cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Martinisme
Gerard Encausse (Papus) og Ordre Martiniste (1884)
Første verdenskrig ble katastrofal for Ordenen. Papus døde på slagmarken i sin tjeneste som lege, og mange andre fremtredende ledere omkom også.
Giuseppe Garibaldi
Det siste oppgjør med Østerrike, og andre eventyr
Garibaldi tok til våpen igjen i 1866, denne gang med ryggdekning fra regjeringen. Den østerriksk-prøyssiske krig var brutt ut, og Italia hadde alliert seg med Preussen mot Østerrike-Ungarn i håp om å befri Veneto fra østerriksk styre. Under denne krigen, som ble kalt den tredje italienske frigjøringskrig, samlet Garibaldi sine alpejegere, en styrke på 40 000 mann, og invaderte Trentino. Han slo østerrikerne ved Bezzecca og fortsatte mot Trento.
Martinisme
Moderne Martinisme
Etter første verdenskrig ble mange franske martinister tilsluttet Synarki-bevegelsen og dannet Ordre Martiniste et Synarchie (OM&S).
Giuseppe Garibaldi
Det siste oppgjør med Østerrike, og andre eventyr
De italienske regulære styrkene tapte slagene ved slaget ved Lissa og Custoza. Det ble inngått våpenhvile, men takket være de prøyssiske seirene i nord avstod Østerrike Veneto til Italia. Garibaldis fremrykning gjennom Trentino var til ingen nytte, og han ble beordret til å stanse. Han svarte med et kort telegram fra torvet i Bezzecca med ordet Obbedisco! («Jeg adlyder!»).
Etter krigen ledet Garibaldi et politisk parti som gikk inn for at Roma skulle erobres. I 1867 marsjerte han igjen mot byen, men den pavelige hær med franske styrker som forsterkninger, kunne lett stanse de dårlig bevæpnede frivillige. Garibaldi ble tatt til fange og ble etter en tids fangenskap sluppet fri, han dro da tilbake til Caprera.
Martinisme
Moderne Martinisme
For å vektlegge forskjellen de følte hadde oppstått mellom tradisjonell martinisme og de nye grupper som hadde oppstått etter splittelser, ga de bevegelsen navnet Ordre Martiniste Traditionnel (OMT) − Den Tradisjonelle Martinistorden.
Victor-Emile Michelet ble stormester, og Augustin Chaboseau etterfulgte han i 1939 frem til sin død i 1946. I 1939 ble Ralph Maxwell Lewis, imperator av Rosenkorsordenen A.M.O.R.C., bedt om å bringe martinismen til USA, og ble tildelt de nødvendige chartere og andre dokumenter.
Giuseppe Garibaldi
Det siste oppgjør med Østerrike, og andre eventyr
Da den fransk-prøyssiske krig brøt ut i juli 1870 var den italienske opinion på prøyssernes side, og mange italienere forsøkte å melde seg som frivillige ved den prøyssiske ambassade i Firenze. Etter at den franske garnisonen ble hjemkalt fra Roma, rykket den italienske hæren inn i Kirkestaten uten Garibaldis hjelp. Etter at det keiserlige Frankrikes brøt sammen ved Sedan, skiftet Garibaldi side og støttet den nydannede franske republikken. Før han reiste til Frankrike og tok kommandoen over Vogeserhæren, sammensatt av frivillige, oppfordret han italienerne til å gjøre det samme. Vogeserhæren greide tyskerne aldri å tilføye noe militært nederlag.
Martinisme
Moderne Martinisme
Andre verdenskrig ble like ødeleggende for Ordenen i Europa som den første. Nazi-regimet undertrykte alle okkulte og esoteriske grupper, og mange martinister døde i konsentrasjonsleirer.
Giuseppe Garibaldi
Det siste oppgjør med Østerrike, og andre eventyr
På dødsleiet bad Garibaldi om at sengen skulle flyttes så han kunne se ut over havet. Hans ønske om en enkel bisettelse og kremasjon ble ikke respektert.
Martinisme
Martinisme i Norge
I dag er den største norske selvstendige martinistordenen, Ordre Reaux Croix. O.R.C. har templer i 7 land, deriblant Norge, og opererer både Hjertets Vei (de tre Papus gradene), Elus Cohens og Chevaliers Beneficiantes de la Cite Sainte. Ordnen har både menn og kvinner som likestilte medlemmer, og har ingen religiøse krav til medlemskapet utover en tro på én guddom.
Maurice Blondel
Maurice Blondel (født 2. november 1861 i Dijon i Frankrike, død 4. juni 1949 i Aix-en-Provence i Frankrike) var en fransk katolsk filosof. Han underviste i Aix-en-Provence fra 1897 til 1927.
Blondel utviklet en «handlingens filosofi» om omfattet nyplatonske tanker og moderne kristen religionsfilosofi. Han formulerte sine teorier i sitt magnum opus L'action (1893). Blondel mente at mennesket ved sine handlinger strever mot det transfinitte, det uendelige. Menneskets lengten etter det uendelige kan imidlertid bare oppfylles av Gud.
Bakgrunn
Maurice Blondel kom fra en familie der juridikk hadde vært den vanligste yrkeskarrieren. Men Blondel valgte tidlig filosofien. I 1881 kom han inn på École Normale Supérieure i Paris, og i 1893 la han fram sin avhandling L'Action (fransk for 'handling'). Han fikk imidlertid ingen ansettelse som lærer ettersom hans filosofiske konklusjoner ble ansett for å være «for kristne»" og derfor «kompromissende» i sine filosofiske resonnementer.
Karriere
I 1895 fikk han imidlertid med hjelp av en tidligere lærer en ansettelse i Lille, og kort deretter i Aix-en-Provence.
L'action, utkommet i 1893, anses iblant å være hans hovedsaklige verk. Der utviklet Blondel en «handlingens filosofi» som knyttet sammen klassiske nyplatonistiske tankeganger med moderne pragmatisme innen rammene for kristen religionsfilosofi. Han mente at ren handling aldri kunne tilfredsstille menneskets lengten etter det uendelige, men denne kan bare oppfylles av Gud.
Hans påfølgende arbeider, Lettre sur les exigences de la pensée contemporaine en matiere d'aplogétique et sur la méthode de la philosophie dans l'étude du probleme religieux (1986, vanligvis kalt La Lettre, «Brevet»), og Histoire et dogme, les lacunes philosophiques de l'exégèse moderne (1904, bruker forkortes Histoire et dogme – «Historie og dogme») knyttet også an til religionsfilosofiske problemer. Særskilt etter at den sistnevnte ble publisert vakte de stor oppmerksomhet og motstand, noe som ble en del av den katolske moderniststriden. Pave Pius Xs encyklika Pascendi dominici gregis behandlet den modernistiske trussel mot katolst tenkning, og hadde delvis Blondel som målskive. Encyklikaen kalte Blondels måte å forsvare troen på, ved at de menneskelige erfaringer viser at Gud er det eneste svaret på menneskets lengten, for immanentisme.
Blondel fikk senere stor innflytelse på katolsk tenkning, særlig gjennom teologene innen Nouvelle théologie bl.a. Henri de Lubac.
Blondels hustru døde i 1919, og i 1929 gikk han i pensjon av helsegrunner Han fortsatte imidlertid å produsere verker helt til 1946, tre år ifør han døde ved 84 års alder.
Nice for a Change
Nice for a Change er debutalbumet til Zahl. Plata kom i butikkene 19. februar 2007. Blant musikerne er Christer Knutsen. Plata befinner i undersjangeren til country, americana. På åpningen på «Friday Nights» skal Zahl ha funnet de to første linjene på en dass i Tyskland.
Mark Lanegans diskografi
Mark Lanegans diskografi omfatter seks album og en Extended play (EP) som soloartist, og mange andre utgivelser sammen med andre artister.
Etter å ha jobbet med Screaming Trees siden tidlig på 1980-tallet forlot Lanegan bandet på grunn av interne stridigheter over sine kreative retninger. Han lanserte sitt første soloalbum The Winding Sheet i 1990 på Sub Pop, der han samarbeidet med Kurt Cobain på sporet «Down in the Dark». Hans andre studioalbum, Whiskey for the Holy Ghost, ble utgitt den 12. januar 1994. Lanegan ville senere lansere Scraps at Midnight, og det var hans første album som fikk en listeplassering. Albumet nådde 191.-plass på UK Albums Chart. I 2000 gjestet Lanegan på Rated R av Queens of the Stone Age, et band som han senere ble medlem av.
I 2003 begynte han arbeide med Greg Dulli og etablerte The Gutter Twins. De ville slippe sitt debutalbum i 2008, og det nådde 117.-plass på Billboard 200; den høyeste plasseringen av alle Lanegans album. Lanegan lanserte sitt sjette album, Bubblegum, i 2004, og det ble hans første soloalbum som fikk en listeplassering i USA. Han gav ut album under navnet Mark Lanegan Band. I 2006 lanserte han Ballade av Broken Seas med Isobel Campbell, som ble nominert til en Mercury Music Prize. Det ble etterfulgt av Sunday at Devil Dirt, utgitt på den 13. mai 2008.
Extended plays
Here Comes That Weird Chill nåde 35 plass på den britiske album lista.
Carlisle (andre betydninger)
Carlisle kan vise til:
I USA
I Australia
Det finnes også steder som heter New Carlisle.
Margrét Lára Viðarsdóttir
Margrét Lára Viðarsdóttir (født 25. juli 1986 i Vestmannaeyjar) er en islandsk fotballspiller. Viðarsdóttir, som er spiss, spiller for Kristianstads DFF i Damallsvenskan, samt for Islands kvinnelandslag i fotball. Hun er mestscorende gjennom tidene for landslaget, og deltok for Island i EM i 2009 og 2013.
Tidlig liv
Viðarsdóttir ble født i Vestmannaeyjar, og er datter av Viðar Elíasson og Guðmunda Bjarnadóttir. Viðarsdóttirs far har tidligere spilt fotball for ÍBV, og ble senere styreleder for klubben. Begge av Viðarsdóttirs brødre, Bjarni Geir Viðarsson og Sindri Viðarsson, har spilt for ÍBV, det samme hennes yngre søster, landslagsspilleren Elísa Viðarsdóttir.
Klubbkarriere
Viðarsdóttir spilte første kamp for ÍBV i Úrvalsdeild som femtenåring, og ble raskt en bemerket spiss i klubben. I 2004 gikk hun til rivalene Valur, og fortsatte som målfarlig spiss. Hun vant både serie og cup med Valur i 2006.
Viðarsdóttirs målteft gjorde at klubber i Europa og Nord-Amerika startet opp jakten. Hun gikk til tyske FCR 2001 Duisburg i oktober 2006. Hun scoret to mål mot tittelholderen 1. FFC Turbine Potsdam i Frauen DFB-Pokal, men mislyktes med å spille seg inn på laget. Hun vendte tilbake til Island og Valur januar 2007, hvor hjemlengsel var oppgitt som årsak.
I 2007-sesongen scoret Viðarsdóttir 38 mål på 16 seriekamper for Valur. Hun ble også kåret til Årets idrettsperson på Island dette året, foran fotballspilleren Eiður Guðjohnsen. Hun ble toppscorer i Mesterligaen i fotball for kvinner i 2005/06, 2007/08 og 2008/09.
I 2008 ble Viðarsdóttir tilbudt plass på Los Angeles Sol i Women's Professional Soccer. Hun gikk i stedet til svenske Linköpings FC, med bemerkingen: «Jeg vil absolutt prøve å spille i USA en eller annen gang, men hvor jeg er nå karrieremessig, føles det bedre å spille i Sverige.» Viðarsdóttir slet med formen etter at hun kom til klubben, og startet kun fire av de tolv første kampene i sesongen, hvor hun scoret to. Hun ønsket mer spilletid i forkant av EM i 2009, og gikk til Kristianstads DFF midt i sesongpausen. Kristianstads DFF lå lavere på tabellen, men Viðarsdóttir ble gjenforent med sin tidligere trener fra Valur, Elisabet Gunnarsdottir.
Viðarsdóttir ble, sammen med Manon Melis fra LdB FC Malmö, toppscorer i Damallsvenskan 2011. I oktober 2011 signerte hun for tyske Turbine Potsdam, men hun kunne ikke spille serie- eller europacupkamper før etter 1. januar 2012, da overgangen fant sted utenfor overgangsvinduet. Viðarsdóttirs andre periode i tysk fotball ble preget av skader, og hun vendte tilbake til Sverige og Kristianstads DFF etter bare sju kamper og én scoring.
Viðarsdóttir ble september 2012 undersøkt av en norsk lege, og det ble konstatert at Viðarsdóttirs skadeproblemer skyldtes kompartments syndrom. Hun ble umiddelbart operert. I forkant av 2013-sesongen av Damallsvenskan, prøvespilte Viðarsdóttirs søster, Elísa Viðarsdóttir, for Kristianstads DFF, men fikk ikke umiddelbart kontrakt. Margrét Lára Viðarsdóttir var på sidelinjen ytterligere flere uker etter operasjonen. Viðarsdóttir scoret 13 mål på 22 kamper i Damallsvenskan 2013-sesongen, men en graviditet offentliggjort desember samme år, satte henne på sidelinjen igjen for 2014-sesongen. En tid etter fødselen, i desember 2014, gjenopptok Viðarsdóttir treningen med Kristianstads DFF.
Landslagskarriere
Viðarsdóttir spilte sin første kamp for det islandske landslaget 14. juni 2003, da Island slo Ungarn 4–1 på Laugardalsvöllur. Viðarsdóttir kom inn etter 66 minutter, og scoret fire minutter senere.
I kvalifiseringen til EM i 2009 ble Viðarsdóttir turneringens toppscorer, med tolv mål. Hun ble matchvinner med kampens eneste scoring da Island slo Frankrike på hjemmebane, og Island ble kvalifisert til sluttspillet i sin første store mesterskap. I sluttspillet, som fant sted i Finland, spilte Viðarsdóttir alle tre kampene da Island røk ut etter gruppespillet.
Fire år senere ble Viðarsdóttir tatt ut i Islands tropp til EM i 2013. Hun hadde bidratt med elleve scoringer i løpet av kvalifiseringen, inkludert scoringer i begge playoff-kampene mot Ukraina. I åpningskampen scoret Viðarsdóttir på straffespark da Island spilte uavgjort 1–1 mot Norge, hennes 70. scoring på 89 landskamper. Island kvalifiserte seg til kvartfinalen, hvor de røk ut etter 0–4-tap for vertene Sverige.
Jams
Jams er rotgrønnsaker som tilhører slekten Dioscorea. Knollene er rike på stivelse og brukes mye på samme måte som maniok, søtpotet og taro. 93 % av verdens jamsproduksjon finner sted i Vest-Afrika, med Nigeria som største produsent, og en stor del av jamsproduksjonen blir her spist som fufu, en stiv, klebrig deig. Jams dyrkes også i andre deler av verden, særlig Sørøst-Asia. Det finnes flere hundre ulike varianter.
Forskjell mellom jams og søtpotet
I deler av USA og Canada kalles noen varianter av søtpotet også yam, men plantene er svært ulike botanisk sett. Mens jams er enfrøbladete planter i familien Dioscoreaceae, er søtpotet en tofrøbladet plante i familien Convolvulaceae. Kulinarisk sett har jams høyere stivelsesinnhold og er tørrere enn søtpotet.
Kultiverte arter
Det finnes rundt 60 arter som har blitt dyrket for matformål, men de fleste i lite omfang. De viktigste artene er omtalt under.
Dioscorea rotundata og D. cayenensis
Dioscorea rotundata, «hvit jams», og Dioscorea cayenensis, «gul jams», vokser vilt i Afrika og er dessuten den viktigste kultiverte arten. Tidligere har de blitt betraktet som to adskilte arter, men de fleste taksonomer betrakter dem nå som samme art. Knollene har ofte en sylindrisk form og skallet er glatt og brunt. Mens kjøttet til hvit jams er hvitt, har gul jams et gult kjøtt forårsaket av tilstedeværelsen av karotenoider.
Plantene er store; lianene kan vokse til 10 til 12 meters høyde. Knollene veier typisk 2–5 kg, og kan bli flere titalls kilo. De høstes etter 7 til 12 måneders vekst.
D. alata
Dioscorea alata («lilla jams», «hvit jams», «vannjams» og en rekke andre navn) er en kultivert art som først og fremst dyrkes i Sørøst-Asia. Plantens lianer kan nå 15 meters høyde, og knollene er typisk 5–10 kg. Knollene får typisk en sylindrisk form hvis dyrket i myk jord, men i hard jord vil formen variere mye. Kjøttet er ofte lavendelfarget, men kan også være hvitt. Noen kultiverte varianter gir kjøtt med dyp rødlilla farge.
Konsistensen er mer vannaktig enn D. rotundata og kalles derfor «vannjams» noen steder. På Filippinene kalles den «ube» og brukes blant annet i dessertene «ube halaya» og «halo-halo».
D. opposita
Dioscorea opposita, «kinesisk jams»», vokser vilt i Kina. Den er mindre enn D. rotundata og D. alata, tåler frost og kan vokse i langt kjøligere forhold enn de andre jamsartene. Den dyrkes i Kina, Korea og Japan, og høstes etter 6 måneder.
D. bulbifera
Dioscorea bulbifera, «luftpoteten», finnes både i Afrika og Asia. Selv om den produserer knoller, er det de små løkene dens som vanligvis brukes som matvare. Disse har omtrent samme størrelse som poteter. Den gir avling etter bare fire måneder, men dyrkes i liten grad kommersielt fordi smaken ikke er særlig populær i forhold til andre jamser.
D. esculenta
Dioscorea esculenta var en av de første jamsartene som ble dyrket. Det vokser vilt i Sørøst-Asia, og er den tredje mest dyrkede arten der, selv om den dyrkes svært lite i andre deler av verden. Lianene blir sjelden lengre enn 3 meter i lengde, og knollene er ganske små i forhold til andre jamsarter.
D. dumetorum
Dioscorea dumetorum («bitteryam»), dyrkes en del i Vest-Afrika. Den ville varianten er svært giftig, men bløtlegging og koking kan fjerne giften. Arten regnes som mindre arbeidskrevende å dyrke frem enn andre jamsarter.
D. trifida
Dioscorea trifida vokser vilt i Guyana-regionen i Sør-Amerika og dyrkes i flere land i de nordlige delene av Sør-Amerika. Siden den har sin opprinnelse i tropisk regnskogklima er vekstsyklusen mindre knyttet til årstider enn andre jamsarter. Knollene høstes vanligvis etter 10–11 måneder.
Sanne van Kerkhof
Sanne van Kerkhof (født 27. mars 1987) er en nederlandsk skøyteløper som konkurrerer i kortbaneløp. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes eneste resultat var en diskvalifikasjon på stafetten.
Youssef Safri
Youssef Safri (født 3. januar 1977) er en marokkansk fotballspiller som spiller for Norwich City. Han kom dit fra Coventry City i 2004 hvor han hadde spilt siden 2001 da han kom fra Raja Casablanca fra Marokko.
Hippodrom
Historie
En hippodrom var den banen som grekerne i antikken benyttet for hesteløp med og uten vogner. Ordet tilsvarer det Romerriketromerske for «circus», unntatt at romerne kun benyttet fire hestevogner om gangen, mens grekerne kunne benytte ti eller flere i de greske lekene og derfor hadde grekernes hippodrom også større vidde. Hippodromen var ikke et romersk amfiteater som ble benyttet for tilskuersport, leker og framvisninger, eller et gresk eller romersk semisirkulært tater som ble benyttet for dramatiske framføringer.
Den antikke gresk hippodrom ble vanligvis konstruert ved skråningen av en høyde, og grunnen som ble tatt fra den ene siden ble benyttet for å utgjøre vollen og dosseringen på den andre siden. Den ene enden av hippodromen var delvis sirkulær og den andre enden var kvadratisk med en omfattende portiko, og fronten av denne på lavere nivå inkluderte stallene for hestene og hestevognene. Begge endene av hippodromen var det stolper eller søyler (termai) som hestevognene vendte rundt for å kjøre ned den andre langsiden. Det var den farligste delen av løpet, og grekerne plasserte et alter til guddommen Taraxippos, «den som forstyrrer hester» på det sted hvor mange hestevogner veltet og ble ødelagt.
En av de største og meste berømte av de antikke hippodromene var hippodromen i Konstantinopel, bygget mellom 203 og 330 e.Kr. Imidlertid var denne bygget etter en romersk formgivning og var således et circus.
Cabin Fever
Dette var Eli Roths debut som regissør.
Handling
Paul, Bert, Marcy, Jeff og Karen er fem ungdommer som skal feire at de er ferdig med college. De leier derfor en hytte på et øde sted for en uke. Gjengen forbereder seg på fest og moro, men ganske raskt får de en særdeles stygg overraskelse. Bert skyter noe han tror er et dyr, som viser seg å være en uteligger som lider av en meget alvorlig hudsykdom. Uteliggeren ber om hjelp, men Bert får panikk og flykter av gårde. Det ender ikke bedre enn at uteliggeren til slutt står på døra til hytta. Når han igjen blir nektet inngang og hjelp, prøver han å stjele bilen deres. Ungdommene får panikk når uteliggeren spyr opp blod inni bilen, og går løs på ham med spade og annet før en av dem setter fyr på ham, hvorpå han flykter brennende ut i skogen og til slutt havner i et vannreservoar. Der blir den døende liggende å forpeste drikkevannet. Når ungdommene en etter en begynner å få symptomene på hudsykdommen som herjet uteliggeren begynner ting virkelig å gå galt.
Om filmen
Cabin Fever har hentet mye inspirasjon fra kjente kultfilmer som Evil Dead, The Blair Witch Project og Motorsagmassakeren. Filmen har også en komisk undertone uten at den kan betraktes som en skrekkomedie av den grunn.
Filmen fikk blandet kritikk av filmanmelderne og hadde moderat kommersiell suksess internasjonalt med en inntjening på $30 millioner. Tatt i forhold til filmens beskjedene budsjett ble den en suksess, Den ble også filmselskapet Lionsgate Home Entertainments største suksess inntil da. Filmen har fått en del kritikk på grunn av den forvirrende slutten.
I 2009 kom en oppfølger: Cabin Fever 2: Spring Fever.
Korleder
En korleder er en dirigent som leder et kor ved hjelp av stemme-og kroppsbruk; til å begynne, avslutte og, dersom koret er flerstemmig, komme inn på riktige steder i korsangen.
Rózsa Darázs
Rózsa Darázs (født 3. november 1987) er en ungarsk skøyteløper som konkurrerer i kortbaneløp. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hun ble nummer 6 på stafetten.
14. etappe i Tour de France 2007
Den '''14. etappen''' i Tour de France 2007 var en 197 km lang etappe som gikk fra Mazamet til Plateau-de-Beille. Etappen inneholdt 2 spurter og 3 fjellpasseringer; 1 kategori 2 stigning og 2 HC-stigninger.
1. sprint (Carcassonne)
Etter 46,5 km
2. sprint (Campagne-sur-Aude)
Etter 91,5 km
1. klatring (Côte de Saint-Sarraille)
2. kategori stigning etter 9 km
2. klatring (Port de Pailhères)
HC-stigning etter 146,5 km
3. klatring (Plateau de Beille)
HC-stigning etter 197 km
Eksterne lenker
2007 Tour de France, Stage 11 to Stage 20
Ronald Delany
Ronald Michael Delany (født 6. mars 1935 i Arklow) er en tidligere irsk friidrettsutøver.
Delany studerte ved Villanova University i USA. Han vakte første gang internasjonal oppmerksomhet da han kom til finalen på 1500 meter under EM 1954 i Bern. I 1956 var han den sjuende løperen i verden som løp en engelsk mil på under fire minutter.
Samme år kvalifiserte han seg til OL 1956 i Melbourne. I de første rundene av finaleløpet lå han like bak australieren John Landy. Delany rykket på sisterunden og sikret seg seieren. Han satte samtidig ny olympisk rekord. Sølvmedaljen gikk til Klaus Richtzenhain fra Tyskland, mens John Landy fikk bronse. Delaney var den første iren som vant OL-gull i friidrett siden Bob Tisdall i 1932.
Johannes Georg Bednorz
Johannes Georg Bednorz (født 16. mai 1950 i Neuenkirchen i Nordrhein-Westfalen i Tyskland) er en tysk fysiker og nobelpris­vinner. Bednorz mottok Nobelprisen i fysikk i 1987 sammen med Karl Alexander Müller for gjennombrudd i oppdagelsen av superledning i keramiske materialer.
I 1968 startet Bednorz sine studier i mineralogi ved Universitetet i Münster. Etter å ha jobbet en stund ved IBMs laboratorium i Zürich, startet han på sin filosofiske doktorgrad ved ETH Zürich, veiledet av professor Heini Gränicher og Karl Alexander Müller (som var professor ved ETH Zürich i tillegg til å jobbe for IBM).
Master Music
Master Music er et norsk, kristelig plateselskap. Selskapet produserer egne utgivelser, distribuerer utgivelser for andre, mindre norske plateselskap og importerer musikk fra utenlandske selskap. Master music ble stiftet 30. september 1982 av Oddvar Hjelvik som en hjemmebedrift.
Johannes Georg Bednorz
I 1982 flyttet han tilbake til IBMs laboratorium i Zürich. Der deltok han i Müllers forskning på superledning.
Master Music
I mai 1999 overtok Master Music agenturet for Naxos, Samtidig ble datterselskapet Naxos Norway AS stiftet. Master Music og Naxos har tilsammen 14 ansatte med eget næringsbygg på Nesodden.
Virksomhet
Master music har et omfattende distribusjonsnett og produserer og gir ut egne plater. Men selskapet fungerer også som et «paraplyselskap» for mange mindre plateselskaper.
Dvergbotia
Dvergbotia er en art i gruppen smerlinger og er populær som akvariefisk. Den ble tidligere regnet til slektene Botia eller Yasuhikotakia.
Den kan bli opp til 13 cm lang. Den foretrekker temperaturer mellom 25 og 30 °C, pH mellom 6,5 og 6,9, og en hardhet på opptil 8 dGH. Den er altetende, og tar blant annet insekter, snegler osv. Arten er truet, og fredet i Thailand. Man trodde den ville bestanden var utryddet, inntil man nylig fant den igjen i Sangkhla Buri. Mens arten var forsvunnet i naturen, ble den vedlikeholdt i akvariehandelen gjennom oppdrett i over 30 år.
Dvergbotiaen, spesielt voksne individer, ligner på Ambastaia nigrolineata, en annen thailandsk fredet art. Man kan lett se forskjell på fisk som fortsatt er unge. Unge dvergbotiaer har prikkete mønstre, mens Ambastaia nigrolineata har horisontale linjer.
Jurij Bohutskyj
Jurij Petrovytsj Bohutskyj (ukrainsk: Юрій Петрович Богуцький; født 24. september 1952 i Mykolajivka i Kherson oblast, død 14. mai 2019 i Kyiv) var en ukrainsk politiker og leder for det ukrainske presidentkontoret. Hans posisjon og oppgaver tilsvarte visepresidentens funksjoner i en rekke andre republikker. Bogutskyj hadde en omfattende politisk karriere og tjenestegjorde i ulike sammenhenger for skiftende presidenter og statsministre.
Juletre
Juletre er et bartre som dekoreres med lys og annen juletrepynt. Det settes opp i og utenfor private hjem, i offentlige bygninger, kirker, barnehager, skoler og i offentlige parker og plasser i forbindelse med feiring av jul. Gran er den vanligste tresorten, men furu brukes også. Juletreet er et av julens viktigste symboler i nyere tid i store deler av verden.
Historikk
I år 647 f.Kr. skrev profeten Jeremia i Det gamle testamentet om trær som ble hogget ned og pyntet med sølv og gull. I Jeremias bok kapittel 10, vers 3-4 blir slike skikker betegnet som avgudsdyrkelse.
Å ta inn grønne vekster som kristtorn og gran- eller furukvister i julehøytiden, er gammel tradisjon i Norge. Opprinnelsen er uklar, det finnes teorier både om at det har vært et dekorativt element, eller hatt en funksjon, som å undertrykke vinterens makt eller beskytte seg mot overnaturlige krefter. Juletreet er ingen direkte videreføring av disse pynteskikkene.
Skikken med å pynte juletrær utendørs eller i offentlige lokaler, er kjent fra Sør-Tyskland, Sveits og Riga (som var en tysk hansaby) fra 1500-tallet. I begynnelsen var det håndverker- og kjøpmannslaug som pyntet trær med epler og søtsaker. Medlemmenes barn fikk høste treet trettende dag jul. Skikken spredte seg til private hjem, dette ser ut til å ha oppstått i det sørlige Vest-Tyskland, og er nært knyttet til protestantismens framvekst. Fra Strasbourg finnes en skriftlig kilde om juletrær i hjemmene datert 1605. Den første kilden man kjenner som beskriver bruk av levende lys på juletreet er fra Leipzig i 1632, skrevet ned av en såret svensk offiser som tilbrakte julen i et privat hjem.
I løpet av 1700-tallet ble juletrær et alminnelig innslag i julefeiringen hos tysk adel og borgerskap. Johann Wolfgang von Goethes roman Den unge Werthers lidelser fra 1774 fikk stor betydning for kjennskapen og utbredelsen av juletreet både i bredere lag av befolkningen i Tyskland og i andre land i Europa. Goethe skildrer juletreet slik det stort sett kjennes idag. «Han talte om, hvor glade de Smaa vilde blive, og om de Tider, da Døren, der blev uventet aabnet, og Tilsynekomsten af et pyntet Træ med Vokslys, Sukkergodt og Æbler bragte en i paradisisk Henrykkelse» (dansk oversettelse). I katolske deler av Europa ble juletreet lenge betraktet som en protestantisk skikk, men også protestantiske prester var lenge motstandere av juletreet.
Juletreet i Norge og Skandinavia
Det ser ut til at juletreskikken i Skandinavia kom først til Sverige. På Stora Sundby gård i Södermanland ble det pyntet juletre så tidlig som i 1741. I et bevart brev fra grevinne Christina Wrede-Sparre står det at man la julegaver rundt en gran pyntet med epler, safranskringler og lys.
I Danmark er den eldste kjente opplysningen om juletre at Wilhelmine Holstein på godset Holsteinborg utenfor Skælskør julen 1808 pyntet et juletre med lys for å glede sin lille datter.
Det tidligste vitnesbyrdet om juletrær i Osloområdet stammer trolig fra fengselsdirektør Richard Petersens beretning om sin barndom i 1820-årene. Petersen fortalte at juletreet var en tysk skikk som en frøken Weinschenck hadde innført i 1822, og at
Benjamin og Henriette Wegner, de tyskfødte eierne av Frogner Hovedgård fra 1836 og som flyttet til Norge i 1822/1824, hadde også juletre. Om dette skriver etterkommeren Rolf B. Wegner:
Johan Sebastian Welhaven nevnte juletreet i et dikt fra 1836, Henrik Wergeland i «Vintersang» i 1840. To andre kjente juletrebeskrivelser fra juletreets barndom i Norge finnes i et brev fra Jørgen Moe, som feiret jul med juletre på Nes jernverk i 1842, og i prestefruen Gustava Kiellands erindringer fra Lyngdal fra årene 1837–1854. Lorentz Dietrichson og Edvard Hans Hoff som begge vokste opp i Bergen på 1840-tallet, fortalte at juletre var en innarbeidet tradisjon i deres barndom. I 1850- og 60-årene var juletreet kjent i byene og hos enkelte familier på landet. Skikken spredte seg gjerne fra embetsmannsfamilier, i særlig grad prester, så videre til lærere, handelsmenn – og til slutt hos det brede lag av folket. Juletreet ble avbildet i blader og bøker fra 1850 og framover. Juletrefester i skolen fikk stor betydning for spredningen av juletreet fra 1880-årene og i tiårene framover i enkelte deler av landet, andre steder var det juletrær i private hjem før skolen på stedet begynte å arrangere juletrefester. Det var først godt utpå 1900-tallet at juletreet var i allmenn bruk over hele landet; til noen isolerte steder kom det ikke før i 1930.
Enkelte steder møtte skikken kraftig motstand av religiøse grunner. I Nord-Norge så for eksempel læstadianerne på juletreet som stor synd. Også på Sørvestlandet ble det av enkelte sett på som gudsbespottelse å synge salmer rundt et pyntet tre. Andre steder var man i begynnelsen skeptisk til å ta i bruk «byskikker».
Det første offentlige utendørsjuletreet i Norge ble reist på Universitetsplassen i Oslo i 1919 av Frelsesarmeen. Fra rundt 1960 ble utendørs juletrær vanlige også i boligstrøk. «Å reise juletrær utenfor boligblokkene later til å skulle bli en juleskikk», meldte Bergens Tidende på forsideplass 18. desember 1959, «og nydelig tar de seg ut med tente lys i den mørke kvelden.»
Juletreet som kristent symbol
Da juletreet ble introdusert i kongeriket Danmark-Norge på 1800-tallet, var det som et bibelsk symbol for livets tre i paradisets hage. I 1. Mos 3 ble adgangen til livets tre stengt pga. Adams fall, og mennesket ble vist ut av paradisets hage. Men gjennom frelserens fødsel, som den kristne jul feires som, er adgangen på nytt åpnet til livets tre. Derfor er dette et meningsfylt symbol i den kristne julefeiringen.
Dette symbolet kommer fram i flere julesalmer. Bernhard Severin Ingemann lar det komme fram i sin oversettelse «Glade jul» fra 1850, der det synges om englene: «Hit de flyver med paradisgrønt». Og enda tydeligere i en dansk julesalme av den samme Ingemann fra 1840:
Livets tre
Hvorfor juletreet har blitt symbol på livets tre, er noe uklart. Men man antar at dette har skjedd gjennom framføring av de middelalderske julespillene. De kunne variere noe i sitt innhold, men inneholdt som oftest scenene om Adams fall, profetier om Frelserens fødsel, beretningen om fødselen, scene med hyrdene på markene og de vise menns tilbedelse. Vi kjenner til flere slike julespill eller mysteriespill, som de også blir kalt. Således regnes den første offentlige teaterforestilling i Norge i 1562 som framføringen av Adams fall av elevene til Absalon Pedersson Beyer ved katedralskolen i Bergen. Disse spillene har naturlig nok blitt framført før jul. Siden livets tre forekommer i scenen om Adams fall, har noen sett symbolikken mellom Adams fall som stenger adgangen til livets tre og Kristi fødsel som åpner den. Derfor er juletreet symbol på livets tre.
Vi vet at disse julespillene levde videre i blant annet Frankrike til midten av 1600-tallet og derfor er det interessant å konstatere at den første referansen til juletreet møter vi i 1605 fra Strasbourg.
Julespillene uttrykte en nær forbindelse mellom Adam og Kristus. Det uttrykkes også ved at minnedagen til Adam og Eva ble lagt til 24.12., dagen før Kristi fødselsfest. Det skjedde fordi Kristus kalles «den annen Adam» i Bibelen (1. Kor 15,45), og da ble det meningsfylt å legge den første Adams dag til dagen forut.
Fordi juletreet er et eviggrønt tre, symboliserer det evig liv.
Juletrær som blir gitt i gave fra norske byer
Det er ikke uvanlig at byer som fast tradisjon sender hverandre store juletrær, som settes opp på sentrale steder. For eksempel har Oslo kommune gitt et juletre til London som settes opp på Trafalgar Square hvert år fra 1947, Trondheim kommune sender hvert år et juletre til Hamburg som settes opp på rådhusplassen, og Bergen kommune sender et juletre til Newcastle som felles av ordføreren i Bergen kommune. Tradisjonen med å sende tre til Newcastle kom istand i 1949 – som takkegave til England etter andre verdenskrig. I 2010 var det 62. gang bergenserne sendte et tre sjøveien til De britiske øyer.
Juletreet i dag
I dag står juletreet tilbake som en festlig del av julen, og er en utbredt forbruksvare. Paradoksalt nok får det granskogrike Norge de fleste av sine juletrær fra trefarmer i Danmark. Danmark har svært få skogarealer, men der dyrkes grantrær som juletrær, og blir pleiet og solgt i seks sorteringer etter høyde.
I 1999 ble det solgt mellom 1,5 og 1,6 millioner levende juletrær i Norge ifølge Norsk Gallup. I tillegg kommer rundt 400 000 juletrær som folk hugger i egen skog, eller som blir skaffet utenfor det vanlige salgsapparatet. Rundt 10% av juletrærne i norske hjem er av plast. Seks av ti norske husstander velger gran til jul. Med økt kjøpekraft velger mange dyrere, men tettere og kraftigere edelgran fra Danmark.
Juletreskikker i private hjem
I private hjem i Norge er det vanlig å plassere juletreet i stua. Det tas inn, settes i en juletrefot og pyntes ofte om kvelden før julaften. Juletrepynt kan være hvite, elektriske lys, glitrende girlandre, snorer med små flagg, lenker laget av fargerikt papir, julekurver av papir, blanke kuler, små figurer og annet som henges på treet. Julegavene, små og store presanger pakket i fargerikt julegavepapir, legges ofte under treet, både i Skandinavia, der gaveutdelinga skjer julaften, og i angloamerikanske hjem, der gavene åpnes om morgenen juledagen.
Det er vanlig å beholde juletreet til like over nyttår, men sjelden lenger enn til trettende dag jul da julepynten tas ned og treet kastes. Siste frist for å rydde jula bort er 13. januar, da «tjuende dag Knut jager jula ut».
Juletrær i offentligheten
Mange torg og offentlige plasser pyntes med juletre for å markere advent og jul.
Opphus stasjon
Opphus stasjon er en jernbanestasjon på Rørosbanen. Stasjonen ligger ved tettstedet Opphus i Stor-Elvdal kommune og ble åpnet i 1876, ett år før Rørosbanen stod ferdig. Stasjonen er fjernstyrt og bemannet. Togene stopper bare her ved henvendelse direkte til konduktøren. Fra Opphus stasjon til Oslo S er det 213,85 km.
Manaslu
Manaslu (også kjent som Kutang) er verdens åttende høyeste fjell, 8 156 moh. Fjellet ligger i Mansiri Himal, eller Gorkha-massivet, en fjellkjede nordvest i Gorkha-distriktet i Nepal. Navnet «Manaslu» kommer fra sanskrit Manasa, som betyr «Åndens fjell».
Andministrativt ligger fjellet langt nord i Gorkha-distriktet, Ghandaki sone i Nepals Vestregion. Det ligger ganske nær Gorkhas grense i øst mot Manang.
Manaslu er høyeste fjell i Mansiri Himal, og ligger omtrent 60 kilometer øst for Annapurna. Toppen ble først besteget i 1956 av en japansk ekspedisjon.
Hatlestad (etternavn)
Hatlestad er norsk etternavn som også gjenfinnes i stedsnavn. Det er ca. 400 i Norge (2009) med navn Hatlestad.
Tilegning
Før 1900-tallet vanlig å ta navn etter gården man flyttet til. De som idag heter Hatlestad har hatt noen i slekten som bodde på en gård eller sted som het Hatlestad.
Utbredelse
Det finnes minst seks steder i Norge som heter Hatlestad, og som har gitt opphav til disse etternavnene.
I Bergen kan de fleste spores tilbake til gården på Hatlestad i bydelen Fana i Bergen.
Amerikanere ved navn Hatlestad har en klar overvekt av folk med bakgrunn fra Skjold i Rogaland.
Brigt Hatlestad 1938 - 2010
Ble kjent på slutten av 70 tallet for å ha eksponert store, fordyrende svakheter ved organiseringen av oljeutbyggeingen. Dette skapte store overskrifter og avdekket uheldige maktstrukturer innen offshore industrien.
Er også kjent i ingeniørmiljøer for pionerarbeid innen utvikling av IT systemer basert på Elementmetoden (Finite Element Method) og for å ha hatt en sentral rolle i styrkeberegningen av boeing 747.
Espen Hatlestad
Reporter i NRK Hordaland.
Knut Tau Hatlestad 1967 -
Kjent gourmetkokk i Bergen. Kjent, bl. a. for å ha innført det Californiske kjøkken til Bergen og sterk aktør innen restaurantbransjen.
City of Carlisle
City of Carlisle er et distrikt i Cumbria i det nordvestlige England. Hele distriktet har status som city. Administrasjonssenteret er Carlisle. Det har 101 128 innbyggere og et areal på 1039,97 km².
Distriktet ble opprettet 1. april 1974 da Carlisle ble slått sammen med Border landdistrikt. Distriktet dekker et areal på 1039,30 km² og hadde 107 524 innbyggere i 2011. Ut fra arealet er City of Carlisle den største byen i England, men bare en liten del av distriktet er urbanisert, og befolkningstettheten er bare 97 per kvadratkilometer.
Pedal
Pedal (av latin: pede, «fot») er en del av et maskineri, beregnet til å ha eller bruke foten på. Mange apparater som rokk, treskemaskin, slipestein m. fl. har hatt varianter som har vært pedaldrevet.
City of Carlisle
Sogn
City of Carlisle er delt inn i verdslige sogn, som har en viss grad av selvstyre innenfor distriktet. Flere av dem regnes i praksis fortsatt som landsbyer, selv om de nå er en del av et bydistrikt og ikke et landdistrikt.
Pedal
Kjøretøyer
Både biler, fly, helikopter og mange andre kjøretøyer har pedaler til betjening av forskjellige funksjoner.
Standard pedalfunksjoner på biler, er gasspedal (av «forgasser»), bremse, og på biler med manuell girkasse, clutch. Noen biler har også en pedal for parkeringsbrems.
I fly er det vanlig at pedalene betjener sideroret.
Sykler
På en sykkel er pedalene montert på kranklagerakslingen. Kraften overføres med kjede og tannhjul til bakhjulet som driver sykkelen. På velocipedene (populært kalt «veltepettere») satt pedalene direkte på forhjulets nav. På enkelte tråsykler aktiverer man bakbremsen ved å trå baklengs på pedalene.
Motorsykler
Standard pedal-oppsett for motorsykkel er en pedal for gir på venstre side, en for bakbremse på høyre side, og ofte en kickstart-pedal litt bakenfor bremsepedalen.
Orgler
Pipeorgler i alle størrelser var før pedaldrevne. Organisten betjente ett sett pedaler som slapp luft ut i bass-pipene, mens en assistent betjente pedalene som forsynte orgelet med luft. Mindre pedaldrevne orgler kalles gjerne tråorgler. Er belgen lekk, kan det være slitsomt å få lyd i instrumentet.
Større orgler hadde ofte både tre og fire sett med klaviaturer. Klaviaturet med de dypeste (bass-) tonene ble da laget og plassert slik at organisten trykket på «tangentene» med føttene. Dette er opphav til uttrykket pedaltoner som brukes også om basstoner i annen musikkutøvelse enn orgel. For slike orgler måtte en annen person (belgtråkkeren) sørge for at der kom luft til pipene.
Indeksfond
Indeksfond er verdipapirfond som forsøker å replikere utviklingen i en markedsindeks. Fondets forvalter forsøker i størst mulig grad å gjenskape avkastningen til fondets referansesindeks. Indeksfond har typisk lave kostnader; både forvaltningshonorar og kostnader forbundet med handel. Forskning har vist at indeksfond ikke er dårligere enn aktiv forvaltning.
Børshandlede fond (også kalt ETF, eller Exchange-traded Fund) er nært beslektet med indeksfond.
Teoretisk begrunnelse
En markedsindeks sier hvilken avkastning investorene som helhet i det aktuelle markedet oppnår (før kostnader). For at en investor skal gjøre det bedre enn indeksen må, per definisjon, en annen gjøre det dårligere enn indeksen.
I sin søken etter å slå markedet, altså å gjøre det bedre enn gjennomsnittet, pådrar investorene seg kostnader som forvaltningshonorarer og transaksjonsrelaterte kostnader. Investorene som helhet oppnår markedsavkastningen minus sine kostnader.
En investor som eier en kopi av markedsindeks med lavere kostnader enn gjennomsnittsinvestoren vil, per definisjon, oppnå høyere avkastning enn gjennomsnittsinvestoren,
Empirisk forskning har vist at svært få aktivt forvaltede fond klarer å oppnå bedre risikojustert avkastning enn billige indeksfond. Dette skyldes forvaltningshonorarer og handelsdrevne kostnader. Typisk vil 80-90 prosent av fondene gjøre det dårligere enn billige indeksfond etter en tiårsperiode. Gevinsten ved å velge et «vinnerfond» er i snitt langt mindre enn tap ved å velge et «taperfond».
Prinsipper for valg av indeksfond
Lavest mulige totale kostnader:
- lavest mulig forvaltningshonorar
- minst mulig handel (omløpshastighet på porteføljen)
Størst mulig spredning (flest mulig aksjer/verdipapirer, bransjer, land og regioner)
Michelangelo (sang)
«Michelangelo» er en svensk sang med melodi og tekst av Bengt Palmers og Björn Skifs. Skifs sang den i den svenske Melodifestivalen 1975, hvor den endte på en femteplass.
Teksten handler om å forsøke og ringe Michelangelo Buonarotti for å få greie på hvordan han gjorde det da han malte bilder.
Sangen ble utgitt av Skifs på singlen EMI 4E 006-35180 i 1975. Arrangør og produsent var Bengt Palmers. Den var hentet fra LP-platen Schiffz! (EMI 062-34998).
«Michelangelo» ble testet på Svensktoppen, hvor den lå i elleve uker i perioden 9. mars-18. mai 1975 og lå på en førsteplass de syv første ukene.
Sangen lå på den norske VG-lista i fire uker i 1975, hvorav på en syvendeplass i tre uker.
I Dansbandskampen 2009 ble den fremført av Mannerz.
Norsk versjon
Philip A. Kruse har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er også «Michelangelo».
Markus Sitticus von Hohenems
Markus Sitticus von Hohenems eller  Altemps  (født 1533 i Hohenems i Tyskland nå Østerrike, død 15. februar 1595 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Cassano i ett år, og senere biskop av Konstanz.
Han ble utnevnt til kardinal 26. februar 1561 av sin onkel pave Pius IV, med Santi XII Apostoli som tittelkirke.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Carnegie Medal
Carnegie Medal er en britisk litteraturpris som tildeles årets beste barne- eller ungdomsbok. Boken må være skrevet på engelsk og utgitt i Storbritannia og Nord-Irland året før. Prisen ble innstiftet i 1936 til minne om den skotsk-amerikanske filantropen Andrew Carnegie (1835–1919), og den deles ut av den britiske bibliotekforeningen Chartered Institute of Library and Information Professionals (CILIP). Prisen består av en gullmedalje, og en boksjekk på 500 pund (per 2013) som vinneren kan donere til et bibliotek etter eget valg.
Medlemmer av CILIP kan nominere bøker til prisen. Juryen for prisen består av tolv medlemmer av Youth Libraries Group i CILIP. Listen over nominerte legges fram i november; en kortliste offentliggjøres i mars, og prisvinneren gjøres kjent når prisen deles ut i juni. Den samme juryen og prosessen gjelder også for den andre barnebokprisen som CILIP deler ut: Kate Greenaway-medaljen, som tildeles en barnebokillustratør.
Langå
Langå eller Langaa er en stasjonsby på Østjylland, i Randers kommune, Region Midtjylland, med 2,787 innbyggere i januar 2019. Langå ligger ca 10 km sørvest for Randers, og Sekundærrute 525 går gjennom byen. . Fra 1970 til utgangen av 2006 var Langå kommunesenter i tidligere Langå kommune.
Navn og etymologi
Bjæverskov omtales ca 1345 som Langhgu, av lang og endelsen høj, som betyr høyde eller gravhaug.
Carnegie Medal
Prisen regnes som viktig både fordi det er den eldste britiske barnelitteraturprisen, og fordi den har vært gjenstand for mer kritikk og debatt enn andre priser.
Langå
Geografi og klima
Byen ligger ca 50 meter over havet. Gjennomsnittstemperaturen er 7,6°C gjennom året, med gjennomsnitt i juli på 16,6°C som den varmeste måneden og -1,3°C i januar som den kaldeste måneden. Gjennomsnittlig nedbør er 660 mm, og den tørreste måneden er februar med 36 mm og den våteste er november med 71 mm gjennomsnittlig nedbør.
Historie
Langå kirke, som opprinnelig bestod av skip og kor, er fra 1200-tallet. Tårnet og våpenhuset ble bygd på 1400-tallet. De første århundrene var det kun en liten landsby, Gammel Langå, som befant seg rundt kirken.
Carnegie Medal
Historie
Da prisen ble etablert i 1936, var den ytre anledningen Carnegies 100-årsminne. Ønsket om en egen britisk barnebokpris var imidlertid lansert tidligere, i 1931, og kan også ha vært motivert av at den amerikanske bibliotekforeningen ALA hadde etablert sin barnelitteraturpris Newbery-medaljen allerede i 1922.
Langå
Historie
I 1862 fikk Langå jernbanestasjon, og byen ble en stasjonsby. I 1875 beskrives byen slik: «Langaa med Kirke, Præstegaard, Skole, Jernbanestation og Bageri». Rundt år 1900 beskrives byen slik: «Langaa med Kirke, Præstegd., Skole, Statsbanernes Planteskole, Missionshus (opf. 1899), Hospital (opr. 1655 af Christen Skeel til Ulstrup og Hustru, med et Hus til 6 fattige), Sparekasse (opr. 11/12 1872; 31/3 1899 var Spar. Tilgodeh. 43,944 Kr., Rentef. 3 3/4 pCt., Reservef. 3692 Kr., Antal af Konti 392), Gæstgiveri, Købmandshdlr., Andelsmejeri, Bageri, Jærnbane-, Telegraf- og Telefonst. samt Postekspedition (Byen er Knudepunkt paa den østjydske Længdebane og Tværbanen over Viborg; under Anlæg er ifl. Lov af 27/4 1900 en Langaa-Silkeborg Statsbane, se Silkeborg; i Nærheden fører en stor Bro over Gudenaa)». På 1930-tallet vokste stasjonsbyen sammen med den gamle landsbyen. Fra 1970 til utgangen av 2006 var Langå kommunesenter i Langå kommune, før byen i 2007 ble en del av Randers kommune.
Befolkningsutvikling:
Carnegie Medal
Historie
I de første årene hadde prisutdelingene et preg at å være en heder ikke bare til en enkelt bok, men til et langvarig forfatterskap som hadde utspilt seg før prisen ble etablert. Dette toppet seg i 1947 og 1955, da prisene ble tildelt Walter de la Mare og Eleanor Farjeon for bøker med gjenutgivelse av tidligere tekster.
Ulike grader av «nestenvinnere» ble introdusert fra og med prisutdelingen for 1954: I tillegg til vinneren kunne en eller flere bøker bli «commended» eller «highly commended». Fra og med 2003 er det ingen slike utmerkelser ut over den offentlige kortlisten som omfatter inntil åtte bøker. Den første «Special Commendation» i 1954 ble tildelt Lavender's Blue: A Book of Nursery Rhymes, redigert av Kathleen Lines og illustrert av Harold Jones. Det var særlig Jones' illustrasjoner juryen ønsket å hedre, og dette la grunnlaget for etableringen av illustrasjonsprisen Kate Greenaway-medaljen to år etter.