cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Amatørastronomi
Amatørastronomi assosieres vanligvis med studier av nattehimmelen når de fleste himmellegemer og fenomener er synlige, men det finnes amatørastronomer som også jobber på dagen med blant annet studier av solflekker og solformørkelser. Iblant brukes ikke mer enn det blotte øyet ved nattstudiene, men mange benytter kikkerter, teleskop og andre instrumenter.
Vågen (Kristiansund)
Vågen i Kristiansund er av Riksantikvaren definert som et Kulturmiljø av nasjonal interesse (k269).
Amatørastronomi
Det finnes en rekke foreninger for amatørastronomer, eksempelvis Norsk Astronomisk Selskap (NAS) som ble dannet i 1938. Innen astronomien spiller amatørforskningen fremdeles en aktiv rolle, blant annet for oppdagelsen av nye kometer.
Vågen (Kristiansund)
Vågen - en lun havn
Vågen danner en lun havn som beskytter fartøyer mot vind fra de vanligste vindretningene. Viktigst er at Kirkelandet danner le for vind fra sørvest. Kristiansund hadde fra midt på 1800-tallet og hundre år framover en stor flåte av mindre seilskip, jakter og galeaser, og disse ble benyttet til oppkjøp av fisk i Lofoten og Finnmark til klippfiskproduksjon i hjembyen. Store deler av året lå disse fartøyene i opplag i Vågen.
Amatørastronomi
Historie
Astronomi anses som en av de eldste vitenskapene. Frem til 1600-tallet og produksjonen av det første nasjonale teleskopene utgjorde amatørastronomien hele feltet astronomi. Enda var det mye mer vanlig at observasjoner ble gjort med egne utstyr. William Herschel (1738–1822) og William Parsons (1800–1867) blir noen ganger regnet som amatørastronomiens fedre.
Vågen (Kristiansund)
Vågen - en lun havn
Kristiansund mekaniske verksted er en bedrift som stadig er i drift og fortsetter tradisjonene i Vågen. Skipsverftet ligger på Vågens østside. Redningsselskapet hadde lenge sin base for vedlikehold av redningsskøyter i Vågen.
Amatørastronomi
Historie
Amatørastronomi som ikke har noe vitenskapelig formål er imidlertid et nyere fenomen. Det var ikke før siste halvdel av 1800-tallet at astronomiske instrumenter begynte å bli produsert i større skala for allmennheten. Et ytterligere skritt ble tatt i 1880 med utgivelsen av Astronomie Populaire av Camille Flammarion (1842–1925).
Vågen (Kristiansund)
Kulturminnene ved Vågen
Blant de mest vesentlige kulturminnene kan nevnes, i rekkefølge fra Gomalandet slik publikum kan oppleve dem rundt Vågen:
Amatørastronomi
Historie
Det er derfor vanskelig å nøyaktig angi når amatørastronomien slik vi kjenner den begynte. Hvordan det enn måtte være med den avgrensingen finnes det tre avgjørende steg i amatørastronomiens utvikling på 1900-tallet som alle anses å ha hatt en stor betydning:
Vågen (Kristiansund)
Kulturminneformidling
Området inngår i Riksantikvarens liste over "Nasjonale interesser i by", (område K269).
Amatørastronomi
Typer av observasjoner
De fleste amatørene jobber med synlig lys, men en minoritet eksperimenterer med bølgelengder utenfor dette spektret. Pioneren innen amatørradioastronomien, Karl Guthe Jansky, begynte å observere himmelen ved radiofrekvenser på 1930-tallet og etter det har interessen økt. Enkelte benytter seg av hjemmelagde radioteleskop mens andre benytter teleskop som opprinnelig ble lagt for profesjonelle studier, men som senere har blitt tilgjengelige for allmennheten. Et eksempel på et slikt teleskop er One-Mile Telescope. Ikke-visuelle felt inkluderer også anvendelsen av infrarøde filtre på vanlige teleskop, og bruken av radioteleskop.
Vanlige hjelpemiddel
Amatørastronomer benytter en rekke instrumenter for å studere himmelen, avhenging av en kombinasjon av deres interesse og tilganger. Metodene inkluderer å helt enkelt observere nattehimmelen med det blotte øyet, bruk av kikkert, et stort antall typer teleskoper med ulik kvalitet og grad av forstørrelse, samt andre sofistikerte instrumenter som CCD-kameraer. Det finnes kommersielt lagde teleskoper som mange benytter seg av, men det er ikke helt uvanlig at amatørastronomene foretrekker å bygge sine egne teleskoper. Enkelte har til og med selve byggingen av teleskop som sin hovedinteresse innen amatørastronomien.
Selv om man har en tendens til å samle mer og mer spesialisert og kraftig utstyr over tid, kan relativt enkle instrument ofte være å foretrekke for visse oppgaver. Kikkert, for eksempel, som kjent ikke gir en like høy forstørrelse som et teleskop gir et betydelig videre synsfelt som er nyttig ved studier av visse objekter på nattehimmelen.
Amatørastronomer bruker også stjernekart som, avhengig av erfaring og formål, kan være alt fra enkle planisfærer til detaljerte kart over et spesifikt område på himmelen. Det finnes et stort utvalg av software som brukes av amatørastronomer, inkludert program som genererer kart over himmelen, program for astrofotografi og software som gjør beregninger for enkelte astronomiske fenomen.
Mange er nøye med å holde oversikt over de observasjonene de gjør, ofte i form av en observasjonslogg. Disse loggene beskriver vanligvis hvilke elementer som ble studert, når de ble studert samt detaljer som ble studert. Noen ganger forekommer det også enkelte skisser som en delt av loggene mens fotografier har blitt mer vanlig den seneste tiden.
Internett er et svært viktig verktøy for amatørastronomien. Nesten alle astronomiforeninger, også de met kun et fåtall medlemmer, har egne nettsider. Populariteten til CCD-kameraer blant amatørene har ført til et stort antall nettsider om deres bilder og utstyr. Mye av det sosiale samspillet mellom amatørastronomene foregår gjennom e-postlister eller nyhetsgrupper på Internett, for eksempel på Yahoo. Mye av handelen av produkter relatert til amatørastronomi gjøres også via Internett. Mange nettsider brukes også som verktøy for å planlegge nattens observasjoner.
Vitenskapelig forskning
Vitenskapelig forskning er som oftest ikke hovedmålet for mange amatørastronomer i motsetning til profesjonelle astronomer. Arbeid med vitenskapelige resultater er imidlertid mulig og mange amatørastronomer har bidratt med kunnskap til vitenskapen. Ofte bruker amatørastronomi og nevnes som ett av de få gjenværende vitenskapelige felt hvor amatører fremdeles kan bidra med verdifulle data. For å markere dette delere Astronomical Society of the Pacific hvert år ut en pris til en amatørastronom for viktige bidrag til astronomien.
Den største andelen av de vitenskapelige bidragene skjer i form av datainnsamling. Spesielt gjelder dette det stort antall amatørastronomer med små teleskop er mer effektive enn det relative lite antallet store teleskoper som er tilgjengelige for profesjonelle forskere. Flere organisasjoner som Center for Backyard Astrophysics forsøker å samordne disse bidragene.
Amatørastronomer er ofte av avgjørende betydning for studier av lysstyrkevariasjoner hos variable stjerne, for søk etter kometer og for å lete etter supernovae i fremmede galakser.
Med mer avansert utrustning, men fremdeles billig sett fra en profesjonell synsvinkel, kan amatørastronomer måle opp spektre fra astronomiske objekter, noe som kan gi data av høy kvalitet om målingene gjøres nøyaktig. Amatørastronomer kan imidlertid også benytte seg av enorme mengder data som store instrument fra den profesjonelle astronomien har produsert. Ikke sjeldent finner amatørastronomer fenomener som vitenskapsfolk har oversett, for eksempel små medlemmer av Kreutz-gruppen, en spesiell kategori av kometer. Mye av disse dataene er fritt tilgjengelige på Internett for hvem som helst å undersøke.
Både før og nå har amatørastronomer spilt en stor rolle i oppdagelsen av nye kometer, ofte får slike kometer oppdagerrens navn. Forskningsprosjekt som Lincoln Near-Earth Asteroid Research og Near Earth Asteroid Tracking har imidlertid ført til at de fleste nye kometer nå oppdages av automatiserte systemer lenge før amatører kan se dem.
Primera División 1940–1941
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Amatørastronomi
Amatørastronomiske foreninger
Det finnes en rekke foreninger rundt om i verden der de som er interessert i astronomi kan samles, såvel for de som er aktivt interessert i observeringen som de som bare er interessert i fagfeltet. Foreningenes aktiviteter avhenger av en rekke faktorer som geografisk spredning av medlemmene, lokale forutsetninger for observasjoner, størrelse og medlemskap. For eksempel kan en lokal forening i stor grad fokusere på møter med foredrag og mindre på faktiske observasjoner på grunn av den lokale lysforurensningen. Det er vanlig at det avholdes regelmessige møter, noe som kan inkludere aktiviteter som stjernekikking eller presentasjoner. Foreningene er også en møteplass for folk med lignende interesser, som teleksopbygging.
Ishtar
Ishtar eller Istar (Isjtar, Ištar, Ischtar, Ishhara, Irnini) var den assyriske og babylonske gudinnen for fruktbarhet, krig, kjærlighet og sex. Hun tilsvarte sumeriske Inanna og beslektet med den nordvestsemittiske gudinnen Astarte. Ishtar var også akkadernes viktigste gudinne.
Istar, eller også Ashtart, er det vanligste navnet på den store modergudinnen hos de semittiske folkeslagene, som av og til også kaltes Asherah. Grekerne assimilerte henne – under navnet Astarte – til Afrodite. I det vestsemittiske panteon er hun himmelguden Els make, der Ashtart er kultens hovedguddom. Det er for hennes skyld at den sakrale tempelprostitusjonen ble drevet på høydene der man, i tråd med den magiske tankegang, ved analogi, ønsket å bidra til å øke jordens grøde og buskapens fruktbarhet.
Egenskaper
Ishtar var datter av Sin eller Anu. Hun var særlig dyrket i de assyriske byene Ninive, Ashur og kanskje også Arbela (dagens Erbil. Foruten løvene ved hennes port, var hennes symbol den åttekantede stjerne. I den babylonske gudeverden var hun den guddommelige personliggjøringen av planeten Venus.
Nedstigningen til underverden
En av de mest kjente mytene knyttet til Ishtar beskriver hennes nedgang til underverden. I denne myten kommer Ishtar fram til underverdens porter og krever at portvokteren åpner dem:
Portvakten skynder seg å fortelle Ereshkigal, underverdens dronning. Ereshkigal ba dørvokteren slippe Ishtar inn, men «i henhold til de gamle påbud».
Portvakten lar Ishtar inn i underverden, åpner en dør om gangen, og for hver dør må Ishtar ta av seg en del av sine klær, og da hun hadde passerte den syvende døren, er hun naken. Rasende kaster hun seg mot Ereshkigal, men underverdens dronning beordrer sin tjener Namtar om å fengsle Ishtar og løsne seksti sykdommer på henne.
Etter at Ishtar har forlatt jordens overflate og gått ned i underverden, opphører all kjønnslig omgang på jorden. Budbringerguden Papsukkal forteller om situasjonen til Enki, gudenes konge. Enki skaper da et flerseksuelt vesen kalt Asu-shu-namir som han sender til Ereshkigal og ber vesenet påkalle «navnet til de store guder» mot henne og for å be om posen som inneholder livets vann. Ereshkigal blir rasende da hun hørte Asu-shu-namirs krav, men hun var nødt til å gi ham livets vann. Asu-shu-namir dynket dette vannet på Ishtar og således gjenopplivet henne. Da Ishtar igjen gikk gjennom de syv dørene fikk en del av sine klær tilbake og var helt kledd da hun passerte den siste døren.
Her er det et brudd i teksten til myten, og det som gjenstår er gåtefullt:
En tolkning av denne myten er at Ishtars nedgang skjedde etter at hennes elsker Tammuz var død og at hennes nedstigning var for å redde Tammuz fra de dødes verden. Imidlertid, etter å ha oppdaget en korresponderende myte om Inanna, den sumerske motparten til Ishtar, har en del aspekter ved myten blitt belyst, inkludert de gåtefulle avslutningslinjene. I henhold til Inanna-myten, kunne Inanna kunne komme tilbake fra underverden om hun sender noen ned dit i sitt sted. Demoner går sammen med henne for å sikre at hun kan sende noen tilbake. Imidlertid hver gang Inanna kommer over noen, oppdager hun at det er en venn og lar ham gå fri. Da hun til sist når fram til sitt hjem, oppdager hun at hennes mann Dumuzi (babylonske Tammuz) sitter på sin trone, og sørger ikke over henne i det hele tatt. I raseri lar Inanna demonene ta med seg Dumuzi tilbake til underverden som hennes erstatning. Dumuzis søster Geshtinanna er rammet av sorg og tilbringer frivillig halve året i underverden for at Dumuzi kan komme tilbake til de levendes verden. Ishtar-myten har antagelig en sammenlignbar avslutning og hvor Belili er den babylonske tilsvarighet til Geshtinanna. Den greske myten om Demeter og hennes datter Persefone, som måtte tilbringe halv året i underverden med Hades, hadde tilsvarende effekt på jordens fruktbarhet. I den tiden Persefone var i underverden dør veksten på jorden (høsten), og når hun kommer tilbake, blomstrer de igjen (våren).
Sammenligning med andre guddommer
Som Ishtar var gresk Afrodite og semittiske Astarte kjærlighetsgudinner som var like «onde som de var lunefulle». Donald A. Mackenzie, en som tidlig populariserte mytologi, trakk en parallell mellom kjærlighetsgudinnen Afrodite og hennes «døende gud» elsker Adonis på den ene siden, og kjærlighetsgudinnen Ishtar og hennes dødende gud elsker Tammuz på den andre siden.
En del forskere har hevdet at «myten om Adonis ble formidlet i tiden etter Homer av grekere indirekte fra Mesopotamia (Assyria og Babylonia) via vestlige semitter, den semittiske tittelen Adon, som betyr «Herre», har blitt misforstått som et egennavn. Denne teorien kan imidlertid ikke bli akseptert uten forbehold.»
Joseph Campbell, en senere forsker i komparativ mytologi, likestiller Ishtar, Inanna, og Afrodite, og trekker en parallell mellom de egyptiske gudinnen Isis som pleide Horus, og den babylonske gudinnen Ishtar som pleide guden Tammuz.
Lysåa
Lysåa er ei elv i Ringerike kommune i Viken. Elva dannes ved utløpet av Nedre Kollsjø (som er oppdemmet) i Strømsoddbygda, nord for Sokna i Soknedalen. Lysåa renner ned til Sognevannets nordøstbredde.
Fylkesvei 3284
Fylkesvei 3284 går mellom Opphaugen og Falkum bru i Skien.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 43 (Telemark).
Liste over Rosenborg Ballklub-sesonger
Rosenborg Ballklub er en norsk fotballklubb fra Trondheim. Den er Norges mest suksessfulle klubb, og har vunnet den Norske eliteserien i fotball 24 ganger, og Norgesmesterskapet i fotball for menn ni ganger. Selv om klubben ble stiftet i 1917, fikk den ikke lov til å spille NFF-organiserte kamper før i 1928 grunnet restriksjoner på antall tillatte medlemmer i den regionale fotballkretsen. Klubben startet i den lokale kretsserien klasse B og gikk gjennom flere opp- og nedrykk før de ble valgt ut til å delta i den innledende sesongen av den nasjonale eliteserien i fotball i 1937–38. Etter andre verdenskrig, mislyktes klubben i å kvalifisere seg for Norgesserien 1947–48. Og vekslet i flere år mellom tredje divisjon og Landsdelsserien (nivå 2). Klubben nådde Hovedserien i 1960–61, men rykket senere ned igjen etter 1961–62 sesongen.
Etter nedrykket fulgte fire år på nivå 2 før man rykket opp igjen i 1966. Og som nyopprykket lag tok Rosenborg sin første serietittel i 1967. Siden har Rosenborg spilt på øverste nivå i alle sesonger, unntatt 1978-sesongen. 1. divisjon ble omdøpt til Tippeligaen i 1991. Klubben deltok i Norgesmesterskapet for første gang i 1932, og tok sitt første gull i 1960. Rosenborg har opplevd to gyldne perioder. Den første på 1960-tallet og det tidlige 1970-tall. En periode som resulterte i tre seriegull og tre cupgull. Samt et tilsvarende antall sølv i begge turneringer. Den andre gyldne perioden startet med seriegullet i 1985 og har resultert i 19 seriegull og seks cupgull. Fjorten seriegull ble vunnet under trener Nils Arne Eggen. Og seksten har blitt vunnet av midtbanespiller Roar Strand. Rosenborg vant tretten seriegull på rad mellom 1992 og 2004.
FK Ekranas
Klubben har vunnet den litauiske serien seks ganger, i 1985, 1993, 2000, 2008, 2009 og 2010. Ekranas vant den litauiske cupen i 1985, 1998, 2000, og i 2010 og den litauiske supercupen i 1998 og 2006. I 2004 og 2007 ble klubben slått ut av UEFA-cupen av Odd Grenland og Vålerenga. I 2008 ble Ekranas slått ut av Intertoto-cupen av Rosenborg.
Liste over Rosenborg Ballklub-sesonger
Rosenborg har spilt 206 kamper over 32 sesonger i UEFA-turneringer, som startet med Cupvinnercupen i 1965. Klubbens eneste Europeiske trofé kom da de var en av elleve vinnere som vant Intertoto-cupen i 2008. Rosenborg har i 21 sesonger deltatt i Mesterligaen og dens forgjenger, Serievinnercupen. Og kvalifisert seg for gruppespillet elleve ganger, inkludert åtte sesonger på rad fra 1995 til og med 2002. Den beste prestasjonen kom da man nådde kvartfinalen i 1996/97, hvor de tapte 1-3 sammenlagt for Juventus. Rosenborg har i 16 sesonger deltatt i Europaligaen og dens forgjengere, UEFA-cupen og Messebycupen. Klubben har også vunnet den nå nedlagte Superfinalen i 2010, og deltatt to ganger i Royal League.
Rory Rawlyk
Tidligere har Rawlyk spilt for Vancouver Giants, Prince Albert Raiders og Red Deer Rebels i Western Hockey League (WHL), Charlotte Checkers i East Coast Hockey League (ECHL) og for Hartford Wolf Pack i American Hockey League (AHL).
Liste over Rosenborg Ballklub-sesonger
Sesonger
Den påfølgende listen er en liste over Rosenborg Ballklubs sesonger siden de ble tatt opp i Trøndelag Fotballkrets, og fikk spille offisielle kamper fra og med 1928-sesongen. Den inneholder resultatene fra ligaen, inkludert hvilket nivå, hvilken divisjon, plassering og gjennomsnittlig tilskuertall; resultatet i Norgesmesterskapet i fotball; deltakelse i andre offisielle turneringer, inkludert kvalifisering for opprykk eller nedrykk, Mesterligaen og Europaligaen; og klubbens toppscorer i den hjemlige ligaen og antallet mål han scoret.
Ytste Skotet
Ytste Skotet er et fraflyttet, veiløs og vernet gårdstun på Skotet i Storfjorden i Møre og Romsdal. Den er en av tre gårder hvor de to andre er Me-skotet og Inste Skotet. Navnet Skotet (uttalt Skøte) betyr høyt, fremspringende land.
Driftsform
Gården er godt bevart og vedlikeholdt. Den er typisk for den før- industrielle driftsformen som ble nyttet helt opptil vår tid, mangsesysleriet. Ytste skotet er representativ for de gamle driftsformene på fjell- og strandgårdene langs Storfjorden. Fjordfisket var et viktig tilskudd til gårdsdriften. Der ble drevet seterbruk, men i den siste tiden ble ystingen foretatt hjemme på gården. Det ble dyrket bygg og havre og de hadde tømmerskog til eget bruk. For å få nok for drev de utmarsksslått og høyet ble oppbevart i utløer og fraktet hjem på vinterføre. Bygningene og kulturlandskapet, slik det er blitt bevart, gjenspeiler denne driftsformen.
Historie
Stedet nevnes i Flateyarbok, Formannsogur og Heimskringla. Tradisjonen sier at der var gård i Håkon den godes tid. Etter Svartedøden nevnes gården igjen i 1606. Der finnes også udaterte hustufter på stedet. Siste brukere var på Ytste skotet Ane Karoline Vidhammar som drev gården sammen med sin sønn Knut Olav og Jenny Olea frem til gården ble fraflyttet i 1954. Stedet lå brakk til 1989 til stedet med 3000 mål ble overdratt til stiftelsen Storfjordens Venner som har rehabilitert bygningene og kulturlandskapet. Stedet er etter hvert blitt tilbakeført til den stand det var i da gården var i drift.
Eierskap og forvaltning
Foreningen Storfjordens Venner eier Ytste Skotet og har stått for restaureringen av gården. Stiftelsen Ytste Skotet forvalter gården. Stiftelsen står for drift og vedlikehold, og er arbeidsgiver for daglig leder. Ytre Skotet er en avdeling av Stiftinga Sunnmøre Museum.
Adkomst
Adkomst med båt. Båttransport Dyrkorn – Skotet kan bestilles. Man kan også nå stedet på et par timer til fots over fjellet fra Ramstaddalen i Sykkylven.
Vilho Lampi
Han flyttet med familien til gården Matinlauri, Limingo (finsk: Liminka) i 1908. Derfra fro han til Helsingfors i 1921 for å studere kunst. Etter endt studier, i 1925, reiste han tilbake til Limingo der han malte en rekke landskapsbilder og portretter. Han tok sitt eget liv i 1936. Kunstverkene tilhører sen-ekspresjonismen og har vært utstilt både nasjonalt og internasjonalt.
I hele sitt liv var Lampi bundet til sitt hjemsted Limingo – dels av de forpliktelsene som ble pålagt ham som odelsgutt, dels av sin dype kjærlighet til Österbotten. Igjen og igjen ble det vidåpne landskapet der fanget inn av hans pensel. Lampis tidligste arbeider var voldsomme og provoserende, og vakte liten gjengklang. Men allerede mot slutten av 1920-tallet fikk han anerkjennende ord fra franske kritikere. Hans Paris-besøk på begynnelsen av 1930-tallet og en dyp åndelig krise som fulgte, markerte et vendepunkt, og han trakk seg ofte inn i seg selv. Maleriene ble detaljerte og innadvendte; stille meditasjon erstattet frodige uttrykk. Det konstante slitet gjorde at han til slutt oppsøkte døden i den iskalde Limingo-elven våren 1936.
Familie
Lampis foreldre var Anton Henrik Lampi (født 18. januar 1875, død 29. mai 1929) og Maria Sofia Lampi (født 17. juli 1873, død 18. januar 1951). Vilho var eldst i en søskenflokk på ti: Vilho (1898–1936), Martta (1899-1993), Martti (1900–1950), Arvo (1902–1968), Ester (1903–1990), Erkki (1905–1973), Rafael (1907–1986), Anna-Liisa (1907–1943), Antero (1911-2005) og Esko (1914–1973).
Litteratur om Lampi
Rintala, Paavo. Jumala on kauneus (Gud er skjønnhet). Otava 1959
Aalto, Eeli. Vilho Lampi – lakeuden maalari. Karisto 1967.
Junttila, Marja (red.) Vilho Lampi (1840–1936). Ars Nordica 1998.
Boken Jumala on kauneus (1959) av den finske forfatteren Paavo Rintala (1930–1999) er delvis basert på livet til Lampi. Hovedpersonen hengir sitt liv til Skjønnheten, men begår selvmord når han mister troen på sin kunst. Boken ble filmet i 1985 i regi av Hannu Heikinheimo.
Storthocalyx
Storthocalyx  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Waldemar Stabell
Waldemar Christian Stabell (født 3. januar 1913, død 22. desember 2000) var en norsk kunstmaler.
Han var født i Hillsborough, New Brunswick i Canada. Han studerte ved Bergen kunsthåndverkskole i 1929, ved Kunstakademiet i Oslo 1931-32 og ved Kunstakademiet i København. Tilbake i Bergen 1933 ble han kunstkritiker i Bergens Aftenblad 1936-40 og bidro til kjentgjøringen av Claes Gill. Så var han bosatt i Sogndal 1941-45. Mellom 1946-52 var han student i London og Paris, samt laget program for BBC og skrev for Kunst & Kultur. Siden 1952 etablerte han malerskoler i Bergen og Vosseskolen for bildende kunst (1964). Han var kunstkritiker i Morgenavisen 1961-81. For Bergen Kunstnerforbund var han formann 1969-76 og fra 1980. Han var sønn av en sjøkaptein, hadde engelsk mor og var gift med Margit Stabell (1911–1998)
Dataorm
Dataorm er en variant av et datavirus som ikke trenger noen vert for spredning. Den har de mekanismer selv som trengs for spredning, men opptrer forøvrig på samme måte som et datavirus.
I tillegg til reproduksjon, kan både virus og ormer ha andre funksjoner. De kan være harmløse, og ikke ha annen funksjon enn spredning, til svært destruktive ved å slette alle data på harddisk og alle lagringsmedia som senere settes inn i maskinen. De kan være tidsbomber som går av på en gitt tid, eller logiske bomber som går av under en gitt forutsetning eller handling. Ofte er ormer benyttet for å avlytte brukeres passord og for å skaffe kontroll, og ta over maskinen. Ofte spres de gjennom e-post, og sender seg selv videre til alle på adresselista i e-postprogrammet. Det minste kjente dataviruset er på 13 byte.
Conficker fra 2008 er et av mange eksempler på dataormer.
The French House
The French House er en pub og et spisested i Dean Street nr. 49 i Soho i London. Det var tidligere kjent som «York Minster», men ble uformelt kalt for «the French pub» eller «the French house» av de faste gjestene. Stedet selger mer Pernod Ricard enn noe annet sted i Storbritannia og serverer øl kun som «half-pints», unntatt på 1. april.
Historie
Puben åpna som The Wine House i 1910, og var den første tida drevet av en tysker ved navn Schmidt. Eieren ble deportert under første verdenskrig, og puben ble overtatt av franskmannen Victor Berlemont, som endra navnet til The York Minster.
I 1951 ble driften overlatt til Victor Berlemonts sønn Gaston, som holdt stedets franske tradisjoner ved lag.
Freden i Brömsebro
Freden i Brömsebro den gjorde en slutt på den såkalte Hannibalfeiden mellom Danmark-Norge og Sverige som hadde pågått siden 1643. Ved denne fredsavtalen ble store landområder avgitt fra Danmark-Norge til Sverige. Disse var Jämtland, Herjedalen avgitt fra riksdelen Norge, og Halland for 30 år, Gotland og Øsel fra riksdelen Danmark.
Det første møtet ble holdt den ved grensesteinen på den lille holmen i Landabäcken i Brömsebro. Deretter foregikk forhandlingene gjennom at de la Thuilerie reiste mellom svenskenes leir i Söderåkra og danskenes leir i Kristianopel. Axel Oxenstierna ledet forhandlingene fra svensk side og Corfitz Ulfeldt representerte den dansk-norske siden. Den møttes meglerne på nytt ved grensesteinen for å overlevere den av kongene signerte traktaten.
De militære fremgangene i krigen for Sverige førte til harde svenske krav. Freden innebar territorielt at Danmark-Norge avstod Jämtland og Härjedalen, samt de to Østersjø-øyene Gotland og Øsel, til Sverige. I tillegg fikk Sverige også Halland i 30 år.
Idre og Särna var kommet på svenske hender i 1644, men var likevel ikke en del av fredstraktaten. Først ved en særskilt avtale i 1751 ble disse områdene i Dalarna formelt svenske.
Forøvrig ble retten til tollfri passasje gjennom Øresund utvidet til alle Sveriges provinser, slik at alle svenske skip slapp å betale øresundstollen. Hamburg ble befridd fra betaling av Elben-tollen, en toll som byen frem til da måtte yte til fyrsterkebispedømmet Bremen.
Landstinget (TV-program)
Landstinget var et norsk direktesendt debattprogram med Arill Riise som gikk på TV 2 i 2008. Landstinget overtok etter Holmgang, men skilte seg vesentlig fra dette programmet ved at sendingene var store folkemøter samt at de forflyttet seg fra sted til sted over hele landet. Publikum i salen kunne komme med spørsmål og innspill overfor paneldebattantene som satt på scenen.
Aller første sending gikk fra Eidsvoll. Andre steder som ble besøkt var blant annet Kirkenes, Odda, Froland, Ballstad og Trondheim.
Programmet var en økonomisk og ressursmessig storsatsing for TV 2 som skilte seg klart fra hva som tidligere hadde blitt gjort i debattprogrammer.
Introvignetten til Landstinget
Nedleggelse og seertall
Programmet ble nedlagt etter to sesonger grunnet lave seertall. Siste sesong hadde et seersnitt på 264 000 og 18,2 prosent markedsandel. Til sammenlikning hadde Holmgang et snitt på 348 000 seere i 2007.
Christian Rynning-Tønnesen (konsernsjef)
Christian Wilhelm Rynning-Tønnesen (født 18. juni 1959) er konsernsjef i Statkraft.
Han var konsernsjef i Norske Skog fra 6. juni 2006 til 2010. Han begynte i Norske Skog i 2005 som konserndirektør for økonomi og finans. Han overtok som konsernsjef etter Jan Oksum. Rynning-Tønnesen arbeidet i Statkraft 1992-2005, i McKinsey Norge 1989-1992 og i Esso Norge 1985-1989. Han var forsker i SINTEF i 1984-1985.
Christian Rynning-Tønnesen er sønn av tidligere politiinspektør i Bergen og politimester i Kristiansand Carl Mentz Rynning-Tønnesen.
Suldalsosen
Suldalsosen er et sted i Suldal kommune i Rogaland. Suldalsosen ligger i sydvestenden av Suldalsvatnet, og var tidligere et sentralt utgangspunkt for ferdselen på vannet. På Suldalsosen finner man også administrasjonen til Statkraft sitt Ulla-Førre anlegg, samt den etterhvert så landskjente Ungkarsfestivalen i Suldal. Stedet har to butikker, bensinstasjon, skole, barnehager, aldershjem og kirke.
Arfersiorfikfjorden
Arfersiorfikfjorden er en fjord i Kangaatsiaq kommune, på vestkysten av Grønland.
Fjorden er 155 km lang, og er 24 km på det bredeste. På nordsiden av fjorden ligger Niaqornaarsuk.
Nils Marius Rekkedal
Nils Marius Rekkedal (født 8. februar 1951) er en norsk historiker og professor i krigsvitenskap ved Försvarshögskolan i Sverige fra 2001.
Han ble cand. philol. i historie ved Universitetet i Bergen i 1980, med en oppgave om opprørsbekjempelse i Sør-Vietnam i 1954. Han har vært forsker ved Forsvarets forskningsinstitutt (FFI) og Forsvarets overkommando samt byråsjef i Samferdselsdepartementet. Fra 2001 til 2004 var han gjesteprofessor, og fra 2001 har han vært fast ansatt som professor, i krigsvitenskap, særlig militærteori, ved Försvarshögskolan. Som forsker har han publisert rundt 70 arbeider. Hans forskning har fokusert på militærteori og teknisk utvikling samt russisk taktikk.
I begynnelsen av 2007 ble det rettet anklager om forskningsfusk og plagiat mot Rekkedal. Försvarshögskolans viserektor Gerry Larsson bad Vetenskapsrådet (VR) utrede anklagene og VR oppnevnte Kristian Gerner og Marie Demker som sakkyndige. Vetenskapsrådet fant at Rekkedal har «har avvikit från god vetenskaplig sed», men eftersom plagiatet lå mer enn to år tilbake i tid, fikk det ingen disiplinære konsekvenser. Høyskolens ledelse har latt Rekkedal fortsette i stillingen som professor. Rekkedal selv mener seg utsatt for systematisk trakassering.
Konflikten ble løst i minnelighet i 2010 da Rekkedal fikk to friår med lønn for et forskningsprosjekt i Finland, og sluttet i 2011 gjennom en overenskomt mellom Rekkedal og rektor Romulu Enmark som innebar at Rekkedal forlot sin tjenestepost.
Gordon Thomson
Gordon Thomson (født 1945) er en kanadisk skuespiller som er mest kjent fra tv-serien Dynastiet.
Thomson filmdebuterte i den kanadisk-amerikanske actionfilmen Explosion (1969), hvor han spilte en av hovedrollene. Han har utover det hatt få filmroller.
I sine yngre år medvirket han også i en del sceneoppsetninger, deriblant Et dukkehjem.
Thomson har i løpet av karrieren medvirket i over 50 film- og tv-produksjoner.
Beint Bentsen
Bentsen ble født i Nes i Vest-Agder. Han startet en karriere som bankmann fra 1940, og ble ansatt som kontorsjef i Den norske Creditbank i Sandnes i 1959. Han ble forfremmet til direktør i 1966, og ble sittende som det til 1984. Fra 1984 til han gikk av i 1986 arbeidet han som konsulent for Sandnes kommune.
Bentsen var medlem av kommunestyre for både Nes i Vest-Agder, Madla og Høyland før han flyttet til Sandnes. I løpet av sin lokalpolitiske karriere hadde han en rekke viktige posisjoner. Han var varaordfører i Madla fra 1958 til 1959, og i Sandnes var han varaordfører i 1972 og 1973 og ordfører i 1974 og Fra Siden 1968 var han også medlem av Rogaland fylkesting, og etter kommunevalget i 1975 ble han valgt til fylkesordfører i Rogaland for perioden 1976 til 1979. Han hadde tidligere vært varafylkesordfører fra 1972 til 1976. Opposisjonens kandidat til fylkesordfører, Christian August Thøring fra Det norske Arbeiderparti, fikk 24 stemmer i fylkestinget, mens Bentsen mottok 47.
Bentsen var også involvert i speiderbevegelsen, i Det Norske Misjonsselskap og i ulike menighetsråd innenfor Den norske kirke. Han ble gift i 1942, hadde tre barn, og bodde i Sandnes senere deler av livet. Han døde i 2003.
Tjeneste (frekvensforvaltning)
En tjeneste, slik det blir brukt i ITU-avtaler og i nasjonale teleforskrifter, er en samling organisasjoner eller personer som har bruksrettigheter til et radiofrekvensbånd.
Massakren i Katmandus slott i 2001
Massakren i Katmandus slott i 2001 fant sted 1. juni 2001, etter klokka 9 om kvelden da skuddsalver feide gjennom slottet Narayanhiti i Katmandu i Nepal. Kong Birendra Bir Bikram Shah Dev og hele hans nærmeste familie blei drept. Blant dem var også de to neste i arverekka til tronen, kronprins Dipendra Bir Bikram Shah Dev og hans lillebror, prins Nirajan Shah.
Drapene endra innenrikspolitikken i Nepal. De utløste voldsomme gatedemonstrasjoner med flere drepte, og fikk betydning for borgerkrigen som hadde starta i 1996. Men det er fortsatt stor uenighet om hvorfor drapene skjedde, hvem som drepte, og hvem som sto bak.
Ofre
Disse medlemmene av kongefamilien blei drept i slottet 1. juni:
Disse ble såret:
Kumar Khadgas mor Bodh Kumari Shah var et indirekte offer. Hun døde av sjokk da hun fikk høre om sin sønns død.
Prins Gyanendra, som nå blei konge, var ikke tilstede i slottet 1. juni.
Hans sønn, prins Paras, som nå blei kronprins, var tilstede og uskadd.
Dipendras tre dager som konge
I de første offisielle meldingene blei det sagt at dødsfallene skyldtes ei ulykke.
Men snart etter kom nye meddelelser, som la skylda på den nye kongen – Dipendra.
Han skulle, i et anfall av raseri, ha grepet en maskinpistol og meid ned sin far, mor, søster, bror og diverse tanter og onkler – og så ha vendt våpenet mot seg sjøl og skutt seg i tinningen, uten å lykkes i å ta sitt eget liv.
Det skulle vise seg at et stort flertall ikke trodde på denne forklaringa. Mange tror den ikke ennå.
Gyanendra blir konge - Paras kronprins
Tre dager etter massakren fikk nepaleserne et nytt sjokk. Dipendra var død. Birendras yngre bror, Gyanendra, var konge.
Gyanendra hadde vært konge før. Ved årsskiftet 1950–1951, da hans bestefar, kong Tribhuvan Bir Bikram Shah flykta til India i Rana-diktaturets siste dager, satte diktatoren Mohan Shamsher Rana inn den 3 år gamle Gyanendra som konge. Da Rana-regjeringa kapitulerte i februar 1951 blei guttekongen avsatt og Tribuvan kom tilbake, og intermezzoet regnes offisielt ikke med i den nepalske kongerekka.
At hans sønn Paras Shah blei kronprins var enda verre. Folk mente at Paras var skyldig i flere menneskers død, kanskje på grunn av fyllekjøring, men mange mente han i hvert fall i et tilfelle sto bak et overlagt mord. Sjøl ikke ihuga monarkister ville se Paras som konge.
Demonstrasjonene mot Gyanendra
Meldinga om den nye kongen og kronprinsen førte til spontane demonstrasjoner i Katmandu. Unge menn barberte av seg alt håret (et tradisjonelt hinduistisk uttrykk for sorg), og hyllestrop til den drepte kong Birendra og mishagsytringer mot Gyanendra og hans sønn Paras hørtes under seremoniene da den drepte kongefamiliens lik blei brent.
Etter kort tid blei det store gatedemonstrasjoner og unntakstilstand i Katmandu. Minst to blei drept, flere titall skutt, og over 500 arrestert.
Fra rojalistisk hold blei det påstått at maoister hadde sendt inn infiltratører med barberte hoder som leda demonstrasjonene. Dette er ikke bekrefta fra uavhengige kilder.
Våpenhvile og fredsforhandlinger
Drapene fungerte som et voldsomt sjokk på det politiske livet.
Statsminister G. P. Koirala fra Nepals Kongressparti var på forhånd i en meget vanskelig politisk situasjon. Opposisjonen hadde boikotta vårsemesteret og lamma parlamentet, fordi statsministeren var anklaga i ei korrupsjonsaffære.
Den raskt voksende opprørsbevegelsen hadde tatt over mesteparten av landet. Koirala prøvde på den ene sida å trappe opp krigen fra regjeringssida, som på denne tida blei ført av dårlig trente og utrusta politistyrker. Men han klarte det ikke, fordi kong Birendra ikke ga klarsignal til å sette inn hæren. På den andre sida forsøkte han å få til fredsforhandlinger med opprørerne. Men deres leder Prachanda avviste å forhandle med ham. Nå førte massakren i slottet og noen ekstra kraftige angrep fra opprørerne til at Koirala måtte gå av.
Hans viktigste rival i Kongresspartiet, Sher Bahadur Deuba, tok over som statsminister 26. juli. Han proklamerte straks ensidig våpenhvile og tilbøy opprørerne fra NKP(Maobadi) forhandlinger. Prachanda svarte straks ja.
I første omgang så det ut til at massakren kunne bidra til fred.
Blodigere krig, innskrenkinger av demokratiet
Men fredsforhandlingene førte ikke fram, og i november 2001 brøyt krigen ut igjen.
Nå viste det seg at kongemordet fikk direkte betydning for borgerkrigen i landet.
Grunnlova som kom etter demokratiopprøret Jana Andolan 1990 ga kommandoen over politiet til regjeringa, mens de militære styrkene lå direkte under kongen.
Etter at maoistene i 1996 hadde starta sitt opprør ved å angripe distriktskontorer og politiposter, hadde politiet vært den styrken de sloss mot. Hæren blei ikke brukt mot opprørene. Maoistene hadde også omhyggelig unngått å angripe hæren.
Kampene var fram til 2001 relativt små, og krevde under 2 000 menneskeliv. Både fra politiet og fra noen politikere – bl.a. statsminister G. P. Koirala – økte kravet om at hæren måtte settes inn.
Mens kong Birendra hadde avvist det, ga kong Gyanendra klarsignal til å bruke hæren. Følgen var at fra november 2001 til sommeren 2002 døde over dobbelt så mange som i de første fem åra av borgerkrigen.
Gyanendra avslørte seg som en åpent antidemokratisk konge. Han stoppet alle frie valg i sin regjeringstid. Fra seinhløstes 2001 begynte forbud av organisasjoner og aviser, politisk sensur, tortur og mord fra hæren mot motstandere og mistenkte, og andre innskrenkninger i demokratiet. Det blei nå stadig klarere at Gyanendra ønska et nytt kongelig diktatur, som det hans far Mahendra hadde innført fra 1960.
Den offisielle forklaringa
Ifølge den offisielle undersøkelseskommisjonen var den skyldige kronprins (og i 3 dager formelt kong) Dipendra.
Han holdt seg for seg sjøl tidlig på kvelden, drakk seg full på whiskey, og rusa seg på sigaretter som inneholdt hasj og en ukjent «svart substans». Etter dette hadde han samtaler på mobiltelefon med sin forlovede Devyani Rana. Ifølge henne virka Dipendra da beruset eller sjuk. Hun ringte slottet og uttrykte bekymring.
Et par slottsordonanser fant Dipendra liggende på gulvet. De hjalp ham med å kle av seg. Han gikk på toalettet, og ga dem deretter ordre om å gå og legge seg.
Etter dette tok Dipendra på seg uniform og tok med seg flere skytevåpen. (Dipendra hadde tilgang til våpen fra slottets arsenal.) Han gikk inn til de andre kongelige og avfyrte flere salver mot dem med en maskinpistol, en rifle og en pistol. Dette blei bekrefta av overlevende i kongefamilien.
Etterpå gikk han ut i slottets hage, der han blei funnet liggende bevisstløs, skutt. Ingen vitner blei registrert som hadde sett hva som skjedde der. Ved sida av ham lå en pistol som angivelig tilhørte ham. Men undersøkelser kunne ikke bekrefte at den var avfyrt. Det samme gjaldt ei hagle som blei funnet i hagen.
78 forskjellige patronhylser fra tre forskjellige våpen blei registrert.
På grunnlag av dette blei det offisielt slått fast at Dipendra gjennomførte massakren.
Kronprins Dipendras motiv
Dipendras motiv skulle være at familien – og spesielt hans mor, dronning Aishwarya – var mot Dipendras sju år gamle forlovelse med Devyani Rana.
Dronning Aishwarya var kjent som en antidemokratisk og kastebevisst hindu. Hun var mistenkt for å ha arbeidet mot demokratiseringa som avslutta demokratiopprøret Jana Andolan 1990, og korrupsjonsaffærer der ryktene knytta hennes navn sammen med den upopulære prins Gyanendra.
Kongefamilien tilhører en spesiell underkaste i krigerkasten Chetiri (det nepalske navnet på den indiske kasten Kshatriya), Rajput. Offisielt skal den stamme fra kongelige fra India som innvandra til Nepal i seinmiddelalderen.
Både dronninga og Devyani Rana hadde forfedre fra Rana-dynastiet, som hersket i Nepal opp til 1951. Aishwaryas oldefar var Juddah Shamsher Rana, Nepals mektige statsminister og diktator fra 1932 til 1945.
Devyani Ranas bestefar Mohan Shamsher Rana var den siste av Rana-statsministrene fra 1948 til 1951. Aishwarya mente at han egentlig stamma fra såkalte C-klasse Ranaer – ranaer som på grunn av mangler i sin kastebakgrunn blei erklært som uskikka til å være med i konkurransen om den arvelige statsministertittelen. Aishwarya mente angivelig at Devyani ikke var en ekte Rajput, og ikke verdig til å gifte seg med hennes sønn. Hun ville isteden at han skulle gifte seg med ei barndomsvenninne og slektning, Supriya Shah.
Det blei påstått at dronninga hadde fått med seg kong Birendra på at Dipendra fikk et ultimatum: Enten måtte han erklære at han skulle gifte seg med Supriya Shah på sin 30-årsdag 27. juni, eller han måtte frasi seg tronen.
Ifølge Paras Shah, som var til stede i slottet og uskadd, var grunnen til at han blei spart at han støtta Dipendras forlovelse. Sa Paras, etter at Dipendra var død.
Argumenter for at Dipendra var skyldig
De viktigste argumentene for at Dipendra var skyldig, var ei rekke vitneprov, bl.a. fra prins Paras og fra offiseren Kumar Gorakh, gift med den drepte prinsesse Shruti, som ga en pressekonferanse fra militærsjukehuset der han pekte ut kronprinsen som skyldig.
Disse vitnene blei mistrodd fordi de sto nær den nye kongen Gyanendra og militærledelsen, som blei oppfatta som de som tjente mest på massakren.
Det spilte også ei viktig rolle at Dipendra hadde et godt rykte, i motsetning til prins Paras og hans far Gyanendra.
Men seinere kom det fram at Dipendra også hadde ei historie med fyll, narkotikarus, vanvittig raseri og slagsmål, som gjorde at han var blitt kasta ut av Eton College i Storbritannia. Historia var blitt holdt ute av pressa i Nepal, men blei slått opp i avisa The Sun i England.
På slottet var Dipendra også kjent som våpengal. Han tok ofte ut våpen fra militære arsenaler, og var glad i å skyte (det blei sagt at han ofte gikk ut og skøyt om natta, særlig katter).
Bildet av den rolige og snille Dipendra smuldra opp, og blei av mange oppfatta som en propagandakonstruksjon skapt av slottet. Det som var kjent om andre voldelige og angivelig kriminelle medlemmer av kongehuset gjorde at det nye bildet av Dipendra ikke virka så usannsynlig.
Kritikk mot etterforskninga
Det var likevel mange trekk ved etterforskninga som bidro til mistanke. Blant saker pressa reiste, var:
Dipendra hadde vært så beruset at han ikke klarte å få av seg klærne uten hjelp. Hvordan kunne han da kort tid etter kle seg i fullt kamputstyr og skyte hele familien sin?
Var det virkelig Dipendra som hadde med seg alle skytevåpen (minst 5) som blei funnet på åstedet?
Ingen vitner hadde sett Dipendra skyte seg. Han var dessuten høyrehendt, men var skutt i venstre side av hodet.
Likene blei ikke obdusert, men brent få timer etter drapene.
Åstedet blei dårlig undersøkt og dokumentert.
Det blei aldri fastslått hva «den svarte substansen» som var i Dipendras narkotiske sigaretter var.
De kongelige som overlevde blei ikke forhørt, eller forhørt svært overflatisk. For eksempel sa et vitne blant tjenerne at Dipendra fikk de narkotiske sigarettene av Paras (som også ifølge ryktene er innblanda i narkotikasalg i Nepal). Dette står i forhørsprotokollene, men Paras blei aldri spurt om det, og det er ikke nevnt i noen rapport.
Hvem tjente på massakren?
Gyanendras og Paras ekstremt dårlige rykte gjorde at mange hele tida har trodd at han står bak mordene. Folk flest oppfatter begge to som kriminelle og i stand til hva som helst.
De to vant også mest på at de som sto først i arverekkefølgen blei rydda av veien. De kunne ikke vente å bli konge før 1. juni 2001. Da blei de tre som sto mellom dem og tronen utrydda med et slag.
Hærledelsen og politiet, som ønska at hæren ville bli satt inn mot opprørerne, blei også mistenkt.
Claude de Visdelou
Claude de Visdelou (kinesisk valgt navn: Liu Ying Zhengwen, 刘应, pinyin: Liú Yīng; født 12. august 1656 på slottet Château de Bienassis ved Erquy i Bretagne i Frankrike, død 11. november 1737 i Pondichéry i India, var kinamisjonær tilhørende jesuittordenen, titulærbiskop og apostolisk vikar av Guizhou, en betydelig sinolog, og matematiker.
Massakren i Katmandus slott i 2001
Hvem tjente på massakren?
De maoistiske opprørernes nr. 2, Baburam Bhattarai, vakte sensasjon da han skreiv en artikkel i ei Katmandu-avis der han roste kong Birendra, sa at han og maoistene hadde hatt felles oppfatninger på viktige punkter, og hevda at Birendra hadde hemmelig kontakt med maoistene via sin bror, prins Dhirendra. Maoistene hadde riktignok kjempa hardt for å få kasta Birendra 11 år før, under Jana Andolan 1990, og Dhirendra var mistenkt for korrupsjon og kriminelt samarbeid med sin bror ''Gyanendra.
Claude de Visdelou
Han var motstander av sine jesuittiske medbrødres metoder under ritestriden i Kina.
Bakgrunn
Visdelou var allerede av sine foreldre bestemt for en tjeneste i den katolske prestestand. Han trådte inn i jesuittordenen i september 1673.