cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ljosvatnet
Ljosvatnet er en innsjø i Lund kommune i Rogaland. Den ligger rundt seks kilometer nord for Moi og har utløp mot vest til Liåna. Ljosvatnet er inntaksmagasin for Østre Neset kraftverk.
Laurbærslekten
Laurbærslekten (Laurus) er en planteslekt i laurbærfamilien. Den er utbredt i middelhavslandene og på noen øyer i Atlanterhavet.
Artene er eviggrønne trær eller busker. Bladene sitter spredt og er fjærnervede, helrandede og med mange kjertler. Trærne er særbu med hann- og hunnblomster på ulike planter. Pollenbærerne har to pollensekker. Frukten er et rundt, svart bær, og frøene spres med fugler.
Fossiler fra før istidene viser at Laurus i eldre tider var vanlig rundt Middelhavet og nordover til Mellom-Europa og Kaukasus. Utbredelsen skrumpet inn da klimaet endret seg slik at sommerregnet forsvant, og vintrene ble kaldere. I dag har de en relikt utbredelse på fuktige steder.
Det er vanlig å regne med to eller tre arter i slekten, men genetiske studier tyder på det kan være riktigere å anerkjenne bare én art. De vestligste bestandene av Laurus nobilis er nærmere beslektet med Laurus i Makaronesia, enn med Laurus nobilis i det østlige middelhavsområdet. Det er heller ingen klare morfologiske trekk som skiller artene, og de hybridiserer lett.
Arter
Følgende arter er foreløpig anerkjent:
Charles-Simon Favart
Bakgrunn
Favarts far var konditor. Allerede i skoletiden ved College Louis le Grand begynte han å skrive.
Karriere
Han debut med «La France délivrée par la Pucelle d'Orléans», et dikt om Jeanne d’Arc. Etter at dertil Académie des Jeux Floraux gav ham Jeux floraux, viet han seg helt og holdent til sin forfattervirksomhet. Blant hans mest fremgangsrike stykker var Annette et Lubin, Le Coq du milage (1743), Ninette à la cour (1753), Les Trois Sultanes (1761) og L'Anglais de Bordeaux (1763).
Favart ble direktør for Opéra-Comique,
Hercules (California)
Hercules er en amerikansk by som ligger i Contra Costa County i California.
Charles-Simon Favart
Karriere
Den 12. desember 1745 giftet Favart seg med artisten og forfatteren Marie Justine Benoîte Duronceray (1727-1772). De fikk en sønn, den senere skuespiller og forfatter Charles-Nicolas Favart. Vinteren 1745/46 tok marskalken av Sachsen, Hermann Moritz von Sachsen, Favart og hans hustru under kontrakt, og de fulgte med ham og et helt ensemble til Brussel.
Hercules (California)
Den har og dekker et areal på 51,76 km².
Charles-Simon Favart
Karriere
Senere vendte Favart og hans familie tilbake til Paris. Det tjente begge til livets opphold som skuespillere og som forfattere av teaterstykker. Disse konsiperte Favart nesten utelukkende for Opéra-Comique. Han forfattet dem enten sammen med sin ektefelle, eller sammen med Claude-Henri de Fusée de Vosenon. Det har i ettertid vist seg vanskelig å skjelne sikkert mellom hans og de to sistnevntes skrivestil og bidrag.
Da hans kone døde den 22. april 1772, tapte han tiltakslyst og skaperkraft. Men han ble på denne tiden kjent med abbé de Voisenon, som hjalp ham med arbeidet, skjønt det er uvisst i hvilken utstrekning. Omkring 1780 trakk han seg tilbake til Belleville nær Paris, og døde der, nesten helt blind, i mai 1792, nærmest glemt.
Begge ektefellenes samlede verker ble utgitt under navnet Théâtre de monsieur et madame Favart (ti bind, 1763-1772), mannens memoarer og brev i tre bind i 1808.
Verker i utvalg
Favarts verker omfatter omfatter mange lystspill og operetter, alle holdt i rokokkoens stil, og for det meste i landlig setting (hyrdediktning). Dessuten omfatter verket noen lystigheter hvori han har orientert seg mot middelalderske fabliaux.
Venehei
Venehei er et fjell nordøst i Kvinesdal i Agder. Toppen er det høyeste punktet i Kvinesdal, men rager ikke høyt over omgivelsene.
Norunn Illevold Giske
Norunn Magnhild Illevold Giske (født 22. april 1935 i Rendalen) er en norsk sangpedagog og kordirigent, bosatt i Trondheim. Hun har opprettet og ledet flere kor. I 2005 ble hun tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull for sin innsats.
Uhuru-parken
Uhuru Park er en rekreasjonspark som grenser til de sentrale business-distriktene i Nairobi, Kenya. Den inneholder en kunstig innsjø og et samlingsområde brukt for politiske og religiøse samlinger. Under Moi-regimet ble det i denne parken protestert mot at det ble tatt land fra befolkningen illegalt.
Norunn Illevold Giske
Liv og virke
Som fireåring fikk hun sin aller første pianoundervisning av sin mor, som var utdannet organist og arbeidet som dette i Rendalen i mange år. Sin musikkutdannelse har Giske primært fra Musikkonservatoriet i Oslo, der hun begynte da hun var 15 år. Hun studerte orgel med Arild Sandvold, klaver med Borghild Bru og sang med Morten Vatn. Hun ble uteksaminert i 1956 med orgel, klaver og sang som hovedinstrument. I 1958 debuterte hun som skuespiller på Det Norske Teatret, i rollen som Anna i operetten Oh, mein Papa. I 1958–1959 studerte hun sang i Wiesbaden i Tyskland, under Paul Lohmann. Hun har også hatt studieopphold i Stockholm, København og London.
I perioden 1959–1962 bodde hun i Bergen, der hun underviste i sang, kordireksjon og klaver ved Bergen lærerskole. Hun sang i 1962 rollen som Constanze i operaen Bortførelsen fra Seraillet ved den daværende Operaskolen i Bergen.
I 1962 flyttet hun fra Bergen til Trondheim og ble tilknyttet den nystartede musikkundervisningen ved Norges lærerhøgskole. Hun fortsatte å arbeide ved Musikkvitenskapelig institutt, senere Institutt for musikk, ved NTNU, til hun gikk av for aldersgrensen i 2005 som førsteamanuenis. Hun underviste i kordirigering, sang og musikktolkning.
I flere år (1965–1972) var hun domorganist Ludvig Nielsens «høyre hånd» i Nidarosdomen.
Norunn Illevold Giske er mor til politikeren Trond Giske og musikeren Mari Giske.
Kor
Norunn Illevold Giske startet sitt første kor i 1966, da Trondheim Symfoniorkester (TSO) trengte et lokalt kor til sine operaproduksjoner. Dette ble starten på TSO-koret, som ble avviklet i 1997.
I 1976 stiftet hun «Norunn Illevold Giskes Kor», med sangere fra Norges lærerhøgskole. Året etter skiftet de navn til «Trondheim Kammerkor». Koret eksisterte i 34 år og vant flere internasjonale priser, blant annet førstepris for blandakor i Franz Schuberts korkonkurranse i Wien og Montreux Choral Festival. Koret ga også ut seks plater. I 2011 holdt koret sin avskjedskonsert.
Giske har organisert og innstudert kor for TSO i 44 år, fra 1966 til 2010. Etter at TSO-koret ble avviklet i 1997, dannet Giskes tre kor Embla, Trondheim Kammerkor og Det Norske Mannskor grunnstammen i korene som medvirket ved operaoppsetningene og de andre store vokalverkene TSO fremførte frem til 2010.
Hun har deltatt på flere plateutgivelser, både som utøvende musiker og som dirigent.
Antoni Molne
Antoni Molne (født 27. april 1969) er en andorransk judoka.
Han representerte Andorra under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der han ble utslått i første runde.
Achelata
Achelata er en infraorden av languster og såkalte klippehummere innenfor underodenen Reptantia av den store ordenen tifotkrepser (Decapoda), en type krepsdyr som tilhører storkrepsene. Gruppen omfatter 3 familier og 34 slekter, og har tatt opp i seg deler av den tidligere infraordenen Palinura (languster).
Taksonomisk plassering
Taksonomien til storkreps er komplisert og under stadig revisjon. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne oppdatering av systematikken etter 2013-revisjonene følger her WoRMS-databasen. .
Grau (provins)
Politisk inndeling
Provinsen er delt inn i 14 distrikter.
NM i mangekamp 1972
NM i mangekamp 1972 var en del av NM i friidrett 1972, og ble arrangert som et eget mesterskap i Sandane, 23. og 24. september av Sogn og Fjordane Friidrettskrets.
Det ble konkurrert i tikamp for menn og femkamp for kvinner.
Tikamp
Ny norsk rekord
Vaughan Promontory
Vaughan Promontory er et høyt, ulendt og isdekt forberg som strekker seg østover fra Holland Range mellom Ekblad- og Mortonbreen. Det ender ved Cape Maude på Rossbarrieren. Det ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter offiser V.J. Vaughan i U.S. Navy som var øverstkommanderende på isbryteren USS «Glacier» under Operation Deep Freeze i 1964 og 1965.
Pseuduvarus
Pseuduvarus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen vannkalver.
Utseende
Små (2-2,5 millimeter), avlange, halvblankt brunlige vannkalver.
Mount Terra Nova
Terra Nova Saddle er et av tre markante skar på Ross Island, denne er på rundt 1 400 meter mellom Mount Erebus og Mount Terra Nova. Det ble navngitt i forbindelse med Mount Terra Nova.
Terra Novabreen er en isbre som er om lag 9 km lang nord og sentralt på Ross Island. Den flyter nord fra skaret mellom Mount Erebus og Mount Terra Nova og til Lewis Bay. Den fikk navnet etter Mount Terra Nova.
Warner Music Group
Warner Music Group (WMG) er et internasjonalt plateselskap med hovedkontor i New York, USA.
Francesco Giorgi
Francesco Giorgi (født 19. februar 1970) er en italiensk judoka.
Han representerte Italia under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der han ble utslått i første runde.
Barnas Hus
Barnas Hus er en norsk butikkjede og faghandel innenfor barneklær og babyutstyr, fra nyfødt og opp til ti år. Per juni 2021 hadde kjeden 28 butikker fordelt over hele Norge, i tillegg til en egen nettbutikk. Den har en markedsandel på rundt 40 prosent.
La Louvière
La Louvière er en kommune og by i provinsen Hainaut i Belgia. Kommunen består av ti delkommuner: La Louvière Haine-Saint-Paul, Haine-Saint-Pierre, Saint-Vaast, Trivières, Boussoit, Houdeng-Aimeries, Houdeng-Goegnies, Maurage og Strépy-Bracquegnies. Kommunen huser båtheisene på gamle Canal du Centre og gruvearbeiderboligene i Bois-du-Luc som begge ligger på UNESCOs verdensarvliste.
Barnas Hus
Barnas Hus er en del av BH Nordic, som igjen er eid av HTS Group.
Varemerker
Barnas Hus har varemerkene Reflex, som produserer klær og Yngri, som fremstiller barnevogner, utstyr og leker til barn. Yngri ble etablert i 2019.
Seal Beach (California)
Seal Beach er en amerikansk by som ligger i Orange County i California.
Skam (TV-serie)
Skam (stilisert som SKAM) er en nettbasert dramaserie på NRK om livet til en rekke ungdommer på Hartvig Nissens skole i Oslo. Det ble produsert fire sesonger av serien, som hver fokuserte på én rollefigur: Eva Kviig Mohn i første sesong, Noora Amalie Sætre i andre, Isak Valtersen i tredje og Sana Bakkoush i fjerde. Julie Andem var serieskaper og har i tillegg regissert og skrevet manuset til hver episode. Marianne Furevold var prosjektleder.
Serien ble produsert av NRK P3. Den ble sendt på seriens hjemmeside med nye klipp hver dag som ble satt sammen til en episode hver fredag. Serien ble også vist på NRK3 og ble første gang vist i 2015. Første klipp kom ut på nettsiden 22. september, mens første hele episode kom ut fredag 25. september. I gjennomsnitt hadde nettsiden 1,2 millioner unike brukere per uke og mer enn én million personer strømmet de ukentlige episodene. Den første episoden av Skam er en av de mest sette enkeltepisodene på NRK Nett-TV noensinne. I første uke av juni 2016 utgjorde strømming av Skam over halvparten av all strømmetid på NRK Nett-TV. TV-serien fikk god kritikk og har fått ros for å ta opp viktige temaer som voldtekt, seksualitet, religion og kroppspress på en opplysende og nyskapende måte. Skam ble kåret til årets beste TV-serie i 2015 av NATT&DAG, fikk Nordens språkpris for 2016 og vant klassen Digital online award under en internasjonal prisutdeling av bransjetidsskriftet C21 i 2016 Serien fikk Peer Gynt-prisen for 2017 og Fredrikkeprisen, Norske Kvinners Sanitetsforenings hederspris, samme år. Serien har vunnet totalt ni Gullruten-priser: fem priser under Gullruten 2016: beste TV-drama, beste nye programserie og årets nyskapning, samt fagprisene for beste klipp TV-drama (Ida Vennerød Kolstø) og årets innovasjon (Julie Andem og Mari Magnus) og var i tillegg nominert til publikumsprisen og beste regi TV-drama. Serien vant fire nye priser under Gullruten 2017: publikumsprisene årets TV-øyeblikk (Nils Bech synger «O helga natt») og folkets favoritt (Henrik Holm & Tarjei Sandvik Moe) og fagprisene beste manus - drama og beste regi - drama, begge til Julie Andem. I tillegg var den nominert til prisene beste TV-drama, beste mannlige skuespiller (Tarjei Sandvik Moe), beste foto - drama og beste klipp TV-drama. Serien ble nominert til tre priser foran Gullruten 2018: beste dramaserie, publikumsprisen (Iman Meskini) og beste manus TV-drama (Julie Andem).
Syv andre land har inngått avtale med NRK og laget sin egen versjon av SKAM. Disse versjonene er blitt laget i Frankrike, USA, Spania, Nederland, Tyskland, Italia og Belgia.
Konsept
Konseptet gikk ut på at man kan følge alle rollefigurenes fiktive liv fra dag til dag på Skams hjemmeside og se figurenes profiler på sosiale medier, blant annet Instagram og Facebook. I løpet av hver uke ble det lagt ut små klipp på hjemmesiden, som på fredager ble samlet sammen til én episode som ble lagt ut på NRK Nett-TV. Episoden ble også sendt på NRK3. Skam handler om hvordan det er å være skoleelev på videregående skole i moderne tid; russetiden, utroskap, venninnekrangler, karakterer, skolepress, voldtekt og homofili er noen av temaene serien tar opp.
Medvirkende
Over 1 200 personer prøvespilte for rollene.
Episoder
Alle episodene er skrevet og regissert av Julie Andem.
Sesong 1
Eva Kviig Mohn (spilt av Lisa Teige) er hovedperson i første sesong. Handlingen finner sted høsten 2015 og Evas vennegjeng – Noora, Vilde, Sana og Chris – er sentrale karakterer. Mye av sesongen handler om Eva og kjæresten Jonas' turbulente forhold.
Sesong 2
Noora Amalie Sætre (spilt av Josefine Frida Pettersen) er hovedperson i andre sesong. Handlingen finner sted våren 2016. Sesongen handler om hennes liv gjennom vårsemesteret på Hartvig Nissens VGS og særlig om hennes forhold til tredjeklassegutten William. Fjerde episode, «Jeg visste det var noe rart med henne», er en påskespesial som stort sett ikke har noe med resten av handlingen i sesongen å gjøre.
Sesong 4
Sesong 4 ble sendt våren 2017. Sana er hovedfigur i denne sesongen. Sesong 4 var Skam sin siste sesong.
Lafayette (California)
Lafayette er en amerikansk by som ligger i Contra Costa County i California.
Den har og dekker et areal på 39,4 km².
Jorge Steffano
Han representerte Uruguay under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der han ble utslått i første runde.
Karwar
Karwar er en by i den indiske delstaten Karnataka, og er den viktigste byen i distriktet Uttara Kannada. Folkemengden var 63 755 innbyggere ved folketellingen i 2011, med forsteder: 77 139 innbyggere. Kwarwar ligger i den nordlige del av kystlandskapet Kanara på malabarkysten. Karwar var tidligere en av de beste havnene på den indiske vestkysten, men mistet sin betydning i forbindelse med at jernbanen ble utbygd i Syd-India.
Det indisk-norske fiskerisamarbeidet
Ett av tre «satellittprosjekter» i fiskeriprosjektet i Kerala i tidsrommet 1952–1972 var i Karwar.
McKenzie Peak
McKenzie Peak er en fjelltopp like sør for Mount Albion i Athos Range i Prince Charles Mountains. Det ble kartlagt fra flyfoto av ANARE (Australian National Antarctic Research Expeditions) i 1965 og navnsatt av Australian Antarctic Names and Medals Committee (ANCA) etter J.F. McKenzie, som var radiotekniker ved Wilkes-stasjonen i 1963.
Filmåret 1923
Filmåret 1923 er en oversikt over lanserte filmer, fødte og avdøde filmpersonligheter i 1923.
Glypheidea
Glypheidea er en infraorden av såkalte glyptohummere innenfor underodenen Reptantia i den store ordenen tifotkrepser (Decapoda), en type krepsdyr som tilhører storkrepsene. Gruppen har en overfamilie og en familie.
Taksonomisk plassering
Taksonomien til storkreps er komplisert og under stadig revisjon. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne oppdatering av systematikken etter 2013-revisjonene følger her WoRMS-databasen. .
Julie Back
Julie Frederikke Back (født Marcher 10. januar 1816 i København død 7. desember 1880 i København ) var en dansk-norsk skuespillerinne og dansepedagog.
Bakgrunn
Julie Frederikke Back var datter av skipskaptein Christian Marcher (1773-1830) og Christiane Magdalene Catharine Eleonore Rose (1788-1868). Hun var søster av operasangerinnen Louise Rudolfine Marcher (1818-1891, gift Sahlgreen).
Faren forliste med skip og mannskap i 1830, og etterlot familien i vanskelige kår. Julie ble 20. desember 1839 gift i Stavanger med skuespiller og danselærer Michael Nielsen Back (1813-1854).
Skuespillerinne
Julie Back var skuespiller hos Joachim Werner Weise i Bergen fra 1838. Fra 1841 var hun i Trondhjem hos Gustav Wilhelm Selmer. Fra høsten 1843 var hun igjen hos Weise, men denne gang i Drammen. Sammen med ektemannen og familien gjorde hun flere reiser omkring i Norge, tidvis tilknyttet en trupp, tidvis uten. Datteren Emma var bare 8-9 år gammel da hun bisto foreldrene ved en aftenunderholdning i Arendal i 1849.
I 1854-1855 ga Julie Back danseundervisning i Drammen. Hun fortsatte samme type virksomhet i Trondhjem senere i 1850-årene. Henimot 1860 vendte hun tilbake til fødebyen København.
Kritolaos fra Faselis
Kritolaos var født i Faselis, en gresk koloni i Lykia, og studerte filosofi i Athen under Ariston fra Keos. Han ble en av skolarkene ved den peripatetiske skolen, formodentlig som Aristons umiddelbare etterfølger. Sammen med Diogenes og skolarken ved Platons akademi, Karneades, ble Kritolaos sendt til Roma for å legge fram en petisjon for senatet på vegne av Athen.
Kritolaos var interessert i retorikk og etikk, og regnet nytelse som et onde. Med en argumentasjon rettet mot stoikerne, sto han på den aristoteliske doktrinen om verdens og menneskelighetens uforanderlighet.
Ingenting av Kritolaos' skrifter er bevart.
NM i mangekamp 1973
NM i mangekamp 1973 var en del av NM i friidrett 1973, og ble arrangert som et eget mesterskap på Beitstad, 25. og 26. august.
Det ble konkurrert i tikamp for menn og femkamp for kvinner.
Femkamp
Kun 1 deltager
Jelinekia
Jelinekia er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).
Utseende
En middelsstor, avlang, mørk kobberfarget praktbille. Oversiden er tett punktert. Pronotum er avrundet. Dekkvingene har opphøyde lengderibber og skarpe pigger i spissen.
Levevis
De voksne billene besøker gjerne blomster.
Tambores
Tambores er en by i Paysandú- og Tacuarembó-departementene i det nordlige Uruguay. Byen er hovedstad (spansk: cabecera eller alcaldía) i den kommunen Tambores.
Historie
Tambores ble grunnlagt i 1936.
Befolkning
Tambores har 1 561 innbyggere (Beregning 2011)
Kilde:
Midland (Texas)
Midland er en by i Midland County i delstaten Texas i USA. Den hadde 94 996 innbyggere i 2000. Midland er det administrative sete (county seat) i Midland County. Byen produserer mye olje. Tidligere president George W. Bush kom fra Midland.
Vebakken
Vebakken (1-7, 2-8) er en vei i Heradsbygda i Ringerike.
Veien ligger på vestsiden av Heradsbygdveien, og går mellom Ve Terrasse og Heradsbygdveien. Veien er preget av trehusbebyggelse, og ligger cirka 152 meter over havet.
Cudahy (California)
Cudahy er en amerikansk by som ligger i Los Angeles County i California.
Den har og dekker et areal på 3,18 km².
Kvinesdal Idrettslag
Kvinesdal Idrettslag (stiftet 23. november 1933) er en fotballklubb fra Kvinesdal i Agder.
Tabell
Klubben inngikk høsten 2007 et samarbeid med i en ny klubb, Lister Fotballklubb, for en spissing av seniorfotballen i regionen. Svein Hansen, tidligere trener for, ble satt til å lede den sportslige satsingen. Lister spilte to sesonger i 4. divisjon før samarbeidet ble avsluttet.
Kvinesdal spilte 39 sesonger på rad på 4. nivå fra før klubben rykket ned i 2002.
Pastoralisme
Pastoralisme eller pastoralt landbruk er den grenen av landbruk som omfatter landbruksdrift med dyr. Det inkluderer pleie, opprettelse, pasning og bruk av dyr, slik som kveg, kameler, geiter, lamaer, får, og så videre. Denne typen landbruk kan være mobilt, hvor besetningen flyttes ved jakt etter friskt beite og vann.
Det finnes flere former for pastoralisme rundt omkring på jorden. Sammensetningen av besetninger, ledelsespraktiser, sosial organisering og andre aksepter av pastoralisme varierer. Mange tradisjonelle praksiser har også måtte tilpasse seg den moderne verdens skiftende betingelser. Eksempler på pastorale sosiale grupper er samene, beduinene, masaiene og navajoene.
Pastoralisme har generelt et mobilt aspekt, å flytte dyreflokken i søken etter gode beitemarker og vann, i kontrast til pastoralt fedrift (i motsetningen til åkerbruk) hvor stedfaste bønder dyrker sin avling og forbedrer beitemarkene for sin buskap. Pastoralisme er en vellykket strategi for å ernære en befolkning på lite produktiv land, og tilpasser seg til miljøet og dets knappe ressurser. Eksempelvis på savannene samles pastorale grupper og deres buskap når det er rikelig med vann og det er rike beitemarker, men sprer seg når savannene tørker opp.
Etymologi
Ordet pastoralisme er sammensatt fra pastoral, «landlig» + «isme», et tillegg som indikerer et system eller praksis. Første ledd hadde opprinnelig betydning «det som vedrører gjetere» (som er ute på landet). I det litterære begrepet pastoral diktning, eller hyrdediktning, har det landlige elementet forståelsen idyll, således idyllisk diktning.
Galt (California)
Galt er en amerikansk by som ligger i Sacramento County i California.
Den har og dekker et areal på 15,56 km².
NM i mangekamp 1974
NM i mangekamp 1974 var en del av NM i friidrett 1974, og ble arrangert som et eget mesterskap i Kragerø, 7. og 8. september av Kragerø IF.
Det ble konkurrert i tikamp for menn og femkamp for kvinner.
Midtstrandnuten
Midtstrandnuten er et fjell helt nord i Evje og Hornnes kommune i Agder. Toppen danner grensepunkt mellom kommunene Åseral og Evje og Hornnes. Dette er det høyeste punktet i Evje og Hornnes.
Eugène-Charles-Joseph de Mazenod
Eugène de Mazenod (født 1. august 1782 i Aix-en-Provence i Frankrike, død 21. mai 1861 i Marseille) var en katolsk geistlig som grunnla Misjonskongregasjonen Oblatene av den ubesmittede Jomfru Maria (Congregatio Missionariorum Oblatorum Beatae Mariae Virginis Immaculatae). I den katolske kirke regnes han som helgen.
Bakgrunn
Han ble døpt dagen etter sin fødsel i Église de la Madeleine i Aix. Eugène-Charles-Joseph de Mazenod var den andre av tre barn av Charles-Antoine de Mazenod, som da var en av presidentene for Chambre des comptes (revisjonsretten, en del av rettssystemet i l'ancien regime) i Provençe, og hans hustru Marie-Rose Eugénie Joannis. Faren var adelig og fattig, mens moren kom fra en rik middelklassefamilie.
I Italia
Familien flyktet til kongedømmet Sardinia fra fremrykkende militære styrker forut for den franske revolusjon. Etter kort tid i Nizza bodde Eugène de Mazenod i Torino. Familien hadde en svært hard tid som flyktninger. Faren var tvunget til å forsøke seg som forretningsmann, men der var han en fiasko, og etter hvert nærmet familien seg virkelig fattigdom. For å sikre sønnen en utdannelse, brakte faren Eugène i september 1791 til adelskollegiet i Torino, som ble drevet av patre fra ordenen barnabittene. Der lærte Eugène seg tysk og italiensk. I Torino mottok han sin første kommunion og ble fermet (konfirmert). Men der skulle han få være i bare tre år, for den franske revolusjonshæren trengte også inn i Nord-Italia. Ytterligere midlertidige oppholdssteder var Venezia (der de bodde fra 1794 til 1797 ) og så til Napoli.
Samtidig begynte pengene å ta slutt, for ikke noe av det faren prøvde seg på, var noen suksess. Denne perioden var preget av kjedsomhet og hjelpeløshet. Etter mindre enn et år i Napoli flyttet familien til Palermo på Sicilia. Der ble den syttenårige flyktningen Eugène invitert inn i husholdet til hertugfamilien Cannizzaro som en kamerat for deres to sønner, og den høyt utdannede og dypt religiøse hertuginne Larderia ble som en andre mor for ham. Men samtidig ble han utsatt for det ville og verdslige livet blant rike italienske adelige ungdommer. Han kalte seg nå «greve» de Mazenod og likte dette livet svært godt. I Palermo levde han en ung adelsmanns liv, drømte om en strålende fremtid, og kom på avstand fra den kristne tro.
Tilbake i Frankrike
Fortsatt mens Napoleon styrte, vendte han etter elleve års eksil tilbake til Frankrike i 1802 etter morens ønske, slik at det var noen som kunne sikre familiens eiendommer.
Moren dro også til Frankrike hvor hun krevde skilsmisse for å redde arven fra beslag, mens faren ble igjen i Italia av politiske grunner. Eugène ble først fengselsadministrator, og i et forsøk på å kreve familiens eiendommer tilbake, prøvde han å føre foreldrene sammen igjen. Men dette mislyktes og de ble skilt, noe som var uvanlig på begynnelsen av 1800-tallet.
Mens moren lette etter en passende hustru for ham, levde Eugène en tid preget av ubesluttsomhet. Eugène var slektens siste mannlige avkom, og hans mor ønsket at hennes eneste sønn skulle gifte seg så fort som mulig og så rikt som mulig. Eugenius var også innstilt på å gjenskape familiens formue ved å gifte seg til velstand, men først fant han ikke noen kvinne som var rik nok, og da han endelig fant en passende kandidat, døde denne kvinnen.
Gradvis ble han seg bevisst hvor tomt hans liv var blitt. I et forsøk på å komme til klarhet begynte han i 1805 å gi katekismeundervisning og arbeide blant fengselsinnsatte. Stilt overfor Kirkens forfall i Frankrike og rørt av en mystisk opplevelse før den korsfestede Kristus langfredag 1807, bestemte han seg for å bli prest.
Presteseminarist
Den 12. oktober 1808 begynte han ved presteseminaret St. Sulpice i Paris, hvor den aldrende sulpicianerprest Jacques-André Émery (1732–1811) imponerte og formet ham. Her fikk han også venner med den likesinnede seminarist Charles-Auguste-Marie-Joseph de Forbin-Janson (1785–1844), som senere ble biskop av Nancy og grunnla den pavelige barnemisjon. Begge var de begeistret av misjonstanken.
Prest
Mazenod mottok ordinasjon til subdiakon den 22. desember 1810, og til diakon den 16. juni 1811. Siden han ikke ønsket å bli ordinert til prest av kardinal Jean-Siffrein Maury (1746–1817), som var en av Napoleons menn og som da styrte erkebispedømmet Paris mot pavens uttrykkelige ønske, mottok han sakramentet av Jean-François de Mandolx (1744–1817), biskopen i Amiens, den 21. desember 1811.
Han ble utnevnt til St. Sulpice-seminaret, der han overtok direktørstillingen etter sulpicianerne som var blitt fordrevet derfra under den franske revolusjon. Til tross for den personlige risikoen forpliktet han seg til å tjene og hjelpe pave Pius VII (1800-1823), som da var Napoleons fange i Fontainebleau, og dette kostet ham nesten hans franske statsborgerskap. I 1813 kom han tilbake til Aix. Der grunnla han en ungdomskongregasjon, virket som sjelesørger blant østerrikske krigsfanger og forkynte i kirken St. Magdalena for vanlige arbeidsfolk på det lokale provençalske talemål - ikke på «velutdannet» fransk.
Ordensgrunnlegger
Men med grunnleggelsen av nok et kloster ved mariavalfartsstedet Notre-Dame du Laus i 1818 ble det nødvendig å utarbeide en ordensregel.
Eugène de Mazenod reiste til Roma i slutten av oktober 1825, og etter lange forhandlinger i de romerske kongregasjonene fikk kongregasjonen den 17. februar 1826 pavelig approbasjon av pave Leo XII (1823-1829). Samtidig endret den navn til «Oblatfedrenes og -brødrenes kongregasjon», la Congrégation des Missionaires oblats de Marie-Immaculée, «Misjonærer viet til tjeneste for Gud under den uplettede Marias beskyttelse» (Congregatio Oblatorum Missionariorum Beatae Mariae Virginis Immaculatae – OMI). Men de fortsatte å være begrenset i antall, og i 1841 var de bare 59.
Generalvikar i Marseille
Allerede i 1817 engasjerte fader Eugène de Mazenod seg for at hans onkel Fortuné-Charles de Mazenod (1749–1840) skulle bli utnevnt til biskop i Marseille. Han kunne i 1823 tiltre, men gjorde det under forutsetning av at Eugène de Mazenod ble generalvikar i bispedømmet.
Etter oppfordring fra sin onkel aksepterte Eugène også embedet som hjelpebiskop. Så utnevnte pave Gregor XVI (1765–1846) ham til biskop in partibus av Icosium. Han ble bispeviet den 14. oktober 1832 av kardinal Carlo Odescalchi (1785–1841) i kirken St. Silvestro i Roma. Medkonsekrerende var erkebiskop Chiarissimo Falconieri Mellini av Ravenna og erkebiskop Luigi Frezza, titularerkebiskop av Kalkedon.
Ettersom den franske staten ikke var enig i utnevnelsen, ble Eugene de Mazenod fratatt sitt franske statsborgerskap. Men etter fire år ble han rehabilitert.
Biskop av Marseille
Da han trakk seg tilbake i 1837, insisterte biskop Fortuné de Mazenod at nevøen hans skulle etterfølge ham som biskop av Marseille. I bispedømmet rådet det en katastrofal prestemangel, og halvparten av prestene var i tillegg over seksti år gamle. Presteseminaret måtte opprettes på nytt. Befolkningen i Marseille var i stadig vekst, fra 150.000 til 300.000. I tillegg kom store politiske vanskeligheter etter julirevolusjonen i 1830. Som biskop av Marseille etablerte Eugène de Mazenod mange mannlige og kvinnelige kongregasjoner i bispedømmet, kjempet for fornyelse av prestenes liv og grunnla og støttet mange sosiale verk. Og det lyktes biskop Mazenod å få en slutt på prestemangelen opprette tyve sogn, utvikle nye sjelesorgmetoder samt forsterke og fordype det religiøse liv. Biskop Mazenod gikk inn for Alphonsus Liguoris morallære, og han var den første som introduserte Liguoris teologiske system til Frankrike, og fikk én av oblatfedrene til å fordatte hans første biografi på fransk.
Han initierte også byggingen av en ny katedral i Marseille og kirken Notre-Dame de la Garde. Valfartsbasilikaen Notre-Dame de la Garde i neo-bysantinsk stil på en frittliggende høyde overfor havnen var på et sted der det allerede i 1214 reist et kapell til Marias ære av en prest fra klosteret Saint-Victor. Raskt hadde det utviklet det seg en valfart dit. Under den franske revolusjon var valfartene forbudt under trussel om dødsstraff, og det gamle nådebildet ble ødelagt. I 1807 ble kulten gjenopprettet i kapellet. Den gamle skikken ble gjenopprettet da hjemvendte skip kom inn i havnen i Marseille, fyrte av et kanonskudd mens matrosene knelte på dekk og sang Salve Regina. Basilikaen ble innviet tre år etter biskop Mazenods død.
Den 24. juni 1856 ble han av Napoleon III utnevnt til senator, et tegn på det nye og bedre forhold mellom kirke og stat.
Biskop de Mazenod var en mann av sin tid, og som så mange lojale katolikker var han tilhenger av at paven skulle beholde sin verdslige makt, men hans ultramontanisme («På den andre siden av fjellene», det vil si i Roma) var av et moderat slag. Han ble en leder i forsvaret av pavedømmet mot de sivile myndigheter og gallikanistene. I 1859 ble han anbefalt som kardinal. Men på grunn av nye spenninger mellom den franske stat og kirken, fant imidlertid ikke noen kardinalsutnevnelse sted.
Southall
Southall  er et stor forstaddistrikt vest i London i England og er en del av London Borough of Ealing. Den ligger 17 km vest for Charing Cross. Av steder i nærheten er Yeading, Hayes, Hanwell, Heston, Hounslow, Greenford og Northolt. Området er en del av Londonplanen som et av 35 store sentrum i Stor-London.
Eugène-Charles-Joseph de Mazenod
Biskop av Marseille
Biskop de Mazenod forble generalsuperior for Oblatfedrene helt til han døde. Under hans ledelse utvidet kongregasjonen sitt virke ikke bare til de forskjellige bispedømmer i Frankrike, men nådde også utover Europa til Canada, USA, øya Ceylon (Sri Lanka) og Sør-Afrika.
Southall
Southall ligger ved Grand Union-kanalen, tidligere Grand Junction-kanalen, som var den første som knyttet London til resten av det voksende kanalsystemet. Den var en av de siste kanalene som fraktet betydelig kommersiell trafikk (gjennom 1950-tallet) og som fortsatt er åpen for trafikk, men nå hovedsakelig for lystturer.
Fra slutten av 1950-tallet og framover begynte asiatiske innvandrere å bosette seg. Nærheten til Heathrow og tilgjengeligheten til arbeid i lokale fabrikker var faktorer, men påfølgende eskalering har blitt en snøballeffekt. Byen har en av de tetteste konsentrasjoner av folk med asiatisk bakgrunn utenfor det indiske subkontinent. Jernbanestasjonen i Southall har skilting på både engelsk og punjabi. Befolkningen er på rundt 65.000 innbyggere. Av disse er 83 prosent etniske minoriteter; 63 prosent er asiater og 47 prosent indiske. Området har det største sikhsamfunnet i London, men også et stort samfunn av hinduer. I tillegg har muslimene økt i stor grad.
Eugène-Charles-Joseph de Mazenod
Biskop av Marseille
Pave Pius XI (1922-1939) skulle senere kalle dem spesialister i vanskelige misjonsoppgaver, for i tillegg til løftene om lydighet, sølibat og fattigdom avlegger de et spesielt løfte om utholdenhet.
Død
Biskop de Mazenod døde den 21. mai 1861 i Marseille omgitt av sine medbrødre.
Hans grav befinner seg i Mariakapellet i apsis i Cathédrale Sainte-Marie-Majeure de Marseille.
Helligkåring
Hans saligkåring fant sted den 19. oktober 1975 ved pave Paul VI ; helligkåringen den 3. desember 1995 ved pave Johannes Paul II, som den første franske biskop siden 1588. Hans minnedag er den 21. mai.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
San Fernando (California)
San Fernando er en amerikansk by som ligger i Los Angeles County i California.
Den har og dekker et areal på 6,15 km².
Ordenen for veteranfortjenester
Ordenen for veteranfortjenester (fransk: Ordre du mérite combattant) er en fransk orden innstiftet 14. september 1953 og avviklet ved etableringen av Den nasjonale fortjenstorden i 1963. Den ble tildelt for fortjenstfull innsats for veteran- og krigsofferomsorgen i Frankrike. Ordenen var en av flere ministerielle ordener innenfor saksfeltene dekket av departementene i Frankrikes sentralforvaltning. Den ble administrert av departementet for krigsveteraner.
Insignier
Ordenstegnet for Ordenen for veteranfortjenester består av en grønnemaljert femtagget stjerne med mindre tagger i metall i vinklene, det hele lagt på en malteserkorsaktig femtagget stjerne. Midtmedaljongen bærer som motiv republikkens personifikasjon i form av et venstrevendt kvinnehode. Medaljongen er omgitt av en grønn bord med omskriften «REPUBLIQUE FRANÇAISE» og «MERITE COMBATTANT». Reversen har som motiv to hender som trykker hverandre foran et opprett sverd, samt omskriften «HONNEUR ET DEVOUEMENT» (ære og oppofrelse). Ordenstegnet er utformet og produsert av firmaet Arthus-Bertrand.
Ordenstegnet er i gull for de to øverste ordensgrader og i sølv for den nederste. Ut over forskjellig materiale er ordenstegnene for de forskjellige grader identisk i utforming, men av ulik størrelse og opphengt i bånd av forskjellig type. For riddere bæres ordenstegnet i brystbånd, for offiserer i brystbånd med rosett. Kommandører har ordenstegnet i bånd om halsen.
Ordensbåndet er grønt med smale gule skråstriper.
Tildeling
Ordenen for veteranfortjenester ble tildelt for fortjenstfull innsats for veteraner og krigsofre fra de to verdenskrigene. Innsats i offentlig tjeneste, så vel som i privat sektor, kunne ligge til grunn for utnevnelse. En minstealder på 40 år og minimum femten års yrkesinnsats var vilkår for utnevnelse. Utnevnelse skjedde i hovedregelen til ordenens laveste grad, med påfølgende seks års tjeneste før det kom på tale med forfremmelse til offiser og deretter ytterligere fire års tjeneste før eventuell forfremmelse til kommandør. Ved eksepsjonell innsats kunne reglene fravikes. Utenlandske krigsveteraner som kjempet sammen med Frankrike i de to verdenskrigene kunne også tildeles ordenen.
Det var satt begrensninger på det årlige antall tildelinger av ordenen.
Fylkesvei 5600
Fylkesvei 5600 (Fv5600) i Sogn og Fjordane går mellom Arnafjord og Vikøyri i Vik.
På bestemte ukedager er det båtforbindelse mellom Ortnevik og Vik som kan ta med biler.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av en delstrekning av den tidligere fylkesvei 92 (Sogn og Fjordane).
Loma Linda (California)
Loma Linda er en amerikansk by som ligger i San Bernardino County i California.
Den har og dekker et areal på 19,47 km².
Metro (britisk avis)
Metro er en britisk gratisavis som gis ut i tabloidformat. Den gis ut av DMG Media på hverdager, utenom feriedager. Den begynte å bli gitt ut 16. mars 1999.
Munkegata (Oslo)
Munkegata (1-11, 2-4) er en gate i Gamlebyen i bydel Gamle Oslo, mellom Oslo gate og Schweigaards gate.
Gatenavnet ble vedtatt i 1883 inspirert av Olavsklosteret i Gamlebyen og var tidligere brukt om gaten som nå kalles Inges gate, noen hundre meter unna.
Julius von Tarent
Julius von Tarent er en dramatisk tragedie av tyskeren Johann Anton Leisewitz. Den ble utgitt i 1774, og regnes som et viktig verk fra Sturm und Drang-tiden. Skuespillet var en av Friedrich Schillers favoritter og mye spilt i Tyskland. Dets sentrale tema er striden mellom de to prinsene Julius og Guido av Tarent for den ikke-adelige Blancas kjærlighet.
Som i Klingers Die Zwillinge står en «dynamisk men frustrert handlingens mann», Guido, i motsetning til «en mer fredelig og melankolsk figur», Julius.
Ifølge Encyclopædia Britannica var skuespillet en forløper og inspirasjonskilde for Friedrich Schillers Die Räuber (1781).
Selma (California)
Selma er en amerikansk by som ligger i Fresno County i California.
Den har og dekker et areal på 13,31 km².
Polychelida
Polychelida er en infraorden av såkalte dyphavshummere innenfor underodenen Reptantia i den store ordenen tifotkrepser (Decapoda), en type krepsdyr som tilhører storkrepsene. Gruppen omfatter en overfamilie og to familier. Gruppen har tatt opp i seg deler av den tidligere infraordenen Palinura («languster»).
Taksonomisk plassering
Taksonomien til storkreps er komplisert og under stadig revisjon. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne oppdatering av systematikken etter 2013-revisjonene følger her WoRMS-databasen. .
COSLRival
COSLRival er en halvt nedsenkbar flotell som opereres av COSL Drilling Europe AS. Den ble opprinnelig bygd som borerigg (Aker H3 design) av Mitsui Engineering and Shipbuilding i Japan, i 1976. Riggen fikk da navnet Borgila Dolphin av kjøperen, et Fred Olsen-selskap. Boreriggen ble senere ombygd til kranfartøy, og ennå senere til såkalt tenderrigg (en selvreisende lekterrigg).
Riggen opererte i lang tid på Osebergfeltet. Senere opererte den i en periode i Mexicogolfen, da under navnet Hucabil Delfin.
I 2003 ble riggen kjøpt av Awilco Offshore og ombygd til flotell, i Polen. Den fikk navnet Port Reval etter overtakelsen. Boligmodulene ble gjort av Polyconfidence. I 2008 ble Awilco Offshore oppkjøpt av China Oilfield Services Limited (COSL) og riggen omdøpt til COSLRival.
Fakta
COSLRival har helikopterdekk og permanent losji for 400 personer (Storbritannia) eller 310 personer (Norge). Den har 262 enkeltrom og 118 dobbeltrom ombord. I tillegg kommer en rekke rekreasjonsrom, som tv-rom og egen kino, trimrom, sauna, kontorer, hospital og førstehjelspsfasiliteter med mer. Byssa har separat grovkjøkken og eget bakeri. Messa rommer 152 personer og utgjør 328 m².
Pentarthrini
Pentarthrini er en gruppe av biller i familien snutebiller (Curculionidae). De lever i død ved.
Utseende
Små, slanke, sylindriske, mørke snutebiller.
Levevis
Billene lever i død ved av ulike treslag. Noen arter kan også forekomme i bygningstømmer, men dette er da infisert av sopp.
Utbredelse
Gruppen er vidt utbredt, mange av artene lever på øyer.
Andreas Hjelmtveit
Andreas Hjelmtveit (født 15. april 1983) er en norsk politimann og styrkeløfter, som konkurrerer for Hommersåk Atletklubb. Nasjonalt har han blant annet vunnet to gull i NM (2005 og 2011) og fire gull i junior-NM (2002, 2003, 2004 og 2005). Internasjonalt har han blant annet blitt verdensmester og juniorverdensmester.
O’Brien-ætten
O'Brien (mellomirsk:Uí Briain eller Ua Briain, moderne irsk: Ó Briain) er adelig ætt i Irland. Den er oppkalt etter ættens forfar Brian Boru (942–1014), konge av Munster og overkonge av Irland. Brians etterkommere var konger av Munster, og senere konger og jarler av Thomond.
Etter at Brian Boru ble konge av Munster, etablerte han seg gjennom erobring som Ard Rí na hÉireann (overkonge av Irland). Brians etterkommere bar dermed navnet Ó Briain, og fortsatte å styre kongeriket Munster fram til 1100-tallet hvor deres territorium hadde krympet til kongeriket Thomond som de skulle ha i knappe fem århundrer. Totalt regjerte fire fra Ó Briain i Munster, og to var overkonger av Irland (med motstand). Etter delingen av Munster i Thomond og MacCarthys kongerike Desmond av Tairrdelbach Ua Conchobair (1088–1156), ville ætten fortsette å gi rundt tretti monarker av Thomond fram til 1542.
Bakgrunn
I stedet har akademiske historikere generelt akseptert Dál Cais som Déisi Tuaisceart, etter å ha adoptert et nytt navn – først registrert under deres nylig adopterte navn under år 934 i Inisfallen-annalene. Déisi, et folk hvis navn bokstavelig talt betyr vasaller, var opprinnelig lokalisert der i dag er Waterford, sør i Tipperary og Limerick; O'Rahillys historiske modell regner dem som etnisk Iverni (også omtalt som Érainn).
Medlemmer av ætten
Noen av ættens medlemmer var:
Eksterne lenker
О’Брайен
Aglycyderinae
Aglycyderinae er en familie av biller som hører til gruppen snutebiller (Curculionoidea). Det er bare kjent noen få arter i varme områder, bortsett fra på Hawaii-gruppen der slekten Proterhinus har produsert minst 160 arter. Oxycoryninae forekommer ikke i Europa, men én art, Aglycyderes setifer, finnes på Kanariøyene. Familien omfatter underfamilien Aglycyderinae, som av og til blir regnet som en egen familie. På den andre siden blir alle medlemmene i Oxycorynidae av og til regnet som en undergruppe i familien Belidae.
Utseende
Stort sett små (ofte 3 – 5 mm), avlange, noe flate biller, brune, rødlige eller svarte. Oversiden er snau eller med spredte, fine hår eller skjell, ofte noe glinsende, gjerne kraftig og tett punktert. Hodet er i midten trukket ut til en snute som er lengre enn resten av hodet. Antennene sitter festet ved roten av snuten, rett ved øyets framkant. Antennenes to-tre ytterste ledd danner en løs kølle. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, tilsmalnet framover, med markerte sidekanter. Det er ofte tett og sterkt punktert. Dekkvingene er avlange og parallellsidige. Beina er ganske korte og kraftige, baklårene gjerne sterkt fortykkede. På mellom- og bakbeina har leggene og lårene en rekke av kraftige knøler på oversiden. Framleggene (protibiae) har en kam av børster som brukes til å rense antennene. Føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er svært lite og knapt synlig. Det tredje og ofte også det andre leddet er tolappede. På framføttene er det ytterste leddet lengre enn de fire innerste til sammen.
Radiasjon på Hawaii
Slekten Proterhinus har dannet svært mange arter på Hawaii-øyene. Minst 160 arter er beskrevet fra øygruppen. Dette er et eksempel på radiasjon, et fenomen som man kan se innen mange dyregrupper på Hawaii og enkelte andre isolerte øyer. En art har opprinnelig kommet til øyene der mange økologiske nisjer som på kontinentene var fylt av en rekke forskjellige grupper, er ledige. Denne arten kan i løpet av forholdsvis kort tid gi opphav til en mengde nye arter som bruker forskjellige tilgjengelige ressurser. Andre kjente eksempler på slik radiasjon på Hawaii er innen fruktfluer av slekten Drosophila og draktfugler (Drepanididae), og landsnegle-slekten Partula i Polynesia.
Systematisk inndeling
Underfamilien Aglycyderinae har av og til blitt regnet som en egen familie, Aglycyderidae. På den andre siden blir alle oxycorynidene av og til regnet til Belidae.
Frederik de Løvenørn
Frederik Poulsen de Løvenørn (1715–1779) var en dansk adelsmann, sjøoffiser og amtmann.
Han ble født i København som sønn av Poul de Løvenørn og Ingeborg Vinding (d. 1731). Han fikk en karriere i marinen, og ble i 1739 kaptein, 1740 kommandørkaptein, 1746 deputert i Søetatens General-Kommisariat og 1746 konferensråd. I 1751 ble han amtmann over Korsør og Antvorskov amter. Han var gift med Frederikke Sophie von Holsten (1718-1774), med hvem han havde flere barn.
Oversettelser
I 1751 oversatte han til dansk L'aveugle clairvoyant eller Den Blinde Klarsynede eller Den klarseende Blinde av M. A. le Grand. I 1761 oversatte han til dansk Philippe Néricault Destouches' Les philosophes amoureux eller De forelskte Philosopher.
NM i mangekamp 1975
NM i mangekamp 1975 var en del av NM i friidrett 1975, og ble arrangert som et eget mesterskap på Hareid, 30. og 31. august av Hareid IL.
Det ble konkurrert i tikamp for menn og femkamp for kvinner.
San José (provins)
San José er en provins i Costa Rica. Den ligger i landets sentrale områder, og grenser til provinsene Alajuela, Heredia, Cartago, Limón og Puntarenas. Provinsens administrasjonssentrum er San José, som også er landets hovedstad. Provinsen har et areal på 4 965,9 kvadratkilometer, og et innbyggertall på 1 404 242 (2011).
Provinsen San José er delt inn i 20 kantoner.
Loris Mularoni
Loris Mularoni (født 31. juli 1976) er en surinamsk judoka.
Han representerte Surinam under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der han ble utslått i første runde.
Frustration Ridge
Frustration Ridge er en rygg i nordenden av Cobham Range i Churchill Mountains i Antarktis.HDRn fikk dette navnet av geologgruppen som besøkte Holyoake, Cobham, og Queen Elizabeth Range fra New Zealand (1964–65). Navnet kom av at selv om den nedenfra så ut som det var lett å komme seg opp, hadde gruppen store vansker med å nå toppen.
Lemaitre
Duoen var en av Årets Urørt-finalister i 2012 og ble nominert i klassen årets nykommer under P3 Gull 2013. I januar 2014 signerte duoen med produksjonsselskapet Astralwerk Records, som også er produksjonsselskapet til blant annet Porter Robinson. De har vært på turné og gitt ut remixer med ham. Duoen ble nominert til Spellemannprisen 2016 i klassen popgruppe for sine utgivelser fra 2016, til Spellemannprisen 2018 i klassen popgruppe for sine utgivelser fra 2018 og til Spellemannprisen 2021 i klassen pop for albumet Substellar.
Lemaitre har også spilt inn musikk for reklamefilmer. Under lanseringen av iPhone 5C brukte Apple sangen, «1.18» fra duoens første album The Friendly Sound.
Gruppen kommer opprinnelig fra Ullern i Oslo. Navnet «Lemaitre» kommer av den belgiske presten og fysikeren Georges Lemaître, som lanserte Big Bang-teorien.