cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Den rosa panteren (2006)
Handling
Clouseau tar saken umiddelbart, og selv om han ikke er særlig skikket, greier han å komme litt videre i saken. Bizu, en person som hater den drepte treneren, blir i mellomtiden skutt i hodet. Clouseaus etterforskning tar ham etterhvert til New York, dit han følger etter Xania (Beyoncé Knowles), en person han tror har mer informasjon om drapet.
På kino
Filmen kom på 1.-plass på de amerikanske kinolistene i sin første uke, og tjente over $21,7 millioner den uken.
Midtsommersangen
«Midtsommersangen» eller «Den forlatte pike synger» er opprinnelig en engelsk vise. Den er kjent i Norge fra 1885, i Erik Bøghs (1822–1899) oversettelse. Han var en dansk dikter og forfatter. Men sangen er originalt laget av Charlotte Allington Pye Barnard (1830–1869), i 1865. Hun var en engelsk poet og komponist, og skrev ballader og hymner under pseudonymet «Claribel». Hun er mest kjent for denne, «Midtsommersangen», eller «I can not sing the old songs», som den opprinnelig heter.
Teksten
jeg synger ingen flere når den har lydt sin gang, ennu har jeg så mangen en sorgfull sang igjen, kun ei Midtsommersangen, akk be meg ei om den. i tonene er tårer i orden er sukk. Mens snærende som slangen den seg om hjertet snor, jeg kan Midtsommersangen, jeg kan den ord for ord. den tonet fra en stemme det lød som harpeklang, og jeg, jeg fulgte klangen jeg minnes det så vel, det var Midtsommersangen han sang den siste kveld. hva er det som har tryllet hver blomst i sorten jord, Hva er det som fra vangen ved midnatt toner hen, det er Midtsommersangen, akk lytter ei tild en.
Ivar Trygve Krohn
Ivar Trygve Krohn (født 12. januar 1883 på Hønefoss, død 30. april 1960 ) var en norsk tannlege. Han var sønn av Antonie Marie Owren og redaktør Johan Fredrik Krohn. Krohn hadde norsk og amerikansk (Chicago College of Dental Surgery) tannlegeutdanning. Han studerte også behandling av soldater med skader i kjeve og munnhule i Tyskland under første verdenskrig. Han var president i Den norske tannlegeforening 1925–1927, og redaktør av foreningens tidsskrift 1920–1923. Han var lærer ved Statens tannlegeinstitutt fra 1921, professor 1932–1953 og rektor ved Tannlegehøyskolen 1945–1953.
Pedro de Otálora
Pedro de Otálora (født om lag 1570 i Mondragón i Guipúzcoa, død 1624 i Guadalajara, Mexico) var en spansk prest. Han var president for «Real Audiencia de México», kolonien Ny-Spanias høyeste rettsinstans. Fra da visekonge García Guerra døde den 22. februar 1612 til neste visekonge ankom 18. oktober 1612 representerte han kolonimaktens høyeste myndighet.
Ivar Trygve Krohn
Han var medlem av Hønefoss bystyre 1914–1923, og vararepresentant (Høyre) til Stortinget 1922–1924. Han var æresmedlem i den svenske, danske og finske tannlegeforeningen. Han ble ridder av St. Olavs orden i 1952 og kommandør av den svenske Vasaordenen.
Pedro de Otálora
Han var sønn av Miguel Ruiz de Otálora, tidligere minister for «El Real y Supremo Consejo de Indias» (indisk råd). Hans bror Juan de Otálora ble dommer i Galicia og Valladolid. En annen bror, Alonso Núñez de Otálora, studerte ved Universitetet i Salamanca og nådde indisk råd som sin far.
San Ignacio (Belize)
San Ignacio er en by vest i Belize, noen kilometer øst for grensa mot Guatemala. Byen er distriktshovedstad i Cayo, og hadde 9 925 innbyggere i 2010. San Ignacio har de seinere åra absorbert nabobyen Santa Elena, og de omtales nå som «Tvillingbyene». De er bundet sammen av Belizes eneste hengebru, Hawksworth-brua, og utgjør landets nest største storbyområde.
Pedro de Otálora
Otálora kom inn ved Universitetet i Salamanca i 1595, etter å ha oppnådd graden Canons 22. august 1594. Han ble utnevnt til oidor for Audiencia de Mexico 29. november 1597, og fikk tillatelse 3. juni 1599 for å seile til Ny-Spania i selskap med sine tjenere. 2. juni 1609 ble han ordinert til prest.
San Ignacio (Belize)
San Ignacio er et populært turistmål, ettersom det befinner seg en rekke turistattraksjoner i nærheten, deriblant mayaruinene Caracol, Xunantunich, Cahal Pech og El Pilar, og grotta Actun Tunichil Muknal.
Pedro de Otálora
2. mai 1612 presiderte han over et tribunal som dømte 35 opprørere til døden. Han opptrådte da i visekongens sted.
Han avanserte til president for Audiencia i Guadalajara ved konsultasjon 29. mai 1618, og med fullverdig tittel 22. juni 1618. Han døde i denne stillingen, selv om indisk råd hadde avtalt i begynnelsen av mai 1618 at han skulle reise tilbake til Spania i tre eller fire år, hvis han skulle fratre stillingen som dommer i Mexico. Han oppholdt seg i Guadalajara 10. desember 1623 og døde kort tid etter.
Til min brud
«Til min brud» er et gammelt skillingstrykk fra Sørlandet, som kan spores tilbake til 1860-årene. Den finnes også på enkelte skillingstrykk i Danmark, så muligens kan også visen ha sin opprinnelse derfra. Melodien som står på trykkene, er «Hvor i verden jeg gaar».
Teksten
la det bryte mot planker og stavn, thi med henne ombord har jeg vår i mitt bryst, når jeg holder min brud i min favn. bare frem over kokende hav, thi hun vet hva det gjelder at følge med meg over bølgenes gapende grav. og hun vet at det er mørkt på min vei. Og hun vet at alene for oss skal jeg gå, men hun følger, hun svikter meg ei. at deg vinker ei glans eller gull. Men en venn skal du få du kan støtte deg ved, og en barm som av elskov er full. får jeg mot så ei vike jeg kan, akk den ensomme faller før striden er stridt er vi to er vi hundrede mann. er vi to ja så hjelpes vi ad. Er jeg ensom hvor synger da sorgen meg hen, er vi to blir min kamp som en sang. og fall blidt på mitt søndrede flagg. O for hennes skyld kom, o kom blott et sekund, thi vi feiere vårt bryllup i dag. la det bryte mot planker og stavn, thi med henne ombord har jeg vår i mitt bryst, når jeg holder min brud i min favn.
The Sociological Review
The Sociological Review er et britisk akademisk tidsskrift innen sosiologi, som utgis av SAGE Publications på vegne av Keele University. I norsk vitenskapsindeks regnes det som et «nivå 2-tidsskrift» (dvs. det høyere kvalitetsnivået). Tidsskriftet er et av de tre mest sentrale britiske sosiologiske tidsskriftene sammen med British Journal of Sociology og Sociology, og er det eldste sosiologitidsskriftet i Storbritannia.
Tidsskriftet ble etablert i 1908 og den første redaktøren var Leonard Trelawny Hobhouse, som var den første professoren i sosiologi i Storbriannia og bidro til å etablere sosiologi som fag. The Sociological Review ble et viktig forum i etableringen av britisk sosiologi og som forum for sosialliberal teori fra begynnelsen av 1900-tallet.
«Stjernenatt»
«Stjernenatt» (nederlandsk: De sterrennacht) er et maleri av den nederlandske postimpresjonistiske maleren Vincent van Gogh.
Maleriet ble malt i juni 1889, kun ett år før van Gogh døde. Maleriet viser ei mørk stjernenatt over en by, utenfor vinduet ved van Goghs sanatorium i sør-Frankrike. Maleriet ble opprinnelig malt på dagen, mens de følgende dagene ble malt ut ifra hukommelsen. Siden 1941 har maleriet blitt utstilt permanent ved Museum of Modern Art i New York.
Maleriet er et av mest etterspurte og anerkjente i verden, og blir sett på som et magnum opus for van Gogh.
Saksisk genitiv
Den (angel-)saksiske genitiv er et grammatikalsk fenomen i generell og germanistisk språkvitenskap som betegner en genitivskonstruksjon hvor det regjerende elementet (eier) står foran det regjerte elementet (objekt).
Definisjon
Begrepet stammer fra anglistikken, det akademiske studiet av engelsk. I engelsk finnes det hovedsakelig to mulige måter å danne et avhengighetsforhold mellom to nominale setninger (genitiv): den ene er varianten med genitivs-s, den andre er varianten med of: Der hvor den sistnevnte varianten kom inn i engelsk via påvirkning fra romanske språk, regnes den førstnevnte å være en overlevning fra anglosaksisk. Derav har genitivsvarianten med s fått tilnavnet (angel-)saksisk genitiv.
I flere tyskspråklige, ikke-vitenskapelige publikasjoner blir begrepet saksisk genitiv innsnevret til den feilaktige skrivingen av denne grammatiske konstruksjonen med apostrof.
Ortografi
På engelsk blir det saksiske genitiv skrevet med et apostrofert s på slutten av den regjerende frasen:
På tysk var bruken av apostrof fremdeles dominerende i det 19. århundret. Duden-ordboken stilte seg imidlertid kritisk til konstruksjonen med apostrof: Ved genitiver var det etter sigende «ikke nødvendig» å bruke apostrof. Dette ble imidlertid i 1901-reformen av tysk rettskrivning avviklet – å skrive det angelsaksiske genitiv med apostrof var dermed å anse som feilaktig. Dette ble det imidlertid ikke alltid tatt hensyn til i det (skriftlige) hverdagsspråket: fremdeles på 1920-tallet valgte mange selskaper den apostroferte skrivemåten (Meier’s Weltreisen, Hütter’s neue Wohnwelt etc., jf. også Beck’s, Brehm’s). Mange av disse byttet i ettertid navn. Denne bruken av apostrof blir ofte nedsettende referert til som apostrophitis. Siden rettskrivningsreformen av 1996 er bruken av apostrof igjen tillatt, men kun når den avgrenser genitivendinger tydelig i egennavn, som både har en versjon uten og en med -s (Andrea B. driver Andrea's Blumenecke, Andreas C. driver "Andreas' Werkzeugkiste").
Referanser
Génitif
Ranomi Kromowidjojo
Ranomi Kromowidjojo (født 20. august 1990 i Sauwerd) er en nederlandsk svømmer som under Sommer-OL 2008, i Beijing, var med på å vinner gullmedalje på 4x100 m frisvømming stafett for Nederland. Hun har også vunnet to gullmedaljer og en bronsemedalje i kortbane- og langbane-VM. Den siste gullmedaljen vant hun under langbane-VM 2009 i Roma. I tillegg har Kromowidjojo fire gullmedaljer, en sølvmedalje og en bronsemedalje fra kortbane- og langbane-EM.
Morten Joachim
Soria under Moria
I 2007 etablerte Henriksen barneteatret Soria under Moria i samarbeid med Cecilie Lundsholt. Soria under Moria opererte i perioden 2007–2009 og kulminerte samarbeidet ved å spille sine forestillinger (Gå ferdig klar, Trylledrikken og BarneIMPRO) ved Nationaltheatrets sidescene på Torshovteatret. Soria under Marie produserte ti ulike barneforestillinger og debuterte en rekke scenekunstnere som jobber i norsk teater i dag. Scenekunst.no-redaktør Julie Rongved Amundsen medvirket som dramaturg i perioden 2007–2008.
Fire begravelser oget bryllup
I 2016 hadde Henriksen premiere i sitt eget stykke «Fire begravelser og et bryllup» ved Teater Ibsen, med påfølgende turne i Vestfold og Telemark. Stykket ble regissert av Aslak Moe. Stykket fikk svært gode kritikker og høstet stor oppmerksomhet i media generelt. Stykket reiste videre på turne over hele landet med Riksteatret etter å ha spilt på Oslo Nye Teater. Etter Riksteatret gjestet forestillingen Rogaland Teater i en måned. I dag spilles forestillingen for ulike kontekstbaserte samlinger med fokus på selvledelse, barnevern, rusomsorg og psykisk helse.
Album
I 2019 kom albumet med sangene fra forestillingen] ut på Bored Airline Records med spellemannsnominerte Bård Ingebrigtsen som produsent. På albumet medvirker musikere som Erik Øien, Erik Sollied, Martin Langlie, Bård Ingebrigtsen, Marita Igelkjøn og Maria Due.
Teatersjef
17. november 2017 ble Morten Joachim Henriksen åremålsansatt som teatersjef ved Haugesund Teater. Åremålet ble i 2021 fornyet og Henriksen sitter ut 2026.
Thomas Steu
Han representerte Østerrike under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 4 i dobbel.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, tok han bronse i singel og tok sølv i stafett.
Fjellkrepseedderkopp
Fjellkrepseedderkopp (Ozyptila arctica) er en av edderkoppene i gruppen krabbeedderkopper (Thomisidae). De jakter på mindre dyr, blant annet spretthaler. Vanligvis sitter de stille og venter på byttedyret. Navnet krabbeedderkopper, har de fått på grunn av sin sidelangs gange, ved en sammenligning med krabber.
Utbredelse
Fjellkrepseedderkopp har en nordlig utbredelse i holarktis. Den finnes i Norge.
Utseende
Fjellkrepseedderkopp er lyst blektgul på farge. Som voksne (imago) er hunnen mellom 3 og 4 mm lange (kroppens lengde), mens hannen er noe mindre. De har en kompakt todelt kropp, bakkroppen og forkroppen «overlapper» hverandre. Forkroppen er bred og flat, og sett ovenfra, pære-formet. Det bredeste punktet er, sammenlignet med andre edderkopper, langt tilbake (bak midten). Hodet er smalt og langstrakt framover, og omtrent halvparten så bred som fokroppen på sitt bredeste. Foran på hodet er det åtte øyne, og framkanten er sterkt buet. Bakkroppen er omtrent trapesformet, framkanten er bred og tvert avskåret.
13. etappe av Giro d’Italia 2010
13. etappe av Giro d'Italia 2010 ble kjørt den 21. mai 2010. Etter 62 kilometer gikk et brudd med sytten ryttere fra hovedfeltet, et brudd som inneholdt sterke ryttere som Sebastian Lang, Greg Henderson og Paul Voss. Ingen av utbryterne var farlige i sammendraget og sammenlagtkanonene satt rolig i hovedfeltet og lot rytterne i gruppen i tet kjempe om etappeseieren. Rytterne måtte over et par harde stigninger mot slutten av etappen og her så Vladimir Karpets sitt snitt til å bedre sin posisjon i sammendraget. Katjusja-rytteren lå på en 19.-plass før etappen, drøyt tolv og et halvt minutt bak Richie Porte. Russeren fikk en god luke til hovedfeltet og klarte å holde unna til tross for sterk kjøring av Liquigas. Katjusja slapp Joan Horrach ned fra bruddet, og han gav til sin kaptein Karpets god hjelp på de siste kilometrene. Vinneren av ungdomskonkurransen i Tour de France i 2004 fikk en god dag på sykkelen og knappet innpå nesten to og et halv minutt på konkurrentene i sammendraget.
Fjellkrepseedderkopp
Utseende
Beina er kraftige og korte. Hos alle krabbeedderkopper er de to fremste beina lengre enn de to bakerste beina. På innsiden av leggen (tibiae) på det første fotleddet (metatarsi) av forbeina, finnes bare to par med stive, svarte torner.
13. etappe av Giro d’Italia 2010
Eksterne lenker
2010 Giro d'Italia, Stage 12 to Stage 21
Fjellkrepseedderkopp
Utseende
Flere av artene i slekten Ozyptila er ganske lik hverandre. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Faunens ettermiddag
Faunens ettermiddag, eller "Après midi d'un faune" (fransk originaltittel, 1894)  er et musikkstykke for orkester på omtrent 10 minutter av Claude Debussy.
Det er også en enakters ballett med libretto og koreografi av Nijinskij, til musikk av Claude Debussy og dekor av Bakst. Oppsatt 19. mai 1912 med Ballets russes av Sergej Djagilev på Theatre du Chatelet i Paris med Nijinskij i hovedrollen. En faun spiller dovent på sin fløyte en varm ettermiddag og blir overrasket av noen nymfer som er på vei til badeplassen. Han blir amorøst inntatt i en av dem før hun forlater scenen og kjæler lekent med et sjal som hun har etterlatt.
Balletten er basert på Claude Debussys berømte Après midi d'un faune fra 1894 som igjen var inspirert av Mallarmés dikt fra 1876. Selv om publikum den første kvelden ble skandalisert av det uttalte erotiske i fremførelsen, har musikken ofte blitt rekoreografert senere – leilighetsvis også som solodans (Lifar 1935). Den mest berømte samtididsversjonen er Robbins Afternoon of a Faun.
VM i sjakk for kvinner 1986
VM i sjakk for kvinner 1986 (verdensmesterskapet i sjakk for kvinner) ble arrangert i Sofia i Bulgaria i 1986.
Sokol Cikalleshi
Sokol Cikalleshi (født 27. juli 1990) er en albansk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Konyaspor.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
European Sociological Review
European Sociological Review (ESR) er et britisk akademisk tidsskrift innen sosiologi, som utgis av Oxford University Press. I norsk vitenskapsindeks regnes det som et «nivå 2-tidsskrift» (dvs. det høyere kvalitetsnivået). Tidsskriftet fokuserer særlig på empiriske, kvantitative og komparative studier.
Saku
Saku Õlletehas AS eller bare Saku er et estisk bryggeri som produserer øl. Det har hovedkvarter og produksjonsanlegg i byen Saku i Harjumaa. Bryggeriet ble grunnlagt i 1820, og er det eldste og største av Estlands seks gjenværende bryggerier.
I 2007–08 var omsetningen på 59 millioner euro.
García Guerra
Don García Guerra (født 1545, død 22. februar 1612) var erkebiskop av Mexico fra den 3. desember 1607 og frem til sin død den 22. februar 1612. Fra den 19. juni 1611 var han også visekonge av Ny-Spania.
Plen
En plen er et område plantet med gress som er klippet til en lav og jevn høyde. Plener kan anlegges for forskjellige typer bruk, som rekreasjon, dekorasjon eller sport. En plen anlagt for bruk til idrettsformål kalles som regel en gressmatte.
Wonder Wart-Hog
Wonder Wart-Hog («Det vidunderlige vortesvinet») er en amerikansk undergrunnstegneseriefigur tegnet og skrevet av Gilbert Shelton. Den hadde sin spede begynnelse i 1963 og er således en av de eldste vedvarende figurer innenfor undergrunnstegneseriene. Supersvinet, også kalt for «svinet av stål», er sarkastisk parodi på tegneseriene om Supermann. Akkurat som Supermann er egentlig Clark Kent har supersvinet en hemmelig identitet i den milde og puslete Philbert Desanex. Hos Shelton har derimot figurens alter ego tidvis spunnet sitt eget liv bortimot uavhengig av vortesvinet og med egne serier. Vortesvinets løsning på livets problemer er enkelt: ekstrem tegneserievold. Hans eneste svakhet er jordbærrabarbrapai – noe som øyeblikkelig vil føre til at han mister sine krefter.
Opprinnelse og historie
Ideen til Wonder Wart-Hog fikk Gilbert Shelton i 1961 mens han bodde i New York. Det påfølgende året flyttet han tilbake til Texas for ta videre utdannelse og for å bli registrert som student for å unngå å bli innkalt til militæret da Vietnamkrigen var brutt ut. Han samarbeidet med Tony Bell med tegneserien. De to første seriene ble trykket i Bacchanal, et kortvarig humormagasin for studenter, våren 1962. Shelton ble deretter redaktør av et annet studentblad, The Texas Ranger, og utga ytterligere serier om supersvinet. Han hadde også serier i Harvey Kurtzmans humormagasin Help! (hvor også andre kommende navn i den amerikanske undergrunnen fikk sine første verker utgitt). Totalt ni serier.
Som med de fleste av de tegneserier som bærer Sheltons navn fikk han hjelp av andre. Joe Brown skrev mange av fortellingene og Tony Bell tegnet sammen med ham. Sheltons eget avtrykk er derimot så påtagelig at det er vanskelig å se hvem som har tegnet hva. Uansett hvor mye som andre bidro er det Shelton som satte tonen, utviklet stilen, hadde avgjørende ord i fortellingene, bestemte hva som var morsomt og hva som ikke var det.
Dragkjøreren, tegneren og utgiveren Pete Millar (1929–2003) utga flere av Sheltons serier om Wonder Wart-Hog i løpet av 1966 i Drag Cartoons og her demonstrerer Shelton i hvilken grad hans tegnestil hadde modnet. Millar hadde stor tro på vortesvinet og fikk utgitt det i et eget hefte kalt Wonder Wart-Hog Quarterly og som ble trykket i stort opplag. Det kom kun to utgaver. Da det ble åpenbart at bladet ble en økonomisk fiasko var andre utgave allerede trykket. 140 000 kopier av hvert hefte ble trykket, men distributørene spredte det ikke, og kun rundt 40 000 av hvert ble solgt. Millar tapte stort, også på det enda mer esoteriske bladet Big Daddy Roth, og måtte selge rettighetene til Drag Cartoons til trykkeriet og forlot landet med sin familie. Shelton dro videre på nye eventyr.
I siste halvdel av 1960-tallet flyttet Shelton til San Francisco sammen med flere av sine venner fra Texas, og her grunnla han forlaget Rip Off Press, egentlig kun en trykkerimaskin på loftet i en tidligere operabygning, sammen med kompisene Jack Jackson, Fred Todd, og Dave Moriaty. Han og kompisene var en del av hippibevegelsen i Haight-Ashbury. I 1976 var Rip Off Press ved adressen 1250 17th Street ved foten av åsen Potrero Hill i San Francisco. Senere flyttet Shelton til Paris i Frankrike.
Vortesvinet dukket også opp i Sheltons doptegneserie Feds 'N' Heads i 1968 og Radical America Komiks i 1969. Serien kom særlig ut i forlagets egen serieantologi som hovedserie, Rip Off Comix #1-10, og i flere av de kommende, inntil nummer 21 (1988). Han var også representert i Zap Comix (#15), og i flere andre antologier fra Rip Off Press som Hog of Steel Vol 1, 2 og 3 (1995). For en full gjennomgang av alle utgivelser, ofte de samme seriene gjentatt, se lenke nederst.
Ittoqqortoormiit
Ittoqqortoormiit (dansk: Scoresbysund, vestgrønlandsk: Illoqqortoormiut «Store hus») er en by på Grønland.
Byen ligger i Ittoqqortoormiit kommune i Østgrønland amt, og har 528 innbyggere. Den ligger ved utløpet av Scoresbysundet, som er verdens største fjordkompleks og verdens lengste fjord. Dette er en av Grønlands mest isolerte byer, og kan kun nås via helikopter eller båt i en kort periode om sommeren.
Historie
Ittoqqortoormiit-området har vært kjent i flere hundre år. Ruiner, teltringer, feller og kjøttgraver vitner om den tidligere eskimoiske befolkningen.
Scoresbysund er oppkalt etter den engelske hvalfangeren William Scoresby, som var den første som kartla området i 1822.
Danmarks voksende interesse i Nordøstgrønland gjorde at det hastet med at få området befolket igjen. En komité ble opprettet, og på privat basis fikk man samlet inn penger. I august 1925 ble 70 voksne og barn, konebåter, kajakker, fangstredskaper, utstyr, telt og hunder fraktet med skipet Gustav Holm opp til området, og deretter gratis overdratt til staten. De forsøkte også å skape bedre livsvilkår for befolkningen i Ammassalik (Tasiilaq) ved å la en del av dem mer eller mindre frivillig flytte til et nytt og generelt bedre fangstområde. I alt flyttet 87 mennesker fra Ammassalik til kolonien Scoresbysund.
Under andre verdenskrig het stedet Bluie East Three.
Næringer
De lokale fangstfolkene har i generasjoner livnært seg ved hval- og isbjørnfangst, som også i dag er en vesentlig kulturøkonomisk faktor i området. Fangstprodukter og biprodukter inngår direkte i fangstfamilienes økonomi og i en utstrakt naturaliaøkonomi. Inntektene oppnås ved innkjøp av hav- og landdyr, men inntektsmulighedene er sesongbestemte og svingende. Ittoqqortoormiit ligger nær store forekomster av blant annet reker og hellefisk, men isen hindrer utnyttelsen av disse ressursene hele året. Fiskeriet er derfor ikke utviklet i kommunen. Turismen er i utvikling og har en økende betydning.
Turisme
Området rundt Ittoqqortoormiit er i dag åpen for natur- og jaktturisme. Området har et rikt dyreliv; moskus, reinsdyr og isbjørn på land, og narhval, hvalross og sel i havet.
De beste vandreområdene er fjell-landskapet i baklandet til lufthavnen Konstabel Pynt lufthavn, langs kysten ved byen og omkring Uunarteq (Kap Tobin) og Itterajivit (Kap Hope), samt fjellene på halvøya nord for byen.
Opphold i byen og bygdene Uunarteq (Kap Tobin) og Itterajivit (Kap Hope) kan arrangeres.
Utenfor byen er det tryggest å ta med gevær, i tilfelle man møter isbjørn. Våpen kan leies, såfremt man har dansk jaktlisens.
Reisen til Ittoqqortoormiit er billigst med fly via Reykjavík på Island, hvorfra man flyr til Constable Pynt. Herfra kommer man videre med helikopter eller båt dit man ønsker å bli ilandsatt.
Vollvatnet
Vollvatnet er et kunstig vannreservoar i Kristiansund. Vannet ble anlagt i 1786 av bakermester Svend Andersen Vold (Wold). Han brukte vannet som reservoar for sitt møllebruk som lå på Dale. Grunnen til dette var at det var vanskelig for bakerne i Kristiansund å få malt korn. Møllebruket var i sin tid et imponerende tiltak, og Vold fikk Det kongelige danske Landhusholdningsselskabs sølvmedalje for at han anla møllebruket. Senere ble dette kunstige vatnreservoaret brukt som kraftkilde av Storvik Mekaniske verksted på Dale.
Markbier
Markbier (Halictidae) er en familie av bier og blir plassert i gruppen Apoidea. Det er kjent over 2000 arter, vel 330 av dem forekommer i Europa og ca. 35 i Norge.
Utseende
Forholdsvis små og slanke bier (4–10 mm), som oftest mørkt fargede. En del arter er skinnende metalliske fargede eller har innslag av rødt eller grønt. De er vanligvis sparsomt kledt med lyse, oppstående hår, men noen er helt snaue, for eksempel slekten blodbier (Sphecodes), som er svarte med skinnende rød bakkropp. Hannens ansikt er gjerne lyst farget, ellers kan de ha andre lyse tegninger.
Vollvatnet
I 1909 fant naturviteren Anders Nummedal spor av steinalderkultur i området. Funnene fikk senere betegnelsen Fosnakulturen. Lokalitetene ved Voldvatnet er ikke fullstendig utgravde. På boplassområdet øst for vatnet ble det i 1909–1910 innenfor et større område samlet inn og gravd frem ca. 2000 flintgjenstander, det meste avfall fra redskapsproduksjon.
Ittoqqortoormiit
Turisme
Der er i gjennomsnitt ni solskinnstimer i døgnet inkl. midnattssolen i juli måned. Middeltemperaturen er + 6 °C og om natten omkring frysepunktet. Nedbøren er ca. 24 mm i juli måned.
Vollvatnet
I dag benyttes vannet og området rundt som rekreasjonsområde.
Markbier
Levevis
De fleste er solitære bier, hver bie har separate bol, men de kan gjerne danne nokså store kolonier på lokaliteter som egner seg til å grave bol. Innen gruppen Halictinae har en del arter blitt eusosiale, det vil si at de danner samfunn med dronninger og arbeidere. Det er også en del sandbier (mest kjent er slekten blodbier, Sphecodes) som er såkalte kleptoparasitter. Disse snylter på andre solitære bier. Når hunnen finner en annen bies nylagde reir kryper hun inn, spiser opp egget som den andre bien har lagt og legger sitt eget egg i stedet.
Ittoqqortoormiit
Turisme
Ittoqqortoormiit grenser til Nordøst-Grønland biosfærereservat, som er verdens største biosfærereservat og dekker et areal på 972 000 km².
Markbier
Levevis
Gruppen kalles «sweat bees» på engelsk fordi en del arter (tropiske, men også noen europeiske) gjerne setter seg på mennesker for å drikke svette. De kan bli svært pågående og plagsomme, og stikker dersom de blir irritert, men stikket er ikke spesielt smertefullt.
Utbredelse
Gruppen er kosmopolittisk.
Norgesmesterskapet i håndball for kvinner 2008
Norgesmesterskapet i håndball for kvinner 2008 var en norsk håndballturnering som kåret norgesmesteren i håndball for kvinner 2008.
Rita Berget Lindblad
Rita Berget Lindblad (født 1975) er en norsk politiker. Hun var varaordfører i Marker kommune fra 2007 til 2011 og representerte Arbeiderpartiet.
Lorenz Koller
Lorenz Koller (født 26. september 1994) er en østerriksk aker.
Han representerte Østerrike under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 4 i dobbel.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, tok han bronse i singel og tok sølv i stafett.
Hjellefossen
Hjellefossen er en foss i Utladalen i Årdal, Sogn og Fjordane. Den ligger i elva Hjelledøla, ei sideelv til Utla. Den er den nederste fossen i dalføret, og kommer ned i Utladalen ved gården Hjelle.
Jo Vestly
Jo Vestly (født 7. mars 1948) er en norsk produsent, regissør, arrangør og plateprodusent, sønn av Johan og Anne-Cath. Vestly.
Biografi
Etter artium tok han juridiske studier og ble fjernsynsstipendiat i NRK (1971-72), senere programansvarlig i NRK/Fjernsynet (1972-86).
Vestly hadde et utstrakt samarbeid med Dizzie Tunes-miljøet og Yngvar Numme. Han produserte også underholdningsprogrammer med artister som Grethe Kausland, Benny Borg, Øystein Sunde, Hege Schøyen og Vazelina Bilopphøggers. Han var ansvarlig for Montreuxbidraget The World is made of Music (1981), Nordvisjonssendingen Dizzie Tunes 25 år fra Ibsenshuset i Skien (1984). samt Montreux-bidragene Nyttårsaften til år 2000 med Øivind Blunck som vant Bronserosen (1983) og dragshowet Ladies but Gentlemen med The Great Garlic Girls (1987).
Jo Vestly er stifter av og medeier i Aker Brygge Film & TV (senere Polyvisjon AS) med Stein-Roger Bull. (1986-93). TV- Han sto også bak arrangementsprosjekter som åpningsseremonien for Skiskytter-VM'86 i Oslo, pave Johannes Paul IIs messe på Akershus Festning (1989), Norges velkomst til Lillehammer-OL under avslutningsseremonien i Albertville-OL (1992), arrangementsproduksjon for blant annet seiersseremoniene under Lillehammer-OL, åpningsseremonien for Troll-gass til Europa (1996) og Ski-VM'97 i Trondheim.
Jo Vestly og broren Håkon forvalter Anne-Cath. Vestlys forfatterskap etter hennes bortgang i 2008.
Habrophorini
Habrophorini er en gruppe av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Små til middelsstore, avlange, blanke, brungule til mørkbrune bladbiller.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sør-Amerika.
Nederlands flagg
Nederlands flagg er symbolet på kongeriket Nederlandenes enhet og uavhengighet. Der flagget brukes på nederlandsk territorium har det rett på en æreplass. Flagget stammer fra ca. 1630, og ble offisielt antatt i 1796.
Flagget har tre like brede, horisontale striper i rent vermillion, rent hvitt og koboltblått (regnet ovenfra). Med hensyn til flaggets mål er det ingen forskrifter, generelt sett skal bredde:lengde-forholdet være 2:3. Flagget skal ikke være pyntet eller dekorert på noen annen måte enn de tillatte. Heller ikke er det tillatt å bruke flagget kun som dekorasjon, men stoff i flaggets farger er tillatt brukt (for eksempel som draperier).
Historikk
Hvorfor den oransje fargen ble skiftet ut med rødt er ikke kjent. Ulike teorier er nevnt, sjøfolk foretrakk den, den var bedre synlig på avstand, den bleknet ikke så fort som oransje, mangel på oransje fargestoffer, at en ny måte å farge stoff på gav en mørkere farge, at man hadde mindre til overs for huset Oranien-Nassau og til slutt var det en teori om at det nederlandske parlamentet (Staten-Geneeraal) hadde innført rødfargen fra sitt eget flagg. Ingen av disse forklaringene kan bevises. Det er også en teori om at oransje ble erstattet av rødt fordi den oransje fargen var spesielt ustabil og hadde en tendens til å bli rød etter å ha vært en stund i bruk.
Flaggregler
Flaggreglene er en instruksjon fra den nederlandske staten som angir når flagget heises og hvordan.
De offisielle flaggdagene, der det flagges fra statens bygninger, er fastlagt i en instruksjon fra statsministeren, denne er datert 22. desember 1980. Privatpersoner, bedrifter og institusjoner blir bedt om å følge denne instruksjonen for såvidt mulig. En sammenfatning av instruksjonen gitt i 1980, med et tillegg fra 21. april 1999, er gjengitt nedenfor.
Når det nederlandske flagget heises, skilles det mellom «generell flagging» og «begrenset flagging». Generell flagging betyr at det flagges fra alle bygninger som eies av den nederlandske stat, slik som på Koninginnedag eller Koningsdag. Ved «begrenset flagging» heises flagget kun på departementenes hovedbygninger, og fra hovedbygningene til statlige instanser som ikke faller direkte under departementene.
Offisielle flaggdager
På visse dager må det flagges fra statens bygninger, enten «generelt» (GF) eller «begrenset» (BF). Dersom en flaggdag faller på en søndag eller en kristelig festdag, flagges det på dagen som er angitt i parentes.
Oransje vimpel
På Koningsdag, og de av kongehusets fødselsdager som er nevnt i tabellen ovenfor, heises flagget med en oransje vimpel festet over flagget. I alle andre sammenhenger heises flagget uten oransje.
Flagging ved spesielle hendelser
Ved fødsler, bryllup eller død innen det nederlandske kongehuset blir for hvert enkelt tilfelle bekjentgjort hvordan og hvor det skal flagges. Når et statsoverhode avlegger et offisielt besøk flagges det kun der det avlegges et besøk.
Flagging på halv stang
Ved flagging på halv stang skal flagget heises på følgende vis: flagget heises først helt i topp (som vanlig), før det langsomt fires inntil midten av flagget er på halvdelen av den vanlige høyden. Når et flagg som er heist på halv stang skal fires, heises det først langsomt til det er i toppen av flaggstangen innen det fires på vanlig måte.
Når flere flagg heises
Ved heising av flere flagg ved siden av hverandre, skal deres størrelse være så lik som mulig og de skal alle heises like høyt.
Bretting av flagget
Først brettes flagget på langs slik at kun den røde og den blå banen er synlig. Deretter brettes flagget dobbelt den andre veien, slik at kun den blå banen er synlig. Dette gjentas.
Het Vlaggelied - Flaggsangen
I det 19. århundre skrev Jan Pieter Heije het Vlaggelied (no.: flaggsangen) (hør den her)
Flagg avledet av et av de nederlandske flaggene
Fra prinseflagget stammer flagget Sør-Afrika brukte frem til 1994. Dette var basert på flagget Jan van Riebeeck hadde brakt med seg til Kaapstad da han grunnla en handels- og forsyningspost for VOC der 6. april 1652. Naborepublikkenes flagg bærer også preg av å ha blitt inspirert av det nederlandske flagget.
Tidligere var den nederlandske trikoloren godt likt, for eksempel kopierte den russiske Tsaren Peter den store tredelingen og brukte den i Russlands flagg. Fargevalget stammer antagelig fra tidligere russiske flagg og faner, og ikke det nederlandske flagget.
Chenla
Chenla (khmer: ចេនឡា ), bedre kjent som Zhenla (真腊) på kinesisk og Chân Lạp på vietnamesisk, var et tidlig kambodsjansk kongedømme som eksisterte fra 550 – 802 e.Kr.
Chenla var til å begynne med en vasallstat til Funan (ca. 550 e.Kr), men oppnådde over de neste 60 årene sin uavhengighet og til slutt erobret det hele Funan og absorberte dets folk og kultur. Svekkelsen av Funan på dette tidspunktet kan i stor grad forklares ved fjerntliggende hendelser: sammenbruddet av Romerriket og senere handelsruter mellom Middelhavet og Kina.
Statsråd Astrups villa
Statsråd Astrups villa, også kalt Vitenskapsakademiets hus, i Drammensveien 78 i Oslo, ble i 1887 oppført som bolig for trelasthandler og statsråd Hans Rasmus Astrup (1831–1898).
Chenla
I 613 ble Isanapura den første hovedstaden i det nye imperiet. Chenla ble senere delt i en nordlig og en sørlig stat, kjent som «Innlands-Chenla» og «Chenla ved havet». Champassakprovinsen i det som i dag er Laos var sentrum i den nordlige delen, mens territoriene ved Mekongdeltaet og langs kysten tilhørte den sørlige delen. Flere mindre stater brøt av fra Nord- og Sør-Chenla i 715, noe som førte til en ytterligere svekkelse av regionen.
Statsråd Astrups villa
Bygningen er tegnet av arkitekt Herman Major Backer. I 1911 ble Astrups villa overtatt av Det Norske Videnskaps-Akademi på svært rimelige vilkår fra statsrådens døtre, Ebba og Elisabeth Astrup.
Det er et toetasjes murbygg på 857 m² i nyrenessansestil.
Midtmaradalsbreen
Midtmaradalsbreen er en isbre i Årdal kommune i Vestland fylke. Breen ligger øverst i Midtmaradalen, mellom Midtmaradalstindane og Storen, i fjellområdet Hurrungane i den vestlige delen av Jotunheimen. Fra Midtmaradalsbreen renner elva Midtmaradøla.
Ivan Nagler
Ivan Nagler (født 30. januar 1999) er en italiensk aker.
Han representerte Italia under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 7 i dobbel.
Settimo Torinese
Settimo Torinese er en by og kommune i Storbyområdet Torino i regionen Piemonte i det nordlige Italia.
Vandringsmannen (vise)
«Vandringsmannen» er et skillingstrykk som var godt kjent over hele Norge. Den skal være skrevet i 1880-årene av en mann fra Lunner på Hadeland.
Teksten
og jeg ønsker vil at alt må gå deg vel. Alltid frisk og glad hvor du deg vil vende og mitt hjerte ønsker deg et ømt farvel. som så hurtig svandt med sang og muntert spill. Kun i tanken glad jeg vandrer her tilbake o kun deg min pike deg minnes jeg vel. og jeg nynnede så mang en elskovssang, titt ved midnattstid jeg hos min pike slumret, medens alt på borgen gikk sin vandte gang. ofte har jeg drømt meg inn i bedre tid, jeg sto på terrassen og skuet ned i dalen, så at solen sank en sommeraften blid. hvorfor sønderrev du kjærlighetens bånd. Var jeg deg for fattig, du var jo den rike, men o hvorfor rakte du meg vennskaps hånd. og du blive skal den siste her på jord. Knust du har mitt hjerte ei jeg hadde ventet sådan bitter kalk av deg som ga ditt ord. når du sorgfull er, av vennene forlatt o så kom til meg for der å søke hvile gå da ei forbi ut i den mørke natt. og min lille hytte bliver meg for trang bort herfra jeg drar men hjertet blir tilbake, titt o pike du meg elsket har en gang. og nu vil jeg ta min vandringstav i hånd, kanskje du en tåre da vil med meg blande, thi vi har jo en gang knyttet vennskaps bånd. og jeg legger ned min kjære vandringsstav. Hvem o vil dog blomster til en fremmed plukke, dersom du ei legge vil dem på min grav.
Myske
Myske (Galium odoratum eller Asperula odorata) er en blomstrende, flerårig urt i maurefamilien med opprinnelse i Europa, Nord-Afrika og Vest-Asia. Den vokser i moldrike løvskoger hvor den danner tette lave bestander i svak belysning. Planten er velduftende, især når dens blader eller stengler knuses. I Norge er myske også kjent som mysk, musk, møske og amur. Planten blir av og til forvekslet med myskemaure (Galium triflorum) og gulmaure (Galium verum).
Beskrivelse
Myske er en teppedannende, vintergrønn, flerårig skyggeplante som blir 15−50 cm høy. Den vokser ofte langs bakken eller støtter seg til andre planter. Planten har en lang krypende jordstengel og mange utløpere. Stilkene er korte, vertikale, opprette og firkantede med ru hår og en hårring ved hvert ledd. Bladene er enkle, 2–5 cm lange, mangler hår og sitter i 6−9-tallige kranser. De enkelte bladene er lansettformede og broddspisse med små framoverrettede tagger langs kanten. Over- og undersiden er gressgrønn. Løvet holder seg friskt til langt ut på vinteren.
Blomstringen finner sted relativt tidlig på året, hovedsakelig i mai og juni, før mesteparten av lyset på bakken i skogen blir blokkert av løv som spretter. Blomstringen skjer ved at de ytterste halvskjermene hever seg over bladdekket. De små, hvite, traktformede blomstene med en diameter på 4−7 mm sitter enkeltvis i åpne halvskjermer. Hver blomst har fire kronblader som sitter sammen innerst ved festet. Fruktene er 2−4 mm store todelte spaltefrukter. De har små krokhår og spres ved å hekte seg midlertidig fast i tøy eller dyrepels. Denne måten å spre frø på er ikke helt uvanlig blant lave skyggevekster.
Rotnettet består av underjordiske stengler som er fint forgrenede. Finrøttene gjennomvever jordsmonnet helt. Den årlige tilveksten av myske er cirka 30 × 10 cm (høyde × bredde).
Habitat og utbredelse
Myske forekommer naturlig i store områder på den nordlige halvkule. Den er godt utbredt i Europa, Nord-Afrika og Vest-Asia, og er i tillegg innført og blir dyrket i Australia og Nord-Amerika. I Norge vokser myske gjerne vilt på steinete steder under løvtrær som alm, bøk og hassel i lavereliggende strøk nordover til Nordland. Langs vestkysten når den så langt nord som til polarsirkelen. Planten vokser derimot ikke i den nordlige delen av Østlandet. Den er også viltvoksende i Østjylland og på de danske øyene. Myske er imidlertid mer vanlig i Mellom-Europa enn i Norden.
Bruksområder
Myske benyttes som smaksstoff eller krydder i visse viner, likører, konfekter og leskedrikker. I Tyskland blir planten hovedsakelig brukt til å smakstilsette «maitrank» (kalt Maibowle på tysk), en frisk drikk som lages ved å legge myske i hvitvin, samt som smakstilsetning til sirup til øl (Berliner Weisse), brandy, pølser, gelé, syltetøy, en leskedrikk (Tarhun, som er georgisk), iskrem og en urtete med milde sedative egenskaper. I Tyskland blir myske også tilsatt i bruspulver. «Kornsnaps» eller vodka med tilsatt smak av myske er en populær festdrink blant unge tyskere, spesielt i Nord-Tyskland. Et annet populært festelement er gelé med vodka og myske.
Myske er en velkjent medisinplante. De overjordiske delene av myske ble mye brukt i folke- og urtemedisinen gjennom middelalderen og i senere tid, først og fremst i forbindelse med hoste, sår hals, hudsår og fordøyelses- og leverproblemer. Planten har på grunn av sine astringerende, antiseptiske, urindrivende, betennelseshemmende, sårhelende, beroligende og styrkende egenskaper vært brukt som urindrivende middel, mot blærestein, gulsott, underlivsbetennelse, gallestein, leverbetennelse, byller og sår som ikke ville gro av seg selv. Kumarin, stoffet som gir planten den karakteristiske friske duften, er bundet som glykosidet asperulosid og disse stoffene har en blodrensende og blodkarutvidende virkning sammen med flavonoidene som også finnes i planten. Medisiner laget av myske har derfor også vært benyttet til å motvirke hjerte- og karsykdommer, som for eksempel åreknuter og årebetennelse.
I folkemedisinsk tradisjon kan myske brukes til å varsle været med, da det sies at den dufter kraftigere før det kommer nedbør.
Vegard Ulvang
Vegard Ulvang (født 10. oktober 1963 i Kirkenes i Sør-Varanger) er en norsk tidligere langrennsløper som var aktiv på internasjonalt nivå i perioden 1985–1997. Fra 2006 er han leder for langrennskomiteen i Det internasjonale skiforbundet.
Karriere
Han deltok i OL i Calgary, Albertville og på Lillehammer og fikk tre gull, to sølv og en bronsemedalje. I perioden 1989–1997 vant han 9 renn i verdenscupen og i 1991 ble han tildelt Holmenkollmedaljen og han fikk Finnmark fylkes kulturpris 1992. Etter OL i Albertville fikk Ulvang Sportsjournalistenes statuett som «Årets idrettsnavn». Han vant verdenscupen sammenlagt i 1990 og kom på andreplass i 1989 og 1992. Det var Ulvang, som på vegne av deltakerne, avla den olympiske eden foran Vinterlekene på Lillehammer 1994. Ulvang ble kalt «The Terminator» av amerikansk TV under lekene i Albertville i 1992. Ulvangs rykk på 2.etappen i OL-stafetten dette året er en klassiker, der han parkerer Majbäck og Kirvesnemi.
Før OL i Albertville i 1992 hadde Vegard Ulvang fått et stempel som den «evige toer». Grunnen til dette var at han ikke vant et eneste renn i verdenscupen det året han vant den sammenlagt. I tillegg hadde han tatt individuelle medaljer i tre strake mesterskap uten å vinne. Med tre gull i Albertville ble Ulvang OL-konge og toerstempelet forsvant.
Ulvang vakte også stor oppsikt i internasjonal media etter han i forkant av Lillehammer-OL i 1994 gikk til angrep på IOC-president Juan Antonio Samaranch. Ulvang uttalte at Samaranch var en uverdig representant for den olympiske bevegelse på grunn av hans bakgrunn fra det fascistiske Franco-regimet i Spania.
Etter skikarrieren
Etter at Ulvang la opp som skiløper, har han etablert sin egen kleskolleksjon, og var jevnlig på TV2 sammen med Arne Hjeltnes, Arne Brimi og Bjørn Dæhlie i programmet Gutta på tur.
Vegard Ulvang ble i mai 2006 valgt til ny leder av langrennskomiteen i FIS. Sist Norge hadde lederen, var da Odd Martinsen var sjef.
Han var ekspedisjonsdeltaker til Sørpolen fra oktober 2011 sammen med Stein P. Aasheim, Harald Dag Jølle og Jan-Gunnar Winther. Ekspedisjonen fulgte samme rute som Roald Amundsens ekspedisjon fulgte i 1911-12 og hadde som mål å komme fram til polpunktet 100 år etter Amundsen.
Han er gift med tidligere langrennsløper og skiskytter Grete Ingeborg Nykkelmo.
Svisjtov
Svisjtov (bulgarsk: Свищов, kalt Ziştovi under osmansk styre) er en by ved Donaus høyre bredd i Veliko Tarnovo oblast, nord i Bulgaria. Byen er den tredje største i oblasten, nest etter Veliko Tarnovo og Gorna Oryahovitsa. Byen er også administrasjonssenter i Svisjtov kommune.
Dianne Durham
Dianne Durham (født 17. juni 1968 i Gary i Indiana i USA, død 4. februar 2021) var en turner fra USA. Hun vant mangekampen under USA-mesterskapet i turn i 1983. Hun var den første fargede utøveren som ble USA-mester i turn.
Svisjtov
Navn
Dagens navn Svisjtov er avledet av det tidligere navnet Sistova, slik det ble skrevet for eksempel ved undertegningen av fredstraktaten mellom tyrkerne og østerrikerne i 1791. Sistova ble brukt alternativt med det tyrkiske Zigit. Under det osmanske styret ble byen også kalt Ziştovi og på rumensk Şiştova. En teori er at navnet stammer fra det bulgarske ordet Sveshnii som betyr levende lys. Dette som følge av at det tidligere var en fyrlykt på stedet.
Dianne Durham
Durham vokste opp i Gary i Indiana, og begynte med turn da hun var tre år gammel. Hun ble i starten trent av Wanda Tomasi-Mohoi i Merrillville i Indiana, men etter at hun vant USA-mesterskapet for juniorer i 1981 flyttet hun til Houston i Texas, og ble der trent av Béla og Márta Károlyi. Hun ble på nytt USA-juniormester i 1982, og i 1983 vant hun USA-mesterskapet i turn på seniornivå, der hun vant mangekampen sammenlagt, samt apparatgull i bom, frittstående og hopp. Hun vant også McDonald's International Invitational i 1983, der hun blant annet slo Mary Lou Retton.
Svisjtov
Navn
Byens kallenavn "byen med de 100 førstegangshendelsene" (engelsk: City of The 100 First Things), er uttrykk for at Svishtov var tidlig ute på mange felter. Byen fikk i 1812 den første donasjonen til skoleformål, og senere fikk den landets første handelsgymnasium. Svishtov var den første byen som russerne befridde fra tyrkerne og hvor landets første sivile bulgarske administrasjon ble etablert. Det var her landets første samfunnshus med bibliotek (tsjitalisjte) ble bygget og hvor det første koret ble stiftet.
Piskkrepseedderkopp
Piskkrepseedderkopp (Ozyptila atomaria) er en av edderkoppene i gruppen krabbeedderkopper (Thomisidae). De jakter på mindre dyr, blant annet spretthaler. Vanligvis sitter de stille og venter på byttedyret. Navnet krabbeedderkopper, har de fått på grunn av sin sidelangs gange, ved en sammenligning med krabber.
Utbredelse
Piskkrepseedderkopp finnes i den palearktiske sone. Den finnes i Norge nord til Troms.
Svisjtov
Historie
Svisjtov regnes som stedet for den romerske kolonien Nove (Novgrad, Novo selishte) nevnt av Klaudios Ptolemaios. Byen ble bygget på tuftene av den thrakiske byen som lå her og eksisterte nesten seks århundrer (inntil begynnelsen av det syvende århundret etter Kristus).
Piskkrepseedderkopp
Utseende
Som voksne (imago) er hunnen mellom 3 og 6 mm lange (kroppens lengde), mens hannen er noe mindre. De har en kompakt todelt kropp, bakkroppen og forkroppen «overlapper» hverandre. Forkroppen er bred og flat, og sett ovenfra, pære-formet. Det bredeste punktet er, sammenlignet med andre edderkopper, langt tilbake (bak midten). Hodet er smalt og langstrakt framover, og omtrent halvparten så bred som fokroppen på sitt bredeste. Foran på hodet er det åtte øyne, og framkanten er sterkt buet. Bakkroppen er omtrent trapesformet, framkanten er bred og tvert avskåret.
Svisjtov
Historie
Da Claudius var keiser lå den VIII Augustuslegionen på stedet, mens Legio I Italica lå her til år 69 etter Kristus.
Dianne Durham
Hun gikk glipp av VM i turn 1983 på grunn av skade, og måtte bryte USAs OL-kvalifiseringskonkurranse (1984 Olympic trials) på grunn av en annen skade, der hun på på sjetteplass etter dag 1. Hun la opp i 1985.
Svisjtov
Historie
I en kort periode var byen hovedstad for østgoterne under Teoderik den store. Teoderik okkuperte Singdunum (Beograd) i 471 og etter å ha plyndret Makedonia og Hellas, i 483 slo han seg ned i Nova. Der bodde han i ti år inntil han dro videre til Italia.
Det fantes også en annen separat romersk by innenfor dagens Svishtov (på dagens Kaletoplassen) og som hadde en underordnet funksjon til Legio I Italica i Nove. Denne landsbyen eksisterte under det første bulgarske riket, under bysantinsk styre, det andre bulgarske riket og Det osmanske riket.
Middelalderfestningen Svishtov – Kaletofestningen – ble bygget på ruinene av et gammelt romersk tårn. Så langt er det gravd frem festningsmurer opptil 7 meter høye. Et amfiteater og et solur ble bygget i Kaletoparken i Svishtov i 2005, forøvrig en av de mange parkene i byen.