cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Taur-nu-Fuin
Taur-nu-Fuin var en skog i J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard i det første tidevervet. Taur-nu-Fuin (Skog under natt) var det Sindarinske navnet på to skoger som var blitt formørkede og onde.
I det første tidevervet, etter at Dorthonion hadde blitt tatt av den onde valaen Morgoth, ble skogen besatt av onde ånder sendt dit av Sauron, og landet fikk det nye navnet Taur-nu-Fuin. Skogen ble så ond at selv ikke Morgoths egne orker gikk inn i den.
I det andre og tredje tidevervet ble Store Grønnskog, øst for elva Anduin befestet av de onde edderkoppene etter kjempe-edderkoppen Hutula, og etter at Sauron skapte sin festning ved Dol Guldur ble denne skogen så full av ondskap at den fikk det nye navnet Taur-e-Ndaedelos, men også Taur-nu-Fuin, eller Myrkskog i dagligtale.
Tolkien tegnet en gang et bilde av en mørk skog, som ble brukt både til å beskrive skogen i Dorthonion etter at den var blitt ond, og Myrkskog mens ondskapen var der.
Taur-nu-Fuin
Liv Hilde Boe
Liv Hilde Boe (født 21. mai 1938 i Ålesund) er en norsk etnolog og museumsdirektør. Hun var sjefskonservator ved Norsk Folkemuseum i Oslo i perioden 1991-2000, deretter direktør 2000-2001. Før hun kom til Norsk Folkemuseum, var hun leder av sekretariatet for fotoregistrering under Norsk kulturråd 1977–83 og deretter bestyrer for Akershus fylkesmuseum (tidligere Forbundsmuseet i Akershus) 1983–91.
Boe er utdannet etnolog ved Universitetet i Oslo med magistergradsavhandlingen Steinindustrien i Aker og Christiania ca. 1830 – ca. 1914 i 1975.
Utmerkelser
Boe mottok i 1987 Special Award Certificate av UNESCO på vegne av Forbundsmuseet i Akershus.
Tanzania under Afrikamesterskapet i friidrett 2006
Tanzania deltok under Afrikamesterskapet i friidrett 2006 (utendørs) fra 9. til 13. august 2006 i Bambous på Mauritius.
Det europeiske byrå for flysikkerhet
Det europeiske byrå for flysikkerhet (EASA, fra engelsk European Aviation Safety Agency) er et EU-byrå som arbeider for å opprettholde og kontrollere sikkerhet i den sivile luftfarten i EU-området. Organisasjonen ble opprettet 2002 og har hovedsete i Köln i Tyskland.
Norge ved Luftfartstilsynet og Samferdselsdepartementet er sammen med de andre EØS-landene representert i EASA gjennom EØS-avtalen. Dette innebærer at Norge er medlem, men ikke har stemmerett. EASAs krav til luftfart er inkorporert i den norske Luftfartsloven. Norge har godtatt at myndigheten kan anmode ESA om å bøtelegge norske borgere og virksomheter som bryter mot godkjenninger og sertifiseringer utstedt av EASA
EASAs oppgaver er i hovedsak å utvikle regelverk for sivil luftfart, å føre tilsyn og å foreta inspeksjoner, å utstede typesertifikat for fly og komponenter, og å godkjenne organisasjoner som er involvert i utvikling, produksjon, drift og vedlikehold av fly og komponenter.
Ola Skuterud
Ola Skuterud (født 10. juli 1942) er en norsk hjelpearbeider innen Det internasjonale forbundet av Røde Kors- og Røde Halvmåneforeninger. Han har ledet arbeidet organisasjonen har for hjelpetrengende i Palestina med base i Ramallah i flere perioder.
Euskal Irrati Telebista
Euskal Irrati Telebista (EITB) er Baskerlands offentlige kringkastingstjeneste. Dets hovedgeskjeft er Euskal Telebista (ETB).
Ola Skuterud
I juli 1998 ble Skuterud kidnappet av opprørere i Somalia, hvor han sammen med ni andre hjelpearbeidere ble holdt som gissel i ni dager. Etter det fortsatte han sin tjeneste i Somalia i to år før han ble kalt til nye oppdrag for organisasjonen, denne gangen på Vestbredden. To uker etter at Skuterud kom til Ramallah i 2000, brøt intifadaen løs, så tjenesten der ble heller ikke rolig.
Euskal Irrati Telebista
EITB-gruppen er det ledende mediehuset i Baskerland med seks tv-kanaler og fem radiostasjoner. De kringkaster også i Nafarroa og på nærliggende steder som Burgos, Catabria, Huesca og Zaragoza. Selskapet har drevet siden 1982 og har i løpet av årene blitt et stort mediehus som når mer enn en million mennesker hver dag. Mesteparten av EITBs sendinger dreier seg rundt lokale nyheter og underholdning.
Ola Skuterud
I 2003 dro han tilbake til Afrika som delegasjonsleder for Røde Kors sitt arbeid i Eritrea. Oppdraget var å hjelpe til med å bygge opp Røde Kors sin nasjonalforening i landet. Etter jordskjelvet i Indiahavet 2004 var det bruk for ham i Indonesia, hvor han i 18 måneder ledet hjelpearbeid i Banda Aceh. Deretter gikk turen tilbake til Palestina i 2006.
Euskal Irrati Telebista
Bakgrunn
20. mai 1982 vedtok Baskerlands parlament enstemmig en lov som opprettet Euskal Irrati Telebista og 23. november samme år begynte radiostasjonen Euskadi Irratia sine sendinger. ETB nådde baskiske husdanner ved midnatt 31. desember 1982 med en presentasjon av daværende lehendakari Carlos Garaikoetxea. Ordninære tv-sendinger begynte 16. februar året etter.
TV
EITB eier følgende tv-kanaler:
Radio
EITB eier følgende radiokanaler:
Skidmorella
Skidmorella er en slekt av bittesmå biller som høre til familien fjærvinger (Ptiliidae).
Ola Skuterud
I 2003 ble han tildelt Palestina Røde Halvmånes høyeste utmerkelse for sin innsats. Han er den første utenlandske hjelpearbeider som er blitt tildelt denne utmerkelsen. I 2002 fikk han Menneskerettighetsprisen for Nordjæren-regionen. Skuterud ble i 2017 utnevnt til ridder 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fortjenstfullt internasjonalt humanitært virke.»
Skidmorella
Utseende
Knøttsmå (gjerne ca. 0,7-0,8 millimeter), avlange, brunlige fjærvinger. Oversiden er spredt hårete og nokså grovt punktert. Antennene er gjerne rundt halvparten så lange som kroppen, de tre ytterste leddene danner en avlang klubbe, det to innerste er korte og tykke, leddene imellom (5-6) svært tynne. Pronotum er rundet, noe smalere enn de rundede, litt pæreformede dekkvingene, som dekker nesten hele bakkroppen.
Levevis
Fjærvinger finnes ofte i tilknytning til ulike slags råtnende materiale, som løvstrø, kompost og møkk. Andre arter lever knyttet til spesielle sopp-arter.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Øst-Asia (Japan, Vietnam) og Oseania (Salomonøyene).
Kilder
Hall, W.E. 1995. Ptiliidae, Featherwing beetles i Tree of life.
Aybastı
Aybastı er en by med 22 868 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Ordu. Den ligger nord for Reşadiye, sør for Kabataş, sørøst for Akkuş og vest for Gölköy.
Krattbladmåler
Krattbladmåler (Hemithea aestivaria) er en sommerfugl som tilhører familien egentlige målere (Geometridae). Denne blågrønne arten kan lettest kjennes på at frynsene langs vingenes ytterkant er vekselvis hvite og grønne. I Norge forekommer den langs kysten vestover til Arendal, men er ikke vanlig.
Utseende
En middelsstor (vingespenn 24 – 32 mm), slank, blålig grønn måler. Kroppen er kledt med grønne hår. Begge vingepar er kantet med nokså lange hårfrynser, som er vekselvis hvite og grønne. Forvingen har to smale, hvite, bølgete tverrlinjer, bakvingen én slik linje. Bakvingens bakhjørne er trukket ut til en ganske kort "stjert". Larven er lang og tynn, knudrete og ligner en kvist. Den kan være grønn eller brun. Hodet har en dyp kløft i midten og er brunt med svarte tegninger. Det første kroppsleddet har to knøler på ryggsiden, disse ligner knopper og forsterker likheten med en kvist.
Levevis
Krattbladmåleren finnes på områder med mye busker og krattvegetasjon, i Norge bare ute ved kysten. Larven kan leve på en rekke forskjellige busker og trær, også bartrær. Arten er stort sett sjelden i Norge og er listet som hensynskrevende (DC) på Norsk rødliste for arter. Den kan være truet av utbygging som fjerner busker og kratt.
Utbredelse
Krattbladmåleren finnes i Europa, videre østover gjennom Russland til Kina og Japan. Den er også innført til Britisk Columbia. I Norge er den funnet langs kysten av Østlandet og Sørlandet vestover til Arendal.
Morten Velde
Morten Kolstø Velde (født 19. desember 1984 i Haugesund) er en norsk friidrettsutøver. Velde løper for klubben Haugesund Idrettslag. Trener er Erling Askeland.
Internasjonale mesterskap
Velde deltok på 1500 meter under EM i friidrett 2010 i Barcelona, men nådde ikke finalen.
Asiatouren i landeveissykling 2010–11
Asiatouren i landeveissykling 2010–11 er den 7. sesongen av UCI Asia Tour. Sesongen startet med Kumamoto International Road Race i Japan den 10. oktober 2010 og ble avsluttet med Tour of East Java i India den 25. september 2011.
Gene Tierney
Gene Tierney (født 19. november 1920 i Brooklyn, New York, død 6. november 1991 i Texas) var en amerikansk skuespiller.
Tierney blir best husket for sin opptreden i tittelrollen i filmen Laura fra 1944 og hennes Academy Award-nominerte opptreden for beste kvinnelige hovedrolle i filmen Du er min alene (1945). Andre kjente opptredener inkluderer rollen som Martha Strable Van Cleve i filmen Heaven Can Wait (1943), Isabel Bradley Maturin i The Razor's Edge (1946), Lucy Muir i The Ghost and Mrs. Muir (1947), Ann Sutton i Whirlpool (1949), Maggie Carleton McNulty i To må man være (1951) og Anne Scott i The Left Hand of God (1955). Enkelte av hennes film-relaterte materialer og personlige papirer blir oppbevart i Wesleyan University Cinema Archives, som forskere og eksperter fra hele verden har full tilgang til.
Tierney var datter av Howard Sherwood Tierney, en velstående forsikringsmegler av irsk avstamning, og hans kone Belle Lavina Taylor, en tidligere gymlærer. Tierney hadde en eldre bror, Howard Sherwood Tierney Jr, og en yngre søster, Patricia Tierney. Tierney gikk på St. Margaret's School i Waterbury, Connecticut, og senere ved Unquowa School i Bridgeport, Connecticut. Hennes første dikt, ble publisert i skoleavisen. Å skrive poesi og dikt var et tidsfordriv gjennom hele hennes liv. Tierney tilbrakte deretter to år i Europa og endte sin skolegang i Lausanne, Sveits, hvor hun lærte seg å snakke flytende fransk.
Tierney var tilbake i USA i 1938. Under en tur til vestkysten, besøkte hun Warner Bros Studios. Direktøren Anatole Litvak, som ble så betatt av den sytten år gamle skjønnheten at han fortalte henne at hun kom til å bli en utmerket skuespiller. Warner Bros ønsket å signere en kontrakt med henne, men hennes foreldre frarådet dette på grunn av den lave lønnen. Tierney valgte likevel en karriere som skuespiller og debuterte i dette yrket den 24. september 1938, da hun var 17 år gammel.
I løpet av 1953 ble Tierneys psykiske helseproblemer vanskeligere for henne å skjule for omverdenen og hun valgte derfor å droppe ut fra filminnspillingen til Mogambo og hun ble erstattet av Grace Kelly. Få år senere konsulterte hun en psykiater, ble regnet som psykisk og mentalt ustabil, og hun ble innlagt ved Harkness Pavilion i New York. Senere ble hun innlagt ved The Institute of Living i Hartford, Connecticut, der hun ble utsatt for flere titalls sjokk-behandlinger som var vanlige å gjennomføre på psykisk syke og mental-pasienter på denne tiden. Tierney forsøkte å flykte fra stedet, men ble fanget og returnert. Tierney ble deretter en frittalende motstander av sjokkbehandling, og hun hevdet at det hadde ødelagt store deler av hukommelsen hennes.
I 1957 ble Tierney sett av en nabo da hun var i ferd med å hoppe fra en høy avsats. Politiet ble tilkalt og Tierney ble innlagt ved en klinikk i Topeka, Kansas den 25. desember 1957. Hun ble løslatt fra anstalten det påfølgende år. Samme år tilbød 20th Century Fox henne hovedrollen i en ny film, men stresset ble for stort for henne. Få dager inn i film-produksjonen ble hun tvunget til å droppe ut fra filmen og hun ble deretter tatt inn igjen ved en anstalt for psykisk ustabile personer.
Tierney møtte på et filmsett en ung John F. Kennedy, som var på besøk på dette filmsettet. De begynte en romanse som endte året etter, da Kennedy uttalte at han aldri kunne gifte seg med henne på grunn av hans høye politiske ambisjoner. I 1960 sendte Tierney et gratulasjonskort til Kennedy angående hans seier under presidentvalget, men hun innrømmet senere at hun hadde stemt på Richard Nixon under dette valget, fordi hun mente at Nixon ville bli en bedre president. Tierney selvbiografi, Self-Portrait, der hun åpent diskuterte hennes liv, skuespiller-karriere og psykiske lidelser, ble utgitt i 1979.
Dorthonion
Dorthonion (Furuenes land) var en høylandsregion i J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard i det første tidevervet. Dette området ble senere kalt Taur-nu-Fuin. Det lå rett nord for Beleriands nordre grense, og like sør for slettene Ard-galen (senere Anfauglith) som grenset til Morgoths festning i Thangorodrim.
Dorthonion ble opprinnelig styrt av Angrod og Aegnor, sønner av Finarfin, men de ble overmannet av Morgoth i Dagor Bragollach, og etter det var landet kjent som Taur-nu-Fuin (Skog under natt).
De nordøstre hellingene av Dorthonion var kjent som Ladros, og dette området var gitt i len (utleid) til Boromir av Bëors hus. Det var her at Barahir, og senere også hans sønn Beren, streifet omkring i villmarken.
Sammen med de andre landene vest for Ered Luin (Blåfjellene), ble det meste av Taur-nu-Fuin ødelagt i Vredens krig på slutten av det første tidevervet. Men de høyeste delene av landet overlevde, og ble da kjent som Tol Fuin (Nattens øy), og var en del av De vestre øyer.
Platser i Tolkiens värld
Ustjuzjna
Ustjuzjna (russisk: Устю́жна) er en by i Vologda oblast i Russland. Den ligger ved elva Mologa, vest i Vologda oblast. Bosetningen ble grunnlagt i 1232, og fikk bystatus i 1738.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Rostein
Rostein er et norsk skipsrederi etablert i 1996. I 2017 ble selskapet verdens største brønnbåtrederi, målt i kubikkmeter lastekapasitet. Rostein utfører transport av smolt og slaktefisk. Rederiet arbeider også med sortering og telling av laks og ørret i tillegg til behandling mot lakselus. Skipene opererer hovedsakelig i Norge. Rostein har per 2023 hovedkontor på Harøy, og 18 brønnbåter i flåten sin. Daglig leder for rederiet er Odd Einar Sandøy.
Virksomhet
Rostein eier og drifter 17 brønnbåter per 2022. Skipene har en total verdi på 2 871,9 millioner kroner. Siden 2017 har selskapet hatt tittelen som verdens største brønnbåtrederi. Rostein frakter levende fisk mellom fiskeoppdrett og slakteri, og mellom forskjellige lokaliteter (oppdrett). Rederiet transporterer også smolt, og utfører sortering og telling av laks og ørret. Rederiet hadde rundt 270 ansatte i starten av 2021. Av disse var 19 ansatt i administrasjonen. Alle skipene til Rostein er NOR-registrerte, og seiler hovedsakelig med norsk mannskap. Rostein tilbyr tjenester i Danmark, Færøyene, Skottland, Island og Russland, men opererer for det meste i Norge. Odd Einar Sandøy, født 1958, er daglig leder i rederiet. Selskapet satser på en skipsflåte med et unikt design. Rostein vil at skipene deres skal være enkle å gjenkjenne som operert av Rostein.
Historie
Rostein begynte som et partrederi i 1988, åtte år før etableringen som et aksjeselskap. I april 1996 var det slutt på partrederiet. Det som i dag er kjent som Rostein ble etablert som et rederi og aksjeselskap av Odd Einar Sandøy den 10. april 1996.
I 2001 hadde Rostein rundt 5 skip i flåten sin. Rostein utvidet kapasiteten sin ytterligere i 2004. Rederiet kjøpte MS «Chris Erling» av Troms Brønnbåtservice. Skipet fikk nytt navn, MS «Robris». Skipet er fortsatt i drift for Rostein i 2022. Tre år senere, i 2007 utvider Rostein flåten sin ytterligere med et nytt skip. MS «Ro Master» ble omtalt som Norges største brønnbåt ved levering.
Raumafylke
Raumafylke (norrønt: Raumafylkí) var et fylke og tidligere småkongedømme i det gamle landskapet Oplandene som lå under Eidsivatingsloven. Fylket tilsvarte distriktene Romerike og Glåmdalen, og var et av Norges mest tettbefolkede fylker i vikingtiden.
Rostein
Historie
I 2011 ble Rostein regnet som verdens nest største brønnbåtrederi, med en flåte på ni brønnbåter.
Raumafylke
Raumafylke grenset i nord mot Heinafylke og Østerdalen, i sør mot Alvheim og Vingulmark, og i vest mot Hadafylke.
Rostein
Verdens største brønnbåt
I 2013 fikk Rostein verdens største brønnbåt levert fra Aas Mekaniske Verksted. MS «Ro Fjell», hele 60% større enn den forrige brønnbåten som hadde tittelen. Skipet har en lasteromskapasitet på 4500 kubikkmeter, som tilsvarer mellom 650 og 700 tonn fisk.
I november 2014 fikk Rostein det første skipet i sitt nye skipsdesign, MS «Ro Arctic» levert. Etter noen måneder med testing på Vestlandet ble skipet sendt til sitt operasjonsområde rundt Skjervøy. Skipet har kapasitet for 435 tonn levende fisk, hele tre ganger mer enn de båtene som tidligere drev levering til ventemerdene på Skjervøy. MS «Ro Arctic» var nummer én i en serie av fire nærmest identiske fartøy; MS «Ro Arctic», MS «Ro Server», MS «Ro North» og MS «Ro West». Alle fartøyene er bygget hos Larsnes Mekaniske Verksted.
Anmeldt for forurensing
I 2015 ble Rostein, sammen med selskapet Marine Harvest, anmeldt for ulovlig utslipp av kjemikalier brukt under avlusning av fisk. Rekefisker Tor Inge Larsen sammen med Roald Dahl mente redusert antall av reker på feltene de fisket på hadde en klar sammenheng med avlusning utført av Rostein sine brønnbåter. Anmeldelsen gikk i hovedsak ut på at MS «Ro Master» hadde sluppet ut avlusningsvann på områder utenfor merdene ved et oppdrettsanlegg uten at båten hadde egen utslippstillatelse. Avlusningsvann er vann som levende fisk blir sendt gjennom for at lusen skal slippe seg fra fisken. Rostein utførte avlusningen for selskapet Marine Harvest. Kjemikalie som ble brukt under avlusningen var hydrogenperoksid (H2O2), et godkjent middel for behandling av lakselus. Marine Harvest hadde utslippstillatelse fra fylkesmannen for bruk av kjemikalie. Miljødirektoratet mente at utslipp av kjemikaliene etter avlusningen var ulovlig, men ikke straffbar. Etterforskningen til Politiet konkluderte med at dumpingen av vann med kjemikalie for avlusning innebar brudd på forurensningsloven, og i utgangspunktet var straffbar. Anmeldelsen ble likevel henlagt. Begrunnelsen var at alle i oppdrettsnæringen slipper lusekjemikalier ut i sjøen uten at fagmyndighetene reagerer på det.
Raumafylke
Tredinger
Raumafylke var inndelt i tredinger (þridung):
Rostein
Verdens største brønnbåtrederi
I 2017 ble Rostein verdens største brønnbåtrederi, målt i kubikkmeter tankkapasitet. Selskapet hadde 14 skip i flåten sin på denne tiden, med en sammenlagt tankkapasitet på 30 100 kubikkmeter. Like bak, på andreplass kom rederiet Sølvtrans. Sølvtrans hadde 15 skip med tankkapasitet på 25 600 kubikkmeter i 2017.
Raumafylke
Sysselinndeling
Raumafylke bestod av to sysler:
Rostein
Verdens største brønnbåtrederi
I 2019 nådde selskapet for første gang en omsetning på over 1 milliard norske kroner. Rostein er trolig den første i sin bransje, frakt av levende fisk, som når en omsetning på over en milliard. Rostein gjorde også en større ombygging av MS «Langsund» samme år. Skipet ble forlenget med 14 meter, og lastekapasiteten gikk fra 700 m³ til 1050 m³. Ombyggingen ble utført av Aas Mekaniske Verksted, som også utførte byggingen av skipet, tilbake i 2001/2002.
Verdens første hybride brønnbåt
I 2020 fikk Rostein verdens første hybride brønnbåt levert, MS «Ro Vision». Skipet fikk senere utmerkelsen «Ship of the year 2020». Utmerkelsen blir sett på som en av de mest prestisjetunge utmerkelsene i norsk maritim utvikling og teknologi. Tre måneder senere fikk Rostein levert MS «Ro Venture», verdens andre hybride brønnbåt. I 2020 investerte Rostein totalt 878,8 millioner kroner i nye skip.
Ifølge iLaks var Rostein ledende på antall behandlinger av lus (avlusing) hos fisk i 2020. Rostein utførte hele 27,6 prosent av alle lusebehandlinger dette året. 4 av de 10 mest aktive brønnbåtene samme år var eid av Rostein. Figuren viser de ti mest aktive skipene i lusebehandling i 2020. MS «Ro Server» er størst, fulgt av MS «Seihav».
Kakediagrammet viser en oversikt over hvilke rederier som utførte flest avlusinger, målt i prosent i 2020. Rostein ligger på 1. plass.
Oppdrett av fisk er en stadig voksende næring. I 2020 var det rundt 80 operative brønnbåter i Norge. Med sine 15 fartøy i 2020, bidro Rostein med rundt 19 prosent av skipene i brønnbåtnæringen langs kysten. Innen utgangen av 2022 skal antallet brønnbåter ha økt til 100.
I 2021 måtte Rostein betale 280 902 norske kroner i gebyr til staten. Rostein måtte betale gebyr til staten, fordi rundt 20 laks rømte under en avlusningsoperasjon på MS «Ro Arctic» i 2017. En ventil om bord i fartøyet som ikke ble åpnet før avlusningen, resulterte i overtrykk, som førte til at rundt tusen laks kom ut på dekk. Åpninger på dekk var lukket med sikkerhetsnett, men en av disse løsnet, og rundt 20 laks havnet på sjøen. Rostein har tidligere hatt to hendelser som også kan knyttes til utfordringer med ventiler, på MS «Robris» i 2013 og MS «Ro Fjell» i 2016. Den 5. juli 2021 fikk Rostein MS «Ro Sailor» levert fra Larsnes Mekaniske Verksted. Rostein var det første rederiet som fikk utbetalt lån fra Eksportfinansiering Norge til kjøp av skipet. Etaten bistår norske bedrifter, utenlandske kjøpere og deres banker med statlige lån og garantier. Eksportfinansiering skal stimulere aktivitet i norsk verftsnæring.
Russlands invasjon av Ukraina i 2022
Rostein hadde den 24. februar 2022 kontrakt med både Russian Aquaculture og Russian Salmon. Under Russlands invasjon av Ukraina i 2022, ble det innført en rekke sanksjoner mot Russland. Russiske oppdrettsanlegg ble blant annet påvirket fordi norske leverandører av fiskefôr, avlusning og andre tjenester, avsluttet sine kontrakter med russiske oppdrettsselskap. Rostein ble kritisert av blant annet iLaks fordi de fraktet smolt til russiske oppdrettsanlegg i Ura Guba på Kolahalvøya. iLaks mente at Rostein prøvde å skjule leveransen, ved å unnlate å oppgi korrekt destinasjon på AIS-systemene som blant annet sender informasjon om skipet til sporings-tjenester som MarineTraffic. Den 4. mai uttalte Glen Bradley, pressekontakt i Rostein, at Rostein ikke ville ta flere kontrakter for russiske selskap, men var forpliktet til å gjennomføre de kontraktene som allerede var inngått.
Første brønnbåt med «vinger»
I juni 2022 ble det klart at Rostein sitt nyeste skip, datert for levering i 2023, blir den første brønnbåten i verden utstyrt med baugfoiler fra wavefoil. Baugfoileren er åtte meter brede «vinger». Disse demper akselerasjonen, bedrer fiskevelferden om bord og fører til drivstoffbesparelser. Foilene (vingene) kan felles inn og ut, etter behov.
Konghelle
Konghelle var fra middelalderen en by i det daværende norske landskapet Båhuslen fram til det ble avstått til Sverige i 1658. Som grenseby mot Sverige og Danmark var den strategisk viktig, og på 1100-tallet var den tidvis kongelig residensby og landets faktiske hovedstad.
Historie
Byen er første gang omtalt skriftlig av Orderic Vitalis omkring 1140, da som en av seks viktige byer i Norge.
På grunn av byens strategiske beliggenhet ved Norges sørgrense ble Konghelle tidlig et kongelig maktsentrum. Snorre Sturlason forteller at kong Sigurd Jorsalfare bosatte seg der, befestet byen med et kastell med vollgrav og oppførte kongsgård og en kirke. Forfatteren av Morkinskinna skriver at Sigurd «satte kongsstolen og hovedstaden i Konghelle». Det er usikkert hvor kastellet lå, men det antas at det kan ha vært på den nåværende Klosterkullen ved Kastellegården. Konghelle var ikke bare kongenes by, men også en viktig kjøpstad.
I år 1135 ble Konghelle angrepet og herjet av vendiske styrker. De brente kastellet og kirken og plyndret byen, og ifølge Snorre skal de ha røvet med seg et relikvieskrin med en flis av Kristi kors, gitt til kirken av kong Sigurd Jorsalfare. Nærmere et århundre etter vendernes plyndringer i Konghelle skrev Snorre at byen aldri kom seg helt etter angrepet. Isteden ble Bergen den dominerende byen i Norge, hvilket sannsynligvis ville ha skjedd uansett på grunn den viktige handelen med Nord-Norge. Omtrent samtidig ble Konghelle nevnt i engelske kilder som en norsk by.
Fra midten av 1200-tallet ble Konghelle enda viktigere som rikets sørlige utpost under kong Håkon IV Håkonsson. Han oppførte en borg med ringmur på Ragnhildsholmen for å forsvare byen. Borgen ble en effektiv sperring i det nordre elveløpet, som på den tid bare kaltes Elven. Under kong Håkons IVs tid ble også et franciskanerkloster bygget, samtidig som det eldre augustinerklosteret Kastelle kloster fra 1100-tallet ble ombygget.
Mot slutten av århundret innledet kong Håkon V Magnusson en mer aktiv utenrikspolitikk rettet mot sør og øst, og i nærheten av Konghelle anla han den sterke Båhus festning. Tidlig på 1300-tallet var Konghelle en kort tid et sentrum i hertugdømmet til den svenske Erik Magnusson av Södermanland, kong Håkon Vs svigersønn. Erik ble far til Magnus Eriksson, senere konge av både Norge og Sverige.
Etter at Båhus festning ble bygget senere på 1300-tallet, mistet Konghelle mye av sin tidligere betydning. Byen brant ned i 1612 og ble senere flyttet til Festningsholmen under Båhus festning for lettere å kunne forsvares. Navnet ble etterhvert uttalt «Kongell», og etter flyttingen ble også skrivemåten «Kongelf» vanligere. Da byen ble svensk i 1658, ble navnet Kungälv innarbeidet.
Kongelig møtested
Konghelle var i middelalderen et viktig møtested for forhandlinger mellom nordiske konger. Snorre skriver at Olav Tryggvason i år 998 her møtte den svenske dronning Sigrid Storråde for å drøfte ekteskap. Hun avslo imidlertid Olavs krav om å la seg kristne, og de skiltes derfor i uvennskap.
Omkring 1020 møttes Olav Haraldsson Digre av Norge og Olof Skötkonung av Sverige i Konghelle for å forhandle om en fredsavtale. Her sluttet han i 1025 forbund med den svenske kong Anund Jakob, før de neste år angrep danekongen i Skåne. Ifølge Snorre fant også trekongemøtet i 1101 sted i Konghelle. Der møttes Magnus Berrføtt av Norge, Inge Stenkilsson den eldre av Sverige og Erik Eiegod av Danmark for å slutte fred. Snorre forteller at kong Inges datter Margareta samtidig ble giftet bort til kong Magnus for å bekrefte freden.
Arkeologi
Arkeologiske utgravninger av Ragnhildsholmen og Kastelle kloster ble gjort på slutten av 1800-tallet og fram til våre dager. Ruinene er åpne for publikum.
Adel Khechini
Adel Khechini (født 14. februar 1964) er en tunisisk volleyballspiller.
Han representerte Tunisia under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor han ble nummer 9.
R.E.T. Brass Band
R.E.T. Brass Band er et brassband med base i Innsbruck, Østerrike.
Brassbandet har representert Østerrike flere ganger i europamesterskapet for brassband.
Togo under Afrikamesterskapet i friidrett 2006
Togo deltok under Afrikamesterskapet i friidrett 2006 (utendørs) fra 9. til 13. august 2006 i Bambous på Mauritius.
Slaget ved Beersheba
Slaget ved Beersheba (engelsk: Battle of Beersheba, tyrkisk: Birüssebi Savaşı) var et slag ved Beersheba i Palestina (nåværende Israel) som ble utkjempet 31. oktober 1917. Slaget var del av kampene i Sinai og Palestina under første verdenskrig og sto mellom britiske styrker og osmanske styrker med tysk støtte. Slaget er kjent for kavaleriangrepet til den australske 4th Light Horse Brigade.
Bakgrunn
Slaget var del av en større britisk offensiv som er kjent som det tredje slaget ved Gaza. Målet var å slå igjennom den osmanske forsvarslinjen som strakk seg fra Gaza ved Middelhavet til Beersheba rundt 50 kilometer inn i landet.
Etter de tidligere forsøkene på å slå igjennom de tyrkiske linjene hadde feilet ble den britiske øverstkommanderende Archibald Murray skiftet ut med Edmund Allenby som hadde kavaleribakgrunn. Allanby krevde og mottok forsterkninger før han gikk på offensiven.
Området rundt Gaza var godt forsvart, men det var et stort hull i linjene mellom Gaza og Beersheba. Grunnen var at mangelen på vann i området (de eneste sikre kildene fantes i Beersheba) gjorde det vanskelig for britiske styrker å angripe i mellomrommet. Derfor var det viktig for britiske styrker å angripe Beersheba for å sikre vannkildene for offensive operasjoner.
Wildparkstadion
Wildparkstadion er et fotball-og friidrettsstadion i Karlsruhe. Anlegget brukes hovedsakelig av fotballklubben Karlsruhe SC som for øyeblikket spiller i 1. Bundesliga. Klubben rykket opp etter å ha vunnet 2. bundesliga i 06/07 sesongen.
Anlegget er en offentlig eiendom i Karlsruhe og forpaktes av klubbene som bruker det. 16. november 1955 spilte Norge en landskamp mot Tyskland i Wildparkstadion og tapte 2-0.
Sævareidelva
Sævareidelva er ei elv i Fusa kommune i Hordaland. Den renner fra Henangervatnet til munningen ved Sævareid, innerst i Sævareidfjorden. Elva er 250 meter lang og har et nedbørfelt på 117,49 km². Middelvannføringen ved munningen er 12,53 m³/s. Sævareidelva er hovedelv i Sævareidvassdraget, som har utspring på sørsida av fjellene mellom Fusa og Samnanger, og som har en total lengde på 22,5 kilometer. Vassdraget domineres av tre innsjøer, Henangervatnet, Skogseidvatnet og Gjønavatnet.
Gabriel-Florent de Choiseul-Beaupré
Gabriel-Florent de Choiseul-Beaupré (født juni 1685, død 7. juli 1767) var biskop av Saint-Papoul og Mende i Frankrike.
Han ble født i Dinant i Belgia. Den 16. mai 1716 ble han utnevnt til biskop av Saint-Papoul, bare 31 år gammel. Han ble bispeviet først to år senere, den 17. juli 1718.
17. oktober 1723 ble han biskop av Mende, og tok bispedømmet i besittelse 11. september 1724. I hans period som biskop herjet Beistet i Gévaudan i hans område. Choiseul-Beaupré, som var en tilhenger av jansenismen, forfattet i 1764 et hyrdebrev om Beistet, sterkt preget av jansenistisk tenkning: Beistet var sendt av Gud på grunn av lokalbefolkningens synder, det hadde aldri kommet hvis den hadde levd rettferdig. Han minnet om historier fra Det gamle testamente der Gud sendte plager og villdyr, og spurte foreldre som hadde mistet barn til Beistet om de ikke fortjente det som en straff. Beistet ville bli drept når Guds nåde vendte tilbake.
Choiseul-Beaupré døde 7. juli 1767.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Gerda Christophersen
Gerda Amalie Holst Christophersen (født 1. mars 1870 i København, død 13. mars 1947 samme sted) var en dansk skuespiller, sanger, teaterdirektør og forfatter.
Familie
Hennes foreldre var operasanger Harald Edvard Christophersen (1838–1919) og hustru Ernesta Felicita Simonsen (1843–1916).
I 1918 giftet hun seg med sin yngre skuespillerkollega Carl Worm (1889–1961); ekteskapet ble oppløst i 1935.
Kom Ombo
Kom Ombo (كوم أمبو, Kawm Umbū; koptisk: Embo; gresk: Ὄμβοι, Omboi eller Ombos; latin: Ambo; eller Ombi) er en landbruksby i Egypt som er kjent for Kom Ombo-templet. Oldtidens by het opprinnelig Nubt, som betyr «Gullbyen» (må ikke forveksles med byen nord for Naqada som også ble kalt Nubt/Ombos). Byen fikk en gresk bosetting under den gresk-romerske perioden. Byen er lokalisert ved Nilen 50 km nord for Aswan (Syene), noe som ga den kontroll over handelsrutene til og fra Nubia til Nildalen, men byens hovedårsak til dens vekst kom med reisningen av dets tempel på 100-tallet f.Kr.. I dag er Kom Ombo den nest største byen i det egyptiske guvernementet Assuan og har en befolkning på 71 596 i 2006, beregnet til 98 528 i 2017.
I dag er området et lite sted omgitt av marker hvor det dyrkes sukkerrorer, kunstig vannet, og driftet av den opprinnelige gruppen av egyptiske bønder, men også en større befolkning av nubiere som ble forflyttet grunnet utbygningen av den kunstige Nassersjøen. Et stort kvegmarked holdes utenfor byen i nærheten av jernbanen hver torsdag.
Gerda Christophersen
Film
Filmdebuten fant sted i 1911, da hun spilte en av hovedrollene i stumfilmen Den farlige Alder. Deretter spilte hun mindre roller i noen andre stumfilmer, og i 1912 skrev hun også et filmmanus som Nordisk Film Compagni filmet i 1912. I 1915 ble en av Nordisk Film Compagnis faste skuespillere. Frem til 1917 medvirket hun så i om lag 15 stumfilmer.
Kom Ombo
Historie
I antikken tilhørte byen regionen Thebais, på østbredden av Nilen, og ble hovedstad av det første nome i Øvre Egypt under farao Ptolemaios VI Filometor. Før dets navn ble endret til Ombos var stedet kjent som Pa-Sebek («Sobeks land») etter regionens krokodillegud Sobek. Dets navn Ombos («Gullbyen») henviser til byen var et viktig handelssenter mellom Egypt og Nubia hvor ikke bare gull ble handlet, men også elefanter som fraktet inn fra Etiopia. De var viktige for faraos hær.
Gerda Christophersen
Utmerkelser og æresbevisninger
I 1929 blev hun tildelt den danske fortjenstmedaljen Ingenio et arti.
Kom Ombo
Historie
Ombos var en garnisonsby under hvert eneste dynasti i Egypt, som det også var under det greske ptolemeiske kongedømme og under Romerriket. Byen ble hyllet for sine framragende og storslåtte templer og omtalt for sin gamle feide med byen Tentyra.
Gerda Christophersen
Gravsted
Gerda Christophersen døde den 13. mars 1947. Hun er begravet på Bispebjerg Kirkegård i København.
Kom Ombo
Historie
Det er to templer ved Ombos, bygget av stein tatt fra steinbrudd i nabolaget ved Hadjar-selseleh. Det mest storslåtte tempelet står på toppen av sandfylt høyde, og i henhold til en bevarte inskripsjoner var det dedikert til Aroeres (Apollon) og andre lokale guddommer æret av soldatene ved stedet. Det andre og mindre tempelet i nordvest var dedikert Isis. Begge har en imponerende arkitektur og fortsatt mange av de strålende fargene som opprinnelig var en del av prakten. De ble reist i ptolemeisk tid, med unntak av døråpningen av sandstein, bygd inn en vegg av murstein. Det var en del av et tidligere tempel bygd av farao Tuthmosis III til ære for krokodilleguden Sobek. Farao er representert ved døråpningen og holder målestokk og meisel, symboler på byggingen av tempelet. Den ptolemeisk andelen av det større tempelet viser et unntak til en ellers universal regel i egyptisk arkitektur: det har ingen dromos (inngangspassasje) eller propyleene (en seremoniell portalbygning til helligdommen) foran det, og portiko har et uregelmessig antall søyler hvor alle femten er satt opp i en rekke på tre rader. Av disse søylene står fortsatt tretten av dem. Ettersom det er to hovedinnganger, framstår det som to forent i ett. På gesimsen over den ene åpningen er det en gresk inskripsjon som nedtegner reisningen av tempelet, eller kanskje restaureringen av sekos (den indre helligdommen) av Ptolemaios VI Filometor og hans søsterhustru Kleopatra II, 180-145 f.Kr.
Krokodillen ble spesielt æret av folket i Ombos. I de tilstøtende katakombene er det tidvis funnet mumier av det hellige dyret. Noen få av de tre hundre krokodillemumiene som er oppdaget er stilt ut i Krokodillemuseet i byen. Den romerske dikteren Juvenalis (død 130 e.Kr.) har i sin femtende satire gitt fargerik beskrivelse av en kamp, som han selv var øyevitne til, mellom folket i Ombos og innbyggerne i Tentyra (Dendera) som var krokodillejegere. Ved en anledning var det mennene fra Ombos som kom verst ut av det, og en av dem hadde snublet i flukten og ble fanget og spist av tentyrittene. Dikteren har dog framstilt Ombos som lokalisert langt nærmere Tentyra hva det faktiske tilfellet er. I virkeligheten lå byene nær 160 km fra hverandre. Romerske mynter fra Ombos' nome har avbildningen av en krokodille og guden Sobek med krokodillehode.
I Kom Ombo finnes det et sjeldent inngravert bilde av hva som er antatt å være det første representasjon av medisinske instrumenter for å utføre kirurgi, inkludert skalpeller, utskrapninger, pinsetter, dilatator, saks, og medisinske flasker datert til romersk tid.
På dette stedet er et av flere nilometer som er brukt til å måle vannstanden på Nilen. På den andre siden av Nilen var det forstad til Ombos, kalt Contra-Ombos.
Byen var en kristent bispesete før det ble erobret av de arabiske muslimene, og Ombos ble deretter et bispesete kun i navnet i Den romersk-katolske kirke, Ombi; som har vært ubesatt siden 1966. Karol Wojtyła (den fremtidige pave Johannes Paul II) var titulær biskop i Ombi fra 1958 til 1963, da han ble utnevnt til erkebiskop i Kraków.
Dagens Kom Ombo
I dag, på 2010-tallet, er vannet sukkerrør og kornproduksjon den viktigste landbruksproduksjonen.
De fleste av byens innbyggere er innfødte egyptere, men en stor andel er nubiere, og dessuten en andel magyarabere, som ble fortrengt fra sine landområder ved opprettelsen av den store, kunstige Nassersjøen. Magyarabere er et eget folkeslag som ble gjenoppdaget i Vesten så sent som i 1935 av László Almásy. De er etterkommere fra ungarske (magyarere) soldater som etter at Ungarn ble underlagt det osmanske rike (tyrkere) sent på 1500-tallet, ble tvunget inn i den osmanske hæren og sendt til Egypt. Mange ble værende og giftet seg inn med innfødte nubiere.
Pidgeot
Pidgeot er en pokémon i Nintendos mediefranchise Pokémon. Den utvikler seg fra Pidgeotto og er den endelige utviklingen av Pidgey.
Ta’ Xbiex
Ta' Xbiex (engelsk: Tashbiesh) er en liten by i den Sentrale Regionen på Malta, med en befolkning på 1 804 (mars 2014). Den er også egen kommune.
Pidgeot
Pidgeot er som de andre basicformene hans en normal og flyvetype pokemon. Den kan også blåse bort fiender med vingene sine, men større fiender. Den er 1,50 m høy og veier 39,5 kg. Den har en megautvikling. Megautviklingen dens har mer farger enn det Pidgeot har.
John Francis Noll
John Francis Noll (født 25. januar 1875 i Fort Wayne i delstaten Indiana i USA, død 31. juli 1956) var katolsk biskop av bispedømmet Fort Wayne fra 1925 til sin død. Han var aktiv i nasjonale amerikanske katolske organisasjoner. I 1912 grunnla han ukeavisen Our Sunday Visitor.
Prest
Han ble presteviet i 1898 av biskop Joseph Rademacher av Fort Wayne. Fader Noll var sogneprest av St. Mary's Catholic Church i Huntington i Indiana. Som ung prest konfronterte han ofte folk som hevdet å avdekke onde kultiske handlinger innen den katolske kirke. Han vill be den påstått tidligere prest eller nonne hvilken orden han eller hun hadde tilhørt og be om at de resiterte visse bønner; noen av spørsmålene kunne han stille på latin. På hans tid var meget av seminarieundervisningen på latin. På denne måte fikk han demaskert folk som bare var vanlige antikatolske aktører. Fenomenet med slike bløffmakere var i noen grad utbredt etter at innvandringen fra katolske land tiltok fra siste del av 1800-tallet.
Han huskes som grunnleggeren av den nasjonale katolske ukeavisen Our Sunday Visitor. I 1912 grunnla han denne som bispedømmeavis. Den ble etterhvert meget populær og fikk en nasjonal profil og utbredelse.
Biskop
Pave Pius XI utnevnte ham den 12. mai 1925 til biskop av Fort Wayne, som den gang omfattet hele den nordlige halvparten av delstaten Indiana. Bispevielsen ble foretatt av erkebiskopen av Chicago, kardinal George William Mundelein den 30. juni samme år; medkonsekratorer var biskopen av Nashville i Tennessee, Alphonse John Smith, og biskopen av Corpus Christi i Texas, Emmanuel Boleslaus Ledvina.
Som biskop bygde han et forberedelsesseminar, en rekke high schools, er barnehjem for foreldreløse, og han reorganiserte systemet for de katolske veldedige grupperinger. Han var aktiv som organisator på nasjonalt nivå, og ledet Department of Lay Organizations innen National Catholic Welfare Conference.
Bispedømmet vokste, og i 1944 ble det delt; Lafayette in Indiana ble opprettet for et bredt belte tvers over staten nord for Indianapolis. Kort etter Nolls død ble bispedømmet Gary utskilt i vest.
Kabataş (Ordu)
Kabataş er en by med 10 366 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Ordu. Den ligger nord for Aybastı, sør for Çatalpınar, sørøst for Korgan, sørvest for Gürgentepe og vest for Gölköy.
John Francis Noll
Biskop
Noll forfattet en bestselger av en katekisme, Father Smith Instructs Jackson, som fikk flere opptrykk (som i 2009).
Pave Pius XII eleverte ham til erkebiskop ad personam i 1953 selv om han aldri ledet noe erkebispedømme. Han var instrumentell for genereringen av finansiell støtte til byggingen av den nasjonale Basilica of the Immaculate Conception i Washington, D.C.
Bishop Noll Institute i Hammond i Indiana er slik oppkalt til hans ære.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Veggedyr
Veggedyr (Cimex lectularius) tilhører gruppen Cimicidae og er en blodsugende tege. Det lever som parasitt og suger blod fra mennesker og har vært et kjent og plagsomt dyr for mennesker i alle tider.
Veggedyret var tidligere utbredt og en stor plage i mange områder av Norge. Det levde i sengehalm, på soverom i veggsprekker og lignende steder. Det meldes om øking av veggedyr i Norge og ting som reisevirksomheten til utlandet har bidratt til at veggedyret av og til blir med som blindpassasjerer.
Utseende
Veggedyr er ovalt og noe flattrykt. Det voksne veggedyret er omtrent 4-5 millimeter lang og 3 millimeter bred. Fargen er rødbrun, men når veggedyret nylig har sugd blod blir kroppen mørk av farge.
Veggedyr kan ikke fly, da det mangler vinger. Små vingeanlegg kan sees som to små «skjell».
Nymfene ligner de voksne dyrene, men er mindre.
Levevis
Veggedyr er nattaktive og lever skjult om dagen. De gjemmer seg på baksiden av skap og bilder, i sprekker i panel og bak lister ved gulv, tak, dører og vinduer.
Veggedyret suger blod fra mennesker. Det finnes i varme strøk over hele jorden, i Norge og andre steder med en kald vinter er det avhengig av å leve innendørs. De voksne dyrene kan greie seg i flere måneder uten blod.
Omtrent slik som myggen, stikker veggedyret et tynt sugerør eller sugesnabel inn i menneskehuden for å suge blod. Oftest på steder som er udekket av klær, som på armer, bein og hals. Et voksent veggedyr bruker mellom 3-5 minutter på å suge et blodmåltid. Bakkroppen svulmer opp og blir mørk på farge, på grunn av blodet.
Veggedyr har en uvanlig form for indre befruktning, der hannen befrukter hunnen gjennom traumatisk inseminasjon. Hunnen er avhengig av et blodmåltid for å kunne legge egg. En hunn kan legge mellom 200-500 egg. Eggene festes til underlaget i dyrets gjemmested.
Parasitt
Veggedyret er en utvendig parasitt (ektoparasitt) på mennesket. Det er vanligvis i løpet av natten veggedyret oppsøker mennesket som sover. Noen får kraftig kløe og en rødlig flekk etter et veggedyrbitt. Andre merker knapt bittet i det hele tatt. Bittene kan ofte sees som flere små bitt i en rett linje på huden. Det er ikke bevist at veggedyret har noen betydning som sykdomsoverfører hos mennesker og dyr.
Forebygging
Har du vært et sted der det er, eller er mistanke om veggedyr, så ikke ta med bagasje inn der du bor. Vask alle klær, også de du har på deg, på 60 °C og legg resterende effekter i fryseboksen i minst et par dager til de er gjennomfrosne. Gjennomfør dette umiddelbart når du kommer hjem. Hvis dette ikke er mulig, unngå å ta ut klær før de skal til vask eller frys for å unngå spredning.
Arkeologiåret 1818
Arkeologiåret 1818 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1818.
Veggedyr
Bekjempelse
I motsetning til hva folk flest tror, har husrengjøring og hygiene lite eller ingen effekt på veggedyr da de utelukkende lever av å suge blod, og ellers lever svært beskyttet og bortgjemt. Men de er selvsagt lettere å finne om det er rent, da man lettere ser ting som ekskrementer og skall.
Veggedyr er nattaktive og lever skjult om dagen. Dersom det er veggedyr i soveværelset er det viktig å sjekke mulige gjemmesteder. Å lete etter veggedyr kan være tidkrevende. Ved å bruke insektgift på sprayboks (pyrethrum), kan veggedyret bli så plaget at det kommer ut fra sitt gjemmested. Insektmidlet kan også ta livet av veggedyret.
Veggedyrets aktivitet stopper etter hvert opp under 13-15 °C og under 10 °C legges ingen egg. Utsettes de for -18 °C i en time vil alle stadier dø. Veggedyret tåler heller ikke høye temperaturer, og alt ved 36-37 °C i fuktig luft vil mange dø. Den øvre temperaturgrensen de kan tåle er 44-45 °C. Alle stadier drepes ved å utsettes for 50 °C i et par timer.
Sterk oppvarming eller sterk nedkjøling av rom kan derfor brukes til bekjempelse av veggedyr. Merk at det gjerne må pågå over minst noen dager til en ukes tid for at temperaturen skal bli jevn. Gjøres det kun i ett rom, vil det også være fare for at veggedyrene sprer seg til nye rom og du dermed øker problemet. Tilstøtende rom bør derfor også behandles, selv om de ikke er infisert.
Pyretrum, permetrin og andre pyretroider kan også brukes til å utrydde veggedyrene. Behandling med pyretrum må ofte gjentas med en ukes mellomrom. 2-4 timer etter sprøyting kan rommene luftes ut og døde og forgiftede veggedyr kan støvsuges sammen. Reduser innånding av midlene ved bruk av munnbind (tørt). Kulde (fryserom, fryseboks) og varme (badstu) kan brukes til å drepe veggedyr i møbler og tøy. Vanlig isspray som kjøpes hos sportsbutikker kan også brukes til å fryse ned og drepe veggedyrene lokalt, når de finnes i mindre omfang. Husk å ventilere godt. Lokal bruk av dampdyser kan også brukes, men pass på at panel eller møbler tåler varmen.
Ved et omfattende og større angrep bør et skadedyrfirma kontaktes.
Stivkrampe
Stivkrampe (tetanus) er en sykdom i nervesystemet som forårsaker blant annet kramper. Stivkrampe forårsakes av en infeksjon med stivkrampebakterien (Clostridium tetani) som danner et giftig toksin. Det er spesielt toksinet som er sykdomsfremkallende. Stivkrampe er en meget alvorlig sykdom. Det er også en reisesykdom, og det er større fare for å få sykdommen ved reising til enkelte land, særlig i varmere strøk.
Tilstanden
Stivkrampe / tetanus er en sykdom i nervesystemet som forårsaker kramper, det skyldes tetanusbakterier som finnes i jord, skitt og gjødsel. Den kan smitte gjennom sår som forurenses. Det vaksineres mot sykdommen i barnevaksinasjonsprogrammet fordi sykdommen har høy dødelighet. Stivkrampebakterien er en grampositiv, anaerob bakterie som danner sporer. Den erverves gjennom kontakt med jord eller avføring fra dyr eller mennesker.
De fleste barn blir vaksinert. Sykdommen opptrer derfor i dag oftest som sporadiske tilfeller etter sårskader. Bakterien finnes i jordsmonn og i tarmen hos mennesker. Den finnes også i tarmen hos dyr, særlig gressende dyr. Siste dødsfall med stivkrampe i Norge var i 1981. Men bakterien finnes i jordsmonnet i hele Norge. Mange smittes ved at bakterien overføres etter dype sårskader som bittsår, stikksår eller spikertramp, eller ved at jord kommer inn i rifter eller sår i huden. Sykdommen smitter ikke fra person til person.
Stivkrampe som reisesykdom
Stivkrampe er en sjelden sykdom, men en sjelden gang kan det skje at noen får stivkrampe som reisesykdom, som også kalles stivkrampe ved reising eller reiseassosiert stivkrampe. Særlig hvis du skal ha mye kontakt med befolkningen eller leve primitivt utenfor byene. Du kan beskytte deg mot sykdommen med reisevaksine mot stivkrampe hvis du er uvaksinert. Eller ved å oppdatere vaksinen, hvis det er mer enn 5-10 år siden du tok den siste i 11-12-årsalderen. En slik reisevaksine mot stivkrampe er også aktuelt ved utenlandsreiser til de fleste andre land. Ved vaksinering før reiser brukes den såkalte duovaksinen, som samtidig også er en vaksine mot difteri.
Historie
I de første månedene av første verdenskrig ble lagrene for stivkrampevaksine raskt tømt. To tusen tyske og et stort antall britiske soldater ble rammet av stivkrampe. De britiske styrkene mistet 32 mann for hver 1000 soldat som ble såret. På slutten av første verdenskrig, etter at amerikanske soldater var vaksinert mot stivkrampe, ble det rapportert til sammen kun fire tilfeller av tetanus.