cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Süleyman Demirel
Politisk karriere
Demirel ble valgt til formann i Adalet Partisi i november 1964. Han var med å danne en koalisjonsregjering som styrte i Tyrkia fra februar 1965 til oktober 1965 der Suat Hayri Ürgüplü var statsminister mens Demirel var visestatsminister. Under hans ledelse vant Adalet Partisi flertallet av stemmene ved valget 10. oktober 1965 og han dannet en flertallsregjering der han ble Tyrkias 12. statsminister. Ved valget i 1969 kunne Adalet Partisi innkassere en enda større seier og han kunne fortsette som statsminister.
Hans regjering gikk av i 1971 da militæret gjennomførte et statskupp. Hans parti maktet ikke å vinne valgene i 1973 og i 1977, men han var likevel statsminister i tre koalisjonsregjeringer i periodene 1975–1977, 1977–1978 og 1979–1980.
Etter et nytt statskupp den 12. september 1980, ledet av Kenan Evren, ble han utestengt fra all deltakelse i aktiv politikk i ti år. I 1986 ble det satt i gang en kampanje men krav om en folkeavstemning for å få Demirel tilbake i aktiv politikk. Det ble avholdt en folkeavstemning den 6. september 1987 som åpnet for at Demirel kunne tre inn i politikken igjen. Bare 18 dager etter ble han valgt til styreleder på ekstraordinær kongress i Det demokratiske partiet. Ved valget i 1991 ble han på nytt statsminister i en koalisjonsregjering sammen med det sosialdemokratiske folkepartiet.
Etter det plutselige dødsfallet til president Turgut Özal, ble han Tyrkias 9. president den 16. mai 1993, valgt av nasjonalforsamlingen. Selv om det ble foretatt en form for militærkupp i 1997 fortsatte Demirel som president frem til 16. mai 2000.
Utmerkelser
Demirel mottok i 1993 Den hvite ørns orden fra Polens president.
Mexico under Vinter-OL 2010
Mexico under Vinter-OL 2010. Én sportsutøver fra Mexico deltok Vinter-OL 2010 i Vancouver i Britisk Columbia i Canada 12. til 28. februar 2010. Mexico deltok for første gang i de andre olympiske vinterlekene i 1928, men deretter ikke igjen før i 1984.
Mexicos ene deltager, alpinisten Hubertus von Hohenlohe, deltar i de olympiske vinterlekene for femte gang. Han har tidligere deltatt i 1984, 1988, 1992 og 1994. Mexico deltok hverken i Vinter-OL 1998 eller i 2006, selv om von Hohenlohe var kvalifisert til sistnevnte. I 2002 deltok Mexico både i bobsleigh og i skeleton.
Bjørkevårmåler
Bjørkevårmåler (Archiearis parthenias) er en sommerfugl som tilhører familien egentlige målere (Geometridae). Denne arten, som finnes over hele Norge, flyr tidlig på våren i solskinn. Den svermer mellom trekronene og kommer ikke så ofte ned til bakken. Den ligner på slektningen ospevårmåler (Archiearis notha), men skilles lettest fra denne på at forvingene er mer kontrastrikt tegnede i mørkbrunt og hvitt.
Levevis
Denne arten er knyttet til bjørk (Betula spp.), som er larvenes næringsplante. Den overvintrer som puppe. Den flyr alltid tidlig om våren, men tidspunktet vil variere med breddegrad og høyde over havet. I lavlandet i Rogaland kan den være på vingene alt i mars, mens den i fjellbjørkeskogen kan fly så sent som begynnelsen av juni. Bjørkevårmåleren er dagaktiv, og flyr bare i solskinn. Når den ikke flyr, kan den sitte og sole seg på en kvist.
Per Brahe d.y.
Per Brahe d y (født 18. februar 1602 på Rydboholms slott, Uppland, død 12. september 1680 på Bogesunds slott i Uppland) var svensk riksdrots, generalguvernør over Finland og greve till Visingsö.
Bjørkevårmåler
Utbredelse
Arten forekommer i Mellom- og Nord-Europa, og videre østover gjennom Russland til Japan. I Norge forekommer den over hele landet og er vanlig de fleste steder.
Per Brahe d.y.
Han var sønn av Abraham Pedersson Brahe og sønnesønn av Per Brahe d.e.. Han giftet seg i 1628 med Kristina Katarina Stenbock (1609—1650), som han fikk datteren Elsa Beata Persdotter Brahe (1629—1653) med. Han giftet seg på nytt i 1653 med Beata Johansdotter De la Gardie (1612—1680). Byen Kristinestad i Österbotten og Kristina i Södra Savolax er begge etter alt å dømme oppkalt etter Brahes første kone, selv om den formelle begrunnelsen i begge tilfeller var knyttet til dronning Christina av Sverige.
Per Brahe arvet i 1633 grevskapet Visingsborg etter farbroren Magnus Brahe. Etter Per Brahes død vedtok Karl XI en reduksjon i antall kongelige forleninger, noe som innebar at Visingborg ble inndratt til kronen.
Karriere
Han ble i 1630 utnevnt av konge Gustav II Adolf til riksråd, i 1637 ble han generalguvernör over Finland, og i 1641 ble han utnevnt til riksdrots, det vil si rikets fremste embetsmann. I 1650 ble han forlenet med friherreskapet Kajana i Finland, etter at han tidligere hadde hatt det såkalte Brahelinna len i Savolax.
I 1640 medvirket han til etableringen av Kungliga akademien i Åbo. Dette akademiet ble etter bybrannen i 1828 flyttet til Helsingfors, og videreføres i dag som Helsingfors universitet.
I grevskapet sitt, Visingsborg lot Brahe utvide Visingsborgs slott, han oppførte Brahehus og bygget om Västanå slott. De tre slottene lå i forhold til hverandre som i et triangel. Midt i triangelet anla han i 1652 byen Brahe-Grenna. På Visingsborg undeholdt greven en liten hærstyrke på ca. 200 mann. I Röttle sør for Gränna lot han anlegge en rekke mindre bruk som blant annet fremstilte våpen til hans lille armé. Her lå det også en papirfabrikk. Brahe opprettet et trykkeri på Visingö, og på Visingborgs slott fantes det et imponerende bibliotek. Allerede i 1636 hadde han også etablert en skole på øya.
På en klippe ved sjøen Noen i Jönköpings län lot han bygge lystslottet Brahehälla.
Brahe i ettertid
Uttrykket I grevens tid henspiller på Per Brahe d. y.s innsats.
Gatene Brahegatan og Grevgatan i Stockholm er oppkalt etter ham. Brahegatan og kjøpesenteret Brahe center i Åbo er også oppkalt etter Per Brahe d y.
Larus
Larus er en tallrik slekt i måkefamilien (Laridae) og inngår i delgruppen måker (Larinae). Slekten teller i henhold til Birds of the World 21 arter; Taxonomy in Flux minst 23 arter; og HBW Alive 43 arter. Det hersker altså ikke konsensus om hvilke arter som inngår i slekten. Fire av artene hekker regulært i Norge, men mange flere overvintrer eller besøker oss.
Fylkesvei 5286
Frem til 2019 var veien nummerert fylkesvei 233 (Hordaland).
Larus
Etymologi
Det vitenskapelige slektsnavnet Larus følger av det greske ordet laros (λαρος), som betyr glupsk. Typearten er svartbak (L. marinus), som ble beskrevet av den svenske naturforskeren og legen Carl von Linné (ofte forkortet som Linnaeus eller bare L.) i 1758.
Taksonomi
Frem til cirka 2005–2007 ble de fleste måkene plassert Larus, men slekten viste seg da å være polyfyletisk. Det førte til at det ble foreslått å flytte mange av artene til andre slekter, blant annet Ichthyaetus, Chroicocephalus, Leucophaeus og Hydrocoloeus. En ny studie, med et betydelig større antall analyserte prøver, konkluderte imidlertid med, at det kun var nødvendig å flytte to arter, L. saundersi og L. minutus, for at Larus skulle være monofyletisk.
Flere arter er omdiskuterte, både med hensyn til sin status som selvstendig art, den systematiske plasseringen, og hvilke taxa som inngår. Noen velger å plassere enkelte arter i alternative slekter. Andre vurderer enkelte taxa som selvstendige arter. Hybridisering er dessuten utbredt i mange overlappende soner, både mellom arter og mellom taxa i samme art. Mer forskning er derfor nødvendig før det kan konkluderes nærmere i denne slekten.
Biologi
Artene i denne slekten er opportunistiske predatoriske altetende sjøfugler med glupsk appetitt og svært gode flygeegenskaper, og fuglene er fra mellomstore til store i størrelse.
Fjærdrakten er i hovedsak hvit med varierende grå eller sorte overside. Hekkedrakten skiller seg klart fra vinterdrakten, men ingen av artene får mørk hette i hekketiden. Mange av artene er såkalte fireårsmåker, mens noen få er treårsmåker. Tre- og fireårsmåkene går igjennom flere stadier av myting i utviklingen av den fullt voksne fjærdrakten. Dette tar normalt tre eller fire år, men for noen få arter, for eksempel svartbak, kan det ta opptil seks år å utvikle fullt voksen fjærdrakt. Allikevel kalles den en fireårsmåke.
Alle artene i denne slekten er nært knyttet til det marine miljøet, men noen knyttes også nært til limniske habitat. Artene hekker både på øyer og i innlandet, men alltid nært åpent vann og som regel langs litt større elver og innsjøer, ofte nært knyttet til bymessig bebyggelse. Dette gjelder spesielt fiskemåke og gråmåke, men til en viss grad også sildemåke. Mange arter knyttes også nært opp til urbane strøk langs kysten, spesielt utenfor hekketiden.
Emil Krafth
Emil Henry ­Kristoffer Krafth (født 2. august 1994) er en svensk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Newcastle United FC.
Finland under Ski-VM 2019
Finland deltok under Ski-VM 2019 fra 20 februar til 3. mars 2019 i Seefeld i Østerrike.
Larus
Biologi
På høye breddegrader er fuglene trekkfugler, men trekker trenger ikke å være spesielt langt. Artene som regnes som trekkfugler er stor sett kortdistansetrekkere. Mange arter overvintrer i havområdene utenfor hekkeområdene. På relativt høye breddegrader trekker gjerne artene mot litt lavere breddegrader, inkludert ned langs kysten av Norge. Det gjør at man kan observere arter der på vinterstid som ellers hekker lenger nord i sommerhalvåret. Kyststrøkene rundt Sør-Norge (spesielt på Sørlandet og Sør-Vestlandet) utgjør i så måte overvintringsområder for flere arter. Andre trekker noe lenger sørover.
Pickup artist
En pickup artist, ofte bare kalt PUA, er et begrep som brukes for å beskrive en person som er, eller i det minste prøver, å være dyktig i møte med, tiltrekke og forføre kvinner.
Emil Krafth
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Larus
Inndeling
Inndelingene under viser tre alternativer for slekten Larus. Alternativ slekt for enkelte arter vises i parentes bak navnet. Norske navn på grupper og arter følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Norske navn i parentes (grupper og arter) er uoffisielle midlertidige beskrivelser.
Pickup artist
Begrepet pickup artist er også forbundet med the seduction community, en mannlig subkultur basert på målet om økt seksuelle og romantiske ferdigheter med kvinner med enten selvhjelp, en forståelse av Sosialpsykologi og / eller teknikker utledet fra Nevrolingvistisk programmering.
Helene Lorentzen
Hun vant 7 NM-gull i perioden 1950–1953. Hun vant kongepokalen i 1951.
Emil Krafth
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Euschizomerus
Euschizomerus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Panagaeinae i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Middelsstore, ovale, mørke løpebiller med noe metallisk glans. Hodet er nokså lite med utstående fasettøyne, kjevene ikke forstørrede. Pronotum er nærmest klokkeformet, kraftig innsnevret ved roten. Dekkvingene er rundede med kraftige punktrader. Oversiden er kledt med fine, oppstående hår.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Gudrun Høiseth
Gudrun Høiseth (født 23. desember 1976) er en norsk lege. Hun er overlege ved Divisjon for rettstoksikologi og rusmiddelforskning ved Folkehelseinstituttet. Høiseth har skrevet et titalls tidsskiftsartikler og har flere ganger opptrådt i media som ekspert på rusmidler. Hun er cand.med. samt ph.d. fra 2009.
I 2006 fikk Høiseth en pris for beste muntlige presentasjon av en ung forsker på en konferanse i rettstoksikologi i Slovenia. Høiseths foredrag handlet om en markør som kan påvise at en person drakk alkohol før han eller hun døde. Dette er interessant fordi det også dannes alkohol i lik etter døden.
Isoparce cupressi
Isoparce cupressi er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne sjeldne arten finnes i sumper der næringsplanten sumpsypress (Taxodium distichum) vokser. Både den voksne svermeren og larven ligner overfladisk på furusvermeren (Sphinx pinastri), som også lever på bartrær.
Gløgg
Gløgg er en varm drikk som opprinnelig er alkoholholdig, men som nå også finnes i alkoholfrie varianter. Drikken er den skandinaviske versjonen av Storbritannias «mulled wine», Tysklands «glühwein», Estlands «hõõgvein» eller Frankrikes «vin chaud»; Varm krydret vin. Oppskrifter på gløgg varierer sterkt, men den er som regel laget av rødvin, med sukker eller sirup. I Norden drikkes gløgg først og fremst i forbindelse med julehøytiden, og nytes gjerne til pepperkaker eller lussekatter.
Isoparce cupressi
Utseende
En middelsstor (vingespenn 60 – 65 mm), slank, grå svermer. Brystet er grått med svarte lengdestriper og en hvit kant, bakkroppen har en bred, lysegrå midtstripe, denne er mørkegrå i midten. Forvingen er grå med to avbrutte, svarte lengdestreker, bakvingen er ensfarget grå. Larven er grønn med mange små og store, hvite flekker. Langs ryggen er den mer eller mindre blålig svart.
Gløgg
Gløgg lages av rødvin, ukrydret brennevin og cognac tilsatt strøsukker og sukkerbiter. De vanligste tilsetningsingrediensene er kanelstang, kardemomme, kryddernellik, stjerneanis, rosiner, appelsinskall og skoldede mandler. Tradisjonell gløgg inneholder cirka 18 % alkohol. Den varmes opp til cirka 67 ℃ (aldri over 70 ℃). Gløgg fås også i dagligvarehandelen uten alkohol, og kan drikkes som den er. Det er også vanlig med ekstrakt som kun tilsettes vann eller vin, og varmes opp.
Historie
Ordet gløgg stammer fra det svenske uttrykket «glödgat vin» og er fra begynnelsen av 1600-tallet. Glödgat betyr oppvarmet og henspiller på tilvirkningsmetoden, der en sukkertopp dyppes i cognac og antennes. Flammen smelter sukkeret som tilflyter brygget og gir den sødme.
Gløgg ble opprinnelig holdt for å være en sunn og helsebringende drikk. Den stammer fra omkring år 400 e.Kr og ble opprinnelig kalt «ypocras» eller «hipocras», etter Hippocrates (460–377 f.Kr.). De gamle grekerne inntok drikken etter måltidet, fordi den skulle være god for fordøyelsen.
Isoparce cupressi
Levevis
Larvene lever bare på sumpsypress (Taxodium distichum) og de voksne svermerne flyr i sumpene hvor disse vokser.
Utbredelse
Arten lever i det østlige Nord-Amerika fra Maryland i nord til Mexico i sør, men er sjelden.
Gløgg
Historie
Den tyske varianten kalles glühwein og ble populær i Europa på 1800-tallet. Den inneholder gjerne både vann, rødvin, rum, appelsinjuice, svisker, sitron, svart te, sukker, kanel og nellik, men finnes også i en rekke andre (lokale) varianter.
Storklegg
Storklegg (Tabanus) er en slekt i familien klegger. De er fra mellomstore til meget store fluer, som særlig utmerker seg ved at hunnene er blodsugere. Enkelte arter er derfor plagsomme for mennesker.
Utseende
Storklegg er mellomstore til meget store fluer, fra 9 til over 25 millimeter lange. Kroppen er kraftig og gjerne noe flattrykt, vanligvis lite hårete. Flere har parvise brunlige eller mer gule flekker på bakkroppen. Hodet er ganske stort og domineres av store fasettøyne, samt en kraftig, men ganske kort «snabel» (munnen). Den har skarpe stikkeredskaper omgitt av en «hylse» (slire). Palpene er karakteristisk sigdformede. Hos hunnen er fasettøyne adskilt med en pannestripe, mens de hos hannen møtes i pannen. Fasettøynene er ofte mønstret og er fargerike på grunn av lysbrytningen i fasettene. Punktøyne (ocelli) er sterkt redusert eller mangler helt. Beina er middels lange og slanke. Vingene er store, gjerne litt sotfarget og med tydelige årer.
Larvene er mer eller mindre hvitaktige, pølseformede og beinløse uten noen tydelig hodekapsel. De består av 11 segmenter, og segmentgrensene er veldig tydelige. De fleste segmentene har vorteaktige utvekster. Hodeenden er tilspisset og munndelene stikker ut som et par små kroker. De kan strekke seg ut og trekke seg sammen ganske kraftig. mini|Hunnklegg fra storkleggarten Tabanus bromius
Levevis
Larvene lever i vann (helst stillestående) eller fuktig jord, som oftest nær vann. Larveutviklingen for de fleste av de nordiske artene tar normalt ett år, mens enkelte av de største artene trenger to år. Larvene er predatore (rovdyr) som fanger ulike typer bytte, særlig andre insektlarver.
De voksne insektene er meget gode og hurtige flyvere. De kan fly lange avstander og kan derfor påtreffes langt fra der de ble klekket. I motsetning til mange andre blodsugende insekter er kleggene mest aktive midt på dagen, gjerne i solskinn.
Hunnene lever gjerne to til tre uker som voksne, hannene trolig noe kortere. Hanner er fredelige og langt sjeldnere enn hunner, de oppsøker ikke mennesker eller dyr, siden de lever av nektar og pollen fra blomster.
Systematisk inndeling / norske arter
På grunn av dialektforskjeller kan det være andre navn på artene enn de offisielle, noe som kan gi en viss forvirring.
Gerhard Fieseler Werke
Gerhard Fieseler Werke GmbH var en tysk flyprodusent etablert i 1930. Foruten å produsere Bf 109 jagerfly for Messerschmitt utviklet Fieseler også sine egne produkter. Det mest kjente var det lette STOL-flyet Fieseler Fi 156 Storch. Blant andre produkter er Fieseler Fi 97 og torpedoflyet Fieseler Fi 167 som ble utviklet for bruk fra hangarskip. Fiesler utviklet også en rekke flyvende bomber deriblant Fiesler Fi-103, også kjent som V1.
Telegeusidae
Telegeusidae er en liten familie av biller som bare finnes i et begrenset område mellom det sørvestlige USA og Ecuador. De blir av og til regnet som en undergruppe av familien Phengodidae. Disse sjeldne og lite kjente billene kan kjennes på at palpene (labialpalpene og/eller maksillepalpene) er sterkt forlenget og pølseformede. Ingenting er kjent om biologien til disse billene.
Utseende
Små til middelsstore (2,5 – 5,5 mm), slanke biller, ligner overfladisk ganske mye på underfamilien småbløtvinger (Cantharidae, Malthininae). Hodet er nokså stort, fremoverrettet og noe flatt, med små, men utstående, runde fasettøyne. Enten labialpalpene, eller maksillepalpene, eller begge deler, er sterkt forlenget og henger ned under hodet som to eller fire pølseformede vedheng. Brystskjoldet (pronotum) er lite og kort, firkantet, bredere enn langt. Dekkvingene er myke, forkortede og dekker hverken flygevingene eller bakkroppen. De er avrundet i spissen som hos småbløtvingene. Bakkroppen er lang, slank og myk. Beina er korte og noe krumme. Larvene er ukjente.
Kilder
Telegeusidae i Tree of Life (med foto av David Maddison):
Snubletråd
En snubletråd, også kalt snublesnor, er en tråd eller snor som løser ut en utløsermekanisme og som kan brukes både til militære og sivile formål.
Militær bruk
Snubletråder brukes for å varsle om at uvedkommende passerer inn i forbudte områder og for å løse ut miner (landminer).
Sivil bruk
Snubletråder brukes ved fangst av vilt levende i fangstbåser.
I dyreriket
Edderkopper bruker snubletråder for å bli varslet om bytte.
Operasjon Val-Fajr 2
Kurderproblemene
Kurdistan, landområdene befolket med kurdere var delt i tre regioner, nordlige Kurdistan i Tyrkia, sørvestlige Kurdistan i Irak og Syria og østlige Kurdistan i Persia siden 1920-tallet. I disse landene var motsetninger med væpnede oppstand oppstått med de kurdiske minoriteter som hardnakket kjempet for deres levesett og sin egen tradisjon og kultur som etter regjeringenes mening var uforenelige med den nasjonale politikk. Kurderne kjempet mot assimilering eller kulturell dominans fra herskerne i Ankara, Bagdad, Teheran og Damaskus i over tretti oppstander siden første verdenskrigens slutt med en stridig natur som også var innadvendt med konstant uro og politisk oppgjør som maktkamp avgjort med våpenbruk. Mangel på felles samhold i et stridbart folk som kurdere var skamløst benyttet av regjeringene i motsetningsforhold som mellom Irak og Persia i 1960-tallet og 1970-tallet. Fra Bagdad fikk de kurdiske opprørerne assistanse med våpenleveranse og militærpersonell mot regimet i Teheran. I Teheran gjorde herskerne det samme med kurderne som gjorde oppstand mot regimet i Teheran, startet en ny kurdisk oppstand i 1974 som ett år senere hadde tvunget irakerne til politiske innrømmelser manifestert i Alger-avtalen ovenfor perserne.
Siden 1946 hadde de iranske kurderne i det stille ført en kontinuerlig kamp mot sjahen i Teheran fram til den iranske revolusjonen i 1978 og 1979. Kurderne dro fordeler av den innenlandske uro og fikk store deler av østlige Kurdistan befridd i prosessen fram til sjahen måtte flyktet i februar 1979. Men allerede før Ayatollah Khomeini hadde landet på flyplassen ved Teheran hadde de første væpnede sammenstøter mellom kurderne og de revolusjonære hendt. Mullahene av den sjiamuslimske retningen tok ikke note av kurdernes ønsker om politiske rettigheter eller deres kravene. Som sunnimuslimene var kurderne dels satt utenfor av det nye islamistiske styret som overtok den politiske makten i Iran. Dette fulgte til den kurdiske oppstanden.
Samtidig hadde Khomeini startet hans agitatoriske kampanje mot nabolandene i Midtøsten som har store sjiamuslimske minoriteter, deriblant Saddam Husseins Irak. Som svar på sjiamuslimsk uro og voldshandlinger mot egne regimet sendte han våpen og annet assistanse til de kurdiske opprørerne i østlige Kurdistan. Etter utbruddet av Irak-Iran-krigen hadde en bisarre situasjon utviklet seg hvor de irakiske kurdernes separatistsbevegelsene sluttet seg til iranerne og de iranske kurderne fikk støtte og militærhjelp fra irakerne. I begynnelsen hadde de irakiskstøttede kurderne fremgang i årene 1980 til 1982, tok over mesteparten av den iranske Kurdistan. Men i sør var den irakiske invasjonen stoppet og slått tilbake av iranerne som hadde konsentrerte mesteparten av alle stående styrkene med deres krigsmateriell først og fremst mot de irakiske inntrengerne. Etter det første slaget ved Basra i sommeren 1982 var store styrker frigjort for innsats mot de kurdiske opprørerne.
Dessuten hadde de iranskstøttede kurderne sluttet seg til regimet i Teheran hvor en politisk allianse var dannet mellom KDP og mullahene i felles front mot Saddam Hussein. Kurderne som var drevet på eksil fra Irak i 1970-tallet, ble væpnet på nytt og trent for kamp i deres hjemlige trakter hvor det fantes store grupper av lojale støttepartnere som hadde gått under jorden siden 1975. Ideen var å forårsake interne stabilitetsproblemer for irakerne som utvinnet olje fra de rike oljefeltene i sørvestlige Kurdistan som en finansiell kilde for anskaffelse av våpen og militære nødvendighetsartikler. Det vil tvunget irakerne til å deployere en vesentlig del av deres styrkene mot nord.
Forspillet
De iranske styrkene som hadde blitt frigjort for forflytting til iranske Kurdistan, startet en offensiv i midten av mars 1983 med en lokal overlegenhet på fire menn mot en mann og overlegne ildkraft. I løpet av flere uker var de kurdiske opprørstyrkene i KDPI fordrevet fra deres tidlige vinningene og byene som var holdte siden høsten 1982 av kurderne. Bruk av luftbårne avdelinger med kamphelikoptre og kampfly til assistanse i det kuperte terrenget med høye fjell var nødvendig for de iranske militære i deres offensiven. All terreng sørøst for den store sjøen Urmia var tatt tilbake av iranerne som nådde grensen mot Irak i begynnelsen av sommeren.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1906
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1906 ble vunnet av etter finaleseier 1-0 over  den 9. september. Kampen ble spilt på Gamle Frogner stadion i Kristiania. Dommer var Sverre Strand,.
Operasjon Val-Fajr 2
Forspillet
Den regulære hæren hadde forsøkt å overbevise den felles staben for de iranske styrkene og Forsvarsrådet i Teheran som tok alle militære avgjørelser om man burde heller ventet for resten av sommeren. Men fremgangen siden mars var avhengige av en oppfølgning av suksessen mot basene for de kurdiske opprørsstyrkene ved grensen og i irakisk Kurdistan. Varmen oppe i fjellene var ikke sterk nok til å sette et demper på de militære forberedelsene selv om det logistisk sett fulgte til problemer med forsyninger blant disse drikke for avansementstroppene. Forsvarsrådet vil dessuten angripe inn i nordlige Irak som svar på flere angrep på sivile mål som ved 13. mai 1983 da 4 raketter truffet landsbyen Andimeshl 11 kilometer fra Dezful.
Operasjonen
20. eller 23. juli 1983 var dagen for den nye offensiven som startet i nordlige Haj-Omran regionen vest for den iranske byen Piranshahr cirka femti kilometer fra grensen mot Tyrkia. To regulære divisjoner sammen med pasdaran-styrkene og en bataljon av kurderne fra KDP rykket mot de irakiskstøttede kurdernes posisjoner i Ruwandez-dalen som ble overløpet mens mindre pasdaran-avdelinger tok seg over røft fjellterreng med hjelp av deres kurdiske allierte og angrepet irakerne lenge bakover i deres stillingene. Deretter avanserte iranerne med helikoptre mot Sarkab-fjellene langs grensen som utgjort et fjellkjede opptil 3 600 meter i høyde i et fremstøt mens et annet fremstøt var rettet mot Haj-Omran.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1906
Odds vinnerlag: Jacob Abrahamsen, Guttorm Hol, Øivind Gundersen, Bernhart Halvorsen, Fritjof Nilsen, Øivind Stensrud, Otto Olsen, Harbo Madsen, Johan Nilsen, Berthold Pettersen, Daniel Gasmann.
Operasjon Val-Fajr 2
Operasjonen
Det irakiske 1st. korpset støttet av kampflyene fra det irakiske flyvåpenet gikk til motangrep, men deres mekaniserte styrkene var dårlig egnet i det kuperte terrenget med kamphelikoptre og mer manøverbare infanterienheter utstyrt med panservernvåpen på den iranske siden. Irakerne mistet militærbasen ved Haj-Omran 17 kilometer inn i Irak, men holdte stand ved byen Chuman Mostafa og porten til veien mot Arbil. Irakerne oppdaget at iranerne flyttet deres styrker med helikoptre til landingssoner ved deres posisjoner som deretter var utgangspunkter for etterforsyninger med ammunisjon, forråd og forsterkninger. Under en slik operasjon observerte soldatene i 28th. iransk divisjon en irakisk MiG-21 stupet mot et AH-1J Cobra kamphelikopter på lav høyde. Etter flere forsøker på å skyte ned helikopteret steg flye, men kamphelikopteret klatret brått opp mot det sløve jagerflyet og åpnet ild. Etter øynevitner skulle dette MiG-21 flyet ha krasjet som et resultat av skadene.
Irakerne tok lærdom av den iranske taktikken med helikoptre for overføring av styrker mellom fjellene og lansert deres egne helikopteroperasjon på 27. juli 1982. 16 Mi-8 transporthelikoptre angrepet det viktige Kalu fjellet nord for Panjvein med kommandoenhetene om bord. Men seks av helikoptrene var skutt ned av iranerne med deres kampflyer.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1906
Sarpsborgs lag: J. Jørgensen, Christian Berg, Erling Mathieassen, Einar Andvik, Ole Iversen jr., Thorvald Holth, Hugh William Kennworthy, Herbert Scott, Trygve Jølstad, Karl Johansen, Hans Slang.
Dette var den første cupfinalen som ble overvært av den norske kongefamilien.
Operasjon Val-Fajr 2
Operasjonen
Tre dager senere var offensiven stoppet. Et brohode inn i nordlige Irak var dannet med 43 landsbyer, flere viktige veistrekninger og vitale områdene sammen med fjellkjedet som dannet en mur mot lavtliggende irakisk Kurdistan var tatt under iransk og senere iranskstøttede kurdisk kontroll.
Etterspillet
Operasjon Val-Fajr 2 hadde viktige betydninger for tre lander i den nære fremtiden, for med elimineringen av basene for de kurdiske opprørsstyrkene i KDPI var den interne konflikten stort sett avsluttet. Samtidig var et brohode inn i den irakiske delen av Kurdistan dannet for de kurdiske opprørerne i KDP mot Saddam Hussein som gjentok deres væpnede motstand i større skala for første gang siden 1975.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1906
Semifinaler
8. september
Operasjon Val-Fajr 2
Etterspillet
En mindre taktisk offensiv på frontlinjene i Kurdistan startet den 5. august da de lokale iranske styrkene forsøkt seg på de irakiske posisjonene ved Chuman Mostafa i Rawandiz-regionen, men måtte stoppet etter få dager. En ny offensiv var startet i sør.
Svartburkne
Svartburkne  (latin: Asplenium trichomanes) er en art av klatrende og nøysomme bregner innenfor småburkneslekten i småburknefamilien. Den har to underarter i Norge – vanlig svartburkne (Asplenium trichomanes ssp. trichomanes) og kalksvartburkne (Asplenium trichomanes ssp. quadrivalens)''.
Vanlig svartburkne (Asplenium trichomanes ssp. trichomanes) er 10-20 cm høy, og kjennes på slanke og smale bladplater som er enkelt finnet. Bladstilken kan oppleves å ha mange, parallellstilte småblader snarere enn én, enkeltfliket bladplate. Bladene er grønne vinteren over, og mangler omtrent totalt behåring. Bladskaftene er stive og blanke, enten mørke eller svarte. Midtribben har antydning til vingekanter.
Sporehushopene (sori) er linjeformede med slør (indusium) langs den ene kanten. Sporehushopene framstår som brunrøde og sitter tett i tett under bladet hvor de danner mønstre. Kromosomtallet (n) er 36.
Arten har kort jordstengel, og er ofte klatrende på grunnfjell, i bergsprekker og i ur. Den opptrer i tette tuer eller «buketter». Den foretrekker basefattig berg (basefattig grunn).
Den er vanlig i lavlandet nord til Lavangen i Troms. I Rauma går den opp til 900 moh. Ellers vokser den i skogbeltet på hele den nordlige halvkule.
Kalksvartburkne  (Asplenium trichomanes ssp. quadrivalens) er også 10-20 cm høy, og foretrekker baserikt berg (basisik grunn), gjerne kalkstein. Den skilles fra vanlig svartburkne ved at den har enda lengre avstand mellom finnene. Nederst mot bakken er det meget betydelig avstand mellom dem, ofte 3-5 ganger flikenes bredde. Kalksvartburkne vokser i lavlandet og dalstrøk nord til Harstad i Troms, samt i Alta i Finnmark. I Folldal går den opp til 900 moh.
Lahinch
Lahinch eller Lehinch (irsk: An Leacht, senere også Leacht Uí Chonchubhair, som betyr «Minnevarden til O'Connor») er en landsby i grevskapet Clare i Irland. Den er lokalisert i Liscannorbukten, på nordkysten av Clare. Den ligger på den nasjonale sekundærveien N67, mellom Milltown Malbay og Ennistymon, omtrent 75 kilometer med vei sørvest for Galway og 68 kilometer nordvest for Limerick. Stedet er kjent for gode strender for surfing, og Lahinch Golf Club er verdenskjent for sine golfbane. I henhold til folketellingen i 2016 har landsbyen en befolkning på 638 innbyggere.
Etymologi
Lahinch er den anglifiserte formen av Leath Inse, som betyr «halvøy». Dette er ikke relatert til Leacht Uí Chonchubhair, som betyr «Minnevarden til O'Connor» eller «O'Connors grav», med henvisning til minnevarden (Leacht) som markerte gravstedet til en av O'Connor-høvdingene, som var den regjerende klanen i distriktet Corco Modhruadh Iartharach.
Byen ble registrert den irske krøniken Annalene av de fire mesterne som Leith Innse, som er en variant av det irske ordet for en halvøy, leithinis, som beskriver landsbyens beliggenhet mellom elven Inagh og havet. Landsbyen i dag hovedsakelig stavet som Lahinch, men noen veiskilt i området bruker skrivemåten «Lehinch».
Historie og landemerker
Det er flere bygdeborger bygd opp med jordvoller i området som indikerer at området var bebodd i forhistorisk tid, hvorav den mest framtredende er på nordsiden av åsen over landsbyen langs veien til Ennistymon. Denne borgen er antatt å ha blitt bygget av norrøne nordboere og vikinger og ligger på en høyde som senere ble kjent som «Doctor's Hill» etter at en lege ble myrdet der i moderne tid.
I middelalderen dominerte O'Brien-klanen kysten; festningene Liscannor Castle og Dough Castle (Dumhach Ui Chonchuir, «O'Connors sandbank») er nå ruiner. Restene av borgtårnet til Dough Castle står på golfbanen, og O'Brien's Bridge over elven Inagh er i nærheten. Så sent som på 1700-tallet var Lahinch fortsatt en liten grend med bare noen få rorbuer. Den vokste på 1800-tallet til over 1000 mennesker i 1835, men det var ikke før senere på århundret at infrastrukturen til byen utviklet seg og den ble en badeby etter åpningen av jernbanen West Clare Railway i 1887. I 1883 ble byen rammet av en kraftig storm som ødela diket og promenaden og skadet mange bygninger. Den lokale guvernøren William Edward Ellis overså reparasjonsarbeidet som fulgte og byggingen av et nytt dike og promenade i juli 1893.
På slutten av 1800-tallet utviklet stedet seg som et feriested. En bok Holiday Haunts of the West Coast of Clare (1891) omtalte at Lahinchs strand for dens lengde, bredde og jevnhet, og bemerket at «innkvarteringen er utmerket, ryddig og respektabel». Året etter bidro etableringen av golfklubben Lahinch Golf Club ytterligere til veksten av byen. I 1900 skrev Gertrude Crowe fra Times Weekly: «Lahinch, et avslappende pittoresk sted på vestkysten av Clare, beholder mye av sin primitive gammeldags sjarm. I gode tider feires det for samlingen av rang og skjønnhet og mote som gikk dit for å bade». Historisk sett feiret byens innbyggere Garland Sunday den siste søndagen i juli, og tiltrakk seg folk fra hele fylket. Boder langs hovedgaten med en rekke andre attraksjoner for de besøkende.
Den 22. og 23. september 1920 hevnet britiske polititropper bakholdet i Rineen under den irske uavhengighetskrigen, der de mistet seks mann, ved å brenne ned rundt 26 bygninger, blant annet Lahinchs rådhus og den lokale danseklubben på Promenade. Aideen Carrol beskriv at polititroppene løp «amok i Lahinch og Miltown Malbay i en orgie av brenning og juling». Dan Lehane, et medlem av IRA fikk huset sitt i Cragg nær Lahinch stormet og han ble avhørt brutalt, men nektet å avsløre noe og døde fire dager senere av skadene.
West Clare Railway stengte i 1961, men landsbyen beholdt sin popularitet og har i nyere tid blitt et kjent surfested. På 2000-tallet inneholder den flere små kafeer og restauranter, en kirke, en pub, hoteller, en bokhandel og en surfeskole. Like utenfor byen ligger Moy House, et landsted som ligger i 15 hektar med skog ved elven Moy, kåret til Årets Country House i 2003. Sommeren 1996 åpnet Lahinch Seaworld and Leisure Centre med et akvarium, et 25 meter innendørs svømmebasseng, barnebasseng, badstue, og andre fasiliteter. I 2002 publiserte fofatteren G.A. Finn utga boken Lazy Days at Lahinch, en letthjertet samling noveller om lokale golfere.
Fosfin
Fosfin er hydrogenfosfid (PH3).
Bruk
Gassen blir brukt som et mer miljøvennlig alternativ til å bli kvitt insekter i kornsiloer. Den brukes også i noe produksjon av elektronikk, samt for fremstilling av flammehemmende midler.
Helse
Gassen er svært giftig og kan drepe i små konsentrasjoner. Den er i tillegg fargeløs og brannfarlig. I ren form (ACS-gradering) er gassen luktfri, men i teknisk grad til bruken nevnt ovenfor har gassen en skarp lukt som ligner hvitløk eller råtnende fisk.
Kontakt med gassen kan føre til synstap og lungeproblemer, og ved lengre kontakt også hodepine, svimmelhet, magesjau og koordinasjonstap. Kroniske effekter på mennesker inkluderer bronkitt og alvorlige skader på skjelettet.
Slettnes (Hammerfest)
Slettnes er ei grend i Hammerfest kommune i Troms og Finnmark. Slettnes ligger på Sørøya.
Slettnes kapell ligger på Slettnes.
John Magnar Bernes
John Magnar Bernes, også kjent som Hungry John, (født 10. mai 1951) er en norsk musiker og munnspiller. Han er mest kjent som medlem og grunnlegger av bluesbandet Bergen Blues Band, som ble oppløst i 1985. Etter at bandet var oppløst dannet han bandet Hungry John and the Blue Shadows, som fremdeles eksisterer. I 2010 gjenforente han Bergen Blues Band og ga ut en ny plate med bandets beste låter.
Luftvern
Luftvern er tiltak til beskyttelse mot trusler ført frem gjennom luften. Luftvern er ofte en våpenart i en forsvarsgren (som regel hæren eller flyvåpenet) eller en separat forsvarsgren.
John Magnar Bernes
Musikalsk virke
En gang på 1960-tallet kom John Magnar over noen bluesplater. Han begynte å spille munnspill til plater av blant andre Muddy Waters, Sonny Boy Williamson, Little Walter, Sonny Terry, Paul Butterfield og John Mayall. Han største inspirasjon var, og er fremdeles, Muddy Waters.
Luftvern
Luftvern hadde sin begynnelse under første verdenskrig i form av kanoner på bakken brukt mot fly. Under andre verdenskrig tok man også i bruk raketter og flaktårn. I dagens luftvern benyttes styrte raketter, altså luftvernmissiler, i større og større utstrekning. I tradisjonell forstand har luftvern beskyttet mot luftangrep i form av flymaskiner eller helikoptere, men i dagens fortolkning og kapasiteter omfatter det et videre spekter trusler, som taktisk ballistiske missiler, kryssermissiler og ubemannede luftfarkoster (droner). Se NASAMS for nærmere forklaring.
I en videre definisjon omfatter også luftvernbegrepet fly og luftovervåkningssystemer (kontroll- og varslingsstasjoner), i tillegg til bakkebasert luftvernartilleri, men da vil begrepet "integrert luftforsvar" være mer dekkende.
John Magnar Bernes
Musikalsk virke
I 1968 var Bernes med å starte Alfonso Band. Blues var nå mer akseptert som danse/konsertmusikk. De hadde mange jobber, men med en stadig utskifting i besetningen. Fra 1970 var John Magnar i lange perioder i London. Han jobbet som gatemusikant og var også på mange festivaler og klubber. Han levde på «loffen» og fikk slik tilnavnet «Hungry John».
I 1975 startet han Bergen Blues Band sammen med Per Jørgensen (gitar), Edvard Askeland (bass), Kåre Sandvik (piano) og Willy Korneliussen (trommer). Han spilte bass i Alfonso Band, men da de fikk med Edvard Askeland, som var byens beste bassist, solgte han bassen. De andre i bandet gikk også for å være «de beste» på sine instrumenter i byen. En av styrkene var at de presenterte egenkomponert stoff. Bernes har gjennom tidene laget et hundretalls låter. Bandet ga ut tre LP-er: Bergen Blues Band (1980), Another Blues (1981) og Blues Hit Me (1983). Da de ga ut den første LP-en havnet de rett på hitlistene. Den gangen var det noe som het Europatoppen, og bandet var inne på femteplass der. Den kanskje beste låten, «Jump 'n Shout 'n Dance», var nummer en i Irland. De tre LP-ene solgte til sammen over 60 000 eksemplar. Bandet turnerte i hele Skandinavia. Låtene var spilt på radio både i USA og Australia.
Bernes startet Hungry John and The Blue Shadows i 1985.
Enhetsoperasjon
I kjemiteknikk og andre relaterte fagområder, er en enhetsoperasjon et enkeltstående steg i en produksjonsprosess. Et eksempel på dette er melkeproduksjon, hvor homogenisering, pasteurisering, avkjøling og pakking er enhetsoperasjoner som kobles sammen til en komplett produksjonsprosess.
Alle prosesser kan deles opp i flere enhetsoperasjoner, og en enhetsoperasjon fungerer etter samme prinsipper uavhengig av hvilken type prosess den benyttes i. Inndelingen i slike enhetsoperasjoner, danner fundamentet for kjemiteknikken.
I kjemiteknikken deles enhetsoperasjoner inn i fem klasser:
Enhetsoperasjoner i kjemiteknikken kan også inndeles i disse kategoriene:
Andreas Hauge
Andreas Hauge (født 12. desember 1815 i Christiania, død 13. januar 1892) var en norsk prest og salmebokutgiver.
Liv og virke
Andreas Hauge var sønnen til lekpredikanten Hans Nielsen Hauge og Andrea Andersdatter Nyhus. Han studerte teologi, og ble Cand. theol i 1839. Hauge ble medbestyrer ved en pikeskole i Trondheim i 1843, og fra 1846 var han lærer ved den samme skolen. Fra 1850 var han den første sekretær i Det norske Misjonsselskap. Hauge ble i 1852 sogneprest i Nordre Undal før han i 1856 tok over Skiens sognekall etter at sogneprest Lammers sluttet etter å ha dannet egen frimenighet. Den offisielle utnevnelsen kom 11. juni 1857 og 11 år senere, i 1868 ble han prost i Skien prosti.
Andreas Hauge var stortingsrepresentant for Skien 1865–1866, kommunestyrerepresentant for Skien fra 1868, og ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden i 1875.
Andreas Hauge giftet seg med Gabrielle Caspara Sigismunda (Ella) Kielland, datter av Gabriel Kirsebom Kielland og Gustava Kielland, og de ble foreldre til ti barn, deriblant Hans Nilsen Hauge, også han prest og politiker.
Nigerias kvinnelandslag i fotball
Nigerias kvinnelandslag i fotball representerer Nigeria i internasjonal fotball. Nigeria er elleve ganger afrikansk mester i fotball, og har kommet til kvartfinalen i både VM og OL.
Nigeria debuterte i 1991 med kvinnefotball. Den første kampen Nigeria spilte, var innledningskampen i Afrikamesterskapet. Nigeria slo Ghana komforabelt 5-1. Nigeria fortsatte med å vinne hele turneringen, og vant deretter de neste seks turneringene. Fram til Afrikamesterskapet i 2008 hadde Nigeria vunnet alle afrikamesterskap, men da tapte de i semifinalen for Ekvatorial-Guinea, som senere vant mesterskapet.
I VM og OL har det gått dårligere. Nigeria har ikke kommet videre fra gruppespillet i OL og VM, med unntak av i VM i 1999 og OL i Athen i 2004 da Nigeria kom til kvartfinalen og VM 2019 da de kom til åttendedelsfinalen.
Ola Steinholt
Ola Markus Steinholt (født 4. oktober 1934 i Harstad, død 20. april 2009 i Tromsø) var en norsk teolog som i perioden 1990 til 2001 var luthersk biskop i Nord-Hålogaland bispedømme. Han var sønn av Ole Konrad Steinholt, den såkalte arbeiderpresten, som var en av Arbeiderpartiets tre første stortingsrepresentanter fra Troms.
Steinholt kom fra Trondenes rett ved Harstad. Han hadde teologisk utdannelse fra det teologiske fakultet ved Universitetet i Oslo, og ble cand.theol. i 1959. I 1961 ble han ordinert som prest i Trondenes kirke, hvor faren hadde vært prest i Steinholts barndom. I årene etter var han feltprest i Brigaden i Nord-Norge og i FN-styrkene i Gaza, og senere garnisonsprest for Nord-Norge.
Han ble sokneprest i Vefsn i 1971 og domprost i Tromsø i 1984, før han ble biskop i Nord-Hålogaland i 1990.
Steinholt var en av de første biskopene i Den norske kirke som tok til orde for at personer i homofile forhold skulle kunne inneha vigslede kirkelige stillinger, noe som kirkens besluttende organer hadde forbudt. Som en reaksjon på dette frasa flere prester i Nord-Hålogaland seg Steinholts tilsyn som biskop. Hans liberale standpunkter førte til at han ble omstridt i mange læstadianske menigheter på 1990-tallet.
Ola Steinholt fortsatte å virke som prest etter at han gikk av som biskop.
Han var gift og hadde tre barn.
Annet
Steinholt har skrevet essaysamlingen Sett nordfra (Alta : Nordnorsk forlag 1982 ISBN 82-92183-05-1 )
Han ble i 2003 tildelt St. Olavs Orden.
Danmark under EM i svømmesport 2021
Danmark deltok under EM i svømmesport 2021 i Budapest i Ungarn fra 10. til 23. mai 2021.
Geodesi
Geodesi er vitenskapen knyttet til jordens form og størrelse samt dens ytre tyngdefelt. Geodesien danner grunnlag for kart- og oppmålingsarbeid.
Liste over slag under Irak-Iran-krigen
Liste over slag under Irak-Iran-krigen
Sveits under Ski-VM 2019
Sveits deltok under Ski-VM 2019 fra 20 februar til 3. mars 2019 i Seefeld i Østerrike.
Joner (andre betydninger)
Joner kan sikte til:
Svein Sturla Hungnes
Svein Sturla Hungnes (født 21. mars 1946) er en norsk skuespiller, teatersjef og instruktør.
Hungnes studerte ved Statens Teaterskole 1966–1970, og hadde enkelte småroller ved Nationaltheatret i studietiden. I praksisåret på teaterskolen fikk han sitt gjennombrudd i Fjernsynsteatret som unggutten Ronny i Arnhold Weskers triologi.
i 1971 ble Hungnes betegnet som et filmfunn for sin filmdebut i Anja Breiens film Voldtekt. Deretter medvirket han i et tyve-talls filmer hvor Mors Hus, Kimen, Adjø Solidaritet, Telegrafisten og Detektor er de mest anerkjente.
Etter uteksaminering fra Teaterskolen i 1970 fikk han fast engasjement ved Nationalteatret. Her ble han en av de ledende skuespillerkreftene på 1970- og 1980-tallet. Han hadde et vidt spenn i sine rollekarakterer fra Osvald i Henrik Ibsens Gengangere og Peer Gynt, til Puck i William Shakespeares En midtsommernattsdrøm; fra Mozart i Amadeus til Falk i Edith Rogers syngespillversjon av Henrik Ibsens Kjærlighetens Komedie, for å nevne noen.
Etter tyve år som skuespiller gikk han mer og mer over til å regissere. Ved Nationaltheatret satte han opp blant annet Fedra, Romeo og Julie, Et dukkehjem, Fruen fra Havet, Geografi og kjærlighet, Tolvskillingsoperaen, Stones in his pocket og en musikalversjon av På Solsiden.
Som instruktør har han arbeidet ved de fleste teatre i Norge, blant annet Hamlet på Trøndelag Teater, Hedda Gabler og En Folkefiende på Riksteatret, Utlendingen på Teatret Vårt, Victoria på Nordland Teater, Engler i Amerika, Våre Sønner og Yvonne på Rogaland Teater, As you like it, Next to Normal og Evita på Det Norske Teatret, Nordahl Grieg-hyllesten Nordahl i våre hjerter, Peder Påske, sin egen musikalversjon av Kristin Lavransdatter og en rekke andre musikaler på Den Nationale Scene. På Oslo Nye Teater har han, foruten Hedda-pris vinneren Hvem er redd for Virginia Woolf?, og en mengde andre forestillinger, satt opp musikalsuksesser som Cabaret, Chicago, My Fair Lady, West Side Story, Les Miserables, Singin`in the Rain, Spellemann på taket, La cage aux Folles, Guys and Dolls og Den Glade Enke.
Hungnes var i to år konstituert teatersjef ved Riksteatret, og fra 2002 - 2009 var han sjef for Oslo Nye Teater.
Fra oppstarten i 1989 hadde Hungnes regien på Peer Gynt ved Gålåvannet i Gudbrandsdalen. I 1995 overtok han rollen som Peer, og spilte den i 13 år. Regien hadde han i 25 år. Forestillingen ble vist både i Central Park i New York, og ved Nationaltheatret i Seoul. En rekke versjoner og konsertversjoner har dessuten vært spilt i inn- og utland.
Høsten 2007 var han jurymedlem i Drømmerollen på NRK1 for å finne den kvinnelige hovedrollen til Singin`in the Rain.
Hungnes har laget store utendørs og innendørs jubileumsforestillinger, operaforestillinger og eventer.
Akershus festning skal sommeren 2021 sette opp en storstilt versjon av hans dramatisering av Kristin Lavransdatter.
Jelena Tsyplakova
Jelena Oktjabrevna Tsyplakova (Елена Октябревна Цыплакова; født 1958) er en russisk regissør og skuespillerinne.
Amathay-Vésigneux
Amathay-Vésigneux er en kommune i departementet Doubs i Bourgogne-Franche-Comté-regionen øst i Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Ornans som tilhører arrondissementet Besançon.
Benjamín González
Benjamín González Gómez (født 12. april 1958, død 6. juni 2011) var en spansk friidrettsutøver, som konkurrerte på 400 og 800 meter.
Han hadde to barn sammen med Etxegibel Nerea, som også var idrettsutøver, og han døde i en klatreulykke i Mount Alluitz i Vizcaya.
Idrettskarriere
Ved EM i friidrett innendørs 1982 i Milano kom han på 3.-plass på 400 meter, bak sovjetiske Pavel Konovalov og ungarske Sándor Újhelyi. González løp her på 47,41. Senere på året deltok han ved EM i friidrett 1982. Der ble han slått ut i innledningsheatet på 400 meter, med tiden 47,00, og deltok også på 4 x 400 meter, der Spania ikke fullførte sitt innledningsheat.
I 1983 kom Spania på 3.-plass på 4 x 400 meter ved det Ibero-amerikanske mesterskapet i friidrett 1983, bak Cuba og Brasil, med González på laget. Han deltok igjen ved sommer-OL 1984, der Spania kom på 4.-plass i sitt innledningsheat på 4 x 400 meter, og gikk ikke videre til semifinalen. Individuelt deltok han også på 800 meter, men kom på 4.-plass i sitt innledningsheat, og gikk ikke videre til kvartfinalen.
Ved VM i friidrett innendørs 1985 kom han på 2.-plass på 800 meter med tiden 1:47,94, kun slått av sin lagkamerat Colomán Trabado.
Seema Punia
Seema Punia-Antil (født 27. juli 1983 i Sonipat i Haryana i India) er en indisk diskoskaster. Hun vant opprinnelig VM-gull i juniorklassen i 2000, men ble diskvalifisert for bruk av pseudoefedrin. Antil vant bronsemedalje under junior-VM i 2004. Hun har en personlig rekord på 64.84 fra august 2004. Hun vant sølvmedalje i Samveldelekene i 2006.