cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Isabella I av Jerusalem
Oppvekst og første ekteskap
Hennes far døde da hun var rundt to år, og hun tilbrakte sine unge år ved hoffet til hennes mor og sin stefar Balian av Ibelin, hovedsakelig i Nablus. Hun ble beskrevet av poeten Ambroise som «svært pen og nydelig», og ifølge den muslimske kronikøren Imad ad-Din al-Isfahani hadde hun svart hår og en blek hudfarge.
Vuoksen
Geografi
Elva munner ut i Ladoga gjennom tre grener. Den eldre hovedgrenen ved Priozersk, en mindre gren noen kilometer lengre nord, og fra 1857 en ny sørlig gren som munner ut i Ladoga femti kilometer lengre sør under navnet Burnaja, og som har blitt den største grenen regnet i vannføring. Etter 1857 drenerer de nordlige utløpene bare de nederste delene av Vuoksas nedbørfelt, som ikke får vann fra Saimen. De nordlige og sørlige utløpene tilhører i praksis to separate elvesystemer, som i tørre perioder blir helt isolert fra hverandre.
Isabella I av Jerusalem
Oppvekst og første ekteskap
Det første ekteskap Isabellas far hadde med Agnes av Courtenay hadde blitt annullert, men han hadde lyktes med å få barna han hadde fra dette ekteskapet legitimert. Hennes halvbror Baldwin IV hadde blitt anerkjent som konge, som eneste mannlige arving, til tross for at han led av spedalskhet som på den tiden var uhelbredelig. Tronfølgen etter ham ville derfor enten gå til hans søster Sibylla, eller, dersom hedde rett til tronen ble bestridt, av hans halvsøster Isabella. Isabellas mor og Ibelinerne hadde sterke ambisjoner på hennes vegne selv om Baldwin IVs diplomatiske aktiviteter for å få i stend et utenlandsk ekteskap for søsteren viste at han anså Sibylla som sin umiddelbare arving.
Vuoksen
Geografi
Fallet fra Saimen til Ladoga er på 69 meter. Elva er 162 kilometer lang via Priozerskgrenen og 150 kilometer via Burnajagrenen. Over mesteparten av løpet vider elva seg ut til en rekke innsjøer knyttet sammen med korte elver.
Isabella I av Jerusalem
Oppvekst og første ekteskap
Allerede i 1180, da hun kun var 8 år, ble hun ifølge William av Tyr forlovet med Humphrey IV av Toron, etter ordre fra halvbroren Baldwin IV, som en gjenytelse for den æresgjelden han sto til ham etterat hans bestefar Humphrey II døde av skadene han fikk etter å ha reddet kong Baldwin IVs liv ved Banias i 1179. Slik fikk han også flyttet henne bort fra morens og Ibelinernes innflytelse. De ble gift i 1183, da Humphrey var rundt 16 eller 17 og Isabella 11 år.
Vuoksen
Geografi
Vuoksen knytter Ladoga sammen med det sentrale Finland, og elva var en gang en viktig handels- og kommunikasjonsvei. En vestlig gren, som nå er gjenvokst, var en alternativ rute fra Karelen til Finskebukta når elva Neva var blokkert av fiender. Saima kanal går forbi Vuoksen langs dette gamle utløpet, og munner ut i Finskebukta ved middelalderbyen Vyborg.
Landskapet rundt elva, herunder festningen Korela (finsk: Käkisalmi), er et populært fritidsmål for innbyggerne i St. Petersburg. Elva er berømt for sine store stryk, for eksempel ved Imatra og ved landsbyen Losevo i Leningrad oblast. Strykene er et populært sted for konkurranser med kajakk, kano og katamaran.
Isabella I av Jerusalem
Tronarving
Men Baldwin IV ombestemte seg snart etter med hensyn til tronarvingen, da han ble frustrert over den svake militære innsatsen til Sibyllas andre ektemann Guy av Lusignan ved Kerak, og Baldwin IV fjernet Sibylla som tronfølger. I stedet ble hans fem år gamle nevø Baldwin av Montferrat (Sibyllas sønn fra første ekteskap), kronet som medkonge som Baldwin V. Baldwin IV vilje ble ratifisert av Jerusalems øverste rettsmyndighet Haute Cour, da denne slo fast at hans etterfølger skulle være Baldwin V, og dersom Baldwin V skulle dø som mindreårig, skulle tronarvingsspørsmålet ble avgjort gjennom en rettslig mekling mellom kongene av England, Frankrike og Tyskland, alle slektninger av barnekongen, samt med paven. I mellomtiden skulle en av de lovlige arvingene fungere som regent. Etter denne avtalen ble både Sibylla og Isabella ansett for å være likeverdige arvinger til tronen.
Vuoksen
Geografi
Det er fire vannkraftverk langs elva, to på finsk side og to på russisk side.
Isabella I av Jerusalem
Tronarving
Baldwin IV døde våren 1185, kort etter at han hadde sørget for en formell, offentlig kroning av Baldwin V i Den hellige gravs kirke, hvor Balian av Ibelin bar barnekongen og slik signaliserte at Isabellas familie aksepterte hans krav til kronen. Raymond III av Tripoli ble igjen innsatt som regent. Baldwin V, som aldri hadde noen god helse, døde allerede sommeren 1186. Isabellas støttespillere reiste tvil om Sibyllas lovlighet som tronpretendent på grunn av omstendighetene rundt annulleringen av foreldrenes ekteskap, men denne oppfatningen fikk ikke oppslutning, men dersom Sibylla ikke hadde vært gift med Guy, hadde hennes tronarving kunne gått enklere. Da både Baldwin IV og Baldwin V var døde, var det enklere for Isabellas støttespillere å reise slike juridiske spørsmål på vegne av Isabella, da hun på dette tidspunktet hadde fylt 14 år og ikke lenger ble ansett som mindreårig.
Vuoksen
Historie
Rundt 5000 f.kr. trengte vannet i Saimen gjennom Salpausselkä og den nye elva munnet ut i det nordvestre hjørnet av Ladoga. Dette hevet vannstanden i Ladoga med 1–2 m, og både lavtliggende innsjøer og Vuoksens løp ble oversvømt, og elva fikk utløp til Finskebukta ved Heinjoki, øst for dagens Vyborg. Ladogas vannstand sank da elva Neva ble dannet rundt 3100-2400 f.kr, men Vuoksen hadde fremdeles et betydelig direkte utløp i Viborgbukta, muligens så sent som 1500- og 1600-tallet. Utløpet forsvant som følge av pågående landhevning.
Isabella I av Jerusalem
Isabella som dronning
I 1187 invaderte Saladin kongeriket og erobret neste hele staten, bortsett fra støttepunktet i Tyr som ble holdt av Baldwin Vs onkel, Konrad av Montferrat. Etter at Guy ble frigitt fra fangenskap i 1189, innledet han en beleiring av Akko i 1189, men Sibylla og deres to døtre hadde imidlertid dødd av sykdom i en leir sommeren 1190. Guy fortsatte allikevel å kalle seg konge og forlangte å bli anerkjent som dette, selv om Isabella de jure var dronning.
Vuoksen
Historie
I 1818 ble det gravd en kanal for å drenere flomvann fra innsjøen Suvanto (nå Sukhodolskoje), en 32 kilometer lang, smal innsjø lengst øst på det Karelske neset, til Viisijoki (Vjun-elva) og Ladoga. Men strømmen var uventet sterk, slik at breddene ble vasket ut og kanalen ble forvandlet til elva Taipaleenjoki (nå Burnaja). Taipaleenjoki begynte å tømme Suvanto og senket innsjøens vannstand med 7 meter. Opprinnelig rant vannet fra Suvanto inn i Vuoksen gjennom en vannvei ved Kiviniemi (nå Losevo), men som følge av endringene etter erosjonen av kanalen tørket denne vannveien ut. For å gjenopprette båtforbindelsen mellom Suvanto og Vuoksen ble det i 1857 gravd en kanal der. Planen var at vannet fra Vuoksen skulle bryte gjennom og utvide kanalen slik at Suvanto og Vuoksen ble liggende på samme nivå. Men fjellet viste seg å være for hardt og dannet en terskel, og vannet fra Vuoksen strømmet inn i innsjøen via nydannede stryk, 880 meter lange og med en høydeforskjell på 3 meter, noe som gjorde all båttrafikk umulig ved Kiviniemi. Etter 1857 har Suvanto/Sukhodolskoje og Taipaleenjoki/Burnaja utgjort hovedløpet til Vuoksen. Vannstanden ovenfor terskelen sank med 4 meter, og det opprinnelige elveløpet, som munner ut ved Kexholm (nå Priozersk), får nå stort sett bare vann fra Vuoksen i flomperioder.
Isabella I av Jerusalem
Isabella som dronning
Hennes støttespillere, særlig moren Maria og Balian av Ibelin, innså at hun trengte en passende konge for å kunne få tronen og hennes daværende Humprey av Toron var ikke lengre passende da han hadde gitt sin støtte til Guy i 1186. En slik situasjon var ikke ny eller uten presedens, Isabellas far hadde selv ble tvunget til å skille seg fra sin første hustru for å kunne ble tronfølger, og Sibylla hadde blitt presset, men hadde nektet, til å få sitt ekteskap med Guy annullert. Humphrey av Toron, som Isabella likte svært godt og hadde i praksis vokst opp sammen med ham, hadde selv ikke noe ønske om å bli konge og var fortsatt en av Guys støttespillere. Han var mer en diplomat enn en kriger. Høsten 1190 sørget Maria og Balian for at Isabella ble bortført fra Humphrey og tvang henne til å samtykke til en annullering av ekteskapet siden hun hadde vært mindreårig da de ble gift og at dette hadde blitt påtvunget henne av hennes halvbror Baldwin IV. De hadde til hensikt å få henne gift med den ambisiøse Konrad, som var Baldwin Vs nærmeste mannlige slektning og som allerede hadde viste seg dyktig både politisk og militært.
Ubaldo Lanfranchi, erkebiskopen av Pisa (som var pavens sendebud), og Filip av Dreux, biskop av Beauvais, (en slektning av Konrad), annullerte Humphreys ekteskap til Isabella. Konrad giftet seg deretter med henne den 24. november 1190, til tross for anklagene om bigami (hans andre hustru var fortsatt i live i Konstantinopel, skjønt hun hadde antagelig skilt seg fra ham, mens hans første hustru hadde dødd før 1186). Konrad krevde Jerusalems trone via Isabella og med støtte fra familien Ibelin og de andre baronene. Isabella ga Humphrey kompensasjon ved å gi ham Toron, Chastel Neuf og andre områder som hans far og bestefar hadde holdt tidligere.
Vuoksen
Historie
Under både vinterkrigen og fortsettelseskrigen utgjorde elva en viktig finsk forsvarslinje mot sovjetisk fremrykning.
Sherry Tsai
Sherry Tsai (født 4. september 1983) er en hongkongkinesisk tidligere svømmer. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2004 i Aten, der hun blant annet var flaggbærer for sin nasjon under åpningsseremonien.
Vuoksen
Historie
På slutten av 1800-tallet gjorde kraften fra fossestrykene i Vuoksen at regionen ble Finlands industrielle senter. Etter vinterkrigen i 1940 tilhører området Russland, og bare 13 kilometer av elva er nå på finsk territorium. De største kraftverkene i Tainionkoski og Imatra befinner seg imidlertid på finsk område, i byen Imatra.
Isabella I av Jerusalem
Isabella som dronning
I april 1192 ble kongedømmet lagt ut til valg blant adelen, og baronene valgte enstemmig Konrad som deres konge. Rikard Løvehjerte var sterkt imot dettevalgte, og sørget for at Guy fikk kjøpe herredømmet Kypros (hvor han fortsatte å benytte tittelen konge) som erstatning og forhindret ham således å reiste tilbake til Poitou hvor hans familie lenge hadde vært delaktighet i opprør. Rikards nevø Henrik II av Champagne førte nyheten om valgresultatet til Tyr den 24. april og dro deretter tilbake til Akko.
Konrad ble aldri kronet. En gang om morgenen eller midt på dagen den 28. april var Isabella, som var gravid, sent ute fra sitt bad til å spise sammen med ham. Han dro da ut for å spise i huset til sin slektning og venn, Filip, biskop av Beauvais. Biskopen hadde dog allerede spist og Konrad dro hjem igjen. På hjemvegen ble han angrepet av to mordere fra assassinersekten som hogde ham med dolker minst to ganger i siden og i ryggen. Hans vakter drepte den ene av dem og tok den andre til fange. Det er ikke kjent hvor lenge Konrad levde, men noen kilder hevder at han døde på stedet, eller i en kirke rett ved kort tid etter. Rikards krønikeskribenter hevdet at han ble fraktet til sin hjem, mottok de siste ritualer, og bønnfalt Isabella om å overgi byen kun til Rikard eller hans representanter. Denne siste scenen ved dødsleiet er meget tvilsom da Rikards politiske propaganda er åpenbar. Konrad ble gravlagt i Tyr i kirken til Hospitallerordenen (den senere Tempelridderordenen).«Den frankiske marki, herskeren over Tyr, og den største djevel av alle frankere, Konrad av Montferrat – Gud fordømme ham! – ble drept» skrev Ibn al-Athir. Unektelig var tapet av en mulig formidabel konge et mektig tilbakeslag for kongedømmet Jerusalem. Han var antagelig rundt 46 eller 47 år da han døde.
Henrik kom tilbake til Tyr noen få dager senere, tilsynelatende til å hjelpe til ved Konrads kroning, men ble isteden med på begravelsen. Han ble øyeblikkelig forlovet til den nylige enken, dronning Isabella og de ble gift kun åtte dager etter Konrads død. Ekteskapet ble meget romantisert av noen krøniker: Isabella skal ha blitt så tiltrukket av Henriks fysiske attraksjoner (han var tyve år yngre enn Konrad) at hun spurte om han ville gifte seg med henne. Ettersom det var velkjent at hun var gravid med Konrads barn (Maria av Montferrat) ble det nye ekteskapet betraktet som skandaløst av enkelte, men det var politisk vitalt for henne å skaffe seg en ny ektemann for å forsvare kongedømmet. Imidlertid er det antatt at Jerusalems råd, Haute Cour, måtte bli forespurt, og da aksepterte det. Paret fikk to døtre, Alice og Filippa av Champagne.
Henrik ba om tillatelse fra sin onkel Rikard Løvehjerte, noe han fikk, men ettersom Rikard selv ble mistenkt som ansvarlig på mordet av Konrad gir det ytterligere spørsmål om episoden. Faktisk, Henrik, som var kjent hos araberne som «al-kond Herri», søkte senere en allianse med assassinerne, og han ble invitert til deres festning al-Kahf. For å demonstrere sin autoritet beordret assassinernes leder to av sine soldater til å begå selvmord ved å kaste seg ned i vollgraven. Han tilbød deretter å begå et mord for Henrik som gest for deres gjest. Henrik ristet på hodet, fullførte avtalen og dro. Patrick A. Williams har foreslått at Henrik selv var ansvarlig for mordet på Konrad, skjønt det ville ha vært risikabel uten sin onkels støtte, noe som igjen retter mistanken mot Englands konge.
Henrik døde i en fallulykke i 1197 da han falt ut av vinduet i sitt palass i Akko. Det er forskjellige redegjørelser til omstendighetene til de ulike manuskriptene av Den gammelfranske fortsettelsen av Vilhelm av Tyr, også feilaktig kjent som Krøniken til Ernoul. Flertallet antyder at vinduet eller balkongen ga etter da han lente seg mot den. En tjener, muligens en dverg ved navn Scarlet, skal også ha falt i døden etter å ha forsøkt å holde sin herre igjen i kragen. En annen versjon antyder at Henrik hadde sett på en parade fra vinduet da en gruppe utsendinger fra Pisa kom inn i rommet. Da han snudde seg for å ta imot dem, mistet han balansen og falt. Hva de nøyaktige omstendighetene var ble Henrik uansett drept momentant, mens tjeneren døde senere av sine skader. En del redegjørelser antyder at Henrik kan ha overlevd om ikke tjeneren hadde landet oppå ham.
Etter Henriks død giftet Isabella seg med Amalrik av Kypros, broren til Guy av Lusignan. De ble kronet sammen som konge og dronning av Jerusalem i Akko i januar 1198. Amalrik døde av matforgiftning i 1205 av fisken hvit multe, fire dager før sin ektefelle Isabella og ikke kenge etter deres felles 3-4 år gamle sønn Amalrik.
Da Isabella døde 5. april 1205, ble hun etterfulgt som dronning av Jerusalem av hennes eldste datter Maria av Montferrat.
Gyldigheter av hennes skilsmisse fra Humphrey ble utfordret i 1213, i forbindelse med striden om tronfølgen innen Huset Champagne mellom hennes døtre Alice og Philippa og Henriks nevø Theobald IV. Imidlertid ser de ut til at gyldigheten ble opprettholdt da Marias tronarving ikke be utfordret for henne eller hennes etterfølgere, og i Champagne, betalte Theobald ut sine kusiner Alice og Philippa.
Barn
Hennes første ekteskap med Humphrey IV av Toron var barnløst.
I hennes andre ekteskap, med Konrad av Montferrat fikk hun datteren:
Fra hennes ekteskap med Henrik II av Champagne fikk hun tre døtre:
Fra hennes fjerde og siste ekteskap med Amalrik I av Kypros hadde hun følgende barn:
Staatsplanthema 14.25
Staatsplanthema 14.25 var benevnelsen på de statlige retningslinjer, som resulterte i at Den tyske demokratiske republikk bygde et omfattende statlig organisert og finansiert system av doping. Systemet innebar at utøvere foretok en systematisk bruk av prestasjonsfremmende midler og relaterte substanser. Grunnlager for systemet var en beslutning i sentralkomitéen til Sozialistische Einheitspartei Deutschlands (SED) den 14. juni 1974, hvor komitéen for profesjonelle idrettsutøvere i DDR fremla en hemmelig rapport innenfor Staatsplan Wissenschaft und Technik med tittelen «understøttende midler innenfor sport» (Unterstützende Mittel im Sport) gjennom forskningsgruppen «ytterligere kraftreserver» (Zusätzliche Leistungsreserven).
Naomi Metzger
Naomi Metzger (født Ogbeta; 18. april 1998) er en britisk friidrettsutøver. Hun konkurrerer hovedsakelig i tresteg. Metzger ble britisk mester i tresteg i 2017 og 2018.
Sesongen 2015
Metzger ble engelsk U20-mester i 2015, med et hopp på 12,98 meter. Hun deltok i Ungdoms-VM i friidrett 2015 i Cali i Colombia, og fikk 13. beste resultat i kvalifiseringsrunden, og nådde dermed ikke finalen.
Sesongen 2016
Hun vant tresteg under det nordengelske U20-mesterskapet innendørs i 2016, og vant også det engelske U20-mesterskapet innendørs. Hun kom på andre plass i Welsh Athletics International. Utendørs vant hun tresteg under det nordengelske U20-mesterskapet i friidrett og det engelske U20-mesterskapet.
Sesongen 2017
Hun ble igjen nordengelsk U20-mester innendørs i 2017, og vant det britiske universitetsmesterskapet innendørs (BUCS Championships). Hun vant det nordengelske U20-mesterskapet utendørs i juni, og vant det engelske U20-mesterskapet. Hun satte ny personlig rekord da hun vant Britisk mesterskap i friidrett 2017, med 13,64 meter, og hun slo Sineade Gutzmore med 20 cm. Under U20-EM i friidrett 2017 fikk hun bronse i tresteg, bak Violetta Skvartsova og Ilionis Guillaume.
Sesongen 2018
Det engelske mesterskapet i friidrett innendørs 2018 ble arrangert i Sheffield, og Metzger vant der seniorklassen. I Britisk mesterskap i friidrett innendørs 2018 vant hun gull (Kimberly Williams vant stevnet men stilte utenfor konkurranse), med ny personlig rekord innendørs på 13,65 meter. Hun vant tresteg under det britiske universitetsmesterskapet utendørs, og vant det engelske U23-mesterskapet og Britisk mesterskap i friidrett 2018.
I juli representerte hun Storbritannia under Verdenscupen i friidrett 2018, og kom på sjetteplass i tresteg. Under EM i friidrett 2018 forbedret hun sin personlige rekord i kvalifiseringsrunden til 14,15 meter, og kom på 12.-plass i finalen med 13,94 meter.
Groruddalen gymnas
Groruddalen gymnas var en videregående skole i Vestbyveien 13, nederst på Grorud i Bydel Grorud i Oslo. Skolens ble etablert som Grorud høyere skole i 1938. Fra 1968 var skolen en kombinert gymnas og ungdomsskole. Gymnasdelen av skolen ble flyttet til Bredtvet videregående skole i 1972. Groruddalen skole fortsatte som en ren ungdomsskole (8-10. trinn).
Kowon
Kowon (Kowŏn kun) er et fylke i provinsen Sør-Hamgyong i Nord-Korea.
Groruddalen gymnas
Historie
Kjøpmann Karl Andersen fra Høybråten var formann i byggekomiteen som skulle frembringe en ny middelskole i Østre Aker. Sogneformennenes møte vedtok i 1937 enstemmig å bygge skolen på Vestby ved Grorud stasjon, og det ble bevilget 480,000 kroner til formålet. Karl Andersen var også den første formann i forstanderskapet i den nye Grorud høyere skole (tidvis også omtalt som 'Østre Aker skole, Grorud') da denne ble åpnet i 1938, tegnet av arkitekt Georg Greve. Skolens første rektor var Vilhelm Ullmann. Ved oppstarten var det 2 klasser på middelskolens 1. trinn, 2 på andre trinn, 1 på 3.trinn, og 1 gymnasklasse (kombinert real- og engelsklinje).
Kowon
Administrativ inndeling
Fylket er delt inn i en ŭp (småby), en rodongjagu (arbeiderdistrikt) og 18 ri (landsby).
Groruddalen gymnas
Historie
Skolen ble under andre verdenskrig stengt allerede 10.april for å huse gamle og syke som ble evakuert fra Oslo (som var en annen kommune frem til 1948). Fra dagen etter ble anlegget også delt med klasser fra Grorud folkeskole og fra 1943 også med elever fra Bryn høyere skole. To av lærerne ved skolen, Geirmund Vislie og Ivar Nesse, ble arrestert og sendt til Kirkenes i 1942.
I 1956 gikk rektor Ullmann av med pensjon, og Hans Jacob Rugstad overtok. Fra 1959 var skolen en kombinert skole med framhaldsskole, realskole og gymnas, og skolen ble utvidet til 35 skoleklasser. Skolen bestod av én bygning frem til begynnelsen av 1960-tallet. Disse lokalene er i dag Groruddalens skoles kontorer, bibliotek og spesialrom.
I 1958 ble det satt opp paviljonger med seks klasserom, for å romme de store elevkullene. På 1960-tallet ble skolen ytterligere utvidet, inkludert en ny gymsal - i 1960/61 var det 42 klasser med 1047 elever på skolen, og i 1961 startet Linderud høyere skole ettermiddagsundervisning i lokalene. Skolen får navnet Groruddalen skole 4. januar 1962. På denne tiden foregår flere utredninger om tilbudsstrukturen i Osloskolen, og et forslag om å flytte gymnaset til sentrum møter sterk lokal motstand. I 1964 overtar Odd Tyrihjell som midlertidig rektor.
Fra 1968 ble skolen delt i en ungdomsskole og et gymnas under navnet Groruddalen gymnas. Samme år overtok Kaare Osnes som rektor og flytteplaner ble vedtatt. Det var vanskelige romforhold, og det var sterkt lokalt press for å starte byggingen av en ny skole. Den kom endelig i gang på Bredtvet i 1971. Gymnasdelen av skolen ble flyttet til Bredtvet videregående skole i 1972.
Rube Goldberg
Reuben Garret L. Goldberg (født 4. juli 1883, død 7. desember 1970) var en amerikansk avistegner, illustratør og vitsetegninger, som er spesielt berømt for å ha gitt navn til «Rube Goldberg-maskiner». Navnet har sitt opphav i Goldbergs mange humoristiske tegninger av overkompliserte innretninger som utfører enkle oppgaver. I Norge brukes ofte begrepet «Reodor Felgen-oppfinnelse» på tilsvarende måte; i Danmark snakker man om «Storm P Maskine».
Goldberg ble uteksaminert ved University of California, Berkeley i 1904, og begynte å jobbe som ingeniør i San Francisco. Han hadde allerede da en interesse for tegning, og etter bare noen måneder fikk han jobb som sportstegner i San Francisco Chronicle. I 1907 flyttet han til New York hvor han tegnet for flere aviser inkludert New York Evening Journal og The New York Evening Mail. Han laget etterhvert flere tegneserier og oppnådde stor anerkjennelse.
Han ble hedret med Pulitzerprisen i 1942 for sine politiske tegninger.
John Stewart Bell
Tidlig liv og arbeid
Bell ble født i Belfast i Nord-Irland. Begge sider av familien var av skotsk-irsk avstamning. Da han var 11 år gammel bestemte han seg for å bli videnskapsmann, og i en alder av 16 ble han uteksaminert fra Belfast Technical High School. Bell tiltrådte så Queen's University of Belfast, og oppnådde en bachelor-grad i eksperimentell fysikk i 1948, og en i matematisk fysikk året senere. Deretter tok han en doktorgrad i fysikk ved University of Birmingham i 1956, med fordypning i kjernefysikk og kvantefeltteori. I 1954 giftet han seg med Mary Ross, som også var fysiker og som han møtte mens han jobbet med partikkelakseleratorfysikk i Malvern, UK. Bell ble vegeterianer i tenårene. Ifølge sin kone var han ateist.
Bells karriere fikk sin start i UK Atomic Energy Research Establishment, i nærheten av Harwell, Oxfordshire, kjent som AERE eller Harwell Laboratory. Etter noen år flyttet han for å arbeide for European Organization for Nuclear Research (CERN, Conseil Européen pour la Recherche Nucléaire), i Genève, Sveits. Der anbeidet han stort sett utelukkende med partikkelfysikk og med design av akseleratorer, men fant allikevel tid til å forfølge sin store bigeskjeftigelse, å utforske kvantefyksikkens fundament. Han ble Foreign Honorary Member av American Academy of Arts and Sciences in 1987. Forøvrig oversatte Bell, sammen med John Bradbury Sykes, M. J. Kearsley, and W. H. Reid, flere volumer av verket Course of Theoretical Physics av Lev Landau og Evgeny Lifshitz, hvilket tilgjengeliggjorde disse for et engelskspråklig publikum. Disse eksisterer fremdeles.
Bells teorem
Det er en viss uenighet angående hva Bells ulikhet, i motsetning til EPR analysen, kan sies å implisere. Bell postulerte at ikke kun lokale, skjulte variable, men også alle og enhver lokale teoretiske forklaringer må motstride kvanteteorien forutsigelser: I Bohms eksempel på EPR-korrelasjoner, som angår partikler med spinn, dokumenteres ikke-lokalitet utvetydig. Ifølge en alternativ tolkning, vises at skjulte lokale variabler, dog ikke alle lokale teorier generelt, er inkompatible med kvanteteoriens antagelser.
Bells kritikk av von Neumanns bevis
Bells interesse i lokale variabler var motivert av eksistensen av en "bevegelig grense" i beskrivelsen av kvantemekanikken, mellom et kvante-system og et klassiske instrument.
Bell var overbevist om at det, ifølge David Bohms teori om ikke-lokale skjulte variabler, ikke var nødvendig med noen grense, og det var dette som tente hans interesse for forskning på feltet. Bell kritiserte også standardtolkningen av kvantemekanikk på grunnlag av fysisk presisjon:
"Fordi de gode bøkene jeg kjenner til er ikke særlig opptatt av fysisk presisjon. Dette blir klart allerede utfra vokabularet. Her er noen ord, uansett hvor gyldige og nødvendige de er, som ikke har noen plass i en formulering med krav til fysisk presisjon: system, apparat, omgivelser, mikroskopisk, makroskopisk, reversibel, irreversibel, observerbar, informasjon, måling."
Dersom han virkelig skulle utforske gyldigheten av Bohms teori måtte han svare på utfordringen med såkalte umulighetsbevis mot skjulte variable. Bell adresserte disse i en forskningsartikkel med tittelen "On the Problem of Hidden Variables in Quantum Mechanics. (Bell hadde faktisk skrevet artikkelen før artikkelen om EPR-paradokset, men det ble allikevel ikke utgitt før to år senere, i 1966, grunnet publiseringsforsinkelser. )
Her viste han at John von Neumanns argument ikke motbeviser muligheten av skjulte variable, hvilket den påstod, med begrunnelsen at den baserte seg på en antagelse som ikke er gyldig i kvantemekanikken, nemlig at det sannsynlighetsvektede gjennomsnitt av summen av de oberverte kvantiteter tilsvarer gjennomsnittet av verdier av hver av de observerte verdier. Bell hevdet videre "von Neumanns bevis er ikke bare feil men tåpelig". I den samme artikkelen viste Bell at en bedre tilnærming på et slikt bevis (basert på Gleasons teorem) også mislykkes i å eliminere skjulte varabler. Den påståtte feilen i von Neumanns bevis hadde tidligere blitt oppdaget av Grete Hermann i 1935, men var ikke offentlig kjent inntil den ble gjenoppdaget av Bell.
Imidlertid publiserte Jeffrey Bus i 2010 en artikkel der han argumenterte for at Bell (og herunder Hermann) hadde misforstått von Neumanns bevis, ved å hevde at den ikke mener å påstå at skjulte variable er absolutt umulig, og faktisk ikke er feil allikevel. (Demed var det fellesskapet av fysikere som helhet som hadde misforstått at von Neumanns bevis var ment å gjelde universelt.) Bub fremholdt bevis på at von Neumann forstod begrensningene i sitt bevis, men det er ikke dokumentert at von Neumann noensinne prøvde å korrigere den omtrent universelle forståelsen som vedvarte i over 30 år, og til en viss grad fremdels. Von Neumanns bevis angår faktisk kontekstuelt skjule variabler, som i Bohms teori.
Konklusjoner fra eksperimentelle tester
I 1972 ble den første av mange eksperimenter som har vist en bestridigelse av Bells ulikhet gjennomført.Bell konkluderte selv utfra disse eksperimenter at "nå ser det ut til at ikke-lokalitet er dypt rotfestet i kvantemekanikken og vil fobli det i enhver ferdigstillelse" Ifølge Bell impliserer dette også at kvanteteori ikke er lokalt kausal og ikke kan integreres i noen lokalt kausal teori. Bell angret dette resultatet og samtykket ikke til konseptet med lokalt skjulte variabler.
For meg er det natrulig å anta at fotonene i disse eksperimentene bærer med seg egenskaper, som har blitt korrelert på forhånd, og som forteller fotonene hvordan de skal oppføre seg. Dette er så naturlig at da Eistein så det, og de andre nektet å se det, var det han som var den rasjonelle. Selv om historien har gitt de andre rett, begravde de hodet i sanden. ... Så, for meg, er det trist at Einsteins idé ikke virker. Den opplagte tingen fungerer rett og slett ikke.
Estoril Open
Estoril Open er en profesjonell tennisturnering som blir spilt på grus. Den er en del av ATP-touren, og er klassifisert som en 250-turnering.
John Stewart Bell
Konklusjoner fra eksperimentelle tester
Bell synes å ha resignert angående forholdet om at fremtidige eksperimenter ville fortsette å samsvare med kvantemekanikken og motstride hans uliket (Bells inequality). Med referanse til sine testresultater bemeket han følgende: Det er vanskelig for meg å tro at kvantemekanikken, som fungerer utmerket for praktiske oppsett, allikevel vil mislykkes fullstendig med forbedringer av ytelsen i partikkeldetektorer.
Estoril Open
Den blir spilt hvert år i Cascais i Portugal.
John Stewart Bell
Konklusjoner fra eksperimentelle tester
"It is difficult for me to believe that quantum mechanics, working very well for currently practical set-ups, will nevertheless fail badly with improvements in counter efficiency ...'"
Noen fortsatte å tro at arrangementet med Bells ulikheter fortsatt kunne reddes. De argumenterte med at det i fremtiden ville mye mer presise eksperimeter avsløre at en av teoriens kjente smutthull, for eksempel at det såkalte "fair sampling loophole" hadde påvirket tolkningen av resultatene. De fleste alminnelige fysikere er svært skeptiske angående disse "smutthull", ved å anerkjenne eksistesen av dem, men fortsette å tro at Bells ulikheter må vise seg å være feil.
??? "The beables of the theory are those elements which might correspond to elements of realitydet såkalte "fair blaising, to things which exist. Their existence does not depend on 'observation'." ???
Han forble imponert av Bohms skjule variabler som eksempel på et slikt regime og han angrep de mer subjektive alternativ som Niels Bohrs forklaring (the Copenhagen interpretation).
Bell og den spesielle relativitetsteorien
Bell og hans hustru bidro betydelig til fysikken som foregår i partikkelakseleratorer, og sammen med flere unge teoretikere ved Cern gjorde Bell utvikling innen feltet akseleratorfysikk. En overikt over arbeidet er tilgjengelig i boken om samlede verker av Mary Bell, Kurt Gottfried, and Martinus Veltman. Bortsett fra hans forskning innen akeleratorfysikk beskjeftiget Bell seg med forståelsen av den spesielle relativitetsteorien, og selv det kun er én rapport om dette emnet tilgjengelig ("Hvordan undervise spesiell relativitetsteori"), reprinted in, var dette et viktig anliggende for ham. Bell beundret Einsteins bidrag til den spesielle relativitetsteori, men advarte i 1985 "Einsteins tilnærming er ... pedagogisk farlig, etter min mening". I 1989, i forbindelse med hundreårsdagen for Lorentz-FitzGerald sammentrekning av objekter skrev Bell: En stor del nonsens er blitt skrevet om FitzGerald-sammentrekningen". Bell foretrakk å tenke på Lorentz-FitzGerald contraction som et fenomen som er reelt og observerbart som en egenskap ved et objekt, hvilket også var Einsteins mening, men etter Bells mening levner Einsteins tilnærming rom for mange misforståelser. Dette forholdet og bakgrunnen til Bells standpunkt er beskrevet i detalj av hans medarbeider Johann Rafelski i boken "Relativity Matters" (2017). For å bekjempe misforståelser angående Lorentz-FitzGerald sammentrekning adopterte og promoterte Bell et relativistisk tankeeksperiment som ble kjent under navnet Bell's spaceship paradox.
Bell var medlem av Royal Society.
Død
Bell døde uventet av et hjerneslag i Genenve i 1990. Det er allment hevdet at Bell dette året ble nominert til Nobelprisen, noe han selv ikke var klar over. Hans bidrag til spørsmålene belyst av EPR var betydelige. Enkelte anser ham den ansvarlige for å å ha demonstrert manglene i teorien om lokale variabler. Bells egen tolkning var at selve konseptet lokalitet var å betrakte som et tilbakelagt stadium.
Ole Pihl
Ole Pihl (født 25. mai 1766 i Gausdal, død 24. juli 1834 i Christiania) var en norsk prest og forretningsmann. I likhet med sin mer berømte bror Abraham Pihl var han også oppfinner. Fra 1807 var han titulær professor.
Liv
Han var sønn av sogneprest Andreas Pihl (1726–1781) og Martha Christine Flinthoug, og yngre bror av den kjente presten og oppfinneren Abraham Pihl (1756–1821).
Pihl var elev ved Roskilde skole, ble student i 1786 og studerte deretter teologi ved Københavns Universitet. Han fikk attestas i 1788 og ble deretter amanuensis (assistent) hos biskop Schmidt i Christiania. Fra 1790 var han residerende kapellan hos sin bror i Vang.
På et tidspunkt hadde Pihl vakt oppmerksomhet hos kronprins Fredrik, som hadde gitt ham løfte om utnevnelse til professor. Daniel Thrap mener dette må ha skjedd mens Pihl fortsatt bodde i Danmark. I et brev til kronprinsen nevner Pihl sitt arbeid med feltvognen og lavetten. Thrap mener det kan dreie seg om oppfinnelser i forbindelse med felttoget i 1788. Som kapellan hos broren tok han del i dennes astronomiske observasjoner.
Fra 1792 var Pihl residerende kapellan ved Vår Frelsers kirke i Christiania. I denne tiden var han mer opptatt av handel og fabrikkdrift enn av selve prestegjerningen. Han eide blant annet gården Årvoll i Aker og drev et teglverk som produserte takstein. Pihl oppfant en type blå glasur for taksteinene, som skal ha vært billigere enn de hollandske. I 1800 stiftet Pihl en søndagsskole for håndverkersvenner i Christiania, hvor han ansatte lærere som ga undervisning i regning, skrivning og tegning.
I 1804 minnet Pihl regjeringen i København om at han hadde fått løfte om en professortittel. Han skaffet seg anbefalinger, men saken ble liggende på grunn av en vidtløftig rettssak. Samme år anklaget nemlig en anonym anmelder Pihl for ulovlig tømmerhugst i nabogården Tonsens skog. Denne gården var tillagt stiftsprosten, som på denne tiden var Nicolai Lumholtz. Muligens av samme grunn kom Pihl også opp i en strid med Lumholtz, som også var hans overordnede sogneprest. Da saken om skoghugsten kom opp i retten i 1806 ble Pihl frikjent.
Titulær professor
Før saken var avgjort søkte Pihl om å bli stiftsprost i Århus. Da besettelsen av denne stillingen trakk i langdrag, fornyet han 31. desember 1806 sin søknad om en professortittel. 2. februar 1807 ble han utnevnt til professor, men han fikk ikke stillingen i Århus.
I 1809 måtte Pihl gå av som kapellan, offisielt av helsemessige årsaker. I virkeligheten gikk han av på grunn av et rykte om et forhold med en annen manns hustru. Han kunne selv ikke avvise dette ryktet og fikk avskjed med pensjon og rett til å beholde enkesetet Hasle. Han kunne dessuten beholde professortittelen. I 1811 tok han borgerskap som grosserer og drev handel med korn. Under Napoleonskrigene var han en av flere skribenter som foreslo at bøndene skulle benytte surrogater for å avhjelpe matmangelen.
Pihl ble rammet av en sykdom i 1818 og tilbragte resten av livet på sykeleiet. Mot slutten av livet bodde han hos sin svigersønn Lars Møller Ibsen.
Ettertiden forsto ikke hvorfor Pihl var blitt utnevnt til professor og mente det måtte dreie seg om en forveksling med den mer kjente broren i kanselliet i København. Men Daniel Thrap har påvist at Pihl fikk professortittelen for sin egen fortjenestes skyld.
Junior-VM i ishockey 1995
Junior-VM i ishockey 1995 ble arrangert i Canada i 1995.
Framtida.no
Nettstedet ble startet i 1. september 2010 som et samarbeid mellom ABC Startsida, Landssamanslutninga av nynorskkommunar, Landslaget for lokalaviser, Magasinett, Pirion og Mot til å meina, og fikk støtte fra Kulturdepartementet de første åra som en del av det målpolitiske arbeidet. Et viktig mål med nettavisa er å styrke nynorsken. Ellers skal Framtida.no være en viktig arena for engasjementet til unge og se nyheter fra en ung synsvinkel. Nettstedet er redigert på nynorsk. Flere lokalaviser, Magasinett og Dag og Tid leverer stoff, men det er mest egenproduserte artikler. I tillegg er det lagt opp til aktivitet fra brukerne.
I løpet av 2021 var over 880.000 brukere innom Framtida.no. I 2016 var tallet 485 000.
Språkfakta 2015 kaller Framtida.no den viktigste tilveksten til nynorsk nettjournalistikk etter 2000.
Priser og utmerkelser
Framtida.no ved redaktør Svein Olav B. Langåker fikk 3. februar 2018 tildelt hederlig omtale av Haugesund journalistlag for en artikkelserie om sang i skolen.
Framtida.no fikk Målprisen 2018 av Hordaland Mållag 17. mars 2018.
Framtida.no fikk Målprisen 2020 av Stord kommune 4. juni 2021.
Henriette Herz
Henriette Herz (født de Lemos 5. september 1764 i Berlin, død 22. oktober 1847 i Berlin) var en tysk forfatterinne og innehaverske av en ledende litterær salong i romantikkens første periode.
Bakgrunn
Henriette Herz var datter av en jødisk lege av portugisisk herkomst, Benjamin de Lemos. Som barn fikk hun en grundig undervisning i forskjellige språk. I en alder av 12 år ble hun forlovet med den eldre legen Marcus Herz, og gift med ham to år senere, i 1779.
Salong
Henriette Herz er knapt betydelig som forfatter, men ved opprettelsen og ledelsen av en av de mest kjente litterære salongene (1780–1803) utførte hun banebrytende arbeid. Opprinnelig mottok hennes ektemann høytstående gjester fra politikk og kultur, mens Henriette samlet kvinnelige gjester i et naboværelse. Disse beskjeftiget seg for det meste med Goethes Sturm und Drang-verker, og dermed ble grunnstenen lagt til tidens Goethe-kultus. Ut av begge disse kretsene oppstod Berlins ledende salong, der politikere, vitenskapsmenn, kunstnere, forfattere og filosofer omgikkes hverandre, for eksempel Alexander og Wilhelm von Humboldt, Clemens Brentanos hustru Sophie Mereau-Brentano, Jean Paul, Rahel Levin (senere Varnhagen) og Friedrich Schleiermacher. Friedrich Schlegel møtte her Dorothea Veit, som senere ble hans hustru. Forskjellige litterære strømninger, epoker og kretser fant her sammen, og det var Henriette Herz' fortjeneste at det også ble knyttet kontakter og vennskapsbånd mellom mange tyske og franske kunstnere og vitenskapsmenn.
Hun konverterte til protestantismen i 1817. Henriette Herz er gravlagt i Berlin, på gravlundene ved Halleporten.
Romanias herrelandslag i ishockey
Romanias herrelandslag i ishockey er Romanias herrelandslag i ishockey.
Historikk
Den første kampen ble spilt 2. februar 1931 under Ishockey-VM 1931 i Krynica, og Romania tapte 0-15 mot  USA. Romania hadde sin storhetstid på slutten av 1970-tallet og tidlig på 1980-tallet, da Romania deltok i A-VM 1977 hvor de slo USA. Romania deltok under Ishockey under Vinter-OL 1980 i Lake Placid. Romanias menn ble rangert som nummer 27 i verden etter VM 2014.
Tatjana Tsjernova
Tatjana Sergejevna Tsjernova (russisk: Татьяна Сергеевна Чернова; født 29. januar 1988 i Krasnodar) er en russisk friidrettsutøver som konkurrerer i mangekamp.
Idrettskarriere
Tjernova slo igjennom i ungdoms-VM i 2005 der hun vant gull. Året etter deltok hun i junior-VM, der hun også tok gull. I VM 2007 i Osaka måtte hun bryte konkurransen og fikk ikke noe resultat.
I 2008 deltok hun i innendørs-VM i Valencia, der hun ble nummer sju i femkamp. Hun deltok også i OL 2008 i Beijing, der hun først havnet på fjerdeplass. Men etter at hun som ble nummer to, ukrainske Ljudmila Blonska, ble diskvalifisert for doping, gikk bronsemedaljen til Tsjernova.
I VM i friidrett innendørs 2010 i mars fikk hun bronse i femkamp, og senere på året, i EM i friidrett 2010 i Barcelona ble hun nummer fire i sjukamp med 6512 poeng.
Dopingdommer
Etter nye tester av prøvene tatt under VM i friidrett 2009 ble hun i januar 2015 dømt for doping (anabole steroider) av RUSADA, og hennes resultater fra 15. august 2009 til 14. august 2011 ble strøket. Hun ble også utestengt i to år fra 22. juli 2013.
IAAF anket dommen inn for Den internasjonale voldgiftsretten for sport (CAS) i Lausanne i mars. CAS fant Tsjernova skyldig i bloddoping, og besluttet i november 2016 å utestengte henne i tre år og åtte måneder, fra 5. februar 2016, med fradrag for perioden 22. juli 2013 til 21. juli 2015, som hun hadde sonet tidligere. De besluttet også at hennes resultater i perioden 15. august 2011 til 22. juli 2013 skulle annuleres.
Samiske geografiske navn (Båtsfjord)
Samiske geografiske navn i Båtsfjord (knr 2028) angir stedsnavn i Båtsfjord kommune som har en alternativ samisk form. Da stedsnavn kan referere til geografiske områder av noe utstrekning så kan de dekke flere kommuner.
De samiske stedsnavnene kan angis på forskjellig vis der det er etablert former på flere samiske språk. Dette skjer i grenseområder mellom språkene. Det er ni forskjellige former av samisk; sørsamisk, umesamisk, pitesamisk, lulesamisk, nordsamisk, skoltesamisk, enaresamisk, kildinsamisk og tersamisk. Det er også to utdødde former, kemisamisk og akkalasamisk. Bare nordsamisk er tatt med i denne oversikten for Båtsfjord kommune.
The Ragged Princess
Handling
Etter å ha stukket av fra et barnehjem, forkler unge Alicia Jones seg som en gutt. Hun får deretter jobb ved en gård, hvor hun forelsker seg i Harry Deigan - en gårdsarbeider som kjenner til hemmeligheten hennes. Men når gårdens eier oppdager dette, sparker han henne ut av gården. Alicia blir deretter tvunget til å returnere til byen, hvor hun møter en velstående mann som adopterer henne.
Men denne mannen viser seg å være Thomas Deigan, halv-broren til Alices kjærlighet Harry Deigan. Harry oppdager snart at Thomas faktisk er halv-broren hans. Men han finner også ut noe som kan forandre livene til både ham, Thomas og Alicia for alltid.
Dawn Harper-Nelson
Dawn Harper (født 14. juni 1984 i East Saint Louis i Illinois) er en amerikansk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp.
Harpers første internasjonale mesterskap var OL 2008, der hun deltok i 100 meter hekk. Storfavoritt til å vinne distansen var lagvenninnen Lolo Jones, som imidlertid kolliderte i nest siste hekk og havnet helt nede på sjuendeplass. I stedet ble det Harper som tok en uventet gullmedalje. Hun løp på 12,54, som også var ny personlig rekord.
Abd al-Rahman II
Abd ar-Rahman II. (arabisk: عبد الرحمن بن الحكم, ʿAbd ar-Raḥman ibn al-Ḥakam eller Abd ar-Rahman ibn al-Hakam, på spansk kalt Abderramán; født 792 i Toledo, død 22. september 852 i Córdoba) var den fjerde emir av Córdoba fra umayyadenes dynasti (822–852). Det var hans verk å utvikle en sentralistisk muslimsk enhetsstat etter abbasidisk forbilde, og næringslivet blomstret under hans regime.
Liv og virke
Abd ar-Rahman II var oldebarn av Abd ar-Rahman I. Den 21. mai 822 etterfulgte han sin far al-Hakam I herredømmet over emiratet Córdoba.
Kort etter tronbestigelsen ble hans myndighet utfordret av hans grandonkel Abdallah ibn Abd ar-Rahman al-Balansi. Abdallah vervet med store pengesummer en hær fra berberstammer i området rundt Tanger og gikk i land med hæren i Algeciras i 823, men ble beseiret av Abd ar-Rahman II. Han trakk seg så tilbake, forfulgt av Abd-ar Rachman, til Valencia. Til slutt underkastet Abdallah seg emiren; Abd ar-Rahman II tilgav ham og utnevnte ham i 824 til og med til stattholder av Todmir. Abdallah døde året etter.
I 825 grunnla Abd ar-Rahman II Murcia, som skulle erstatte Levantens tidligere hovedby, Ello. I 826 sendte han en hær inn i den spanske mark (det senere Catalonia), som den gang ble styrt av Bernhard av Septimania (Sør-Frankrike). Keiser Ludvig den fromme hadde i 821 erklært krig mot maurerne; en goter ved navn Aizón var blitt fornærmet av keiseren, kalte de misfornøyde katalanerne til våpen og slo seg sammen med Abd ar-Rahman II mot frankerne. Da Pippin, keiserens sønn, rykket inn med en hær over Pyreneene, var det for sent. Da hadde de allierte allerede erobret de fleste viktige steder i Catalonia, som Tortosa og Tarragona, Barcelona og Girona, og Abd ar-Rahman hadde opprettet sitt hovedkvarter i Saragossa. Pippin trakk seg tilbake med uforrettet sak, for emirens styrker - som han hadde ønsket å møte i kamp - hadde trukket seg tilbake før hans ankomst.
Viktor Zjdanovisj
Viktor Frantsevisj Zjdanovisj (russisk: Виктор Францевич Жданович, født 27. januar 1938 i St. Petersburg) var en sovjetisk fekter som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne, 1960 i Roma og 1964 i Tokyo.
Abd al-Rahman II
Liv og virke
Deretter førte Abd ar-Rahman II i 828 sin hær mot Mérida, som hadde gjort opprør. Byen falt etter hard motstand i emirens makt i 832. Deretter gjorde Toledo opprør. Abd ar-Rahmans styrker ble beseiret to ganger, og emiren måtte heve beleiringen av byen. Men hans feltherre Velid klarte senere å innta byen i 837. Emiren bygde et nytt citadell der, hvorfra byen lot seg kontrollere. Abd ar-Rahman II gjenopptok kampen mot de kristne land ved al-Andalus' grenser, og førte ofte krig - delvis i egen person - mot kongeriket Asturia, som i 846 mot kong Ramiro. Videre forordnet han med jevne mellomrom militære sammenstøt med det baskiske Pamplona.
Den bysantinske keiser Theophilos sendte i 840 en delegasjon til Abd ar-Rahman II. for å kreve tilbakelevering av Kreta, som var blitt okkupert av den andalusiske krigsherre Abu Hafs Umar al-Balluti. Han fikk avslag. Men det ble så sendt en delegasjon fra Córdoba, blant annet med dikteren al-Ghazal, til Konstantinopel. Ved siden av dette etablerte emiren også vennskapelige forbindelser med enkelte fyrstedømmer i Maghreb, særlig med rustamidene og salihidene.
Viktor Zjdanovisj
Zjdanovitsj ble olympisk mester i fekting to ganger under Sommer-OL 1960 i Roma. Han vant den individuelle florett konkurransen, og var også med på det sovjetiske laget som vant lagkonkurransen i florett foran Italia og Tyskland. De andre på laget var Jurij Rudov, Mark Midler, Jurij Sisikin og German Svesjnikov.
Abd al-Rahman II
Liv og virke
I 844 gjennomførte vikingene et angrep på Emiratet Córdoba. Først angrep de Lisboa, seilte så med sin flåte opp elven Guadalquivir og plyndret Sevilla og omegn. Abd ar-Rahman II foretok et motangrep, og etter et blodig slag i november 844 klarte han å gjenerobre Sevilla fra vikingene. Etter dette ble både hans hær og flåte forsterket for å motstå videre plyndringstokter.
I 850-årene utløste mozarabiske kristne i Córdoba og Toledo en religiøs konflikt med de muslimske makthavere. Noen av dem ble henrettet for å ha krenket Islam og profeten Muhammed; de minnes som Córdobamartyrene. De to hovedskikkelser Eulogius av Córdoba og Paulus Álvarus dokumenterte hendelser som tidsvitner, noen samtidig arabisk parallelloverlevering finnes ikke. Etter alt å dømme var islamiseringstrykket sterkt tiltagende i emiratet, og mange kristne grupper hegnet sterkere om seg selv. Disse religiøse uroligheter vedvarte inn i regjeringstiden til Abd ar-Rahmans sønn og etterfølger Muhammad I.
Abd ar-Rahman II fremmet kunst og litteratur i sitt emirat etter orientalsk mønster. Han interesserte seg særlig for filosofi, medisin, astronomi, diktning og musikk. Abbas ibn Firnas og al-Ghazal var blant hans hoffdiktere. Fra Bagdad inviterte han musikeren og sangeren Ziryab, som kom til Córdoba allerede i 822, og opprettet en musikkskole der. Under Abd ar-Rahman II ble også det persiske hoffseremoniell innført i Córdoba. Emiren holdt seg med et harem; angivelig fikk han 45 sønner og 42 døtre.