cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anders Berg Bull
A. B. Bull seilte som skipper, men i 1850 anla han en skipsbedding ved Vallø saltverk. Det første skipet som gikk av stabelen var «Wilhelm Tell», angivelig navngitt til ære for de sveitsiske arbeiderne på saltverket. Etter bare ti år ble verftet nedlagt, men Bull flyttet virksomheten sin til Fagerheim på Nøtterøy, ved siden av det allerede eksisterende verftet på Kaldnes. Blant annet så verdens første tankskip dagens lys på «Bulleverven».
Ved siden av skipsverftet drev han også en dampsag og trelastforretning. På sin eiendom på Kaldnes, «Fagerheim», bygde Bull en staselig hovedbygning.
A. B. Bull satt som ordfører i Nøtterøy herredsstyre i tre perioder, fra 1868 til 1876.
Han ble i 1840 gift med Mathea Freland fra Hurum. De hadde ingen barn, men pleiedatteren Thea Bull ble gift med lærer Jonathan Johnson, ordfører på Nøtterøy 1898–1916.
Uruaçu
Uruaçu er en kommune i delstaten Goiás i sentral-vestregionen av Brasil.
Helsingfors katolske bispedømme
Helsingfors katolske bispedømme, opprettet i 1955, organiserer den katolske kirke i Finland. Finland har en meget lav befolkningsandel katolikker. Det hadde i 2019 ca 15.500 registrerte katolikker, hovedsakelig med innvandrerbakgrunn.
Før opprettelsen av bispedømmet var Finland omdattet av et apostolsk vikariat.
Henry Harm
Henry Harm (født 31. mars 1901 i Skien, død 1986 og bisatt ved Nordstrand kirke i Oslo) var en norsk pressemann. Han var redaktør i Telemarksavisa i tre runder, 1927-1928, 1934-1940 og 1945-1947. I den andre perioden var Olav Vegheim valgt inn på Stortinget, og Harm satt som konstituert redaktør og avisens daglige leder frem til krigen.
Harm var journalist i Aftenposten og gift med fotografen Sølve Harm. I 1940 ble Harm satt i fengsel i Skien av tyskerne og satt fra 12. desember 1940 til 21. januar 1941 da han ble løslatt.
Urutaí
Urutaí er en kommune i delstaten Goiás i sentral-vestregionen av Brasil.
Haier (selskap)
Haier (kinesisk: 海尔; pinyin: Hǎiěr) er en kinesisk produsent av hvitevarer. Selskapet ble grunnlagt i 1984 og var i 2004 verdens tredje største produsent. Det har hovedkontor i Qingdao i provinsen Shandong.
Born Free
«Born Free» er en sang skrevet av John Barry og Don Black og den ble spilt inn og gitt ut på singel av Matt Monro i 1966. Sangen er hentet fra filmen Born Free.
Ike & Tina Turner spilte den inn og ga den ut på albumet Let Me Touch Your Mind i 1972. Sangen er også å finne på b-siden av singelen Work On Me som ble gitt ut i 1973.
Ninglang Yi
Ninglang er et autonomft fylke for yifolket i byprefekturet Lijiang i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina.
Det har et areal på 6.206 km² og hadde i 2002 et folketall på 230.000 innbyggere.
Administrative enheter
Storkommune: Kommuner:
Hinduistisk mytologi
Hinduistisk mytologi er den store mengde av mytologi som er relatert til hinduisme, særlig den som finnes innenfor litteraturen på sanskrit slik som epikk på sanskrit og Puranaene. Som sådan er den en delmengde av indisk mytologi.
Kilder
De fire vedaer, særlig Rig Veda-hymnene, inneholder hentydninger til mange mytologiske temaer som guder og elver fra Rig Veda.
Puranas handler fortellinger som er «mytologisk» eldre enn eposene (Purana er faktisk sanskrit for «oldtid»). Dateringen av puraniske tekstene slik de er bevart hovedsakelig av senere tid, rundt tidlig middelalder.
Eposene i seg selv er plassert i en ulik yogaer (epoker) eller tidsperiode i hinduistisk mytologi. Ramayana, skrevet av poeten Valmiki, beskriver livet og tidene til Rama (den syvende gudeinkarnasjon av Vishnu) og skjedde i treta yuga. Mahabharata beskriver livet og tidene til Pandavaer og skjedde i Dwapara yuga, en periode knyttet til Krishna (den åttende gudeinkarnasjon av Vishnu).
Bhagavatham (også referert til som Srimad Bhagavatham eller Bhagavatha Purana) er sannsynligvis den mest leste og mest populære av puranaer. Den er en form for krønike for guden Vishnu og hans inkarnasjoner på jorden.
Arne Hovde (friidrett)
Arne Hovde (født 10. januar 1948) er en norsk tidligere friidrettsutøver fra Vikersund som representerte Ringerike FIK.
Hinduistisk mytologi
Vedisk mytologi
Røttene til mytologien som er utviklet fra klassisk hindusime kommer fra tiden til den vediske sivilisasjon fra oldtidens vediske religion.
Arne Hovde (friidrett)
Han vant ett NM-gull og fire NM-medaljer på 1500 meter og terrengløp i perioden 1971–1973.
Hinduistisk mytologi
Vedisk mytologi
Figurene, teologien, filosofien og fortellingene som finnes i oldtidens vediske myter er uutslettelig knyttet til hinduistisk trosforestillinger. Vedaene er et sigende å være fire i antallet; Rig Veda, Yajur Veda, Sama Veda, og Atharva Veda. En del av disse tekstene nevner mytologiske sammenhenger og maskiner svært lik dagens vitenskapelige teorier og maskiner.
Eposer
De to store hinduistiske epos, Ramayana og Mahabharata, forteller historien om to bestemte inkarnasjoner til Vishnu (Rama og Krishna). Disse to verkene er kjent som Itihasa. Eposene Mahabharata og Ramayana tjener både som religiøse skrifter og som en rik kilde for hinduistisk filosofi og etikk. Eposene er delt inn i kapitler og inneholder ulike korte fortellinger og moralske situasjoner hvor figurene tar en bestemt handlingskurs i henhold til hinduistiske lover og koder for rettferdighet.
Den mest berømte av disse kapitlene er Bhagavad Gita (sanskrit «Herrens sang») i Mahabharata hvor Krishna forklarer konseptene for plikt og rettferdighet for helten Arjuna før det siste slaget. Disse fortellingene er dypt innbakt i hinduistisk filosofi og tjener som lignelser og kilder for fromhet for hinduer. Mahabharata er verdens lengste epos på vers og består av mer enn 30 000 linjer.
Kosmogoni
Hinduismen presenterer et antall nedtegnelser som handler om kosmogoni (verdens tilblivelse) og flere forklaringer som har blitt gitt om universets opprinnelse. den mest populære forestillingen er den hvor universet er oppstått fra Hiranyagarbha, den gylne livmor. Hiranyagarbha fløt rundt intethetens vann og i ingentings mørke. Til sist ble det gylne egget delt og kosmos ble skapt. Swarga oppsto fra den gylne overdel av Hiranyagarbha mens Prithvi kom ut fra sølvfargede nedre del (se også Verdensegget).
Krigene og våpenen
Bortsett fra de tradisjonelle våpen som mennesker benytter som sverd, dolker, spyd, klubber, skjold, piler og buer, og lignende, finnes de våpen som gudene benytter seg av, som Indras lynstråle Vajrayudha. Tekstene nevner ulike guddommelige våpen som ble håndtert av forskjellige helter, hver knyttet til en bestemt gud eller guddom. Disse våpene er hovedsakelig gitt til halvguder, mennesker eller rakshasaer av gudene, stundom som et resultat av en botsøving.
Det er flere våpen som er antatt benyttet av gudene i hinduistisk mytologi, noen av disse er Agneyastra, Brahmastra, Chakram, Garudastra, Kaumodaki, Narayanastra, Pashupata, Shiva Dhanush, Sudarshana Chakra, Trishul, Vaishnavastra, Varunastra, og Vayavastra.
Stundom er astra avbildet for deres funksjon, eller den naturkraft som de fremmer. Mahabharata siterer tilfeller når Nagastra (sanskrit Nag = slange) ble benyttet, og tusener av slanger kom pøsende ned fra himmelen på intetanende fiender.
Bortsett fra astraene er det andre tilfeller av guddommelige eller mytologiske våpen som besto av rustninger (Kavacha), kroner og hjelmer, stenger og smykker (Kundala).
Zhao Jiawen
Zhao Jiawen (født 16. januar 2001) er en kinesisk kombinertløper.
Hinduistisk mytologi
Syndflod
Fortellingen om en stor oversvømmelse er nevnt i oldtidens hinduistiske tekster, hovedsakelig Satapatha Brahmana. Den er sammenlignet med redegjørelsene av en oversvømmelse som er funnet i flere andre religioner og mytologier. Manu ble informert om en kommende oversvømmelse og ble beskyttet av Matsya Avatara til guden Vishnu, som hadde manifestert seg i denne formen for å kvitte seg med verden av moralsk forkastelige mennesker og beskyttet de fromme foruten også dyrene og plantene.
Etter oversvømmelsen inspirerer guden Manusmriti, hovedsakelig basert på vedaene som gir detaljer om moralkoder for oppførsel, hvor å leve og delingen av samfunnet i henhold til kastesystemet.
Zhao Jiawen
Han representerte Kina under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hans beste individuelle resultat var nummer 43 i normalbakke/10 kilometer.
Hinduistisk mytologi
Verdener
Hinduistisk mytologi definerer fjorten verdener (ikke til å bliforvekslet med planeter) – syv høyere verdener (himler) og syv nedre verdener (helveter). Jorden er betraktet som den laveste av de syv himmelske verdener. Alle verdene unntatt jorden er benyttet som midlertidige oppholdssteder: når man dør på jorden vil dødsguden (offisielt kalt for 'Yama Dharma Raajaa' – Yama, rettferdighetens herre) gjøre oppregning av den dødes gode og dårlige dåder på jorden og avgjøre om sjelen går til himmelen eller helvete, for hvor lenge og i hvilken kapasitet.
En del versjoner av denne mytologiske tilstanden kan de gode og dårlige dådene nøytralisere hverandre og sjelen tilbringer tid enten i en himmel eller i et helvete, men ikke i begge, mens det i henhold til en annen tankeretning kan de gode og dårlige gjerningene ikke oppheve hverandre. I uansett tilfelle blir sjelen gitt en kropp som er i henhold til den verden som den kommer til (gjenfødt som en livsform på jorden). Det er betraktet som kun fra jorden og kun etter et menneskelig liv at sjelen kan oppnå en guddommelig frelse eller salighet, tilstanden fri syklusen av fødsel og død og plassert hinsides de fjorten verdener hvor de evige guder lever.
Guddommer
Det er mange guddommer i hinduismen. Øverst er trimurti: Shiva (ødeleggeren), Vishnu (beskytteren), og Brahma (skaperen), og deres hustruer (gudinner i egen rett): Shakti (også kjent som Paarvathi, Ambicaa), gudinne for mot og makt; Lakshmi, gudinne for alle former for rikdom; og Saraswati, lærdommens gudinne. Barn av trimurti er også devaer, slike som Ganesha og Skanda eller Kartika.
Brahma er betraktet som herskeren av de høyeste av himlene (verden kalt Sathya), og i en mening er Brahma ikke hinsides de fjorten verdener slik Shiva og Vishnu er.
En del guder er assosiert med bestemte elementer eller funksjoner: Indra (guden for torden og lyn; han er også hersker av verden Swarga); Varuna (havets gud); Agni (ildens gud); Kubera (vokter av gudenes rikdom); Surya (solgud); Vayu (vindens gud) og Soma (månegud).
Valparaíso de Goiás
Valparaíso de Goiás er en kommune i delstaten Goiás i sentral-vestregionen av Brasil.
Poás
Poás er en av Costa Ricas mest besøkte vulkaner. Den har verdens tredje største aktive krater, med en diameter på 1,5 kilometer og en dybde på 300 meter. Den befinner seg 2704 meter over havet.
Ola Tellesbø
Ola Rolfssønn Tellesbø (født 3. august 1936, død 29. desember 2020) var en norsk orienteringsløper og friidrettsutøver fra Trondheim.
Tellesbø startet sin karriere som orienteringsløper i Wing OK. Han begynte senere med friidrett for IL i BUL, og vant to NM-gull og seks NM-medaljer på 5000 meter, 10000 meter, terrengløp og stafett i perioden 1960–1963.
Tellesbø ble rangert som nummer 318 på listen over de tusen beste idrettsutøverne i Trøndelag i avisa Nidaros sin kåring i 2022.
Lyn Byl
Lyn Byl (født 1. desember 1979) er en britisk håndballspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på sisteplass med det britiske landslaget.
Stanislaw Drahun
Stanislaw Eduardavitsj Drahun, belarusisk Станіслаў Эдуардавіч Драгун (født 4. juni 1988) er en belarusisk fotballspiller som spiller for den hviterussiske fotballklubben FK BATE Borisov.
Under Sommer-OL 2012 i London deltok han for landet sitt der laget hans ble utslått i kvartfinalen.
Bob Brodhead
Robert Edgar Brodhead (født 20. desember 1936 i Kittanning i Pennsylvan, død 11. februar 1996) var en spiller og leder i amerikansk fotball. Fra 1982 til 1987 var han athletic director på Louisiana State University (LSU).
Nuevo Chimbote (distrikt)
Nuevo Chimbote er et distrikt i provinsen Santa i regionen Ancash i Peru. Distriktets nasjonale statistikkode er 021809 og hovedstaden er Buenos Aires. Distriktet ble opprettet den 27. mai 1994.
Bob Brodhead
Brodhead gikk på Duke University og spilte quarterback på Duke Blue Devils. Han ledet laget til Orange Bowl i 1958 og delte posisjonen med Sonny Jurgensen.
Brodhead ble draftet av Cleveland Browns i 1958 men gikk heller inn i hæren. Etter han ble utskrevet spilte han for Saskatchewan Roughriders i Canadian Football League (CFL) i 1959 som en reserve for Don Allard. I 1960 signerte han kontrakt med Buffalo Bills i den nye American Football League (AFL). Han spilte bare én sesong for dem hvor han hadde én kamp som starter og to poeng før han gikk til Edmonton Eskimos i CFL i en kort periode. I 1961 gikk han over til semiprofesjonell amerikansk fotball og spilte for Canton Bulldogs og Cleveland Bulldogs i United Football League og deretter for Philadelphia Bulldogs i Continental Football League i 1965 og 1966. Han ledet Bulldogs til ligatittelen i Continental Football League i 1966 med en seier over Orlando Panthers, og tok deretter en jobb som business manager for Cleveland Browns.
Han forble i Cleveland frem til 1970, da han ble ansatt som general manager for Houston Oilers. Han tok senere en stilling som CFO for Miami Dolphins før han tok jobben som athletic director for LSU i 1981, etter at universitetet hadde gått flere millioner i minus under forrige athletic director Paul Dietzel.
Brodhead var general manager for Portland Thunder i World Football League i 1975, og var fungerende hovedtrener i én kamp etter at han sparket hovedtrener Greg Barton. Han ansatte deretter Joe Gardi ut sesongen. Ligaen ble oppløst 22. oktober 1975.
Det var Brodhead som ansatte baseballtreneren Skip Bertman, som tok et strevende Bayou Bengals til nye høyder med fem nasjonale titler (1991, 1993, 1996, 1997, 2000) og 11 turer til College World Series på 18 sesonger (1984–2001). Bertman ble LSUs athletic director etter han trakk seg fra baseballjobben, en stilling han holdt ut juni 2008.
Innen amerikansk fotball var det trener Jerry Stovall som ledet laget da Brodhead tok over, en All-American running back og safety for LSU tidlig på 1960-tallet. Han fikk sparken etter å ha end 1983-sesongen 4–7. Stovall tre av sesongens siste fire kamper i 1982 og gikk 0–6 i Southeastern Conference i 1983. Brodhead ansatte Bill Arnsparger, som stod bak Miami Dolphins’ «No-Name Defense» tidlig på 1970-tallet. I løpet av tre sesonger hadde Arnsparger et sammenlagtresultat på 26–8–3 og vant SEC-tittelen i 1986 og sikret to turer til Sugar Bowl. En annen vellykket ansettelse var Sue Gunter, trener for kvinnelaget i basketball, som ledet laget i 22 sesonger og nådde NCAA-turneringen 14 ganger, inkludert Final Four i sin siste sesong i 2003–04. Under Brodhead ledet Dale Brown, herrenes basketballtrener, laget til Final Four i 1986.
Brodhead jobbet senere i radio i Baton Rouge i Louisiana og i en periode som athletic director på Southeastern Louisiana University i Hammond.
Judo under Sommer-OL 1992 – 56 kg kvinner
56 kg for kvinner i judo under Sommer-OL 1992 i Barcelona ble arrangert i juli 1992 på Palau Blaugrana.
Markuss Vinogradovs
Markuss Vinogradovs (født 27. mai 2002) er en latvisk kombinertløper.
Gnathocera bilineata
Gnathocera bilineata er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor (ca. 20 millimeter), avlang, litt flat, blank, gulbrunaktig gullbasse Hodet har to korte horn foran og to par gulhvite flekker. Pronotums har brede, gulhvite til gule striper på sidene og i midten, bakgrunnsfargen er svart. Oftest opptar de lyse stripene mesteparten av flaten. Scutellum er svart med lys midtstripe, dekkvingene beige til rødbrune med svart søm og bredt svarte sider som har noen gulhvite flekker. Beina er svarte.
Levevis
Arten er knyttet til gressenger. De voksne billene finnes gjerne på aksene til ulike gress.
Utbredelse
Arten er utbredt i Togo og Benin.
Lualabaastrild
Lualabaastrild er en fugl i gruppen Estrilda i familien astrilder. Den forekommer i den sørøstlige delen av Den demokratiske republikken Kongo. Lualabaastrildet ikke funnes etter 1950.
Nasjonalparker i England og Wales
Nasjonalparker i England og Wales er forholdsvis urørte naturområder som er beskyttet under National Parks and Access to the Countryside Act 1949. Det meste av parkene er i privat eie, og det bor et ikke ubetydelig antall mennesker i de vernede områdene.
Det er per 2006 tolv nasjonalparker i England og Wales, kjent henholdsvis som national parks og parciau cenedlaethol. I tillegg planlegges det å opprette en nasjonalpark i South Downs.
Hver park er drevet av en parkmyndighet, en National Park Authority. Det er to grunnleggende mål for parkene:'
Parkene besøkes hvert år av omkring 110 millioner mennesker. Rekreasjon og turisme er således betydelige inntekstskilder, både for parkmyndighetene og for lokalbefolkningen. Samtidig fører turismen til problemer som erosjon og stor biltrafikk, samt konflikter omkring hvordan parkene skal brukes.
Irr! Grønt!
Selv har han i ettertid karakterisert boken som et «rent plagiat»: «Fra mitt unge synspunkt skammet vi oss over våre eldre kollegaer og deres kunnskapsnivå, [...] – Den gangen hadde jeg aldri kommet fra det, med boken ''Irr! Grønt!'', dersom kunnskapsnivået hadde vært høyere».
Han mottok kritikerprisen og ble nominert til Nordisk Råds Litteraturpris for boken.
Varjão
Varjão er en kommune i delstaten Goiás i sentral-vestregionen av Brasil.
Håkon Jarl
Håkon Jarl kan vise til flere personer:
Elyséepalasset
Élyséepalasset (fransk: Palais de l'Élysée) er embetsbolig og kontor for Frankrikes presidenter. Palasset ligger med adresse til 55 rue du Faubourg-Saint-Honoré like ved Avenue des Champs-Élysées i Paris’ 8. arrondissement.
Palasset sto ferdig i 1722, men Louis-Napoleon Bonaparte var den første som gjorde det til en presidentresidens (i 1848), før han erklærte seg som keiser under navnet Napoleon III. Etter at den siste franske keiseren måtte abdisere, ble så bygningen tatt varig i bruk som presidentens embedsbolig siden 1874. Flere presidenter har likevel beholdt sin private bolig og kun anvendt palasset til representative formål. President Jacques Chirac bodde derimot der gjennom hele sin embedsperiode. Bygningen inneholder, utenom residensen, presidentens kontorer, republikkens fremste representasjonsrom, og er stedet hvor regjeringen holder sine møter.
Historie
Arkitekt Armand-Claude Molet eide en eiendom med forsiden ut mot veien til landsbyen Roule, vest for Paris (i dag Rue du Faubourg Saint-Honoré), og tilstøtende til en kongelig eiendom, Grand Cours, via Avenue des Champs-Élysées. Han solgte denne eiendommen i 1718 til Louis Henri de La Tour d'Auvergne, greve av Évreux (familie med hertugene og fyrstene av Bouillon og Sedan: La Marck / von der Marck), med den avtale at Mollet skulle bygge et hôtel particulier (privat herskapshus) for greven, med en stor gårdsplass foran og en hage bak. Hôtel d'Évreux ble ferdig og dekorert i 1722 og selv om det har gjennomgått mange endringer siden da, er det fortsatt et utmerket eksempel på fransk klassisistisk stil. På den tiden han døde i 1753 var Évreux eier av ett av de mest beundrede herskapshus i Paris. Det ble kjøpt av kong Ludvig XV som en bolig for hans elskerinne madame de Pompadour. Kongens motstandere viste deres avsmak for hans regime ved å henge opp skilt ved porten med påskrift som «Hjemmet til kongens hore». Etter hennes død ble herskapshuset igjen en del av kronens eiendommer.
I 1773 ble det kjøpt av Nicolas Beaujon, bankier for hoffet og en av de rikeste i Frankrike, som hadde behov for et egnet luksuriøst «landlig palass» (ettersom byen Paris ennå ikke strakte seg hit) for å huse hans storstilte malerisamling av store mestre. Han ansatte arkitekt Étienne-Louis Boullée for å gjøre betydelige endringer av eiendommen, inkludert å utforme et hageanlegg i engelsk stil. Deretter ble huset fylt med velkjente mesterverk som Holbeins Ambassadørene (i dag i Nasjonalgalleriet i England) og Frans Hals’ Bohemienne (eller Sigøynerpiken; i dag ved Louvre). Hans arkitektoniske endringer og kunstgalleriet ga palasset et internasjonalt omdømme som «et av de fremste hus i Paris».
Palasset og hageanleggene ble kjøpt fra Beaujon av Bathilde d'Orléans, hertuginne av Bourbon, i 1787 for 1 300 000 livre. Det var hertuginnen som ga det navnet Élysée etter Elysion, eller de elysiske (elysæiske) marker, som i henhold til greske og romerske mytologier var et paradis, det sted som gode, heroiske og rettskafne mennesker kommer til når de dør. Hun bygget også en gruppe av mindre hus, som hun kalte Hameau de Chantilly, etter den tilsvarende lille landsbyen som lå nær hennes svigerfars eiendom Château de Chantilly. Da den franske revolusjon brøt ut, flyktet hertuginnen fra landet og Élysée-palasset ble konfiskert. Det ble leid ut og hageanleggene ble benyttet som et sted å spise, drikke og danse under navnet Hameau de Chantilly. Rommene ble brukt til gambling.
I 1803 ble Élysée solgt til Joachim Murat, og i 1808 til keiseren. Det ble da kjent som Élysée-Napoléon. Etter slaget ved Waterloo reiste Napoléon tilbake til Élysée, signerte sin abdisering der den 22. juni 1815 og forlot Élysée den 25. juni.
Russiske kosakksoldater slo leir ved Élysée da de okkuperte Paris i 1814. Eiendommen ble deretter tilbakelevert til dens tidligere eier, hertuginne de Bourbon, som deretter solgte den til sin kongelige fetter, Ludvig XVIII, i 1816.
Luksefjell kirke
Luksefjell kirke er en langkirke fra 1858 i Skien kommune, Vestfold og Telemark fylke.
Arenal
Arenal er en stratovulkan i Costa Rica, nær byen La Fortuna i kantonen San Carlos. Den har en høyde på 1633 meter over havet. Ved siden av ligger Arenalsjøen, en stor kunstig innsjø.
Elyséepalasset
Historie
I 1873, under den tredje republikken, ble Élysée den offisielle residensen til den franske presidenten. I 1899 ble Félix Faure den første, og hittil den eneste, franske presidenten som har dødd i palasset (og i hans tilfelle, endog i sin elskerinnes favn).
Arenal
Inntil 29. juli 1968 trodde man at vulkanen var inaktiv, men et utbrudd som drepte 87 mennesker avkreftet dette. Arenal har fortsatt å være aktiv fram til i dag, og flere mennesker har blitt drept de senere årene som følge av utbrudd. Selv om vulkanen fremdeles er aktiv har den ikke hatt noen utbrudd siden juli 2010.
Elyséepalasset
Historie
I 1917 rømte en sjimpanse fra et nærliggende menasjeri, kom seg inn i palasset, og det ble sagt at den forsøkte å trekke hustruen til president Raymond Poincaré opp i et tre, men ble forhindret av vaktene ved Élysée. President Paul Deschanel, som gikk av i 1920 grunnet mental sykdom, ble sagt å ha vært så imponert av en orangutangs bedrifter at til sine gjesters forskrekkelse begynte han å hoppe fra tre til tre.
Élysée ble stengt i juni 1940 og forble tomt under den andre verdenskrig. Den første som flyttet inn i det, i 1946, var Vincent Auriol, som på den tid var president i den midlertidige regjering, og deretter ble president av den fjerde republikk fra 1947 til 1954.
Arenal
Arenal regnes som Costa Ricas mest aktive vulkan, og har blitt studert av seismologer i mange år. Fram til 2010 kunne man se askekolonner, oransje lavastrømmer og plutselige eksplosjoner på daglig basis. Med sin perfekte koniske form ga det fantastisk utsikt over den vulkanske handlingen i toppen.
Arenal er den yngste og mest aktive av alle vulkanene i Costa Rica. Forskere har klart å datere dens virksomhet tilbake til for over 7000 år siden. Området forble stort sett uutforsket til 1937, da en dokumentert ekspedisjon for å nå toppen fant sted.
Gørvel Fadersdatter (Sparre)
Gørvel Fadersdatter (Sparre) (født 1517, årstallet 1509 er også oppgitt, på Hjulsta i Uppland, død 20. april 1605 på Börringekloster i Skåne) var en svensk-dansk godseier og lensmann.
Elyséepalasset
Historie
Fra 1959 til 1969 stod Élysée til Charles de Gaulles disposisjon, da han var den første president av den femte republikk, men de Gaulle likte ikke mangelen på privatliv og sørget for kjøpet av det luksuriøse Hôtel de Marigny for å innlosjere utenlandske statsgjester til Frankrike. Begrunnelsen var at «Jeg liker ikke ideen på å møte konger gående i mine korridorer i deres pyjamaser.»
Gørvel Fadersdatter (Sparre)
Hun var datter til Fader Nilsson (Sparre) til Hjulsta og Ängsö (død 1520) og Bodil Knutsdotter (Tre Rosor) fra Norge.
Elyséepalasset
Historie
På 1970-tallet fikk president Georges Pompidou en del av de opprinnelige rommene i palasset redesignet av Pierre Paulin i moderne stil, men av disse er det kun Salle à Manger Paulin som har overlevd. Den sosialistiske president François Mitterrand, som styrte fra 1981 til 1995, ble det sagt brukte det sjeldent som sin private residens, og foretrakk privatlivet i sitt eget hjem ved venstre bredd. En diskret leilighet i nærheten av presidentens tilbygg Palais de l'Alma, huset hans elskerinne Anne Pingeot, mor til hans utenomekteskapelige datter Mazarine Pingeot. I kontrast bodde hans etterfølger Jacques Chirac i begge perioder som president (1995-2007) i Élysée sammen med sin hustru Bernadette. Chirac økte palassets budsjett med 105 prosent, det vil si 90 millioner euro i året, i henhold til boken L'argent caché de l'Élysée. En million euro per år er brukt på drikke alene for gjester invitert til palasset. 6,9 millioner euro i året er benyttet på bonuser for presidentens stab og 6,1 million i året på 145 ekstra ansatte som Chirac ansatte da han ble valgt i 1995.
Gørvel Fadersdatter (Sparre)
Hun ble gift i 1532 med den svenske riksråd Peder Nilsson Grip (1507–1533), og i 1534 med den danske riksråd Truid Gregersen Ulfstand (1487–1545) og i 1547 med den danske riksråd Lave Brahe (1500–1567). Hun fikk ett barn; Nils Ulfstand, (1535–1548), som døde av pest under en utenlandsreise med sin stefar.
Godseier
Gørvel Fadersdatter ble tidlig foreldreløs, og arvet store gods av begge foreldrene. Hun arvet 200 gårder i Norge og Danmark da moren døde. Moren var av den store Giskeætten i Norge. Hennes morfar var Knut Alvsson, som arvet jordeiendommene fra sin mor Magnhild Oddsdatter. Knut Alvsson gjorde i samarbeid med svenskene opprør mot den danske unionskongen Hans. I forbindelse med dette ble han drept i 1502. På grunn av sin motstand mot kongen, ble eiendommen inndratt til den danske kronen. Dette var den største jordeiendommen i Norge på den tiden. Den ble senere gitt tilbake til hans barnebarn Gørvel Fadersdatter.
Elyséepalasset
Historie
I hageanleggene til Élysée er presidenten vert for selskap om kvelden fredag 14. juli som er Frankrikes nasjonaldag. Denne tradisjonen opphørte i 2010 da president Nicolas Sarkozy besluttet å utelate arrangementet grunnet Frankrikes store gjeld og økonomiske krise.
Gørvel Fadersdatter (Sparre)
Varberg slott
I forbindelse med sitt andre ekteskap flyttet hun fra Sverige til Varberg slott i Halland, der hennes mann Truid Gregersen Ulfstand var lensmann. Under grevefeiden ble hun i fra 1535 holdt fanget i 14 måneder på Varberg slott. Gørvel ble tvunget til å bestride mange juridiske krav på sine eiendommer fra norske og svenske slektninger samt fra sine stebarn. På 1530-tallet fikk hun den danske kongen utnevnt til sin formynder for å beskytte sine interesser. Fra sønnens død i 1548 utøvde hun full kontroll over sine gods. I 1574 avsto hun fra å kreve tilbake kronens lån på 8,000 daler og ble da lensmann på Verpinge hovedgård (Trolleberg), og i 1582 mottok hun lenene Börringekloster, Frosta herred samt et par mindre len i bytte mot 250 av sine norske gårder. I 1586 og 1599 gav hun enda flere norske gårder til kronen, i alt 600, fordelt på de tre norske godsene Nordenfjells; Giskegodset, Finnegodset og Bjarkøygodset og i 1601 gjorde hun den danske monarken Fredrik II til arving av alle sine danske og svenske gods. Hennes svenske gods hadde blitt konfiskert under den nordiske sjuårskrigen 1563-1570, men ble gitt tilbake i 1603 ved det dansk-svenske grensemøtet i Flakkebäck. Hun var fra 1530-tallet til sin død en ofte og velsett gjest ved det danske hoffet, og mottok som enke ofte kongen som gjest. Hun bodde fortrinnsvis på Börringekloster i Skåne, der hun tok imot adelige jenter for oppfostring.
Omdømme
Gørvel Fadersdatter sies å ha vært både dyktig og forstandig, med ambisjoner om å: «lära sig att räkna som en fogde, snickra som en snickare, tänka som en professor, rita hus som en arkitekt och odla som en jordbrukare». Hun sies å ha lykkes med dette, blant annet tegnet hun Torups slott i Skåne. I Lund oppførte hun den bygning som i dag kalles Stäket. Hun forvaltet aktivt sine gårder ved hjelp av dyktige forvaltere og ombudsmenn. Til Norge kom hun bare en gang.
Elyséepalasset
Historie
Emmanuel Macron, president i Frankrike siden 2017, bor i palasset.
Gørvel Fadersdatter (Sparre)
Omdømme
Hun ble begravd utenfor Lunds domkyrka, og hadde gravkor inne i kirken, men graven ble flyttet ut på 1920-tallet. Hun ses avbildet på en gravsten sammen med ektefellen Lave Brahe, i domkirkens krypt. En ring som ble funnet i hennes grav finnes i dag på Skokloster slott.
Hørespill
NRK Radioteateret laget, i samarbeid med Danmarks Radio, hørespillet «Himmeldronningen» (2014) som omhandler Gørvels historie og kamp om sin arv. Manus av Silje Holtet og Tommy Bredsted
Brookwood gravlund
Brookwood gravlund (engelsk Brookwood Cemetery, også kalt the London Necropolis) er en gravlund som ble opprettet i 1852 av London Necropolis Company for å avlaste Londons kirkegårder. Den vokste svært raskt, og var i 1854 verdens største gravlund, en tittel den holdt i mange år.
Den ligger rett ved Woking i Surrey. Opprinnelig var det bare mulig å komme dit via en spesiell jernbanelinje som fra London gikk fra en egen stasjon rett ved Waterloo stasjon. Denne stasjonen ble revet etter å ha blitt skadet av bombingen under andre verdenskrig.
I 1917 ble det opprettet en krigskirkegård. Falne fra både første og andre verdenskrig ligger der. Et militært minnesmerke ble reist i 1958.
Det er også et minnesmerke for Edvard Martyren, konge av England.
Karl XIIIs orden
Karl XIIIs orden (svensk: Carl XIII:s orden) er en kongelig svensk ridderorden, innstiftet av kong Karl XIII i 1811. Sveriges konge er ordenens stormester.
Ordenen har bare én grad, ridder. Den tildeles utelukkende svenske og utenlandske frimurere av protestantisk tro. Det er bare frimurere av ellevte grad som kan bli medlem i denne orden. Antallet ordensmedlemmer er fastsatt til 33:
Antallet utenlandske riddere er begrenset til syv.
Opptagelse av nye riddere skjer 28. januar på Karladagen. Ridderne bærer i et rødt bånd om halsen et rødt, kronet frimurerkors (St. Georgs-korset) med initialene XCIII på baksiden og B på forsiden, samt et rødt brystkors.
Karl XIIIs orden er den eneste av de kongelige svenske ordenene der ordensdrakten fremdeles er i bruk. Frimurerne bruker sine ordensprydelser fra 11. grad. Ordenen ble stiftet 27. mai 1811 av daværende kong Karl XIII av Sverige. Han utnevnte seg selv som Salomos Viseste Vikar eller stormester. Fra 1811 og frem til i dag er det bare de svenske kongene som har blitt utnevnt til stormestere. Kong Carl XVI Gustav av Sverige er i dag stormester og øverste beskytter av ordenen. Da Sveriges ordensvesen ble omorganisert tidlig på 1970-tallet, ble det bestemt at ordenen ikke skulle være en offisiell utmerkelse. Den er deretter en orden innen det svenske frimureriet og skiller seg dermed fra andre kongelige ordener i Sverige. Karl XIIIs orden er ikke lenger en del av Kungl. Maj:ts orden.
Eneste nålevende norske ridder av Karl XIIIs orden er tidl. Ordenens Stormester i Den Norske Frimurerorden, Magne Frode Nygaard (utnevnt 28. januar 2002).
Min gardeoffiser
Min gardeoffiser (originaltittel: Das Lied ist aus, også vist i Norge med tittelen Min gardeofficer) er en tysk romantisk operettefilm fra 1930 regissert av Géza von Bolváry og med Willi Forst og Liane Haid i hovedrollene. En franskspråklig version av filmen ble innspilt samtidig med tittelen ''Petit officier... Adieu!''
Handling
Tilla Morland er en berømt opera-diva som nettopp har landet nok en populær sang hos publikum. Dette ønsker hun nå å feire sammen med nære venner i Carlton Bar etter premieren. Hennes største suksess i Singspiel er sangen «Adieu, min lille Gardeoffizier» og det er ikke overraskende at vennene ber henne synge denne sangen i løpet av sammenkomsten. Men en annen gjest ved et annet bord er ikke det minste interessert i hennes sanger, tar han kontakt med en servitør for å betale regningen sin. Etter å ha betalt reiser gjesten seg, og forlater restauranten. Tilla, som ikke er vant til slik oppførsel fra folk som hører på sangene hennes, blir opprørt over det hun mener er mangel på respekt. Hun begynner snart å trekke seg veldig tilbake fra resten av samfunnet, ikke engang hennes beste venner får møte henne lenger.
Men når Tilla trenger en privat sekretær for skriftlig korrespondanse og andre forretningsmessige forhold, møter hun den fattige tidligere offiseren Ulrich Weidenau. Men Tilla tror ikke sine egne øyne, når han oppdager at dette var mannen med den bryske oppførselen under sang-fremføringen hennes ved restauranten. Men han blir likevel ansatt, og etter hvert blir de forelsket i hverandre. Men ingen av dem klarer å innrømme de virkelige følelsene sine for hverandre. Weidenau, som er svært formell og reservert av natur, mener også at et forhold til Tilla er en dårlig ide fordi hun er vant til en veldig høy levestandard – noe han er alt for fattig til å kunne tilby henne.
Musikk i filmen
Alle sanger komponert av Robert Stolz med tekster av Walter Reisch
Jelena Soboleva (friidrettsutøver)
Jelena Soboleva (født 3. august 1982) er en russisk friidrettsutøver (mellomdistanseløper).
Sobolevas første store mesterskap var VM 2005 i Helsingfors, der hun ble nummer fire på 1500 meter. Samme plassering oppnådde hun i EM i Göteborg 2006.
I 2006 satte hun ny innendørs verdensrekord på 1500 meter med tiden 3.58,28, og bare en måned senere to hun sølv i innendørs-VM i Moskva.
Samanco (distrikt)
Samanco er et distrikt i provinsen Santa i regionen Ancash i Peru. Distriktets nasjonale statistikkode er 021807 og hovedstaden er Samanco. Distriktet ble opprettet den 15. april 1955.
Jelena Soboleva (friidrettsutøver)
Under VM 2007 i Osaka ble det nok en sølvmedalje, hun hadde bare Maryam Yusuf Jamal foran seg. Året etter, i innendørs-VM tok hun sin første mesterskapstittel. Hun gikk til topps på 1500 meter og slo sin egen verdensrekord fra Moskva, den nye rekorden lød på 3.57,71.
I 2008-sesongen valgte hun å satse på 800 meter, og under et stevne i Tula 5. juli løp hun på 1.55,7. I det russiske mesterskapet 2008 slo hun Pamela Jelimos årsbestenotering da hun noterte 1.54,85. Dette var den sjuende raskeste tiden noen sinne på distansen, og den raskeste noe hadde løpt siden 1997, da Ana Fidelia Quirot løp på 1.54,82.
Foran OL 2008 ble hun utestengt på grunn av dopingmistanker. De ble senere bekreftet av det russiske friidrettsforbundet, som 20. oktober samme år gav henne to års utelukkelse for bloddoping.
Pembrokeshire Coast nasjonalpark
Pembrokeshire Coast nasjonalpark (walisisk Parc Cenedlaethol Arfordir Penfro) er en nasjonalpark som strekker seg langs kysten av Pembrokeshire i Wales. Det er den eneste nasjonalparken i Storbritannia som for det meste består av kystområder.
Parken ble opprettet i 1952, og dekker 640 km². Den består av fire distinkte deler: Kysten i den sørlige Pembrokeshire, inkludert Caldey Island; Daugleddau-fjorden, kysten ved St. Brides Bay inkludert småøyer og Preseli Hills. Seksjonene er forbundet med hverandre gjennom Pembrokeshire Coast Path.
Geologien i området er interessant, med en rekke steder for forskjellige steinarter og formasjoner er eksponert.
Messeuniform
Messeuniform er en type militær uniform som brukes ved sosiale anledninger og er mindre formell enn gallauniform. Navnet henspiller på at uniformen er ment brukt under sammenkomster i messer, i motsetning til for eksempel arbeidsuniformer eller feltuniformer. I bruk tilsvarer messeuniformen aftenantrekk (smoking), i motsetting gallauniformen som er et gallaantrekk. Det eksisterer også uniformer som brukes tilsvarende mørk dress i det sivile liv, men disse betegnes gjerne som «tjenesteuniform» i stedte for messeuniform.
Snitt og modeller
Messeuniformer bygger vanligvis på en spencerjakke, en kort, ofte åpen jakke, som en livkjole uten hale. Slike uniformer ble først innført i den britiske hæren rundt 1845 som et mindre formelt alternativ til paradeuniformene. En distinkt type messeuniformer med jakke som bare er ment å skulle kneppes med øverste knapp, bygger på britiske kavaleriuniformer slik de ble båret under Sepoy-opprøret i 1857. Messeuniformer er alltid åpne i halsen og bæres med vest, og mange har sjalkrage slik som en smokingjakke.
Norske uniformer
Hæren i Norge har ikke messeuniform, men benytter paradeuniform eller tjenesteuniform slik det passer seg. Luftforsvarets tjenesteuniform er gråblå vest og spencerjakke. Jakken fra messeuniformen benyttes også i luftforsvarets gallaantrekk, men med hvit vest og sløyfe («white tie», tilsvarende vest og sløyfe til livkjole). Marinen bruker marineblå spencerjakke og vest. Som i Luftforsvaret benyttes spencerjakken med mørk blå vest til galla.
Internasjonale uniformer
Messeuniformer fra Storbritannia og andre samvelderiker har vanligvis røde jakker for hæren, hvite eller marineblå for marinen. Amerikanske messeuniformer for hæren er svarte, slik som de norske. Russiske messeuniformer er gråblå og likner på uniformene slik de var før den russiske revolusjon. I Sverige kalles messeuniformen for Liten mässdräkt, i motsetning til Stor mässdräkt, som er paradeuniformen. I noen land er det egne messeantrekk med hvite jakker og bukser for sommerbruk.
Fourieranalyse
I matematikk er fourieranalyse studiet av hvordan generelle funksjoner kan representeres ved hjelp av summer av enkle trigonometriske funksjoner. Fourieranalyse vokste ut av studiet av fourierserier og er oppkalt etter Joseph Fourier, som viste at det å representere en funksjon som en sum av trigonometriske funksjoner forenklet studiet av varmeoverføring.
I dag anvendes fourieranalyse innen mange forskjellige deler av matematikken. I vitenskapen kalles prosessen med å dekomponere funksjoner til enklere stykker fourieranalyse, men operasjonen å sette dem sammen igjen ofte kalles fouriersyntese. I matematikk refererer fourieranalyse som oftest til begge operasjoner.
Operasjonen selv blir kalt en fouriertransformasjon. Transformen blir ofte gitt et mer spesifikt navn, som avhenger av domenet det anvendes på. Det opprinnelige konseptet anvendt på varmeoverføring, kalles for eksempel ofte for harmonisk analyse. Hver transform anvendt for analyse har en korresponderende invers som kan anvendes for syntese.
Yvonne Leuthold
Yvonne Leuthold (født 1980) er en britisk håndballspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på sisteplass med det britiske landslaget.
Seljord kirke
Seljord kirke er prostikirke i Øvre Telemark prosti og har tradisjonelt tilhørt Seljord prestegjeld, men prestegjeldene ble avviklet i Norge i 2004 og eierskapet til kirkene ble overført til menighetene (sogn), der kirkebyggene forvaltes av et kirkelig fellesråd. I Seljord er dette Seljord kirkelige fellesråd og Seljord menighet.
Datering
Seljord kirke dateres gjerne til årene 1150–1180 og har historisk sett tilhørt Hamar bispedømme siden dette ble skilt ut som eget bispedømme. Kirkesøk støtter denne dateringen, men tidfester den samtidig til år 1180. Noen nøyer seg med å tidfeste den den stilhistorisk til 1100-tallet, helst andre halvdel. Riksantikvaren tidfester ikke kirken direkte, men påpeker at den må ha blitt reist før år 1319, for da nevnes «...sira Nikulase preste i Sæliugerdi...» i et middelalderbrev (DN I: 157). I Fortidsminneforeningens årbok for 1971 tidfester imidlertid daværende riksantikvar, Stephan Tschudi-Madsen, kirken til slutten av 1100-tallet, muligens cirka 1200. Den siste store restaureringen av kirken skjedde i årene 1965–1972 og var ledet av Riksantikvaren. I lys av kirkens funksjon gjennom århundrene og Iversen & Brendalsmo (2020) studie av de såkalte tredingkirkene (av norr. þriðjungkirkjur, hovedkirkene i et slags storsogn eller tidlig prosti) under Eidsivatingslagen, synes imidlertid en datering til cirka 1150–1180 å være mest sannsynlig.
Imprint
Imprint er innen forleggeri betegnelsen på et merkenavn et forlag bruker til bestemte utgivelser. En imprint har vanligvis en egen redaktør, men ikke økonomisk uavhengighet.
Ett og samme forlag kan ha flere imprinter; de forskjellige imprintene brukes for å markedsføre bøkene mot bestemte konsumentgrupper. I noen tilfeller skyldes bruken av imprinter også at større forlag overtar andre, mindre forlag, og fortsetter å bruke navnene på de tidligere forlagene som imprinter, dette gjelder spesielt om de overtatte forlagene har spesialisert seg på områder som det store forlaget ikke har en etablert aktivitet innen. Et imprintnavn kan se ut som et vanlig forlagsnavn og gi inntrykk av å være et eget forlag. Ofte vil dette også i en viss grad være tilfelle, gjennom at det er en egen redaksjon for hvert imprint som i større eller mindre grad opptrer som et selvstendig forlag.
Seljord kirke
Kirkestedet
Seljord kirke har vært hovedkirken i Seljord gjennom århundrer, og kirken ligger sørøst for og på grunn avstått fra Prestegården (gnr. 1 i Seljord), også kalt Skornes og tidligere også Skorvenes (DN X:754), fordi gården ligger på et nes som dannes av elvene Vallaråi og Kivleåi under Skorvefjellet (ca. NaN), også kalt Skore. Dette er i sentrum av tettstedet Seljord, litt nordvest for Kyrkjejordet og rett nord for Klokkarstogomoen.
Seljord må ha vært et viktig kirkested, for her sto det to steinkirker på samme plassen i middelalderen, slik som Søsterkirkene på Granavollen står den dag i dag. Seljord kirke blir av Iversen & Brendalsmo (2020) indentifisert som ei tredingkirke under Eidsivatingslagen. Tredingen (av norr. þriðjungen) var et slags storsogn i en tidlig fase, før prostiene oppsto i 1223. Ifølge kristenretten var tredingen en grunnenhet for en bestemt type hovedkirke. Dette styrker også teorien om at Seljord kirke ble reist i årene 1150–1180, siden dette åpenbart har med opprettelsen Nidaros erkebispedømme og utskillelsen av Hamar bispedømme å gjøre i 1152/1153. En middelderbrev datert 29. november 1538 Sillegjord (DN XI: 650) bekrefter at Jens Lauritssøn var prost i Sillegjord på den tiden.
Olavskirken
Kirken har rektangulært skip og et smalere, lavere og ganske kvadratisk kor med apsis. Skipet måler innvendig 11,6 x 7,3 meter og koret 4,7 x 4,1 m, mens apsidens (som ikke har halvkuppelhvelv) dybde måler cirka 2,45 m og har høy avtrappet sokkel med skråfas. De andre murene går rett ned på fundamentet. Skipet bærer en tjærebredt takrytter med klokkestue midt over mønet, satt opp i 1710. Foran vestgavlen står et lite stavbygd våpenhus, reist der av mye eldre stavdeler i løpet av tidsrommet 1623–1634. Stolper og svill er sekundære, men det finnes ingen holdepunkter for en tidligere stavkirke på kirkestedet. Det hersker imidlertid en teori om at stavverket kom fra det nedlagte St. Laurentius-kapellet (også kalt Kovadøl kapell) ved Kovadølen (gnr. 33 i Seljord). Jens Nilssøn omtalte kapellet som nedlagt i 1595 ((JN 389)), og under restaureringen av våpenhuset i 1967–1968 kom det ikke fram noe som motsier denne teorien. Restaureringen ga våpenhuset sval på begge sider.
Imprint
Historisk ble uttrykket imprint brukt om trykkingen av forleggerens navn nederst på forsiden av en publikasjon. Denne bruken er opphavet til dagens bruk av imprint-begrepet.
Jared Shumate
Jared Shumate (født 6. mars 1999) er en amerikansk kombinertløper.
Imprint
Referanser
Impresszum
Jared Shumate
Han representerte USA under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hans beste individuelle resultat var nummer 17 i stor bakke/10 kilometer.
Seljord kirke
Olavskirken
Skipet har både vestportal og sørportal, men sistnevnte er gjenmurt. Under restaureringen i 1965–1972 ble det vurdert å åpne opp sørportalen i skipet igjen, men etter en totalvurdering ble det bestemt ikke å gjøre det allikevel. Dette ble begrunnet med at vinduet som satt der hadde bevaringsverdig som det var. Koret har sørportal. Korbuen er bevart og har recess på siden mot skipet. Vinduet i apsiden er det eneste bevarte, men både skip og kor har vindu i sørveggen. Begge disse har blitt utvidet, sist i 1831. I tillegg har den vestre gavlveggen ei høy og smal lysglugge mot loftet. Kirken ble omfattende restaurert og renovert i årene 1965–1972, under ledelse av Riksantikvaren. Den var dessverre verken tid eller økonomiske midler til å foreta noen utgravninger under kirkegulvet, selv om dette ble åpnet på grunn av reparasjoner. Grunnen ble imidlertid forseglet.
Klokkestua i takrytteren skal opprinnelig ha hatt to klokker. Ei stor klokke skal ha blitt omstøpt i 1773 og ha vært i allmuens eie. Den hevdes å ha spesielt fin klang. Den andre skal ha blitt sendt til København for omstøpning i sogneprest Bruns tid, før kongen solgte kirkene i 1723, men bøndene ville ikke innløse den, så klokka ble solgt for innløsningssummen til Onsøy kirke i Smålenene. Også i 1853 måtte klokka støpes om, og lensmann Grave fikk 21. november samme år jobben med å ordne det på billigste måte. Han meldte tilbake i et møte 15. januar 1855 at klokka var ferdig og at det kostet 130 speciedaler. På det samme møtet ble det også blant annet bestemt at prekestolen skulle males og takrytteren tjærebres. Orgel fikk kirka i 1880.
Kirken har gammelt og enkelt inventar, med blant annet Norges eldste ettereformatoriske altertavle, trolig malt i Tyskland i 1588. Motivet er Moses og Aron og tavlene med de ti bud. I toppen av maleriet lyser Jahve-symbolet over brødrene. De to gipsfigurene som ble satt opp i kirken i 1886 forestiller apostlene Peter og Paulus og er laget av den lokale skulptøren Olav Glosimot (1821–1901). De flankerte opprinnelig den gamle altertavlen, «Nattverden» malt av Harald Lassen i 1879, og sto på alteret. Den gamle altertavlen henger nå over sørportalen. Døpefonten er fra 1600-tallet. Det samme gjelder antakelig kalkmaleriene. Prekestolen er sylinderformet og bærer årstallet 1832. Den er dekorert med Den norske løve. Løven er laget i intarsia og har ulike tresorter innlagt.
På nordsiden av kirken kan man se et «ansikt» i veggen. Det skal ifølge sagnet være Olav den hellige. Et annet sagn sier at kirken ble bygget av en tusse, og da han skulle sette på plass spiret på toppen av kirketårnet, datt han ned og døde. Der han datt ned vokser det ikke gress den dag i dag.