cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Abraham Pihl
Virke
Da Pihl ble sogneprest i Vang i 1789 åpnet han klokkemakerverksted, og en langvarig klokkemakertradisjon ble innledet på Hedmarken. Urmakeri hadde han lært seg i studietiden i København hos Jürgen Jürgensen. Han skal ha vært en av de første som laget pendelur i Norge. Mange av hans læresvenner ble senere mestere i norsk urmakerfag. Han laget blant annet store ur som ble plassert i tårnet på store bygninger. Gårdsklokken på Vang prestegård (må på museum), på Torshov og på Hovinsholm på Helgøya ble laget av Pihl. Det er mulig men usikkert om Pihl også laget lommeur. Et av urene etter Pihl står i Bolstadbygningen på Hedmarksmuseet. En av Pihls hobbyer var glassblåsing og ved auksjonen etter ham var det store mengder glass. Auskjonslisten nevner også fem fioliner, bass, lutt, zither og klaver.
I 1793 sendte 60 bønder fra Vang og Furnes klage på Pihl til Cancelliet i København og ville ha ham forflyttet. De mente prosten blandet seg opp i bøndenes jordbruk. Klagen ble avvist av Cancelliet og returnert til amtmannen. Det ble avholdt høring i klokkergården om saken ledet av prosten og to «assesorer», striden ble deretter bilagt.
Ifølge samtidige beretninger laget også Pihl orgler, blant annet stueorgel. Han lagde også sitt eget termometer som han brukte til værobservasjoner. Pihl fungerte også som veimester og postmester.
Astronom
Fra 1785 ble han ansatt som Danmark-Norges astronomiske observatør i Norge. Han foretok en rekke astronomiske bestemmelser, og laget til dels instrumentene sine selv. Pihl slipet selv linser og bygget teleskoper og annet optisk utstyr. Et pendelur han laget befinner seg nå på Astrofysisk institutt ved Universitetet i Oslo. Han hadde et Herschel teleskop, en Troughton sekstant og to kronometer. Kronometrene var spesielte presise ur som kunne tas med på reise og ble blant annet brukt i forbindelse med astronomiske observasjoner og fastlegging av lengdegrad. Pihl fikk 100 riksdaler i året for denne stillingen som han behold til 1811 da Universitetet i Oslo ble opprettet. Han hadde også barometer og hygrometer til værobservasjoner med ambisjoner om å spå været, dette gav han etter hvert opp. Pihl tok i bruk de mest moderne metoder for å fastslå et steds lengde (i forhold til Paris). Han hadde to kronometre (særlig nøyaktige klokker) som han brukte til å fastslå Vangs lengdegrad (relativt til København), og på oppdrag med oppmåling av kystområdene i Agder. I 1806 fikk han i spesielt oppdrag å bestemme breddegradene for ulike steder på Vestlandskysten. På denne tiden var bare Christiania og Stavern så nøyaktig oppmålt at man kunne stille klokker etter det.
Jordbruk
Pihl konstruerte en treskemaskin, det er usikkert om dette var den første treskemaskinen på Hedmarken, men den hadde stor betydning for utvikling av jordbruket på Hedmarken. Han konstruert også andre maskiner til bruk på gården og han innførte moderne ploger fra Sverige til erstatning for den gamle arden. Han fikk også i oppdrag av Norges Vel å konstruere eller forbedre en maskin til å utvinne olje fra valmuefrø. Pihl eksperimenterte med vinterhvete og skal slik ha økt kornavlingen vesentlig. Pihl utnyttet også stein fra åkrene til bygningsmaterialer, bygging av fjøs i stein var en viktig nyvinning på slutten av 1700-tallet. Samtidige beretninger var imponert over Pihls hage med praktvekster fra varmere strøk, blant annet scilla og ulik løkblomster. I hagen var det også epletrær, pære, kirsebær og plantet hassel.
Arkitekt og byggmester
Han fungerte også som arkitekt. Da Vang kirke brant i 1804 etter lynnedslag, var det han som tegnet den nye kirken, som senere ble et forbilde for mange kirker på vestsiden av Mjøsa. Byggmester Svend Aspaas fra Røros overtok byggeledelsen i 1806 da Pihl var opptatt med å skjøtte sin oppgave som astronomisk observatør. (Kolsrud omtaler Aspaas som Pihls «husman» .) Ifølge Imerslund er det ingen tvil om at Pihl sto for den arkitektoniske utformingen, mens Aspaas kan ha tatt viktige beslutninger om praktiske løsninger mens Pihl var på reise. Ifølge Imerslund må det ha vært en prestasjon å få til den store takkonstruksjonen på 21 x 25 meter, som i tillegg til å være over 500 m2 uten støtte er så solid at det trolig kan bære det mangedobbelte av tyngden. Pihl tegnet også det store stenfjøset på Torshov (1808) og andre næringsbygg. Han tegnet også hovedbygningen på Kjonerud gård i Ottestad, svigersønnen Claus Bendekes gård, bygget gikk tapt i brann i 1909. Etter initiativ av Pihl fikk Furnes kirke i Ringsaker nytt, høyt tårn (57 alen) med fire småtårn omkring på en kvadratisk tårnfot. Kurud mølle ved Svartelva skal også ha blitt oppført av Pihl, trolig i krigsårene 1807-1814. På sin egen gård Arnkvern i Furnes satte Pihl opp en treetasjers hovedbygning med grunnmur av stein.
Teologi og politisk syn
Imerslund mener han blant annet gjennom utdanningstiden i København var preget av opplysningstidens fornuftsorientering og fremskrittsoptimisme, og peker på den danske presten Christian Bastholm som en viktig inspirasjonskilde. Pihl samarbeidet med haugianere i distriktet og haugianerne var i likhet med Pihl opptatt av det praktiske og av materiell velferd. Hans Nielsen Hauge besøkte Pihl flere ganger og Pihl beskrev Hauge i rosende vendinger med unntak av hans proselyttmakeri som "dog ikke paa nogen Maade er bleven dette Sogn til skade". Ifølge Svendsen brydde ikke Pihl seg noe særlig om haugianernes virksomhet og lot dem stort sett være i fred. Etter at Hauge i februar 1799 talte til menigheten på kirkebakken i Vang etter gudstjenesten, ble Hauge anmeldt av Pihls kapellan (Pihl selv foretok seg ikke noe) og Hauge ble da ettersøkt i hele distriktet. Senere holdt Kari Nielsdatter Hauge private prekener i Vang og ble da anmeldt av Pihl selv, trolig fordi det dreide seg om en kvinnelig lekpredikant. Kari Hauge ble da dømt til å reise hjem til Thune i Østfold.
Kildene fra den tiden, særlig hans egen korrespondanse, gir få holdepunkter for å si noe om hans teologiske standpunkt og blant annet brevene handler mest om praktiske saker. Imerslund mener Pihls politisk ståsted var individualistisk og liberalistisk, Pihl argumenterte mot forbudet mot brenning fordi det innskrenket bondens eiendomsrett. Pihl bruker også «frihet» som honnørord i økonomisk og sosialpolitisk sammenheng. Han argumenterte (mot brenneforbudet) med at brenning var lovlig i byene, mens bonden må selge kornet og kjøpe det dyrt tilbake foredlet som brennevin. Pihl mente også at bonden kunne utnytte poteten, denne nye veksten i jordbruket, til brennevinsproduksjon (Pihl behersket selv kunsten å lage brennevin ved å destillere alkohol ). Pihl ga forsiktig uttrykk for tidens gryende tanker om frie tanker og fritt næringsliv. En av Pihls store ideer var å skape en by ved Mjøsa der Brumunda løper ut, dette mente Pihl var «hjertet av Norge». Han ville også legge universitetet til Hedemarken heller enn til Christiania der tenkesettet ennå «er dansk», i hjertet av riket ville det være mer grobunn for mer «patriotisk tenkesett».
Minner
I Bolstadbyningen på Hedmarksmuseet står Pihls skrivebord med Norges Grunnlov innrammet over skrivebordet. Det finnes en Abraham Pihls veg på Ridabu. I Hamar fantes tidligere (på Disen) en Abraham Pihls gate, men denne regnes nå som en del av Steenbergs gate.
Colijn de Coter
Colijn de Coter (født ca. 1440-1446, død ca. 1522-1532) var en tidlig nederlandsk maler som hovedsakelig laget alterstykker. Han arbeidet hovedsakelig i Brussel og Antwerpen i dagens Belgia. Hans navn ble noen ganger oppgitt til være Colijn van Brusele (Colijn av Brussels), noe som indikerer at han kom fra Brussel eller i det minste bodde der det meste av hans arbeidsliv. Han signerte også mange malerier med Coliin de Coter pingit me in Brabancia Bruselle ("Colijn de Coter malte med i Brussel i regionen Brabant").
De Coter ble født ca. 1440-1445. Det kan sluttes fra et dokument fra 1479 i arkivene i Brussel, som navngir ham som en ektemann, maler og leieboer i et hus; med andre ord må han allerede være voksen dette året. Et annet dokument, datert 1483, refereres han som Colijn van Brusele (Colijn av Brussel). Dette dokumentet angir at han var medlem av Sint-Lucasgildet i Antwerpen og dekorerte en hvelving i laugets kapell i Vår frues katedral i Antwerpen. Arkivene til Brusselbrorskapet av St. Eloy lister opp tre utbetalinger til Colijn de Coter i 1509-1511 for å ha malt et kirketabernakel. Fra arkivene til dette brorskapet kan vi også dedusere at malerens død sannsynligvis var i perioden 1522-1532.
Selv om det ikke er bevist tror kunsthistorikere at Colijn de Coter ledet et innflytelsesrikt verksted med mange elever. Denne konklusjonen er basert på mangfoldighet i stil og kvalitet på verkene som er tilskrevet ham. Leidenmaleren Cornelis Engebrechtsz. kan ha vært en av hans elever.
Verk
Noen av maleriene som tilskrives Colijn de Coter er:
Nattefrost
Nattefrost er et norsk black metal-prosjekt av Roger Rasmussen fra Carpathian Forest.
Det står «Satan's Terrorist» i ruinene på logoen til bandet. Låttekstene omhandler hovedsakelig satanisme.
Fopp
Fopp er den andre EP-en fra Soundgarden. I 1990 ble denne EP-en sammen med Screaming Life satt sammen til samlealbumet Screaming Life/Fopp.
Dorfhain
Dorfhain er en kommune i den nordvestlige delen av Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge i Direktionsbezirk Dresden i Fristaten Sachsen. Kommunen har 1 177 innbyggere (31. desember 2008) og er en del av forvaltningsfellesskapet Tharandt.
Kommunen Dorfhain består av de tre distriktene Kleindorfhain, Mitteldorfhain og Großdorfhain, og befinner seg ca 20 km sørvest for Dresden og 10 km nordvest for byen Dippoldiswalde ved randen av det historiske landskapet Tharandter Wald. Elven Wilde Weißeritz flyter gjennom kommunen i retning nord, og munner ut i elven Elben.
Dorfhain var en kommune i Kreis Freital fra 1952 til 1990, og i Landkreis Freital fra 1990 til 1994. Fra 1. august 1994 frem til 1. august 2008 var den en del av i Weißeritzkreis, og siden 1. august 2008 har den vært en del av Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge.
Farlig begjær
Farlig begjær (originaltittel: Fatal Attraction) er en thriller fra 1987 om en gift mann som har en helgeaffære med en kvinne som nekter å avslutte forholdet og som blir besatt av ham.
Filmen ble regissert av Adrian Lyne, og hovedrollene spilles av Michael Douglas, Glenn Close og Anne Archer. Filmen ble tilpasset av James Dearden og Nicholas Meyer fra en tidligere kortfilm av Dearden for britisk fjernsyn under navnet Diversion. Filmens handling ligger nært opptil handlingen i Misty - mørkets melodi fra 1970.
Farlig begjær var en stor suksess både nasjonalt og internasjonalt, og spilte inn nest høyest inntekter av filmer i USA i 1987. Den ble godt mottatt av kritikere og mottok seks Oscar-nominasjoner, blant annet for beste film. Rollefiguren Alex Forrest er blant de mer kjente filmeksemplene på personer med borderline personlighetsforstyrrelse. Filmen står også bak uttrykket «kaninkoker» (engelsk: «bunny boiler»).
Det amerikanske filminstituttet har kåret Closes rollefigur til filmhistoriens 7. beste skurkeskikkelse.
Handling
Daniel «Dan» Gallagher er en vellykket, lykkelig gift advokat bosatt på Manhattan, hvis arbeid gjør at han en dag møter Alexandra "Alex" Forrest, redaktør for et forlag. Når hans kone Beth og datter Ellen er utenbys i helgen, innleder Dan en affære med Alex. Men Alex får raskt følelser for Dan, og hun kutter håndleddene sine som et manipulerende knep for å tvinge Dan til å bli hos henne. Dan hjelper henne med å bandasjere kuttene, og blir hos henne over natten for å sikre at hun har det bra. Men neste morgen reiser han sin vei. Selv om Dan mener at forholdet skal glemmes, møter Alex opp på kontoret hans en dag, for å be om unnskyldning for oppførselen sin.
Alex fortsetter deretter å ringe ham på kontoret gjentatte ganger. Alex kontakter ham igjen og påstår at hun er gravid, ikke vurderer abort, og planlegger å beholde barnet deres. En dag dukker hun opp ved leiligheten hans (som er til salgs) møter Beth, og later som hun er en interessert kjøper. Dan og familien flytter deretter, men dette avskrekker ikke Alex. Hun går til verbale angrep. Forfølger Dan til et parkeringshus, ødelegger bilen hans, og følger ham hjem en kveld for å spionere på ham og familien hans. Besettelsen hennes eskalerer ytterligere når Dan kontakter politiet i forsøk på å skaffe besøksforbud mot Alex, men Alex svarer med å blant annet ta livet av Ellens kjæledyr.
Profeti
En profeti er et budskap som kommer fra en profet, talsmann eller åndelig inspirert budbærer, og som ofte omhandler framtida.
En ekstremt langbeint film
En ekstremt langbeint film (An Extremely Goofy Movie) er en amerikansk animasjonsfilm fra 2000 som ble produsert av The Walt Disney Company og distribuert av Buena Vista Distribution. Den er en direkte oppfølger til En langbeint film fra 1995, som viderefølger TV-serien Langbein og sønn.
Filmen handler om Max som skal starte på college, og Langbein som slutter seg til det samme colleget, ettersom han aldri har tatt eksamen.
Handling
Det er en viktig tid i Max' liv ettersom han skal starte på college med sine beste venner Pelle og Bobby. Hans store målsetting er å vinne college X-Games med vennene sine. Når de ankommer colleget, blir Max lagt merke til av «Gamma Mu Mu»-broderskapet, som er de regjerende X-Games-mesterne. Deres leder, Bradley, inviterer Max til å slutte seg til broderskapet hans, men Max nekter hvis han ikke får ha med vennene sine. En feid starter dermed mellom laget til Max og laget til Bradley, og de inngår et veddemål som går ut på at taperne må tørke av svetten til det seirende laget. Samtidig blir Langbein sparket fra jobben sin på grunn av et uhell han forårsaket. Han klarer ikke å få seg en ny jobb, siden han bare tilbrakte tre år på college og aldri motokk artium det siste året. Til Max' fordervelse, slutter Langbein seg til den samme campusen for å oppnå artiumet. Ettersom Max ikke vil ha Langbein på sitt X-Games-lag, overtaler han ham til å bli med i det konkurrerende «Gamma Mu Mu»-broderskapslaget, noe Langbein blir med på. I tillegg blir Langbein kjent med collegebibliotekaren, Sylvia Marpole, som deler hans nostalgiske lidenskap for 70-tallet. Romansen blomstrer mellom Langbein og Sylvia, og de bestemmer seg for å gå på et stevnemøte den kommende lørdagen.
I den første runden av X-Games-semifinalen, slår Langbein Max på grunn av at Bradley implementerte en liten rakett under rullebrettet til Langbein. Max blir rasende og forlanger at Langbein skal holde seg unna ham og få seg sitt eget liv. Dette får Langbein til å miste fokus på livet, da han stryker på termineksamen og glemmer stevnemøtet sitt med Sylvia. Han gjenopptar eventuelt fokus igjen og skværer opp med Sylvia, som hjelper ham med å pugge til å ta eksamen om igjen. Han bestemmer seg også for å slutte på Gamma-laget og å ikke delta i X-Games i det hele tatt. Men etter at han får vite at Gammaene planlegger å jukse i finalen, forsøker han å advare Max, som bare ignorerer ham. Under X-Games-finalen, jukser Bradley og Gammaene flere ganger på forskjellige måter, men de blir ikke oppdaget. Rett før finaleløpet, etter at Gammaene får Pelle ut av konkurransen, spør Max Langbein om å bli med på laget sitt. Han gjør dette for å unngå å bli diskvalifisert for å være et ufullstendig lag, og Langbein slutter seg til laget. I det siste løpet mislykkes en av Bradleys juksemanøvre når en diger X til X-Games-logoen faller over Tank. Bradley fortsetter løpet, mens Max og Lanbein bestemmer seg for å hjelpe Tank. De kommer helskinnet inn i løpet igjen, og Tank hjelper Max å bli seiersherren. Etter terminen er omme, mottar Langbein vitnemålet og forlater Max sammen med Sylvia.
Mottakelse
En ekstremt langbeint film vant prisen for «Best Animated Home Video Production» og ble nominert til «Best Voice Acting by a Male Performer» under den 28. Annie Awards-utdelingen i 2000. Nettsiden Rotten Tomatoes anmeldte filmen som 40 % Rotten.
Abacab
Genesis var nå godt i gang med sin nye musikalske retning, med et album som solgte enormt over hele verden. Bandets rykte som hit-makere, ble etablert med dette albumet med dets hit-singler «No Reply At All», «Keep It Dark» og «Man on the Corner».
Sporliste
Alle sangene er skrevet av Tony Banks/Phil Collins/Mike Rutherford, unntatt hvor annet er notert.
Albertkanalen
Albertkanalen er en kanal i det nordlige Belgia oppkalt etter Albert I av Belgia. Kanalen knytter sammen byene Antwerpen og Liège og elvene Maas og Schelde. Kanalen har en seilingsdybde på 3,40 meter, fri seilingshøyde på 6,70 meter og en total lengde på 129,5 kilometer. Kanalens maksimale kapasitet er en lekter på 10 000 tonn. Kanalen ble konstruert i årene 1930-1939 og ble første gang brukt i 1940.
Ved utbruddet av andre verdenskrig dannet kanalen et viktig forsvarsverk for Belgia mot et tysk angrep mot landet. I 2005 ble kanalen benyttet av i alt 34 117 fartøyer med total last på 22,5 millioner tonn.
Lekeplassveien (Oslo)
Lekeplassveien (2–8; ingen oddetallsadresser) er en vei på Risløkka i bydel Bjerke i Oslo. Den går som blindvei østover fra Risløkkalleen på nordsiden av lekeplassen på Sverre Refstads plass.
Veien fikk navn i 1927 etter nevnte lekeplass.
Aleksej Jesin
Aleksej Jurjevitsj Jesin (ru: Алексей Юрьевич Есин, født 3. desember 1987 i Kolomna, Moskva oblast i Sovjetunionen), er en russisk skøyteløper som representerte hjemlandet under Vinter-OL 2010 i Vancouver.
Personlige rekorder
Oppdatert pr 20. mai 2011
Internasjonale mesterskap
Olympiske leker (Vinter) deltatt i ett OL ved 2 konkurranser.
Sprint-VM på skøyter deltatt i 4 sprint-VM.
Enkeltdistanse-VM på skøyter deltatt i 2 enkeltdistanse-VM ved 4 konkurranser.
Junior-VM på skøyter deltatt i 2 VM ved 3 konkurranser.
Radio Television Afghanistan
Radio Television Afghanistan (RTA; persisk: ‏رادیو تلویزیون ملی افغانستان) er det statlige kringkastingsselskapet i Afghanistan. Dette statlige organet har to nasjonale TV-stasjoner, Afghanistan National Television (ANTV) og RTA (som bærer samme navn som organisasjonen). Det har også en radiostasjon, Radio Afghanistan, samt Radio Television Afghanistan Musicians og Radio Afghanistan Theatre, der de to sistnevnte er dedikert til henholdsvis musikk og teaterstykker. Radio Television Afghanistan har hovedkvarter i Kabul, men også regionale kontorer. For tiden har selskapet rundt 3 000 ansatte. Radio Afghanistan er operatør for Radio Kabul.
Etter at Taliban kom til makten ble det forbudt å sende fjernsynssendinger. Etter Talibans fall mot slutten av 2001 ble det igjen lov å se på fjernsyn og tillatt å spille musikk over radio. Overføringene finner fremdeles sted i begrenset omfang. Radio Afghanistan sender 18 timer i døgnet, hvorav sju timer sendes på mellom- og kortbølger og når ut til ca. 50 % av landet. I løpet av de resterende elleve timene blir det sendt programmer regionalt i Kabul på FM.
Undaltunnelen
Undaltunnelen er en tunnel på fylkesvei 57 i Gulen kommune i Vestland fylke. Den er 590 meter lang og ble åpnet i 1964. Sammen med Leversundbrua og Lundtunnelen førte det til sammenhengende riksvei fra Fensfjorden til ferjeleiet på Rutledal ved Sognefjorden.
Skaldskaparmål
Skaldskaparmál består av en dialog mellom Æge, den guddommelige personifiseringen av havet, og Brage, skaldenes gud, der både norrøn mytologi og diskurs om poesiens natur er flettet sammen. Opprinnelsen til en rekke kjenninger er gitt; så leverer Brage en systematisk liste over kjenninger for ulike personer, steder og gjenstander. Deretter diskuterer han poetisk språk i noen detalj, spesielt heiti, sammenhengen til poetiske ord som er ikke omskrivende (som ganger for hest), og systematiserer disse igjen. Dette danner på en måte en tidlig form for poetisk tesaurus.
Bakgrunn
Snorre Sturlason var to ganger i Norge, første gang 1218–1220, og andre gang 1237–1239. Det er mulig at han hadde påbegynt Den yngre Edda (også kalt Snorre-Edda for å unngå forveksling med Den eldre Edda), men han fullførte den etter at han var tilbake på Island. Tiden rundt 1220 er antagelig da hans Edda ble skrevet.
I Norge hadde Snorre møtt andre livsformer og nye moter som var kommet som impulser fra Europa. De hadde blant annet begynt å danse til visesang, og det virker som en del av Snorres inspirasjon var at han fryktet at den gamle kunnskapen skulle gå tapt, kunnskapen om skaldene, han kjente til 200 navngitt skalder, og kvadene som forelå i strengt regelbundet verseform som gjorde dem unike som historiske referanser og kildeverdi til 400 år med norsk historie. Som han selv skrev i forordet til Heimskringla (sagaene om Norges konger): «...ingen vågde å fortelle ham om slike gjerninger av ham som alle tilstedeværende, og han selv med, visste var løgn og løs tale; det ville være spott og ikke ros.» Men for å forstå kvadene trengte leserne kunnskap om gudesagnene i norrøn mytologi, som han utgreide i Gylvaginning. I Skaldskaparmál (dikterspråket) viser han til de mange omskrivninger og kunstord som skaldene benyttet i diktningen sin, med forklaringer av den mytologiske og sagnhistoriske bakgrunnen deres. Eksempelvis lister han opp alle tilnavnene til Loke som var nødvendig tå vite for å forstå hvilken myte tilnavnet pekte på: Fårbaute, Lauvøy, Byleists, Helbinders bror, Hel, Nare, Åle og videre.
For moderne lesere er det innblikk i en tapt tid og andre tenkemåter, men for Snorre var det risikabelt å skrive om hedenske guder i en streng kristen tid. Han verger seg mot mulige kristne beskyldninger ved å slå fast at de norrøne gudene ikke var «virkelige» guder, men en ætt som kom fra Troja. Snorres målsetning var både å forklare og bevare den gamle skaldediktningen, til tross for og på grunn av at den tilhørte en svunnen tid.
Om Skaldskaparmál
Skaldskaparmál er utformet som en gjennomgang av de mange omskrivninger – kjenninger og heitir – som skaldekvadene benytter. I forhold til Gylfaginning er Skaldskaparmál noe løsere i komposisjonen. Innledningsvis er teksten preget av dialoger: En mann ved navn Æge eller Hler drar til Åsgard, får benk ved siden av gudene og kommer i samtale med skaldeguden Brage om skaldespråket. Opprinnelsen til et antall kjenninger blir gitt, og Brage oppgir en systematisk liste av kjenninger for ulike folk, steder og gjenstander. Brage går deretter over til å diskutere det poetiske språket i detalj, spesielt heiti, sammenhengen med poetiske ord som ikke er omskrivninger, eksempelvis ganger istedenfor hest, og igjen systematiserer han disse. På denne måten beskriver Snorre en poetikk, en tidlig form for poetisk ordliste.
Lengre ut i fortellingen oppgir Snorre samtaleformen, tar ordet selv og forteller generelt om gudene som for eksempel Tors kamp mot Rungne og strevsomme ferd til jotnen Geirrød. Især har gull mange navn og for å forklare dem må det fortelles tilsvarende mange historier. Gudinnen Sivs hår er av gull, og grunnen er at Loke klippet håret av henne og hun fikk hår av gull som erstatning. Grunnen til at gull også heter «Frodes mel» blir gjengitt i Grottesangen, kvadet om den gullgale kongen som kom galt av sted da han ikke fikk nok. For å forklare bakgrunnen for kjenningen «Rolf Krakes såkorn» fortelles historien om da Rolf Krake flyktet for den svenske kongen Adils og strødde gull etter seg som såkorn for at svenskekongen og mennenes hans skulle stoppe opp, og slik slapp Rolf Krake unna forfølgernes sine.
Volksgerichtshof
Volksgerichtshof (VGH, folkedomstolen) var en spesialdomstol for høyforræderi og landsforræderi som eksisterte i Tyskland fra 1934 til 1945. Den ble ledet av Fritz Rehn, Otto Georg Thierack, Roland Freisler og Harry Haffner. Roland Freisler var spesielt fanatisk, og ydmyket ofte de tiltalte.
Domstolen dømte overveiende politiske motstandere av det totalitære nasjonalsosialistiske regimet, og rettsstatlige prinsipper ble det ikke tatt hensyn til under rettssakene.
Tysk høyesterett innvilget de ansatte ved Volksgerichtshof det såkalte dommerprivilegiet i 1956, som innebar at ingen kunne stilles til ansvar for noe som helst så lenge de hadde handlet i overensstemmelse med daværende rett. Bortsett fra én person som ble forfulgt i en amerikansk rett, ble ingen av de 570 dommerne og statsadvokatene holdt ansvarlige senere.
Da Percy Adlon lagde filmen Fünf letzte Tage (= Fem siste dager) om motstandsbevegelsen Den hvite rose i 1982, ble det oppdaget at dødsdommene mot medlemmene av Den hvite rose stadig var rettskraftige i Vest-Tyskland. Først i 1985 avgav alle fraksjoner i Forbundsdagen en erklæring om at den nasjonalsosialistiske folkedomstolen hadde vært en terror-enhet, ikke et rettsstatlig element. I 1998 hadde det forente Tyskland opphevet alle dommene som folkedomstolen avsa i den nasjonalsosialistiske perioden.
Kabelvåg Idrettslag
Kabelvåg Idrettslag (stiftet 4. desember 1894) er en fotballklubb i Vågan kommune i Nordland.
Den mest kjente spilleren derfra er Stig Johansen, som representerer FK Bodø/Glimt i Adecco-ligaen. Laget spiller hjemmekampene på Kabelvåg stadion, som tar 2500 tilskuere.
Kabelvåg har flere lag i de forskjellige aldersgruppene, alt fra mini 1 til A-lag i Norsk 4.divisjon.
Fifty Shades of Grey (film)
Fifty Shades of Grey er en amerikansk erotisk-romantisk dramafilm basert på den første romanen i trilogien Fifty shades skrevet av E.L. James. Sam Taylor-Johnson hadde regi og manus var skrevet av Kelly Marcel. Hovedrollene spilles av Dakota Johnson og Jamie Dornan. Filmen hadde internasjonal kino-premiere den 13. februar 2015.
I februar 2015 meldte Taylor-Johnson at det kommer ytterligere to filmer, og den første av disse ville få premiere i 2016. I april 2015 annonserte Universal at filmene Fifty Shades Darker og Fifty Shades Freed ville komme i henholdsvis februar 2017 og februar 2018.
Den har fått to oppfølgere: Fifty Shades Darker fra 2017, og Fifty Shades Freed fra 2018. Begge oppfølgerne fikk en viss kommersiell suksess, men ikke i samme grad som den første filmen.
Sammendrag
21 år gamle Anastasia Steele er student ved Washington State University i nærheten av Vancouver, Washington. En dag blir hennes studie-venninne, Kate Kavanagh, plutselig syk, og har ikke mulighet til å intervjue Christian Gray - en 27 år gammel milliardær og gründer. Ana går med på å ta seg av intervjuet. Ved Christians hovedkvarter i Seattle, kalt "Gray House" snubler Ana seg gjennom intervjuet. Christian blir interessert i henne. Kort tid senere besøker han butikken hvor Ana jobber. Han tilbyr seg å være med på en foto-seanse som skal følge med artikkelen som Ana intervjuet ham for.
Christian inviterer Ana til kaffe. Men han går brått etter at Ana nevner at hun er en romantiker, og han sier at han ikke er mannen for henne. Senere sender Christian henne et eksemplar av to Thomas Hardy-romaner, inkludert Tess av slekten D'Urberville. Senere feirer Ana og vennene hennes eksamen ved en lokal bar. Etter å ha drukket for mye, ringer Ana på impuls til Christian, og forteller at hun ønsker å returnere bøkene hans. Christian går til baren for å finne Ana. Hun våkner neste morgen på Christians hotellrom. Ana og Christian begynner å gå ut med hverandre, og han insisterer på at hun signerer en avtale som hindrer henne i å avsløre detaljer om ham eller deres forhold.
Christian forklarer at han liker bondage. Ana avslører at hun er en jomfru. Hun og Christian vurderer avtalen, og forhandler om hennes egne betingelser. Hun ser hans "leke-rom" som er utstyrt med en rekke BDSM-leker, møbler og utstyr. De har sex. Ana møter også Christians mor, og senere spør hun Christian hvor mange andre kvinner som tidligere har bodd i huset hans. Christian skjenker Ana en rekke gaver, inkludert en ny bil og en bærbar datamaskin. Ana og Kate flytter til Seattle, og Ana fortsetter å møte Christian. Under en middag sammen med Christians foreldre nevner Ana plutselig at hun dagen etter skal besøke moren hennes i hjem-staten Georgia. Senere blir Christian frustrert når Ana sier at hun ønsker mer av forholdet deres enn det ensidige forholdet han foreslår. Hun blir sjokkert når Christian uventet dukker opp i Georgia. Han tar henne med i hennes private fly. Men han reiser sin vei kort tid senere, på grunn av arbeidet hans i Seattle.
Etter hjemkomsten fortsetter Ana å møte Christian, som ønsker videre seksuell eksperimentering. Ana samtykker, men Christian holder seg følelsesmessig fjern. Hun vurderer fremdeles kontrakten deres. I et forsøk på å forstå Christian psykologisk, ber Ana ham om å demonstrere hvordan han vil "straffe" henne for eventuelle regelbrudd. Christian pisker Anas rumpe med et belte. Ana blir opprørt og avskydd, og slår opp opp med Christian. Hun konkluderer med at han tar feil om henne, og hans seksuelle preferanser grenser til overdreven og avvikende.
Marcus Junius Brutus
Marcus Junius Brutus Caepio (født i juni 85 f.Kr., død 23. oktober 42 f.Kr) eller kjent som kun Brutus, var en romersk senator og hærfører mot slutten av den romerske republikken. Han spilte en viktig rolle i den gradvise overgangen fra den romerske republikk til det romerske keiserriket. Brutus er mest kjent for å ha vært en av lederne av konspirasjonen bak mordet på Julius Cæsar.
Tidlig liv
Marcus Junius Brutus Caepio ble født i år 85.F.Kr (nøyaktig dato er ikke funnet). Han var sønn av Servilia (senere Cæsars elskerinne) og Marcus Junius Brutus den eldre (død 77 f.Kr). Marcus Junius Brutus den eldre var en romersk politiker som aldri nådde toppen. Han ble drept av Pompeius under opprøret ledet av Marcus Aemilius Lepidus. Senere ble Brutus adoptert av Quintus Servilius Caepio. Brutus tok da navnet Quintus Caepio Brutus. Han fikk sin utdannelse av sin onkel Marcus Porcius Cato Uticencis (også kjent som Cato den yngre). Cato var en av de største tilhengere av den konservative fraksjonen i den romersk politikk. Brutus' retoriske ferdigheter og engasjement for filosofi ble godt kjent.
Militær og politisk karriere
Brutus begynte sin karriere ved å tjenestegjøre under Cato den yngre på Kypros i år 58 f.Kr. I år 54 f.Kr giftet Brutus seg med Claudia, datter av Appius Claudius Pulcher. Han tjenestegjorde under sin svigerfar følgende år som kvestor i Kilikia.
Da borgerkrigen mellom Julius Cæsar og Pompeius startet i år 49 f.Kr valgte Brutus fraksjonen til Pompeius. Etter Pompeius' tap ved Farsalos i år 48 f.Kr benådet Cæsar Brutus. Etter benådningen ble Brutus en pontifex (et medlem av en romersk laug av prester). I år 46 f.Kr ble Brutus guvernør over provinsen Cisalpina i Gallia. I år 45 f.Kr skilte Brutus seg fra Claudia, og giftet seg med sin kusine Porcia Catones (Catos datter). Brutus ble urban praetor i år 44 f.Kr, og ble lovet stillingen som konsul for år 41 f.Kr.
Mordet på Cæsar
Cæsar begynte å få stor makt i det romerske imperiet. Etter å ha bekjempet Pompeius ved Pharsalus var han den største makthaveren i Roma. Han ble gitt tittelen diktator på livstid. Cæsar begynte å oppføre seg som en konge, for eksempel ved å ikke reise seg når senatorene kom inn i senatet. Brutus ble mer og mer bekymret for republikkens skjebne. Det resulterte i at Brutus ble overtalt til å bli en del av en konspirasjon sammen med Gaius Cassius Longinus og andre fiender av Cæsar. Brutus ble en av lederne for konspirasjonen. Den 15. mars i år 44 f.Kr ble Julius Cæsar stukket i hjel av Brutus og de andre konspiratorene i et møte i senatet. Det ble kaos i Roma etter Cæsars død, da republikanerne og de som var lojale mot Cæsar kjempet om makten.
Brutus' død
Den samme sommeren ble konspiratorene nødt til å rømme fra Italia. Brutus dro til Athen og begynte å samle tropper og penger. Cassius gjorde det samme i Asia. Cæsars arving Octavian (senere kjent som keiser Augustus), og Marcus Antonius dømte i samarbeid konspiratorene til landsforrædere. De formet det andre triumvirat sammen med Cæsars tidligere kavalerikommandant, Lepidus. De samlet en hær og dro ut etter Brutus og Cassius. Høsten i år 42 f.Kr møtes Brutus og Cassius samlede hær i slaget ved Filippi. Cassius ble nedkjempet av Marcus Antonius, mens Brutus vant det første slaget mot Octavian. Cassius tok sitt eget liv etter å ha blitt nedkjempet. I det andre slaget ble Brutus også nedkjempet, og tok sitt eget liv etter slaget. Marcus Antonius skal ha gitt Brutus en ærverdig begravelse, der han var rullet inn i Antonius' fineste toga. Brutus ble kremert, og asken ble sendt til hans mor, Servilia.
Lena Hiorths plass (Oslo)
Lena Hiorths plass er en plass på Malerhaugen i bydel Gamle Oslo. Den ligger i nordvestenden av Lensmann Hiorths allé.
Plassen fikk navn i 1927 etter Maren Helene (Lena) Hiorth (1815–97), som var gift med lensmann Hans Jensenius Hiorth, som har gitt navn til alleen.
Ingen hus har adresse Lena Hiorths plass.
QSL-kort
QSL-kort er en skriftlig bekreftelse på radiokontakt utstedt av en radiostasjon i forbindelse med DX-ing. Den skal inneholde navnet på stasjonene som hadde kontakt, tidspunkt, kvaliteten på kontakten, frekvens, modulasjon og ev. navnet på operatøren. Kortet benyttes i hovedsak som bevis for deltakelse i konkurranser eller ved søknader om diplomer.
Jørn Simen Øverli
Jørn Simen Øverli (født 1. august 1950 i Oslo) er en norsk visesanger. Han har blant annet arbeidet med russisk og sentraleuropeisk vise- og sangtradisjon. Han vant Spellemannprisen 1989 i klassen visesang for Levende bandasjer, en plate med gjendiktninger av den russiske gitarpoeten Vladimir Vysotskijs sanger. Jørn Simen Øverli har også drevet Josefine Visescene i Oslo siden 1995 sammen med Kari Svendsen, Lars Klevstrand og andre. Han fikk Gammleng-prisen i klassen viser i 2000, NOPAs tekstpris for Karuzela i 2011 og Alf Prøysens Ærespris i 2016. Han var også nominert til Spellemannprisen 1986 i klassen viser for Den røde bussen.
Jørn Simen Øverli har samarbeidet med en rekke musikere og også hyllet kolleger, for eksempel visesangeren Jens Gunderssen på platene 12 viser av Jens Gunderssen (1975) og Stjerner lyser hvite (2012).
Qiblih
Ved den daglige bønnen, vender bahaier seg dit. Når en bahai blir begravet, rettes den avdødes kropp slik at hodet vender mot Qiblih. Qiblih er også et mål for pilegrimsreise.
Tilsvarende i andre religioner er Mekka (islam) og Jerusalem (jødedom). Innen islam kalles «bønneretningen» Qibla.
Kangerluk
Kangerluk ligger ca. 35 km nord for kommunens administrasjonssenter, Qeqertarsuaq, innerst i øyas største fjordkompleks. Dette er i dag den eneste bygda som er igjen på øya, men byen Qeqertarsuaq ligger også på øya. Opprinnelig het bygda Kangerluarssuk, etter navnet på den fjordarmen bygden ligger innerst i. Dagens navn er etter det større fjordsystemet.
Bygda har i dag ca. 50 innbyggere, og til sammen 15-20 hus. Dette har variert kraftig gjennom de siste 200 årene, den har også i perioder vært ubebodd. Det finnes både posthus, butikk og en fabrikk som tar imot uvak, som er en torskeart. De har også eget elverk.
Skolen i bygden, Aalunnguup atuarfia, har kun fem elever. Skolen dekker 1. til 10. klassetrinn, etter dette må elevene fortsette skolegangen i Qeqertarsuaq.
Hovedbeskjeftigelsen i Kangerluk er fangst og fiske.
World Championship Wrestling
World Championship Wrestling (WCW) var et av USAs ledende fribryterforbund, sammen med World Wrestling Federation (World Wrestling Entertainment) og Extreme Championship Wrestling. WCW var eid av Ted Turner fra 1986–2001, da det ble kjøpt opp av Vince McMahons WWF. Eric Bischoff har mye av æren til WCWs popularitet.
Eksterne lenker
World Wrestling Entertainment
Frontispis
Frontispis eller frontispise kan vise til:
Frontispiz
Profet
Profet (norrønt: prófeti, fra gresk: av pro- og phanai 'si') er en person eller budbringer som anses å kunne formidle og åpenbare et religiøst budskap fra en høyere makt, gudene eller den ene Gud.
Profeter er kjente fra asiatisk religion og finnes nedskrevet i blant annet Det gamle testamente. Fra 1000-tallet f.Kr. er grupper av profeter som formidler orakel i ekstatisk tilstand kjent fra blant annet oldtidens Israel. Senere, ca. 700-tallet f.Kr. kjenner man til profeter som drev reformkampanjer, for eksempel mot de kanaaneiske innslagene i den israelske religionen. Blant disse finners Elia og Hosea. Flere av skriftene i Det gamle testamente er tilskrevet profeter. Profeter er også kjent fra oldtidens Egypt, Mari og i kanaaneisk religion.
Köping kommune
Köping kommune er en kommune i Västmanlands län i landskapet Västmanland i Sverige. Kommunens administrasjonssenter ligger i Köping.
Profet
Etter profetenes tid i oldtidens Israel opplevde rabbiene iblant det de kalte bat kol (hebraisk: בת קול), «Guds stemme» En slik «guddommelig eller guddommelig stemme proklamerte Guds vilje eller bedømmelse». var en slags inspirasjon som hadde avløst de profetiske åpenbaringene direkte fra Gud. At Jesus ved sin dåp hørte en stemme fra oven, var ut fra hans samtid ikke noe uvanlig. Den er «identifisert med Den hellige ånd, selv med Gud, men er vesenforskjellig fra profetene, skjønt disse snakker som medium for Den hellige ånd.»
Köping kommune
Tettsteder
Köping kommune har tre tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.
Profet
Noen profeter
Listene viser navn på historiske og mytologiske personer som tilhengerne har ment har mottatt direkte beskjeder og åpenbaringer fra en guddom, blant annet skikkelser fra Det gamle testamentet, den kristne betegnelsen for den hebraiske bibelen Tanakh.
Å være, eller ikke være
«Å være, eller ikke være» (engelsk: To be, or not to be) er en monolog fra William Shakespeares skuespill Hamlet (skrevet ca. 1600), tredje akt, første scene. Det er et av de mest kjent sitatene innen verdenslitteraturen og det mest kjente fra nevnte skuespill.
Monologen fremføres i skuespillet av tittelfiguren Prins Hamlet, og dens første linjer i André Bjerkes gjendiktning av monologen lyder:
Hamlet er ikke alene på scenen mens han fremfører dette. Ofelia, Polonius og Kong Claudius er på scenen, selv om litteraturvitere ikke enes om hvorvidt Hamlet er klar over deres tilstedeværelse.
Haugs gate (Hønefoss)
Haugs gate (10–14, 11–13) er ei kort gate på Nordsiden i Hønefoss. Gata starter fra Hønengata og løper mot øst til begynnelsen av Prinsens gate. Med unntak for et forretningsbygg, preges gatestubben av villahusbebyggelser i tre.
Geologisk tidsskala
Geologisk tidsskala er en sammenstilling av den tiden som har gått siden Jorden skaptes og frem til i dag. Jordas tidsskala uttrykkes i millioner år før nåtiden (engelsk: million years before present, eller mya). For forståelsens skyld hender det at man i framstillinger representerer hele jordhistorien som ett døgn, og hvor mennesker bare har eksistert i «25 sekunder» (25/86400 av jordhistorien tilsvarer 1,3 millioner år).
Tiden er inndelt i navngivne perioder som er definerte av arbeidsgrupper innenfor International Commission on Stratigraphy. En internasjonal kommisjon ved navn International Union of Geological Sciences (IUGS) er en del av UNESCO og arbeider med geologiske spørsmål. Definisjonen av jordas tidsenheter gjøres ved hjelp av metoder som biostratigrafi og radiometrisk dateringsmetoder innen geokronologi, der man kan få fram absolutte aldre på ulike bergarter.
Tiden før kambrium kalles generelt for prekambrium, men den korrekte inndelningen er arkeikum og proterozoikum. Opprinnelig ble termen benyttet for all tid før det fantes kjent liv, dvs før kambrium. Vend er et eldre navn på den yngste delen av proterozoikum. Idag kalles den delen av jordens historia for ediacara. Tiden fra og med kambrium kalles fanerozoikum. De tre eonene arkeikum, proterozoikum og fanerozoikum er delt inn i æreaer, som igjen er delt inn i epoker.
Tidsskala
Tidsskalaen til høyre viser en navngitt inndeling av Jordens historie de siste 542 millioner årene, med angivelse av hvilke hovedavsetninger (bergarter) som dominerer fra hver enkelt periode.
Three Sides Live
Three Sides Live er et konsertalbum og fra det engelske rock-bandet Genesis, utgitt i juni 1982. Innspillingene er hentet fra forskjellige turnéer, men hoveddelen ble innspilt høsten 1981 under bandets Abacab-turné.
Sporliste
Alle sangene er skrevet av Tony Banks/Phil Collins/Mike Rutherford, unntatt hvor annet er notert.
Turnémusikere
* «It/Watcher of the Skies»: Turnémusiker
Mario Kummer
Mario Kummer (født 6. mai 1962) er en tysk sportsdirektør og tidligere profesjonell syklist. Han er for øyeblikket sportsdirektør for Pro Tour-laget Astana.
Kummers største triumf kom i 1988 da han tok OL-gull på lagtempo med det østtyske laget i Seoul. Lagkamerater var Uwe Ampler, Jan Schur og Maik Landsmann.
Syklist
Kummer var profesjonell fra 1990 til 1998.
Ullerålsgata
Ullerålsgata (1-57, 2-54 ) er ei gate på Nordsiden i Hønefoss, der den trolig tilhører de eldste ferdelsveiene. Gata starter i dag fra nedre del av Hønengata og løper først nordøstover, før den svinger mot nord og løper opp til Roa-Hønefosslinjen. Gata krysser Gullagata ved innkjøringen til Holttangen, østre del av Grensegata og Asbjørnsens gate. I øvre del er det avkjøring til Wahlstrøms gate med gjennomkjøring til Bekkegata.
Ullerålsgata er synonym med den opprinnelige hovedferdselsåra fra sør til nord i nordre bydel. Opprinnelig gikk trolig gata fra bredden av Begna og til Hov gård i Ullerål.
Navnet stammer fra bygda Ullerål, som var den delen av Haug som lå i nordenden av vestsiden av Randselva, i dag nordøst i Hønefoss. Navnet kommer av den norrøne guden Ullr, og endelsen -ål kan bety stripe eller bånd, som da refererer til den høyden som går fra Hønefossen til Hovsmarka. En annen tolking er at endelsen kommer fra det gotiske ordet alhs, som betyr tempel.
Searching for Jerry Garcia
Searching for Jerry Garcia er D12s Proof sin første solosuksess. Musikkalbumet inneholder mange kjente gjester som Eminem, 50 cent, Method Man, B-real, Nate Dogg og King Gordy, men introduserte også mange nykomlinger.
Under lagringstiden var planen at alle sporene skulle ha navn etter kjente døde artister, men dette ble ikke noe av. Det ble til slutt bare siste spor «Kurt Cobain» som hadde dette, i og med at det passet at i sporet tar Proof selvmord, noe den kjente rockeren gjorde selv i 1994.
Lensmann Hiorths allé (Oslo)
Lensmann Hiorths allé (1–21, 2–20) er en vei på Malerhaugen i bydel Gamle Oslo. Den går fra Strømsveien til Lena Hiorths plass.
Veien fikk navn i 1927 etter lensmann Hans Jensenius Hiorth (1808–1902), som eide Malerhaugen gård fra 1852.
Screaming Life
Screaming Life er Soundgardens første EP. Singelen «Hunted Down», som er Soundgardens første singel, er hentet fra denne EP-en. Screaming Life sammen med Fopp ble senere satt sammen til Soundgardens første samlealbum.
Åsnes og Våler
Kommunen ble i 1854 delt i kommunene Åsnes (3 677 innbyggere) og Våler (3 410 innbyggere).
Kommunen hørte til under Hedemarkens amt, senere Hedmark fylke mens det eksisterte.
Santo Antão
Santo Antão (portugisisk for «Sankt Antonius»), eller Sontonton på kreolsk, er den vestligste og største av øyene i Kapp Verdes øygruppe Barlavento, samt den største vestligste øya i Afrika. Øya er Kapp Verdes nest største. Øyas hovedby er Ribeira Grande på nordkysten, som også har en flyplass. Byen Porto Novo har en fergehavn og ligger på sørkysten.
Historie
Øya ble oppdaget i 1462 av Diogo Afonso, men fikk ikke sitt nåværende navn før på 1500-tallet. Øya ble først bosatt i 1548. På 1600-tallet skjedde det en tilflytting til byen Ribeira Grande fra de nærliggende øyene Santiago og Fogo, samt fra nordlige deler av Portugal.
Geografi
Det høyeste fjellet er Topo de Coroa på 1979 moh, og det nest høyeste er Pico da Cruz på 1585 moh.
Kommuner på øya
Opprinnelig var hele øya en kommune, men i 1990 ble øya inndelt i dagens tre kommuner.
Gjøvik kirke
Gjøvik kirke er en langkirke i tre i Gjøvik kommune. Den har ca. 500 sitteplasser, mot opprinnelig 650. Kirken ble tegnet av Jacob Wilhelm Nordan og oppført i 1881–82, med innvielse 1. november sistnevnte år. Den avløste Gamle Hunn kirke, som var blitt oppført så sent som i 1821, og som langt fra var falleferdig. Den var riktignok blitt liggende utenfor kommunegrensen (i det som da var Vardal kommune) da Gjøvik by ble kjøpstad i 1861, men den nye kommunen hadde en minnelig avtale med Vardal om bruk av kirken. Ny Gjøvik kirke ble finansiert med gavebidrag fra Julie og Martin Engelhardt Hoff, i alt kostet bygget ekteparet Hoff 60.000 kroner. Det ble stilt som betingelse at gamlekirken skulle rives og materialer gjenbrukes. Det gamle kirkestedet er fortsatt i bruk som gravlund, og det er oppført et gravkapell med krematorium. Dagens Gjøvik kirke er nede i byen. Under byggingen av den nye kirken raste det uferdige kirketårnet sammen ved en storm i julen 1881. I et rimbrev i Gjøviks Blad sto det om nykirken like etter denne hendelsen:
Kirkebygg og inventar er utpreget nygotisk med kontrasterende farger på veggflater og bærende strukturer (samt hjørnemarkeringer). Kirken er blant annet kjent for at oppdraget med å male alterbildet var det første slike oppdraget i Norge som gikk til en kvinne, Asta Nørregaard. Tavlen var ferdig året etter kirkeinnvielsen. Kirken fikk nytt orgel i 2007. Det har 44 stemmer og er bygget av Åkerman & Lund i samarbeid med Norsk orgelverksted.
Det er ikke kirkegård ved kirken, men området foran den er parkmessig behandlet. Like utenfor kirkens hovedinngang står et monument over misjonæren Paul Olaf Bodding.
Gjøvik kirke er prostikirke i Toten prosti. I tillegg finnes det en rekke frikirkesamfunn i byen.
Prinsens gate (Hønefoss)
Prinsens gate (2–24, 3–27) er ei gate på Nordsiden i Hønefoss. Gata starter der Haugs gate ender og løper nordover parallelt med Hønengata til Asbjørnsens gate. Gata krysser både Gullagata og Grensegata.
Kragebein
Kragebeinet (latinsk: clavicula, også kalt nøkkelben), er en rørformet knokkel som binder brystbeinet til skulderbladet og holder skulderen ut fra kroppen. Det fungerer også som feste for flere muskler.