cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Moses Gunn
Gunn spilte karakteren Joe Kagan i TV-serien Huset på prærien, og som Moses Gage i 1980 på NBC-dramaet Fader Murphy. Han dukket opp på The Cosby Show i episoden «Grampy and Nu Nu Visit Huxtables». Hans siste kjente rolle var som den mord-mistenkte Risley Tucker i Three Men and Adena, og i en episode av Homicide: Life on the Street.
Han døde på grunn av komplikasjoner av astma i Guilford, Connecticut i 1993.
Haters Back Off
Haters Back Off er en tv-serie på Netflix i komediegenren om Miranda Sings. Miranda er en talentløs sanger, men hun tror hun er flinkere enn alle andre. Serien handler om hvordan hun, med hjelp fra onkelen sin, prøver å bli kjendis.
Serien debuterte i 2016, og selv om den ikke fikk spesielt god kritikk er den fornyet med en ny sesong som begynner i oktober 2017.
Colleen Ballinger spiller hovedrollen som Miranda, en karakter hun har skapt og som på forhånd var svært populær på Youtube.
HF «Sleipner» (1961)
HF «Sleipner» var den andre hydrofoilbåten som ble satt i trafikk i Norge. Skipet var søsterskip til HF «Vingtor» og ble også bygget ved Cantieri Navali Rodriquez i Messina på Sicilia i Italia. Her ble hun overlevert til Det Stavangerske Dampskipsselskap og Sandnæs Dampskibs-Aktieselskab 25. april 1961. Skipet ble deretter fraktet med lasteskip til Hamburg og gikk derfra til Stavanger for egen maskin med ankomst 17. mai 1961. Fra 1. juni ble hun satt inn i rutetrafikk Stavanger-Kopervik-Haugesund-Bergen. Sammen med søsterskipet gikk HF «Sleipner» i denne ruten vår/sommer/høst frem til 1974 da Flaggruten ble opprettet og det ble satt inn to nybygde westamaraner – den ene med samme navn. I 1974 ble hun omdøpt til MS «Queenfoil» og fortsatte som reserveskip. I 1979 ble hun solgt til et rederi i Gibraltar og gikk i rutetrafikk over Gibraltarstredet frem til 1987.
Sivletunnelen
Sivletunnelen er en 1114 meter lang vegtunnel på Europavei 16 i Voss kommune i Vestland.
HF «Sleipner» (1961)
Båtene var bygd i aluminium, var vel 30 meter lange og 6 meter brede. De hadde 2 stk. Daimler Benz dieselmotorer på 1 300 hk. Maksimal hastighet var 35 knop. Disse båtene kunne tilbakelegge strekningen Stavanger – Bergen på 3½ time.
Haustorius
Lepidactylus er en slekt av krepsdyr innenfor Haustoriidae-familien, som er plassert direkte (incertae sedis) i den relativt store og artsrike underordenen Gammaridea av amfipoder. Gruppens arter er alle bentiske bunndyr med relativt sett små øyne, til forskjell fra de mer storøyde og planktonisk frittsvevende Hyperiidea-artene.
Gruppens taksonomi
Gruppen har, i likhet med hele Gammaridea-ordenen, gjennomgått en betydelig revisjon av sin systematiske plassering og sammensetning. Taksonomien til krepsdyrene er generelt komplisert og usikker. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Helhalvøya
Helhalvøya (polsk Mierzeja Helska; kasjubisk Hélskô Sztremlëzna; tysk Halbinsel Hela eller Putziger Nehrung) er en 35 km lang sandbanke nord i Polen som strekker seg ut mellom Puckabukta på innsida og Østersjøen på utsida. Den ligger i Puck fylke i Pommerske voivodskap.
Geografi
Bredden på halvøya varierer fra om lag 300 meter nær Jurata til 100 meter på de smaleste delene og over 3 km ved enden. Siden halvøya bare består av sand, blir den av og til omgjort til ei øy under vinterstormer. Fram til 1600-tallet var halvøya ei rekke øyer som bare dannet ei stripe land om sommeren.
Det går en vei og en jernbane lands halvøya fra fastlandet til byen lengst ute, Hel, en populær turistdestinasjon. Andre byer, havner og turistbyer langs halvøya er Jurata, Jastarnia, Kuźnica, Chałupy og Władysławowo.
Militært
Etter at halvøya ble en del av Den andre polske republikken etter den første verdenskrigen ble den militært viktig og omgjort til en festningsregion med en garnison på om lag 3000 mann. Under slaget ved Hel i 1939 brukte de polske styrkene dynamitt og sprenge halvøya slik at den ble ei øy.
I årene under tysk okkupasjon (1939-1945) ble Hel utnyttet videre og det ble bygd et batteri for tre 406mm store kanoner, men disse ble aldri montert. Halvøya var kontrollert av tyskerne til slutten av den andre verdenskrigen, og forsvarsstyrkene deres overgav seg 10. mai 1945.
Etter krigen forble Hel en militært viktig plass og mye av området ble nyttet til militære formål. Det ble satt opp flere kanoner i 1940- og 1950-årene. I dag er mange av festningsverkene og batteriene åpne for turister, men enkelte områder hører fremdeles til den polske hæren.
Christopher Hill
John Edward Christopher Hill (født 6. februar 1912, død 23. februar 2003), vanligvis kjent kun som Christopher Hill, var en engelsk marxistisk historiker og forfatter av historiske avhandlinger.
Tidlig liv
Hill ble født i 1912 i Bishopthorpe Road i York. Foreldrene var Edward Harold Hill og Janet Augusta (født Dickinson). Hans far var advokat og familien var andektige metodister. Han gikk på St Peter's School i York, og da han var 16 år sendte han sin karakterer for besiktigelse for Balliol College ved Universitetet i Oxford. Historielærerne som undersøkte hans papirer anerkjente hans talent og tilbød ham en plass for å hindre at han isteden begynte på Universitetet i Cambridge. I 1931 hadde Hill en forlenget ferie i Freiburg i Tyskland hvor han ble vitne til framgangen til det tyske nazipartiet. Han sa senere at dette oppholdet bidro betydelig fra radikaliseringen av hans politiske synspunkter.
Han begynte på Balliol College i 1931 og året etter vant Lothianprisen. Han tok eksamen med en BA av førsteklasse i moderne historie i 1934. Mens han studerte ble han en overbevist marxist og meldte seg inn i det britiske kommunistpartiet det samme året han tok eksamen.
Tidlige karriere og krigstjeneste
Etter eksamen ble han fellow ved All Souls College ved Universitetet i Oxford. I 1935 tok en reise på 10 måneder til Moskva. Der lærte han seg flytene russisk og studerte sovjetisk historieforskning, særlig hva som var tilknyttet Storbritannia. Tilbake i England aksepterte han å læreposisjon som assisterende foreleser ved Universitetet i Cardiff. I løpet av sin tid i Wales forsøkte han å bli med i de internasjonale brigadene for å kjempe i den spanske borgerkrig, men ble avvist. Isteden bidro han aktivt for å hjelpe baskiske flyktninger. Etter to år ved Cardiff vendte han tilbake til Balliol College i 1938 som fellow og som veileder i historie.
Ved utbruddet av den andre verdenskrig gikk han inn i den britiske hæren, innledningsvis som menig i militærpolitiet. Han ble utnevnt som fenrik i Oxfordshire og Buckinghamshires lette infanteri den 2. november 1940 med tjenestenummer 156590. Det samme året deltok han i en debatt blant andre marxistiske historikere. På samme tid begynte han å utgi artikler og omtaler om engelsk historie på 1600-tallet. Den 19. oktober 1941 ble han overført til etterretningsvesenet (Intelligence Corps). Han ble deretter sekundant i Fremmed- og Samveldekontoret fra 1943 og fram til krigens slutt.
Senere akademiske karriere og politikk
Etter krigen vendte tilbake til Oxford for å fortsette sitt akademiske arbeid. I 1946 var han sammen med andre marxistiske historikere i opprette Kommunistpartiets historikergruppe. I 1949 søkte han rektorstolen i historie ved det nyopprettede Keele University, men valgt bort grunnet hans kommunistiske tilknytning. Han bidro til opprettelsen av tidsskriftet Past and Present i 1952 som fokuserte på sosialhistorie.
Hill ble etter hvert misfornøyd med mangelen på demokrati i kommunistpartiet. Imidlertid ble han værende i partiet i motsetningen til mange andre intellektuelle, selv etter den sovjetiske invasjonen av Ungarn i 1956. Han forlot til sist partiet våren 1957 da en av hans rapporter til partikongressen ble avvist.
Etter 1956 gikk Hills akademiske karriere framover. Hans forskning på engelsk historie på 1600-tallet ble i omfattende grad kjent og anerkjent. Det var også det samme året hans første akademiske bok ble utgitt, Economic Problems of the Church from Archbishop Whitgift to the Long Parliament. Forskningen var basert på studiet av skriftlige kilder tilgjengelig i biblioteket Bodleian Library og på sekundære arbeider som var blitt gjort av andre historikere framfor forskning i tilgjengelige arkiver. I 1965 ble Hill valgt til rektor av Balliol College, en posisjon han holdt fra 1965 til 1978 da han pensjonerte seg (han ble erstattet av Anthony Kenny). Blant hans studenter var Brian Manning som kom til å utvikle en forståelse av den engelske revolusjon.
Mange av Hills mest kjente undersøkelser fokuserte på 1600-tallets engelske historie. Hans bøker omfattet blant annet Puritanism and Revolution (1958), Intellectual Origins of the English Revolution (1965 og revidert i 1996), The Century of Revolution (1961), AntiChrist in 17th-century England (1971), The World Turned Upside Down (1972) og mange andre.
Imidlertid kom den et intellektuelt vendepunkt som favoriserte den såkalte revisjonismen som avviste marxistiske analyser av historien som Hills generasjon hadde stått for. Isteden kom det en bølge av mer detaljerte undersøkelser av konstitusjonelle og politiske, kulturelle og intellektuelle historie av tidlig til midten av 1600-tallet. Hills senere verker viste at han fortsatte å arbeide innenfor disse parameterne av hans tidligere opptatthet og til sist tapte innflytelsen over yngre historikere. Likevel var produktiv i sine utgivelser fram til midten av 1990-tallet, selv om han ikke lenger okkuperte midten av den intellektuelle og akademiske scenen.
Han trakk seg tilbake fra heltids akademisk liv og Balliol College i 1978. Han fortsatte å forelese, men via Open University for ytterligere to år fra sitt hjem i Wadsley Bridge i Sheffield. I hans siste år levde han med Alzheimers sykdom og trengte fast tilsyn. Han døde den 23. februar 2003 på et pleiehjem i Chipping Norton i Oxfordshire.
Personlig liv
Hill giftet seg med Inez Waugh (født Bartlett) den 17. januar 1944. Den 23 år gamle Inez var tidligere hustru av Ian Anthony Waugh og datter av en offiser i hæren, Gordon Bartlett. De hadde en datter sammen, Fanny, som druknet mens hun var på ferie i Spania i 1986. Deres ekteskap varte dog kun ti år.
Hans andre hustru var Bridget Irene Mason (født Sutton), tidligere hustru av Stephen Mason, tidligere kollega som marxistisk historiker. De giftet seg den 2. januar 1956. Deres første datter Kate døde i bilulykke i 1957. De hadde også to andre barn; Andrew (født 1958) og Dinah (født 1960).
Spanglerogyrus
Spanglerogyrus er en slekt av biller i underordenen Adephaga, familien virvlere, med bare én kjent art. Den antas å tilhøre en gammel slektslinje uten noen nære, nålevende slektninger.
Ismail Kijo
Ismail bin Kijo (født 28. mai 1952 i Kampung Bukit Badong i Kuala Selangor i Selangor i Malaya-føderasjonen, død 3. februar 2021 i Selangor i Malaysia) var en malaysisk politiker.
Spanglerogyrus
Levevis
Virvlene er rovdyr og spiser insekter som faller ned på vannoverflaten. Disse billene opptrer gjerne i grupper som svømmer rundt på vannoverflaten, og kan minne om radiobiler i et tivoli. Dersom de blir truet dykker de og gjemmer seg nær bunnen. Om en virvler blir fanget, skiller den ut et illeluktende stoff. Dette gjør billen usmakelig for rovdyr og virker også som et alarmstoff overfor andre virvlere. Denne arten lever i små bekker.
Ismail Kijo
Biografi
Han var folkevalgt medlem av Selangor State Assembly, innvalgt fra valgkretsen Lembah Jaya, i tre perioder fra 1995 til 2008.
Johnny Mathis
John Royce «Johnny» Mathis (født 30. september 1935) er en amerikansk popsanger.
Spanglerogyrus
Utbredelse
Arten er utbredt i et lite område i det sørøstlige USA (South Carolina, Alabama og Florida).
Ismail Kijo
Biografi
. I parlamentet var han gruppeleder for People's Party som var ett av partiene i den regjerende Tonse Alliance.
Han døde på Sungai Buloh Hospital i Selangor den 2. februar 2021 av covid-19, i en alder av 68 år.
Kim Dae-won
Kim Dae-won (født 10. februar 1997) er en sørkoreansk fotballspiller som spiller for Gangwon FC.
Hoppuka 2016/17
Hoppuka 2016/17 var den 65. utgaven av Hoppuka og inngår i verdenscupen i skihopping 2016/17. Hoppuka startet i Oberstdorf den 30. desember 2016 og ble avsluttet 6. januar 2017 i Bischofshofen. Kamil Stoch fra Polen vant hoppuka sammenlagt foran landsmannen Piotr Żyła og nordmannen Daniel-André Tande.
Grønhaug kraftverk
Grønhaug kraftverk er et småkraftverk i Modalen kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på ca 150 meter i Stølselvi. Kraftverket ligger ved Mofjorden.
Installert effekt er 1 MW fra en francisturbin. Årsproduksjon er 5 GWh.
Freestyle under Vinter-OL for ungdom 2020 – Slopestyle jenter
Slopestyle for jenter i freestyle under Vinter-OL for ungdom 2020 ble avholdt 18. januar 2020 i Leysin Park & Pipe.
Kelly Sildaru fra Estland vant øvelsen foran kinesiske Gu Ailing og Jennie-Lee Burmansson fra Sverige.
Frederiks kirke (Viborg kommune)
Frederiks kirke er en sognekirke som ligger i utkanten av byen Frederiks i Viborg kommune Region Midtjylland i Danmark. Kirken ble bygget i 1766 og er tegnet av kongelig byggmester Georg David Anthon.
Kirken ble opprinnelig bygget for de tyske kolonistene – kartoffeltyskerne – som fra 1759 kom til Danmark og bosatte seg på Alheden syd for Viborg hvor de opprettet de to landsbyene Havredal og Grønhøj.
Før de ankom var de blitt lovet en kirke og i 1766 ble kirken bygget midt mellom landsbyene for kongens regning. Kirken var kongens (statens) eiendom helt til 1935.
Opprinnelig tjente den som kirke for både lutheranerne og de reformerte blant de tyske kolonistene, men fra midten av 1800-tallet var det ikke flere reformerte tilbake. Inntil 1823 ble det utelukkende preket på tysk i Frederiks kirke og deretter både på tysk og dansk inntil 1870, da de tyske gudstjenestene opphørte.
Kirken er enkelt innredet. Altertavlen i barokk er fra 1766, da kirken ble bygget. Kirken gjennomgikk en totalrenovering i 2003 og da ble blant annet alterbildet skiftet ut. Det nye er malt av Maja Lisa Engelhardt. Kirkens to tidligere alterbilder; Kristus på korset og Kristus i Gethsemane have - malt av C.A. Schleisner fra 1866, er fremdeles hengt opp i kirken.
Prekestolen er fra 1766 og døpefonten er en granittfont fra 1929. En syvarmet lysestake er en gave fra en sognebeboer.
Orgelet er fra 1966 og gjennomgikk en større utvidelse da resten av kirken ble renovert i 2003.
På 200-års jubileet for de første kolonistenes ankomst til Frederiks ble det i 1959 satt opp en minnesten med følgende navn på de kartoffeltyske familiene som bosatte seg på Alheden: Agricola, Betzer, Bitsch, Bräuner, Bärthel, Cramer, Dickes, Dürr, Frank, Harritz, Herbel-Schmidt, Hermann, Herold, Jung, Krath, Kriegbaum, Lajer, Lauth, Marquard, Maul, Morratz, Gantzhorn, Marcher, Philbert, Rost, Schønheider, Wacher, Wendel, Winkler, Würtz.
Fossgjeltunnelen
Fossgjeltunnelen er en tunnel på fylkesvei 49 i Kvam kommune i Vestland. Tunnelen er en av fire tunneler på strekningen gjennom Tokagjelet. Den er 365 meter lang og ble åpnet i 1956, mens veien ble tatt i bruk på 1960-tallet.
Dirk
Dirk er et vanlig navn på nederlandsk og tysk, og et uvanlig navn i nærliggende land. Flere grever av Holland blir også kalt "Dirk"
Antonio Campolo
Antonio Campolo (født 7. februar 1897, død 22. mai 1959) var en uruguayansk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Campolo ble olympisk mester i fotball under OL 1928 i Antwerpen. Han var med på det uruguayanske laget som vant fotballturneringen foran og. Uruguays vei til finalen var seier over med 2-0, seier mot  i kvartfinalen med 4-1 og i semifinalen beseiret de  med 3-2. I finalen møtte de Argentina og kampen endte 1-1. Ny finalekamp tre dager senere, 13. juni, som de vant med 2-1 og Uruguay forsvarte sin olympiske tittel fra forrige OL i Paris.
Kjeldebekken kraftverk
Kjeldebekken kraftverk er et minikraftverk som ligger i Botnaelva i Lindås kommune, Vestland.
Jasmina Janković
Jasmina Janković (serbisk: Јасмина Јанковић; født 6. desember 1986 i Doboj, Bosnia-Hercegovina, Jugoslavia) er en nederlandsk håndballspiller som spiller for den tyske klubben.
Kjeldebekken kraftverk
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 80 meter.
Jasmina Janković
Dulfer har spilt 43 landskamper for det nederlandske landslaget, og fikk sin mesterskapsdebut under Håndball-VM 2013.
Kjeldebekken kraftverk
Installert effekt er 285 kW. Årsproduksjon er 1,6 GWh.
Jemdet Nasr
Jemdet Nasr (arabisk: جمدة نصر‎) er et arkeologisk funnsted i Irak, 40 km nordøst for Babylon og Kisj. Navnet benyttes også for en tidlig bronsealderkultur i søndre Mesopotamia, Jemdet Nasr-perioden, som blomstret omkring 3000-2900 f.Kr.
I Jemdet Nasr-perioden oppstod skriftspråket i søndre Mesopotamia. De eldste sylinderseglene ble også tatt i bruk i denne perioden. Den representerer også den urbane revolusjon siden mange små mesopotamiske bosetninger utviklet seg til større byer.
Stedet Jemdet Nasr ble først undersøkt i 1926 og 1928 av britiske og amerikanske arkeologer under ledelse av Stephen Langdon. Utgravningene ble gjenopptatt i 1988 av Roger J. Matthews og andre. Arkeologene fant en stor bygning som inneholdt et arkiv av tekster skrevet med proto-kileskrift og utstyrt med seglavtrykk, samt sylindersegl. Keramikken, som var av en polykrom type, har vist seg verdifull for å tidsbestemme sjikt fra Jemdet Nasr-perioden på andre arkeologiske funnsteder. Jemdet Nasr-perioden antas av arkeologer som R. J. Matthews å ha vært av kort varighet, omkring et århundre, selv om en lengre periode ca 3200-2900 f.Kr. forekommer i eldre vitenskapelig litteratur. Jemdet Nasr-kulturen fulgte etter den tidligere Uruk-kulturen og var samtidig med Nineve 5-kulturen i nordlige Mesopotamia og den proto-elamittiske sivilisasjon i vestre Iran. Den representerer det siste stadium før den sumeriske tidligdynastiske tid i sørlige MesopotamiA.
Gyldendals boklegat
Gyldendals boklegat, på dansk Gyldendals boglegat, er en dansk pris der prisvinneren i sin helhet må benytte prispengene til innkjøp av nye bøker.
Prisen er på 20 000 danske kroner (i 2002 var den på 10 000 kroner) og tildeles en av Gyldendals (voksen)forfattere.
Anagyrinus
Anagyrinus er en utdødd slekt av biller i underordenen Adephaga, trolig familien virvlere (Gyrinidae). Slekten levde i overgangen mellom trias- og jura-periodene.
Utseende
En nokså liten (4 millimeter) virvler.
Levevis
Virvlene er rovdyr og spiser insekter som faller ned på vannoverflaten.
Utbredelse
Arten er bekrevet fra den såkalte Insektenmergel-avsetningen fra Aargau i Sveits. Denne stammer fra helt på slutten av trias- eller begynnelsen av jura-tiden, mellom 202-196 millioner år før nåtid.
Wigandgården
Wigandgården ligger i Agnes Mowinckelsgate 6 og Lars Hillesgate 26 i Bergen. Denne funksjonalistiske forretnings- og leiegården er tegnet av arkitekt Georg Fredrik Fasting, mest kjent for den røde telefonkiosken fra 1933, og Trygve Knudsen. Bygget ble oppført mellom 1939-1940 og ble opprinnelig bygget for bilforretningen Wigand. Wigandgården ligger i tilknytning til et større funksjonalistisk kulturminnemiljø med andre bilforretninger og bensinstasjoner fra perioden.
Seton Lloyd
Seton Howard Frederick Lloyd (født 30. mai 1902 i Birmingham, død 7. januar 1996 i Faringdon, Oxfordshire) var en britisk arkeolog og assyriolog.
Lloyd studerte arkitektur ved Architectural Association i London og tok eksamen der i 1926.
Sine første arkeologiske erfaringer fikk han ved utgravningene av Tell el-Amarna i Egypt, under Henri Frankfort.
Fra 1930 til 1937 arbeidet han for den samme ved utgravningene i Diyala-dalføret i Irak. Fra 1937 til 1939 gjennomførte han sammen med John Garstang utgravninger i Mersin. Fra 1939 arbeidet han i Iraks oldsaksdireksjon i Bagdad. Han gjennomførte i kraft av dette en rekke utgravningsprosjekter, blant annet Tell Uqair, Eridu, Tell Asmar, Ḫorsabad, og Sennacheribs akvadukt i Jerwan. Han etterfulgte Max Mallowan som president for British School of Archaeology in Iraq.
I 1948 ble han direktør for British Institute of Archaeology i Ankara, og ble i den stillingen til 1961. I Tyskia var han med på utgravningene i Beycesultan, Polatlı, Harran og Sultantepe. I tillegg ledet han arkeologiske forundersøkelsr, fremfor alt på Jabal Sinjar.
Fra 1962 til 1969 var han professor for Det nære østens arkeologi ved Institute of Archaeology i University of London.
Skyggeelva kraftverk
Skyggeelva kraftverk er et vannkraftverk i Gaular kommune, Vestland fylke. Det ligger ved riksveg 57 mellom Sande og Dale.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 355 meter.
Installert effekt er 4,7 MW. Årsproduksjon er 14,7 GWh.
Honky Tonk Man
Honky Tonk Man er et musikkalbum med Teddy Nelson, utgitt i 1985.
Holloceratognathus
Holloceratognathus er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller.
Utseende
Små, avlange, mer eller mindre sylindriske biller. De er matt svarte eller mørkbrune. Hannenes kjever er ikke forstørrede som hos mange andre hjortebiller.
Levevis
Larvene til to av artene utvikler seg i soppinfisert død ved. Den tredje, Holloceratognathus passaliformis, har larver som lever inne i tuene til visse maurarter.
Utbredelse
Slekten finnes bare på New Zealand, men artene ser ut til å være vidt utbredte der.
Eohaustorius
Eohaustorius er en slekt av krepsdyr innenfor Haustoriidae-familien, som er plassert direkte (incertae sedis) i den relativt store og artsrike underordenen Gammaridea av amfipoder. Gruppens arter er alle bentiske bunndyr med relativt sett små øyne, til forskjell fra de mer storøyde og planktonisk frittsvevende Hyperiidea-artene.
Gruppens taksonomi
Gruppen har, i likhet med hele Gammaridea-ordenen, gjennomgått en betydelig revisjon av sin systematiske plassering og sammensetning. Taksonomien til krepsdyrene er generelt komplisert og usikker. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Sagevikelva kraftverk
Sagevikelva kraftverk er et vannkraftverk i Fjaler kommune, Vestland fylke. Det ligger ved Dalsfjorden ved riksveg 57 mellom Sande og Dale i Sunnfjord.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 300 meter.
Installert effekt er 4,45 MW. Årsproduksjon er 15 GWh.
Coptogyrinus
Coptogyrinus er en utdødd slekt av biller i underordenen Adephaga, trolig familien virvlere (Gyrinidae). Slekten levde i Jura-tiden.
Utseende
En nokså liten (dekkvingen 2,5 millimeter) virvler.
Levevis
Virvlene er rovdyr og spiser insekter som faller ned på vannoverflaten.
Utbredelse
Arten er bekrevet fra den såkalte Dobbertin-avsetningen fra Mecklenburg i Tyskland. Denne stammer fra jura-tiden, mellom 183-182 millioner år før nåtid.
Serial Line Internet Protocol
Serial Line Internet Protocol (SLIP) er en innkapsling av internettprotokollen slik at den kan arbeide over serielle porter og modem-forbindelser. Den er dokumentert i RFC 1055. På personlige datamaskiner har SLIP for det meste blitt erstattet av Point-to-Point Protocol (PPP), som er bedre konstruert, som har flere egenskaper og som ikke krever at IP-adressens konfigurasjon blir satt før den blir etablert. På mikrokontrollere er likevel SLIP den foretrukne måten å innkapsle IP-pakker på grunn av dens svært lave forbruk.
Haakon Hauan
Haakon Hauan (født 20. juni 1871 i Hammerfest, død 7. oktober 1961 i Oslo) var en norsk ingeniør og industrileder. Hauan var utdannet som kjemiingeniør ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt i 1889.
Hauan er kjent for sin sentrale rolle i utviklingen handelen med import av råolje og raffinering av peroleumsprodukter som direktør for Vallø Olieraffineri fra 1920 til 1936.
Han var også en tid politiker, som statsråd i Gunnar Knudsens andre regjering hvor han ledet industri-og forsyningsdepartementet fra 1918 til 1920. (provianteringsminister).
Son Jun-ho
Son Jun-ho (født 12. mai 1992) er en sørkoreansk fotballspiller som spiller for den kinesiske klubben Shandong Taishan FC.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Alfeios
Alfeios (gresk: Ἀλφειός, i betydningen «hvitlig/hvitaktig»), var i henhold til gresk mytologi en elvegud og en elv, elven Asopos på Peloponnes i Hellas som renner nordover gjennom Arkadia og munner ut i Det joniske hav i nærheten av byen Olympia.
Yang Shuorui
Li Fanghui (født 8. januar 2004 i Heilongjiang) er en kinesisk freestylekjører, som deltok i «big air» og «slopestyle» under Vinter-OL for ungdom 2020.
Alfeios
Elvegud
Som de fleste elveguder var han en sønn av Okeanos og Tethys og regnes blant okeanidene – det var 6000 av dem, 3000 av hvert kjønn. Telegone, datter av Faris, fødte hans sønn, kong Orsilochos i Ferai i Thessalia. Hans sønn Orsilochos ble far til Diokles som igjen ble far til de to krigerne Kreton og Orsilochos som ble drept av Aineias under Trojakrigen.
Yang Shuorui
Yang representerte Kina under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hun ble nummer 20 i «big air» og nummer 23 i «slopestyle».
Alfeios
Jakten på nymfen
I henhold til geografen Pausanias var Alfeios en ivrig jeger og kom over en nymfe, Arethusa, som han begjærte, men hun flyktet fra ham til øya Ortygia utenfor Sicilia ved den greske bystaten Siracusa hvor hun forvandlet seg til en brønn, og deretter ble Alfeios til en elv som strømmer gjennom Peloponnes og ut i havet og til Ortygia hvor deres vann blir forent i brønnen.
Denne fortellingen er fortalt noe annerledes av den romerske forfatteren Ovid: Arethusa, en vakker nymfe, badet en gang i elven Alfiós i Arkaida, og ble da overrasket av elveguden, men hun flyktet fra ham. Da han fulgte etter henne fikk gudinnen Artemis medynk med henne og forvandlet henne til en brønn på øya Ortygia.
I henhold til andre tradisjoner var det selveste Artemis som var objektet for Alfeios' begjær. Da hun flyktet fra ham, fulgte han etter. Hun kom seg til Letrini i Elis hvor hun dekket til sitt ansikt med leire og det samme med de nymfene som fulgte med henne. Da Alfeios ikke maktet å oppdage henne, ble han tvunget til å vende tilbake. Det ble bakgrunnen, hevdes det, til at det ble bygd et tempel for Artemis Alfaea på Letrini. I henhold til enda en tradisjon flyktet gudinnen til Ortygia hvor hun likeledes hadde et tempel for seg under navnet Artemis Alfaea. En hentydning til Alfeios' kjærlighet til Artemis er også vist ved Olympia hvor de to guddommene har et alter til felles.
I disse fortellingene er det to eller flere adskilte historier som synes å ha blitt blandet samme, men de hadde antagelig alle sin opprinnelse i den populære overbevisning om at det var en naturlig underjordisk forbindelse mellom elven Alfiós og brønnen Arethusa. Det var tenkt at en kopp som ble kastet i Alfeios' elv ville ende opp i Arethusas brønn på Ortygia.
Plutarks versjon
Plutark har gitt en redegjørelse som ikke er forbundet med fortellingene nevnt over. I henhold til ham var Alfeios en sønn av Helios og drepte sin bror Kerkafos i en kappestrid. Plaget av sorg og forfulgt av hevngudinnene erinnyere hoppet han i elven Nyktimos, som siden ble oppkalt etter ham.
Alfeios er også den elv som Herakles i den femte av sine stordåder lot endre løpet på, for å kunne rengjøre stallene til kong Augias i Elis i løpet av en dag, en oppgave som var bedømt som umulig.
Heggelikroken
Heggelikroken (2–24, 15–19) er en liten blindvei i Bærum kommune, like under Kolsåstoppens sydligste side.
Innkjøring via Toppåsveien og Heggelia. Totalt fjorten eneboliger har adresse til Heggelikroken. Heggelikroken huseierforening (etablert i 2011) forvalter fellesarealet i grenda fordelt på de to eiendommene gnr. 86 bnr. 43 og 734.
Paul Ehrenfest
Paul Ehrenfest (født 18. januar 1880, død 25. september 1933) var en østerriksk-nederlandsk teoretisk fysiker som ga avgjørende bidrag til statistisk mekanikk og teorien om faseoverganger samt Ehrenfests teorem i kvantemekanikken.
For ettertiden er Ehrenfest også kjent for sitt virke som veileder av studenter og for sitt vennskap og nære kontakt med Albert Einstein og Niels Bohr.
Biografi
Ehrenfest ble født og vokste opp i en jødisk familie i Wien, opprinnelig fra landsbyen Loštice i Mähren. Hans foreldre, Sigmund Ehrenfest og Johanna Jellinek, drev en dagligvareforretning. Til tross for at familien ikke var spesielt religiøs studerte Paul hebraisk og jødisk historie. Senere i livet understreket han alltid sine jødiske røtter. Ehrenfest utmerket seg i grunnskolen men gjorde det ikke bra i Akademisches Gymnasium (et gymnas i Wien), hans beste fag var matematikk. Etter å ha blitt overflyttet til Franz Josef Gymnasium, ble hans karakterer bedre og avla avsluttende eksamen i 1899.
Han studerte deretter og avla eksamen i kjemi ved Technische Hochschule (dagens Technische Universität Wien), men tok samtidig kurs ved Universitetet i Wien, særlig fra Ludwig Boltzmann om hans kinetiske teori og termodynamikk. Disse forelesningene hadde en stor innflytelse og ble avgjørende i å stimulere Ehrenfests interesse for teoretisk fysikk, definere hans hovedområde for forskning og var et eksempel på inspirert undervisning. På den tiden var det i den tyskspråklige verden vanlig at man studerte ved mer enn ett universitet og i 1901 fortsatte Ehrenfest sine studier ved Georg-August-Universität Göttingen som på den tiden var et senter for matematikk og teoretisk fysikk.
I Göttingen møtte han sin fremtidige hustru Tatjana Afanasjeva, en ung matematiker født i Kiev, på den tiden hovedstad i Guvernementet Kiev i Det russiske keiserdømmet, og utdannet i St. Petersburg. Våren 1903 møtte han Hendrik Antoon Lorentz under en kort reise til Leiden. I mellomtiden forberedte han sin doktorgradsavhandling, Faste stoffers bevegelse i væsker og Hertz' mekanikk (tysk: Die Bewegung starrer Körper in Flüssigkeiten und die Mechanik von Hertz). Den 23. juni 1904 mottok han sin doktorgrad i Wien, hvor han oppholdt seg fra 1904 til 1906 og blant annet førte diskusjoner med Lise Meitner.
Den 21. desember 1904 giftet han seg med Tatjana Afanasjeva, og hun bisto han i arbeidet. De fikk to døtre og to sønner: Tatyana ('Tanja' (1905–1984), også matematiker; Galinka ('Galja') (1910–1979), hun ble forfatter og illustratør av barnebøker; Paul, Jr. ('Pavlik') (1915–1939), også fysiker; og Vassily ('Wassik') (1918–1933).
I 1907 flyttet ekteparet til St. Petersburg. Ehrenfest fikk gode venner der, spesielt Abram Fedorovich Ioffe, men følge seg vitenskapelig isolert. I tillegg hadde han som østerriksk statsborger med jødisk bakgrunn ingen mulighet for en permanent stilling. I begynnelsen av 1912 begynte Ehrenfest en reise hvor han besøkte tysktalende universitet i håpet om en fast stilling. Han besøkte Berlin hvor han traff Max Planck, Leipzig hvor han møtte sin gamle venn Herglotz, München hvor han ble kjent med Arnold Sommerfeld, så Zürich og Wien. Mens han var i Praha møtte han for første gang Albert Einstein og de forble deretter nære venner. Einstein rådet Ehrenfest til å etterfølge han i stillingen i Praha, men det gikk ikke i orden, da Ehrenfest erklærte at han var ateist. Sommerfeld tilbød han en stilling i München, men Ehrenfest fikk et bedre tilbud og det var samtidig en uventet utvikling. H. A. Lorentz trakk seg tilbake fra sin stilling som professor ved Universitetet i Leiden i Nederland og på Lorentz' anbefaling ble Ehrenfest utnevnt til hans etterfølger.
Akademisk karrière
I hans forelesninger fokuserte han på enkle modeller og eksempler for å belyse og klargjøre de underliggende antakelsene. Hans undervisningsgrupper var små og han engasjerte seg i å bli kjent med studentene som benyttet leserommet. Selv om få av de ble tatt opp som studenter i teoretisk fysikk hadde han nesten daglig lange diskusjoner med de. Ifølge Einstein:
Om Ehrenfest mente at han hadde nådd grensen for hva han kunne lære en student så sendte han dem til andre vitenskapelige sentre i Europa for videre trening. Han oppfordret dem også til å søke stillinger i utlandet.
Blant hans studenter var Johannes Martinus Burgers, Hendrik A. Kramers, Dirk Coster, George Uhlenbeck og Samuel Goudsmit som ble berømt for sammen å fremsette teorien om elektronspinn, Jan Tinbergen, Arend Joan Rutgers, Hendrik Casimir, Gerhard Heinrich Dieke, Dirk Jan Struik og Gerard Kuiper. Hans assistenter inkluderte Yuri Krutkov, Viktor Trkal, Adriaan Fokker, Paul Epstein og Gregory Breit. Andre unge utenlandske vitenskapsmenn som tilbrakte en periode i hans laboratorium var Gunnar Nordström, Enrico Fermi, Igor Tamm, Oskar Klein, Robert Oppenheimer, Walter M. Elsasser, Ralph Kronig, Werner Heisenberg, Paul Dirac og David M. Dennison.
I 1919 ble han medlem av det kongelige nederlandske akademi for kunst og vitenskap (nederlandsk: Koninklijke Nederlandse Akademie van Wetenschappen).
Forskning
Det meste av Ehrenfests vitenskapelige arbeider omhandler grunnforskning og forsøker å klargjøre bestemte forhold. Hans forskningspublikasjoner er kjent for sin klarhet, ved løsing av paradokser, mer presise beskrivelser eller inspirerende ved å formulere viktige spørsmål. Hans holdning til vitenskap illustreres best ved det han skrev til Robert Oppenheimer sommeren 1928, etter Oppenheimer hadde invitert seg selv til et utvidet opphold i Leiden:
Karakteristisk nok så likte han ikke abstraksjonsnivået i den nye kvanteteorien til Heisenberg og Dirac.
Ehrenfests viktigste arbeid fra 1912 frem til 1933 er teorien om adiabatiske invarianter. Det er et konsept avledet av klassisk mekanikk som på den ene siden kan bidra til å presisere visse metoder fra Bohrs atommodell (selv om Ehrenfest opprinnelig ikke aksepterte Niels Bohrs ideer) og på en annen side har en kobling mellom kvantemekanikk og statistisk mekanikk. Han ga store bidrag til kvantemekanikk, inkludert teorien om faseovergang og Ehrenfests teorem, som postulerer at forventningsverdi i et kvantesystem følger klassisk mekanikk. Hans navn er også knyttet til Ehrenfests paradoks, et tilsynelatende paradoks i Relativitetsteorien som fremdeles diskuteres, til ehrenfestmodellen og til ehrenfesttid, tiden som karakteriserer kvantemekanikk for observatører fra klassisk mekanikk.
Ehrenfest var også interessert i å utvikle matematiske teorier for økonomifaget. Denne interessen ble stimulert ved hans tanke om at det burde være en sammenheng mellom termodynamiske og økonomiske prosesser. Det ledet ikke til publisering av noe forskning men han oppmuntret studenten Jan Tinbergen til å følge opp problemstillingen. Tinbergens avhandling var knyttet til problemer både fra fysikk og økonomi, han fortsatte som økonom og ble tildelt den første Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel i 1969.
Einstein og Bohr i Leiden
Ehrenfest var spesielt nært knyttet til både Albert Einstein og Bohr. Etter Niels Bohrs første besøk i Leiden i 1919, for Hendrik A. Kramers' doktorgradsavhandling skrev han til Ehrenfest:
Etter invitasjon fra Ehrenfest aksepterte Einstein i 1920 en stilling som ekstraordinær professor ved Universitetet i Leiden. Dette arrangementet tillot Einstein å besøke Leiden noen uker hvert år og ved disse besøkene bodde han hos familien Ehrenfest. I 1923 bodde Einstein der i seks uker, etter tyske ultranasjonalister i Berlin hadde kommet med dødstrusler mot han.
Ved 50 års markeringen for 50 år for Lorentz' doktorgrad i desember 1925 inviterte Ehrenfest både Niels Bohr og Albert Einstein til Leiden i et forsøk på å forsone deres vitenskapelige uenigheter om den fremskridende kvanteteorien. Diskusjonen fortsatte ved Solvaykonferansen i 1927 hvor Ehrenfest, mye til sin misnøye, måtte ta parti for Bohrs stilling i denne store debatten.
Siste år
Fra korrespondanse med hans nære venner i mai 1931 synes det som Ehrenfest led av alvorlig depresjon. I august 1932 var Einstein så bekymret at han skrev til styret ved Universitetet i Leiden, uttrykte sin dype bekymring og foreslo tiltak som kunne redusere Ehrenfests arbeidsbelastning.
Ehrenfest tapte sin kamp med depresjonen den 25. september 1933 i Amsterdam. Etter å ha ordnet med oppfølging for de andre barna skjøt han sin sønn Wassik, som hadde Downs syndrom, deretter begikk han selvmord.
Karl M. Johannesen
Karl Marthello Johannesen (født 3. mai 1883 i Bergen, død 7. desember 1956) var en norsk fagforeningsmann og politiker, hjemmehørende i  Arbeiderpartiet, senere i Norges Kommunistiske Parti. Fra 1925 til 1927 var han stortingsmann for NKP.
Bakgrunn
Etter folkeskolen jobbet Johannesen i ti år som sjømann, fra 1897 til 1907. Da han gikk i land begynte han som losse- og lastearbeider på brygga i Bergen.
Fagforeningsmann, politiker
Fra 1907 var han fagorganisert som bryggearbeider, og ble snart tillitsmann, kjent som «Karl M.», for det var flere med etternavn Johannesen på havna. Fra 1916 til 1925 var han formann for Fæstningskaiens Arbeiderforening.
Da han begynte å jobbe på brygga var det seks ulike bryggearbeiderforeninger i byen, og Johannesen var sentral i arbeidet med å samle foreningene. Han satt i komiteen som la fram forslaget om å etablere Bergens Losse- og Lastearbeiderforening, og da samlingen var gjennomført ble Johannesen fra nyttår 1925 fastlønnet forretningsfører i foreningen. I 1929 ble Johannesen valgt inn i Norsk Transportarbeiderforbunds hovedstyre.
Han ble medlem av DNA i 1908. Ved den store partisprengningen i 1923 fulgte partiet i Bergen og Johannesen fløyen som støttet Kominterns linje, og ble en del av det nye Norges Kommunistiske Parti. Fra 1925 til 1927 satt han som NKP-representant på Stortinget, fra valgkrets Bergen.
Johannesen ble valgt inn i Bergen bystyre i 1916, og gjenvalgt ved de tre neste valgene. Før krigen satt han sammenhengende i bystyret fra 1916 til 1928.
Andre verdenskrig
Da krigen kom til Norge var den kommende NKP-lederen Peder Furubotn sentral i partiet i Bergen-området. I september 1940 lå Furubotn i dekning hos Johannesen i Bergen.
I 1941 var Johannesen en av fagforeningslederne som satt i den illegale ledelsen for fagbevegelsen i Bergen, sammen med blant andre Alf Pettersen.
Tweed run
Tweed Run (også kalt Tweed Ride) er en serie sykkelløp som arrangeres i byer rundt om i verden. Deltagerne forventes å stille i klassiske britiske sykkelantrekk, særlig i tweed-plagg som for eksempel drakt, dress eller eplenikkers (plus four). Alle typer sykler kan brukes i en Tweed Run, men det oppfordres til bruk av klassiske, eldre sykler eller moderne sykler i gammel stil. Også såkalte veltepetter-sykler er svært velkomne.
Karl M. Johannesen
Andre verdenskrig
Johannesen ble arrestert 19. september 1942 og satt på Ulven fram til 22. november samme året. Han ble arrestert igjen 9. september 1944. Nå satt han i Espeland fangeleir og deretter fra 26. oktober på Grini som «fange 15326» til frigjøringen.
Tweed run
Det første offisielle tweed run i London ble arrangert den 24. januar 2009. Det digitale syklist-forumet London Fixed Gear and Single Speed ble brukt til å organisere sykkelløpet. Det neste fant sted den 10. april 2010, med omkring 500 deltagere.
Karl M. Johannesen
Andre verdenskrig
Etter krigen ble han nok en gang valgt inn i bystyret i Bergen, der han satt en periode fra 1945 til 1947.
Tweed run
Danmark
I København i Danmark har man i flere år arrangert tilsvarende sykkelløp i september måned, under navnet Tweed Run. Etter hvert har det også blitt årlige Tweed Runs i byen Odense.
Andre tweed runs/rides
Etter at det første Tweed Run ble arrangert i 2009 har det funnet sted tilsvarende sykkelløp i en rekke byer verden over.
Europa
Fredrikstad,Birmingham, Glasgow og Manchester (Storbritannia);
USA
Milwaukee (Wisconsin); Alpena (Michigan); Athens (Georgia); Bloomington (Indiana); Boston; Chicago; Chico (California); Columbus (Ohio); Curitiba (Brasil); Dallas (Texas); Des Moines (Iowa); Quad Cities; Durango (Colorado); Flagstaff (Arizona); Sanford og St. Petersburg (Florida); Lexington, Kentucky; Louisville, Kentucky; Minneapolis; Kansas City, Missouri; Rochester, New York; Sacramento, California; San Francisco; Philadelphia; Portsmouth (New Hampshire); Traverse City, Michigan; Washington, D.C.; Oakland (California); Portland, Oregon
Canada
Toronto; Calgary, Alberta (Canada), Victoria, British Columbia; Windsor, Ontario
Øvrige deler av verden
Fremantle, Western Australia; São Paulo; Sydney; Tokyo; Chihuahua (Mexico)
I mange tilfeller dreier det seg om årlige løp. I noen tilfeller er det tale om sykkelløp til inntekt for et veldedig formål, som for eksempel Malmö Tweed Ride.
Yoon Bit-garam
Yoon Bit-garam (født 7. mai 1990) er en sørkoreansk fotballspiller som spiller for Jeju United.
NDL
NDL har flere betydninger, blant annet:
Lee Jin-hyun
Lee Jin-hyun (født 26. august 1997) er en sørkoreansk fotballspiller som spiller for Daejeon Hana Citizen.
Wembley Stadium (skihopping)
På Wembley Stadium i London, England ble det i mai 1961, noen uker etter at Tottenham Hotspur hadde slått Leicester City i FA-cupfinalen, bygd en 150 fot (45,7 meter) høy hoppbakke på den ene kortsiden. 31. mai og 1. juni ble det arrangert hopprenn der med 40 deltakere fra ni land, deriblant Storbritannia. Veikko Kankkonen (Finland) vant hopprennet, mens Torgeir Brandtzæg (Norge) gjorde det lengste hoppet med 113 fot (34,5 meter).
Hoppbakken med størrelse K30 besto av et aluminiumsskjelett dekket med treplanker. Unnarennet og sletta (fotballbanen) ble dekket med høy, og isblokker fraktet fra Norge ble pulverisert til snø som underlag i unnarennet. I ovarennet ble det brukt et plastmateriale som underlag.
Bakgrunn: Oppvisningsrenn i Amerika og Europa
Fra rundt 1930 til midt på 1960-tallet ble det arrangert oppvisningshopprenn i spesialbygde hoppbakker i flere store byer. Det var særlig populært i USA og Canada, der det ble bygd hoppbakker og holdt oppvisning i flere store idrettsarenaer i byer som Los Angeles, San Francisco, Chicago og Vancouver. I 1937 hoppet blant annet norske Johanne Kolstad, Anton Lekang og Ella Guldbrandsen innendørs i Madison Square Garden i New York.
I noe mindre skala ble det også arrangert oppvisningsrenn i Europa. I 1950 og 1951 ble det arrangert renn i parken Hampstead Heath i London, og i 1951 ble det også holdt renn i Braid Hills i Edinburgh i Skottland. Holtekollen ved København i Danmark hadde hopprenn i flere år etter andre verdenskrig. Over 30 000 betalende tilskuere så et internasjonalt renn der like etter vinter-OL i Oslo i 1952. I 1955 ble det bygd opp en hoppbakke og arrangert et flerdagersrenn ved Porte Maillot i Paris i Frankrike. I 1960 ble det arrangert hopprenn i Reddish Vale sørøst for Manchester i England.
Kilder
Wembley Stadium Ski Jump
Where Is My Moon?
EP-en ble utgitt den 21. september 2012.
Lorenzo Fernández
Han har også vunnet Copa América to ganger, 1926 og 1935. Han var også med på under VM 1930 i Uruguay.
Gustav Stresemanns første regjering
Gustav Stresemanns første regjering var en koalisjonsregjering i Tyskland, som satt ved makten fra 13. august til 6. oktober 1923, under den såkalte Weimarrepublikken.
Regjeringen etterfulgte Wilhelm Cunos regjering, og støttet seg på en storkoalisjon mellom fire partier: SPD, DDP, Z og DVP. Rikskansler Stresemann kunngjorde 23. september dette året, slutten på den passive motstand mot Ruhrokkupasjonen.
Oscar for beste sminke og hårstyling
Oscar for beste sminke og hårstyling (engelsk: Academy Award for Best Makeup and Hairstyling) er en filmpris som utdeles av Academy of Motion Picture Arts and Sciences til den beste sminke og hårstylingen i en film fra filmåret før. Normalt nomineres tre filmer, i motsetning til fem i flere andre kategorier.
Kategorien ble etablert i 1981 som «Academy Award for Best Makeup», etter akademiet fikk kritikk for at Elefantmannen (1980) ikke fikk noen priser. Tidligere fikk sminkører kun pris i spesielle æressammenhenger, men denne kategorien skulle også dekke dette. Til den 85. Oscar-utdelingen i 2012 fikk prisen sitt nåværende navn.
Dette er en av kategoriene som har en anderledes nomineringsprosess. En kortliste av inntil sju nominerte blir satt sammen av styret i filmakademiets bransjeavdeling for sminke; deretter kan alle medlemmene i bransjeavdelingen som har sett de aktuelle filmene stemme på inntil tre kandidater.
Rick Baker er den med flest priser og nominasjoner i denne kategorien. Han har blitt tildelt syv priser, fra elleve nominasjoner.
Vinnere og nominerte
I tabellen under er årene listet etter hvilken Oscar-utdelelse de har vært presentert ved. Det tilsvarer ofte filmens premiereår, og prisseremonien finner sted året etter.
{{legend|#91CFF6|Spesial-/æresprisvinner (1964–81)|border=1px #555 solid}} {{legend|#FAEB86|Prisvinner (1982–)|border=1px #555 solid}}
Acuticosta sichuanica
Acuticosta sichuanica er en art av dammuslingfamilien innen klassen muslinger som lever i ferskvann.
Utbredelse
Arten finnes i Sichuan i Kina.
Stongfjord kraftverk
Stongfjord kraftverk er et vannkraftverk som ligger i Stongfjorden i Askvoll kommune, Vestland fylke.
Det utnytter fallet fra Stongsvatnet til sjøen.
Installert effekt er 3 MW fra en francisturbin. Årsproduksjon er 15 GWh.
Historie
I 1897 ble det første kraftverket bygd for å forsyne en koks og jodfabrikk. Det var fire aggregat, 110 Volt likestrøm og 320 kW.
I 1907 ble det bygd en ny kraftstasjon for aluminiumsproduksjon, 3000 hk likestrøm. Aluminiumsverket ble avviklet i 1945.
Ytre Fjordane Kraftlag (nå SFE) overtok kraftverket, og har renovert hele anlegget. Den gamle turbinen fra 1907 står utenfor som et kulturminne.
Gerhard Dahl
Dahl tok juridisk embetseksamen i 1928. Han var dommerfullmektig 1929–1933 og sakførerfullmektig på Notodden 1933–1935. I 1935 ble han fylkesfullmektig i Vestfold og fra 1945 fylkeskontorsjef samme sted.
Fra 1948 var han konstituert fylkesmann i Vestfold for Oscar Torp i dennes stortings- og regjeringsperioder. Da Torp døde i 1958, ble Dahl utnevnt til hans etterfølger.
Han innehadde en lang rekke offentlige verv.
Han var sønn av sorenskriver Gerhard Geelmuyden Dahl (1857–1917) og hustru Kirsti Vold (1875–1952). Han ble i 1936 gift med Erna Dorothea Nergaard (f. 1909).
Bolzano Novarese
Bolzano Novarese er en kommune i provinsen Novara i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Byen har 1,159 innbyggere (2018). Bolzano Novarese grenser til kommunene Ameno, Gozzano, Invorio og Orta San Giulio.
Earota
Earota er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).