cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pikmin 3
Gameplay
Spilleren skal kontrollere en kaptein, som har muligheten til å kommandere en horde på opp til 100 plante-lignende skapninger kalt Pikmin. Spilleren skal bruke deres unike evner til å utforske en fremmed planet, bekjempe forskjellige motstandere, løse ulike gåter, eller samle skatter. Pikmin kan bli ledet til å utføre forskjellige oppgaver, for eksempel å bygge broer, ødelegge barrierer, samle inn bytte, eller beseire motstandere. Pimkin kommer i forskjellige farger, og har forskjellige fysiske egenskaper som indikerer deres spesielle evner eller immunitet mot farer. For eksempel er røde Pikminer immune mot brann og kan slåss hardere. Men gule Pikminer er immune mot elektrisitet, og kan kastes lenger. Blå Pikminer er immune mot vann.
Ved siden av de røde, gule og blå Pikmin kjent fra tidligere Pikmin-spill, introduserer Pikmin 3 også to nye Pikmin-typer: grå-farget Rock Pikmin, som kan ødelegge vanskeligere barrierer, og er immune mot å bli ødelagt av tyngre gjenstander. Samt rosa-farget Winged Pikmin, som kan angripe luftbårne motstandere, bære gjenstander gjennom luften, eller fly over vannet. Spilleren kan kontrollere opp til tre nye forskjellige kapteiner som kan lede Pikmin, én mer enn i Pikmin 2. Spilleren kan umiddelbart bytte mellom disse gruppene for å gjennomføre oppgaver raskere, eller løse forskjellige gåter.
Handling
Pikmin 3 er satt til den samme mystiske planeten fra de tidligere Pikmin-spillene, nå kalt «PNF-404» og det finnes fem forskjellige områder på PNF-404 som spilleren kan utforske - hvert område har også forskjellig topografi. Innbyggerne på hjem-planeten Koppai lider av hungersnød, som et resultat av en stadig større befolkning, med veldig stor appetitt - og med en grunnleggende mangel på planlegging. Tre oppdagelsesreisende, Alph, Brittany og Charlie, blir derfor sendt for å utforske andre planeter og skaffe mer mat. Men det oppstår en alvorlig feil med romskipet deres, S.S. Drake, som krasjlander. De tre kapteinene blir derfor adskilt på en fremmed planet.
Kaptein Charlie havner på en fjern tundra, og møter den gule Pikminen. Alph våkner opp i Tropical Wilds, og møter røde Pikmin - som snart hjelper ham med å få tak i romskipet deres igjen. Alph oppdager deretter Brittany i Hopes Garden, og redder henne ved hjelp av Rock Pikmin. De to kapteinene må også redde kaptein Charlie, og Brittany oppdager Yellow Pikmin. Senere redder de ved en feiltakelse Louie kjent fra tidligere Pikmin-spill, som snart stjeler alle mat-forsyningene deres og stikker av til Hopes Garden. De tre kapteinene, sammen med Pikmin, må deretter beseire en mystisk livsform kjent som Plasm Wraith - for å redde kaptein Olimar.
«Terningen»
«Terningen» (1913–36) var en norsk ishavs-skute bygd 1913-14 i Kristiansund for John Orseth og B. Lillevik. Navnet kommer av Terningen fyrstasjon. Den ble solgt for 65 000 kroner til Martin Evjen m.fl. i Tromsø i februar 1919 og skipper heretter var Gustav Jensen som også etterhvert ble skutas eneeier.
Den berget i 1928 mannskapet på «Remø» fra Møre og «Johan» av Tromsø som var blant et titall skuter tatt av skruis  i Kvitsjøen. Tross brukket ror nådde den Vardø 29.3.1928 sammen med «Heimland I» som hadde berget mannskapet fra «Heimen» og «Tordenskiold». Den 10.8.28 brakte de marinbiolog Finn Devold og fem andre til Myggbukta. På returen bringes Foldvik-ekspedisjonen tilbake til Tromsø.
Ved Victoriaøya traff den Bratvaag-ekspedisjonen den 8.8.1930 som ba dem varsle fastlandet om at leirrestene fra Andrées ballongferd var funnet. Kaptein Jensen gikk ombord i «Bratvaag» og kjente igjen levningene. Da skuta ankom Tromsø 22.8. ble dette en verdensnyhet.
Den 3.3.1936 ble den selv smadret av to isflak i Kvitsjøen og besetningen med Jensen som skipper ble reddet av «Quest».
Vjatsjeslav Maltsev
Vjatsjeslav Vjatsjeslavovitsj Maltsev (Вячеслав Вячеславович Мальцев), født 7. juni 1964 i Saratov ) er en russisk politiker. Han er medlem i det politisk partiet Parnas. Han vant i mai 2016 Parnas primærvalg.
Alain Prost
Alain Marie Pascal Prost (født 24. februar 1955 i Lorette i Frankrike) er en tidligere fransk Formel 1-fører.
Prost er en av tidenes største førere innen Formel 1. Han ble verdensmester fire ganger (,, og ). Han fikk 51 seiere, 106 pallplasseringer og 33 pole positions.
I startet Alain Prost sin egen stall, Prost Grand Prix. Den gikk imidlertid konkurs tidlig i.
Fullstendige Formel 1-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, kursiv indikerer raskeste runde)
Noter
<references group='lower-alpha'/>
Jernporten
Jernporten (serbisk: Đerdap, Ђердaп; rumensk: Porțile de Fier) er en dal og et juv hvor Donau bryter igjennom fjellmassivet på grensen mellom Romania og Serbia. På nordsiden av elven ligger Banatfjellene og på sørsiden De serbiske Karpatene. Jernporten regnes som en av de mest imponerende gjennombruddsdaler eller juv i Europa.
Begrepet Jernporten
Jernporten brukes om en kortere og en lengre del av Donau. Jernporten i den snevreste forstand er en tre kilometer lang strekning mellom byene Orșova og Drobeta Turnu Severin i Romania. Tradisjonelt er begrepet også brukt om den ca. 130 kilometer lange strekningen mellom Ram og Novi Sip, som også omfatter den mindre elvestrekningen.
Videre inngår Jernporten i navnet på de to kraftverkene Jernporten I og Jernporten II som er anlagt ved henholdsvis Novi Sip og landsbyen Prahovo i Kladovo kommune.
Strekningen ved Sip
Inntil kraftverkutbyggingen var ferdig i 1972 ble den ca. tre kilometer lange strekningen nord for Sip ansett som den farligste delen av elven. Blant annet måtte man passere den beryktede fjellutstikkeren i Donau kalt Prigrada og det kunne ikke skje uten los. Fartøyer som gikk oppstrøms ble etter 1916 trukket av lokomotiv gjennom en kanal anlagt på serbisk side. Vannspeilet på strekningen ble i forbindelse med kraftutbyggingen hevet med 35 meter.
Strekningen mellom Ram og Negotin
Historisk og geografisk viktige steder og byer på serbisk side er fergestedet Ram og byene Veliko Gradiste, Golubac, Donji Milanovac, Kladovo og Negotin. Tilsvarende på rumensk side er Moldova Noua, Orșova og Drobeta Turnu Severin. Veien på serbisk side har på strekningen 21 tunneler mellom 65 og 370 meter lange.
Et av de vakreste stedene på strekningen er ved inngangen til Kazan-juvet, mellom byene Donji Milanovac og Orșova. Elven er på dette punktet 150 meter bred og dermed på sitt smaleste gjennom hele Jernporten, mens dybden er 90 meter. To store nasjonalparker er knyttet til Jernporten, henholdsvis nasjonalparken Djerdap i Serbia og Parcul Natural Porțile de Fier i Romania.
Kraftverkene
To vannkraftverk som utnytter energien i Donau bærer navnet Jernporten.
Jernporten I ved byen Novi Sip stod ferdig installert i 1970. Installert vannkrafteffekt er 2 280 MW, med en årsproduksjon av elektrisk kraft på 11,3 TWh. Anlegget har også større sluser som muliggjør elvetrafikk med større frakteskip.
Jernporten II ved Prahovo som geografisk ligger utenfor det som tradisjonelt blir kalt Jernporten, ble påbegynt i 1979 og fullført i 1984. Det har en effekt på 537 MW. På rumensk side produseres ca. 1,3 TWh per år.
Romerske ruiner
Et kjent romersk funn er Tabula Traiana som er montert fast i fjellet på serbisk side av Donau. Det dreier seg om en tavle som keiser Trajan angivelig laget til minne om byggingen av veien langs elven. I forbindelse med byggingen av kraftverkene og den derav følgende heving av vannspeilet ble tavlen flyttet til det stedet den nå befinner seg. Tabula Traiana er kun synlig fra sjøen.
I årene fra 102 til 105 reiste arkitekten Apollodor av Damaskus den såkalte Trajanbroen ved Drobeta Turnu Severin og forlenget dermed den strategisk viktige veien over Donau som da var grenseelv mellom Romerriket og Dacia.
Regulering i 1890-årene
Reguleringen besto av en tilsammen 8 kilometer lang kanalstrekning på serbisk side. Kanalen ble laget i to deler. En del var på 6 kilometer formet som en renne under vann markert med bøyer og som gikk fra Kazan-juvet og nedover elven. En kortere del på 1700 meter var synlig i dagen og anlagt på serbisk side ved Sip, idag Novi Sip. Den sterke strømmen i kanalen medførte problemer for dampskipene og det ble derfor stasjonert to slepebåter i området.
Jernbane
Til 1960-årene var det også i virksomhet en jernbane langs elven ved Sip. Jernbanen som ikke hadde forbindelse med noe annet europeisk jernbanenett, hadde som eneste oppgave å trekke skip gjennom kanalen oppover elven.
Arkeologiske utgravninger
Ved Lepenski Vir, vest for Donji Milanovac er det gjort funn fra mesolitikum.
Wii Remote
Wii Remote, eller kort Wiimote, er en type kontrollenhet til Nintendo Wii. Den sender ut et signal, som blir tatt opp av en sensorbar. I de fleste spill brukes også en nunchuck, som man beveger seg med.
Utseende
Wiimoten er lang og slank, men det er mange tilbehør slik at den får andre former.
Noen av disse er:
Bjarne Bjorvatn
Bjarne Bjorvatn (født 4. desember 1936 Birkenes i Agder ) er en professor i medisin og spesialist i indremedisin og infeksjonsmedisin. Han er kjent for sitt arbeid med vaksineprogrammer. .
Bjorvatn er utdannet lege ved Lunds universitet og tok i 1972 medisinsk doktorgrad ved Karolinska Institutet i Stockholm. I 1979 ble han professor i medisin ved Universitetet i Tromsø. Fra 1985 har han vært professor ved Universitetet i Bergen. Han tok initiativ til Senter for internasjonal helse og var dets første direktør i 1988. Fra 1994 til 1996 arbeidet han for Europakommisjonen med å koordinere forskningen på vaksineutvikling. Fra 1998 til 2013 var han konsulent ved vaksineavdelingen ved Verdens helseorganisasjon (WHO) i Genève. I 2005 fikk han i oppdrag fra Sveriges regjering å utrede hvordan Sverige kunne bidra til verdens bekjempelse av smittsomme sykdommer.
I 2010 ble Bjorvatn utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fremragende innsats innen internasjonal helse og for sitt vitenskapelige virke». Han er fra 2002 medlem av Agder Vitenskapsakademi. Bjorvatn ble tildelt Birkenes kommunes kulturpris i 2009 for sin kulturhistoriske innsats. Han fikk Aust-Agders bygningsvernpris i 2013.
Ferdinand Brunetière
Ferdinand Brunetière (19. juli 1849 – 9. desember 1906) var en fransk Journalist, kritiker og litteraturhistoriker.
Liv og virke
Brunetière ble født i Toulon i departementet Var i provinsen Provence. Etter skole i Marseille studerte han i Paris ved Lycée Louis-le-Grand. Han satte seg i fore å bli lærer, og forsøkte å komme inn på École normale supérieure, men klarte det ikke opptakskravene. Utbruddet av krigen i 1870 forhindret ham å prøve igjen. Han ble privatlærer og skrev bokanmeldelser. Etter utgivelsen av en rekke vellykte artikler i Revue Bleue, ble han knyttet til Revue des Deux Mondes, først som bidragsyter, deretter som sekretær og underredaktør, og til sis i 1893 som hovedredaktør. Det samme år ble han valgt inn i Académie française (Franske akademiet).
I 1886 ble Brunetière utpekt som professor av fransk språk og litteratur ved École Normale, en stor ære for en som ikke hadde kommet seg fram gjennom de akademiske gradene; senere hadde flere posisjoner ved Sorbonne og andre steder. Han ble dekorert med æreslegionen i 1887.
Blant Brunetières mest representative verk finner vi samlinger av artikler, som Études critiques sur l´historie de la littérature française (8 band, 1880-1907), samt forelesninger, som L´évolution des genres dans l´historie de la littérature français (1892), Essais sur la littérature contemporaine (1892-95), L´évolution de la poésie lyrique en France au dix-neuvième siècle (1894), Vicot Hugo (1902), Honoré de Balzac (1906) samt Historie de la littérature française classique (1904-17), fullført etter Brunetières død av hans elever.
Bonakasbekken
Bonakasbekken (nordsamisk: Bonjákasjohka eller Stohpojohka, historisk Ståppujåkka) er ei elv i Tana kommune i Finnmark. Den er ei vestlig sideelv til Tana og er 10,2 kilometer lang. Elva har utspring fra tjernet Siidaleakláddot, som ligger like nordøst for Bjørnvannan. Bonakasbekken renner først mot øst ned til Boftsamyra, hvor den snur mot nord. Den munner ut i Tana rundt 2 kilometer nord-nordøst for Rustefjelbma.
Nederlandsk mesterskap i friidrett innendørs 2020
Nederlandsk mesterskap i friidrett innendørs 2020 ble arrangert 22. og 23. februar 2020, i Omnisport Apeldoorn.
Rutger Koppelaar tangerte den nederlandske rekorden i stavsprang, og Femke Pluim kvalifiserte seg til EM i friidrett 2020 med 4,45 meter i stavsprang.
Embraer KC-390
Embraer KC-390 er et transportfly under utvikling av den brasilianske flyprodusenten Embraer. KC-390 bruker samme vinge og blant annet samme kontrollsystem som Embraer 190. Flyet er beregnet å kunne ta opptil 19 300 kg last, inkludert lette militære kjøretøyer, 64 fullt utstyrte fallskjermsoldater eller 84 regulære tropper.
Embraer hadde kunngjort at KC-390 kunne vært klar for levering i 2018.
Sebulon
Sebulon (hebraisk: var i henhold til den hebraiske Bibelen (det gamle testamente) den tiende sønnen til patriarken Jakob og den sjette sønnen til hans ene hustru Lea. Sebulon grunnla i henhold til tradisjonen den israelittiske stammen Sebulons stamme. En del bibelforskere mener at han kan være eponymisk metafor som ga en etiologi for stammens forbindelse til de andre stammene i det israelittiske forbundet. Med Lea som matriark er det antatt at stammen ble sett på av bibelforfatterne som en del av det opprinnelige israelittiske forbundet.
Etymologi
En forklaring på navnet er at det er avledet fra det nordvestlige semittiske rotordet zbl, vanlig i ugarittisk tekster i andre millennium f.Kr. som en epitet eller tittel på guden Baal, foruten også i fønikisk og bibelhebraisk i personnavn.
Skaret (Tolkien)
Denne landsbyen ligger i Hobsyssel. Skaret ligger i den nordre delen av Østfjerdingen. Landsbyen lå ved den søndre foten av Skaret åsen. Fra Skaret gikk det en vei sørover som krysset elva Renna ved Bulebru og sluttet seg til den store Østaveien ved Kvitfurom. Det var et steinbrudd (kalt Brot) øst for Skaret, og i løpet av Krigen om ringen ble forsyninger lagret i dette steinbruddet av Skjefens menn, men etter at Hobsyssel igjen var blitt fritt brukte hobbitene disse lagrene med mat og drikke til Jól feiringen.
Sebulon
Etymologi
Teksten i Første Mosebok gir to forskjellige etymologier for navnet Sebulon som bibelforskere har tilskrevet til ulike kilder, den ene til Jahvisten og den andre til Elohisten (se Flerkildehypotesen); den første er at det er avledet zebed, ordet for «gave», i referanse til Leas utsagn om at hun fødte sønnen var en gave fra Gud. Den andre forklaringen er at det er avledet fra yizbeleni i betydningen «ære», i referanse til Leas håp om at Jakob vil ære henne nå som hun har født ham seks sønner. I Femte Mosebok er det imidlertid en hentydning til en tredje mulig forklaring, at det kan være forbundet med zibhe, som betyr «ofring», og da i referanse til de kommersielle aktivitetene til Sebulons stamme. Det var en avtale som ble gjort på Taborfjellet mellom Sebulons stamme og en gruppe ikke-israelitter. Denne ble referert til som zibhe-tzedek, bokstavelig betydning er ofring til rettferdighet eller ofring til Tzedek.
En forklaring utover den bibelske er at navnet Sebulon har vært benyttet lenge før det hebraiske verbet «å bo strålende» kom i bruk. HAW Theological Wordbook of the Old Testament nevner en forbindelse til akkadiske zubullu som betegner en brudgoms gave. Det hebraiske ordet for gravgave er zebed fra et tilsvarende verb. Det eneste tilfellet av dette verbet og dette substantiv er i det nevnte sitatet over fra Første Mosebok. Navnet Sebulon i seg selv er klart beslektet til verbet zabal i betydningen «å opphøye/prise» eller «ære». Dette verbet også kun benyttet i nevnte sitat. Substantivet zebul i betydningen «beboelse/bolig» opptrer fem ganger.
Diamantina (elv)
Diamantina er ei elv i Queensland i Australia. Den er rundt 900 kilometer lang, og har et nedslagsfelt på 157 000 km². Elva har utspring i Swords Range, rundt 70 km sørvest for Kynuna, og renner først mot øst, og deretter i sørvestlig retning. Fra Goyder's Lagoon endrer den navn til Warburton, som i vannrike år munner ut i den nordlige delen av Eyresjøen.
Sebulon
Den bibelske fortellingen
Toraen slår fast at Sebulon hadde tre sønner: Sered, Elon og Jahleel. Hver av dem eponymiske grunnleggere av sine klaner. Utover dette er det svært få referanser til Sebulon, hvilket også er en åpenbar indikasjon på at han er litterær og ikke en historisk figur.
Det er en tradisjon som mener at den nå avbefolkede landsbyen Sabalan i nærheten av byen Safed i Norddistriktet i Israel var oppkalt etter Sebulon.
En av dommerne («Høvdingene»), Elon, hevdes å ha kommet fra Sebulons stamme.
Madhya Bharat
Madhya Bharat, også kalt Madhya Bharat Union, Central India States Union og Malwa States, er en tidligere delstat i det sentrale India. Madhya Bharat betyr Sentral-India. Delstaten ble opprettet i 1948 som en union av 20 fyrstestater. Den eksisterte til 1956. Madhya Bharat dekket et areal på 120,380 km2. Ved folketellingen i 1951 hadde Madhya Bharat en befolkning på 7,954,154 millioner. Byen Gwalior var vinterhovedstad, mens byen Indore var sommerhovedstad.
Ved Indias selvstendighet i 1947 opphørte det britiske overherredømmet over de indiske fyrstestatene. 20 fyrstestater, som i kolonitiden hadde vært underlagt Central India Agency, slo seg sammen i et forbund og 28. mai 1948 gikk det inn i Unionen India. De viktigste fyrstestatene som gikk inn i Madhya Bharat var Gwalior og Indore, samt de mindre statene Alirajpur, Barwani, Dewas (senior), Dewas (junior), Dhar, Jasra, Jhabua, Johat, Kathiwara, Khilchipur, Kurwai, Mathwar, Narsinghgarh, Piploda, Rajgarh, Ratlam, Sailana og Sitamau.
Madhya Bharat utgjorde i Indias grunnlov av 1950 en delstat i kategori B, tidligere fyrstestater med særskilte styringsorganer. Delstatsoverhodet fikk tittelen rajpramukh. Embetet ble besatt av Jivajirao Scindia, som var maharaja av staten Gwalior. Maharajaen av Indore ble uprajpramuk, tilsvarende viseguvernør. Delstatens lovgivende forsamling (Vidhan Sabha eller Legislative Assembly) hadde 99 medlemmer fordelt på 79 valgkretser. Første og eneste valg ble til delstatsforsamlingen avholdt i 1951. Kongresspartiet ble største parti med 47,2 % av stemmene og 75 mandater.
Den 1. november 1956 ble Madhya Bharat slått sammen med Vindhya Pradesh og delstaten Bhopal til den nye delstaten Madhya Pradesh.
Bergtatt (album)
Bergtatt er et musikkalbum med Stein Ove Berg, utgitt i 1981. Albumet lå syv uker på VG-lista og endte med 17.-plass som beste plassering.
Point Nepean
Point Nepean er et nes på det sørligste punkt av Mornington-halvøya (ved The Rip, inngangen til Port Phillip bukta) i Victoria i Australia. Det ble oppkalt etter den britiske politikeren og koloniadministratoren Sir Evan Nepean. Kysten og de nærliggende sjøområdene er del av Port Phillip Heads Marine National Park mens landområdet er del av Point Nepean National Park. Cheviot Beach ligger innenfor Point Nepean og er stedet der SS Cheviot sank i 1887 og den australske statsministeren Harold Holt forsvant 17. desember 1967.
Historikk
Det finnes arkeologiske spor etter aboriginsk bosetning ved Point Nepean som går 40000 år tilbake. Det finnes 70 registrerte aboriginske funnsteder innenfor Point Nepean National Park.
I den første tiden av europeisk bosetning ble det brutt kalk fra kalksteinsklippene ved Point Napean og det finnes to kalkovner fra rundt 1840. Karantenestasjonen ble bygget i 1852 og er den nest eldste intakte karantenestasjonen i Australia.
Fra 1878 ble det bygget militære festningsverk ved Point Napean kalt Fort Nepean. Kystartilleriet ble lagt ned etter andre verdenskrig, men området ble brukt til militære formål som offisersskole og sanitetsskole frem til 1985.
Lomseggje
Lomseggje (også skrevet Lomseggi) er et fjell på grensa mellom Lom og Skjåk kommuner i Innlandet, helt nordøst i Breheimen nasjonalpark. Toppen på 2 068 meter over havet heter Storivilen, og danner grensepunkt mellom kommunene.
Bora
Bora kan vise til:
Tokrets bremsesystem
Tokrets bremsesystem er en måte å bygge opp et hydraulisk bremsesystem på kjøretøy, slik at noe av bremseeffekten er intakt om det skjer tap av trykk eller bremseeffekt på den ene kretsen, for eksempel på grunn av lekkasje.
Tokrets bremsesystem er krav i den norske kjøretøyforskriften. Ved kjøp av en mindre, billig bil i utlandet, kunne en på 60-tallet risikere at bilen kun var utstyrt med enkelt bremsesystem, og det ble krevet ombygging for å få norsk registrering.
Hovedsylinderen i et hydraulisk bremsesystem for bil er den sylinderen som styres av bremsepedalen. Ved tokrets bremsesystem er det to kamre i sylinderen som styrer hver sin hydraliske krets, for eksempel et par av hjulbremsesylindre.
Det er flere måter å konstruere tokrets bremsesystem på. En metode er at det ene kamret i hovedsylinderen er i forbindelse med bremsesylinderen på høyre forhjul og venstre bakhjul, og det andre kamret settes i forbindelse med venstre forhjul og høyre bakhjul. Et annet system har doble kamre i bremsesylindrene på framhjulene, slik at utfall i en krets kun gir bremsetap i det ene bakhjulet, men at bremseeffekten på begge framhjul er intakt.
Bremsevæskebeholderen i et tokrets bremsesystem har en vertikal skillevegg i nederste del i beholderen. Normal fylling av beholderen er en del over øvre kant av skilleveggen. Lekkasje i den ene kretsen kan tømme bremsevæsken øverst i beholderen og på ene siden av skilleveggen. Det vil likevel være noe bremsevæske igjen som reserve for den andre bremsekretsen.
Eksterne lenker
[http://www.lovdata.no/for/sf/sd/td-19941004-0918-026.html#26-1 Lovdata. Kjøretøyforskriften om bremser.]
Maglor
Maglor: (også kjent som Den mektige sanger) er en fiktiv fra person fra 'J.R.R. Tolkiens bok Silmarillion. Maglor var andre sønn av noldofyrsten Fëanor og hans hustru Nerdanel. Han ble født i Valinor i Valinors glanstid, og han var den eneste gjenlevende av Fëanors sønner i slutten av boken.
Maglor ble med de andre noldoene i landflyktighet i Beleriand, og han slo seg til slutt ned i Maglorgapet rett vest for sin brors hjem på åsen Himring.
Maglor og hans bror Maedhros klarte rett etter vredens krig å stjele de to gjenværende silmarillene. Men på grunn av noldoenes dom, var de ikke lenger verdige til å holde stenene, i stedet ble de påført uutholdelige smerter av dem. Maglor kastet derfor silmarillen i havet, og skal ifølge legenden gå langs verdens strender og synge om sitt tap.
Fils de Fëanor Lista Calaquendich
His Auto’s Maiden Trip
His Auto's Maiden Trip er en amerikansk stumfilm, fra 1912.
Handling
Jinx kjøper en bil, og tar med sin kone ut på en prøvetur. Men lenger nede i veien står to landstrykere, som planlegger å få det til å se ut som bilen har kjørt over en av dem. Etter å ha hjulpet den tilsynelatende skadde mannen inn i bilen deres, kjører Jinx og kona ham til huset deres. De tror at det er billigere å ta hånd om ham hjemme, i stedet for å sende landstrykeren til sykehuset. Men dette viser seg å være et paradis for landstrykeren.
Skanseporten
Skanseporten var en byport ved Skansen og Nidareid vest for sentrum av Trondheim som har sitt opphav fra middelalderen. Den var en av byens to byporter, hvor den andre opprinnelig lå ved befestningene og broen over Nidelva (ved dagens Elgeseter bru) og siden flyttet til vestsiden av Gamle Bybro etter bybrannen i 1681.
Historie
Skanseporten lå ved forsvarsverket Skansevollene, som ble benevnt allerede i 1170-årene og som var en del av befestningsanlegget som lå over Nidareid. Nidareid lå strategisk til mellom Trondheimsfjorden og Nidelva med vollgraver og jordvoller bestående av blant andre Kongens- og Dronningens bastion, hvor Skanseporten lå plassert i midten av disse to. Skanseporten ble oppført i forbindelse med utbyggingen av Trondheims befestninger utover 1600-tallet, og den første porten stod ferdig oppført i 1643.
Like bak porten lå Skansevakten, som ble oppført i 1837 og som også fungerte som aksisehus. Den erstattet en tidligere laftet vaktstue fra første halvdel av 1700-tallet. I områdene rundt Skansen mot Nidelva og sjøen lå det også flere kanonbatterier, blant andre General von Kroghs batteri ved Sanden. Etter at Trondheims befestninger ble nedlagt i 1816 mistet Skanseporten mye av sin betydning. I 1850-årene ble Kongens gate, som var innfartsåren til byen vestfra, utvidet ved at vollgraver ble fylt igjen og deler av vollene ble fjernet. Selve Skanseporten ble deretter revet i 1858.
Namsfullmektig
En namsfullmektig er en ansatt i politi- og lensmannsetaten som er tillagt namsmyndighet. Namsfullmektigen jobber med tvangsfullbyrdelse og har ansvaret for å gjennomføre den sivile rettspleien på grunnplanen.
Det er ingen formelle kompetansekrav til namsfullmektiger, men det er normalt at vedkommende er enten jurist eller politi-utdannet. Namsfullmektigen er underlagt den som er lokal namsmann enten en namsfogd, politistasjonssjef eller lensmann.
Vanlige arbeidsoppgaver for namsfullmektigene er avholde utleggsforretninger (sikre pengekrav) gjennomføre fravikelser (utkastelser fra fast eiendom) innhente kjøretøy for tilbakelevering eller tvangssalg og andre former for gjennomføring av tvang i forbindelse med sivile krav. det er også vanlig at namsfullmektigene jobber som stevnevitne og at de oppsøker personer med konkursvarsler og andre forkynnelser.
Namsfullmektigene er sammen med namsmannen de eneste som i utgangspunktet har lov til å bruke tvang og makt for å sikre eller gjennomføre sivile krav.
Livingston T. Merchant
Livingston Tallmadge Merchant (født 23. november 1903 i New York City, New York, død 15. mai 1976) var en amerikansk diplomat. Han tjenestegjorde to ganger som ambassadør i Canada og var viseutenriksminister fra 1959 til 1961.
Den 20. og 21. januar 1961 var han også fungerende utenriksminister
Steve Redgrave
Steven Geoffrey Redgrave (født 23. mars 1962 i Marlow) er en britisk roer som mellom 1984 og 2000 vant gullmedalje i fem olympiske leker på rad. Han kalles vanligvis Steve Redgrave. Med totalt fem gullemdaljer og en bronsemedalje er Redgrave Storbritannias mestvinnende olympier gjennom alle tider.
Under OL 1984 i Los Angeles vant han gull i firer med styrmann. Sammen med Andy Holmes vant han gull i toer uten styrmann i 1988 i Seoul. I tillegg satt han i båten som tok bronse i toer med styrmann.
I 1992 i Barcelona og 1996 i Atlanta fulgte gullmedalje nummer 3 og 4, begge gangene vant Redgrave sammen med Matthew Pinsent i toer uten styrmann. Og til slutt vant han gull under lekene i 2000 i Sydney, denne gang i firer uten styrmann.
I tillegg ble Redgrave verdensmester ni ganger. På grunn av de fremragende idrettsprestasjonene ble han adlet i 2001.
Flere britiske kjendiser takket i 2008 nei til å løpe med fakkelen i sympati og støtte med tibetanernes kamp mot det kinesiske styret i Tibet. Redgrave var en av de som takket nei til å løpe Fakkelstafetten til sommer-OL 2008.
Han er gift med Ann Callaway.
His Mother
His Mother er en amerikansk stumfilm fra 1912 regissert av Sidney Olcott.
Kayleigh McEnany
Kayleigh McEnany (født 18. april 1988 i Tampa i Florida i USA) er en amerikansk politisk kommentator og er fra 7. april 2020 Det hvite hus' pressesekretær i Donald Trumps regjering.
Liv og virke
Hun studerte utenlands i St Edmund Hall i Oxford. Hun tok eksamen fra Edmund A. Walsh School of Foreign Service ved Georgetown University og Harvard University.
Hun begynte sin mediekarriere som produsent for Huckabee på Fox News og arbeidet senere som kommentator på CNN. I 2017 ble hun utnevnt til nasjonal talsperson for Republican National Committee og den 7. april 2020 til Det hvite hus' pressesekretær under Trump-regjeringen.
Forut for og tidlig i presidentvalgkampen i 2016 var hun kritisk mot den daværende kandidaten Trump og kalte hans kommentarer om meksikanske innvandrere rasistiske og mente at det var uekte å kalle ham republikaner. Under valgkampen ble hun imidlertid en sterk pro-Trump-kommentator. Ved sin første fremtreden som Trumps pressesekretær ble hun utspurt av reportere og hun lovet at hun aldri skulle lyve.
Den 5. oktober 2020 testet McEnany positiv for COVID-19. Selv om hun hadde hatt kontakt og samtaler med personer som var blitt diagnostisert med koronavirus noen dager tidligere, snakket McEnany ved en rekke anledninger med pressefolk uten å bære ansiktsmaske før hun til slutt fikk det positive prøveresultatet som viste at hun var smittet av viruset. Hun var en av flere som ble smittet ved supersprederhendelser knyttet til Det hvite hus.
Kong Claudius
Kong Claudius er en rollefigur fra William Shakespeares tragedie Hamlet. Han er broren til Kong Hamlet, andre ektemannen til Gjertrud og onkelen til Hamlet. Claudius erobret tronen ved å drepe sin egen bror med gift, og deretter ektet han den avdøde kongens enke. Han er løst basert på den jyske høvdingen Feng, som dukker opp i Lejrekrøniken og i Saxo Grammaticus sin krønike Gesta Danorum.
Hamlet
Johann Pfefferkorn
Johann Pfefferkorn (født 1469 sannsynligvis i Nürnberg, død 22. oktober 1521 i Köln) var tysk eller mährisk konvertert jøde som kjempet mot jødedommen i Tyskland.
Tidlig liv
Opprinnelig het han Josef Pfefferkorn, men endret «Josef» til «Johann» da han konverterte i 1504. Johannes Pfefferkorn var jøde fra Mähren (Morava), skjønt han sannsynligvis var født i Nürnberg i Tyskland. Han fikk undervisning i talmudkunnskap i det jødiske miljø i Prag. Etter mange års omflakkende tilværelse slo han seg ned med sin familie i Köln omkring år 1500. Der kom han i kontakt med Kölns dominikanere, og i 1504 konverterte han til kristendommen og ble døpt sammen med sin hustru og sine barn. Dermed begynte hans samarbeid med dominikanerne i kampen mot jødedommen.
Kamp mot jødedommen
Pfefferkorn begynte snart å forfatte kampskrifter mot jødene. En granskning av disse skriftene tyder på at Pfefferkorn i virkeligheten ikke hadde noe særlig inngående kjennskap til jødisk levnet og litteratur.
I Der Judenspiegel (Köln, 1507) krevde han at jødene skulle slutte med åger (rente på pengeutlån), måtte ta vanlig arbeid, overvære kristne prekener, og kvitte seg med Talmud fordi disse bøkene angivelig nøret opp om deres kristenhat. På den annen side fordømte han jødeforfølgelser, fordi de hindret deres ekte omvendelse, og forsvarte dem mot anklagene om at de begikk ritualmord av kristnes barn.
Etter at jødene tok kraftig til motmæle, fulgte han opp med nye heftige angrep i kampskriftene Wie die blinden Jüden ihr Ostern halten (1508), Judenbeicht (1508) og Judenfeind (1509).
Khalid bin Sultan
Khalid bin Sultan (født i 1949) er den eldste sønnen til den saudiske kronprins Sultan. Han studerte ved Royal Military Academy ved Sandhurst og US Army Command and General Staff College ved Fort Leavenworth i Kansas, USA.
Johann Pfefferkorn
Beslagleggelsen av jødiske bøker
Pamflettene hadde stort nedslagsfelt. Han fikk flere dominikanerklostre til å anbefale ham overfor keiserens søster Kunigunde, og på den måten vant han også den tysk-romerske keiser Maximilian Is gunst. Den 19. august 1509 beordret keiseren jødene til å overlevere til Pfefferkorn alle bøker som stred mot kristendommen. Pfefferkorn begynte med beslagleggelsene i Frankfurt am Main, Mainz, Bingen, Lorch, Lahnstein, Worms og Deutz. Dette utløste mange steder uro i den kristne befolkning i store deler av Rhinlandet.
Civilian Clothes
Handling
Under første verdenskrig gifter kaptein Sam McGinnis seg med Florence Lanham, som arbeider for Frelsesarmeen i Frankrike. Men på grunn av feil tror Florence at Sam har blitt myrdet, vender hun hjem til sin velstående familie uten å nevne hennes korte ekteskap.
Khalid bin Sultan
Han har tjenestegjort i flere perioder i mange av de ulike grenene av de væpnede styrkene i Saudi-Arabia.
Johann Pfefferkorn
Beslagleggelsen av jødiske bøker
Både erkebiskopen av Mainz, Uriel von Gemmingen, og byrådet i Frankfurt protesterte mot Pfefferkorns kampanje. Pfefferkorn bad dersom om keiserens beskyttelse, men keiseren, etter påtrykk fra sin fromme søster Kunigunde, valgte å nedsette den 10. november 1509 en undersøkelseskommisjon og utnevnte erkebiskop Uriel von Gemmingen til dens leder. Motsetningene ble skjerpet ettersom det samtidig var en oppblomstring av gamle rykter om jødiske ritualmord av kristnes barn og jødisk vanhelligelse av den hellige hostie. Ryktene bidro til å forgifte relasjonene mellom kristne og jøder.
Pfefferkorn møter motstand
Den nevnte undersøkelseskommisjon hadde som mandat å innhente uttalelser fra universitetene i Mainz, Köln, Erfurt og Heidelberg, fra inkvisitoren Jakob Hoogstraten i Köln, fra presten Victor von Carben, og fra Johann Reuchlin. Pfefferkorn prøvde på sin side å sikre seg keiserens fortsatte velvilje med skriftet In Lob und Eer dem allerdurchleuchtigsten grossmechtigsten Fürsten und Herrn Maximilian (Köln, 1510). I april var han igjen tilbake i Frankfurt og foretok nye beslagleggelser av jødiske bøker.
Hoogstraten og universitetene i Mainz og Köln tok i oktober 1510 stilling mot de jødiske skrifter. Reuchlin erklærte at kun de bøker som åpenbart krenket kristendommen kunne ødelegges (som Nizachon og Toldoth Jeschu), men de øvrige måtte man la i fred. Han tok resolutt avstand fra Pfefferkorns og de kølneriske dominikaneres antijudaisme, og Reuchlin målbar den holdning at man burde studere det jødiske levnet og de jødiske skrifter med lærevillighet og tålmod, og ikke feste noen lit til de antijødiske løgner som var i omløp.
Pfefferkorn ble meget oppbragt over Reuchlins votum, og gikk løs på ham i skriftet Handspiegel (Mainz, 1511). Reuchlin klaget til keiser Maximilian, og samtidig besvarte han angrepet med skriftet Augenspiegel. Hvorpå Pfefferkorn slo tilbake med Brandspiegel. I den litterære feide som utviklet seg fant Reuchlin støtte blant humanistiske venner, mens Pfefferkorn hadde ryggdekning hos dominikanerne.
Striden ble kjent i hele landet og ble så skarp at keiser Maximilian i juni 1513 påbød alle parter å tie. Derpå kom det et votum fra paven i Roma i mars 1514, og det harmonerte med Reuchlins standpunkter. Men til tross for dette utgav Pfefferkorn nye kampskrifter mot Reuchlin og mot jødene (Sturmglock, 1514). Heller ikke motparten forble taus, og angrep Pfefferkorn med Beschirmung, Defensio J. Pepericorni contra famosas et criminales obscurorum virorum epistolas (Köln, 1516), og Streitbüchlein (1517). Striden hadde gått over sine bredder og fjernet seg blant annet med de såkalte Mørkemannsbrevene (Die Dunkelmännerbriefe) nokså meget fra utgangspunktet. På samme tid ble det utgitt en ny utgave av Talmud (utgitt av David Bomberg i Venezia). Fra slutten av 1517 stjal spredningen Martin Luthers 95 teser mot avlatshandelen meget av den folkelige oppmerksomhet, og striden rundt Pfefferkorn avtok betraktelig.
Da Roma i 1520 fordømte Augenspiegel, forfattet Pfefferkorn sitt triumferende Ein mitleidliche Klag (Köln 1521).
Malmo
Malmo er en av de eldste gårdene på Malm i Verran kommune i Trøndelag. I bosettningstiden kan bebyggelsen ha ligget på et høyere sted, der gårdene ligger i dag. Malmo lå under Reins kloster i årene omkring 1250, men gikk senere over til bispestolen.
Gården ligger i sentrum av bygda, innmarka ligger langs sjøen mellom Ressem og Bratreitelva og ovenfor ligger skogen og fjellet, et stort vald, og lengst ute ligger Seterlia med en gammel seter brukt av gården gjennom århundrer. Malmo består av to gårder; Øvre- og Nedre Malmo.
Navnet Malmo har vært skrevet på forskjellige måter. Malmæ i 1430, Malme i 1516, Mollom i 1590, Malmen i 1692 og Malmo i 1668. Det er fra denne gården, at tettstedet Malm har navnet.
Middelfart kommune (1970–2006)
Middelfart kommune er en tidligere kommune i Fyns amt i Danmark som eksisterte fra 1. april 1970 til den ble lagt sammen med Ejby kommune og Nørre Aaby kommune fra 1. januar 2007 til den nye Middelfart kommune i forbindelse med Kommunalreformen (2007).
Mohamed Hussein Tantawi
Mohamed Hussein Tantawi (1935–2021) var en egyptisk feltmarskalk og politiker. Han var i perioden 1991–2012 Egypts forsvarsminister og øverstkommanderende for det egyptiske forsvaret med graden feltmarskalk.
Som leder for Det øverste militærrådet ble han de facto statsoverhode for landet ved Hosni Mubaraks avgang som president under Den egyptiske revolusjonen i 2011. Tantawi har blitt beskrevet som veldig lojal mot Mubarak. Han satt med makten frem til Mohammed Mursi inntrådte som landets nye, folkevalgte president 30. juni 2012. Maktovergangen foregikk fredelig, men det oppsto noen spenninger mellom militæret og de sivile myndighetene. Det øverste militærrådet fikk blant annet gjennomslag for endringer i grunnloven for å begrense presidentens makt over militæret, og forsøkte å oppløse den folkevalgte Folkeforsamlingen.
12. august ble Tantawi avsatt som forsvarsminister og øverstkommanderende for forsvaret av president Mursi. Avsettelsen kan ha vært et grep for å overføre makt fra det militære til det sivile.
Tantawi var den første egypter som fikk den militære graden feltmarskalk, og har deltatt i tre kriger mot Israel og den første Gulfkrigen i 1990-årene. Det har fra amerikansk hold blitt påstått at Tantawi er syv år eldre enn det som er hans offisielle fødselsår.
Mykhajlo Fomenko
Mykhaylo Ivanovych Fomenko (ukrainsk:Михайло Іванович Фоменко; født 19. september 1948) er en ukrainsk tidligere fotballspiller og fotballtrener.
Hanna Ardéhn
Hanna Margareta Ardéhn (født 4. oktober 1995 i Åkersberga) er en svensk skuespiller. Hun er mest kjent for sin rolle som Maja Norberg i den første svenske Netflix-originalserien Quicksand – Størst av alt, som hadde premiere 5. april 2019.
Hun startet som skuespiller i en liten teatergruppe for barn da hun var seks år, og fortsatte til hun var 18. I 2010 fikk hun sin første filmrolle i 7X – Lika barn leka bäst. Dette førte til en rolle i SVT-produserte Dubbelliv  (2011 og 2012) som ble sendt på SVT Barnkanalen. Hun fikk en rolle i det svenske tv-dramaet 30 grader i februar (2012 og 2015) hvor hun spiller karakteren «Joy». I tillegg til skuespill studerer Ardéhn psykologi ved Linköpings universitet.
Die Geschlossene Kette
Die Geschlossene Kette er en tysk drama-stumfilm fra 1920, regissert av Paul L. Stein.
Handling
Arbeideren Anselm Pichler står tiltalt for å ha begått en voldelig forbrytelse, men han er uskyldig. Dommer Villany mener imidlertid at han har en hel kjede av bevis foran seg, og dømmer den tiltalte til fire år i fengsel. Det viser seg at Villany ofte var en velkommen gjest hjemme hos oberstløytnant Trautmannsdorf, og ble over tid forelsket i hans kone Cäcilie. De ønsket begge å stikke av sammen, men når Trautmannsdorf plutselig dør blir Villany snart mistenkt for å ha myrdet ektemannen hennes.
Både Villany og Cäcilie blir først løslatt når studenten Werneking tilstår at det egentlig var han som stod bak dødsfallet. Men Villany velger likevel å gi avkall på et kjærlighetsforhold til Cäcilie som nå er blitt mulig, hvorpå sistnevnte tar sitt eget liv.
Sad Movies (Make Me Cry)
«Sad Movies (Make Me Cry)» er en amerikansk popsang fra 1961, skrevet av John D. Loudermilk. Versjonen til Sue Thompson ble utgitt på singlen Hickory 45-1153 i 1961. B-siden var «Nine Little Teardrops». «Sad Movies» finnes også på hennes album Meet Sue Thompson, utgitt for Hickory Records i 1962. Selv om Thompson var i trettiårene da hun spilte inn «Sad Movies» appellerte hennes sangstil og stemme, som hørtes ung ut, til mange av Baby Boomerne, hvis innflytelse begynte å bli tydelig på de amerikanske musikklistene. Loudermilk ble inspirert til å skrive sangen etter at ei venninne av ham dro for å se filmen Spartacus (1960): ''«Etter at filmen begynte slukket de de sterke lysene og det var bare en stemningsdreper. Personen jeg var sammen med hadde tårer i sine øyner og sa: «Triste filmer får meg til å gråte»»''.
Andre versjoner
Artister som har gjort coverversjoner av sangen innbefatter:
Svensk versjon
Britt Lindeborg har skrevet en svensk tekst. Den svenske tittelen er «Trist story».
Liste over stortingsrepresentanter 2005–2009
Liste over stortingsrepresentanter 2005–2009 omfatter alle som ble valgt til stortingsrepresentanter ved stortingsvalget 2005, 12. september 2005., og deres fast møtende vararepresentanter.
Det er totalt 169 representanter, fordelt på 61 til Det norske Arbeiderparti, 38 til Fremskrittspartiet, 23 til Høyre, 15 til Sosialistisk Venstreparti, 11 til Kristelig Folkeparti, 11 til Senterpartiet og 10 til Venstre.
Ved valget i 2005 ble Stortinget utvidet med fire mandater, fra 165. Det velges 150 distriktsmandater i tillegg til ett utjevningsmandat fra hvert fylke (i alt 19). Den gamle ordningen med åtte utjevningsmandater fordelt på hele riket falt da bort.
Den fylkesvise oversikten nedenfor følger samme rekkefølge og alfabetiseringsprinsipp (Agder, Vest) som representantenes plassering i stortingssalen. Listen viser derfor også partienes oppslutning i det enkelte fylke, ved at den første representanten i hvert fylke kommer fra det partiet som fikk flest stemmer i fylket. Deretter følger representantene etter den beregningsmetode som brukes. Ved norske stortingsvalg brukes en modifisert versjon av St. Laguës metode; dette forklarer også hvorfor representantene fra det enkelte fylke ikke er samlet partivis.
Koking
Koking, en type faseovergang, er den raske fordampingen av en væske som vanligvis oppstår når en væske varmes opp til kokepunktet, den temperatur når væskens damptrykk er lik trykket som væsken blir utsatt for av det omkringliggende atmosfæren. Således kan en flytende væske også koke når trykket fra den omkringliggende atmosfæren er tilstrekkelig redusert, for eksempel ved bruk av en vakuumpumpe eller i store høyder.
Koking er blant annet en utbredt matlagingsmetode som brukes både for fast og flytende føde.
Jovana Janković
Jovana Janković (født 25. april 1981 i Beograd, Serbia) er en serbisk TV-personlighet. I mai 2008, sammen med Željko Joksimović, som hun senere giftet seg med, var hun vert for den 53. utgaven av Eurovision Song Contest som ble holdt i Beograd.
Janković startet sin tidlige TV-karriere i en alder av 19 år samtidig som hun gikk på universitetet. Hun fikk tilbud om jobb fra BKTV i 2001, da hun begynte som en underholdningsreporter. Regissør Aleksandar Tijanić ga henne et tilbud om å begynne arbeide hos den nasjonale serbiske kringkasteren i 2005.
Vendetta Forlag
Vendetta Forlag ble startet høsten 2009 av Thomas Ingebrigtsen Lem og Pål Stokka.
Aaron Stone
Aaron Stone er en amerikansk-canadisk science fiction- og eventyrserie for barn som gikk på Disney XD fra 2009 til 2010. Serien handlet om en 16-åring som het Charlie Landers som spilte videospillet «Hero Rising». Han ble utnevnt til verdens beste spiller, og for å redde verden som Aaron Stone, måtte han føre et hemmelig dobbeltliv.
Aaron Stone var den første tv-serien fra Original Disney XD produksjon og hadde premiere i USA 13. februar 2009 og i Norge 12. september 2009.
Vendetta Forlag
Vendetta ble etablert som et nisjeforlag og tar sikte på å gi ut bøker innenfor sjangrene krim- og spenning. Forlagets første utgivelse var av forfatteren [Paul Charles], og hans bøker om kriminalinspektør Christy Kennedy (2010). Andre forfattere Vendetta gir ut i 2010 er John Connolly, Heather Gudenkauf, Helen Grant og S.M. Weiergang.
I 2011 ga Vendetta ut den første norske oversettelsen av George R.R. Martins fantasyserie A Song of Ice and Fire. Første bok i serien En sang om is og ild, på engelsk A Game of Thrones, blir gitt ut i to deler: «I vargens tid» og «Kampen om jerntronen».
Chuxiong (Chuxiong)
Chuxiong (kinesisk: 楚雄; pinyin: Chóngzhōu) er et bydistikt i det autonome prefektur Chuxiong i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 468,074 innbyggere i 1999.
Administrative enheter
Storkommuner: Kommuner:
Plaistow undergrunnsstasjon
Plaistow undergrunnsstasjon er en stasjon på linjene District og Hammersmith & City i Londons undergrunnsbane. Den har tre plattformer, to gjennomgående og en til å snu østgående tog.
Stasjonen ble åpnet i 1858 av London, Tilbury and Southend Railway. Billetthallen fra 1905 er fredet.
Kjersti Markusson
Kjersti Markusson (født 13. april 1955) er en norsk politiker (SV) fra Evenes i Nordland.
Markusson har bakgrunn som lærer, med lærerutdanning fra Tromsø Lærerhøgskole.
Hun ble i 1991 medlem i Evenes kommunestyre, og i 2000 i Nordland fylkesting. Markusson var fra 2003 til 2005 fylkesråd for økonomi i Nordland. Fra 2005 til 22. oktober 2007 var hun statssekretær i Finansdepartementet. Etter denne datoen hadde hun samme verv ved Statsministerens kontor.
Markusson har også hatt ulike verv lokalt og sentralt i Norsk Lærerlag/Utdanningsforbundet
Polyzonus
Polyzonus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, slanke og langbeinte, mørke, metalliske fargede trebukker, ofte med gulaktige flekker eller bånd på dekkvingene. Hodet er noe snuteformet forlenget. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er rundet uten tenner på sidene. Dekkvingene er nesten jevnbrede. Bakbeina er særlig lange, lårene lite fortykket i spissen.
Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Timor i øst.
Sør-Shetlandsøyene
Sør-Shetlandsøyene er en gruppe antarktiske øyer ca. 120 km nord for Antarktishalvøya. Ifølge Antarktis-traktaten skal de tiltrådte partene verken hevde, støtte eller benekte territorielle krav om suverenitet over øygruppen som kan benyttes fritt til ikke-militære formål.
Storbritannia har gjort krav på øyene siden 1908, og siden 1962 er de en del av Britisk Antarktis. Både Chile og Argentina gjør også krav på øygruppen.
Det er 16 forskningsstasjoner på øyene. De fleste ligger på King George Island der det er en flystripe ved den chilenske basen Eduardo Frei.
Historie
Dirk Gerritz observerte muligens Sør-Shetlandsøyene da han seilte i området i 1599. Sikkert er det at William Smith den 19. februar 1819 fikk øye på det som i dag heter Williams Point, den nordøstligste spissen av Livingston Island, da han kom ut av kurs sør for Kapp Horn. Smith ga øygruppen navnet New South Britain, men de ble etter kort tid døpt om til New South Shetlands og senere forkortet til South Shetlands. I 1820 seilte Edward Bransfield ut med Smith som guide for å kartlegge øygruppen. Den 16. oktober 1820 var Bransfield den første som gikk i land på det han kalte King George Island. Han utforsket også de omliggende farvannene.
Oppdagelsen tiltrakk seg raskt både britiske og amerikanske selfangere. På begynnelsen av 1900-tallet var opptil 13 hvalkokerier basert på Deceptionøya.