cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fenghuang
Fuglens grunnfarge er rød; rødt er lykkefarge i Kina. En Fenghuang har en lang og fargesprakende fjærprakt, et langt hode med store øyne og et spisst og lett krummet nebb. Denne edle fugl skal ha foretrukket å sitte på grener fra Wutang-treet (Sterculla plantiflora) og drakk bare fra de beste fjellkilder. Den skal ha vært omkring tusen år gammel. Fenghuang var den kinesiske enhjøring (Qilin) et symbol på barmhjertighet. I motsetning til den greske føniks gikk ikke den kinesiske fenghuang opp i flammer for å fornye seg; den forplantet seg på normalt vis.
Bainitt
Varmebehandling
Varmebehandling er oppvarming av bainitt med så lav temperatur at austenitt ikke dannes. Formålet er å bedre egenskapene ved at karbon og karbider flytter på seg.
Bainitten i seg selv inneholder lite karbon, da det har flyttet seg som grove sementitt-partikler. Flytting av grove partikler tar også lengre tid enn for eksempel i martensitt.
Dersom en har et høyt karboninnhold (mer enn 0,4%) kan varmebehandling ha en positiv effekt på restene av austenitt.
Bainitt får i motsetning til martensitt, normalt ikke videre varmebehandling før det kan tas i bruk.
Varmebehandling kan i noen tilfeller medføre at bainitten blir sprø. Legeringselementer som fosfor, tinn og i en mindre grad silisium kan bidra til sprøhet:
Egenskaper
Martensitten er lysere i fargen enn bainitt. Perlitten har derimot en perlemorsfarge. Bainitt er hardere og mer sprø enn perlitt. Herdestrukturen på bainitt ligner på martensitt, men er mindre hard og sprø. Egenskapene til martensitt kan forbedres ved varmebehandling, men ikke for bainitt.
Bainitt har vanligvis cementitt og ferritt med mange defekter i krystallstrukturen (dislokasjoner). Den høye konsentrasjonen av dislokasjoner i ferritten gjør den hardere enn det normalt ville være.
Hardheten øker lineært med karboninnholdet, med ca 190HV for hver volumprosent karbon (Vickers hardhet).
Den høyeste bruddstyrken som er oppnådd i bainitt er 1600MPa. Effekten av karbon på strekkstyrken er om lag 400MPa for hver volumprosent karbon. Styrken er ikke avhengig av kornstørrelsen i austenitten. Styrken reduseres ved oppvarming. Bainittisk stål har ikke en klar flytegrense, men en definerer oftest 0,2% tøyning som flyt.
Strekkforlengelsen ved brudd er bedre for bainitt enn for andre stål, mens arealreduksjonen er større.
Blandinger av bainitt og martensitt reduserer duktilitet, seighet og styrke. Det er knyttet til de store forskjellene i styrke. Ved å varmebehandle blandingen, blir styrkeforskjellene vesentlig mindre. Blandingen kan da få bedre egenskaper enn de to typene hver for seg. Det gjelder spesielt ved bruk av nedre bainitt. Bruk av ca. 20% nedre bainitt i martensitt fører til økt styrke og seighet.
Den geometriske formen med parallelle ferrittnålene kan medføre at spaltesprekker kan propagere.
Ørjan Østhus
Ørjan Østhus (født 1980) er en norsk tidligere vektløfter som representerte Tysvær VK.
Han vant tre NM-gull og tre NM-sølv i perioden 1997–2005.
Melchior Hofmann
Melchior Hofmann (ca. 1500 – 1543) var en profet og visjonær leder innen den tidlige anabaptistbevegelsen i Nord-Tyskland og Nederland.
Hofmanns teologi
Hofman fjernet seg etterhvert fra den lutherske teologien og utviklet et apokalyptisk syn på historien der han selv var en av de to endetidsvitnene som ifølge Johannes' åpenbaring skal spille en avgjørende rolle. Bibelen forsto han som en okkult åpenbaring som kun de med en spesiell åndelig begavelse kunne forstå. De bibelske historiene besto for ham av såkalte «figurer» som ikke kunne tolkes uten ved hjelp av en spesiell nøkkel.
På bakgrunn av denne forståelsen av Skriften stilte Hofmann opp følgende oppgaver:
Hofmanns tilhengere i Strasbourg, Øst-Friesland og Nederland ble kalt Melchioritter.
Désirée Liljevall
Désirée Liljevall (født 21. september 1970) er en svensk politiker for Socialdemokraterna, og har vært riksdagsmedlem i Sverige siden 2006. Hun ble valgt inn i riksdagen for Kalmar läns valkrets på plass 218.
Tite
Adenor Leonardo Bacchi (født 25. mai 1961) er en brasiliansk fotballtrener og tidligere fotballspiller.
Norskekysten
Norskekysten er kystlinjen Norge har mot Skagerrak, Nordsjøen, Norskehavet og Barentshavet. Bare kysten på fastlandet er regnet med, ikke Svalbard.
Den norske grensen mot havet er om lag 2 650 kilometer lang. Siden kysten har mange fjorder, øyer og viker har en regnet ut at norskekysten er over 25 000 kilometer lang. Mye av rikdommen i Norge er knyttet til den lange kystlinjen, for eksempel: oljevirksomhet, sjøtransport, fiske og fiskeoppdrett.
Det norske landskapet er dannet av isbreer som har erodert bort grunnfjellet og dannet utallige daler, fjorder og så også den karakteristiske skjærgården som ligger beskyttende mot havet langs det meste av fastlandets kystlinje. Det er bare enkelte kortere og lengre strekninger hvor fastlandet ligger ut mot åpent hav: Lindesnes, Lista, Jæren, Stad, Hustadvika, Folda (Trøndelag) og langs Varangerhalvøya.
Fakta om norskekysten
Norskekysten er pga. utallige ut- og innbuktninger, større og mindre øyer, holmer og skjær blant de lengste i verden, noen fakta om den norske kystlinjen:
Svensker i Norge
Svensker i Norge, det vil si innvandrere som er født i Sverige, er den fjerde største innvandrergruppen i Norge. Pr 1. januar 2021 var det 39,031 svenskfødte personer som var folkeregistrert i Norge.
Til forskjell fra mye annen innvandring til Norge, slik som innvandring fra for eksempel Polen, skjer det også en stor utvandring til Sverige fra Norge (både av svenskfødte som flytter tilbake igjen, og av norskfødte som flytter til Sverige), slik at den netto flyttestrømmen kan svinge i begge lands favør. Migrasjonen mellom Norge og Sverige er svært konjunkturfølsom og avhenger av arbeidsmarkedet i begge landene.
Hva og hvor
De fleste svenskene i Norge bor i Østfold, Akershus (i Viken), Oslo og Vestfold (i Vestfold og Telemark). Det henger trolig sammen med at grensetraktene alltid har størst naboinnvandring, og at dette er den tettest befolkede delen av grensetraktene. Historisk sett har de fleste svensker arbeidet i jordbruk, skogbruk og industri. I dag er det stort innslag av unge svensker i tjenesteytende næringer, men også mange i bygge- og anleggsbransjen.
Historisk
Det kan dokumenteres at svensker fra 1700-tallet til tidlig 1900-tall har kommet til Norge både i sesongarbeid og som mer permanente tilflyttere. Svenskene har arbeidet som grøftegravere (særlig i Østfold), som anleggsarbeidere (rallarer) og som andre typer spesialister.
Svenskene utmerker seg blant andre migrantgrupper ved at de gjennom det meste av Norges historie har vært såpass mange at man har kunnet finne dem i alle samfunnslag og yrker. I 1865 var innvandrere fra Sverige den klart største gruppen utenlandskfødte i Norge, med 15 784 personer av totalt 21 247 (74%).
Down to Earth (Ozzy Osbourne-album)
Down to Earth er et heavy metal-musikkalbum og det åttende studioalbumet til Ozzy Osbourne.
Albumet ble utgitt 16. oktober 2001, og nådde en 19.-plass på den britiske albumlisten, og en 4.-plass på den amerikanske Billboard albumlisten.
Albumet er det første med bassist Robert Trujillo og trommeslager Mike Bordin.
Flagellasjon
Flagellasjon (fra latin 'piske') er pisking eller pryling for å framkalle følelsesmessige opplevelser som anger, sønderknuselse og liknende, eller for å oppnå seksuell opphisselse og ekstase. Aktiviteten forekommer på den piskedes egen oppfordring eller som selvpisking. Flagellasjon hadde i middelalderen en til dels epidemisk utbredelse blant flagellanter, opptog av kvinner og menn som pisket seg selv som en katolsk botshandling for å sone synder og lide med Jesus.
Rituell pisking forekommer i sjia-islam på Asjura-dagen, den årlige feiringa av imam Husayn ibn Alis martyrdød.
Slagskudd
Slagskudd (originalt: Slap Shot) er en amerikansk film fra 1977 med Paul Newman og Michael Ontkean. Filmens manus er skrevet av Nancy Dowd, og er basert på erfaringene til Dowds bror, som spilte hockey i USA på 1970-tallet, da slåssing var det største salgspoenget på kampene.
Slap Shot ble nesten forbudt i USA og Storbritannia på grunn av stygg språkbruk. Den fikk aldersgrense 18 år i Norge.
Den har fått to mindre kjente oppfølgere i 2002 og 2008 som ble lansert rett på video.
Handlingsreferat
I en fiktiv liten by kalt Charlestown er en lokal fabrikk i ferd med å permittere 10 000 arbeidere, noe som også truer eksistensen til byens hockey-lag, Charlestown Chiefs, som også sliter med en tapende sesong og et stadig mer uvennlig publikum. Etter å ha fått vite at laget skal legges ned, slipper treneren Reggie Dunlop løs Hanson-brødrene, på lagets motstandere. Brødrenes voldelige og tøffe spillestil begeistrer umiddelbart tilhengerne deres.
Lagets nye stil fører til utilsiktede konsekvenser som ikke bare påvirker Reggie Dunlop, men også lagets stjerne-spiller, Ned Braden, og resten av laget. Braden nekter å delta i de voldelige krumspringene. Flere spill utvikler seg til rene slagsmål. Ett spill fører politiet dit for å arrestere Hanson-brødrene. Men laget deres kommer seg likevel til mesterskapet.
Salvador de Madariaga
Han studerte ingeniørvitenskap i Paris og tok deretter en mastergrad ved universitetet i Oxford. Han arbeidet først som ingeniør for de spanske jernbaner, men sluttet som ingeniør for å arbeide som journalist i London, hvor han skrev for The Times. Samtidig begynte han å publisere sine første essays. I 1921 ble han medlem av sekretariatet i Folkeforbundet, og ble sjef for nedrustningsavdelingen i 1922. I 1928 ble han professor i spansk ved Oxford-universitetet for tre år. I løpet av denne tiden skrev han tre bøker innen nasjonspsykologi kalt Englishman, Frenchman og Spaniard. I 1931 ble han utnevnt til Spanias ambassadør til USA og delegat til Folkeforbundet, en posisjon han beholdt i fem år. Mellom 1931 og 1934 var han ambassadør til Frankrike. I 1933 ble han innvalgt i Spanias parlament, og utnevnt til utdannelsesminister og senere justisminister. Den politisk liberale Madariaga reiste 1936 i eksil til England da den spanske borgerkrigen brøt ut. Fra sitt eksil var han en markant motstander av Francisco Francos diktatur. I 1949 var han en av grunnleggerne av Europa-colleget i Belgia.
Madariaga publiserte bøker om Don Quijote, Christofer Columbus og Latin-Amerikas historie. Han skrev på både fransk, tysk, spansk og engelsk. I 1973 fikk han Karlsprisen for sine bidrag til den europeiske idé og europeisk fred. Etter Francos død reiste han tilbake til Spania i 1976. Madariaga European Foundation ble oppkalt etter ham.
1. divisjon fotball for kvinner 1997
1. divisjon fotball for kvinner 1997 var den 11. sesongen i den nest øverste divisjonen i fotball for kvinner. Den nest øverste divisjonen besto av 55 lag som var delt inn i seks avdelinger:
Lagene som rykket ned fra Eliteserien i fotball for kvinner 1996 var Haugar og Gjelleråsen.
Gruppespill
I tabellen er laget som kvalifiserte seg til kvalifisering til Toppserien markert i gull, de som fortsatt skulle spille i 1. divisjon umarkert (med hvit bakgrunn) og lag som rykket ned til 2. divisjon markert med rosa bakgrunn. Lag som ble trukket er også markert i rosa. Lag som hadde rykket ned, men som berget plassen fordi et lag ble trukket, er ikke merket.
Gruppe 1, Østlandet
Lagene som rykket opp til denne avdelingen var Kolbotn 2 og Koll. Jardar vant klart sin gruppe med seks poeng på Gjøvik FK. I bunnen endte de to nye lagene Kolbotn 2 og Koll sist, men bare Koll rykket ned.
Gruppe 2, Øst- og Sørlandet
Gjerdrum/Frogner og Liungen var nye lag i 1. divisjon avdeling 2. Larvik vant sin gruppe klart foran Donn. Enda Gjerdrum/Frogner kvalifiserte seg til videre spill, forsvant de fra 1. divisjon etter denne sesongen. De dukket heller ikke opp i 2. divisjon 1998, og har dermed sannsynligvis trukket seg.
Gruppe 3, Sørvestlandet
Vinner gikk videre til kvalifisering. Haugar rykket ned fra Eliteserien i 1996. Lyngdal og Havørn rykket opp fra 2. divisjon før sesongstart.
Haugar vant sin gruppe to poeng foran Solid. Ålgård rykket opp, men ble slått sammen med Klepp 2, som trakk laget før sesongstart. Dermed beholdt Sagaøya (muligens et lag fra Karmøy, informasjon mangler) plassen. Avaldsnes, Egersund og Sagaøya rykket ned, men Avaldsnes inngikk samarbeid med Vard og beholdt på sett og vis plassen.
Gruppe 4, Vestlandet
Kaupanger vant serien. Sandviken 2 og Sandane rykket opp fra 2. divisjon før sesongstart.
Gruppe 5, Nordvestlandet og Trøndelag
Gruppe 5 ble vunnet av Byåsen. Velledalen og Ringen og Trondheims/Ørn 2 rykket opp fra 2. divisjon før sesongstart. Velledalen og Ringen rykket ned sammen med Stadsbygd.
Gruppe 6, Nord-Norge
Kvaløysletta og Medkila rykket opp til 1. divisjon gruppe 6 før sesongstart. Fløya vant serien.
Kvalifiseringsspill
Vinnerne av de forskjellige gruppene ble fordelt i to grupper som spilte en kamp mot hverandre. Alle lagene fikk en hjemmekamp og en bortekamp.Vinnerne av gruppe 1, 3 og 5 kom i gruppe 1, mens vinnerne av gruppe 2, 4 og 6 kom i gruppe 2.
I tabellen er laget som kvalifiserte seg til Toppserien markert i gull.
Kvalifiseringsgruppe 1
Kvalifiseringsgruppe 1 besto av Jardar, Haugar og Byåsen. Byåsen avgjorde i første kamp mot Jardar, de andre to gikk til uavgjort.
Byåsen kvalifiserte seg til Toppserien.
Kvalifiseringsgruppe 2
Kvalifiseringsgruppe 2 besto av Larvik, Kaupanger og Fløya. Fløya vant begge kampene sine relativt knepent, og da hadde Larviks overbevisende hjemmeseier over Kaupanger ingenting å si for utfallet.
Fløya kvalifiserte seg til Toppserien.
Axel Thue (matematiker)
Axel Thue (født 19. februar 1863 i Tønsberg, død 7. mars 1922 i Kristiania) var en norsk matematiker, kjent for sine arbeider om diofantinsk approksimasjon og kombinatorikk.
Thue ble Cand.real. i 1889 og var professor for anvendt matematikk ved Universitetet i Kristiania 1903–1922. Thues arbeider er utpreget originale, og særlig betydningsfulle er hans resultater om rasjonale tilnærmelser til algebraiske tall; en anvendelse er den såkalte Thueske sats, som sier at visse ubestemte ligninger i to variable kan ha bare et endelig antall heltallsløsninger. Andre av hans arbeider har senere fått betydning i forbindelse med den matematiske logikk. I 1914 fremsatte han det såkalte Thue-problemet.
Jonas Knutsen
Jonas Knutsen (født 2. april 1993) er en norsk tidligere ishockeyspiller og nå trener. Han er født og oppvokst på Skedsmokorset på Romerike utenfor Oslo. Han spilte juniorhockey i Björklöven og Timrå. Han har også spilt i WHL for kanadiske Prince Albert Raiders. Han spiller pr. 2014 i Vålerenga Ishockey. Han er med sin 183 cm høyde og 82 kg en typisk kraftspiller som er kjent for sin hurtighet. Knutsen la opp i 2017.
Josef Guter
Guter studerte i Bamberg, Würzburg, Bremen og Hamburg, og underviste deretter i Bremen og i Kreis Hoya. Senere begynte han som lyriker og forfattet essays, noveller og hørespill. Han skrev mange verker om eventyr og kulturhistorie, og spesialiserte seg på Kina, som han foretok over 30 forsknings- og studiereiser til.
Blood Command
Blood Command er et punkband fra Bergen i Norge. Bandet ble startet i 2008 av Yngve Andersen (gitar, bassgitar og keyboard) fra Jeroan Drive. Bandet består i tillegg til Andersen av Nikki Brumen (vokal), Snorre Mukisa Kilvær (bassgitar) og Sigurd Haakaas (trommer).
Biografi
Blood Command ble startet i 2008 av Yngve Andersen, Silje Tombre og Sigurd Haakaas. Bandet ga ut to EP-er i 2009, før de i 2010 ga ut sitt første album, Ghostclocks. De var nominert til Årets Urørt i 2010 og ble nominert til Spellemannprisen 2010 for beste rockeplate med Ghostclocks i 2011. I august 2011 var Blood Command support for det kanadiske hardcore-bandet Comeback Kid i Europa.
I 2012 ga bandet ut sitt andre album, Funeral Beach, som høstet flere gode anmeldelser. Spesielt i England var bandet populært, og høyt profilerte musikkmagasiner som Kerrang! og Metal Hammer ga albumet strålende anmeldelser. Rett før albumslipp turnerte Blood Command som support for Protest the Hero i store deler av Europa. Samme år gjorde Blood Command support for det britiske hardcore-bandet Gallows på en konsert på Rockefeller i Oslo, for punkrockerne i Against Me! på Rockefeller og for hardcorebandet Refused på Sentrum Scene. For låten «High Five for Life» fra albumet ble de nominert til P3 Gull 2013 i klassen årets låt.
Chamba (distrikt)
Chamba (hindi: चंबा ) er et distrikt i den indiske delstaten Himachal Pradesh. Distriktets hovedstad er Chamba.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 518,844 innbyggere i distriktet, mot 460,887 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 6,98 % av befolkningen.
Blood Command
Biografi
Da Biffy Clyro turnerte i Europa vinteren 2012, inviterte de med seg Blood Command som supportband. Blood Command har også spilt på viktige festivaler i Norge og utlandet, blant annet: Roskilde festival, Nova Rock, The Great Escape, Øyafestivalen og Slottsfjellfestivalen.
I 2014 forlot vokalist Silje Tombre bandet og ble erstattet av Karina Ljone. I april 2017 ga bandet ut albumet Cult Drugs til svært gode kritikker. Våren 2019 ga de ut EP-en Return of The Arsonist. I februar 2019 var bandet support for det britiske metal-bandet Skindred.
Juni 2021, ble ex-Pagan vokalist Nikki Brumen annonsert som ny vokalist og erstatter for Karina Ljone.
Full åpning
Full åpning er et musikkalbum med Plumbo, utgitt i 2002. Dette er bandets debutalbum.
Epilog – "Orplid"s hemmelighet
Handling
Journalisten Peter Zabel leser en avis datert 14. august 1949 om en luksus-lystbåt ved navn Orplid som har forlist. Skipet skal ha vært på ferd fra Hamburg til Skottland, og av personlig nysgjerrighet begynner Zabel å se mer grundig på saken. En meteorolog bekrefter at været skal ha vært fint under reisen. Orplid-verftet i Vegesack kan bare fortelle at Orplid ble bygget for en høytstående funksjonær fra det tidligere NSDAP. De gir ham adressen til arbeidskontoret som hadde ansvaret for å ansette det siste mannskapet til båten.
Men Zabel får også vite at et besetningsmedlem skal ha blitt erstattet i aller siste øyeblikk. Zabel er i stand til å spore opp denne mannen, Drobitsj, ved Samba Bar ved Reeperbahn. Men etter en samtale med Zabel forsvinner mannen sporløst. Tilfeldigvis kommer Zabel over kunstneriske tegninger i et butikk-vindu i London som bare kan ha kommet fra Orplid. Han forstårr at maleren av disse tegningene, Leata, også var om bord på Orplid under forliset. Hun ser ut til å være den eneste overlevende. Siden hun har mistet språket, og heller ikke klarer å skrive, tegner hun historien om skipets forlis for Zabel.
De tar begge med seg materialet til forlaget Beckmann, som de også forteller denne historien til: Det viser seg at en bombe var plassert om bord på skipet, ment å drepe en av bryllupsgjestene: den internasjonale våpen-selgeren Mr. Hill, som driver med forretninger i Midtøsten. Pianisten var medlem av en ukjent organisasjon som hadde til hensikt å gjennomføre dette attentatet. En av de andre gjestene skal ha vært en amerikansk FBI-agent. Men Beckmann er negativ til å skrive om forliset av Orplid, fordi han frykter konsekvenser for selskapet sitt.
UFO: Enemy Unknown
UFO: Enemy Unknown er et science fiction-strategispill utviklet av Mythos Games og MicroProse. Spillet ble utgitt av MicroProse i 1994 for PC DOS, Amiga, Amiga CD32-konsoll, og for PlayStation i 1995.
Odd Ivar Solvold
Odd Ivar Solvold (født 21. juli 1969 i Bamble) er en prisbelønt norsk kokk fra Sandefjord.
UFO: Enemy Unknown
Spillet
Historien i X-COM, serien som spillet er det første i, begynner i 1998 da det observeres ufo-er og høres rykter om bortføringer. I desember møtes representanter for verdens nasjoner og grunnlegger organisasjonen for «Extraterrestrial Combat» (X-COM).
Spilleren begynner i 1999 og må grunnlegge en base ett eller annet sted på jordkloden. De 16 nasjonene som bidrar økonomisk til prosjektet vil hver måned gi penger ut fra hvor trygge de føler seg og hvordan de ser på fremgangen til X-COM.
Når det kommer rapport om UFOer eller romvesner må X-COM rykke ut, enten for å skyte ned UFOer og/eller for å kjempe mot romvesnene på bakken. I begynnelsen har man kun konvensjonelle våpen og kjøretøyer, men kunnskap man tilegner seg fra romvesnene fører til rask teknologisk fremgang. Oppdrag ender med at soldatene dør, at de overvinner romvesnene eller at soldatene må trekke seg tilbake. Soldater som overlever kan bli sterkere og være bedre til neste oppdrag.
Odd Ivar Solvold
Solvold hadde sin kokkelæretid på Park Hotell i Sandefjord 1987-89, og gikk til Ludl's Gourmet deretter, først som nestleder, senere som kjøkkensjef. Han overtok firmaet og gjenåpnet den 7. oktober 1996 under samme navn. Norgesmesteren Beathe Hals fra 1998 jobbet forøvrig hos Solvold, som avviklet i 2002 og bygde sitt nye restaurantkompleks Mathuset Solvold like ved.
UFO: Enemy Unknown
Spillet
Bygging av nye baser og radarer, bedre fly og våpen og salg av beslaglagte gjenstander på det svarte markedet gjør X-COM sterkere og sterkere, men romvesnene intensiverer også sin kamp ved å sende flere og større romskip samt å bruke tankekontroll. Det å fange romvesner levende åpner opp for å lære hvordan vesnenes krefter virker. Er man uheldig kan også X-COM basene invaderes av romvesnene, så hvordan man har bygd basen kan også bli viktig.
Utvikling
Spillideen kom fra britiske Mythos Games ledet av Julian Gollop. Han og broren Nick, oppsøkte tre utgivere, blant annet MicroProse, og inngikk en avtale om at spillet skulle være ferdig innen 18 måneder. Da MicroProse ble kjøpt av Spectrum Holobyte i 1993 ble spillet offisielt henlagt, men MicroProse UK valgte å ignorere ordren, og spillet var ferdig i mars 1994.
Mottagelse
Spillet fikk gode kritikker og solgte mer enn 600000 kopier til PC DOS. Halvparten ble solgt i USA, noe som var uvanlig for europeiske spill. Spillet ble også svært populært i Russland til tross for at det der ikke hadde noen distributør. . Spillet vant «Computer Gaming Worlds» «Game of the Year»-pris i 1994.
I ettertid er spillet ofte omtalt som et av de beste og viktigste strategispillene, og har vært på mange lister over historiens beste spill fra 1996 og frem til i dag (2016).
I 2012 kom en offisiell gjenskaping XCOM: Enemy Unknown fra Firaxis Games som ledes av en av MicroProses grunnleggere, Sid Meier.
Formel 2-sesongen 2019
Formel 2-sesongen 2019 var den 53. sesongen av FIAs verdensmesterskap i Formel 2, og besto av 24 løp på 12 baner fra 30. mars 2019 i Sakhir til 1. desember 2019 i Abu Dhabi.
Lag og førere
Følgende lag og førere deltok i 2019-sesongen:
Kalender
Følgende baner og løp blir avholdt i 2019-sesongen:
Poengsystem
Poeng tildeles de første åtte plasseringene i sprint-løpet, og de første ti plassene i Feature-løpet. Føreren i pole position i feature-løpet får også fire poeng, og to poeng blir gitt til føreren som setter den raskeste runden i både feature og sprintløpet hvis denne føreren havner på topp ti. Ingen poeng vil bli gitt hvis den raskeste rundetiden oppnås av en fører som ble klassifisert utenfor topp ti. Det gis ikke poeng til føreren i pole position i sprintløpet, fordi startposisjonene i sprintløpter er basert på at de åtte beste i feature løpet starter i motsatt rekkefølge.
I feature løpet gis det poeng til de ti beste førerne. Det blir også gitt poeng til føreren som setter den raskeste rundetiden, dersom føreren fullfører som en av de ti beste, og til føreren i pole position.
I sprintløpet blir det gitt poeng til de åtte beste førerne. To poeng blir gitt til føreren som setter den raskeste tiden, dersom føreren fullfører som en av de ti beste.
Førermesterskap
Noter til tabellene:
Konstruktørmesterskapet
Noter til tabellene:
Asteranthos brasiliensis
Det blir opptil 15 m høyt. Bladene sitter spredt og er læraktige, avlange, 4–13 cm lange og 2–4,5 cm brede. Blomstene er store og sitter enkeltvis i bladhjørnene på en 12–18 mm lang stilk. Frukten er opptil 2 cm lang og inneholder bare ett frø. Arten vokser på sandjord langs elver med regelmessig flom. Den er utbredt i nordlige Amazonas i Brasil og sørlige Venezuela i nedslagsfeltene til Rio Negro og Orinoco.
Asteranthos brasiliensis er den eneste arten i slekta Asteranthos og ble tidligere ofte regnet til den monotypiske familien Asteranthaceae. Nå blir den plassert i underfamilien Asteranthoideae som ellers bare finnes i Vest-Afrika. Frøene spres ved at fruktene flyter i vann så det kan tenkes at den har spredt seg fra Afrika langs elvene Amazonas og Essequibo.
Eigil Liane
Eigil Olaf Liane (1916–1994) var en norsk jernbanearbeider og Arbeiderpartiet-politiker. Han var ordfører i Sannidal 1945–55 og satt på Stortinget i fem perioder fra 1954 til 1973.
Liane var fra 1934 anleggsarbeider på Sørlandsbanen. Etter å ha vært linjearbeider og banevokteraspirant, ble han i 1943 banevokter og i 1960 baneformann. Han tok Jernbaneskolen i 1947.
Berlins fergeforbindelser
Berlins fergeforbindelser blir delvis drevet på oppdrag fra Berliner Verkehrsbetriebe (BVG) og er delvis også med i tariffsystemet til Verkehrsverbund Berlin-Brandenburg.
BVGs linjenett
Det finnes følgende seks fergelinjer som på oppdrag fra BVG trafikkeres med fartøyer tilhørende Stern und Kreisschiffahrt:
Linjene 10, 11 og 12 er helårlige mens de øvrige er i virksomhet fra mars til oktober.
Linje 10 over Großer Wannsee er med 4,4 km den lengste og med sine 150 000 passasjerer også den mest trafikkerte. Linjen trafikkeres med MS «Wannsee».
Linje 24 (Spreewiesen ↔ Rahnsdorf) over Müggelspree, er den minste av de seks BVG-fergene og Tysklands eneste roferge i linjedrift. Den trafikkeres av robåten «Paule III» Båten er tre meter lang og har kapasitet til 8 personer og frakter også sykler. Det finnes ingen tidstabell, men strekningen på 36 meter trafikkeres ca 40 ganger daglig, avhengig av etterspørselen. Systemet har vært tilsvarende fra 1911 da fiskeren Richard Hilliges fra Rahnsdorf startet linjen.
Andre linjer
Andre fergeforbindelser er
Tarva fyr
Tarva fyr lå på vestsiden av holmen Hegresteinen, vest for Husøya i øygruppa Tarva i Bjugn kommune i Trøndelag. Fyret ble opprettet i 1894 og nedlagt og erstattet av ei fyrlykt i 1956. Lyktehuset sto på vestsiden av fyrvokterboligen; i tillegg besto fyrstasjonen av uthus med fjøs, vedbu og arbeidsrom, samt et naust på østsiden av holmen. Fyrstasjonen er i dag i privat eie.
Sula (suler)
Sula er en slekt med pelagisk overflatebeitende sjøfugler i sulefamilien. Gruppa består av seks arter. Sula er nært beslektet med artene i slekten Morus, disse ble tidligere regnet til samme slekt.
Eksterne lenker
Portal: Fugler
The Captain & Me
The Captain & Me er et norsk band. Bandet er oppkalt etter et album av The Doobie Brothers. Gruppa er startet i 2005 av Morten Krane og Even Vaa. De var backingband for Saint Thomas mot slutten av hans karriere, og skulle produsere hans neste album. The Captain & Me er et ettertraktet liveband og har spilt på flere av de største musikkfestivalene i Norge.
Victoria Park
Victoria Park kan vise til flere steder og de fleste er oppkalt etter Victoria av Storbritannia.
Blant disse er:
Liste over antarktisekspedisjoner
Liste over antarktisekspedisjoner er en kronologisk liste over sentrale oppdagelsesreiser og ekspedisjoner til Antarktis og sørlige farvann.
Elefantapoteket
Elefantapoteket er apotek i flere norske byer.
Christiansand
I Kristiansand åpnet Christiansand Apotek i 1651, kun ti år etter at byen ble grunnlagt. Det var byens eneste frem til 1717. Det antok navnet Elefantapoteket i 1831, det året man også etablerte et annet apotek, nemlig Løveapoteket i byen. Noen av innehavere her:
Christiania
Apotekere her har vært:
Bratlitunnelen
Bratlitunnelen er en veitunnel med ett løp i Midtre Gauldal kommune i Trøndelag. Tunnelen er utstyrt med belysning og er klassifisert som motortrafikkvei.
Elefantapoteket
Trondheim
I Trondheim åpnet det i Mellomveien 20 i 1921 av en Ivar Ernst Winther Grønlie og Harald Knudsen. Det er i 2014 lokalisert i Haakon VIIs gate 9.
Nicholas Hilliard
Nicholas Hilliard (født ca. 1547, død 7. januar 1619) var en britisk miniatyrmaler og gullsmed.
Hilliard var sønn til en gullsmed fra Exeter og var innehaver av en fullmakt fra dronning Elisabeth til å virke som gullsmed. Hans mest berømte kunstverk er likevel miniatyrportrett av høy kvalitet som også er verdifulle historiske dokumenter. Hilliard besøkte Frankrike 1557–1558 og ble da påvirket av den franske hoffkunsten. Et av Hilliards mest kjente verk er Ung mann blant roser, som i sitt billedspråk står nært symbolismen i vennen Sir Philip Sidneys kjærlighetsfortelling.
Hilliard blir ansett å være forfatter av en avhandling om miniatyrmaleri med tittelen The Art of Limning. Den er å finne i Bodleian Library i Oxford.
Helenio Herrera
Som fotballspiller spilte Herrerra i forsvar. Han spilte bare på franske klubblagg, og hadde en akseptabel karriere. Han ble tatt ut på landslaget to ganger, da han spilte for OFC Charleville.
Trenerkarriere
Det er imidlertid som trener han ble mest kjent. I 1944 begynte han som spillende trener for Puteaux CSM, og året etter la han opp som spiller. I 1946 tok han over Stade Français. I to av de tre årene var han også assistenttrener for. Etter tre år uten suksess dro Herrera til Spania.
Han trente først Real Valladolid før han fikk suksess som trener for Atlético Madrid der han vant seriegullet to år på rad (1950 og 1951). Etter en sesong uten suksess, dro han til CD Málaga i 1952 og deretter til Deportivo de La Coruña. Oppholdet i begge klubbene ble kort, men han kom senere til Sevilla FC, der han ble i fire år. Han greide å bygge opp laget og fikk det opp til en andreplass før han sluttet i 1957, muligens knyttet til Sevillas økonomiske problemer som følge av at de bygget en ny stadion. Herrera dro i stedet til Portugal og CF Os Belenenses. Oppholdet ble ingen større suksess. Han dro i stedet til FC Barcelona, men oppholdet ble kort på grunn av problemer av forskjellig art, inkludert mellom ham og László Kubala.
På tross av dette betente forholdet, var Herrera også landslagstrener for fra 1959 til 1962. Kvalifiseringen til VM i Chile i 1962 var ikke voldsomt vanskelig eller imponerende. Spania slo knepent over to kamper, og hadde litt mer kontroll i neste runde, da de slo. I VM gikk det dårlig for Spania, som endte sist etter seier mot, men tap for og. Herrerra trakk seg etter dette.
I 1960 dro Herrera til Milano og Inter, der han introduserte Catenaccio-fotball, det vil si svært defensiv fotball med personmarkering og sweeper. Herreras versjon av catenaccio var mer fleksibel for motangrep, men fortsatt defensiv i utgangspunktet. Herrera var svært suksessfull. Han kom på tredje i første sesong, andre i andre og første i tredje sesong. I 1964 kom Inter til finalen i Serievinnercupen, der de slo Real Madrid 3-1. Året etter vant Inter 1-0 mot Benfica i samme turnering. Inter stilte da som regjerende mestre, fordi de vant ikke serien det året. De vant imidlertid serien i 1965 og 1966. I hele denne perioden ble laget kalt «Gran Inter», og perioden regnes som lagets storhetstid.
I 1966 tok Herrera over sitt tredje landslag,, dette sammen med Ferruccio Valcareggi, men Herrera sluttet i 1967, året før Italia ble europamester. Han var trener for AS Roma i en kort periode, men det gikk dårlig med ledelsen.
I hovedsak for tiden i Inter anses Herrera som en av de viktigste trenerne i italiensk fotball. Han var streng mot spillerne, og innførte diett og regler. Samtidig fokuserte han på det mentale og på publikum som støtte, og var med på å forandre fotballen. Herrera var også blant de første managerne som både tok og fikk æren for resultater, da det før hadde vært mest fokus på spillere.
Kallikrates
Kallikrates var en gresk arkitekt som levde i Athen på 400-tallet f.Kr.
Han er kjent som en av de to hovedarkitektene bak gjenoppbyggingen av Akropolis, etter at perserne hadde ødelagt Athen i 480 f.Kr.
Her står hans mest kjente verk – det vakre doriske tempelet Parthenon, som han tegnet sammen med arkitekten Iktinos. Byggingen av dette tempelet ble påbegynt 447 f.Kr.
Foodcamp
Foodcamp er en stiftelse som blant annet arbeider for at mat og måltidet skal komme inn i den offentlige skoleplanen. Stiftelsen ble etablert 1. mai 2009.
Stiftelsen har som målsetning at barn og unge skal lære om kosthold slik at dette blir en folkelære fra barnsben av. Foodcamp har også utgitt en kokebok som er laget av 12 barn mellom 12-14 år.
Peregrin Tók
Peregrin Tók, bedre kjent som Pippin blant sine venner, er en fiktiv person fra J.R.R. Tolkiens litterære verk Ringenes herre. Han er en hobbit fra Hobsyssel, i et bortgjemt hjørne av Eriador i Midgard. Han er en av Frodo Lommeluns yngste og beste venner. I Peter Jacksons filmtrilogi av verket er Pippin spilt av Billy Boyd. Peregrin var den eneste sønnen, og derfor arvtaker, til Paladin Tók II (2933 T.A.-13 F.T.), Thegn av Hobsyssel, og hans kone Rosalinde Bratto. Han hadde tre eldre søstre, Perla, Pimpernell og Pelargonia. Hans beste venn var Muntiadok Brennibukk (Munti), hans fetter, sønn av Paladins søster Esmeralda Brennibukk.
Håret som han har både på hode og føtter (som er uvanlig hårete, selv for hobbiter) er nesten gyllent og krøllete. På begynnelsen av Ringens brorskap er han mindre enn de andre hobbitene på grunn av hans unge alder, og fordi han er en Blakkeskinn hobbit.
Biografi
Pippin er åtte år yngre enn Munti, og dermed mye yngre enn Frodo, som er femti. Han er den eneste av hobbitene som ennå ikke er blitt myndig (noe som skjer i en alder av 33 år blant hobbiter) da brorskapet legger ut på ferden og er derfor ennå i tjennårene. Han er en verdig medsammensvorne til Muntis planer og knep, men viser likevel at han er en ung hobbit; fremdeles sprudlende og glad, om til tider noe tankeløs hobbit, og er den første som begynner å savne de hjemlige behagelighetene og måltidene i en hobbits liv da de legger ut på reisen. I Kløvendal blir Pippin nesten nektet å bli med Frodo av Elrond som mener at han er i yngste laget, og ser på han mer som en budbringer til Hobsyssel. Gandalv, på den annen side, støtter Munti og Pippins påstand om at det er viktig med vennskapet og lojaliteten, og Pippin blir omsider valgt som det siste medlemmet av Ringens brorskap.
Helt til brorskapet ankommer Amon Hen holder Pippin og Munti seg til følget, men ved Amon Hen blir de tatt til fange av en orktropp, hvor blant annet noen av Sarumanns onde Uruk-haier er med. I forsøket på å forsvare Pippin og Munti, blir Boromir drept. Mens de er fanget av orkene, slipper Pippin kappespennen sin (en gave fra Galadriel i Lórien) som et tegn til Aragorn, Legolas og Gimli, som følger etter dem, om at de ennå er i live. Under et småslagsmål blant hans fangevoktere greier Pippin i et ubevoktet øyeblikk å skjære over båndene som binder hendene hans med en kniv som tilhørte en død ork, og ennå ble holdt fast av denne. I landet Rohan klarer de å unnslippe orkene da orkene ble angrepet av et kompani av Rohirrim, landets beboere. Da de unnslapp var de like ved kanten av skogen Fangorn og flyktet derfor inn i den. Der møtte Munti og Pippin Treskjegg, lederen for entene, og ble venner med ham. De klarte også å vekke deres harme mot Sarumann og de angrep Jarnagard, og oversvømte det samt ødela dets styrke.
På grunn av den spesielle Ent-drikken som Treskjegg lagde til Pippin og Munti, ble de to de høyeste hobbitene noensinne, og passerte Pippins slektning Bandobras Oksebrøler Tók, som var fire fot og 5 tommer høy, altså 1,35 meter. Det var Pippin som plukket opp Orthancs palantír etter at Gríma Ormtunge idiotisk nok hadde kastet den på følge; senere, i en nesten like idiotisk handling stjal Pippin faktisk palantíren fra Gandalv mens han sov, og erstattet den med en stein. Da han så inn i steinen opplevde han et fryktinngytende møte med Sauron selv. Sauron trodde da at Pippin var fange hos Sarumann og at han hadde ringen. På grunn av dette bestemte Gandalv seg for å skille Pippin fra vennene sine og tok han med seg til byen Minas Tirith i Gondor for at han skulle være trygg for Saurons håndlangere. Der møtte han Denethor, Riksforstander av Gondor, og han meldte seg frivillig til tjeneste for å gjengjelde at Denethors sønn Boromir hadde gitt sitt liv i forsøket på å forsvare ham selv og Munti fra orkene ved Amon Hen. Dette moret Denethor, som godtar hobbitens tilbud, og gjør ham til en av Tårngarden. Mens han er i denne tjenesten blir han venner med Beregond og hans sønn Bergil. Senere var det Pippin som får tak i Gandalv da Denethor, drevet til vannvidd av Saurons bedrageri, setter i gang med å brenne både seg selv og sin sønn Faramir levende.
Pippin var en del av den hæren som dro østover under Aragorns ledelse for å angripe Morannon (den svarte porten) i et desperat forsøk på å gi Frodo en sjanse på å komme ubemerket til Dommedagsberg. I det siste forsøket på å forhandle med Saurons munn vil Gandalv at et medlem fra hver rase som kjempet mot Sauron skulle være til stede; noe som inkluderte Gimli for dvergene, Legolas, Elladan og Elrohir (Elronds tvillingsønner) for alvene, og Pippin for hobbitene. I dette siste slaget ved Morannon greide Pippin å drepe et troll før han selv ble slått i svime da trollet falt over ham. Gimli kjente senere igjen hobbitføttene hans under trollet, dro han ut av slaget, og reddet på den måten Pippins liv. Etter at monarkiet i Gondor er gjeninnsatt blir Pippin slott til ridder av Kong Elessar, som deretter gir han retten til å dra hjem når han ville. Senere er både han og Munti viktige personer i gjentakingen av Hobsyssel fra Sarumann.
I det 6. året av det fjerde tidevervet gifter Pippin seg med Diamanda til Langekleiv, da hun var 32 og han var 37. De hadde en sønn ved navn Faramir. Faramir Tók giftet seg siden med Samvis Gamgods datter Gyllenlokk.
I år 13 i det fjerde tidevervet arver Pippin sin fars tittel og blir den 32. Thegnen av Hobsyssel, en stilling han holder i 50 år før han gir seg i år 63 Fj.T. og drar for å se igjen Rohan og Gondor sammen med sin venn Munti. Han blir i Gondor helt til sin død. Pippin døde antakeligvis engang etter år 64 av det fjerde tidevervet og hans kropp ble plassert sammen med Muntis i Rath Dínen.
Andre fremstillinger
I Ralph Bakshis animerte versjon av Ringenes herre i 1978 ble Pippins stemme spilt av Dominic Guard.
I 1980s animerte versjon av Atter en konge, laget for TV, ble Pippins stemme spilt av Sonny Melendrez.
I 1981 da BBC radio laget hørespill til Ringenes herre ble Pippin spilt av John McAndrew.
I Peter Jacksons film versjon av Ringenes herre er Pippin spilt av Billy Boyd, som er fra Skottland. Filmskaperne hadde først tenkt å få Boyd til å bruke en engelsk aksent slik som de andre hobbitene hadde; men Jackson fant ut at Billy Boyds komiske timing ikke var like morsom uten den opprinnelige skotske aksenten. Derfor ble det bestemt at Boyd skulle få lov til å spille rollen med en skotsk aksent; og avgjørelsen blir også støtte av at Tókland, hvor Tók-klanen levde var et svært åsete område av Hobsyssel og derfor ganske likt Skottland.
Figuren in Tolkiens Welt
Fensfjorden
Fensfjorden er en fjord i Vestland fylke. Fjordåpningen er mot vest ved Holmengrå like sør for Sognefjorden. Fensfjorden fortsetter mot sørøst i 30 kilometer før den går over i Austfjorden. Mot nordøst ligger en fjordarm, Masfjorden. Fjorden er 3–5 kilometer bred. På sørsiden av fjorden ligger kommunene Fedje, Austrheim og Alver, på nordsiden kommunene Gulen og Masfjorden.
Det er stor skipstrafikk i den ytterste delen av fjorden inn til oljeraffineriet på Mongstad som er Norges største havn i tonnasje og Nord-Europas nest største oljehavn.
Fylkesvei 57 krysser fjorden via fergesambandet Leirvåg-Sløvåg.
Industridagene
Industridagene arrangeres hvert fjerde år hos Norges Varemesse i Lillestrøm.
Industridagene ble etablert i 1994. Bakgrunnen for etableringen var etterspørsel etter en industriteknisk messe hvert andre år. Fra før av hadde Norges Varemesse Den Tekniske Messen i sin portefølje, men den arrangeres kun hvert fjerde år sammen med Maskingrossisternes Forening (MGF). Siden etableringen av Industridagene har arrangementet alternert med Den Tekniske Messen hvert andre år. Før Norges Varemesse flyttet fra Sjølyst i Oslo til Lillestrøm i 1998 alternerte de to industrimessene der.
Arrangementet er en fagmesse for industribransjen.
Internasjonal organisasjon
En internasjonal organisasjon er en organisasjon som har flere stater som medlemmer. Disse kalles også mellomstatlige organisasjoner. Betegnelsen IGO, fra engelsk intergovernmental organisation, er også kjent. Landene som er med i slike organisasjoner omtales som medlemsstater. Folkerettslig etableres internasjonal organisasjoner ved en traktat som gir organisasjonen rettslig grunnlag og anerkjennelse, samt regulerer dens formål, virkefelt og oppbygning. Traktatfestelsen gir den internasjonal organisasjonen mulighet til å opptre som en part i internasjonale relasjoner. Internasjonal organisasjoner skiller seg gjennom dette fra uformelle grupperinger av land, som G8 eller Visegrádgruppen, som til tross for at de noen ganger omtales som internasjonale organisasjoner, mangler formelt folkerettslige grunnlag og ikke har selvstendig juridisk eksistens etter folkeretten. Det er også slik at en traktat ikke alltid oppretter en internasjonal organisasjon, selv om en også kan se traktater omtalt som internasjonal organisasjoner.
Internasjonale, mellomstatlige organisasjoner teller om lag 250 stykker totalt og har ulike formål, medlemskap og nedslagsfelt. Noen internasjonale organisasjoner er avgrenset til et bestemt saksfelt, mens andre omfatter flere saksfelt eller er etablert for å ivareta allmenne internasjonale forbindelser. Mellomstatlige organisasjoner kan klassifiseres ut fra saksfelt det samarbeides om, både med hensyn til type saksfelt og avgrensningen av saksfelter, men også med hensyn til medlemskapskriteier eller medlemskapets omfang. Enkelte organisasjoner er globale med hensyn til medlemskap og setter ikke begrensninger på hvilke stater som kan være med. FN og dens særorganisasjoner er de viktigste blant disse. Langt de fleste mellomstatlige organisasjoner er i dag likevel regionale i den forstand at de opptar som medlemmer stater som grenser til hverandre eller som er geografisk konsentrert til et bestemt område. Eksempler på slike organisasjoner er Kommisjonen for Det indiske hav, Nordisk råd og Den arabiske liga.
Med hensyn til saksfelt varierer internasjonale organisasjoner fra organisasjoner som konsentrerer seg om et utvalgt saksfelt til organisasjoner som omfatter flere saksfelter eller som er tilnærmet generelle. Saksfeltene kan gjelde det meste og inkluderer kultur, sosiale forhold, militære forhold og økonomi.
Mellomstatlige organisasjoner som virker innenfor kulturspørsmål omfatter en rekke ulike typer samarbeid. Noen er basert på felles religion, eksempelvis Den Islamske konferanse, mens andre er basert på historiske bånd, språklige eller kulturelle bånd, slik som La Francophonie, Samveldet av nasjoner eller Samveldet av portugisiskspråklige land er.
Visse internasjonale organisasjoner er knyttet til avgrensede økonomiske forhold, for eksempel det som gjelder et spesielt produkt. Eksempler på slike internasjonale organisasjoner er OPEC, International Coffee Organization. Andre tar sikte på å regulere eller forvalte en bestemt ressurs, slik Den internasjonale hvalfangstkommisjonen eller Den sørøstatlantiske fiskeriorganisasjon gjør. Andre internasjonale organisasjoner innen mellomstatlig økonomisk samarbeid er mer generelle, som for eksempel OECD, mens andre tar sikte på å regulere internasjonale økonomiske forbindelser, slik Verdens handelsorganisasjon gjør. Internasjonale finansielle organisasjoner, som Verdensbanken og Det internasjonale pengefondet, utgjør en viktig gruppe internasjonale, mellomstatlige organisasjoner. En særlig gruppe internasjonale organisasjoner innenfor økonomiske samarbeid er mellomstatlige organisasjoner som etablerer fellesmarkeder og felles valutaer. I denne gruppen finner vi mellomstatlige organisasjoner som EU, CARICOM, Mercosur eller Den vestafrikanske økonomiske og monetære union.
Internasjonale ikke-statlige organisasjoner
Det forekommer etterhvert også at frivillige organisasjoner av ikke-statlig karakter som arbeider i flere land omtales som internasjonal organisasjoner. Disse er også kjent under den engelske betegnelsen international non-governmental organisations eller INGOer. Internasjonale ikke-statlige organisasjoner dekker de fleste saksfelt. Det finnes således organisasjoner for de fleste vitenskapelige, kunstneriske og kulturelle fagfelt, men også for yrker og profesjoner, bransjer og industrier. Andre internasjonale ikke-statlige organisasjoner er dannet for å kjempe for bestemte politiske saker eller for å ivareta humanitære interesser. Som eksempler på slike organisasjoner med internasjonalt engasjement kan nevnes Amnesty International, Greenpeace eller Leger uten grenser. En særlig stor gruppe internasjonale ikke-statlige organisasjoner finnes innen idrett, der hver idrettsgren har sin internasjonale organisasjon som regulerer utøvelsen av idretten både internasjonalt og nasjonalt. En annen type internasjonale ikke-statlige organisasjoner er den som er inrettet mot medlemmenes sosiale liv, forbrødring og allment uegennyttig arbeid, slik som Lions eller Rotary.
Den første typen mellomstatlige organisasjoner representerer likevel de som må betegnes som de egentlige internasjonal organisasjoner.
Tinnsoldat
Tinnsoldater er sporet tilbake til 1730 i Tyskland. Figurene var vanlige som leker frem til midten av 1900-tallet, og har etter den tid vært et populært samleobjekt. Moderne produksjonsteknikk gjorde at tinnsoldatene ble faset ut til fordel for rimeligere figurer i plast. Sigve Solberg er per 2009 den eneste i Norge som lager tinnsoldater profesjonelt.