cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
STS-122
10. februar – Fjerde dag
Mannskapet brukte dagen på å undersøke en overflateskade på varmebeskyttelsen til av rakettmotorene. Skaden er mindre enn tilsvarende skade som oppstod under oppskytningen av STS-117, og det er ikke meldt om planer om å utbedre skadene før romfergen returnerer til jorden. De undersøkte også områder rundt vinduene. Walheim og Love overnattet rutinemessig i luftslusen for å kvitte seg med nitrogen i blodet, og dermed redusere risikoen for trykkfallsyke under romvandringen neste dag.
11. februar – Femte dag
Love og Walheim begynte den første romvandringen klokken 14:13 UTC (15:13 norsk tid), med assistanse fra Alan Poindexter og Hans Schelgel inne i romstasjonen. Leland D. Melvin styrte robotarmen som hentet ut Columbus fra lasterommet, og modulen ble montert til romstasjonen klokken 21:44 UTC.
Romvandringer
Det ble utført tre romvandringer under STS-122. Rex J. Walheim hadde tidligere utført to romvandringer (STS-110). Hans Schlegel skulle opprinnelig utføre den første romvandringen sammen med Walheim. Grunnet medinske årsaker ble Schegel ble byttet ut med Stanley G. Love på romvandring nr. 1, og samtlige av romvandringene ble utsatt med 24 timer.
Anastasija Matrosova
Anastasija Volodymyrivna Matrosova (ukrainsk: Анастасія Володимирівна Матросова, født 3. januar 1982) er en ukrainsk judoka.
Hun representerte Ukraina under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble nummer 4.
Vester-Lafjorden
Vester-Lafjorden (nordsamisk: Lávvárvuotna) er en fjordarm av Lafjorden i Nordkapp kommune i Finnmark. Fjorden strekker seg fire kilometer sørvestover til Námmegieddi i enden av fjorden.
Fjorden går langs hele vestsiden av Lafjordneset. Øst for Lafjordneset går Auster-Lafjorden parallelt. Vester-Lafjorden deler seg igjen i to mindre deler, Rivdnjevuotna i vest og Námmi i øst. Det er spredde bosetninger ved fjorden, men ingen veiforbindelse. Fjorden er 87 meter på det dypeste, midt i fjorden et stykke ut.
John Ole Morken
Karrieren
Han er medlem av folkemusikkgrupper som Morka, Rim, JoJo og Lajla/John Ole og har tidligere vært medlem av Sie Gubba (1995–1999). Han har ledet flere spellemannslag, blant andre Søndre Trondhjems Spellmannslag som fikk Folkelarmprisen i 2006 for albumet Den e grei ja.... Han har også laget flere bestillingsverk.
Leiv Vidar
Leiv Vidar er en norsk kjøttvareprodusent, som siden mai 2017 eies av matvarekonsernet Scandza.
I 1991 flyttet bedriften inn i nye og moderne produksjonslokaler i Birkebeinerveien 2, der selskapet fremdeles er lokalisert. Bedriften har siden innflytting i 2001 gjennomført syv større utvidelser som følge av økt volum og endrede krav fra kundene. De gamle lokalene ble overtatt av det som i dag er kjent som delikatesse- og slakterbutikken Leiv Vidar. Butikken har samme hovedeier som Leiv Vidar AS, Arne Vidar.
Bedriften inngikk i 1990-årene avtaler med de fleste landsdekkende bensistasjonskjedene og kioskkjeder, og vokste år for år. I 1990-årene var produksjonen 4000 tonn pølser i året. I 2001 mistet de avtalen med Statoil og i 2005 med Shell. Statoil kom i 2008 tilbake igjen som kunde. I 2002 startet et samarbeid med REMA 1000 og Leiv Vidar pølsene var med ett å få tak i også i nasjonale dagligvare over hele Norge.
I 2003 kjøpte selskapet en andel i en pølseprodusent i Sverige, Lindvalls Chark, for å posisjonere seg for økende skandinavisk orientering fra kjedekundenes side. Eierandelen ble økt i 2007, og i dag eier Leiv Vidar majoriteten i Lindvalls. Lindvalls leverer i dag blant annet til Statoil i Sverige og Danmark.
Under NM i kjøttprodukter 2008 vant Leiv Vidar fem gullmedaljer for sine produkter.
Bedriften hadde 91 ansatte per desember 2008.
Pseudictator
Utseende
En nokså stor, halvmatt svart trebukk. Antennene er litt lengre enn kroppen. Pronotum er forholdsvis stort og bredt, lett rundet. Dekkvingene er avsmalnende bakover. Beina er nokså lange og tynne.
Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Ghana.
Teisen Vest Borettslag
Teisen Vest Borettslag er et borettslag i Agmund Bolts vei på Teisen i Oslo. Borettslaget ligger ytterst vest i Alna bydel med direkte grense til bydel Gamle Oslo. Ring 3, som har trasé langs østsiden av tomten, danner et kunstig skille mellom Teisen Vest og resten av Teisenområdet.
Karl Edvard Diriks
Karl Edvard Diriks (født 1855 i Christiania, død 1930 i Horten) var en norsk maler. Han var sønn av generalauditør Christian Ludvig Diriks (1802–1873) og Benedicte Henriette Munch (1823–1912). Moren var en søster av Peter Andreas Munch og legen Christian Munch, far til maleren Edvard Munch. Edvard Diriks og Edvard Munch var fettere. Edvards Diriks var brorsønn av fyrdirektør Carl Frederik Diriks (1814–1895), «Fyr-Diriks», kjent for sine tegninger fra folkeliv langs kysten og fra reiselivet.
Teisen Vest Borettslag
Arkitektur
Borettslaget ble bygget i regi av OBOS og sto ferdig i 1955. Arkitektene var Frode Rinnan, Olav Tveten og Kjell Colbiørnsen. Bygningsmassen består av 16 bygninger i tre og fire etasjer. Blokkene har en funksjonalistisk utforming med gjennomgående leiligheter på to eller tre rom pluss kjøkken, i samme stil som borettslagene på Lambertseter.
Historikk
Innflytting i Teisen Vest Borettslag foregikk i tidsrommet 1953 til 1955 mens borettslaget offisielt ble stiftet 5. februar 1954. Borettslaget består idag av 468 andelsleiligheter og fire tjenesteleiligheter. I 2009 igangsatte borettslaget en omfattende utomhusrehabilitering for å heve bygningsmassens estetiske inntrykk.
Karl Edvard Diriks
Edvard Diriks studerte til arkitekt i Karlsruhe da han høsten 1874 stiftet bekjentskap med Christian Krohg, Hans Gude og Frits Thaulow. Etter en tids vennskap leide han hybel sammen med Krohg og var dessuten omgangsvenn med Max Klinger. Dessuten bodde Edvard Diriks i lang tid i Paris (1882, 1899-21), og tilbragte der tid med Picasso og Modigliani.
1880-årene tilbragte Edvard Diriks somrene i Drøbak, og i 1892 giftet han seg med den svenskfødte kunstneren Anna Maria Diriks (f. Westerberg, 1870–1932). Deres tilholdssted sommerstid var ”Klausehytta” ovenfor Sprostranda, men i 1892-1894 var de fastboende i Drøbak. Etter dette bodde de mange år i Paris, men de siste årene av livet tilbragte de i Drøbak.
En av hans første verker fra Drøbak er maleriet Skrivergården i Drøbak (1880, i privat eie). Senere malte han Randersgården i Hølen (1885, eies av Det Norske Selskab) og Desemberdag ved Drøbak (1890, i Nasjonalgalleriet). Mens han bodde i Drøbak utførte han mange motiver av båtlivet. Skip på fjorden i storm eller stille vær er typiske motiver fra hans hånd. Han var en iherdig og trofast friluftsmaler. Først konsentrerte han seg om å gjengi sterkt sollys (i 1880-årene), og deretter tok han fatt på fremstillinger av regn, snestorm, vind og vinter.
Charles-Maurice de Talleyrand
Charles-Maurice de Talleyrand-Périgord – ofte bare Talleyrand – hertug av Talleyrand, fyrste av Bénévent (født 2. februar 1754 i Paris, død 17. mai 1838 i Paris), var en fransk diplomat under Ludvig XVI, revolusjonen, Napoleon, Ludvig XVIII og Ludvig Filip. Helt til å begynne med hadde han uten trosengasjement vært både prest og biskop. Ettersom han hadde høye embeder i alle sin samtids franske politiske regimer, assosieres navnet Talleyrand ikke bare for kompetanse og tilpasningsdyktighet, men også for opportunisme.
Bakgrunn
Talleyrands foreldre overlot ham til en guvernante som lot ham ramle ned fra et skap, slik at han brakk en knokkel i foten. Denne skaden ville aldri leges. De eneste karrieremulighetene som ble ansett passende for menn av hans stand, var i hæren eller ved hoffet. Som halt var Talleyrand verken stridsdyktig eller i stand til å danse, så han skulle i stedet bli prest, og ble sendt til presteseminaret Saint-Sulpice i Paris.
Prest
Han avla sin teologiske eksamen ved Sorbonne i 1779 og ble straks etter presteviet. Allerede året deretter ble han den katolske kirkes representant ved det franske hoff. Men han følte bare motvilje mot Den katolske kirke. Talleyrand hadde ingen sans for autoriteter og ble en flittig samler av verker av opplysningstidens filosofer, og av ren pornografi, helst den som dreide seg om forbindelser mellom prester og nonner.
Hans første prebende var de som tilkom klosteret Saint-Denis' abbé. I 1780 ble han gjort til generalagent for den franske klerus.
Biskop
Talleyrand ble i 1788 biskop av Autun – for en geistlig av en slik stadsmessig bakgrunn var dette nokså sent. Hans personlige opphold i Autun varte bare i fire uker. For da ble han av det lokale presteskap valgt til delegert til den nettopp innkalte generalstendenes forsamling. Han ble således med i den franske nasjonalforsamlingen i 1789, men valgte raskt å ikke gjøre det i egenskap av kirkelig medlem, og gikk over til tredjestanden. Fra 26. august arbeidet han med erklæringen om menneskets og borgerens rettigheter.
Ekskommunisert, senere laisert
I 1791 avla han som første geistlige ed til den nye forfatningen, og ble derfor av pave Pius VI ekskommunisert. Langt senere, i 1802, ble han dessuten laisert, det vil si fratatt alle rettigheter han hadde som geistlig.
Under terroren oppholdt Talleyrand seg i Amerika.
Utenriksminister for to regimer
Etter å ha blitt avskjediget som utenriksminister, samlet han ivrig allierte for å hjelpe bourbonerne å gjenvinne makten i Frankrike. Etter Napoleons nederlag i 1814 ble han utnevnt til utenriksminister av kong Ludvig XVIII.
Under Wienerkongressen representerte han Frankrike og undertegnet Paris-freden 30. mai 1814 og sluttaktene fra 9. juni 1815. Mellom 1830 og 1834 var han ambassadør i London.
Talleyrands mål var alltid en europeisk likevekt mellom maktene, og en stormaktsstilling for Frankrike. Han er begravet ved sitt slott i Valençay.
Død forsonet med Kirken
På dødsleiet i 1838 undertegnet han et forsoningsdokument med kirken, forberedt av den senere biskop Félix Dupanloup. Dupanloup administrerte ham så den siste olje etter det rituale som gjaldt for biskoper.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
MS «Veslekari» (1918)
Noe av materialet var til overs fra Amundsens skute «Maud» som var bygget samme sted året før. Skuta ble slept til Skiens Verksteder A/S for montering av motor, samt rigging som galeas med stormseil, mesan, fokk og klyver. Den var 134 fot lang, 27 fot bred og var på 282 bruttoregistertonn. Første tur gikk 3. mars 1919.
Begge skutene ble brukt av Winges underselskap A/S Freda, men tross avtale av 1923 med russerne, avviklet Winge ishavs-fangsten i 1927. «Veslekari» ble kjøpt av D/S Furenak ved Elling Aarseth i Ålesund (MV 20 VD) og gikk til Kvitsjøen med Hans Rekdal som skipper. Den ble av redaktør Frøis Frøisland i Aftenposten leid inn til letingen etter den forsvunne Roald Amundsen 1928 og ved evakueringen av det jordskjelv-truede Jan Mayen i 1936. Ellers var den leid inn til Øst-Grønland av polfareren Louise Boyd i 1931 med Paul Lillenes som skipper, og 1933, 37 og 38 med Johan Olsen som skipper. De tre siste benyttet moderne ekkolodd av en type som senere ble produsert under navnet «Veslekari ekkolodd». Olsen førte skuta i mai 1939 lastet med et Widerøe-fly for å redde grev Gaston Micard som var syk på Germania Land.
Med Johan P. Brandal som skipper var skuta under den andre verdenskrig med i krigshendelser. Blindpassasjerene Hans H. Engebrigtsen og Alf Sundt-Jacobsen fra Tromsø ble etter at Norge var tatt, fraktet via Svalbard til Øst-Grønland, men oppdaget og satt av i båt. De kom seg senere til Little Norway. Mens de lå i Vestisen besluttet de og andre skuter ved krigsutbruddet 10.4.40 å senke den tyske selfanger «Sachsen» som lå i samme området, men skuta rømte. For John Giæver ved Norsk Polarinstitutt fraktet de så forsyninger og motstandsmenn (skjult) til overvintrerne ved Øst-Grønland. I 1941 gjenreiste de værvarslingsstasjonen på Jan Mayen, før de reiste til Island X. Med navnet «HMS Bransfield» ble hun i april 1943 forsøkt brukt av britene i Operasjon Tabarin, men lekkasjer gjorde den unyttig.
Sommeren 1946 ble skuta returnert til eierne. Med ny 600 hk Crosley motor og to fot ekstra dro hun til Newfoundland i 1949, og ved Twillingate i samme området ble hun skrudd ned den 7.4.1961. Skipper Peder A. Brandal og mannskapet ble etter fem timers marsj reddet av «Polarbjørn».
Glenn Walker
Glenn Daniel Rogstad Walker (født 17. juni 1998) er en norsk fotballspiller som fra 31. desember 2019 er klubbløs.
Penamacor
Penamacor er en kommune, som ligger nord i det portugisiske distriktet Castelo Branco.
Freguesier
Penamacor er fra 2013 delt inn i ni freguesier (sogn).
Lasse Hegge
Lasse Hegge (født 14. mars 1949) er en tidligere, norsk offiser og politiker (H).
Han var offiser i 40 år, tilknyttet materiellforvaltningen. I 1978 ble han beordret fra Garnisonen i Porsanger til Nordenfjeldske Dragonregiment på Rinnleiret. Fra 1988 til 1999 var han major og verkstedsjef ved Rinnleiret tekniske verksted. I 1999 ble han beordret til Hærens forsyningskommando, så til oberstløytnant og stabssjef ved Finnmark regiment.
Auster-Lafjorden
Auster-Lafjorden (nordsamisk: Beavŋa-Lávvár) er en fjordarm av Lafjorden i Nordkapp kommune i Finnmark. Fjorden strekker seg to kilometer sørover til munningen av Lafjordelva.
Fjorden går langs hele østsida av Lafjordneset. Vest for Lafjordneset går Vester-Lafjorden parallelt. Grenden Nordkroken ligger på vestsiden av fjorden. Auster-Lafjorden er 47 meter på det dypeste, nesten helt ytterst i fjorden.
Musikalsk ensemble
Et musikalsk ensemble er en gruppe på to eller flere musikere som samles for å fremføre musikk.
Det fins en rekke typer ensembler, med varierende størrelse og sammensetning av musikkinstrumenter, deriblant musikkorps og orkestre.
Nihondairaobservatoriet
Nihondairaobservatoriet er et astronomisk observatorium som befinner seg på en klippe med utsikt over Shimizu, i prefekturet Shizuoka, Japan. Det har vært kilden til tallrike oppdagelser av småplaneter av astronomen Takeshi Urata. I september 2007 ble det rangert på 43.-plass i antall oppdagedeasteroider, med et totalt antall på 163.
Asteroiden 2880 Nihondaira, som ble oppdaget av Tsutomu Seki, er oppkalt etter dette observatoriet.
Dizzie Tunes (album)
Dizzie Tunes er et musikkalbum med Dizzie Tunes, utgitt i 1967 (Triola TRLP 3). Dette er humorgruppas debutalbum.
Borchgrevinkkysten
Borchgrevinkkysten er kyststrekningen mellom Kapp Adare og Kapp Washington i Victoria Land i Antarktis.
Navnet ble anbefalt av New Zealands antarktiske stedsnavnskommisjon (NZ-APC) i 1961 etter Carsten Borchgrevink, medlem av Henrik Johan Bulls ekspedisjon til dette området 1894-95, og senere leder av Southern Cross-ekspedisjonen 1898-1900. Sistnevnte var den første som overvintret på det antarktiske kontinentet, ved Kapp Adare.
Windows Media Audio
Windows Media Audio (Eller WMA) er Microsofts lydformat.
Syke
Syke (tysk uttale: [ˈziːkə]) er den største byen i kommunen/distriktet Diepholz i delstaten Niedersachsen i Tyskland.
Windows Media Audio
Sammenligning med OGG Vorbis og MP3
Lydspor konvertert til WMA formatet beholder flere lyder enn MP3 formater. Men færre enn OGG Vorbis
WMA har holder bedre lydkvalitet ved lav bitrate enn MP3, men dårligere enn OGG Vorbis.
Panamas kvinnelandslag i fotball
Panamas kvinnelandslag i fotball representerer Panama i internasjonal fotball. Panama har spilt kvinnefotball siden 2002. De debuterte i kvalifiseringen til CONCACAF-mesterskapet med en knepen andreplass i gruppespillet i El Salvador bak overlegne Costa Rica. I mesterskapet var Panama bedre enn Trinidad og Tobago, men betydelig dårligere enn Mexico og USA. Panama gikk dermed ut av mesterskapet. Neste mesterskap var i 2006, og Panama kvalifiserte seg i gruppe med Costa Rica og Guatemala. Imidlertid gikk ikke ting like bra for Costa Rica som sist, og de endte sist. Panama vant gruppen og gikk til kvartfinalen i sluttspillet. Der ventet Jamaica. Panama tapte 0- 2. I Panamas første Pan-American Games i 2007 kom laget på en 8.-plass totalt etter å ha blitt nummer fire i gruppen. Panama spilte uavgjort mot Paraguay, og tapte pent for Argentina, Mexico og USA.
Syke
Geografi
Syke ligger omtrent 19 km sør (luftlinje) for Bremen. Elven Hache renner igjennom byen, som ligger i et morenelandskap med skogkledde åser og glasiale daler.
Klima
Området er preget av temperert kystklima med fuktig nordvestlig vind fra Nordsjøen. Gjennomsnittlig årstemperatur i Syke er 8,5-9,0 °C, og det kommer årlig ca 700 mm nedbør. Mellom mai og august er gjennomsnittlig dagtemperatur 20-25 °C, men med en forventet makimumstemperatur som overstiger 25 °C.
Middelalderen
Rundt år 800 ble det saksiske landet erobret av frankerne, og befolkningen ble tvangskristnet.
Mellom 1350 og 1464 raste svartedauden i Europa, og Syke ble hardt rammet. Det skal ha vært få innbyggerne som overlevde pesten i Syke. Syke ble plyndret av grev Oldenburg i 1423.
I 1520 ble Syke en kjøpstad, og reformasjonen nådde byen i 1525.
Nyere tid
Under Tredveårskrigen (1618-1648) ble Syke ødelagt av blant annet danskene og Den katolske liga. Dette var ikke den eneste ødeleggelsen av Syke, og i 1718 forårsaket et lynnedslag en stor bybrann.
I 1866 ble Syke en del av den prøyssiske provinsen Hannover. Syke ble i 1885, etter en sammenslåing med Freudenberg, stedet ble sete for en prøyssisk distriktsadministrasjon.
I 1873 fikk Syke sin egen jernbanestasjon med byggingen av linjen mellom Osnabrück og Bremen. Denne linjen ble en del av jernbanen mellom Hamburg og Venlo. Området vokste, og Syke hadde 2000 innbyggere i år 1900. I 1929 fikk Syke bystatus.
Céline Lebrun
Céline Lebrun (født 25. august 1976) er en fransk judoka.
Syke
Nyere tid
Som følge av den prøyssiske forvaltningsreformen i 1932 ble Syke slått sammen med Hoya. Etter andre verdenskrig ble Syke en del av den nyopprettede delstaten Niedersachsen. Med bølgen av flyktninger etter andre verdenskrig, doblet folketallet seg i Syke i 1945.
Céline Lebrun
Hun representerte Frankrike under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble nummer 4. Hun tok sølv under Sommer-OL 2000.
Lena M. Bakke
Bakke har en allsidig yrkes- og utdannelsesbakgrunn, og var i 2006/2007 student ved universitetet i Chichester i England hvor hun tok en mastergrad i Creative Writing. Det var i løpet av studietiden der at første bok i serien Sverdkvinnens Ætt ble påbegynt.
I februar 2008 vant Bakke en romankonkurranse hos forlaget Aller med denne boken, og første bok i serien ble publisert 27. oktober 2008.
Syke
Nyere tid
Byen, slik vi kjenner den i dag, ble grunnlagt i 1974, da den tidligere byen Syke og tolv hittil politisk og administrativt uavhengige forstadskommuner ble slått sammen. Syke var en del av distriktet Hoya frem til 1977 da de ble en del av Diepholz, og selv etter distriktsreformen i 1977/78 var en stor del av den administrative forvaltningen av Diepholz i Syke. Først i 2004 ble hele administrasjonen i området sentralisert.
Politikk
Bystyret i Syke består av 34 medlemmer i tillegg til borgermesteren. Den 11. september 2011 var det lokalvalg i Syke. Resultatet ble som følger:
Harald Behrens (FDP) er borgermester i Syke, hvor det praktiseres direkte ordførervalg. Neste ordførervalg er i 2014, og da har Behrens satt i åtte år.
Haukeli (andre betydninger)
Haukeli kan sikte til:
Ryan Cochran-Siegle
Sesongene 2007-10
Cochran-Siegle deltok i sitt første FIS-renn i desember 2007, da han kom på 50.-plass i slalåm i Sugarloaf i USA. Han deltok i junior-USA-mesterskapet i alpint 2008, og kom der på sjetteplass i slalåm, 27.-plass i utfor og 31.-plass i storslalåm. I desember 2008 fikk han sin første pallplassering i et FIS-renn, med en tredjeplass i slalåm i Attitash, og i januar 2009 vant han sitt første FIS-renn, da han vant storslalåm i Sugerloaf. Under junior-USA-mesterskapet i alpint 2009 kom han på åttendeplass i storslalåm og 44.-plass i super-G.
Sesongen 2010/11
Han vant fire super-G-renn under Nor-Am Cup i alpint 2010/11, og vant med det super-G i Nor-Am Cup denne sesongen. Han endte på andreplass i kombinasjonen, og kom på tredjeplass i Nor-Am Cup total med 845 poeng. Han deltok i junior-VM i alpint 2011, og kom der på 11.-plass i super-G, 12.-plass i kombinasjonen, 13.-plass i storslalåm, 33.-plass i utfor og 35.-plass i slalåm. Under USA-mesterskapet i alpint 2011 del 1 i februar kom han på 19.-plass i utfor, og i USA-mesterskapet del 2 i mars fikk han bronse i super-G, og han kom på niendeplass i storslalåm.
Sesongen 2011/12
I august 2011 deltok han i to renn i Australia/New Zealand Cup i alpint, der han fikk en sjuendeplass i storslalåm som beste resultat. Han debuterte i verdenscupen i alpint den 26. november 2011 i Lake Louise, men fullførte ikke utforrennet, men dagen etter kjørte han ned til 31.-plass i super-G. Han fikk til sammen 7 verdenscuppoeng i Verdenscupen i alpint 2011/12, som holdt til 131 i verdenscupen totalt og 53.-plass i super-G-cupen.
I januar deltok han i flere renn i Europacupen i alpint, der han fikk to tiendeplasser og en 18.-plass som beste resultat. Han kom på 88.-plass totalt i Europacupen i alpint 2011/12, med 82 poeng. Han deltok i USA-mesterskapet i alpint 2012, og kom der på fjerdeplass i utfor, femteplass i super-G og tiendeplass i slalåm. Han deltok også i junior-VM i alpint 2012, der han vant utfor og kombinasjonen, og han kom på tiendeplass i slalåm og 28.-plass i storslalåm.
I Nor-Am Cup i alpint 2011/12 vant han tre renn i super-G og ett i utfor, og fikk til sammen sju pallplasseringer, og endte med det på andreplass i sammenlagtcupen, bak Erik Read fra Canada. Han vant super-G-cupen og utforcupen.
Sesongen 2012/13
I Verdenscupen i alpint 2012/13 fikk han en 14.-plass i utfor som beste resultat. Han kom på 106.-plass totalt, med 23 poeng, og kom på 27.-plass i kombinasjonscupen. I Nor-Am Cup i alpint 2012/13 fikk han to fjerdeplasser som beste resultat, og kom på 34.-plass totalt med 180 poeng.
Igjen deltok han i flere renn i Europacupen i alpint 2012/13, og endte på 101.-plass totalt med 79 poeng. Han kom på sjuendeplass i utfor under USA-mesterskapet i alpint 2013, som ble arrangert i desember 2012, og under VM i alpint 2013 kom han på 15.-plass i super-G, men fullførte ikke kombinasjonen. Han skadet det fremre korsbåndet (ACL) og det mediale leddbåndet (MCL) under utfordelen av kombinasjonen.
Sesongen 2013/14
Cochran-Siegle kom på sjetteplass i utfor og superkombinasjonen under USA-mesterskapet i alpint 2014. Han fikk to førsteplasser i storslalåm og til sammen sju pallplasser under Nor-AM Cup i alpint 2013/14, og vant Nor-Am Cup sammenlagt med 989 poeng, foran hhv. Dustin Cook og Tyler Werry, begge fra Canada. I Europacupen i alpint 2013/14 kom han på 112.-plass med 63 poeng, og han kom på 22.-plass i kombinasjonen sammenlagt.
Sesongen 2014/15
Han valgte å stå over denne sesongen, for å trene seg opp etter en transplantasjon av den laterale menisken og leddbrusk i kneet.
Sesongen 2015/16
Under det østerrikske juniormesterskapet i alpint 2016 kjørte han inn til andreplass i kombinasjonen, bak Thomas Hettegger, og under USA-mesterskapet i alpint 2016 kom han på andreplass i super-G og storslalåm, og han kom på fjerdeplass i kombinasjonen.
Sesongen 2016/17
I august 2016 deltok han i to storslalåmrenn i Australia/New Zealand Cup i alpint, der han fikk en sjetteplass og en 16.-plass. Han deltok i flere renn i Verdenscupen i alpint 2016/17, med to tiendeplasser som beste enkeltresultat, og han kom på 83.-plass i verdenscupen totalt, og han kom på 20.-plass i kombinasjonscupen. I Nor-Am Cup i alpint 2016/17 endte han på 27.-plass totalt, med 266 poeng.
Han deltok i VM i alpint 2017, og kom der på 28.-plass i super-G, 19.-plass i kombinasjonen og 25.-plass i storslalåm. Den 25. mars 2017 vant han super-G under USA-mesterskapet i alpint 2017.
Sesongen 2017/18
Han representerte USA under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 11 i storslalåm, 14 i super-G og 23 i utfor. Under USA-mesterskapet i alpint 2018 vant han super-G og kombinasjonen. Hans beste enkeltplassering i Verdenscupen i alpint 2017/18 var en tiendeplass i storslalåm, og han endte på 75.-plass totalt med 67 poeng. I Nor-Am Cup i alpint 2017/18 kom han på 27.-plass med 231 poeng.
Sesongen 2018/19
VM i alpint 2019 ble arrangert i Åre, og Cochran-Siegle kom der på ellevteplass i super-G, 12.-plass i utfor, 18.-plass i kombinasjonen og 21.-plass i storslalåm. Han vant storslalåm under USA-mesterskapet i alpint 2019, foran Brian McLaughlin og Tommy Ford. Han kom på 53.-plass i Verdenscupen i alpint 2018/19, med 145 poeng, og han kom på 26.-plass i Nor-Am Cup i alpint 2018/19, med 289 poeng.
Sesongen 2019/20
Hans beste plassering i Verdenscupen i alpint 2019/20 ble en femteplass i kombinasjonen i Bornio i desember 2019, og han kom på 20.-plass i verdenscupen totalt, med 375 poeng.
Sesongen 2020/21
I november 2020 fikk han sølv i storslalåm under USA-mesterskapet i alpint 2020, som var utsatt fra mars grunnet koronaviruspandemien. River Radamus vant denne øvelsen. Han kom på fjerdeplass i utfor, og fikk bronse i super-G. Den 19. desember 2020 kom han på andreplass i utfor i Verdenscupen i alpint 2020/21, og 29. desember vant han super-G i verdenscuprennet i Bormio. Dette var hans første verdenscupseier, og var også USAs første verdenscupseier på herresiden siden 2006.
Sesongen 2021/22
Cochran-Siegle tok sølv i super-G under OL 2022 i Beijing.
Marta Kristen
Marta Kristen (født 26. februar 1945 i Oslo) er en norskfødt amerikansk skuespiller. Hun er best kjent for sin rolle som Judy Robinson, det eldste barnet til professor John Robinson og hans hustru Maureen, i TV-serien Lost in Space. Hennes rollefigur var en ung voksen kvinne, omtrent 20 år gammel.
Chicago Tribune
Chicago Tribune er en dagsavis i Chicago i Illinois og eid av Tribune Media. Tidligere hadde de ordtaket «World's Greatest Newspaper». Selv om ordtaket ikke brukes lengre er den fortsatt hoveddagsavisen i Chicago-området og i Midtvesten i USA og er en av de ti største dagsavisene i nasjonen.
Nero (selskap)
Nero AG er et tysk firma som lager programvare. Deres kanskje mest kjente program er CD-brenningsprogrammet Nero Burning ROM, mens de også har vært med på å lage Nero Digital MPEG-4 kopresjonsteknologien, samt flere multimedie-relaterte programmer.
Marta Kristen
Karriere
For å gjenspeile sitt nordiske opphav antok hun Marta Kristen som sitt skuespillernavn. Kristen opptrådte første gang på TV i 1960 i et avsnitt av serien Letter to Loretta (The Glass Cage) og medvirket året etter i en episode av Alfred Hitchcock presenterer (Bang! You're Dead) sammen med Billy Mumy, som hun senere spilte sammen med i Lost in Space. Kristen gjorde utallige gjesteopptredener i TV-serier. Hennes første suksessfulle filmrolle var som Lorelei i Beach Blanket Bingo (1965). Kristen spilte i TV-serien Lost in Space (1965–1968).
Nero (selskap)
Firmaet var før kjent som Ahead Software, senere Ahead Nero og nå bare som Nero AG.
Marta Kristen
Karriere
Da hennes datter ble født i 1969, begynte hun å spille i TV-reklamer og medvirket til slutt i mer enn 40 slike. Kirsten medvirket også sporadisk i filmer, slik som Djeveløya (1973), Once (1974), der hun spilte den den barbrystede Humanity, og kult-science fiction-filmen Battle Beyond the Stars (1980).
Kirsten hadde en cameorolle i filmen Lost in Space (1998). Hun var også med i A&Es biografi Jonathan Harris, Never Fear, Smith Is Here (2002). Kristen var stemmeskuespiller i den animerte kortfilmen The Bolt Who Screwed Christmas (2009), der hennes medspillere fra Lost in Space Harris, Mumy og Angela Cartwright også hadde stemmene.
Ekteskap
Kristen har vært gift to ganger. Hennes første ekteskap var med psykologen Terry Treadwell. mellom 1964 og 1973, som hun fikk datteren Lora Alison Treadwell med.
Kristen møtte sin andre ektemann, Kevin P. Kane, i 1974 og de giftet seg med hverandre 18. november 1978. Hun og ektemannen bodde i Santa Monica i California sammen med to redningshunder. I mai 2020 meddelte Kristen på sin Facebook-side at ektemannen var død.
Félix Tshisekedi
Félix Antoine Tshisekedi Tshilombo (født 13. juni 1963) er en kongolesisk politiker som har vært president i Den demokratiske republikken Kongo siden 25. januar 2019. Han er også leder for partiet Union pour la Démocratie et le Progrès Social (Unionen for demokrati og sosialt framskritt, UDPS), som er det eldste og største partiet i Den demokratiske republikken Kongo. Han etterfulgte i denne stillingen sin far, tidligere statsminister Étienne Tshisekedi. Félix Tshisekedi var UDPS sin kandidat til presidentvalget i 2018, et valg som han vant på tross av beskyldninger om irregulariteter fra valgobservatører og opposisjonspartiene. Valgseieren ble stadfestet av DR Kongos høyesterett etter at en av opposisjonskandidatene, Martin Fayulu, klaget inn saken. Tshisekedi ble også beskyldt for å ha gjort en avtale med sin forgjenger, Joseph Kabila. Valget markerte det første fredelige maktskifte siden Den demokratiske republikken Kongo fikk sin uavhengighet fra Belgia i 1960.
Cesare Nebbia
Cesare Nebbia (født ca 1536 i Orvieto, død 1614 i Orvieto) var en italiensk maler i senrenessansen og ungbarokken, eksponent for den italienske manierismen. Han var elev til Girolamo Muziano.
Félix Tshisekedi
Siden parlamentet fortsatt var kontrollert av partiet Front commun pour le Congo (FCC), som også var Kabilas parti, var Tshisekedis handlingsrom svært begrenset. Det gikk seks måneder før han fikk godkjent utnevnelse av statsminister. Han forsøkte først å få sin koalisjonspartner Vital Kamerhe utnevnt, men dette ble avvist. Kamerhe ble derfor utnevnt til presidentens kabinettsjef. I mai 2019 fikk han i stand en avtale med parlamentet om å utnevne Sylvestre Ilunga til statsminister. Forhandlingene mellom Tshisekedi og parlamentet om statsrådpostene varte helt til 27. juli 2019.
Stigsrudveien
Stigsrudveien (4, 6, 10, 20) ) er en vei mellom Haug og Åsbygda i Ringerike kommune.
Stigsrudveien er en sidevei til Hadelandsveien (Fylkesvei 241), ved Stigsrud, og går østover fra denne. Veien ligger cirka 327 meter over havet ved Hadelandsveien.
Jeong Yi-kyeong
Jeong Yi-kyeong (født 28. februar 1985) er en sørkoreansk håndballspiller. Han spilte på Sør-Koreas herrelandslag i håndball i Håndball-VM 2011.
Lionel Jospin
Lionel Jospin (født 12. juli 1937 i Meudon) er en fransk sosialdemokratisk politiker og tidligere statsminister.
Bakgrunn
Jospin var det annet av fire barn og kom fra en sørvestlig forstad til Paris. Han stammet fra en reformert-protestantisk familie (L’Église réformée de France, med bakgrunn i de kalvinistiske hugenotter) av venstreradikal orientering.
Han studerte ved Sciences Po og ENA.
Politisk karriere
I 1981 ble han valgt til førstesekretær for Parti socialiste. I denne funksjon i sosialistpartiet var han en av president François Mitterrands nærmeste menn under hele nittenåttitallet. I denne periode var rivaliseringen mellom Jospin og en annen av Mitterrands tilhengere, statsministeren Laurent Fabius, påtagelig.
I 1988 ble Jospin sports- og undervisningsminister. Etter fire år som undervisningsminister i Michel Rocards og i Édith Cressons regjeringer tilhørte Jospin dem som ble tildelt skylden for sosialistpartiets tap i lokalvalget i 1992. Da regjeringen ble omdannet under den nye statsministeren Pierre Bérégovoy ble Jospin derfor byttet ut.
Da Jospin i valget året derpå dessuten tapte sin plass i nasjonalforsamlingen gjorde han kjent han at han ville trekke seg tilbake fra politikken.
To år senere, i 1995, stilte Jospin som kandidat for å bli sosialistpartiets kandidat i presidentvalget. Han tapte i presidentvalget mot Jacques Chirac. Stemmeandelene var 47,4 % for Jospin, mot 52,6 % for Chirac.
Etter denne overraskende fremgangen kom han tilbake som førstesekretær for sosialistpartiet. Forut for parlamentsvalget i 1997 bygde han en bred koalisjon under ledelse av sosialistpartiet med blant annet det franske kommunistpartiet, det radikale parti og De grønne. Etter parlamentsvalget ble Jospin Frankrikes statsminister.
Til de større reformer hans regjering gjennomførte hører en senkning av den generelle arbeidstiden til 35 timer i uken. Han stilte på nytt som kandidat ved presidentvalget i 2002, men tapte i første runde. Chirac fikk i den første runden flest stemmer (19,7 %), mens nummer to ble Jean-Marie Le Pen med 17,1 %. Jospin fikk 16,1 %. Han gikk av som statsminister kort tid etter.
Jakob Tromsdal
Jakob Talmo Tromsdal (født 8. oktober 1997) er en norsk fotballspiller som spiller for Ranheim Fotball.
Det er lov å være bli’
Det er lov å være bli' er et musikkalbum med Jens Book-Jenssen, utgitt i 1985.
Klemens XIII
Klemens XIII (Clemens XIII, egentlig Carlo della Torre Rezzonico, født 7. mars 1693 i Venezia i republikken Venezia, død 2. februar 1769 i Roma) var Den katolske kirkes pave fra 6. juli 1758 til sin død. Han var den 248. i paverekken.
Bakgrunn
Han studerte hos jesuittene i Bologna og tok doktorgrad i rettsvitenskap ved universitetet i Padova i 1713. Deretter ble han utdannet i diplomati ved Accademia ecclesiastica i Roma for det pavelige diplomati. I 1716 inntrådte han i den romerske kuries Signatura Justitiæ og Signatura Gratiæ, ble samme år guvernør av Rieti, av Fano 1721, och var senere dommer ved Rotaen i Venezia.
Prest 1731, kardinal 1727, biskop 1743
Han ble presteviet den 23. desember 1731 i Roma. Pave Klemens XII utnevnte ham til kardinal i 1737 som kardinaldiakon, med San Nicola in Carcere som tittelkirke, og gav ham en rekke viktige verv i kurien.
Rezzonico ble utnevnt til biskop av Padova i 1743 og ble bispeviet i Roma av pave Benedikt XIV. Rezzonico visiterte sitt bispedømme en rekke ganger og reformerte måten det ble administrert, med hensyntagen til dispedømmets sosialt trengende. Han var det første som gjorde dette på lange tider.
Pave
Han ble valgt til pave den 6. juli 1758 i et konklave som varte i seks uker og avholdt et stort antall avstemninger. At pavevalget varte så lenge, skyldtes at fraksjonene lenge ikke ville jenke seg; til slutt kom det til direkte forhandlinger mellom de rivaliserende grupper. Rezzonico ble så valgt med 31 stemmer av 44 mulige, én stemme mer enn det som var nødvendig, og han tok navnet Klemens XIII, til minne om den pave som hadde elevert ham til kardinalverdigheten.
Han var venn og støtte av jesuittordenen, som allerede ble forfulgt i flere europeiske land. Den 7. januar 1765 bekreftet han ordenen med bullen Apostolicum pascendi munus. Flere stater i Europa krevde at jesuittene burde oppløses.
I Roma fremmet han etableringen av en tysk, en fransk og en engelsk kunstnerkoloni, som ikke bare beskjeftiget seg med religiøse temakretser.
Klemens XIII kalte inn til et konsistorium for å diskutere kirkens aktuelle situasjon, men døde uventet kvelden før.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Insaf Yahyaoui
Insaf Yahyaoui (født 3. januar 1981) er en tunisisk judoka.
Skimten
Skimten er en topp som ligger i Drammensmarka, på Skimtplatået mellom Lier og Drammen kommune i Viken fylke. Toppen er 553 meter høy.
Stepping Out
Stepping Out er debutalbumet til den canadiske jazzpianisten og vokalisten Diana Krall, utgitt i 1993.
Insaf Yahyaoui
Hun representerte Tunisia under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble nummer 4.
Fylkesvei 1
I Norge finnes fylkesvei 1 i de følgende fylkene:
Turanium
Turanium er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, litt læraktig mørke trebukker med litt flat kroppsform, noen ganger med bronseaktig metallglans. Antennene er forholdsvis kraftige, ofte rødlige. Pronotum har rundede sider og er nærmest ovalt, dekkvingene er avsmalnende bakover hos hannene, nokså jevnbrede hos hunnene, med litt læraktig overflate. Beina er slanke.
Utbredelse
Artene er utbredt i Sentral-Asia.
Tormod Tjørnhom
Tormod Tjørnhom (født 16. oktober 1973) er en norsk friidrettsutøver og motbakkeløper som representerer Kristiansand IF.
Tjørnhom markerte seg på slutten av 90-tallet som en habil langdistanseløper, men klarte aldri å hevde seg helt i norgestoppen. Han fikk imidlertid en ny vår da den store motbakkebølgen slo inn over landet på 2000-tallet, og i 2006 tok han i bronsemedalje i NM i motbakkeløp. I 2008 gjorde han en meget sterk sesong der han tok sølv i NM, kom på andreplass i Powerade Norgescup i motbakkeløp og representerte Norge i VM i motbakkeløp.
Han innehar løyperekordene for motbakkeløpene Dokka Opp og Opp Kantebakk.
Sean O’Hanlon
Sean O'Hanlon (født 2. januar 1983 i Liverpool, England) er en profesjonell fotballspiller, som nå spiller for Hibernian.
O'Hanlon startet sin karriere i hjembyen Liverpool hos Everton, men han fikk aldri noen debut for førstelaget. Han sluttet seg til Swindon Town, opprinnelig i en utlånsavtale, og han ble fast på førstelaget og ble klubbens kaptein etter at Andy Gurney hadde forlatt Swindon i 2005.
Han signerte for Milton Keynes Dons i 2006, og spilte jevnlig for førstelaget der. Ett av de mest minneverdige øyeblikkene i O'Hanlons karriere var da han scoret mål med en heading på Wembley Stadium i finaleseieren av Football League Trophy i 2008 mot Grimsby Town. Han gikk glipp av 2009-2010-sesongen på grunn av en kneskade. På slutten av 2010-2011-sesongen fikk O'Hanlon vite at kontrakten hans ikke ville bli fornyet, selv om han hadde spilt 37 kamper den sesongen.
O'Hanlon signerte for Skotsk Premier League-klubben Hibernian på en toårskontrakt i juni 2011.
WMP
WMP kan vise til:
Jim (Huckleberry Finn)
Jim er en av to fiktive figurer som opptrer i romanen Huckleberry Finn av Mark Twain. Romanen bygger rundt Huckleberry Finns reise nedover Mississippi i tiden før den amerikanske borgerkrigen. Jim er en voksen afroamerikansk slave som har rømt fra eieren sin og forsøker å komme seg til nordstatene, hvor slaveriet er avskaffet. Huckleberry Finn er en 14 år gammel hvit gutt som etter å ha blitt kjent med Jim bestemmer seg for å hjelpe ham å rømme.
Jims språk er skrevet i hans sosiolekt, og han har vært gjenstand for en rekke akademiske studier  Jim er en enkel person som stoler på andre. Samtidig hjelper hans jordnære natur ham å velge rett flere ganger. Han skjønner at «hertugen» og «kongen» som opptrer i romanen er svindlere. Jim blir en slags farsfigur for Huckleberry, som står i kontrast til Huckleberrys voldelige og alkoholiserte far.
Figuren Jim kan være basert på Mark Twains butler George Griffin.
Ungbarokk
Ungbarokken anses å ha oppstått i Roma omkring 1575/1580 og varte til 1625.
De to arkitekter som definerte ungbarokkens arkitektoniske formspråk var Giacomo della Porta og Vignola. De samarbeidet ved oppførelsen av kirken Il Gesù, som oppviser banebrytende arkitekturelementer i såvel interiør som eksteriør. Mens fasaden til Il Gesù fortsatt oppviser manieristiske trekk, anser arkitekturhistorikere at den egentlige ungbarokken ble født i fasaden til kirken Madonna dei Monti i 1580.
Wang Na
Wang Na (王娜) er navnet til flere personer:
Ellen Solbrække
Ellen Sofie Solbrække (født 4. april 1960) er en norsk lokalpolitiker som representerer Arbeiderpartiet. Hun ble valgt til ordfører i Rakkestad kommune i Østfold i 2011 i et samarbeid mellom Arbeiderpartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti. . Solbrække var den første kvinnelige ordfører i Rakkestad og første ordføreren fra Arbeiderpartiet. Solbrække ble gjenvalgt som ordfører etter kommunestyrevalget 2015 for perioden 2015−2019. Arbeiderpartiet fikk 32,2 prosent av stemmene og gikk fram med 7,6 prosent.
Sings Norwegian Songs
Sings Norwegian Songs er et musikkalbum med Jens Book-Jenssen, utgitt i 1961.
Allround-NM på skøyter 1953 for damer
Allround-NM på skøyter 1953 for damer ble avholdt 14. og 15. februar 1953 i Lystlunden i Horten. Teknisk arrangører var Moss Skøyteklubb og Hortens Skøiteklub. Norgesmester ble Randi Thorvaldsen, IF Liv.
Meraker smelteverk
Meraker smelteverk, senere kjent som Elkem Meraker var et smelteverk ved Kopperå i Meråker kommune i Trøndelag. Verket ble grunnlagt under navnet Meraker Brug og Carbidfabrik i 1898 av industrimannen Ole Haugan og produserte i begynnelsen kun karbid.
Fra 1928 til 1981 var smelteverket eid av Union Carbide Corporation, og med tiden produserte det både legeringer for fremstilling av silisiummetall og ferrosilisium. Fra 1981 og frem til juni 2006 var smelteverket en del av Elkem. Produksjonen i verkets siste 15 år var kun mikrosilika, som er tilsettingsstoff til blant annet betong, tannkrem og leppestifter. Sluttproduktene fra verket ble i stor grad transportert med Meråkerbanen til havnen ved Muruvik gjennom sidesporene fra Kopperå stasjon. Ved stengingen av verket var det 55 ansatte hos Elkem Meråker. Bygningsmassen er delvis revet, men flere store byggverk tilknyttet verket står i dag fortsatt igjen, blant annet kraftstasjonen Kopperå I, som var i drift fra 1915 til 1994.
Brorfeldeobservatoriet
Brorfeldeobservatoriet er et astronomisk observatorium som befinner seg i nærheten av Holbæk, Danmark. Inntil 1996 ble det drevet som en avdeling av Københavns Universitets astronomiske observatorium. Det har fortsatt teleskoper som benyttes av studenter ved Københavns universitet, men staben som bemannet dem har flyttet til Rockefellerkomplekset i København. Observatoriet ble fredet i 2010.
Endecatomidae
Endecatomidae er en liten familie av biller. De blir av og til regnet som en underfamilie av hettebiller (Bostrichidae). Veldig lite synes å være kjent om disse billene. Én art finnes i Mellom-Europa.
Pat Welsh
Patricia Anderson «Pat» Welsh (født Carroll 11. februar 1915 i San Francisco i California, død 26. januar 1995 i Green Valley i Arizona) var en amerikansk skuespiller som er best kjent for å ha gitt den karakteristiske stemmen til romvesenet E.T. i Steven Spielbergs fantasyfilm E.T. (1982). Welsh var best kjent for sine såpeserier på radio, og hun deltok i kun tre filmer: Waterloo Bridge (1940), E.T. (1982) og Star Wars Episode VI: Jediridderen vender tilbake (1983). I de sistnevnte filmene hadde hun kun stemmeroller. Hun ble valgt på grunn av sin distinkte stemme, et resultat av mange år med kjederøyking.
Endecatomidae
Utseende
(Basert på Endecatomus lanatus. Enkelte trekk kan kanskje ikke gjelde for de andre artene). Sylindriske, blanke biller. Hodet er fremstrakt, ganske bredt, med ovale fasettøyne. Antennene er omtrent så lange som hodet er bredt, 11-leddede, med en tre-leddet kølle. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent halvsirkelformet sett ovenfra, grovt rynkete punktert, med lange, lyse hår som danner et hvirvelmønster. Dekkvingene er parallellsidige, omtrent rektangulære sett ovenfra, overflaten er blank og glatt. De er dekket av små knøler som danner et grovt nettmønster. Knølene bærer lange, lyse, krøllete hår. Beina er korte og slanke, føttene er 5-leddete, det ytterste leddet er omtrent så langt som de fire innerste til sammen.
Levevis
Ingenting synes å være kjent om biologien til disse billene. Siden mange av de nærtstående gruppene er treborende er det sannsynlig at endecatomidene også er det.
Kilder
Endecatomidae, i Glosario de Insectos de Argentina y el mundo (Tekst på spansk, med bilde av Endecatomus):
VM i sjakk for kvinner 2004
VM i sjakk for kvinner 2004 (verdensmesterskapet i sjakk for kvinner) ble arrangert i Elista i Russland i 2004.
Finale
! !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! Totalt
Leopold von Mildenstein
I SD arbeidet Eichmann blant annet med et kartotek over frimurere (som regimet ville holde under oppsikt) og viste seg i den jobben som dyktig kontorist og administrator. Det var på den tiden ni personer sysselsatt ved kontoret for overvåkning av frimurere og to ved kontoret for jødesaker. SS-offiser Leopold von Mildenstein ledet jødekontoret og Reinhard Heydrich overbeviste Mildenstein om å få sving på virksomheten der. Mildenstein hadde oppholdt seg en tid i Palestina og lærte seg noe hebraisk. Mildenstein forlot på grunn av konflikt med Heydrich i 1937 SD til fordel for Organisation Todt. SS-offiseren Herbert Hagen (født 1913) tok da over ledelsen av jødekontoret.
Warren Louis Boudreaux
Warren Louis Boudreaux (født 25. januar 1918 i Berwick i Louisiana i USA, død 6. oktober 1997 i Thibodaux i Louisiana) var en amerikansk katolsk geistlig og den første biskop av Houma-Thibodaux, i en stor del av cajun-området i den sørlige del av delstaten.
Bakgrunn
Warren Louis Boudreaux var sønn av Alphonse Louis og Loretta Marie (née Senac) Boudreaux, med lange røtter tilbake til Frankrike. Etter Berwick Junior High School begynte han på St. Joseph's Seminary i Saint Benedict i Louisiana. Boudreaux fortsatte etterpå ved Notre Dame Seminary i New Orleans. Han ble senere sendt til Paris for å studere hos sulpicianerne.
Prest
Han ble ordinert til prest 30. mai 1942 for bispedømmet Lafayette i Louisiana.
Hjelpebiskop av Lafayette
Pave Johannes XXIII utnevnte ham den 19. mai 1962 til titulærbiskop av Calynda og hjelpebiskop i Lafayette. Erkebiskop Egidio Vagnozzi, apostolisk delegat til USA, bispeviet ham den 25. juli samme år; medkonsekratorer var New Orleans' apostoliske administrator John Patrick Cody, og biskop av Lafayette Maurice Schexnayder.
Som hjelpebiskop deltok Boudreaux på alle fire sesjonene av Det andre Vatikankonsil.
Biskop av Beaumont
Pave Paul VI utnevnte Boudreaux til biskop av Beaumont i Texas den 4. juni 1971. Innsettelsen der fulgte 25. august samme år.
Biskop av Houma-Thibodaux
De 2. mars 1977 ble han av pave Paul VI utnevnt til den første biskopen av bispedømmet Houma-Thibodaux, opprettet samme dato, og innsatt 5. juni samme år i dette embede.
I løpet av sin periode var han ansvarlig for omorganiseringen av det katolske skolesystemet, men på slutten av sin periode måtte han også akseptere nedleggelse av to barneskoler etter ødeleggelsene forårsaket av orkanen Andrew. I 1982 nedla han grunnsteinen for Diocesan Archives på Nicholls State Universitys campus i Thibodaux;
På midten av 1980-tallet åpnet han bispedømmets retrettsenter. Blant sognene han etablerte var ett for vietnamesiskfødte katolikker og to med afroamerikansk spiritualitet. På kommunikasjonsområdet utkom den første utgave av Bayou Catholic Magazine i 1981. Fra 1987 var bispedømmet ansvarlig for sitt eget radioprogram i en blanding av egenproduksjoner og oppkjøpt innhold fra Catholic Television Network of America.
I 1986 utstedte Boudreaux et direktiv som stoppet den utbredte bruk av gambling og varemesser for å finansiere kirkelige aktiviteter, etter at han hadde uttrykt sin misbilligelse med alkohollbruk og frivolitet på kirkelige fundraierfestiviteter.
Den 29. desember 1992, tre uker før biskop Warren Louis Boudreaux fylte 75 år, innvilget pave Johannes Paul II hans avskjedsøknad. I 1995 publiserte Boudreaux sin selvbiografiy, Memories of a Cajun Bishop.