cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Los Angeles Chargers
Logo og uniformer
Den 12. januar 2017, da det ble annonsert at Chargers skulle flytte til Los Angeles, avduket laget en alternativ logo som inkluderte bokstavene "LA" med et lyn. Logoen ble umiddelbart latterliggjort av tilhengere, media og andre lag, tildels fordi den lignet på Los Angeles Dodgers sin logo. Laget forsøkte å endre fargene på den nye logoen, men skrinla den totalt etter to dager.
Laget annonserte den 16. april 2019 at de skulle bruke de pudderblå trøyene som primæruniformer på hjemmebane fra og med -sesongen, samme uniform som laget brukte i sin første sesong i 1960. Det ble også annonsert at fargen på ansiktsmaskene skulle endres fra marineblå til gull, som de tidligere hadde brukt sammen med Color Rush-uniformene.
Den 24. mars 2020 lanserte laget nye logoer og annonserte at nye uniformer skulle presenteres for laget. De nye logoen brukte ikke marineblå og endret lynet noe. Det ble også lansert en ny tekstlogo i pudderblå og gull, med et lyn som kommer ut av Aen i Chargers. Den 21. april avduket laget de nye uniformene. Dette settet har numrene på hjelmene og har to color rush-uniformer, ett i kongeblå som ligner på den de tidligere brukte, og en i marineblå hvor fargen på logoen på hjelmen også er endret til marineblå. Gullbukser ble også lansert, og pudderblå ble igjen valgt som hovedfarge.
Denver Broncos
Broncos leder 70–54–1 per slutten av 2022-sesongen, inkludert en seier i det eneste møtet mellom lagene i sluttspillet da de møttes i divisjonsrunden i 2013.
Sesongresultater
Tabellen under viser lagets resultater i de fem siste seriespillet i NFL samt plassering i sluttspillet. Chargers nådde sluttspillet i en av de fem siste sesongene da de i 2018 tapte mot New England Patriots i divisjonsrunden. I 2016 vant Joey Bosa NFL Rookie of the Year på forsvar og i 2020 vant Justin Herbert tilsvarende tittel på angrep. I 2017 vant Keenan Allen NFL Comeback Player of the Year.
Merk: K = Kamper, S = Seiere, T = Tap, S–T% = Seierprosent
Pensjonerte numre
Chargers hare fire pensjonerte numre: #14 (Dan Fouts), #19 (Lance Alworth), #21 (LaDainian Tomlinson) og #55 (Junior Seau). Per 2010 var det Chargers Hall of Fame-komitéen som evaluerte kandidater for pensjonerte numre etter at spillerne har vært pensjonert fra ligaen i fem år, Seau er det eneste unntaket fra denne regelen. Komitéenbestår av Executive Vice President Alex Spanos, PR-ansvarlig Bill Johnston, grunnlegeren av San Diego Hall of Champions Bob Breitbard og presidentene i San Diego Sports Commission og Chargers Backers Fan Club. Der er får generelle retningslinjer rundt pensjonering av numre, og NFL har ingen regler for ligaen. Talsperson for NFL Greg Aiello har uttalt at "Du må ha nok numre for spillerene dine". Chargers pensjonerer sjeldent spillernumre. San Diego Union-Tribune skrev "The [Chargers] tend to honor their heritage haphazardly."
Chargers Hall of Fame
Chargers opprettet sin Hall of Fame i 1976. Medlemmer av æresgalleriet blir hedret i Chargers Ring of Honor, som ble opprettet i 2000 er synlig over bortelaget sidelinje i Qualcomm Stadium på pressenivået. For å bli tatt opp må kandidater ha vært pensjonert i minst fire sesonger. En komité bestående av fem personer ledet av Dean Spanos velger hvem som blir innlemmet. Per 1992 var de andre medlemmene Bob Breitbard, grunnlegger av San Diego Hall of Champions; Ron Fowler, president av Greater San Diego Sports Association; Jane Rappoport, president av Charger Backers; og Bill Johnston, lagets PR-ansvarlige. I 2012 lot Chargers tilhengerne stemme frem det nyeste medlemmet.
50-års jubileumslag
Chargers annonserte sitt 50-årsjubileumslag i 2009 for å hedre de beste spillerne og trenerne i lagets historie. Chargers ble stiftet i 1959. Laget bestod av 53 personer, valgt ut fra 103 nominerte. Chargers annonserte først at kun 50 personer skulle velges ut. Stemmer fra tilhengere telte for 50% av stemmene, mens stemmer fra Chargers Hall of Famers og fem medlemmer av lokale medier telte for de resterende 50%. Det kom inn over 400 000 stemmer på nett. Dan Fouts og LaDainian Tomlinson endte opp på 1. og 2. plass. Laget består av 7 medlemmer av Pro Football Hall of Fame og 11 spillere som var aktive på laget i 2009.
San Diego Hall of Champions
Alworth, Mix, Hadl, Joiner, Coryell, Gillman, Garrison, Fouts, White, Winslow, Faison, Benirschke, Lincoln, Washington, Humphries, Ladd og Wilkerson er også medlemmer av San Diego Hall of Champions, som er åpen for atleter fra San Diego-området samt de som har spilt for profesjonelle og collegelag i San Diego.
Radio og TV
Chargers' hovedstasjon på radio er KYSR-FM Alt 98.7 i Los Angeles, bedre kjent som "KFI AM 640", med daglig dekning og programmer på KLAC-AM 570 LA Sports. Matt "Money" Smith er hovedkommentator og NFL Networks Daniel Jeremiah er ekspertkommentator. KYSR-FMs søsterstasjon KFI AM 640 var lagets hovedstasjon i perioden 2017 til 2019. Tidligere kringkastere på radio for Chargers inkluderer Josh Lewin, Ralph Lawler, Stu Nahan, Tom Kelly, Lee "Hacksaw" Hamilton, Dan Rowe, Ted Leitner, og Hank Bauer. Bauer var analytiker i sytten sesonger (1998-2014) men Chargers og deres hovedstasjon i 2014 KIOZ bestemte seg for å ikke forlenge kontrakten hans, og han ble erstattet med Conway ved begynnelsen av -sesongen. Per 2014 strømmer Chargers også sine radioesendinger på sin offisielle mobilapplikasjon samt på sine nettside.
Fra 2020-sesongen blir Chargers' sesongoppkjøringskamper dekket av KCBS-TV; i San Diego-markedet er KFMB den lokalen partnerkanalen. Per NFLs TV-avtaler sender KCBS også CBS' dekning av størsteparten av Chargers' seriespillkamper mot andre lag i AFC.
Dennis Packer, som er annonsør for alle UCS-kamper i Los Angeles Memorial Coliseum, er annonsør i Chargers' hjemmekamper i SoFi Stadium. Packer erstattet Bruce Binkowski, som ble Executive Director for Holiday og Poinsettia Bowl-kampene, som spilles i deres forrige hjem SDCCU Stadium.
Da Chargers flyttet til Los Angeles i 2017 forekom det noen endringer for laget i forhold til ligaens policy når de utformer terminlistene. Både Chargers og Los Angeles Rams deler Los Angeles-markedet, som er på vestkysten av USA. Dette betyr at Chargers kan ikke spille hjemmekamper, bortekamper mot divisjonsmotstandere Denver Broncos eller Las Vegas Raiders, eller bortekamper mot NFC West (i sesongen hvor AFC West og NFC West møtes) i tidsluken klokken 10:00 PT. De kan hellerikke spille interconference-kamper på hjemmebane på samme tidspunkt eller nettverk som Rams. Dette resulterer i at begge lagene har begrensede muligheter for planlegging av terminlistene, og Chargers får derfor et høyere antall Sunday Night Football-, Monday Night- og/eller Thursday Night Football-kamper sammenlignet med resten av ligaen. Dersom Chargers og Rams spiller på samme klokkeslett på en søndag ettermiddag eller på et spesifikt nettverk (eksempelvis når Rams spiller borte mot et AFC-lag samtidig som Chargers spiller hjemme mot et NFC-lag og begge er på Fox, eller motsatt hvor Rams spiller borte mot et AFC-lag og Chargers spiller hemme mot et AFC-lag på CBS) i Los Angeles-markedet kan Fox og CBS sende kampene på sine partnerstasjoner; Fox sender da på KCOP-TV og CBS på KCAL-TV. I 2020 signerte Chargers en flerårig sesongoppkjøringsavtale med KCBS-TV og KCAL-TV, som vil ha ukentlige programmer med nyheter for laget og erstatter KABC-TV etter tre sesonger (2017–19).
Kjenningsmelodi
Chargers sin kampsang «San Diego Super Chargers» ble spilt inn i 1979 da laget var kjent for Air Coryell og er en disco-sang. Laget under eieren Alex Spanos erstattet i 1989 sangen med en coverversjon som ikke var en discolåt, men den originale versjonen ble tatt i bruk igjen i 2002. Laget spilte sangen i hjemmekamper når laget scoret eller vant frem til de flyttet fra San Diego.
Ankhesenamon
Ankhesenamon (1300-tallet f.Kr.) var en dronning i Det gamle Egypt, gift med Tut-Ankh-Amon, som trolig var hennes halvbror.
Hun var datter av Akhnaton og Nefertiti. Hun hadde søstrene Meritaten, Meketaten, Nefernefruaten ta-Sherit, Nefernefrure og Setepenre. Hun kan ha vært født i Waset (Theben), men vokste opp i farens residens i Akhetaten (nå Amarna).
Hun ble gift med Tut-Ankh-Amon og ble dronning da han ble konge. Akhnatons religiøse reformer ble fjernet og man gikk tilbake til den gjengse egyptiske religionen.
Tut-Ankh-Amon døde etter kort tid. Det ser ut til at hun ble gift med embedsmannen Ay, som etterfulgte Tut-Ankh-Amon som konge.
Sverre Dragsten
Sverre Dragsten (født 25. mars 1931 i Selbu, død 20. september 2016 ) var en norsk jurist, lagmann og har vært konstituert høyesterettsdommer.
Dragsten var konstituert dommer ved Norges Høyesterett to ganger, i 1990 og 1992.
I 2001 ble Sverre Dragsten tildelt ridder av St. Olavs Orden av Harald V.
James Brolin
James Brolin (født 18. juli 1940) er en amerikansk skuespiller, produsent og regissør, kjent fra sine mange roller i spillefilmer og fjernsynsfilmer, inkludert TV-komedier («sitcom») og såpeoperaer. Han er far til skuespiller Josh Brolin og ektemann av sanger og skuespiller Barbra Streisand.
Skuespiller
Brolin fikk en kontrakt med filmselskapet 20th Century Fox, og han hadde sin første store rolle i filmen The Cape Town Affair fra 1967, men filmen ble ingen suksess i kinosalene. Brolin fikk til slutt sparken av 20th Century Fox.
I 1985 spilte Brolin rollen som James Bond i parodi-filmen Pee-Wee's Big Adventure. Han hadde også en rolle som guvernør og presidentkandidat Robert Ritchie i TV-serien The West Wing. I 1968 ble Brolin overført til Universal Studios der han prøvespilte for en birolle sammen med den erfarne skuespilleren Robert Young i den medisinske dramaserien Marcus Welby. Brolin fikk rollen som doktor Steven Kiley, en ung og nyutdannet lege som arbeider sammen med en mer erfaren lege.
I sin første sesong av TV-serien Marcus Welby i 1970, ble Brolin tildelt en Emmy Award som beste skuespiller i en birolle, og han ble senere nominert til denne prisen tre ganger til. Brolin ble også nominert til en Golden Globe tre ganger i kategorien beste mannlige birolle, og vant denne utmerkelsen to ganger mellom 1971 og 1973. Brolin har hatt en rekke biroller i store kinofilmer siden 2000. Disse inkluderer blant andre en rolle i den Oscar-vinnende filmen Traffic (2000), som Jack Barnes i Catch Me If You Can (2002), en mindre rolle i komedien A Guy Thing fra 2003. I 1985 møtte Brolin skuespiller Jan Smithers og de giftet seg i 1986. Paret fikk en datter, Molly Elizabeth i 1987. Jan Smithers søkte om skilsmisse fra Brolin i 1995.
I 1996 møtte Brolin sangerinne, skuespiller og regissør Barbra Streisand gjennom en felles venn, og Brolin og Streisand giftet seg den 1. juli 1998. Brolin og Streisand er bosatt i Malibu i California.
Hjemmelshaver
Hjemmelshaver er den som står oppført i grunnboken som eier av en matrikkelenhet. Normalt skal den som er anført som hjemmelhaver, være identifisert med fødselsdato eller organisasjonsnummer. Utenlandske foretak trenger ikke organisasjonsnummer og kan identifisere seg med for eksempel utenlandsk firmaattest eller bekreftelse fra notarius publicus i hjemlandet. En hjemmelshaver kan være både en grunneier, en fester eller en seksjonseier.
En hjemmelshaver trenger ikke nødvendigvis å være den samme som den reelle eieren av matrikkelenheten. Det kan være at hjemmelshaveren er død, og at det ikke er foretatt skifte, eller det kan ha funnet sted en overdragelse som ikke er tinglyst. I slike tilfeller må det formelle i forbindelsen med eierskiftet (for eksempel en skifteattest) ordnes, før en ny hjemmelsovergang kan tinglyses.
Det er ikke noe krav i Norge om at eiendomsoverdragelser skal tinglyses, men det er nødvendig for å få rettsvern. Banker vil for eksempel normalt bare inngå låneavtaler med hjemmelshaver dersom de skal ha pant i eiendommen.
Hasnæs-skipet
Hasnæs-skipet er et skipsvrak funnet på sørenden av halvøya Hasnæs ved Ebeltoft i Danmark. Vrakrestene som ble undersøkt viste at skipet som dels hadde blitt opphugget og forlatt på stranden, var et krigsskip fra vikingtiden.
Hasnæs
Den danske halvøya Hasnæs på den jyske østkysten ved Ebeltoft mellom Ebeltoft vig og Kattegat har et noe spesielt terreng som skyldes de lokale forholdene. Mot sør ligger en bred slette som består av strandvoller, som hadde vært utgravd av lokale innbyggere. Der ble forskjellige vrakrester etter flere båter og skip funnet, noen var tatt vekk og senere funnet og dokumentert. Bare to vrak har blitt nøyaktig dokumentert og undersøkt i en arkeologisk utgraving i 1961.
Hasnæs I
Det første vraket som ble dokumentert, er et mindre fartøy også kalt Hasnæs-båten bygget av eik med surrede spanter, bruddstykker av bordlegningen og to åretoller. Dette vraket har blitt datert til å være fra cirka 500-600 e.Kr. Restene ble funnet omkring 160 meter fra den nåværende kystlinjen ved Øer hage.
Hasnæs II
Innleiret i sanden omkring 50 meter fra den nåværende kystlinjen ved Øer hage ble større vrakrester funnet. Som et større fartøy ble dette omtalt som Hasnæs-skipet, som formodentlig var et krigsskip av samme type som Skuldelevskipene Skuldelev 3 og Skuldelev 5 fra vikingtiden. Dateringen av vrakrestene beviste at skipet var bygget cirka 990 e.Kr.
Lite er bevart av skipet, men det ble funnet et kjølsvin med en «sliske» ned mot mastesporet og en langsgående forsterkning på cirka 8,5 meter, et trekk som er karakteristisk for de store langskipene som en skeid. Avstanden mellom spantene var på 80 til 83 cm, dermed kjente man vikingskipets indre rom-avstand mellom roerne.
På stranden hadde skipet blitt trukket opp og dels opphugget. Spor etter opphuggerens øks var fremdeles å finne på de enkelte deler som hadde blitt funnet under utgravingen i 1961.
Tømmer
Tømmer er hele trestammer eller stokker som er kappet i visse lengder alt etter hva det skal brukes til, og som passer til industriell videreforedling, som regel sagbruk eller papirfabrikk. eller andre spesielle formål som kjemisk videreforedling på Borregaard. I Norden utgjør gran og furu de største tømmervolumene. Tømmer fra løvtrær som for eksempel bjørk, utgjør bare et lite volum, men har stor interesse i nisjemarkeder som innredning og møbelproduksjon.
Kategorier tømmer
Tømmer kan deles inn i 4 hovedkategorier:
Spesialtømmer
Spesialtømmer er som regel ekstra store, rette og lange stokker uten feil og med spesielle egenskaper. Spesialtømmeret inndeles i flere undergrupper alt etter hva det skal brukes til. Som eksempel kan nevnes finér (eller finértømmer), stolpetømmer og laftetømmer.
Sagtømmer
Sagtømmer (også kalt skurtømmer) er tømmerstokker som er lange, tykke og rette nok til å kunne skjæres til planker og bord (trelast, skurlast) på et sagbruk. Det er som regel de nedre delene av en trestamme som egner seg best, men det må ikke forekomme store feil slik som råte, stor krok eller skader av forskjellig slag. På store fine trær kan det bli sagtømmer nesten opp til toppen av treet. Mesteparten av sagtømmeret i Norge kommer fra gran og furu, men det er også et marked for sagtømmer av bjørk og andre treslag.
Når sagtømmeret er blitt til planker og bord, blir mye av dette brukt som byggemateriale. Opp gjennom tiden har det stort sett vært mindre bygninger og hus, men nå er bruken av trevirke til å bygge store hus i mange etasjer økende. Det bygges også store bygg som sportshaller og lignende ved bruk av limtre. Dette skyldes i hovedsak bedre brannforebyggende tiltak og erkjennelsen av at trevirke er et meget miljø- og klimavennlig byggemateriale.
Massevirke
Massevirke (også kalt slip eller sliptømmer) er som regel det tømmeret som ikke kan brukes til sagtømmer på grunn av korte lengder, liten diameter, krok, råte eller andre feil/skader. Navnet kommer av at det lages tremasse eller ren cellulose av dette tømmeret, i eldre tid ved sliping, og av dette kan det lages bygningsplater, papir, papp, kartong og lignende. Bygningsplater er trefiberplater av forskjellig hardhet. Trefibre presses sammen under høy temperatur og høyt trykk. Platene kan males eller belegges med forskjellige plaststoffer eller finér. Fraksjonen brukes også i noen grad til bioenergi, på samme måte som energivirke, dersom prisene er lave pga. lav etterspørsel fra papirindustrien.
Eksterne lenker
Sortyment drewna
Bertrando Spaventa
Bertrando Spaventa (født 26. juni 1817 i Bomba, død 20. februar 1883 i Napoli) var en italiensk filosof.
Liv
Spaventa var bror av politikeren Silvio Spaventa. Sammen med broren var han elev ved presteseminaret i Chieti. Etter å ha blitt ordinert til prest slo han seg ned i Napoli, hvor han studerte Kant og Hegel hos filosofen Ottavio Colecchi. Fra 1848 var han huslærer hos general Pignatelli, hvor han ble værende til 1850, da han flyttet til Torino. Her utga han skrifter om Hegel og Giordano Bruno, og levde av å skrive oversettelser og artikler for aviser og tidsskrifter.
Etter Italias samling ble han i 1860 utnevnt til professor i filosofihistorie ved Universitetet i Bologna, hvor han holdt forelesninger om italiensk filosofihistorie. Året etter sørget Francesco De Sanctis for at han ble utnevnt til professor i filosofi ved Universitetet i Napoli.
Spavento er særlig kjent for sine studier av italiensk filosofihistorie, hvor han forsøkte å vise at italiensk filosofi hele tiden hadde stått i forbindelse med de filosofiske tankestrømningene i resten av Europa.
Axel Hägerström
Axel Anders Theodor Hägerström (født 6. september 1869 i Vireda, død 7. juli 1939 i Uppsala) var en svensk filosof.
Liv
Hägerström var sønn av en prest og vokste opp i et religiøst hjem; moren var påvirket av Rosenius' vekkelsesbevegelse. Han opplevde en vekkelse som gymnasiast, og begynte å studere teologi ved Uppsala universitet. Men her fattet han i stedet interesse for filosofi. Han ble fil.kand. i filosofi og fikk i 1893 doktorgraden. Samme år ble han utnevnt til dosent i praktisk filosofi. Fra 1911 til 1933 var han professor.
Bertrando Spaventa
Liv
Gjennom eleven Donato Jaja hadde Spaventa innflytelse på Giovanni Gentile. En annen elev var Antonio Labriola. Benedetto Croce, som bodde hos broren Silvio, fulgte forelesningene hans.
Axel Hägerström
Liv
Han regnes som grunnleggeren av Uppsalafilosofien, som forkastet den konservative boströmianismen og enhver form for metafysikk. Han er særlig kjent for sin såkalte «verdinihilisme» (värdenihilism): En moralsk forestilling kan ikke være sann eller usann. Etikken er derfor ikke en lære i moral, men en lære om moralen slik man kan observere den ved empiri.
Ved siden av filosofien hadde Hägerström stor innflytelse innenfor rettsvitenskapen, hvor han inspirerte den nordiske rettsrealismen eller rettspositivismen, særlig den såkalte Uppsalaskolen (Vilhelm Lundstedt, Karl Olivecrona og andre). Han påvirket også dansken Alf Ross.
Blant Hägerströms elever var Ingemar Hedenius.
486958 Arrokoth
486958 Arrokoth (foreløpig benevnelse: ), populært kalt Ultima Thule, opprinnelig kalt PT1 og 1110113Y av teamene bak New Horizons og Hubble-teleskopet, er et klassisk Kuiperbelte-objekt (cubewano). Det ble oppdaget 26. juni 2014 av Hubble-teleskopet. Det ble valgt ut som mål for romsonden New Horizons i august 2015, og ankom den 1. januar 2019 i en avstand av 3,500 km.
Working Group Planetary System Nomenclature (WGPSN), som er en undergruppe av Den internasjonale astronomiske union, er ansvarlig for å tildele et offisielt navn på objektet. Nordmannen Kaare Aksnes er en av seks medlemmer i undergruppen.
Helga Tiemann
Helga Tiemann (født 11. oktober 1917 i Remscheid; død 13. oktober 2008 i Köln) var en tysk maler og billedhugger. Hun portretterte gjennom årene en rekke fremstående personer i politikk, vitenskap og kultur i Tysklands daværende hovedstad Bonn.
Helga Tiemann gikk etter abitur (videregående skole) på kunstskole i Köln (Kölner Werkschulen). Fra 1937 til 1945 studerte hun ved Hochschule für Bildende Künste i Berlin. Etter krigens slutt bodde hun hos slektninger i Dagart, der hun portretterte en rekke russiske soldater og offiserer. Senere reiste hun til sine foreldre i Köln, og arbeidet som reklametegner.
Da firmaet Ford bestilte et portrett av Tysklands president Theodor Heuss, ble det starten på en lang karrière med en rekke tilsvarende oppdrag. Hun portretterte senere blant andre Konrad Adenauer, forleggeren Aenne Burda, Walter Scheel, Katia Mann, Ronald Reagan, Nelly Sachs og en rekke andre politikere. Et portrett av Hermann Josef Abs befinner seg i kunstnervillaen Villa Romana i Firenze.
Gösta Ekman d.y.
Hans Gösta Gustaf Ekman d.y. (født 28. juli 1939 i Stockholm i Sverige, død 1. april 2017 samme sted) var en svensk skuespiller og regissør. Han fødtes inn i en skuespillerfamilie, som sønn av Hasse Ekman og sønnesønn av Gösta Ekman d.e.
Ekman arbeidet for det meste med komedier på film og teater, og ble godt kjent for sine mange roller hos Hasseåtage, og som hovedpersonen Charles-Ingvar Jönsson i Jönssonligan-filmene.
Familie
Det er mange kunstnere og skuespillere i Ekmans familie.
Ekman var halvbror av forfatter og kunstner Fam Ekman; far til musiker og skuespiller Måns Ekman og onkel av skuespiller, danser og koreograf Sanna Ekman.
I årene 1963–1974 var Gösta Ekman gift med Karl Gerhards adoptivdatter, tekstilkunstneren Fatima Svendsen, som han fikk sønnen Måns med. Deretter var han i årene 1979–1987 gift med Pia Harahap. De adopterte to barn sammen. Fra 1989 til sin død var han gift med kunstner og filmarbeider Marie-Louise Ekman.
Karriere
Ekman begynte sin karriere som regiassistent for sin far Hasse Ekman i midten av 1950-årene. Han var også regiassistent for Ingmar Bergman i en kort periode. Han ønsket egentlig å bli skuespiller, og etter hvert fikk han arbeide foran kameraet.
Gösta Ekman har ikke bare utfoldet seg som komiker, han har også gjort seriøse roller både på film og scene. I 1960- og 1970-årene var han ansatt ved Stockholms Stadsteater.
For mange er Gösta Ekman d.y. mest kjent som Charles-Ingvar "Sickan" Jönsson i de første fem filmene om Jönssonligan.
Han debuterte selv som filmregissør med Morrhår och ärtor i 1985. I 1990-årene medvirket han i mange av ektefellen Marie-Louise Ekmans produksjoner, og spilte rollen som politimannen Martin Beck i en rekke svensk/tyske filmproduksjoner.
Etter at han avsluttet sin karrière som skuespiller, hadde han et års professorat ved Teaterhögskolan i Stockholm og regisserte flere stykker på Dramaten.
Kuriositet
Gösta Ekman har en veldig liten rolle i Lasse Åbergs filmkomedie Sällskapsresan, der han spiller en vaskekone som raskt går inn og ut gjennom et hotellrom.
Kollafjarðar kirkja
Kirken ble bygget i 1837, og har gjennomgått flere større ombygginger.
Richard Bright
Bright startet sin karriere som skuespiller med live-TV fra Manhattan, i en alder av atten år, og han gjorde sin film-debut i regissør Robert Wise sin film Odds Against Tomorrow fra 1959. I løpet av hans tidligere karriere samarbeidet Bright ofte med Sam Peckinpah. I 1965 spilte Bright i showet The Beard som hadde forestillinger i London, New York, Los Angeles og San Francisco hvor Bright og hans kvinnelige med-skuespiller Billie Dixon ble arrestert for å ytre obskøniteter og simulere seksuelle handlinger. I 1971 hadde han en mindre rolle i filmen The Panic in Needle Park der han spiller spiller broren til Al Pacino sin karakter.
Bright er en av fem skuespillere som har dukket opp i alle tre Gudfaren-filmene (de andre fire er Al Pacino, Diane Keaton, Talia Shire og Sofia Coppola). Bright hadde også en rolle i Ondt blod i Amerika (Once Upon a Time in America) fra 1984.
Bright ble overkjørt og drept av en turbuss idet han var iferd med å krysse gaten ved Upper West Side på Manhattan, 18. februar 2006. Han ble truffet av bakhjulet på bussen og døde momentant. Bussjåførens førerkort ble beslaglagt fordi han ikke hadde overholdt trafikkreglene, men det ble ikke tatt ut noen tiltale. Bright ble 68 år gammel og han etterlot sin kone Rutanya Alda, sønnen Jeremy, datteren Dianne og broren Charles.
MS «Wilson Ems»
MS «Wilson Ems» er et lasteskip bygget i 1995 ved det tsjekkiske verftet ČSPL som byggenummer 101. Med en lengde på 72,50 meter og en bruttotonnasje på 989 BT er hun det minste skipet til Wilson.
Ved levering til rederiet River-Liner GmbH & Co. KG ble skipet døpt MS «Preussen», men skiftet samme år navn til «Fundo». I 2007 ble skipet kjøpt av det norske rederiet Wilson, og ble da gitt navnet «Wilson Ems». Skipet er registrert på Barbados med Bridgetown som hjemmehavn.
ScreenSport Super Cup
ScreenSport Super Cup eller kun Super Cupen var en turnering som ble holdt for engelske fotballag i sesongen 1985/1986. Turneringen skulle bli en slags kompensasjon for de engelske klubbene som skulle ha deltatt i europeiske turneringer, men ikke fikk mulighet siden alle engelske klubber var suspendert fra europeiske turneringer på grunn av Heysel-tragedien.
Turneringen var ment å vare så lenge som utestengelsen for de engelske lagene i europacupene gjaldt, men på grunn av manglende interesse både fra klubber og supportere ble denne konkurransen kun holdt i en sesong.
Klubbene som deltok i turneringen:
For å skape nok kamper ble det laget to grupper med tre lag i hver gruppe. De to øverste lagene fra hver gruppe gikk til semifinalen. Vinnerne av semifinalene ble Liverpool og Everton. Finalen ble spilt over to kamper, borte og hjemme, og Liverpool vant til slutt trofeet med 7-2 sammenlagt.
Studentersamfundets plateselskap
Studentersamfundets plateselskap ble opprettet i Studentersamfundet i Trondhjem i forbindelse med studenter-UKA 1969 på initiativ fra Truls Gjestland og Tore «Joker» Planke. Den første utgivelsen var en EP med fem viser fra revyen «Prinkipo» (SUEP001 (Stereo UKE-EP nr. 1) og den neste en LP med alle visene fra revyen.
Organisering
I statuttene heter det: «Studentersamfundets plateselskap skal stå for produksjon og spredning av grammofonplater utgitt av Studentersamfundet i Trondhjem, og ta vare på Samfundets opphavsrettigheter. [...] En representant for Forsterkerkomiteen (FK) og en representant for Studentersamfundets Interne Teater (SIT) står for den daglige driften. [...] Plateselskapet kan tegne kontrakt om produksjon med medlemmer eller institusjoner innen Studentersamfundet i Trondhjem.» Det siste punktet har gjennom årene ført til utgivelser innafor mange sjangre med utøvere som i større og mindre grad har hatt tilknytning til Samfundet.
Utgivelser i forbindelse med UKA
Alle i samarbeid mellom Studentersamfundets Interne Teater og Studentersamfundets Orkester. Vinyl 1969-1985, CD fra 1991.
Lensebåt
Lensebåten går også under navnene "Skørebåt", og er en båttype fra nedre Glommavassdraget.
Lensebåten er forbundet med båtbyggeren Jens Fredriksen Skår, men kan ha sine aner fra Skår sin kontakt med båtbygger Rasmus Hansen som lagde båter til lensa på Hvitsten, men kan også ha aner fra Nersetterbåten i Drammensvassdraget.
Båten er bygget med spisse stevner og brede bord, noe som ga færre bord og dermed færre omlegg og lavere vekt. Til oppstiving av båten brukte han grodde emner, det vil si krokete greiner og røtter av eik og furu.
Skår var ansatt som tømmerfløter og arbeidet i elven, han begynte å bygge robåter på Baadstangen, i Tune, i ca. 1860. Båtene ble bruk under fløtingen av tømmer i Nes, Glennetangen og Eidet lenser fram til nedleggelsen av fløtingen i Nedre Glomma i 1980 årene. Jens Fredriksen flyttet båtbyggeriet til Skår i Skiptvet, og tok etternavnet Skår, slik skikken var den gang.
En av sønnene tok over produksjonen, og båtproduksjonen fortsatte til den dukket under for plastbåtenes inntog.
Lensebåter finner man i dag ved Fetsund Lenser.
Dråpekortvinger
Dråpekortvinger (Tachyporinae) er en artsrik gruppe (underfamilie) av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De er små til middelsstore, som oftest glatte og blanke biller som kan kjennes på et stort og bredt brystskjold (pronotum) og et forholdsvis lite, rundt hode.
Utseende
Små til middelsstore (2 – 12 mm), vanligvis glatte og blanke biller. Kroppen er lett flattrykt. Mange arter er ganske fargerike i rødt, gult og svart, andre er rødgule, brune eller svarte. Hodet er temmelig lite og avrundet, antennene er lange og oftest tykkere mot spissen. Palpene er ofte forholdsvis lange, den store slekten Mycetoporus kjennes på at palpenes ytterste ledd er kort og nålefint. Brystskjoldet (pronotum) er stort og hvelvet, vanligvis blankt, ofte med punktgroper der det kan sitte en børste. Dekkvingene er av varierende lengde, parallellsidige, glatte eller fint punkterte og hårete, gjerne glinsende. Dekkvingene har ofte enkeltstående lange børster enten på sidene eller oppe på ryggen. Bakkroppen er vanligvis langstrakt, tett punktert og fint hårete. I alle fall de bakerste bakkroppsleddene har lange, utstående børster ved bakhjørnene. Beina er forholdsvis korte og som oftest gul- eller rødaktige på farge.
Levevis
Mange av artene er skogsinsekter som er knyttet til sopp, både hattsopper og poresopper (kjuker). Både de voksne billene og larvene kryper rundt på og inne i soppen, der de trolig spiser andre insekter, særlig larver av soppmygg og andre tovinger. Siden byttedyrene (og soppen) er mest aktive om høsten er de fleste artene i denne gruppen høstaktive. Mange av artene i den artsrike slekten Tachinus er ofte å finne ved gjødsel, spesielt ferske kuruker. De spiser trolig ikke gjødselen, men lever av andre insekter de finner der. Disse artene er tallrike der det beiter husdyr i sommerhalvåret. Dråpekortvingene flyr godt og treffes ofte flyvende.
Systematisk oversikt / norske arter
Nylig er det presentert en ny klassifikasjon av underfamilien basert på fylogenetiske studier, der Mycetoporini er opphøyd til en egen underfamilie, og en del slekter er flyttet fra Tachyporini til Vatesini.
Sør-Sudans sentralbank
Sør-Sudans sentralbank (Central Bank of South Sudan ) er sentralbanken i Sør-Sudan. Den ligger i Juba, Sør-Sudans hovedstad.
Historie
Banken ble opprettet i 2005 som en filial av Sudans sentralbank, under navnet Bank of South Sudan, men ble omgjort til sentralbank for Sør-Sudan 9. juli 2011 da Republikken Sør-Sudan brøt ut fra Sudan.
Den 30. november 2011 annonserte sentralbanken starten på en prosess der de skal modernisere landets betalingssystem, clearing- og oppgjørssystemer. Målet er både å redusere kostnader og å øke kvaliteten og effektiviteten på disse tjenestene, bl.a. for å møte Den internasjonale oppgjørsbankens krav.
Karin Haugen
I 2020 kom hennes første bok, Det golde landet, som handler om ufrivillig barnløshet. Boka ble nominert til Kritikerprisen for beste sakprosabok for voksne samme år.
Sonsorol
Sonsorol er en liten øy sør i Palau. Sonsorol er også en av øystatens delstater, sammen med naboøya Fanna (1 km nordover) og de mer fjerntliggende øyene Pulo Anna (80km) og Merir (110km sørover). I 2015 hadde delstaten 40 innbyggere.
Offisielle språk på øya er palauisk, sonsorol og engelsk.
Av de flere hundre mennesker som kaller seg dongosaro (= fra Sonsorol) bor idag under 40 på øya. Fordi den er så avsides - mer enn 20 timer fra Palaus tidligere hovedstad Koror med båt - velger ungdommen å bo i hovedstaden, eller ta utdannelse på Guam, Hawaii eller i USA. Også øyene Merir og Pulo Anna er sesongmessig befolket, men bare 2-4 mennesker på hver av øyene. Fanna er vanligvis ubebodd.
Brenda Benet
Benet var best kjent for sine roller i såpeoperaer som The Young Marrieds og Days of Our Lives. Hennes rolle på TV-serien Days of Our Lives var svært upopulær blant publikum. Benet sin karakter skulle bryte opp et av seriens populære par, Doug og Julie, og fansen ble rasende på grunn av dette. Hennes sønn Christopher døde i 1981. Under en skiferie opplevde han en plutselig alvorlig sykdom, og han fikk hjertestans etter at legene forsøkte intubasjon på ham. Benet sank inn i en alvorlig depresjon kort tid etter sønnens død. Den 7. april 1982 tok Benet sitt eget liv av et selvpåført skuddsår. Hun var 36 år gammel da hun døde.
Hjernehinneblødning
Hjernehinneblødning, eller subarachnoidal blødning (SAB), er en sykdomstilstand hvor det foreligger en blodansamling mellom spindelvevshinnen (Lat: arachnoidea) og hjernens overflate. Blødningen starter ofte ved at en utposning på en arterie (aneurisme), eller en medfødt karmisdannelse (arteriovenøs malformasjon), sprekker. Blødningen kan også komme som følge av en traumatisk hodeskade. Blodet som ansamles gjør at trykket inne i hodeskallen øker, noe som kan skade hjernen. I tillegg til blødningsskader kan kramper (vasospasme) i blodårene føre til nedsatt blodtilførsel til hjernen (hjerneinfarkt), noe som også kan skade hjernevevet. Dette behandles forebyggende ved kalsiumantagonister.
Denne typen hjerneblødning gir ofte symptomer som plutselig og kraftig hodepine. Hodepinen starter gjerne på den ene siden, eller i bakhodet. Stivhet i nakken og kvalme følger, og etter hvert tretthet. Ofte mistes bevisstheten innen 15 minutter.
Behandlingen av hjernehinneblødning krever nøye medisinsk observasjon, og pasienten vil bli innlagt på sykehus umiddelbart. Endelig diagnose stilles ved CT-undersøkelse av hjernen, eventuelt spinalpunksjon. Sistnevnte innebærerat cerebrospinalvæsken i ryggmargen testes for blod. Denne metoden vil avsløre selv de minste blødningene. Undersøkelsene bør gjøres så raskt som mulig, da sannsynligheten for å finne subaraknoidalt blod på hjernen ved blødning avtar med tiden. Kontrastvæske som blir sprøytet inn i hjernens karsystem viser hvor blødningen har funnet sted og kirurgiske inngrep gjennomføres for å avverge nye blødninger, samt for å redusere skadene av den blødningen som har oppstått. Behandlingen kan alternativt gjøres ved såkalt coiling. Dette innebærer at et kateter føres inn i en pulsåre til hjernen og frem til det stedet blødningen/aneurismen befinner seg. Blodåren tettes så igjen ved å føre inn et materiale som omformes til en fast masse når det kommer i kontakt med blod. Denne metoden er mest utbredt i dag.
10-15 % av pasientene med hjernehinneblødning dør innen de når sykehuset, og total dødelighet ved denne sykdommen er ca. 40 %. Prognosen for de som overlever er imidlertid veldig god, men blødningene kan føre til varig hjerneskade og epilepsi.
Chiang Mai (provins)
Provinshovedstaden som også heter Chiang Mai, er en av Thailands viktigste byer og et viktig trafikknutepunkt.
Geografi og natur
Chiang Mai er med 20 107 km² Thailands nest største provins, og ligger i sin helhet i nedbørfeltet til elven Mae Nam Ping, som lengre nede renner ut i Siambukten ved Bangkok. Provinsen omfatter elvedalen og to fjellrekker på hver side av dalen – fjellkjeden Tanen Taunggyi i vest er den lengste og når opp i 1500-1800 meter, fjellkjeden øst for dalen er kortere men når opp i 2000 meter.
Fjellet Doi Hua Mae Raeng helt i nord er landets høyeste med 2 249 moh., mens Doi Luang lengre sør når opp i 2 205 meter.
Det er ingen naturlige, større innsjøer, men elven er demmet opp ved Mae Taeng 50 km nord for Chiang Mai, ved demningen Mae Ngat. I fjellene er det en rekke nasjonalparker: I vestfjellene finner vi parkene Huai Nam Dang og Doi Inthanon, i øst ligger (fra nord mot sør) Si Lanna, Khun Chae, Doi Khuntan, og Mae Ping.
Samferdsel og økonomi
Riksvei 107 går gjennom elvedalen nord-sør, mens riksvei 11 starter i Chiang Mai og går sørover til bangkok. Deet er jernbaneforbindelse fra Chiang Mai til Bangkok, og en internasjonal flyplass i Chiang Mai.
Turisme er en stor næringsvei, kosnentrert rundt byen Chiang Mai og natur- og trekkingopplevelser i fjellene. Rundt hovedstaden er det godt utbygde turistfasiliteter rundt severdigheter som templene Wat Pa Lan og Wat Phra That Haripunchai, som begge ligger sør for Chiang Mai i den nære naboprovinsen Lamphun. Det dyrkes orkideer og arrangeres elefantsafari og andre naturbaserte aktiviteter nord for Chiang Mai, og her ligger også tempelet Wat Phra That Doi Suthep.
Det drives betydelig jordbruk og skogsdrift i provinsen.
Administrativ inndeling
Det er 24 distrikter (amphoe) i provinsen, og disse er følgende:
Den norske skolen i Brussel
Den norske skolen i Brussel (DNSB) er en privat skole beliggende i Waterloo, ca 20 minutter fra Brussel sentrum i Belgia. Skolen holder til på slottet Chateau d'Argenteuil i Waterloo. Slottet fra 1800-tallet har et skjermet parkanlegg omringet av skog. Campus Argenteuil inkluderer flere internasjonale privatskoler og har skole-kantine og egen skolebuss-service. DNSB drives som en privat non-profit stiftelse, og startet opp i august 2013. Skolen gir et fullverdig opplæringstilbud etter det norske læreplanverket fra 1. til 10. trinn, med kvalifiserte norske lærere og er godkjent for statsstøtte etter friskoleloven. Den er åpen for alle barn av norske statsborgere bosatt midlertidig eller varig i Belgia. Skolen drives pedagogisk som fådelt skole, og har høy lærertetthet. Elevene får fullverdig norsk vitnemål og har fulle rettigheter etter friskoleloven som f.eks rett til spesialundervisning, assistent ressurser etc. gjennom skolens samarbeid med PPT utland. Skolen har godkjent utvidet timetall for ekstra språkopplæring på alle trinn i engelsk og fransk. Skolen kan også ta inn svenske og finske elever etter særskilt avtale.
Den norske skolen i Brussel (DNSB) er en selvstendig virksomhet. Skolen har aldri vært tilknyttet Scandinavian School of Brussels(SSB). Den internasjonale engelskspråklige Skandinavian School of Brussels (SSB) mistet retten til norsk statstøtte etter tilsyn fra Utdanningsdirektoratet i november 2011 for sitt undervisningstilbud til norske elever. https://www.regjeringen.no/globalassets/upload/kd/vedlegg/internasjonalt/europa/vedtaksbrevssb.pdf?id=2138618
Svart Framtid
Svart Framtid var et hardcore punk band fra Oslo som var aktive fra 1982 til 1984. Deres eneste vinylutgivelse EP 1984 regnes som et landemerke blant norske hardcore-/punkutgivelser.
Historien
Svart Framtid regnes som det første helstøpte bandet fra Blitz-huset og var pionerer bl.a. fordi de var det første norske hardcorebandet som reiste på utenlandsturné. Svart Framtid hadde ingen bandbil, og de kjøpte i stedet interrail-billetter og tok toget rundt i Tyskland fra by til by og nærmest booket spillejobbene underveis.
Svart Framtid spilte kun inn en seks-spors 7"EP som kom ut som første utgivelse på vokalist Gunnar Nuven sitt nyetablerte "plateselskap" X-Port Plater i 1984. Gunnar Nuven var fra den første epoken med punkere i Oslo, han hadde bl.a. gjort seg bemerket som vokalist i bandet Feber. 9. oktober 1984 sendte NRK Fjernsynsteateret forestillingen Du har ikke en sjans - ta'n der Svart Framtid medvirket både som band og skuespillere, det gjorde også skuespiller Bjørn Sundquist. Filmen omhandlet okkupasjonsmiljøet i Oslo.
Svart Framtid ble oppløst i 1984 og Gunnar Nuven fortsatte i band som Kafka Prosess, So Much Hate og The Bone Idles. Harald Tredal fortsatte i band som Stengte dører og Behind Bars og har dessuten forsøkt seg som skuespiller med en liten rolle i den norske spillefilmen Schpaaa fra 1998. Nils Aune fortsatte i band som Fire Fæle Fyrer, Kafka Prosess og Raga Rockers. Anders Eide fortsatte også i Behind Bars.
Svart Framtid sin EP har i dag stor samleverdi og omsettes et par ganger i året for godt over tusenlappen på eBay.
Gjenforeningskonserter
Svart Framtid har spilt to gjenforeningskonserter:
Liste over Øst-Timors presidenter
Liste over Øst-Timors presidenter omfatter statsoverhodene i Øst-Timor i den første årene av uavhengighetskampen etter 1975 og deretter fra landet igjen vant selvstendighet i 2002. Øst-Timor, som utgjør den østre delen av øya Timor i Sørøst-Asia, var i mellomtiden okkupert av Indonesia til 1999 da FN ved UNTAET administrerte landet i påvente av selvstendighet. Ved uavhengigheten i 2002 ble et parlamentarisk system etablert, der presidentens rolle er mer seremoniell.
Ghaziabad (India)
Ghaziabad (hindi:, urdu: ) er en industriby i den indiske delstaten Uttar Pradesh. Den ligger ca. 1,5 km øst for Hindon-elven, og henholdsvis 19 km øst og 46 km sørvest for Delhi og Meerut. Byen huser hovedkvarteret til Ghaziabad distrikt. I den første perioden etter Indias uavhengighet var den en del av distriktet Meerut, men på grunn av noen politiske inngrep ble Ghaziabad adskilt og gitt et nytt distriktstatus. Ved folketellingen i 2001 hadde byen en befolkning på ca. 968 500.
Byen har fått sitt navn etter dens grunnlegger Ghazi-ud-din, som kalte den Ghaziuddinnagar etter ham selv. Senere ble navnet forkortet til Ghaziabad. Byen i seg selv er en stor industriby med gode transportforbindelser via veier og jernbanelinjer. Byen har fabrikker som produserer togvogner, dieselmotorer, sykler, billedtepper, glassvarer, keramikkgjenstander, maling og lakk, tunge kjeder etc. Byen huser også en fabrikk for Bharat Electronic Ltd, som er en produsent av elektronikk til militært bruk. Nylig har en rekke kjøpesentre også funnet sine plasser i byen, og veiene til og fra Ghaziabad forbedres stadig ved konstruksjon og bredere veioverganger.
Historie
Ghaziabad er en blomstrende by med tanke på kultur, mytologi og arkeologi. Dette har blitt bevist gjennom forskningsarbeid og utgravninger gjort i området. Deler av utgravingsarbeidet ble utført ved jordhaugen i Kaseri beliggende på bredden av Hindon-elven, 2 km nord for Mohan Nagar. Disse funnene viste at det fantes en sivilisasjon her 2 500 år f.Kr.
På den østre grensen til distriktet ligger landsbyen "Kot", som er knyttet til den kjente keiseren Samundra Gupta. Han utførte Aswamedha yagya her etter å ødelagt fortet og "Kot Kuljam" (prinsene av Kot-dynastiet).
Den moderne byen Ghaziabad ble grunnlagt av vesir Ghazi-un-ddin, ministeren til mogulkeiserne Ahmadshah og Alamgir den andre. Han ga den navn etter seg selv og kalte den Ghaziuddinnagar. Han bygde et stort sarai bestående av 120 rom av murverk med skarpe buer. Ifølge lokale beretninger fikk de fire dørene navnene Dasna Gate, Sihani Gate, Delhi Gate og Shahi Gate. Bare porten, en liten del av grenseveggen og en massiv pilar på rundt 4,26 m gjenstår i dag. Distriktet er nå bosatt. Senere fikk Shahi Gate navnet Bazaar Gate, og etter Indias uavhengighet byttet den navn til Jawahar Gate. De tre andre portene har fortsatt sine opprinnelige navn. Før 1740 var det en slags piknikkplass for mogulkeisere. Området består i dag av små landsbyer som Kaila, Bonjha og Jatwara. Hans mausoleum står fortsatt i byen, men er i dårlig forfatning.
Jatrajaen, Surajmal, ble drept av Rohillaene i nærheten av byen i 1763.
Byen var åstedet for trefninger under det indiske opprøret i 1857-58, opprøret som begynte med indiske soldater i den bengalske hæren tilhørende Det britiske ostindiske kompani, men som utviklet seg til en utbredt kamp mot britisk styre i India. I et sammenstøt mellom frihetskjempere og en liten britisk styrke ble de førstnevnte slått da de prøvde å holde Hindon. Den første konfrontasjonen med britiske soldater på bredden av Hindon-elven fant sted i 1857, da de kom fra Meerut. Gravene til britiske soldater og offiserer som ble drept den 30. og 31. mai 1857, kan i dag ses Meerut Road-veikrysset nær Hindon.
I 1864 fikk byen sin første jernbane. Det første toget kjørte mellom Aligarh og Gajeeudin by. Det var et problem med trykkingen av togbillettene til "Gajeeudin Nagar" på grunn av det lange navnet. For å forkorte navnet, ble det byttet til Ghaziabad. Etter åpningen av jernbanelinjen ble stedets navn forkortet til Ghaziabad.
Distriktets grenser
Før 14. november 1976 var Ghaziabad tehsil i distriktet Meerut. Daværende chief minister Narayan Dutt Tiwari erklærte Ghaziabad som et distrikt den 14. november 1976, på fødselsdagen til Pandit Jawaharlal Nehru, Indias første statsminister.
Ghaziabad, administrasjonssentrum i distriktet med samme navn, ligger på Grand Trunk Road, omtrent 1 (engelsk) mil øst for Hindon-elven. Byen ligger 19 km øst for Delhi og 46 km sørvest for Meerut som den er forbindet til med en steinbelagt vei. Andre veier går nordvest til Loni og Baghpat og øst til Hapur og Garhmukteshwar. Busser kjører med jevne avganger herfra til Delhi, Meerut, Aligarh, Bulandshahar, Moradabad, Lucknow og til andre distrikter. Det er en viktig stasjon på den nordlige jernbanen hvor jernbanelinjer fra Delhi til Kolkata, Moradabad og Saharanpur møter hverandre. Stasjonen knytter dermed sammen mange store og viktige byer i India.
Geografi
Ghaziabad ligger omtrent 2,5 km fra Hindon-elven. I nord grenser den til distriktet Meerut, i sør til distriktene Bulandshahar og Gautambudh Nagar, i sørvest til Delhi og i øst til distriktet Jyotibaphule Nagar. Ettersom Ghaziabad er Delhis tilstøtende, fungerer distriktet som hovedinngangen til Uttar Pradesh. Derfor er det i noen tilfeller kjent som Innfallsporten til Uttar Pradesh.
Klima
På grunn av Ghaziabads nærhet til Indias hovedstad, er byens temperatur og nedbørsmengde omtrent samme som Delhis. Støvstormene i Rajasthan og snøfallet i Himalaya-, Kumaon- og Garhwalfjellene påvirker været regelmessig. Monsunperioden begynner i slutten av juni eller første uken av juli, og varer normalt til oktober. Temperaturene ligger mellom 10 og 20 °C om vinteren, mens om sommeren kan man oppleve temperaturer på 30–40 °C.
Økonomi
Ghaziabad er hovedsakelig en industriby med produsenter av togvogner, dieselmotorer, galvanoteknikk, sykler, bilderør, billedtepper, glassvarer, keramikkgjenstander, vegetabilsk olje, maling og lakk, tunge kjeder, motorstempler, stål, legemidler, brennevin osv. Det er en av de mest industrialiserte byene i Uttar Pradesh. Den nye industrisektoren som man nå kan legge merke til i Ghaziabad bruker teknisk utstyr med fremtredende teknologi. Mange selskaper som Shriram Pistons, Unichem, Dabur, International Tobeco, Bhushan Steels, Rathi Alloys, Crophealth Products Pvt. Ltd. og Samtel Color gir byen en ny dimensjon.
Det finnes en rekke private sykehus og helsesentre i Ghaziabad som tilbyr helseservice til innbyggerne i nærliggende byer og landsbyer som Pilkhuwa, Hapur, og Dasna. Det finnes også en rekke kjøpesentre rundt omkring i byen. Pacific og Shipra kjøpesentrene er blant de største i hovedstadsregionen. Ghaziabad er et stor jernbaneknutepunkt, som opererer med mer enn 100 langdistansetog hver eneste dag. I tillegg kjører flere forstadstog til Delhi. Byen huser også en av Indias største og mest moderne toghaller for elektriske lokomotiver.
Politikk og administrasjon
Det er Nagar Nigam i Ghaziabad. Den ble gitt statusen som et kommunestyre den 31. august 1994, men statusen ble i 2000 endret til Nagar Nigam. Den 14. november 1976 ble Ghaziabad erklært et distrikt av den daværende chief minister N. D. Tiwari. Jal Nigam er den fremste autoriteten som tar for seg oppgaver knyttet til vannforsyning og kloakkanlegg.
Ghaziabad ble listet som verdens 6. mest dynamiske by av et amerikansk magasin i 2005.