cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karl Genzken
Genzken var i Kina ved utbruddet av første verdenskrig, men greide å ta seg tilbake til Tyskland i 1915. Her arbeidet han som militærlege, blant annet for ubåttjenesten og marinen.
Han gikk inn i NSDAP den 7. juli 1926. Den 5. november 1933 ble han medlem i SS, hvor han etter hvert steg til graden Gruppenführer, med den parallelle graden Generalløytnant i Waffen-SS.
Han ble i 1934 knyttet til Kriegsmarines medisinske tjenester som reserveoffiser. Deretter ble han overflyttet til SS-Hauptamt. Han ble så forfremmet til medisinsk inspektør ved SS-hospitalet i Berlin, og i 1942 ble han sjef for Waffen-SS' medisinske avdeling. Han var innblandet i en rekke eksperimenter på fanger i konsentrasjonsleirer.
Etter krigen ble Genzken stilt for retten i det som ble omtalt som Legeprosessen i Nürnberg. Her ble han i august 1947 dømt til livstid i fengsel for krigsforbrytelser, forbrytelser mot menneskeheten og medlemskap i kriminell organisasjon. Dommen ble senere redusert til 20 år, men allerede april 1954 ble han løslatt på prøve med tre års prøvetid.
Ludolf Krohn
Ludolf Krohn (eller Ludolph) (født 24. oktober 1741 i Bergen, død 27. februar 1795 i Luster) var en norsk prest.
Bakgrunn
Foreldrene var møbelsnekker Johan Jürgen Krohn (Cron) (død 1743) som innvandret til Bergen fra Altona i Holstein (senere del av Hamburg) og Alhed With. Altona var i likhet med Norge på den tiden under den danske kongen.
Kopervik
Kopervik er en by, tidligere kommune og administrasjonssenteret i Karmøy kommune i Rogaland. Byen - det vil si tettstedet Kopervik - hadde innbyggere per 1. januar, mens kommunen som helhet hadde 42 062 innbyggere per 1. januar 2015.
Ludolf Krohn
Bakgrunn
Han var elev ved Bergen katedralskole og ved Seminarium Fredericianum. Krohn tok teologisk eksamen i Bergen i 1761.
Kopervik
Historie
I middelalderen var Kopervik en liten by med en god havn. Ytterst mellom de to vågene, Vågen og Stangelandsvågen, som byen er bygget rundt, er Kopervik havn. På høyden ovenfor havna finner man Koperviks gamle bydel, hvor det også sies at Kong Sverre fikk bygget en borg av tre og torv. Nettopp derfor kalles denne delen av sentrum idag Treborg. Byen fikk en stor vekst på 1500- og 1600-tallet da det var flere gjestgivere og vertshus her. Sentral var gjestgiveren David Davidsen. Etterhvert ble også den første Kopervik kirke (1861) reist.
Ludolf Krohn
Prest
Han var sogneprest først i Norddal prestegjeld 1772-1784, deretter var han sokneprest i Dale i Luster 1785–1795. Han var residerende kapellan i Innvik prestegjeld 1763-1772 med bosted i Stryn. Innvik prestegjeld omfattet omtrent den senere Stryn kommune og hadde seks kirker med lang reisevei. Fra 1742 var det kapellaner i Stryn med bosted på Visnes.
Krohn var gift med Mette Christine Reutser (1739-1766) fra 1765, deretter med Maren (Mein) Cathrine Høgh (Høeg) (1749-1827) fra 1767. Mein Cathrine Høghs onkel var handelsmannen Hans Henrik Holtermann. Ludolf Krohn var far til offiseren Johan Jørgen Krohn og klokker i Norddal Ivar H. Krohn (1770-1839). Klokkeren Ivar H. Krohn var far til boktrykker og avisgründer Johan Jørgen Krohn. Med Ludolf kom familienamnet Krohn til Sunnmøre.
Krohn ble tidlig medlem av Syndmøre practiske Landhuusholdningsselskab stiftet i 1773. Han ble innvalgt i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i 1774.
Kopervik
Historie
Kopervik var lossted på Karmøy. Losstasjonen var i en periode Skandinavias største, med ca. 135 loser. Her kunne skip få hjelp til å loses inn til en trygg og god havn, eller videre langs skjærgården på Vestlandskysten. I dag er det en av de få losstasjonene som er igjen i Norge.
Byen i dag
I dag er Kopervik en liten by, skjermet for det harde kystværet. Byen har en klassisk bystruktur med bypark, gågate og gatestruktur. Den gamle bydelen Treborg er det tidligere sentrumet av byen, mens den mest aktive delen av dagens sentrum ligger sørvest for Treborg med kort gangavstand.
Kopervik er administrasjonssenter for Karmøys 40 063 innbyggere. Rådhus, kino, NAV, folkebibliotek og en rekke andre offentlige funksjoner, sammen med butikker og andre private tilbud, finnes i Kopervik. Byen ligger sentralt, ca. midt på øya, slik at byen er øyas naturlige midtpunkt, og det er kort vei til alle kommunens severdigheter, som for eksempel vikinggården på Avaldsnes og Åkrasanden på Åkra.
Byen har i det siste hatt stor utvikling; stadig nye leilighetskomplekser og butikker kommer til. I tillegg til byens sentrum omfatter Kopervik delene Kalvatre/Stangeland, Stokkastrand, Østrem/Bygnes, Skår/Sund og Eide/Brekke.
Økonomi og næringsliv
På begynnelsen av 1900-tallet var de viktigste industriene i byen skipsfart, fiske og hermetikkindustri med flere hermetikkfabrikker som lå langs vågene. På det meste var det over 800 ansatte i disse fabrikkene. Kopervik har i dag butikker i sentrumsgatene, på mindre handlesentre og i næringsområder utenfor sentrum. Detaljhandelens tyngdepunkt ligger i byens hovedgate, Hovedgaten, hvor også deler av gaten er gågate. Nord for sentrum finner man Kopervik Næringspark hvor det er litt større bedrifter som for eksempel større detaljhandel som møbelbutikker og dekkforhandlere, håndverksbedrifter, bilforhandlere osv. Den desidert største arbeidsgiveren i området er Norsk Hydros aluminiumsverk, Hydro Aluminium Karmøy, som ligger ca. 7 minutter utenfor sentrum. At Hydro startet denne fabrikken på 1960-tallet har hatt en stor innvirkning på hvordan byen har utviklet seg. Av andre større bedrifter er entreprenørfirmaet Vassbakk & Stol, Kopervik Shipping, Espira (tidligere Barnebygg) og Karmøy Winch. Selskapet Gassco er ansvarlig for transport av gass fra norsk sokkel. Fiskeridirektoratet har et av sine lokalkontorer i havnegata i Kopervik sentrum.
Foreningen for utvikling av Kopervik kalles «Byen vår Kopervik». Byen vår Kopervik ble etablert i 1997 og er et andelslag som har valgt et byråd som igjen er sammensatt av representanter fra lag og organisasjoner, næringslivet, gårdeiere og husstandene. Formålsparagrafen er «å arbeide for at Kopervik skal være en trygg og livskraftig by som kan tilby sitt publikum de handels-, service- og kulturtilbud som det er behov for, samt arbeide for at alle aktører i Kopervik skal ha best mulig rammevilkår». Organisasjonen har sin egen nettside.
Medier
Haugalandet er et område med en rekke lokale mediekanaler. Av medier som har Kopervik som del av sitt dekningsområde kan det nevnes Haugesunds Avis (regionavis), Karmøybladet, Karmøynytt, Radio 102 (hadde tidligere adresse i Kopervik), Radio Haugaland, TV Haugaland og NRK Rogaland. Ingen av disse mediene blir gitt ut fra Kopervik, men har byen som del av sitt dekningsområde. På 1900-tallet var også Karmøens Tidende, Karmøy-Posten og Kopervik Tidende en del av det lokale mediebildet.
Kultur og rekreasjon
Karmøy Innebandyklubb spiller i Karmøyhallen. Foruten å ha en stor barneavdeling har klubben vunnet en gullmedalje i Special Olympics i 2017. Herrefotballaget til Kopervik Idrettslag spiller i tredje divisjon. Laget spiller sine kamper på Åsebøen Stadion på Stangeland, som er en av distriktets beste stadionanlegg med ca. 1 200 sitteplasser. I tillegg til idrettsparken rundt stadion, har Kopervik IL nylig bygget ny kunstgressbane ved Karmøyhallen og Kopervik videregående skole. Tilknyttet dette anlegget finner man sandvolleyballbaner, tennisbaner, basketballbane og idrettshall. Området er døpt Karmøyhallen Idrettspark. Selve idrettshallen har svømmehall, treningssenter og flerbrukshall med god tilskuerkapasitet. Før byggingen av Tysvær Arena var Karmøyhallen en av kamparenaene Haugaland Håndballklubb brukte i eliteserien og 1. divisjon.
Andre idrettslag er:
Desperate timer
Desperate Hours er en spenningsfilm fra 1990, en nyinnspiling av William Wylers krimdrama fra 1955 med samme tittel. Begge filmene er basert på en roman av Joseph Hayes, som også co-skrev manuset til denne filmen med Lawrence Konner og Mark Rosenthal. Desperate Hours har stjerner som Mickey Rourke, Anthony Hopkins, Mimi Rogers, Kelly Lynch, Lindsay Crouse og David Morse. Den er regissert av Michael Cimino, som tidligere hadde jobbet med Rourke på filmen Heaven's Gate og Year of the Dragon.
Kopervik
Kultur og rekreasjon
Kopervik har kommunens eneste kino, Karmøy Kommunale Kino.
Desperate timer
Sammendrag
I Utah er Nancy Breyers en forsvarsadvokat som blir forelsket i en klient, Michael Bosworth, en sosiopatisk kriminell. En dag leverer Nancy en pistol til Bosworth som deretter myrder en vakt. Deretter reiser Nancy og Bosworth sin vei. Bosworth ødelegger Nancy sine klær, og de skiller deretter lag. Nancy forteller myndighetene at Bosworth holdt henne som gissel under hans flukt. Bosworth reiser deretter sin vei i en bil sammen med sin bror Wally, og deres partner Albert. De skifter snart kjøretøy med en bil som Nancy tidligere hadde satt igjen ved et avsidesliggende sted.
I mellomtiden ankommer en dekorert Vietnam-veteran, Tim Cornell, til hans tidligere hjem med hans eks-kone Nora, som har to barn, 15 år gamle May og hennes 8 år gamle bror Zack. Tim og Nora skilte tidligere lag på grunn av hans utroskap med en yngre kvinne. Men Tim forsøker å forsone seg med Nora, som han fremdeles er forelsket i. Bosworth-brødrene og Albert behøver ett gjemmested, og de tar seg til Cornells hjem med et "til salgs"-skilt utenfor som tilsynelatende var plukket ut av Bosworth tilfeldig. Familien blir deretter tatt til fange av Bosworth-brødrene og Albert. Nancy klarer ikke å narre FBI-agent Brenda Chandler, som overvåker hver eneste bevegelse Nancy gjør.
Nancy gjør til slutt en avtale med Chandler og FBI for å få siktelsene mot henne redusert ved å forråde Bosworth. I mellomtiden forsøker Zack å stikke av gjennom et vindu, og han møter en venn av Cornell-familien som besøker huset ved en tilfeldighet. Bosworth tvinger denne vennen inn i huset, hvor han blir skutt. Albert er livredd for å bli tatt, og bestemmer seg for å gå en liten tur på egen hånd. Eier av en bensinstasjon får øye på Albert, og tar kontakt med myndighetene. Albert ignorerer politiets ordre om å overgi seg, og han blir drept av politiet ved en elvebredd. Nancy ber agent Chandler gi henne en pistol, men Chandler fjerner kulene uten at Nancy vet om det. Cornell-familiens hjem blir deretter omringet av FBI og politiet, og en intens skuddveksling oppstår.
Roing under de britiske imperie- og samveldeleker 1954
Roing under de britiske imperie- og samveldeleker 1954. Roing var en av flere sporter under de britiske imperie- og samveldeleker (British Empire and Commonwealth Games) som ble arrangert i Vancouver i Canada i perioden 30. juli til 7. august 1954. Det var de femte lekene i det som kom til å bli Samveldelekene (Commonwealth Games) fra 1978. De fire foregående lekene het de britiske imperielekene (British Empire Games). I leken i 1954 var det fem øvelser i roing, kun for menn. New Zealand ble beste nasjon med to gullmedaljer foran Australia som også vant to gull.
Coeruleotaygetis periboea
Coeruleotaygetis periboea er en sommerfugl som tilhører gruppen ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).
PGA-touren 2011
PGA-Touren 2011 er den 44. sesongen av PGA-touren, og vil ha 49 konkurranser fra januar til november 2011.
Coeruleotaygetis periboea
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Colombia.
Systematisk inndeling
Artsnavnet blir ofte stavet peribaea.
PGA-touren 2011
Kalender
Dato er sluttdato for konkurransen
Peter Iliev
Peter Iliev (født 11. juni 1984 i Sofia, Bulgaria) er en bulgarsk aker som har konkurrert siden 2000. Hans beste resultat i en større konkurranse er en 41.-plass i singelkonkurransen under VM i aking i 2007 i Igls, Østerrike. Han har også en 31.-plass fra Vinter-OL i Torino i 2006. Han representerte også Bulgaria under Vinter-OL 2010.
Spøkelsesby
En spøkelsesby er en betegnelse for en ruinby eller en fraflyttet by. Begrepet brukes også om fraflyttede bebyggelser og steder som ikke er egentlige byer. Eksempler på spøkelsesbyer er den fraflyttede kullgruvebyen Pyramiden på Svalbard, steder rundt Tsjernobyl (Pripyat, 50 000 innbyggere), Craco i den sørlige italienske regionen Basilicata og steder på prærien i USA. Enkelte spøkelsesbyer får nytt liv, f.eks. på grunn av turisme. Et eksempel på dette er Walhalla i Victoria i Australia som nesten ble lagt øde da driften av gullgruvene opphørte i 1914, men på grunn av sin tilgjengelighet og nærhet til andre attraktive områder, har turismen til byen økt, noe som legger igjen en del penger.
Verdens nest største spøkelsesby (etter Pripyat) er Plymouth på Montserrat, som var øyas hovedstad før den ble lagt øde etter Soufriere Hills store vulkanutbrudd.
Faktorer som kan føre til at byer blir forlatt kan være utarmede naturressurser, veier og jernbaner som blir lagt utenfor byene, menneskelig inngripen, katastrofer, massakrer og kriger eller skiftende politikk. Spøkelsesbyer kan i enkelte tilfeller være planlagt. Gruveselskaper kan skape ett midlertidig samfunn for å grave ut noen gruver i ett område, hvor de bygger midlertidige overnattingssteder og butikker. Deretter fjerner de bebyggelsen når alle gruvene er tømt. Dette fører til en kortvarig og intens økonomisk aktivitet i avsidesliggende landsbyer, og etterlater en spøkelsesby når ressursene er vekk. I enkelte tilfeller kan flere sammenfallende faktorer fjerne det økonomiske grunnlaget til et samfunn. Tidligere gruvebyer langs Route 66 ble lagt øde da gruvene ble nedlagt fordi ressursene var utarmet, samtidig som en ny motorvei ble lagt et annet sted.
Det finnes mange spøkelsesbyer og forlatte bosetninger i det tidligere Sovjetunionen som ble etablert i nærheten av Gulag for å levere nødvendige tjenester til konsentrasjonsleirene. Siden mange av disse leirene ble forlatt ble byene i nærheten også forlatt. Etter Tsjernobyl-katastrofen i 1986 havnet farlig høye nivåer av radioaktiv stråling i naturen. Store områder i nærheten av kjernekraftverket ble evakuert. Store områder i nærheten er fremdeles så forurenset med radioaktiv stråling at de evakuerte aldri kan få lov til å vende tilbake til sine hjem. Pripyat er den mest kjente av de forlatte byene; og hadde en befolkning på nærmere 50 000 innbyggere på tidspunktet for katastrofen. En tilsvarende storstilt evakuering ble gjennomført etter Fukushima-ulykken i mars 2011 i Japan.
Gunnar Bøe
Gunnar Bøe (født 20. januar 1917 i Bergen, død 9. desember 1989) var en norsk sosialøkonom og politiker for Arbeiderpartiet. Han satt i Einar Gerhardsens regjering som statsråd i Lønns- og prisdepartementet, men er i dag mest kjent for mistanken om at han var agent for KGB og solgt norske graderte opplysninger til Sovjetunionen.
Politisk karriere
I 1947 ble Bøe utnevnt til statssekretær i Finansdepartementet, men gikk tilbake til Sosialøkonomisk institutt ved Universitetet året etter og ble der i fem år.
Bøe var statsråd i Lønns- og prisdepartementet fra 1959 til 1962, og ble deretter rektor ved NTH. Han gikk av som statsråd i 1962 etter å ha tatt dissens i regjeringen på spørsmålet om Norge skulle ta opp medlemsforhandlinger med Fellesmarkedet.
Mistanke om spionasje mot Norge
Politiets sikkerhetstjeneste (den gang Politiets overvåkningstjeneste, POT) mistenkte Gunnar Bøe for å være spion for Sovjetunionen. Sovjetiske dokumenter som ble frigitt på 1990-tallet viste at han kunne være svært frittalende i møter med sovjetiske embetsfolk. Han hadde dekknavnet «George» og hadde en rekke møter med KGB-residenten Alexander Startsev. POT avlyttet Bøe og vurderte å sikte ham i 1967. Imidlertid fant de ikke bevisene tilstrekkelige nok. I 1984 forsøkte POT å få til en samtale med ham om hans sovjetkontakter, men dette førte ikke frem. Nye opplysninger som styrker mistanken er kommet i offentlighetens søkelys via offentliggjøring av KGB-avhopperen Mitrokhins dokumenter i 2014. Der kom det frem at Bøe ifølge et sovjetisk KGB-arkiv solgte norske graderte opplysninger til den fiendtlige makten Sovjetunionen under den kalde krigen.
Full Moon wo Sagashite
Looking for a Full Moon (japansk: 完全月を探してください. Furumuun wo Sagashite) Full Moon wo Sagashite er en manga-serie tegnet av Arina Tanemura. Serien følger den talentfulle 12-åringen Mitsuki Kouyama gjennom hennes ferd i livet som sangstjerne. Denne triste, men også romantiske, komedien fokuserer på hvordan man kan klare å stå på og ikke gi seg med drømmene sine! Mangaen har blitt til TV-serie redigert av Morita Shinji og produsert av Studio Deen. Serien har 52 episoder.
Handling
Mitsuki Kouyama (12) har en drøm om å bli sangstjerne, men hun har benvevskreft i halsen som kureres kun ved en operasjon som kan koste henne få stemmebånd, så det hindrer henne fra å synge høyt – av og til kan det faktisk også hindre henne i å puste. På toppen av alt hater Mitsuki's strenge bestemor musikk, så da Mitsuki kommer med et signeringsark til en audition, sier bestemoren blankt nei. Mitsuki's drømmer virker som alt annet enn oppnåelig, da plutselig en dag hun får besøk av to shinigamier bare hun kan se. Uten å vite at Mitsuki kan både se og høre dem, begynner de å diskutere om hvorvidt Mitsuki bare har et år igjen å leve.
Mitsuki innser at hun ikke kan vente lenger, og flykter fra shinigamiene og til byen hvor hun finner platestudioet Seed Records. Der prøver hun å komme seg inn bakdøren, men de to shinigamiene fakker henne. Mitsuki gjør en deal med en av shinigamiene, Takuto, om at hvis Mitsuki går rolig med dem når tiden hennes er ute, skal han hjelpe henne å bli en sangstjerne. Takuto gir Mitsuki muligheten til å transformere til en 16 år gammel jente som ikke er rammet av benvevskreften. Takuto har ikke egentlig noen tro på Mitsuki, men da han hører henne synge på auditionen er han helt bergtatt. Mitsuki vinner auditionen, og velger å ta scenenavnet Full Moon for å skjule sin virkelige identitet.
Mitsuki bestemte seg for å bli en sanger to år før shinigamiene kom, da hun var 10 år gammel. Hun gjorde et løfte med Eiichi Sakurai, en 16 år gammel gutt hun møtte på barnehjemmet hun bodde på, at neste gang de møttes skulle de ha kommet nærmere sine drømmer. Eiichi ønsket å bli astronom og Mitsuki ønsket å bli en sanger. Kort tid etter ble Eiichi adoptert til en annen familie, og reiste da til Amerika før Mitsuki kunne uttrykke sine følelser for ham ordentlig. Med det håper Mitsuki at hvis hun blir en sanger, kan kanskje Eiichi gjenkjenne henne helt fra Amerika.
Kort tid etter Mitsuki's første audition, blir mangaen og animen separate og handlingene er derfor ikke lenger lik i både animen og mangaen. De to historiene har felles temaer, men hendelsene utvikler seg annerledes som fremskritt i serierekken.
Karakterer
Mitsuki Kouyama Voiced by: myco (Japanese), Katie Rowan (English) Mitsuki er 12 år og drømmer om å bli sangstjerne, noe som virker helt umulig, men likevel ikke, siden de to shinigamiene Takuto og Meroko har dukket opp og Takuto har lovet Mitsuki å hjelpe henne å oppfylle drømmen hennes.
Eiichi Sakurai Voiced by: Ryohei Kimura (Japanese), Graden Gant (English) Eiichi er Mitsuki's barndomsvenn og første kjærlighet. Etter at foreldrene hans døde, flyttet han på Mitsuki's barnehjem, og det var der de to ble kjent med hverandre. De ble venner, og ikke bare det, de falt for hverandre også. Like før Eiichi flyttet til Amerika fortalte han Mitsuki hva han egentlig følte for henne, og Mitsuki ble helt knust da han flyttet fordi hun ikke klarte å få frem hva følelsene hennes var for ham også. Noen av grunnene til at Mitsuki vil bli sanger, er for å finne Eiichi.
Masami Ooshige voiced by: Tomomi Seo (Japanese), Kris Rundle (English) Ooshige er Full Moon's manager og hun var en stor fan av Route L når de enda eksisterte.
Shinigamiene
Takuto Kira Voiced by: Yakkun Sakurazuka (Japanese), Jeffrey Watson (English) Takuto er shinigamipartneren til Meroko, og teamet deres kalles for Negi Ramen. Han er en barneshinigami, noe som vil si at han kun henter barn og lignende, derfor har han på seg et slags kattekostyme, og han kan også forvandle seg til en katte-tøybamse som alle vanlige mennesker kan se. Takuto er den som gjør Mitsuki til Full Moon, så teknisk sett ville ikke Full Moon vært der uten Takuto. Takuto blir ofte sint og deprimert når Mitsuki snakker om Eiichi..
Meroko Yui Voiced by: Chieko Honda (Japanese), Leda Davies (English) Meroko er også en barneshinigami, og hennes kostyme er basert på en rosa kanin. Som Takuto, kan hun også bli forvandlet til en kanin-tøybamse. Meroko var tidligere partner med Izumi, og var forelsket i ham, men det drøyde etter at Izumi dumpet henne kraftig. Istedenfor har hun blitt stormende forelsket i Takuto, og avviser nå alle forsøk på Izumi's tilnærmelser – som tydeligvis har ombestemt seg.
Fugløya
Fugløya er et navn på flere øyer og holmer i Norge:
Committee for Skeptical Inquiry
The Committee for Skeptical Inquiry, forkortet CSI, (engelsk, Komiteen for skeptiske undersøkelser), tidligere The Committee for the Scientific Investigation of Claims of the Paranormal (CSICOP) (engelsk, Komiteen for vitenskapelige undersøkelser av paranormale påstander), er en amerikansk organisasjon av skeptikere som avslører pseudovitenskap. Organisasjonen gir ut tidsskriftet Skeptical Inquirer med seks nummer per år.
Norsk assosiert «organisasjon» er foreningen Skepsis.
Julius (navn)
Julius er et mannsnavn med opprinnelse som et romersk familienavn. Navnet kan ha opprinnelse i latinske iovilius, «dedikert til guden Jove».
Utbredelse
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til fornavnet Julius i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Julius var et populært navn på norske guttebarn på midten av 1800-tallet.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
George Bennard
George Bennard (født 4. februar 1873, død 10. oktober 1958) var en amerikansk komponist og predikant. Han er best kjent for å ha skrevet salmen «The Old Rugged Cross». Denne salmen står i norsk og engelsk utgave i Norsk salmebok 2013.
Bennard ble født i Youngstown, Ohio, en by basert på kullgruvedrift og jernproduksjon. Da han var barn flyttet han sammen med familien, først til Albia i Iowa så til Lucas i samme delstat. Den unge Bennard ville bli forkynner, men måtte forsørge sin mor og sine søstre etter at faren brått døde.
Mimozotale
Mimozotale er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, slanke, mørke trebukker. Antennene har en brem av lange hår på innersiden og er noe lengre enn kroppen. Kroppsformen er nokså jevnbred, pronotum tønneformet.
Yazd (provins)
Yazd (persisk: استان یزد‎, Ostān-e Yazd) er en av de trettien provinsene i Iran. Provinsens areal er 129 285 km². I 2016 hadde Yazd 1 138 533 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Yazd.
Mimozotale
Levevis
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Java i øst.
Fighting Through
Fighting Through er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Christy Cabanne.
Handling
Robert Carr, barnebarnet til en soldat som tilhører Amerikas konfødererte stater, blir oppdratt til å være stolt over sin bakgrunn, og å betrakte den amerikanske regjeringen som en motstander. Maryland Warren, Roberts forlovede, anklager Robert for feighet etter at en rift i buksene hans forhindrer ham fra å redde henne fra en løpsk hest, slik at en rivaliserende frier kan komme henne til unnsetning i stedet. Etter at en krig blir erklært mot Tyskland, og Robert nekter å hedre det amerikanske flagget, anklager Maryland ham for illojalitet og avbryter hele forlovelsen deres.
Termitt
Termitt er en blanding av aluminium og jernoksid i pulverform.
Blandingen skaper en kraftig varmeutvikling ved antenning gjennom en kjemisk reaksjon hvor oksygenatomer overføres fra jern til aluminium.
I denne reaksjonen dannes flytende jern, og prosessen brukes blant annet til sveising av jernbaneskinner.
Command (tast)
Command er en kommandotast i tastatur for datamaskiner fra Apple Macintosh. Også kjent som «eple-tasten» eller «fornminne-tasten». Den finnes på hver sin side av mellomromstasten på tastaturet, og har en funksjon lik Windows-tasten på Windows-tastatur brukt i kombinasjon med hurtigtaster.
Tasten brukes også som kontroll-tasten brukes på Windows som hurtigtast for å klippe, kopiere og lime inn.
Sør-Khorasan
Sør-Khorasan (persisk: استان خراسان جنوبی‎ Ostān-e Khorāsān-e Jonūbī) er en av de trettien provinsene i Iran. Provinsen ligger helt øst i landet, og har et areal på 151 193 km². I 2016 hadde Sør-Khorasan 768 898 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Birjand.
Sør-Khorasan ble etablert 29. september 2004, etter en deling av landets tidligere største provins, Khorasan.
The Mercury Phoenix Trust
The Mercury Phoenix Trust er en stiftelse til minne om Freddie Mercury.
Rett etter Freddie Mercurys død begynte resten av medlemmene i Queen og manageren deres, Jim Beach, å samle inn penger og skape bevissthet om aids til hans minne. Sammen organiserte de the 1992 Freddie Mercury Tribute Concert hvor de ga pengene de fikk inn fra konserten til the Mercury Phoenix Trust.
Siden 1992 har the Mercury Phoenix Trust donert over £8 millioner til kampen mot aids. For øyeblikket konsentrerer de seg om utdanning og bevissthet i the Developing World.
Steingods
Steingods er artsnavn på gjenstander av brent leire med høyt innhold av kaolin, men som er gråaktig etter brenning i stedet for hvit slik ren kaolin blir som porselen.
Brenning foregår i ovner under samme temperaturer som porselen. Ofte legges et lag farge-glasur utenpå, som vanligvis må brennes inn for seg. Glasuroppskrifter og påføringsteknikker er gjerne holdt litt hemmelige av kunstnere som har sin egenart.
Foruten bruksgjenstander som kopper og fat, brukes steingodsleire en del som kunstnermateriale, både til figurative og abstrakte figurasjoner. I slike sammenhenger kan den enkelte kunstner bruke også andre materialer i leiren for å oppnå den ønskede effekt.
Manger Musikklag
Manger Musikklag er et brassband bestående av i overkant av 30 messingblåsere og slagverkere. Instrumentsammensetningen bygger på den britiske brassbandtradisjonen. Manger Musikklag har en sesongstart-konsert og julekonsert i Mangerkirken hvert år. Utenom desse deltar dei fast på Norgesmesterskapet for Brassband hvert år, og er arrangør av BrassWind-festivalen. Manger Musikklag er tittelforsvarer i Siddis Brass og Oslo Brass Festival per 2018.
Gjennom generasjoner har Manger Musikklag holdt seg i toppen av den norske brass band-eliten, først i nyere tid har MML også hevdet seg internasjonalt. Til gjengjeld viste Manger Musikklag seg å være en meget god representant for Norge i internasjonale konkurranser. Musikklaget vant europamesterskapet for brassband i 2011, etterfulgt av seier i WMC i 2013. Manger Musikklag ble i desember 2010 utnevnt som nasjonal MOT-ambassadør som første og for øyeblikket eneste brassband i Norge (2018).
Dirigenter
Sjefsdirigent for Manger Musikklag er Martin Phillip Winter, noe han har vært siden 2008. Unntaket var i perioden 2014-2017, da Rune Hannisdal ledet ensemblet fast. Andre dirigenter som har gjesta korpset de siste årene er blant andre Peter Sebastian Szilvay, Bjørn Sagstad, Trond Korsgård, Allan Withington og Thomas Rimul.
Hypermusikal
Manger Musikklag fremførte høsten 2009 verdens første helaftens opera for brassband, «Hypermusikal» av Glenn Erik Haugland med Trond Korsgård som dirigent. Prosjektet ble bestilt av Manger Musikklag, og var et samarbeid mellom Opera Omnia, BrassWind-festivalen og Den Nye Opera.
Hypermusikal baserer seg på en idé om å lete etter svar på hva som driver musikantene til å bruke mesteparten av fritiden sin på et brassband. Dokumentaroperaen utspiller seg i en øvingssituasjon hvos musikantene gjør seg klare til å konsertfremføre et «verk i verket» – Glenn Erik Hauglands «Musikk til å leve for». En gruppe kvinnelige sangere (fra OperaVest) observerer og løfter frem tanker fra intervju gjort med medlemmene av korpset. Tekstene blir i tillegg kommentert av observasjoner fra nevrolog Oliver Sachs' bok «Musicophilia – tales of music and the brain».
Hypermusikal ble framført i Den Norske Opera i mai 2011.
Manuela Stellmach
Manuela Stellmach (født 22. februar 1970 i Berlin) er en tysk tidligere svømmer fra Øst-Tyskland, som under sommer-OL 1988 var med på å vinne gullmedalje på 4x100 m frisvømming stafett for Øst-Tyskland. Hun var også med og tok bronsemalje på samme øvelse under sommer-OL 1992, og hun har også en individuell bronsemedalje på 200 m fri. Stellmach har også seks EM-gull, og fem EM-sølv for Øst-Tyskland og Tyskland.
Chris Reifert
Chris Reifert (født 23. februar 1969) er en amerikansk musiker som er mest kjent for å være trommeslager og vokalist i death metal-bandet Autopsy. Han spilte også i Abscess sammen med Danny Coralles til de ble oppløst i juni 2010. Da han var 17 år spilte han trommer i det legendariske bandet Death som er bandet som er kjent for å ha «startet» death metal-sjangeren. Han spilte inn ett album med bandet, Scream Bloody Gore, før han forlot dem for å starte Autopsy.
Franco Carraro
Han var europeisk mester på vannski årene 1958, 1959 og 1960, og begynte sin karriere innen administrasjon i idrett da han ble president for det italienske vannskiforbundet, et verv han beholdt til 1976. Han var også president for den tekniske kommisjonen i det internasjonale vannskiforbundet (IWSF) fra 1962 til 1965 og president for samme fra 1967 til 1971.
Da faren døde i 1967 tok han over som president for Milan, og satt til 1971.
Deretter ble han en av de fremste personene i det italienske fotballforbundet og for den italienske olympiske komité, og satt i en rekke ledende verv, noe som ga ham tilnavnet poltronissimo. Fra 2001 var han president for det italienske fotballforbundet, men trakk seg 8. mai 2006 som følge av beskyldningene om kampfiksing. Han ble senere dømt.
Siden 1982 har Carraro vært medlem av Den internasjonale olympiske komité. Siden 2004 har Carraro vært medlem av UEFA.
Theresina
Utbredelse
Slekten er kjent fra Vietnam.
15. etappe av Tour de France 2010
15. etappe av Tour de France 2010 ble kjørt 19. juli 2010 og gikk fra Pamiers til Bagnères-de-Luchon.
1. klatring (Côte de Carla-Bayle)
4. kategori stigning etter 30 km
1. spurt (Clermont)
Etter 55 km
2. klatring (Col de Portet d'Aspet)
2. kategori stigning etter 105 km
3. klatring (Col des Ares)
2. kategori stigning etter 126,5 km
2. spurt (Fronsac)
Etter 136 km
4. klatring (Port de Balès)
HC kategori stigning etter 166 km
Målgang (Bagneres-de-Luchon)
Etter 187,5 km
Eksterne lenker
2010 Tour de France, Stage 11 to Stage 20
Kvívík
Kvívík (, dansk: Kvivig) er en bygd på Færøyene. Den ligger på nordvestkysten av Streymoy langs Vestmannasund, som skiller Streymoy fra Vágar. Kvívík er administrasjonssentrum i kommunen med samme navn. Bygda omkranser en liten vik og deles i to av den lille elva Stórá, som springer ut her. Bygda ligger langs hovedveien mellom Vestmanna og Tórshavn. Den 1. januar 2016 hadde Kvívík 379 innbyggere; hele kommunen hadde 582 innbyggere.
Samfunn
Skolen i Kvívík ble tatt i bruk i 1907. Den 22. august 1976 ble dagens skolebygning innviet av visebiskop Ejvindur Vilhelm. På skolen går elever fra Kvívík, Stykkið og Skælingur. De øvrige elevene i kommunen, fra Válur og Leynar, sogner til skolene i henholdsvis Vestmanna og Leynar. Fra 6. klasse går barna fra Kvívík, Stykkið, Leynar og Skælingur på ungdomsskolen i Vestmanna. I dag går nærmere 60 elever ved skolen i Kvívík, mens ungdomsskolen i Vestmanna har omtrent 30 elever fra Kvívíkar kommuna.
I Kvívík har man også et samfunnshus, Glæman. Det er arbeiderforeningen Samvirki som eier og driver huset. Bygda har både sparebank og posthus, avdelinger av henholdsvis Føroya Sparikassa og Postverk Føroya. De fleste av innbyggerne arbeider andre steder enn i hjembygda. Mange menn jobber til sjøs ombord på skip hjemmehørende andre steder på Færøyene, og mange arbeider i Tórshavn. I Kvívík ligger det dessuten to håndverksbedrifter, og det drives også noe landbruk.
Historie
Det er usikkert når Kvívík ble grunnlagt, men den regnes for å være eldre enn år 1200. Funn av hustufter fra 1000- til 1100-tallet, bekrefter dette og indikerer at bygda kan være en av Færøyenes eldste. Bebyggelsen i bygda har blitt kontinuerlig fornyet gjennom rivninger og nybygging, slik at de eldste husene i bygda i dag stammer fra 1700-tallet.
Kvívík er sete for både en kirke og en prestegård. Den første kirken på stedet ble bygd på midten av 1800-tallet. Den nåværende Kvívíkar kirkja ble tatt i bruk i 1903. Prestegården på Kirkjuteigur er også gammel og er bygd på den samme tiden som den første kirken. Peter Alberg Holm, forfatteren av Skildringer og Sagn fra Færøerne, ble født her som prestesønn i 1823.
Dagny (sang)
Dagny er en svensk sang med melodi og tekst av Owe Thörnqvist. Han spilte den inn 2. september 1958 og den ble utgitt på singlen Metronome J 45-492. Den handler om en servitrisejente på Café 7:an.
Hvem var Dagny?
Ifølge to artikler på Dagens Nyheters NON-sider 20. og 24. juni 2007 skal Dagny være Aina Lindberg. Hun arbeidet i tre år som servitrise på Konditori Gunnar ved Stora Torget i Uppsala. Hun sluttet i 1958, samme år som «Dagny» ble spilt inn. I én av artiklene åpner til og med Lennie Norman for at dette sporet er mer sannsynlig.
Ifølge en artikkel i Uppsala Nya Tidning, publisert 28. august 2009, sier Owe Thörnqwist selv at han ble inspirert til låten Dagny av en servitrise på Café 7:an (noe som overensstemmer med teksten) med adresse Bredgränd 7 i Uppsala.
Norsk versjon
Arne Bendiksen skrev en norsk tekst til sangen. Den heter også «Dagny» på norsk. Bendiksen med Sigurd Jansens orkester har spilt inn sangen. Den ble utgitt på singlen Triola TN 222.
Shiva Keskavan Kannan Palan
Shiva Keskavan Kannan Palan (født 25. august 1981 i Vashisht, India) er en indisk aker som har konkurrert siden 2000. Han har en 28.-plass fra vinter-OL 1998 i Nagano, Japan, en 33.-plass fra vinter-OL 2002 i Salt Lake City, USA og en 25.-plass fra vinter-OL 2006 i Torino, Italia. Han representerte India under Vinter-OL 2010, noe som var hans fjerde olympiade på rad.
Steven Weinberg
Steven Weinberg (født 3. mai 1933, død 23. juli 2021) var en amerikansk professor i fysikk og astronomi ved University of Texas i Austin. Weinberg mottok Nobelprisen i fysikk i 1979 sammen med Abdus Salam og Sheldon Lee Glashow «for deres bidrag til teorien om forenlig svak og elektromagnetiske vekselvirkninger mellom elementærpartikler, deriblant forutsigelsen av den svake nøytrale strømmen.»
Weinberg fikk en bachelorgrad fra Cornell University i 1954. Han forlot Cornell og dro til Niels Bohr-instituttet i København. Etter ett år returnerte Weinberg til Princeton University hvor han tok en filosofisk doktorgrad i fysikk i 1957.
Skudeneshavn
Skudeneshavn er en by og en tidligere kommune i Karmøy kommune i Rogaland. Skudeneshavn hadde innbyggere per 1. januar, og ligger på Skudeneset på sørspissen av øya Karmøy. Skudeneshavn grodde frem i slutten av middelalderen og bysamfunnet vokste kraftig under sildefisket på 1800-tallet.
Skudeneshavn kulturmiljø ble fredet ved kongelig resolusjon 2018. Fredningen omfatter 180 eiendommer med bygningsmasse samt gater, torv og parker.
Den tidligere kommunen Skudeneshavn
Stedet var fra 1837 del av Skudenes formannskapsdistrikt, men ble skilt ut som egen kommune og fikk status som ladested i 1857. 1. januar 1965 ble Skudeneshavn slått sammen med Avaldsnes, Kopervik, Skudenes, Stangaland, Torvastad og Åkra til den nye Karmøy kommune.
Skudeneshavn hadde ved sammenslåingen et innbyggertall på 1 275. Kystbyen tok seg bynavn på ny i 1996 og utgjør sammen med Åkrehamn og Kopervik Karmøys tre byer.
Historie
Skudeneshavn ble bygget opp rundt hummerfiske, sildefiske og eksport av sild til Riga som gjorde at Skudeneshavn vokste kraftig på 1800-tallet. Eksporten til østersjølandene gjorde at Skudeneshavn allerede den gang hadde en etter forholdene stor flåte med seilskuter som gikk i utenriksfart (77 i tallet).
Rundt 1860 var det ca. 1 200 innbyggere i byen, under sildefisket var det på det meste rundt 20 000 fiskere i Skudeneshavn. Svikten i fisket fra 1880 og overgangen fra seil til damp gjorde at det ble mindre aktivitet i sildabyen. Skudenesrederne var dessverre altfor skeptiske til de nye moderne dampskipene, noe som gjorde at andre og mer nytenkende aktører tok over transport av varer til og fra østersjølandene. I tiårene rundt 1900 utvandret ca. 1/4 av Karmøys befolkning (ca. 6000 mann) til Amerika for å prøve lykken der.
Skudeneshavn fikk status som ladested i 1857 og 11. juni 2007 hadde byen 150-årsjubileum.
Næringsliv
I dag har byen moderne verftsindustri og et av landets største offshore rederier. Solstad Offshore (SOFF) har en av verdens mest avanserte offshoreflåter i arbeid over hele verden.
Samfunn
Skudeneshavn fikk på nittitallet tittel som Norges nest best bevarte småby. Byen ble bygget opp i perioden 1840 til 1870, og deler av den fremstår i dag som den gjorde den gangen. Trehusbebyggelsen (Søragadå) i Skudeneshavn sentrum regnes som en av Norges best bevarte. Kystbyen fikk bystatus i 1996 og utgjør sammen med Åkrehamn og Kopervik Karmøys tre byer.
Skudeneshavn har også et eldrehjem, treningssenter, legekontor og brannstasjon.
Samferdsel
Fra 1970 til 5. september 2013 (da T-forbindelsen åpnet) hadde Skudeneshavn ferjeforbindelse via Kvitsøy til Randaberg nord for Stavanger. Stedet har bussforbindelse til Åkrehamn, Kopervik og Haugesund.
Skoler og barnehager
Per 1. desember 2010 finnes det tre skoler i Skudeneshavn, to barneskoler og én ungdomsskole i tillegg til flere barnehager.
Idrett og friluftsliv
I Skudeneshavn ligger også Skudehallen, en idrettshall som brukes til ulike sportslige aktiviteter og diverse arrangementer.
Turisme
Den godt bevarte trehusbebyggelsen langs havnebassenget, Søragadå, er blitt et av Rogalands mest besøkte turistmål på 2000-tallet.
Skudeneshavn har mange ulike overnattingsplasser for turister. I nær avstand til Skudeneshavn ligger flere sandstrender, blant annet Sandvesanden, Sandholmen og Mjølhussand. Strendene blir flittig brukt om sommeren og har fine bademuligheter.
Hvert år arrangeres Skudefestivalen, som er Norges største kystkulturfestival.
Skudeneshavn Internasjonale Litteratur- og Kulturfestival (SILK) ble lansert i 2009, og benytter de ulike lokaler i gamlebyen til ulike kulturelle arrangementer. Festivalen er den største litteraturfestivalen i Nord-Rogaland, og avholdes den første helgen i november hvert år.
Skudeneshavn ble i 2016 tildelt Olavsrosa. I 2018 ble det gamle kulturmiljøet fredet.
Emyr Huws
Emyr Wyn Huws (født 30. september 1993) er en walisisk fotballspiller som fra 30. juni 2021 er klubbløs.
Landslaget
5. mars 2014 fikk han sin første landskamp for mot Island. 13. november 2015 scoret han sitt første landslagsmål for  mot Nederland.
Otta
Otta er en by og administrasjonssenteret i Sel kommune i Innlandet. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, ligger nord i Gudbrandsdalen og er den eneste byen i Nord-Gudbrandsdalen. I tillegg til Otta sentrum består byen blant annet av Selsverket, Dahle og Hjellum.
Otta er et regionalt knutepunkt med Otta stasjon – som er en jernbanestasjon på Dovrebanen – og E6, med felles skysstasjon for både tog, buss og taxi. Otta er en del av Nasjonalparkriket og tilbyr mange friluftsaktiviteter. Temperaturen på Otta er relativt lav fordi Otta ligger nede ved elven med fuktig luft.
Gjennom Otta renner elva Otta, også kalt Ottaelva, ut i Gudbrandsdalslågen. Stedet har flere steinbrudd for uttak av kleberstein og skifer.
Tettstedet Otta ble ikke etablert før Dovrebanen ble åpnet hit i 1896, før dette var Selsverket senter i kommunen. Otta fikk bystatus i 2000. Det er en av få byer i Norge uten eget kirkebygg.
Nord-Gudbrandsdal vidaregåande skule, avdeling Otta ligger på industriområdet Øya.
Guaianaza pronophila
Guaianaza pronophila er en sommerfugl som tilhører gruppen ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).
Utseende
En middelsstor sommerfugl (vingespenn 35-40 millimeter) med avrundede vinger. Oversiden er ensfarget brun. Undersiden er gråbrun med et blekt, kileformet tverrbånd på bakvingen som er særlig tydelig hos hannen. Bakvingen har to ganske små øyeflekker, forvingen ingen.
Levevis
Denne arten er funnet i litt høyereliggende områder, 900 meter eller mer over havet. Den flyr særlig i bambus-kratt og larvene utvikler seg på bambus i slekten Chusquea.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra det sørlige Brasil.
Telomaihund
Telomaihund har fått navnet sitt etter stedet der den først ble oppdaget av oss her i vesten – Telomaielven i Malaysia. Dette er en pariahhund som minner svært mye om både ny-guinea syngehund og basenji, men som allikevel er en svært annerledes hund på mange måter.
Opprinnelse og alder
Antropologen Orville Elliot oppdaget disse hundene i 1963, under sine studier av innfødte langs Telomaielven i Pahang-distriktet på fastlandet i Malaysia. Telomai er utvilsomt en svært gammel hunderase, men noe sikkert om alderen vet man ikke. Ekspertene tror den er en nær slektning av borneohund, men noe vitenskapelig bevis for dette finnes ikke. Som type tilhører de østlige hundene, som har sin opprinnelse øst for en linje trukket mellom Uralfjellene og Himalaya.
I sitt naturlige habitat er disse hundene kjent for sine treklatrende egenskaper. De innfødte i området bor i hytter bygd på pæler, ca. 180–250 cm over bakkenivå. Bratte stiger fører opp til hyttene, som både de innfødte og hundene klaterer opp og ned når de skal sove. Hundene klatrer først inn, så de kan jage eller drepe slanger og dyr som måtte ha tatt tilhold der mest familien har vært ut.
Utseende, anatomi og fysikk
Telomai er en forholdsvis kvadratisk hund med kort og glatt tilliggende pels, og den har en svært myk og bevegelig anatomi i forhold til vanlige hunder. Et særtrekk er at hundene har blå tunge, som chow-chow. Den blir omkring 38–48 cm høye og veier normalt ca. 8–13 kg, avhengig av kjønn. Pelsen er gjerne to-farget sort eller mørk rødbrun med hvitt i brystet og over brystkassen og buken, og nedover beina. Den kan ha sort maske og har alltid hvit haletipp. Kroppen er forholdsvis slank og svært muskuløs. Hodet, som har en relativt bred skalle, er typisk for pariahhunder, inkludert de karakteristiske skrukkene i pannen og stående spisse ører. Snuten er moderart lang og kjevene kraftige.
Disse hundene bjeffer ikke, men har et bredt vokabular og et lydmønster som minner om ny-guinea syngehund og basenji. Løpesettet har fellestrekk med myndene, selv om den ikke er like hurtig. Toppfarten er allikevel omkring 50–55 km/t, noe som er meget hurtig for en såvidt liten og kortbeint hund. Et annet karaktertrekk ved disse hundene er at labbene brukes aktivt til å holde og bevege ting.
Bruksområde
Telomai er en meget hurtig hetsende jakthund og en god vakthund. De jakter med synet som viktigste sans, men bruker også både hørsel og lukt aktivt. Det er først og fremst småvilt den jakter. Det sies også at disse hundene har gode egenskaper som familiehunder. Som sådan drives det regulært oppdrett av rasen i bl.a. USA.
Lynne og væremåte
Telomai er en svært livlig og aktiv hund, som er leken og nysgjerrig. Den trenger mye sosialisering i 4-8 ukers alder og mye mosjon og mange utfordringer siden for å trives som familiehund. Disse hundenes aktive bruk av labbene som redskap, gjør de i stand til å åpne dører og klatre over gjerder. De knytter seg sterkt til flokken (familien) og er gjerne svært skeptiske til fremmede. Innad i flokken er den tolerant og kjælen.
Jimmie Vaughan
Jimmie Lawrence Vaughan (1951–) er en amerikansk bluesrock-gitarist og -sanger, best kjent som medgrunnlegger av The Fabulous Thunderbirds, og for samarbeidet med broren Stevie Ray Vaughan under navnet Vaughan Brothers.
Liv og karriere
I tenårsalderen spilte Jimmie Vaughan i ulike garasjerock-band i Dallas. Nitten år gammel flyttet han til Austin og spilte der i flere av byens bluesband.
I 1972 startet han sitt første egne band, The Storm. Han kom i kontakt med bluessangeren og harmonikaspilleren Kim Wilson i 1974, og etter relativt kort tid stiftet de The Fabulous Thunderbirds. De første årene solgte bandet dårlig og til tider var de uten kontrakt, men i 1986 fikk de et gjennombrudd. «Thunderbirds» beveget seg nå i en kommersiell retning, og misfornøyd med utviklingen trakk Vaughan seg ut for å konsentre seg om et samarbeid med broren som i mellomtiden var blitt en verdenskjent gitarist. Kort tid før deres eneste album ble sluppet, omkom Stevie Ray Vaughan i en helikopterulykke 27. august 1990. Albumet Family Style (1990) ble kåret til Best Contemporary Blues Album under Grammy 1991.
Etter brorens død trakk Jimmie Vaughan seg tilbake fra musikkscenen noen år, men i 1994 slapp han sitt første soloalbum, Strange Pleasure. På albumet finnes sangen «Six Strings Down» skrevet til minne om broren. Senere har han gitt ut en håndfull soloalbum.
Jimmie Vaughan har spilt med blant andre B.B. King, Eric Clapton, Willie Nelson, Bob Dylan og Don Henley.
Instrumentmakeren Fender har fra 1997 produsert en Stratocaster-variant etter Vaughans design og spesifikasjoner, «Jimmie Vaughan Tex-Mex Stratocaster».
Option
Option-tasten er en tast på tastatur for datamaskiner fra Apple Macintosh. Den blir først og fremst brukt for å endre tegn og i samband med hurtigtaster. Tasten sitter mellom kontrolltasten og command-tasten på tastaturet.
Apple bruker vanligvis symbolet (U+2325, 8997 i desimal) for å representere tasten. Siden 1990-tallet har det også stått «Alt» på tasten, for bruk med maskinvare som ikke er fra Apple.
Gomati (distrikt)
Gomati (bengali: দক্ষিণ ত্রিপুরা জেলা ) er et distrikt i den indiske delstaten Tripura. Distriktets hovedstad er Udaipur.
Dette distriktet ble etablert 21. januar 2012 da fire nye distrikter ble opprettet i Tripura. Antall distrikter i staten gikk fra fire til åtte.
Stathelle
Stathelle er en by i Bamble kommune i Telemark. Byen har ca. 6336 innbyggere, og ligger på vestsiden av der Langesundsfjorden, Frierfjorden og Eidangerfjorden møtes og er den øvre delen av Langesund/Stathellehalvøya. Byen var tidligere et ladested under Skien, og egen kommune inntil 1964 da den ble en del av Bamble kommune. Via Breviksbrua (riksvei 354, tidligere E18), og Grenlandsbrua (nåværende E18) har Stathelle veiforbindelse med Porsgrunn kommune.