cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Einar Gerhardsens første regjering
Regjeringens virke
Samlingsregjeringen tiltrådte 25. juni 1945. Den satt bare drøyt fire måneder; av disse hadde Stortinget «sommerferie» drøyt to. Den særegne situasjonen og det at regjeringen var bredt politisk sammensatt, gjorde at den i hovedsak fungerte som et forretningsministerium.
Statsminister Gerhardsen avgav en kort tiltredelseserklæring for Stortinget 28. juni. Han opplyste her at regjeringen ville basere seg på det såkalte Fellesprogrammet, som var et tverrpolitisk dokument om gjenreisingen av Norge etter krigen.
Regjeringen utarbeidet fem stortingsproposisjoner: en om formell krigstilstand mellom Norge og Japan, en om «ekstraordinære finansielle åtgjerder», to om ulike skatte- og avgiftsspørsmål og – kanskje den viktigste på lang sikt – en med forslag om at Norge skulle slutte seg til FN-pakten. Også lovforslagene i form av odeltingsproposisjoner var preget av situasjonen. Det var flere lover knyttet til økonomiske forhold, og det var lovforslag om hvordan en skulle komme i rute med stortings- og kommunevalg. Stemmerettsalderen ved kommunevalg ble foreslått nedsatt fra 23 til 21 år. Den viktigste prinsippsaken var kan hende forslaget til midlertidig lov om bruk av dødsstraff.
På oppdrag fra Stortinget utnevnte regjeringen i august Undersøkelseskommisjonen av 1945 for å granske Nygaardsvold-regjeringen og andre offentlige organers virke i samband med invasjonen og okkupasjonen.
Et særegent forhold var at det var konstitusjonelt uklart når Stortinget skulle skiftes ut. Regelen på denne tida var at et nytt storting tiltrådte ved årsskiftet etter valget, men samtidig satt jo nå det gamle tinget på overtid. Etter flere statsrettslige utredninger ble konklusjonen at det gamle tinget 24. november enstemmig vedtok at det hadde avsluttet sine forhandlinger. Gerhardsens andre regjering var dermed i sin første virkemåned en mindretallsregjering.
Arn-trilogien
Bøkene om Arn har solgt i over 170 000 eksemplarer i Norge, og i Sverige har tallene kommet opp i over en million. I Norge blir de gitt ut av Piratforlaget, søsterselskapet til det svenske Piratförlaget, som har gitt ut bøkene på svensk. Bøkene er også oversatt og utgitt på flere andre språk.
Bøkene har blitt filmatisert i to filmer, som Arn – Tempelridderen (2007) og Arn – Riket ved veiens ende (2008). Filmene ble i 2010 også gjort om til en tv-serie, utgitt i seks episoder av Svensk filmindustri. Arn spilles av Joakim Nätterqvist.
Veien til Jerusalem
Første bok i trilogien, Veien til Jerusalem, handler om stormannsønnen Arn Magnussons oppvekst og maktkampene i Sverige på 1100-tallet. Som femåring ble Arn utsatt for en fallulykke, og foreldrene lover Guds Moder å gi Arn til Guds arbeid på jorda om han overlever. Arn overlever, og blir sendt i kloster som oblat og oppfostres av munkene der. Der får han undervisning på ulike områder; i tillegg til vanlige sysler, studier og arbeid i klosteret lærer han også våpenkunst av munken Guilbert, som har vært tempelridder i Det hellige land.
Arn blir som 17-åring sendt ut fra klosteret igjen, og opplever verden utenfor som veldig annerledes fra klosterverdenen. En stund etter at han har kommet hjem, møter han Cecilia Algotsdotter, som han forelsker seg i. Det blir planlagt bryllup, men før dette inntreffer, blir Cecilia gravid.
Det kommer frem at Arn har hatt samleie med både Cecila og hennes søster. Dette blir sett på som stor synd av den daværende kirke, og både Arn og hans Cecilia blir pålagt 20 års bot hver; Arn som tempelridder i Det hellige land, Cecilia i klosteret Gudhem.
Tempelridderen
Bok nummer to, Tempelridderen, handler om hvordan Arn og Cecilias klarer seg gjennom de 20 lange årene i henholdsvis Tempelridderordenen og Gudhem kloster. Arn har nå blitt borgherre i Gaza. Både i Sverige og i Palestina er det politiske svingninger, og både Arn og Cecilia er vitne til og tildels en del av disse. Arn fremstilles som en særdeles dyktig og klok tempelridder, og vinner til og med hovedfienden Saladins respekt og vennskap. Gjennom mange år overlever Arn og kjemper for de kristnes land i Palestina, men når tiden nærmer seg slutten av de 20 årene han ble dømt til å tjene, får Salandin igjen overtaket, og de kristne mister blant annet Jerusalem. Som den eneste av mange tempelriddere blir Arn spart, og kan starte på reisen hjem igjen til Sverige.
Preben Colstrup
Jens Preben Colstrup (født 31. januar 1947 i Larvik), norsk maler og informasjonssjef i NSB.
Arn-trilogien
Tempelridderen
I Sverige følges Cecilia i klosteret, der hun først har en ganske vanskelig tid, siden abbedissen i klosteret er av Sverkerætten, som nå er i krig med Folkungene. Etterhvert får hun en venninne i den kommende dronningen, kommende brud til tronfordreren Erik, og tilstandene blir noe bedre etter at folkungætten vinner krigen.
Preben Colstrup
Colstrup var leder i regionstyret i Region Øst av Normisjon frem til 2008.
Arn-trilogien
Riket ved veiens ende
I den tredje boka, Riket ved veiens ende, kommer Arn tilbake til Sverige. Han har med seg menn fra Det hellige land, som har mye kunnskap som var ukjent i Norden på denne tiden, samt mye gull, som han fikk av Saladin før han reiste hjem. I Sverige sitter Eriksætten med kongsmakten, med folkungene i forbund. Etter litt om og men gifter Arn og Cecilia seg. De bosetter seg på gården Forsvik, og ved hjelp av mennene og gullet han hadde med seg, bygger han så opp et handelssenter her. Han tar også opp unge gutter fra ætten sin i lære, og lærer dem å sloss, slik at de blir dyktige krigere.
Preben Colstrup
Colstrup har en to-årig utdannelse fra Indremisjonsselskapets bibelskole i Oslo. Han har vært daglig leder i Norsk kristent barneblad og radiosjef i Kristen Riksradio, og har også erfaring som predikant og ungdomsleder i Indremisjonsselskapet, hvor han blant annet var landsungdomssekretær. Han ble ansatt som informasjonssjef i NSB i 1998.
Colstrup er en aktiv maler og er medlem av Asker bildende kunstnere. Han har studert ved Olav Mosebekks tegne og malerskole.
Arn-trilogien
Filmatisering
Bøkene har blitt filmatisert i to filmer, som Arn – Tempelridderen (2007) og Arn – Riket ved veiens ende (2008). Filmene hadde tilsammen et budsjett på rundt 210 millioner svenske kroner, noe som gjør de til de dyreste svenske – og skandinaviske – filmene noensinne.
I filmene og i tv-serien og spilles Arn av Joakim Nätterqvist, mens Cecilia spilles av Sofia Helin.
Annet
Tv-serien Arns rike fra 2004 tar for seg Sverige på 1100-tallet, og de historiske forholdene rundt historien om Arn. Her virker blant annet forfatteren Jan Guillou med som guide.
Boka I Arns fotspor av Dirk Harrison, Lennart Utgren og Bo Södervalltar også for seg de historiske forholdene på den tiden Arn lever.
En del av stedene som omtales i bøkene finnes eller fantes også i virkeligheten, slik som klostrene Varnhem og Gudhem, kirken Forshem, borgen Arnës og byen Skara. Arn-bøkene har ført til en fornyet interesse rundt disse stedene og ruinene etter dem. Rundt Skara er det mulig å «gå i Arns fotspor» og besøke en del av disse stedene, ved hjelp av kart eller med guidet tur.
Mosalsk
Mosalsk (russisk: Моса́льск) er en by i Kaluga oblast i Russland. Den ligger rundt 80 km vest for Kaluga (veiavstand: 103 km). Innbyggertall: 4 200 (2005 est.), 4 380 (folketelling 2002), 4 610 (folketelling 1989).
Historie
Bosetningen ble første gang nevnt i historiske kilder i 1231 som Masalsk (russisk: Масальск). Den ble senter for et av de Øvre Fyrstedømmer på 1300-tallet. Etter at Ivan III av Storfyrstedømmet Moskva annekterte fyrstedømmet i 1493, emigrerte de lokale fyrstene enten til Storhertugdømmet Litauen (hvor de ble kjent som Massalskifyrstene), eller til Moskva (hvor de ble kjent som fyrstene Koltsov-Masalskij). Mosalsk fikk byrettigheter som en del av Kaluga gubernija i 1776.
Byens viktigste landemerke er Nikolaikatedralen fra 1818.
Raylee
Bakgrunn
Kristiansen er oppvokst på Tromøy utenfor Arendal og ble kjent som barnestjernen «Lotta». Hun ble kjent med sangen «Hvem eier», som er sett over 1,2 millioner ganger på YouTube. Som elleveåring hadde hun sin første store rolle, da hun spilte hovedrollen i en oppsetning av Annie i Oslo høsten 2008.
Hun vant LOS Fondets drømmekonkurranse i Kristiansand Dyrepark i 2008 og brukte premien på 100 000 kroner til å gi ut musikkalbumet Min egen stil, i samarbeid med Ronny Janssen i hans studio Snakehips 15. juni 2009. Dette førte til platekontrakt med Sony Music Entertainment. 27. mai 2011 ga Kristiansen ut sin andre plate, Bevis at du tør, på plateselskapet MTG Music. I 2017 ga hun ut sin første egenskrevne låt, «Love Me».
I 2021 deltok hun på nytt i Melodi Grand Prix, med låten «Hero». I 2021 er Kristiansen deltager i en ny sesong av gameshowet Fangene på fortet.
FA-cupen 1898/99
FA-cupen 1898/99 var den 28. sesongen av den engelske FA-cupen. Sheffield United møtte Derby County i finalen, som ble spilt 15. april 1899. Også denne sesongen ble finalen spilt i Crystal Palace i London.
Utladalen
Utladalen er en dal i Sogn, i Årdal kommune. Dalen er en to mil lang forlengelse av Sognefjorden inn i Jotunheimen og utgjør inngangen til dette fjellpartiet fra vest. Elven Utla renner gjennom dalen som er en av Europas dypeste. Langs dalsidene finnes en rekke med hengende daler som f. eks. Morka-Koldedalen med Vettisfossen som er Norges tredje høyeste fossefall, og det høyeste uregulerte fossefall i Nord-Europa.
Øvre del av Utladalen med området rundt er vernet som Utladalen landskapsvernområde. Området er på 320 km², og strekker seg fra Hjelle oppover til grensen for Jotunheimen nasjonalpark i nordvest og nordøst, og til Tyin i øst.
Radiodokumentar
Radiodokumentar (feature) er en radiosjanger som vokste fram og etablerte seg som en egen sjanger i radio i europeiske land etter 1945. En radiodokumentar bruker dokumentariske opptak og fiksjonens virkemidler for å fortelle en historie fra virkeligheten, med dramaturgi og flere lag. Målet er å gi lytterne informasjon og innsikt i viktige trekk i samfunnet eller menneskelivet gjennom opplevelse. En radiodokumentar er "virkeligheten sett gjennom et temperament". Radiodokumentaren oppnådde først popularitet som egen sjanger i Storbritannia i 1930-årene, deretter i Tyskland. I Norge ble Radiodokumentarredaksjonen i NRK P2 opprettet i 1989.
Historie
I 1937 innførte BBC det de kalte "Experimental Hour" (forsøkstimen). Sendingene hadde ingen formelle retningslinjer og innholdet var overveiende av dokumentarisk karakter. Det utviklet seg en ny presentasjonsform på bakgrunn av dette som i 1939 ga opphav til uttrykket "Feature" (her dokumentar). På slutten av 2. verdenskrig kom denne nye sjangeren til Tyskland med den britiske okkupasjonsmakten. Fordi radiodokumentaren er en sjanger der flere lydkilder blir montert sammen, var programtypen utenkelig i lakkplatenes tid i 1930-årene. Men da båndopptakeren ble oppfunnet av det tyske firmaet BASF i 1930åra, og stålbåndene ble avløst av magnetbånd i 1950-årene, ble opptaksrullene lettere å klippe i. Det åpnet muligheten for å montere sammen ulike elementer. I 1945 var de første reportasjebilene i bruk, noe som gjorde det mulig å flytte mikrofonen ut av studio og dermed få folk i tale i deres eget miljø. I BBC og de fleste andre europeiske kringkastingsstasjonene utviklet featureprogrammene seg parallelt med dokumentarfilmen og var inspirert av den. "I 1947 kom radiodokumentaren til Hamburg med radiooffiserene i den britiske okkupasjonsstyrken og oppnådde stor suksess i Vest-Tyskland med Axel Eggebrecht, Peter von Zahn, Ernst Schnabel og Alfred Andersch."
Mesén
Mesén betyr velgjører. Navnet kommer antakeligvis fra den romerske statsmann Maecenas som var velgjører for dikteren Vergil.
En person eller stiftelse opptrer som mesén når de bruker sine midler eller innflytelse til beste for en person, gruppe eller institusjon. Mesénens virksomhet kan utføres i hans/hennes levetid, eller som en testamentarisk gave til samfunnet. I levetid kan mesénen gi pengegaver, yte lån, utlyse stipender, bestille kunstverk, eller bygge opp samlinger. En mesén bedriver filantropi.
Historie
Navnet mesén kommer fra Gaius Maecenas (70-8 f. kr.) som var rådgiver til keiser Augustus (født Gaius Octavianus Thurinus). Gaius Maecenas, også kjent som Cilnius Maecenas, var venn og politisk rådgiver for Augustus. Maecenas var en velgjører for poeter og forfattere, men dog ikke uten forpliktelser. Han krevde lojalitet og hyllest av keiseren mot at forfatterne fikk gull og eiendommer tilbake. Noen av de mest kjente forfatterne han støttet var Horats, Vergil og Propertius.
Vergil skrev i 40 f.Kr. en diktsamling som het Bucolica og gjennom disse 10 diktene klarte Vergil å sikre seg økonomisk og politisk trygghet ved at Maecenas ble interessert og ga ham støtte. I hans verk Georgica kan ane en politisk undertone til støtte for Augustus. Hans siste verk, Aeneiden, ble som en hyllest til det romerske folk og deres keiser. Vergil rakk ikke å fullføre dette verket. Vergil og den litterære sirkelen han var med i introduserte Horats for Maecenas. Maecenas ble en personlig velgjører og nær venn av Horats. Propertius var også med i denne sirkelen av poeter, som var engasjert av Maecenas til å fremme Augustus sine sosiale og politiske interesser. Kirken sin funksjon som mesén innebar at de brukte kunstnere til å fremme religiøs propaganda og utsmykke kirkene med kunst. Kirken brukte såkalt ”symbolisk krigføring” (Eliasson, Eliasson 1997:70). Et godt eksempel er Santi Quattro Coronati klosteret i Roma i 1246. Der ble et rom som Paven brukte til å ta imot viktige gjester dekorert med freskobilder. Et av bildene viser Paven sittende til hest i romersk utrustning, mens keiseren leder hesten mot Roma til fots (Eliasson, Eliasson 1997). Det var ikke bare kirken som fungerte som mesén for å lage religiøse kunstverk. Cappella degli Scrovegni, Scrovegnikapellet, ble oppført av Enrico Scrovegni som bot for faren Reginaldo sine synder. Kapellet ble utsmykket med religiøse bilder malt av Giotto di Bondone. Giotto er et godt eksempel på hvordan kunstnerne ble finansiert i den tiden. Han tilbrakte ti år av sitt liv i Roma etter forespørsel fra Paven og etter det ble han engasjert av Kongen av Napoli. Selv om Giotto var en stor kunstner måtte han tilpasse motivene og symbolikken i sine verk etter oppdragsgivernes ønsker (Eliasson, Eliasson 1997).
Kirken har vært bak mange av de største kunstnerne i historien, som Rafael, Leonardo da Vinci og Michelangelo. Rafael (1483–1520) hadde flere prosjekter for kirken, blant annet for Pave Julius II og hans etterfølger Pave Leo X (født Medici). Rafael hadde også oppdrag utenom kirken. Bankmannen Agostino Chigi engasjerte Rafael til å lage freskodekorasjoner i en villa han bygde (4).
Leonardo da Vinci (1452–1519), en av kunsthistoriens største personligheter, jobbet fra 1482 til 1499 for Ludovico Sforza, greven av Milano. Han fikk styre sitt eget arbeidsverksted og hadde flere lærlinger under seg. I år 1515 ble han engasjert til å lage en mekanisk løve for fredssamtalene mellom den franske kongen Francis I og Pave Leo X.
Michelangelo (1475–1564) laget i 1496 en statue av Bacchus (romerske vinguden) for bankmannen Jacopo Galli. Han fikk året etter oppdrag av kardinal Jean de Billheres å lage en skulptur. Pietá ble resultatet og forestiller Maria med Jesus i armene sine etter korsfestelsen. Michelangelos mest kjente arbeid er under Pave Julius II; Det Sixtinske kapell i Roma. En viktig periode i mesénenes historie var på 1400-1500 tallet, hvor Medici-familien støttet de viktige renessanse-kunstnerne og arkitektene. De var en mektig familie basert i Firenze, fra det 13. til det 17. århundre. Medici-familien fikk makt grunnet sin bankvirksomhet, de utvidet sin politiske makt fra Firenze ut til Italia og Europa.
Familien har tre paver i sin historie. Giovanni di Bicci de' Medici ( 1360-1429) var den første Medici til å støtte en kunstner (maleren Masaccio) og han var den som startet Medici-dynastiet. Men selv om Medici-familien støttet kunstnere, så var det mest vanlig på den tiden med bestillingsverk. Kunstnerne var mer som vanlige håndverkere, de som betaler får bestemme hva slags kunst det blir. Mesénen spesifiserte, kunstneren designet og utførte arbeidet (Eliasson, Eliasson 1997). Det var vanlig med kontrakter som spesifiserte hva kunstnerne skulle gjøre, som i hvilke farger som skulle brukes, hvordan den skulle males, hvor stort osv. (Eliasson, Eliasson 1997). Medici brukte kunst som en måte å fremheve seg selv, gjerne med bilder av de i familien eller familievåpenet. Cosimo Medici ble kritisert av talsmenn fra kirken på grunn av det de mente var overdreven pengebruk på kunst, og da spesielt kunst for å fremheve seg selv og familien. De skulle heller gi penger til de fattige. Men de ble forsvart av Abbeden av Badia vid Fiesole, som mente at rike skulle bruke penger på kunst og kultur i forhold til sin rikdom, som igjen skulle oppmuntre andre til å bekoste utsmykning av kirker. Et eksempel er veggene i Medicipalasset i Firense, som er dekorert med freskobilder av Benozzo Gozzoli. Bildene ”glorifiserer” familien Medici. Kunsten virket som propaganda, først brukt av kirken, konger og adel. Senere ble det mer og mer vanlig at kjøpmenn brukte det for å framheve seg selv. Dette begynte gradvis på 1400-tallet da marked og økonomi ble mer gjeldende enn tidligere (Eliasson, Eliasson 1997).
Fylkesvei 5362
Fylkesvei 5362 går mellom Sælen og Sandeidet i Bergen kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegneslen fylkesvei 282 (Hordaland).
Hvasser skole
Hvasser skole var en liten grendeskole på øya Hvasser i Tjøme kommune i Vestfold. Skolen var den minste av kommunens to barneskoler. I skoleåret 2007-2008 hadde Hvasser skole 44 elever. Tjøme kommunestyre vedtok i forbindelse med behandling av kommunebudsjettet i desember 2008 at skolen skulle nedlegges. Lovligheten av å legge ned en skole på en slik måte ble bestridt og det ble derfor fremmet forslag om lovlighetskontroll. Det var stort engasjement rundt skolenedleggelsen og måten det ble gjort på, i lokalsammfunnet. Mange kjempet lenge for opprettholdelse av skolen.
Historie
Etter at skoleloven ble innført i 1739, var det omgangsskole på øyene Tjøme og Hvasser. Faste skoleordninger med egne bygninger kom på 1860-tallet da den nye skoleloven krevde det. I 1861 ble den første skolen bygd på Hvasser. I 1886 kom en ny bygning der den siste skolebygningen lå. Skolen gikk da over fra å hete Wasserland skole til Austheim. Bygningene til den siste Hvasser skole ble reist i 1938, og gymsalen ble bygd i 1982.
Da skolen ble nedlagt, fortsatte elevene fra Hvasser sammen med elevene fra Lindhøy på Tjøme ungdomsskole som ligger i Tjøme sentrum.
Hvasser barnehage lå i tilknytning til Hvasser skole.
Reidar Brendeland
Reidar Brendeland (født 19. juni 1951 i industribyen Sauda) er en norsk artist og låtskriver. Han startet bandet  The Circle of the Cryptic Admonishment i 1965. Deretter startet han bandene Pshycho og Meet. På 70-tallet spilte han i dansebandet Bootjacks.
Senere ble han presentert i NRK som visesanger av Lars Hauge. Dette ble starten på hans karriere som visesanger og låtskriver. I denne perioden samarbeidet han med forfatterne Kjartan Fløgstad, Ingvar Moe, Ragnar Hovland og Gunnar Roalkvam. I 1979 startet han Vestlandsfanden sammen med flere musikere fra Haugesund. Samtidig som han arbeidet med Vestlandsfanden, var han aktivt med i 3 busserulls i to år.
I 1990 startet han firmaet Brød & Sirkus som driver med management, booking og turnétransport. Reidar Brendeland har hatt tillitsverv i NOPA og Tekstforfatterfondet. Han har skrevet låter for Olav Stedje, Hanne Krogh, Ivar Medaas og Wenche Myhre.
Victoriano Guisasola y Menéndez
Victoriano Guisasola y Menéndez (født 21. april 1852 i Oviedo i Spania, død 2. september 1920 i Madrid) var en av Den katolske kirkes kardinaler, erkebiskop av Sevilla 1907–1920, og erkebiskop av Toledo 1914–1920.
Han ble kreert til kardinal av pave Pius X i mai 1914, med Santi Quattro Coronati al Laterano som tittelkirke, og deltok ved konklavet som senere samme år valgte pave Benedikt XV.
Mæcenas
Gaius Cilnius Mæcenas (født 70 f.Kr., død 8 f.Kr.) var en romersk statsmann fra Arretium, sønn av en rikmann og rådgiver til og venn av Gaius Octavius som siden ble den første keiser av Roma under navnet Augustus. Han og representerte ofte Augustus politisk, selv om samarbeidet kjølnet noe mot slutten av hans liv. Han var en av hovedmennene i Augustus' kulturpolitikk og støttet håpefulle kunstnere som skrev pent om Augustus. Hans navn ble således et fast uttrykk i ordet mesén som finnes i dag i mange språk i betydningen en rik, sjenerøs og opplyst beskytter av kunstartene.
Første gang Mæcenas omtales er i 40 f.Kr. da han hjalp til ved fredsforhandlingene mellom Augustus og Marcus Antonius. Siden er han mindre synlig i det politiske liv. Fra omkring 30-tallet f.Kr. begynte han å støtte kunstnere som Vergil, Varius Rufus, Propertius og Horatius. Flere store verker, deriblant Vergils Georgica og Horatius' Oder er tilegnet Mæcenas, og han tilskrives også Propertius' forandring fra en grov dikter til en mer urban. Rebellen i Augustus' tid, dikteren Ovidius, fikk derimot ikke støtte av Mæcenas, og Ovidius skrev heller ikke særlig pent om Augustus. Mæcenas' praktvilla i Roma er utgravd.
Omdømme
Meningene er delte allerede i oldtiden til Mæcenas' personlige karakter, men hans administrative og diplomatiske evner ble høyt verdsatt. Han ble tillagt stor innflytelse over Augustus' humane politikk etter hans første allianse mellom Antonius og Lepidus. Den beste karakteristikken av hans vesen som menneske og statsmann er gitt av Marcus Velleius Paterculus, som beskrev ham som «en søvnløs vaktsomhet i kritiske nødssituasjoner, framsynt og handlekraftig, men avslappet i forretninger og mer luksuriøs og feminin enn en kvinne.» Uttrykk i Horatius' Oder synes å antyde at Mæcenas var utilstrekkelig i den hardførhet som romerne likte å se for seg som karakteristisk for deres by.
Verker
Mæcenas skrev også litteratur selv, både i prosa og poesi. De rundt tyve fragmenter som har overlevd viser at han var mindre suksessfull som forfatter enn som dommer og beskytter av kunstartene.
Hans prosa dreide seg om ulike emner, Prometheus, dialoger som Symposium (en bankett hvor Virgil, Horatius og Messalla var samlet), De cultu suo (om hans væremåte i livet) og et dikt In Octaviam («Mot Octavia») hvor innholdet er uklart, og det ble latterliggjort av Augustus, Seneca den yngre og Quintilianus for dets merkelige stil, bruken av sjeldne ord og merkverdige ordstillinger.
Jan Ove Pedersen
Jan Ove Pedersen (født 12. november 1968 i Oslo) er en tidligere fotballspiller som er nåværende fotballtrener for den norske klubben Lyngdal IL. I sin aktive karriere spilte han for Lillestrøm, Brann, Cercle Brugge, Hartlepool, SC Bregenz og for.
FedEx-cupen
FedEx Cup er en poengbasert serie på PGA-touren som introduseres fra 2007. Spillerne vil samle poeng basert på deres resultater i turneringene på PGA-touren.
Jan Ove Pedersen
Som spiller var Pedersen regnet som en stabil midtbanespiller med en stor rekkevidde og overblikk. Hans prestasjoner for Lillestrøm i perioden mellom 1990 til 1994 gav ham internasjonal anerkjennelse. I 1996 meldte han overgang til Brann, og Frank Strandli gikk motsatt vei som en del av avtalen.
FedEx-cupen
FedEx Cup arrangeres for de 125 spillerne med flest poeng gjennom PGA-touren, og er en mesterskapsserie på tre turneringer. De 30 beste etter de to første turneringene spiller finalen, The Tour Championship. Spilleren med flest poeng etter The Tour Championship vinner FedEx Cup og vil motta «den største utbetalingen innen konkurranseidrett».
Jan Ove Pedersen
Pedersen var regnet som en populær spiller, og spesielt hos den engelske klubben Hartlepool, hvor han var på utlån i 1997/1998–sesongen. Her fikk han kun drøye 20 kamper (og skåret tre mål), men rakk likevel å oppnå en slags legendestatus blant fansen.
Pedersen endte sin karriere hos østerrikske SC Bregenz, hvor han fikk over 170 kamper og hjalp klubben til å nå UEFA Intertoto Cup både i 2002 og i 2004. Etter at SC Bregenz gikk konkurs på grunn av økonomiske problemer i 2004 ble han trener for klubben, og bidro til at Bregenz rykket opp to ganger. Etter å ha ligget på nedrykksplass høsten 2007, ble Pedersen avskjediget. Han ble i 2009 ansatt som hovedtrener i SV Frastanz.
FedEx-cupen
Etter The Tour Championship og FedEx Cup følger høstserien, der spillerne fortsetter å konkurrere i håp om å ende blant de 125 beste på pengelisten som får spillerett til neste sesong. I tillegg vil mange av spillerne også delta i lagkonkurransene Ryder-cupen og The Presidents Cup.''
Strømmen stasjon
Strømmen stasjon er en av de opprinnelige stasjonene på Hovedbanen. Den betjener i dag lokal persontrafikk.
Ved banens åpning hadde Strømmen en stasjonsbygning tegnet av Schirmer og von Hanno på østsiden av sporet. Da strekningen ble lagt om til dobbeltspor, fikk stasjonen ny bygning tegnet av Finn Knudsen. Denne står på vestsiden av sporene. Stasjonsbygningen ble restaurert i 2007.
Ved Strømmen gikk et sidespor til Strømmens Værksted. Det finnes fortsatt fysiske rester etter dette.
Namsens Auge
Namsens Auge er et friluftsskuespill som spilles hver sommer på Seem Arena ved Namsens bredder i Grong kommune. Stykket er skrevet av forfatter Torvald Sund og er inspirert av forholdet mellom arbeidsfolk/tjenestefolk og storbønder og engelske rikfolk. Handlingen er ingen sann historie, men er oppdiktet og lagt til 1939 og krigsutbruddet.
Lemierres syndrom
Lemierre syndrom utvikles oftest etter en halsbetennelse forårsaket av bakterier i Streptokokk-familien, som har skapt et krater fylt med puss og bakterier på mandlene. I disse gropene lever anarobe bakterier som ikke trenger oksygen, og gir derfor fusobacterium necrophorum fritt spillerom til å blomstre. Via dette sprer bakterien seg videre i kroppen og herjer som den selv vil. Det blokkerer ofte grener av lungearterien i å bringe blod fra hjertet og til lungene. Dette fører til kortpustethet, brystsmerter og alvorlig lungebetennelse. Dette er en meget sjelden sykdom med bare omtrent 170 tilfeller i de siste 100 årene.
Namsens Auge
Initiativtakerne til skuespillet er lokale revy- og teaterentusiaster.
Lemierres syndrom
Symptomer varierer per person, men vanligvis starter det med at halsen er sår, høy feber og at kroppen blir svak. Andre symptomer i kan være rask overfladisk pust som kalles tachypnea. Dette er ikke identisk med hyperventilering, hvor puster er dyp og rask.
Disse symptomene er etterfulgt av apati, høy feber, hovne tonsiller (mandler) og en øm og vond hals, hovne lymfeknuter og uttørkelse. Ofte er det magesmerter, kvalme og oppkast i denne fasen, og huden kan bli blek og annerledes. Disse symptomene oppstår vanligvis flere dager til 2 uker etter de første symptomene. Formen kan variere veldig i denne fasen.
Symptomer på lungene kan være pustebesvær, brystsmerter, hoste og vondt å puste. Sjeldent kan det oppstå blod under hoste. Smertefulle ledd eller betente ledd foreligger når leddene er involvert.
Septisk sjokk (nedsatt blodgjennomstrømning og oksygen levering) kan koble seg med unormalt lavt blodtrykk, redusert produksjon av urin i forbindelse med dehydrering og overfladisk og rask pust. Man er gjerne også ømfintlig mot lys, og hodepine og lysskyhet forekommer ofte i tilfeller der det er hjernehinnebetennelse.
Forstørret lever og milt er ikke uvanlig, men er ikke alltid forbundet med lever- eller splenic abscesser.
Andre symptomer:muskelsmerter, gulsott, trismus som er en manglende evne til å åpne munnen og sirklelyder kan noen ganger høres over lungene.
LFF
LFF kan vise til:
Ildvognene
Ildvognene, eller engelsk: Chariots of Fire, er en britisk film fra 1981 som ble skrevet av Colin Welland og regissert av Hugh Hudson. Filmen er basert på en sann historie om britiske friidrettsutøvere under deres forberedelse og deltakelse i Sommer-OL 1924 i Paris. Filmen ble nominert til syv Oscar-priser og vant fire, blant annet som beste film og beste originalmusikk.
Handling
I 1919 studerer Harold Abrahams ved University of Cambridge, hvor han opplever antisemittisme. Men han liker å delta i klubben Gilbert og Sullivan. Han blir også forelsket i Sybil, en ledende sopran ved Gilbert og Sullivan. Eric Liddell ble født i Kina med foreldre fra Skottland som arbeider som misjonærer. Hans søster Jennie avviser Liddells planer om å begynne med løping. Når de først løper mot hverandre, klarer Liddell å slå Abrahams. Abrahams tar tapet dårlig. Men Sam Mussabini, en profesjonell trener som han hadde kontaktet tidligere, tilbyr å hjelpe til med å forbedre løpe-teknikken.
Men når Liddell ved et uhell går glipp av en gudstjeneste på grunn av løpingen, blir han kjeftet ut av søsteren Jennie, som beskylder ham for ikke lenger å bry seg om Gud. Både Abrahams og Liddell, etter mange års trening, skal representere Storbritannia under Sommer-OL 1924 som skal avholdes i Paris. Abrahams tidligere venner fra Cambridge, Lord Andrew Lindsay, Aubrey Montague og Henry Stallard skal også delta. Men en konkurranse skal avholdes på en søndag, og Liddell nekter å løpe fordi hans religion hindrer ham i å løpe på søndager.
Filmen ble medfinansiert av Dodi Al Fayed, som døde i 1997 i en bilulykke i Paris sammen med Diana, prinsesse av Wales.
Midtåsen
Villa Midtås i Sandefjord var hjemmet til skipsreder Anders Jahre og hans familie. Hans første kone Dagny Brun Jahre var datter av lensmannen i Sandefjord og døde i 1940 av sykdom. Han giftet seg på ny i 1946 med Bess Fredie Børresen fra Tronstad Bruk i Finnemarka i Lier og hun bodde der fram til sin død 9. juni 2006. Anlegget består av et hovedbygg, portnerbolig og ombygd drivhus samt hage/park med skulpturpaviljong.
Hovedbygg
Bygningen var opprinnelig i en L-form med en hovedfløy i to etasjer og en sidefløy i en etasje. Sidefløyen var opprinnelig stall. På slutten av 1950-årene ble sidefløyen påbygd med en etasje. I den omgjorte/påbyggede fløyen mot øst ligger bl a «Onassis-suiten», som fikk navnet etter at Aristoteles Onassis var første gjest som overnattet her. Andre kjente gjester var Jussi Björling, Maria Callas, sjahen av Persia og norske og svenske kongelige, blant dem kong Olav V og Carl XVI Gustav av Sverige.
Hovedfløyen ble i 1960 forlenget mot øst med en festsal kalt «Arnebergstuen» i anledning av Jahres 70-årsdag året etter. «Arnebergstuen» ligger lavere i terrenget enn hovedbygningen og nås via en liten trapp fra spisestuen. Den store takhøyden, dekoren og møbleringen gis rommet et monumentalt preg. Rommet utforming ble bestemt av de fire store tapisseriene som henger i salen.
Det ble lagt ned mye arbeid i interiøret og dekoren, både i form av tapisseriene, glassmalerier og de malte dekorasjonene, samt i eksteriøret på fasaden ved inngangen. Motivene er både fra mytologi, dels er de allegoriske og dels er de hentet fra Jahres egne virksomheter.
Parken
Også parken er planlagt av Arneberg med rette plener, symmetrisk opparbeidete bed og bassenger i en akse mot Sandefjordsfjorden. Denne er etter franske forbilder. Fra sørenden av hagen er det utsikt over fjorden og byen. Ved huset inngangsside, mot nord, er parken anlagt som engelsk landskapshage.
Midtåsen skulpturpaviljong
Midtåsen skulpturpaviljong ble åpnet i 2009. Det er et utstillingslokale med 12 marmorskulpturer av Knut Steen beliggende vest for hovedbygningen. Bygningen er tegnet av arkitekt Svein Lund i Lund Hagem Arkitekter. Bygget ble tildelt utmerkelsen Betongtavlen i 2011. Det er oppført i lys betong, og med et tak av glass. Paviljongen er åpen for publikum hver dag, hele året. I tillegg til skulpturene i paviljongen er det også fire bronseskulpturer av Knut Steen plassert rundt i landskapet i parken.
Dagens bruk
Sandefjord kommune, Vestfold fylkeskommune og Anders Jahres Stiftelse kjøpte eiendommen for 40 millioner kroner etter en budrunde.
Eiendommen ble åpnet for publikum 23. juni 2007, og underetasjen av fløyen mot øst er nå innredet til kurs/konferanselokale. Villa Midtås leies i dag ut til arrangementer og konferanser. Kurs- og konferansedelen har kapasitet til 40 personer. Daglig leder på Midtåsen er pr. 2012 Henriette Myhre Hagelund.
Den store parkliknende eiendommen med et rikt dyreliv og planteflora er åpen for publikum hver dag og kan brukes som rekreasjonsområde. Hovedhuset har visninger med guide på oppsatte dager for publikum.
Første sesong av TV 2-serien Forræder ble spilt inn i bygget.
Mindless Self Indulgence
Mindless Self Indulgence (ofte forkortet som MSI) er et band som ble opprettet i New York City i 1997. Musikken deres er en blanding av electronica, punk og industrial metal. Navnet deres kommer fra CD-en Mindless Self-Indulgence, soloalbummet som Jimmy Urine spilte inn på 1990-tallet. Bandet ble startet to år senere, da de tre andre opprinnelige medlemmene (Steve, Righ?, Vanessa Y.T. og Kitty) ble med. De har gitt ut fire album, to EP-er, et konsertalbum og en live-DVD.
Emilio de Villota
De Villota ble sponset av bankindustrien, hvor han tidligere hadde jobbet, til å kjøre en McLaren M23 under - og -sesongene. Etter dette gikk han til den mindre serien Aurora AFX, som ble startet i 1978. Han fullførte på en tredjeplass sammenlagt i 1979 før han i 1980 ble mester med en RAM Racing Williams FW07. Han kom tilbake til Formel 1 for March, men han slet veldig og klarte ikke å kvalifisere til noen av de fem løpene han deltok i. Han gikk så til sportsbilracing på 1980-tallet, hvor han vant løp sammen med Guy Edwards.
De Villota eier nå en racingskole og driver et team i det spanske Formel 3-mesterskapet under navnet EmilioDeVillota.com. Hans sønn Emilio de Villota jr. og datter María de Villota er også racerførere.
Fullstendige Formel 1-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde)
William H. Seward
William Henry Seward (født 16. mai 1801 i Florida, New York, død 10. oktober 1872 i Auburn i New York) var en amerikansk politiker, utenriksminister og sterk motstander av slaveriet. Han var utenriksminister fra 1861 til 1869 under presidentene Abraham Lincoln og Andrew Johnson. I 1867 var han pådriver og sjefsforhandler i forbindelse med kjøpet av Alaska fra Russland.
Bakgrunn
William Seward studerte ved Union College i Schenectady. Han giftet seg i 1824 med Frances Adeline Miller og paret fikk seks barn, hvorav ett adoptivbarn. Før Seward ble politiker arbeidet han som advokat.
Politiker
Seward var guvernør i New York i perioden 1839–1842 for Whig-partiet. Han var innvalgt senator i USAs senat fra New York 1849–1861. Her ble han Whig-partiets leder for slaverimotstanderne. På grunn av Whig-partiets nedgang gikk han over til Det republikanske parti og ble innvalgt til senatet for en andre periode, denne gang altså som republikaner.
Utenriksminister
Han tjenestegjorde som USAs utenriksminister i perioden 1861-1869 under presidentene Abraham Lincoln og Andrew Johnson. Under sammensvergelsen mot Lincoln var Seward også blant dem som skulle myrdes. En attentatmann tok seg inn i huset der han lå syk (egentlig skulle han ha vært med presidenten til teateret). Seward ble stukket med kniv og ble alvorlig skadet, men overlevde.
Han er mest kjent for sin medvirkning ved USAs kjøp av Alaska fra Russland i 1867. I starten ble Alaska omtalt som Seward's Folly (Sewards galskap) og Seward's Icebox (Sewards isskap). Kjøpet av Alaska feires hvert år i delstaten Alaska på siste mandag i mars og kalles Seward's Day (Sewards dag).
Etter å ha gått av som utenriksminister, reiste han jorden rundt - en reise som varte i fjorten måneder og to dager (fra juli 1870 til september 1871).
Volve
En volve (alternativt vala, spákona) (norrønt: vǫlva = stavbærerske ) er i norrøn mytologi både en kvinnelig kultleder som opptrer i flere myter, en utøver av seid og tillagt spådomsevner. Frem til kristendommens innførelse var det stor respekt for volvene, men senere ble de forbundet med skadevoldende magi. Vanene rådet for seid og fruktbarhet, og da Frøya var av vaneætt, var det hun som lærte opp Odin. I Ynglingatal kalles hun «blotgydje».
I vikingtiden var volvene de fremste religionsfortolkerne. Det mest kjente eksempelet på en volves spådom er eddadiktet Voluspå, «volvens spådom». En volve var oftest en eldre kvinne som var løsrevet fra den strenge familietilknytningen som normalt definerte kvinnenes plass i ættesamfunnet.
I Eirik Raudes saga fra rundt 1200 beskrives i 4. kapittel volven Torbjørg på Grønland. Hun ble kalt «Lille-volven» og beskrives som spåkone. Om vinteren dro hun rundt og gjestet folk som ville kjenne fremtiden og hvordan året ville bli. Storbonden Torkel ville ha greie på når uåret i 999 tok slutt. Sagaen beskriver hvordan en volve ble mottatt når hun kom til gårds: Det ble reist et høysete for henne og lagt puter på som var stoppet med hønsefjær. Hun fikk servert grøt av geitemelk og en rett av hjerter av hvert av de dyrene på gården. Torbjørg spurte om noen av kvinnene kunne synge vardlokker, og husfruen Gudrid forklarte hun ikke hadde lært trolldom, men at hennes fostermor på Island hadde lært henne en sang som ble kalt vardlokker. Gudrid regnet seg som kristen og var i tvil om hun burde synge en slik sang, men Torbjørg forsikret henne at hun ikke ville bli noen dårligere kvinne av den grunn. Gudrid fremførte da sangen på vakreste vis, og volven forsikret at mange ånder hadde strømmet til, så nå kunne hun si at uåret ville være over til våren. Hun lovet også Gudrid en etterslekt å være kry av. Deretter gikk mennene en etter en bort til volven og fikk svar på sine spørsmål, og de fleste spådommene hennes skal ha vist seg å slå til. Torbjørg dro videre for å gjeste nabogården, og våren 1000 ble været snart bedre, slik hun hadde spådd.
I noen ritualer slo volven på tromme, et kjent innslag i shamanisme. En volve kunne utføre ritualene sine i ensomhet, ved såkalt útiseta («utesitting») der volven satt i nattemørket i et veikryss eller på en jordfast stein. Begrepet er kjent fra en islandsk lovtekst fra 1200-tallet, der útiseta at vekja tröll upp ok fremja heiðni («utesitting for å vekke opp troll og praktisere hedenskap») forbys med trussel om dødsstraff. Ingen kilder tyder på at noen risikerte straff for dette før ut på 1600-tallet, i forbindelse med hekseprosessene.
Odin selv manet frem en død volve i eddadiktet Balders drømmer for å hente kunnskap om fremtiden. Plyndringen av kvinnegravene på Jøa i Nord-Trøndelag og Holmedal i Fjaler kort tid etter haugleggingen kan skyldes at kvinnene har vært volver. Både gravgods og de døde er fjernet, som om rester av kvinnene og eiendelene deres ble tenkt å romme noe av deres antatte magiske evner. I den eldre Frostatingslovens kristenrett sies det at «mord, trolldom, spådommer og utesitting for å vekke opp troll og fremme hedenskapen med det» straffes så strengt at det var ubotamål, dvs. ikke kunne kompenseres med bøter. I passiv form var utesitting å sitte stille i natten, lydhør for spådomstegn. I aktiv form beskrives det av Folke Ström å «fremme åndene gjennom besvergelse, eller at de døde oppvekkes og tvinges til å røpe sine hemmeligheter og gå magikerens ærende.» Gulatingsloven på 1200-tallet: «Galder og trolldomskunster og det at noen kalles «trollrida», spådommer og tro på at landvetter er i lunder og hauger og fosser; så også utesitting for å spørre om skjebnen...også de som prøver å vekke opp døde eller haugbu». Så sent som rundt 1300 må volve-praksis fremdeles ha vært utbredt, for «å finne i haugene» (dvs. å grave i gravhauger) var et stående uttrykk, og handlingen kvalifiserte til å tape alt gods til kongen og biskopen, og dømmes utlegd.
Volven hadde innsikt i galder som først var en betegnelse for tryllesang, siden en betegnelse for trolldom generelt. I norrøn kultur var seid nært knyttet til begrepet ergi (mannlig homofili). Snorre forteller at Odin var «den største seidmann». Derfor kunne han spå og volde folk død eller ulykke. «Men denne trollskapen følger det så mye umandig (ergi) med, at mannfolk ikke kan drive med den uten skam, og derfor lærte de gydjene denne kunsten.»
Restaurasjonsbevegelsen
Restaurasjonsbevegelsen (også kjent som The Restoration Movement, The American Restoration Movement eller Stone-Campbell Movement) er en kristen bevegelse som begynte under den andre store religiøse oppvåkningen i Amerika fra tidlig på 1900-tallet. Bevegelsen søkte å restaurere kirken og «samlingen av alle kristne i en enkelt kropp mønstret etter at kirken i Det nye testamentet».
Piotr Reiss
Piotr Reiss (født 20. juni 1972 i Poznań) er en polsk fotballspiller (angrep). Han har også spilt på det polske landslaget 1998–2000. Landslagsdebuten til Reiss fant sted i en vennskapskamp mot Slovakia 10. november 1998. Han scoret i denne kampen og det var hans eneste mål på det polske landslaget i de fre kampene han spilte. Reiss var imidlertid én av Lech Poznans mest notable spillere noensinne.
Han var arrestert i 48 timer etter anklager i en korrupsjonssak 2. februar 2009.
Reiss er 1,78 meter høy.
Juan Soldevilla y Romero
Juan Soldevilla y Romero (født 20. oktober 1843 i Fuentelapeña i bispedømmet Zamora i Spania, død 4. juni 1923 i Zaragoza) var en av den katolske kirkes kardinaler, erkebiskop av Zaragoza 1901–1923.
Han ble kreert til kardinal av pave Benedikt XV i mai 1919, med Santa Maria del Popolo som tittelkirke, og deltok ved konklavet 1922 som valgte pave Pius XI.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Gilly, Gilly, Ossenfeffer, Katzenellen Bogen by the Sea
«Gilly, Gilly, Ossenfeffer, Katzenellen Bogen by the Sea» er en amerikansk populærmusikksang med melodi og tekst av Al Hoffman og Dick Manning. Den ble publisert i 1954.
Den best kjente versjonen i USA ble spilt inn på plate av The Four Lads 27. februar 1954. Den best kjente versjonen i Storbritannia, med Max Bygraves, ble også spilt inn på plate i 1954. Innspillingen med The Four Lads ble utgitt i USA av Columbia Records med katalognummer 40236. Max Bygraves' innspilling ble utgitt i Storbritannia av EMI på His Master's Voice-etiketten med katalognummer B 10734.
Torst. Sveinsson har skrevet en islandsk tekst med tittelen «Svo ung og blid». Nora Brockstedt med The Monn Keys og Egil Monn-Iversens orkester spilte den inn 20. august 1955. Sangen ble utgitt på 78-platen Musica IM 92.
Norsk versjon
Arne Bendiksen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Huset bakom hekken».
Christian Hagen
Christian Hagen (født 1978) kjent under artistnavnet «Elvorn», er en norsk gitarist mest kjent for sitt arbeid med Susperia. Andre band Hagen har spilt i er Vanaheim og Ringnevond.
Bjørn Jørgensen
Bjørn Werner Werring Jørgensen (født 6. november 1954) er en norsk musiker, organist og keyboardist. Han er kjent som organist i Sjømannskirken i Gran Canaria. Han ble i 2011 medlem i Terje Tyslands backingband. Han dannet storbandet Bjørn W W Jørgensen Storband. Han har samarbeidet med Kjell Karlsen Big Band, XO Project, Harald Heide-Steen jr., Per Kristian Fagereng, Wenche Myhre og Kjoenix og var medlem i dansebandet Albatross og Egil Monn Iversens Storband.
Han har medvirket i over 150 TV programmer som kapellmester.
Fauna
Faunaen kan videre deles inn i ulike underdivisjoner med basis i mange ulike kriterier. Begrepet megafauna refererer i så måte til spesielt store dyr, som enten eksisterer eller har eksistert, på kloden vår. Mammuter, elefanter og finnhvaler er eksempler på dette. Likeens refererer begrepet avifauna til klodens fugler, men ofte innenfor et gitt område. Norges eksisterende avifauna er således alltid synonym med de fugler som til enhver tid befinner seg innenfor landets gitte grenser.
Fauna (også kalt Bona Dea, som betyr gode gudinne) var ei romersk gudinne som hersket over skogen, markene og buskapen i romersk mytologi. Hun var søster og hustru til Faun (av latin Faunus) og mor til faunene.
Saint Andrew Parish (Saint Vincent og Grenadinene)
Saint Andrew Parish er et av seks distrikter (parishes) i Saint Vincent og Grenadinene.
Charlotte Parish (Saint Vincent og Grenadinene)
Charlotte Parish er et av seks distrikter (parishes) i Saint Vincent og Grenadinene. Charlotte er det største distriktet i Saint Vincent og Grenadinene.
Androfili og gynofili
Androfili og gynofili er betegnelser som beskriver hvilket kjønn en person er tiltrukket av. En som er androfil er tiltrukket av menn, og en som er gynofil er tiltrukket av kvinner. Ved å bruke betegnelsen oppgir man da ikke nødvendigvis hvilket kjønn personen selv tilhører.
Betegnelsen brukes iblant for å oppgi hvilket kjønn en som er transkjønnet eller intersex er tiltrukket av.
Republic RF-84F Thunderflash
Republic RF-84F Thunderflash var et amerikanskbygd rekognoseringsfly basert på jagerflyet F-84F Thunderstreak. RF-84F hadde kamerautstyret i nesen, noe som gjorde det nødvendig å flytte luftinntakene til roten av vingene. Flyet fløy første gang i februar 1952, og 715 RF-84F Thunderflash ble produsert (inkludert konversjoner av F-84F jagerfly ). RF-84F ble i tillegg til det amerikanske flyvåpenet brukt av en rekke NATO-land, deriblant Norge.
Europavei 691
Europavei 691 går mellom Horasan i Tyrkia og Jerevan i Armenia. Veiens lengde er rundt 550 km.
Skogsbilveg
Ved utgangen av 2023 var det registrert rundt 50 000 km med skogsbilveger i Norge. I 2006 ble det bygget 68 km med nye skogsbilveger, i 2005 ble det bygget 56 km.
Klassifisering
Landbruksdepartementet har i sine vegnormaler klassifisert skogsvegane i sju klasser:
Ramsar-konvensjonen
Ramsar-konvensjonen (egentlig Konvensjonen om våtmarker av internasjonal betydning, særlig som fuglehabitat) er en internasjonal avtale for bevaring og bærekraftig bruk av våtmarker. Formålet er å begrense tap av våtmarker og bremse det økende presset på våtmarksområder. Konvensjonen skal utbre kunnskapen om våtmarkenes økologiske betydning og deres betydning for forskning og rekreasjon.
Konvensjonen ble vedtatt på et møte mellom 18 nasjoner i Ramsar i Iran 2. februar 1971, og trådte i kraft 21. desember 1975. Deltakerlanda møtes til en deltakerkonferanse hvert tredje år. Tillegg til den opprinnelige avtaleteksten er blitt vedtatt i Paris i 1982 og i Regina i 1987. Det er oppretta et fast sekretariat med sete i Gland i Sveits.
Ramsar-områder
Per 2013 har 168 land ratifisert avtalen, og avtalen omfatter 2 143 verneområder, på tilsammen 205 530 km². Landene forplikter seg til å vektlegge bevaring av våtmark, samarbeide om vern av våtmark, og å opprette minst ett såkalt Ramsar-område hver. Disse områdene skal være viktige i internasjonal målestokk og skal gis et spesielt vern. Storbritannia har det største antall Ramsar-områder med 166, mens Canada har det største arealet med 131 000 km².
Norge
Norge var i 1974 et av de første landene som ratifiserte våtmarkskonvensjonen. Miljødirektoratet er forvaltningsmyndighet for konvensjonen. Antallet ramsar-områder i Norge har blitt utvidet i alt seks ganger, sist i 2013. For tiden er det 63 Ramsar-områder i Norge. Flere av Ramsar-områdene er «våtmarkssystem» som omfatter flere separate verneområder.
VM i skiskyting 1982
Det '''19. verdensmesterskapet i skiskyting''' ble arrangert i Minsk i Sovjetunionen i 1982.
Lorenz van Steenwinckel
Lorenz van Steenwinckel (født 1585, død 1619) var en flamsk-dansk arkitekt og billedhugger, sønn av Hans van Steenwinckel den eldre og bror til Hans van Steenwinckel den yngre.