cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slaget ved Somme
Slaget ved Somme betegner en britisk-fransk offensiv under første verdenskrig med sikte på å bryte gjennom de tyske frontlinjene på Vestfronten langs en 40 km lang front nord og sør for elven Somme i Nord-Frankrike. Målet var i utgangspunktet å lette presset på Det russiske keiserdømmet og avlaste de franske styrkene ved Verdun, men slaget utviklet seg til å bli et av de blodigste i historien. Slaget varte fra 1. juli 1916 til 18. november 1916.
Slaget
Før den første dagen avfyrte de allierte 1,5 millioner artillerigranater mot de tyske stillingene. Grunnen i Somme består av kritt, og det betød at skyttergraver og tunneler kunne utvikles til det perfekte. Det gjorde at faste stillinger bestykket med maskingeværer nærmest var uinntagelige for infanteri og kavaleri. Derfor ble det utviklet pansrede kjøretøyer. Under offensiven den 15. september brukte britene stridsvogner for første gang i historien. Intensjonen var at de bare skulle kjøre over alle skyttergravene og på den måten avslutte krigen, men innebar i stedet en opptrapping av teknologien og intensiteten i senere krigføringer.
Nesten en million mennesker totalt ble drept. Det er anslått at 432 000 britiske soldater og 230 000 tyske soldater falt i slaget. Den første dagen i slaget, 1. juli 1916, døde 20 000 briter og ytterligere 37 000 ble såret, det største enkelttapet i den britiske hæren noensinne. Dette gjorde et dypt inntrykk i den kollektive britiske bevissthet i lang tid etter slaget. På hjemmefronten fikk befolkningen for første gang se krigens grusomheter i propagandafilmen Battle of the Somme, som inneholdt filmmateriale fra den første dagen.
Trine Knutsen
Trine Knutsen (født 28. juni 1965 i Bærum) er en norsk fløytist. Hun studerte tre år ved Norges musikkhøgskole, deretter tok hun kandidat- og diplomstudier på fløyte ved Folkwang Hochschule Essen, hos professor Matthias Rütters. I årene 1988–1996 hadde hun stilling som solopiccolofløytist i Bergen Filharmoniske Orkester.
Knutsen holdt sin debutkonsert i Universitetets Aula i Oslo høsten 1992. I Bergen Filharmoniske orkester var hun i årene 1993–1996 orkesterformann, som første kvinne i denne stillingen. I 1996 flyttet hun til Trondheim og jobbet som daglig leder for TrondheimSolistene, før hun ble ansatt som førsteamanuensis i blåserfag ved Musikkonservatoriet i Trondheim (Institutt for Musikk, NTNU). I perioden 2009-2015 var Trine Knutsen instituttleder ved instituttet. I 2018 og 2019 var hun engasjert som daglig leder for Trondheim Kammermusikkfestival.
Knutsen er i tillegg til å være orkestermusiker aktiv som musiker i solo- og kammermusikksammenheng, og hun har framført verker av komponister som Kaija Saariaho, Luciano Berio, Peter Maxwell-Davies, Brett Dean, George Crumb, Osvaldo Golijov med flere, og hun engasjeres jevnlig av festivaler og ensembler med solist- og kammermusikkprosjekter. I 2016 spilte hun recitaler i Oslo, Bergen, Stavanger og Trondheim sammen med pianisten Jørgen Larsen. Hun har vært solist med blant annet TrondheimSolistene, Trondheim Symfoniorkester, Midtnorsk kammerensemble og Trondheim Sinfonietta. Hun har også deltatt på en rekke prosjekter og turneer med Trondheim Jazzorkester.
Verv
I tillegg til sin utøvende virksomheten har Knutsen vært engasjert i fagadministrativt arbeid som representant i styrer og utvalg i kulturlivet lokalt og nasjonalt
Canadas kvinnelandslag i fotball
Canadas kvinnelandslag i fotball representerer Canada i internasjonal fotball for kvinner. Lagets beste plassering er en fjerdeplass fra 2003
Canada debuterte i 1986 med 0-1 mot USA, som selv debuterte året før. Canada deltok i sitt første sluttspill i CONCACAF-mesterskapet i 1991, der de kom helt til finalen, som det tapte med stygge 0-5 mot USA. Dette mesterskapet, om enn uoffisielt, telte som kvalifisering til VM i 1991, og bare vinneren ble kvalifisert. I neste CONCACAF-mesterskap, i 1993, endte Canada på tredjeplass, bak gjestende New Zealand. Allerede året etter, i 1994, ble det arrangert et nytt CONCACAF-mesterskap i Montréal. Canada kom på andreplass, noe som ga kvalifisering til VM i 1995. Canada tapte mot England og Norge, og greide ikke å komme videre. Neste CONCACAF-mesterskap gikk uten USA, som var vertsland til neste VM. Canada kom lett til finalen der de beseiret Mexico 1-0. Dette skulle senere også vise seg å være tilfelle; Canada var utvilsomt verdensdelens nest beste lag.
I VM var Canada både dyktige og heldige med trekningen, og vant greit mot Argentina og Japan, men tapte for Tyskland. I kvartfinalen møtte Canada Kina, og Canada vant overraskende 1-0. Dermed var Canada i semifinalen for første gang. Canada møtte Sverige og tok ledelsen, men tapte til slutt 1-2. I bronsefinalen tapte Canada 1-3 mot USA.
Canada deltok også i Gold Cup i 2006, der de kom til finalen og tapte mot USA etter ekstraomganger, akkurat som forrige Gold Cup. Andreplassen ga dem også kvalifisering til VM i 2007. Denne gangen var Canada litt mer uheldige, og forsvant ut i sluttspillet på verst tenkelig måte, på overtid i siste kamp. De ledet 2-1 over Australia helt til et utlikningsmål kom på slutten. Canada måtte derfor dra hjem tidlig. Mellom Gold Cup i 2006 og VM hadde Canada vunnet bronse i Pan American Games, igjen bak Brasil og USA. Canada tapte semifinalen mot USA, nok engang med ett mål, og avstanden til USA virket å bli stadig mindre. Christine Sinclair hadde nå blitt en av landslagets viktigste spillere; hun har blitt kåret til Canadas beste kvinnelige spiller hvert eneste år mellom 2005 og 2010, hun ble utnevnt til kaptein i 2007 og har beholdt jobben til 2011, og har scoret 116 mål på 159 kamper, begge deler canadisk rekord.
Canada fortsatte å nærme seg USA under deres første deltakelse i OL. Canada kom med som nest beste treer til kvartfinalen, der de møtte USA. Kampen endte 1-1 etter full tid, og USA vant med ett mål i slutten av første ekstraomgang. Canada fortsatte å imponere i kvalifiseringen til VM 2011, der de vant fem kamper med målforskjellen 17–0. Det var første gang Canada vant en turnering hvor USA også var med; Canada slo Mexico, som hadde slått ut USA, i finalen.
Jordbunnslære
Jordbunnslære eller jordbunnsvitenskap er studien om jord som en naturresurs på overflaten av jordkloden. Studiet kan deles inn i de to undergrenene pedologi og edaphologi som hver for seg ofte brukes synonymt med jordbunnslære.
Faget omfatter ingeniørvitenskap, agronomi, kjemi, geologi, geografi, biologi, skogbruk, folkehelse og arkeologi.
Pedologija Pedologia Pedologie Pedologio Pedologija פדולוגיה Pedologi Pedologie (studiul solurilor) Pedologjia Pedológia (pôda) Педологија (земљиште) Pedologija 土壤学
Tapio Mäkelä
Tapio Mäkelä (født 12. oktober 1926 i Nastola, død 12. mai 2016 i Jämsä) var en finsk langrennsløper.
Under OL i 1952 vant han gull med det finske laget på 4 × 10 km stafett, samt sølv på den individuelle 18-kilometeren. To år senere, under VM i Falun, gikk han igjen på det finske stafettlaget som ble verdensmestere.
Marija Trmčić
Marija Trmčić (født 20. oktober 1986 i Užice) er en serbisk alpinist.
Hun debuterte i verdenscupen i alpint 13. januar 2008, men hun har ikke klart å plassere seg blant de 30 beste i noe verdenscuprenn.
Trmčić deltok i Vinter-OL 2006 og deltok også for Serbia under Vinter-OL 2010, men fullførte da ikke i slalåm som var den eneste øvelsen hun deltok i.
Neohydrocoptus
Neohydrocoptus er en slekt av biller som ligner vannkalver.
Utseende
Små (ca. 2 millimeter), smalt dråpeformede, blanke, gjerne rødlige biller, de ligner mye på vannkalver, men kan skilles fra disse på at kroppen er nokså høyt hvelvet (vannkalvene er temmelig flate) og bredest foran midten (hos vannkalvene er kroppen vanligvis bredest i eller bak midten, eller de er jevnbrede).
Levevis
De er rovdyr som lever i vann, og noen av artene er raske svømmere, andre ikke så gode. Noen av artene graver i bunnmudder og bredden av vannet.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika, Asia og Australia.
Gollumiellinae
Gollumiellinae er en gruppe som hører til blant parasittvepsene og er en underfamilie i ordenen vepser.
Willy Ovesen
Willy Ovesen (født 1. juni 1924 i Sørreisa, død 3. januar 2015) var norsk jurist og statstjenestemann, mest kjent som skattedirektør i 13 år fra 1982 til 1995.
Han startet sin yrkeskarriere Justisdepartementet med tjenestegjøring i Sivilforsvarets administrasjonskontor. Ovesen var dommerfullmektig ved Lyngen sorenskriverembete 1953-55. Han arbeidet i Skatteetaten fra 1956, først i Riksskattestyret hvor han var kontorsjef fra 1966. Han var fylkesskattesjef i Akershus fra 1973 til han ble utnevnt til skattedirektør (sjef for Skattedirektoratet) i 1982. Han var skattedirektør til 1995 da han ble etterfulgt av Bjarne Johannes Hope. Willy Ovesen ble utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden i 1993.
Nevozvrasjtsjenets
Nevozvrasjtsjenets (originaltittel: Невозвращенец) er en sovjetisk film fra 1991, regissert av Sergej Snezjkin.
Marinens luftfartsmuseum (Britisk)
Marinens luftfartsmuseum (Fleet Air Arm Museum) er et britisk museum, dedikert til britisk marineflyvningshistorie. Det har en omfattende samling av militære og sivile fly, flymotorer, modeller av og Royal Navy skip (spesielt hangarskip), samt malerier og tegninger relatert til Marinens luftfart. Det holder til ved marineflyplassen RNAS Yeovilton og museet har utsiktsterrasser hvor de besøkende kan observere militære fly, (spesielt helikoptre) ta av og lande. Museet ligger i Somerset, 11 kilometer nord for Yeovil og 40 kilometer syd for Bristol.
Utstillinger
Museets objekter er utstilt i fire områder:
Hall 1
Denne hallen viser Marinens flyvirksomhet fra de tidlige luftskip og dobbeltdekkere bygget av spanter av tre kledd med duk, frem til moderne jetfly og helikoptre, inklusive frontseksjonen av skroget til et Short-fly bygget av Westland Aircraft i Yeovil og brukt under Jyllandsslaget i 1916 før det ble utstilt ved Imperial War Museum hvor det ble skadet under andre verdenskrig, da det ble truffet av en bombe. Det er nå utstilt uten å ha blitt restaurert. For tiden inneholder denne hallen følgende fly:
Hall 2
Vesenlig konsentrert om andre verdenskrig med et siderom som har en liten Kamikaze-utstilling som inneholder en modell av japanske fly og avskjedsbrev fra Kamikaze-piloter. To fly fra Koreakrigen er også utstilt.
Utstilte fly omfatter:
Hall 3
I stedet for en tradisjonell museumshall er hele hallen blitt omdannet til en mock-up av hangarskipet HMS «Ark Royal» som det ville ha vært på 1970-tallet. Den besøkende kommer hit ved en simulert helikoptertur fra Hall 2. Selve hallen er en simulert seksjon av dekket på HMS «Ark Royal» og flyene er utstilt som om de er på dekket. To store TV-skjermer viser take-off og landing av fly, slike som Blackburn Buccaneers og McDonnell Douglas F-4 Phantom II.
I hallen er følgende fly:
Hall 4
Utstilte fly, per november 2013:
Utstilte motorer
Museet har disse motorer i sine samlinger:
Aflah Prawira
Aflah Fadlan Prawira (født 13. november 1997) er en indonesisk svømmer.
I 2021 representerte han Indonesia under Sommer-OL 2020 i Tokyo der han ble utslått på 1500 meter fri i forsøksheatet på 27. plass med tiden 15.29,94. og han ble utslått på 400 meter fri i forsøksheatet på 29. plass med tiden 3.55,08.
Ingolf Elster Christensen
Ingolf Elster Christensen (født 28. mars 1872 i Førde, død 3. mai 1943 i Førde) var en norsk jurist, offiser, embetsmann og politiker (H). Christensen var amtmann og fylkesmann i til sammen 33 år, og hadde også verv som stortingsrepresentant og statsråd i 1920-årene. Han var da justisminister og forsvarsminister. Politisk var han særlig opptatt av forsvar, landbruk og samferdsel. Sommeren 1940 spilte han en viktig rolle som formann i Administrasjonsrådet og deltaker i riksrådsforhandlingene.
Karriere
Han var sønn av kaptein og amtsingeniør Michael Sundt Tuxen Christensen (1827–1895) og Fredrikke Sophie Elster (1838–1927), bror av forfatteren Hjalmar Christensen, nevø av forfatteren Kristian Elster d.e., samt svigerfar til fylkesmann Nikolai Schei.
Han hadde examen artium fra Bergens katedralskole fra 1889, og ble uteksaminert som offiser fra Krigsskolen i 1893. Han tjenestegjorde som adjutant ved Bergens linjebataljon 1894–1896. Christensen reiste deretter til Kristiania, hvor han studerte rettsvitenskap i et års tid og ble cand.jur. allerede i 1897.
Han var fullmektig hos sorenskriveren i Sunnfjord 1897–1898, og var kaptein og kvartermester i Sogns linjebataljon i 1898. Han fikk sakførerbevilling i 1898, og praktiserte en periode som sakfører i Førde. I 1901 overtok han slektsgården Skei på samme sted. Christensen var tilknyttet Forsvarsdepartementet som kaptein 1899–1906, og i løpet av denne tiden var han også sekretær i utvalget for utarbeidelse av en ny hærordning. 17. januar 1907 kom han tilbake til departementet som kontorsjef i Arméstyrelsen, og ble konstituert som ekspedisjonssjef i oktober samme år.
3. november 1910 ble han amtmann (titulert fylkesmann fra 1919) i Nordre Bergenhus (Sogn og Fjordane). Han var pådriver i viktige saker som samordning og offentlig drift av rutebiler, utbygging av jernbanen og veinettet, samt kraftutbygging for allmenn bruk. Christensen regnes dessuten som den fremste forkjemperen for Flåmsbanen, og har derfor fått sitt minnesmerke reist på Flåm stasjon. Han var fylkesmann i Oslo og Akershus fra 23. august 1929. Han ble erstattet av NS-mannen Edvard Stenersen i embetet i 1941, og Christensen trakk seg så tilbake til gården i Førde. Rent formelt var han allikevel fylkesmann inntil sin død i 1943.
Politisk arbeid
Christensen var innvalgt på Stortinget fra Sogn og Fjordane i periodene 1922–1924 og 1925–1927. Han hadde en vesentlig del av æren da kornmonopolet ble avviklet og korntrygden gjeninnført i 1926. Da Ivar Lykkes regjering ble utnevnt 5. mars 1926, ble Christensen statsråd i Justis- og politidepartementet. Noen måneder senere, 25. juli 1926, gikk han av, og tiltrådte heller som statsråd i Forsvarsdepartementet fra 26. juli. Han gikk av sammen med resten av regjeringen 27. januar 1928. Blant de tingene regjeringen fikk gjennomført var en ny hærordning, hvor Christensens engasjement bidro til blant annet å sikre et høyere antall fastlønnet befal. Videre var han medlem av Høyres sentralstyre en periode.
Da andre verdenskrig nådde Norge 9. april 1940, og kong Haakon VII og Johan Nygaardsvolds regjering med flere måtte flykte, var Christensen en av politikerne som ble værende i Oslo. Nasjonal Samlings kuppmaker og selvutnevnte statsminister Vidkun Quisling gjorde seg vanskelig for tyskerne, og Høyesterett tok da initiativ til opprettelsen av Administrasjonsrådet. Rådet skulle ivareta sivilbefolkningens interesser overfor den tyske okkupasjonsmakten, og Christensen var rådets utnevnte formann i hele dets virkeperiode fra 16. april til 25. september 1940. Med ham som formann fikk også rådet en større betydning enn først antatt ved riksforhandlingene sommeren 1940. Han sørget flere ganger for å holde forhandlingsprosessen i live, og selv om Stortinget overtok som tyskernes motpart fra 16. juni, forble Christensen aktiv hele veien.
Også på tysk side var han påtenkt som en mulig formann (eller statsminister) i det nye riksrådet. Han hadde et forholdsvis pessimistisk syn på Norges muligheter til å hevde selvstendighet overfor okkupasjonsmakten, og var (sammen med flere andre medlemmer av forhandlingsutvalget) villig til å gi avkall på både kongehus og regjering da dette ble fremmet som et ufravikelig krav av tyskerne. Josef Terboven satte en effektiv stopper for forhandlingene 25. september, og Christensen inntok ikke noen synlig plass i motstandsbevegelsen som vokste frem og spilte heller ingen politisk rolle.
Rødvinger
Rødvinger (Lycidae) er en familie av biller der de fleste av artene lever i tropene, fem arter er funnet i Norge. De fleste er mer eller mindre røde på farge, dette er et signal om at de er usmakelige og giftige, såkalt aposematisme. En lang rekke insekter, både giftige og harmløse, etterligner rødvingene.
Utseende
Middelsstore (5 – 22 mm, enkelte larviforme hunner opptil 80 mm), vanligvis avlange biller med mer eller mindre røde dekkvinger, ofte med svart spiss. Undersiden er som oftest svart. Dekkvingene er som oftest røde, gjerne med svart spiss, enten parallellsidige eller brede og utvidet bakover. Noen arter har sterkt reduserte dekkvinger. Dekkvingene er temmelig myke og læraktige, men hos andre kan de være kraftig kitiniserte (harde). De kan ha et nettmønstret overflate eller lengderibber. Brystskjoldet (pronotum) er mer eller mindre firkantet, med spissvinklede bakhjørner, ofte med en markert og noe oppstående sidekant. Oversiden er delt opp i flere celler skilt med opphøyde ribber. Beina er korte og kraftige. Alle føtter har fem ledd.
Hodet er lite, mer eller mindre nedoverrettet, men synlig, sett ovenfra (det vil si, det dekkes ikke av brystskjoldet). Hos noen grupper er det smalt og trukket ut til en lang snute. Antennene er 9-11 leddete, lange, sagtakkede, kamformede eller med lange, bladformede utvekster, gjerne noe flate. De er festet tett sammen på pannen like ved fasettøynene.
Larvene er avlange og flate, som oftest harde (kraftige sklerotiserte). Hos én gruppe er hunnene larvelignende (larviforme hunner) hele livet, disse har korte, to-leddete antenner.
Levevis
De voksne billene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.
Mimikrykomplekser
Rødvingene inneholder en rekke usmakelige og giftige stoffer og blir derfor unngått av rovdyr. De sterke fargene, med røde dekkvinger som gjerne har en svart spiss, er signaler om dette (aposematisme). En rekke andre insekter ligner på rødvingenes farger, i noen tilfeller er likheten så stor at de er vanskelige å skille fra ekte rødvinger. Dette kalles et mimikry-kompleks.
Komplekset av arter som etterligner rødvinger i varme strøk er meget omfattende, det blir antatt å være det nest mest omfattende av slike komplekser etter komplekset av arter som etterligner gule og svarte stikkveps. I Norge er rødvingene sjeldne og vi har derfor få eller ingen arter som etterligner dem, men kardinalbille-arten Schizotus pectinicornis kan være et eksempel. I tropene kjenner man rødvinge-etterligninger i billefamiliene praktbiller (Buprestidae), smellere (Elateridae), trebukker (Cerambycidae), maurbiller (Cleridae), plasterbiller (Meloidae), bløtbukker (Oedemeridae), kardinalbiller (Pyrochroidae), bløtvinger (Cantharidae), bladbiller (Chrysomelidae) og snutebille-familien Belidae. I andre insektordener finner man rødvinge-etterlignere som er tovinger (Diptera), vepser (Hymenoptera) og sommerfugler (Lepidoptera, særlig familien bjørnespinnere (Arctiidae)).
Noen av etterligningene er selv usmakelige eller giftige (blant annet bløtvinger, plasterbiller og bjørnespinnere). Dette kalles Müllersk mimikry, i dette tilfellet forsterker etterligningene beskyttelsesverdien av fargen, fordi et rovdyr som angrep en etterligning også ville lære at fargen henger sammen med usmakelighet. I andre tilfelle er etterlignerne ikke giftige, men "snylter" på rødvingenes vernefarger. Dette kalles Batesisk mimikry.
Pykrete
Pykrete er et komposittmateriale som består av ca. 14 vektprosent sagmugg, eller mindre vanlig trefibermasse, og 86 vektprosent is. Oppfinner er Max Perutz.
Materialet ble under andre verdenskrig foreslått som byggemateriale for enorme, usenkbare hangarskip. Prosjektet fikk navnet Prosjekt Habakkuk og minnet mer om en flytende øy enn et fartøy i tradisjonell betydning.
Pykrete har en del interessante egenskaper, spesielt den lave nedsmeltingshastigheten som skyldes den lave termiske konduktiviteten i materialet og materialets enormt store styrke motstandskraft sammenlignet med is. I virkeligheten er styrkeegenskapene betydelig nær betong og har likevel god flyteevne. Pykrete er litt vanskeligere å forme enn betong og ekspanderer under fryseprosessen, men det er svært lett å reparere og vedlikeholde.
Historie
Pyke lykkes engang på høsten 1942 å overbevise lord Mountbatten om verdien av sitt prosjekt. Dette førte til at det ble utført forsøk på to steder i Alberta. Blokker av pykrete ble utsatt for forskjellige eksplosiver som avdekket at en ladning tilsvarende et torpedo-stridshode bare ville påført mindre skader på det planlagte Habakkuk-hangarskipet.
På Quebec-konferansen i 1943 hadde Lord Mountbatten med seg en blokk av pykrete for å demonstrere materialets muligheter for forsamlingen av admiraler og generaler som hadde møtt opp sammen med Winston Churchill og Franklin D. Roosevelt. Mountbatten kom til prosjektmøtet med to blokker og la dem på bakken. Den ene var normal is og den andre var pykrete. Deretter trakk han sin tjenestepistol og avfyrte et skudd mot den første blokken. Den ble fullstendig splintret. Deretter avfyrte han et nytt skudd mot blokken av pykrete for å gi forsamlingen en idé om isblandingens motstandsdyktighet overfor prosjektiler. Kulen rikosjetterte fra blokken, streifet buksebenet til admiral Ernest King og endte sin oppe på veggen. Admiralen lot seg imponere over Mountbatten's uortodokse demonstrasjon.
Selv om et mindre pilotprosjekt fikk klarsignal, ble hovedprosjektet Prosjekt Habakkuk aldri satt ut i livet. På grunn av andre gående prosjekter var der ikke tilstrekkelige midler. I tillegg snudde krigslykken til fordel for at de allierte kunne benytte mer konvensjonelle metoder.
Siden andre verdenskrigen har pykrete vært en vitenskapelig kuriositet som er forblitt ubenyttet i konstruksjoner og av forskerne. Nye ideer for bruk av materialet dukker fra tid til annen opp blant arkitekter, ingeniører og fremtidsorienterte, helst med hensyn til mulighetene av å konstruere flytende offshorekonstruksjoner eller forbedringer av materialet ved å tilsette ekstremt sterke materialer som syntetiske kompositter eller kevlar.
Bestandighet
Pykrete har en bruddstyrke på mer enn 21 megapascal (3 000 psi) eller 230 kp/cm²) så en 25 mm søyle kan bære vekten av en vanlig personbil. Innslag av trefibermasse gjør også pykrete stabilt ved høyere temperaturer. Dersom et prosjektil kaliber .303 (engelsk) avfyres mot en blokk av pykrete, vil prosjektilet ikke trenge lenger inn enn 16 cm.
For eksempel:
Konstruksjon
Pykrete lar seg lett forme ved bruk av vann og ethvert porøst eller fibrøst materiale, som revet papir eller sagmugg. Hvilken som helst form kan støpes med denne våte massen som fryses og bli sterkt og seigt.
Deoksyribose
Deoksyribose, også kalt  D -Deoksyribose og 2-deoksyribose, er en organisk forbindelse som består av en femleddet ringstruktur og inneholder den funksjonelle gruppe aldehyd. Denne typen forbindelser kalles også aldopentoser. Deoksyribose er avledet av pentosen (sukker) ribose, forskjellen er at hydroksylgruppen på karbon 2 i ribose er erstattet med et hydrogenatom. Deoksyribose har den kjemiske formelen C5H10O4. Deoksyribose ble oppdaget i 1929 av Phoebus Levene.
Kjerringa (Stjernøya)
Kjerringa er et fjell i Hasvik og Alta kommune i Finnmark. Det har en høyde på 959 meter over havet og er den høyeste toppen på Stjernøya. Toppen danner grensepunkt mellom de to kommunene og er det høyeste punktet i Hasvik kommune.
Sergej Snezjkin
Sergej Olegovitsj Snezjkin (Серге́й Оле́гович Сне́жкин; født 1954) er en russisk regissør og manusforfatter.
Kenneth Clark
Kenneth Clark (1903–1983) var en britisk kunsthistoriker. Han regnes som en av en av de mest innflytelsesrike kunsthistorikere i sin generasjon og utgav en rekke bøker om kunsthistorie, deriblant om Leonardo da Vinci. Han ble viden kjent etter at han ledet den historiske dokumentarserien Civilisation på BBC i 1969.
Han ble født Kenneth Mackenzie Clark i London som enebarn i en velstående familie.
Clark ble utdannet under Bernard Berenson i Firenze. Han var direktør for National Gallery i London i 1934–1945 og hadde stilling som æresprofessor ved Oxford i 1946–1950 og 1961–1962. Han ble tidlig kjent som en fremstående skribent, men gjorde også en vitenskapelig innsats. Han har fremholdt John Ruskin som en av sine viktigste inspirasjonskilder.
Clark ble adlet allerede i 1938 og ble utnevnt til Life peer i 1969.
USD (andre betydninger)
USD kan bety:
Guilherme Costa
Guilherme Costa (født 1. oktober 1998) er en brasiliansk svømmer.
I 2021 representerte han Brasil under Sommer-OL 2020 i Tokyo der han ble utslått på 1500 meter fri i forsøksheatet på 13. plass med tiden 15.01,18.
Utvidelse av kampsonen
Utvidelse av kampsonen (fransk tittel: Extension du domaine de la lutte) er Michel Houellebecq s debutroman. Den kom ut i 1994, og ble utgitt på norsk i 2004. I 1999 ble det laget film av boka.
Sammendrag av handling
Hovedpersonen (Harel), kjent gjennom fortellingen kun som Vår helt, lever et ensomt liv, og har ikke har hatt sex på over to år. Gjennom det meste av Utvidelse av kampsonen, både romanen og filmversjoner, bruker Vår helt det han husker fra å ha lest Schopenhauer og Kant. Han benytter det til å skjelle ut kommersialiseringen av menneskelig kontakt – mens den indre monologen brytes opp med anfall av kvalme og onani. Han blir satt ut av konsekvensene av beslutninger som virker små for de fleste, for eksempel å avsløre at han ikke har et sexliv ved å kjøpe en enkeltseng. Han jobber sammen med Raphael Tisserand en urovekkende, lite tiltrekkende og fortvilet jomfru på 28 år, med å holde en rekke seminarer om bruken av IT. Raphael ser opp til Vår helt for alltid å unngå relasjoner, og lytter til hans betraktninger om kjærligheten med tragisk, men til slutt inspirerende konsekvenser.
Litterær betydning og kritikk
Den franske tittelen Extension du domaine de la lutte er blitt oversatt til engelsk med den mer konsise Whatever (samma det). Selv om dette ordet ikke er en direkte oversettelse av den opprinnelige franske tittelen, knytter den an til hovedpersonens pessimistiske syn på livet. Kampen i den opprinnelige tittelen er uttrykkelig knyttet til klassekampen i en parodi av slagord gjort populære av parisiske studentbevegelsen i 1968, som Vår Helt utvider til både seksuelle og økonomiske motsetninger. «Teorien er at den seksuelle revolusjonen på sekstitallet ikke skapte kommunisme, men kapitalisme i det seksuelle markedet, som forviser den frastøtende underklassen mens de privilegerte initiativ munner ut i korrupsjon, apati og overdrivelse.»
Rajasthan kjernekraftverk
Rajasthan kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i India. Det ligger omtrent 65 km fra byen Kota i distriktet Chittorgarh i delstaten Rajasthan. Utbyggingen av anlegget begynte i 1963, og ti år senere stod det ferdig. Anlegget har fire reaktorer i drift, som samlet har en maksimal effekt på om lag 750 MW. Det bygges også to nye reaktorer, som vil øke den maksimale effekten med 440 MW. I tillegg er det planlagt å bygge to reaktorer til, slik at antallet reaktorer kommer opp i åtte.
Canada hjalp til med å sette i gang kraftverket. Situasjonen var kritisk ved den første reaktoren i 1973, og etter at India gjennomførte sin første atomprøvesprengning året senere, måtte India fortsette anrikningen av uran på egen hånd. Den andre reaktoren ble derfor ikke operativ før i 1981. Det har funnet sted flere små ulykker ved anlegget.
Prelat
En prelat er en kleriker som har en spesiell jurisdiksjon over et område eller en gruppe mennesker. Normalt er en prelat biskop, men han kan også ha lavere rang, spesielt dersom det dreier seg om å styre et område i en overgangsperiode. Ordet kommer fra latin praeferre, «å foretrekke», noe som sikter til at personen er utvalgt fordi han menes å være kompetent til fylle en spesiell stilling. Uttrykket brukes spesielt innenfor Den katolske kirke, men kan også benyttes innenfor andre kirkesamfunn.
Æresprelat
En æresprelat er en person som har prelatstittel uten å utøve noen autoritet. I Norge finnes det per 2007 én æresprelat med tittelen monsignore (prelat, dr. juris canonici Torbjørn Olsen, Tromsø, tidligere generalvikar i Trondheim stift og inntil nylig bispedømmeadministrator for Tromsø stift, før Berislav Grgic ble viet til ny biskop i mars 2009).
Prelatur
Det fins også to typer katolske jurisdiksjoner som heter prelatur, og som ligger i rang mellom et bispedømme og et apostolisk vikariat:
William Miller (statsviter)
William Lockley Miller (født 1943) er en britisk statsviter. Han er professor ved Universitetet i Glasgow, der han har arbeidet siden 1985.
Miller er utdannet med mastergrad fra Universitetet i Edinburgh og doktorgrad fra Universitetet i Newcastle. Han har i sin forskning særlig beskjeftiget seg med sammenlignende politikk og har særlig viet sin interesse til politisk atferd og meningsdannelse i Europa.
Miller holdt i 1999 Stein Rokkan-forelesningen ved Universitetet i Bergen.
Helene Bjørnstad
Helene Bjørnstad (født 1966) er en norsk tidligere svømmer som representerte Lambertseter SK og Kolbotn IL.
Hun vant 13 NM-gull og 24 NM-medaljer i perioden 1980–1988. Hun vant kongepokalen i 1984.
Formula Basic
Formula Basic er en skandinavisk klasse innen asfaltracing for enseters formelbiler, altså raserbiler hvor hjulene er utenfor karosseriet, og er den eneste formelbil-klassen i Norge. Klassen har som mål å tilby raserkjøring til lavest mulig kostnadsnivå. Opposite Lock AS er promotør for klassen.
Historie
Formula Basic har vært arrangert i Norge siden 2006.
I 2018 testet 13 førere Formula Basic på Rudskogen Motorsenter, og man håpet på 20 biler for 2019-sesongen, hvilket ville medført at Formula Basic ble den største racingklassen i Norge.
Per 2022 er bilene som brukes eldre Formel Ford-biler basert på motorer introdusert med Ford Escort fra 1986. Bilene er aldrende, og tas derfor godt vare på før de eventuelt vil fases ut med tiden.
Første norgescup-runde ble arrangert i 2022 den 7–8. mai.
Bilene
Bilene som brukes er av modellen Formula First bygget av nå nedlagte britiske Van Diemen, og leveres av leverandøren med egne norske chassisnumre. Det er en standardbilklasse for å gi deltakeren ganske så like konkurransevilkår, og bilene skal til enhver tid være tilgjengelig for inspeksjon i depotområdet. Det brukes vanlig byfri bensin.
Teknisk
Bilen har chassis (understell) konstruert som romfagverk med stålrør. Motoren er av type Ford CVH 1.6 liter montert sideveis, og kan ikke trimmes, men man kan endre innstilling på tenning eller bytte dyser i forgasseren innenfor gitte begrensninger. Girkassen må ha H-gir, og tillatte modeller kommer fra Ford Escort eller Ford Fiesta både i varianter med 4 og 5 gir.
Akselavstanden kan ikke overstige 2460 mm, og maks tillatt sporvidde er 1440 mm. I løp og kvalifisering bruker alle samme dekkmodell (medium Yokohama A 048).
Det er få tillatte modifikasjoner, og et eksempel på tillatt modifikasjon er å montere et typegodkjent system for tørrsumpsmøring. Det er tillatt med hurtigkobling for å ta av rattet, men utløsermekanismen må i så fall være merket med gul farge.
Sikkerhet
Alle biler er utstyrt med veltebøyle, og med svært høye sjåfører kan det i noen tilfeller være nødvendig med godkjent ombygging av denne for å oppnå tilstrekkelig beskyttelse. Det benyttes 6-punkts FIA-godkjente sikkerhetsseler, og det er påbudt med HANS-krage. Alle biler må være utstyrt med brannslukningsutstyr og hovedbryter som kan nås av føreren.
Masse
Samlet minimumsmasse på bil, fører, sikkerhetsutstyr og eventuell ballast er 550 kg, og man kan ikke komme under denne grensen hverken før eller etter løpet.
Løp
Det arrangeres norgescup og norgesmesterskap i Formula Basic.
Juan Bermudo
Fray Juan Bermudo (født ca. 1510 I Écija, død ca. 1565 i Andalucía) var en spansk komponist, musikkteoretiker og matematiker.
I sin avhandling Perfeksjonere det perfekte instrument fra 1555 om å spille på vihuela lister Bermudo opp maestro de capilla fra det Kongelige kapell i Granada, Bernardino de Figueroa, og Cristóbal de Morales som har verifisert og godkjent teksten.
Produksjon
Avhandlinger:
Musikk for vihuela:
Orgelverk:
Wolfgang Windingstad
Wolfgang Windingstad (født 4. januar 1926 i Fredrikstad, død 28. mars 2017 i Oslo ) var norsk frontkjemper som var sovjetisk krigsfange fra 1944 til 1953. Han overlevde kampene ved Kaprolat, der rundt 140 norske frontsoldater i tysk tjeneste mistet livet 25. og 26. juni 1944.
Windingstad hadde tysk mor og norsk far, og vervet seg under krigen til tysk fronttjeneste. Han tjenestegjorde i SS-skijegerbataljon Norge, og ble sendt til Finland i 1943. Fra 1944 ble de satt inn i forsvaret av stillingene «Kaprolat» og «Hasselmann». Da stillingene falt, forsøkte han å flykte, men ble skutt gjennom armen. Etter et mislykket selvmordforsøk ble han tatt til fange av sovjetiske soldater. Etter noen uker i en samlingsleir i Louhi, ble han sendt til en frontleir i Kem.
Han ble løslatt og returnert til Norge i 1953.
Biografi
Windingstad er hovedpersonen i boka Glemt soldat (1983) skrevet av Sigurd Senje. I det første opplaget av boken omtales hovedpersonen som «Ulf». Windingstad valgte å ikke stå fram med fullt navn da boka først kom ut, fordi han fant det for belastende. Han sa at «Nei, det var veldig vanskelig. Den gangen var jeg jo i jobb, og hadde barn på skolen. Det er klart jeg måtte være forsiktig.»
Gundestrupkjelen
Gundestrupkjelen er et offerfunn som ble funnet i 1891 ved Gundestrup i Nord-Jylland. Kjelen er laget av sølv og er ca. en meter i diameter. Den består av 13 relieffplater som en gang har vært sammenhengende. Kjelen kan dateres til 300 f.Kr. – 300 e. Kr. og er en av de mest storslåtte importgjenstandene fra det keltiske området i førromersk-romersk jernalder.
På platene finnes det over 100 relieffbilder av ulike gjenstander samt menneske- og dyrefigurer. Mange av motivene gjenfinnes i sør-skandinavisk bergkunst i form av vognhjul, ormer, lurblåsere og mennesker i prosesjon.
I Gundestrupkjelens utsmykning finnes også en del figurer som sannsynligvis representerer keltiske guder og gudinner. Blant annet er sannsynligvis guden Cernunnos; den behornede, avbildet. Figuren bærer hjortehorn og holder en halsring i den ene hånden og en orm i den andre. Ikke mye er kjent om Cernunnos, men ettersom han ofte er omgitt av dyr antar man at han kan ha vært en slags dyrenes gud. Taranis; hjulets gud, er også avbildet. Han forbindes som regel med forandring. Utover kjelens religiøse innhold framstår den med den tidens klesdrakter, våpen og smykker.
Relieffene er tydelig påvirket av den hellenistiske og etruskiske forestillingsverden, noe som kan tyde på sterke bånd med de østre middelhavslandene.
Gundestrupkjelen er stilt ut i Nationalmuseet i København.
Rygge Idrettslag
Fotball
A-laget i fotball spiller i 6. divisjon fotball for herrer.
Rygge 2 Menn Senior 7. divisjon
Rygge   M39 Veteran 7´er
Håndball
Klubbens håndballag ble skilt ut av idrettslaget 22. januar 1998, da de sammen med Larkollen Idrettslag og Øreåsen Idrettslag stiftet Håndballklubben Rygge. Kvinnelaget spilte i 1. divisjon i til sammen fire sesonger, men rykket ned i 2. divisjon etter 2010/11-sesongen.
Cretihaliplus
Cretihaliplus er en utdødd slekt av små, vannlevende biller.
Tid og sted
Artene er beskrevet fra nedre kritt-tiden (125-112 millioner år før nåtid) fra Kina (Indre Mongolia).
Liste over ordførere i Stranda
Liste over ordførere i Stranda i Møre og Romsdal:
Cretihaliplus
Systematisk inndeling
Det er noe usikkert om slekten bør plasseres i Haliplidae.
Liste over ordførere i Stranda
1838-1840	Nicolay Hansen Engeset 1841-1855	Severin Knutsen Overvoll 1856-1883	Knut Olson Myklebust 1884-1885	Lars Martinussen Kirkebøe
1886-1889	Hans J. Ringstad 1890-1901	Peter C. Ous 1902-1904	Hans J. Ringstad
1905-1913	Peter C. Ous 1914-1931	Karl J. Andeberg 1931-1937	Claus P. Ous 1938-1943	Nils E. Ringset 1943-1945
1945.	Nils E. Ringset
1946-1955	Jørgen Marius Ivarsen Langlo 	KrF 1956-1957	Einar Holmgren
1957-1959	Ole S. Helsem	Bp 1960-1963	Ingvald Langlo 1964-1965	Reidar Skarbø
1966-1967	Ole S. Helsem	Sp
1968-1971	Rikard Urkedal 1972-1975	Leiv Berge 1976-1979	Oddmund Indreeide 1980-1987	Leiv Berge 1988-1991	Inge Gjærde 1992-1999	Anne Lise Lunde	KrF 1999-2003	Inge Gjærde	H 2003-2011	Frank Sve	FrP
2011-     Jan Ove Tryggestad (Sp)
Kinas kvinnelandslag i fotball
Kinas kvinnelandslag i fotball representerer Kina i internasjonale kamper. Kina har vunnet sølv i OL og VM.
Kina debuterte på midten av 80-tallet, omtrent samtidig som USA og Canada. Etter debutkampen mot USA deltok Kina i Asiamesterskapet, der de vant. Kina har i alt vunnet åtte Asiamesterskap, hvorav sju på rad mellom 1986 og 1999. Etter 1999 har Kina bare vunnet én av seks ganger, med som dårligst en fjerdeplass på hjemmebane i 2010.
Kina har også vært i verdenstoppen i fotball, både i VM og OL. På hjemmebane i VM i 1991 kom Kina til kvartfinalen, der de tapte mot Sverige. Kina fikk hevn i neste VM, der de slo ut Sverige på deres hjemmebane i kvartfinalen, denne gangen på straffer. Kina tapte semifinalen mot Tyskland og bronsefinalen mot USA. I OL i Atlanta kom Kina til finalen, som de tapte for USA. Denne plasseringen kopierte Kina i VM i 1999, der de knuste Norge 5-0 og kom til finalen. Der møtte de nok en gang USA, og nok en gang tapte de, denne gangen på straffespark.
Siden disse resultatene har det gått noe nedover for Kina. Treneren Ma Yuanan forlot sin post i 2001, etter at Kinas rad med seire i Asia ble brutt, og i alt åtte trenere har blitt avskjediget mellom 2001 og 2010 (to av dem to ganger). Laget har kommet til kvartfinalen i OL og VM, og der tapt knepent – med unntak av OL 2004, da laget tapte 0-8 for Tyskland i gruppespillet og røk ut. Under OL på hjemmebane i 2008 ble det tap for overraskelseslandet Japan, et lag som ellers har en beskjeden innsats i mesterskap. Kina kom på andreplass i Asiamesterskapet i 2008, med finaletap for Nord-Korea, men i 2010 nådde Kina et historisk bunnivå; tap for Nord-Korea og Japan i sluttspillet betydde en fjerdeplass, selv om laget hadde gått gjennom gruppespillet uten å slippe inn mål, og dermed klarte ikke Kina å ta en av tre plasser i VM-sluttspillet 2011. Det var første gang Kina ikke kvalifiserte seg for VM. Kina ble også nummer fire av seks lag i den asiatiske kvalifiseringen til OL 2012.
Barbadisk mesterskap i landeveissykling 2020
Barbadisk mesterskap i landeveissykling 2020 ble arrangert 6. september 2020.
Kinas kvinnelandslag i fotball
Kina ble nummer tre av åtte lag i Asiamesterskapet 2014, uten å tape en eneste kamp i ordinær tid; de spilte uavgjort 0−0 mot Sør-Korea og tapte for Japan på overtid av ekstraomgangene. Dermed er Kina kvalifisert for sluttspillet til VM 2015 etter noen års fravær fra store globale turneringer.
Barbadisk mesterskap i landeveissykling 2020
Fellesstart
Ungdomsklassen ble vunnet av Adam Marshall, foran Lucas Austin.
Alan Ruck
Alan Douglas Ruck (født 1. juli 1956 i Cleveland) er en amerikansk skuespiller.
Han spilte Cameron Frye, Ferris Buellers hypokondriske venn i John Hughes' film Skulk med stil og Stuart Bondek, den lidderlige, maktsyke medlemmet av borgermesterens stab i ABCs situasjonskomedie Spin City. Andre kjente filmer er: Bad Boys fra 1983, Three fugitives fra 1989, Young Guns II fra 1990. I 1994 spilte han i filmene Star Trek Generations og Speed. I 1996 fikk han en rolle i filmen Twister fra 1996, og Kickin' It Old Skool fra 2007. Han hadde også en mindre rolle i War Machine fra 2017.
Louis Zhang Jiashu
Louis Zhang Jiashu (født i 1893 i Kina, død 25. januar 1988 i Shanghai) var katolsk biskop av bispedømmet Shanghai i Folkerepublikken Kina fra 1959 til 1968.
Liv og virke
Zhang studerte filosofi og teologi i Storbritannia og Frankrike i ti år og ble ordinert som prest i jesuittordenen i 1923.
Han var blant de biskoper som ble bispeviet uten pavelig mandat i Folkerepublikken Kina 1958-1962. De i Romas øyne illegitime, men gyldige, bispevielsene, ble foretatt 27. april 1959 i Shanghai med erkebiskop Ignatius Pi Shushi som hovedkonsekrator.
Han overtok i Shanghai etter biskop Ignatius Gong Pinmei, som den gang var i fengsel. I Romas og i de i Shanghai da dominerende romtro «undergrunnskatolikker» sine øyne ble Zhangs lederskap av bispedømmet Shanghai ikke ansett som legitimt – for dem var Gong fortsatt den rettmessige biskop. Biskop Gong hadde fått livstiddom i 1955, for angivelig å ha organisert og ledet kontrarevolusjonær virksomhet etter kommunismens seier i 1949. Han ble benådet og løslatt i juli 1985 og offisielt overlatt til biskop Zhang.
Zhang ble en ledende skikkelse innen den kinesiske patriotiske katolske forening; Da han døde i 1988, var han president for den kinesiske katolske kirkes administrative kommisjon, formann for det kinesiske bispekollegium, og visepresident for den patriotiske forening.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi var:
Bruce Seldon
Bruce Samuel Seldon (født 30. januar 1967) er en amerikansk bokser og tidligere verdensmester i perioden 1995–1996. Han vant tittelen mot Tony Tucker i 1995 og tapte den året etter mot Mike Tyson. Det var etter denne kampen at Tupac Shakur ble skutt og drept i en bil.
Karriere
Seldon hadde en suksessfull amatørkarriere med 20 seire og 4 tap. Han vant blant annet New Jersey Golden Gloves.
Seldon startet som profesjonell i 1988. Han var kjent som «The Atlantic City Express». Han vant 18 kamper på rad og slo deriblant tidligere mester Ossie Ocasio og tittelutfordrer Jose Ribalta.
Seldon gikk på sitt første tap i 1991 mot fremtidig verdensmester Oliver McCall. Han ledet på alle dommerkortene, men ble slått ned 3 ganger i canavasen i 9. runde og tapte. Enda verre gikk det i neste kamp da han ble slått ut i 1. runde av Riddick Bowe.
I 1995 fikk han noe overraskende sjansen til en tittelkamp. Motstander var Tony Tucker som tidligere hadde vært verdensmester inntil han tapte tittelen til Mike Tyson. Seldon vant på knockout etter at Tucker hadde blitt knocket ut for andre gang i karrieren. Selond forsvarte tittelen mot Joe Hipp, men tapte så tittelen da han ble knocket i 1. runde mot Mike Tyson i MGM Grand Arena i Las Vegas.
Seldon la opp etter tapet mot Tyson, men gjorde i 2004 et comebeck uten nevneverdig suksess.
Liste over ordførere i Norddal
Liste over ordførere i Norddal i Møre og Romsdal:
1838-1844	1844-1847	1848-1879	1880-1883	1884-1919	1920-1928	1929-1934	1935-1941	1941-1942	 (utnevnt)
1942-1945	 (utnevnt) 1945.
1946-1947
1948-1955	1956-1959	1960-1963	1964-1967	 1967.	Karl A. Døving
1968-1971	1972-1973
1974-1975
1976-1987	Karl A. Døving Sp 1988-1993	Arne Sandnes 	Sp 1994-1999	 	V 1999-2007	Arne Sandnes	Sp 2007-2015	Bjørn Inge Ruset	Ap
2015-2019 Arne Sandnes     Sp
Ole Irgens (politiker)
Ole Irgens ble student i 1848, cand. theol. i 1853. I 1855 opprettet han en pikeskole i Bergen, som han selv bestyrte inntil 1861, da han ble utnevnt til byens skoleinspektør. Denne stillingen beholdt han helt til han tok avskjed i 1898. Irgens utarbeidet allerede i 1862 et «Forslag til ny plan for Bergens almueskolevæsen», og han studerte pedagogiske nyvinninger på flere reiser i utlandet.
Irgens var medlem av Bergens kommunestyre fra 1861. Han var en av hovedmennene bak anleggelsen av Fjellveien i Bergen. 1868–69 var han representant for Bergen på Stortinget, hvor han særlig gjorde seg til talsmann for selvstyre innenfor statskirken. Han ble ridder av St. Olavs Orden.
Toomas Savi
Toomas Savi (født 30. desember 1942 i Tartu) er en estisk politiker. Han er medlem av Europaparlamentet for Eesti Reformierakond («Estlands reformparti»), som er en del av European Liberal Democrat and Reform Party.
Toomas Savi er utdannet lege. Han ble uteksaminert fra Universitetet i Tartu i 1970, og spesialiserte seg i idrettsfysiologi i 1975. Han har arbeidet både som praktiserende lege og som forsker.
Han ble politisk aktiv på slutten av 1980-årene. Fra 1989 til 2000 var han i flere perioder medlem av Tartus bystyre. Fra 1993 til 1995 var han viseordfører i Tartu. I 1994 ble han medlem av reformpartiet, og i 1995 ble han valgt inn i Estlands riksforsamling, Riigikogu, der han i to perioder var parlamentspresident. Fra 2003 til 2004 var Savi visepresident i Riigikogu og en observatør i Europaparlamentet. Våren 2004 ble han valgt inn i Europaparlamentet, der han ble partiets eneste representant.
Pacific Proving Grounds
Pacific Proving Grounds er navnet som ble brukt for å beskrive en rekke steder i Marshalløyene og noen få andre steder i Stillehavet, brukt av USA til å utføre kjernefysiske tester på ulike tidspunkter mellom 1946 og 1962. I juli 1947, etter den første prøvesprengingen av atomvåpen ved Bikiniatollen, inngikk USA en avtale med FN om Trust Territory of the Pacific Islands som et strategisk område. Territoriet bestod av 2000 øyer spredt over 7.800.000 km² i Nord-Stillehavet. Den 23. juli 1947 annonserte United States Atomic Energy Commission etableringen av Pacific Proving Grounds.
105 atmosfæriske (dvs. ikke underjordiske) prøvesprengninger ble utført der, hvorav mange var av svært høy avkastning. Mens testene ved Marshalløyene utgjorde 14% av alle amerikanske tester, bestod det nesten av 80% av den totale avkastning av de USA detonerte, med en anslått samlet avkastning på rundt 210 megatonn. Den største var Castle Bravo på 15 Mt, detonert i 1954, som spredte betydelig radioaktivt nedfall på mange av øyene, inkludert flere som var bebodd, og noen som ikke hadde blitt evakuert. USA utførte 28 tester av termonukleære våpen i megatonn-størrelsen ble utført i regionen.
Handlingsplan mot diskriminering av homofile, lesbiske og bifile
I 2015 la byråd for kultur- og næring Hallstein Bjercke (V) fram forslag til en ny handlingsplan. Planen skal etter planen vedtas i Oslo bystyre 17.juni 2015. Den nye handlingsplanen inneholder også tiltak knyttet til transpersoner og bifile, som ikke var omhandlet i den første planen. Den nye handlingsplanen innebærer blant annet at Oslo ikke lenger skal kreve at man oppgir kjønn dersom det ikke er nødvendig, og åpne for en tredje kjønnskategori der det er mulig.