cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kringkastingsavgift
Norge
Ifølge forskrift om fjernsynsmottakere § 4 måtte alle som hadde fjernsynsmottaker, videospiller med mottakerdel (tuner) eller satellittmottaker, betale kringkastingsavgift (lisens). Denne avgiften skulle betales når man eide, lånte eller leide en fjernsynsmottaker. På en lisens kunne en lisenshaver ha så mange fjernsynsmottakere han/hun ville ha, men det forutsattes at mottakerne ble benyttet av vedkommende selv, ektefelle og barn. Selvforsørgende barn som hadde fjernsynsmottaker, måtte betale egen lisens. NRK-ansatte var inntil 2018 fritatt fra å betale lisensavgift, men fra 2018 måtte også de betale lisens.
I Norge ble avgiften populært kalt for «tv-lisensen», eller "NRK-lisensen" da hele avgiften tilfalt NRK. I 2018 var avgiften på 2970,24 kroner i året. Erna Solbergs regjering varslet i desember 2016 at den ville erstatte kringkastingsavgift med en ny finansieringsmodell, tilpasset dagens mediebruk. I mars 2019 ble det besluttet å avvikle kringkastingsavgiften fra 1. januar 2020.
Innkreving
Det var Stortinget som hvert år fastsatte avgiften, og i 2018 var avgiften på 2970,24 kroner – fordelt på to terminer. Etter en politisk opphetet debatt ble lisensinnbetalingen lagt om fra 2008. Innbetaling for første halvår hadde forfallsdato 31. januar, og andre halvår hadde forfallsdato 31. juli (tidligere 1. mars og 1. september).
Ved hjelp av lisenskontrollører over hele landet ble det kontrollert at ingen eide fjernsyn uten å betale lisens. Ved utgangen av 2017 var antall lisensbetalere 2,038,000. Til tross for at lisensordningen ble kritisert og var mislikt både av seere og politikere, viste undersøkelser at flertallet støttet ordningen. I den årlige NRK-undersøkelsen i 2018 mente 65 prosent av seerne at de i «meget stor» eller «ganske stor» grad fikk valuta for lisenspengene.
Tilleggsavgift
Kringkastingsavgiften var hjemlet i forskrift om fjernsynsmottagere § 3, unntatt de ordinære lovbestemte begrensninger for forsinkelsesrente og purregebyr. Størrelsen på tilleggsavgiften ble fastsatt av Stortinget i statsbudsjettet, og var 15 prosent (tilsvarende 215 kroner per termin i 2017). I forskriften het det at tilleggsgebyr «kan» innkreves, men NRK innkrevet den også om man betalte før purring ble sendt ut. Saken ble tatt opp i Stortinget. I 2001 ble det anslått at tilleggsavgiften utgjorde en ekstrainntekt på over 50 millioner kroner.
Forfalt kringkastingsavgift innkreves av Statens innkrevingssentral (SI) i Mo i Rana. Oppdragsavtalen mellom SI og NRK lisensavdeling er ulik andre avtaler SI har inngått med andre statseide selskaper og etater. Dette ved at avtalen åpner for bruk av gebyr utover det som er fastsatt i forskrift. Gebyret tilsvarende ett rettsgebyr ved overføring av krav fra NRK lisensavdeling til SI, og tilfaller fremdeles NRK så lenge det eksisterer utbetalte kringkastingsavgifter for tidligere terminer. Ekstrainntekten på over 50 millioner kroner, medtar ikke gebyr som ikke er omtalt i forskrift. Ved begjæring om tvangsfullbyrdelse av krav, kan det tillegges et rettsgebyr for utforming av begjæring. Dette er imidlertid ikke praksis ved innkreving av andre offentlige krav som følger av lov eller forskrift. Gjennom teknologiske løsninger etablert mellom SI og NRK, for masseoverføring av krav uten formell begjæring i den enkelte sak, så er det uklart om det finnes hjemmel for ileggelse av gebyr på størrelse med hovedkravet og gebyr som er fastsatt av Stortinget.
Historie om kringkastingsavgiften
I Norge ble kringkastingsavgiften for radioapparater innført i 1924. Avgiften på 20 kroner ble betalt til Telegrafverket og ble fordelt til kringkastingsselskapene (fra 1933 NRK) (80 prosent i alt) og Telegrafstyret (20 prosent). Etter andre verdenskrig fikk NRK ansvaret for innkrevingen av avgiften.
Da regulære tv-prøvesendinger startet i 1958, innførte myndighetene en egen avgift for fjernsynsmottakere (tv-lisens). Radiolisensen ble avskaffet i 1976, og fra og med 1977 har kringkastingsavgiften blitt innkrevd i form av avgiften på tv-apparater. Siden 1968 har tv-lisensen blitt innkrevd per husstand, og ikke per tv-apparat. I perioden 1970 til 1997 var det lavere lisens for dem som hadde svart-hvitt-tv. Denne ordningen ble avskaffet fra 1998. NRKs lisensavdeling ble flyttet til Mo i Rana i 1992–1993. I tillegg til NRK lisensavdeling, har Statens innkrevingssentral og Nasjonalbiblioteket blitt lagt til Mo i Rana som følge av arbeidsledighet ved nedleggelse av Norsk Jernverk på begynnelsen av 90 tallet.
Holdninger og ny ordning
NRKs egen profilundersøkelse i 2018 viste at 65 prosent av befolkningen mener de i meget stor eller ganske stor grad får «valuta for lisenspengene». Støtten er litt lavere enn årene i forveien; andelen var 73 prosent i 2015, 69 prosent i 2016 og 71 prosent i 2017. I samme undersøkelse kom det også fram at 86 prosent mener NRK har troverdig nyhets- og samfunnsstoff, mens 70 prosent mener NRK oppfyller sin målsetting om å være upartisk og upåvirket – ned 11 prosentpoeng fra 2016.
Siden etableringen i 1933 har NRK i all hovedsak blitt finansiert gjennom kringkastingsavgiften, men i desember 2016 varslet regjeringen at den ville erstatte dagens kringkastingsavgift med en ny finansieringsmodell, tilpasset dagens mediebruk.
Orderud-saken
Orderud-saken er blitt navnet på en av de mest omtalte drapssakene i Norge.
Kringkastingsavgift
Holdninger og ny ordning
1. januar 2020 ble kringkastingsavgiften avviklet og erstattet av finansiering over statsbudsjettet.
Sverige
I Sverige er TV-avgift (egentlig Radio- och TV-avgift ) en avgift som i henhold til lov tas ut for innehav av TV-mottaker. Ansvaret for å betale TV-avgift og beløpets størrelse bestemmes av Sveriges riksdag og håndteres av Radiotjänst i Kiruna AB. TV-avgiften finansierer deler av kostnadene for allmennkringkasting, det vil si Sveriges Television (SVT), Sveriges Radio (SR) og Utbildningsradion (UR). TV-avgiften betegnes ofte på folkmunne som «TV-lisens», ettersom avgiften var en lisensavgift frem til 1967.
Orderud-saken
Natt til pinseaften 22. mai 1999 ble Kristian Magnus og Marie Orderud, samt deres datter Anne Orderud Paust, skutt og drept i kårboligen på gården Orderud i Sørum. Følgende personer ble siktet og dømt for medvirkning til trippeldrapet: Det er ikke kjent hvem som faktisk utførte drapene, og ingen er derfor dømt for dette.
Kringkastingsavgift
Sverige
I henhold til lov om finansiering av radio og TV i allmennhetens tjeneste (TV-avgiftslagen) skal alle hushold og foretak i Sverige som har en TV-mottaker betale radio- og TV-avgift, oftest kalt TV-avgift.
Orderud-saken
Det var en pågående strid mellom Kristian Orderud og Per Orderud om gården, og påtalemyndighetene hevdet at dette var motivet for trippeldrapet. Anne Orderud Paust ble, henholdsvis ti og ni måneder tidligere, utsatt for to attentater. I juli 1998 ble det funnet sprengstoff under hennes og ektemannen, Per Pausts bil, da den sto parkert utenfor Forsvarsdepartementet. Deretter ble det i august 1998 funnet en gassbeholder og bensinsøl utenfor parets leilighet på Skillebekk i Oslo, hvor hensikten etter all sannsynlighet har vært å sette fyr på leiligheten, og saken ble etterforsket som forsøk på mordbrann. Både Anne Orderud Paust og hennes foreldre sa da i avhør at den pågående gårdskonflikten kunne være motiv for dette.
Kringkastingsavgift
Sverige
Den tekniske utviklingen har ledet til muligheter for å ta imot TV-kanaler på ulike «plattformer». Fra februar 2013 til juni 2014 anså Radiotjänst at datamaskiner, nettbrett og «smarte mobiltelefoner» med internettforbindelse i Sverige var avgiftspliktige TV-mottakere, ettersom SVT begynte med såkalte livekanaler på internett.
Orderud-saken
Etterforskning og tiltale
Politiet begynte sin granskning av kårboligen på Orderud gård 23. mai 1999 kl. 12.18. De tre ofrene var alle truffet av flere skudd, to av ofrene var truffet med nakkeskudd. Skuddene mot nakken til Anne Orderud Paust og Kristian Magnus Orderud var avfyrt på mindre enn 5 centimeters avstand. Det var brukt to ulike våpen under drapene: en revolver kaliber 38 og en pistol kaliber 22.
Buteo
Buteo (sanne våker) er ei slekt i tribuset Buteonini som inngår i underfamilien Buteoninae (glenter, havørner og våker), som er én av ti underfamilier i haukefamilien (Accipitridae). Taxonomy in Flux regner med 29 arter, men artsspørsmålet i denne slekten regnes ikke som avklart. HBW Alive regner for eksempel med 27 arter til denne slekten. Gruppen har en tilnærmet kosmopolitisk utbredelse.
Kringkastingsavgift
Sverige
Den 13. juni 2014 slo Högsta förvaltningsdomstolen fast at datamaskiner og nettbrett ikke kan anses som mottakere da anvenderen selv aktivt må begjære å få ta del av tilbudet (unicast). Etter Högsta förvaltningsdomstolens avgjørelse har Radiotjänst endret sine vilkår. Fra og med 13. juni 2014 er datamaskiner, nettbrett og mobiltelefoner ikke lengre avgiftspliktige. Daværande administrerende direktør i SVT Eva Hamilton skrev i SVTs internavis Vi på TV at hun ikke ville gi seg hva gjelder lisensen, og at de yngre med «manicker av olika skärmstorlek» ikke skal slippe unna.
Buteo
Biologi
Artene kjennetegnes av middels størrelse og brede vinger. Noen kan forveksles med ørner, men de skiller seg fra disse gjennom mindre størrelse og kortere vinger. De fleste artene er trekkfugler.
Kringkastingsavgift
Danmark
I Danmark heter kringkastingsavgiften medielicensen. Den er en avgift som ifølge loven skal betales av alle som eier et apparat (for eksempel et fjernsyn eller en mobiltelefon) som kan motta radio- og fjernsynsprogrammer, herunder også datamaskiner tilkoblet internett. (Inntil juli 2013 måtte hastigheten på forbindelsen være på 256 Kbit/s eller mer for å være avgiftspliktig. )
Buteo
Inndeling
Inndelingen av Buteonini følger i hovedsak Taxonomy in Flux og er i henhold til Boyd (2017). Den er imidlertid kontroversiell og må regnes som uavklart. Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Norske navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle, men kun foreløpige i påvente av offisielle beskrivelser.
Tekst-TV
Tekst-TV (også skrevet Text-TV) er fjernsynsutsendelse av tekstsider i en usynlig del av det vanlige fjernsynsbildet. Alle tekst-TV-sider sendes ut i en evig sirkel og bare litt tekst overføres per TV-bilde. Derfor tar det noe tid før TV-apparatet har mottatt all informasjon til en gitt side. Noen apparater har derfor et eget minne for de mest søkte tekst-TV-sidene.
Kringkastingsavgift
Danmark
I 2007 ble det krevd inn 4,7 milliarder kroner i avgifter, herav 937 millioner kroner i moms. Av de resterende 3,75 milliarder kronene mottok DR 3,3 milliarder kroner, mens 408 millioner kroner tilfalt TV 2-regionene. Videre gikk 73,4 millioner kroner til lokale radio- og fjernsynsstasjoner, Station Next, Mediesekretariatet med flere.
Tekst-TV
Med tekst-TV kan seerne i tillegg til vanlige TV-sendinger søke seg fram til egne sider med korte tekster og enkle grafiske figurer dersom TV-apparatet har en tekst-TV-dekoder. Innholdet på sidene er blant annet nyheter, børsinformasjon, programoversikter og sendeskjemaer, trafikkinformasjon, sms-tjenester og annonser. De fleste TV-apparater som kan vise tekst-TV, kan også vise en tekst-TV-side som delvis gjennomsiktig over selve TV-bildet. Dermed kan systemet brukes til teksting av programmer og for hørselssvekkede, eller som tilvalg. Grafikken og oppløsningen er meget enkel og ble også brukt i Teledata – en forløper for Internett.
«Tekst-TV» brukes både om teknologien og tjenesten som flere TV-kanaler tilbyr.
Orderud-saken
Etterforskning og tiltale
Kristin Kirkemo og Lars Grønnerød ble pågrepet og siktet for brudd på våpenloven 11. juni 1999. Deretter ble Per Kristian Orderud og Veronica Orderud pågrepet og siktet for overlagt drap eller medvirkning til overlagt drap 14. juni 1999. Samtidig ble siktelsen mot Kirkemo og Grønnerød utvidet til å omfatte det samme. De fire siktede satt så varetektsfengslet fram til Eidsivating lagmannsrett 29. november 1999 bestemte at de skulle løslates fra varetekt.
Kringkastingsavgift
Danmark
TV 2 ble opprinnelig finansiert av både reklameinntekter og kringkastingsavgift, men fra 1. juli 2004 er TV 2 fullt ut reklamefinansiert – med unntak av de regionale fjernsynsstasjonene, som videre igjen overdrar sine reklameinntekter til TV 2 Danmark.
Orderud-saken
Etterforskning og tiltale
Politiet mente seg ferdig med etterforskningen av Orderud-saken 25. april 2000 og sendte sin innstilling til Oslo statsadvokatembeter. Statsadvokaten var imidlertid ikke fornøyd med etterforskningen og sendte saken tilbake til politiet. Høyesteretts kjæremålsutvalg avgjorde 15. mai 2000 at Per Kristian Orderud ikke fikk dødsboet etter sine foreldre til privat skifte. Utvalget mente at straffesaken måtte avgjøres før arveoppgjøret kunne starte. Politiet mente seg for annen gang ferdig med etterforskningen 27. september 2000 og sendte på nytt saken til Oslo statsadvokatembeter. Denne gangen var Statsadvokaten fornøyd, og i slutten av oktober fikk Riksadvokaten saken. Riksadvokaten avgjorde 3. januar 2001 at alle de fire siktede skulle tiltales for overlagt drap.
Tekst-TV
Opprinnelse
Tekst-TV-teknologien kalles internasjonalt teletext. Systemet ble innført av den britiske tv-kanalen BBC i oktober 1972 under navnet Ceefax, eller internt teledata. De enkle tekstsidene følger vanligvis den tidlige, grafiske standarden Prestel, og i enkelte land også CEPT1. Tjenesten på BBC ble nedlagt høsten 2012.
I Norge ble tjenesten tilbudt første gang 2. februar 1983, og per 2015 er det fremdeles 9 % av befolkningen som benytter seg av tjenesten, flere enn f.eks. Twitter med 7 % på samme tidspunkt. Per 2017 er det 400 000 som bruker tekst-TV i Norge hver dag, samtidig som tjenesten på TV 2 avvikles.
Sør-Koreas sentralbank
Sør-Koreas sentralbank (Bank of Korea, BOK) er sentralbanken i Sør-Korea. Banken ble etablert 12. juni 1950 i hovedstaden Seoul.
Banken ble etablert med utgangspunkt i en egen lov, som sa at bankens primære mål var å sørge for stabile priser. Banken satte et mål hvert år etter samtaler med regjeringen og la etter dette opp en plan for sin pengepolitikk.
Banken er i dag en typisk sentralbank, som sørger for å produsere pengesedler og mynter, samt planlegger og gjennomfører pengepolitikken, er bankenes bank og myndighetenes bank. Banken er også administrator for betalingssystemer, samt at den håndterer landets valutareserver. Banken har også enkelte tilsynsoppgaver, som er definert i loven.
Bankens styre består av sju medlemmer, som representerer ulike grupper i det koreanske samfunnet. De pekes ut av landets president for fire år av gangen, bortsett fra nestlederen som har en tre års periode. medlemmene er styremedlemmer på heltid.
Nåværende sentralbanksjef (governor) er Lee Ju-yeol. Han overtok etter Kim Choong-soo, og er utnevnt for perioden 1. april 2014 til 31. mars 2018. Bankens hovedkontor ligger ved Namdaemungata, Jung-gu, Seoul.
Kringkastingsavgift
Andre land
De fleste land i Europa har en eller annen form for kringkastingsavgift. I de fleste tilfeller består avgiften av en tv-lisens, men i noen land inngår også en radiolisens i kringkastingsavgiften. De fleste nordiske landene og Storbritannia er blant landene som har kringkastingsavgift.
Kringkastingsavgift i Europa
Kringkastingsavgift i noen europeiske land. Tallene er fra den engelske Wikipedia. Alle tall per år:
Orderud-saken
Vitnet Tommy Benjaminsen
Benjaminsen hevdet i avhør at han var sammen med Kristin Kirkemo natt til 22. mai 1999 og at de sammen kjørte ut Aftenposten. Benjaminsen hevdet å ha brukt Kirkemos telefon den aktuelle natten for å ringe vitsetelefoner, og telefonutskrifter bekrefter de oppringningene han refererte til. Hans forklaring ble ikke trodd, og han ble siktet. Politiet mistenkte Benjaminsen for å ha lånt Kirkemos telefon uten at hun selv var med den aktuelle natten.
Nes Herredsrett
Rettssaken startet i Nes Herredsrett 18. april 2001, og dom ble avsagt 22. juni 2001. Ekteparet Orderud og Kirkemo ble her dømt til 21 års fengsel for overlagt drap eller medvirkning til overlagt drap. Grønnerød ble dømt til 2,5 års fengsel for uaktsom medvirkning til drap.
Eidsivating lagmannsrett
Saken ble anket videre til lagmannsretten. Ekteparet Orderud og Kristin Kirkemo anket skyldspørsmålet etter eget ønske og hevdet de var uskyldig dømt. Grønnerød anket derimot ikke. Det meste av hans straff var allerede sonet i varetekt, og han ønsket å bli ferdig med saken. Derimot valgte påtalemyndigheten å anke Grønnerøds straffeutmåling fordi den mente at dommen hans var for mild. Behandlingen startet i Eidsivating lagmannsrett 14. januar 2002, og dom ble avsagt 5. april 2002.
Ulven og månen
«Ulven og månen» er en roman av Margit Sandemo fra 1969. Opprinnelig var dette en kortroman fra 1963 som ble utgitt under tittelen «Vargen och månen», men ble utgitt i en lengre form i 1969. Den ble også ytterligere omskrevet da den ble utgitt som føljetong i ukebladet Allers i 1973. «Ulven og månen» er også utgitt som bok nr 28 i serien «Margit Sandemos beste føljetonger». I 1978 kom den som en roman blant flere på forlaget Winther, da under tittelen «Ingen så det skje». Handlingen er lagt til 1800-tallet, der Sandra Winter mister alt hun eier da faren går konkurs og deretter begår selvmord. Sandra tvinges til å ta jobb på godset Elms of Goram som guvernante, hos søskenparet Colin og Moira, og deres eksentriske stemor Lady Cynthia. På godset dukker også mystiske Duncan opp, en ung mann, hvis herkomst er ukjent. Han har vokset opp på en øde øy ute i havet sammen med en gammel mann, men trekkes hele tiden mot herresetet Goram, uten at Duncan selv vet hvorfor. Elms of Goram skjuler mystiske hendelser i fortiden som brann, svik i kjærlighet, og forsvunne personer. Alle disse trådene nøstes sammen til alt avsløres i en rettssak, etter at man i den avstengte delen av Goram har funnet to personer som har vært døde i over 20 år.
Orderud-saken
Anke til Høyesterett
Kirkemo anket til Høyesterett, men denne ble forkastet 20. desember 2002. Hun var den eneste som fikk prøve anken i Høyesterett.
Barnålsporet
Blant Kirkemos eiendeler ble det av politiet funnet to furunåler, hhv. på en ullsokk og på en parykk. Sporet ble blant annet undersøkt av Planteforsk på Ås.
Høsten 2002 bestemte Statsadvokaten at nye DNA-undersøkelser av barnålene ikke skulle gjennomføres, og dette ble påklaget av ekteparet Orderud. De krevde at barnålsporet ble gransket, da de mente at disse barnålene kunne stamme fra skogen rundt kårboligen, og at dette kunne svekke Kirkemos alibi for drapsnatten.
Harald Olsen klaget på vegne av «Foreningen Per og Veronicas venner» over at barnålene ikke ble utlevert, men Statsadvokaten nektet å imøtekomme dette og begrunnet det med at bevisene kunne bli ødelagt.
I juli 2004 bestemte riksadvokat Tor-Aksel Busch at politiet skulle avslutte granskningen av barnålsporet. Dette var etter nesten to års saksbehandling. Hans begrunnelse var at ytterligere DNA-undersøkelse hverken ville styrke eller svekke Kirkemos alibi, eller rokke ved hennes forklaring om at hun aldri har vært i denne skogen.
Riksadvokaten ville heller ikke omgjøre Statsadvokatens beslutning, men åpnet for at Veronica Orderuds forsvarer kunne få barnålene til å få gjennomført egne undersøkelser, dersom de andre domfelte godkjente dette.
«Foreningen Per og Veronicas venner»
Foreningen ble dannet av venner og familie av ekteparet som hele tiden har støttet dem og trodd på deres forklaring om at de er uskyldige. I august 2004 utlovde venneforeningen en dusør på 1 millioner kroner til det tipset som fører til en fullstendig oppklaring av Orderud-saken.
To av dem som har uttalt seg på vegne av foreningen, har vært Veronica Orderuds onkel, Bernt Holen, og Per Orderuds fetter, Lars Martin Orderud.
Orderud
Slektsnavnet Orderud stammer fra gårdsnavnet Olerud, som også skrives Orderud. Gårdsnavnet blir i den lokale dialekten uttalt o`leru med tykk l. Denne uttalen har vært grunnlaget for skrivemåten med rd i stedet for l. Opprinnelsen av navnet er Ólofarruð, som betyr «Olofs rydning».
Per Orderud kjøpte gården Olerud, inkludert bygninger, tomter og jordbruksarealer, for et banklån på 2,9 millioner kroner i oktober 2004. Mens han sonte, var bygningene utleid, og jorden forpaktet bort. Avdragene ble betalt med inntekten fra utleie. Han inngikk en avtale med dødsboet om at tomter ikke kunne skilles ut og selges før i 2016. Skulle det bli solgt tomter før 2016, skulle gevinsten tilfalle nåværende arvinger, Per Orderuds mange fetre og kusiner på mors- og farssiden. Han ble selv fradømt arveretten etter sine foreldre, og måtte derfor betale 2,9 millioner kroner for å få eierskap til gården. Etter 15 års soning flyttet han hjem igjen og bor i hovedhuset i dag, men gårdsdriften er fortsatt bortforpaktet.
Varsel om krav om gjenopptakelse 2009
Tore Sandberg varslet den 12. mars 2009 at han har nye opplysninger i Orderud-saken. Den 20. mars la han frem deler av en bevismengde han mener kaster nytt lys over saken, og at han på grunnlag av disse forbereder en ny sak for gjenopptakelseskommisjonen. Blant de nye opplysningene er et angivelig kulehull i boligen som ikke tidligere er oppdaget. I tillegg til dette kommer vitner som ikke tidligere er avhørt og en ny teori om at det var Anne Orderud Paust som var målet. Aktoratet i Orderud-saken mener derimot at dette ikke er nok til å få saken tatt opp på nytt.
Begjæring om gjenopptakelse 2017–
Tore Sandberg varslet den 2. mai 2017 at han sammen med Orderud-ekteparets advokat Frode Sulland har begjært trippeldrapssaken gjenopptatt. Sammen med Per og Veronica Orderud leverte Tore Sandberg den 22. juni 2018 søknaden om å få saken vurdert på nytt.
Søknaden er på over 1,000 sider og skal blant annet belyse en del momenter som helt eller delvis gjør at tidligere bevismateriale må forkastes.
Folketeatret (København)
Teaterets direktør er Kasper Wilton. Det er med i Københavns Teater.
Morild (K.M. Myrland-album)
Morild er et musikkalbum med K.M. Myrland, utgitt i 1978.
Parliament Street
Parliament Street er en 50 meter lang gate i byen Exeter i Devon i England. Den kobler High Street til Waterbeer Street og stammer fra det 14. århundre. Den er omtrent 0,64 meter bred på sitt smaleste, og omtrent 1,22 meter bred på sitt bredeste. Veien er, ifølge noen kilder, verdens smaleste vei. Guinness rekordbok har imidlertid erklært Spreuerhofstraße i Reutlingen i Tyskland som verdens smaleste gate, med en bredde på kun 0,31 meter.
Antony (Hauts-de-Seine)
Antony er en kommune i departementet Hauts-de-Seine i regionen Île-de-France i de vestlige forstedene til Paris. Den ligger 11,3 km sør for sentrum av Paris.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Antony
Resonans (andre betydninger)
Resonans kan vise til:
Hovdyr
Tapiromorpha Hippomorpha
Hovdyr (Perissodactyla) (eller upartåede hovdyr) er en gruppe med store pattedyr som kjennetegnes ved at de har et oddetall tær (en eller tre), i motsetning til partåede hovdyr. Hver tå slutter i en kort, bred negl, som kalles en hov. Gruppa består av 17 nålevende arter, hvorav sju hestedyr, fem neshorn og fem tapirer, og et ukjent antall utdødde slektninger.
Evolusjon
Zoologen Richard Owen oppdaget på 1800-tallet at disse dyrene er beslektet. Selv om de ulike artene har store forskjeller i kroppsbygningen, finnes det likheter i oppbygningen av ekstremitetene og tennene.
Perissodactyla er en svært gammel orden med pattedyr, som trolig oppsto for omkring 60 millioner år siden. Blant fossilene som er funnet er det oppdaget representative eksemplarer fra fem superfamilier, selv om forholdene dem i mellom ikke kan regnes som endelig avklart: Tapiroidea, Rhinocerotoidea, Chalicotheroidea (†), Equoidea og Brontotheroidea (†). Sistnevnte superfamilie kalles av og til også Titanotheriidae. Det er også oppdaget 14 forskjellige familier i tilknytning til de fem superfamiliene.
Perissodactyla nådde toppen av sin utbredelse under eocen. Av de 14 familiene var 10 utdødd mot slutten av oligocen. Chalicotheriidae overlevde lenge og døde ikke ut før i tidlig pleistocen for omtrent to millioner år siden. Nå er det bare tre familier igjen, nemlig Tapiridae (tapirer), Rhinocerotidae (neshorn) og Equidae (hester).
Etterkommere
Det forenkla etterkommertreet nedenfor er i henhold til Steiner og Ryder (2011).
Etterkommertreet nedenfor er i henhold til Holbrook, L.T. and J. LaPergola (2011)
Forfedre
Kladogrammet nedenfor tar utgangspunkt i at hovdyr er søstergruppen til Ferae, en klade som består av de to ordnene rovpattedyr og skjelldyr.
En studie fra 2011 finner imidlertid støtte (om enn ikke full) for et mer tradisjonelt syn, nemlig at Perissodactyla og Cetartiodactyla utgjør kladen Euungulata.
Hover er laget av keratin, det samme som negler og klør. Alle hovdyr stammer fra arter med fem tær med klør.
Reduksjonen i antall tær og evolusjonen av hover skjedde flere ganger uavhengig. Hovdyrene (tapirer, neshorn og hester) har én eller tre tær, og utgjør en naturlig gruppe. Deres nærmeste slektninger er ikke nødvendigvis klovdyrene, slik man lenge forestilte seg, men muligens skjelldyr og rovpattedyr. Slektskapsforholdene er ikke klart kartlagt, og i noen moderne systematikker er hovdyr og klovdyr søstergrupper. Hovdyr (i betydningen hov- og klovdyr) er derfor ingen systematisk gruppe, selv om den i eldre systematikk hadde fått det vitenskapelige navnet Ungulata. Betegnelsen ungulate brukes en del på engelsk, men ikke på norsk. Klovdyrene selv ser også ut til å være en parafyletisk gruppe, ettersom hvalene ser ut til å være en del av denne gruppa.
Hos hovdyr er det den midterste tåen, opprinnelig den tredje tåen, som er fremtredende og bærer det meste av dyrets vekt.
Av og til har også elefantene blitt regnet til hovdyrene, men disse er ikke spesielt nært beslektet med verken klovdyr eller hovdyr.
Lustgarten
Lustgarten (tysk for «lysthage») i Berlin er et parkområde på Museumsinsel. Parken avgrenses i nord av Altes Museum, i øst av Berliner Dom, i sør av Karl Liebknecht-strasse og i vest av Spree. Parken hørte opprinnelig til byslottet Berliner Stadtschloss.
Blålid
Blålid er en bygd i Bremanger kommune i Vestland fylke. Bygden har ca. 20 fastboende innbyggere.
Kirkeåsveien (Oslo)
Kirkeåsveien (1–31, 2–28B) er en vei på Bekkelagshøgda i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Raschs vei forbi Bekkelaget kirke og til Sandstuveien.
Myrland (K.M. Myrland-album)
Myrland er et musikkalbum med K.M. Myrland, utgitt i 1980.
Kirkeåsveien (Oslo)
Veien het tidligere Rydningsveien, men fikk navn etter kirken i 1924.
Den Nationale Legion
Den Nasjonale Legion var et norsk fascistisk parti som stilte til Stortingsvalget i 1927. En bok om den nasjonale legion ble først utgitt av historiker Terje Emberland i 2015.
Den nasjonale legion ønsket å avskaffe Stortinget og innsette en diktatorisk regjering. Deres første møte var den 27. mai 1927. Kommunister var ikke velkomne til å delta på dette møtet. Sirkusdirektør Karl Norbeck, også kjent som «Norges sterkeste mann», hadde hovedansvaret for å holde ro og orden.
Partiorgan
Offisielt partiorgan var avisen Nationalfascisten. Medlemsavgiften var 1 krone og 50 øre. Redaktør for avisen var tyveåringen Wilhelm Bjørseth. Karl Meyer mente at Nationalfascisten ikke skulle være noe kjedelig og alminnelig partiorgan. Ifølge Terje Emberland ble avisen i større grad et talerør for partilederen selv.
Nedgang
Partiet fikk 1,210 stemmer (0,1 %) ved Stortingsvalget i 1927 og ingen mandater. Emberland skriver at dersom Den nasjonale legion hadde hatt en mer kompetent leder, et bedre utviklet organisasjonsapparat og et tydeligere program, så er det mulig at partiet ville fått større oppslutning. Etter nedgangen var det noen av partiets medlemmer som meldte seg inn i Høyre, Bondepartiet eller Frisinnede Venstre, samtidig som mange også var medlemmer av Fedrelandslaget. Andre meldte seg inn i tidens mange politiske og religiøse småbevegelser, mens andre fortsatte retningen innenfor norsk fascisme. Karl Meyer selv erklærte at han aldri mer ville blande seg inn i norsk politikk.
Per Terje Norheim
Per Terje Norheim (født 2. september 1941) er en norsk forfatter.
Norheim er utdannet cand.mag. fra Universitetet i Oslo og har kandidateksamen fra Handelshøyskolen BI. Han har hatt sitt virke i næringslivet som bedriftsleder, banksjef og rådgiver, siste arbeidssted var som direktør i det børsnoterte selskapet Unitor ANS.
Han er blant annet forfatter av boka Våpen i Norge og Norske sølvbegre og Norske Drikkekanner i sølv utgitt på forlaget N. W. Damm & Søn, og bøkene Krutthorn - en oversett del av norsk folkekunst og Nytte og nytelse på Bastion Forlag. Norheim har vært formann i Norsk Våpenhistorisk Selskap, og har skrevet mange artikler om våpen og våpenhistorie.
Et rom med utsikt
Et rom med utsikt (org: A Room with a View) er en britisk romantisk dramafilm fra 1985, regissert av James Ivory etter romanen med samme tittel av E.M. Forster. Filmen hadde svensk premiere 17. april 1987.
Filmen vant tre Oscar, for beste filmatisering, beste scenografi og beste kostymedesign. Den var nominert til ytterligere fem, blant annet for beste film. Den vant fire BAFTA-priser og én Golden Globe.
Handling
Hjemme igjen frir den tradisjonelle og rike Cecil Vyse til Lucy og hun sier ja. Men plutselig dukker far og sønn Emerson opp i byen. De har tenkt å bosette seg der.
Albert W. Owesen
Albert Winderen Owesen (født 1. juni 1917, død 23. oktober 2010) var en norsk tekstilmann, mest kjent som filmskaper og naturforkjemper.
Albert W. Owesen startet Oslo Smalfilmklubb og Owesen-Tekstil A/S. Hans Owesen-Film A/S produserte to av Arne Skouens filmer, Det brenner i natt! (1955) og Barn av solen (1955), etter at Norsk Film A/S hadde nektet pengestøtte. Owesens kinosuksess Villmarken kaller ble av Per Høst kritisert for å filme dyr bak gitter. Fra 1980 tilbrakte han over tyve vintre med filming av dyrelivet i Afrika.
Han var sønn av Viktor Backlund Owesen (1883–1918) og Ingeborg Winderen (1889–1948). Etter farens død i 1918 vokste Albert opp i Oslo på Vinderen hovedgård som hadde vært eid av morfaren hans, Jens Albert Winderen (1845–1916).
Sami Khedira
Sami Khedira (سامي خضيرة; født 4. april 1987) er en tysk-tunisisk tidligere fotballspiller.
Han forlot Real Madrid til fordel for etter 2014/15-sesongen.
Landslaget
3. mars 2010 fikk han sin første landskamp for mot. 10. juli 2010 scoret han sitt første landslagsmål mot Uruguay. Dette var også hans første mål i VM.
Han deltok i fotball-VM både i 2010 og 2014, samt fotball-EM i 2012.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Bengt Pohjanens litteraturpris
Bengt Pohjanens litteraturpris er et litterær pris som ble innstiftet av Bengt Pohjanen og deltes ut første gange i 2005. Priset er på SEK 20 000.
Hyperbol
Eksempler:
God Save the King/Queen
«God Save the King/Queen» er de facto nasjonalsangen i Storbritannia og en rekke andre stater.
Historikk
Avhengig av om det er en konge eller dronning som regjerer bruker man «God Save the King» eller «God Save the Queen».
Den ble første gang fremført i London i 1745, og ble nasjonalsang på begynnelsen av 1800-tallet. Det finnes ikke én offisiell versjon, og teksten har variert gjennom tidene.
Melodiens komponist er ukjent, men den engelske komponisten John Bull har noen ganger vært nevnt som opphavsmann.
I 1745 hadde sangen også et vers som omhandlet invasjonen av England i denne perioden:
Dette verset ble fjernet da sangen ble tatt opp som nasjonalsang.
Normalt synges kun første vers, av og til vers en og tre.
Det britiske rockebandet Queen pleide å fremføre God Save the Queen som siste sang på sine konserter. Queens studioversjon er å finne på albumet A Night at the Opera, mens liveversjoner finnes på Live Killers, Live Magic, Live at Wembley '86 og Live at the Bowl. Gitarist i Queen, Brian May, fremførte sangen under dronning Elisabeth IIs 50 årsjubileum som dronning, fra taket på Buckingham Palace.
Også punkbandet Sex Pistols fra 1970-tallet har lånt tittelen fra sangen, for å så gjøre om sangen til en fornærmende tekst mot dronningen. En stund var sangen ulovlig i Storbritannia.
Publikummet til enkelte engelske fotballklubber synger sangen som God save the Team for å hylle laget sitt. I teksten byttes altså King/Queen ut med Team, og pronomenene settes i flertallsform. I noen tilfeller endres nestsiste linje til "Long to score goals for us", men utover det blir den ikke endret.
Sangtekst
Sangteksten nedenfor brukes når den regjerende monarken er en konge. Dersom den regjerende monarken er en dronning, erstattes ordet «» med «», hankjønnspronomenene («//») byttes med hunkjønnspronomener («//her»), og i siste vers byttes «father» med «mother» og «prince» med «princess».
Aphylidae
Aphylidae tilhører gruppen Pentatomoidea, en undergruppe av tegene, en gruppe av nebbmunner. De har det til felles at munndelene er sugende og at de suger opp næringen.
Utseende
Små, sterkt hvelvede teger. Hodet er ganske kort og når knapt utenfor øyenen, antennene er fem-leddete. Sugesnabelen er lang og når bakenfor bakhoftene. Pronotum er utvidet på sidene bak. Scutellum er stort og når til bakkroppsspissen, men deler av forvingene er ikke dekket av det.
Utbredelse
Aphylidae finnes bare i Australia.
Arthur Pryor
Arthur Willard Pryor (født 22. september 1870 i Saint Joseph, Missouri, død 18. juni 1942 i St. Louis) var en amerikansk trombonist, orkesterleder og komponist.
Arthur Pryor var en av sin tids fremste trombonister; han spilte med Sousa Band (1892-1903). Pryor etablerte senere «The Pryor Band», etter en krangel med Sousa vedrørende salær, som kom til å turnere over hele USA og bli nesten like populært som Sousas band. Han komponerte og arrangerte dessuten over 300 forskjellige verker og småstykker. Mest kjent av hans komposisjoner er nok hans «The Whistler and His Dog».
Pryor ligger gravlagt i «Glenwood Cemetery» i Monmouth County.
Ung må verden ennu være
Ung må verden ennu være er en roman av Nordahl Grieg, utgitt høsten 1938 på Gyldendal norsk forlag. Den er blant Griegs mest kjente og mest kontroversielle utgivelser. Romanen forteller om den politiske situasjonen i verden i siste halvdel av 1930-årene, med vekt på kampen mellom kommunisme og fascisme, slik denne utspilte seg i Sovjet og i Spania. Et viktig tema er at ingen kan stille seg på siden av denne kampen, ingen kan være upolitiske. Særlig kontroversielt er det at boken kan leses som – og var ment som – et forsvar for Stalins Sovjet i 1930-årene. Datidens litteraturkritikere anerkjente alle at boken viste Griegs format som forfatter og Ung må verden ennu være gjorde også stor suksess blant leserne, og kom i fem opplag da den ble utgitt første gang.
Historikk
Romanen har to deler, en med vekt på Sovjet og en med vekt på Spania. Nordahl Grieg begynte arbeidet på den første delen da han besøkte Sovjetunionen i 1933-1934, men boken, og da særlig andre del, ble ferdigstilt sommeren og høsten 1938, like etter Griegs reise til Spania 1937-1938. Bokens handling la seg tett på de virkelige hendelsene i Sovjet og Spania på denne tiden, men Grieg fiksjonaliserte dem og ingen av personene som har sentrale roller i boken var virkelige mennesker. Det er imidlertid ingen tvil om at en rekke personer som Grieg møtte på sine reiser, eller som han kjente til, fungerte som modeller for de litterære personene. For eksempel er det en rekke trekk ved den høytstående kommunisten Ivan Borisov Lebedeff hos Grieg som gjør at han ligner svært på Nikolaj Bukharin (som ble dømt for landssvik og konspirasjon under de siste Moskvaprosessene). Likeledes var bokens Kira Dimitrovna direkte inspirert av den armenske Vega Linde, som Grieg innledet et forhold til under sitt opphold i Moskva. Også norske forhold ble skildret i boken, og en kan hevde at f.eks. Sigurd Hoel er en av dem som ble portrettert, (eller karikert).
Boken ble i likhet med resten av Nordahl Griegs forfatterskap gitt ut på Gyldendal, som var ledet av broren Harald Grieg. De to brødrene var politisk uenige, noe som gjorde forholdet mellom dem vanskelig, men også Harald Grieg mente at boken var svært god. Pressen var svært positiv, Johan Borgen skrev i Dagbladet at «[r]omanen er et forferdelig støt til hjertekulen på alle oss den rammer», og Gudmund Skjeldal skriver om mottagelsen at «Det var Nordahl Griegs store triumf med romanen at han blei anerkjent, frå kommunistavisene til Aftenposten og Tidens Tegn.»
Boken
Første del av Ung må verden ennu være følger den unge britiske historikeren Leonard Ashley som besøker Sovjet for å studere arkiver der, men i stedet blir politisk omvendt i møte med den glød sovjeterne brenner for sin revolusjon. Imidlertid skremmes han av det han ser under Moskvaprosessene og ender opp tilbake i England som pasifist uten en klar politisk tilhørighet. Denne utviklingen var i Griegs øyne en tragedie, og Grieg skildrer Ashleys tilværelse i England med «ironi og hån». Andre del av boken utspiller seg i Spania under borgerkrigen som fortsatt pågikk da Ung må verden ennu være utkom. Den sentrale personen i denne delen er den amerikanske utenriksjournalisten Donald Morrisson, som også opptrer i første del, da som Moskva-korrespondent. Handlingen følger – blant annet – Morrison på hans ferd i det krigsherjede Spania, og skildrer hans sympati med de sosialistiske kreftene, en sympati som blir så sterk at han blir nødt til å gi opp sitt trygge familieliv.
Ung må verden ennu være var en bok som gikk direkte inn i de to mest presserende problemene verden sto overfor da den kom ut, nemlig kampen mellom kommunisme og fascisme, og den krigen som syntes stadig mer uunngåelig. Nordahl Grieg var overbevist om at første verdenskrig var et resultat av kapitalkreftenes maktspill og at den eneste kraften som kunne stagge fascismens demokratifiendtlige aggresjon, fantes i kommunismen. Derfor skrev han en bok hvor han både skildret det som utspilte seg i Sovjet, for å forklare det, og i Spania, for å vise hvor nødvendig kampen mot fascismen var. Men særlig viktig var det for ham å vise hvor maktesløs og til dels medskyldig det liberale borgerlige samfunnet – og dets uforpliktende humanisme – var i møte med fascismens framvekst. Boken er imidlertid – tross mange påstander om at den tegner et forenklet svart-hvitt bilde av konflikten – et komplekst kunstverk som kan leses på flere måter.
Griegs egen mor leste boken som en kritisk skildring av den sovjetiske behandling av sitt folk, noe sønnen selv sterkt motsatte seg, han ville tvert imot vise «hvor ilde det borgerlige samfunn i al sin humanisme ser ut inne i. Men i det er jeg altså ikke lykkes og det gjør mig ondt». Tittelen er hentet fra et dikt av Henrik Wergeland «Følg Kaldet!», og antyder at vi kun befinner oss på et tidlig stadium i menneskets utvikling. I så måte, vitner boken om en tro på fremtiden, en mer voksen og moden tid vil komme.
Nordahl Griegs siste roman var formelt sett svært kompleks. Boken har et svært stort persongalleri, og historien utspiller seg på en rekke steder, med hyppige sceneskift. De hyppige skiftene bidrar til å drive opp et heftig tempo i en stort anlagt roman som behandler spørsmål som til dels må regnes som filosofiske: Hvor langt kan vi gå i kampen mot det onde?
Flemming Mikkelsen
Flemming Mikkelsen (født 21. november 1930 i Vágur) er en tidligere, færøysk verftsarbeider og politiker (Sb.).
Etter realskolen gikk han i lære som smed. Han arbeidet på skipsverftet Vágs Skipasmiðja 1952–1979. Han var styremedlem i arbeiderforeningen Framtíðin i noen år.
Mikkelsen var medlem av kommunestyret i Vágur 1976–1984 og innvalgt på Lagtinget fra Suðuroy 1978–1994 og 1998–2002. Som parlamentariker var han blant annet medlem av Lagtingets markedskomité 1990–1994 og Lagtingets finanskomité 1998–2002. Han har også vært medlem av ligningsnemnden i Vágur 1962–1966, styremedlem i ulykkesforsikringsselskapet Føroya Vanlukkutrygging 1982–1996 og styremedlem i Færøyenes fond for arbeidsuføre fiskere 1985–1998.
Erik Sandbraaten
Erik Sandbraaten (født 9. januar 1951) er en norsk kjelkehockeyspiller og ispigger.
Vats
Vats er en tidligere selvstendig kommune i Rogaland fylke, opprinnelig (fra 1837) del av Skjold formannskapsdistrikt. Vats ble skilt ut som egen kommune i 1891 med 1 095 innbyggere.
1. januar 1965 ble det meste av Vats med 1 128 innbyggere, området nord for Vindafjorden i Imsland, to kretser i Skjold samt Sandeid kommune slått sammen til Vindafjord kommune.
Hatteland-konsernet er regna som den største bedrifta i Vats.
Mont-Saint-Aignan
Mont-Saint-Aignan er en kommune i departementet Seine-Maritime i regionen Normandie nord i Frankrike. Innbyggerne i Mont-Saint-Aignan kalles for Mont-Saint-Aignans eller Mont-Saint-Aignanaises.
Geografi
Mont-Saint-Aignan er den femte største forstaden til Rouen, og ligger nord for sentrum. I tillegg til de drøyt 21,000 innbyggerne, er det nesten like mange studenter ved universitetet og høyskolene i kommunen.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Mont-Saint-Aignan
Nattmårra
Nattmårra er et musikkalbum med K.M. Myrland, utgitt i 2007.
Jan Erik Bjerk
Jan Erik Bjerk (født 23. januar 1965) er en tidligere norsk fotballspiller, senere fotballtrener. Han spilte blant annet for Bodø/Glimt der han var kaptein i perioden 1984-86. Han var senere assisterende trener i Bodø/Glimt under blant annet Øystein Gåre. Han ble kjent som hovedtrener for Idrettsforeningen Fløyas damelag i Toppserien (2005–2007). For øyeblikket er Bjerk trener for juniorlaget og B-laget til Bodø/Glimt. I hans første sesong rykket han opp med laget fra 3. divisjon HESA til 2. divisjon.
Søterotfamilien
se egen seksjon
Søterotfamilien (Gentianaceae) er en plantefamilie i søteordenen.
Artene er som regel ett-, to- eller flerårige urter, men det er også noen busker og trær. Stengelen er oppstigende, opprett eller slyngende. Bladene sitter motsatt, eller en sjelden gang spredt eller kransstilt. Akselblad forekommer ikke. De samkronede blomstene er som regel tvekjønnede og fire- eller femtallige. Pollenbærerne er festet til kronrøret. Frukten er en tokamret kapsel som inneholder små frø.
Mykoheterotrofi der planten snylter på sopp uten å gi næringsstoffer tilbake til soppen er vanlig i familien. Noen har reduserte blad, og Voyria mangler klorofyll og er helt avhengig av soppen. De små frøene minner om orkideer og hvordan de er avhengige av sopp for at frøene skal spire. Sannsynligvis får også mange arter i søterotfamilien hjelp av sopp for å spire.
Familien er utbredt i hele verden utenom de store ørkenene og islagte områder. Mange er fjellplanter. I Norge er familien representert med 11 arter: søterot, klokkesøte, snøsøte, fjæresøte, småsøte, bleiksøte, bittersøte, smalsøte, bakkesøte, tusengylden og dverggylden.
Mange arter har en bitter smak fordi de inneholder iridoider. Disse stoffene har en antatt medisinsk virkning, og det er flere medisinplanter i familien. Det er også noen arter som dyrkes som prydplanter i hager.
Delgrupper
Søterotfamilien omfatter omtrent 1550 arter som fordeles på 102 slekter og 7 stammer. Saccifolium ble tidligere regnet til en egen familie, Saccifoliaceae. Anthocleista, Fagraea og Potalia tilhørte før familien Loganiaceae, men biokjemien viser at de hører til midt i søterotfamilien. Emblingia har blitt plassert her, men i APG IV-systemet tilhører den en egen familie, Emblingiaceae, i korsblomstordenen.
stamme Saccifolieae
Mykoheterotrofe urter og halvbusker i Mexico, Mellom-Amerika og tropisk Sør-Amerika, 20 arter
stamme Exaceae
Mykoheterotrofe urter og busker i Afrika, Madagaskar, Indomalysia, Australia og New Zealand, 169 arter
stamme Voyrieae
Mykoheterotrofe urter i sørlige Florida, Antillene, tropisk Amerika og én art i Vest-Afrika, 18 arter
stamme Chironieae
Urter og busker i tropene og nordlige tempererte områder, 160 arter
stamme Potalieae
Ett- til flerårige urter, men også noen lianer og store trær, med pantropisk utbredelse, 163 arter
stamme Helieae
Urter og noen få busker i tropisk Mellom- og Sør-Amerika og Karibia, 218 arter
Slaget ved Gataskogen
Slaget ved Gataskogen den 3. mars 1365 hendte mellom den norsk-vestgotiske hær og den svensk-tyske hær om herredømmet over det svenske kongeriket, som hadde blitt kastet ut i opprør av det svenske rådsaristokratiet som hadde forbrutt seg mot kongestyret for deres egne fortjeneste og ambisjoner.
Forspillet
En sammensvergelse begynte mellom stormennene i det svenske rådsaristokratiet i år 1363 mot den gjenværende kongen Magnus Eriksson. Han hadde gjenvunnet kontrollen etter hans sønn Erik Magnussons beleilige død i 1359, og hans andre sønn Håkon VI Magnusson, som etter et midlertidig brudd i 1361 hadde sluttet seg til faren på nytt.
De fant og hentet en tronpretendent, Albrekt av Mecklenburg til Sverige ved november 1363, med en stor flåte som landsatte en sterk hær på Kalmar og senere på Stockholm. En hard og blodig borgerkrig brøt ut mellom det svenske landet og de tyskdominerte byene. Västergötland, Dalsland og Värmland var tilbake under kongene ved våpenstillstanden fra juli 1364.
En stor hær av nordmenn og västgötere ble samlet av kongene ved begynnelsen av det nye året 1365 i Västergötland. Etter hæren hadde marsjert fram til Arboga i Västmanland, utsendte kongene en proklamasjon mot tronpretendenten ved 27. februar, med en oppmuntring til folket om å gjøre opprør mot de utenlandske herrene som hadde blitt invitert av de svenske stormennene i opposisjonen. Over Östensbro toget den norsk-vestgotiske hæren inn på Uppland fra Västerås mot opprørernes viktigste base i Sverige, det tyskdominerte Stockholm som hadde blitt underlagt tysk ledelse i strid med de svenske beboerne.
Slaget
En tidlig historiker, Eric Olai (død 1486) hadde utarbeidet en krønike om kong Magnus Eriksson i senmiddelalderen der han berettet om de militære sammenstøtene mellom kongene og den tyske tronpretendenten. Hans versjon av kampene er gjengitt her:
«det hände sig så att de båda krigshärarna møttes vid Gaatha, som är en gles skog mellem Östensbro och en stor äng som utsträckt på längden sträcker sig mot väster från Tillinge kyrka»
«Ett dödsbringande nedslaktande försiggick. Strömmar av blod rinner. Svenskar anfaller svenskar. En broder skonar icke sin broder. En son nedgör och slaktar sin fader. Slutligen går segeren til Albert, och konung Magnus tilfångatags, medans hans son flyr. Han fördes fången til Stockholm och kvarhålles under sju år i ett hemskt fängelse. Detta hände i Herrens år 1365 på måndagen efter söndagen Invocavit. Man säger, att den skall ha varit Sankt Matthias – apostelns – dag. Men Håkan, konungens son, drog sig tillbacka medan striden rasade. Han tågede över bron Östensbro och rev den efter sig. På detta sätt undgick han fångenskap. Han skyndade så till Norge.»