cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ingeborg Holm
Andre opplysninger
Filmmanuset til Ingeborg Holm og dramaet med samme navn ble gitt ut på ny på Atrium Förlag (2008).
Hermod Tuft
Livet etterpå i Norge
Etter krigen bosatte han seg på en gård ved Nesbyen i Buskerud. Han giftet seg senere.
Han døde i 1997 i Ringebu, nær 73 år gammel.
Cannon Air Force Base
Etter andre verdenskrig har basen fortsatt med å utdanne flypersonell, men det vurderes nå å legge den ned.
Flystasjonen er oppkalt etter general John K. Cannon.
Jack Wilson (bokser)
Jack Wilson (født 17. januar 1918, død 10. mars 1956) var en amerikansk bokser som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Wilson vant en olympisk sølvmedalje i boksing under OL 1936 i Berlin. Han kom på andreplass i den neste letteste vektklassen, bantamvekt, opp til 53,5 kg. Han vant de fire første kampene men tapte finalen til italienske Ulderico Sergo. Det var 24 boksere fra 24 nasjoner som stilte i den nest letteste vektklassen som ble avviklet i perioden 10. til 15. august 1936.
Athanasius av Alexandria
Athanasius (født ca. 296, død 2. mai 373) var biskop av Alexandria.
Tidlig liv
Han ble født i Alexandria av kristne foreldre. Lite er kjent om familien, bortsett fra at han hadde en bror ved navn Peter. Ved den katekesiske skolen drevet av biskop Alexander av Alexandria fikk han utdannelse i gresk litteratur, filosofi, retorikk, rettsvitenskap og kristen doktrine. Han skal ha hatt en særdeles god kjennskap til Bibelen.
Diakon
I 318 ble han ordinert til diakon, og han ble biskop Alexanders sekretær. I kraft av den stillingen ledsaget han Alexander under konsilet i Nikea i 325.
Alexander var sterk motstander av arianismen, som han mente var en heresi ettersom den kunne tolkes som diteistisk, det vil si at den anerkjente at det fantes to separate guder, Gud Fader og Jesus Kristus. Alexander hadde selv ledet en synode i Alexandria hvor Arius hadde blitt avsatt sammen med elleve følgesvenner. Arius hadde trukket seg unna, men fortsatte å preke sin lære, og fikk støtte fra Eusebius av Nikomedia og andre prelater. Konsilet i Nikea hadde denne striden som et av sine hovedtemaer.
Under konsilet møtte Athanasius de som var kjent som «bekjennere», personer som hadde bekjent sin kristne tro til tross for at de ble straffet hardt for dette. Han fikk se deres sår, og beundret dem sterkt.
Athanasius var en veltalende mann, og derfor ble han valgt til talsmann for den egyptiske delegasjonen. Han førte ordet i mye av den debatten som endte med at konsilet landet på formelen kjent som Den nikenske trosbekjennelse, hvor den kristne tro defineres med en klar brodd mot arianismen. Det kom også en direkte fordømmelse av Arius og hans lære. Den egyptiske bannlysningen ble gjort universell, og Alexander og Athanasius vendte hjem i triumf.
Biskop
Ca. 328 døde biskop Alexander, og folket og kleresiet valgte enstemmig Athanasius som ny biskop og dermed patriark for den egyptiske kirke. Hans første gjerning som overhyrde var å reise gjennom den enorme kirkeprovinsen, blant annet til klostrene i Teben. Athanasius var selv asket, og ble derfor tatt hjertelig imot. Under reisen utnevne han også den første biskopen i Etiopia.
Eksil
Arius og hans støttespillere begynte dog snart å gjøre ting vanskeligere for Athanasius. Etter at Konstantin den store i 330 gjorde Konstantinopel til hovedstad mistet patriarkatet Alexandria mye av sin status. Samme år hadde Eusebius av Nikomedia vendt tilbake fra eksil, og han klarte å overtale keiseren til å skrive til Athanasius for å få opphevet ekskommunikasjonen av Arius. Athanasius nektet, og forklarte sin avgjørelse til keiseren med at kirken ikke kunne ha kommunion med en person som angrep Kristi guddom.
Eusebius svarte først med et brev til Athanasius hvor han forsøkte å rettferdiggjøre Arius. Deretter skrev han til meletianerne i Egypt, som hadde sluttet seg til den arianske lære, og bad dem om å angripe Athanasius. De gjorde det gjennom å anklage ham for å ha krevd skatt på lin, for å ha sendt gull til en Philomenus som skal ha vært involvert i et komplott mot keiseren og for å ha tillatt at en kalk som ble brukt av den meletianske presten Iskhyras ble ødelagt.
Athanasius ble stilt for retten i Konstantinopel, og ble fullstendig renvasket. Nye anklager fulgte, først for mord på meletianerbiskopen Arsenius. Athanasius verdiget ikke anklagen med et svar, men han ble innstevnet for en synode i Cæsarea. Da han visste at det angivelige offeret var i live ignorerte han dette, men i 335 påla keiseren personlig ham å møte i Tyr. Synoden ble ledet av en arianer, og forsamlingen hadde et overtall av Athanasius' fiender. Han tilbakeviste enkelte anklager umiddelbart, men måtte be om tid til å samle bevis i forhold til andre. Det viste seg raskt at dommen var gitt på forhånd, og han reiste derfor til Konstantinopel for å snakke med keiseren.
Ragnvald Olsen (bryter)
Ragnvald Engelhardt Olsen (født 27. august 1897 i Kristiania, død 1. september 1948 i Oslo) var en norsk bryter. Han representerte Fagforeningens Idrettslag.
Athanasius av Alexandria
Eksil
Synoden fordømte og avsatte ham, men da keiseren fikk vite dette krevde han en ny prøving; Athanasius må ha klart å overbevise ham. Men før dette nådde synodedeltagerne ble Konstantin overtalt av den andre siden til å bekrefte dommen. Athanasius ble dermed i 336 forvist til Trier i Belgisk Gallia, mens arianeren Georg ble ny patriark i Alexandria. Kirken i Egypt ble kastet ut i et kaos hvor begge parter bannlyste hverandre.
Ragnvald Olsen (bryter)
Olsen deltok for Norge under Sommer-OL 1924 i Paris med en delt femteplass i vektklassen Bantamvekt (58 kg).
Athanasius av Alexandria
Tilbake til Alexandria
Etter Konstantin den stores død 22. mai 337 ble riket delt mellom hans tre sønner Konstantin II, Konstantius II og Konstans. Flere biskoper som var i eksil ble tilbakekalt, og Konstantin II gjeninnsatte Athanasius som patriark i Alexandria. Han vendte dermed samme år tilbake fra Trier.
I 336 hadde Arius dødd, og Eusebius av Nikomedia ble arianernes leder. Han døpte Konstantin den store kort tid før keiserens død, og hadde gjort arianerne til den dominerende grupperingen i øst. Athanasius vendte seg til Roma, og reiste etter hvert dit for å personlig legge frem saken for paven.
Keiser Konstantius støttet arianerne, og ble dominert av Eusebius. Ettersom Alexandria lå i hans del av Romerriket ble Athanasius snart rammet av nye anklager, blant annet for å fremme oppvigleri, støtte blodsutgydelse og for å bruke korn som var øremerket for enker og fattige. Eusebius arrangerte en synode i Antiokia hvor Athanasius igjen ble avsatt. Arianeren Pistus ble ny biskop av Alexandria. De forsøkte å sikre seg støtte fra pave Julius I, og sendte en delegasjon til Roma for å få ham til å anerkjenne Pistus som rettmessig patriark. De la frem sin sak og bad paven om å holde en synode. Samtidig skrev de ortodokse biskopene en encyklika som ble sendt til paven, hvor de la frem et forsvar for Athanasius. Paven gikk med på å holde en synode, og innkalte partene til Roma tidlig i 341.
Eksil i Roma
En ny ariansk biskop ble i mellomtiden innsatt i Alexandria, Gregor fra Kappadokia. Folket i byen støttet ham, og i 339 måtte Athanasius igjen dra i eksil. Han reiste til Roma for å følge saken, og befant seg dermed allerede der da paven sendte sin innkalling. Under det syv år lange oppholdet i Roma gjorde han det egyptiske munkevesenet kjent, noe som regnes som kimen til at det ble utviklet et vestlig klosterliv.
På synoden deltok over femti biskoper. Arianerne var innkalt, men valgte å ikke delta selv om det var de som hadde bedt om en synode. Athanasius ble fullstendig renvasket, og avsettelsen ble kjent ugyldig. Paven meddelte dette til arianerne, og gjorde det samtidig klart at han var misfornøyd med deres holdning. 97 arianske biskoper samlet seg til en synode i Antiokia sommeren 341, og de sendte en enstemmig protest til paven, der de gjentok fordømmelse av Athanasius og andre avsatte biskoper. De vedtok også en ny trosbekjennelse der de utelot setningen «av samme vesen som Faderen»; arianerne mente at Faderen og Sønnen ikke var en og samme guddom.
Synoden i Sardika
Etter Konstantin IIs død i 340 gjensto to medkeisere, Konstans i vest og Konstantius i øst. Førstnevnte var pro-ortodoks mens sistnevnte var pro-ariansk. De ønsket begge å finne en løsning, ettersom ingen ønsket uro i riket. De innkalte dermed til konsilet i Sardika i dagens Sofia i 342 eller 343. Den vestlige delegasjonen insisterte på at Athanasius og Marcellus skulle delta. Dette gjorde de østlige utsendingene skeptiske, og da de også fant at de var i mindretall reiste de til Filippopolis hvor de gjentok fordømmelsen og avsettelsen av Athanasius og Marcellus, samt en rekke ledende vestlige biskoper – inkludert pave Julius I.
Den vestlige delegasjonen gjennomførte synoden i Sardika. Paven var ikke selv til stede, men var representert, og hans holdning ble tydelig i synodens forsvar for Athanasius og andre ortodokse. Konsilet vedtok støtte til Athanasius, fordømmelse av mange av arianerne og at en avsatt biskop skulle ha rett til å appellere direkte til paven.
Atter til Alexandria
Athanasius kunne først ikke vende tilbake til Alexandria selv om han var gjeninnsatt, ettersom Konstantius støttet arianeren Gregor. I 346 døde Gregor, og Athanasius reiste dermed fra Sør-Frankrike. Dette var mulig på grunn av en forestående krig mellom Konstantius og perserne som førte til at Konstantius måtte blidgjøre sin bror for å sikre støtte fra vest. Deretter fulgte en fredelig periode frem til 356. Athanasius skrev noen av sine viktigste skrifter i denne tiden.
I 350 ble Konstans myrdet, og den ortodokse fløyen mistet dermed en viktig støttespiller. Konstantius ønsket fortsatt å avsette Athanasius, og i 353 fikk han en synode i Arles til å fordømme ham. Det samme skjedde i Milano i 355.
Eksil i ørkenen
På kvelden 9. februar 356 ble kirken hvor Athanasius feiret en vigilie angrepet av soldater. Noen i menigheten ble drept, og et større antall såret. Athanasius klarte å flykte, og det ble satt en pris på hans hode. Han slo seg ned hos eremitter som bodde i huler i et øde strøk.
I 361 døde Konstantius, og like etter ble den arianske biskopen av Alexandria myrdet. Den nye keiseren, Julian den frafalne, bekjente seg til den romerske religion. Dette førte til at han ikke blandet seg inn i interne strider i kirken, og det ble igjen mulig å følge vedtaket fra Sardika. Athanasius ledet i 362 et konsil i Alexandria som fordømte semi-arianerne.
Fjerde eksil
Selv om Julian den frafalne først virket til Athanasius fordel ved å ikke være interessert i kirken, ble han etter hvert problematisk. Fordi han ønsket å gjeninnføre den gamle gudelæren kunne han ikke akseptere at en av kristendommens store forkjempere var den mektigste mann i Egypt, og i 362 måtte Athanasius igjen søke ut i ørkenen.
I 363, under et opphold i Antinopolis, fikk han vite at Julian hadde falt, og han vendte straks tilbake til Alexandria. Den nye keiseren, Jovian, opphevet forvisningen.
Femte eksil
Bare fire måneder etter forvisningen brøt det ut opprør til fordel for Athanasius i Alexandria. Valens trakk tilbake ediktet, og biskopen kunne vende tilbake for siste gang. Athanasius fikk nå for det meste fredelige forhold i sine gjenværende år. Athanasius skrev mye også i denne perioden, og under et kirkemøte la han frem sitt syn på Den hellige ånds likeverd med Faderen og Sønnen, et syn som har fått stor innflytelse på kristen teologi.
Han døde i Alexandria 2. mai 373.
Teologiske bidrag
Den athanasianske trosbekjennelse ble tradisjonelt tilskrevet Athanasius. Han var ikke forfatteren, men det er et nært slektskap til hans utlegninger av den kristne tro, og i den forstand kan den sies å virkelig være athanasisk.
Athanasius skrev også bibelkommentarer, og tok spesielt for seg Salmenes bok. Noen av hans brev er bevart.
Et av hans store bidrag var til teologien omkring Forløsningen. I et tidlig verk, De Incarnatione som ble skrevet mens han var diakon, skrev han om å gjenskape det falne menneske i Guds bilde gjennom Sønnens forening med menneskeheten.
Et annet viktig skrift var Contra Arianos, en ortodoks tolkning av Bibelen rettet mot arianerne.
Helgen
Athanasius ble kort tid etter sin død æret som helgen. Hans gravsted er ukjent, men relikvier skal ha blitt ført til Konstantinopel, og disse befinner seg nå i Santa Croce i Venezia.
Hans minnedag er dødsdagen, 2. mai. I øst begynte man tidlig å feire den. I vest kom den senere inn i kalenderen; i Frankrike fra 1100-tallet og i Roma så sent som på 1600-tallet. Han var godt kjent i vest tidligere enn dette; det eldste bildet av ham som er bevart er i Santa Maria Antiqua i Roma, og ble malt på 700-tallet.
Han regnes som en av de fire store østlige kirkefedre, sammen med Johannes Krysostomos, Basilios den store og Gregor av Nazianz.
Om
Om (eller Aum; devanagari ॐ, tamil ஓம்) er den helligste stavelsen i hinduismen, og symboliserer den uendelige Brahman og hele universet.
I hinduismen uttrykker den essensen av den ypperste realitet, bevissthet eller atman. I videre forstand er det en stavelse som synges («messes») enten alene eller forut for en påfølgende spirituell resitasjon i hinduismen, buddhismen og jainismen.
Stavelsen refereres noen ganger til som «Udgitha» eller «pranava mantra» (ur-mantraet), ikke bare fordi den anses som en primærlyd, men også fordi de fleste mantra begynner med det.
Pecora-kommisjonen
Pecora-kommisjonen var en kommisjon under United States Senate Banking and Currency Committee, som hadde som formål å undersøke og rapportere rundt Wall Street-krakket i 1929. Kommisjonen hadde ikke et offisielt navn, men ble populært kalt Pecora-kommisjonen etter lederen Ferdinand Pecora. Ferdinand Pecora kom fra jobben som assisterende distriktsadvokat i New York County.
Ivar Martinsen
Karl Ivar Martinsen (født 8. desember 1920 på Løten, død 24. september 2018 i Stange ) var en norsk skøyteløper som representerte Hamar Idrettslag.
Pecora-kommisjonen
Kommisjonen ble opprettet av senatet i USA den 4. mars 1932, mens Herbert Hoover var president. Franklin Delano Roosevelt brukte Pecora-kommisjonen videre for å utforme sin New Deal.
Ivar Martinsen
Ivar Martinsens største bragder på isen skjedde på hjemmebane; i 1952 ble han nr. 3 i VM og året etter nr. 3 i EM – begge ganger på Hamar. Under OL i Oslo i 1952 tok han en åttendeplass på 1,500 meter. Han ble norgesmester for junior i 1946, men fikk aldri noen topplassering i et senior-NM. Han fikk to uoffisielle verdensrekorder som junior, på 1,500 meter: én på Hamar, og én på Bislett.
Pecora-kommisjonen
Mesteparten av undersøkelsen rundt Wall Street-krakket i 1929 bestod av høringer hvor de mest kjente Wall Street-personligheter møtte opp. Høringene ble til 12 000 skrevne sider og over 1 000 bevis ble registrert.
Resultater
Kommisjonen førte til at tre vedtak ble satt igang.
Fylkesvei 254 (Nordland)
Fylkesvei 254 (Fv254) i Nordland går mellom Blåfjellkrysset ved Drevjamoen og Ømmervatnet i Vefsn kommune. Veien er 8,4 km lang.
Som del av utbyggingsprosjektet på fylkesvei 78 ble veien utbedret slik at den fungerer som tilførselvei fra E6 nordfra til Toventunnelen. Den har nå 7,5 meters bredde og er asfaltert. Den oppgraderte veien åpnet i november 2014 og har blitt del av Fv78.
Eamonn Coghlan
Eamonn Coghlan (født 24. november 1952) i Drimnagh er en tidligere irsk friidrettsutøver, som vant gull på 5000 meter under det første VM i friidrett i 1983 i Helsingfors.
20. februar 1981 løp han på 3.50,6 i San Diego. 27. februar 1983 ble han førstemann som løp under drømmegrensen på 3.50 med tiden 3.49,78. Denne rekorden stod til 1997, da Hicham El Guerrouj løp på 3.48,45. Coghlan satte også verdensrekord på 2000 meter innendørs i 1987 med tiden 4.54,07, en rekord som ble slått av Haile Gebrselassie i 1998.
Bare sjelden oppnådde Coghlan lignende suksess utendørs. En fjerdeplass på 1500 meter i Montreal 1976 var hans fremste olympiske plassering, under EM i Praha 1978 tok han sølv. Først da han gikk over til 5000 meter, lyktes det ham å vinne VM-tittelen i Helsingfors.
Coghlan hadde en uvanlig langvarig karriere. I 1994 løp han som første løper over 40 år en engelsk mil på under fire minutter (3.58,15).
Abdel Al-Rashid
Abdel Ahmed Al-Rashid (født 27. desember 1927) var en egyptisk bryter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Shenzhou 5
Shenzhou 5 (kinesisk: 神舟五号) var Kinas første bemannede romferd, og den femte ferden i Shenzhou-programmet siden 1999. Dermed ble Kina det tredje landet som selv har plassert mennesker i verdensrommet, etter Sovjetunionen og USA.
Høydepunkter fra ferden
Shenzhou 5 ble skutt opp klokken 09:00 (lokal kinesisk tid, +8 timer UTC) fra Jiuquan satellittutskytningssenter - en base i Gobi-ørkenen i Gansu-provinsen. Bæreraketten var Chang Zheng 2F. Romskipet gikk inn i bane klokken 09:10 (lokal kinesisk tid), 343 km over jordoverflaten.
Eraser
Eraser er en amerikansk actionthriller fra 1996 regissert av Chuck Russell. Filmen handler om en US Marshal som får i oppdrag å beskytte en ung kvinne som har arbeidet for en korrupt våpenprodusent. Begge dras inn i en konspirasjon som har forgreninger langt oppe i regjeringen. Hovedrollen spilles av Arnold Schwarzenegger, mens sentrale biroller spilles av James Caan, Vanessa Williams og James Coburn.
Eraser ble en publikumssuksess, men fikk blandet mottakelse av filmkritikerne.
Shenzhou 5
Høydepunkter fra ferden
Oppskytingen av Shenzhou 5 var en del av et kinesisk romprogram for bemannet romferd som startet i 1992.
Eraser
Handling
John «Eraser» Kruger er en US Marshal som jobber for vitnebeskyttelsesprogrammet WitSec, hvor han har som oppgave å utslette og opprette ny identitet til viktige nøkkelvitner i forkant av alvorlige rettssaker.
Shenzhou 5
Høydepunkter fra ferden
Hverken oppskytingen eller landingen ble vist direkte på kinesisk fjernsyn, og det er trodd at det var grunnet bekymringer i den kinesiske regjeringen for en mulig ulykke, men tidene for oppskyting og landing var offentlig kjent, og nyheten om begge hendelsene kom på kinesisk TV bare minutter etterpå. Dette plasserte graden av hemmeligholdelse i forbindelse med oppskytingen av Shenzou imellom den amerikanske og den sovjetrussiske. I motsetning til oppskytinger i USA, ble ikke utenlandske journalister invitert til oppskytingen.
Eraser
Handling
Lee Cullen jobber for en høyteknologisk våpenprodusent som har planer om å selge høyhastighetsvåpen til mafialignende karteller utenfor USA. Hun akter å avsløre det ulovlige salget, men blir avslørt like etter hun har kopiert disketter med avslørende materiale. Hun klarer imidlertid å flykte og John Kruger får derfor i oppgave å få hennes identitet til å forsvinne. Oppdraget lykkes, men etterhvert viser det seg at noen i WitSec er korrupt og dermed blir hennes nye identitet avslørt. Etter et voldsomt anslag mot hennes hjem tvinges Kruger til å ta med seg Cullen til en ny lokasjon. Han aner at noe ikke stemmer og forteller derfor ingen andre hvor hun befinner seg. Oppgaven med å holde henne i live før rettssaken visere seg å bli meget tøff og vanskelig. Det viser seg også at våpenfirmaet har kontakter høyt oppe i politikken.
Shenzhou 5
Høydepunkter fra ferden
Shenzou 5 gjennomførte 14 runder og landet 21 timer etter oppskyting. Romskipet kom inn i jordens atmosfæren kl 06:04, 16. oktober (lokal tid). Fallskjermene åpnet seg normalt og taikonauten rapporterte at han følte seg fin. Landingen skjedde kl 06:28 (lokal kinesisk tid), bare 4,8 km fra den planlagte landinggsstedet i Indre Mongolia, ifølge opplysninger fra den kinesiske regjeringen. Kretsløps-modulen av romfartøyet ble værende i bane, det fortsatte med automatiserte eksperimenter til 16. mars 2004, og brant opp i atmosfæren 30. mai.
Cándido López
Cándido López (født 29. august 1840 i Buenos Aires i Argentina, død 31. desember 1902) var en argentinsk maler og soldat. Hen er mest berømt for sine detaljerte malerier og tegninger av slagene under trippelalliansekrigen. Han deltok i denne krigen hvor han også mistet sin høyre arm og lærte seg derfor å male med sin venstre hånd.
Eraser
Popularitet og økonomi
Eraser ble en stor publikumssuksess. Den innbragte $242 millioner på verdensbasis, hvorav $101 millioner i USA. Den havnet på 11. plass over mest innbringende filmen på verdensbasis i 1996 og på 14. plass i USA.
Produksjonskostnadene var på ca $100 millioner.
Cándido López
Han var allerede en ansett kunstner ved 17-årsalderen. Han malerier av slagene viser hans hang for detaljer og framtredende fager som framviser krigen i miniatyr. Mange av hans verker kan ses på den nasjonale kunstmuseet i Buenos Aires. Hen er begravet i La Recoleta gravgården i Buenos Aires.
Eraser
Anmelderne
Filmen fikk forholdsvis dårlig mottakelse av de amerikanske anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 35 % på Rotten Tomatoes. Den fikk bra mottakelse fra de amerikanske filmkritikerne Roger Ebert og Leonard Maltin, som begge gav tre av fire stjerner.
Dagbladets anmelder gav den terningkast fem og skrev: «''I «Eraser» - «Utsletteren» - er vår venn Arnold Schwarzenegger FBI-agenten John Kruger med lisens til det aller meste, i en historie som også driver mild gjøn med Arnie-imaget som udrepelig supermann. Dette sammen med noen virkelig gode stunts i alle obligatoriske drønn, skuddserier og pyrotekniske flammekast, gjør «Eraser» til en av de bedre Arnolder''». VGs anmelder gav den terning fire og skrev: «Et par suverene overdrivelser til tross: «Eraser» er en god, meget underholdende og ganske spennende film i sin genre». CINERAMAs anmelder gav den noe hardere medfart og endte opp på terningkast tre. Anmelderen skrev: «"Eraser" er nok en actionfilm, egentlig ganske kjedelig, men den klarer å holde deg foran skjermen i snaue to timer».
Charleston Air Force Base
Charleston Air Force Base er en av det amerikanske flyvåpenets flystasjoner, og ligger i North Charleston i Sør-Carolina. Den er base for 437th Airlift Wing og reserveavdelingen 315th Airlift Wing. Det er 51 C-17 Globemaster III-fly stasjonert på basen (2007). Basen deler rullebaner med Charlestons sivile, internasjonale flyplass, Charleston internasjonale lufthavn.
Kypros under Sommer-OL 1980
Kypros under Sommer-OL 1980. Fjorten sportsutøvere, tolv menn og to kvinner fra Kypros deltok i tre sporter, judo, seiling og svømming under Sommer-OL 1980 i Moskva. Det var første gangen Kypros deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer.
Bolivia under Sommer-OL 2012
Bolivia deltok under Sommer-OL 2012 i London som ble arrangert i perioden 27. juli til 12. august 2012. Fem utøvere, tre menn og to kvinner deltok i tre sporter, friidrett, svømming og skyting. Det var trettende gangen Bolivia deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer. Svømmeren Claudia Balderrama var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Volvo C303
Volvo C303/C304/C306 (Tgb 11,13 og 20) er serie en terrenggående biler fra Volvo, bygd mellom 1974 og 1984.
C300-serien har bladfjærer og portalaksler, høy- og lavserie, sekssylindret Volvo B30 bensinmotor og fire- eller femtrinns girkasse. Alle akslene har vakuumstyrte differensialsperrer.
C300-serien ble utviklet for det svenske forsvaret, basert på den tidligere Volvo Laplander L-3314. C303 har også vært i bruk i andre land. Det norske forsvaret hadde den på prøve, men selv om den var den klart beste i alle testene ble den valgt bort på grunn av den høye prisen.
De kom i to og tre akslede versjoner, det ble også laget en prototype med fire aksler. Det svenske forsvaret hadde mange bruksområder og det ble derfor levert flere forskjellige utstyrsvarianter. Bilen ble også solgt på det sivile markedet der den i motsetning til forsvaret kunne bli levert med 12V anlegg.
Historie
Når en etterfølger til L-3314 skulle utvikles ble jobben gitt til Nils Magnus «Måns» Hartelius, som også hadde hatt ansvaret for forgjengeren. Arbeidet begynte i 1967, og opprinnelig ble det laget prototyper med både to, tre og fire aksler.
Den toakslede C303 var bredere enn L-3314, for å gjøre den mer sidestabil. Prototypen av denne hadde en B20-motor, mens den tre-akslede C306 hadde en B30 treliters rekkesekser. Da produksjonen kom i gang i 1974 ble C303 også utstyrt med B30.
Paris-Dakar
I 1983 deltok to lag fra Volvo Trucks i ørkenrallyet Paris-Dakar. Hasse Henriksson, Sture Bernhardsson og John Granäng klarte å vinne klasse for lette lastebiler. De kom på andreplass av alle lastebilklassene og på tyvendeplass i sammendraget.
Det svenske forsvaret
Det svenske forsvaret hadde mange forskjellige utstyrsvarianter tilpasset spesifikk bruk.
Sivile
På det sivile markedet kunne de for eksempel bli brukt som brannbiler og av kraftlag.
Malaysia
I Malaysia ble det levert en høyrestyrt variant som ble brukt av politiet og på det sivile markedet.
Ningjin (Dezhou)
Ningjin (kinesisk: 宁津县; pinyin:  Níngjīn Xiàn) er et fylke i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Dezhou.
Befolkningen i 1999 var på 444.038.
Den 33. verdenskongressen i geologi
Den 33dje verdenskongressen i geologi (33IGC) hadde Oslo som vertsby og fant sted 6. august–14. august 2008. Nesten 6 000 geologer fra hundre nasjoner var ventet til kongressen, som ble avholdt på Norges Varemesse i Lillestrøm. Også internasjonale organisasjoner og representanter for forskjellige nasjoner medvirket på temadager og i debatter under den ni dager lange kongressen. Det ble dessuten arrangert flere ekskursjoner såvel før, under som etter kongressen.
Verdenskongressen i geologi blir arrangert hvert fjerde år. Den er også tidligere avholdt i Norden, nemlig Den 21. verdenskongressen i geologi i 1960.
Lingcheng
Befolkningen i 1999 var på 537.785.
Samferdsel
Kinas riksvei 104 løper også gjennom fylket. Den begynner i Beijing, løper sørover via Dezhou og så til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou.
Jak and Daxter: The Precursor Legacy
Jak and Daxter: The Precursor Legacy er et plattform- og eventyrspill utviklet av Naughty Dog og publisert av Sony Computer Entertainment America. Det er det første spillet i Jak and Daxter-serien. Spillet ble lansert for PlayStation 2 den 4. desember, 2001 i USA. Lanseringen i Europa og Japan skjedde samme måned. Det har blitt laget tre oppfølgere til Jak and Daxter: The Precursor Legacy: Jak II, Jak 3, og Jak and Daxter: The Lost Frontier. Et spin-off spill, Jack X, og en midquel, Daxter, ble også laget.
Libya under Sommer-OL 1980
Libya under Sommer-OL 1980. 29 sportsutøvere fra Libya deltok under Sommer-OL 1980 i Moskva. Det var tredje gangen Libya deltok i et OL, de vant ikke noen medaljer.
Jak and Daxter: The Precursor Legacy
Gameplay
Spillet dreier seg om å samle inn «Power Cells», som kan tjenes ved å slå fiender, betale for dem med Precursor Orbs, gjennomføre utfordringer, og på andre måter. Spillerens karakter Jak har slag- og sparkangrep, og kan også utnytte forskjellige "Eco" energier for å gjennomføre oppgaver, eller beseire fiender i gladiatorlignende arenakamper.
Siden det er et plattformspill er det flere gjenstander som må samles i Jak and Daxter: The Precursor Legacy. Hovedobjektene er Power Cells, som brukes til å drive maskineri som trengs for å nå nye nivåer. Eggformede "Precursor Orbs" fungerer som penger, og kan bli byttet mot Power Cells flere steder i spillet. Samler splleren inn alle sju "Scout Flies" i et nivå blir man belønnet med en Power Cell. Precursor Orbs er med i alle de tre Jak and Daxter-spillene, mens Power Cells ikke dukker opp igjen før i Jak 3, der de kan finnes i gjenstandsinnsamlingsoppdrag.
Spillet inneholder en rekke bosser, og når man overvinner dem får spilleren en Power Cell eller en måte å fortsette videre i spillet på. En av disse fiendene er ikke obligatoriske, og blir bare overvunnet for å vinne en Power Cell, og for å få piggete tentakler som er spredt rundt i jungelen til å visne, slik at de ikke lenger utgjør en trussel for spilleren. En annen boss, en cyborg ved navn Klaww, må overvinnes for å komme seg ut av fjellområdet. For å gjøre dette må spilleren nok Power Cells til å drive en levitasjonsmaskin og klarere en sti slik at man får adgang til den. Når Klaww overvinnes får spilleren adgang til områdene videre.
En stor del av spillet omfatter «Eco», en type farget energi som finnes i seks ulike former. Spilleren kan utnytte Eco ved å samle inn glødende partikler som gir en liten mengde, eller via Ecoventiler som gir en full oppladet mengde av Ecoenergi. Grønn Eco, den vanligste formen, gjenoppretter helse. Blå Eco øker Jaks hastighet, tiltrekker forskjellige gjenstander og aktiverer visse maskinerier. Sjelden Rød Eco øker angrepsstyrken, mens Gul Eco gir evnen til å skyte ut energiladninger fra hendene.
De andre formene av Eco blir ikke brukt av spilleren i spillet. Små mengder av Mørk Eco påfører skade når spilleren kommer i kontakt med den, og å falle i en pøl med Mørk Eco fører til umiddelbar død. Hvit Eco blir sett og brukt bare i den siste bossen, og er en kombinasjon av alle typer Eco bortsett fra Mørk.
Handling
Veien nordover mot Gol er blokkert av Fire Canyon, som bare kan krysses med Keiras Zoomer (svevescooter) når den er utstyrt med et varmeskjold drevet av Power Cells. Etter at Jak og Daxter samler inn nok Power Cells krysser de Fire Canyon til den Blå Vismannens landsby. Den er for det meste i ruiner, ødelagt av en enorm cyborg ved navn Klaww, og Mesteren av Blå Eco er forsvunnet på mystisk vis. Jak og Daxter må samle inn flere Power Cells for å drive en antigravitasjonsmaskin som klarerer veien til Klaww. Etter å ha beseiret Klaww bruker de Zoomeren til å reise ned fjellet til Volcany Crater.
Jak drar til den Røde Vismannens laboratorium, hvor han finner ut at alle Vismennene unntatt Samos har blitt kidnappet av de samme personene Jak og Daxter observerte på Misty Island. Det viser seg at de er Gol Acheron og Maia Acheron, Gols søster, søm planlegger å oversvømme verden med Mørk Eco ved å bruke Mørk Eco Siloene. Jak samler inn flere Powel Cells så Keira kan oppgradere Zoomerens varmeskjold slik at de kan krysse en tunnel fylt med lava.
På den andre siden, i den Gule Vismannens laboratorium, forteller Keira at Samos også har blitt kidnappet. Mens de reiser rundt i Gol og Maias festning, finner Jak og Daxter først Samos (som blir den siste de redder), som forteller dem at Gol og Maia bruker alle Vismenneness energier til å drive en robot som er sterk nok til å åpne Mørk Eco Siloene. Jak og Daxter klarer å fri Vismennene, og drar så til toppen av Siloene for å konfrontere den gjenoppbygde Precursorroboten som kontrolleres av Gol og Maia. Jak kjemper mot roboten, men bekjemper den bare ved hjelp av de fire Vismennene, som forener sine krefter for å skape den sagnomsuste Hvit Eco. Daxter forstår at Hvit Eco kan omskape ham, men går til slutt med på at Jak kan bruke den til å slå roboten.
Gol og Maia er fanget i roboten og synker ned i Siloen med Mørk Eco, som lukker seg og fanger dem, og sannsynligvis tar livet av dem; Men Samos er ikke sikker på om de er døde. Jak og Keira kysser nesten, men blir avbrutt av Daxter. Jak, Daxter, Samos og Kaira oppdager så en enorm Precursor Dør, som bare kan åpnes av energien til 100 Power Cells. Med dem åpnes døren og avslører at enormt objekt innhyllet i et blendende, hvitt lys; Detaljene blir forklart i det neste spillet, Jak II.
Miljø
Spillet finner sted i en oppdiktet verden utviklet av Naughty Dog spesielt for spillet. Det inneholder en mengde forskjellige steder som spilleren kan utforske, som spenner seg fra jungeler til vulkaner. Hvert område inneholder åtte Power Cells, borsett fra boss- og treningsområder.
Karakterer
Skurkene i spillet er Gol Achelon og søsteren Maia, forskere som har blitt onde på grunn av eksponering av den Mørk Ecoen de studerte. Målet deres er å få åpnet en enorm silo full av Mørk Eco og bruke det til å forme verden etter deres ønske.
Andre karakterer er de Blå, Røde og Gule Vismennene, hvorav alle er mestere av Ecoen de har navnet fra. Sammen med Samos blir de tatt til fange av Gol og Maia, men reddes senere av Jak og Daxter.
Qihe
Qihe (kinesisk: 齐河县; pinyin:  Qíhé Xiàn) er et fylke i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Dezhou.
Arnolfo di Cambio
Fra begynnelsen på 1270-tallet arbeidet han i Roma. Det kan dokumenteres at han i 1277 arbeidet for Charles I av Anjou, daværende hersker av Napoli. Verket «Charles som romersk senator» (som i dag befinner seg Palazzo dei Conservatori, Roma) utførte han i 1281-84. Samtidig skapte han monumentet over kardinal Riccardo Annibaldi (1276, Laterankirken, Roma) og gravmelet over pave Hadrian V (død 1276) i San Francesco i Viterbo.
Qihe
Befolkningen i 1999 var på 595473.
Arnolfo di Cambio
I 1281 deltok han i utførelsen av marmorbrønnen på Piazza Grande i Perugia (kun brudstykker igjen i Galleria Nazionale dell' Umbria, Perugia). Hans mest betydningsfulle skulpturale verk og som har overlevd inntil vår tid, er sannsynligvis gravmelet over kardinal Guillaume de Braye i San Domenico i Orvieto. Dette hører til de tidligste veggraver med katafalk (forhøyning til kisten). I tillegg deltok Arnolfo di Cambio i utførelsen av alteroverbygningen i S. Paolo fuori le Mura (1285) og S. Cecilia in Trastevere (1293) i Roma, samt gravmelet over pave Honorius IV (død 1287), i dag Savelli-kapellet i S. Maria in Aracoeli. I Roma sto han for gravmelet over pave Bonifacius VII (som i dag er i krypten til St. Peterskirken.), samt at den berømte bronseskulpturen av apostelen St. Peter i St. Peterskirken er tilskrevet Arnolfo di Cambio.
Qihe
Samferdsel
Kinas riksvei 308 løper gjennom området. Den begynner i Qingdao i Shandong og fører via Jinan til Shijiazhuang i Hebei.
Arnolfo di Cambio
I perioden 1294-95 arbeidet han i Firenze og utførelsen av byens nå berømte Il Duomo, Santa Maria del Fiore ga han et solid omdømme som arkitekt. Samtidig skapte han «Den tronende Madonna med barnet». Ingen andre bygninger er sikkert tegnet av di Cambio, men både Santa Croce og byens rådhus, Palazzo Vecchio er ifølge Giorgio Vasari tilskrevet ham. Om det i tillegg viser seg at han var skaperen av en skulpturrekke på den nedre del av fasaden på Firenze-domen, må han betraktes som en av middelalderens viktigste arkitekter og utmerkede skulptører.
Jak and Daxter: The Precursor Legacy
Utvikling
Karakterene i spillet gjennomgikk også endringer. Til å begynne med var det en tredje hovedperson, men i stedet konsentrerte Naughty Dog seg om to hovedpersoner for å skape akkurat de karakterene de ønsket. På hjemmesiden Computerandvideogames.com skrev Naughty Dog at "Karakterinspirasjonen var mer Joe Madureira som lagde tegneserien Battle Chasers enn noe annet..." i et intervju. Etter utgivelsen av Jak and Daxter var Naughty Dog forberedt på å lage en etterfølger så lenge det første solgte bra nok til å sikre det. Etter at spillet solgte bra begynte produksjonen av Jak II kort tid etterpå.
Mottagelse
Etter utgivelsen i 2001 solgte Jak and Daxter over 1 million eksemplarer. I dag har spillet solgt rundt 2 millioner eksemplarer bare i USA. Tre etterfølgere fulgte i henholdsvis 2003, 2004 og 2009, sammen med to "spin-off" spill, Jak X: Combat Racing i 2005, og Daxter i 2006.
Ringvassøya
Ringvassøya (nordsamisk: Ráneš) er Fastlands-Norges sjette største øy, med et areal på 660,84 km². Øya ligger i kommunene Karlsøy og Tromsø i Troms og Finnmark fylke.
Navnet kommer av ordet rind f. «bergrygg», øya med fjellryggene. Høyeste fjellet er Soltind, 1060 meter over havet. Her finnes Skogsfjordvatnet, Norges største innsjø på ei øy. Ringvassøya har forbindelse med Kvaløya via Kvalsundtunnelen i sør (Rv. 863), og videre med Tromsøya via Sandnessundbrua, og til fastlandet (Tromsdalen) via Tromsøbrua eller Tromsøysundtunnelen. Bilfergeforbindelser fra Hansnes til Vanna, Karlsøy og Reinøy i nordost og fra Mikkelvik til Rebbenesøy i nordvest. Tettstedet Hansnes, 342 innbyggere 2005, er administrativt sentrum i Karlsøy kommune.
Geologi
Sørlige del av Ringvassøya består tonalittiske til anorthosittiske og gabbroiske migmatittiske gneiser. En prøve av den tonalitiske gneisen gav en arkaeisk U–Pb zirkon alder på 2841 millioner år.
Det 10 km brede og 30 km lange Ringvassøy grønnsteinsbelte utgjør nordlige del av Ringvassøy og består av ulike felsiske til mafiske metavulkanske bergarter av tholeiitisk til kalsium-alkalisk affinitet. U–Pb zirkon alder på 2 849 millioner år og 2 835 millioner år.
Både gneisene og grønnsteinene er gjennomskåret av utallige mafiske ganger.
SMS «Pommern» (1905)
SMS «Pommern» var et tysk slagskip av «Deutschland»-klassen. Skipet var oppkalt etter den prøyssiske provinsen Pommern og bygget ved AG Vulcan i Stettin.
Hans Magnus Grepperud
Hans Magnus Grepperud (født 10. mai 1958 i Oslo) er en norsk tidligere roer. Han representerte Ormsund Roklub. Grepperud ble verdensmester i toer uten styrmann i Luzern i Sveits i 1982 sammen med Sverre Løken. De fortsatte med bronse under VM i 1983 i Duisburg i Tyskland, og tok også bronse under Sommer-OL i 1984 i Los Angeles.
SMS «Pommern» (1905)
Under den første verdenskrig var SMS «Pommern» en del av den tyske Hochseeflotte og ble senket 1. juni 1916 under Jyllandsslaget av en torpedo fra den britiske jageren HMS «Faulknor».
Henry Wahl
Henry Wahl (født 9. mars 1915 i Odda, død 13. oktober 1984 i Trondheim), var en norsk skøyteløper.
Wahl representerte før krigen Arbeideridrettslaget i Trondheim, gikk seinere inn i Sportsklubben Falken, og tilhørte på slutten av 1940-tallet og begynnelsen av 1950-tallet sammen med Sverre Farstad og Hjalmar Andersen den såkalte Falken-trioen.
Wahl gjorde seg bemerket allerede i 1936, da han ble nr. 4 i det europeiske arbeideridrettsmesterskapet på skøyter i Oslo. Som mange idrettsmenn i hans generasjon fikk han karrieren avbrutt av de ekstraordinære forholda mellom 1940 og 1945, men han kom tilbake etter krigen og ble norgesmester på hjemmebane i 1947. Samme år ble han nr. 6 under VM på Bislett.
Hans beste internasjonale resultater var en 3.-plass i VM i 1948 og en 3.-plass i EM i 1951.
Chievres Air Base
Chievres Air Base er en flystasjon som benyttes av det amerikanske flyvåpenet, og ligger i Belgia. Den drives av 309th Airlift Squadron, som har til oppgave å betjene NATOs øverstkommanderende for Europa og tilhørende stab (SACEUR).
Den første flystripen ved Chièvres ble etablert under første verdenskrig, av tyske styrker i 1917. Mot slutten av 1939 begynte det belgiske forsvaret å bygge ut Chièvres for å bruke den som avlastningsflyplass. Da tyskerne invaderte Belgia i mai 1940 fortsatte de å bygge ut flyplassen og den ble brukt av tyske og italienske jagerfly i slaget om Storbritannia, de siste tyske styrkene forlot flyplassen ved utgangen av august 1944. Allerede i oktober samme år tok allierte styrker i bruk flyplassen.
Etter andre verdenskrigs slutt ble basen brukt som transittleir for amerikanske soldater på vei hjem til USA og som fangeleir for tyske soldater. I 1947 ble basen overtatt av belgiske myndigheter og brukt for stasjonering av jagerfly. Basen ble nedlagt i 1963 og overdratt SHAPE i 1967. Basen ligger om lag 20 kilometer fra SHAPE.
Leo Honkala
Leo Honkala (født 8. januar 1933 i Uleåborg, død 17. mai 2015 i Oxelösund, Sverige ) var en finsk bryter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Honkala vant en olympisk bronsemedalje i bryting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han kom på tredjeplass i den letteste vektklassen, fluevekt opp til 52,0 kg, i gresk-romersk stil bak Boris Gurevitsj fra Sovjetunionen og italienske Ignazio Fabra.
Honkala var leder for Sveriges bryteforbund på 1980-tallet, men han måtte gå av etter at Tomas Johansson ble tatt for doping etter å ha vunnet sølvmedalje under Sommer-OL 1984 i Los Angeles.
Vest-Australia
Vest-Australia (engelsk Western Australia) er en delstat i Australia. Det er den største delstaten, og i 2007 hadde den en befolkning på 2 105 800. Hovedstaden og den største byen heter Perth, og byen og omliggende metroområder har 74 % av statens befolkning.
Historie
Vest-Australia ble etablert i 1829 som en britisk koloni, kjent som Swan River Colony, av kaptein James Stirling. Den vokste sakte fram til man fant gull i regionen Kalgoorlie i 1890-årene. I 1890 ble den gitt selvstyre av den britiske kronen under "Constitution Act 1889", med Sir John Forrest som første statsminister. I 1901 ble den en av de seks landene i den australske føderasjonen.
Da gull fikk mindre betydning, fokuserte regjeringen på å åpne for nye landbruksprodukter i hvetebelte-regionen (en:Wheatbelt), nordøst og øst for Perth. Hvete, bygg, erter, sau og storfe er i dag viktige for statens økonomi. Fra 1960 og utover fikk driften av jerngruver i statens nordlige Pilbara-region økt betydning (og senere også naturgass). Dette har drevet statens og Perths vekst.
Andre byer i staten med innbyggertall fra folketellingen i 2006, inkluderer:
Vest-Australia er kjent for blant annet vin-distriktet Margaret River. Hvert år reiser mange turister hit for å prøve den berømte vinsmakingen, surfe i Yallingup, grottevandring og mange andre attraksjoner som finnes her.
Fidel Ortiz
Fidel Ortiz Tovar (født 10. oktober 1908, død 9. september 1975) var en meksikansk bokser som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam og 1936 i Berlin.
Columbus Air Force Base
Columbus Air Force Base er en av det amerikanske flyvåpenets flystasjoner, og ligger i Lowndes County i Mississippi. Den er base for 14th Flying Training Wing i Air Education and Training Commands Nineteenth Air Force.
Guangrao
Guangrao (kinesisk: 广饶县; pinyin:  Guǎngráo Xiàn) er et fylke i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Dongying.
Befolkningen i 1999 var på 470.198.
Kulturminner
Hovedhallen til Guandi-tempelet i Guangrao (Guangrao Guandi miao dadian, 广饶关帝庙大殿) og Fujia-funnstedet (傅家遗址, Fujia yizhi) står på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Kenli
Kenli (kinesisk: 垦利县; pinyin:  Kěnlì Xiàn) er et fylke i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Dongying.
Befolkningen i 1999 var på 211 444.
Hans Georg Dehmelt
Hans Georg Dehmelt (født 9. september 1922 i Görlitz, Tyskland, død 7. mars 2017 i Seattle i USA) var en tysk-født amerikansk fysiker, som mottok Nobelprisen i fysikk i 1989 sammen med Wolfgang Paul for «utviklingen av ionefellen». Prisen ble også delt med Norman Ramsey, for «oppfinnelsen av metoden med separerte oscillerende felt og dens anvendelse i hydrogen-maser og andre atomklokker».
Dehmelt studerte fysikk ved universitetet i Göttingen og tok doktorgrad i 1950. I 1952 flyttet han til USA og Duke University i Nord-Carolina. I 1961 ble han professor ved University of Washington i Seattle.
Sammen med Wolfgang Paul utviklet han den såkalte ionefellen, som man kan benytte for å fange og studere et enkelt elektron  eller ion med stor presisjon.
Moshe Katsav
Moshe Katsav (hebraisk:  M&#333;&#X161;eh Qa&#7779;&#7779;&#257;&#7687;; født 5. desember 1945 i Yazd i Persia) er en israelsk tidligere politiker som var Israels president fra 2000 til 2007. Hans embedsperiode skulle egentlig utløpe 15. juli 2007, men i juni 2007 gikk han av som følge av overgrepsanklager. Shimon Peres ble Katsavs etterfølger.
Bakgrunn
Moshe Katsav ble mens fortsatt var en baby flyttet med familien til Teheran, og i august 1951 emigrerte de til Israel. De bodde i en teltleir for ferske immigranter i flere år før området ble utbygd til det som ble byen Kiryat Malakhi.
Katsav avsluttet sine studier ved Hebrew University of Jerusalem med en Bachelor of Arts i økonomi og historie i 1971. Han giftet seg med Gila Katsav i 1969. De fikk fem barm.
Katsav snakket fortsatt godt det språk han lærte i sine aller første leveår, persisk.
Politisk virke
Han ble med i Likud-partiet, og ble borgermester i Kiryat Malakhi, som var blitt en liten israelsk by. Han ble senere valgt til medlem av Knesset. Han var minister i Benjamin Netanyahus regjering før han han stilte opp i sitt første presidentvalg i 2000 mot Arbeiderpartiets Shimon Peres. Katsav vanr med prosentovervekten 63/57, og tok presidenteden 1 august samme år. Katsav ble da den første presidenten fra Likud siden staten Israel ble utropt i 1948.
Presidenten i Israel har først og fremst seremonielle oppgaver, men kam blant annet også benåde fanger. Presidenten forventes å holde seg utenfor politikken. Katsav støttet ild-opphør-planen for Israel-palestinerne i 2002, som daværende statsrminister Ariel Sharon forkastet. Katsav nektet å benåde Yigal Amir, Yitzhak Rabins morder.
Beskyldninger, fratreden, dom
I juli 2006 skal Katsav ha klaget til riksadvokaten i Israel, Menachem Mazuz, der han hevdet han ble presset av en av sine kvinnelige ansatte. Undersøkelsen snudde raskt mot Katsav ettersom den ansatte, påsto Katsavs seksuelle forbrytelser mot henne. Det kom frem påstander som hevdet at Katsav hadde seksuelt trakassert opp til ti kvinner, inkludert den først omtalte kvinnen.
Den 22. august 2006 ble Katsavs hus raidet av politiet som tok med seg datamaskiner og dokumenter. Dette kom bare dager etter at justisminister Haim Ramon trakk seg etter en politietterforskning, som også omhandlet påstått seksuell trakassering. Katsav ble avhørt 23. august av politiet i forbindelse med anklager om seksuell trakassering og korrupsjon. Han ble permittert som president i begynnelsen av 2007. I juni leverte han sin avskjedsansøkning. Han tilsto flere seksuelle overgrep, i bytte mot at riksadvokaten i landet droppet tiltalen om voldtekt. Flere protesterte mot at voldtektstiltalen ble droppet. Riksadvokaten i Israel, Menachem Mazuz, slo fast at Moshe Katsav er en «serie-sexovergriper».
Det var bred fordømmelse av denne avtalen blant den israelske allmennheten og særlig fra organisasjoner viet til kvinners rettigheter. Meningsmålinger viste at så mye som 70 prosent av det offentlige var misfornøyd med avtalen og over 20 000 demonstranter deltok på en demonstrasjon mot avtalen på Rabin Square i Tel Aviv. Til tross for de mange protestene, uttalte statsadvokaten at avtalen ville fortsette som planlagt. Katsav og hans advokater sa at de aksepterte denne avtalen for å unngå en lang og krevende rettssak.
I 2011 ble han dømt til syv års fengsel for voldtekt og andre seksuelle overgrep, og 125 000 shekel til overgrepsofrene. Han avtjener sin straff i Maasiyahu-fengselet i Ramla.
Han er gift med Gila, og de har en sønn, Boaz.