cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Woody Guthrie
Bob Dylan
Bob Dylan begynte i slutten av 1950-årene å spille i Hibbing og kort tid senere i Dinyktown, studentstrøket i Minneapolis, særlig blues-rock av idolet Little Richard. Dylan begynte etterhvert å lære seg viser og folkemusikk på gitar. Dylan lærte seg hillbilly, country og musikk av Pete Seeger og Guthrie. Woody Guthrie ble snart (rundt 1959-1960) Dylans forbilde; Dylan skaffet Guthries plater, leste om ham og lærte seg låtene. Dylan slo over på Guthries Oklahoma-dialekt og løy senere på seg en omreisende barndom som minnet om Guthries. «Song to Woody» var med på Dylans debutalbum Bob Dylan (album). Bob Dylan flyttet til New York ved årsskitet 1960/1961. Dylan besøkte Guthrie blant annet i 1961, som da var alvorlig syk, og han fikk slik innpass hos familie og venner. Guthrie var på Greystone Hospital utenfor New York og han skal blitt motivert til å synge med fra sykesengen når Dylan var på besøk. Guthrie skal ha vært irritert over Dylans nesegruse beundring. Dylan møtte Arlo Guthrie, Pete Seeger og Ramblin’ Jack Elliott. Guthrie anbefalte Dylan å konsentrere seg om tekstene og låne melodiene fra andre: «Jeg har alltid stjålet melodier» sa Guthrie. Fra 1958 til 1961 gikk Dylan fra blues-rock-sanger til folk- og vise-sanger særlig inspirert av Guthrie.
Sykdom
Mot slutten av 1940-årene ble Woody Guthries helse dårligere, og hans oppførsel ble ofte sterkt uberegnelig. Han forlot familien, reiste rundt sammen med Ramblin' Jack Elliott til California, hvor han giftet seg for tredje gang og ble far til atter et barn, før han igjen kom tilbake til New York. Han ble diagnostisert med flere sykdommer, blant annet alkoholisme og schizofreni, før det endelig ble oppdaget at han led av Huntingtons sykdom (Huntington's chorea (HD)), en nedarvet sykdom som også hadde ødelagt og til slutt gjort ende på livet til hans mor.
Inspirator
Guthrie ble innlagt på Creedmore Mental Institution i Queens i New York, hvor han ble inntil han døde den 3. oktober 1967. I de siste årene var hans sanger blitt gjenoppdaget av en ny generasjon og et nytt publikum, særlig på grunn av Bob Dylan, som besøkte Woddy Guthrie i løpet av hans siste år. Dylan har beskrevet folkesangeren som «min siste helt».
I 1964 inkluderte Phil Ochs' første albumutgivelse sangen «Bound for Glory (Ochs)», en sang som hyllet Woody Guthrie og kritiserte revisjonismen og kunnskapsløsheten hos det moderne publikumet som ønsket å glemme og overse Guthries samfunnskritiske og sosialistiske sangtekster.
I 1995 kontaktet Guthries datter Nora Guthrie den engelske sangeren Billy Bragg for å spille inn tekster og musikk faren hadde skrevet i sine siste år. Etter å ha forsket på sangtekstene i Woody Guthrie-arkivet i New York, samarbeidet Bragg med gruppen Wilco om å spille inn førti sanger, og noen av dem ble utgitt på albumet Mermaid Avenue i 1998, og deretter Mermaid Avenue Vol II i 2000. Albumtitlene kommer fra sangen «Mermaid’s Avenue», foruten å være den gata som Guthrie bodde i med familien.
Nora Guthrie tok også kontakt med Janis Ian for å skrive en sang basert på teksten til en av farens uferdige sanger «I Hear You Sing Again». Ian skrev musikken i Guthries egen sangtradisjon, tilpasset ord og musikk og utga den på sitt album Billie’s Bones i 2004.
Paul Murray (langrennsløper)
Paul Murray (født 8. mai 1977 i St. Petersburg) er en australsk langrennsløper.
Han debuterte i verdenscupen i langrenn 28. desember 2000, og hans beste individuelle verdenscup-plassering er en 29.-plass i klassisk sprint fra 2005.
Murray representerte Australia under Vinter-OL 2010 og 2010.
Mons Løvset
Mons Arntsen Løvset (født 18. august 1891 på Byneset i Sør-Trøndelag, død 7. april 1972 i Børsa) var en norsk gårdbruker og politiker (H) som var stortingsrepresentant for Sør-Trøndelag 1950–1961.
Liv og virke
Han var sønn av gårdbruker Arnt Monsen Løvset og hustru Helle Jørgensdatter Hove. I 1899 kjøpte foreldrene gården Æle (Eli) i Børsa. Som enkemann giftet faren seg på nytt med Berit Handberg, søster til stortingsmann Martin Handberg og datterdatter til Ole Handberg. Familien tilhørte et indremisjonsmiljø. Etter middelskolen og gymnaset i Trondheim studerte han teologi, men ombestemte seg og gikk handelsskolen. Han giftet seg i 1915 med Sigfrid Mo, datter av redaktør i avisen Sør-Trøndelag Anders Johnsen Mo og hustru Ingeborg Huseby. Sigfrids morfar Ole Huseby og morbror Erik Huseby var ordførere i Buvik.
I 1922 overtok han gårdsdriften på Æle etter faren. Ved siden av gårdsdriften var Løvset ligningssjef og bankrevisor i Børsa, avdelingssjef i Den Norske Krigsforsikring for Skib fra 1917 til 1922 samt sekretær for Sør- og Nord-Trøndelag Høyre fra 1928 til 1958. Løvset var også redaktør i Fosens Blad i Trondheim fra 1936 til avisen ble sensurert av okkupasjonsmyndighetene i 1941.
Gospelkoret HIM
Gospelkoret HIM er et kor fra Oslo. Koret ledes av dirigent Øystein Lund Olafsen.
Mons Løvset
Liv og virke
Løvset var medlem av Børsa kommunestyre 1948–1953, medlem av Høyres landsstyre 1946–1958, medlem av Høyres sentralstyre 1950–1958 og bestyrer for Høyres opplysningsorganisasjon (aftenskolene) 1952–1957. Han var innvalgt på Stortinget fra Sør-Trøndelag 1950–1961, hele tiden som medlem av Stortingets landbrukskomité.
Løvset hadde en rekke verv i nærings- og organisasjonsliv. Han var styreformann i Orkla trekonstruksjon og impregnering på Orkanger og nestformann i styret og representantskapet for Trøndelag melksentral og Trøndermeieriet. Trøndelag melksentral hadde faren i sin tid vært med på å etablere. I Børsa var han styremedlem i bondelaget og styreformann i skogeierlaget, kaiselskapet og idrettslaget.
Ogenyi Onazi
Ogenyi Eddy Onazi (født 25. desember 1992) er en nigeriansk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Denizlispor.
Fredericia–Aarhus-banen
Fredericia–Aarhus-banen er en dansk jernbanestrekning mellom Århus og Fredericia. Den ble innviet 4. oktober 1868, og i 1929 hadde hele strekningen fått dobbeltspor.
Ogenyi Onazi
Landslaget
Han spiller også for det nigerianske landslaget og ble den 7. mai tatt ut i bruttotroppen til VM i Brasil.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Jinta
Jinta (kinesisk: 金塔县; pinyin: Jīntǎ Xiàn) er et fylke i provinsen Gansu i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Jiuquan.
Ogenyi Onazi
Landslaget
2021 litausiske FK Žalgiris.
Fredericia–Aarhus-banen
Linjen er del av den Østjyske Længdebane, som går mellom Padborg og Fredrikshavn.
Emilio Correa junior
Emilio Correa junior (født 12. oktober 1985) er en cubansk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen mellomvekt. Correas største internasjonale resultater er en sølvmedalje fra Sommer-OL 2008 i Beijing, Kina, og en bronsemedalje fra Verdensmesterskapet i 2005 i Mianyang, Kina. Han representerte Cuba under Sommer-OL 2008 der han altså tok sølvet bak James DeGale fra England.
Jinta
I 1999 var folketallet på 137,816 innbyggere.
Ogenyi Onazi
Meritter
Nigeria
Haiyuan
Haiyuan (kinesisk: 海原县; pinyin: Hǎiyuán Xiàn) er et fylke i autonome region Ningxia i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Zhongwei.
I 1999 var folketallet på 370,734 innbyggere.
Hui-kinesere (kinesiske muslimer) utgjør 70 prosent av befolkningen.
Mantas Strolia
Mantas Strolia (født 28. februar 1986) er en litauisk langrennsløper.
Haiyuan
Jordbruket, om enn skrint, er av stor betydning for fylket. Det er blitt satset særlig på dyrking av fennikel.
Pax Arctica-ekspedisjonen
Pax Arctica-ekspedisjonen ble gjennomført i 2003 av Luc Hardy og Larry Hunt. De gjennomførte en en-måneds reise fra sine hjem i Connecticut og besteg toppen av Vinson-massivet på 16 067 fot, Antarktis høyeste. Ekspedisjonen ble støttet av The Explorers Club ved at de fikk bære klubbens flagg
Mantas Strolia
Han debuterte i verdenscupen i langrenn 1. desember 2007, og hans beste individuelle verdenscup-plassering er en 33.-plass i klassisk sprint fra 2010.
Teateråret 1889
Teateråret 1889 er en oversikt over hendelser, verk, fødte og avdøde personer med tilknytning til teater i 1889.
Betim
Betim er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Teateråret 1889
Fødsler
(欧阳予倩) ||  ||  dramatiker ||align=center|73 ||align=center|1962 ||
Betim
Betim er også et kjent navn som stammer fra Kosovo. Navnet betyr "å love" "avlegge ed" Popularitet: Om lag 10 personer i Norge har guttenavnet Betim som første eller eneste fornavn. (Kilde: Statistisk sentralbyrå, 2005.)
Teateråret 1889
Dødsfall
|| dramakritiker og essayist ||align=center|ca. 55 ||align=center| 1834 ||
Mantas Strolia
Strolia representerte Litauen under Vinter-OL 2010.
Haiyuan
Kulturminner
Funnstedet Caiyuan (Caiyuan yizhi, 菜园遗址) av den neolittiske Caiyuan-kulturen ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Jordskjelv
I 1920 var Haiyuan episenter for et meget kraftig jordskjelv. Rundt 200 000 ble drept av skjelvet, hvorav over 73 000 i selve Haiyuan fylke.
Bruchus loti
Bruchus loti er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den er utbredt i det meste av Europa.
Bruchus loti er mellom 2-2,5 mm lang, nesten helt brunsvart, den har mørke korte hår på oversiden, men uten hvite hårflekker.
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise frø, ofte på planter i slektene Lotus, Lathyrus og andre. De er ganske vanlige.
Bruchus loti tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Bias Fortes
Bias Fortes er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Tancred, fyrste av Galilea
Tancred av Brindisi (også kjent som Tancrède de Hauteville) (født 1072, død 5. desember eller 12. desember 1112) var en normannisk leder av det første korstog, og av Huset Hauteville. Han ble senere fyrste av Galilea og regent for fyrstedømmet Antiokia.
Bakgrunn
Tancred var sønn av Emma av Hauteville og Odo den gode. Hans morfar og mormor var Robert Guiscard og Guiscards første kone, Alberada av Buonalbergo. Emma var også søster av Bohemond av Taranto.
Korsfarer
Tancred sluttet seg i 1096 til sin onkel Bohemond i det første korstoget, og de to reiste til Konstantinopel. Der ble han presset til å sverge en ed til den bysantinske keiser Alexios I Komnenos hvor han måtte love å gi tilbake alt erobret land til Østromerriket. Selv om de andre lederne ikke hadde tenkt å holde sine eder, nektet Tancred helt å sverge eden.
Han deltok i beleiringen av Nikea i 1097, men byen ble tatt av Alexios' hær etter hemmelige forhandlinger med seldsjukkene. På grunn av dette ble Tancred svært mistenksom ovenfor bysantinerne. Senere i 1097 erobret han Tarsus og andre byer i Kilikia og hjalp til under beleiringen av Antiokia i 1098.
Under angrepet på Jerusalem i 1099, hevdet Tancred sammen med Gaston IV av Béarn å være den første korsfarer som gikk inn i byen den 15. juli. Men den første korsfarer som gikk inn i Jerusalem var Ludolf av Tournai, og han ble fulgt av sin bror Englebert. Da byen falt, gav Tancred banneret sitt til en gruppe borgere som hadde flyktet opp på taket av Salomos tempel. Dette burde ha sikret deres sikkerhet, men de ble massakrert sammen med mange andre under plyndringen av byen. Forfatteren av Gesta Francorum nedskrev at da Tancred innså dette «angret han veldig». Tancred ble fyrste av Galilea da kongedømmet Jerusalem ble etablert.
Regent
Tancred ble regent i Antiokia da Bohemond ble tatt til fange av danishmendene i slaget ved Melitene i 1100. Han utvidet territoriet av det latinske fyrstedømmet ved å erobre land fra bysantinerne. Han tok også kontroll over grevskapet Edessa da Baldwin II ble tatt til fange etter slaget ved Harran i 1104. Etter at Baldwin ble satt fri i 1107 måtte han kjempe mot Tancred for å ta tilbake kontrollen over grevskapet. Tancred ble til slutt beseiret og dro tilbake til Antiokia. Etter Harran dro Bohemond tilbake til Europa for å rekruttere flere korsfarere og etterlot sin nevø igjen som regent i Antiokia. Tancreds seier over Radwan av Aleppo i slaget ved Artah i 1105 gjorde at det latinske fyrstedømmet tok tilbake noe av sitt territorium øst for Orontes.
Etter kamper mellom Antiokia og Shaizar i 1108, utvekslet de frankiske og muslimske herrene gaver, ifølge Usamah ibn Munqidh. Tancred fikk en hest i gave fra herskerfamilien til Shaizar. Den kristne lederen beundret den kjekke ungdommen som leverte dyret, en kurder som het Hasanun. Tancred lovet ham at dersom han noen gang tok den unge mannen til fange, skulle han settes fri. Dessverre hadde regenten i Antiokia en grusom side. Da gutten falt i hendene på ham ett år senere, brøt Tancred sitt løfte, fengslet og torturerte ham og stakk ut hans høyre øye.
Tancred i 1108 å holde Devolavtalen hvor Bohemond svor en lojalitetsed til Alexios, og i flere tiår etterpå forble Antiokia uavhengig av Østromerriket. Han tok kontroll over Krak des Chevaliers i 1110. Den ble senere en viktig festning i grevskapet Tripoli. Tancred forble regent i Antiokia i Bohemond IIs navn frem til han døde i 1112 under en tyfoid-epidemi. Han giftet seg med Cecile av Frankrike, men døde barnløs.
Biografi
Gesta Tancredi er en biografi om Tancred skrevet på latin av Ralf av Caen, en normanner som sluttet seg til det første korstoget og tjente under Tancred og Bohemond.
Linze
Linze (kinesisk: 临泽县; pinyin: Línzé Xiàn) er et fylke i provinsen Gansu i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Zhangye.
Samferdsel
Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender ipå grensen mot Kasakhstan, og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.
Halmstad slott
Historie
På plassen hvor slottet nå befinner seg lå det en gård som i 1595 ble kjøpt med tanke på å bygge en residens til kong Christian IV når han besøkte Halmstad. Samtidig skulle bygningen fungere som embedsbolig for lensmannen Poul Huitfeldt.
I 1609 begynte ombyggingen av gården til slott, og ni tilgrensende tomter ble innkøpt. Byggeleder og arkitekt var den nederlandsk-danske Hans van Steenwinckel den eldre, som i 1601 døde, mitt under byggingen. Han ble begravet i St. Nikolai kirke, og hans elev byggmester Willum Cornelissen overtok byggearbeidet.
Junior-VM i curling 2000
Junior-VM i curling 2000 ble arrangert i Geising i Tyskland i 2000.
Halmstad slott
Historie
Renoveringen av den opprinnelige delen ble påbegynt i 1610, og man gikk samtidig i gang med den sydlige lengen. Portfløyen i nord og den østlige lengen ved Nissan ble oppført 1614-15. I de påfølgende år ble slottet innredet, og i 1618 skal den sydlige delen ha stått helt ferdig.
Guazhou
Guazhou (kinesisk: 瓜州县; pinyin: Guāzhōu Xiàn), tidligere Anxi (安西县), er et fylke i den kinesiske provinsen Gansu i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Jiuquan.
Harald Eriksen
Harald Andreas Eriksen (født 3. juli 1888 i Christiania, død 1. juni 1968 i Trondheim) var en norsk turner.
Guazhou
Administrative enheter
Guazhou består av seks storkommuner og syv kommuner:
Lari Lehtonen
Han debuterte i verdenscupen i langrenn 2. mars 2008, og hans beste individuelle verdenscup-plassering er en 18.-plass i 15 km klassisk fra 2010.
Lehtonen representerte Finland under Vinter-OL 2010.
OL-resultater
Vancouver 2010
Harald Eriksen
Han deltok i «Ekstralekene» 1906 i Athen, og var med på det laget som vant Norges første OL-gull gjennom historien.
Petros Pavlidis
Petros Pavlidis (Πέτρος Παυλίδης) var en gresk turner og roer. Han representerte klubben Omilos Ereton Smyrna.
Han deltok i tauklatring under "Ekstralekene" 1906 i Athen, og fikk der 8.-plass med tiden 15,6 sekunder. Landsmannen Georgios Aliprantis vant med tiden 11,4 sekunder, og tauet var 10 meter langt. Han deltok også i roing, og fikk der 8.-plass i 2 000 meter firer med styrmann. Denne øvelsen ble vunnet av Italia.
Bicas
Bicas er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Halmstad slott
Historie
Christian IV har i dansk arkitekturhistorie gitt navn til en byggestil som kalles Christian IV-renessanse, og det er i denne tradisjon som Halmstad slott hører hjemme. Det ble bygget til fornøyelser og avkopling, og er som sånn mere beslektet med datidens danske landslott enn med de store, praktfulle slottsanleggene. Med freden i Brømsebro i august 1645, og senere med freden i Roskilde i 1658 gikk Halland over til Sverige. Slottet ble deretter bolig for den første svenske landshøvdingen Bengt Christoffersson Lilliehöök, og samtidig residens for den svenske regjeringen ved besøk i Halmstad.
Huining
Huining (kinesisk: 会宁县; pinyin: Huìníng Xiàn) er et fylke i provinsen Gansu i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Baiyin.
Halmstad slott
Kongelige besøk
Den siste delbetalingen fra freden i Knærød, for å få tilbake festningen Älvsborg fra Danmark, skal ha foregått her i januar 1619. 25. februar til 3. mars samme år, ble det vennskapelige forholdet stadfestet mellom landene, når Christian IV og Gustav II Adolf hadde forhandlinger på slottet hvor de samtidig moret seg kongelig, spiste, drakk og danset. På den tiden omfattet et kongelig taffel fire omganger med 20 retter i hver omgang samt 25 skålhilsner, hvor glassene skulle tømmes.
Huining
I 1999 var folketallet på 569,599 innbyggere.
Gualöv
Gualöv er et tettsted i Bromölla kommune i Skåne län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 530 innbyggere.
Huining
Kulturminner
Stedet for Den røde armés styremøte i Huining (Huining Hongjun Huishi jiuzhi, 会宁红军会师旧址) og Niumendong-funnstedet fra steinalderen til bronsealderen (Niumendong yizhi, 牛门洞遗址) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Samferdsel
Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender ipå grensen mot Kasakhstan, og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.
Junior-VM i curling 2001
Junior-VM i curling 2001 ble arrangert i Ogden i USA i 2001.
Biquinhas
Biquinhas er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Cytherelloidea leonensis
Cytherelloidea leonensis er en art innenfor Cytherelloidea - som igjen er en av seks slekter i familien Cytherellidae - den eneste familie i ordenen Platycopida  av muslingkreps som er små krepsdyr. Denne slekten består av 43 arter, hvorav tre er utdødde.
De 6 slektene i hele Platycopida-gruppen har 21 + 43 kjente arter. Det har tidvis vært foreslått at gruppen inngår i ordenen Podocopida, men dette oppfattes (2013) snarere som en søsterorden.
Nærmere taksonomisk plassering
Taksonomien av muslingkreps er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Skillet mellom gruppnene innenfor klassen muslingkreps er basert på morfologi snarere enn molekylær analyse, og det er mulig at muslingkreps-gruppen er parafyletisk og bør deles. Mye av den tidlige forskningen, inklusive beskrivelsen av Myodocopa-gruppen, er gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life:
Thomas Moore
Thomas Moore (født 28. mai 1779, død 25. februar 1852) var en irsk poet, sanger, låtskriver og underholder, i dag mest kjent for sangtekstene til «The Minstrel Boy» og «Last Rose of Summer». Han var en meget produktiv forfatter, med et omfattende forfatterskap, og foruten sine dikt og sangtekster, skrev han også romaner, biografier og et verk i fire bind over Irlands historie. Han var ansvarlig, sammen med John Murray, i å brenne memoarene til lord Byron etter hans død. Mens han levde ble han ofte referert til som Anacreon Moore.
Tidlig liv
Thomas Moore ble født på et gatehjørne i Dublin over sin fars kolonialhandel i 1779. Hans far var en irsktalende fra Gaeltacht i Kerry i sørlige Irland, og hans mor, Anastasia Codd, var fra Wexford. Han hadde to yngre søstre, Kate og Ellen.
Fra relativ tidlig alder viste Moore interesse for musikk og annen framføring. Han opptrådte tidvis i skuespill sammen med sine venner, som i stykket The Poor Soldier av John O'Keeffe, og en tid hadde han ambisjoner om å bli skuespiller. Moore gikk på flere skoler i Dublin, blant annet Samuel Whyte's English Grammar School i Grafton Street hvor han lærte å snakke med engelsk aksent som han siden fortsatte med resten av livet. Fra 1795 studerte han på Trinity College som da hadde nylig begynt å akseptere katolske studenter. Det var et forsøk på å oppfylle sin mors drøm om at hans skulle bli advokat. Moore var innledningsvis en god student, men etter hvert arbeidet han mindre energisk med sine studier. Hans tid på Trinity kom samtidig med de pågående opprøret som fulgte den franske revolusjonen og en del av hans medstudenter som Robert Emmett var tilhengere av United Irishmen, en politisk forening som ble grunnlagt på Irland i 1791. De søkte støtte fra den franske regjeringen for å kunne fremme en revolusjon på Irland. I 1798 brøt det ut et opprør, fulgt av en fransk invasjon, men begge deler ble slått ned av de britiske styrkene.
Første suksess
Moore studerte jus ved Middle Temple i London, men det var som poet, oversetter, visedikter og sanger som han fant berømmelse. Hans arbeid ble snart meget populære og omfattet «The Harp That Once Through Tara’s Halls», «Believe Me, if All Those Endearing Young Charms», «The Meeting of the Waters» og mange andre. Hans ballader ble utgitt som Moore's Irish Melodies (vanligvis kalt for Moore's Melodies) i 1846 og 1852. Mens Thomas Moore holdt på å fullføre sine mange sanger møtte han en pike ved navn Lena Angese som oppmuntret ham i arbeidet. Hun hjalp ham også med framtidige komposisjoner og de ble meget nære. Selv om det ble sagt at hun hadde blitt forelsket i ham forsvart hun brått en dag. Mens han lette etter henne fant Moore ut at hun hadde død bare noen dager i forvegen.
More var mer enn en balladesnekrer. Han hadde betydelig suksess som en sositetsfigur i London, møtte prinsen av Wales, den framtidige Georg IV av Storbritannia. ved flere anledninger og nøt særlig beskyttelse fra den irske aristokraten lord Moira. Moore oppholdt seg gjentatte ganger ved Moiras hus i Donnington Park i Leicestershire hvor han også kunne dra nytte av det omfattende biblioteket. Han samarbeidet med Michael Kelly for å sette opp den komiske operaen The Gypsy Prince i 1801, skjønt han betraktet det ikke selv som en suksess, selv musikken ble populær. I kjølvannet av dette feilskjæret valgte han ikke å skrive for teateret det neste tiåret.
Nord-Amerika
I 1803 ble han utpekt som protokollfører for admiralitet i Bermuda. Han tilbrakte bortimot 3 måneder på øya, men han fant arbeidet meget lett og lite inspirerende. Det var flere andre tinghus i nærheten og svært få erobrede skip som ble ført til Bermuda, og han hadde derfor lite å gjøre. Selv om han trakk inspirasjon fra Bermuda fant han samfunnet begrenset og reiste snart tilbake til Norfolk i Virginia. Likevel, på tross av hans kort opphold der, blir han tidvis betraktet som en uoffisiell hoffpoet av Bermuda.
Studentsamskipnaden i Innlandet
Studentsamskipnaden i Innlandet (SINN) er en studentsamskipnad som ble opprettet 1. januar 2017 gjennom en sammenslåing av Studentsamskipnaden i Hedmark og Studentsamskipnaden i Oppland. Den har ansvaret for studentvelferden ved Høgskolen i Innlandet.
Thomas Moore
Nord-Amerika
Fra Norfolk reiste han videre til USA og Canada på en dannelsesreise. I løpet av denne turen utviklet Moore et dypt kritisk syn på USA. Han mislikte særlig det regjerende republikanske partiet og president Thomas Jefferson. Mens han oppholdt seg i Washington bodde han hos den britiske ambassadøren der og møtte Jefferson kortvarig. Han reiste deretter gjennom ulike amerikanske byer, var mest tilfreds med sin tid i Philadelphia hvor han allerede hadde opparbeid seg et omdømme. Han reiste så nordover til britiskkontrollerte Canada, stoppet ved Niagara Falls, og seilte så tilbake til Storbritannia fra Nova Scotia ombord på et britisk marineskip som nådde hjem i november 1804.
Duell og ekteskap
Det var etter den reisen han utga sin bok Epistles, Odes, and Other Poems som blant annet hadde festhymnen til den historiske fossen Cohoes Falls, kalt for «Lines Written at the Cohos" [sic], or Falls of the Mohawk River». Et gjentakende tema i hans skrifter om USA var hans betraktninger over spørsmålet om slaveri. Moores spottende kritikk av USA førte til raseri i USA, som særlig ville ha seg frabedt at slaveriet ble kritisert, og førte til et antall imøtegåelse. I Storbritannia førte en kritisk anmeldelse av hans verk til at han utfordret redaktøren Francis Jeffrey til duell. De møttes ved Chalk Farm nord i London, men duellen ble avbrutt da politiet kom og de ble begge arrestert. Det ble sagt at Moores motstander hadde blitt gitt en uladd pistol, og førte til at Moore fortsatt ble latterliggjort.
Studentsamskipnaden i Innlandet
Visjon er «Enklere å bedre studentliv». Verdiene er «modig, raus og trygg».
Thomas Moore
Duell og ekteskap
Lord Byron drev gjøn med Moores «blyfri pistol» og skrev «ved undersøkelse ble pistolenes kuler, som motet til de stridende, funnet å ha fordampet.» Moore ble rasende over dette og sendte et brev til Byron som ga beskjed at om ikke bemerkningene ikke ble oppklart var Moore villig å til slåss med Byron. Imidlertid hadde Byron reist fra Britannia for å reise i utlandet og brevet nådde ham ikke. Da de to mennene til sist møtes ble striden lagt til side og de to ble snart nære venner.
Studentsamskipnaden i Innlandet
Velferdstilbudet finansieres gjennom semesteravgift, direkte statsstøtte, støtte og fristasjon fra utdannelsesinstitusjonene. Et overskudd i SINN tilbakeføres til driften, og brukes til oppretting av nye, eller subsidiering eller utvikling av allerede eksisterende velferdstilbud.
Thomas Moore
Duell og ekteskap
Mellom 1808 og 1810 opptrådte Moore hvert år med Kilkenny Players i en rekke opptredener fore gode formål i Kilkenny i Irland sammen med en blanding av den irske eliten og profesjonelle skuespillere. Moore opptrådte ofte i komiske roller i stykker som Richard Brinsley Sheridans Rivalene og John O'Keeffes Andalusias festning.
Studentsamskipnaden i Innlandet
Det er flertall av studenter i styret. Styrelederen er også student. I tillegg består styret av representanter fra utdanningsinstitusjonene og ansatte i SINN.
Thomas Moore
Duell og ekteskap
Moore giftet seg skuespilleren Elizabeth «Bessy» Dyke i 1811. Han hadde møtt henne sammen med skuespillerne i Kilkenny hvor hun opptrådte sammen med sine søstre. Hun var datter av funksjonær i Det britiske ostindiske kompani, men var blitt oppdratt sammen med sine søstre av sin mor alene. Moore kunne innledningsvis ikke fortelle sine foreldre om ekteskapet, antageligvis delvis ettersom hun var en engelsk protestant, og delvis ettersom uten var en kvinne uten medgift. Moore hadde kostbar smak, og til tross for de store summer som han tjente fra sitt forfatterskap, havnet han snart i gjeld, en situasjon som ble forverret av at den mann som han hadde ansatt for å vikariere for seg i Bermuda gjorde underslag. Moore ble ansvarlig for 6000 pund som hadde blitt ulovlig ervervet av hans agent i Bermuda, og tapte en avgjørelse i admiralitet i denne saken.
«Irish Melodies»
Tidlig i sin karriere var Moores arbeid i stor grad generelt, og hadde han dødd på dette tidspunktet ville han ikke ha blitt betraktet som en irsk poet. Fra 1806-1807 endret han dramatisk sin skrivestil og fokus. Som følge av en forespørsel fra en utgiver skrev han tekster til irske sanger i samarbeid med John Stevenson, og disse ble utgitt i flere bind. Moore ble best kjent for disse irske melodiene som ble enormt populære og inneholdt sanger som «The Minstrel Boy», «The Last Rose of Summer» og «Oft, in the Stilly Night».
I 1811 skrev Moore M.P., en komisk opera, i samarbeid med Samuel Arnold. Selv om de fikk flere positive anmeldelser hadde Moore ingen stor glede av å skrive for teateret og besluttet å ikke skrive flere teaterstykker igjen, til tross for at han ble oppmuntret til det motsatte. Gjennom hele 1810-tallet skrev han flere politiske satirer. Etter å ha vært en tilhenger av prinsen av Wales snudde han i 1811 da prinsen ble prinseregent og begynte å omfavne Tory-regjeringen til tross for hans tidligere assosiering med opposisjonen, whiggene. Et annet betydelig mål for hans satire var utenriksministeren lord Castlereagh som gjentatte ganger ble referert til Moores verker som eksempelvis Tom Crib's Memorial to Congress som var en parodi på kongressen i Aachen (1818) mellom Storbritannia og dets allierte. Det ble portrettert som boksekamp. I 1818 skrev Moore The Fudge Family in Paris, en fortelling hvor en britisk familie reiser for å erfare severdighetene i Paris og ble senere fulgt av oppfølger, The Fudge Family in England i 1835.
På rundt samme tid begynte Moore også arbeidet på en biografi over dramatikeren og politikeren Richard Brinsley Sheridan som han møtte tallrike ganger, men delvis på grunn av juridiske grunner ble boken ikke utgitt før i 1825.
Frankrike
Til tross for en gjeld på 6 000 pund avslo Moore i 1819 tallrike tilbud om finansiell støtte fra sine venner og beundrere, og ble tvunget til å forlate Storbritannia. I selskap med lord John Russell reiste han til kontinentet og etter en grand tour, en dannelsesreise, gjennom Frankrike, Sveits og Italia, levde han i Paris fram til 1822, mest kjent sammen med familien til Martin de Villamil, inntil gjelden var blitt betalt ned takket være støtte fra hans seneste beskytter, lord Lansdowne og et råd gitt til ham av hans utgiver Longmans.
I løpet av hans reiser over Europa tilbrakte han kortvarig en del tid med lord Byron i Venezia som kom til å bli deres siste møte sammen. Byron ga Moore sine memoarer med instruksjoner om å utgi dem etter hans død i egenskap av hans litterære testamentfullbyrder. Moore ble mye kritisert senere for å la seg overtale til å ødelegge selvbiografien på vegne av Byrons familie ettersom den ble vurdert som altfor ærlige. Moore kom dog til å redigere og utgi Letters and Journals of Lord Byron, with Notices of his Life i 1830, seks år etter dikterens død i Hellas i 1824.
Senere liv
Moore bosatte seg til sist i in Sloperton Cottage ved Bromham i Wiltshire i England, og begynte å skrive romaner og biografier foruten å være suksessfull poet. Ved tiden da Reformloven ble introdusert ble han invitert til å stille til valg for parlamentet. Han vurderte muligheten, men det ble ingenting av det. I 1829 ble han malt av Thomas Lawrence, et av de siste fullførte verkene av maleren før han døde. I 1830 sang Moore for den framtidige dronning Victoria i en duett sammen med hennes mor, og senere komponerte han den monarkitro sangen «Sovereign Woman» til hennes ære. Moore var i mange år en sterk forkjemper for katolsk frigjøring, noe han mente var kilden for alle problemer i Irland, og den eneste kilden bak opprøret i 1798, et poeng han benyttet i biografien Life and Death of Lord Edward Fitzgerald (1831). Han hadde et vanskelig forhold til lederen av den katolske, politiske foreningen Catholic Association, Daniel O'Connell, som han betraktet som demagogisk, og mente at «O'Connell og hans slusker har ført matthet på irsk patriotisme». Etter at Catholic Relief Act i 1829 gikk gjennom mente Moore at hans involvering i politikken var kommet til sin slutt. Han ble imidlertid trukket tilbake ved en rekke demokratiske opprør over hele Europa i Belgia, Frankrike og Polen. Moore sympatiserte også med grekerne i deres selvstendighetskrigen, en lidenskap han delte med sin venn Byron.
Nymölla
Nymölla er et tettsted i Bromölla kommune i Skåne län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 272 innbyggere.
Yuzhong (Chongqing)
Yuzhong (kinesisk: 渝中区; pinyin: Yúzhōng Qū) er et distrikt i den subprovinsielle by Chongqing i Folkerepublikken Kina. Det er Chongqings politiske, økonomiske og kulturelle sentrum.
Thomas Moore
Senere liv
Han fikk pensjon av staten, men hans personlige liv ble plaget av tragedie, inkludert at alle hans fem barn døde mens han selv levde, og selv fikk slag senere i livet, noe som forhindret ham fra å opptre, den aktiviteten han var mest berømt for. Hans levninger er i velvet ved St. Nicholas, Bromham.
Yuzhong (Chongqing)
Distriktet utgjør en halvøy nær ved der elvene Yangzi og Jialing flyter sammen. Arealet er på de 23,71 km², og høyden over havet er på mellom 160 og 379 m.
Thomas Moore
Ettermæle
Moore er betraktet som Irlands nasjonalskald og er til Irland hva Robert Burns er for Skottland. Han er minnet flere steder; ved en plakett på det hus hvor han er født, en byste i The Meetings i Wicklow, og en i Central Park i New York, og med en stor bronsestatue i nærheten av Trinity College i Dublin.
Yuzhong (Chongqing)
Befolkningen i 1999 var på rundt 600,000 innbyggere.
Thomas Moore
Ettermæle
Det er mange komponister som har satt Moores dikt til musikk. Blant disse finnes Gaspare Spontini, Robert Schumann, Hector Berlioz, Charles Ives, William Bolcom, Lori Laitman, Benjamin Britten og Henri Duparc.
Sangen «Believe Me If All Those Endearing Young Charms» er ofte benyttet som en berømt vits i et antall tegnefilmer fra Warner Brothers, vanligvis ved å involvere et piano eller xylofon som er satt opp for å eksplodere når en bestemt note blir spilt. Helten, vanligvis Snorre Sprett, forsøker å spille sangen, men feiler alltid på å treffe den bestemte noten; C over middel C. Skurken eller rivalen blir til sist irritert, dytter helten til side og spiller sangen selv, treffer den riktige noten og blåser seg selv til himmels.
Bruchus affinis
Bruchus affinis er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den er registrert i Norge, men er sjelden (? muligens bare på importerte matvarer). Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise frø.
Yuzhong (Chongqing)
De såkalte HuGuang Hiuguan i Chongqing preger også distriktet.
Thomas Moore
Ettermæle
Mange av sangene til Thomas Moore er referert til i verkene til James Joyce, eksempelvis «Silent, O Moyle!» i Two Gallants (Dublinere) eller Moores The Last Rose of Summer.
Bruchus affinis
Bruchus affinis tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Sudan Revolutionary Front
Sudan Revolutionary Front («Sudans revolusjonære front») er en allianse mellom ulike sudanesiske fraksjoner som motsetter seg regjeringa til president Omar al-Bashir. Alliansen ble erklært oppretta 12. november 2011, etter at darfurske opprørsgrupper flere måneder hadde støttet opprørsgruppen Sudan People's Liberation Movement-North i gruppas konflikt med regjeringa i Khartoum.
Alliansen bringer sammen de to viktigste fraksjonene av Sudan Liberation Movement/Army og den andre viktige opprørsgruppen Darfur, Justice and Equality Movement med opprørere i Sør-Korfoan og an-Nil al-Azraq. Deklarasjonen om gruppas opprettelse ble forsinket fram til JEM og de andre fraksjonene hadde blitt enige om hvilken rolle islam skulle spille i en potensiell post-revolusjonær føderal regjering.
Yāsir ʿArmān, SPLM-Ns generalsekretær og et viktig medlem av SRFs høye politiske komité, sa kort tid etter SRFs opprettelse at "hele Sudan er innenfor handlingsområdet, inkludert al-Ḫarṭūm." Derimot er både JEM og SLM-fraksjonene basert i Darfur, og SPLM-N har ikke spredt sin kamp mot den sudanesiske regjeringa nord for Sør-Kordofran og an-Nil al-Azraq. I slutten av desember rykket JEM-soldater inn i Nord-Kordofan med intensjonen om å fjerne al-Bašīr fra makta, men de ble slått tilbake da deres leder Khalil Ibrahim ble drept i kamp der.
Den sudanesiske regjeringa har beskyldt sin sørlige nabo Sør-Sudan for å støtte opprørsgrupper. I tillegg til å bombe sør-sudanesisk infrastruktur og leirer, har Sudan ifølge regjeringa i Juba også støttet væpnede fraksjoner inne i Sør-Sudan.
Seier’n er vår (album)
Seier'n er vår er et musikkalbum med Ute til lunch, utgitt i 1989.
Japans Grand Prix 2013
Løpet
Noter til tabellene:
Stillingen i mesterskapene etter løpet
Førermesterskapet
Konstruktørmesterskapet
Kjell Larsen
Kjell Larsen (født 22. mars 1951) er en norsk musiker, gitarist og sanger. Han er kjent som medlem i Ruphus. I 1970 dannet han sammen med blant annet Asle Nilsen, Gudny Aspaas og Rune Sundby bandet Ruphus som var en av Norges mest populære progrockband på den tiden, dette bandet ble oppløst i 1981. I 1982 ga han ut sitt eneste soloalbum Larsen som ble produsert av han selv og Paolo Vinaccia. Kjell Larsen, gitarist i Ruphus, var en av bandets hovedkomponister, og var med på samtlige plateutgivelser. Kjell skrev blant annet "Coloured Dreams", som er den mest kjente Ruphus låta. På 80-tallet samarbeidet han med Jon Eberson og ga ut cd’/vinyl med bandet "Work Funny Hours" som foruten Jon og Kjell bestod av Leif Anders Wentzel, vokal Tom Erik Antonsen,bass og Espen Stenhammer, trommer. Kjell skrev ca 75% av musikken. Han har vært medlem av soulbandet Chipahua i alle år, og spilte også en viktig rolle i Moms, husbandet på Smuget, som da var Oslos største "in-sted". Kjell sto ansvarlig for innspillingen av "Vi tar'n helt ut" med Oslo Rhythm'n Blues Ensemble, et samarbeid med Geir Wentzel, hvor også Bjørn Floberg og Arne Dehkes var med. Han startet Pigalle Bluesband (nå PigalleKvartetten) på slutten av 90-tallet. og ga ut cd-en Bargoo med “Larsen, Hovensjø og Jenssen” i 2009.
Bruchus ervi
Bruchus ervi er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den er registrert i Norge, men er sjelden (? muligens bare på importerte matvarer). Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise frø.
Bruchus ervi tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Yuzhong (Lanzhou)
I 1999 var folketallet 423,336 innbyggere.
Kulturminner
De såkalte Lanzhous tretten graver fra Ming-dynastiets tid (Ming su wang mu, 明肃王墓) ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Samferdsel
Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender på grensen mot Kasakhstan og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.
Oranjestad (Aruba)
Oranjestad er hovedstaden på Aruba, et av landene i Kongeriket Nederlandene. Byen har en befolkning på drøyt 28,000. Den ligger på vestkysten av øya.
Navn
Byen har navn etter det nederlandske kongedynastiet, huset Oranien. Blant arubanere kalles byen Playa.
Geografi
Oranjestad ligger på vestkysten av øya Aruba.
Demografi
Aruba er delt inn i åtte regioner. To av disse er Oranjestad West og Oranjestad Oost. Ved folketellingen i 2010 hadde Oranjestad West 13,976 innbyggere og Oranjestad Oost 14,318.
Papiamento er det vanligste språket i husholdningene, med 65,3 % i Oranjestad Oost og 62 % i Oranjestad West. Deretter kom spansk med 22,4 % i Oranjestad West og 18,1 % i Oranjestad Oost, nederlandsk med 6,9 % i Oranjestad Oost og 4,6 % i Oranjestad West og engelsk med 4,2 % i begge distriktene. 71,1 av arbeidsstyrken i Oranjestad-West var i 2010 født utenlands. Andelen for Oranjestad Oost var 40,5 %.
Historie
Nederlenderne begynte koloniseringen av Aruba rundt 1790. En landsby som fikk navnet Paardenbaai (Hestebukta) vokste fram. Det ble drevet hestehandel på stedet. Fort Zoutman ble bygget i 1798 som forsvar mot sjørøvere.
Etter at fortet ble bygget og den nederlandske kommandanten flyttet til stedet vokste landsbyen. Handelsmenn fra Curaçao og fransk Vestindia etablerte seg. Det ble bygget handelshus langs Havenstraat. I 1824 fikk byen navnet Oranjestad. Byen vokste østover og Caya Betico Croes og Wilhelminastraat ble anlagt.
Da Aruba i 1986 ble et eget land i Kongeriket Nederlandene, ble Oranjestad hovedstad.
Samfunn
Byen kjennetegnes av fargerike bygninger. Arubas historiske museum holder til i Fort Zoutman. Det åpnet i 1984. Universitetet på Aruba har campus i Oranjestad og Biblioteca Nacional Aruba har sitt hovedkontor i byen. Flerbruksstadionet Complejo Deportivo Guillermo Prospero Trinidad har en tilskuerkapasitet på 5,500.
Samferdsel
Oranjestad er frihavn. Havneanleggene har moderne fasiliteter. I tillegg til skipsfartsvirksomhet, drives det petroleumsraffinering.
I februar 2016 flyttet konteinerhavnen til en ny havneterminal i Barcadera. Etter flyttingen benyttes sentrumshavnen av turistskip. Oranjestad mottok i 2015 totalt 296 turistskipsanløp med i alt 607,019 passasjerer.
Oranjestad betjenes av Dronning Beatrix internasjonale lufthavn. Flyplassen åpnet i 1972.
Nejc Pečnik
Nejc Pečnik (født 3. januar 1986 i Dravograd) er en slovensk fotballspiller som for øyeblikket spiller for den engelske klubben Sheffield Wednesday FC og for som både midtbane- og angrepsspiller.
Klubbkarriere
Pečnik startet sin fotballkarriere med ungdomsfotball i hjemklubben NK Dravograd før han i 2002 signerte under på en kontrakt med Celje. Han fikk sin debut i PrvaLiga den 24. april 2004 i kampen mot FC Ljubljana. Året etter spilte han syv seriekamper og enkelte cupcamper, blant annet i cupfinalen mot FC Koper. I 2005/2006-sesongen etablerte han seg på førstelaget, og i de påfølgende sesongene ble han en viktig brikke i det offensive spillet. Han ble blant annet klubbens toppscorer i 2007/2008-sesongen med 14 mål totalt.
Etter fem sesonger i Celje ble han i juni 2008 lånt ut i seks måneder til Sparta Praha, hvor han bare fikk med seg fire seriekamper før han returnerte tilbake til Celje i februar 2009. Etter noen få kamper for klubben signerte han under for den portugisiske klubben Nacional.
Landslagskarriere
Pečnik fikk sin landslagsdebut for i VM-kvalifiseringskampen mot  den 1. april 2009. Han fikk sin første scoring for landslaget den 10. oktober 2009 mot, også det i en VM-kvalifiseringskamp. Han var for øvrig én av 23 spillere som ble tatt med i den slovenske troppen til VM i fotball 2010 av landslagstrener Matjaž Kek.
Boa Esperança (Minas Gerais)
Boa Esperança er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Bruchus lentis
Bruchus lentis er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den er registrert i Norge, men er sjelden (? muligens bare på importerte matvarer). Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise frø.
Bruchus lentis tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Ben Sim
Ben Sim (født 30. juli 1985) er en australsk langrennsløper.
Liste over tekster i Taishō Tripiṭaka
Liste over tekster i Taishō Tripiṭaka er en oversikt over tekster i tekstsamlingen Taishō Tripiṭaka (kinesisk: 大正新脩大藏經, pinyin: dàzhèng xīnyxīu dàzàngjīng, japansk: Taishō Shinshū Daizōkyō). Tittelen betyr ordrett «Tripiṭaka publisert i Taishōperioden» (1912–1926), og blir ofte forkortet Taishō (大正). Tripiṭaka er et begrep som benyttes av ulike buddhistiske skoler til å beskrive deres kanon av hellige skrifter. Taishōperioden var den perioden i japansk politisk tidsregning da keiser Yoshihito regjerte. Og navnet Taishō er tatt fra et sitat fra den gamle kinesiske boken Yijing eller Forvandlingens bok.
Ben Sim
Han debuterte i verdenscupen i langrenn 17. januar 2004, og hans beste individuelle verdenscup-plassering er en 30.-plass i 15 km fri teknikk fra 2009.
Liste over tekster i Taishō Tripiṭaka
Tekstsamlingen er en del av den kinesiske buddhistiske kanon og ble publisert fra 1924 til 1935. Den består av 100 bind og 2 920 individuelle tekster.
Ben Sim
Sim representerte Australia under Vinter-OL 2010.
Girl Happy (band)
Girl Happy er en norsk popgruppe som ble kjent da de deltok i Melodi Grand Prix 2011 med låten «SOS» i semifinalen i Skien.
Liste over tekster i Taishō Tripiṭaka
Oversikt
Bind 1–2 inneholder lange, mellomstore, blandede og små āgamaer. Dette er tekster fra skolene sarvāstivāda, mahīśāsakāḥ og dharmaguptaka. De er bare bevart på kinesisk og tilsvarer deler av pālisamlingene Dighanikaya, Majjhimanikaya, Samyuttanikaya, Aṅguttaranikāya og Khuddakanikāya til Theravādaskolen. Den andre seksjonen (bind 3–4) inneholder Jātakafortellinger om Buddhas forskjellige liv, og inneholder fabler og lignelser.
Bind 5–17 inneholder de buddhistiske sūtraene fordelt på syv seksjoner (seksjon 3–9). Seksjon 3 (bind 5–8) består av kinesiske oversettelser av den omfattende prajñāpāramitā-litteraturen. Seksjon 4 (mesteparten av bind 9) består av Lotussūtraen og beslektede tekster. Seksjon 5 (resten av bind 9 og bind 10) inneholder Avataṃsakasūtraen, og enkelt-kapitler fra denne teksten i ulike oversettelser, samt beslektede tekster. Seksjon 6 (bind 11) inneholder de 49 tekstene i den kinesiske versjonen av Ratnakūţasūtraen og beslektede tekster. Seksjon 7 (bind 12) består av Mahāparanirvāna sūtra og beslektede tekster. Noen buddhister regner disse tekstene som en del av Ratnakūţasūtraen. Seksjon 8 (bind 13) – «den store forsamling» (Dàjíbù, 大集部), består av Mahāsamnipātasūtraen og beslektede tekster. Seksjon 9 (bind 14–17), «seksjonen med samling av sūtraer», består av diverse sūtraer, for det meste mahāyāna-sūtraer
Ben Sim
OL-resultater
Vancouver 2010
Liste over tekster i Taishō Tripiṭaka
Oversikt
Bind 18–21 omfatter tekster fra esoterisk buddhisme. Den inneholder Vajrayāna sūtraer, Tantraer, rituelle manualer og dharanis.
Bind 22–24 inneholder Vinayatekstene til skolene mahīśāsakāḥ, dharmaguptaka, sarvāstivāda og mūlasārvastivāda, og enkelte tekster om bodhisattvaers leveregler.
Bind 25–26 inneholder kommentarer til sūtraer, āgamaer og mahāyāna-sūtraer, skrevet av indiske buddhister.
Bind 30–31 består av tekster fra skolene madhyamaka og yogachāra. Bind 32 er en samling tekster om logikk, antologier fra sūtraene og andre avhandlinger.
Bind 33–39 inneholder kinesiske kommentarer til mahāyāna-sūtraene. Første del av bind 40 inneholder kinesiske kommentarer til Vinaya. Siste del av bind 40, bind 41–43 og første del av bind 44 inneholder kinesiske kommentarer til indiske shastraer. Resten av bind 44 frem til bind 48 inneholder sekteriske tekster av sentrale personer i ulike mahāyāna-skoler i Kina.