cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Idrettslaget Manglerud Star
Manglerud Star Ishockey
Det er ishockeylaget, som ble Norgesmester i 1977 og 1978, som er klubbens stolthet og spiller i Manglerudhallen. De spiller nå i 2. divisjon ishockey for menn etter å ha rykket ned våren 2023 etter 10 år i Fjordkraftligaen. MS har ikke et veldig stort budsjett og satser ungt, MS er det laget i GET-ligaen som har den minste gjennomsnittlige alderen med 22,11 år. Supporterklubben til Manglerud Star kaller seg for " Green Army". Høyeste tilskuertall denne sesongen kom 17.01.2010 mot Vålerenga, da 783 mennesker fant veien til Manglerudhallen.
Manglerud Star Breddefotball
Mangleud Star var i 2. divisjon, men plassen ble overtatt av Oslo Øst FK. Senere kjent som Manglerud Star Topfotball. De gamle veteranene i Manglerud Star, startet derfor på nytt i 8. divisjon. De kom så langt som 5. divisjon før dem la skoene på hylla. Men det var forsatt noen ildsjeler i klubben som fikk klubben på bena igjen. Juniorspillere tok over laget. En av dem var Manglerud Stars Ron Inge Aasnes. De fikk også hentet inn keeper Eirik Olsen Eggen ifra Abildsø. Dessverre gikk det ikke så bra, så de rykket ned første sesong. Det skulle ta 3 år før trenerlegenden Åge Jøndal tok over laget. Sammen med Käthe Eva Bleken, så tok han laget helt opp til 3. divisjon på 3 år. Disse årene hadde Manglerud Star Bredde flere store profiler, deriblant, Ron Inge Aasnes, Henning Jøndal, Jonas Jøndal, Lasse Kåring, Roar Steenbekken, Kenneth Johannesen, Bjørn Flom, Espen Enevoll, Mads Bleken og Fakar Khan. I 2008 tok den tidligere Vålerenga og Strømsgodset spilleren, Juro Kuvicek over som hovedtrener. Sesongen startet dårlig og etter halvspilt sesongen fikk Juro Kuvicek sparken og Manglerud Star Toppfotball tok over klubben. Frem til 2011 var laget et rekruttlag for toppfotballen. Foran sesongen 2013 overtok Atle Jan Larsen som trener for A-laget. Laget vant 5. divisjon klart med 17 seire, en uavgjort og ingen tap i serien. Sesongen 2014 endte med 6.-plass i 4. divisjon, før 2015 sesongen endte med et nytt opprykk. Det betyr at 2016 sesongen skal spilles i 3. divisjon.
Menn
Fotballdelen av klubben deltok i samarbeidsklubben Manglerud Star Toppfotball. Konkurs før sesongen 2011
Kvinner
I 2005-sesongen klarte også klubbens kvinnelag å rykke opp til nest øverste divisjon. Dette laget er ikke en del av det samarbeidet som gjør seg gjeldende i herrefotballen.
Manglerud Star 2
Manglerud Star 2 var rekruttlaget til Manglerud Star. De spilte sine hjemmekamper i Manglerudhallen, og var i norsk 1. divisjon. Opprette i 2009 hovedsakelig for å videre utvikle spillere i Manglerud systemet, slik at de som ikke hadde fått spilletid i GET-ligaen kunne spille i 1. divisjon og for å få opp spillere til GET-ligaen. Manglerud Star eksistere mellom 2009 og 2012 og fikk tre sesonger, som spilte i 1. divisjon ishockey for menn.
Arkitekturåret 1415
Arkitekturåret 1415 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1415.
Dødsfall
…
1415 in architecture
Unibuss Tur
Unibuss Tur, tidligere Sporveisbussenes turbiler, er et turbusselskap i Unibuss-konsernet, med avdelinger i Oslo, Stokke og Lillehammer.
Selskapet ble etablert 1. januar 2006 under navnet Sporveisbussenes turbiler AS. Turbilvirksomheten var til da drevet som en virksomhet innenfor selskapet Sporveisbussene i Oslo siden OL på Lillehammer i 1994. Etableringen skjedde ved at datterselskapet Interbuss AS skiftet navn og alle turavdelingene ble samlet der.
Sporveisbussene kjøpte Pedersens buss i 2001. I 2002 endret en fargen på bussene fra røde til sølvgrå. I 2004 kjøpte selskapet Interbuss av Roger Weel, i 2005 Arctic Express Buss og Reisebyrå og i 2006 ble Tønsberg Bussreiser og Lundstad Buss AS på Dokka kjøpt. Samme år ble virksomheten organisert som et datterselskap av Sporveisbussene.
20. juni 2007 endret konsernet Sporveisbussene navnet på datterselskapene. Både det nye og det gamle navnet ble brukt i en overgangsfase. 1. januar 2009 ble konsernet omorganisert, slik at Sporveisbussene ble innfusjonert i Unibuss, som da ble konsernets nye morselskap. 1. mai samme år endret Sporveisbussenes turbiler AS navn til Unibuss Tur AS.
Xyz (illegal avis)
Xyz var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig.
Dragon
En dragon var fra 1500-tallet en soldat som beveget seg til slagmarken til hest, men steg av for å slåss som en infanterist. En dragons hest var ikke kamptrent, så han måtte slåss til fots, i motsetning til en kavalerist, der hesten var kamptrent og kunne delta i slaget.
Fra midten av 1700-tallet ble betegnelsen brukt om soldater som kjempet til hest med «blanke våpen» (dvs. sabler) og til fots med skytevåpen. Den teknologiske utviklingen har ført til at dragoner i dag benytter seg av panservogner i form av stridsvogn eller stormpanservogn.
Xyz (illegal avis)
Xyz startet på høsten 1942, og var ment å erstatte avisen Whispering times som var rullet opp av tyskerne. Avisen kom nokså regelmessig med 2 – 3 nummer hver uke. Den brakte referater av nyhetssendingene fra London og andre artikler.
Dragon
Dragoner i Norge
I Norge skulle en eller flere gårder, kalt «dragonkvarter» eller «utrederkvarter», stille en rytter med hest og utrustning til kavaleritjeneste.
Xyz (illegal avis)
Redaksjonen holdt til i en leilighet i Oslo. Det tekniske utstyret ble til slutt plassert i en villa på Ris. Selve radio-lyttingen skjedde annet sted. Radiooperatører i gruppa var Ottomar Elligers og broren hans Carl-Sigurd Elliger, – som senere ble skutt i sitt hjem i forbindelse med opprullingen av en Milorg-gruppe.
Dragon
Dragoner i Norge
Fra 1768 hadde Norge fire regimenter bygd opp med dragoner: Første, Andre og Tredje Søndenfjelske dragonregiment, samt Nordenfjeldske Dragonregiment.
Xyz (illegal avis)
Xyz holdt driften i gang i om lag trekvart år, til tyskerne sommeren 1943 avslørte en av distributørene. En av redaktørene, Thomas Chr. Mürer, hadde alt måttet flykte til Sverige. Hoveddistributør Jørgen Utheim klarte også å ta seg over grensa. En av utgiverne, Rasmus Schnitler, ble arrestert. Han klarte imidlertid å bløffe tyskerne ved å dekke seg bak Mürer, som han visste var ute av landet. Slik unngikk man en mer omfattende opprulling av avisorganisasjonen.
Mye av apparatet bak avisen og alt det tekniske utstyret var i behold. Derfor kunne Xyzs andre redaktør Richard Schage drive virksomheten videre. Han ble nå redaktør for avisen Total krig (avis).
Dragon
Dragoner i Norge
I Norge i dag er en dragon en menig i kavaleriet. Dragoner/kavalerister bærer sort beret med grønn og gul bakplate, grønn og gul våpensnor rundt høyre arm, kalt kavalerisnor. Det er tre avdelinger som utdanner dragoner i dag: Panserbataljonen, Etterretningsbataljonen og Kampeskadronen.
Potosí (departement)
Potosí er et departement sørvest i Bolivia. Departementet er på 118 218 km² og har 828 903 innbyggere (2012). Departementshovedstaden ligger i byen Potosí. I departementet ligger Salar de Uyuni som er verdens største saltslette.
Provinser i departementet Potosí
Potosí er inndelt i 16 provinser:
Champagne Castle
Champagne Castle er et fjell som ligger sentralt i fjellkjeden Drakensberg, og er det nest høyeste fjellet i Sør-Afrika. Fjellet består av flere topper, blant dem Cathkin Peak (3 149 moh), Sterkhorn, Mount Memory, Monk's Cowl and Dragon's Back. Fjellets høyeste punkt ligger 3 377 moh.
Det sies at når to uforferdede fjellklatrere, David Gray og Major Grantham, klatret toppene rett foran Cathkin, var de i ferd med å feire sin lange reise ved å åpne en champagneflaske. Men som skjebnen ville ha det mistet guiden flasken på en stein – og i det øyeblikket ble fjellet i hjertet av uKaHlamba (Barrier of Spears) døpt Champagne Castle.
Grunnkretser i Klepp kommune
Grunnkretser i Klepp kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Klepp kommune, Rogaland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Færøyske frimerker 1975
Færøyske frimerker 1975. Det var første året som det ble utgitt færøyske frimerker. Det ble utgitt i alt fjorten frimerker fra Færøyene i 1975 og alle merkene ble utgitt 30. januar. De elleve første var gravert av Czesław Słania.
Santa Rosa do Sul
Santa Rosa do Sul er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Osburga av Wessex
Osburga eller Osburh (født ca. 810, død ca. 855) var første hustru av Æthelwulf av Wessex og mor til Alfred den store. Alfreds biograf Asser beskrev henne som «en meget religiøs kvinne, edel vesen og edel av fødsel». Hun var datter av kongens hovmester Oslac.
Liv og virke
Osburga er kjent kun fra Assers biografi Livet til kong Alfred. Hun er ikke navngitt som vitne til noen charter, heller ikke er hennes død omtalt i Den angelsaksiske krønike. Så langt som det er kjent var hun mot til alle barna til Æthelwulf; hans fem sønner, Æthelstan, Æhelbald, Æhelbert, Æhelred og Alfred, og dessuten en datter, Æthelswith, som ble gift med Burgred, konge av Mercia.
Hun er best kjent for Assers fortelling om en bok med angelsaksiske sanger som viste til Alfred og hans eldre brødre, og tilbød å gi bort boken til den som først kunne lære den utenat. Det var en utfordring som Alfred tok og vant. Selv om det er smigrende fortelling diktet opp av Asser for å vise hvor overlegen Alfred var sine brødre selv som barn, viser den interessen til kvinner av høy status på 800-tallet, at hun kunne lese, og kvinners rolle i undervisningen av barn.
Osburga var datter av Oslac, også kun kjent fra Assers biografi, kong Æthelwulfs pincerna (hovmester), en betydelig myndighetsposisjon ved det kongelige hoff og husholdning. Oslac er beskrevet som en etterkommer av kong Cerdic av Wessex' jydiske nevøer Stuf og Wihtgar som erobret Isle of Wight. I 855 reiste ektemannen Æthelwulf til Roma, og man må anta at Osburga da ikke levde lengre. På hjemveien giftet kongen seg med den tretten år gamle Judith, datter av den karolingske kong Karl den skallete. Han fikk ingen barn med henne. Ved farens død giftet sønnen, Æthelbald, seg med farens enke, sin stemor.
Månz Karlsson
Östers IF
Karlsson, som er født og oppvokst i Växjö, startet karrieren i Växjö Norra IF, og senere i Östers IF. Han ble tatt opp i A-laget 2008, som da spilte i Division 1. I løpet av sitt opphold i klubben, var Karlsson med på to opprykk med klubben, som førte Östers IF opp i Allsvenskan i 2013-sesongen. Karlsson spilte 28 kamper og scoret to mål for klubben denne sesongen, som endte med nedrykk for klubben.
Åtvidabergs FF
Karlsson signerte i forkant av 2014-sesongen en kontrakt for Åtvidabergs FF som løper ut 2016.
Santa Terezinha (Santa Catarina)
Santa Terezinha er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Janez Brajkovič
Janez Brajkovič (født 18. desember 1983 i Metlika, Novo Mesto) er en slovensk syklist.
Brajkovic vant temporittet under U23-VM i 2004 foran forhåndsfavoritten Thomas Dekker. I 2007 vant han Tour de Georgia sammenlagt. Hans største seier kom i juni 2010, da han vant Critérium du Dauphiné sammenlagt.
Kastespyd
Et kastespyd er et spyd som er ment brukt til å kastes, i stedet for å stikke med som en lanse. Kastespyd ble mye benyttet i antikken, fram til det ble utviklet kraftige nok buer til at en pil kunne gjøre like stor skade som et kastespyd. Kast med spyd var en viktig del av den militære opplæringen både i Hellas og Romerriket, og spydkast er fortsatt en klassisk øvelse i de Olympiske leker.
I antikken bruke greske tropper ofte egne soldater, kalt peltaster som overøste fienden med små, lette kastespyd. Romerske soldater kastet dem på fienden like før de gikk inn i nærstrid. Disse kastespydene ble kalt pilum og hadde en spesiell konstruksjon med en lang uherdet shank bak spissen som bøyde seg når spydet traff målet eller bakken, slik at motstanderne ikke kunne kaste dem tilbake. Senere utviklet de en lettere variantr kalt en spiculum, og en kort kastepil kalt en plumbata.
Ewald-Heinrich von Kleist-Schmenzin
Ewald-Heinrich Hermann Konrad Oskar Ulrich Wolf Alfred von Kleist-Schmenzin (til daglig Ewald von Kleist; født 10. juli 1922 på Gut Schmenzin, Pommern; død 8. mars 2013 i München) var en tysk offiser og senere forlegger, som ble kjent som grunnlegger av Den internasjonale sikkerhetskonferansen i München, som han ledet frem til 1998. Han tilhørte som ung offiser den antinazistiske kretsen rundt Claus von Stauffenberg, en gruppe militære offiserer som forsøkte å gjennomføre et attentat mot Hitler. Fra slutten av 1940-årene drev han egen virksomhet som forlegger av juridisk og fra 1950-årene også militærfaglig og sikkerhetspolitisk litteratur, og han deltok i 1952 i grunnleggelsen av Gesellschaft für Wehrkunde, som støttet Konrad Adenauers USA-orienterte utenrikspolitikk og tysk gjenopprustning.
Liv
Ewald-Heinrich von Kleist var den eldste av de seks barna til den erkekonservative og hitlerfiendtlige godseieren Ewald von Kleist-Schmenzin (1890–1945) og hans første kone, Anna von der Osten (1900–1937).
Som infanteriløytnant i Wehrmacht ble Ewald-Heinrich rekruttert til Claus von Stauffenbergs motstandsgruppe mot Adolf Hitler, og for faren fungerte han samtidig som et tilforlatelig kontaktledd med militære og sivile motstandskretser. Stauffenbergs gruppe planla et attentat mot Hitler der meningen var at en selvmordsbomber skulle angripe Hitler under en uniformsparade. Da den planlagte attentatsmannen, Axel von dem Bussche, ble alvorlig såret på Østfronten i januar 1944, forsøkte Stauffenberg å få Kleist til å steppe inn som erstatning. Etter eget utsagn var Kleist lite lysten på å dø så ung, så han bad om å få legge fram forslaget for sin far i håp om at han skulle fraråde ham å ta oppdraget, men til sin overraskelse sa faren: ''«Ja, det må du gjøre. Den som svikter i et slikt øyeblikk, får aldri en lykkelig dag i livet.»'' Hitler endret datoen for uniformsparaden og planen gikk i vasken.
Kleist var en av mange som bisto i Bendlerblock under Stauffenbergs attentatsforsøk. Han ble stilt for retten, men av mangel på bevis ble saken hans innstilt i desember 1944. Han kom seg også unna en anklage i Volksgerichtshof. En sympatisk innstilt høyere offiser fikk ordnet delvis forfalskede papirer for ham, og Kleist flyktet til Italia der han ved hjelp av dokumentene foregav å være på etteretningsoppdrag. Kort tid før kamphandlingene opphørte, meldte han seg for en kampenhet og ledet denne til elva Po der han havnet i amerikansk krigsfangenskap. Amerikanerne forsøkte å verve ham til propagandaoppdrag, men Kleist avslo.
I 1962 grunnla Kleist Wehrkundetagung, senere omdøpt Den internasjonale sikkerhetskonferanse, og ledet denne fram til 1998. Ewald von Kleist-prisen som deles ut av sikkerhetskonferansen, er oppkalt etter ham. Den ble første gang utdelt i 2009.
Etter Philipp von Boeselagers død ble Kleist regnet som den siste gjenlevende medlem av Stauffenbergs krets. Ewald von Kleist døde fredag 8. mars 2013.
Adelsbrev
Adelsbrev, også kalt «adelspatent», er et dokument utstedt av en myndighet som har rett til å utnevne eller stadfeste adelskap. Slike dokumenter har vært utstedt i de fleste europeiske land helt fra middelalderen og til så langt inn i nyere tid som det enkelte land har opprettholdt «adel» som en egen kategori.
En variant av adelsbrev er «våpenbrev» som bare tildeler et våpenskjold og ikke et adelsskap. I Sverige blir imidlertid også adelsbrev til dels kalt for «sköldebrev». Våpenbrevene er for øvrig flott utstyrt på omtrent samme måte som adelsbrevene, både i innhold og form. Våpenbrev gir uttrykk for en enerett (privilegium eller «patent») til et våpenskjold under et visst rettsvern fra den myndigheten som har tildelt våpenet. I Danmark-Norge var forskjellen neppe stor til de mange rent selvtatte våpenskjoldene. I Norge etter 1814 har ikke myndighetene utstedt verken våpenbrev eller adelsbrev. I Storbritannia tildeler fortsatt heroldsmyndighetene våpenskjold i våpenbrev og hevder at folk ikke selv kan ta et nytt våpenskjold uten å ha fått en slik tildeling mot god betaling.
Innhold og omfang
Innholdet i adelsbrev er vanligvis:
Flere adelsbrev fra middelalderen finnes fortsatt bevart.
Utstyr og form
Adelsbrev kan være svært flotte dokumenter på pergament med elegant skrift, farger, ornamenter og andre tegninger. Språket er vanligvis formelt i høytidsstemte ord og vendinger. Også skandinaviske adelsbrev har våpenbeskrivelser (blasoneringer) etter heraldisk metode, ved at de nevner bare skjoldets farge- (tinktur-) og figur-sammensetning, hjelmtegnet og eventuelt ytre utstyr. Den mer detaljerte formgivningen er dermed ikke omtalt. Enkelte heraldiske faguttrykk forekommer, for eksempel felt og vesselhorn.
Under det danske-norske eneveldet, måtte den adlede personen selv betale alle kostnadene til pergament, skriver, tegner og andre involverte, i tillegg til en dokumentavgift. Dette var kostbart og forutsatte at bare velstående personer fikk adelsbrev.
Skottlands regioner
Skottlands regioner er administrative enheter som har overtatt etter de eldre grevskapene. De heter nå formelt Council areas, etter en reform av 1. april 1996.
Kart
I tillegg kommer Shetlandsøyene og Orknøyene, som ikke er vist på kartet.
Stattholderskap (Skottland)
Stattholderskap er i Skottland et område definert av seremonielle årsaker. Hvert område har en stattholder (Lord-Lieutenant). De avviker fra både tradisjonelle grevskap og regioner.
Fire av stattholderskapene – City of Aberdeen, City of Dundee, City of Edinburgh og City of Glasgow – har et eldgammelt privilegium som gir dem rett til selv å velge sin stattholder, som der har tittelen Lord Provost og også fungerer som byens borgermester.
Embetet som stattholder er ofte tenkt på å ha en nær tilknytning til historiske grevskap. Dette gjelder særskilt i Skottland, hvis stattholderne er noen ganger antatt å være mer på linje med de historiske og tradisjonelle grevskapene enn de i England og Wales. Det er mange betydelige forskjeller mellom dem. Stattholderskapene i Skottland sammenlignet med de tradisjonelle grevskapene viser mange likheter. Det gjenspeiler det faktum at stattholderne en gang var basert på de historiske grevskapene, men det har blitt endret, spesielt siden 1975, for å gjenspeile endringer i lokale myndighetsområder. Mens et flertall av de 35 stattholderne fortsatt har et historisk fylkesnavn, har bare 15 av dem et område som er rimelig nær det historiske grevskapet.
Kristin B. Aavitsland
Kristin Margrethe Bliksrud Aavitsland (født 13. juli 1967) er en norsk kunsthistoriker. Hun er professor ved Det teologiske menighetsfakultet i Oslo.
Aavitsland tok hovedfag i kunsthistorie ved Universitetet i Oslo i 1994 på en oppgave om Konstantinbuen og doktorgraden i 2002 på en avhandling om monumentalmaleri og klosterkultur i middelalderens Roma. Hun har forsket på visuell kultur i skandinavisk middelalder og tidlig nytid, og med kunsthistoriens historie i Norge. Hun har skrevet boken Imagining the Human Condition in Medieval Rome i 2012. I 2014 utgav hun biografi om Norges andre riksantikvar, Harry Fett.
I 2015 ble hun valg inn i Det Norske Videnskaps-Akademi i gruppe for kulturfag og estetiske fag
Filippo Paulucci
Filippo Osipovitsj Paulucci  (født 1779 i Modena, død 1849 i Nice) var en russisk-italiensk offiser i fransk og senere russisk tjeneste. Han deltok i krigen mot Tyrkia fra 1810, ble adelsmann, og var formelt guvernør for det russiske Guvernementet Livland 1812–1929 og i Guvernementet Estland i årene 1819–1829.
Lukas Podolski
Podolski debuterte for 1. FC Köln i januar 2003. Han scoret 10 mål på sine 19 første seniorkamper, ny rekord for en 18-åring i Bundesligas historie.
Den 1. juni 2006 kunngjorde Podolski at han hadde blitt enig med Bayern München om en overgang foran sesongen 2006/2007. Den 30. april 2012 bekreftet den engelske klubben Arsenal FC at de hentet Podolski på langtidskontrakt for en ukjent sum, og at han kom til å være klar i forkant av 2012/2013-sesongen.
Den 3. januar 2015 ble Podolski lånt ut fra Arsenal til Serie A klubben Internazionale.
Den 4. juli 2015 signerte Podolski for tyrkiske klubben Galatasaray.
I mars 2017 undertegnet han en to og et halvtårskontrakt med den japanske J-League-klubben Vissel Kobe.
Landslaget
Han debuterte på i 2004, og var landslagstroppens yngste spiller under EM 2004. Podolski ble også tatt ut troppen til VM 2006, der han spilte sammen med Miroslav Klose i angrepet. «Prins» Podolski ble kåret til VMs beste unge spiller.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Den 22. mars 2017 spilte han sin siste landskamp for mot. Han ble også matchvinner i 1-0 serieren.
Med 130 landskamper og 49 landslagsmål er han på fjerdeplass på toppscorerlisten og på tredjeplass for antall kamper spilt for det tyske landslaget.
Primera División 1965–1966
Primera División er den spanske toppdivisjonen i fotball. Den ble opprettet i sesongen 1929-30. Det spanske fotballforbundet står for organiseringen av ligaen.
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Slynge
Slynge er et våpen som man bruker til å kaste prosjektiler.
Selve våpenet består av en lomme hvor prosjektilet legges, og to snorer som samles i hånda til brukeren. Slyngen roteres så, og den ene snora slippes i rett øyeblikk for å kaste prosjektilet.
Slyngen er et kjent våpen fra blant annet perserkrigene der denne typen våpen ble brukt i stor skala. I Tyskland brukes disse i historiske konkurranser der det er om å gjøre å treffe en liten blink fra lang avstand. Der brukes også stavslyngen som er en variant av en slynge festet til en lang stokk eller pinne for å gi økt rekkevidde. Slyngen har helt siden steinalderen vært brukt som våpen under jakt og i kamp. Det er vel kjent at lett infanteri i oldtiden ofte var utstyrt med slynger på grunn av de lett tilgjengelige prosjektilene. I romertiden brukte kelterne en veldig avansert og effektiv form for slynge. Slyngen ble også en del av kulturen til noen keltiske stammer etter at en keltisk bonde drepte en romersk general som ledet massakren av keltere i en keltisk landsby da Cæsar erobret Gallia.
I Bibelen vant David av Israel over kjempen Goliat i en tvekamp ved bruk av en slynge (1. Samuels bok kapittel 17, vers 12-51), og dette brukes fremdeles idag som en metafor for når en skal kjempe mot en stor overmakt.
Manila
Manila (Maynila på tagalog) er hovedstaden på Filippinene. Byen ligger på øya Luzon.
Manila referer oftest til storbyområdet Manila som dekker 8,099 km². I hele denne regionen bor det over 28 millioner innbyggere (år 2020); i selve City of Manila, som er landets administrasjonssted bor det i overkant av 1,7 millioner (år 2015).
Under president Ferdinand Marcos Sr. styre på 1970-tallet ble området Metro-Manila på 636 km² opprettet. Uttrykket brukes selv den dag idag for å beskrive området innenfor de samme grensene som ble satt på 1970-tallet. Definisjonen Metro-Manila begynner dog å bli ganske udatert da det aktuelle metro-området er mye større enn 636 km². En mer eksakt arealberegning på moderne Manilas bykjerne er 1,873 km2, noe som tilsvarer 3.5 ganger arealet av hele Trondheim kommune.
Stor-Manila, bedre kjent som Greater Manila Area på engelsk; er Manilas urbane område med sammenhengende, uavbrutt urban bebyggelse som dekker et areal på 8,099 km2, med en estimert befolkning på hele 28 250 517. Noe som gjør Manila til en av verdens største byer både i areal og befolkning. Til sammenligning er Tysklands hovedstad Berlin omtrent ni ganger mindre i areal med sine 891.8 km².
Geografi
Manila ligger øst i Manilabukten på 14° 35' nordlig bredde og 120° 59' østlig lengde.
Manila ligger i tropene. Årlig gjennomsnittstemperatur er på 26,7 °C og svinger med bare knappe 4 °C gjennom året. Det er i gjennomsnitt 2069 mm nedbør i året, hvorav nesten tre fjerdedeler faller i månedene fra juni til september, når Manila er under innflytelse fra sørvestmonsunen. Fra januar til april er klimaet tørt, fra mai til desember fuktig.
Byen er omgitt av en rekke byer som inngår i storbyregionen Metro-Manila: Navotas, Caloocan City, Malabon og Valenzuela i nord, Quezon City og Marikina i nordøst, San Juan, Pasig og Mandaluyong i øst, Makati og Pateros i sørøst, og Pasay, Taguig, Muntinglupa, Paranaque City og Las Piñas i sør. Elven Pasig deler området i en nordlig og en sørlig del. I øst ligger Filippinenes største innsjø, Laguna de Bay.
Quezon City er den største byen både i areal og befolkning (cirka 3,25 millioner innbyggere) i Metro-Manila, og er også den rikeste av byene der.
Forvaltningsenheter i City of Manila
Manila er inndelt i 905 barangayer (små politiske forvaltningsenheter). Disse barangayene er gruppert i 100 soner som igjen er gruppert i 14 distrikter: Binondo, Ermita, Intramuros, Malate, Paco, Pandacan, havneområdet, Quiapo, Sampaloc, San Miguel, San Nicolas, Santa Ana, Santa Cruz og Tondo.
Binondo regnes som Manilas Chinatown. Tondo er det fattigste området, mens Ermita og Malate er magneter for turisme på grunn av sine barer, restauranter og kjøpesentra.
Syv av sistriktene ligger nord for Pasig, den andre halvpaten sønnenfor. Ytterligere tales det noe uoffisielt om to ytterligere distrikter, Santa Mesa (egentlig del av Sampaloc) og San Andres Bukid (i Santa Ana).
Manila utgjør videre seks valgdistrikter for kongressen, som hver for seg sender en kongressmann representantenes hus på Filippinene.
Befolkning
De fleste Manileños er filippinere med tagalog som morsmål. Men det finnes også en betydelig befolkningsandel av ilocanos, bicolanos, cebuanos, davaoeños og andre. Den største fremmede gruppen med utenlandske røtter er kinesere som har bodd i byen i mange århundrer. Dessuten finnes det mange amerikanere, spanjoler, arabere, indonesiere og koreanere.
Blandingsbefolkningen mellom rotekte filippinere og de nevnte segmentene er tallrik og bidrar til byens kosmopolitiske preg som et sted der kulturer møtes og blandes.
Språk
Manila benytter engelsk som offisielt språk. Men vanlig omgangsspråk er imidlertid tagalog og blandingsformen «taglish». Utlendinger og folk av utenlandsk bakgrunn benytter sine egne språk; sterkest står forskjellige kinesiske språk, arabisk, spansk og indonesisk.
Katolisisme
De viktigste tidlige misjonærer på Filippinene var dominikanerne, jesuittene, fransiskanerne, augustinerne og augustinerrekollektene. Domkirken i Intramuros (Manila katedral) er setet for erkebispedømmet Manila.
Blant andre viktige kirker i byen kan nevnes San Agustín i Intramuros, en av de mest populære bryllupskirkene i byen, Quiapokirken, Binondokirken, Malatekirken og San Sebastian. Kirken San Sebastian er bygd utelukkende av stål.
Andre religioner
Bydelen Quiapo har et særlig stort muslimsk innslag. Quiapo har en berømt gyllen moské. I Ermita er det et tempel for de indiske hinduene, og ved Quirino Avenue i Malate er Filippinenes eneste synagoge.
Universitetet og institusjoner
Manila er sete for en rekke universiteter. De viktigste ligger i bydelene Malate, Ermita, Paco, San Miguel, Quiapo og Sampaloc. Man kan fremheve De La Salle University, Centro Escolar og Santo Tomás-universitetet, og dessuten Mapua Institute of Technology (en velrenommert skole for ingeniørvesenet), San Beda College, Far Eastern University, University of the East, Pamantasan ng Lungsod ng Maynilad og Instituto Cervantes.
Det filippinske nasjonalmuseum, der man finner kunstneren Juan Lunas soliarium. Det ligger likesom det filippinske nasjonalbiblioteket ved Rizal Park.
Handel
Manila har mange markeder, både under åpen himmel og i store haller, med et rikt utvalg av grønnsaker og frukt. Det er også en rekke kjøttmarkeder. Divisoria mellom Binondo og Tondo er det markedet med best utvalg og billigste priser.
Befolkningen er særlig tiltrukket av de ofte enorme shopping malls etter vestlig forbilde. Særlig kjent er SM City (SM står for Shoe Mart) i bydelene Ermita, Malate og Ortigas. De er blant landets største. Også Robinsons Place midt i byen og Harrison Plaza i sør er godt besøkte. MOA (Mall of Asia) ved Manila bay i Pasay er den største i Manila.
Fly
Flyplassen Ninoy Aquino International Airport (NAIA) ligger i Parañaque utenfor Manila, men i storbyregionen Metro Manila. Den er hjemmebase for Philippine Airlines. Over 40 flyselskap trafikkerer der slik at flyplassen har direkte forbindelser til over 26 byer og over 19 land. 47,898,046 millioner reisende i 2019
Flyplassen er under utvidelse, men åpningen av den ferdigstilte tredje terminal ble forsinket på grunn av en rettstvist og først åpnet i 2008 i begrenset omfang.
Som alternativ flyplass har Diosdado Macapagal International Airport i Clark Special Economic Zone et stykke nord for byen seilt opp. Derfra flyr særlig billigselskaper. Ettersom landingsavgiftene er lavere her, er flyplassen også foretrukket for charterflyvninger.
Trafikk
Metro Manilas gater, særlig hovedtrafikkårene, lider under nesten kronisk forstoppelse. Blant de viktigste allmenne fremkomstmidler er jeepneyene. Det begynte med gamle Willis-Jeeps som amerikanerne lot være igjen etter at de trakk seg ut; de ble ombygd av filippinerne til småbusser med plass til inntil 14 på benker bak. Nå finnes det jeepneyfabrikker som har videreført dette konseptet. De ligger for det meste sør i Metro Manila. Jeepneyer er ofte kunstnerisk bemalt og forsiret. Det gjelder som det mest typiske filippinske offentlige fremkomstmiddel, ikke bare i Manila. Det ble ofte installert kraftige musikkanlegg i dem, men dette ble etterhvert forbudt på grunn av støyen. De er imidlertid blitt gjenstand for stadig kraftigere kritikk for sin eksos og den ofte dårlige tekniske stand de er i. Manila har både T-bane, godt utbygd bussnett og tog samt FX ( deletaxi ) med fast rute.
Historie
Manila var først et muslimsk sultanat ved munningen av elven Pasig nede ved Manilabukten. Navnet kommer fra maynilad, som betyr «Her finnes det nilad.» (may = «Her finnes», nilad en spesiell mangroveplante med hvite blomster). Den eldste delen av dagens vesentlig større Manila er imidlertid Tondo, en nå ganske fattig bydel. Tondo nevnes første gang på en kopperplate fra 800-tallet.
Manila var en viktig handelssentrum allerede før spanjolene kom. På 1560-tallet ble byen regjert av Rajah Sulaiman, og hadde kontakter med sultanatene Brunei, Ternate og Sulu. En spansk ekspedisjon anført av Martin de Goiti kom og erobret Manila 1570. Samtlige medlemmer av sultanens hoff ble drept. Men uroligheter fortsatte, og først et år etter fullførte Miguel López de Legazpi, Martinde Goiti og Juan de Salcedo erobringen av byen for den spanske krone, og erklærte byen som hovedstad for den spanske koloni Filippinene 24. juni 1571. Enklaven Intramuros, som ligger ved Pasigelvens sørlige bredd ble anlagt med festningsverker for å verne de spanske nybyggerne.
I 1867 gjorde de spanske myndighetene på Filippinene en rekke endringer i oppdeling av territoriene i Filippinene. I denne sammenheng etablerte myndighetene Manilaprovinsen. Hovedstaden Intramuros ("innenfor murene") ble kalt Manila, og ligger ved elven Pasig ved Manilabukten. Dagens Metro Manila består av Makati, Quezon City, Pasig, Caloocan, Navotas, Malabon, Valenzuela, Mandaluyong, Taguig, Las Piñas, Marikina, Muntinlupa, Parañaque, Pasay, Pateros, San Juan og Manila.
I 1896 startet "El grito de Balintawak" ("Balintawak-erklæringen") et allment stille opprør mot de spanske myndigheter. Alle skulle rive istykker sine personlige skattekort, som var utstedt av kolonimakten, og nekte å betale skatt. Kolonimakten svarte med å henrette Jose Rizali Bagumbayan, en henrettelsesplass nær Intramuros, 30. desember 1896. Dette startet et opprør mot det spanske herredømmet. Manilaprovinsen var den siste provinsen som ble med i opprøret mot de spanske kolonistene. Opprøret lyktes med å drive ut spanjolene, og Den føderale Filippinske republikk ble dannet. Republikken ble imidlertid ikke anerkjent internasjonalt, og da Spania gikk tapende ut av den Spansk-Amerikanske krig i 1898, ble Filippinene overtatt av USA som amerikansk "protektorat".
I 1901 ble den filippinske nasjonalforsamling etablert i Manila, med representanter fra alle kommunene i landet. Filippinene var imidlertid fortsatt under amerikanske kontroll, med guvernør fra USA.
Manila ble okkupert av japanske styrker den 2. januar 1942. Etter at amerikanske styrker gikk i land på Luzón begynte de å rykke inn i Manila den 5. februar 1945, under general Douglas MacArthur. Under kampene ble store deler av byen ødelagt. Foruten de japanske byene som ble rammet av atombomber sies det at bare Warszawa ble mer ødelagt. De allierte filippinske og amerikanske styrker nådde ikke frem tidsnok til å kunne forhindre japanernes systematiske herjinger i byen. I løpet av tre uker i februar gjennomførte japanske styrker etter ordre fra Tokyo det som er blitt kalt Manilamassakren, da ca. 111 000 sivilister ble myrdet. De siste japanerne ble drevet ut den 23. februar.
Byen ble i 1975 Filippinenes hovedstad.
I 1976 etablerte president Ferdinand Marcos Metropolitan Manila-area. Med dette presidentdekretet kunne ikke eiendommene brukes til jordbruk lenger og provins ble fjernet fra navnet. "Manilakommisjonen" ble startet for å styre den voksende byen. President Ferdinand Marcos utnevnte sin kone, Imelda Marcos, til guvernør i Metro Manila.
I 1995 ble den tiende verdensungdomsdagen avholdt i Manila. Dette er et internasjonalt katolsk ungdomsarrangement som gjennomføres med noen års mellomrom, hver gang i en ny verdensdel. Verdensungdomsdagen i Manila samlet rundt 4 millioner deltakere og var den største inntil da, og pavemessen i Luneta samlet den største menneskemengden på ett sted som det finnes historisk sikkert belegg for.
Laks og ørret
Laks og ørret (Salmo) er en slekt med laksefisker. Dette er fisker som er svært populære å fange, enten det er for sportens skyld (sportsfiske), fornøyelsens skyld (den gastronomisk verdien), eller lønnsomhetens skyld (yrkesfiske). Det drives også storstilt oppdrett med flere av artene.
Laks og ørret er svært nære slektninger, som har en rekke like eller svært lignende karakteristikker. Den enkleste måten å skille dem fra hverandre på, er å telle strålene i gattfinnen. Laksen har 13 stråler eller mer, ørreten har 12 stråler eller færre.
Det latinske slektsnavnet Salmo kommer av ordet salmō og betyr laks.
Noen vanlige parasitter på disse fiskene er lakseparasitten Gyrodactylus salaris og lakselusa Lepeophtheirus salmonis.
Arter
FishBase oppgir følgende arter, men det hersker stor usikkerhet omkring klassifiseringen av disse artene. Det samme gjelder for eventuelle underarter og genetiske varianter.
Moses Hansen
Moses Hansen (født Mogens Hansen; 17. juni 1941) er en omstridt dansk predikant og leder for den kristne bevegelsen Vægterne. Hansen har blant annet uttalt at islam er dobbelt så farlig som nazismen og kommunismen til sammen, og omtaler seg selv som en jihadist for Jesus. Han har også tatt til orde for at muslimske palestinere bør tvangsdeporteres til Afghanistan.
Hansen ble særlig lagt merke til i forbindelse med sitt selverklærte korstog mot islam og hedenskap på Nørrebro i august 2002, da han sammen med Vægterne, Faderhuset og flere høyreekstremister arrangerte torgmøter fire dager på rad. Disse møtene ble møtt med bredt sammensatte demonstrasjoner med utgangspunkt i lokalmiljøet. Han har også markert seg som en krass kritiker av Ungdomshuset, og arrangerte i desember 2006 en uke med bønnemøter for å bekjempe det han har kalt demonene i Jagtvej.
I 2003 deltok han og andre danske kjendiser i reality-tv-serien Big Brother VIP. Der fortalte han blant annet om et pedofilt forhold med en åtte år gammel gutt da han selv var 16. Han fortalte også at han en gang nesten drepte sin nyfødte datter ved å kaste henne i veggen i raseri da hun ikke ville slutte å gråte, samt kastet en kniv etter sin kone. Dette førte til at de andre deltagerne ble såpass nervøse av å være i samme hus som Hansen at han måtte forlate Big Brother.
Bakgrunn
Før han ble frelst var Hansen hippie og hadde rusmiddelavhengighet.
Har ellers utgitt en selvbiografi med tittelen På jagt efter livet.
Rømning
Rømning eller evakuering er et sentralt begrep innenfor personsikkerhet som omhandler flytting av mennesker fra et farlig område til et trygt område. I tekniske sammenhenger brukes begrepet om personers mulighet til å flykte fra en nødsituasjon i en bygning.
I de fleste land finnes lovgiving som regulerer krav om rømningssikkerhet. Dette innbefatter i all hovedsak rømningsveier, samt informasjon om og merking av disse. I Norge er alle bygninger delt inn i seks risikoklasser ut ifra bygningens funksjon, og i hver klasse finnes det et sett regler som omhandler rømning. Eksempler på slike krav er antall rømningsveier, dørbredde og automatisk åpning ved utløst brannalarm.
Personellkontroll og mønstring
I spesielt utsatte installasjoner eller bygninger ønsker man i noen tilfeller å ha kontroll på hvilke personer som til enhver tid befinner seg inne i bygget eller sonen. Det finnes da forskjellige systemer som basert på RFID eller tilkobling til adgangskontroll kan registrere når en person går ut eller inn. Når området er evakuert kan man da få en oversikt over hvilke personer som fortsatt befinner seg i farlig område enten ved at man ved rømning har blitt registrert utpassert eller manuelt registrerer seg på et mønstringspunkt i sikkert område.
Tilbakerømning
De siste årene har det blitt utvidet fokus på begrepet tilbakerømning. Med dette menes at dersom en rømningsvei er blokkert skal man kunne komme seg tilbake til området man forlot uten å måtte bruke nøkkel, adgangskort eller lignende.
Santa Terezinha do Progresso
Santa Terezinha do Progresso er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Dagbladet Arbejderen
Dagbladet Arbejderen er Danmarks eneste sosialistiske dagsavis. Utgiver er Kommunistisk Parti. Fram til mai 2019 kom avisen i papirversjon, deretter har den fungert som nettavis, supplert av et trykt magasin 4 - 6 ganger årlig.
Dagbladet Arbejderen ble grunnlagt av KSML (Kommunistisk sammenslutning Marxister og Leninister) i 1978 som Arbejderen. Til å begynne med kom avisen ut månedlig. Etter stiftelsen av Danmarks Kommunistiske Parti Marxister-Leninister (DKP/ML) i 1978–1979 ble avisen dette partiets hovedorgan. DKP/ML videreutviklet avisen, og fra september 1982 var den dagsavis. Fra 2006 ble flere kommunistiske partier samlet under navnet Kommunistisk Parti, som derfor er nåværende utgiver. Det har umiddelbart ikke endret dens redaksjonelle linje.
Papiravisen hadde et opplag på ca. 2000 eksemplarer.
Maispyralide
Den lever i Europa, i Midtøsten nord i Afrika. Den finnes også i Nord-Amerika. Den er sjelden i Norge og er funnet bare noen få ganger helt i sør, i Vestfold, Aust- og Vest-Agder.
Utseende
Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin. Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler). I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte.
Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen. Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.
Levevis
Maispyralide kalles European Corn Borer, på engelsk og regnes som et skadedyr i landbruket.
Paringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Eggene legges direkte på næringsplanten. Larven lever som plantespiser på planter i slektene Zea, Artemisia, Humulus, Cannabis og Malva. Den er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning.
Systematisk inndeling
Pyralis silacealis Pyralis nubilalis
Trunk Bay
Trunk Bay er en strand på øya St. John, og er en del av De amerikanske Jomfruøyers nasjonalpark på De amerikanske Jomfruøyer i Vestindia. Stranden har i høysesongen ca. 1 000 besøkende daglig og er den eneste nasjonalparkstranden på øyen som krever inngangspenger.
National Geographic Society omtaler stranden som en av verdens vakreste og magasinet Condé Nast Traveler har kåret stranden til en av verdens ti beste. Stranden har i tillegg fått tilsvarende anerkjennelse fra andre publikasjoner.
Stranden ble i 1958, som store deler av St. John, solgt til den amerikanske forretningsmannen Laurance Rockefeller.
Eksterne lenker
Virgin Islands National Park
Novise
Novise (fra latin: novus, «ny») er en mann eller kvinne som forbereder seg på å tre varig inn i et kloster eller annen kirkelig ordenssamfunn eller kongregasjon. Før man blir munk/lekbror eller nonne/ordenssøster skal man introduseres i ordenslivets og særlig den valgte ordenens historie og levemåte, og få prøvet sitt kall.
Novisene pleier å stå under oppsyn og ledelse av en novisemester.
Forut for novisiatet går ofte en periode som postulant.
Man blir i klostret og i visse andre ordener ikledt ordensdrakten i samband med opptak i novisiatet. Det er vanlig i mange ordener at ordensdrakten skiller seg ad; for kvinneordener er som regel sløret annerledes. Man lever som om man hadde avlagt klosterløfter. Men de løftene får man ikke avlegge før novisiatet er over og man eventuelt blir opptatt i ordenssamfunnet.
Annen betydning
I videre betydning brukes novise om uerfarne personer.
St. Halvards gate (Oslo)
St. Halvards gate er en gate i Bydel Gamle Oslo. Den har utløp fra Oslo gate i Gamlebyen, løper nordøstover mot Galgeberg og ender nederst på Vålerenga, ca. 50 meter øst for krysset med Enebakkveien. Herfra fortsetter veifaret som Strømsveien. Veifaret skifter navn der bygrensa mellom Kristiania og Aker lå 1859–1878.
Den delen av gateløpet som ligger i Gamlebyen følger grovt sett nordre delen av middelalderens Østre strete. Over Galgeberg (Martestokker) het veien Gatene i middelalderen, trolig med referanse til at gata ble brukt for å lede bufeet på beite.
Gata ble navnsatt med dagens navn i 1866 etter St. Hallvardskatedralen, som i dag ligger som ruiner øst for Gamlebyens sentrum: Oslo torg, og vest for St. Halvards gate. Gata har også het Galgeberggaden og St. Halvardsstredet.
Gata ble fredet i 2009, som del av en større fredning av veger i Norge, med følgende begrunnelse: «Vegen er antagelig den eldste bevarte hovedvegen til/fra Oslo, med en brukstid på minst 800 år. Selve vegen er endret og utviklet, men traseen er opprettholdt. Traseen forteller viktig samferdselshistorie.»
Den syvende far i huset
«Den syvende far i huset» er et norsk folkeeventyr, med nummer ATU 726 i den internasjonale eventyrkatalogen.
Handling
På liknende vis skjer det samme ritualet hele fire ganger til: vandreren ber om husly, men den han tror er sjef i huset, sender ham videre til far sin. Hver person er eldre, og naturlig nok mer skrøpelig enn den forrige, selv om den første selv var nokså gammel. Vandreren undrer seg rett og slett over levealderen på dette stedet. Hver person holder til på hvert sitt sted i huset - på benken, i senga, i vogga og et horn på veggen. Husets sjef er endelig funnet, og trass i at det er vanskelig å helt forstå pipingen som kommer fra den gamle, skjønner vandringsmannen at han innvilges overnatting, da det blir båret inn et staselig festmåltid og myke reinsdyrsfeller til å sove på.
Eldre varianter
Det er samlet inn 22 varianter av eventyrtypen i Norge, men mest kjent er den oppskriften Peter Christen Asbjørnsen gjorde i Nord-Østerdal i 1851. Originalforlegget er tapt, men det ble første gang publisert av samleren selv i Illustreret Nyhedsblad og gjennom innberetningen til Det academiske Collegium, trykket i ''Norske Universitets- og Skole-Annaler. II Række. VII. 1ste Hefte''. Christiania 1854, side 83-103.
Eventyret har et kumulativt element: Nå har jeg spurt (han som hugg ved, stelte i kjøkkenet, satt ved bordet og ved benken, stappet tobakk, lå i sengen og hang i hornet på veggen, osv.) … om å få låne hus i natt.
Tradisjonelt grevskap (Skottland)
De tradisjonelle grevskapene i Skottland er historiske og kulturelle regioner. De har i dag ingen praktisk betydning.
Enkelte av dem har en historie som går svært langt tilbake, mens f.eks. Cromartyshire først ble dannet i 1685. I tillegg til disse områdene har også enkelte byer hatt status som grevskap i flere århundrer. Da Skottland fikk administrative grevskap i 1889 ble disse stort sett basert på de tradisjonelle grensene, men det var mange mindre endringer.
Grevskapene er nå erstattet med regioner.
Alternative navn:
Gottfried Heinrich Gloger
Både faren, en onkel og to brødre var orgelbyggere og han har sannsynligvis gått i lære hos faren. 17 år gammel reiste han hjemmefra. I en periode har han antagelig vært elev av Lambert Daniel Kastens i København.
I 1736 fikk menigheten ved Korskirken i Bergen vite at det gamle orgelet i Holmens kirke i København var til salgs. Orgelet kom til Bergen året etter og det antas at det var Kastens som ga Gloger dette oppdraget. Han ble værende i byen i noen år og i 1742 kom han til Risør hvor han bygget et nytt orgel som ble ferdig året etter. Han arbeidet deretter et par år som organist i Risør og Kristiansand. Han bygde også orgel til Kristiansand domkirke og til Bergen domkirke.
I 1746 hadde han fått kongelig norsk privilegium som orgelbygger.
Hans største verk er orgelet i Kongsberg kirke fra 1760–65.
De siste årene levde Gloger i Trøndelag og bygde orgler til Mære og Stiklestad kirke. Han døde i Verdal i månedsskiftet juni/juli 1779.
Niels Songe-Møller
Niels Songe-Møller (født 13. oktober 1950) er en norsk lærer og lærebokforfatter. Han har arbeidet som rektor ved Hisøy skole i Arendal; fra august 2012 er han skolesjef i Grimstad.