cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Henry Paget, 1. marki av Anglesey
Napoleonskrigene
Sagen som ble benyttet for å amputere foten er oppbevart ved National Army Museum. Den aputerte foten ble gravlagt i hagen av huset hvor operasjonen skjedde. Stedet ble senere en slags merkelig helligdom. Besøkende fikk først se den blodige stolen og deretter eskortert ut i hagen hvor foten hadde fått sin egen gravstein.
Nicolai Dajon
Biografi
Dajon ble utdannet ved Kunstakademiet i årene 1759–1766, var elev av J.F.J. Saly og assistent for Johannes Wiedewelt som hørte til familiens nærmeste omgangskrets.
Henry Paget, 1. marki av Anglesey
Napoleonskrigene
Paget ble kort etter Waterloo opphøyd til marki av Anglesey og mottok Hosebåndsordenen i 1818.
Nicolai Dajon
Biografi
I 1775 fikk Dajon reisestipendium og var i Italia til 1781. Etter hjemkomsten ble han medlem av Akademiet, utnevnt til professor i 1803. Han ble valgt til direktør for Kunstakademiet i 1815, men valget ble underkjent av kongen. Han ble utnevnt til direktør i 1818 og fungerte til 1821.
Henry Paget, 1. marki av Anglesey
Napoleonskrigene
Etter fredsslutningen i 1815 deltok han i det politiske liv og var medlem av kabinettet 1827–28 og 1846–52. To ganger tjenestegjorde han som lordløytnant av Irland, 1828–29 og 1830–33.
Nicolai Dajon
Arbeider i utvalg
Hans mest kjente arbeider er statuene Tapperhed og Borgerdyd på Frihetsstøtten, Tordenskiolds gravmæle i Holmens kirkes gravkapell, Olavsstøtta på Stiklestad og en byste av Andreas Peter Bernstorff. Han utførte adskillige gravmonumenter, blant annet Andreas Weidenhaupts på Assistens Kirkegård, Søren Gyldendals og Ole J. Samsøes samme sted.
Henry Paget, 1. marki av Anglesey
Napoleonskrigene
Han døde av slag ved Uxbridge House i Burlington Gardens den 29. april 1854 o ble gravlagt i Lichfield-katedralen hvor et monument ble reist til hans ære. Han ble etterfulgt av sin eldste sønn fra første ekteskap, Henry.
Idrisidene
Idrisidene (arabisk: ; berbersk: Idrisiyen) var et zayidisk dynasti som hersket over deler av dagens Marokko fra 789 til 985. Dynastiet fikk sitt navn fra dets grunnlegger, Idrīs I, som var oldebarnet til al-Ḥasan ibn ʿAlī.
Historie
Idrisid-dynastiet ble grunnlagt av Idrīs I, som nedstammet fra ʿAlī ibn Abī Ṭālib og hans kone Fāṭimah, datter av profeten Muḥammad. Han ble etterfulgt av abbasidene og flyktet derfor til al-Maġrib i 786, hvor han tok tilflukt hos berberne. Etter maysaraopprøret mot det arabiske styret i 739-43 hadde kalifatets kontroll over Nord-Afrika blitt svekket; Idrīs' nye kongedømme ble den tredje selvstyrte staten i Marokko, etter kongedømmene Sijilmasa og Barghawata.
De mektige awrababerberne fra Volubilis utnevnte Idrīs til sin imam. Han giftet seg med Kenza, en kvinne fra denne stammen, som gav ham hans eneste sønn og etterfølger, Idrīs II. Slik ble Idrīs og hans etterkommere anerkjent av de lokale berberstammene som regionens ledere, og dynastiet gikk gjennom en sterk berberiseringsprosess. Selv om de hevdet å nedstamme fra Profeten ble de av sine samtidige ikke regnet for å være arabere. Deres etterkommere ḥammūdidene ble for eksempel beskrevet som zenataberbere av andalisiske forfattere. Historikeren Ibn Ḫaldūn regnet ikke deres styre for å være et arabiske styre, siden ifølge ham hadde berberne all makten og det var få arabere i landet. Derfor så Ibn Ḫaldūn idrisidene som et naturlig resultat av berbernes kamp mot arabisk overherredømme, på samme måte som kongedømmene Sijilmasa og Barghawata.
Den andre herskeren Idrīs II utviklet området rundt Fās, som hadde allerede blitt erobret av hans far, som sin hovedstad. Gjennom innvandring av flyktninger fra al-Qairawān og al-Andalus ble byen et sentrum for islamiseringen av Nord-Afrika. Omtrent samtidig ble en sommerhovedstad bygd i al-Baṣrah, navngitt etter den berømte byen i det sørlige Irak.
Riket ble også utvidet gjennom felttog i de høye Atlasfjellene og mot Tilimsān, noe som førte til at idrisidene ble det mektigste riket i Marokko, fremfor mindre kongedømmer som Barghawata, Nekor, Miknasa og Maghrawa.
Under Muḥammad ibn Idrīs ble kongedømmet delt mellom åtte brødre, som førte til at flere mindre idrisidiske stater ble opprettet i Nord-Marokko. Dette førte til større indre konflikter og svekkelse av idrisidene. Selv da riket ble gjenforent under Yaḥyā ibn Idrīs ibn ʿUmar hadde det mistet mye av sin betydning på grunn av borgerkriger og angrep fra fatimidene og dere lokale miknasa-allierte.
Etter å ha lidd nederlag mot fatimidene i 917-20 ble idrisidene drevet bort fra Fās, som ble gitt til miknasaene. Al-Ḥaǧǧām al-Ḥasan ibn Muḥammad ibn al-Qāsim klarte å gjenerobre og holde Fās en stund, men han var også den siste idrisiden som hersket derfra.
Bare på grunn av støtten fra Córdoba-kalifatet klarte dynastiet å motså videre angrep fra fatimidene. Etter 926 forlot de Fās for siste gang og trakk seg tilbake til Riffjellene, hvor de hadde festningen Haǧar an-Nasar.
De siste idrisidene begikk den feilen å alliere seg med fatimidene, og i 985 ble de bortført og henrettet av umayyadene i Córdoba.
Marīnidene
Marīnidene (arabisk: ) eller Banū Marīn (fra berbersk Ayt Mrin) var et zenateaberbersk marokkansk dynasti. Marīnidene overtok kontrollen over Marokko fra almohadene i 1244, og fra midten av 1300-tallet til 1400-tallet kontrollerte de det meste av al-Maġrib, og de støttet kongedømmet Granada i al-Andalus i det trettende og fjortende århundre. Det siste marīnidiske besetningen på Den iberiske halvøy ble erobret av Castilla i 1344, og i Marokko ble de erstattet av waṭāsidene i 1465. Det var marīnidene som grunnla Fes Jdid og bygde de viktigste monumentene i Fās.
Marīnidvisirer
Waṭāsidene
Joels bok
Joel (hebraisk: – Yôʾēl; gresk:  – Iōḗl) er en del av den jødiske Tanákh, og også av Det gamle testamentet i den kristne Bibelen. Joels bok er en del av en gruppe med tolv profetiske bøker, kjent som de tolv mindre profeter, en betegnelse som indikerer tekstenes korte lengde sammenlignet med de lengre profetiske tekstene. Boken begynner med et kort utsagn som tilskrev boken til «Joel, sønn av Petuel», som var en profet i det sørlige kongedømmet Judea.
Innhold
Etter å ha tilskrevet profetien til profeten Joel kan boken ble inndelt i følgende seksjoner:
Migen Memelli
Memelli har spilt for en rekke klubber i Albania, blant annet for Teuta Durrës, Elbasani og Laçi, i tillegg til Skënderbeu Korçë. Han står bokført med totalt 45 mål på 140 kamper i den albanske serien.
Etter et kort prøvespill i Allsvenskan-klubben GAIS signerte han den 28.mars 2007 en tre-årskontrakt med svenskene, før han gikk videre til KF Tirana, Flamurtari Vlorë Al-Faisaly og til slutt Al Taawon
Karriere som spiller
(Sist oppdatert 28. mars 2007)
* Kun seriekamper.
Milan Muškatirović
Milan Muškatirović (født 9. mars 1934 i Bihać, død 27. september 1993 i Beograd) var en jugoslavisk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma og 1964 i Tokyo.
Muškatirović vant en olympisk sølvmedalje i vannpolo under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det jugoslaviske laget som kom på andreplass i vannpoloturneringen bak Ungarn. Muškatirović spilte seks kamper i OL-turneringen.
Litteraturåret 1905
Fødsler
|| sefardisk-jødisk tyskspråklig forfatter, Nobelprisvinner i litteratur 1981 ||align=center| ||align=center| ||
Dødsfall
|| forfatter ||align=center| ||align=center| ||
Knut Agathon Wallenberg
Knut Agathon Wallenberg (født 19. mai 1853 i Stockholm, død 1. juni 1938 samme sted) var en svensk bankmann og politiker.
Han var sønn av bankmannen og politikeren André Oscar Wallenberg (1816–1886) og Catharina Wilhelmina Andersson (død 1855), gift 1878 med Alice Nickelsen (1858—1956).
Kuriosa
Knut Agathon har blitt kalt karikaturen av en kapitalist, da han i høy hatt og skjegg nærmest ligner gubben fra selskapsspillet Monopol. Han hadde gjerne på seg serafimerordener når han var ute på diverse tilstelninger, og gjerne i selskap med kongeligheter.
Irapuã
Irapuã er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
VM i alpint 2021 – Super-G menn
Super-G for menn under VM i alpint 2021 ble arrangert 11. februar 2021.
Resultater
Rennet startet klokka 13.00.
Gunvor Aronsen
Gunvor Aronsen (født 15. april 1938 i Kristiansund, død 4. august 2001) var en norsk lærer og politiker (H). Aronsen var medlem av Frei kommunestyre 1975–1979, og formannskapet 1979–1981 og 1983–1987. Hun var gruppeleder og styremedlem i Frei Høyre fra 1975, og var formann i Frei Høyre 1981–1984. Politisk viseformann i Møre og Romsdal Høyre fra 1984. Aronsen var 1. vararepresentant til Stortinget fra Møre og Romsdal 1981–1985, og møtte fast for Inger Koppernæs 1981–1983.
Hun tok examen artium i 1957, og fullførte handelsskole i 1958 og lærerhøgskole i 1961. Hun var lærer i framhaldsskole, ungdomsskole og barneskole i Bud, Averøy, Kristiansund og Frei 1961–1979. Aronsen var kultursekretær i Frei fra 1980, og var medlem av en rekke kommunale utvalg.
Hoppe (andre betydninger)
Hoppe eller Hoppé kan sikte til:
Hoppe kan også referere til:
Fu (lyrikk)
Fu (kinesisk: 賦, pinyin: fù, «ode») er en form for dikt som oppsto i Kina på Han-dynastiets tid. De betegnes i vestlig faglitteratur som prosadikt, poetiske beskrivelser eller rapsodier.
Opprinnelsen er uklar, men det er vanlig å tilbakeføre Fu til datidens politiske rådgiveres retoriske skoler, til filosofen Xunzi, til gåter, og til chuci. Metrikken kan med stor sikkerhet tilbakeføres til chuci; fra den stammer fus såkalte Sao-stil (騷, sāo):
Versene er delt opp i tre og to stavelser, adskilt av bindeleddet ér 而. Første vers avsluttes med utropspartikkelen xī 兮. Sammenlignet med chucis sanger har fu en særdeles lang form, noe som gjerne forklares med at de religiøse elementer i chuci-diktningen har gjennomgått en sekulariseringsprosess. I stedet for å kretse om shamaner og gudinner, dreier det seg i fu om en herskerepifani, en framstilling av herskerens bedrifter.
Fu er rimende lyrikk. Et vers kan bestå av mellom tre og syv skrifttegn (og mange ganger av flere). Ofte innledes de av et forord i prosaform, og mange ganger også av et etterord i verseform. I tillegg til enderimene, forekommer også hyppig både alliterasjoner og assonanser.
Innholdsmessig preges fu av lange kataloger av planter, dyr, personer og hendelser, på en slik måte at det kan tydes som en slags ordmagi. Likeledes er det stadige gjentagelser og variasjoner av lydmalende art, av synonymer, parallellismer, hyperboler og antiteser som kan utlegges som en form for besvergelser som er ment å gi de verdslige herskere en aura av det hellige.
Fu var den viktigste lyrikkform under Han-dynastiet. Den fortsatte imidlertid å ha en sterk stilling fram til og inn i Tang-dynastiets tid.
De fleste fu-dikt er gått tapt for ettertiden.
Et av de mest kjente fu fra Han-tiden er Sima Xiangrus Tianzi Youlie Fu (天子遊獵賦, «Rapsodien om den himmelske sønn på en behagelig jakt»). Filosofen Yang Xiong, historikeren Ban Gu og astronomen Zhang Heng skrev også viktige rapsodier i fu.
University of Central Arkansas
University of Central Arkansas  er et delstatseid universitet i Conway like nord for Little Rock i delstaten Arkansas, USA. Det ble opprettet i 1907. De fremste fagretningene er lærerutdanning og fysioterapi, og UCA har et anerkjent Honours College for særlig talentfulle studenter.
Skolene ved UCA er:
Løten Orienteringslag
Løten Orienteringslag (stiftet 5. mars 1977 er en orienteringsklubb i som holder til i Løten kommune. Den ble opprettet etter en sammenslåing av de tidligere orienteringsgruppene i klubbene Løten IL og Nordbygda IL.
University of Central Arkansas
Ved universitetet var det 12.330 studenter og 651 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 6.012 for studenter folkeregistrert i delstaten. Studiene gis opp til doktorgradsnivå.
Løten Orienteringslag
Aktiviteten består av orientering på barne-, ungdoms- og mosjonsnivå. Klubbens farger er grønt, med innslag av hvitt og svart.
Meritter
NM stafett, herrer (1) :
Øyvind Eikre
Øyvind Eikre (født 14. januar 1968 i Oslo) er en norsk musiker, sanger, gitarist, bassist og låtskriver. Han er kjent som vokalist og gitarist i dansebandet Vestnorge. Han flyttet fra Oslo til Hemsedal i 1974. Begynte å spille til dans som 11 åring sammen med faren og broren. Har spilt i mange forskjellige band opp gjennom årene som bl.a. The Snickers, Happy Boys og Moonlight Shadows. Sistnevnte spilte på Dansebandfestivalen i 2002. Siden 1994 har han spilt med Frode Røysi som sammen dannet To Halve som har slitt lisser og brent såler i 14 år. Har i tillegg vært med som studiomusiker på fire CD-innspillinger med Heksedal Barnegospel som bassist.
Albert Gøye
Albert Gøye (eller Albrecht Mogensen Gjøe, født 1505 Radsted, Maribo, død 24. juni 1558 i Skanderborg) var en dansk lensmann.
Han var sønn av Mogens Eskildsen Gøye og hans 1. kone Mette Albrechtsdatter Bydelsbak. Birgitte Gøye var søster til Albert Gøye. Han fungerte i 1531 som hoffsinde og deltok siden i slaget ved Svendstrup hvor han ble såret og tatt til fange. I 1532 ble han trolovet med den den gang 10 år gamle Anne Ottesdatter Rosenkrantz, som var en av arvingene til betydelige jordegods i Norge. Faren forsøkte å skaffe ham Bergenhus len etter Eske Bille, men både dette og andre forsøk på å få tak i den norske arven mislykkedes.
1535-40 var han lensmann i Stege og i 1540 en kort tid på Dragsholm, og han fikk også part i farens mange hovedgårder som Krænkerup, Torbenfeld, Clausholm, Avnsbjærg og Græse. I 1552 ble han lensmann på Skanderborg hvor han døde 24. juni 1558.
Etter Alberts død, innledet konen Anne stridigheter med sin svigerinne Elline Gøye om Clausholm. Anne overlevet sin mann med 31 år, og sammen etterlot de 4 barn.
.np
.np er Nepals nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for internett.
Registrering
Registrering er på tredje nivå under følgende andrenivå kategorier:
Ringsted stasjon
Ringsted stasjon er en jernbanestasjon i Ringsted i Danmark. Den ble åpnet i 1856 da jernbanen Roskilde-Korsør ble tatt i bruk. Dagens stasjonsbygning er fra 1925 og er tegnet av DSBs daværende overarkitekt K.T. Seest.
.np
Registrering
Registrering under disse kategoriene krever lokal tilstedeværelse i Nepal. Registrering forventes også å være for navn basert direkte på navnet til selskapet eller organisasjonen, eller på et merkenavn for et produkt.
Ringsted stasjon
Stasjonen er en knutepunktstasjon og betjenes av region- og fjerntog. En tid ble de også betjent av internasjonale nattog til Nederland, Tyskland og Sveits.
.np
Eksterne lenker
Toppdomän
Carl Frederik av Slesvig-Holsten-Gottorp
Carl Frederik (Carl Friederich) (født 30. april 1700 i Stockholm, død 18. juni 1739 i Rolfshagen) var fra 1702 til 1713 hertug av Slesvig-Holsten-Gottorp.
Han var sønn av Frederik IV av Slesvig-Holsten-Gottorp og Hedvig Sophia av Sverige, og levde sine første 19 år i Sverige som svensk prins. Faren døde i slaget ved Klissow i juli 1702, hvoretter Carl Frederiks mor og onkelen Christian August av Slesvig-Holsten-Gottorp overtok styret for den mindreårige Carl Frederik. Den egentlige makten lå dog hos administratorer i selve hertugdømmet. I 1713 besatte danske tropper de gottorpske delene av Hertugdømmet Slesvig, og ved freden i Frederiksborg i 1720, overtok Danmark de hertugelige delene av Slesvig. Den hertugelige residens ble deretter flyttet til Kiel slott. Ved sin onkel Karl XIIs død i Frederikshald befant Carl Frederik seg i krigsleiren samme sted, men manglet både rådgivere og handlekraft til å utnytte situasjonen til egen fordel.
Ekteskap
Carl Frederik giftet seg 1. juni 1725 med Peter I av Russlands eldste datter tsarevna Anna Petrovna i Treenighetskirken i Sankt Petersburg. Med henne fikk han den senere russiske tsaren Peter III av Russland, hvis hovedformål var å frata Danmark Gottorp. Allerede i 1728 døde hertuginnen, og i 1735 stiftet Carl Frederik St.-Annen-Orden – den eneste slesvig-holstenske orden – til hennes minne.
Carl Frederik ble gravlagt i Klosterkirken i Bordesholm, mens Anna Petrovna hviler ved sine foreldre i Peter- og Pauluskatedralen, Petersburg.
Itaberá
Itaberá er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
FLK «Unitas»
FLK «Unitas» var et flytende hvalkokeri som ble bygget ved verftet AG Weser i Bremen og i 1937 overlevert Unitas-Deutsche Walfang-Gesellschaft i Hamburg. Det var datidens største hvalkokeri og hun gjennomførte to fangstekspedisjoner til Sørishavet før utbruddet av andre verdenskrig. Fartøyet overlevde krigen og ble overtatt av britene i 1945 og omdøpt «Empire Victory». I 1950 ble kokeriet solgt til Union Whaling Co. i Sør-Afrika og omdøpt «Abraham Larsen» etter selskapets grunnlegger Abraham Larsen, fremdeles med London som hjemmehavn. I 1957 ble skipet nok en gang solgt, denne gang til Japan der hun opererte som hvalkokeri fram til 1965 under navnet «Nisshin Maru 2». Først i 1987 ble hun hugget opp etter å ha blitt benyttet som fiskeforedlingsfabrikk.
«Abraham Larsen» forble verdens største flytende hvalkokeri fram til FLK «Willem Barendsz» (26 830 brt) ble operativ i 1955.
University of California, San Francisco
University of California, San Francisco (forkortet UCSF) er et campusuniversitet i San Francisco i California som er underlagt University of California-systemet. Det ble grunnlagt i 1878 med studier innen medisin som spesialfelt. Det er idag et av verdens ledende medisinske forskningsuniversiteter.
Skolene ved UCSF er:
Det er kun høyeregrads studenter ved UCSF, i alt 2 863 studenter i 2995 og 1686 vitenskapelig ansatte og forskere.
UCSF er et ledende forskningsmiljø innen hiv og aids, og har samarbeid med blant annet University of Zimbabwe på dette feltet.
UCSFs Mission Bay-campus er under bygging som USAs og trolig verdens største biomedisinske forskningssenter.
Mônica Hickmann Alves
Monica Hickmann Alves (født 21. april 1987), bedre kjent som Mônica, er en brasiliansk kvinnelig fotballspiller og spiller i posisjonen forsvar. Hun spiller per 2020 for klubblaget Madrid CFF og det brasilianske kvinnelandslaget. Hun var med i den endelige troppen til VM i fotball for kvinner 2015 som ble arrangert i Canada. Mônica spilte fra start i alle de fire kampene (tre gruppespillkamper og en sluttspillkamp) i VM-turneringen. Hun spilte også fire kamper for Brasil i VM i fotball for kvinner 2019
John Spencer (skuespiller)
John Spencer (født John Speshock 20. desember 1946, død 16. desember 2005) var en amerikansk skuespiller, blant annet kjent for sine roller i Lov og rett i LA og Presidenten.
Bakgrunn
John var eneste sønn av John og Mildred Speshock (henholdsvis lastebilsjåfør, og husmor og tidvis servitør). Han vokste opp nær Paterson i New Jersey, men dro hjemmefra i en alder av 16 for å gå på Professional Children's School for å virkeliggjøre drømmen om å bli skuespiller.
Skuespiller
John Spencer var en selverkjent alkoholiker, men forble edru etter at han hadde gått i terapi. Han sluttet å røyke i 1999, noe som han beskrev som «helvete på jord». Begge disse livsopplevelsene ble siden skrevet inn i manuset til Presidenten for rollefiguren «Leo McGarry».
I 2002 mottok han en Emmy for beste mannlige birolle i en drama-serie for hans tolkning av «Leo McGarry» i Presidenten. Han var også nominert i 2000, 2001, 2003 og 2004, i tillegg til at han var nominert til en Golden Globe for rollen som «Leo McGarry». I sin takketale for prisen i 2002 sa han blant annet at «en skuespiller er bare så god som dialogene i manuset tillater. I Presidenten får vi tildelt gull!»
Spencer døde av hjerteinfarkt på et sykehus i Los Angeles 16. desember 2005, fire dager før han fylt 59 år. I Spencers private begravelse sang hans collega fra Presidenten, Kristin Chenoweth, «For Good» fra Broadway-musikalen Wicked. Spencer ble gravlagt i Laurel Grove Memorial Park i hjembyen Totowa i New Jersey. Da han døde hadde Spencer filmet to av de fem Presidenten-episodene som var i post-produksjon: «Running Mates» og «The Cold».
Hans død ble senere skrevet inn i den siste sesongen av serien da hans figur Leo McGarry døde av et hjerteinfarkt på valgnatten. Ved et sammentreff led Spencers figur en livstruende hjerteinfarkt bare over et år tidligere i den sjette sesongen i episoden «The Birnam Wood». Hans navn forble i åpningssekvensen av den siste sesongen av serien.
Vinko Rosić
Vinko Rosić (født 22. mai 1941 i Split i nåværende Kroatia) var en jugoslavisk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo. Rosić vant en olympisk sølvmedalje i vannpolo under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det jugoslaviske laget som kom på andreplass i vannpoloturneringen bak Ungarn. Rosić spilte sju kamper og scoret fire mål i OL-turneringen.
Mattevevere og dvergedderkopper
Mattevevere og dvergedderkopper eller baldakinspinnere (Linyphiidae) er en gruppe (familie) av edderkopper som tilhører undergruppen Entelegynae i gruppen Araneomorphae. Det er en svært artsrik gruppe som omfatter nær halvparten av de kjente, norske edderkoppartene. Det er beskrevet ca. 4300 arter fordelt på ca. 570 slekter, men mange nye oppdages stadig.
Utseende
Små til middelsstore (1–10 mm), variabelt bygde edderkopper. En gruppe er slanke og langbeinte, og ligner små eksemplarer av kjeveedderkopper (Tetragnathidae). Ellers kan arter i denne svært formrike familien ligne på flere andre edderkoppfamilier, særlig kanskje på kamfotedderkopper (Theridiidae). De mørke artene i underfamilien Erigoninae er små edderkopper og er ofte omtalte som dvergedderkopper, hannene har ofte merkelige fremspring på hodet, med «periskoper», «øyne på stilk» og lignende. Særlig påfallende er dette hos den artsrike slekten Walckenaeria.
En meget artsrik gruppe er edderkopper med rund, svart bakkropp, rødlig eller brunlig forkropp og korte bein. Disse kan bare bestemmes på epigyn og pedipalper, det vil si kjønnsorganenes bygning.
Levevis
Denne familiens arter kan finnes nesten over alt, men de er ikke så vanlige innendørs. De fleste lever på bakken, i mose og gress, blant visne planterester eller under steiner. I Norge er de med god margin den individ- og artsrikeste edderkoppgruppen i de fleste miljøer.
De er predatore og bygger små (noen centimeter i tverrmål), flate, teppelignende fangstnett lavt i vegetasjonen, disse har ofte tallrike silketråder som går på kryss og tvers over nettet. Edderkoppen henger vaktsomt i fangsnettet, ofte oppned (med buken opp). De er hurtige edderkopper og tar straks et eventuelt byttedyr. Om de blir forstyrret klatrer eller slipper de seg ned fra nettet. Dersom man går på en myr tidlig på morgonen etter duggfall får man en idé om hvor tallrike disse edderkoppene er, da nettene med dugg på er lette å se.
Kjønnsmodne hanner bygger sjeldent fangstnett, men vandrer vanligvis rundt på leting etter en hunn. De lever vanligvis ikke lenge etter en paring. Edderkopp-unger av denne familien sprer seg ofte ved å krype opp i et strå, spinne en lang silketråd og la vinden ta denne. Spinntråden er fliset opp i enden. Edderkoppen flyr da avgårde med silketråden som seil. Fenomenet kalles «flyvende sommer» på dansk, enkelt varme sommerdager kan det være ganske store mengder edderkopp-unger i lufta.
Noen har tilpasset seg et liv i symbiose med maur. Noen av artene er hardføre og lever i høyfjellet, rundt isbreer og lignende. Det er funnet devergedderkopper også i Arktis. Noen av artene kan observeres tidlig om våren, hvor de kryper rundt på snø. Mange er ganske tolerante overfor kulde og flere arter er aktive også i kuldegrader, helt ned til minus 7° celcius.
Jeseník
Jeseník (Frývaldov inntil 1948) er en by i regionen Olomouc i Tsjekkia, og er den administrative hovedstaden i distriktet Jeseník.
Vallensbæk kirke
Vallensbæk kirke er en romansk kirke som ligger i Vallensbæk landsby, Vallensbæk kommune i Danmark. Den besto opprinnelig av kor og skip bygget på 1100-tallet, først på 1500-tallet fikk den tårn.
Jeseník
Sport
I 2016 ble Europamesterskapet i orientering arrangert i Jeseník.
Vennskapsbyer
Jeseník er vennskapsby med:
Eivind Heiberg
Eivind Heiberg (født 29. november 1870 i Kristiania, død 2. november 1939 i Oslo) var formann i Norsk Arbeidsgiverforening 1912–1917 og generaldirektør for Norges Statsbaner 1924–38.
Vallensbæk kirke
Kirken fikk hvelv på begynnelsen av 1400-tallet og disse ble utsmykket av Isefjordsverkstedet med scener fra Bibelen og bilder av helgener, blant annet av Olav den hellige.
I forbindelse med reformasjonen i 1536 kom kirken i Kronens eie, men ble overtatt av private i 1688 og var i privat eie til midten av 1950-årene.
Eivind Heiberg
Bakgrunn
Eivind Heibergs foreldre var oberst Axel Wulfsberg Heiberg (1832–1904) og Emma Sejersted (1840–1930). Heiberg tok utdannelse som ingeniør; han ble uteksaminert på maskinlinjen ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt i 1890.
Karriere
Han arbeidet som tegner og konstruktør i Norges statsbaner fra 1890 til 1899.
Etter årene i NSB ble han administrerende direktør i Skabo jernbanevognfabrik. I de 25 årene han ledet denne fabrikken klarte han å bringe bedriften videre. Etterhvert ble den landets ledende produsent av passasjervogner og sporvogner, og 1911 leverte fabrikken landets første norskbygde trolleybuss. Utover i 1920-årene utgjorde karosseribygging til busser og lastebiler en stadig større andel av fabrikkens produkter.
Heiberg gikk tilbake til NSB i 1924 som generaldirektør og holdt den stillingen frem til sin avgang i 1938. Heibergs tid som leder av NSB kom til å bli svært vanskelig. 1920- og 1930-årene var en tid preget av økonomisk stagnasjon. Busser og lastebiler ble etterhvert en alvorlig konkurrent til jernbanen, som i flere år slet med kontinuerlig inntektssvikt. For første gang måtte NSB legge ned jernbanestrekninger. Trafikken på de nybygde banene ble heller ikke slik som prognosene tilsa. Fra 1924 til 1933 sank NSBs inntekter fra 103 til 64 millioner. Eivind Heiberg fikk derfor ikke noe godt ettermæle for sin ledelse av NSB.
Han var ellers formann i Norges Standardiseringsforbund 1924-34.
Heiberg var gift med Gudrun Møller, datter av ordfører og stortingsrepresentant Johan Moses Møller. Han er farbror til Edvard Heiberg og Bernt Heiberg, farfar til Karin Stoltenberg og oldefar til Jens Stoltenberg.
Utmerkelser
Heiberg ble i 1934 gjort til kommandør av St. Olavs Orden «for embetsfortjeneste og fortjenester av Norges Standariseringsforbund».
Heiberg var også innehaver av Dannebrogordenen, Finlands hvite roses orden og Nordstjerneordenen.
Vallensbæk kirke
Vallensbæk kirke ble restaurert i 1864–65 ved arkitekt J.D. Herholdt, da ble det blant annet også føyet til et våpenhus.
Kirken var utsatt for en mindre brann natten til 6. august 2007. Selv om brannen ble begrenset til alteret, ble hele kirkerommet skadet, og spesielt rengjøringen av kalkmaleriene var tidkrevende. Kirken åpnet igjen i 2008. Arkitekt Peder Elgaard utformet nytt alterparti til kirken. .
Galleri
<Gallery> Fil:Vallensbaek_Kirke_Denmark_3.jpg|Vallensbæk kirke Fil:Vallensbaek_Kirke_Denmark_chapel.jpg|Kapellet Fil:Jrballe_vallensbaek_church_wall_painting_kirke_kalkmalerier_001.JPG|Kalkmalerier Fil:Vallensbaek_Kirke_Denmark_altar_burned.jpg|Alteret etter brannen
Mattevevere og dvergedderkopper
Utbredelse
Familien forekommer i alle verdensdeler, og er den artsrikeste edderkoppfamilien etter hoppeedderkoppene (Salticidae) på verdensbasis. I de nordlige områdene utgjør de den artsrikeste gruppen med god margin, i Norge omtrent halvparten av artsrikdommen.
Systematisk inndeling / norske arter
Mange av artene i denne gruppen er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd. Særlig de minste arene kan være vanskelige å artsbestemme.
Denne systematiske oversikten er ikke fullstendig. Særlig i de mer tempererte deler av verden oppdages det stadig nye arter. Det pågår en stadig revisjon i den systematisk inndelingen av dvergedderkopper. Oversikten har med slekter og arter som forekommer i Norge.
Søndre Kornsjø
Søndre Kornsjø (svensk: Södra Kornsjön) er en innsjø i Sverige. Sjøen er en del av Kornsjøvassdraget som tar til på grensa mellom Østfold fylke i Norge og Dalsland i Västra Götalands län i Sverige.
Det nordiske ødegårdsprosjekt
Det nordiske ødegårdsprosjekt var et samarbeidsprosjekt mellom nordiske historikere for å kartlegge nedleggingen av gårdsbruk (ødegårder) i senmiddelalderen i Norden. Prosjektet varte fra 1968 til 1981.
Ødegårdsprosjektets målsetting var formulert slik av Andreas Holmsen: «Prosjektet tar sikte på et samordnet og sammenlignende studium av bosetnings- og jordleiehistorien ca. 1300–1600, gjennom representative punktanalyser i hvert land og en felles sluttbearbeidelse av resultatene». I praksis var det studiet av ødegårdene (fraflyttede gårder) og tilbakegangen i bosetningen i senmiddelalderen (ca. 1300–1550) som kom til å stå i sentrum.
Historie
Et av temaene på den nordiske historikerkongressen i Bergen i 1964 var «Ødegårder og ny bosetning i de nordiske land i senmiddelalderen». Siden dette var et fenomen som hadde påvirket hele Norden, foreslo den norske professoren Knut Mykland at det skulle opprettes et samordnet, nordisk prosjekt for å undersøke ødegårdsfenomenet nærmere. Det var svensken Erik Lönnroth som satte prosjektet ut i livet, sammen med nordmannen Andreas Holmsen. Det nordiske statenes forskningsråd organiserte ødegårdsprosjektet som det første store samarbeidsprosjektet innenfor humanistiske fag.
De forberedende arbeidene til prosjektet begynte i 1968. I Finland ble arbeidet ledet av Arvo Soininen og Eino Jutikkala, i Sverige av Lars Olof Larsson, i Danmark av Svend Gissel, og i Norge av Andreas Holmsen. Holmsen ble senere etterfulgt av Jørn Sandnes. Ødegårdsprosjektet ble planlagt på konferanser på Lysebu ved Oslo i 1968 og 1969. Prosjektet arrangerte senere ekskursjoner og konferanser på forskjellige steder i Norden. I 1971 ble det opprettet et nordisk arbeidslederkollegium som skulle styre prosjektet, som hadde følgende medlemmer: Gissel (Danmark), Eva Österberg (Sverige), Jutikkala (Finland), Sandnes (Norge), Björn Teitsson (Island).
Arbeidet i Norge
Som faglig organ for prosjektets arbeid i Norge ble det i 1969 opprettet en «Norsk agrarhistorisk forskergruppe», med blant andre Rolf Fladby, Knut Johannessen, Håkon Hovstad, Kåre Lunden, Stein Tveite, Andreas Holmsen og Knut Mykland som medlemmer. Holmsen var formann til 1972, da han ble avløst av Jørn Sandnes.
I 1972 ble det dessuten opprettet et eget norsk råd for den norske avdelingen av ødegårdsprosjektet, som skulle stå ansvarlige overfor Norges almenvitenskapelige forskningsråd. Medlemmene var Rolf Fladby, Andreas Holmsen, Knut Mykland, Jørn Sandnes og Halvard Bjørkvik. Holmsen var formann til 1973, da Fladby overtok.
Flere vitenskapelige assistenter var tilknyttet prosjektet, blant dem de senere professorene Audun Dybdahl og Helge Salvesen. Mange hovedfagsstudenter deltok i arbeidet, og flere forskere fra andre fagområder (for eksempel arkeologer og botanikere) ble trukket inn i arbeidet.
Axel Christian Smith
Axel Christian Smith (født 8. mai 1744 i Stavanger, død 20. juni 1823 i Nedenes) var en norsk prest og forfatter.
Han var sønn av kjøpmann Anders Smith og Sophie Amalie (født Prahl), ble student 1761 og teologisk kandidat 1768. Etter 5 år som huslærer ble han 1773 kapellan i Elverum og Trysil. Da prestegjeldet deltes, ble han 1780 sogneprest i Trysil. 1787 ble han befordret til Elverum, og samme år ble han prost over Østerdalen. 1794 fikk han Øyestad prestekall og ble prost i Nedenes. Han var gift første gang med Mette Dop (d. 1791) og annen gang med Hilleborg Dop, søster av hans første kone.
Smith skrev en topografisk beskrivelse over Trysil som ble trykt i «Topographisk Journal for Norge». Han skrev også en avhandling om vaksinasjonens utbredelse blant den norske almuen, utgitt 1773 av Landhusholdningsselskapet. Hans virksomhet for vaksinasjonssaken skaffet ham selskapets gullmedalje.
Pleopeltisslekten
Pleopeltis er en slekt av bregner innen sisselrotfamilien, som tilhører ordenen Polypodiales.
De fleste av de minst 35 artene er oppreiste og moderat store. Slekten anses noen ganger som en underslekt under Polypodium (sisselrotfamilien).
Slekten Pleopeltis har stort sett habitater i Sør-Amerika, men også noen få arter i Afrika, Asia og Stillehavet.
Melina Mercouri
Melina Mercouri (født 18. oktober 1920 i Athen i Hellas, død av lungekreft 6. mars 1994 i New York i USA) var en gresk skuespiller, sanger og politiker (PASOK). Hun fikk internasjonale berømmelse som skuespiller og var sitt lands kulturminister. Hun grunnla EUs program for de europeiske kulturhovedsteder.
Bakgrunn
Maria Amalia Mercouri stammet fra en storborgerlig familie. Bestefaren, Spyros Merkouris, var i 30 år byen Athens valgte overhode. Faren, Stamatis Merkouris, var representant i det greske parlamentet og i en kortere periode landets innenriksminister.
Etter foreldrenes skilsmisse bodde Melina hos bestefaren. Han nektet henne å bli skuespillerinne. Det skulle hun ikke få virkeliggjort etter at hun i 1939 (sventuelt 1941) hadde giftet seg med den rike forretningsmannen Pan Charakopos, og gikk på skuespillerskole og fikk mindre opptredender ved det greske nasjonalteater.
Filmskuespillerinne
Mercouri debuterte som filmskuespiller i filmen Stella, som kom ut i 1955 og fikk stor internasjonal suksess med sine forestillinger i filmer som Phaedra, Topkapi og Promise at Dawn. Men virkekig kjent i Norge ble hun i 1960 etter filmen Aldri på en søndag som fikk flere Oscar.
Sebi
«Sebi» (norsk oversettelse: deg selv) er en synthpopsang fra 2019 som fremføres av den slovenske duoen zalagasper (i 2019 under navnet Zala Kralj & Gašper Šantl). Sangen vant den slovenske sangkonkurransen EMA 2019 og var Slovenias bidrag til Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv i Israel, der den endte på 15. plass i finalen.
Melina Mercouri
Filmskuespillerinne
Ved Cannes filmfestival i 1960 vant hun prisen for beste kvinnelige hovedrolle. Ved siden av nominasjon til Academy Awards, ble hun også nominert til tre Golden Globe-priser og to BAFTA Awards.
Sebi
Om sangen
«Sebi» er skrevet av kjæresteparet Zala Kralj og Gašper Šantl. De to møttes på Instagram, ble kjærester og dannet duoen Zala Kralj & Gašper Šantl sommeren 2017. Samme år spilte inn sin første sang sammen, «Valovi», som ble hedret med flere musikkpriser i Slovenia.
Melina Mercouri
Politisk engasjement
Under styret til den greske militærjuntaen mellom 1967 og 1974 var hun politisk aktiv i opposisjon til juntaen. Da gruppen av oberster utførte statskupp i Hellas den 21. april 1967 var Mercouri i USA og spilte inn filmen Illya Darling. Hun reiste til Hellas umiddelbart og tok opp kampen mot den greske militærjuntaen. Hun startet en internasjonal kampanje og reiste over hele verden for å spre informasjon og oppfordre til total isolasjon av militærjuntaen. Som et resultat av denne kampanjen ble det greske statsborgerskapet hennes tatt fra henne av det diktatoriske regimet, samtidig som det konfiskerte alle hennes eiendommer i Hellas. Da statsborgerskapet ble tatt fra henne, uttalte hun: «Jeg ble født som greker og jeg vil dø som en greker. Militærjuntaen ble født som fascister, og de vil dø som fascister".
Sebi
Om sangen
Høsten 2018 skrev de låten «Sebi», duoens fjerde singel. Tittelen betyr deg selv eller en selv og sikter til at du må være tro mot deg selv. Teksten forteller videre at du ikke må føle deg som en fiasko, men innse at det viktige er å være sammen, og at alt ikke trenger ha en mening.
Melina Mercouri
Politisk engasjement
Det ble utført et attentatforsøk mot henne mens hun var i Genova i Italia, men dette stanset ikke hennes kamp mot diktaturet i Hellas. Hun fortsatte med å holde taler, gi intervjuer og konserter og delta i protestmarsjer for å vise sin avsky mot militærjuntaen.
Mercouri ble medlem av det greske parlamentet i 1977 og i 1981 ble hun den første kvinnelige kulturministeren i Hellas.
Abau (distrikt)
Abau distrikt er et distrikt i provinsen Central i Papua Ny-Guinea. Det er en av fire administrative distrikter som utgjør provinsen.
Melina Mercouri
Politisk engasjement
Mercouri engasjerte seg i europeisk kulturutveksling og regnes som grunnleggeren av EUs program Europeisk kulturhovedstad.
KV Kortrijk
Spillerstall
Oppdatert 18. april 2023.
Østerrike under EM i friidrett 2014
Østerrike deltok med 13 utøvere under EM i friidrett 2014 som ble arrangert 12.–17. august 2014 i Zürich. Østerrike tok ingen medaljer under mesterskapet.
Manuel Pellegrini
Manuel Luis Pellegrini Ripamonti (født 16. september 1953 i Santiago i Chile) er en chilensk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for den spanske klubben Real Betis.
Han er utdannet sivilingeniør, og har tidligere spilt for Chiles herrelandslag i fotball (1973–1986) og klubblaget Universidad de Chile (1973–1986). Etter at han la fotballskoene på hylla begynte han som manager for Universidad de Chile og etter hvert flere andre klubber i Chile, Argentina og Ecuador. I 2004 begynte han managerkarrieren i Europa for den spanske fotballklubben Villarreal. Videre har han vært manager i storklubbene Real Madrid og Manchester City.
Karriere som fotballspiller
Pellegrini begynte sin profesjonelle fotballkarriere som forsvarsspiller for Universidad de Chile, der han også tilbrakte hele karrieren sin. Til sammen spilte Pellegrini 451 kamper, og scoret 7 mål.
Aleksandr Rodtsjenko
Rodtsjenko var en av de mest allsidige russiske kunstnerne som dukket opp etter den russiske revolusjonen. Han jobbet som maler og grafiker før han slo seg ned med fotografi. Hans fotografering var sosialt engasjert, formelt nyskapende og i motsetning til det malerisk estetikke.
Manuel Pellegrini
Karriere som fotballspiller
Pellegrini la opp som profesjonell fotballspiller i 1984 etter en kamp mot Cobreandino. Han sa selv i ettertid at grunnen til at han la opp var at keeperen på samme lag reddet et skudd, da skulle Pellegrini selv klarere ballen, men så kom en 17-åring og hoppet en halv meter høyere enn han selv slik at det ble mål. I ettertid viste det seg at 17-åringen som vant duellen var Iván Zamorano, som senere spilte for Real Madrid og ble toppscorer i den spanske ligaen i 1995 med 27 mål.
Pellegrini sa i etterkant at hvis han hadde vist hvor god den 17 år gamle gutten hadde blitt, hadde han selv ikke lagt opp, men fortsatt å spille i to sesonger til.
Aleksandr Rodtsjenko
Mye av arbeidet til de senere 20. århundrets grafiske designere er et direkte resultat av Rodtsjenkos tidligere arbeider på feltet. Hans innflytelse på senere kunstnere har vært så gjennomgripende at det ville være nesten umulig å skille ut alle designerne som hans arbeider har påvirket i årenes løp.
Manuel Pellegrini
Villarreal
Pellegrini tok over managerrollen i 2004, der Villarreal ble kvalifisert til Champions League etter en tredjeplass i den spanske ligaen. Neste sesong kom Villarreal til semifinalen i Champions League, der de tapte mot Arsenal.
Curtis LeMay
Curtis Emerson LeMay (1906–1990) var general i det amerikanske flyvåpenet.
Manuel Pellegrini
Villarreal
I slutten av 2007 skrev Pellegrini under en ny kontrakt med Villarreal som skulle vare til 2011. 31. mai 2009 ble han spurt av journalister angående samtaler med Real Madrid, han benektet disse ryktene. 1. juni ble det kjent at Pellegrini ikke ville fortsette i Villareal.
Curtis LeMay
Han ledet de strategiske brannbombetoktene mot byer i Japan under den andre verdenskrig og mineleggingen av Japans indre farvann, og gjennomførte atombombingen av Hiroshima og Nagasaki. Etter krigen fikk han kommandoen for det amerikanske flyvåpenet i Europa og spilte en viktig rolle i få i stand luftbroen til Berlin.
Zschorlau
Zschorlau er en kommune i Erzgebirgskreis i Direktionsbezirk Chemnitz i den sørlige delen av Fristaten Sachsen. Sammen med Bockau er den en del av forvaltningsfellesskapet Zschorlau. Kommunen hadde 5 549 innbyggere den 31. desember 2010.
Curtis LeMay
Fra 1961 til 1965 var han stabssjef i flyvåpenet, da både Cubakrisen og Vietnamkrigen opprant. At LeMay kom på kant med president Lyndon B. Johnsons vietnamkrigsstrategi førte til at han måtte gå av.
LeMay flyttet som pensjonist til California, der konservative krefter oppfordret ham til å stille i Det republikanske partis nominasjon til Senatet. LeMay avslo. Ved presidentvalget i 1968 lot han seg overtale til å stille som visepresidentkandidat for sørstatsdemokraten George Wallace. LeMays mangel på politisk fintfølelse, slik som oppfordringen til å «bombe Nord-Vietnam tilbake til steinalderen», ble imidlertid en belastning for Wallace.
God’s Equation
God's Equation er Pagans Minds fjerde studioalbum. Albumet ble utgitt 9. november 2007 i Europa og 15. januar 2008 i USA.
Carsten Christensen (ishockey)
Carsten Christensen (født 13. mai 1914, død 11. november 2000) var en norsk spiller, dommer, trener og leder i ishockey. Han regnes blant pionérene for idretten i Norge. Christensen representerte flere klubber, deriblant Trygg, som han ble norgesmester for i 1938. Han dømte NM-finalene i 1939 og 1940.
I 1944 var Christensen med på å stifte Idrettslaget Templar, og i 1951 var han sentral da ishockeyavdelingen i Templar brøt ut og dannet klubben Tigrene. Han var gjennom flere år trener og lagleder i disse klubbene. I tillegg hadde han flere engasjementer for det norske landslaget, blant annet var han lagleder under VM i 1950, OL i 1952 (sammen med kanadieren Bud McEachern) og VM i 1954.
Folkeavstemningen om sammenslåing av Troms og Finnmark
Folkeavstemningen om sammenslåing av Troms og Finnmark fant sted i Finnmark den 14. mai 2018. Den ble besluttet gjennomført av Finnmark fylkesting etter misnøye med Stortingets vedtak av 8. juni 2017 om å slå sammen Finnmark med Troms til et nytt fylke som del av regionreformen. Målet med folkeavstemningen var å legge politisk press på Stortinget for å få omgjort sammenslåingsvedtaket.
Manuel Pellegrini
Real Madrid
1. juni 2009 skrev Pellegrini under en toårskontrakt med Real Madrid.
Folkeavstemningen om sammenslåing av Troms og Finnmark
En undersøkelse gjort i forkant viste at 82 % av befolkningen i Finnmark ønsket en folkeavstemning. I Troms var støtten for å avholde folkeavstemning på 65 %, men en tilsvarende folkeavstemning har ikke blitt avholdt der.
På stemmeseddelen ble velgerne stilt spørsmålet «Ønsker du at Finnmark fylke skal slås sammen med Troms fylke?» med valgmulighetene «Ja» og «Nei». 58 % av de stemmeberettigede avga stemme og resultatet ble et flertall (87 %) mot fylkessammenslåing. I forkant håpet fylkesordfører Ragnhild Vassvik på over 75 % valgdeltakelse.
Etter avstemningen uttalte kommunalminister Monica Mæland at folkeavstemningen i Finnmark ikke kunne overprøve stortingsvedtaket.
Manuel Pellegrini
Real Madrid
Allerede i 2010 fikk Pellegrini et ultimatum av Florentino Pérez om at hvis Real Madrid ikke vant den spanske ligaen ville Pellegrini få sparken. De hadde tidligere røket ut av Champions League i 16-delsfinalen mot Lyon. Samme året fikk Real Madrid ny rekord med hele 96 poeng i den spanske ligaen. Men erkerivalen Barcelona fikk hele 99 poeng, så Real Madrid og Pellegrini endte på andreplass i serien. 26. mai 2010 ble det annonsert at Real Madrid hadde fått en ny manager, José Mourinho. Direktøren i Real Madrid sa senere at hvis ikke Mourinho hadde vært aktuell for jobben, ville Pellegrini fremdeles hatt den.
Málaga
5. november 2010 ble han presentert som manager for den spanske La Liga klubben Málaga. I hans første sesong i Málaga ledet han klubben til en 11.-plass i serien, mens han fulgte opp med 4.-plass sesongen etter. Tabellplasseringen førte til at Málaga kunne kvalifisere seg til Champions League. De kvalifiserte seg gjennom en utslagsrunde, og dermed fikk Málaga delta i Champions League for første gang i klubbens historie. Han forlot Málaga etter tre år som manager i klubben.
Manchester City
Manchester City kunngjorde 14. juni 2013 at Manuel Pellegrini tok over jobben som manager i den engelske Premier League-klubben. Han ble dermed første chilener som manager for en klubb i Premier League, og den femte ikke-europeer til samme bragden. Pellegrini mottok prisen som månedens beste manager for desember, kun seks måneder etter hans overtakelse. 2. mars 2014 fikk han sin første store tittel i europeisk fotball når Manchester City vant ligacupen på Wembley Stadium etter å ha slått Sunderland 3-1 i finalen. Samme sesong ble Manchester City kronet til vinnere av Premier League. Pellegrini ble historiens første ikke-europeer som førte sitt lag til å vinne den engelske ligatittelen. På deadline day 1. februar 2016, ble det klart at Manuel Pellegrini ville bli erstattet av Pep Guardiola Juni 2016.
Agnete Brun
Agnete Brun (født 7. mai 1968) er en norsk fotograf. Hun har jobbet i Dagbladets featuremagasin. Agnete er datter av fotografen Johan Brun, som jobbet i samme avis i over 40 år.
I 2014 sluttet hun i Dagbladet og begynte som frilansfotograf.
Agnete Brun ble tildelt Fotografiprisen, Norges Fotografforbunds hederspris, i 2001.
Tor-Johan Ekeland
Tor-Johan Ekeland (født 21. mars 1949 i Langevåg) er professor emeritus i psykologi ved Høgskulen i Volda.
Han avla psykologisk embetseksamen ved Universitetet i Bergen i 1976, og ble i 1999 dr. philos. samme sted med avhandlingen «Meining som medisin. Ein analyse av placebofenomenet og implikasjonar for terapi og terapeutiske teoriar».
I 1979 ble han ansatt som amanuensis ved Møre og Romsdal distriktshøgskole, Volda. I 1986 ble han førsteamanuensis samme sted, og samme år ble han rektor for distriktshøgskolen i Volda. Han satt som rektor frem til 1990. I 1994 ble distriktshøskolen og Volda lærarhøgskule slått sammen til Høgskulen i Volda. Ekeland ble professor ved Høgskulen i Volda i 1997.
Sebastián Rossi
Sebastián Maximiliano Rossi (født 12. februar 1992) er en argentinsk padler som konkurrerer i slalåm. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 16 i C-1.
Water Eaton
Water Eaton kan vise til:
University of Central Florida
University of Central Florida er et delstatseid universitet i Orlando i delstaten Florida, USA. Det ble opprettet i 1963 som Florida Technological University, med formål å utdanne teknisk personell til John F. Kennedy Space Center, hvor det også er en campus.
I 1978 ble fagtilbudet utvidet til å gjelde en rekke universitetsfag, og lærestedet fikk dagens navn.
1990 ble Space Education and Research Center etablert, og universitetet er idag et såkalt space-grant-universitet, en tittel tildelt av NASA.
Skolene ved UCF er: