cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Cora Sandel
Forfatterinne
Romanene hennes førte til at hun fikk en umiddelbar plass i skandinavisk kanon, men det var ikke før 1960-tallet at hun fikk et gjennombrudd for et engelskspråklig publikum.
Hun ble hedret med St. Olavsorden i 1957. Hennes hjem i Tromsø, bygget i 1838, huser nå Perspektivet Museum.
Både i Tromsø og i Stavanger er hun hedret med Cora Sandels gate.
Til tross for stor litterær suksess skjulte Sara Fabricius seg bak sitt pseudonym og levde et nokså tilbaketrukket liv. Hun døde i Uppsala.
Joseph Frantz Oscar Wergeland
Joseph Frantz Oscar Wergeland (født 17. november 1815 i Kristiansand, død 19. august 1895 i Kristiansand) var en norsk offiser og karttegner. Han er mest kjent under navnet Oscar Wergeland eller som general Wergeland.
Militær
Wergeland vokste opp på Eidsvoll og valgte en militær karriere, men var en aktiv og engasjert samfunnsborger med flere talenter, en lang rekke verv og et stort virkefelt. Han ble offiser i 1834. Han var premierløytnant i 1839. I 1866 hadde han graden oberstløytnant og var sjef for 2. Christiansandske Halvbrigade. I 1868 ble han forfremmet til oberst og kommandant i Kristiansand. I 1880 fikk han graden generalmajor. Han fikk avskjed i nåde i 1893, 78 år gammel.
Karttegner
Wergeland var en utmerket karttegner og topograf. Han fikk sin utdannelse med offentlig stipend i Paris og arbeidet i 11 år som karttegner for Norges Geografiske Opmåling. Han tegnet de første amtskartene som ble utgitt i offentlig regi i Norge, det første (Christians Amt/Oppland) kom ut i 1845. Et av disse kartarbeidene ble belønnet med medalje og diplom for «Best of class» på en kunst- og industriutstilling i New York i 1853.
Wergeland var lærer i tegning og kalligrafi ved Krigsskolen og ordonansoffiser hos Kongen. Han satt i komitéen for Hovedbanen samt for en rekke veianlegg. Han deltok i en feltmanøvre i Skåne i 1848 og i de norsk-svenske vaktstyrkene i Slesvig i 1849 og 1850, og var på ett års studiereise i utlandet i 1852 og 1853.
Idretten
Wergeland var en ivrig idrettsmann og tok initiativet til å opprette skiløperavdelinger i Hæren. Han skrev boken Skiløbingen, dens historie og krigsanvendelse i 1865.
Bystyrer
Han var medlem av bystyret i Kristiansand i en årrekke og formann i Byselskapet som han styrte med stor autoritet fra 1860. I sin tid vant han en enestående popularitet i byen og distriktet.
Ravnedalen
I dag er han mest kjent for å ha benyttet sine tropper til glede for hele samfunnet ved å sørge for å anlegge parken i Ravnedalen og opparbeide veier og beplante hele Baneheia med økonomisk støtte fra Staten, lokale banker og næringslivet.
Wergelandsparken
Det første, store prosjektet han fikk gjennomført var imidlertid anleggelsen av Wergelandsparken i 1859–60. Området ble omskapt fra et støvfullt hull til en park med trær, blomster og spaserstier.
Fontenen
Fra 1866 hadde parken en fontene i sentrum, men denne måtte i 1908 vike for en statue av Oscars bror, Henrik, som ble reist i forbindelse med 100-årsjubileet for hans fødsel. Fontenen ble i første omgang flyttet til øvre torv, siden revet og glemt. I 1991 ble den restaurert og gjenreist på torvet. I dag forbindes først og fremst parken med Henrik Wergeland, men det er hans bror som er opphav til navnet.
Skulptur og vei
Oscar Wergeland er hedret med en bronseskulptur av Gustav Lærum som er plassert i Ravnedalen. Wergelandsveien på Grim i Kristiansand er også oppkalt etter Frantz Joseph Oscar Wergeland.
Familie
Han var sønn av Nicolai Wergeland (1780–1848) og Alette Dorothea Wergeland (1780–1843, født Thaulow). Han var bror til blant andre poeten og forfatteren Henrik Wergeland og forfatteren Camilla Collett. Oscar var gift med to koner som døde unge, først i 1844 med Søster Truine Catharina Alette Sem (1824–53), datter av Niels Arntzen Sem. De fikk tre døtre I sitt andre ekteskap fra 1859 med Caroline Hagemann (1841–74) fikk han
Mankeand
Mankeand (Chenonetta jubata) er en and som finnes i store deler av Australia.
Biologi
Mankeanda er 41–50 cm lang, og kan minne om en liten gås. Andriken er grå med mørkebrunt hode og flekkete bryst. Hunnen har hvite striper over og under øynene og flekkete underside. Begge kjønn har grå vinger med sorte håndsvingfjær og et hvitt vingespeil.
Gresser for det meste, svømmer sjelden. Hunnen legger 8–12 egg i en hul trestamme.
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Carboneras (2018). Norske navn på arter følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Eventuelle benevnelser i parentes er kun midlertidige beskrivelser, i påvente av et offisielt navn på arten.
Alexander Dubček
Alexander Dubček (født 27. november 1921, død 7. november 1992) var en slovakisk politiker og leder av Tsjekkoslovakia i 1968-1969, som var kjent for sitt forsøk på å reformere kommuniststyret i landet og sin rolle i Prahavåren i 1968.
Biografi
Alexander Dubček ble født i Uhrovec i den slovakiske delen av det daværende Tsjekkoslovakia. Han vokste opp i et esperantokollektiv i Kirgisistan, som den gang var en del av Sovjetunionen.
Etter den såkalte fløyelsrevolusjonen i 1989 som førte til kommunismens fall, ble Dubček parlamentspresident i Tsjekkoslovakia. Han ble også valgt som leder for det sosialdemokratiske partiet.
I 1989 fikk Alexander Dubček Sakharovprisen for tankefrihet.
Dødsfall etter bilulykke
Dubček døde den 7. november 1992, av skader han ble påført i en bilulykke den 1. september på motorveien ved Humpolec. Uken etter skulle han ha vitnet mot flere KGB-offiserer, og hans dokumentmappe forsvant fra ulykkesstedet. Han ble gravlagt i Bratislava i Slovakia.
Le temps des fleurs
«Le temps des fleures» er en fransk versjon av Those Were the Days. Singelen ble gitt ut av sangeren Dalida i 1968.
Jack Nicklaus Award
Jack Nicklaus Trophy er et trofé som tildeles «årets spiller» på PGA-touren i golf. Utmerkelsen ble første gang utdelt i 1990 og er basert på avstemning blant medlemmene av PGA-touren.
Viking Fotballklubb
Viking Fotballklubb er en norsk fotballklubb fra Stavanger, og er Rogalands største. Klubben har både herrelag og damelag.
Viking kvinner
Laget spiller i 2023-sesongen i 2. divisjon avdeling 1. De spiller hjemmekampene sine på Viking stadion, som ble åpnet i 2004.
Lagets drakter består av mørkeblå trøyer, hvite bukser og mørkeblå strømper.
Ding Dong, Ding Dong
«Ding Dong, Ding Dong» er en sang av George Harrison, utgitt 6. desember 1974 på Apple Records.
Viking Fotballklubb
Viking menn
Med sin andreplass på maratontabellen er herrelaget et av Norges beste fotballag gjennom tidene, noe som tradisjonelt vektes tyngre enn for eksempel antall cupmesterskap. Laget har spilt i toppdivisjonen siden den ble etablert, med unntak av sesongene 1966–67,1987–88 og 2018. Viking har til sammen tatt åtte seriemesterskap og seks norgesmesterskap, og er det fotballaget i Norge med flest sesonger (57 per 2015) i toppdivisjonen.
Ding Dong, Ding Dong
Bakgrunn
«Ding Dong, Ding Dong» var George Harrisons sang for første nyttårsdag. Sangen ble en moderat hit da den ble utgitt (den nådde nummer #36 i USA, nummer #38 i Storbritannia, og nummer #31 i Tyskland), og får fortsatt radiotid rundt nyttår.
Viking Fotballklubb
Viking menn
Laget spiller sine hjemmekamper på Viking stadion, som ble åpnet i 2004. Tilskuerrekorden er 16,600 mot 24. juni 2007. Kapasiteten er 15,900 tilskuere.
Ding Dong, Ding Dong
Bakgrunn
Det ble laget en video hvor – slik sangteksten antyder – Harrison «rang out the old» («ringte ut det gamle») ved opptre i en grå dress uten krage og spilte på sin 12-strengers Rickenbacker-gitar, som han brukte i The Beatles første år. Han opptrådte også kortvarig i sin fargerike uniform fra Sgt. Pepper for det første gang siden promoteringen av «Hello Goodbye» på slutten av 1967. B-siden - «I Don't Care Anymore» - har ennå ikke blitt utgitt på CD (skrivende stund: 2009).
Viking Fotballklubb
Viking menn
Lagets drakter består av mørkeblå trøyer, hvite bukser og mørkeblå strømper.
Spillerstall
''Oppdatert 10. august 2023''
Ding Dong, Ding Dong
Listeplasseringer
«Ding Dong, Ding Dong» kom som nummer #38 på listene i Storbritannia og som nummer #36 i USA.
Viking Fotballklubb
Historie
Idrettslaget Viking ble grunnlagt i Stavanger 10. august 1899. Den første fotballen som Viking kjøpte, ble levert fra Hall & Hamlin i Hull, England i september 1899. På 1950-tallet hadde klubben grupper for herrefotball, friidrett, boksing, bryting, håndball og orientering. I 1986 ble idrettslaget splittet i Viking Fotballklubb, Viking Ishockeyklubb og Viking Håndball.
Viking FK er en av Norges mest suksessfulle fotballklubber. Klubbens herrelag har andreplass på maratontabellen fra 1949 til 2018.
Viking har spilt i toppdivisjonen siden den ble etablert, med unntak av tre korte perioder (1966-67, 1987-88 og 2018). Dette gjør at Viking er laget med flest sesonger i toppserien gjennom tidene, med god margin (57 sesonger, mot 2.-plass Rosenborgs 44 sesonger). Klubben har til sammen vunnet åtte seriemesterskap (1958, 1972, 1973, 1974, 1975, 1979, 1982, 1991) og seks norgesmesterskap (1953, 1959, 1979, 1989, 2001 og 2019).
Klubbens logo og vimpel
Vikings logo er et splittflagg med rød bunn med Viking F.K. øverst og Stavanger nederst i gule bokstaver. Stiftelsesåret 1899 står under Stavangers tidligere byvåpen i midten, en eikestubbe (selv om byvåpenet faktisk har en vinranke) med spirende blad inne i en stilisert laurbærkrans (alt i gult). Vikings vimpel er en trekantet vimpel med den spisse enden ned med mørkeblå bunn. Øverst står det Viking F.K. med stor skrift og under noe mindre stiftet 1899, begge i hvitt med en viking med hjelm, kappe og en øks i hendene mens han har høyre fot oppå en fotball alt i hvitt. Like under er Vikings logo og under der igjen står det seriemestere: 1958, 1972, 1973, 1974, 1975, 1979, 1982, 1991 og nederst cupmestere: 1953, 1959, 1979, 1989, 2001.
I 2019 ble den gamle logoen oppdatert og særlig eiekestubben ble gjort tydeligere. Det ble i 2020 også snakket en del om å fornye og oppgradere den grafiske profilen til klubben og de ble derfor laget forslag som klubbens medlemmer ble fikk til en «rådgivende avstemming». Det ble dermed bestemt at man skulle fornye logoen.
Starten
«Ballen kom fra England. Den ble skipet over Nordsjøen, vugget over havet, seilt inn i Vågen, og den var ikke rund en gang. ». Fotball kom til Stavanger relativt tidlig og Viking ble dannet i Stavanger den 10. august 1899. Stiftelsesmøtet ble avholdt i Martin Egelands hus, et auksjonslokale i Verksgata 14 på hjørnet mellom Verksgata og Fiskepiren. Blant mennene som var samlet der, var noen som hadde brutt ut av roklubben og turnforeningen. Lauritz Rosnæs fikk vervet som klubbens første formann. Forsamlingen vedtok klubbflagg, kontingent, drakten (som skulle bestå av en hvit trøye, en grønn kalott og skjerf, og en sid, hvit bukse) og at enhver uberyktet mann over 16 år kunne bli medlem.
Året etter at Viking ble etablert kom klubben Norrøna, og den første fotballkampen i Stavanger gikk ikke uventet mellom Norrøna og Viking. En kamp som Viking vant 1-0. I starten spilte Viking for det meste mot lokale lag. Viking-formann Finn Brodahl ble en person som startet et vendepunkt i klubben, da han hentet inn spillere fra gutteklubbene til Viking og etablerte et lag som tok seg helt til semifinalen i cupen i 1925. Året etter vant klubben sitt første kretsmesterskap, mot byrival SIF. Denne triumfen ble gjentatt i 1928 da Viking hadde ansatte skotten Don Coleman som trener, han utviklet blant annet det lette kortpasningspillet som kom til å kjennetegne klubben.
ARTEC Boxer
Boxer er en europeisk familie pansrede hjulgående kjøretøyer med seks eller åtte hjul. Opprinnelig var utviklingsprogrammet et samarbeid mellom Tyskland og Storbritannia, men Storbritannia trakk seg og Nederland kom inn. Sent i 2006 vedtok nederlandske myndigheter å bestille kjøretøyet. Det er utviklet av ARTEC, et selskap eid av tyske Krauss-Maffei Wegmann og Rheinmetall Landsysteme og nederlandske Stork.
Viking Fotballklubb
1930- og 1940-tallet
I 1930 røk Viking ut av cupen i kvartfinalens omkamp mot Ørn Horten. En ny æra i klubbens historie startet i 1931 da Viking startet med Reidar Kvammen på 17 år, Bertram Jacobsen på 18 år og William Danielsen som kun var 15 år i kampen mot Ulf i Sandnes. Rivaliseringen med SIF endte etter at Viking for aller siste gang avga kretsmesterskapet til SIF. Viking var blitt byens beste lag. Seier i kretsmesterskapet ble en vane. Fra 1930-tallet etablerte klubben seg også på nasjonalt nivå. 1. oktober 1933 spilte Viking semifinale i NM mot Lyn og Viking etablerte seg som et publikumslag. «Norges østerrikere», skrev hovedstadspressen. Etter ekstraomganger sto det 3-2 til Viking. Viking gikk helt til cup-finale i 1933, som de tapte for Mjøndalen. I løpet av 1930-tallet produserte klubben flere av sine best kjente spillere, blant annet Reidar Kvammen, som spilte på Bronselaget under OL i Berlin i 1936. Hans bror Arthur Kvammen og Bernhard Lund spilte også for. Gjennom hele 30-årene nådde laget høyt opp i cupsammenheng, dog uten å gå helt til topps, med en ny semifinale i 1935, kvartfinale 1937 og et 10-0 tap i NM-kvartfinalen for Fredrikstad i 1939. I løpet av 1930-tallet ble Reidar Kvammen en etablert fotballstorhet. Også Bernhard Lund, Arthur og Sverre Kvammen og William Danielsen debuterte på landslaget i løpet av dette tiåret.
ARTEC Boxer
Historie og utvikling
Boxer ble startet som et utviklingsprosjekt av Tyskland og Storbritannia i november 1999. Tidlig i 2001 kom Nederland med i programmet. I 2003, like etter utbruddet av Irak-krigen, trakk Storbritannia seg for å konsentrere seg på sitt eget program, kalt Future Rapid Effect System. Prototyper ble levert til Tyskland i 2002 og Nederland i 2003. Produksjonen er planlagt å starte i 2007.
I tysk tjeneste skal Boxer erstatte Fuchs og M113, mens den i nederlandsk tjeneste skal erstatte M577 og støttevariantene av YPR 765.
Viking Fotballklubb
1930- og 1940-tallet
Den 21. juni 1945 vendte Viking tilbake på Stavanger Stadion i kampen Viking mot SIF, foran fem tusen tilskuere. I perioden etter krigen var det flere nye spillere slik som Inge Paulsen og Torgeir Torgersen, men også spillere som hadde spilt for klubben før krigen, blant annet Lauritz Abrahamsen på venstre back, med Tonning Skjæveland som midtstopper, Thore Thu sentralt på midten og William Danielsen som indreløper. Men det var også flere spillere som manglet, som enda ikke hadde vendt tilbake etter å ha sneket seg over svenskegrensen eller blitt sendt til Grini og tyske tukthus. Blant annet Reidar Kvammen, som var en nedslitt kropp da han ble hentet ut fra Stutthof konsentrasjonsleir. I 1947 var Viking gjenreist og tilbake i god form. Det ble et eventyrlig cupår, med 4-0 over Gjøvik Lyn i 3. runde, 6-0 over Årstad og 1-0 borte mot Brann i de påfølgende rundene. I semifinalen ventet Mjøndalen. Først borte, som endte i uavgjort 1-1. Til hjemmekampen var det stor begeistring og det brøt ut panikk i køen ved Prostebakken utenfor butikken til billettselger Arne Hidles sportsforretning, noe som endte med 20.000 mennesker på Stadion i hjemmekampen. Georg Monsen smalt inn 1-0 og 2-0 og Inge Paulsen økte til 3-0. Viking var klar for sin andre NM-finale. Den skulle spilles uten Reidar Kvammen, som tråkket feil og vred kneet. I finalene møtte Viking Skeid og tapte 0-2. Men over 114.000 mennesker så Viking i cupen i 1947, det vil si over 14.000 per kamp i snitt. I 1948 spilte Reidar Kvammen hovedrollen. Han hadde 49 landskamper femten år etter sin landslagsdebut og i juni ble han tatt ut til kampen mellom Norge mot Danmark i Idrætsparken. Ikke bare spilte han, Norge vant 1-0 og Kvammen var god. «Norges alle tiders største fotballbegavelse», ifølge fotballpresident Reidar Dahl etter kampen. Reidar Kvammen var den første nordiske spilleren som hadde oppnådd et halvt hundre landskamper.
ARTEC Boxer
Historie og utvikling
13. desember 2006 godkjente det tyske parlamentet innkjøp av 272 Boxere til den tyske hæren
Boxer produseres av ARTEC, og utviklingsprogrammet administreres av OCCAR (Organisation for Joint Armament Cooperation).
Viking Fotballklubb
1950-tallet De første medaljene
Etter andre verdenskrig ble Viking endelig en av de dominerende klubbene på 1950-tallet. Viking ble norgesmester i fotball for første gang da de slo Lillestrøm 2-1 i cup-finalen i 1953. et skal ha vært en underholdende kamp hvor Håkon Kindervåg og Kåre Ingvaldsen var målscorere for Viking. Denne cupfinalen var faktisk den tredje i Vikings til da 54 år lange historie, men dette var bare begynnelsen. Viking vant sitt første seriemesterskap i 1958. Viking ble seriemester i fotball etter å ha slått Skeid, som ble cupvinnere det året, 2-0 i seriefinalen. Året etter ble Viking igjen Norgesmester etter at de vant 2–1 over Sandefjord Ballklubb i 1959. Keeper Sverre Andersen var den mest fremtredende spiller i sin generasjon, mens Edgar Falch også fikk flere kamper for landslaget. Rolf og Kåre Bjørnsen, Åsbjørn Skjærpe og Leif Nicolaysen var andre viktige spillere, mens en ung Olav Nilsen startet sin store Viking-karriere i 1959. Klubbens tilskuerrekord stammer fra 1959 da 18 892 tilskuere så Viking slå Odd 4-0 i semifinalen i cupen.
ARTEC Boxer
Teknisk
Vognføreren sitter framme til høyre i kjøretøyet.
Viking Fotballklubb
Gullalderen
Mens 1960-tallet ble et roligere tiår for Viking, kom klubben tilbake og dominerte norsk fotball på 1970-tallet. Viking vant fire seriemesterskap på rad fra 1972 til 1975, i tillegg til 1979 da de også tok the double og ble cupmester. Trener i 1972, Kjell Schou-Andreassen, har fått æren for å legge grunnlaget for suksessen. Likevel fikk laget ny trener hvert år, og Sverre Andersen, Stuart Williams og Olav Nilsen ledet laget til seier de påfølgende år, og Tony Knapp var trener for 1979-laget. Midtbanespiller Olav Nilsen var også en avgjørende spiller på banen i første halvdel av tiåret, og fikk tilnavnet "Olav Viking", mens kollega Svein Kvia ble årets spiller ved flere anledninger. Reidar Goa, Hans Edgar Paulsen, Erik Johannessen, Inge Valen, Johannes Vold, Svein Hammerø, Gunnar Berland og Trygve Johannessen var andre nøkkelspillere.
ARTEC Boxer
Teknisk
Bestykningen som foreløpig er vist er enten en Heckler & Koch GMG 40 mm automatgranatkaster eller en Rheinmetall MG-3 7,62 mm mitraljøse.
Viking Fotballklubb
Opprykk
Noe måtte gjøres, og løsningen ble å bruke store summer på å hente inn den svenske treneren Benny Lennartsson og spillerne Kjell Jonevret og Per Holmberg. Satsingen lønte seg da Alf Kåre Tveit sikret et kontroversielt straffespark i 95. minutt mot Vard i siste seriekamp i 1988. Arild Ravndal skåret og ga Viking seieren som sikret opprykk, kjent som "Mirakelet i Haugesund". Dette signaliserte starten på en ny æra, og klubben vant cupen i 1989 og serien i 1991. Lars Gaute Bø, Roger Nilsen, Kent Christiansen, Egil Fjetland, Jan Fjetland, Trond Egil Soltvedt, Mike McCabe og Børre Meinseth var andre nøkkelspillere på et ungt Viking-lag.
ARTEC Boxer
Teknisk
Motoren er en 530 kW MTU dieselmotor, montert framme til venstre i skroget, som er koblet til en automatisk girkasse fra Allison. Dette driver permanent åttehjulstrekk med uavhengig hjuloppheng og sentralt styrt dekktrykk.
Viking Fotballklubb
1990-tallet
Mange av de unge spillerne på laget som vant seriegull i 1991 klarte ikke å leve opp til forventningene, og klubben lå i fare for å rykke ned i 1992. Bjarne Berntsen tok over som trener etter Arne Larsen Økland midt i sesongen og sikret fortsatt Tippeliga-spill, i tillegg til at de nesten slo ut FC Barcelona av europacupen. Klubben kjempet om seriemedaljer største delen av 1990-tallet, men klarte ikke å ta seriegullet fra Rosenborg. 1990-tallet førte også med seg stor eksport av norske fotballspillere, og Viking tjente godt på salg av blant andre spissen Egil Østenstad til Southampton i 1996 og keeper Thomas Myhre til Everton i 1997. Gunnar Aase, Lars Gaute Bø, Magnus Svensson, Bjarte Lunde Aarsheim, Kenneth Storvik, Roger Nilsen og Ingve Bøe var andre nøkkelspillere i denne generasjonen.
ARTEC Boxer
Varianter
Boxer finnes i forkskjellige varianter alt etter hvilke moduler som er installert. Kjente moduler inkluderer:
Modulene tar en times tid å bytte.
Viking Fotballklubb
2000–2010: «Vi er ikke en klubb som samler på 5.-plasser»
Benny Lennartsson kom tilbake i 2000 for å ta over for danske Poul Erik Andreasen, og det resulterte i en bronsemedalje og cupfinale mot Odd samme år. Det påfølgende året ble sesongen kronet med et cupmesterskap og enda en bronsemedalje. På grunn av god plassering i serien fikk Viking plass i UEFA-cupens første runde. Den første kampen ble spilt mot Chelsea på Stamford Bridge, engelskmennene tok ledelsen etter 44 minutter ved Jimmy Floyd Hasselbaink og økte til 2-0 ved Enrique de Lucas etter 68 minutter. Et lite håp ble tent for Stavangerlaget da innbytter og engelskmann Ben Wright skåret et mål etter ett minutt på overtid. Den 3. oktober 2002 ble en minneverdig dag for Viking og står som en av fotball Norges største bragder noensinne, da retur kampen ble spilt på Stavanger stadion. Viking fikk en god start på hjemmekampen da Morten Berre kranglet inn 1-0 målet etter en corner da det var spilt 8 minutter, finnen Peter Kopteff la på til 2-0 etter 35 minutter. Frank Lampard til 2-1 etter 45 minutter og så kom det to raske mål etter en times spill, først et av Erik Nevland og så et minutter etterpå av John Terry. Dermed var stillingen 3-2 og Chelsea lå an til å gå videre på bortemålsregelen, men et flott mål av Nevland i det 88 minutt sørget for en sensasjonell seier for Viking. Da sluttsignalet ble gitt tok trener Benny Lennartsson av gårde på en ellevill jubeltur. Han inntok Alf Kåre Tveits legendariske «fygar». Dette medførte en strekkskade for treneren som haltet litt i dagene etter. Lennartsson fikk vite av direktør Bjarne Berntsen at Viking ikke ønsket å forlenge kontrakten med ham etter 2002-sesongen. Selv om han bestemte seg for ikke å kommentere saken i mediene, gjorde han ett unntak for Stavanger Aftenblad hvor han sa: «Jeg skal bruke fem ord for å beskrive hva jeg føler: Fornedrende. Dårlig stil. Helt uenig».
I 2003 tok Kjell Inge Olsen over som trener og klubben endte på en noe skuffende femteplass i serien. Man spilt også den siste kampen på ærverdige Stavanger stadion mot Stabæk i siste hjemmekamp denne høsten. På begynnelsen av 2004-sesongen flyttet Viking til ny stadion i Jåttåvågen, Viking stadion. Olsen gav seg som trener etter skuffende resultater på høsten og våren og inn kom først Bjarne Berntsen (midlertidig) og senere den meritterte engelskmannen Roy Hodgson som tok over som trener. Klubben endte på niendeplass i sin første sesong på nytt stadion, og femteplass året etter. Brede Hangeland, Egil Østenstad, Peter Kopteff og Frode Hansen var viktige spillere i denne perioden. På slutten av sesongen sluttet Roy Hodgson som trener for å ta over, og han ble erstattet av Tom Prahl. I den forbindelse uttalte Viking-formann Ole Rugland det etter hvert så kjente sitatet «Målet for Viking må alltid være medaljer. Vi er ikke en klubb som samler på 5.-plasser». 2006-sesongen startet dårlig for laget under Prahls ledelse, og dårlig ble raskt verre. Med syv kamper igjen å spille, lå det engang så fryktede laget nederst på tabellen. Noe måtte gjøres, og den trenerenomaden og blant annet tidligere Start-treneren Tom Nordlie ble ansatt på en 3-måneders kontrakt for å erstatte Tom Prahl og berge Viking fra nedrykk. Med ny trener vant Viking tre av de fire første kampene, og klatret til tiendeplass, men tapte så to kamper på rad og falt til nedrykksplass. Fra nest sisteplass så det ut til at det beste klubben kunne håpe på var kvalifiseringsplass. Seriefinalen ble spesiell, da Viking knuste sølvvinner Brann 5-0 hjemme og passerte både Ham-Kam og Odd Grenland på tabellen og endte på en sikker 11.-plass.
Tom Nordlie var favoritt til å bli trener også neste sesong, men han valgte Lillestrøm. Kort tid etter ansatte Viking Uwe Rösler (en uke etter at han var erstattet av Tom Nordlie i Lillestrøm) som deres nye trener. 2007-sesongen gikk mye bedre enn det forrige. Viking tapte ingen seriekamper på hjemmebane og endte på tredjeplass. I forkant av 2008 hadde Viking en bred og stabil stall og var regnet som en av tittelkandidatene. VG gikk så langt som å tippe at Viking kom til å vinne serien i 2008. Viking forsterket stallen foran sesongen med de unge og lovende tsjekkerne Martin Fillo og Ålesunds toppskårer Joakim Austnes de to store signeringene, mens Thomas Myhre skulle få spille en hel sesong i mål etter tilbakekomsten året før. Men 2008 var sesongen da de fleste storlagene skuffet (utenom Stabæk), Viking endte på en 6.-plass og sesongen ble sett på som en fiasko. For den tradisjonsrike klubben ble 2009 en skikkelig nedtur. Sentrale spillere som danskene Nicolai Stokholm og Allan Gaarde var borte, men Tomasz Sokołowski var den mest profilerte nykommeren. Uwe Rösler fortsatte som trener for det tredje året og det var igjen knyttet store forventninger til at han nå måtte levere. Viking hadde mye problemer med skader og slet med spill og formasjoner, og det ble aldri helt bra. Lenge lå Viking på midten av en tett tabell, men åtte serierunder før slutt innledet Viking en tapsrekke som ikke ble brutt før i avslutningskampen med 1-0 over Tromsø, og med det endte Viking som nummer 10. Kampen var Thomas Pereira siste obligatoriske Viking kamp i en lang og trofast karriere i klubben og Pereira ble etter sesongen hedret med en testimonial som takk for 13 år i klubben. Etter sesongen ble Uwe Rösler og Viking ble enige om å avslutte sitt samarbeid (Selv om Rösler hadde signert ny treårskontrakt samme vår!).
2010–2019
Allerede 1. desember 2009 ble det klart at den tidligere landslagssjefen Åge Hareide skulle overta trener ansvaret i Viking fra 2010 og ut 2011-sesongen. Inn kom en del nye spillere, blant annet den svenske spissen Patrik Ingelsten (for fem millioner kr) fra SC Heerenveen og den norske landslagskeeperen Rune Jarstein ble hentet fra Rosenborg. I sommerpausen kom den tidligere Viking-spilleren Erik Nevland hjem til klubben etter spill i nederlandske Groningen og engelske Fulham. Han spilte sin siste kamp i Europaligaen finalen i 2010. Viking endte på en 9.-plass i 2010. I 2011 var Viking igjen tippet plant som medaljekandidat av flere fotballeksperter, både på tv og i nettavisene. Det ble bygget opp store forhåpninger til klubben, som nå hadde en relativt god stall, en merittert trener i Hareide og flotte klubbfasiliteter og som i tillegg hadde flere gode resultater i forsesongen. Unge talenter som Valon Berisha og Yann-Erik de Lanlay spilte flere gode kamper i førsesongen og ble også fremhevet som viktige talenter. Etter en elendig start på sesongen 2011 valgte sportsdirektør Egil Østenstad og ta ansvar for flere års sammenhengende sportslige nedturer og si opp sin stilling den 8. juni 2011. To dager før valgte Viking å kvitte seg med et omdiskutert kunstverk av kunstneren Jimmie Durham, ett grønt bilvrak med en 2,3 tonn tung stein oppå som av enkelte har sett på som «forhekset» eller forbundet med «dårlig karma». I september ble det også klart at Ole Rugland ville gi seg som styreleder, ingen styreformann i Viking har ledet klubben sammenhengende så lenge som ham. Han fikk sitt første styreverv i Viking FK i 1992 og fra 1999 har han ledet styret i Viking Fotball ASA. Den samme rollen har han hatt i Viking FK siden 2002. Sesongen 2011 endte med en 11.-plass og cup-exit i kvartfinalen. Dette var både skuffende og overraskende, i hvert fall i forhold til hvilke "tabelltips" klubben hadde fått i media før seriestart. Den 8. juni 2012 ble klubben og manager Hareide enig om et sluttvederlag i forbindelse med opphøret av ansettelsesforholdet, begrunnet svake sportslige resultater. Fra Hareide tok over som trener i 2010 tok Viking i snitt 1,28 poeng i snitt per eliteseriekamp, dette er dermed den dårligste poengfangsten de siste 15 årene (Kun slått av Tom Prahls periode som trener da klubben kun tok 1 poeng i snitt per eliteseriekamp).
19. juni 2012 tok Kjell Jonevret over som hovedtrener for Viking. Han hadde da vært arbeidsledig etter han måtte gå fra Molde i 2010. Første sesongen til Jonevret ble en god 5. plass, men neste sesong ble en nedtur med en 10. plass. i 2015 var Viking igjen på 5. plass, noe som var en bra plassering, mtp hvordan økonomien var i klubben. I den påfølgende sesongen ble det igjen en 5.plass, og man kom i tillegg til en semifinale i cupen. Her møtte Viking Sarpsborg på Viking Stadion, hvor Sarpsborg vant 1-0 etter ekstraomganger. I 2016 gikk sesongen noe som forventet med en 8. plass, men etter sesongen ble det bekreftet at Jonevret var ferdig i Viking som følge av ulike ambisjonsnivå i forhold til resten av styret. Jonevret tok totalt 1,59 poeng i snitt per eliteseriekampnår han var i Viking. Hans etterfølger ble hans assistent Ian Burchnall, noe som ble hans første sesong som hovedtrener i en klubb. Det ble en svært tung sesong som etter flere formasjoner og dårlige kamper endte i nedrykk til 1. divisjon, for første gang siden 1988. Burchnall var svært godt likt av både fans og spillere, men 3 kamper før slutten av sesongen fikk Burchnall sparken som følge av nedrykket. Etter en måned med spekulasjoner ble det klart at Bjarne Berntsen igjen skulle bli hovedtrener i Viking. Sammen har han med seg tidligere Vikingspiller Bjarte Lunde Aasheim og tidligere Vidar trener Morten Jensen.
I 2018 spilte Viking i 1. divisjon og endte til slutt med å vinne ligaen foran Mjøndalen på andre plass. Sesongen var preget av et ungt lag som svingte i prestasjonene, og på 30 kamper ble det 20 seiere, 1 uavgjort og hele 9 tap. Tommy Høiland endte som toppstårer i ligaen med sine 21 mål. Johnny Furdal ble etter sesongen kåret til årets spiller i OBOS-ligaen og Kristian Thorstvedt ble kåret til årets gjennombrudd i OBOS-ligaen. Opprykket ble klart i den siste serierunden hjemme mot Kongsvinger IL hvor Viking hadde solgt ut stadion med over 17 000 tilskuere innenfor portene. Etter kampen ble banen stormet og man feiret opprykket sammen med spillerne.
Viking hadde en god sesong tilbake i Eliteserien, og endte på øvre halvdel av tabellen for første gang siden 2016. I tillegg vant de cupen med 1-0 over Haugesund FK. 14. november 2019 overtok André Danielsen toppen av adelskalenderen for antall kamper i Viking da han spilte sin kamp nummer 552 for Viking og passerte Svein Kvia, med seksten sesonger i klubben.
SR-Bank Arena
SR-Bank Arena er hjemmearenaen til Viking. Fra 1917 spilte Viking sine hjemmekamper på Stavanger stadion, men på 2000-tallet kom det konkrete planer om å flytte og bygge et nytt fotballstadion. 1. mai 2004 ble Viking stadion åpnet da Viking spilte 1–1 i seriekampen mot foran et fullsatt stadion med 15 300 tilskuere. Tilskuersnittet ble den sesongen 12 439 som var det høyeste snittet i Vikings historie. Den nåværende rekorden ble satt i 2007 da snittet lød på 15 936 tilskuere.
Stadion ligger ved Jåttåvågen i Hinna bydel. Stadionet er utstyrt med kun sitteplasser, varmelamper i taket og ellers moderne fasiliteter. Viking stadion har også VIP-områder på stadion, med plass til 1 040 VIP-gjester, og den totale tilskuerkapasiteten er 15 900. Dette flotte anlegget som mange anser som det fineste stadionet i Norge kostet 160 millioner kroner. Det har vært planer om å bygge ut stadion på grunn av kapasitetsmangel og økt publikums interesse, men det har ikke skjedd noen store endringer.
Arenaen blir også brukt til storkonserter, noe som har gitt Stavanger flere store konserter de siste årene. Jærbanen går rett forbi Viking Stadion og det ble åpnet en ny stasjon her i 2008, i forbindelse med dobbeltsporet ble Jåttåvågen holdeplass som er integrert i stadionanlegget åpnet. Det går også hurtigbåter og mange busser i forbindelse med kampene og konserter på Stadion.
Til seriestarten 2012 fikk Viking to nye storskjermer, hvorav den ene er eliteseriens største på hele 55 kvadratmeter. Det er Viking hovedsponsor Lyse som betaler for skjermene og IT-bedriften Atea som er leverandør. TV Vest skal produsere bildene under og sendingen før kampene.
9. juni 2012 ble det satt tilskuerrekord med 25 000 på Viking stadion under en konsert da Mods fra Stavanger spilte en utsolgt engangskonsert. Andre som har som har hatt konserter på Viking stadion inkluderer R.E.M., Bob Dylan, Bryan Adams, Roger Waters og Robbie Williams.
Vikings hjemmeside
Fotballen.eu, i samarbeid med Umbro og Sport samt spillavisen TIPS, kåret Viking Fotballklubb til norgesmester i fotballweb 2007. I 2008 endte de på andreplass mens de i 2009 var tilbake på topp.
Viking vant nok en nettkåring i mars 2011. Denne gang er det kommunikasjonbyrået Nucleus som har vurdert tippeligalagenes nettsider. Et storlag verdig, er konklusjonen om Viking-weben. «Stilig design, oversiktlig, og lett å bruke. Hyppige nyhetsoppdateringer, og hele seks ferske artikler på evalueringsdagen er utvilsomt imponerende. Historie og statistikkdelen kan vanskelig gjøres bedre. Her finner man lett frem til det tiåret man ønsker, og det er bare å fordype seg i Vikings lange historie. Uten problemer finner man frem til tidligere spillere enten alfabetisk eller via søketjenesten.»
Viking Fotballklubbs styre
Viking FKs styre er ansvarlige for driften av Viking Fotballklubb og breddeavdelingen, mens Viking Fotball AS er ansvarlig for elitesatsingen. I Viking FKs § 15 om idrettslagets styre står det hvilke oppgaver og forpliktelser styret i Viking FK har. Styret er idrettslagets høyeste myndighet mellom årsmøtene.
Styret i Viking Fotballklubb per 2021:
Viking Fotball ASs styre
Viking Fotball AS er ansvarlig for driften av Viking Fotballklubbs elitesatsing. Viking Fotball AS ble stiftet i 1998 og er registrert som allmennaksjeselskap under bransjen «sport og idrett ellers». Tidligere navn på var Viking Fotball ASA, og ble endret til Viking Fotball AS i 2017. Ole Rugland var Vikings styreleder fra 2002-sesongen, og var en nøkkelperson i byggingen av det nye Viking Stadion i Jåttåvågen.
Styret i Viking Fotball AS per 2020:
Koeffisient-rangering (UEFA)
Den følgende tabellen viser Viking FKs plassering på koeffisient-rangeringen til UEFA (per 22. desember 2022):
Æresmedlemmer
Æresmedlem i Viking Fotballklubb er en utmerkelse som deles ut av styre i Viking FK i henhold til statuttene i klubben. Medlemmer av Viking FK som har ytet klubben særskilt tjeneste kan innvoteres som æresmedlemmer. Forslaget må komme fra et enstemmig styre eller fra et enstemmig æresmedlemkollegium. Det kreves da tre fjerdedeles flertall blant de stemmeberettigede på årsmøtet for stadfestelse dette. Ved spesielle jubileer kan stadfestelsen bli foretatt av styret og æresmedlemkollegiet. Dette skal være enstemmig. Som æresmedlem i Viking følger det også med goder, og dette innebærer at personer med æresmedlemskap har gratis adgang på de beste plasser for 2 personer ved alle Viking arrangementer.
Supporterklubb
Vikinghordene er en supporterklubb for Viking. Viking Oslo er klubbens supportergruppe i Oslo. Viking Hamar er klubbens supportergruppe på Hamar.
Charles de Suremain
Charles Jean Baptiste de Suremain (født 9. oktober 1762 i Bourgogne, død 24. september 1835 i Dijon), var en fransk-svensk offiser aktiv under revolusjonskrigene og Napoleonskrigene.
Charles de Suremain tilhørte en adelsfamilie fra Bourgogne. Etter at utbruddet av den franske revolusjon gjorde adelens stilling vanskelig emigrerte han i 1792, han var da kaptein i artilleriet, og tjenestegjorde ved emigranthæren. Etter anbefaling av prins Henrik av Preussen ble han i 1794 guvernør for to unge friherrer av slekten De Geer på Finspång. Samme år ble han også kaptein i det svenske artilleriet og lærer i krigsvitenskap for Gustaf IV Adolf, fra 1795 med majors rang. Snart viet han seg helt til tjeneste ved hoffet og synes å ha vært et slags muntrasjonsråd hos hertug Karl. Han formidlet også hemmelige møter mellom denne og den sveitsiske eventyreren Christin våren 1796, som arbeidet for den russiske ambassaden.
Under finskekrigen i 1808 deltok han som oberstløytnant og adjutant hos øverstkommanderende, ble såret i slaget ved Oravais og ble deretter utnevnt til oberst. Etter statskuppet i Sverige i 1809 ble han i mars samme år sendt i et hemmelig oppdrag til Frankrikes hersker Napoléon for å overlevere informasjon om statskuppet og anmode om hans hjelp til å få avsluttet krigstilstanden mellom de to land. de Suremain fikk ikke treffe den franske keiseren da han var vekk fra Paris på et felttog. Han foretok en ny hemmelig reise til Frankrike i perioden juli 1809 til mai 1810. Etter eget forslag og på oppdrag fra kong Karl XIII forsøkte han å få lettelser for Sverige i fastlandssperringen, men den franske utenriksministeren kunne ikke ordne audiens for ham hos keiser Napoléon, på tross av at han var kongens generaladjutant.
Etter at Svensk Pommern ble besatt av franske styrker i 1812 fortsatte Suremain i svensk tjeneste på det vilkår at han skulle slippe å gå i direkte strid mot franske styrker. Til tross for mindre uenigheter mellom han og kronprins Karl Johan ble han samme år utnevnt til generalinspektør ved artilleriet og i 1813 til generalmajor, hvorpå han som øverstkommanderende ved det svenske artilleriet deltok i Nordarméens felttog i Tyskland. Når svenskene etter Kielfreden i 1814 skulle delta i invasjonen av Frankrike søkte Suremain avskjed. Han ble så utnevnt til militærguvernør over Lübeck, som da var den svenske arméens viktigste by for forsyninger og kontakt med Sverige.
Som generaladjutant for artilleriet ledet han i 1814 under den svenske invasjonen av Norge beleiringen av Fredrikshald (i dag Halden), men kom i konflikt med kronprins Karl Johan. Etter felttoget i Norge fikk han fri fra tjenesten for å reise til Frankrike i private ærend. Ved tilbakekomsten i 1815 ble han av kronprins Karl Johan beordret til Pommern. Oppdraget var å inspisere festningsverk, men Suremain anså det som en slags landsforvisning. Han tok da avskjed med rang av generalløytnant, en grad han også fikk beholde i Frankrike. Etter en kortere tids tjenestegjøring der tok han avskjed også fra den franske arméen i 1817.
Han giftet seg med general Jean Baptiste Eblés enke og tilbrakte resten av sitt liv som godseier i sin hjemtrakt Bourgogne, sysselsatt med å forfatte sine memoarer. Boken er basert på Suremains dagbok og utmerker seg ved nøyaktig og upartisk informasjon samt overbærenhet med Karl XIII.
NRK Karasjok
NRK Karasjok er hovedbase for divisjonen NRK Sápmi, som er en av fem divisjoner i NRK. Adressen er Mari Boine geaidnu 12. DAB-radiokanalen NRK Sámi Radio sendes i sin helhet fra divisjonskontoret.
i Karasjok produseres magasin-, kultur-, underholdning-, nyhets- og barneprogrammer hovedsakelig på samisk for riksdekkende radio, fjernsyn, internett og mobil. Ođđasat produseres i samarbeid med SVT og Yle, med sendested fra NRK Sápmi i Karasjok.
Henrik Bjelke
Henrik Bjelke (født 13. januar 1615 på Elingård, Onsøy i Norge, død 16. mars 1683 i København) var en dansk-norsk offiser og embetsmann. I en periode var han øverstbefalende for den danske marinen. Han var sønn av kansler Jens Bjelke og bror til general Jørgen Bjelke og kansler Ove Bjelke.
Henrik Bjelke ble innskrevet på universitetet i Padova i 1633, men han fulgte etterhvert en militær karrierevei. Sin første tjeneste fikk han hos prins Frederik Hendrik av Nederlandene, hvor han ble hoffjunker i 1640. Den samme tittelen fikk han av kong Christian VI som i tillegg utnevnte ham til major, selv om han oppholdt seg mest i Oranien. I 1643 ble han lensherre for Båhus, Idd og Marker.
I februar 1644 vendte han tilbake til Danmark. Herfra ble han sendt hjem til Norge for å tjenestegjøre hos daværende statholder Hannibal Sehested. Han ble oberst og sjef for det Akershusiske regiment. Han kjempet mot svenskene i Torstenson-krigen. Efter fredsslutningen i 1645 dro han utenlands; blant annet til Holland hvor han gjorde tjeneste hos den danske sendemannen Corfitz Ulfeldt. Han vendte igjen tilbake til Danmark, ble lensherre («befalingsmand») på Island fra 1648 og ble dessuten slått til ridder. Han ble værende lensherre for Island til han døde.
Den militære karrieren skjøt fart da han i 1653 forlot hæren og i stedet ble sjøoffiser. Han hadde ulike overvåknings- og konvoioppgaver, og da Karl Gustav-krigene brøt ut i 1657 kom han snart i strid. Han ble da utnevnt til viseriksadmiral og deltok i flere slag og trefninger i Østersjøen. Krigen tok en pause etter Roskilde-freden, men blusset snart opp igjen. Bjelke opererte i Øresund og støttet hollenderne i slaget i Øresund.
I forlengelsen av sine militære karriere fikk han også politisk makt og ble utnevnt til riksråd i 1660 og assessor (medlem av høyesterett). Han støttet Frederik IIIs innføring av eneveldet. I 1660 ble han president for admiralitetet, og i 1662 ble han udnevnt til riksadmiral, samt medlem av statskollegiet og høyesterett. Han var en lojal venn av Leonora Christina og Corfitz Ulfeldt, noe som muligens svekket hans stilling. I den skånske krig førte han ingen kommando, men holdt en administrativ funksjon i København.
I 1679 fratrådte han admiralitetet på grunn av høy alder.
Bjelkes sarkofag ble satt i Næsbyholm kirke og i kapellet er det også en minnetavle.
Xaphoon
En Xaphoon er et treblåseinstrument med enkelt rørblad, opprinnelig laget av bambus, men i moderne utførelse oftest produsert i plast.
Xaphoonen kalles ofte «lomme-saksofon», og det henspilles da på dens relativt beskjedne størrelse, og spilleteknikken som er relativt lik den på saksofonen. Sammen med fløyte og munnspill er dette greie instrumenter å ha med på reisefot.
Instrumentet fins i to varianter, en stemt i Bb og en i C. I Norge er C-varianten mest utbredt. Instrumentet har et omfang på to oktaver, og spilles med ni fingre.
Instrumentet har en overraskende rik klang i forhold til størrelsen, og kan minne om klarinett eller en råere saksofonlyd, alt etter spillestil.
Typer
Bortsett fra hvilket materiale den er laget av skiller instrumentet seg ut i toneomfanget.
Frihandelsforbund
Et frihandelsforbund er en sammenslutning av stater som har inngått en frihandelsavtale seg imellom. I et frihandelsforbund kan det ikke treffes bindende beslutning om annet enn budsjettmessige og administrative saker, hver enkelt avtalepart har fortsatt sin fulle suverenitet når det gjelder overholdelse og eventuelt utvidelse av avtalen. Et frihandelsforbund har kun et eneste organ, nemlig forsamlingen av de deltakende stater. I EØS kalles denne forsamlingen Rådet, som møter på ministernivå to ganger årlig. Den daglige virksomhet i sekretariatet ledes av Deputies, et uformelt organ av EØS-saksbehandlerne i Genève, som forut for ministermøtene holder daglige møter, men som ellers møter en gang i uken.
Spania i Junior Eurovision Song Contest
Spania debuterte i Junior Eurovision Song Contest i 2003 i København i Danmark med sangen «Desde el cielo», framført på spansk av Sergio. Bidragene ble valgt gjennom den nasjonale finalen Eurojunior, arrangert av den spanske kringkasteren TVE.
I 2019 kom Spania tilbake til Junior Eurovision Song Contest, etter å ha holdt seg borte fra konkurransen siden 2006. Landets bidrag i deres retur, ble valgt internt av den spanske kringkasteren TVE og 24. juli 2019 ble presentert som Spanias bidrag, med sangen «».
Spania er et av de mest suksessrike landene i Junior Eurovision Song Contest. I 2004, vant Spania konkurransen med María Isabel og sangen hennes «Antes muerta que sencilla». Hun satte også poengrekord for konkurransen, da hun fikk 171 poeng. I tillegg har Spania kommet på andreplass to ganger, i 2003 og 2005, og en tredjeplass i 2019. Alle Spanias bidrag i Junior Eurovision Song Contest har plassert seg blant de fire beste helt til i 2021 da Levi Díaz kom på 15. plass, og det ble dermed Spanias verste resultat.
James Litterick
Litterick fikk sin utdannelse i Clydebrooke og Glasgow før han ble medlem av det britiske sosialistpartiet i en alder av seksten år. Hans far var også en livslang sosialist. Litterick ble fengslet for hans rolle i opptøyene i Clydebank i 1920, og han ble medlem av det nylig grunnlagte Communist Party of Great Britain senere dette året. Litterick flyttet til Canada i 1925, i utgangspunktet for å arbeide som gruvearbeider i Alberta og Britisk Columbia. Litterick flyttet til Montréal i 1930.
Littericks liv og eventuelle død etter 1942 er et mysterium. Han opptrer på et fotografi over Canadas partiledere som åpenbart er tatt i 1942, men etter denne tiden er det ingen sikre rapporter om hans aktiviteter etter han gikk dekning.
Alberto Elli
Alberto Elli (født 9. mars 1964 i Giussano, Italia) er en tidligere italiensk proffsyklist.
Elli begynte sin proffkarriere i 1987 i Remac-Fanini, og syklet for ulike italienske lag frem til 1997. Da byttet han til franske Casino. Senere syklet han i Team Telekom før han avsluttet karrieren i det lille italienske laget Index Alexia i 2002. Dette året fikk lagkamerat Paolo Savoldelli sitt store gjennombrudd med seier i Giro d'Italia, men Elli var ikke med på Index Alexias lag.
Hans viktigste resultat inkluderer to seire i Luxemburg rundt i 1996 og 2000, en seier i Grand Prix Midi Libre 1997 og seier i Milano-Vignola 1993. Dessuten har han tre pallplasseringer fra det italienske mesterskapet i landeveisritt (2.-plass i 1987 og 3.-plass i 98 og 99) og en andreplass fra Milano–Sanremo 1997.
Elli var kjent som en god klatrer og en som jobbet hardt.
Elli fikk ikke sin deby i Tour de France før han var 26, men fikk til gjengjeld 11 strake deltakelser da han først kom i gang. Han fullførte hver gang og hans beste resultat kom i 1994, da det ble 7.-plass. Elli skulle egentlig være en av Jan Ullrichs hjelpere i Touren 1999, men fordi Ullrich ikke kunne stille fikk Elli forholdsvis frie tøyler og kjørte inn til 17.-plass sammenlagt. Året etter var Ullrich tilbake, og Elli var av den grunn hjelperytter. På 6. etappe, som var nesten helt flat, kom han seg med i et 12-mannsbrudd. De fikk over 13 minutter før feltet begynt å kjøre, men de 12 jobbet bra sammen og feltet kom til mål 7 min og 49 sek bak. Elli endte som nummer seks på etappen og tok over ledertrøyen. Dette var første gang i karrieren han bar gult i Touren, og Telekom gav ham akkurat nok støtte til å holde på trøyen gjennom de tre neste etappene som var forholdsvis flate. 10. etappe var derimot en fjelletappe og det var ventet at Elli ville miste trøyen. Likevel sa han at han ville kjempe hardt for den, og holdt såpass følge over den første førstekategoribakken at han tok igjen feltet i nedkjøringen. I neste fjell tapte han imidlertid rundt 10 min, blant annet fordi Telekom så seg nødt til å holde høy fart i feltet av hensyn til Jan Ullrichs muligheter for en god sammenlagtplassering, og etter etappen måtte han gi fra seg trøyen til Lance Armstrong.
Elli fikk også med seg en andre- og tredjeplass i Tourens fjellkonkurranse i 98 og 99.