cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mary Tyler Moore
Oppvekst
Mary Tyler Moore begynte på Saint Rose of Lima Roman Catholic School i Brooklyn. Da hun var rundt åtte år gammel flyttet familien til Los Angeles, og hun begynte da på St. Ambrose School. Hun gikk senere på Immaculate Heart High School på Los Feliz Boulevard i Hollywood i California.
Voksenliv og karriere
Mary Tyler Moore giftet seg i 1955 med Richard Carlton Meeker, og fikk sitt eneste barn, sønnen Richard jr. (Richie) 3. juli 1956 på Queen of Angels Hospital i Los Angeles. Meeker og Moore skilte seg i 1961. Mary Tyler Moore giftet seg med Grant Tinker som jobbet for NBC i 1962. De ble skilt i 1981.
Sønnen Richie døde i en ulykke i 1980.
23. november 1983 giftet Moore seg med Robert Levine på Pierre Hotel i New York. Mary Tyler Moore fikk diabetes type 1 i en alder av 33 år. Hun var den internasjonale talspersonen for The Juvenile Diabetes Research Foundation International.
MTM Enterprises
Sammen med sin daværende mann Grant tinker grunnla Mary Tyler Moore produksjonsselskapet MTM Enterprises i 1969 for å produsere The Mary Tyler Moore Show for CBS.
I 1978 startet Mary Tyler Moore en varietéserie kalt Mary, der blant andre David Letterman og Michael Keaton var med.
Kopper
Kopper har flere betydninger:
SIG 550
SIG 550 eller SG 550 er et automatgevær produsert av Swiss Arms, tidligere Schweizerische Industrie Gesellschaft, i Neuhausen, Sveits.
SG er en forkortelse for Sturmgewehr, «stormgevær». Geværet er basert på det eldre SIG 540 i 5,56 mm og er også kjent som Fass 90 på (Fusil d'assault 90 / Fucile d'assalto 90) på fransk / italiensk eller Stgw 90 på tysk.
Historie og utvikling
I 1978 utarbeidet den sveitsiske hæren fram et sett krav til en etterfølger til automatgeværet Stgw 57 (kjent som SIG 510 utenfor Sveits) basert på patronen 7,5 × 55 mm GP11. Det ble lagt vekt på at våpenet skulle være modulært, at det skulle finnes forskjellige tilpassede våpentyper på samme base, inkludert en kort karabin til personell som ikke var ved frontlinjen eller av andre grunner trengte et mer kompakt eller letthåndterlig våpen. Et annet mål var å redusere vekten på våpenet og samtidig holde det presist ut til 300 m.
Kravene ble spisset til å omfatte forskjellige utkast: W+F C42, utviklet av Federal Arms Factory i Berne, som benyttet både en eksperimentell 6,45 × 48 mm patron og Nato-standarden 5,56 × 45 mm, og SG 541, tatt fram av SIG i 5,56 mm. I 1981 ble 6,45 mm-patronen forkastet til fordel for den mer konvensjonelle 5,6 × 45 mm Gw Pat 90 med en stålmantlet blykule, det vil si det sveitsiske svaret på Natos 5,56 mm patron. I februar 1983 ble avgjørelsen om å ta i bruk SG 541 offentliggjort, og i oktober året etter ble navnet endret til SG 550, mens karabinversjonen ble hetende SG 551. Våpenet ble offisielt tatt i bruk i 1990, og ble hetende Stgw 90 i den sveitsiske hæren. Over 600.000 våpen er produsert siden da, og produksjonslinjene er fremdeles åpne.
José María Belauste
José María Belausteguigoitia Landaluce (født 3. september 1889 i Bilbao, død 4. september 1964) var en spansk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Arrate var med på det spanske fotballaget som kom på andreplass i den olympiske fotballturneringen under OL 1920 i Antwerpen. Det var fjorten lag som deltok i fotballturneringen som ble avviklet i perioden 28. august til 5. september 1920. Belgia og Tsjekkoslovakia møttes i finalen på olympiastadion i Antwerpen. Belgia ledet kampen med 2-0 i slutten på første omgang da spillerne fra Tsjekkoslovakia forlot banen i protest mot dommeren. Tsjekkoslovakia ble diskvalifisert og Belgia ble olympiske mestere i fotball.
Spania som hadde tapt kvartfinalen til Belgia fikk en ny mulighet å spille om sølvmedaljene etter at Tsjekkoslovakia ble diskvalifisert og Frankrike som tapte semifinalen mot Nederland hadde reist hjem. Spania vant over Sverige med 2-1 og over Italia med 2-0 og var dermed kvalifisert til å møte Nederland i en kamp om sølvmedaljene. Spania vant sølvfinalen over Nederland med 3-1 som ble spilt på olympiastadion i Antwerpen 5. september 1920. Belauste spilte tre kamper i OL-turneringen og scoret et mål.
Holger Pedersen
Holger Pedersen (født 7. april 1867 i Gelballe ved Kolding i Danmark, død 25. oktober 1953 i København) var en dansk språkforsker.
Liv
Holger Pedersen ble student i 1885 og tok skoleembetseksamen i 1890. Han begynte tidlig med omfattende språkstudier, og interesserte seg særlig for sammenlignende språkvitenskap. I årene 1892–1896 oppholdt han seg i utlandet, ved tyske universiteter, i Øst-Europa og i Irland, før han i 1897 ble dr. philos. med en avhandling om «Aspirationen i Irsk». I 1900 ble han dosent i sammenlignende språkvitenskap ved Københavns Universitet. Han ble ekstraordinær professor i 1903 og ordinær professor i 1914, og var universitetets rektor 1926–1927.
Arbeid
Pedersens fagområde var den sammenlignende indoeuropeiske språkvitenskapen. Han konsentrerte seg særlig om slavisk, keltisk, hettittisk, lykisk, armensk, tokarisk og albansk. Han utga en Vergleichende Grammatik der keltischen Sprachen («Sammenlignende grammatikk over de keltiske språkene»), som fremdeles regnes som et referanseverk innenfor sammenlignende keltisk språkvitenskap. Hans Hittitisch und die anderen indoeuropäischen Sprachen («Hettittisk og de andre indoeuropeiske språkene») var av stor betydning for studiet av hettittisk, og hans Tocharisch vom Gesichtspunkt der indoeuropäischen Sprachvergleichung («Tokarisk med utgangspunkt i den sammenlignende indoeuropeiske språkforskningen») var viktig for studiet av tokarisk. Pedersen er også kjent for Pedersens lov, et aksentskifte som forekommer i de baltiske og slaviske språkene. Han formulerte dessuten ruki-loven, et viktig lydskifte i de indo-iranske, baltiske og slaviske språkene. To av hans teorier har fått mye oppmerksomhet i de siste årene, nemlig glottalteorien og nostratteorien.
Vannrakett
Kaldvannsrakett
Denne er i prinsippet en enkel beholder som fylles delvis med vann, og fylles videre med trykkluft. Når utløpsdysen åpnes, støtes vannet ut, og raketten stiger av reaksjonskraften. Siden effektiviteten er liten, har den kun anvendelse som leketøy eller som demonstrasjon og anskueliggjøring av reaksjonskraft.
Selveksperimentering kan foregå ved å bruke mineralvannsflasker, som skal tåle trykk inntil 42 bar for gjenbruksflasker «med fus». Forholdet mellom luft og vann er optimalt når 1 av 3 deler er vann. Halsen i flasken er ikke noen optimal dysekonstruksjon, så store høyder er ikke å vente.
Risikoen for å skade noen ved retur til bakken er minimal, mens skyvekraften og tyngden de første metrene etter start er sterk nok til å skade.
Varmtvannsrakett
Varmtvannsraketten eller damptrykkraketten er en vannrakett, som oftest med innebygd varmeelement, som støter fra seg overopphetet vann, som blir til damp ved passering av dysen. Konstruksjonen må tåle stort trykk og høye temperaturer, og dysen er konstruert etter vanlige prinsipper for optimal effekt.
Denne raketten ble utviklet som starthjelp og til eksperimentformål. Den er mer effektiv enn kaldtvannsutgaven ved at skyvekraften holder seg tilnærmet konstant hele tiden. Disse rakettene er vanligvis utstyrt med fallskjermretur, og kan normalt brukes flere ganger. Kjemisk drevne raketter er de beste m.h.t. ytelse, men er vesentlig dyrere i drift og vedlikehold.
Johan Pareli Nordhuus
Johan Pareli Nordhuus (født 19. juni 1849 i Brønnøy, død 6. juni 1923 på Syvollan i Brønnøy) var los for Vilhelm II av Tyskland på keiserens skip «Hohenzollern» når keiseren seilte i norske farvann.
Keiser Vilhelm IIs reiser til Norge startet i 1889, og tok slutt ved utbruddet av første verdenskrig i 1914. I disse 25 år var Nordhuus los på Hohenzollern.
Forholdet mellom Nordhuus og keiser Wilhelm er utgangspunktet for en vandrehistorie som gikk verden rundt i 1904 og 1912 og som stadig vekk blir referert, i forskjellige sammenhenger. Historien handler om hvordan losen ikke lar seg overstyre av keiseren når de er uenige om hvordan seilingen skal foregå.
Første gang denne historien står på trykk er i 15. september 1904 i Rana Tidende. Historien innledes med at «Et engelsk ugeblad beretter følgende morsomme historie». Harstad Tidende følger opp med identisk historie den 19. september samme år. I disse to utgavene er det ankomsten til en norsk havn som er tema.
Etter dette blir samme historie gjengitt i aviser i Paris, i Australia og på New Zealand. Det samme gjentar seg i 1912, men da har historien skiftet litt karakter. Nå er det den snarsinte, men også rettferdige keiseren, som er hovedtema.
Grunnkretser i Inderøy kommune
Grunnkretser i Inderøy kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Inderøy kommune, Trøndelag, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Mariano Arrate
Mariano Arrate Esnaola (født 12. august 1892 i San Sebastián, død 24. desember 1963 i San Sebastián) var en spansk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Arrate var med på det spanske fotballaget som kom på andreplass i den olympiske fotballturneringen under OL 1920 i Antwerpen. Det var fjorten lag som deltok i fotballturneringen som ble avviklet i perioden 28. august til 5. september 1920. Belgia og Tsjekkoslovakia møttes i finalen på olympiastadion i Antwerpen. Belgia ledet kampen med 2-0 i slutten på første omgang da spillerne fra Tsjekkoslovakia forlot banen i protest mot dommeren. Tsjekkoslovakia ble diskvalifisert og Belgia ble olympiske mestere i fotball.
Spania som hadde tapt kvartfinalen til Belgia fikk en ny mulighet å spille om sølvmedaljene etter at Tsjekkoslovakia ble diskvalifisert og Frankrike som tapte semifinalen mot Nederland hadde reist hjem. Spania vant over Sverige med 2-1 og over Italia med 2-0 og var dermed kvalifisert til å møte Nederland i en kamp om sølvmedaljene. Spania vant sølvfinalen over Nederland med 3-1 som ble spilt på olympiastadion i Antwerpen 5. september 1920.
Arrate var Spanias flaggbærer under åpningsseremonien OL 1920 i Antwerpen
Franz Roubaud
Franz Roubaud, også kjent som Frants Aleksejevitsj Rubo (russisk: Франц Алексеевич Рубо), Francois Iwan Roubaud og Frants Roubaud, (født i Odessa, død 13. mars 1928 i München) var en russisk maler som er mest kjent for sine panoramamalerier av slagscener og bilder fra folkeliv i Kaukasus.
Livsløp
Franz Roubaud var den tredje i en søskenflokk på ni i en kjøpmannsfamilie som hadde emigrert fra Marseille I Frankrike. Han begynte å få tegneundervisning fra 6-årsalderen, og fulgte opp med studieopphold i Kaukasus. Fra 1877 til 1878 studerte han i München under veiledning av Carl Theodor von Piloty, Otto Seitz og Wilhelm von Diez og hos soldatmaleren Joseph von Brandt. Han ble adlet i 1889 og ble satt pris på av tsarene Alexander III og Nikolaj II.
Verk
I St. Petersburg malte Roubaud to store panoramaer: Beleiringen av Sevastopol (1904) som ble fraktet dit og satt opp i et eget museum der. (Både bygget og maleriet ble skadd i 1942 da byen ble utsatt for en ny beleiring. Restaureringen ble sluttført i 1950-årene.) Bildet Slaget ved Borodino (1912) ble flyttet til Poklonnajahøyden i Moskva i 1962 og er en del av en større krigsminnepark der. Fra før hadde han fullført Stormen mot Akhulgo (1896, Tiblisi) som ikke lengre finnes.
Kilder
Kilde til tyskspråklig wikipediaartikkel:
Det republikanske folkepartiet
Det republikanske folkepartiet (tyrkisk: Cumhuriyet Halk Partisi, CHP) er et sekulært og sosialdemokratisk politisk parti i Tyrkia. Partiet ble formelt etablert 9. september 1923 av landets grunnlegger Mustafa Kemal Atatürk, og har røtter tilbake til nasjonalistiske grupper under den tyrkiske frigjøringskrigen fra 1919 til 1923. I 1920-årene spilte CHP en sentral rolle i avviklingen av Det osmanske rike, og den senere dannelsen av Republikken Tyrkia. Fra 1923 til 1946 styrte CHP landet som en ettpartistat.
Til tross for sitt maktmonopol støttet partiet offisielt et flerpartidemokrati etter vestlige normer. Partiet gikk således inn for menneskerettigheter, ytringsfrihet og sekularisering.
Atatürk døde i 1938, og ble erstattet som partileder av İsmet İnönü. Etter andre verdenskrig åpnet İnönü opp for frie valg til nasjonalforsamlingen, noe som førte til at opposisjonen kom til makten på demokratisk vis i 1950. Siden den gang har CHP styrt landet ved flere anledninger, blant annet under İnönü og senere Bülent Ecevit.
Partiet ledes av Kemal Kılıçdaroğlu og er Tyrkias nest største parti, med 133 av 550 mandater i nasjonalforsamlingen. CHP sitter i opposisjon mot president Recep Tayyip Erdoğans Rettferdighets- og utviklingsparti (AKP).
Ideologi
Det republikanske folkepartiet beskriver seg selv først og fremst som kemalister, altså tilhengere av Tyrkias grunnlegger Mustafa Kemal Atatürk. Kemalismen er en særtyrkisk politisk ideologi og filosofi utarbeidet av Kemal selv, og oppsummert i seks punkter, på tyrkisk gjerne kalt «de seks piler» (tyrkisk: altı ok): republikanisme, populisme, sekularisme, revolusjonisme, nasjonalisme og etatisme.
Odinsbreen
Odinsbreen er et brefall på Jostedalsbreen, og er et av tre brefall ned mot Austerdalsbreen. Odinsbreen ligger ved Veitastrond i Luster kommune i Vestland fylke.
Odinsbreen har ca. 900 meter høydeforskjell.
Egge skole
Egge skole kan vise til flere skoler i Norge:
Tommy Knarvik
Tommy Knarvik (født 1. november 1979) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.
I 2014 la han opp som fotballspiller, og ble assistenttrener for Nest-Sotra Fotball.
Tidligere har han spilt for Brann, Leeds, Bryne, Sogndal, Sandefjord, Tromsø IL og Viking. Han ble kåret til Årets Unge Spiller under sin tid i Leeds.
Han signerte en kontrakt på 4 år med Tromsø den 14. november 2007. Foran 2011-sesongen signerte han en kontrakt på tre år med Viking. Etter én sesong i Viking ble de enig om å annulere kontrakten. Den 12. januar 2012 ble det offentliggjort at Knarvik var enig med Bodø/Glimt om kontrakt.
Knarvik tiltrådte stillingen som assistenttrener i Nest-Sotra etter at han ble løst fra kontrakten med Bodø/Glimt i mars 2014. Men allerede i august var han ferdig i klubben. I november ble Tommy Knarvik tilbudt stillingen som hovedtrener for den nylig nedrykkede klubben Stord i 3. divisjon. Her ble han for øvrig gjenforent med tidligere Sandefjord-spiller Jon André Røyrane. Han tok Stord til 2. divisjon på første forsøk, men måtte ta den tunge veien ned igjen sesongen etter.
Kabinet-De Geer II
Den nederlandske regjeringen Kabinet-De Geer II som tiltrådte i 1939 forlot landet sammen med dronning Wilhelmina 14. mai 1940. Dette fant sted like etter at Tyskland hadde invadert landet. Kabinet-De Geer II gikk i eksil i London, og ble det første av de fire kabinettene i London som under den annen verdenskrig utgjorde landets regjering i eksil.
Den siste gangen et ministerråd ble avholdt i Nederland var i Fortet i Hoek van Holland like før avreisen til England. Dronning Wilhelmina hadde da allerede forlatt landet.
Tommy Knarvik
Knarvik tok over Sotra SK foran 2017-sesongen.
Kabinet-De Geer II
Takket være hans passive holdning lot dronningen De Geer vike plassen for Gerbrandy i september 1940.
James Hargreaves
James Hargreaves (født 1720, død 22. april 1778) var vever og oppfinneren av «Spinning Jenny», en automatisert spinnemaskin som ble et viktig symbol og oppfinnelse under den industrielle revolusjonen. Han bodde i Lancashire, et stykke utenfor Manchester. James Hargreaves bodde i Stanhill nær Manchester.
Feilinformasjon
Så sent som i 2016 rapporterte forfatteren Edward Baines at det var mange feilaktige påstander om Hargreaves
Lokale menighetsregistre feilstavet Hargreaves som Hargraves, men viser at han ikke døde på et arbeidshus. Dette ble bekreftet overfor forfatteren Edward Baines av Hargreaves' barnebarn, John James. Registrene viser at verken Hargreaves kone eller noen av hans døtre ble kalt Jenny og følgelig er myten om at navnet Spinning Jenny er en oppkalling etter konen eller en datter feil. Myten er gjentatt mange ganger i skolebøker så sent som på 1960-tallet og i barnebøker så sent som i 2005 og til dags dato på opplæringsnettsteder. «Jenny» viser til et vanlig slangord for maskin på 1900-tallet i Lancashire og forekommer fortsatt om maskin.
Reg Empey
Reginald Norman Morgan «Reg» Empey (født 26. oktober 1947 i Belfast, Nord-Irland) er en nordirsk politiker.
Siden 25. juni 1998 har han vært representant i Den nordirske forsamling fra en valgkrets i Belfast, og har i to perioder vært byens ordfører. I 1999 ble han slått til Knight Bachelor av dronningen.
Han har siden 24. juni 2005 vært leder av Ulster Unionist Party, et verv han overtok etter landets tidligere førsteminister David Trimble.
Siden 8. mai 2007 har han vært arbeidsminister for Nord-Irland, og var tidligere, i perioden 29. november 1999 til 14. oktober 2002 næringsminister.
Nordre gate
Nordre gate eller Nordregate finnes flere steder:
Claus von Stauffenberg
Claus Philip Maria Schenk Graf von Stauffenberg (født 15. november 1907 i Jettingen-Scheppach i Bayern, Tyskland, død 21. juli 1944 i Berlin) var en tysk offiser (sist oberst i generalstaben) og sentral i motstandsarbeidet blant offiserene i Wehrmacht mot det nasjonalsosialistiske regimet. Han ledet det Wehrmacht-baserte attentatet og statskuppforsøket mot Adolf Hitler i 1944, kjent som 20. juli-attentatet. Stauffenberg plasserte selv bomben i Hitlers møterom i hovedkvarteret Wolfsschanze ved Rastenburg i Øst-Preussen, men ble arrestert da han kom tilbake til Berlin med fly samme kveld og henrettet ved skyting. Stauffenbergs nærmeste familie ble satt i konsentrasjonsleir resten av krigen og de minste barna skulle adopteres bort.
Attentatet medvirket til en alvorlig svekkelse av Hitlers fysiske og mentale tilstand og til at Hitler i økende grad mistrodde Wehrmacht. I tillegg ble en rekke Wehrmacht-offiserer henrettet etter summariske rettssaker i Volksgerichtshof under ledelse av den beryktede Roland Freisler.
Bakgrunn
Claus Schenk Graf von Stauffenberg ble født som den yngste av tre sønner i Jettingen i Schwaben i nærheten av Ulm, i Kongeriket Württemberg, i en av de eldste og fornemste sørtyske og katolske aristokratiske familier. Hans foreldre var Württembergs siste overhoffmarskalk, grev Alfred Schenk von Stauffenberg, og Caroline von Üxküll-Gyllenband. Gjennom sin mor nedstammet han også fra prøyssiske protestanter, som den berømte prøyssiske generalen og hærreformatoren August von Gneisenau. Hans navn Schenk er en adelstittel som henviser til rollen som leder for kongelige husholdninger (jamfør det norske ordet munnskjenk), mens det siste navnet viser til Burg Stauffenberg, et tidligere slott i Württemberg. Den katolske fyrstbiskopen Johann Franz Schenk von Stauffenberg var fra samme familie.
Stauffenbergs oppvekst var hovedsakelig i Stuttgart, hvor familien bodde i en tjenesteleilighet i Altes Schloss og om sommeren på familiegodset ved Albstadt-Lautlingen, ca. 100 km sør for byen. Han vokste opp sammen med de to år eldre tvillingbrødrene Berthold og Alexander. Også Claus hadde en tvillingbror, Konrad Maria, men han døde dagen etter fødselen.
Utdannelse og politisk utvikling
Stauffenberg fikk sin skolegang på de beste skolene i Stuttgart. Han og brødrene tilhørte kretsen rundt Stefan George, med særlig fokus på europeisk litteratur, kunst, filosofi og historie. Slik ville de være med på å skape det nye åndelige Tyskland. Til tross for disse interessene og en noe svak helse valgte han en militær karriere. Etter abitur i 1926 forlot han Stuttgart og ble medlem av familieregimentet i Bamberg, i rytter- og kavaleriregiment 17.
Stauffenberg og hans miljø var konservative, tyske patrioter, og da nasjonalsosialistene kom til makten i 1933 var Stauffenberg ikke i fullstendig opposisjon til deres ideer. Særlig var han positiv til ønsket om å løfte den tyske nasjonale selvbevissthet, men en del aspekter ved bevegelsen frastøtte ham. Han reagerte sterkt på den politiske ensrettingen etter den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen og bokbålet 10. mai 1933 på Opernplatz i Berlin da blant andre bøker av Heinrich Mann, Erich Maria Remarque, Karl Marx, Heinrich Heine, Ernst Bloch, Erich Kästner og Sigmund Freud ble brent. Viktig for ham var også de katolske biskopenes protest mot regimets krenkelser av kirkens uavhengighet. I denne kampen stod særlig biskop Clemens August von Galen sentralt. Etter De lange knivers natt i 1934 markerte Stauffenberg sin avsky ved å forlate et politisk møte hvor han representerte sitt regiment, da talerne begynte med jødehatske innlegg. Den kirkelige protesten mot regimet fikk sitt høydepunkt i 1937 da pave Pius XI utstedet encyklikaen Mit brennender Sorge («Med brennende sorg»).
Stauffenberg ble tatt opp ved hærens generalstabsskole i Berlin i 1936, og gikk ut som kullets beste elev i 1938 og ble knyttet til generalstaben.
Krystallnatten i november 1938 mente han brakte en stor skam over Tyskland. Disse hendelsene krenket dypt hans moral og rettferdighetsfølelse. Behandlingen av jødene og det nasjonalsosialistiske menneskesynet med den medfølgende undertrykkelsen av religionutøvelse førte til at den dypt religiøse katolikken Stauffenberg distanserte seg stadig mer fra det nasjonalsosialistiske styret.
Offiserskarrière
Etter generalstabsskolen ble han utnevnt til kaptein, en grad han hadde de neste tre årene. Han arbeidet en periode ved generalstaben, men deltok sammen med sitt regiment, som ble del av den 6. panserdivisjonen, i inntoget i Sudetenland, samt felttoget i Polen i 1939. Under felttoget i Frankrike tjenestegjorde han i generalstaben og ble tildelt Jernkorset første klasse 31. mai 1940.
Graf von Stauffenberg var en hardhaus av de sjeldne. Han nektet blant annet å ta imot morfin under en operasjon der han amputerte høyre arm og flere fingre på venstre hånd. Han ble skadet under et angrep mot panserdivisjonen hans da han tjenestegjorde i Nord-Afrika.
1. januar 1941 ble han utnevnt til major. Under angrepet på Sovjetunionen den følgende sommeren tjenestegjorde han ved Oberkommando des Heeres. Den 1. januar 1943 ble han forfremmet til oberstløytnant, og overført til Afrikakorpset under ledelse av Erwin Rommel under Felttoget i Nord-Afrika. Der ble han 7. april 1943 truffet av britiske granater under et speideoppdrag og ble sterkt skadet. Han tilbrakte tre måneder på sykehus i München etter å ha mistet det venstre øyet, høyre hånd og den fjerde og femte fingeren på hans venstre hånd. Selv spøkte han senere med at han ikke visste hva han hadde gjort med alle ti fingre da han hadde dem. Han ble dekortert med Såretmerket i gull 14. april 1943 og Det tyske kors i gull 8. mai 1943.
Politisk motstandsarbeid
Da hans onkel, grev Nikolaus von Üxküll-Gyllenband, ba ham bli medlem av motstandsbevegelsen mot nasjonalsosialistene i 1939, var det Stauffenbergs samvittighet og religiøse forpliktelse som førte til at han sluttet seg til denne. Utover i 1942 delte han den utbredte oppfatningen innen hærens offiserskorps at Hitler førte Tyskland mot undergang og var ansvarlig for et ufattelig tap av menneskeliv. Hitler måtte fjernes fra makten for å redde Tyskland fra den undergangen Hitler ledet dem mot. Som praktiserende katolikk hadde Stauffenberg lenge religiøse skrupler med tanke på drap, men etter katastrofen ved Stalingrad kom han til at det å ikke fjerne Hitler ville være mer moralsk forkastelig, og fant etter hvert ingen annen måte å nøytralisere Hitler på enn å måtte ta livet av ham. Ettertiden ga kanskje dette resonnementet rett, siden flere tyske liv gikk tapt i de ni månedene krigen varte etter 20. juli-attentatet enn i de foregående fem årene.
Selv om Graf von Stauffenberg bare var oberst av rang regnes han som operasjon Valkyries leder med en egen evne til å få med seg offiserer av høyere rang på attentatplanene.
I begynnelsen følte han seg maktesløs og ikke i posisjon til å hjelpe med å organisere et kupp, men forandret holdning under sitt lange sykehusopphold. Stauffenberg tok kontakt med motstandsbevegelsen mot det nasjonalsosialistiske styret og tilførte motstandsbevegelsen ny vitalitet. Da han ble frisk nok til å vende tilbake i aktiv tjeneste, var det som stabsoffiser ved overkommandoen for reservehæren i krigsministeriet i Bendlerblock i Berlin. Her var en av hans overordnede general Friedrich Olbricht, et aktivt medlem av Wehrmachts motstandsbevegelse. Dette ga dem en unik posisjon til å organisere et kupp. Reservestyrkene var formelt autorisert til å ta kontrollen over riket i tilfelle av uroligheter hvor kommunikasjon med den militære overkommandoen var blokkert.
Attentatet 20. juli
Stauffenbergs plan forutsatte at han var ved kontoret i Bendlerstrasse for å telefonere til regulære hærenheter og beordre dem til å arrestere ledere av politiske organisasjoner som Sicherheitsdienst og Gestapo, på den annen side var Stauffenberg den eneste av konspiratorene som hadde fast adgang til Hitlers daglige møter med den militære toppledelsen. Selv med bare tre fingre godtok Stauffenberg, som i 1944 ble forfremmet til oberst, å utføre attentatet selv. Det fant sted ved den militære overkommandoen «Wolfsschanze» i Rastenburg i Øst-Preussen den 20. juli 1944. Stauffenberg hadde med seg en dokumentveske pakket med to bomber og en enkel 10 til 15 minutters tidsutløser. Bombene var laget av uregistrert, beslaglagt engelsk sprengstoff fra nedskutte fly, skaffet til veie av oberst Wessel Freytag von Loringhoven.
Stauffenberg gikk inn i konferanserommet og plasserte dokumentvesken under bordet og forlot deretter rommet hurtig og ubemerket. Sammen med sin adjutant oberleutnant Werner von Haeften forlot de området og dro mot flyplassen, da de visste at det ville bli avsperret etter eksplosjonen. Da de i bilen hørte eksplosjonen og så røykutviklingen, var de overbevist om at ingen kunne ha overlevet. De var imidlertid ikke kjent med at vesken med bomben var blitt flyttet bak et kraftig bordben, og dette tok av så mye for eksplosjonen at Hitler reddet livet. Stauffenberg og Haeften fikk argumentert seg til en tillatelse til å forlate det sterkt bevoktede området og fly tilbake til Berlin. Mens de var i luften utgikk en ordre fra hovedkvarteret om å skyte ned flyet, men ordren havnet på bordet til deres medkonspirator, Friedrich Giorgi fra Luftwaffes stab, og han sørget for at den ble ignorert.
Hitler overlevde attentatet og kringkastet straks en melding på statsradioen som gjorde det åpenbart at kuppforsøket var mislykket. Straks etter ble konspiratorene overmannet i krigsministeriet, mens Stauffenberg ble skutt i skulderen.
Henrettet
Generaloberst Friedrich Fromm, øverstkommanderende for reservestyrkene, kjente til planene, men hadde forholdt seg passiv. Da kuppet mislyktes, holdt han hasterettssak og dømte konspiratorene til døden. Dermed avslørte han sin kjennskap til planene og sin egen passivitet i forkant av attentatet, og ble selv dømt for høyforræderi og skutt.
Stauffenberg ble skutt samme natt, sammen med general Friedrich Olbricht, oberleutnant Werner von Haeften og oberst Albrecht Mertz von Quirnheim på gårdsplassen i krigsministeriet i Bendlerblock på en improvisert standplass, bare opplyst av lyskasterne fra en lastebil. Da hans tur til å bli skutt kom, ropte Stauffenberg sine siste ord: Es lebe unser heiliges Deutschland! («Leve vårt hellige Tyskland!»). Fromm lot de henrettede få en ærefull begravelse med medaljer, men dagen etter ble likene tatt opp og brent uten medaljene. Stauffenbergs eldste bror og sentral deltaker i kuppforsøket, advokaten Berthold Schenk von Stauffenberg, ble henrettet 10. august ved langsom hengning i en pianostreng. Av brødrene overlevet bare Alexander Schenk von Stauffenberg, som var gift med piloten Melitta Schenk von Stauffenberg, og etter krigen ble professor i klassisk historie.
Kaltenbrunners granskning
Sjef for det tyske Reichssicherheitshauptamt (RSHA) Ernst Kaltenbrunner hadde i kraft av sitt embede oppdraget å granske sammensvergelsens omfang. Han var kommet til den konklusjon at «i den videre krets av sammensvorne ... hadde representanter for den politiske katolisisme spilt en hovedrolle». Selv om det var et sannhetskorn i dette, var det slett ikke slik at hver eneste profilerte katolikk som ble arrestert etter attentatet, faktisk hadde hatt noe med attentatet å gjøre.
Kaltenbrunners granskning avdekket eller reflekterte i liten grad at Stauffenbergs rolle som attentatmann skyldtes at den som opprinnelig var tiltenkt denne rolle i siste øyeblikk var blitt beordret bort fra Wolfsschanze, og at denne var en bekjennende protestantisk kristen. Konspirasjonen mot Hitler var altså ikke et gjennomgående katolsk prosjekt, selv om den personlige begrunnelsen for både Stauffenberg og andre for å delta var tuftet på deres katolske etikk og bakgrunn. For Stauffenberg selv framstod det som en unnlatelsessynd å ikke prøve å stoppe tyranniet, etter at han fikk anledning til dette gjennom sin adgang til de daglige møtene i Wolfsschanze.
Kaltenbrunners granskning bærer preg av at den ga Hitler de konklusjonene som han ønsket å få, ved å betone forankringen i de deler av offiserskorpset som Hitler avskydde mest, nemlig de velutdannede, tradisjonsbundne offisersfamiliene med adelig og religiøs bakgrunn. Særlig ble den katolske tilknytningen vektlagt av Kaltenbrunner, og dette må sees på bakgrunn av den motstanden og manglende gjennomslaget nasjonalsosialistene hadde i de katolske miljøene. Konspiratørene selv hadde et mer politisk perspektiv og så dette som en nasjonal redningsaksjon, selv om den individuelle begrunnelsen for å delta, for Stauffenberg og andre, var forankret i deres religiøsitet.
Når det gjelder sprengstoffet som var anvendt i attentatet, virket det som om det stammet fra minst fire ulike kilder. Takket være attentatmennenes forholdsregler klarte Gestapo bare å spore to av disse.
Familien
Claus von Stauffenberg giftet seg med friherrinne (baronesse) Nina von Lerchenfeld den 26. november 1933 i Bamberg. De hadde fem barn, Berthold, Heimeran, Franz-Ludwig, Valerie og Constanze.
Himmler planla å utrydde konspiratørenes familier og navn fullstendig. Den planlagte blodhevnen ble imidlertid oppgitt. Stauffenbergs gravide hustru og hans eldste sønn Berthold ble sammen med alle familiemedlemmer over 15 år deportert til konsentrasjonsleir, hvor det femte barnet, Constanze, ble født i 1945. De yngre barna ble anbrakt i et barnehjem ved Bad Sachsa i Niedersachsen, og det var planer om å bortadoptere dem til nasjonalsosialistiske familier. Barna fikk andre etternavn (Stauffenberg-barna ble kalt Meister), og ble værende i barnehjemmet til krigens slutt. I krigens siste dager planla SS å henrette Stauffenbergs kone og barn, men gav opp planene da de oppdaget at britiske soldater var like i nærheten.
Enken Nina døde 2. april 2006. Deres sønn Berthold tok opp familietradisjonen og ble offiser. Han er nå pensjonert generalmajor.
Idag er Bendlerstraße i Berlin kjent som Stauffenbergstraße, adressen til Bendlerblock hvor han arbeidet og ble henrettet. Både Stuttgart, Karlsruhe, Hamburg, Tübingen, Augsburg, Leipzig, Leverkusen, Neu-Ulm og en rekke mindre steder har gater oppkalt etter Stauffenberg. Flere skoler og andre offentlige bygninger er oppkalt etter Stauffenberg, blant annet en kaserne for Bundeswehr i Sigmaringen.
Nylænde (andre betydninger)
Nylænde kan vise til:
Sabino Bilbao
Sabino Bilbao Libano kjent som Sabino (født 11. desember 1897, død 20. januar 1983) var en spansk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Sabino var med på det spanske fotballaget som kom på andreplass i den olympiske fotballturneringen under OL 1920 i Antwerpen. Det var fjorten lag som deltok i fotballturneringen som ble avviklet i perioden 28. august til 5. september 1920. Belgia og Tsjekkoslovakia møttes i finalen på olympiastadion i Antwerpen. Belgia ledet kampen med 2-0 i slutten på første omgang da spillerne fra Tsjekkoslovakia forlot banen i protest mot dommeren. Tsjekkoslovakia ble diskvalifisert og Belgia ble olympiske mestere i fotball.
Spania som hadde tapt kvartfinalen til Belgia fikk en ny mulighet å spille om sølvmedaljene etter at Tsjekkoslovakia ble diskvalifisert og Frankrike som tapte semifinalen mot Nederland hadde reist hjem. Spania vant over Sverige med 2-1 og over Italia med 2-0 og var dermed kvalifisert til å møte Nederland i en kamp om sølvmedaljene. Spania vant sølvfinalen over Nederland med 3-1 som ble spilt på olympiastadion i Antwerpen 5. september 1920.
São Sebastião do Caí
São Sebastião do Caí er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Eid skole
Eid skole kan vise til flere skoler i Norge:
Eide skole
Eide skole kan vise til flere skoler i Norge:
Hawaii Volcanoes nasjonalpark
På grunn av hundretusenvis av år med vulkanisme, migrasjon og utviklingsprosesser er nasjonalparken full av komplekse og unike økosystemer. Kilauea og Mauna Loa som er noen av verdens mest aktive vulkaner har massevis å tilby forskerne når det gjelder innsikt i fødselen til øya Hawaii. Mauna Loa (4169 moh) er en av verdens største vulkaner. Kilauea (1247 moh), hvis kaldera tradisjonelt regnes som gudinnen Peles hjemsted, regnes som en av verdens mest aktive vulkaner.
Landskapet i nasjonalparken er preget av vulkanene, og den vegetasjonsløse Kauørkenen som ligger på lesiden av Kilauea og preges av giftig vulkansk aske er særlig kjent. Her finnes imidlertid også tropisk regnskog.
Nasjonalparken ble opprettet i 1916. Halvparten av den ble ytterligere vernet som Hawaii Volcanoes Wilderness i 1978. Parken ble av UNESCO utpekt som biosfærereservat i 1980 og som verdensarvområde i 1987
Torsbreen
Torsbreen er et brefall på Jostedalsbreen, og er et av tre brefall ned mot Austerdalsbreen. Torsbreen ligger ved Veitastrond i Luster kommune i Vestland fylke.
Melingen
Melingen er en innsjø i Vågå kommune i Innlandet. Den ligger 754 meter over havet og har et areal på 0,43 km². Sjøen har avløp mot øst til elva Mela. Melingen har en bestand av ørret.
Torsbreen
Torsbreen har ca. 900 meter høydeforskjell og er så bratt at isras skjer hyppig.
Very Large Array
Very Large Array (VLA) er et radioteleskopisk observatorium som ligger i området ved San Agustin i New Mexico. VLA ligger 80 km vest for byen Socorro. Observatoriet har 27 gigantiske paraboler, hver med en diameter på 25 m og en vekt på drøyt 200 tonn.
São Sepé
São Sepé er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
HC Davos
HC Davos er en profesjonell, sveitsisk ishockeyklubb fra Davos, Sveits. Davos spiller i den sveitsiske National League A, som er rangert som Europas sjette beste ishockeyliga. Laget har spillere som tas ut til det sveitsiske landslaget og spillere som har spilt for National Hockey League. HC Davos er vertskap for den årlige Spengler Cup-turneringen som har vært arrangert siden 1923.
Fylkesvei 72
Fylkesvei 72 (Fv72) går mellom Berg i Verdal og riksgrensen ved Styggdalen.
Den tar av fra E6 på Berg og går i retning sørøst gjennom Inndalen til Sandvika og derfra nordover til Åbo grense. I Sverige går veien videre til Järpen.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei. Armen fra Sandvika til Sandvika grense hadde opprinnelig eget nummer fylkesvei 756, etter at Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 ble den del av Fv72.
Radioteleskop
Radioteleskop er et teleskop som benytter seg av radiobølger fra verdensrommet. Verdens største radioteleskop, FAST, utvikles i Kina og får en diameter på 500 meter. Et godt radioteleskop må ha større åpning enn bølgelengden for å kunne «se» detaljer i radiokilden.
Pedro Luis de Borja-Llançol de Romaní
Pedro Luis de Borja-Llançol de Romaní (født 1472, død 4. oktober 1511) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Valencia i Spania. I 1503 trakk han seg tilbake til Napoli.
Han ble kreert til kardinal 20. mars 1500 av sin grandonkel, pave Alexander VI, med Santa Maria in Via Lata som titulus. Senere innehadde han også San Marcello al Corso.
Han var kardinal Juan de Borja-Llançol de Romanís bror.
Møllergata skole
Møllergata skole er en barneskole i Bydel St. Hanshaugen i Oslo. Skolen ble etablert som Nordre skole i 1861 og er med det Norges eldste byfolkeskole. Skolen er tegnet av Jacob Wilhelm Nordan og var blant landets største på begynnelsen av 1900-tallet, toppunktet i 1906 med 2 345 elever som måtte gå på skole på to skift.
Skolen tok over elevene fra blant annet Hammersborg skole, som ble nedlagt sammen med opprettelsen av Nordre skole i 1861. Kvinnesakskvinnen Dorothea Margrethe Schjoldager var lærer ved Møllergata i nær 50 år, fra 1876. Norsk og kristendom var hennes viktigste undervisningsfag.
Møllergata skoles musikkorps er Norges første og eldste skolemusikkorps, startet av William Farre i 1901.
I skolegården er Oslo Skolemuseum lokalisert. Beliggenhetsmessig og arkitektonisk framstår det som en del av skolens bygningsmasse, men museet ligger i et separat bygg.
Squirtle
Squirtle er en fiktiv art fra Pokémon-universet av typen Water. Sammen med Bulbasaur og Charmander er Squirtle en av tre Pokémon man kan velge ved start i Kanto regionen.
Den utvikler seg til Wartortle ved level 16, som igjen utvikler seg til Blastoise ved level 36.
Squirtle er en Pokémon som ligner på en lyseblå skilpadde. Squritle er dekket av et skall som er brunt på toppen og lysegult på bunn, med en tykk hvit kant som separerer de to delene. Selv om den vanligvis går på to ben, har den blitt sett løpende på fire i blant annet Super Smash Bros. Brawl.
Navnet Squirtle er et teleskopord av squirt (å sprute) og turtle (skilpadde)
Cao Rui
Bakgrunn
Ifølge det tidlige Song-historikeren Pei Songzhi var Rùi sønn av Weis første keiser Cao Pi, som igjen var sønn av den siste Hàn-statsministeren Cao Cao, men ifølge Qing-historikeren Mou Guangsheng og den moderne historikeren Lu Bi var han snarere sønn av Yuan Xi. Hvem hans far virkelig var er fremdeles omstridt.
Keiser
Cáo Rùis styre er blitt vurdert ulikt i forskjellige perioder av Kinas historie. Som keiser vet man at han var en sterk militær strateg og en god leder dreven i å utnevne dyktige embedsmenn, og samtidig støttet han også personlig kunstnerne i riket. På en annen side brukte han mange ressurser på å bygge palasser og forfedretempler, og under hans styre ble de rivaliserende rikene Shu Han i vest og Østre Wu i sør bare sterkere befestet.
Riket Wus leder Sun Quan sluttet dessuten å anerkjenne Wèis overherredømme etter 229, da han utropte seg til keiser. Statens ressurser ble i stor grad brukt på store byggeprosjekter og Rùis ønske om å ha mange konkubiner, som under hans styre var flere tusen.
Våren 239 gjorde Cao Rui sin syn år gamle sønn Cao Fang til kronprins, og døde så selvsamme dag som han bestemte dette. Cao Fang etterfulgte ham som keiser. Det var også utpekt regenter for den mindreårige, Cao Shuang og Sima Yi.
Dette valget av regenter var et alvorlig feiltrinn for Cáo-klanen, siden Cao Shuang tilranet seg all makten mens han likevel styrte dårlig, som førte til en voldelig reaksjon fra Yi, som i 249 styrtet ham i et statskupp og overtok Wèi-regjeringen, noe som gjorde at hans sønnesønn Sima Yan i 265 kunne styrte Wèi-dynastiet og sette opp sitt eget Jìn-dynasti.
Lokebreen
Lokebreen er et brefall på Jostedalsbreen, og er et av tre brefall ned mot Austerdalsbreen. Lokebreen ligger ved Veitastrond i Luster kommune i Vestland fylke.
Lokebreen henger ikke sammen med Austerdalsbreen, men tilfører denne masse gjennom isras.
Jaime Serra
Jaime Serra (født 1427/1430 i Alzira eller Algemesi ved La Ribbera Alta, død 15. mars 1517 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Oristano på Sardinia, som han aldri besøkte, og fratrådte i 1510.
Han ble kreert til kardinal 19. februar 1500 av sin slektning pave Alexander VI.
I 1501 utnevnte Alexander VI ham til administrator av bispedømmet Linköping i Sverige.
Hot Springs nasjonalpark
Hot Springs nasjonalpark er en nasjonalpark i delstaten Arkansas, USA. Parken ble etablert 4. mars 1921, og er på 22 km². De viktigste attraksjonene i nasjonalparken er de varme kildene og kulturminnene knyttet til bruken av kildene.
Dette er en av de minste nasjonalparkene i USA, og kan kanskje like gjerne betraktes som et kulturminne som et naturvernområde.
De varme kildene gir et egnet habitat for løvskog som er dominert av eik. Enkelte av disse trærne er over 200 år gamle. Parken har flere varme kilder som flyter fra den vestlige skråningen av Hot Springs Mountain som er en del av Ouachitafjellene.
Folk i Arkansas har brukt det varme kildevannet i de terapeutiske badene i mer enn to hundre år for å behandle lidelser som for eksempel revmatisme. Før parken ble nasjonalpark hadde området utviklet seg til å bli et kjent feriested kalt The American Spa. Flere av bygningene fra kurbadperioden, herunder hele Bathhouse Row, er fredet som National Historic Landmark, som godt bevarte eksempler på Gilded Age-arkitektur.
São Valentim
São Valentim er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Ramón Equiazábal
Ramón Equiazábal Berroa (født 14. april 1896 i Irún, død 1939) var en spansk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Equiazábal var med på det som kom på andreplass i den olympiske fotballturneringen under OL 1920 i Antwerpen. Det var fjorten lag som deltok i fotballturneringen som ble avviklet i perioden 28. august til 5. september 1920. Belgia og Tsjekkoslovakia møttes i finalen på olympiastadion i Antwerpen. Belgia ledet kampen med 2-0 i slutten på første omgang da spillerne fra Tsjekkoslovakia forlot banen i protest mot dommeren. Tsjekkoslovakia ble diskvalifisert og Belgia ble olympiske mestere i fotball.
Spania som hadde tapt kvartfinalen til Belgia fikk en ny mulighet å spille om sølvmedaljene etter at Tsjekkoslovakia ble diskvalifisert og Frankrike som tapte semifinalen mot Nederland hadde reist hjem. Spania vant over Sverige med 2-1 og over Italia med 2-0 og var dermed kvalifisert til å møte Nederland i en kamp om sølvmedaljene. Spania vant sølvfinalen over Nederland med 3-1 som ble spilt på olympiastadion i Antwerpen 5. september 1920.
Pennington County (Minnesota)
Pennington County er et fylke i den amerikanske delstaten Minnesota. Det ligger i den nordvestlige delen av staten og grenser mot Marshall County i nord, Beltrami County i øst, Clearwater County i sørøst, Red Lake County i sør og mot Polk County i vest.
Pennington Countys totale areal er 1 601 km² hvorav 5 km² er vann. I 2000 hadde fylket 13 584 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Thief River Falls.
My Elusive Dreams
«My Elusive Dreams» er en amerikansk country and westernsang med melodi og tekst av Billy Sherill og Curly Putman. Sangen lå som nummer én på den amerikanske countrylisten og som nummer 89 på poplisten med David Houston og Tammy Wynette i 1967. Tidligere samme år tok Putman selv sin utførelse til nummer 41 på countrylisten og nummer 134 på poplisten.
Andre listeplasserte versjoner
I 1970 tok Bobby Vinton sin versjon av «My Elusive Dreams» (som også var tittelen på hans album med samme navn) til nummer 27 på countrylisten og nummer 46 på poplisten. I 1975 tok Charlie Rich sangen igjen på country- og poplistene. Denne gangen lå den som nummer 3 på countrylisten og som nummer 49 på poplisten.
Norske versjoner
Fredrik Friis og Lillian Askeland har skrevet en norsk tekst. Friis' versjon bærer tittelen er «Drømmer av gull». Askelands versjon heter «En flyktig drøm».
Grunnkretser i Jevnaker kommune
Grunnkretser i Jevnaker kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Jevnaker kommune, Oppland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Academic Ranking of World Universities
Academic Ranking of World Universities er en årlig rangering av verdens beste universiteter, som blir utgitt av Jiaotong-universitetet i Shanghai. Ved siden av Times Higher Education-rangeringen (THE-QS World University Rankings) er det den mest siterte universitetsrangeringen i verden. Den ble første gang utgitt i 2003.
Metode
Amerikanske universiteter inntar de fleste topplassene på rangeringen.
Norske universiteter
Det eneste norske universitetet på listen over verdens hundre beste universiteter er Universitetet i Oslo, som i 2003 ble rangert som nr. 63 og i 2009 som nr. 65. I listen for 2010 var UiO plassert på 75.-plass. NTNU og Universitetet i Bergen ble i rangeringen for 2010 plassert blant de 201.-300 beste universitetene i verden og blant de 75.-123. beste i Europa. Universitetet i Tromsø ble plassert i gruppen 301.-400. beste i verden og 124.-168. i Europa.
Kabinet-Gerbrandy I
Kabinet-Gebrandy I betegner det andre av de fire kabinettene i London som utgjorde den nederlandske eksilregjeringen under den annen verdenskrig.
Den første Gerbrandy-regjeringen falt i juni 1941 da en konflikt mellom dronning Wilhelmina og forsvarsminister Dijxhoorn førte til at ministeren ble avskjediget. Dette førte til at de resterende regjeringsmedlemmene stilte sine stillinger til disposisjon. Gerbrandy-I regjerte cirka fem uker som demisjonær regjering, inntil regjeringen Gerbrandy-II ble dannet
Elnes
Elnes er et område og grunnkrets beliggende på vestsiden nord i Hakadal i Nittedal kommune.
Elnes er en innfallsport til Nordmarka da både skiløype og skogsbilvei mot Nordmarka starter her.
Fram til mai 2006 var Elnes også stoppested på Gjøvikbanen.
Clearwater County (Minnesota)
Clearwater County er et fylke i den amerikanske delstaten Minnesota. Det ligger i de sentrale av staten og grenser mot Beltrami County i nordøst, Hubbard County i sørøst Becker County i sør Mahnomen County i sørvest og mot Polk County og Pennington County i nordvest.
Elnes
I området nord for Elnes finnes store løsmasseavsetninger (morene) og området er en mulig grunnvannsressurs og beredskapskilde.
Clearwater County (Minnesota)
Clearwater Countys totale areal er 2 667 km² hvorav 91 km² er vann. I 2000 hadde fylket 8 423 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Bagley.
Fylket har fått sitt navn etter elven Clearwater River som renner gjennom fylket og innsjøen Clearwater Lake.
Clearwater County var til 1902 var en del av Beltrami County. Cora Hansen, datter av to utvandrere fra Drangedal ble født i Clearwater. Hun er nå Canadas eldste innbygger, hele 112 år gammel.