cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Øystein Halvdansson
Øystein Halvdansson (Eystein fjert ) levde i tiden rundt 730 e. Kr. og var, i henhold til Snorre Sturlasons Ynglingesagaen, småkonge over Vestfold og Romerike. Han var sønn av Halvdan Kvitbein og Åsa Øysteinsdotter og ble gift med Hild Eiriksdotter, datter til Eirik Agnarsson, småkonge i Vestfold. Deres sønn var Halvdan Øysteinsson, også kalt for den gavmilde.
Øystein arvet av sin far Solør, store deler av Hedmark, Toten, Hadeland og en del av Vestfold. Etter at svigerfaren Eirik Agnarsson døde sønneløs arvet Øystein også resten av Vestfold.
Snorre forteller at Øystein dro på plyndringsferd til Varna (Rygge i nåværende Østfold) og tok med seg alt av husdyr og verdisaker. Kongen av Varna het Skjold og var etter sigende var «en stor trollmann». Da Skjold kom til stranda og så Øysteins seil vinket han med kappen sin og blåste inn i den. Trolldommen fikk asen (råbommen) på nabobåten til Øysteins skip til å slå ham over bord. I sjøen druknet Øystein og det ble hans bane. Liket ble berget og ført til Borre, hvor det ble hauglagt.
Ironomyiidae
Ironomyiidae er en liten familie av fluer som ligner sterkt på flatfotfluene.
Bare én nålevende art, Ironomyia nigromaculata, er kjent. Den lever i eukalyptus-skog i det sørøstlige Australia.
Familien synes å ha vært mer tallrik før, for 22 arter er beskrevet fra fossiler, alle fra den nordlige halvkulen. Nesten ingenting er kjent om biologien til disse fluene, men larvene lever i strølaget mellom eukalyptus-blader.
The Charge of the Light Brigade
«The Charge of the Light Brigade» er et narrativt dikt skrevet av Alfred Tennyson i 1854. Diktet handler om de katastrofale følgene av et britisk angrep på de russiske linjene under slaget ved Balaklava under Krimkrigen.
Om diktet
Tennysons dikt, som ble trykket 9. desember 1854 i den engelske avis The Examiner, priser det mot og den offervilje som de engelske soldater viste: ''«When can their glory fade? O the wild charge they made!»''. At fedrelandet er langt over det enkeltindivids liv, står klart når man ser setningen: «Not tho' the soldier knew, someone had blunder'd… Charging an army, while all the world wonder'd.»
Diktet ble, ifølge Tennysons barnebarn Charles Tennyson, skrevet på få minutter etter at hans farfar hadde lest om Krimkrigen i The Times. Diktet ble svært populært. Det ble til og med delt ut som pamflett til de kjempende engelske soldater.
Hvert vers beskriver en ny del av den samlede historien, og det er en hårfin balanse mellom storhet og brutalitet gjennom hele diktet. Selv om diktets emne er det edle i å tjene sitt land og diktets rytme er oppildnende, så er skildringen av krigens forferdeligheter direkte: «cannon to right of them, cannon to left of them, cannon in front of them, volley'd and thunder'd». Med uttrykket «into the valley of Death» viser Tennyson til den kjente bibelske strofen fra Salme 23, vers 4: «Selv om jeg går i dødsskyggens dal,» (på engelsk:«the shadow of the valley of Death») en strofe som også den gang ble brukt i begravelser.
I populærkulturen
I filmen Saving Private Ryan siterer Corporal Upham en linje fra diktet:«Ours not to reason why» med referanse til soldatenes leting etter menig Ryan.
I den sjette sesong av Star Trek: Deep Space Nine, resiterer to av hovedpersonene, Chief O'Brien og Dr. Bashir, diktets tredje vers før de går inn på slagmarken.
Iron Maidens sang "The Trooper", fra 1983, handler om diktet.
Oversatt til norsk
Den norske gjendiktningen heter «Den lette brigades angrep» og står i samlingen Ring, ville klokker – en viktoriansk antologi redigert av Geir Uthaug. Den kom ut i 2000 og er en norsk gjendiktning med den engelske teksten løpende parallelt med den norske. ISBN 82-525-4038-4)
Kaarboot
Kaarboot er en båt av type punter i Noord-westhoek regionen mot den østlige bredden av den store sjøen Zuiderzee. Den er også en brønnbåt med en brønn fylt med vann midtskips mellom et par skott kalt «kaar».
Kaarbooten er en åpen og spissgattet båt med flat bunn og flat akterstevn samt spring i baugen med utfallende sider. Den er på cirka fem meter i lengde med størst bredde på 1,2 meter og dypgang på 0,4 meter. Kaarbooten er ikke lenge i bruk, men var betegnet som kaarbootje, kaar og kaarpunter.
Alfred Kutsjevskij
Alfred Iosifovitsj Kutsjevskij (russisk: Альфред Иосифович Кучевский; født 17. mai 1931 i Moskva, død 15. mai 2000) var en sovjetisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo og 1960 i Squaw Valley.
Kutsjevskij ble olympisk mester i ishockey i vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han var med på det sovjetiske laget som vant turneringen foran USA og Canada. Det var ti lag som deltok, etter gruppespillet spilte de seks beste lagen en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant alle fem kampene og vant serien med maksimale 10 poeng foran USA mee 8 og Canada med 6.
Kutsjevskij ble verdensmester i ishockey to ganger, i 1954 i Stockholm og i 1956, OL-turneringen i Cortina d'Ampezzo var også det 23. verdensmesterskapet i ishockey. Han spilte 51 landskamper for Sovjetunionens herrelandslag i ishockey og scoret sju mål.
Iraklio (prefektur)
Iraklio eller Herakleion (gresk Ηράκλειο) var et prefektur i Hellas i periferien og på øyen Kreta. Hovedstaden i prefekturet er Iraklio.
Geografi
Iraklio prefektur grenser til prefekturene Rethymno i vest og Lasithi i øst. Jordbruksområder dominerer i den sentrale dalen og i kystområdene og dalene i nord. Fjell dominerer resten av prefekturet. De største fjellene er Psiloritis i vest og Asterousia i sør. Prefekturet inkluderer også øyen Dia i nord.
Klima
Bortsett fra fjellområdene har området middelhavsklima med milde vintre og varme somre.
Don Giovanni
Don Giovanni er en opera buffa i to akter med musikk av Wolfgang Amadeus Mozart og libretto av Lorenzo da Ponte. Den hadde urpremiere i Praha 29. oktober 1787. Operaen er basert på sagnet om Don Juan; handlingen foregår i Sevilla på 1600-tallet, og skildrer de siste dagene av Don Giovannis liv.
I likhet med Mozarts andre italienske operaer består den av arier bundet sammen av seccoresitativ. Kjente utdrag er «Madamina, il catalogo è questo» (katalogarien), «Là ci darem la mano» og «Fin ch'han dal vino» (champagnearien).
Boksing under Sommer-OL 1988
Boksing under Sommer-OL 1988 i Seoul i Sør-Korea. USA ble beste nasjon med 3 gullmedaljer.
Fylkesvei 4574
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 416.
Leon (mannsnavn)
Leon er et mannsnavn som kan være: Alle formene har er relatert til det greske ordet λέων (leon), «løve».
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
MS «Wilson Garston»
Den 24. desember 2007 gikk Wilson Garston på grunn utenfor Helsingborg i Sverige.
Mørsvikvatnet
Mørsvikvatnet (lulesamisk: Murgosjávvre) er en innsjø i Sørfold kommune i Nordland. Sjøen ligger 78,7 moh. og har et areal på 1,1 km². Mørsvikvatnet har utløp via Mørsvikelva (lulesamisk: Murgosjåhkå) til fjordarmen Mørsvikbotn.
E6 går langs vestsida av innsjøen.
Afrikamesterskapet i friidrett 1979
Afrikamesterskapet i friidrett 1979 var det første Afrikamesterkapet i friidrett, det ble avviklet i Dakar i Senegal i perioden 2. til 5. august. Det var 23 øvelser for menn og 16 for damer ogdet var 251 utøvere fra 24 nasjoner som deltok. Nigeria ble beste nasjon med åtte gullmedaljer foran Algerie med sju
Hjerteradioen
Hjerteradioen var en lokalradio som sendte fra Årnes. Hjerteradioen kunne høres fra Charlottenberg i øst til Hurdal i vest, fra Stange i nord til Lillestrøm i sør. Noen program gikk som samsending med Radio Sentrum i Kongsvinger. Redaktør var Ragnar Johannessen, Svein B Sjursen var daglig leder.
Historikk
Ragnar Johannessen tok initiativet til å starte Hjerteradioen på midten av 1980-tallet. Hjerteradioen ble dannet i 1986 av en stiftelse som både eier og driver radioen. I 1988 startet radioen sendingene fra eget studio på Jessheim fram til 2002, da studioet ble flyttet til nytt studio i lokalet til Betania, Årnes. Den 22. januar 2009 ble Hjerteradioen nedlagt som lokalradio, men fortsetter å produsere program til andre radioer.
Frem til midten på 1990-tallet sendte radioen på egen frekvens. Deretter på fellesfrekvens for alle lokalradioene på Øvre Romerike. Noen program gikk også som samsending med andre nærradioer. Blant annet med Radio Sentrum og Radio Glåmdal (nedlagt), begge i Kongsvinger.
Eksterne lenker
Hjerteradioen – hjemmeside
Mesterligafinalen i fotball for menn 2007/08
Mesterligafinalen i fotball for menn 2007/08 ble spilt onsdag 21. mai 2008 mellom Manchester United FC og Chelsea FC på Luzjniki Stadion i Moskva, hjemmebane for både Torpedo Moskva og Spartak Moskva. Kampen endte 1-1 etter ordinær tid, men etter straffesparkkonkurranse vant Manchester United 6-5.
Bakgrunn
Manchester United hadde akkurat vunnet sitt 17. ligamesterskap, etter å ha kjempet mot Chelsea den siste delen av sesongen. Chelsea skapte spenning i ligainnspurten da de vant 2-1 over United på Stamford Bridge 21. april. I høstkampen 23. september hadde Avram Grant debutert som Chelseas nye manager, etter José Mourinho, og tapte 2-0 for United. I tillegg møttes United og Chelsea i FA-cupfinalen året før (mai 2007), der Chelsea vant 1-0. FA Community Shield 2007 ble spilt mellom de to respektive lagene på Wembley stadium i august 2007, den kampen endte 1-1, men United vant på straffespark.
Luzjniki Stadion er egentlig belagt med kunstgress. Russland møtte England (2-1) til kvalifiseringskamp for Europamesterskapet i fotball bare noen måneder tidligere på dette dekket. UEFA hadde imidlertid satt som krav at nytt dekke ble lagt til denne kampen. Gress ble importert fra Sveits og frosset ned. Ansvarlig for denne operasjonen mente imidlertid at man til en viss grad hadde mislyktes, fordi dekket var litt for løst.
De siste årene har UEFA utviklet en egen identitet for Mesterligafinalen, man har altså markedsført kampen som et eget «brand», med en unik identitet og logo. Dette gjør man for å bygge opp under finalen som et av verdens største idrettsarrangementer. 31. oktober 2007 holdt man en pressekonferanse på Luzjniki stadion, der kampens ambassadør – den gamle storkeeperen Rinat Dasajev – presenterte finalens logo. Denne logoen ble benyttet i alle sammenhenger i tilknytning til kampen. I tillegg hadde man pyntet Moskvas hovedgater med logoen hengende på alle lyktestolper og lignende.
Arrangørene hadde festet et TV-kamera midt over stadion, som hang i fire vaiere festet til hver sin kant av taket. Dette gir ekstraordinært bra nærbilder av hendelser under kampen, og er en av de få gangene man har benyttet denne metoden i fotballsammenheng.
Veien til finalen
Chelsea FC * = Etter ekstraomganger.
Se også
Mesterligaen 2007/2008
ß
ß, dobbel-s eller tysk s (på tysk kalt Eszett, uttales «ess-tsett», eller sjeldnere scharfes s, «skarp s» ) er et skrifttegn for bokstavkombinasjonen ss som brukes i skrevet tysk etter lang vokal og etter diftongene au, äu, eu och ei. Bokstaven blir sortert i alfabetet som ss. Tegnet brukes i dag bare i Tyskland og Østerrike, ikke i Sveits og Liechtenstein.
Tegnet er egentlig en ligatur, det vil si en typografisk sammensmelting, av tegnene ſ (lang s) og s (rund s), eller ſ og z i frakturskrift («tysk gotisk skrift»).
Bokstaven ß eksisterte i over hundre år kun som minuskel («liten bokstav») i offisiell rettskrivning. I 2017 ble den for første gang offisielt tillatt skrevet som majuskel («stor bokstav»). Før dette har bokstaven gjerne vært brukt som majuskel i de skriftsnittene som tillater det; den har digitalt sett vært tilgjengelig som Unicode-tegn siden 2008. Majuskelen er likevel ikke obligatorisk å anvende; minuskel og å erstatte majuskel med SS er likestilt med majuskel.
ß må ikke forveksles med den greske bokstaven β (beta) som har et lignende utseende, men ingen historisk forbindelse.
Bruk
Det har derfor delvis vært tillatt å erstatte ß med «sz», men bare hvis ß ikke var tilgjengelig og «ss» kunne ha ført til misforståelser (in Maszen). Denne regelen praktiseres ikke lenger offisielt.
Majuskel (&#X1E9E;)
Selv om Unicode har innført en ß-majuskel (&#X1E9E;) i 2008, var ikke denne del av den offisielle rettskrivningen før 2017. Dersom man skrev hele ord i majuskler, ble ß da enten gjengitt som minuskel eller som «SS», sjeldnere som «SZ». Dette kan illustreres med etternavnet Weiß:
ß på datamaskiner
I Unicode kodes ß som U+00DF. Majuskelen &#X1E9E; kodes som U+1E9E.
På Windows-systemer kan ß bli skrevet ved å holde inne Alt-tasten og taste 225 på det numeriske tastaturet. På Linux-baserte systemer fremkommer ß om man holder AltGr-tasten nede samtidig som man trykker s (uten shift). På OS X skrives den med Option-tasten+S.
Reformen vedtatt i 1996
I 1996 ble det innført nye rettskrivningsregler i en rekke tyskspråklige land for å gjøre det enklere å skrive korrekt. Blant annet ble bokstaven ß fjernet etter kort vokal og erstatta av ss. Dette førte eksempelvis til at Kuß skulle skrives Kuss (kyss) og Fluß skrives Fluss (elv). Endringen gjaldt ikke når s-lyden etterfulgte en lang vokal eller en diftong; det tyske ordet for gate skulle derfor fremdeles skrives Straße. De nye skrivereglene ble møtt med tildels kraftig motstand og demonstrativ fastholdelse av de gamle reglene.
Symfoni nr. 2 (Mahler)
'''Symfoni nr. 2 i c-moll''', komponert av Gustav Mahler mellom 1888 og 1894, revidert 1903. Leilighetsvis kjent som «die Auferstehungsinfonie», eller med tilnavnet «Oppstandelsen» på norsk. Betegnelsen har den lånt fra Klopstocks dikt «Die Auferstehung», som Mahler tonesetter i symfoniens femte sats.
Tilblivelse
Symfonien begynte sitt liv som Totenfeier (Gravøl), et en-sats symfonisk dikt basert på et epos av Adam Mickiewicz, hvilket Mahler fullførte i 1888. Senere komponerte Mahler ytterligere tre satser, og de første fire satsene av dagens symfoni forelå sent i 1893. Han følte verket trengte noe annet for å oppnå fullendelse og satte verket til side i mangel på inspirasjon.
Dirigenten Hans von Bülow døde i 1894, og Mahler deltok i begravelsen. Der fikk han høre Friedrich Gottlieb Klopstocks Aufersteh'n (Oppstandelsen). Dette var inspirasjonen komponisten trengte til å fullføre symfonien med en massiv korsats med tekst basert på Klopstocks ode.
Mahler planla et narrativt program for verket, som han beskrev for flere av sine venner. Han bifalt imidlertid ikke at publikum skulle gjøres kjent med programmet i forbindelse med fremførelsen, men det siteres ofte i konsertprogrammet i våre dager. I denne programmatiske planen representerer første sats en begravelse og stiller spørsmål som «Finnes det et liv etter døden?.» Den andre satsen er en erindring av gode tider i den avdødes liv. Den tredje satsen representerer et fullstendig tap av troen på Gud og synet på livet som meningsløst. Den fjerde satsen, en ode, er en gjenfødelse av troen («Jeg kommer fra Gud, og skal tilbake til Gud»). Og den femte satsen, etter å ha vendt tilbake til tredje sats' tvil og spørsmålene i første sats, ender med innsikt i Guds kjærlighet og erkjennelsen av evig liv.
Form og analyse
Symfonien har fem satser:
Mahlers 2. symfoni hører til hans lengste symfonier, og verkets spilletid anslås til mellom 85 og 90 minutter. Da satsene har noenlunde samme hovedtempi, gjenspeiler antallet takter de fem satsenes forskjellige dimensjoner: 445, 299, 581, 68 og 784 takter.
Første sats
Til tross for at første sats til tider er svært lunefull, er grunnstemningen aggressiv og sint, og den beskrives ofte som en sørgemarsj. Den har en struktur som en svært utvidet sonate. Ved satsens slutt skrev Mahler i partituret: «Hier folgt eine Pause von mindestens 5 Minuten». Dette gjøres sjelden under oppsetninger i våre dager.
Andre sats
Andre sats er en langsom Ländler. Den har to mørkere partier, som står i kontrast til hovedtema. Satsens langsomme tempo kontrasterer de to tilgrensende satsene.
Tredje sats
Symfoniens tredje sats er basert på Mahlers sang om St Antonius som forkynner for fiskene: Des Knaben Wunderhorn, som i utgangspunktet er arrangert for vokal og piano. Mahler ga ikke satsen noen tempobetegnelse, men den blir ofte kalt en Scherzo, da formen tilsvarer Scherzoens i sin oppbygning A-B-A. A-delen er en rearrangering av ovenfor nevnte sang, mens B-delen, dvs trioen, er nykomponert. Satsen åpner med to kraftge, korte paukeslag. Disse følges av to mykere slag, som igjen følges av ytterligere svakere slag, som setter tempoet.
Jan Axel Blomberg
Jan Axel «Hellhammer» Blomberg (født 2. august 1969 i Trysil) er en norsk trommeslager.
Blomberg har også gått under psevdonymene «Mr. Hellhammer», «Hauptman Hammer», «Jan Axel Von Blomberg» og «Von Blomberg» og er mest kjent som trommeslager i de norske bandene Mayhem, Dimmu Borgir og Arcturus. Han har vært medlem av black metal-bandet Mayhem siden 1988 og avant-garde metal-bandet Arcturus siden 1987 da han stiftet det sammen med Steinar «Sverd» Johnsen. Med seg som trommetekniker har han Sigurdur Sörensson.
Blomberg er også fast trommeslager i Age of Silence, Mezzerschmitt, Troll og Winds. Tidligere har Blomberg vært med i Carnivora, Jorn, Shining og The Kovenant. I en kort periode var han også medlem av Mysticum, men han spilte aldri inn noe med dem.
Band
Konsertmusiker
Gjestemusiker
Symfoni nr. 2 (Mahler)
Tredje sats
«In der 'Fischpredigt' […] herrscht […] ein etwas süßsaurer Humor. Der heilige Antonius predigt den Fischen, und seine Worte verwandeln sich sofort in ihre Sprache, die ganz besoffen (in der Klarinette) erklingt. […] Und wie die Versammlung dann, da die Predigt aus ist, nach allen Seiten davon schwimmt:
und nicht um ein Jota klüger geworden ist, obwohl der Heilige ihnen aufgespielt hat! – Die Satire auf das Menschenvolk darin werden mir aber die wenigsten verstehen»
Fjerde sats
Fjerde sats er et arrangement av Urlicht fra Des Knaben Wunderhorn. Tema synges av en alt, som Mahler noterer bør lyde som et lite barn i himmelen. Sangen akkompagneres av orkesteret i piano pianissimo. Satsen er overraskende kortvarig, og kan nesten sees som en introduksjon til den gigantiske siste satsen. Etter dagboken til Natalie Bauer-Lechner (januar 1896) uttalte Mahler om denne satsen: «Das 'Urlicht' ist das Fragen und Ringen der Seele um Gott und um die eigene göttliche Existenz über dieses Leben hinaus».
Teksten lyder:
Femte sats
Den siste satsen er den lengste og har ofte en spilletid på over en halv time. Den er delt inn i mange små og store seksjoner, som bidrar til en mangfoldighet av stemninger, tempi og tonearter. Mye av materialet er basert på de foregående satsene. Nye tema introduseres, repeteres og forandres.
Teksten baserer seg på diktet «Die Auferstehung» av Friedrich Gottlieb Klopstock. Mahler supplerte og tonesatte de to første strofene av diktet. Teksten synges av en sopran-, en altsolist og kor.
Kor og sopran:
Alt:
Sopran:
Kor:
Kor og alt:
Sopran og alt:
Kor, sopran og alt:
Mahlers forslag til orkestreringen
Instrumentene i parentes indikerer at musikerne spiller flere instrumenter; «3 klarinetter (1 bassklarinett)» betyr f.eks. at en av klarinettistene i visse passasjer skifter til en bassklarinett.
«Montbretia» (K208)
«Montbretia» var en britisk bygget korvett, levert 27. mai 1941 som ble overført til den kongelige norske marine under andre verdenskrig, hvor hun beholdt navnet. Skipet ble senket i Atlanterhavet under konvoitjeneste den 18. november 1942. Av besetningen på 74 mann omkom 47.
Vinterkyss
Vinterkyss er en norsk film som hadde premiere 11. februar 2005 med Kristoffer Joner og svenske Annika Hallin i hovedrollene. Regissør var Sara Johnsen. Filmen vant fem priser under Kanonprisen 2005, to priser under Amandaprisen 2005 og var Norges kandidat til den 78. Oscar-utdelingen.
Vinterkyss er det norsk–svenske svaret på danske «Brødre». Også her behandles sorgen etter en nærståendes død, samt kjærheten som dukker opp når man minst venter seg den, men kanskje behøver den som mest. Filmen viser på en autentisk og overbevisende måte frem dagliglivet slik det gjerne fremstår objektivt, samtidig som vi får et innblikk i subjektive opplevelser av å være menneske i et lite samfunn i en stor verden.
Vinterkyss er historien rundt to dødsfall, hvor det ene er mistenkelig og det andre er umulig å akseptere. Victoria (Annika Hallin) begynner et nytt liv som lege i en vinterkledd norsk bygd. Her gir hun alt og litt til, for å slippe å huske.
En tidlig vintermorgen finner to barn en ung mann død i snøen. Victoria påpeker at omstendighetene rundt dødsfallet er uklare, men lensmannen arbeider ut ifra at den døde kan ha blitt truffet av plogen på brøytebilen.
Etterhvert som Victoria blir viklet inn i skjebnen til den døde gutten i snøen kommer hun nærmere både foreldrene hans og den mistenkte brøytebilsjåføren Kai (Kristoffer Joner).
Snart befinner Victoria seg i et forhold til Kai, som ikke kjenner hennes historie. Møtet med Kai gir henne en pause, men etterhvert som han introduserer bikkja Elvis og datteren Maja, både gir og krever forholdet mer enn hun kan klare.
Kommunal vei 1197 (Stavanger)
Kommunal vei 1197 i Stavanger, Eiganesveien, går mellom Ytre Ringvei vest og Løkkeveien i Stavanger.
Vinterkyss
Mordet er kanskje å betrakte som en bi-historie, i en film som kanskje egentlig handler om en kvinnes savn og sorg, forsøk på å finne svar når hodet er fylt av spørsmål.
Kommunal vei 1197 (Stavanger)
Den 0,9 km lange strekningen mellom Holbergs gate og Løkkeveien var nummerert fylkesvei 419 (Rogaland) før den ble omklassifisert
Munkerudstubben (Oslo)
Munkerudstubben (1–7, 2–38) er en vei på Munkerud i bydel Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei sørover fra Munkerudveien.
Navnet ble vedtatt i 2002 og viser til Munkerud gård.
Moderskip for sjøfly
Moderskip for sjøfly er skip som er utstyrt for å holde og sørge for drift av sjøfly.
Moderskip for sjøfly er vanligvis marinefartøyer, og har tillegg til plass for sjøfly det som trenges av drivstoff, reservedeler og eget mannskap for drift av sjøflyene som flymannskap og mekanikere. Sjøflyene ble til å begynne med heist ved hjelp av en kran ned på vannet og tok av derfra, men senere ble moderskipene utstyrt med katapulter som sjøflyene kunne starte fra. Sjøflyene måtte fremdeles lande på vannet, og ble hentet inn ved hjelp av en kran.
Etterhvert som landbaserte fly fikk bedre rekkevidde ble moderskip for sjøfly utdaterte, og få var i bruk etter den andre verdenskrig.
Vlot
Vlot har forskjellige definisjoner på båter i Belgia og Nederland. Den første definisjonen som stammet helt tilbake til middelalderen er om flåter av tømmerstokker for skipsreparasjon i havner. Dette skyldes det nederlandske ordet for «flåte», også flatbunnede farkoster, som er «vloot».
Den andre og nyere definisjonen er som et mindre farkost for transport av høy i Noordwesthoek-området.
Den lokale punteren som betegnes som en vlot er en flatbunnet, spissgattet og seilførende båt med skarpe ender og innesvingende ripebord. Den var ikke forskjellige fra den vanlige punteren med en mast som har spriseil som rigging. De større vloter har blitt oppgitt for å være ni meter langt og 1,8 meter bredt med størst dypgang på 0,5 meter.
Garderobe
Garderobe, fra fransk garder (vokte) og robe (kjole), er et oppbevaringsted for klær. Det betegner vanligvis et rom i et offentlig bygg for omkledning, med vaskemuligheter, dusj etc. Ordet garderobe brukes også som et fellesord for alle klær man har.
Julian Marley
Julian Ricardo Marley (født 4. juni 1975 i London i England) er en britisk-jamaicansk reggaeartist og rastafarianer. Julian Marley er sønnen til reggaelegenden Bob Marley og.
Lakrismjeltblåvinge
Utseende
Lakrismjeltblåvinge er sjelden i Norge. Den ligner både argusblåvinge og idasblåvinge, men er noe større. Vingeundersiden er lysere.
Hannen har blå farge på vingenes overside. Langs vingeranden, et fint hvitt tynt bånd eller søm ytterst og et mørkere smalt svart felt innenfor. Overgangen mellom det svarte feltet og den blå fargen er markert. Vingeundersiden er lys grå med mørke flekker i noen svært tynne hvite ringer. Ved vingeroten utbrer et blålig farge felt seg helt inne ved vingeroten. Bakvingenes underside har et gulorange smalt bånd med noen små blå runde flekker.
Hunnen har mørk blå farge på vingeoversiden. Langs vingeranden finnes et hvitt bånd eller søm, og innenfor et bredere mørkt, nesten svart bredt felt. Særlig langs kanten av bakvingen er det noen tydelige orange halvmåne former, langs vingekanten. Undersiden er lys grå. Bakvingenes underside har noen gulorange flekker.
Vingespennet er mellom 28 og 34 millimeter.
Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin. Brystet og bakkroppen er blåsvart og lite håret på oversiden. Undersiden har tett hårbekledning av lyst gråhvite hår.
Fasettøynene er mørke. Hodet er smalt foran, palpene er store og fremoverrettet. Sommerfuglene skiller seg fra de fleste andre insektene ved at munnen ikke har kjever og lepper, men en lang sugesnabel (proboscis) mellom palpene. Den er rullet opp i en spiral, mellom palpene, under hodet, når den ikke er i bruk. Antennene sitter over og helt inntil fasettøynene. Antennene er trådformet og består av sylindriske ganske like ledd. Antenneklubben er flat eller skålformet. Leddene er farget slik at antennen får små ringer i svart og hvitt.
Beina er godt utviklet hos hunnene, som bruker alle beina til å gå med. Mens hanner har noe reduserte frambein og går på de fire bakerste beina. Det doble kloleddet på frambeina mangler eller er redusert. På det mellomste beinparet er børsten på skinnbeinet (tibia) godt utviklet.
Indre organer
Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler). I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte. Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Egg og larver
Egget er hvitt, rundt og flatt, med et fint punktert mønster. Larven har generelt tykk hud og er ganske hardføre og grønnlig med en eller flere lengdestriper. Undersiden er flat, mens oversiden er velvet. Larvens kropp smaler litt bakover. På bakkroppen har eldre larver har et par tentakler, som kan skytes ut og trekkes inn igjen. Kjertlen som produserer aminosyrer og det sukkerholdige stoffet, finnes på larvens sjuende bakkroppsledd.
Bak hodet, på bryststykket, som består av tre ledd, er det tre par bein. Lengre bak har larvene noen bukføtter, som ikke er egentlige bein, men utvekster larven kan bruke til å holde seg fast. Lengst bak har den en analfot.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen. Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.
Puppen
Puppene er bønneformet og urørlige, den er grønn og ligner plantedeler som frø eller lignende.
Levevis
Lakrismjeltblåvinge finnes på kalkrike, varme, sydvendte gresskledde og blomsterrike enger, veiskråninger eller kraftlinjegater.
Glansvinger har normalt en rolig og gjerne flagrende flukt. Ofte flyr de korte turer fra blomst til blomst. Om natten og i overskyet vær hviler sommerfuglen. Flygetiden er fra slutten av juli til august. Vingene holdes sammenlagt opp og ut fra kroppen, og den noe spraglete vingeundersiden gir sommerfuglen en viss kamuflasje og beskyttelse.
Voksne glansvinger lever av nektar de suger opp fra blomstene på ulike planter (urter). Sugesnabelen, på hodets underside, gir sommerfuglen mulighet til å nå inn i dype blomster for å suge til seg nektar. Sugesnabelen gjør at sommerfugler er avhengig av flytende føde.
Forplantning
Paringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Under paring utskiller hannene en duft fra små duftskjell på vingene, dette kan være med å gjøre hunnen mer villig til å pares. Om et par forstyrres under paring, flyr vanligvis hannen, mens hunnen blir hengende passivt. Hunner som har paret seg inntar ofte en spesiell stilling, hvor vingene holdes noe flat og utbredt, mens bakkroppen løftes opp.
Larvene
Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Larven er trege og ikke særlig sky. De har ingen synlige forsvarsfunksjoner, som å kaste hodet til siden fram og tilbake eller å rulle sammen kroppen, ved berøring.
Larven lever som plantespiser på lakrismjelt (Astragalus glycyphyllos) og er lysegrønn med noen svake, mørkere grønne skråflekker og en mørkegrønn, lyskantet rygglinje.
Lakrismjeltblåvinge lever i samspill (symbiose) med maur, hvor larven kan utskille et sukkerholdig stoff og aminosyrer, kalt honningdugg, fra en kjertel på bakkroppens sjuende ledd. Maur tiltrekkes og spiser dette stoffet, samtidig gir dette sommerfuglen en viss beskyttelse. De to tentaklene på bakkroppens åttende ledd, hos eldre larver, produserer trolig et feromon som styrker sameksistensen med maurene ytterligere.
Larvens kroppstemperatur er mellom 35 og 38 grader C°. Ved lavere temperatur blir larven inaktiv. Derfor krever larver hos dagsommerfugler gjerne sollys for å være aktive. Om det blir for varmt regulerer larven temperaturen ved å oppsøke skygge. Overvintringen skjer som egg eller ung larve.
Puppen
Lakrismjeltblåvinge tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) glansvingen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen. Puppeperioden varierer etter temperaturen, vanligvis mellom en til to uker.
Rødlisteart
Lakrismjeltblåvinge er på den Norsk rødliste for arter og har kategorien CR – Kritisk truet (Critically Endangered). Trusselen er at de blomsterrike engene arten er avhengig av blir borte ved gjengroing eller utbygging. Blir arten borte fra stedene i Norge, vil den neppe kunne etablere seg der igjen, da lokaliteten er isolert og langt fra den nærmeste andre lokalitet. Søk etter arten i 2008 antydet at den allerede var utdødd i Norge.
To individer ble imidlertid funnet i 2009, på en lokalitet som har blitt holdt hemmelig for andre enn noen få innvidde. I 2013 ble 57 individer avlet fram og satt ut på Borøya, Ostøya og den hemmelige lokaliteten.
Utbredelse
Lakrismjeltblåvinge finnes Mellom-Europa østover til det østlige Sibir. Men bare to steder i Norden, i Norge bare på enkelte øyer i Oslofjorden. I det sydøstlige Sverige.
Systematisk inndeling
Slektskapet innen gruppen glansvingene er avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje. Det har vært ulike måter å dele gruppen inn i. (Systematikken følger Fauna Europaea )
MS «Christian IV»
MS «Christian IV» var et skip i eie av Color Line, som trafikkerte ruten Oslo – Hirtshals (1991 – 1994), Kristiansand – Hirtshals (1994 – 2008) og Larvik – Hirtshals (2008). Skipet ble den 20. mai 2008 solgt til Stella Navis Russia, og ble overtatt av de i begynnelsen av juli 2008. Selskapet gikk konkurs kort tid etter de hadde kjøpt MS «Christian IV». Skipet ble deretter i 2012, registrert med britisk flagg, hjemmehavn London og bar navnet «Wind Perfection» fram til 17. desember 2015.
Prydmøll
Prydmøll (Oecophoridae) er en artsrik gruppe av små sommerfugler, som omfatter både ganske fargerike og ensfargede grå arter. Tidligere ble en rekke grupper som nå blir regnet som egne familier (Depressariidae, Carcinidae, Chimabachidae, Cryptolechiidae, Hypertrophidae), ført til denne familien. Ulikt de fleste andre sommerfugler lever prydmøllene sjelden på levende planter, av de artene som forekommer i Norge er det bare Pleurota bicostella som har larver på levende, høyere planter. Mange av artenes larver lever i morken, død ved eller under barken på døde trær, andre av lav eller moser.
MS «Christian IV»
Fra og med juni 2016, skal «Christian IV» trafikkere Nice-Bastia for Moby Lines, under navnet «Moby Zaza». Moby Zaza er det første fartøyet til Moby s.p.a til å trafikkere Frankrike og Italia. Overfartene vil trafikkeres hele året, med natt- og dagseilinger på mellom 7,5 og 9 timer.
Kristine Bernadotte
Kristine Bernadotte (født Kristine Rivelsrud, 22. april 1932 på Orevika i Eidsfoss i Norge, død 4. november 2014 i Benalmadena i Spania) var gift med den svenske prins Carl Bernadotte.
Hun var Carl Bernadottes tredje kone. De giftet seg den 8. juni 1978. Carl Bernadotte sa fra seg sine svenske kongelige titler da han giftet seg med en kvinne uten kongelig byrd i 1937, men fikk i stedet en prinsetittel av sin svoger Leopold III av Belgia. Da Kristine Bernadotte giftet seg med ham ble hun således adelsprinsesse med belgisk tittel.
Hun var i mange år den norske kongefamiliens faste julegjest.
MS «Christian IV»
Olau Line
Skipet ble bygd som MS «Olau Britannia» av AG Weser Seebeckswerft, Bremerhaven, Tyskland i 1982 og ble levert til Olau Line Ltd samme år. Skipet ble da satt i rute mellom engelske Sheerness og nederlandske Vlissingen sammen med søsterskipet «Olau Hollandia». I 1989 ble begge skipene solgt fordi Olau bygde to nye og større skip til denne ruten. «Olau Britannia» ble solgt til Fred. Olsen & Co mens søsterskipet ble solgt til Nordström & Thulin Ab. 21. mai 1990 hadde skipet sin siste overfart mellom Sheerness og Vlissingen og fortsatte til Hamburg etter det.
Kristine Bernadotte
Jan Eilef Rivelsrud (1940–2019 ) var hennes yngre bror.
MS «Christian IV»
Fred. Olsen & Co
Ved Blohm & Voss verftet i Hamburg fikk skipet nye farger og ble døpt om til «Bayard». I juni 1990 ble skipet satt inn i rute mellom Kristiansand og Hirtshals i sommehalvåret og Oslo og Hirtshals i vinterhalvåret. Samme året ble skipet solgt til Color Line A/S.
Color Line
I 1991 ble skipet levert til Color Line og fikk navnet «Christian IV». Skipet ble da innsatt i rute mellom Oslo og Hirtshals. I 1994 byttet skipet rute ettersom den nyere og større MS «Color Festival» skulle ta over Oslo-Hirtshalsruten. «Christian IV» gikk da tilbake til ruten Kristiansand – Hirtshals. I 1999 fikk skipet flere restauranter og større konferanserom ved Fredericiaverftet i Danmark. Skipet ble også ombygget ved Remontowaverftet i Gdańsk, Polen i 2005. «Christian IV» ble den 13. mars 2008 erstattet av den nye og større fergen MS «Superspeed 1», som tilhører den nye Superspeed-klassen til Color Line. Etter at MS «Superspeed 2» ble forsinket, måtte MS «Christian IV» vikariere for MS «Peter Wessel» på ruten Larvik – Hirtshals frem til MS «Superspeed 2» kom i juni 2008.
Moby Lines
Den 8. desember 2015, ble det offisielt bekreftet av nederlandske hotellskipeieren C-bed, at MF «Wind Perfecion» (eks. «Christian IV») hadde blitt solgt til Moby S.p.a. Fartøyet hadde blitt erstattet av et nybygg, med navn «Wind Innovation». Hun forlot Fayard skipsverft i Danmark og ble derfra overlevert til Moby Lines. Wind Perfection skal skifte navn til «Moby Zaza» og kommer til å bli ombygget. Fra og med juni 2016, skal «Moby Zaza» trafikkere Nice-Bastia, med nye fasiliteter og et Looney Tunes dekorert skrog. «Moby Zaza» har blitt omregistrert til italiensk flagg, av de nye eierne.
Prydmøll
Utseende
Små til middelsstore (vingespenn 8 – 46 mm) sommerfugler med avlange, avrundede vinger. Noen arter er fargerike i gult, svart, blått og metallfarger, andre er ensfarget grå eller brune. Hodet er forholdsvis lite, labialpalpene lange og oppoverkrummete, noen ganger svært lange. Antennene er trådformede og middels lange, noen ganger er de innerste leddene tett kledt med oppstående hår. Forvingene er avrundet tre- eller firkantede, bakvingene avlange, avrundede og bleke med ganske lange hårfrynser. Beina er middels lange.
Utbredelse
Prydmøllene finnes på alle kontinenter bortsett fra Antarktis, men de er særlig artsrike i Australia. Av rundt 3000 beskrevne arter lever 2200 på dette kontinentet (Powell 2003 s. 650), der de utgjør 35-40 % av alle sommerfuglarter. De fleste av disse er knyttet til eukalyptus-skoger, der de lever enten av døde eller levende blader.
Skadedyr
Frømøll (Hofmannophila pseudospretella) og klistermøll (Endrosis sarcitrella) har larver som kan spise nesten hvilket som helst slags plantemateriale, og også ull. I naturen finnes de særlig i gamle fuglereir, og de kommer gjerne inn i hus om det er slike under taket. De er også meget vanlige i fjøs og uthus der larvene lever på for-rester eller lignende. Frømøllens larver er avhengige av en luftfuktighet på minst 80 % for å fullføre utviklingen sin, men de kan overleve tørrere perioder i en dvaletilstand. I fuktige kjellere kan de gjøre stor skade på lagrede matvarer og tekstiler, skadene kan være verre enn dem fra klesmøll. En del andre prydmøll lever også av diverse dødt materiale, men gjør sjelden skade i hus.
10. april
10. april er den 100. dagen i året, den 101. i skuddår. Det er 265 dager igjen av året.
Fødsler
Se flere som er født 10. april i Kategori:Fødsler 10. april.
Dødsfall
Se flere som døde 10. april i Kategori:Dødsfall 10. april.
Munkerudveien (Oslo)
Munkerudveien (1–95, 2A–84) er en vei på Munkerud i bydel Nordstrand i Oslo. Den går sørover fra Bakkerudveien og ender som blindvei på sørsiden av Ljanselva.
Navnet ble vedtatt i 1904 og viser til Munkerud gård.
Øre-nese-hals
Øre-nese-hals (ØNH), otorinolaryngologi eller otorhinolaryngologi er læren om øre-, nese- og halssykdommer. Spesialister på dette fagfeltet er leger som kalles øre-nese-hals-spesialister eller otorinolaryngologer.
Ole Ivars Vol. 2
Ole Ivars Vol. 2 er et musikkalbum utgitt av Ole Ivars i 1968.
På hjul med Four Jets
På hjul med Four Jets er et musikkalbum med Four Jets, utgitt i 1978.
Stephanos II Ghattas
Stephanos II Ghattas (født 16. januar 1920 i Sheikh Zein-el-Dine i Egypt, død 20. januar 2009 i Kairo) var koptisk-katolsk patriark fra 1986 til 2006, og en av Den katolske kirkes kardinaler.
Andraos Ghattas, som han da het, studerte blant annet i Roma og ble presteviet i 1944. Deretter underviste han ved presteseminaret i Tahta i Egypt, og trådte i 1952 inn i lasaristenes misjonskongregasjon. Etter seks år virke som sjelesørger i Libanon ble han superior og økonom for sin orden i Alexandria. I 1967 valgte den koptisk-katolske synode ham til biskop av Teben og Luxor, og i 1986 til patriark av Alexandria. Andraos Ghattas tok derpå navnet Stéphanos II. Pave Johannes Paul II kreerte ham til kardinal i 2001.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Slaget ved Ypres
Det var fem slag ved Ypres under første verdenskrig:
Vladimir Jefimkin
Vladimir Aleksandrovitsj Jefimkin (russisk Владимир Александрович Ефимкин, født 2. desember 1981 i Samara) er en russisk landeveissyklist. Han syklet for det franske laget AG2R La Mondiale da han i juli 2010 valgte å forlate laget for å bruker mer tid med sin familie i USA. Ett år senere var han klar for Team Type 1, laget til tvillingbroren Aleksandr.
Birgit Hagen
Birgit Hagen (født 4. oktober 1912 i Ål, død 7. april 2004 samme sted) var en norsk tekstilkunstner, maler og tegner.
Liv og arbeid
Etter tegnelinjen ved Statens kvinnelige industriskole i Oslo i årene 1943–45 kom Birgit Hagen i kontakt med den finske tekstilkunstneren Maija Kansanen-Størseth som inspirerte henne til videre utdanning i 1946–47 ved Centralskolan för konstflit (i dag Aalto-universitetets högskola för konst, design och arkitektur) i Helsingfors, avdeling for tekstilkunst. I Finland møtte hun et moderne formspråk som også omfattet billedvev og fikk mulighet til å bruke veving til å utvikle et personlig kunstnerisk uttrykk. De første arbeidene var ryer og billedvev i filler. Senere gikk hun over til finere materialer som er mer tidkrevende. Hun spant og farget garn selv, men kombinerte det med kjøpt vevgarn og andre tråder som gav kontrasterende uttrykk.
Hovedverkene i Birgit Hagens produksjon er en rekke store billedtepper i impresjonistisk stil. Glød og rikdom i fargene er det bærende elementet, og materialbruken er variert. Motiver og inspirasjon er hentet fra fjellet og fra reiser i Europa. I senere år arbeidet hun mest med tegning og oljemaleri, som var raskere og mer fleksibelt enn veven.
Birgit Hagen bestemte seg tidlig for ikke å selge sine arbeider, men holde dem samlet. Fordi teppene i stor grad er laget med plantefarger er de vare for lys og må stilles ut med varsomhet. I 2002 ble nær hele hennes produksjon: nesten 50 billedtepper, 70 malte plater og flere manuskripter, gitt til Hallingdal Museum på Nesbyen.
Stiftelsen til fremme av Birgit Hagens kunst
En stiftelse er opprettet med formål å se til at Birgit Hagens kunst, dvs. det vevde, malte og skrevne arbeidet, blir ivaretatt og gjort kjent.
Europavei 117
Europavei 117 går mellom Mineralnyje Vody i Russland og Megri i Armenia.
Friidrett under Sommer-OL 2004 – 200 meter kvinner
200 m damer ved Sommer-OL 2004 ble gjennomført på Athens olympiske stadion mellom 23. og 25. august.
Resultater
Alle tider vises i sekunder.
Q automatisk kvalifisert.
q en av de reskeste tidene ellers.
DNS startade ikke.
DNF kom ikke i mål.
PB markerer personlig rekord.
SB markerer utøveren beste resultat i sesongen.
DSQ markerer diskvalifisert eller utesluttet.
Semifinal 2
Wind: +1.1 m/s
Constantino Zaballa
Constantino Zaballa Gutierrez (født 15. mai 1978 i La Hayuela) er en profesjonell spansk landeveissyklist. Han sykler for det danske kontinentallaget Christina Watches-Onfone.
Hans største meritter er seieren på den 19. etappen i Vuelta a España 2004 og seieren i Clásica de San Sebastián i 2005.
Zaballa var blant de trettitalls profesjonelle syklister som i 2006 ble navngitt som klienter av dopinglegen Eufemiano Fuentes. I 2011 ble han suspendert i 9 måneder etter å ha testet positivt på efedrin under Vuelta a Asturias. Han gjorde comeback i 2013 for Christina Watches-Onfone.
Dean Windass
Dean Windass (født 1. april 1969 i Hull, England) er en engelsk fotballtrener og tidligere fotballspiller. Han var angrepsspiller og har spilt for flere engelske klubber og en skotsk klubb.
Fylkesvei 763
Fylkesvei 763 (Fv763) går mellom Vegset i Snåsa og Steinkjer sentrum.
Dean Windass
Biografi
Etter 15 ligamål på 33 ligakamper ble han kjøpt av Bradford for £950 000 i mars 1999 og her spilte han fram 2001. Da kjøpte Middlesbrough han for £600 000. Denne klubben spilte han for i nesten to sesonger, men var i løpet av denne perioden på lån til både Sheffield United og Sheffield Wednesday. I januar 2003 gikk han gratis til Sheffield United, mens han sommeren samme året gikk gratis til Bradford City.
I 2007 gikk han tilbake til Hull, først på lån, senere på en fast kontrakt. Han bidro sterkt til lagets gode sesong, og bidro til at de klart play-off for opprykk. 24. mai 2008 ble Hull klare for Premier League etter seier 1-0 i playoff-finalen mot Bristol City. Windass ble matchvinner i sin første og sannsynligvis siste kamp på Wembley, med en spektakulær volley etter 38 minutter. Dette er aller første gang Hull er i den øverste divisjonen i England. Har våren 2010 rykket ned til NPower championship igjen...
Fylkesvei 763
Den tar av fra E6 i Steinkjer og går parallelt med E6 i retning nordøst langs sørsiden av Snåsavatnet til Snåsa. Den passerer tettbebyggelsene Binde og Jørstad, foruten helleristningen Bølareinen.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Stanisław Wabnic
Stanisław Wabnic (født 9. november 1946 ) er en polsk ingeniør og borgermester.
Wabnic er utdannet ved Det tekniske universitet i Częstochowska og Det tekniske universitet i Gdańsk, der han i 1979 avla doktorgraden. Han har spesialisert seg i metallurgi og arbeidet i industrien. Siden 2002 har han vært borgermester i byen Ostrzeszów. Kongen utnevnte 2. desember 2008 Wabnic til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fortjenstfullt virke for norske interesser i Polen.»
Obiter dictum
Obiter dictum (obiter dicta i flertall) er et latinsk begrep som rett oversatt betyr «i forbigående», «tilfeldigvis» (obiter) og «uttalelse» (dictum). Begrepet brukes for å betegne de uttalelser i en dom som ikke har hatt betydning for resultatet (såkalte slengbemerkninger), særlig fra dommer som kommer fra et lands øverste domstol. Det motsatte er ratio decidendi, nemlig de premissene retten har bygget sin avgjørelse på.
I Norge har bruken av obiter dicta økt de senere tiår etter at Høyesterett i større grad har sett på det som sin oppgave å drive med rettsavklaring og rettsutvikling. De brukes derfor oftest hvor retten ser behovet for en avklaring for fremtiden.
Obiter dicta har etter alminnelig rettskildelære ikke den samme vekt ved senere rettsanvendelse som ratio decidendi-uttalelser, men de tillegges likevel ofte vesentlig vekt, særlig dersom de har vært enstemmige. Ellers vil vekten komme an på alminnelige prinsipper for dommers rettskildevekt, slik som alder, klarhet osv.