cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Veier i Oppland
Fylkets viktigste veier
Andre viktige veier i Oppland er fylkesvei 33 fra Skreia via Gjøvik og Dokka til Bergo i Valdres, og fylkesvei 34 mellom Jaren og Svingvoll.
Bruer og tunneler
Vingnesbrua er den lengste brua på en kommunal vei i Norge.
Elvekryssinger
Fylkets viktigste veiforbindelse over innsjø/elv er Mjøsbrua og Lillehammer bru. Begge bruene er del av europavei 6. Flere mindre bruer krysser også Gudbrandsdalslågen lenger nord.
Fjelloverganger
Opplands viktigste fjelloverganger er europavei 6 over Dovrefjell og europavei 16 over Filefjell. Også riksvei 15 over Strynefjellet er viktig, og fylkesvei 51 over Golsfjellet bør også nevnes. Fylkesvei 53 Tyin-Årdal var tidligere viktig for samferdselen i Årdal, men er i dag mindre viktig enn før, etter at denne veien ble forlenget vestover og med tunnel til Lærdal. Flere andre fjelloverganger i Oppland har større betydning som turistruter enn som viktige forbindelsesveier. Blant disse kan nevnes fylkesvei 55 over Sognefjellet (Norges høyestliggende skiltete vei, 1434 moh.), fylkesvei 51 over Valdresflya og fylkesvei 27 over Venabygdsfjellet.
Pjersjaja Liha
Pjersjaja Liha (belarusisk: Першая ліга), eller Pjervaja Liga (russisk: Первая лига), direkte oversatt til Første ligaen (1. divisjon), er den nest høyeste divisjonen for fotball i Belarus. Divisjonen ble dannet i 1992, samme år som landet fikk sin uavhengighet fra Sovjetunionen og tre år før dannelsen av Belaruskaja Federazyja Futbola (BFF).
Historie
Lagene i fet skrift rykket opp til Vysjejsjaja Liha.
Roscrea
Roscrea (irsk: Ros Cré) er en irsk kjøpstad i grevskapet Tipperary i provinsen Munster i den sørvestlige del av Irland med en befolkning som i henhold til folketellingen i 2016 hadde en befolkning på 5 446 innbyggere. Byens irske navn Ros Cré betyr «Cres skog» og hvor Cre er et gammel kvinnenavn. Roscrea er en av de eldste byene i Irland, etter å ha utviklet seg rundt klosteret fra 700-tallet, dedikert til Crónán av Roscrea, og hvor deler fortsatt er synlige. I dag produseres mest kjøttvarer og legemidler.
Historisk by
Roscrea er en utpekt som en irsk kulturarvby grunnet omfanget av viktige historiske bygninger som er bevart i byen. Blant de mest bemerkelsesverdige bygningene av interesse er festningen Roscrea Castle fra 1200-tallet og Damer House på Castle Street. Inne i byen er restene av den gamle romanske døråpningen og gavlen til St Cronans kirke. Rundtårnet med en dør 4,6 meter over bakken og steinkorset til det gamle klosteret ligger også i nærheten. Det koniske taket på tårnet er borte siden det var ødelagt av kanonild i 1798. Også av interesse i byen er restene av fransiskanerklosteret fra 1400-tallet og ruinene av kirken Monaincha fra 1100-tallet, nå et nasjonalt monument, og klosteret Sean Ross. En av de mest kjente bøkene produsert av klosteret er Dimmaboken fra 800-tallet utstilt på Trinity College i Dublin. Den oppbevares i et skrin av bronse med sølvbeslag med keltiske ornamenter.
Transport
Byen ligger nær krysset mellom N7 mellom Dublin og Limerick og N62 mellom Athlone og Horse and Jockey hvor den krysser hovedveien N8 mellom Dublin og Cork. N7 mellom Dublin og Limerick er under utbygging til fire felts motorvei på hele strekningen og blir lagt utenom byen.
Byen er godt dekket med bussforbindelse og jernbane. Roscrea jernbanestasjon åpnet i 1857.
Næringsliv
Byen har flere restauranter, hoteller og forretninger. Det er noe industri, men lite tilgang på godt betalte jobber. Det er ikke uvanlig å pendle til Dublin eller Limerick for arbeid.
The Haunted Bedroom
Handling
Journalisten Betsy Thorne reiser fra New York til Virginia, for å dekke en historie om forsvinningen av Daniel Arnold på et angivelig hjemsøkt eiendom. For å komme seg inn i huset for å undersøke situasjonen nærmere, later hun som hun ønsker å arbeide der som hushjelp. I husholdningen møter hun snart Daniels søster Dolores, naboen Dr. James Dunwoody som er forelsket i Dolores, og sønnen i familien: Roland. Men en kveld får Betsy øye på et spøkelse som dukker opp fra kapellet.
Den påfølgende natten klatrer Betsy ut av vinduet fra soverommet hennes, og oppdager spøkelset igjen - denne gangen ved kirkegården. Hun legger også merke til at enkelte akkorder på orgelet i kapellet får en hemmelig dør til å åpne seg, som fører til en skjult passasje til en grav. Betsy oppdager snart spøkelset faktisk viser seg å være Daniel, og at han er etterlyst av myndighetene som en internasjonal falskner.
Rōnin
Rōnin (japansk: 浪人, omtrent omkringvandrende person), var en betegning som ble gitt herreløse samuraier i det føydale Japan. Opprinnelig ble ordet brukt om livegne som ble overgitt eller flyttet fra sin hersker.
I det føydale Japan var en rōnin gjenstand for fornedring og hån da tradisjonen krevde at samuraier som skiltes fra sin herre skulle begå rituelt selvmord (seppuku).
Gerhard Stöck
Gerhard Stöck (født 28. juli 1910 i Schönlanke, død 29. mars 1985 i Hamburg) var en tysk friidrettsutøver.
Under OL 1936 i Berlin vant han gull i spyd med et kast på 71,84 meter. Han deltok også i kulestøt, og her tok han bronsemedaljen med et støt på 15,66. Stöck ble studentverdensmester tre ganger: i 1935 i spydkast og femkamp, og i 1939 i kulestøt.
Musikkåret 1514
Musikkåret 1514 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1514.
Hélène Rollès
Hélène Rollès (født 20. desember 1966 i Le Mans) er en fransk skuespiller og sanger, først og fremst kjent for sin viktige rolle i den franske ungdomsserien Helene og gutta (Hélène et les garçons.)
Sepdemningen
Sep-demningen er en demning for irrigasjon og vannforsyning midt i hjertet av Frankrike nær anlagt i elva Sep, en sideelv til Morge og Allier. Eier er det regionale selskapet for utvikling av Øvre Morge (SHAHM). Anlegget ligger i kommunen Saint-Hilaire-la-Croix i departementet Puy-de-Dôme, en del av Auvergne-Rhône-Alpes-regionen. Det ligger i utkanten av byområdet Clermont-Ferrand og betjener regionens industri og lanfbruk med irrigasjon og sikker vannforsyning.
Demningen er en betong gravitasjonsdam av typen RCC. Dammen er 46 meter høy og 145 meter lang. Resevoaret rommer inntil 5 millioner m³ over et areal på 33 hektar.
Emmausprisen
Emmausprisen er en litterær pris innstiftet av Norsk Forleggersamband og Norsk Bokhandlersamband i 1998. Prisen deles ut for å «løfte fram og profilere kristne bøker av god kvalitet». Den består av et diplom og et grafisk blad.
Beste skjønnlitterære bok
Prisen deles ikke ut hvert år.
Øyenbryn
Øyenbryn er det håret man har over øyenene sine.
Øyenbrynets viktigste funksjon er å beskytte øyet fra blant annet svette og regn slik at det renner vekk og ned på siden av øyet.
Det nasjonale bolsjevikpartiet
Det nasjonale bolsjevikpartiet (NBP, Russisk: Национал-большевистская партия = НБП) var et russisk politisk parti.
Partiet ble grunnlagt under navnet Nasjonalbolsjevikisk front og ble ledet av Eduard Limonov. Partiet var forbudt frem til 2005.
Partiet utviklet seg med tiden bort fra flere av sine opprinnelige ideer.
Aleksandr Dugin var medlem av partiet, men han forlot det og var isteden med på å grunnlegge Det eurasiske parti.
Partiet ble grunnlagt i 1992, og ble oppløst i 2010.
Viktor Sergejev
Viktor Anatoljevitsj Sergejev (russisk: Мака́рович; 1938–2006) var en sovjetisk regissør.
Gospel Favourites
Gospel Favourites er et samlealbum med Elvis Presley, utgitt i 2000.
Gombe (delstat)
Gombe er en av Nigerias 36 delstater. Den ligger nordøst i landet og ble etablert i 1996, tidligere var den en del av delstaten Bauchi. Delstatens administrasjonssenter ligger i byen Gombe.
Bobbysocks
Bobbysocks er en tidligere pop-duo som besto av den norske artisten Hanne Krogh og svensk-norske Elisabeth Andreassen. Duoen kom sammen sommeren 1984 og spilte inn sitt første album i Silence Studio i Sverige. Låtene var skrevet av Rolf Løvland og Rolf Graf. Albumet ble gitt ut mot slutten av året og solgte på kort tid over 20,000 eksemplarer.
Turneer og opptredener
Etter seieren deltok duoen i en rekke TV-show i Europa før en den påfølgende sommerturneen, Swinging Tour '85, som startet i Sykkylven 1. juni. Over 350,000 mennesker møtte opp på konsertene med et rekordstort oppmøte på over 50,000 bare i Nygårdsparken i Bergen.
I august fremførte Bobbysocks «La det swinge» tre ganger på den direktesendte Sopotfestivalen. I september opptrådte duoen for rundt syv tusen tilskuere i Sydney i Australia. I september var Bobbysocks æresgjester under Asian Pacific Song Contest i Singapore der duoen fremførte «La det swinge» som åpnings- og avslutningsnummer foran omkring to milliarder TV-seere før turen gikk til Moskva med fire konserter.
I januar 1986 fremførte Bobbysocks Lars Kilevold og Eivind Rølles' melodi «Waiting for the Morning» under Spellemannprisen. LP-platen solgte over 100 000 i Norge og ble også utgitt i Sverige, Argentina og Brasil.
Det påfølgende albumet, Walkin' on Air, ble produsert i California og solgte til gull etter fire dager. Etter å ha promotert platen i Skandinavia, reiste Krogh og Andreasson tilbake til USA der de blant annet laget et lørdagsunderholdningsprogram for NRK.
Etter dette ble duoen oppløst, og de to kunne gjenoppta sine solokarrierer i 1988.
Gjenforeninger
Hanne Krogh og Elisabeth Andreassen har etter 1988 vært gjenforent en rekke ganger for forskjellige opptredener blant annet på Momarkedet i 1990 og under Haugesunds 150-årsjubileum i 2004. Bobbysocks underholdt også på TV-showet Congratulations som feiret Eurovision Song Contests 50-årsjubileum.
I forbindelse med Bobbysocks feiring av 25-årsjubileet i 2010 opptrådte duoen blant annet i den svenske Melodifestivalen. Et samlealbum med tyve gamle og to nyinnspilte låter ble utgitt i mai samme år.
Diskografi
I perioden fra 1984 til 2010 har Bobbysocks gitt ut fem LP- eller CD-album og seks singler. I 2010 ble det også utgitt en nedlastbar singel medvirkende Vidar Busk. Singelen med «Let it Swing» ble utgitt i Japan, Sovjetunionen, Australia og i store deler av det europeiske markedet.
Debutalbumet, som ble utgitt på nytt med «La det swinge» inkludert, nådde det en tredjeplass på VG-lista, mens singelutgivelsen oppnådde en førsteplass og lå til sammen i syv uker på lista. Den engelske versjonen, «Let it Swing», ble en internasjonal hit og oppnådde blant annet en første- og niendeplass på henholdsvis de belgiske og nederlandske topplistene. I Storbritannia nådde den 44.-plass.
Çan
Çan er en by med 48 331 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Çanakkale. Den ligger nordøst for Bayramiç, nordvest for Yenice, øst for Çanakkale og vest for Gönen.
Junior-VM i håndball for kvinner 2018
Junior-VM i håndball for kvinner 2018 ble arrangert i Debrecen i Ungarn i 2018.
Serrognathus (Eurytrachelus) reichei
Serrognathus reichei (også kjent som Dorcus reichei) er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor til stor (hannen 18-66 millimeter), brun til svart, kraftig bygd hjortebille, hannens kjever gjerne nokså rette, lange og slanke og mer eller mindre kraftig forstørrede, med to tenner litt utenfor midten. Kroppen er litt flattrykt, hannens hode er stort for å gi plass til de store kjevene, hunnen har en mer jevnbred kroppsform. Hannenes kjever er ikke sagtakkede (i motsetning til de fleste andre Serrognathus-artene) men er ellers ganske variable i formen. Dekkvingene er ofte brune. Hunnen er mindre enn hannen.
Levevis
Larvene utvikler seg i råtne trestammer, hunnene legger egg i døde trestammer med hvitråte. Arten er regnet som forholdsvis enkel å avle opp i fangenskap
Utbredelse
Arten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India og Nepal i vest til Borneo og Sumatra i øst.
Systematisk inndeling
Arten blir ofte plassert i slekten Dorcus.
Ibrahim Šehić
Ibrahim Šehić (født 2. september 1988) er en bosnisk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Konyaspor.
Fábrica Argentina de Aviones
Fábrica Argentina de Aviones SA (FAdeA), tidligere Fábrica Militar de Aviones (FMA), er en argentinsk flyprodusent.
Ibrahim Šehić
Landslaget
17. november 2010 fikk han sin første landskamp for mot Slovakia.
Fábrica Argentina de Aviones
FMA ble etablert i Córdoba i 1927, og gikk igjennom flere navneskifter fra 1943 til det igjen ble FMA i 1968. I 1995 ble firmaet privatisert og underlagt Lockheed Martin.
Firmaet startet med å lisensbygge flytyper som blant annet Avro 504R, Focke-Wulf Fw 44J og Curtiss Hawk 75, men begynte tidlig å utvikle egne modeller. Det mest kjente i nyere tid er angrepsflyet IA-58 Pucará som ble produsert frem til 1986.
Newcastle United Scandinavian Supporter Club
Newcastle United Scandinavian Supporter Club (NUSSC), ble regnet som den offisielle norske / skandinaviske supporterklubben til det engelske fotballaget Newcastle United. I januar 2010 fjernet Supporterunionen for Britisk Fotball NUSSC som medlem, blant annet på grunn av anklagene som har blitt rettet mot supporterklubben. Deres rival, Toon Army Norway, ble dermed den offisielle supporterklubben i Norge.
NUSSC arrangerte pakketurer til Newcastle for å se fotballkamp. NUSSC ga også ut et eget medlemsblad: Scandinavian Magpies.
NUSSC har blant annet blitt kritisert for å ha svindlet sine medlemmer opptil flere ganger, da under Christian Weiseth.
Haunting Shadows
Haunting Shadows er en amerikansk stumfilm fra 1919. regissert av Henry King.
Handling
Unge John Glenarms velstående bestefar etterlater eiendommen sin til John, men testamentet fastslår at John er nødt til å bo ved eiendommen - som ryktes å være hjemsøkt - i ett år. Hvis han ikke gjør dette kommer eiendommen i stedet til å bli gitt til lærerinnen Marian Deveraux. John flytter inn, men legger snart meke til en rekke merkelige og uforklarlige hendelser på området. Han ønsker egentlig ikke bli der lenger, men forelsker seg samtidig i den ganske unge Marian - og bestemmer seg for å holde ut. Imidlertid hadde bestefaren flere planer enn det John var klar over, men det går ikke lang tid før han oppdager hva dette egentlig går ut på.
Global Prosperity Group
Global Prosperity Group (GPG) var et amerikansk pyramidespill som ble stiftet av Keith E. Anderson og David Struckman. Selskapet hadde suksess på slutten av 90-tallet og er et av de mest omfattende pyramidespill gjennom historien. Selskapet ble også kalt Institute of Global Prosperity Group, forkortet IGP.
I prinsipp gikk GPG ut på å selge videre det samme medlemskapet man selv hadde kjøpt og derved tjene penger på provisjon av salget. Markedsføringen var i hovedsak basert på telefonsalg der medlemmene leste opp ferdigskrevne tekster for å selge inn medlemskap. Et grunnleggende trekk ved GPG var at medlemmene ble instruert i hvordan inntekter kunne unndras beskatning. Metodene var ulovlige, og mange av medlemmene ble straffeforfulgt for skatteunndragelse.
Bergens gamle rådstue
Historie
Stevnestova ble bygget som lokale for byrådet i Bergen, og er første gang nevnt i 1315. Bygningen lå strategisk plassert langs Breida-almenningen, midt blant bryggegårdene.
Global Prosperity Group
GPG tiltrakk seg raskt myndighetenes interesse, og en rekke delstater utstedte pålegg om å stanse all virksomhet. I tillegg til å drive sin forretning som et pyramidespill var GPG heller ikke sertifisert for å tilby investeringer. Etter hvert som myndighetene sirklet inn den ulovlige virksomheten gjorde selskapets ledelse en rekke tiltak for å slippe unna. Seminarene ble gjennomført utenlands og selskapet skiftet også navn til Institute of Global Prosperity. Pyramiden kollapset endelig i 2002, men den gjenoppstod som nye varianter av konseptet under navn som Investors Alliance, Financial Legacy Alliance med flere. Det var også utbrytere som i 2001 grunnla pyramideselskapet Liberty League International, men her var skatteunndragelser byttet ut med kurs i personlig utvikling.
Bergens gamle rådstue
Historie
Rådmennene hadde flere praktiske, administrative og rettslige oppgaver i forbindelsen med driften av byen. De skulle blant annet påse at byggeforskriftene ble overholdt og ha tilsyn med handel. Rådmennene satt også på rettigheter i forhold til utsalg av vin fra vinkjelleren.
Global Prosperity Group
Da Anderson skjønte at myndighetene i USA ønsket å arrestere ham, flyktet han til Costa Rica. Han ble imidlertid pågrepet her i februar 2002 og utlevert til USA senere samme år og dømt til 20 års fengsel og en bot på 63 millioner dollar for å oppfordre til ulovlig skatteunndragelse. Wayne Anderson og Richard Marks fikk begge 15 års fengsel, mens Karolyn Grosnickle ble idømt 8 år.
Bergens gamle rådstue
Historie
Mot slutten av 1400-tallet ble vinkjelleren leid ut til hanseatene.
Global Prosperity Group
David Struckman søkte tilflukt i Panama, men ble i 2006 også utlevert til USA. I 2008 ble han dømt til 70 måneders fengsel, og Daniel Andersen og Lorenzo Lamantia fikk samtidig også fengselsstraffer. Det fremkom da at GPG i perioden 1996 til 2002 klarte å omsette for 45 millioner dollar.
Bergens gamle rådstue
Historie
Rådstuen var i bruk til rundt 1560, da funksjonene gradvis ble flyttet til Christoffer Valkendorfs tidligere privatbolig på Rådstuplass, det som i dag kalles det gamle rådhuset.
Nyere tid
Ruinene etter vinkjelleren ble avdekket årene 1908–09, da Christian Koren-Wiberg gjennomførte arkeologiske utgravninger på Bryggen.
Informasjonsfilm
Rådstuen har i nyere tid blitt "digitalt gjenreist" på grunnlag av arkeologiske tolkninger av vinkjeller-ruinen. Filmen Rådstuen og Vinkjelleren i middelalderens Bergen fra 2011 var et samarbeid mellom Byantikvaren i Bergen og arkikon, med støtte fra Riksantikvaren og DNB.
Karbala (provins)
Karbalā (arabisk: كربلاء) er en av atten provinser i Irak. Provinsens areal er 5 034 km². I 2003 hadde Karbalā 724 000 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Karbala.
Karbalā ligger 105 km sørvest for Bagdad og grenser til provinsene Babil i øst, Najaf i sør og til al-Anbar i nord og vest.
Distrikter
Provinsen Karbalā består av tre distrikter:
Ninja
Ninja (japansk: 忍者, «den som er skjult» eller «den som utholder») eller shinobi (japansk: 忍び) var i middelalderens Japan leiesoldater eller snikagenter, opplært i den japanske krigskunst ninjutsu («kunsten å holde seg skjult»). Ninjaene hadde slik som samuraiene en fastlagt atferdskodeks, ninpo. Skrifttegnet nin fra ordet «ninja» betyr «dolk» og «hjerte».
Thomas Kristensen (håndballspiller)
Thomas G. Kristensen (født 2. mai 1990) er en norsk håndballspiller som er kantspiller for Frisch Auf Göppingen i Bundesliga i Tyskland og for det norske landslaget.
Ninja
Noen mener at ninjaene var bønder som under Japans føydale struktur ikke hadde tillatelse til å studere samuraienes sverdteknikker. Det er likevel sannsynlig at ninjaene stammet fra ulike sosiale kaster. Man tror likevel at de fleste kom fra den laveste kasten, men det er ikke stor sannsynlighet for at populærkulturens ninjaer skulle ha eksistert i føydaltidens Japan.
Ninjaer skulle ha brukt våpen som lett kunne skjules eller kamufleres som verktøy.
Historie
Ninjaene har etterlatt få spor, og deres historie bygger derfor i en viss utstrekning på legender.
En av de tidligere ninja-skoler, Togakure Ryū, skal ha oppstått i den sene Heian-periode. Iga og Kōga er de to mest berømte ninja-stilarter, og i fiksjonen settes de ofte opp mot hverandre.
Thomas Kristensen (håndballspiller)
Han fikk sin mesterskapsdebut i EM 2016.
Ninja
Historie
Det var i Sengoku-perioden (1467–1573), også kjent som de krigende staters periode, at ninjaene skal ha vært utbredt. Moderne ninja-skoler mener at nesten alle berømte daimyō har hatt ninjaer eller ninja-lignende grupper under seg, og at noen daimyō selv skal ha vært ninja. Sanada-klanen, hvis mest berømte medlem var Sanada Yukimara, skal ha vært en ninja-klan. Denne formodning bygger på et suksessfullt forsvar av deres slott, hvor omkring 3 000 soldater holdt stand mot en hær på 50 000 angripere anført av Tokugawa Hidetada.
Tokugawa Ieyasu skal også ha vært en ninja, og kontrollerte både Iga og Kōga, da han forente Japan og ble hevet til rangen som Shogun. I en dramatisk flukt gjennom Naras berg etter Odas snikmord, skal Iga-lederen, ninjaen Hattori Hansō ha hjulpet ham og vunnet hans støtte. Den siste kamp, som involverte ninjaer, skulle være beleiringen av Shimabara under Tokugawa-shogunatet. Da shogunatet var blitt stabilisert, ble ninjaene arbeidsløse. Ifølge overleveringene ble noen Oniwabanshū, en halv-hemmelig gruppe av livvakter og etterretningsoffiserer, som arbeidet i Edo-slottet, hvor de holdt øye med den sittende daimyō.
I Edo-perioden (1603–1868) ble ninjaene gjort til populære figurer i bøker og skuespill. Mange mytiske beskrivelser av ninjaene, slik som evnen til å bli usynlige, eller bruke trolldom ble oppfunnet i disse fiktive beskrivelsene. Ninjaene rettet ikke disse misforståelsene, og kan kanskje selv ha skrevet historier for å bekrefte dem, hvis deres arbeid igjen skulle bli etterspurt.
Noen mener at ninjaene var snikmordere fra en sosial kaste som lå under samuraiene. Andre mener at ninja var en eliteenhet av samuraier som var trent i snikmord og spionasje. Den siste versjonen er sannsynligvis korrekt, fordi der finnes kilder om samuraier som kjente ninjutsu (ninjaenes kampform). Kampformen strider på visse punkter mot samuraienes æresbegrep; slike samuraier var sannsynligvis rōnin, eller herreløse samuraier, som ikke var i stand til at oppnå sin tidligere status.
Kultur
En ninja-organisasjon sies å være ledet av en jōnin (上忍), som oversettes til "øverste ninja". Under jōnin fantes adskillige chūnin (中忍, "mellom ninja"). Under disse chūnin var det igjen adskillige genin (下忍, "lavere ninja"). Når en daimyō valgte et oppdrag, ville jōnin benytte chūnin til å utvelge det nødvendige mannskap blant genin.
Ninpō henviser til ninjaenes ferdigheter. Ninja sies å ha oppfordret til overtro om sine evner for å vekke frykt hos potensielle fiender.
Ninjaene sies å ha hatt mange regler, hvorav den viktigste var å holde seg selv så vel som deres forbindelse til deres daimyō hemmelig.
Første norske ninjaskole ble etablert på Nesodden på midten av 1980-årene, Nesodden Ninjasenter.
Ninja i populærkultur
Såkalte ninjafilmer er et folkelig begrep på spillefilmer som fungerer som en subkategori av action-sjangeren. Sjangeren har tildels sterke kulturelle innslag av japansk og eller østasiatisk kultur i popularisert form.
"Ninjafilmer" har flere likhetstrekk med såkalte kampsport- og karate-filmer, og var mest markant på 1980-tallet. I Norge var det særlig på video at denne sjangeren ble populær.
Filmens hovedkarakter, ninjaen, var oftest kledd i sort heltrukken drakt og en finlandshette-lignende klesplagg som dekket hode og ansikt for å skjule identiteten. Ninjaen brukte tradisjonelle japanske våpen som f.eks. ninja-sverd og kastestjerner.
Ninjaen ble popularisert i vesten gjennom disse filmene, omtrent på samme måte som samuraien på 50- og 60-tallet.
Den japanskfødte skuespilleren Sho Kosugi medvirket i en rekke av de mest populære ninja-filmene på 80-tallet.
Populære filmtitler innen denne sjangeren
(Utvalg)
Adeles utrolige eventyr
Adeles utrolige eventyr (fransk: Les Aventures extraordinaires d'Adèle Blanc-Sec) er en fransk-belgisk tegneserie skrevet og tegnet av Jacques Tardi. Serien handler om den franske forfatteren Adèle Blanc-Sec, og hennes fantastiske eventyr i 1910 og 1920-årene.
Den første Adele-historien, Adele og udyret (orig. Adèle et la bête), ble først publisert som en føljetong i den franske avisen Sud-Oest i 1976, før det belgiske forlaget Casterman utga den som album senere samme år. Casterman har også utgitt de resterende historiene. De fem første albumene ble utgitt på norsk mellom 1983 og 1986 av Semic Nordisk Forlag.
En film-versjon ble utgitt i 2010 med tittelen Les aventures extraordinaires d'Adèle Blanc-Sec. Filmen var skrevet og regissert av Luc Besson, og hadde Louise Bourgoin i tittelrollen. Handlingen i filmen var basert på albumene Adele og udyret og Vanviddets mumier.
Handlingen finner sted i det samme fiktive univers som tre tidligere Tardi-tegneserier: Adieu Brindavoine fra 1972, dens en direkte oppfølger «La Fleur au fusil» publisert i 1974, og den grafiske romanen The Arctic Marauder fra 1974 («Le Démon des glaces» eller «The Demon of the Ice»)
Handling
Adèles første bedrifter fant sted i 1910-tallets Paris. Resten av eventyrene finner sted i årene rett før og rett etter første verdenskrig, dreier seg hovedsakelig om hovedpersonen Adèle Blanc-Sec. Hun er en kynisk heltinne, og er i utgangspunktet en roman-forfatter av populær skjønnlitteratur.
Men Adèle begynner med undersøkende journalistikk, ettersom forskningen hennes og påfølgende eventyr avslører ytterligere detaljer om kriminalitetens mystiske verden. Temaer om det okkulte, korrupsjon, inkompetanse fra offentlige etater og politikere, og patriotisme gjennomsyrer hele serien.
Cynthia Denzler
Cynthia Denzler (født 12. mai 1983 i Santa Ana, California, USA) er en colombiansk alpinist.
Hun har ikke debutert i verdenscupen i alpint, men har deltatt i en rekke FIS-renn.
Denzler deltok for Colombia under Vinter-OL 2010 og oppnådde en 51.-plass i slalåm som beste resultat.
Svømming under EM i svømmesport 2021 – 1500 meter fri menn
1500 meter frisvømming menn  er en svømmeøvelse som ble arrangert under Langbane-EM i svømming 2021 i Danube Arena i Budapest, Ungarn. Øvelsen blir svømt den 18. og 19. mai 2021.
Rekorder
Før mesterskapet var følgende rekorder gjeldende:
Forsøksheat
Forsøksheatene startet 18. mai kl. 11:21.
Finale
Finalen ble avholdt 19. mai kl. 18:00.
Villa Valmarana Bressan
Tidlig på 1540-tallet tegnet Palladio en liten villa for fetterne Giuseppe og Antonio Valmarana. De hadde sammen arvet en eiendom i Vigardolo noen kilometer nord for Vicenza. Rommene er delt inn i to uavhengige leiligheter. De er plassert symmetrisk på hver sin side av villaen. Dette kan ha vært en nødvendig løsning ettersom det var to familier som skulle dele den.
Dette er et av Palladios aller første selvstendige arbeider. Det finnes flere tegninger fra Palladios hånd fra dette prosjektet, ett av dem (RIBA XVII/2r) er ett åpenbart forarbeid til det bygget som ble reist. Det er en del forskjeller mellom tegningen og det ferdige bygget. Disse skyldes antagelig vanskeligheter som dukket opp under selve byggeprosessen.
Fragmentene av fresker som finnes på veggene viser at opprinnelig var villaens vegger dekket av fresker.
I denne bygningen finner vi for første gang noen av Palladios karakteristiske arkitektoniske trekk for første gang. Disponeringen av rommene følger lokal tradisjon. Proporsjonene mellom dem er som 2:3:5 (presis 12, 18 og 30 vicentinske fot) svarer til Villa Trissino i Cricoli. Sammen med den lokale tradisjonen har Palladio brakt inn elementer fra det antikke som han hadde sett under sitt besøk i roma i 1541. Disse trekkene finner vi blant annet i loggiaen og i serlianaen som forbinder salen med omgivelsene.
«Milliampere»
«Milliampere» er Norges første førerløse ferje og en del av Autoferry-prosjektet til Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet. Milliampere ble bygget og sjøsatt i 2017. I første omgang skal fergen fjernstyres, før den etter hvert skal frakte passasjerer ved autonom drift. Båten har batteridrevne thrustere, og lades i dokkingstasjon mens den ligger til havn. Ferjen skal ha dynamisk posisjonering, automatisk dokking (legge til og fra kai), samt sensorer for antikollisjon. Det er planen at ferjen skal trafikkere en strekning på litt under 100 meter mellom Ravnkloa og Vestre kanalhavn i Trondheim.
Øystein Søbye
Øystein Søbye (født 12. juni 1958) er en norsk fotograf og forfatter bosatt på Fetsund utenfor Oslo.
Han har gitt ut en rekke bøker, spesielt om natur, friluftsliv, kulturminner, severdigheter, mat og reiseliv, – hovedsakelig fra områdene rundt Oslo.
Sammen med Ola Einbu startet han i år 2000 kulTurforlaget (tidligere Bak syv blåner forlag).
Søbye har tidligere vært redaktør for BioFotos blad Naturfotografen. Han er medlem i Norske Naturfotografer og tilknyttet bildebyrået Samfoto.
Aimée Beekman
Aimée Beekman (født 20. april 1933 i Tallinn i Estland) er en estisk forfatterinne.
Liv og virke
Aimée Beekman ble i 1956 uteksaminert fra Allunionsinstituttet for kinematografi. Fra 1956 til 1960 arbeidet hun ved det sovjetiske filmselskapet Tallinnfilm. Siden 1956 har hun også virket som forfatter.
Etter noen noveller og en reisebok oppnådde hun sitt litterære gjennombrudd med sin første roman Väikesed inimesed («Små mernnesker»). Her skildrer hun barndomsminner fra en arbeiderbydel i Tallinn i 1930-årene. I 1970-årene beskjeftiget hun seg til dels med feministisk tematikk, noe som var nytt i det daværende Sovjetunionen.
Aimée Beekman var gift med den estiske forfatteren og litteraturoversetteren Vladimir Beekman (1929–2009).
Salomos oder
Salomos oder er en kort kristen tekst på 42 sanger eller oder som muligens kan dateres til 300-tallet. Teksten har et gnostisk preg.
De eldste delene av verket ble først kjent i nyere tid gjennom Pistis Sophia-manuskriptet, som ble funnet i 1773. En bortmot komplett versjon ble funnet av den britiske samleren og forskeren J. Rendel Harris (1852–1941) i 1909, i en større mengde manuskripter som han hadde brakt med seg til England. Harris publiserte sin versjon i 1911. I 1912 fant Francis Crawford Burkitt (1864–1935) et annen manuskript i British Museum.
På grunn av tekstens gjentatte henvisninger til «visdommen» blir den vanligvis oppfattet som preget av gnostiske strømninger, eller til og med skrevet av gnostiske kristne. Om dette er tilfelle, er det mest sannsynlig et produkt av valentinsk teologi.
María de Villota
María de Villota Comba (født 13. januar 1980 i Madrid, Spania, død 11. oktober 2013 i Sevilla, Spania) var en spansk racerfører. Hun var datter av den tidligere Formel 1-føreren Emilio de Villota. I Formel 1-sesongen 2012 var hun testfører for teamet Marussia F1.
Karriere
De Villota har konkurrert i World Touring Car Championship og ADAC Procar Series. I august 2009 signerte hun for laget Atlético Madrid i formelbil-serien Superleague Formula for å kjøre resten av sesongen for laget.
Formel 1
Den 18. august 2011 bekreftet Formel 1-teamet Lotus Renault GP rapporter om at De Villota nylig hadde hatt sin første F1-test i en Renault R29 på Circuit Paul Ricard, og at hennes agent var i samtaler for å sikre henne et sete som testfører i framtiden. I desember gjentok hun sitt ønske om å arbeide med team i 2011, og la til at samtaler for å sikre henne en testførerrolle var kommet langt. Dette viste seg å stemme, da det 7. mars 2012 ble kunngjort at hun skulle være Marussia F1's testfører for 2012-sesongen.
Ulykke ved testing på Duxford Aerodrome
Marussia Technical Centre opplyste 6. juli at etter en operasjon samme dag hadde hennes tilstand med hensyn til hodeskaden bedret seg. 16. juli opplyste Marussia at det ikke var funnet noen feil på bilen, og teamsjef John Booth uttalte: «Vi er sikre på at funnene fra vår interne gransking utelukker bilen som en faktor i ulykken». Etter 17 dager ble de Villota utskrevet fra sykehuset og returnerte til Spania.
De Villota sto i oktober fram offentlig for første gang siden ulykken, da hun ga et eksklusivt intervju til magasinet ¡Hola! og deretter en pressekonferanse for andre medier. Hun fortalte at hun også hadde mistet smaks- og luktesansen, fremdeles led av hodepiner, og skulle gjennomgå ytterligere operasjoner, men at hun var åpen for å vende tilbake til racing en gang i framtiden såfremt hun kunne få en lisens, og at hun også ønsket å involvere seg i arbeidet for å forbedre sikkerheten i motorsport. Hun offentliggjorde også en datagrafikk som viste omfanget av kranieskadene hennes etter ulykken.
Dødsfall
Om morgenen 11. oktober 2013, nøyaktig et år siden hennes første offentlige opptreden etter ulykken, rapporterte spanske medier at de Villota hadde blitt funnet død på sitt hotellrom i Sevilla. En obduksjon bekreftet at dødsårsaken var hjertestans, forårsaket av de nevrologiske skadene hun pådro seg i juli 2012.
Da hun døde var de Villota i Sevilla som foredragsholder på konferansen Fundación Lo Que De Verdad Importa (LQDVI), og den 14. oktober skulle hun lansere sin autobiografi La vida es un regalo (Livet er en gave).
FK Rossijanka
Fotballklubben Rossijanka Moskvovskaja Oblast er en russisk fotballklubb fra Krasnoarmejsk omtrent 5 mil nord for Moskva. Laget er et rent kvinnefotballag.
Verket musikkfestival
Verket Musikkfestival er en musikkfestival i Mo i Rana på Helgeland i Nordland. Den ble arrangert for første gang i september 2009 på Revelen.
FK Rossijanka
Klubben ble dannet den 1. mars 1990 som et rent futsallag under navnet Orljonok (russ. Орлёнок = liten ørn), delvis inspirert av et lokalt fotballag. Futsallaget gjorde sakene sine bra både i Russland og utenfor. I 1994 skiftet klubben navn til Nadesjeda (russ. Надежда = Håp). Det var imidlertid først i 1998 at laget skiftet til tradisjonell fotball, og allerede året etter debuterte de e den øverste divisjonen. Der holdt de seg til 2001, da laget, under navnet Nadesjda-Gudok (russ. Надежда-Гудок = Håpets sirene (omtr.)) rykket ned av økonomiske grunner. To år senere fikk laget støtte av Moskva oblast til å satse igjen, denne gangen under sitt nåværende navn.
Laget startet samme år i Moskva-regionens divisjon (den nest høyeste divisjonen), som de vant, og rykket rett opp. Førstesesongen i den øverste divisjonen gikk over all forventning, og laget endte på andreplass både i serie og i cup. De to påfølgende årene var Rossijankas storhetstid. De vant både serien og cupen. Begge årene kvalifiserte de seg til Mesterligaen i fotball for kvinner. I 2006-07-sesongen av Mesterligaen kom Rossijanka lett til andre kvalifiseringsrunde, men røk ut etter knepne ettmålstap mot Brøndby og Arsenal LFC.
I 2007 var imidlertid Zvezda 2005 Perm for sterke i serien og cupen, og Rossijanka måtte greie seg med nok en andreplass. Seiren i 2006-sesongen ga imidlertid Rossijanka en plass i 07/08-sesongen av Mesterligaen. Dette gikk hakket bedre. Etter en like lett første kvalifiseringsrunde, fikk Rossijanka en noe lettere motstand i andre kvalifiseringsrunde. De og svenske Umeå IK kvalifiserte seg lett til kvartfinalen, og avsluttet med en uavgjort seg imellom. I kvartfinalen møtte Rossijanka 1. FFC Frankfurt. Rossijanka greide en sterk 0-0 uavgjort hjemme. I andre kamp ledet Frankfurt 2-0 helt til overtid, da Rossijanka reduserte til 2-1. Hadde Rossijanka scoret en gang til, hadde Frankfurt vært ute. Rossijanka lyktes imidlertid ikke, og laget røk ut.
2008 og 2009 resulterte begge ganger i andreplass i serien og seier i cupen, begge mot Zvezda. Som resultat av utvidelsen i Mesterligaen fra UEFA Women's Cup (bare for vinnere av den øverste nasjonale serien) til UEFA Women's Champions League (også for toerne i de beste ligaene etter UEFAs rangering), kom Rossijanka med til 2009/10-mesterligaen. Rossijanka vant sin kvalifiseringsgruppe, og gikk videre til sluttspillet. Rossijanka møtte i sekstendelsfinalen spanske Rayo Vallecano de Femenino og vant uten å imponere. Neste møte var mot Umeå. Rossijanka tapte mot det nå reduserte svenske mesterlaget hjemme, og spilte uavgjort 1-1 borte. Dermed var Rossijanka ute av mesterligaen.
Verket musikkfestival
Verket Musikkfestival ble startet opp i 2009 av lokale næringsaktører, og musikkfestivalen har siden da vært byens største arrangement. Verket er en stor kulturaktør som i tillegg til å drive festivalen også støtter opp under andre lokale aktører, og sammen med Helgeland Sparebank har etablert StøtteVerket; et fond som vil stimulere til utvikling av musikktalenter og den kreative næringen på Helgeland. Navnet «Verket» henspiller på Norsk Jernverk, som Mo i Rana skylder store deler av sin vekst og identitet, og det ble naturlig for arrangørene å gjenspeile dette i navnet på festivalen.
Underverket
Underverket er et tilbud til folk i alle aldre. Arrangementet foregår på lørdag formiddag. Verket musikkfestival har ikke vergeordning. De tilbyr Underverket for de under 18 år
Barn og unge har vært en viktig del av Verket i alle år gjennom det alkoholfrie familiearrangementet Underverket. I tillegg til å ha kjente navn på plakaten, booker festivalen også inn lokale, unge talenter som får muligheten til å vise seg fram for et større publikum i trygge omgivelser. Underverket har etablert seg som en av de virkelig store barnefestivalene på Helgeland som tiltrekker til seg familier fra hele regionen og et viktig konsept for oss å videreutvikle i kommende år.
Robert Maxwell
Ian Robert Maxwell (født Ján Ludvík Hyman Binyamin Hoch, 10. juni 1923 i Slatinske Doly, Karpato-Ruthenia, Tsjekkoslovakia nå Ukraina, død 5. november 1991 ved Kanariøyene) var en britisk forretningsmann og politiker. Han vokste opp i fattige kår i Tsjekkoslovakia og bygde opp et stort medieimperium i Storbritiannia. Maxwell var medlem av det britiske parlamentet for Labour Party fra valgkretsen Buckingham 1964-1970.
Verket musikkfestival
Miljø
Verket har som målsetting å produsere minst mulig avfall, servere kortreist mat, stimulere sine gjester til å reise miljøvennlig og tenke miljø. Arrangørene legger en beskyttelse over gresset for å unngå gjørmehav. Det legges til rette for at alle skal få delta på festivalen. Ledsagere for funksjonshemmede kommer inn gratis med gyldig ledsagerbevis og legitimasjon. Bruker må kjøpe billett på vanlig måte. Det blir også tilrettelagt med egen rullestolrampe for de som måtte ha behov for det. Verket er Miljøfyrtårn-sertifisert.
Robert Maxwell
Han ble født inn i den hassidiske familien Hoch og ble som barn kalt Ludvik. Navnet Maxwell tok han i 1948. Han snakket ikke mye om religion, men støttet Israel offentlig hele livet. Han var kjent for sin flamboyante personlige stil og intens rivalisering med Rupert Murdoch. Maxwells siste år er dramatisert på film med David Suchet i hovedrollen.
Verket musikkfestival
Besøkstall
Verket har et tak på 5500 solgte billetter per dag.
KRAV
KRAV er en merkeordning fra den svenske organisasjonen KRAV ekonomisk förening.
Verket musikkfestival
Eierskap og økonomi
Samleverket AS (morselskap) eier 100 %. Aksjekapital er på 1 000 000.
Se også
Mo i Rana
KRAV
Foreningen utvikler regler for økologisk oppdrett og dyrehold, foredling og tjenester, samt regler for sertifisering av disse. KRAV er en økonomisk forening hvor store aktører på næringsmiddelmarkedet, såsom LRF, Arla, Coop, Ica, Lantmännen m.fl., men også Astma- och Allergiförbundet, samt Svenska Naturskyddsföreningen, er medlemmer. KRAV har til oppdrag å få til økt økologisk oppdrett, dyrehold, bærekraftig fiskeri og foredling gjennom å utvikle regler, kontroll og merking av økologiske produkter. Til samme formål skal KRAV bedrive en aktiv informasjonsvirksomhet.
KRAV-merket på et produkt angir at det er fremstilt i samsvar med KRAVs regler. Reglene for KRAV-merket produksjon oppfyller EUs forordning for økologisk produksjon for de områder forordningen dekker. KRAV-merkede produkter kan derfor også markedsføres som økologiske. KRAVs regler granskes av Swedac hva gjelder sertifiserbarhet i henhold til ISO/IEC 17065:2012.
Historikk
KRAV ble dannet i 1985. Det startet som den ideelle foreningen Kontrollföreningen för Alternativ Odling med fire medlemsorganisasjoner. Regelverket besto da av en A4-tekst og gjaldt kun vekstdyrking. I 1987 ble den første versjonen av kravene for dyrehold klar. I 1993 delegerte Jordbruksverket visse kontrolloppgaver til KRAV; foreningen hadde delvis myndighetslignende beføyelser frem til og med 2006. I 1994 ble KRAV det første sertifiseringsorgan som ble akkreditert av International Federation of Organic Agriculture Movements (IFOAM). I 1997 ble de første reglene for vannbruk publisert. I 2004 ble de første reglene for fiske publisert.
I 2006 ble virksomheten delt opp i moderforeningen KRAV ekonomisk förening og datterforetaket Aranea Certifiering AB, som fikk ansvaret for sertifiseringsvirksomheten og de myndighetslignende oppgavene. Ved slutten av 2009 ble Aranea Certifiering solgt til Kiwa. I 2010 ble det for første gang introdusert regler som var spesifikt rettet mot klimapåvirkningen fra produksjonen. I 2019 har den økonomiske foreningen 27 medlemsorganisationer.. Regelverket er oppdelt i 20 kapitler hvorav fire er generelle, og resten gjelder for spesifikke typer produksjon eller virksomhet.
Robert Maxwell
Andre verdenskrig
Under andre verdenskrig kom han seg fra Tsjekkoslovakia til Frankrike i mars 1940. Sammen med andre tsjekkoslovakiske flyktninger gikk han inn i Fremmedlegionen. Etter det franske nederlaget i 1940 ble han evakuert til Storbritannia der han ble innrullert som frivillig i hæren. I krigens sluttfase var han tilbake på kontinentet og ble tildelt military cross for tapperhet. Maxwell tjenestegjorde i det okkuperte Tyskland i to år som leder for det britiske pressekontoret i Berlin. I Tyskland knyttet han flere kontakter som ble grunnlag for senere forretningsvirksomhet. I Paris i 1944 møtte han Elisabeth Meynard som han giftet seg med og som støttet hans forretningsvirksomheten.
I 2006 ble det kjent at Maxwell (noen måneder før han døde) ble etterforsket for mulige krigsforbrytelser i Tyskland i april 1945. Bakgrunnen var at Maxwell i biografen nevnte at han hadde skutt og drept borgermesteren («so I shot the mayor and withdrew») i en tysk by som de britiske styrkene ville innta.
Moren og fire andre nære familiemedlemmer døde i Auschwitz. Faren ble trolig drept under transport eller i selve leiren. Bare to søstre overlevde.
Medievirksomhet
Sammen med Paul Rosbaud grunnla han Pergamon Press, et forlagshus i Oxford som spesisliserte seg på vitenskapelig og medisinsk litteratur. Rosbauds skal ha mislikt Maxwells profittjag og kostbare livsstil. Maxwell og Rosbaud arbeidet sammen i det voksende forlaget til mai 1956, da Rosbaud sluttet. I 1959 ga forlaget ut 40 vitenskapelig tidsskrift og noen år senere 150 forskjellige tidsskrift. Til sammenligning hadde konkurrenten Elsevier bare 10 tidsskrift i porteføljen. I 1960 hadde Maxwell skaffet seg Rolls Royce med egen sjåfør og hadde flyttet kontorene til Headington Hill Hall i Oxford, vegg i vegg med Blackwell. I 1980 kjøpte han British Printing and Communication Corporation, og i 1984 Mirror Group Newspapers som blant annet ga ut Daily Mirror. Maxwell ga ut London Daily News noen måneder i 1987 som kostet ham omkring 50 millioner dollar. Han solgte Pergamon til Elsevier i mars 1990. Da han døde eide han blant annet New York Daily News og Macmillan Publishers.
Død
Omstendighetene omkring hans død er usikre. Han var savnet i flere dager etter at han falt over bord fra yachten sin ved Kanariøyene, til han ble funnet død i Atlanterhavet. En spansk undersøkelsen konkluderte med at dødsårsaken var hjertestans som følge av drukning. Det er spekulert i om han tok sitt eget liv. Han ble gravlagt i Jerusalem.
Etter hans død ble en rekke skulte sider ved hans forretningsførsel avslørt. 400 millioner pund fra pensjonsfondene i selskapene manglet. Maxwell skal ha underslått midlene for å dekke gjeld, kjøp av nye selskaper og sitt overdådige levesett. Tusenvis av hans tidligere ansatte tapte sine pensjonsinnskudd.
Arwad
Antikken
Navnet Arvad er omtalt i Bibelen som stamfaren til arvadittene, et kanaanittisk folk.
Øya var bosatt tidlig på 1000-tallet f.Kr. av fønikere. Under fønikisk kontroll ble den et selvstendig kongedømme kalt Arvad eller Jazirat (sistnevnte betyr «øy»). Det fønikiske navnet på byen var trolig Aynook. På gresk ble den kalt Arados. Byen finnes også i oldtidskilder som Arpad og Arphad. Byen blir kalt Antiokia i Pieria av Antiokos I Soter.
Øya var en viktig base for handel inn Orontesdalen. 50 km nord for Tripolis var den en bar klippe med festningsverk og flere etasjer høye hus. Øya var omkring 800 meter lang og 500 meter bred, omgitt av en massiv mur og en kunstig havn i øst mot fastlandet. Øya ble tidlig utviklet til en handelsby, og det samme ble de fleste fønikiske byene på denne kysten. Den hadde en mektig flåte og skipene er nevnt på monument i Egypt og Assyria. Den synes å ha hatt et slags hegemoni over de nordlige fønikiske byene, fra munningen av Orontes ved nordgrensen til Libanon og sørover til omkring Sidon. Den hadde sitt eget lokale dynasti og mynter, og man kjenner navnet på noen av kongene.
Innbyggerne er nevnt i tidlige lister i 1. Mosebok (10,18) og Esekiels bok (27,8.11) der nevnes sjømenn og soldater i tjeneste for Tyr. De fikk makt over noen av nabobyene på fastlandet, som Marathos, ovenfor øya, og Simyra, som ligger noen kilometer mot sør.
Thutmose III av Egypt tok øya på sitt nordfelttog (1472 f.Kr.), og den er omtalt vedrørende Rameses II's felttog tidlig på 1200-tallet f.Kr. Den er også nevnt i Amarnabrevene i forbund med amorittene i deres angrep på egyptiske områder i Syria (44 og 28, B.M. Tell el-Amarnabrevene). Omkring år 1200 eller senere ble den plyndret av fiender fra Lilleasia eller øyene omkring, likesom de fleste byene på kysten ble det (Paton: Syria and Palestine, 145).
Inskripsjoner fra de assyriske konger indikerer at øya var maritimt viktig. Tiglat-pileser I (ca 1020) skryter av at han seilte på skip fra Arvad. Ashurnasirpal II (ca 876 f.Kr.) la øya under seg, men den gjorde opprør og 200 mann fra Arvad ble nevnt blant de allierte til Hadadezer fra Aram Damaskus under slaget ved Qarqar, da hele Syria ser ut til å ha atått samlet mot Shalmaneser III (ca 854). På den tidwv var kongen av Arvad Mattan Baal. Den ble etter dette underlagt Tiglat-pileser III og Sennacherib. Ashurbanipal (ca 664) tvang kong Yakinlu til å underkaste seg og sende en av døtrene til å ble medlem av det kongelige harem (Rawlinson, Fønikia, 456-57).
Under perserene fikk Arvad tillatelse til å gå iforbund med Sidon og Tyr, med et felles råd i Tripolis (ibid, 484). Da Aleksander den store invaderte Syria i 332 f.Kr. ble Arvad underlagt uten kamp under kong Strato, som sendte flåten for å hjelpe Aleksander under angrepet på Tyr. Den synes å å ha fått støtte hos selevkidekongene av Syria, og gav asyl til politiske flyktninger.
Den er nevnt i et påbud fra Roma ca 138 f.Kr., i samband med andre byer og herskere i øst, for å vise velvilje for jødene. Dette var etter Roma var begynt å blande seg inn i Judea og Syria; det indikerer at Arvad forsatt var en viktig by.
Korstogstiden
På siste halvdel av 1200-tallet, i korstogstiden, ble øya Ruad brukt som et brohode for korsfarerene. Det var det siste stykke land som korsfarerne klarte å holde på i Det hellige land ds de kjempet en tapende kamp mot muslimene.