cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Labarna I
Zalpa-kampanjen og tronskifte
Uavhengig av motivasjonen som lå bak utnevnelsen av Hattusili som tronarving, så kan det se ut som om Labarna lot nevøen få en medherskerrolle mens han selv fremdeles var i live. Dette er i alle fall bildet som tegnes av Zalpa-teksten, dersom man godtar denne som en historisk kilde og aksepterer tolkningen som identifiserer «den gamle kongen» med Labarna og «kongen» med Hattusili.
Zalpa-teksten forteller om hvordan «kongen» og «den gamle kongen» - henholdsvis Hattusili og Labarna - i fellesskap slo ned et opprør i området rundt Zalpa på Svartehavskysten. Opprøret ble ledet av Happi, en hettittisk adelsmann av ukjent opphav som formodentlig forsøkte å løsrive Zalpa fra den hettittiske sentralmakten. Hattusili beseiret opprørsstyrken på slagmarken, men Happi og hans menn flyktet fra nederlaget og klarte å søke tilflukt bake Zalpas bymurer. Hattusili startet da en beleiring av Zalpa, og krevde at innbyggerne måtte utlevere Happi og en mann kalt Labarna, som var hans medsammensvorne. De kringsatte opprørerne nektet imidlertid å overgi seg, og da beleiringen dro ut i tid, vendte Hattusili tilbake til Hattusa, mens Labarna ble igjen i nord for å fullføre kampanjen. Beleiringen endte til slutt med Zalpas fall, slik at Labarna kunne eliminere Happis opprørere og igjen sikre hettittenes herredømme i regionen rundt Kizilirmak-elvens utløp i Svartehavet.
Hattusilis aktive rolle i Zalpa-kampanjen tyder på at denne episoden utspilte seg relativt sent i Labarnas regjeringstid, slik at Labarnas død og Hattusilis offisielle tronovertagelse trolig fant sted bare få år senere. Selve tronskiftet ser ut til å ha skjedd uten større politiske forstyrrelser, til tross for den ukonvensjonelle ordningen der Labarna lot sin hustrus nevø gå foran sine egne sønner i arverekkefølgen; kanskje dette hadde sammenheng med at Hattusili ser ut til å ha etablert seg selv som en effektiv leder og hærfører i partnerskap med Labarna mens onkelen fremdeles var i live.
Ettermæle
Til tross for usikkerhet rundt store deler av Labarnas liv og karriere, så er det likevel klart at han spilte en sentral rolle i hettittenes tidlige historie, i det hans avgjørende seier over rivalen Purushanda og den påfølgende ekspansjonen vestover ser ut til å ha sikret hettittenes dominans over det anatoliske platået. Dermed la han også grunnlaget for storverkene som skulle utøves innen femti år etter hans død: nemlig hettittenes seier over den syriske stormakten Aleppo og den påfølgende marsjen over 800 km langs Eufrat for å innta og plyndre Babylon, en begivenhet som gjorde slutt på Hammurabis amorittiske dynasti og banet vei for kassittenes herredømme i Babylonia.
Senere generasjoners hettitter visste å hedre Labarna for hans bedrifter, noe som går klart frem av hans prominente plass på korsseglet og hans status i Telipinu-proklamasjonen som hettittenes første store erobrekonge. Enda mer påfallende er bruken av «Labarna» som en av hovedtitlene båret av senere hettittiske konger, en praksis som ble speilet av tittelen «Tawananna» for den regjerende kongens dronning. Man finner en konsekvent bruk av disse titlene gjennom størsteparten av senere hettittisk historie, helt ned til rikets endelige sammenbrudd rundt 1200 f.Kr., noe som vitner om at den originale Labarna og hans dronning Tawananna må ha hatt en helt spesiell status i hettittisk historiografi. Opprinnelsen til denne tittelbruken er ikke kjent, men kan være relatert til Hattusili I, som muligens tok navnet Labarna (II) etter onkelen da han besteg tronen etter den første Labarnas død.
Asiamesterskapet i boksing 1965
Asiamesterskapet i boksing 1965 ble arrangert i Seoul i Sør-Korea i 1965.
Barada
Barada (arabisk بردى Baradá; gresk Χρυσορρόα, Khrysorrhoas) er den største elven som renner gjennom Damaskus, hovedstaden i Syria. Den renner gjennom kilden ‘Ayn Fījah (عين فيجة), omkring 27 km nordvest for Damaskus i Anti-Libanon-fjellene, men dens kilde er Baradasjøen, som ligger ca 8 km fra Zabadani. Barada renner gjennom et bratt smalt elvegjel kalt «Rabwe» før den renner inn i Damaskus, der den deler seg i syv forgreninger og gir vann til oasen Ghouta (الغوطة).
Gjennom det tørre platået øst for Damaskus er det oaser og elver som munner ut i myrområder og små vantn som gir området nok vann til å holde seg frodig. De viktigste av disse er Barada, en elv som utspringer fra Anti-Libanonfjellene og forsvinner ut i ørkenen. Barada skaper Al Ghutah-oasen som Damaskus er bygd innenfor. Dette frodige området som dekker 370 kvadratkilometer har gjort det mulig for Damaskus å trives siden antikken. Fra midten av 1980-årene og fremover har Al Ghutah-oasen gradvis erodert bort på grunn av utbygging av forstader og lettindustri.
Elven har blitt rammet av alvorlige flommer de siste tiårene, hovedsakelig på grunn av mindre nedbør enn før og økt bosetting i området. Den er også rammet av alvorlig forurensing, særlig om sommeren når elven nesten ikke flyter og det er lite vann i elveområdet.
Barada er identifisert som Abana (hebraisk: אבנה) som er den viktigste av to elver i Damaskus og er nevnt i Kongebøkene (2. Kong 5,12), i fortellingen om den syriske øverstkommanderende Naaman.
Barada er også et etternavn i Syria, Egypt, Marokko, USA, Israel, Argentina og Frankrike, og et kjent ølmerke i Syria.
Kilder
Nevnte sted i Andre kongebok
Den onde sirkel
Den onde sirkel er en norsk dystopisk roman av Ingvar Horg, utgitt på Aschehoug forlag i 1965. Romanen var forfatterens debut og eneste utgivelse.
Motiv
Romanens handling foregår i sin helhet i Komplekset, et lukket samfunn strukturert som et gigantisk fengsel. Innbyggerne lever bak gitter, i celler, men er ikke fanger. Det antydes en verden utenfor, menneskene i Komplekset har tidligere «arbeidet på markene utenfor» men er enten utvalgt eller har gjort seg fortjent til Komplekset. Innenfor murene hersker en ekstrem klatre- og prestasjonskultur. Man avanserer på andres bekostning, forfremmes fra en korridor til en bedre korridor, fra en celle til en bedre celle. Med avansement følger plikter og privilegier. Overvåkningen blir mer total. Disiplineringen mer nevrotisk. Ritualene mer obsessive. Uniformene blir trangere, selv kroppen stives opp med trange lærhylstre. Kampen mann mot mann for å gå videre intensiveres. Målet er en plass i Kommandotårnet, blant den styrende eliten. De som ikke holder ut lobotomeres. Opprørere mot Systemet henrettes. Angsten som drivkraft dyrkes.
Da han svinger inn til U 15, ser han igjen den hvite raden av ansikter presset mot gitteret. Han dukker seg, haster avsted med øynene festet til Korridorsjefens vindu innerst i gangen. Heldigvis setter høyttalerne i med det samme. Den harde stemmen skjærer gjennom ham: -Dette er Metallstemmen. Dette er Metallgudens bud. Dere skal ikke leve. Bare eksistere. Ikke leve. Bare eksistere. Husk at konkurransen er hard. Husk at livet skal være en kamp. Husk at de hardeste når lengst. Se på enerne. Slik skal dere bli. Jag videre. Bedre, bedre, bedre, best. Bare den sterkeste blir aktet. Heller aktet av hundre enn elsket av en. Snart er dere i Tårnet. Der må man være sterk. Der skal dere slå dere fram. Der skal dere vise de andre. Der skal de få se. Da skal de få igjen. Bli sterk. Styrken er mektig, for den hører angsten til. Og angsten er sterkere enn alt. Ingen kan fri seg fra angsten. Ingen kan fri seg fra barndommen.»''
Handling
Det skumles om at den unge herr Ring, også kalt Gutten, er Rådskandidat. Selv er han en tviler. Til slutt har han valget mellom avansement eller lobotomering. Han velger en tredje vei, og under en seremoni der han skal sverge troskap til Systemet avsverger han det i stedet. Han blir henrettet på «Jernkorset».
Omtale
I et intervju i Aftenposten omtaler Horg boken som «en fremtidsroman», «et skremmeskudd» og «en lignelse». Blant tendenser som har spilt inn på hans analyse av fremtiden nevner han samtidens stadig tydeligere tendens mot totalitære regimer og trang til underkastelse. Videre at konkurransesamfunnet frembringer en «mennesketype som stadig blir mer misfornøyd med tilværelsen». Han nevner avkristning som en av årsakene til at mennesker «overtar til gjengjeld klatresamfunnets vulgære livsfilosofi – at det som betyr noe er å albue seg frem gjennom verden». Bokens funksjon som lignelse ble også bemerket av anmelderne.
Jamie Lynn Gray
Jamie Lynn Gray (født Jamie Lynn Beyerle 26. mai 1984 i Lebanon County, Pennsylvania) er en amerikansk rifleskytter, og representerer USA og Palmyra Sportsman Club. I Sommer-OL 2008 i Beijing kom hun til finalen både i 10 m luftrifle og 50 m rifle, endte henholdsvis på 4.- og 5.-plass. Gray har vunnet flere verdenscupstevner og i 2010 vant hun verdenscupfinalen i 50 m rifle. Hun deltok under Sommer-OL 2012 i London både i 10 meter rifle der hun ble nummer 5 og i 50 m rifle der hun tok sin første olympiske gullmedalje der hun satte olympisk rekord både i kvalifiseringen og i finalen.
Renosterbos
Renosterbos (Elytropappus rhinocerotis) er en busk i kurvplantefamilien. Den blir opptil 2 m høy og har som regel bare en stamme. Planten har en pælerot som kan bli opptil 6 m dyp. Renoster er afrikaans for neshorn, og planten var viktig føde for spissneshorn før dette dyret ble utryddet i Kapplandet.
Det er foreslått et nytt vitenskapelig navn for arten, Dicerothamnus rhinocerotis, men dette navnet er foreløpig ikke publisert på korrekt måte.
Electronic manufacturing services
Electronic manufacturing services (EMS) er en engelsk betegnelse på selskaper som utfører kontraktsproduksjon av elektronikk.
Jakamarfugler
Jakamarfugler (Galbuliformes) er en tidligere orden av fugler som refererer til to familier. Ordenen inngår nå sum en underorden (Galbuli) i spettefugler (Piciformes).
Roco
Roco er en modelljernbaneprodusent fra Salzburg, Østerrike. Roco ble grunnlagt i 1967 av Karlheinz Rössler (død. 1977). Roco gikk i konkurs 15 juli 2005, men det startet opp igjen året etter. Roco er store på H0-skala og likestrømmodeller, men lager også vekselstrømmodeller. Roco produserer også skandinaviske modeller, som modeller av de norske lokene Di 3, Di 5, El 16 og El 18, samt flere serier med person- og godsvogner fra NSB, SJ og DSB.
Verdenscupen i langrenn 2018/19
Verdenscupen i langrenn 2018/19 startet i Ruka i Finland 24. november 2018, og ble avsluttet i Québec i Canada 24. mars 2019.
Clemens Prüfer
Clemens Prüfer (født 13. august 1997) er en tysk friidrettsutøver som konkurrerer i diskoskast.
Verdenscupen i langrenn 2018/19
Blant kvinnene vant Ingvild Flugstad Østberg totalcupen, Therese Johaug vant distansecupen, og Stina Nilsson vant sprintcupen. Blant mennene vant Johannes Høsflot Klæbo både totalcupen og sprintcupen, mens Aleksandr Bolsjunov vant distansecupen. Norge vant nasjonscupen i begge kjønn, og dermed også totalt.
Clemens Prüfer
I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo i diskoskast der han kom på 11. plass i finalen med et bestekast på 61,75 m.
Verdenscupen i langrenn 2018/19
Kalender
'''Forklaring: K = Klassisk. F = Fristil.'''
Verdenscupen sammenlagt
Oversiktene viser de 10 beste utøverne, i tillegg til de øvrige norske plasseringene.
Steve Evans
Steve Evans (født 26. april 1976) er en sørafrikansk landhockeyspiller.
Han representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor laget hans ble nummer 10.
Tyrkia under EM i friidrett 2022
Tyrkia deltok under EM i friidrett 2022 som ble arrangert 15.–21. august 2022 i München.
Chalepides
Chalepides er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
Middelsstore (10-15 millimeter), glatte, blankt svarte skarabider. De mangler horn eller knøler på hodet, kroppsformen er jevnt oval og de kan overflatisk minne om vannlevende biller som vannkalver eller vannkjær. På undersiden har de en del stive hår, oversiden er helt naken. Bein og antenner er temmelig korte.
Levevis
I alle fall noen av artene har et halv-akvatisk levevis og lever på vannplanter, blant annet det problematiske ugresset vannhyasint (Eichhornia crassipes).
Georges-Marie de Jonghe d’Ardoye
Prest, kinamisjonær
Han ble presteviet i Mechelen den 21. juni 1910 av kardinal Désiré-Joseph Mercier. Den 30. november 1910 forlot han Frankrike for å begynne sitt virke som misjonær i Kina.
Han virket først i Sichuanprovinsen. I 1912 ble han utnevnt til misjonsstasjonen i Qionglai i Sichuan. I 1918 etablerte han en katolsk skole der, Collège de la Sagesse (Visdommens kollegium), som snart ga videregående og til og med katolsk universitetsutdanning. I 1927 ble han sendt til Beijing hvor han utøvde forskjellige koordinerende funksjoner rettet mot å videreutvikle det katolske utdannelsesvesen i Kina.
Biskop
Den 23. mai 1933 utnevnte pave Pius XI ham til titularbiskop av Amathus in Cypro og til apostolisk vikar av Yünnanfu. Han ble bispeviet den 17. september 1933 av erkebiskop Jean-Baptiste-Marie Budes de Guébriant, generalsuperior for Det parisiske ytremisjonsselskap; medkonsekrerende var biskopene Paul Wang Wencheng, apostolisk vikar av Shunking (Nanchong), og Matthew Li Rongzhao, apostolisk vikar av Yachow.
Det pavelige diplomati
Den 17. oktober 1938 utnevnte pave Pius XI ham til apostolisk delegat til Irak og titularerkebiskop av Misthia. Irak var da fortsatt et kongedømme under britisk mandat.
Den 6. juli 1947 utnevnte pave Pius XII han til apostolisk delegat til Nederlandsk India. Etter at landet ble det selvstendige Indonesia ble han utnevnt til apostolisk internuntius der den 16. mars 1950. Hans tid der ble preget av disputter både med regjeringsrepresentanter og med grupperinger innen kirken.
Den 2. mars 1955 utnevnte pave Pius XII ham til apostolisk internuntius til Egypt. Han sluttet i 1956 av helsemessige årsaker, og den 1. februar 1957 ble han utnevnt til rådgiver til kongregasjonen for Østkirkene i Vatikanet.
Erkebiskop de Jonghe d'Ardoye døde i Brussel den 27. august 1961 i en alder av 74 år.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Jody Paul
Jody Paul (født 25. mai 1976) er en sørafrikansk landhockeyspiller.
Han representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor laget hans ble nummer 10.
Valentina Ogijenko
Valentina Vitaljevna Ogiyenko (russisk: Валентина Витальевна Огиенко født 26. mai 1965 i Krasnodar) var en sovjetisk og russisk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul, 1992 i Barcelona og 1996 i Atlanta.
Ogijenko ble olympisk mester i volleyball under OL 1988 i Seoul. Hun var med på det sovjetiske laget som vant volleyballturneringen for damer foran Peru og Kina. Sovjetunionen vant semifinalen mot Kina med 3 - 0 men og finalen med 3-2 over Peru. Ogijenko spilte fem kamper i OL-turneringen.
Asiamesterskapet i boksing 1967
Asiamesterskapet i boksing 1967 ble arrangert i Colombo på Ceylon i 1967.
Marina Kumysh
Marina Evgenjevna Kumysh (russisk: Марина Евгеньевна Кумыш født 27. desember 1964 i Moskva) var en sovjetisk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul.
Kumysh ble olympisk mester i volleyball under OL 1988 i Seoul. Hun var med på det sovjetiske laget som vant volleyballturneringen for damer foran Peru og Kina. Sovjetunionen vant semifinalen mot Kina med 3 - 0 men og finalen med 3-2 over Peru. Kumysh spilte én kamp i OL-turneringen.
Rudraprayag (distrikt)
Rudraprayag (hindi: रुद्र प्रयाग जिला ) er et distrikt i den indiske delstaten Uttarakhand. Distriktets hovedstad er Rudraprayag.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 236,857 innbyggere i distriktet, mot 227,439 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 4,19 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 12,76 % i 2011 mot 15,77 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 899 i 2011 mot 953 2001.
Bangel
Bangel er armbånd, vanligvis lavet av metall, tre, glass eller plastikk. Det er tradisjonelle smykker som brukes av kvinner, for det meste i Sør-Asia i India, Nepal, Pakistan og Bangladesh. Det er vanlig å se en brud med flere bangel av glass på bryllupsdagen. Ifølge tradisjon er det slutt på hvetebrødsdagene når siste bangel går istykker. Bangel har en meget sterk tradisjonell verdi i hinduismen og det er umulig å tenke seg en gift kvinne med nakne armer. Såvel små jenter som gamle koner bruker bangel, type bangel etter tid og sted. Småjenter får bangel av gull eller sølv.
Bangel har mange : på nepali: चुरा Chura, på bengali: চুড়ি churi , på tamil: வளையல் , på hindi: चूड़ी , på marathi: बांगडी Bangadi , på telugu: గాజు og på urdu: چوڑیاں ‎
Enkelte asiatiske menn går med en enkel bangel om håndleddet som kalles kada eller kara. Hos sikene, vil en far gi sin sønn en gullring, en kara, (stål eller jernbangel) og en mohra. Chooda er en type bangel som bæres av kvinner fra Punjab på bryllupsdagen. Det er et sett med hvite og røde bangel med innfelte stener. Etter tradisjon skal ingen kvinne kjøpe sine egne bangel, hun skal få dem i gave.
Gregg Clark
Han representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor laget hans ble nummer 10.
Bangel
Historie
Under arkeologiske utgravninger over hele India er det funnet bangel—lavet av skjell, kobber, bronse, gull, agat, kalsedon etc.. En figur av en dansende pike, med bangel på venstre arm er gravd frem av arkeologer i Mohenjo-daro (2600 BC).
Andre tidlige eksempler på bangel i India omfatter eksempler av kobber fra utgravninger ved Mahurjhari og senere dekorerte bangel fra Mauryariket (322–185 f. Kr), og gullbangel fra det historiske Taxila (5. hundreår f.Kr.). Dekorerte bangel lavet av skjell er også gravd frem fra flere steder i Mauryan. Andre funn omfatter kobbernagler og gullblader.
Lyn 1896 Fotballklubb i 2022
Lyn 1896 Fotballklubb spilte i 2022-sesongen på nivå fire, i 3. divisjon avdeling 1, kjent som Norsk Tipping-ligaen. Det var Jan Halvor Halvorsen sin første sesong som hovedtrener. Lyn kom fra en 4.-plass i 3. divisjon 2021.
Vinter
Inn:
Ut:
Sommer
Inn:
Ut:
Norsk Tipping-ligaen (3. divisjon)
{|
Platycerus cribripennis
Platycerus cribripennis er en bille som tilhører familien hjortebiller (Lucanidae). Larvene utvikler seg i morken ved.
Utseende
En forholdsvis liten (ca. 12 millimeter), avlang, matt svart hjortebille. Hos denne arten er det ingen metallglans, den er matt svart. Kroppen er litt flattrykt, og er fint og litt spredt punktert, dekkvingene har en læraktig overflate. Hodet er firkantet, bredere enn langt. Kjevene er ikke like store som hos mange andre hjortebiller men fortsatt påfallende, hos hannene omtrent så lange som hodet og dermed større enn hos de fleste andre Platycerus-artene.
Levevis
Larvene utvikler seg i råtnende trevirke av ulike løvtrær, de voksne billene besøker av og til blomster.
Utbredelse
Arten er utbredt i California.
Ytre Vasja
Ytre Vasja (lulesamisk: Davve-Vássjá) er ei elv på sørsiden av Hellmofjorden i Tysfjord kommune i Nordland fylke. Elva har sitt utløp ca. 6 km lenger inn i fjorden fra den veiløse grenda Musken, og den drenerer et øde alpint fjellområde med flere små innsjøer. Den har sitt utløp fra vannet Nedre Rombojavre, (lulesamisk: Vuolle-Rumbojávrre) med et areal på 0,92 km2 og beliggenhet 456 moh. Et kort stykke innenfor dette vannet ligger Midtre-Rumbojavre (lulesamisk: Gasska-Rumbojávrre) med overflate 0,2 km2 og høyde 458 moh og innenfor dette igjen Øvre-Rumbojavre (Badje-Rumbojávrre) med overflate 1,2 km og høyde 459 moh. I prinsippet er det ikke fremkommelig mellom det øverste og nederste vannet. Elva drenerer forøvrig et felt som går inn mot grenseområdene mot Sverige. Området er fritt for inngrep og opprettelse av en nasjonalpark i Hellmofjorden er planlagt.
Melding og forslag om konsekvensutredningsprogram
I april 2013 er det sendt inn melding med forslag til konsekvensutredningsprogram fra MuskenSenter AS om planer for Musken kraftverk med regulering av de tre vannene som Ytre Vasja kommer fra. Planen omfatter også en regulering av Nedre-Niedavakkjavre, som er kilden til bekken et stykke vest for Ytre Vasja. I forslaget inngår en demning i nordenden av Nedre-Rombojavre og i sørenden av Nedre-Niedavakkjavre. Det skal gå en rett overføringstunnel fra Nedre-Rombojavre og ned til Musken, med inntak omentrent midt på tunnelen fra Nedre-Niedavakkjavre. I Musken skal kraftstasjonen enten legges inne i fjellet eller stå i dagen. Det skal ikke anlegges vei opp på fjellet. I forbindelse med kraftverket planlegges bygging av en 15 km ny 66 kV-kraftledning langs Hellemofjorden til Hellandsberg.
Muskensamfunnet har et spesielt stort behov for fyllmasser til industriområder, veibygging og for å bedre stedlig infrastruktur, det vil derfor ikke være behov for deponering av overskuddsmasser.
I de tre vannene Nedre-, Midtre- og Øvre-Rumbojavvre planlegges Demninger slik at vannene kan reguleres. Vannstanden i Nedre-Rumbojavvre reguleres med 12 m og de to øvre vannene med 6 m. Tilløpstunnelen ned til kraftstasjonen vil bli på 5,7 km og avløpstunnelen fra kraftstasjonen og ut i sjøen vil bli på 550 m. Kraftverket planlegges med en turbin med ytelse på 17,4 MW og en estimert midlere årsproduksjon på 75 GWh.
Næringsutvikling
Musken Senter er et selskap stiftet i 1976 professor Vilhelm Aubert og har til hensikt å styrke den lulesamiske befolkningen i Musken. Selskapet eies i dag av samer fra Musken med 98 %. I meldingen om tiltaket henvises det til Folkeretten – artikkel 27 i FN-konvensjonen av 1966, Grunnloven § 110 a, ILO-konvensjonen om urfolks rettigheter (ILO-konvensjon nr. 169), internasjonale konvensjoner, St.meldinger og offentlige uttalelser, blant annet om urfolks rett til naturressurser.
Hensikt med kraftverket er lokal næringsutvikling, spesielt stedlig og regional samisk næringsliv. Det planlegges blant annet et smoltanlegg i tilknytting til Musken kraftverk. Et eventuelt smoltanlegg vil kunne gi arbeidsplasser og økonomiske aktivitet som kan gi veiutløsning til grenda. En ser også for seg muligheter til å utvikle turistnæring i område. I tillegg vil kraftverket gi skatteintekter til Tysfjord kommune.
Samarbeid med Laponia Center
På lang sikt er planen å skape grunnlag for etablering av Lappland kraftverk med utnyttelse av Nord-Svenske vannkraftresurser. Her vil MuskenSenter kunne få grenseoverskridende samarbeid med svenske lulesamer som råder over svært store naturressurser. Her inngår utnyttelse av vannfall i Sulitjelma-området på svensk og norsk side, med et stort kraftverk i Fauske kommune. Denne planen er i samarbeid med Laponia Center, som de svenske lulesamene står bak.
Konsekvenser for naturen
Meldingen beskriver videre mulige konsekvenser for naturen. For landskapet betyr reguleringene av vassdraget vil først og fremst bety at Ytre Vasja og Tjuoldrijdjåhkå får mindre vannføring, og svekkes som landskapselementer. I tillegg at de berørte vannene får en reguleringssone, altså at berget blir utvasket i reguleringssonene mellom HRV og LRV.
Rødlistede plantearter er registrert i området. Dette er jøkelstarr, snøsoleie, kalklok, lodnemyrklegg, sølvkattefot og flere. Hvorvidt disse artene og tilhørende naturtyper vil bli berørt vil bli kartlagt i konsekvensutredningen. I området er det en lokal elgstamme og en del vassdragsknyttede fuglearter. Videre er det rødelistede dyr og fulgler som jerv, storlom, svartand, brushane, strandsnipe og fiskemåke. Hvorvidt disse vil bli påvirket i driftsfasen av kraftverket vil vurderes i konsekvensutredningen. Det er forøvrig lite fisk i elvene og de er ikke anadrome vassdrag.
Prosjektet er av Naturvernforbundet vurdert til å være blant de mest kontroversielle i Norge for tiden.
Andre konsekvenser
Utbyggingen vil ikke få konsekvenser for reindriften, selv om Norske Samers Riksforbund setter spørsmål til denne uttalelsen. Det er ikke kjente automatiske fredede kulturminner i området, heller ikke samiske kulturminner.
Thorsager kirke
Byens navn vitner om at stedet sannsynligvis også hadde en religiøs betydning før innføringen av kristendommen. Under kirkegulvet har man funnet spor etter en mulig trekirke.
Thorsager rundkirke er den yngste av de syv bevarte danske rundkirkene. Den ble oppført i perioden ca. 1175–1200 i munkesten. Rundskipet med sentraltårnet og koret med apsiden er opprinnelige. Rundskipets innvendige mål er på 12,6 meter. I rundskipet står 4 svære søyler i teglsten, som bærer sentraltårnet. Søylene har profilerte sokler og trapeskapitéler.
Via en innvendig vindeltrapp i rundhuset er det adgang til et stort lavloftet rom over hvelvingene hvor det finnes flere skytehullignende lysåpninger. På 1500-tallet tilføyde man våpenhuset samt et tårn på vestsiden.
Thorsager kirke er som type beslektet med Bjernede kirke på Sjælland. Kirkens byggherre vet man ikke med sikkerhet hvem var. Kong Valdemar Seier eide «Torsager med sit tilliggende, 100 mark guld» i 1231. Men byggingen kan også ha kommet i stand på foranledning av biskop Peder Vognsen som kjente til Bjernede og Pedersborg rundkirker. Han vokste selv opp på Pedersborg, som var oppført av hans morfar, hærføreren Peder Torstensen.
Restaureringer
Kirken har blitt restaurert i tre omganger; i 1877-78, 1950-52 og i 2004.
Den første restaureringen ble gjennomført i årene 1877-78 ved bygningsinspektør Walther, som gikk hardt til verks. De gamle yttermurene av munkesten ble hugget ut i 1-2 stens dybde og erstattet av moderne maskinstrøken sten. Kirketårnet på vestsiden fikk fjernet overdelen slik at den fikk samme høyde som koret. I det indre ble alle veggene pusset med glatt sementpuss og malt med kalkdekorasjoner.
Ved restaureringen i 1950-52 blanket man ned sementpuss og dekorasjoner slik at den gamle munkestenen ble synlig igjen. Veggene ble kalket hvite. Endelig fikk kirken nytt alterbord, ny prekestol, nytt gulv og kirkebenkene ble kassert til fordel for løse kirkestoler.
Under restaureringen i 2004 ble den murte prekestolen fra forrige restaurering fjernet og erstattet av en flyttbar prekepult. Orgelet fra 1909 ble skiftet ut og kirkerommet nykalket.
Iain Evans
Iain Evans (født 29. mai 1981) er en sørafrikansk landhockeyspiller.
Han representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor laget hans ble nummer 10.
Thorsager kirke
Inventar
Alterbordet er oppført i 1952 i munkesten med kors-relieffer. Alterpynten er blant annet et krusifiks fra 1400-tallet som bærer innskriften: «I mig skal I have fred». Alterstakene er fra 1600-tallet. Kirkens bibel er utgitt av Christian VI i 1740. Alterkalken er fra 1878 og oblatesken fra 1965.
Over alterbordet er det i korets østvindu satt inn en glassmosaikkrute fra 1955, utført av kunstneren Harald Borre med motivet «Krist stod op af døde påskemorgenrøde».
Altertavlen som ble brukt i perioden 1878–1952 var et maleri av Anton Dorph.
Kirken har en romansk døpefont av granitt; den er det eldste stykke bevarte inventar. Fonten er enkelt dekorert. Det tilhørende dåpsfatet er fra 1700-tallet og dåpskannen fra 1965.
Homoeopteryx
Homoeopteryx er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).
Utseende
Spinkle, brune spinnere som ligner visne blader. En lys lengdestripe som ligner en midtnerve og tynne, stilk-lignende vingespisser forsterker denne kamuflasjen.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.
Ellingsrud naturminne
Ellingsrud naturminne er en stor eik som står på et friområde mellom Sætreveien og Industriveien i Ski i Nordre Follo kommune. Eika ble fredet 30. mai 1961.
Tehri Garhwal (distrikt)
Tehri Garhwal (hindi: टिहरी गढ़वाल ) er et distrikt i den indiske delstaten Uttarakhand. Distriktets hovedstad er New Tehri.
Tehri Garhwal, da en del større enn det moderne distriktet, var en fyrstestat fra 1816 til 1949.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 616,409 innbyggere i distriktet, mot 604,747 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 11,37 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 13,37 % i 2011 mot 16,29 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 888 i 2011 mot 927 i 2001.
Østerrike under EM i friidrett 2022
Østerrike deltok under EM i friidrett 2022 som ble arrangert 15.–21. august 2022 i München.
Cecilie Treimo
Cecilie Treimo (født 4. juli 1976 i Fredrikstad) er en norsk-svensk forfatter.
Hun flyttet ti år gammel til Halmstad, og bodde i hele skoletiden i Sverige. Senere flyttet hun tilbake til fødelandet og bosatte seg i Ski.
Hun er utdannet cand. mag. med historie, språk og kunstfag.
Treimo mottok i 2012 Norske Barne- og Ungdomsbokforfatteres debutantpris «Trollkrittet» for debutromanen Løpe baklengs. Året etter fikk hun Riksmålsforbundets barne- og ungdomsbokpris for Sommerhuset.
Flatefjellet
Flatefjellet er et fjell i Gulen kommune i Sogn og Fjordane. Det ligger mellom Klyvtveitvatnet i nord, Transdalsvatnet i sørvest og Steinsdalen i sørøst. Største høyde er 642 meter over havet. Toppen av fjellet er, som navnet antyder, relativt flat. Fjellsidene rundt er som regel brattere, men har også mange slakere partier, og fjellet er lett tilgjengelig for fotturister.
Sam Mattis
I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo i diskoskast der han kom på 8. plass i finalen med et bestekast på 63,88 m som var hans beste resultat så langt i sesongen.
Vikesdalsmoen skyte- og øvingsfelt
Vikesdalsmoen skyte- og øvingsfelt er et felt bestående av seks skytebaner i Bjerkreim kommune i Rogaland som tidligere har vært brukt av forsvaret. Skytebanene var på leid grunn og lå i nærheten av en eldre sivil skytebane tilhørende Bjerkreim skytterlag. Tidligere var Vikesdalsmoen et senter for grunnleggende utdanning innen håndvåpen tilknyttet Rogaland infanteriregiment nr. 8 som ble lagt ned i 2002. Vikesdalsmoen størst øvingsvirksomhet på 1970- og 80-tallet.
David Staniforth
Han representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor laget hans ble nummer 10.
Tatjana Sidorenko
Sidorenko ble olympisk mester i volleyball under OL 1988 i Seoul. Hun var med på det sovjetiske laget som vant volleyballturneringen for damer foran Peru og Kina. Sovjetunionen vant semifinalen mot Kina med 3 - 0 men og finalen med 3-2 over Peru. Sidorenko spilte fem kamper i OL-turneringen.
Inditex
Inditex (Industria de Diseño Textil, S.A.) er et spansk tekstil- og konfeksjonskonsern.
Inditex ble grunnlagt i 1985 av Amancio Ortega, som i 1975 med sin daværende ektefelle Rosalia Mera startet den første forretningen i Inditex-detaljhandelsselskapet Zara.
Inditex har sitt hovedkontor i La Coruña i Spania.
Danosoma
Danosoma er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).
Utseende
Middelsstore (ca. 15 millimeter), avlange, brunlige smellere med tegninger av lyse, gjerne gylne, skjell. Antennene er trådformede. Pronotum er avrundet firkantet.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.
Levevis
Larvene er rovdyr og utvikler seg i råtten, soppangrepet død ved av bartrær.
Utbredelse
Slekten er utbredt i nordlige områder av den palearktiske sone og Nord-Amerika.
Harald Grundström
Harald Grundström (født 17. mai 1885 i Jörn, død 31. august 1960 i Uppsala ) var en svensk prest, etnolog og språkmann.
Liv og virke
Grundström jobbet som prest i Jokkmokk fra 1915 til 1952, og kom i denne perioden i tett kontakt med lulesamisk. Han samlet språket, og gav ut det store verket Lulelapsk ordbok som kom ut i 13 bind mellom 1946 og 1954.
Ordbokarbeidet bygget på tidligere notater av Wiklund og Björn Collinder. I tillegg til ordboken gav han ut en rekke skrifter og artikler om samisk kultur og kulturhistorie, tidsregning, stedsnavn og andre enmer, med titler som «Sägner och folktro bland lappar och nybyggare i Jokkmokk» (1924), «Tro och övertro bland lapparna» (1942) og «Modern och barnet i lapsk folktro» (1955). Han utga også joikenedtegnelsene Lapska sånger (1958) og livshistorien til Anta Pirak (1873-1951), Jåhttee saamee viessoom. Boken kom ut på svensk i 1933 med tittelen En nomad och hans liv og på lulesamisk i 1937. Grundström utga også Lars Levi Læstadius' manuskript fra 1840-årene Fragmenter i Lappska Mythologien (1959).
Han ble æresdoktor ved Universitetet i Uppsala 1944, og var medlem av VHAA fra 1947.
Craig Jackson
Han representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor laget hans ble nummer 10.
Neohomoeopteryx
Neohomoeopteryx er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).
Utseende
Spinkle, brungrå spinnere som ligner visne blader. En lys lengdestripe som ligner en midtnerve forsterker denne kamuflasjen.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.
Systematisk inndeling
Det er uvisst om denne slekten bør regnes som forskjellig fra Homoeopteryx.
Fylkesvei 1373
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av en arm av den tildligere fylkesvei 30.
Asiamesterskapet i boksing 1970
Asiamesterskapet i boksing 1970 ble arrangert i Manila på Filippinene i 1970.
Urdalselva
Urdalselva kan vise til flere elver i Norge:
Petter Osmundsen
Petter Osmundsen (født 2. januar 1967) er en norsk økonom. Han er professor i petroleumsøkonomi ved Institutt for industriell økonomi, risikostyring og planlegging ved Universitetet i Stavanger.
Osmundsen tok mastergrad i 1989 fra Norges Handelshøyskole (NHH) i Bergen. Så begynte han på en doktorgrad som var ferdig i 1994. I periode i 1992 til 1993: Boston, USA (MIT). Gjennom sin virksomhet erverver oljeselskaper privat informasjon, det vil si informasjon myndighetene ikke har adgang til. Slik asymmetrisk informasjon skaper spesielle utfordringer innen regulering og skatteutforming. Dette var tema for Osmundsen i doktorgraden, der han brukte Principal–agent-teori.
Etter doktorgraden var fullført forsket han samme sted (NHH), i samme forskermiljøet før han ble 1. amanuensis i 1997. Fra 1998 har han jobbet ved Høgskolen i Stavanger (siden 2004: Universitetet i Stavanger). Fra 2002 ble han professor i petroleumsøkonomi, og fra 2004 ble jobben til Universitetet i Stavanger. men har han fremdeles en stilling hos NHH. Han har mottatt flere priser, blant annet 2001 Formidlingsprisen fra oljeselskapet Philips i 2001, Formidlingsprisen fra Stavanger Forum i 2007, Lyseprisen fra Lyse-konsernet i 2010 og i 1012 NPF-prisen fra Norsk Petroleumsforening
Ungarn under EM i friidrett 2022
Ungarn deltok under EM i friidrett 2022 som ble arrangert 15.–21. august 2022 i München.
Tsjekkoslovakia under EM i friidrett 1962
Tsjekkoslovakia deltok med 25 utøvere under EM i friidrett 1962 som ble arrangert 12.–16. september 1962 i Beograd. Utøverne fra Tsjekkoslovakia tok fire medaljer under mesterskapet.
Danilo Kiš
Danilo Kiš (født Dániel Kiss; 1935–1989) var en serbisk og jugoslavisk forfatter, oversetter og akademiker.
Kiš jobbet som serbokroatisk lektor i Strasbourg, Bordeaux og Lille fra 1963 til 1976. Han var deltidsmedarbeider ved Institutt for litteratur og kunst i Beograd, og deltidsdramaturg ved teatret Atelje 212. Han var medlem av Serbias vitenskaps- og kunstakademi fra 15. desember 1988 frem til han døde. Danilo Kiš regnes som en av de viktigste serbiskspråklige forfatterne i etterkrigstiden, på linje med Aleksandar Tišma, David Albahari og Filip David. Kiš' verker er oversatt til flere språk.
Bakgrunn og oppvekst
Danilo Kiš ble født den 22. februar 1935 i Subotica, Vojvodina, Jugoslavia (nå Serbia) og var sønn av Eduardo Kiš, som var ungarsk jøde, og Milica Dragićević, som var ortodoks serber eller montenegriner fra Cetinje.
Da Danilo Kiš ble født var farens etternavn Kohn, men faren ungariserte senere etternavnet til Kiš.
I 1939 ble en rekke anti-jødiske lover vedtatt i Ungarn. Foreldrene lot da sin fire år gamle sønn døpe til den ortodokse troen, noe som senere skulle redde livet hans.
Andre verdenskrig
Fram til 1942 bodde han sammen med foreldrene i Novi Sad, hvor han gikk i første klasse på barneskolen. Etter Novi Sad-massakren i 1942 skjulte familien seg i det sørlige Ungarn. I 1944 arresterte nazistene hans jødiske far og han ble ført til Auschwitz. Etter den andre verdens krigen, ble han repatriert sammen med resten av familien til Cetinje, morens hjemby. Kiš bodde der til slutten av skolegangen.
Etter krigen
Kiš ble immatrikulert ved Det filosofiske fakultet i Beograd i 1954, og i september 1958 var han den første uteksaminerte ved det fornyede Instituttet for allmenn litteratur og litteraturteori.
Privatliv
Kiš var gift med Mirjana Miočinović fra 1962 til 1981; etter skilsmissen bodde han sammen med Pascal Delpeche resten av livet.
Død
Han døde 15. oktober 1989 i Paris. Etter eget ønske ble han bisatt etter ortodokse ritualer og stedt til hvile i Beograd.
Verker
Hans første roman, Salme 44, ble skrevet i 1955, og etterfulgt av Loftsleiligheten i 1960. Hans første utgitte bok er en ettbindsutgave av romanene Salme 44 og Loftsleiligheten.
Camilla Groth
Camilla Groth (født 2. april 1973) er en norsk forfatter og lyriker.
Danilo Kiš
Verker
Romanen Hage, ask er det første betydelige prosaverket til Danilo Kis, utgitt i 1965 i Beograd. Det ble skrevet mens forfatteren bodde i Strasbourg, hvor han jobbet som foreleser i det serbokroatiske språket fra 1962 til 1964. Boken Tidlig sorg ble utgitt i 1970 i Beograd.
Romanen Timeglass ble utgitt i 1972 og vant NIN-prisen, som Kis returnerte noen år senere. Samme år ga han ut en essaysamling med tittelen «Po-etikk». Som foreleser i det serbokroatiske språket jobbet Kis ved universitetet i Bordeaux i 1974, da den andre boken i samlingen «Po-etikk» (intervjuer) ble utgitt. Et gravmæle for Boris Davidovitsj består av syv kapitler av en felles historie, og ble utgitt i 1976 i Beograd og Zagreb.
Mot slutten av 1976 begynte flere å hevde at boken var et plagiat. Kritikken vedvarte gjennom flere måneder. Etter kortere polemiske svar i 1977, skrev Kis Anatomiklasse. Siden høsten 1979 bodde han i Paris og jobbet som foreleser ved universitetet i Lille i fire år.
Priser og utmerkelser
Kis er en av de mest oversatte serbiske forfatterne. Han vant en rekke anerkjente nasjonale og prestisjefylte internasjonale litterære priser.
Danilo Kiš-prisen
I 1995 ble en litteraturpris oppkalt etter ham ved Institutt for generell litteratur og litteraturteori ved Det filologiske fakultet i Beograd. Prisen deles ut årlig til studenten med årets beste studentavhandling.
Danilo Kiš-biblioteket
I biblioteket til Det serbiske vitenskaps- og kunstakademiet oppbevares Danilo Kiš' etterlatte boksamling, samt en skrivepult, kunstmalerier og noen arvede gjenstander, i lesesalen som er dedikert til akademikere.
Norgesmesterskapet på ski 1933
Hovedlandsrennet (NM) på ski 1933 ble arrangert i Aker fra 23. til 26. februar 1933.
17 km langrenn ("spesielt langrenn") og spesielt hopprenn var nye øvelser i dette hovedlandsrennet. Bare menn deltok.
17 km langrenn
Dato: 25. februar
30 km langrenn
Dato: 23. februar
Generalstabens pokal til beste krets ble vunnet av Sør-Østerdal Skikrets.
Spesielt hopprenn
Dato: 26. februar
Kombinert
Norges Skiforbunds pokal til beste krets ble vunnet av Sør-Østerdal Skikrets.
Dehradun (distrikt)
Dehradun (hindi: देहरादून जिला ) er et distrikt i den indiske delstaten Uttarakhand. Distriktets hovedstad er Dehradun.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,698,560 innbyggere i distriktet, mot 1,282,143 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 55m90 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 11,56 % i 2011 mot 13,45 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 890 i 2011 mot 894 i 2001.
Teratopteris harpago
Teratopteris harpago er en sommerfugl som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).
Tsjekkia under EM i friidrett 2022
Tsjekkia deltok under EM i friidrett 2022 som ble arrangert 15.–21. august 2022 i München.
Teratopteris harpago
Utbredelse
Arten er beskrevet fra Surinam.
Systematisk inndeling
Arten har ofte vært ført til slekten Oxytenis og kalt Oxytenis angulata.
Asier Martínez
Asier Martínez Echarte (født 22. april 2000) er en spansk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp (110 meter).
Lida Gustava Heymann
Lida Gustava Heymann (1868–1943) var en tysk kvinnesaksforkjemper. Sammen med sin livsledsager og samarbeidspartner Anita Augspurg var hun blant de mest fremtredende representanter for den radikale, borgerlige kvinnebevegelse i Tyskland og Europa. Stemmerett for kvinner var den viktigste enkeltsaken. Begge var pasifister og opponerte mot nasjonalsosialistene. Under maktovertakelse befant hun og Augspurg seg i Sveits, og ble deretter der i eksil, livet ut.
Biografi
Hun ble født 15. mars 1868 i Hamburg som den tredje datter av den velstående kjøpmannen Gustav Christian Heymann og hans hustru Adele, opprinnelig Hennig. Døtrene fikk sin oppdragelse og utdannelse av guvernanter og huslærere. Fra 1882 til 1884 gikk Heymann på en pikeskole (Töchterschule, på norsk datterskole) i Hamburg. Etter et år på pensjonat i Dresden bodde hun fra 1885 til 1896 igjen hos sine foreldre i Hamburg. Hun engasjerte seg sosialpolitisk blant annet ved å undervise på en skole for fattige barn og ved å lede en håndarbeidsskole.
Etter farens død i 1896 overtok hun sammen med et par venner, forvaltningen av formuen. Under havnearbeiderstreiken i 1896 forsynte hun de streikende arbeidernes familier med et gratis måltid om dagen. Hun engasjerte seg også i kvinnebevegelsen og satt i styret i Allgemeiner Deutscher Frauenverein. ADF gikk imidlertid ikke langt nok for henne, og hun trådte ut av styret. I ADF traff hun for første gang sin senere livsledsager Anita Augspurg. I 1897 kjøpte Heymann et hus i Hamburg, der hun innrettet et kvinnesenter med yrkesskole, matservering og juridisk rådgivning. I 1902 grunnla hun sammen med Augspurg Deutscher Verein für Frauenstimmrech og satt i styret til 1912 I 1908 meldte hun seg sammen med Augspurg inn i Freisinnige Volkspartei. De to kvinnene fikk imidlertid ikke delta i partiarbeidet på like linje med mennene.
Heymann deltok i april og mai 1915 på en kvinnefredskongress i Haag. Kongressen kom i stand etter initiativ av den nederlandske kvinnesaksforkjemperen og legen Aletta Jacobs (1854–1929). Heymann deltok ved grunnleggelsen av det internasjonale utvalget for en varig fred, forløperen til Internationalen Frauenliga für Frieden und Freiheit Under revolusjonen i Tyskland i 1918/1919 var Heyman medlem av nasjonalrådet i Volksstat Bayern, et kortvarig navn på dagens Bayern. Heymann var under Weimarrepublikken nestleder i den tyske gren av Internationalen Frauenliga für Frieden und Freiheit, samtidig som hun redigerte tidsskriftene Die Frau im Staat og Zeitschrift für Frauenstimmrecht. I årene 1929 til 1930 ledet hun en internasjonal konferanse mot opium og rusgift.
I begynnelsen av 1933 ledet Heymann en demonstrasjon mot nasjonalsosialismen. Da maktovertakelsen ble gjennomført, befant Heymann og Augspurg seg tilfeldigvis i Sveits på ferie. De dro deretter til Zürich og ble der livet ut. Både Heymann og Augspurg sto i årene som fulgte på nasjonalsosialistenes likvidasjonsliste. Heymanns formue i Tyskland ble beslaglagt. De to kvinnene mottok støtte til livsopphold i Sveits, fra blant andre Internasjonal kvinneliga for fred og frihet.
I 1941 utga hun sammen med Augspurg selvbiografien Erlebtes - Erschautes: Deutsche Frauen kämpfen für Freiheit, Recht und Frieden 1850-1940 (norsk: Opplevd og sett: Tyske kvinner kjempet for frihet, rett og fred 1850–1940). Arbeitsgemeinschaft Orte der Demokratiegeschichte regner Heymann og Augspurg å være blant de 100 viktigste personer som i løpet av de siste 200 år, har bidratt til dannelsen av demokratiet i Tyskland.
Shin Jung-hyeon
Shin Jung-hyeon (født 4. januar 1938) er en sørkoreansk rockegitarist og sanger-låtskriver fra Seoul. Han er kjent som koreansk rock sin gudfar og ledet den koreanske psykedeliske pop/rock-kulturen på 60- og 70-tallet. Han har også to sønner, Shin Dae-cheol og Shin Yun-cheol, som er respekterte gitarister.
Laval (Mayenne)
Laval er en kommune i departementet Mayenne i regionen Pays de la Loire. Laval er hovedstad (préfecture) i Mayenne og innbyggerne kalles for lavallois.
Geografi
Laval ligger ved elva Mayenne nordvest i det sentrale Frankrike. Laval er senter i et byområde med ca. 100,000 innbyggere.
Hōnen
Hōnen (japansk: 法然, født 13. mai 1133 i Kume, Mimasakaprovinsen (idag del av prefekturet Okayama), Japan, død 29. februar 1212 i Kyōto, Japan) var en japansk religiøs reformator og buddhist. I 1175 grunnla han den mahāyāna-buddhistiske skolen Jōdo-shū, som er den japanske avleggeren av det rene land. Den relaterte skolen Jōdo Shinshū («det sanne rene land») betrakter han som sin syvende patriark.
Hōnen var munk ved Tendai-shū, men ble misfornøyd med denne retningen fordi han søkte etter en praktisering av buddhismen som alle kunne følge i «Lovens siste dager» eller Mappo. Etter å ha oppdaget tekstene til den kinesiske buddhisten Shan-tao, begynte han å forkynne gjenfødelsen i det rene land til Amitābha. Dette skulle skje ved å praktisere nembutsu, eller messingen av Amitābhas navn.
Hōnen samlet en stor skare av både tilhengere og kritikere. Keiser Tsuchimikado sendte ham og hans tilhengere i eksil i 1207 etter en hendelse hvor to av hans disipler var involvert og som medførte forfølgelse fra innflytelsesrike buddhistiske samfunn. I 1211 ble han benådet og fikk returnere til Kyōto, hvor han bodde for en kort tid frem til sin død.
The Ikettes
The Ikettes var en amerikansk trio (og noen ganger kvartett) med kvinnelige støttevokalister for Ike & Tina Turner som opprinnelig bestod av Robbie Montgomery, Jessie Smith og Venetta Fields. Ike Turner dannet The Ikettes som erstatning for The Artettes, koregruppen til Art Lassiters som var med på A Fool in Love. I 1961 spilte de inn og ga ut singelen I'm Blue (The Gong-Gong Song). Singelen kom på 3.-plass på R&B-lista og 19.-plass på Pop-lista. De hadde senere store hits som Camel Walk i 1964 og Peaches 'N' Cream og I'm So Thankful i 1965.
Hōnen
I 1198 forfattet han sitt magnum opus om det rene land: Senchaku hongan nembutsushū (選択本願念仏集) eller «utvalgte avsnitt om nembutsu i den opprinnelige ed». Den eneste andre etterlatenskap fra Hōnen er hans siste testamente fra 1211, Ichimai-kishōmon (一枚起請文) eller «Et-ark dokumentet».
Tidlige år
Hōnen ble født den 13. mai 1133 i en prominent familie i byen Kume i Mimasakaprovinsen. Hans opprinnelige navn var Seishimaru, oppkalt etter bodhisattvaen Seishi (sanskrit: mahāsthāmaprāpta). Faren var Uruma no Tokikuni, en lokal embedsmann som hadde politimyndighet i området. Moren var tunguser og av Hada-klanen, og kunne spore sine forfedre tilbake til kjøpmenn av silke i Kina.
Noter
<references group="lower-alpha"/>