i Oslo. Han arbeidet siden som advokat og drev egen forretningsvirksomhet, blant annet som styreleder i Bodd invest AS. I 1986 solgte han sin del av selskapet Boddgruppen til Bergen Bank, til en anslått pris på mer enn 50 millioner kroner.
Boksing under Sommer-OL 2008 – Tungvekt
16 boksere var kvalifisert til konkurransen etter Verdensmesterskapet i boksing 2007, og ni andre kvalifiseringsturneringer.
Leon Bodd
Yrkesliv, politisk og sosialt virke
Bodd var Venstre-mann, men tilhørte Det Nye Folkepartiet/Det Liberale Folkepartiet (DLF) etter partisplittelsen. Han var tredje vararepresentant for disse på Stortinget for Oslo i perioden 1977–1981. Bodd tilhørte fløyen i DLF som ivret for samling med Venstre igjen, og fortsatte å være aktiv der etter sammenslåingen. Han representerte senere Venstre i Oslo bystyre. Han var igjen vararepresentant til Stortinget i 1997–2001.
Boksing under Sommer-OL 2008 – Tungvekt
Medaljer
<br style="clear:both;" />
Kalender
All times are China Standard Time (UTC+8)
Leon Bodd
Yrkesliv, politisk og sosialt virke
Han var også engasjert i Vålerengens Idrettsforening (VIF), der han to ganger var med på å redde klubben fra konkurs. I 1988 hjalp han til med å skaffe garantier for fortsatt drift av klubben, og ble leder for det nyopprettede Vålerenga A/S. I klubbens årsberetning fra 1989 står det at «ved sitt personlige engasjement har [Bodd] hovedæren for at det har lykkes å holde Vålerengens Idrettsforening likviditetsmessig i drift». I 1994 var VIF igjen i store økonomiske problemer, og også nå donerte Bodd en million kroner for å forhindre konkurs.
Litauen
Ved Sovjetunionens sammenbrudd spilte Bodd en sentral rolle som talsmann for Litauens frihetssak i Norge og internasjonalt. Han ble i oktober 1990 leder for Litauens informasjonskontor i Norge, det selvstendige Litauens første representasjonskontor utenlands. Under kuppforsøket mot Mikhail Gorbatsjov i august 1991 ble Bodd bindeledd mellom Litauens president Vytautas Landsbergis og det internasjonale samfunn, i særdeles USA. Bodd arbeidet her for å fylke støtte for Litauens og de øvrige baltiske lands kamp for selvstendighet fra Sovjetunionen.
Kim Sik
Kim Sik (født 17. november 1985) er en sørkoreansk bobkjører. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 28 i firer-bob.
Stortingets lønnskommisjon
Stortingets godtgjøringsutvalg (tidligere kalt Stortingets lønnskommisjon, endring gjeldende fra 1. oktober 2021) er en kommisjon som «fastsetter med Stortingets samtykke den årlige godtgjørelsen til stortingsrepresentantene og regjeringens medlemmer.»
Lønn
Stortingsrepresentanter hadde i 2014 en basislønn på 865 100, i tillegg hadde representanter som bor lengre enn 40 km unna Stortinget 169 kr/dag, mens lokale representanter mottok 75 kr i dagsgodtgjørelse. I tillegg dekkes telefon, reiseutgifter for representantene.
For stortingsrepresentanter er pensjonsalderen 65 år. Full alderspensjon gis etter 12 år og utgjør 66 prosent av den årlige godtgjørelsen til stortingsrepresentanter.
Lønnsutvikling
Stortinget og regjeringen har de senere år hatt en sterkere lønnsvekst en samfunnet for øvrig, noe som har møtt kritikk. I 2003 ble stortingspresidentens lønn endret fra å være lik stortingsrepresentantene (samt representasjonstillegg) til å være lik statsministeren. En rekke ordførere har også lønnen knyttet opp til stortingsrepresentanter, statsråder eller statsministerens lønn.
Valborgs vei (Tønsberg)
Valborgs vei (1-25, 2-18) er en 330 meter lang gate på Nøtterøy i Tønsberg kommune.
Gaten er oppkalt etter sagnfiguren Valborg som ridder Aksel Thordsen var forelsket i. Hun gikk i nonnekloster da hun hørte om Aksels død. Gaten fikk sitt offisielle navn i bystyret 15. juni 1932.
Hans Christian Lumbye
Hans Christian Lumbye (født 2. mai 1810 i København, død 20. mars 1874 samme sted) var en dansk komponist og dirigent. Han skrev i hovedsak polkaer, valser og galopper. Mange av hans stykker er inspirert av Strauss, han fikk derfor tilnavnet «Nordens Strauss».
Bakgrunn
Lumbye ble født i København. Hans far, Rasmus Hansen Lumbye, var vaktmester og kom fra landsbyen Lumby litt nord for Odense. Moren var fra Malmö. Da faren flyttet rundt i landet til Randers og til Odense, fulgte sønnen med. I 1816, da Hans Christian var seks år, ble Rasmus Hansen forflyttet til Randers med sitt kompani. Det var vinter. På seilturen over Storebælt ble den lille gutten etter sigende syk og ble skadet på begge ører. Det skulle ha medført at han nesten mistet hørselen som eldre.
«Tidlig hadde han fått musikkundervisning, og hans talent for å skrive marsjer og småsanger hadde gitt seg til kjenne.»
I Randers lærte Lumbye å spille fiolin. I 1821, da han var 11 år, ble hans far forflyttet til Odense. Her lærte Lumbye å spille trompet og ble som 14-årig militærmusiker likesom Carl Nielsen ca. 50 år senere.
Komponist og dirigent
Lumbye skrev mer enn 700 komposisjoner. Hvor Strauss'ene og Lanner i Wien mest skrev valser, komponerte Lumbye også en mengde galopper, mazurkaer, polkaer og marsjer, i tillegg til noen lengre divertissementer og fantasier. Han komponerte også musikk til balletter på Det Kongelige Teater og musikk til skuespill, blant annet til skuespill av H.C. Andersen.
Lumbye var rask og aktuell. Han skrev musikk når det skjedde noe spennende nytt. Og han skrev musikk til ære for kongelige personer og andre, som han gjerne ville glede. Nesten hundre av hans melodier har jentenavn. Hans orkester hadde en spesiell besetning sammenlignet med et moderne orkester. Strykegruppen var ganske liten og blåsegruppen stor.
Musikkstykket over alle andre er «Champagnegaloppen», men også andre nummer av den lange rekke spilles og huskes i dag. «Drømmebilleder», «Koncertpolka for 2 fioliner» (urfremført av hans to sønner), «Københavns Jernbanedampgalop», «Krolls Balklange», «Amelie-vals», «Salut for August Bournonville», «Brittapolka» og «Columbine polka mazurka». Lumbye bidro med deler av musikken til August Bournonvilles balletter, f.eks. finalemusikk til ballettene Napoli (1842) og Livjægerne paa Amager (1871).
Gerry Conway
Gerard Francis «Gerry» Conway (født 10. september 1952) er en amerikansk forfatter av tegneserier, bøker, film og fjernsyn.
Han tok over som forfatter av Spider-Man etter Stan Lee i 1972. I Spider-Man-serien introduserte han blant annet The Punisher. Conway har skapt superhelten Firestorm for DC Comics og har jobbet med en lang rekke av forlagets superheltserier, som Justice League, Superman, Batman og Wonder Woman. Han har også skrevet seriene Atari Force og Cinder & Ashe, begge tegnet av Jose Luis Garcia-Lopez. Conway var en av de mest produktive amerikanske tegneserieforfatterne på 1970- og 80-tallet og har jobbet med de fleste større superheltene til de to store forlagene Marvel og DC Comics. I Norge har Conways tegneserier vært utgitt i blader som Supermann, Superserien, Lynvingen, Gigant og Thriller.
Conway har også skrevet to romaner og vært involvert i manusarbeide for filmer som Fire and Ice (1983) og Conan the Destroyer (1984). Han har også skrevet mye for diverse TV-serier.
Mezuza
En mezuza (eller mezuzah; flertal mezuzot) er en liten sylindrisk beholder som i jødiske hjem og offentlige bygninger festes på høyre side (sett fra utsiden) av dørkarmen til boligen, til oppholdsrom og til porter til inngjerdede gårdsplasser. Den festes omtrent ved skulderhøyde og litt på skrå innover.
Sylinderen inneholder en pergamentrull med to hebraiske skriftsteder: (5. Mos. 6,4–9) fra shema-bønnen og (5. Mos. 11,13–21). I begge disse teksene omtales at bønnen skal festes til dørkarmen (Mezuza).
Den er ment å beskytte beboerne i boligen, og når de går inn eller ut, tar mange mennesker på den kysser deretter sin egen hånd.
Nils Ryjord
Nils Ryjord (født 16. desember 1875 i Trondheim, død 24. januar 1926 samme sted) var en norsk arkitekt som tegnet flere kirker, og som fra 1898 fungerte som Christian Christies assistent ved Trondhjems Domkirkes Restaureringsarbeider frem til Christies død i 1906, da han selv ble konstituert leder. Ryjord ble siden teknisk og administrativ leder fra 1909, mens Olaf Nordhagen fortsatte i Ryjords stilling som kunstnerisk leder.
Ryjord ble ferdig utdannet ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt våren 1897, og etter å ha arbeidet under Lars Solberg og Johan Christensen i ett års tid ble han ansatt som Christian Christies assistent til Trondhjems Domkirkes Restaureringsarbeider i 1898. Her arbeidet han som domkirkearkitekt i perioden 1906 til 1909, før han deretter ble teknisk og administrativ leder i perioden fra 1909 til 1926. I tillegg til sitt arbeid ved Nidarosdomen utarbeidet han også planer for restaurering av Austråt, Nærø kirke og Trondenes kirke. Han ledet også utgravningen ved Munkeby kloster samt utbedringene av Steinvikholm slott og Sakshaug kirke samt utarbeidet planer for restaurering av Tingvoll kirke.
Chitwan nasjonalpark
Chitwan nasjonalpark dekker et område på 932 km² og er den eldste nasjonalparken i Nepal.
Nasjonalparken ligger i distriktet Chitwan i Narayani sone i Sentralregionen.
Fra perioden 1846 – 1951 ble området brukt til storstilt jakt. I 1973 ble Chitwan satt av til nasjonalpark for å hovedsakelig verne bestanden av indianeshorn (samme art som javaneshorn), og i 1984 ble området en del av «Verdensarven».
Vilya
I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard er Vilya, Luftens ring, en av maktens ringer som ble laget av alvene fra Eregion. Sammen med ringene Nenya og Narya blir Vilya ofte omtalt som en av de tre alveringene, de mektigste blant maktens ringer. Det var Celebrimbor, herre av Eregion, som skapte alle de tre uten innflytelse fra Annatar (et dekknavn som den mørke herren Sauron brukte). Sauron rørte aldri disse tre, så ingen av dem ble påvirket av hans ondskap. Til tross for dette var Vilya, og de andre alveringene, fortsatt under en viss innflytelse av Sauron siden han hadde den ene ringen som hadde kontroll over alle de andre.
Da Sauron la Eregion øde ble Vilya sendt til alvekongen Gil-galad langt borte i Lindon, hvor den senere ble gitt til Elrond, som bar den i de senere årene av det andre tidevervet og gjennom hele det tredje. Han brukte ringen til å skape den store flodbølgen i elva Bruinen (Storbrumla) som slo Nazgûlene tilbake, selv om det i filmen om Ringens Brorskap er Arwen som skaper flodbølgen.
Som de andre Store ringene var også Vilya besatt med juveler; den hadde en stor blå stein som var satt inn i et gullbånd, og dette førte til at den også fikk navnet Safirringen. En mindre brukt tittel for Vilya var Luftens ring. Vilya ble ansett som den mektigste av de tre alveringene.
Da Sauron ble beseiret og knust for godt ble Vilyas styrke svakere og den dro over havet til Valinor sammen med Elrond på slutten av det tredje tidevervet.
Three Rings Trois anneaux des Elfes Vilya Vilya Vilya Üç Elf Yüzüğü
Loudoun Hill
Loudoun Hill har vært åsted for flere historiske slag gjennom årene hvor betydningsfulle historiske skikkelser fra engelsk og skotsk historie har vært involvert.