cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Granmeis
Biologi
Granmeisen er standfugl, men kan streife en del omkring utenom hekkesesongen sammen med andre meisefugler. Den er utbredt over hele Norge, spesielt i bar- og blandingsskog. I fjellet opp til fjellbjørkeskogen. Andre steder i verden også i spesielt lerkeskog, men også annen skog. Den trives best i litt fuktige områder, spesielt områder med torvmoser, vier og or, men gjerne også i fuktig granskog. Arten har imidlertid god spredning i mange biotoper.
Granmeisen eter stort sett små virvelløse dyr, insekter og deres larver om sommeren. På høsten ulike sorter bær og nøtter og om vinteren frø fra bartrær og lignende. Arten hamstrer og gjemmer vekk mat under løs bark og lav som vokser på trestammene eller innerst på grenene. Arten er også velkjent på fuglebrett og fôringsautomater/-stasjoner, spesielt der det er skog i nærheten, spesielt barskog.
Artsdatabanken vurderte i Rødlista 2021 granmeis til kategori sårbar VU, på bakgrunn av overvåkingsdata og basert på kriteriet A2 (30-50 % nedgang de siste tre generasjoner). Årsaken til endring av kategori fra Rødlista 2015, hvor arten ble vurdert som livskraftig LC, er en markant bestandsnedgang.
Pancit Molo
Pancit Molo eller Filipino pork dumpling soup er en type suppe med wontonomslag som har sitt utspring i distriktet Molo i Iloilo City. Bydelen Molo var et område med stor kinesiskættet befolkning.
Suppen er en blanding av svinekjøttdeig pakket inn i molo (eller wonton)-deig, revet kyllingkjøtt og reker. Suppen helles kokende varm i serveringsbollen, og får et drydd med biter av vårløk og hvitløk.
Retten minner om wontonsuppen kjent i det kinesiske kjøkken, skjønt kombinasjonen av ingredienser er noe annen.
Totodile
Totodile er en av starterne i annengenerasjon Pokémon. Den er av typen Water (vann) Pokémon.
Navnet er sammensatt av «tot» som betyr smårolling, som henspiller på at den er en Basic Pokémon, og «crocodile» som betyr krokodille.
Totodile er nr. 158 i National Dex.
Landstrykeren
Landstrykeren (originaltittel: The Tramp, også vist i Norge under tittelen Chaplin som formann) er en amerikansk kortfilm fra 1915 av og med Charlie Chaplin i rollen som Landstrykeren.
Handling
Den lille landstrykeren redder en ung pike fra å bli ranet av noen ramper. Hennes far, bonden, gir ham mat og lar ham jobbe for føden. Rampene kommer tilbake og vil ha ham til å plyndre bonden, men han narrer dem, men så går han sin vei, da det viser seg at den unge piken er forlovet.
Hektogram
Hektogram er en SI-enhet for måling av masse. Symbolet for hektogram er hg. Et hektogram er lik hundre gram, som er lik en tidel av et kilogram.
Hektogram brukes blant annet til å angi vekten på matvarer, som for eksempel pålegg i løsvekt, muntlig ofte omtalt i kortformen «hekto».
Og motsatt:
Bratsberg (Trondheim)
Bratsberg er et tettsted og kirkesogn som ligger i den østlige delen (Strindsida) av Trondheim kommune i Trøndelag. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger omtrent 14 kilometer sørøst for Trondheim sentrum.
Inntil 1964 tilhørte Bratsberg tidligere Strinda kommune.
New Zealand under Vinter-OL 1980
New Zealand under Vinter-OL 1980. Fem sportsutøvere, tre menn og to kvinner, fra New Zealand deltok i alpint under Vinter-OL 1980 i Lake Placid i USA. New Zealand, som deltok for sjette gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var to 26.-plasser i slalåm for menn og i damenes utfor.
Amos
Amos (hebraisk: – ʿĀmôs) var en profet i Bibelen som har gitt navn til Amos' bok. Amos ble født i Tekoa i Juda rike, og levde der som hyrde før han fikk profetkall. Han regnes til de 12 «små profeter» i Bibelen. I Amos-boka i Bibelen heter det at han fremsatte sine syner da Ussia var konge i Juda (786 – 746 f.Kr) og Jeroboam II konge i det daværende Israel, altså Nordriket (783 – 743 f.Kr).
Rundt år 752 f.Kr begynte Amos som profet. Han reiste til Betel som lå i Nordriket. Han stormet inn i Betels gamle helligdom og avbrøt en pågående seremoni med sin dommedagsprofeti. Amos understreker at hans profeti ikke skal forherlige Israel, men sikre sosial rettferd.
I denne situasjonen fremstod Amos som en domsprofet. «Gjør deg rede til å møte din Gud» er budskapet hans under den store høstfesten i Betel. Øverstepresten i Betel, Amasja, truet ham til å slutte med sine profetier, og Amos ble også beskyldt for å ville styrte kong Jeroboam:
Det internasjonale senteret for løsning av investeringstvister
Det internasjonale senteret for løsning av investeringstvister  (engelsk: International Centre for Settlement of Investment Disputes, ICSID), etablert i 1966, er en internasjonal voldgiftsinstitusjon for konfliktløsning og mekling mellom internasjonale investorer. ICSID er medlem av Verdensbankgruppen og har sitt hovedsete i Washington, D.C., USA. ICSID åpner for at internasjonale investorer kan reise sak direkte mot en stat, hvis de mener denne har brutt folkerettsregler i deres behandling av investorer.
Operaball
Operaball er en balltradisjon som eksisterer i Wien, Budapest, Praha, Oslo, med flere i karnevalstradisjonen, ofte med maskerade. Lignende balltilstelninger kalles også maskeball eller Wienerball etter Wienerkongressen i 1814. Et høydepunkt regnes i Biedermeier-perioden mellom 1814 og 1848. Pariserballene med mer inspirerte mange norske studenter på 1850-tallet til maskeradeball i Gamle Logen i Christiania, og Kunstnerforeningen laget sine karnevalsball ifra 1863.
Operaballet i Wien er det mest kjente av wienerballene.
Historiske forløpere til dagens maskeball
Ved de gamle grekernes festivaler til ære for Dionysus ble det festet i store masker. Dagens karnevaltradisjon har en mulig sammenheng med romerske saturnalia og bacchanaler. Ved den romerske festen Navigium Isidis, ble seilesesongen åpnet ved en maskeparade bak en "Carrus Navalis" (skipsvogn), som kan sammenlignes med karnevalsopptogene - og kan være et alternativt opphav til ordet karneval.
Maskeradeballene knyttes tradisjonelt til karnevalet i Venezia. Den eldste skriftlige kilde på karnevalet i Venezia er fra 1082, under dogen Vitale Falier som omtaler il carnevale venezia. Venezia hadde årlige feiringer av Vitale Michiel IIs seier over Ulrich II fra Tavern, patriark av Aquileia, i 1162. Ulrich ble tatt til fange, men senere satt fri mot en årlig ofring av 12 brød, 12 griser og 1 okse. Det ble en årlig tradisjon å slakte 12 griser og en oksen på Markus-plassen siste dagen før fasten som kan være en forløper til senere karnevalsfeiring.
Eldste referanse til maskerade i Venezia er en lov fra mai 1268 angående maskerte menn som hadde kastet duft-egg (eggeskall fylt med rosevann) i Venezia. Maskeball ble store offentlige fester i renessansen i Italia (italiensk: maschera) på 1500-tallet med utviklede danser, spesielt populære i Venezia.
Fakkelballet: Ved et kostymeball (morisco) 28. januar 1393 kom kong Karl VI i Paris med fire hoffmenn utkledd som ville skogsmenn (temaet var Bal des sauvages). Kostymene kom for nære faklene, og danserne tok fyr – senere omtalt som «Bal des Ardents». Kongens bror fikk alvorlige brannskader og fem hoffmenn døde. Hendelsen kan ha inspirert novellen «Hop Frog» av Edgar Allan Poe.
Hoffmaskerade (Masque) var omfattende tilstelninger med dans, kostymer og masker på hoffene i Europa i det 15. og 16. århundre og en direkte forløper til barokkopera.
Operaball i Oslo på 1800-tallet
Under store deler av 1800-tallet fantes både karneval og maskeball i Christiania. Maskerader var kommet riktig på moten i Christiania i 1850-årene; i februar-mars lokket avisenes avertissementer med stadig nye maskeball. Men det ble studentenes og kunstnernes karneval som kom til å bli de store begivenheter, og de konkurrerte sterkt om rangen. Hvordan et karneval ble arrangert, får man et bilde av i et brev fra (senere fru Aubert) til sin mor, fra Christiania i 1859: Først reiste hun ut til noen venner og ble malt og på alle måter forvandlet til en gammel trollkjerring, så dro hun på karneval:
Efter opptoget gikk de så ned og så «en taalelig moersom Comedie og hørte en taalelig moersom Opera». Det var lagt et veldig arbeide i dette studenterkarneval. Senere kom også kunstnerne med sitt kunstnerkarneval og de hadde i sine rekker både aktører og skribenter, sangere og musikere, og ikke minst: dekoratører.
Kunstnerkarneval
Det første kunstnerkarneval fant sted i Logen den 26. februar 1863. I 1873 hadde Johan Svendsen komponert sin Festpolonese (Op.12), som ble urfremført i 1874, da han var formann i Kunstnerforeningen. Mentz Schulerud skriver: «Mens 1870-årene hadde elsket å forkle seg til maskeball, krevde 80-årene at man skulle kaste masken. Nakne bacchanter kom frem fra skogbrynet og skremte både nymfer og andre, dog nymfene minst.».
Det årlige kunstnerkarnevalet ble i årene fra 1905 holdt i Rokokkosalen på Grand Hotel. Før hadde det vært ulike steder, som Losjens store sal og Dramatikken (Centralteateret). Glanstida for karnevalet var før første verdenskrig. I 1914 var det hele 1,200 deltagere på karnevalet. I 1919 fortsatte karnevalene, og mens kunstnerforeningen holdt møter på studentersamfundet var det karneval på Grand. Karnevalet i 1931 var på Bristol, og i 1932 var det tilbake på Grand med tema "Kongressen danser". Men i den nye krisetid på 30-tallet slukner karnevalsgleden. Danseskolene holdt ofte avslutningsball på Grand. Det var veldedighetsball og Balselskabet Foreningen hadde i mange år avslutningsballet sitt her, men det var stillstand i 1940-45 og færre ball. Selskabet ble besluttet oppløst i 1956. Rokokkosalen ble totalskadet i en storbrann på Grand Hotel i 1957.
Ballselskabet Foreningen
Rococcosalen på Grand Hotel åpnet i 1894.
9. desember 1905 skrev den første svenske ministeren i Norge, Ernst Günther at han tok inn på Grand Hotel. Samme aften ble han buden på ballet til ballselskabet Foreningen: det første ballet til kong Haakon VII i Christiania.
Tidligere ordfører i Oslo Rolf Stranger fortalte fra sine unge år tidlig på 1900-tallet:
Selskabet av den 28.dec 1838
Det første danseselskapet i Gamle Logen ble dannet 28.december 1838. I 1841 fortsatte foreningen som Balselskabet Foreningen. De hadde dansetilstelninger i lille sal flere år før store sal stod ferdig (i 1844). Danseselskapet er portrettert i Henrik Wergelands skuespill Selskapet Kringla. ,
I 1860 skriver Yngvar Nielsen «Fire Gange hver Vinter kom dertil endnu balselskabet Foreningens Fester. Der maatte man være med for at kunne henregnes til den selskabelige Kreds. Foreningen var Kringla og havde overlevet Wergelands Dage. Sjælen i dens Ledelse var Ceremonimester Harald Holst, Universitetssekretærens høitidelige og formelle Broder. Disse Baller gaves i Frimurerlogens lille Sal og var altid meget pene. Kong Carl kom der gjerne, naar han var i Byen.» Balselskabet Foreningen fortsatte med ball, men nedgangstidene begynte etter første verdenskrig, ballene ble mindre hyppige og det var ingen aktivitet under krigen. Balselskabets styre vedtok å oppløse selskapet i 1956.
Wiener Opernball og videre
Første ball i Staatsoper i Wien fant sted 12. desember 1877. Etter første verdenskrig tok den unge republikken Østerrike fort opp de keiserlige balltradisjonene og arrangerte republikkens første operaball 21. januar 1921, kalt Redoutes. Fra 1935 ble det første offisielle Operaballet i Wien arrangert. Stolene tas bort fra orkesterplass og det legges dansegulv fra scenen og ut i salen. Det er 5,000 deltagere.
Wiener Musikverein eier sitt eget konserthus med samme navn. Det åpnet i 1870 og huser Konsertvereins årlige ball der alle salene i bruk. Idag avholdes det over 400 formelle ball i Wien hvert år (sesongen fra 11. november til feitetirsdag før askeonsdag, med fastelavenshelgen som høydepunkt). I 2010 fikk byens balltradisjon formell registrering i UNESCOS verdensarvliste
Maskerade
Bruken av masker (fra latin masca – spøkelse) har vært et kjennetegn på karneval og operaball. Tradisjonelt var det tillatt å gå med masker mellom Sankt Stefandagen, 26. desember, og frem til fasten (midnatt på feite-tirsdag før askeonsdag). Masken tilslørte ansiktet, bæreren ble anonym og sosiale forskjeller ble utvisket. Selve masken bærer en personlighet, mange former har egennavn, også kjent fra commedia del'arte tradisjonen. Bruken av masker ble regulert i Venezia, det har vært ulike forordninger siden 1200-tallet (første skriftlige kilde er fra 1268).
Maskeradeballet Le Bal oriental, ble holdt med 1,200 gjester i Palazzo Labia i Venezia den 3. september 1951, med Carlos de Beistegui som vert – også kalt «Le Bal de Siècle».
Hansa-Brandenburg
Hansa und Brandenburgische Flugzeugwerke (1914–1919) var en tysk flyfabrikant fra den første verdenskrig.
Det var østerrikeren Camillo Castiglioni som kjøpte flyfabrikken og flyttet den fra Libau til Brandenburg am Havel. Med flydesigner Ernst Heinkel som fulgte med fra den tidligere fabrikk, ble man utover 1915 den største tyske flyfabrikant med over tusen ansatte og to fabrikker, en i Rummelsburg (ved Berlin) og en i Wandsbech (ved Hamburg). De fleste militærfly ble laget for det østerriksk-ungarske flyvåpen. Mest kjent var kanskje sjøkrigsly og speiderfly som også ble brukt av den tyske krigsmakt. Etter krigen avsluttet man produksjon, men på lisens ble det fortsatt laget likens fly både i Finland og i Norge av Marinens flyfabrikk
Pancit Estacion
Pancit Estacion er en type pancit, eller stekt nudelrett, som stammer fra Tanza i Cavite på Filippinene. Dens hovedingrediens er mungbønneskudd (benyttet i stedet for risnudler). Sausen er laget på maisstivelse, atsuete, tinapa og kamias.
Jan Terje Christoffersen
Jan Terje Christoffersen (født 1964) er en norsk prest og tekstforfatter. Christoffersen har skrevet en forestilling for Middelalderfestivalen i Tønsberg, skrevet teologiske tekster for ulike tidsskrift og utgivelser og skrevet tekster som har blitt tonesatt av Gunstein Draugedalen. Han har også bidratt med en oversettelse og en egen tekst i Norsk salmebok 2013.
Animalsk pol
Den animalske- eller somatiske pol er et uttrykk som brukes i embryologi og utviklingsbiologi for å beskrive den delen av en zygote (befruktet egg) eller tidlig foster som ender opp som ryggsiden i den ferdige organismen. Den første cellekløyvingen i et foster skjer nettopp mellom den framtidige øvre og nedre delen av organismen, og gir opphav til to datterceller som utgjør henholdsvis en animalsk- (den øvre) og en vegetativ- (nedre) pol. Begrepet «animalsk» viser til at cellene i denne delen av fosteret utgjør de bevegelige delene av det voksne dyret, mens «somatisk» kommer fra gresk σῶμα (sôma) som betyr kropp (i motsetning til de vegetative innvollene).
Allerede før befruktningen er egget inndelt i en øvre og en nedre hemisfære. I egg med mye plomme ligger cellekjernen i den øvre animalske delen. Sædcellen kan bare befrukte egget gjennom denne delen av egget. Den nedre vegetative delen av egget inneholder i hovedsak eggeplommen. I denne delen av egget vil celledelingen ofte være ufullstendig, mens hoveddelen av fosterutviklingen skjer rundt den animalske polen. Ved gastrulasjon vil den plommefattige animalske polen ende med å omslutte de vegetative delene og bli ectoderm som utgjør huden og nervesystemet i det ferdige dyret.
Studiet av mekanismene som styrer hvordan det tidlige fosteret er bestemt til å bli forskjellige deler av den ferdige organismen er et viktig tema i utviklingsbiologien.
Harry Adams
Harry Lester Adams (født 1. oktober 1880 i Massachusetts, død 16. februar 1960) var en amerikansk skytter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen.
Adams ble olympisk mester i skyting under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det amerikanske laget som vant armégevær lagskyting med 1687 poeng foran Storbritannia med 1602. De andre på laget var Charles Burdette, Allan Briggs, John Jackson, Carl Townsend Osburn og Warren Sprout. Det var ti lag som deltok og det var seks mann på hvert lag, konkurransen ble avviklet 29. juli 1912. Hver deltaker skjøt 15 skudd på hver av distansene 200-, 400-, 500- og 600 meter. Adams skjøt totalt 283 poeng som var det nest beste resultatet på det amerikanske laget.
Terrye Coelho
Terrye Coelho Strom (født i Camp Roberts, California 1952) er en amerikansk musiker. Han konverterte til kristendomen i 1971, og ble musiker for Maranatha! Music. I 1972 skrev han sangen «Father we adore you», som er med i norsk oversettelse i Norsk salmebok 2013.
Atomic Energy Commission
Atomic Energy Commission (AEC), var en føderal organisasjon i USA. Organisasjonen ble opprettet i 1946 for å finansiere, planlegge og kontrollere utviklingen av kjernevåpen og kjerneenergi for fredelig bruk. Organisasjonen ble oppløst i 1974 og ble erstattet av Energy Research and Development Administration (ERDA) og Nuclear Regularity Commission (NRC).
Weston McKennie
Weston James Earl McKennie (født 28. august 1998) er en amerikansk fotballspiller som spiller for den italienske klubben.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
15. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2007
'''15. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2007''' startet 11. august, og endte med Start 2 – Arendal den 14. august 2007.
Selbekken
Selbekken er et tettsted i Orkland kommune i Trøndelag. Tettstedet har innbyggere per 1. januar. Selbekken er et bygdelag i Lensvik og ligger i Lensvik sogn; sognekirken ligger en kilometer nordvest for Selbekken.
Chelorchestia forceps
Chelorchestia forceps er en art i slekten Chelorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Arcitalitrus sylvaticus
Arcitalitrus sylvaticus er en art innenfor tangloppefamilien. Den tilhører underordenen Senticaudata som inngår i gruppen av amfipoder.
Tricheurymerus
Utseende
Middelsstore, lange og tynne, brunlige trebukker. Antennene er tynne og mye lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, lengre enn bredt, dekkvingene parallellsidige, vanligvis med gule til hvite flekker eller tverrbånd. Beina er forholdsvis lange og tynne.
Arcitalitrus sylvaticus
Den blir 8 mm lang og er som andre ampfipoder flattrykt fra siden. Fargen er brunaktig når den er i live, men døde eksemplarer er røde.
Tricheurymerus
Levevis
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.
Arcitalitrus sylvaticus
De fleste amfipoder lever i vann, men Arcitalitrus sylvaticus og mange andre arter i familien Talitridae lever på land. De er avhengig av et fuktig miljø og finnes helst i den øverste centimeteren av strølaget. De kan kanskje forveksles med spretthaler, men spretthaler har bare tre par bein.
Arcitalitrus sylvaticus hører hjemme i delstatene New South Wales og Victoria i det sørøstlige Australia. De har spredt seg med ufrivillig menneskelig hjelp til New Zealand, Storbritannia, samt til Florida og California i USA.
Urban Franc
Urban Franc (født 5. juni 1975 i Bled) er en slovensk tidligere skihopper. Han representerte SK Triglav Kranj.
Han debuterte internasjonalt i kontinentalcupen sesongen 1991/92. I verdenscupen debuterte han med 54.-plass (av 60 deltakere) i storbakken i Planica 29. mars 1992. Hans beste enkeltplassering i verdenscupen var 2.-plass, som han klarte alt i sitt andre verdenscuprenn, i Falun 5. desember 1992. Sammenlagt i verdenscupen ble han som best nummer 22 i sesongen 1992/93.
Urban Franc deltok i VM i 1993 og 1995. Hans beste individuelle plassering var 27.-plass i storbakken i Thunder Bay i 1995. Samme år var han på det slovenske laget som ble nummer 9 (av 11 lag) i lagkonkurransen. Han deltok i OL i 1998, der han ble nummer 42 i normalbakken i Hakuba.
Han tok bronsemedalje i VM i skiflyging i Bad Mitterndorf (Kulm) i 1996. I skiflygings-VM i Oberstdorf i 1998 ble han nummer 24.
Hans siste verdenscuprenn var i skiflygingsbakken i Planica 21. mars 1999. Han la opp som skihopper etter 2000/01-sesongen.
Sympagus
Sympagus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, mer eller mindre brunlige trebukker. Kroppsformen er litt tundet, antennene betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har rundede sider uten tenner, eller med en ganske liten tann i den bakerste delen.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Mexico i nord til Bolivia i sør.
Trimicerus
Utseende
Små, ganske brede køllebiller. Oversiden er ofte grovt punktert, eller med påfallende groper eller furer. Hodet er forholdsvis stort og bredt med velutviklede fasettøyne. Antennene er forholdsvis korte, de to ytterste leddene danner en kraftig klubbe. Palpene er små og lite påfallende. Pronotum er mer eller mindre rundet, omtrent så bredt som hodet, dekkvingene bredt rundede, forholdsvis korte.
Levevis
I alle fall noen av artene lever i huler.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Scenografi
Scenografi er kunsten å visualisere scener i en teater-, opera- eller ballettforestilling, TV-produksjon eller film. Scenografien skal underbygge og forsterke handlingen i produksjonen. Scenografi dekker i dag alle områder fra spillerommet til kostymer og sminke. Scenografen arbeider med alle faggrupper i teateret, både kunstnerisk og teknisk. Scenografen er ansvarlig for scenebildet gjennom hele det dramatiske forløpet i produksjonen. I film kalles som regel scenografiansvarlig for produksjonsdesigner.
Ordet scenografi er av gresk opphav, og kommer fra de to ordene skene og grafi. Skene var bygningen bak orchestron, spilleplassen i det greske teateret. Grafi er kunsten å fremstille og å beskrive. Scenografi var opprinnelig dekorasjon av scenebygningen for å forklare handlingens tid og sted.
Det greske teateret
Teater kommer av teatron som betyr skueplass. Det greske teateret brukte i begynnelsen enkle tribuner av tre med naturen som bakgrunn. Senere ble teatrene bygget i naturlige skråninger for å lage et amfi. Skuespillet fant sted på orchestra. Orchestra var opprinnelig en rund danseplass for kultiske opptog. Inn til spilleplassen, orchestra, gikk det to veier, parados. Det greske teateret hadde tre skuespillere i tillegg til koret. Førsteskuespilleren, protagonisten, spilte den viktigste rollen i alle scenene. Dette betyr at den samme skuespilleren i den ene scenen kunne spille Oedipus, mens i den neste ville han spille Iokaste. Bak orchestra kom det derfor til en liten bygning, skene (telt eller hytte). Denne fungerte i begynnelsen kun som lager og skifterom for skuespillerne. Etterhvert som dramaene ble mer avanserte øket denne bygningen i omfang og betydning. Den fikk flere dører og forsiden proskenion kunne bli dekorert med malte paneler: scenografi.
På scenen
Scenedekorasjoner slik vi kjenner dem i dag stammer hovedsakelig fra teateret i renessansen og barokken. På grunn av teaterets og operaens voksende popularitet ble det på denne tiden utarbeidet en rekke innovative og teknisk avanserte løsninger. Rundt begynnelsen av 1500-tallet formulerte den italienske arkitekten Sebastiano Serlio flere teorier om perspektivtegning og -maling som fremdeles brukes for å skape en illusjon av dybde der det er vanskelig å fremstille dette på andre måter. Århundret etter ble den italienske arkitekten og scenografen Giacomo Torelli en av designerne som satte fortgang i utviklingen av maskinell scenografi med sine design for operaer som La finta pazza, Bellerofonte og Venere gelosa. I Frankrike videreførte han på 1640-tallet sin tekniske tilnærming til scenedekorasjoner gjennom en rekke nye operaoppsetninger. Gjennom sitt arbeid med utviklingen av scenemaskineriet har Torelli satt sitt preg som en av verdens mest innflytelsesrike scenografer. Etter hvert ble scenemaskinerier bestående av tau, trinser og taljer mer og mer vanlig i teatrene og operahusene i resten av Europa. Et voksende mannskap av scenearbeidere bemannet teaterets sidescener og bakscene for å få det stadig mer komplekse maskineriet til å gå rundt. Det sies at sjømenn som var arbeidsledige i vinterhalvåret fikk jobb som scenearbeidere fordi de allerede var godt kjente med heising og firing av seil. Plystrelyder ga signal om når kulisser skulle inn og ut av scenen, i likhet med slik sjømennene var vant til fra skipene. Det er her overtroen om at man ikke skal plystre i teateret skal ha sitt opphav, fordi en malplasert plystrelyd kunne sette igang et sceneskift på feil tidspunkt. Dette kunne igjen føre til ulykker dersom skuespillerne ble truffet av sceneelementer på avveie. I dag er vanligvis store deler av scenedekorasjonene digitalt og maskinelt operert. Lyskastere, dreiescener og scenetrekk er noen av sceneelementene som ofte blir styrt av motorer som opereres av digitale datasystemer. Det er også vanlig med scenerabeidere på teatre den dag i dag, men ofte ikke i like stor grad som i tidligere tider. Dette er både på grunn av en generell automatisering av sceneteknikken, på grunn av nye tekniske løsninger og på grunn av nyvinninger innen bruk av lette materialer, som aluminium og isopor. Disse materialene gjør at store og tilsynelatende tunge scenedekorasjoner ikke behøver særlig mye kraft for å flyttes på. Scenens tekniske kapasitet har mye å si for hvor mye av scenografien som kan styres digitalt og maskinelt, og det er derfor store variasjoner fra scene til scene og teater til teater.
Ordet scenografi brukes ofte om alle de visuelle aspektene knyttet til en forestilling, som kulisser, lysdesign, kostymer og sminke- og hårdesign. Selv om tittelen kanskje kunne tilsi det, er det uvanlig at scenografen alene har ansvaret for alle disse delene av forestillingen. Ofte samarbeider scenografen med flere andre fagpersoner, som kostymedesignere, lysdesignere og maske- og hårdesignere. I sceneproduksjoner er det ikke uvanlig at scenografen designer både kulissene og kostymene; om det er med en egen kostymedesigner eller ikke kommer ofte an på produksjonens størrelse.
Eddie’s Archive
Eddie's Archive er en samleboks fra det britiske heavy metal-bandet Iron Maiden, utgitt 4. november 2002. Boksen inneholder CD-ene Beast over Hammersmith, Best of B-sides og BBC Archives. I tillegg til albumene følger det med et shotglass formet som maskoten Eddie, samt et familietre over Iron Maidens medlemmer og deres eventuelle tilknytninger til andre band.
Platorchestia pickeringi
Platorchestia pickeringi er en art i slekten Platorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.
Eddie’s Archive
Beast over Hammersmith
Beast over Hammersmith er et konsertalbum innspilt i løpet av Beast on the Road-turneen. Beast over Hammersmith ble utgitt 20 år etter det ble innspilt. Albumet ble spilt inn i Hammersmith Odeon og var den siste innspillingen med trommeslageren Clive Burr som ble erstattet med nåværende trommeslager Nicko McBrain. Beast over Hammersmith er også en av Bruce Dickinsons første opptredener for bandet. Dette albumet inneholder materiale fra The Number of the Beast-albumet selv om det ble spilt inn før utgivelsen av The Number of the Beast.
Liu Zhiji
Liu Zhiji (forenklet kinesisk: 刘知几, tradisjonell kinesisk: 劉知幾, pinyin: Liú Zhījǐ, Wade-Giles: Liu Chih-chi, født 661 i Xuzhou det som i dag er provinsen Jiangsu i Kina, død 721) var en kinesisk historiker under Tangdynastiet.
Liu Zhiji la stor vekt på objektivitet i historieskrivningen og innskrenket seg i sine verker til hovedsakelig å presentere de rene fakta. I motsetning til den tidligere kinesiske historieskrivning benyttet han ikke den fortellerstil som gjerne tok med fiksjon og personlige tolkninger.
I 710 kom Lius verk Shǐtōng (史通), som kan betraktes som verdenslitteraturens første refleksjon over historiografiske problemer. Her kritiserer Liu eldre historikeres stil og metode.
Hn har etterlatt seg minst tolv verker, hvorav Sān Jiào zhūyīng (三教珠英) med sine 1313 juan er det mest omfangsrike.
Pohnpei
Pohnpei (tidligere kalt Ponape) er en av de fire delstatene i Mikronesiaføderasjonen (FSM). Det er også navnet på hovedøya, som er en av Senyavinøyene, som igjen er en del av den større øygruppen Karolinene. Den største byen på øya er Kolonia, og 5 km sørvest for Kolonia ligger Mikronesiaføderasjonens hovedstad, Palikir. Øya Pohnpei er den største, mest utviklede og med rundt 34 000 innbyggere også den mest befolkede øya i føderasjonen.
Geografi
Hovedøya Pohnpei er dekket av forskjellige typer landskap. Kystområdene består overveiende av mangroveskoger, ofte med gressdekte sletter bak. Hele den sentrale delen av øya består av skogkledte høyland, som strekker seg opp til 760 moh.
Pohnpei er et av de våteste stedene i verden, med en årsnedbør på over 7 600 mm enkelte steder i fjellområdene. Det eneste stedet i verden hvor det er målt høyere årsnedbør er Mt. Waiʻaleʻale på øya Kauai i Hawaii. Den høye nedbøren og det tropiske klimaet gjør at Pohnpei er dekket av frodig regnskog, og øya har et svært stort biologisk mangfold.
Befolkningen på Pohnpei er etnisk mere sammensatt enn de andre øyene i FSM-føderasjonen. Dette skyldes hovedsakelig at øya huser hovedstaden, med nasjonalforsamling og regjering, som har hundrevis av ansatte fra de andre delstatene, hver med sin distinkte etniske og kulturelle bakgrunn. Det er også mange innbyggere fra de mindre, ytre øyene i delstaten Pohnpei, hvorav de største er Pingelap, Mokil, Ant, Pakin, Ngatik, Nukuoro og Kapingamarangi.
Øyas lufthavn heter Pohnpei internasjonale lufthavn (IATA-flyplasskode «PNI») og ligger på ei øy like nord for Kolonia.
Historie
Ved østkysten av øya ligger ruinbyen Nan Madol, som var hovedstaden for Saudeleur-dynastiet fram til rundt 1500.
Pohnpei ble oppdaget av europeere i 1828, av russiske admiralen og geografen Fjodor Litke. Fra midten av 1800-tallet kom først hvalfangere og misjonærer til øya, som senere ble overtatt av Spania og deretter Tyskland. Sokehsopprøret startet 18. oktober 1910.
Øya var japansk territorium under andre verdenskrig, ettersom Japan ble tildelt Pohnpei og resten av Karolinene, samt Marshalløyene og Marianene (unntatt den amerikanske øya Guam) som krigserstatning fra Tyskland. I 1945, etter at Japan hadde tapt krigen, ble alle de japanske innbyggerne tvunget til å forlate øya. Mange av de pohnpeiiske familiene deres ble imidlertid igjen.
Mikronesiaføderasjonen ble dannet i 1986, med Pohnpei som en av fire delstater.
Surfing
Helt nordvest på Pohnpei ligger Palikir Pass, en åpning i det beskyttende barriererevet rundt øya. I surfingmiljøer refereres Palikir Pass til som «P-Pass», og det var lenge kjent som en undergrunnsdestinasjon blant surfingentusiaster. Pohnpei ble først nevnt ved navn i en utgave av magasinet «Surfer» i 1986, og ble senere presentert i magasinets publikasjon «Surf Report» fra februar 1998.
Eksterne lenker
Pohnpei (État) Pohnpei Понпеи (штат)
Kay Stenshjemmet
Kay Arne Stenshjemmet (født 9. august 1953) er en norsk fotograf og tidligere skøyteløper. Han var den yngste av de fire «S»-ene i norsk skøytesport. (De øvrige var Sten Stensen, Jan Egil Storholt og Amund Sjøbrend).
Skøytekarrieren
Stenshjemmet ble europamester i 1976 og 1980 (sølv 1977 og 1979, bronse 1981) og tok OL-sølv på 1,500 meter og 5,000 meter i 1980, da Eric Heiden tok fem gullmedaljer av fem mulige. Han tok også VM-sølv i 1981 og bronse 1979. I alt tok han ni distanseseire ved internasjonale mesterskap. Stenshjemmet var også en god sprinter, og han tok en 5.-plass ved sprint-VM 1977.
Stenshjemmet satte ni norske rekorder (500 meter, 1,500 meter, 5,000 meter, stor firkamp).
Etter skøytekarrieren
Stenshjemmet jobbet som fotograf i Romerikes Blad fram til han i juni 2015 gikk av med pensjon. I 2011 var han med i tredje utgave av Mesternes Mester på NRK.
Centum-satem-isoglossen
Centum-satem-skillet er en isogloss innenfor den indoeuropeiske språkfamilien. Det skyldes utviklingen av de tre dorsale konsonantrekkene som rekonstrueres for urindoeuropeisk, * (labiovelarer), * (velarer) og * (palatovelarer). Navnet stammer fra ordet for «hundre» i ett språk i hver gruppe (latin centum og avestisk ).
Satem-språkene omfatter indoiransk, armensk, baltoslavisk, albansk og kanskje også et par knapt belagte utdødde språk, slik som trakisk-dakisk. I denne gruppen utviklet både de urindoeuropeiske velarene og labiovelarene seg til velarer, mens palatovelarene ble sibilanter.
Centum-gruppen regnes ofte som en «ikke-satem»-gruppe; den omfatter altså alle de andre dialektene. På den annen side gled de urindoeuropeiske velarene og palatovelarene her sammen til velarer gjennom en egen lydlov for centum-språkene, uavhengig av og forut for satem-lydendringen. Nærmere bestemt omfatter centum-gruppen italisk, keltisk, germansk, gresk og muligens et antall mindre og lite kjente utdødde språkgrupper (slik som gammelmakedonsk, venetisk og antagelig de illyriske språkene).
Det uranatoliske språket gjennomgikk tilsynelatende verken satem- eller centum-lydendringen.
Olga Dugina
Olga Dugina (født 5. september 1964 i Moskva) er en russisk illustratør og maler. Sammen med ektemannen Andrej Dugin har hun illustrert en rekke bildebøker, blant annet Madonnas Abdis eventyr fra 2005, med surrealistiske og nitid detaljerte akvareller og akrylmalerier.
I 1989 flyttet kunstnerparet til Tyskland der de bor og arbeider i dag.
Panamerikansk mesterskap i håndball for kvinner 2013
Panamerikansk mesterskap i håndball for kvinner 2013 ble arrangert i Santo Domingo i Den dominikanske republikk i 2013.
DDRs herrelandslag i fotball
DDRs herrelandslag i fotball var fra 1953 til 1990 DDRs nasjonale fotballag og fungerte som et av etterkrigstidens tre tyske landslag, sammen med og.
Etter tysk gjenforening i 1990 ble Deutscher Fußball Verband der DDR slått sammen med Deutscher Fußball Bund og, som nettopp hadde vunnet VM i fotball 1990.
Historie
I 1949, før DDR ble grunnlagt og mens private fotballklubber fortsatt var forbudt under den sovjetiske okkupasjonen, ble de allikevel gjort anstrengelser for å spille fotball. Fotballtreneren Helmut Schön trente lag fra Sachsen og SBZ før han flyttet til vesten. Den 6. februar 1951 søkte DDR om medlemskap i FIFA, noe det ble protestert mot av DFB, som allerede var fullt medlem. FIFA aksepterte DDRs forbund (senere kalt DFV - Deutscher Fußball-Verband) den 6. oktober 1951 som provisorisk medlem og fra den 24. juli 1952 ble det fullt medlem.
Den første internasjonale kampen, som var mer en vennskapskamp enn en faktisk konkurransepreget kamp, fant sted den 21. september 1952 mot i Warszawa, hvor DDR tapte 3–0 foran et publikum på 35 000. Den første hjemmekampen kom den 14. juni 1953 mot, en kamp som endte 0-0 foran 55 000 på Heinz-Steyer Stadion i Dresden. Bare tre dager senere ville 1953 opprøret i DDR ha forhindret en så stor folkeforsamling.
Den 8. mai 1954 ble kampene gjenopptatt etter opprøret med et 1–0-nederlag mot. DDR hadde ikke engang vurdert å stille opp i VM i fotball 1954, som bare to måneder senere ble vunnet av Vest-Tyskland. Denne seieren forårsaket mye eufori i vesten og DDR forsøkte å svare på dette ved å forlate sin politikk som gikk ut på å la laget fremstå som en gruppe av sosialistiske rollemodeller for «den nye tyske stat», og i stedet ble spillere valgt ut på grunnlag av deres kvalitet som fotballspillere. DDR gikk inn i kvalifiseringen for fotball-VM i 1958 og var vert for den 19. mai 1957 på Zentralstadion i Leipzig, hvor 120 000 tilskuere så DDR vinne 2–1. DDR hadde ikke så mye suksess som sin vestlige motpart i verdensmesterskap eller europamesterskap, allikevel var laget alltid en respektert motstander i kvalifiseringsrundene.
VM i fotball 1974
Laget kvalifiserte seg aldri for spill under UEFA, men deltok i ett sluttspill under FIFA; Vest-Tyskland 1974. Turneringen var arrangert i Vest-Tyskland og begge tyske lag havnet i samme gruppe i første runde. Med seier mot og  kvalifiserte begge tyske lag seg for den andre runden med en tysk kamp som avgjørende for plass nummer én og to i gruppen.
Selv om begge lag visste at de var videre var kampen den 22. juni 1974 i Hamburg både politisk og følelsesmessig ladet. DDR slo Vest-Tyskland 1–0, takket være Jürgen Sparwasser. Dette ble en pyrrhosseier siden DDRs lag etter seieren havnet i en antagelig hardere gruppe i andre runde. DDR tapte både mot og, men sikret seg tredjeplass i gruppen etter uavgjort med.
Vest-Tyskland forandret lagoppstillingen etter tapet mot DDR og vant alle kamper i gruppe B mot Jugoslavia, Sverige, Polen og til slutt finalen i VM mot Nederland.
Sommer-OL
DDR oppnådde større suksess med fotball i Sommer-OL enn i VM. Før 1968 sendte både Vest-Tyskland og DDR et forent tysk lag til de olympiske leker, men før Sommer-OL 1964 hadde den østtyske siden slått sin vestlige motpart for å bli valgt. De vant deretter bronse for Tyskland. Som DDR vant de bronse i sommerolympiaden i München i 1972, gull i sommerolympiaden i 1976 og sølv i sommerolympiaden i Moskva i 1980.
Problemer utover 1980-tallet
Utover 1980-tallet gikk det nedover med fotball i DDR, som med andre deler av det offentlig liv. Tre millioner østtyskere hadde flyktet til vesten før Berlinmuren ble reist i 1961 og noen lyktes også siden. Alle østtyskere hadde automatisk rett på et vesttysk pass, men fotballspillere som hadde spilt for DFV, som Norbert Nachtweih og Jürgen Pahl som flyktet i oktober 1976 via en U21-kamp i Tyrkia, kunne ikke spille internasjonalt for DFB etter FIFA-reglene.
Kvalifisering til EM i fotball 1992
Trekningen til kvalifiseringen til EM i fotball i 1992 fant sted den 2. februar 1990 og DDR havnet i gruppe 5 sammen med, Wales, og Vest-Tyskland. Den 23. august samme år vedtok Folkekammeret at landet skulle forenes med Vest-Tyskland den den 3. oktober. Kampen mot Belgia den 12. september var allerede planlagt og den ble spilt som en vennskapskamp. Det var også meningen at DDR skulle møte Vest-Tyskland den 14. november i Leipzig for å feire sammenslåingen av DFB og DFV, men kampen ble avlyst på grunn av opptøyer på østtyske fotballarenaer.
Øst mot vest
De årene de to tyske lagene eksisterte møttes DDR og Vest-Tyskland hverandre bare en håndfull ganger. Det eneste minneverdige møtet med profesjonelle spillere fra Vest-Tyskland var i VM i fotball i 1974 da DDR vant 1–0. Tre andre kamper ble spilt i Sommer-OL der bare amatørspillere representerte Vest-Tyskland, som den unge Uli Hoeneß. I den inter-tyske kvalifiseringen før Sommer-OL 1964, ende det vesttyske laget opp med å representere Tyskland. I 1972 møttes DDR og Vest-Tyskland i sommerolympiaden i andre runde og DDR vant da 3-2.
Bundesärztekammer
Arbeitsgemeinschaft der deutschen Ärztekammern e.V., kort Bundesärztekammer (forbundslegekammeret), er paraplyorganisasjonen for de 17 tyske legeforeningene (legekamrene). Den representerer 388 201 leger (2003).
Historie
Den tyske legeforeningen ble grunnlagt i 1872 som Deutscher Ärztevereinsbund. Organisasjonen ble i 1935 erstattet av Reichsärztekammer (Rikslegekammeret). I 1946 ble Rikslegekammerets virksomhet tatt opp igjen under navnet Arbeitsgemeinschaft westdeutscher Ärztekammern, som senere ble kalt Forbundslegekammeret.
Josef Walter
Josef Walter (født 1. desember 1901, dødsår ukjent) var en sveitsisk turner.
Han var med i et OL og et turn-VM for Sveits. Han deltok i OL i 1936, der han fikk sølvmedalje i lagkampen og i frittstående individuelt. Han fikk 8.-plass i hopp og 14.-plass i skranke som beste resultater for øvrig. Sammenlagt kom han på 21.-plass.
I VM-sammenheng har han to medaljer; gull i lagkampen og sølv i skranke fra VM i 1934.
Summetone
Summetone er et telefonisignal som brukes til å indikere overfor brukeren at linja er i orden og telefonsentralen er klar til å motta nummer. Sentralen har oppfattet at røret er tatt av og har koblet til en summetonesender og siffermottakere for sifferpulser (fra fingerskive) og tonesignalmottaker (fra tastatur med * og #). Tonene avbrytes straks sentralen oppfatter første siffer. Dersom abonnenten ikke gir inn noe siffer, vil sentralen etter ca. 2 minutter koble ned og parkere forbindelsen. Abonnenten får da opptattsignal direkte fra linjekretsen i sentralen og siffermottakere og velgere frigjøres. Parkeringstilstanden oppheves ved at abonnenten legger på.
Summetonen har variert over tid og mellom de enkelte land. Enkelte har modulerte toner, andre summetoner ble hentet direkte ved nedtransformering fra lysnettet, noe som i Norge ville ha gitt en frekvens på 50Hz.
I de fleste europeiske land (herunder Norge) er tonen nå 425Hz.
Ringetonen en avbrutt tone som indikerer at apparatet hos tilringt abonnent ringer.
Summetonen kan i tillegg ha mange nyanser av avbrudd for å indiker forskjellinge meldinger til abonnenten:
I moderne mobiltelefoner brukes ikke summetone. Her er det et display der en normalt kan se om telefonen er i orden og tilknyttet et mobilnett. Abonnenten taster nummeret og «send-tasten». Tonen brukes imidlertid som før til ringetone, opptattone osv.
Eksterne lenker
Hörtöne Dial tone
Birkenau
Birkenau kan sikte til flere ting:
Oceaneering International
Oceaneering International, Inc. er et subsea engineering og applied technology selskap med hovedkontor i Houston, Texas, U.S.A. som leverer konstruksjons-tjenester og maskinvare til kunder som opererer i olje- og gassindustrien, verdensrommet og andre miljø. Selskapet ble opprettet i 1964.
Fornminne
Fornminne er et synonym for fortidsminne. I norsk lovgivning og forvaltning er begrepet i dag erstattet med automatisk fredet kulturminne (som også kan innbefatte naturhistoriske forekomster) fra steinalderen til middelalderen, det vil si fra tiden før reformasjonen i 1537. Slike minner er automatisk fredet etter kulturminneloven, og det er dermed ikke nødvendig med særskilt fredningsvedtak for disse. Typiske, faste fornminner er gravhauger, rydningsrøyser, helleristninger, fangstgroper og hustufter.
Automatisk fredede kulturminner studeres hovedsakelig innenfor fagfeltet arkeologi.
Oceaneering International
Oceaneering tilbyr Remotely Operated Vehicle(ROV) tjenester, spesialiserte oljefelt konstruksjoner, dyp-vann intervensjon og dykke tjenester, vedlikeholdsplanlegging, Asset Integrity Management, Tilkomst Teknikk, Non-Destructive Testing og inspeksjon, ingeniør og prosjekt administrasjon. Tjenestene og produktene er markedsført i hele verden til olje- og gassindustri selskaper, statlige byråer, og selskaper innen romfart, Skipsverft og annen mekanisk industri.
Betti Alver
Betti Alver (født i Jõgeva, død 19. juni 1989 i Tartu) var en estisk forfatter av romaner og lyrikk. Hun var en av de mest anerkjente lyrikere i sin generasjon.
Oceaneering International
Historie
Oceaneering ble grunnlagt i 1964
Fornminne
Gjenstander som skriver seg fra førreformatorisk tid, dvs. såkalte løse kulturminner er Statens eiendom. Det påligger finneren plikt til å overlevere slike gjenstander til vedkommende myndighet, dvs. fylkeskonservatoren eller et av de fem arkeologiske landsdelsmuseene. Finneren har krav på finnerlønn.
Betti Alver
Hun tilhørte den første generasjonen som vokste opp i et uavhengig Estland, og studerte språk og litteratur ved Universitetet i Tartu. Hennes debutroman Tuulearmuke utkom i 1927 og vant andrepris i en romankonkurranse. Hennes første diktsamling kom i 1931, det episke diktet Lugu valgest varesest. Diktsamlingen Tolm ja tuli utkom i 1936.
Fornminne
En gryende bevissthet om disse tingenes kulturelle verdi kom første gang formelt til uttrykk i Norge i lov om kirker og kirkegårder som ble vedtatt i 1893. En rekke stavkirker og steinkirker fra middelalderen som var ansett som gamle og ubrukelige var da revet.
Den første, norske fredningsloven, Lov om Fortidsminder, som omfattet forhistoriske og middelalderske monumenter, gjenstander og bygninger kom i 1905. I 1912 ble institusjonen Riksantikvaren opprettet. I 1920 ble loven av 1905 supplert med en lov som også omfattet enkelte bygninger fra etter reformasjonen. I 1927 ble det vedtatt lovforbud mot å føre bygninger og gjenstander som var eldre enn 100 år eller som hadde særlig historisk interesse ut av landet. Disse fredningsbestemmelser ble så føyd sammen i lov av 29. juni 1951 om fornminner. Denne loven ble siden erstattet av lov om kulturminner av 9. juni 1978. Denne er senere revidert (2001). Dagens lovbestemmelser omfatter faste kulturminner, løse kulturminner, skipsfunn og arkitektonisk eller kulturhistorisk verdifulle byggverk og anlegg.
Oceaneering International
Historie
Oceaneering kjøpte i 1975 rettighetene til JIM suit. Etter 1979, assisterte et team fra Oceaneering Dr. Sylvia Earle i testing i bruk av dykkerdrakt(Atmospheric diving suit) for forsknings dykking ved å dykke en JIM suit til 381m. Oceaneering bruker også WASP (atmosfæriske dykkerdrakter).
Betti Alver
Betti Alver mottok Juhan Liiv-prisen for lyrikk to ganger, i 1967 og 1987. Hun oversatte også bøker fra russisk.
Oceaneering International
Historie
Et dykker team fra Oceaneering berget tre av de fire propellene fra RMS «Lusitania» i 1982.
Betti Alver
Etterhvert ble hun kjent som en av åtte medlemmer av lyrikergruppen Arbujad (Sannsigerne), som omfattet Bernard Kangro, Uku Masing, Kersti Merilaas, Mart Raud, August Sang, Heiti Talvik and Paul Viiding. Hun var gift to ganger. Hennes første ektemann, lyrikeren Heiti Talvik, ble deportert til Sibir og døde der i 1947. Alver giftet seg på ny i 1956 med Mart Lepik.
Oceaneering International
Historie
Fra 1984 til 1988 jobbet Michael L. Gernhardt som manager og så Vice President of Special Projects for Oceaneering International. I løpet av denne tiden ledet han utviklingen av en telerobotikk system for rengjøring og inspeksjon av undervannsinstallasjon så vel som flere nye dykker og robot verktøy. I 1988 grunnla Gernhardt Oceaneering Space Systems, et selskap startet for å videreføre undervannsteknologi og operasjonell erfaring til Den internasjonale romstasjonen(ISS).
Betti Alver
I 2006 ble et museum til hennes minne opprettet i Jõgeva.
Oceaneering International
Historie
Oceaneering var listet på NASDAQ fram til 1991, da de flyttet til New York Stock Exchange.
ROVer ble i 1991 brukt til å finne årsaken til hva som skjedde med Lasteskipet Lucona i mord og svindel etterforskningen som hevdet Uranium gruve utstyr ble tapt når skipet gikk ned
Bergingen av flyets Ferdsskriver i flystyrten ValuJet Flight 592 var en prioritet tidlig i 1996. I dagene etter flystyrten av TWA Flight 800 senere samme år, Ble Oceaneering kontaktet for å gi ROV tjenester til den US Navy ledede søk og bergingsoppdrag.
Boeing og Fugro gikk sammen med Oceaneering i 2001 for å begynne integrering av deres avanserte teknologi løsninger til dyphavs-utforskning.
Den 2. august 2006, NASA indikerte planer om å gi ut tilbuds etterspørsel for design, utvikling, sertifisering, produksjon og videreutvikling av Constellation Space Suit(ny romdrakt) for å møte behovene til Constellation-programmet. NASA ser for seg én drakt som er kapabel til: overlevelse under oppskytning, entring og avbryting; Vektløshet EVA; Månens overflate EVA; og Mars overflate EVA. Den 11. juni 2008, gikk oppgaven med å utvikle og lage disse draktene til Oceaneering, en kontrakt verdt USD$745 millioner.