cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stenslivegen (Gjøvik)
Nærmest Vestre Totenveg pleide vegen å passere skogen som ble kalt Nordenga. Dette området er i perioden etter 2007 blitt bygget ut med eneboliger.
Catu
Catu er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Hans Bühler
Bühler vant en olympisk sølvmedalje under OL 1924 i Paris. Han og hesten «Sailor Boy» var med på det sveitsiske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i dressur bak gullvinnerne fra Sverige. De andre på laget var Alphonse Gemuseus på «Lucette» og Werner Stuber på «Girandole».
I feltritt ble han nummer fjorten med hesten «Mikosch» og i lagkonkurransen i feltritt kom de på fjerdeplass.
Caturama
Caturama er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Werner Stuber
Werner Stuber (født 27. januar 1900, død 7. februar 1957) var en sveitsisk rytter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.
Stuber vant en olympisk sølvmedalje under OL 1924 i Paris. Han og hesten «Girandole» var med på det sveitsiske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i dressur bak gullvinnerne fra Sverige. De andre på laget var Alphonse Gemuseus på «Lucette» og Hans Bühler på «Sailor Boy».
Pierre Robert Olivétan
Pierre Robert Olivétan (c.1506-1538) var den første til å oversette Bibelen til fransk fra de hebraiske og greske tekster. Han var en fetter av Jean Calvin.
Hans arbeid var basert på det som tidligere hadde blitt utført av hans lærer Jacques Lefevre d'Etaples. Oversettelsen ble utgitt i 1535 som La Bibelen Qui est Toute la Saincte i Neuchâtel. Denne oversettelsen har vært betraktet som den første franske protestantiske Bibel.
A Dash of Courage
A Dash of Courage er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Charley Chase.
Handling
En gjeng kriminelle, ledet av Harry Gribbon, sitter på et tog når de får høre om et telegram sendt til en med-passasjer - som er en politimester. De bruker litt kloroform for å slå ham ut, og når toget kjører ut fra bestemmelsesstedet er politimesteren fremdeles om bord på toget.
Samtidig som Gribbon utgir seg for å være den kjente politimesteren. Gribbon planlegger også å forsøke å rane et pengeskap, som tilhører den mest velstående mannen i byen.
Olympiastadion (Tokyo)
Olympiastadion var et sportsstadion i Tokyo. Byggingen av stadionet startet i 1956, og i 1958 ble det offisielt åpnet. Det rommet 57 363 tilskuere.
Stadionet ble også benyttet til friidrettsarrangementer, og ble benyttet både under sommer-OL i 1964 og under VM i friidrett 1991. Stadionet ble også brukt da Japan arrangerte Intercontinental Cup.
Berit Berthelsen
Berit Berthelsen (født Tøien; 25. april 1944 i Oslo, død 13. februar 2022 i Bærum ) var en norsk friidrettsutøver som på 1960-tallet satte 33 norske rekorder i sprint og lengdehopp, tok fire kongepokaler og vant to EM-gullmedaljer. I 1968 var hun den første norske kvinnelige flaggbæreren i en OL-parade. På 1980-tallet var hun landslagssjef for de norske, kvinnelige friidrettsutøverne.
Hans Baldung
Hans Baldung, kalt Grien eller Grün (f. ca. 1484 i Schwäbisch Gmünd, d. 1545 i Strasbourg) var en tysk maler, kobberstikker og tresnittstegner i renessansen. Han var opprinnelig en lærling hos Albrecht Dürer.
Berit Berthelsen
Klubber
Hun representerte Hakadal Idrettslag og Idrettslaget Tyrving.
Hans Baldung
Han flyttet til Nürnberg i 1503 der han gikk i lære hos Dürer. Han oppholdt seg mye i Strassburg (dagens Strasbourg), hvor han fikk borgerrett i 1509, og hvor han senere, etter et opphold i Freiburg im Breisgau, ble medlem av det store råd. Hans Baldung støttet reformasjonen.
Berit Berthelsen
Kongepokaler
I løpet av karrieren vant hun fire kongepokaler; i 1963, 1964, 1966 og 1968.
Hans Baldung
Han er kjent for sitt arbeid med alteret i kirken i Freiburg im Breisgau. Han laget også en rekke avbildninger av allegoriske og religiøse motiver, og også portretter. Han malte blant annet bilder med døden som tema. Han laget også flere bilder av hekser.
Berit Berthelsen
NM-medaljer
Berthelsen vant 35 individuelle norgesmesterskap, fordelt på fem på 100 meter, ni på 200 meter, fire på 400 meter, én på 100 m hekk, elleve i lengde, én i femkamp samt fire i terrengløp.
Norske rekorder
Berthelsen satte 33 norske rekorder. Lengderekorden fra 1968 på 6,56 m var norgesrekord frem til august 2009, da Margrethe Renstrøm hoppet 6,64 m.
Nordiske mesterskap og EM-medaljer
Hun dominerte sprint- og hoppøvelsene i Norden på 1960-tallet. I Nordisk mesterskap i 1965 vant hun fem gullmedaljer (100 m, 200 m, 400 m, lengde og stafett). Hun vant innendørs-EM i lengde i 1967 og 1968, og tok bronse i utendørs-EM 1969 i Athen.
OL-deltagelser
Berthelsen ble Norges første kvinnelige flaggbærer da hun deltok i Sommer-OL 1968 i Mexico by. I dette mesterskapet kom hun på syvendeplass i lengde og 18.-plass i femkamp. Hun deltok også i Sommer-OL 1964 i Tokyo, hvor hun fikk niendeplass i lengde.
Fylkesvei 7892
Fylkesvei 7892 går mellom Balsnes i Tromsø og Oldervik i Balsfjord.
Berit Berthelsen
Familie
Hun var gift med Roar Berthelsen, som også var lengdehopper. Han ble etter hvert treneren hennes.
Fylkesvei 7892
Da Ryaforbindelsen ble åpnet i 2011, ble veien forlenget med 2,9 km fra Vikran til Balsnes.
Jonathan Pollard
Jonathan Jay Pollard (født 7. august 1954 i Galveston i Texas) er en amerikansk statsborger og tidligere etterretningsoffiser i den amerikanske marinen som i 1987 ble dømt til livsvarig fengsel uten mulighet for prøveløslatelse for spionasje til fordel for den israelske etterretningsorganisasjonen Lakam. Pollard ble imidlertid løslatt i november 2015, etter 30 år i fengsel.
Fritz Amundsen
Fritz Amundsen (født 1. juni 1902, død 22. februar 1972) var en norsk fotballspiller.
Jonathan Pollard
Pollard ble født i Galveston i Texas i i en jødisk familie. Han arbeidet i marinen fra 1979. Hans overordnede fikk mistanke til ham da de flere ganger fant dokumenter som ikke hadde noen forbindelse med hans arbeid på kontoret hans. FBI ble varslet og innledet etterforskning. I november 1985 ble Pollard avhørt av FBI. Få dager etter søkte han om asyl i den israelske ambassaden. Ambassaden var imidlertid ikke villig til å gi ham det, og Pollard og hans kone, Anne Henderson-Pollard, ble arrestert.
Fritz Amundsen
Han spilte én landskamp for Norge i 1930.
Jonathan Pollard
Pollard hadde bl.a. informert Mossad om identiteten til flere hundre CIA-agenter. CIA fryktet ikke bare at Mossad kunne misbruke dette, men spesielt at russiske spioner, aktive i Mossad kunne få kjennskap til identitetene.
I februar 1996 gav den israelske regjeringen ham israelsk statsborgerskap og har gjentatte ganger forsøkt å få den amerikanske regjeringen til å løslate ham. Dette har mange reagert sterkt på. Tidligere CIA-sjef George J. Tenet truet med å gå av dersom Pollard ble løslatt.
Israels daværende statsminister Benjamin Netanjahu innrømmet i 1998 at Pollard hadde spionert mot USA for Israel.
The Daughter of MacGregor
The Daughter of MacGregor er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Sidney Olcott.
Kambarka
Bosetningen oppsto ved et Demidov-jernverk, som ble bygget i 1761–1767. Bystatus ble innvilget i 1945.
Caém
Caém er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Metropolitan borough
De første metropolitan boroughs ble opprettet i 1900 gjennom London Government Act 1899. Alle de 28 distriktene som ble opprettet gjennom denne loven lå i London; de ble i 1965 erstattet av Londons bydeler.
Vakhsj
Vakhsj (tadsjikisk: Вахш eller وخش), i det nordlige sentrale Tadsjikistan også kjent som Surkhob (tadsjikisk: Сурхоб), og i Kirgisistan som Kyzyl-Suu (kirgisisk: Кызылсуу – Kyzylsuu), er ei elv i Sentral-Asia. Den er ei sideelv til Amu-Darja, og er 786 km lang, med et nedbørfelt på 39 100 km².
Metropolitan borough
Opprinnelig delte de den politiske kontrollen med grevskapsrådene, på lignende måte som, men med en noe annen maktfordeling enn vanlige distrikter. Blant annet fikk de selv ansvar for utdanning, sosiale tjenester og kollektivtransport; i vanlige distrikter sorterer disse oppgavene under grevskapet.
Vakhsj
Geografi
Elva har sitt utspring i Kirgisistan, og den renner mot vest og inn i Tadsjikistan, hvor den løper sammen med elva Pjandzj og danner elva Amu-Darja på grensa mellom Tadsjikistan og Afghanistan. Middelvannføringen i Vakhsj er 536 m³/s. Elva, som får mesteparten av sin vannføring fra smeltevann fra isbreer, har sin maksimale vannføring i sommermånedene juli og august. Elva renner mellom svært høye fjell, som ofte begrenser elveløpet til trange passasjer i dype kløfter. De størstesideelvene er Muksu og Obihingou.
Metropolitan borough
I 1986 ble grevskapsrådene i de gjeldende grevskapene avskaffet gjennom Local Government Act 1985, og de fleste av ansvarsområdene ble overført til distriktene. De fikk dermed en status som i praksis er svært lik den enhetlige myndigheter har.
Vakhsj
Demninger
Vannkraftpotensialet i Vakhsj er blitt sterkt utnyttet av Sovjetunionen og senere av Tadsjikistan. Det er nå fem utbygde vannkraftverk langs Vakhsj i Tadsjikistan, en av dem er verdens høyeste fullførte demning, Nurek. De fem kraftverkene leverer 90 % av landets elektrisitet. Det er i tillegg under bygging eller planlagt ytterligere fire demninger langs elva, herunder Rogun-demningen, som vil overgå Nurek som verdens høyeste når den er ferdig utbygd.
Blokkeringer
Vakhsj er utsatt for blokkering av jordskred forårsaket av jordskjelv i den seismisk aktive regionen. Slike jordskred representerer en betydelig trussel mot demningene og vannkraftverkene langs elva. Som følge av et slikt jordskred i 2002 fikk Tadsjikistan et lavrentelån fra Den asiatiske utviklingsbanken for å redusere skadevirkningene av skredet.
Declan Farmer
Declan Farmer (født 5. november 1997 i Tampa i Florida) er en kjelkehockeyspiller fra USA. Han har to paralympiske gullmedaljer i kjelkehockey for USA, og et VM-gull.
Bakgrunn
Farmers skade er medfødt. Han er født med dobbelsidig amputasjon; den ene foten over kneet og den andre foten under kneet. Han begynte med kjelkehockey i 2007, og debuterte på landslaget i 2012.
Idrettskarriere
USA vant kjelkehockey under Paralympiske vinterleker 2014, etter at de slo Russland 1-0 i finalen. Farmer ble kåret til beste mannlige utøver, av IPC.
Han deltok igjen i World Sledge Hockey Challenge 2015, der USA vant, og i VM i kjelkehockey 2015, der USA vant mesterskapet. USA vant også begge World Sledge Hockey Challenge som ble arrangert i 2016; januar og desember. USA vant også Stillehavsmestersksapet i kjelkehockey 2016 (Pan-Pacific Championship), med Farmer på laget.
I VM i kjelkehockey 2017 ble han lagets mestscorende, med 12 mål og 18 poeng, han ble også turneringens mestscorende, delt med en annen spiller. USA fikk sølv i dette mesterskapet, etter at de tapte finalen 1-4 mot Canada.
I 2018 deltok han i Turin Para Ice Hockey International Tournament, som USA vant. Han representerte USA under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang. USA vant der finalen 2-1 over Canada, og Farmer scoret begge USAs mål i finalen. Han ble også kåret til turneringens beste forward.
Skjåstad kraftverk
Skjåstad Kraftverk er et vannkraftverk i Bjørke i Volda kommune i Møre og Romsdal.
Kraftverket utnytter et fall på 210 meter i Sleddalselva og er et elvekraftverk uten eget reguleringsmagasin.
Midlere årsproduksjon er på 6,5 GWh og installert effekt er på 2 MW fra en peltonturbin.
Sophie Román Haug
Sophie Román Haug (født 4. juni 1999) er en norsk fotballspiller som spiller for Roma i Serie A og det norske landslaget.
Klubbkarriere
Hun var sterkt delaktig i at klubben tok the double i 2018, blant annet med 14 seriemål. Året etter ble det kun ett mål i serien, før hun ble LSKs toppscorer i 2020 med åtte scoringer. I 2021 ble hun tatt ut på årets lag i Toppserien av NTB etter ni mål på 15 seriekamper.
I desember 2021 ble det kjent at LSK Kvinner hadde avslått to bud på Haug fra den italienske klubben Roma. Agenten var frustrert over samarbeidsvilje hos romeriksklubben, som krevde et høyt beløp for Haug. Hun selv uttalte at ¨Jeg er skuffet over at LSK ikke vil gi meg muligheten til å kunne drive med fotball på heltid. Men jeg forholder meg til kontrakten og overlater det til klubbene å komme til enighet om hva som skjer videre.¨
Klubbene ble til slutt enige og i januar 2022 signerte hun for Roma, det dyreste salget fra LSK Kvinner noensinne.
I 2022/23-sesongen ble hun seriemester med Roma.
Landslagskarriere
Haug har landskamper for J15, J16, J17, J19, U23 og det norske A-landslaget.
Haug ble tatt ut på det norske A-landslaget første gang i 2018. I 2022 var hun med i troppen til EM i England, til tross for at hun ennå ikke hadde fått sin debut på A-landslaget. I juni kom muligheten, da hun ble byttet inn for Ada Hegerberg i en privatlandskamp mot Danmark i forkant av mesterskapet.
Hun scoret sine tre første landslagsmål 6. september 2022 i VM-kvalifiseringskampen hjemme mot Albania.
Haug var en del av den norske troppen til VM i Australia og New Zealand 2023. Hun ble Norges førstevalg som spiss etter at Ada Hegerberg ble skadet foran den andre kampen i gruppespillet. I den siste kampen i gruppespillet var hun Norges store spiller da hun scoret tre mål mot Filippinene.
Einar Jørum
Einar Jørum (født 16. juni 1924 i Åsen i Nord-Trøndelag, død 10. september 1997 i Oslo) var en norsk fotballspiller og president i Norges Fotballforbund (1970–80).
Han ble ansatt i Forsvarets bygningstjeneste i Oslo (1950) der han var angriper for Vålerenga (1950–53, 38 scoringer, derav 32 kamper og 23 scoringer i hovedserien 1950–52). Som i Rosenborg-tiden fungerte han også i administrasjonen, da som forretningsfører (1951–53). Han hadde to B-landskamper (scoring i begge).
Han virket som teknisk bestyrer for bygningstjenesten (1953–1992), et virke som umiddelbart brakte ham nordover (1953–59) med fotball-spill for Bodø/Glimt og Bardufoss og Omegn IF. Han hadde også to kamper for det nordnorske landsdelslaget i 54 og 57.
Tilbake i Oslo var han formann i Norges Fotballforbunds uttakingskomite for herrelandslaget i fotball (1960–69) før han overtok vervet som forbundssjef (1970–80). Han satt i UEFAs eksekutivkomite og ledet UEFAs juniorkomite (1980–84), og var styremedlem i Norges Idrettsforbund (1980–87), samt i styret for Ullevaal Stadion. Inntil sin bortgang var han formann (etter Nicolai Johansen) i Norsk Fotballs Venner (1990–97).
Han var far til tidligere landslagsspiller i håndball Guri Jørum, som igjen er mor til landslagsspiller Linn Jørum Sulland og Randi Jørum Sulland.
Paruparo
Paruparo er en slekt av glansvinger som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).
Utseende
Middelsstore stjertvinger, bakvingene har to stjerter der den ene er bredere og lengre enn den andre. Hos hannene er oversiden skinnende blå med svarte vingespisser og ytterkanter, hunnen er mattere og mer brunlig, men også med metallisk fargede felter i alle fall ved roten av vingene. Undersidens grunnfarge er hvit, gulaktig eller brunrød, dersom den er lys, med mørkere ytre tredjedel.
Levevis
De fleste artene har larver som lever på halvparasittiske planter i mistelteinfamilien.
Utbredelse
Slekten er utbredt på Filippinene og Sulawesi.
Hålisen
Hålisen er en botnbre i Orvinfjella i Dronning Maud Land. Den strømmer mellom Hålisrimen og Hålisstonga i Holtedahlfjella.
Kartlegging av området ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.
Virulens
Virulens angir hvor stor evne mikrober har til å framkalle sykdom.
Kerry Norton
Kerry Norton (født 1974 i Sunbury-on-Thames, Surrey) er en engelsk skuespiller.
Norton er gift med den engelske skuespilleren Jamie Bamber Griffith, og de har barna Isla Elizabeth Angela Griffith, og tvillingene Darcy og Ava, sammen. Kerry dukket opp i en episode av BBC-serien The Human Mind i 2003. I 2005 spilte hun inn et album med tittelen Young Heart. Kerry har også dukket opp i en TV-reklame for Fairy Liquid i 2010.
North American P-51 Mustang
North American P-51 Mustang var et en-motors amerikansk jagerfly produsert av North American Aviation Inc. under andre verdenskrig. Det regnes som et av de mest vellykkede av alle amerikanske jagerfly benyttet i denne perioden, først og fremst på grunn av sin utrolige rekkevidde. Det ble benyttet på alle fronter hvor amerikanske flystyrker deltok. Det britiske Royal Air Force brukte det også i stort antall, og Mustangens tilblivelse skyldtes faktisk også britiske interesser. I tillegg ble Mustang levert til Australia, hvor typen også ble lisensbygget.
Fra idé til prototype
I april 1940 ble North American Aviation forespurt av den britiske flyinnkjøpskommisjonen (British Air Purchasing Commission) om å produsere P-40 Tomahawk jagerbomber for Royal Air Force. Flyene var først og fremst tenkt for bruk mot bakkemål. North American foreslo isteden å konstruere et helt nytt fly, med samme motor (Allison V-1710-39, væskekjølt V-12) som de garanterte ville være P-40 overlegen på alle punkter. En grovskisse av flyet var allerede gjort på grunnlag av kamprapporter fra Europa. Britene aksepterte forslaget på to betingelser: Flyet måtte tilfredsstille alle stipulerte krav, og det første prøveflyet måtte være klart i løpet av 120 dager! Prototypen (NA-73X) ble trillet ut av fabrikken (på hjul lånt fra et AT-6 treningsfly) etter 117 dager. På grunn av leveringsproblemer hos Allison manglet det imidlertid motor, og den første prøveflygingen ble derfor forsinket til 26. oktober. Da forelå allerede den første britiske bestillingen på 320 fly.
NA-73X var et av de aller første fly med vinger designet for «laminær luftstrøm», en design som gav lavere løftekraft i lave hastigheter, men høyere toppfart. Testene var meget tilfredsstillende, og forberedelser for produksjonen startet umiddelbart. Det første produksjonsflyet fløy for første gang 1. mai 1941. Det første flyet beholdt North American for test- og utviklingsformål. Det neste produksjonseksemplaret ankom England i november 1941 og ble døpt «Mustang I».
Mustangen som jagerfly
Produksjonen av Mustang i USA kom opp i 14 819 stk. Totalproduksjonen, inkludert 200 i Australia, var altså hele 15 019 stk. Det var langt fler enn andre jagermodeller produsert av amerikanerne. Selv om flyet i utgangspunktet var designet for angrep mot bakkemål, var det som langtrekkende eskortejager det virkelig fant sin plass.
Mustangen var behagelig å fly så snart den var kommet opp i masjfart, men på grunn av vingene designet for laminær luftstrøm hadde den ikke den samme manøvrerbarheten som Spitfire eller fiendens Messerschmitt Bf 109 og Mitsubishi "Zero". Med fulle tanker var det direkte farlig å foreta kampmanøvre, og særlig de senere modellene hadde en tendens til å være "haletunge". Bevæpningen var også svak. Allerede mens Mustangen var på tegnebordet var 20mm maskinkanoner i ferd med å bli standard for jagerfly, mens Mustangen bare ble utrustet med mitraljøser med langt lavere effektivitet (med unntak av den britiske P-51A). Den lette bevæpningen var imidlertid tilstrekkelig for Mustangens oppgaver, ettersom dens motstandere først og fremst var jagerfly og ikke tunge bombefly. Fordelene ved flyet var den høye hastigheten. Hos mange av de samtidige jagerflyene ble rorene trege når flyet kom opp i stor fart, men Mustangen var designet slik at den beholdt manøvrerbarheten.
Med den store rekkevidden hadde de allierte en jager som kunne fly til Berlin og likevel var i stand til å fungere som jagerfly, noe som var en nesten utrolig teknisk prestasjon. Rorene kunne trimmes i alle retninger, og cockpitdeklslet på de senere modellene gav godt utsyn. Alt dette bidro til at lange flyturer ikke slet ut pilotene. I Europa gjennomførte Mustang-jagere 213 873 kampoppdrag for AAF alene og ble kreditert med 4950 fiendefly nedskutt i kamp, pluss 4131 ødelagt på bakken.
Etter andre verdenskrig ble Mustangen gradvis erstattet av jetfly, men den var i tjeneste i enkelte lands luftforsvar helt fram til 1980-tallet. I dag flyr fremdeles mange Mustang rundt omkring i verden, først og fremst i USA.
Allison-Mustang I
Det viste seg raskt at Mustangen var mye raskere enn de tidligere amerikanske P-40 jagerflytyper. Høy vekt kombinert med en relativt svak motor uten kompressor gjorde imidlertid at den ble ansett som uegnet for kamp i annet enn i lav høyde. Der var den imidlertid svært rask, og britene fant den derfor ideell for taktisk rekognosering. Flyet kunne trimmes i alle retninger og var relativt stødig i flukt. Alt dette bidro til å gjøre det til et utmerket fly for angrep mot bakkemål, til tross for den beskjedne bevæpningen (fire 12,7 mm mitraljøser + fire 7,62 mm maskingevær). Et kamera ble montert bak piloten, og Mustang I ble satt i operativ tjeneste av Army Co-operation Command fra april 1942 for fotorekognosering. Mustangens fremste egenskap var likevel den store rekkevidden, en Mustang kunne fly tre ganger så langt som en Spitfire. I oktober 1942 angrep Mustang I-jagere Dortmund-Ems-kanalen, og dette var første gang en-motors jagerfly basert i England ble satt inn mot mål i selve Tyskland.
Mustang IA/IIA/P-51A/F-6A/A-36
I mellomtiden var ytterligere 300 Mustang I bestilt. Disse fikk fabrikkbetegnelsen NA-83 og innebar kun små endringer. 150 stk. NA-91, med 4 britiske Hispano 20mm maskinkanoner ble også bestilt. RAF mottok 93 av disse og kalte dem Mustang IA. De resterende ble levert til US Army Air Force (AAF), som gav dem typebetegnelsen P-51. 55 av disse ble utstyrt med 2 stk. kameraer og tatt i bruk av AAF til taktisk rekognosering med betegnelsen F-6A. En kort stund gikk de under navnet Apache, men det engelske navnet Mustang ble snart adoptert også av amerikanerne.
Nå begynte også AAF for alvor å fatte interesse for Mustang. 500 stk. spesialbygget for stupbombing, A-36A med Allison V-1710-87 motor, ble levert til AAF fra september 1942 til mars 1943. A-36A var den første versjonen som ble satt inn i krigsoperasjoner av AAF (i Italia).
Fra mars 1943 fulgte 310 stk. P-51A (1200 hk Allison V-1710-81) med 4x12,7 mm mitraljøser. I tillegg kunne de ta en bombelast på opptil 1,000 lb eller to slipptanker, som økte aksjonsradiusen til 2350 miles (3780 km). RAF mottok 50 stk. P-51A (Mustang II), som ble brukt til taktisk rekognosering.
I alt 1579 stk. Mustang ble levert med Allison-motor.
P-51B/C Merlin-Mustang
Allison-motoren i Mustang I og IA mistet så mye ytelse i stigende høyde at det ikke var mulig å utnytte det potensialet flyet hadde. Britene ville derfor prøve å avhjelpe dette ved å bytte den ut med en Rolls-Royce Merlin, motoren som gjorde Spitfiren til et enestående jagerfly. Fire stk. Mustang I ble derfor levert til Rolls-Royce, og seks uker senere fløy den første Mustang X med stor suksess. Erfaringene ble straks meddelt North American, som allerede hadde begynt forberedelser for montering av Packard Merlin V-1650-3 på 1620 hk i to stk. P-51/NA-91). Disse ble kalt XP-51B (fabrikkbetegnelse NA-101, eller XP-78)). Testflyging begynte i september 1942 og viste oppsiktsvekkende ytelser. XP-51B oppnådde en topphastighet på hele 441 mph/710 km/t (P-51A: 390 mph/628 km/t) og klatret til 20 000 ft (6096 m) på 5,9 minutter (35% raskere enn P-51A). På dette tidspunktet hadde AAF allerede bestilt 2200 Merlin-Mustang.
Små justeringer og endringer ble foretatt, og sommeren 1943 var produksjonen av P-51B i full gang ved fabrikken i Inglewood, California. En ny fabrikk ble også etablert ved Dallas, Texas, hvor man bygget den nesten identiske P-51C. I alt leverte Inglewood 1988 P-51B og Dallas 1750 P-51C, før den mest vellykkede versjonen, P-51D, ble introdusert.
P-51D og P-51K
RAF uttrykte tidlig bekymring over at Mustangen gav pilotene sterkt begrenset utsyn bakover og gjorde det vanskelig å oppdage overraskende angrep bakfra. To stk. P-51B ble derfor tatt rett fra samlebåndet ved Inglewood og modifisert ved at man kuttet ned akterskroget og monterte et dråpeformet "all-round vision" bobleformet cockpitglass. Haleroret fikk større flate for å forbedre stabiliteten, og to ekstra mitraljøser med mer ammunisjon ble installert. Flyene fikk også en ekstra bensintank og en del andre forbedringer. Den nye versjonen fikk navnet P-51D (fabrikkbetegnelse NA-109). Britene kalte den (og P-51K) Mustang IV. P-51D kunne fly høyere enn noen tidligere utgave og var på mange måter den mest vellykkede varianten.
Flyene nådde raskt ut til skvadronene både i Europa og i Stillehavet. Fordi den kunne fly høyt og hadde lang rekkevidde var den en ideell eskortejager. Mustangen var relativt lett bevæpnet med sine 6 12,7 mm mitraljøser (de fleste samtidige jagerfly var utstyrt med maskinkanoner), men bevæpningen holdt til bruk mot jagerfly. På tross av at D-modellen var tyngre enn tidligere utgaver, gjorde vingene med sin ”laminære luftstrøm” at Mustangen var raskere enn de fleste fiendtlige jagere. Med den ekstra tanken kunne Mustang-jagere eskortere og beskytte bombeflyformasjoner fra England til Berlin og tilbake, en nesten utrolig prestasjon for et jagerfly! 7. april 1945 ble P-51D også brukt til angrep mot Tokyo, som de første landbaserte jagerfly.
I alt 7956 P-51D ble levert, hvorav 6502 fra Inglewood og 1454 fra Dallas. 280 av disse ble levert til RAF. I tillegg ble 50 levert til Kina og 40 til nederlandske styrker i stillehavsområdet. 1100 stk. P-51D ble konvertert av Dallas-fabrikken og gitt betegnelsen F-6D. Bevæpnet med raketter i tillegg til mitraljøsene var de spesielt beregnet for angrep mot bakkemål.
Fylkesvei 7834
Fylkesvei 7834 går mellom Minde i Målselv og Nordfjordbotn i Balsfjord kommune. Veiens lengde er 35,3 km.
North American P-51 Mustang
P-51H
P-51H var den siste produksjonsversjonen av Mustang og inkorporerte mange detaljer fra XP-51F, P-51G og P-51J ("lettvekts" eksperimentversjoner). Motoren hadde en "war emergency rating" på 2218 hk, som gav en topphastighet i 25 000 ft (7.620 m) høyde på hele 487 mph (784 km/t). P-51H var dermed den raskeste produksjonsutgaven av Mustang. Første flyging fant sted 3. februar 1945. I alt 555 stk. ble bygget ved Inglewood. Bestillinger på ytterligere 1445 stk. ble kansellert, da krigen mot Japan sluttet. Likeledes ble bestillinger på 1700 planlagte P-51M kansellert, i tillegg 1628 stk. P-51M (Dallas-versjonen av P-51H). Kun én P-51M ble bygget. Én P-51H ble levert til RAF.
Fylkesvei 7834
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 184 (Troms).
Florian Schwarthoff
Florian Schwarthoff (født 7. mai 1968 i Dortmund) er en tysk tidligere hekkeløper, som tok bronse på 110 meter hekk i OL 1996 i Atlanta. Han var den dominerende hekkeløperen fra Tyskland i 10 år, inntil Falk Balzer overtok denne posisjonen omkring 1997. Schwarthoff ble tysk mester 12 ganger.
OL-bronsen var karrierens største triumf, ved siden av sølvmedaljen fra EM 1994 i Helsingfors. I 1995 så det ut til at Florian Schwarthoff, som nylig hadde satt tysk rekord med 13,05, hadde sjanser til å vinne et internasjonalt mesterskap. Han var imidlertid uheldig og falt i semifinalen under VM i Göteborg.
Schwarthoff la opp i 2003.
Skrukketroll
Skrukketroll (Oniscidea) (også kalt skoppetroll, benkebitere, tusseluss, kaffedyr eller munkelus ), er små krepsdyr som lever på land, og er en delgruppe av den store gruppen tanglus (også kjent som isopoder). Skrukketrollene utgjør en stor gruppe på omtrent 3 800 arter. Enkelte arter finnes bare i fjæra, men noen lever helt på land slik som de to vanlige kjellerskrukketroll og murskrukketroll. De kan av utseende og levevis minne litt om insekter, men de er ikke det, insekter har bare tre par bein. Skrukketroll har syv par ben, hvor alle bein er like store (som hos alle «isopoder»). De norske artene kan bli opp til to centimeter lange.
Det er mange dialektnavn på skrukketroll i Norge: melkedyr, benkebitere, kaffedyr, kaffetroll, munkebiller, kaffelus, munkelus, moldokser, tusselus, paddelus og potetroll.
Utseende
Kroppen har en typisk avlang rund form og kan minne om et skjold. Fargen er gjerne blågrå eller brungrå. Den er flattrykt og bena er plassert godt ut på sidene. Kroppen består av tre kroppssegment, hodet forkroppen (pereion) med 7 ledd og bakkroppen (pleon) med 6 ledd. Bakkroppen avsluttes av en plateformet hale (telson).
Skrukketroll har to par antenner. Hos de landlevende artene er det andre anntenneparet redusert og det ser ut til at de bare har ett par antenner. Antennene består av sju ledd totalt. De to ytterste er tynnere enn de innenfor og kalles flagella. Leddet helt nært hodet er svært lite.
Hodet er vanligvis ovalt og bredere enn det er langt. På hver side av hodet sitter flere småøyne (ommatider) i en gruppe. Antall øyne varierer mellom de enkelte artene. Bakre del av hodet dekkes ofte av ryggplaten på det første forkroppsleddet.
Gangbein finnes på forkroppen, med sju par. Bakkroppens bein er ikke gangbein. Landlevende skrukketroll har en væskefylt rugepung (marsupium) på buksiden av forkroppen. Rugepungen er dannet av noen utvekster på beina. Beina til krepsdyr er todelt, og innergrenene på forkroppens bein er plateformet og innovervedte og danner denne rugepungen. Her lever ungene de første ukene etter fødselen og er beskyttet mot å tørke ut den første tiden.
På undersiden av bakkroppen finnes gjellene. Noen hudutvekster på bakroppbeins hofteledd fungerer som gjeller. Disse ligger godt beskyttet tett innunder buksiden av bakkroppen. De ligger beskyttet i et gjellekammer dannet av bakkroppsbenas innergrener. Hos landlevende arter er bakkroppsbenas yttergrener plateformete og bøyd opp under buken og beskytter gjellekammeret mot for hurtig uttørking. Mange av de landlevende artene puster med gjeller og kan ikke ta opp oksygen direkte fra luft, men bare fra vann. Derfor må vannet i gjellekammeret skiftes når oksygenet er brukt opp. Vann som er fordampet må etterfylles.
Levevis
Skrukketroll tilhører leddyrene. Kroppen består av flere ledd. Hvert ledd har hudplater av kitin, og det er disse som holder dyret sammen, omtrent som en soldats rustning. Hudplatene utgjør et ytre skjelett eller et hudskjelett. Skrukketroll må gjennom flere hudskift før de kommer til det siste voksne stadiet (imago). De vokser ved å skifte hud.
Skrukketroll har indre befruktning, og spermiene overføres gjennom paring mellom to dyr. De befruktede eggene oppbevares i et rugekammer under i hunnen. I dette rugekammeret klekkes eggene og larven gjennomgår noen hudskift. De landlevende skrukketrollene føder levende unger. Like etter fødselen har skrukketrollet bare seks benpar, det syvende benparet får de etter første hudskifte, omtrent 24 timer etter at de ble født.
Davy Crockett (1916)
Davy Crockett er en amerikansk stumfilm fra 1916 regissert av William Desmond Taylor.
David Garrick (1916)
David Garrick er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Frank Lloyd.
Handling
Historien er sentrert rundt den berømte britiske skuespilleren David Garrick, og hans kjærlighet til Ada Ingot.
Central (Bahia)
Central er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Skrukketroll
Levevis
Selv etter at de er blitt kjønnsmodne fortsetter de å skifte hud og vokse. Derfor finnes det noen større og noen mindre dyr i en koloni.
Det finnes arter som lever på tørre steder som i ørkenen. Men de fleste arter skrukketroll oppholder seg på mørke, fuktige steder. Ofte kommer de til syne hvis man snur på stener. De kan oppholde seg inni fuktige kjellere. Noen få arter kan gjøre skade på dyrkede planter.
Systematisk inndeling
I Norge finnes det rundt 20 arter.
En annen underorden Flabellifera er søstergruppe til skrukketroll (Oniscidea), de lever i havet (saltvann) og kan bli opptil 45 cm.
Cruiser Tank Mk VIII Cromwell
Cruiser Tank Mk VIII Cromwell var en britisk stridsvogn fra andre verdenskrig. Cromwell hadde, som stridsvognene Cavalier og Centaur, sitt utgangspunkt i stridsvognen Crusader, og skilte seg lite fra denne utenom motoren. Navnet «Cromwell» var opprinnelig blitt foreslått til både Cavalier og Centaur, men man valgte å reservere «Cromwell» fram til den kraftigere motoren Rolls-Royce Meteor, som var en versjon av flymotoren Rolls-Royce Merlin, var tilgjengelig. Cromwell ble produsert fra januar 1943 og forble i tjeneste i flere år etter den andre verdenskrig.
Cromwell I
Første produksjonsmodell. Med seks punds kanon som hovedbestykning.
Cromwell II
Som Cromwell I, men med den ene mitraljøsen fjernet og utstyrt med bredere belter.
Cromwell III
Oppgradert Centaur I med Rolls-Royce Meteor motor istedenfor den originale Liberty-motoren. Seks punds kanon som hovedbestykning som Centaur I.
Cromwell IV
Oppgradert Centaur III med Rolls-Royce Meteor motor istedenfor den originale Liberty-motoren. 75 mm kanon som hovedbestykning som Centaur III. En variant med sveiset skrog ble også produsert som Cromwell IVw.
Cromwell Vw
Som Cromwell IVw.
Cromwell VI
Cromwell IV med 95 mm haubitser som hovedbestykning for infanteristøtte.
Cromwell VII
Cromwell IV med ekstra panserplater sveiset på, bredere belter, forsterket hjuloppheng og endret utvekslingsratio for drivhjulene. Toppfarten ble redusert til 52 km/t. Cromwell VIIw var en Cromwell Vw med samme modifikasjoner.
Fjellmauredderkopp
Fjellmauredderkopp (Diastanillus pecuarius) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae). Den ble registret første gang i Norge, høsten 2010, ved Dombås. Den lever i symbiose med maur og ble funnet i en tue med svart sauemaur Formica fusca''.
Utseende
Fjellmauredderkopp er en liten edderkopp, i underkant av 2 millimeter lang. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er lys brunlig og bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen er lysere på farge, hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. Beina er lyst brunlige.
Fjellmauredderkopp er den eneste norske arten fra denne slekten, så forveksling med andre arter skulle ikke by på et problem. Men flere av dvergedderkoppene er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Chorrochó
Chorrochó er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Håndtrykk
Et håndtrykk er en måte å hilse på. Den kan beskrives som at det er når et menneske trykker et annet menneskes hånd. Dette gjøres som regel i hilsesituasjoner, oftest når to mennesker møtes for første gang og skal presentere seg for hverandre I noen kulturer er det vanlig å håndhilse også når man treffer noen man kjenner fra før, da gjerne når det er lenge siden man har sett vedkommende. Det finnes forskjellige typer håndtrykk, der alle har sitt kjennetegn. Eksempler er prestehåndtrykk (som gjøres med begge hender) og rivaliserende håndtrykk (begge parter prøver å klemme hånden til den andre).
Det finnes også andre varianter, ut ifra hvilken kultur du har. Gjenger, ofte i Hip-Hop-miljøet, har en blanding mellom «give-me-five» og håndtrykk, for så å gi en halvveis klem med skuldrene.
Sandhøhallet
Sandhøhallet er en liten isbre i Orvinfjella i Dronning Maud Land. Den strømmer sørøstover på sørsiden av Sandhø i Conradfjella.
Kartlegging av området ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.
Lobo Chan
Lobo Chan er en britisk operasanger og skuespiller. Han er muligens best kjent for sin rolle i Peter Jacksons 2005-versjon av King Kong.
Al-Khwârizmî
Muḥammad ibn Mūsā al-Khwārizmī (persisk محمد بن موسى خوارزمي) (født ca. 790 i det som nå er Usbekistan, død ca. 840) var en persisk matematiker, astronom, astrolog og geograf. Det meste av livet arbeidet han som vitenskapsmann i Visdommens hus i Bagdad.
Matematiske og vitenskapelige bidrag
Hans store oppdagelser innen matematikk, astrologi og geografi var et stort steg framover innen algebra og trigonometri. Han oversatte også en del forskningsartikler og lignende fra gresk og latin til arabisk.
Rundt år 820 gav han ut ei bok om algebra under navnet Al kitab al muhtasar fi hisab al jbr wa-l-a-muqabala, som betyr Den kondenserte boken om regning ved sammensetning og balansering. Denne boka var den første som handlet om systematisk løsning av lineære og kvadratiske ligninger. Mange mener at denne boka gjør ham til algebraens stamfar.
Al-Khwarizimi var blant de første til å bruke null som et siffer i oppføringen av stykker. '3  3' betydde 303 den gang ettersom man ikke brukte null, men dette mellomrommet, om det ikke var bredt nok, kunne misforstås som 33. Hans idé om å sette tegnet 0 mellom 3-tallene, det vil si '303', ville hindre misforståelsen. Han så også at 0-tallets plassering var avgjørende; for eksempel representerer 202 et annet tall enn 220.
Ordet algoritme stammer fra Al-Khwârizmî. Dette i betydningen effektiv og nøyaktig oppskrift/metode for trinnene man gjør for å regne ut tall på f.eks. en tavle eller for å løse ligninger. Han brukte det om løsning av annengradsligninger. Men selve konseptet om matematiske algoritmer er minst tre tusen år eldre fra babylonerne.
Personlig liv
Vi vet ikke mye om livet hans.
I Ibn al-Naims Kitav al-fihrsit finner vi en kort biografi av Al-khwarizimis liv og en liste over bøkene han skrev. Han skrev mesteparten av sitt arbeid mellom 813-833. Det er usikkert når han ble født, men utfra hans navn antas det at han ble født i nærheten av Khwarizimi i Usbekistan rundt år 790. Han døde rundt 840, ca. 50 år gammel. Han arbeidet mesteparten av livet sitt som student, vitenskapsmann og matematiker i visdommens/kunnskapens hus i Bagdad. På den tiden kan Bagdad anses å ha vært verdens senter for vitenskap. Byen hadde også viktige kontakter til kinesiske og indiske handelsmenn og matematikere.
Noen mener han var tilhenger av Zorostian-religionen som fungerte som statsreligion i Det persiske riket før islam overtok gradvis etter den muslimske okkupasjonen av Persia i år 654. Men basert på den gudfryktige innledningen i den første boka hans, mener andre at han sannsynligvis var ortodoks muslim.
Philips Miller
Philips Miller var et opptaksapparat for lyd. Det anvendte et «lydfilmbånd», hvor lyden ble inngravert ved hjelp av en safirstift og avlest av fotocoller.
Bruk i Norge
Opptak med en Philips Miller var meget kostbart, i alt 90 norske førkrigskroner for et kvarters spilletid. Av den grunn ble det i første rekke brukt til programmer, som en mente hadde stor verdi for ettertiden. Ikke sjelden var dette teateropptak.
Ettersom opptakeren var så stor at den ikke kunne flyttes, måtte opptak gjøres via mikrofonlinje og bestilles god tid i forveien. Lydkvaliteten var forbausende bra og holdbarheten upåklagelig.
Julie Bresset
Julie Bresset (født 9. juni 1989) er en fransk syklist som spesialiserer seg i terrengsykling. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok gull i rundbane.
Philips Miller
Bruk i Norge
Selv per 2011 er Philips Miller-opptakene som befinner seg i Nasjonalbiblioteket i Mo i Rana i mye bedre stand enn annet lydmateriale fra førkrigstiden. Louis Kvalstads Skuronn ble tatt opp i sin helhet på Philips Miller.
I likhet med magnetbåndene kunne en klippe i Philips Miller-filmbånd.
FMC Corporation
FMC Corporation er et opprinnelig amerikansk multinasjonalt selskap. FMC Biopolymer er et datterselskap som utvinner alginat av stortare. I Norge finnes Biopolymer i Drammen og på Vormedal i Karmøy kommune.
Selskapet kan spore sin historie tilbake til 1883 da oppfinneren John Bean laget en sprøyte for insektsmiddel. Bean og svigersønnen solgte denne og andre oppfinnelser noen år, før de i 1904 startet Bean Spray Pump Company. I 1928 gikk de på børs under navnet John Bean Manufacturing Company.
I 1943 startet de å selge kjemiske stoffer, hovedsakelig insekt- og soppmidler. I 1948 skiftet de navn til Food Machinery and Chemical Corporation, og i 1961 skiftet de navn til FMC Corporation.
I 1968 ble selskapet opp i fire grupper, under navnene Machinery, Chemical, Fiber og Film.
Skjold kapell
Skjold kapell er et militærkapell fra 1956 i Målselv kommune, Troms og Finnmark fylke.
Kapellet har 100 plasser. Det er utsmykket av Kjell Varvin.
FMC Corporation
Selskapet har utviklet militære kjøretøyer. De mest kjente er M113 og M2 Bradley. Disse produktene ble skilt ut i et eget selskap, United Defense, i 1994.
All Hope Is Gone
All Hope Is Gone er et musikkalbum gitt ut av Slipknot i 2008.
Dette albumet er preget av sjangere som groove metal og death metal, noe som skiller det fra Slipknots tidligere album. Albumet har også litt flere melodiøse innslag enn det de tidligere album.
Dette albumet er det siste med bassist Paul Gray, som ble funnet død på et hotell i Iowa 24. mai 2010, og trommeslager Joey Jordison, som ble sparket fra bandet i 2013.
The Dawn Maker
The Dawn Maker er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av William S. Hart.
Cipó
Cipó er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
7. serierunde i Toppserien 2023
Kampene i '''7. serierunde i Toppserien 2023''' ble spilt tirsdag 2. mai og onsdag 3. mai.
Tofingerdovendyr
Tofingerdovendyr (Choloepus) er eneste slekt i tofingerdovendyrfamilien (Choloepodidae), som er gomlere (Xenarthra) i ordenen Pilosa. Slekten består av kun to nålevende arter som lever i henholdsvis Mellom-Amerika og Sør-Amerika.
Biologi
Tofingrede dovendyr har to fingre, eller tær, på framlabbene og tre på baklabbene – dette i motsetning til slekta trefingrede dovendyr som har tre på begge. Arten har videre fem til sju nakkevirvler, mens alle andre pattedyr bortsett fra sjøkyr og trefingrede dovendyr har sju.
Marco Aurelio Fontana
Marco Aurelio Fontana (født 12. oktober 1984) er en italiensk syklist som spesialiserer seg i terrengsykling. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok bronse i rundbane.
Robert Chaudenson
Robert Chaudenson (født 12. april 1937 i Lyon i Frankrike, død 7. april 2020 i Aix-en-Provence) var en fransk lingvist.
Biografi
Han var spesialist på kreolspråk og professor i lingvistikk ved Université de Aix-Marselle. Han forfattet en rekke bøker om kreolistikk og var president for Comité International des Etudes Créoles. Han var især spesialist på créole réunionnais, det vil si talemålet på øya Réunion.
Yōsuke Etō
Yōsuke Etō (japansk: 江遠 要甫) (født 10. mai 1934 i Iiyama) er en japansk tidligere skihopper og kombinertløper.
Han deltok i VM i 1958 og 1962. I Lahtis i 1958 ble han nummer 27 i kombinert og nummer 44 (av 54 deltakere) i spesielt hopp. I Zakopane i 1962 ble han nummer 30 i spesielt hopp stor bakke.
I OL i Squaw Valley i 1960 ble han nummer 15 i kombinert og nummer 25 i spesielt hopp. I OL i 1964 var han bare med i spesielt hopp, og ble der nummer 27 i normalbakken i Seefeld og nummer 44 (av 52 deltakere) i storbakken i Innsbruck. Han huskes fra et internasjonalt hopprenn i Fageråsbakken i Mo i Rana 31. mars 1963. Der havnet han på Sanitetsforeningens sykehus i Mo, sammen med verdensmesteren Toralf Engan og finnen Paavo Lukkariniemi etter stygge fall. Yōsuke Etō ble nummer 5 sammenlagt i Polarsirkelkarusellen der det i tillegg var  renn i Bodø og Sulitjelma.
I 1962 satte han bakkerekord med 78 meter i Holmenkollbakken i Oslo. På denne tiden deltok han i mange hopprenn i store deler av Norge og Sverige, og ble svært populær.
Pete Best
Randolph Peter «Pete» Best (født 24. november 1941 i Madras i India) er en britisk musiker. Han var en venn av George Harrison, som overtalte ham til å slutte på skolen og bli med da The Beatles skulle spille i Hamburg. Honoraret på 15 pund per uke ble for fristende. Han spilte slagverk i The Beatles fra 16. august 1960 til 16. august 1962.
Brian Epstein ble manager i november 1961, og etter en audition med George Martin i Parlophone 6. juni 1962 var de begge enige om at Best ikke var best. Dermed var det klart for en ny trommeslager, og Ringo Starr var den som ble valgt.
Før dette var imidlertid Pete med da Beatles akkompagnerte Tony Sheridan på My Bonnie og When the Saints Go Marching In i Hamburg.
I 2008 ga The Pete Best Band ut albumet, Haymans Green.
Singler
En "Peter Best"-singel "Carousel Of Love"/"Want You" (Capitol 2092) er ikke spilt inn av ham, men av en australsk artist ved samme navn.
Vindegghallet
Vindegghallet er en isbre i Wohlthatmassivet i Dronning Maud Land. Den strømmer vestover i om lag seks kilometer mellom Vindegga i sør og Flånuten i nord i Humboldtfjella.
Breen ble oppdaget og fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. Detaljert kartlegging ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.
Christian Ruud
Christian Ruud (født 24. august 1972 i Oslo) er en tidligere, norsk tennisspiller. Han var som høyest rangert som nummer 39 i verden, i oktober 1995 og mars 1997. Han var profesjonell fra 1991 til 2001, og spilte i denne perioden inn over 10 millioner kroner etter 115 seire på 258 kamper. Hans beste meritter i større turneringer var 4. runde i Australian Open i 1997, 3. runde i OL i Atlanta i 1996 og 3. runde i French Open i 1995 og 1999. Høyrehendte Ruuds eneste ATP-finale endte med tap for Fernando Meligeni i Båstad i 1995. Ruud vant 12 Challenger-turneringen, deriblant en helnorsk finale mot Jan Frode Andersen i Furth i 1998. Ruud har vært landslagssjef i Norges Tennisforbund, men han sa opp sin stilling i mars 2008 etter ett år i stillingen. Han er far til Casper Ruud, som sommeren 2014 ble den yngste kongepokalvinner i NM i tennis gjennom tidene.
Australian Open
Ruuds beste Grand Slam-prestasjon kom i Australian Open 1997, der han slo ut 13. seedede Jan Siemerink i 1. runde og Leander Paes, som hadde tatt OL-bronse året før, i 2. runde. Etter seier mot mer umeritterte Neville Godwin i 3. runde, ble det tap etter en femsetterskamp mot 3. seedede Goran Ivanisevic i 4. runde. I 1999 slo Ruud ut Alex Corretja i 2. runde, selv om spanjolen var turneringens høyest seedede spiller. Seieren betød at Ruud kunne komme til kvartfinalen uten å møte seedede spillere, men det ble tap allerede i neste runde mot hjemmespilleren Andrew Ilie. Ruud rangerer selv seieren mot Corretja som sin største, fulgt av de to andre gangene han slo spillere som var rangert blant de 10 beste i verden: Seieren mot Jevgenij Kafelnikov (da nr 4 i verden) i 2. runde i Monte Carlo-turneringen i 1997 og da han slo Goran Ivanisevic i en landskamp i 1994.
US Open
Ruud kom til 2. runde i US Open i 1997 og 1999.