cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Den donauske slette i Bulgaria
Selv om den blir omtalt som en slette er landskapet forholdsvis åslendt med mange platå og elvedaler. Klimaet er kontinentalt og blir noe påvirket av Svartehavet i øst. Nedbørsmengdene varierer mellom 450 og 650 mm i året. Viktige elver utenom Donau er Timok, Lom, Ogosta, Iskăr, Vit, Osam, Jantra og Rusenski Lom.
Kinin
Kinin (av eng. quinine) er et legemiddel fremstilt av kinabark (Cinchonae cortex), bark fra kinatre (Cinchonae pubescens), og var tidligere det mest brukte middelet mot tropesykdommen malaria. I Europa gikk kinabark under beskrivelsen peruansk bark på 1700-tallet, der den nederlandske legen Gerardi van Swieten (1700–1772) refererte til bruk av den i sitt seks binds legeverk publisert i 1745. Van Swieten er siden kjent som den som først beskrev et tilfelle av episodisk klasehodepine.
Den donauske slette i Bulgaria
Av store byer i regionen finner man Varna, Ruse, Pleven, Dobritsj, Sjumen, Veliko Tarnovo, Vratsa, Vidin, Montana, Silistra, Targovisjte og Razgrad.
Kinin
Kinin finnes blant annet i tonic og blir derfor mye brukt i cocktailen gin og tonic. Denne drinken skal ha blitt oppfunnet nettopp på grunn av kininet. Britiske embetsmenn i India trengte å få i seg kinin og ble derfor oppfordret til å drikke Tonic Water. Men ettersom den tidlige versjonen av Tonic Water ikke smakte spesielt godt – det var mer medisin enn leskedrikk – fant de ut at det gikk langt bedre å få det i seg dersom de blandet det med gin.
Kinin har blitt brukt til å blande ut narkotiske stoffer i pulverform, som for eksempel heroin og kokain, for økt fortjeneste.
Klassifikasjonsselskap
Et klassifikasjonsselskap, ofte forkortet til klasseselskap, er i shipping alt fra ikke-statlig organisasjoner til grupper med profesjonelle, skipsinspektører eller kontoransatte som skal påse sikkerhet og beskyttelse for skip og offshoreinstallasjoner.
Klasseselskapene ble opprinnelig dannet av assurandørene med tanke på å utføre en teknisk vurdering av sjøfartøyene, og på bakgrunn av sine vurderinger dele dem inn i klasser etter kvalitet. Når det ble klargjort at skipet tilfredsstilte klasseselskapets regler, kunne det bli «tatt opp» i selskapet og videre få forsikring.
Klasseselskaper er i dag stiftelser eller private, uavhengige kontrollorganer for fartøyer og oljeplattformer. De godkjenner konstruksjoner og maritime systemer, og holder øye med både bygging og drift. Klasseselskapene pålegges også flere inspeksjons- og kontrolloppgaver fra flaggstatens myndigheter, som Sjøfartsdirektoratet i Norge.
Norges største klassifikasjonsselskap er DNV, som også er et av verdens største. Andre store selskaper er American Bureau of Shipping (ABS), Lloyd's Register og Bureau Veritas.
Primera División 1931–1932
Primera División 1931-1932 var den fjerde sesongen av den spanske toppdivisjonen i fotball. Real Madrid CF ble seriemester for første gang, mens Guillermo Gorostiza fra Athletic Bilbao ble seriens toppscorer med 12 mål.
Oplognathus
Oplognathus er en slekt av biller som hører til undergruppen praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
Nokså store, avlangt ovale, metallisk glinsende skarabider. Snuten er firkantet med to grunne innhakk, slik at den er delt i tre foran.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørøstlige Brasil fra delstaten Bahia i nord til São Paulo i sør.
Something Corporate
Something Corporate er et rockeband fra Orange County, California. Mens de selv kategoriserer musikken sin som Piano Rock, har de blitt tildelt sjangeren pop punk.
Medlemmer
I september 1998 gikk vokalist/pianist Andrew McMahon, bassist Kevin "Clutch" Page, og trommer Brian Ireland, tidligere medlemmer av bandet 'Left Here' sammen med hovedgitaristen Josh Partington og rytmegitaristen Reuben Hernandez for å lage 'Something Corporate'. I mars 2001 ble Hernandez byttet ut med William Tell. I februar 2004 forlot William Tell Something Corporate for å satse på en solokarriere. Bobby Anderson, fra bandet River City High, overtok etter Tell som gitarist på turneene.
2000-2010
I oktober 2003, ga Something Corporate utderes andre album, 'North'.
Sommeren 2004 var bandet blitt lei av turnering og bestemte seg for å ta en pause fra bandet. De lovte at pausen ikke ville være permanent.
14. oktober 2006 kom bandet sammen og framførte tre sanger; 'Konstantine', 'I Woke Up in a Car' og 'Hurricane', på festivalen Bamboozle Left i Pomona, California.
I løpet av høsten 2009 og vinteren 2010 ble det kunngjort at Something Corporate ville spille på flere konserter i løpet av året og at de skulle gi ut et nytt album. Platen 'Played in Space: The Best of Something Corporate' ble sluppet 27. april 2010.
Allan Clarke (fotballspiller)
Allan John Clarke (født 31. juli 1946 i Short Heath, Willenhall, Staffordshire) er en engelsk tidligere fotballspiller og en av engelsk fotballs beste målscorere på 1970-tallet. Han er mest kjent for sin tid hos Leeds.
Clarke startet sin karriere i Walsall og debuterte i en alder av 16 år, før han dro til Fulham. I 1968 kjøpte Leicester City Clarke for 150 000 pund. Han spilte en sesong i Leicester og fikk med seg FA-cup finalen i 1969 der Leicester tapte for Manchester City. Noen uker senere ble han kjøpt opp av Leeds United. Manager Don Revie betalte 165 000 pund til Leicester, og fikk en av de farligste målscorerne i engelsk fotball.
Clarke fant seg raskt til rette i Leeds og scoret 26 mål i sin første sesong da klubben jaktet på FA-cupseier, seriegull og Europacupseier. De vant ingen av troféene. Senere skulle han hjelpe Leeds til seier i Messebycupen og i FA-cupen og til et ligamesterskap. Han avsluttet sin aktive karriere med to sesonger som spillende manager for Barnsley.
Etter to år hos Barnsley var han tilbake i Leeds, denne gang som manager for klubben. Der var han i to år før han igjen gikk til Barnsley etter en kort periode som Scunthorpe-manager. Etter hans siste jobb som manager for Lincoln City i 1990, har han ikke hatt noen jobber innen fotball.
Meritter
Leeds
Trygve Hoff
Trygve Henrik Hoff (født 7. juli 1938, død 2. desember 1987) var en norsk vokalist, komponist, tekstforfatter og visekunstner. Han var lærer på Buskerud folkehøgskole (Heimtun) i mange år, da han bodde på Darbu i Øvre Eiker kommune. Trygve Hoff var en periode dirigent for Berlevåg Mannsangforening, og la inn betydelig innsats i utviklingen og utviklingen av UKEkoret Pirum i 1970-årene.
Bakgrunn
Hoff var født og oppvokst på Rognan i Nordland. Han var saltdaling og nordlending og henta inspirasjon til tekstene sine fra der han hørte hjemme.
Kunstnerisk virke
Samleplata hans Snart gryr en dag blei i 2004 av avisa Nordlys og NRK kåra til tidenes nordnorske samlealbum. Hoff skreiv ei rekke viser med utspring i landsdelen. Han skildra «Jentan på fileten», og skreiv også tekster for andre artister og turnerte landsdelen flittig helt inntil han gikk bort.
I november 2018 ble låten «Nordnorsk julesalme» kåret av NRK Nordlands lyttere og seere til «tidenes låt fra Nordland».
«Har en drøm» og «Ei hand å holde i» (melodi av Svein Gundersen) er kjente sanger som begge ble gitt til Jørn Hoel. På Sissel Kyrkjebøs debutplate Sissel finnes hele fem sanger med tekst av Trygve Hoff, «Tenn et lys», «I ditt smil» og «Dagen gryr» (melodi av Svein Gundersen) samt «Inn til deg» (melodi av Lars Muhl) og «Det skal lyse en sol» (melodi av Lasse Holm). Trygve Hoff samarbeidet mye med Svein Gundersen.
Trygve Hoffs gravsted er ved Fiskum kirke.
Han ble hyllet med Nordland fylkes kulturpris post mortem i 1988.
Utvalgte utgivelser av andre artister
Album av andre artister som inneholder sanger skrevet eller oversatt til norsk av Trygve Hoff: I tillegg er det over 70 innspillinger av «Nordnorsk julesalme» med forskjellige artister og kor.
Trygve Hoffs Minnefond og Minnepris
Fondets formål er å dele ut Trygve Hoffs Minnepris, som finansieres av grunnkapitalens avkastning. Minneprisen gis til en person eller en gruppe personer som arbeider med kulturarbeid i Trygve Hoffs ånd.
Familie
Trygve Hoff var far til musikeren Ståle Hoff (1963–2010) og skuespillerne Stig Henrik Hoff og Siv Elisabeth (Sibeth) Hoff. Ståle Hoff spilte på flere av sin fars utgivelser, og skrev melodien til «Folk é så bra» sammen med Terje Blickfeldt.
Næringsvev
Næringsvev eller næringsnett er innen biologi et økosystem som består av et nettverk av næringskjeder. Et næringsnett beskriver sammenhengen mellom ulike organismer i økosystemet og er dermed et skjema over hvilke dyr og andre organismer som er avhengige av hverandre.
Alfons Bērziņš
Alfons Bērziņš (født 9. november 1916 i Riga, død 16. desember 1987 samme sted) var en latvisk skøyteløper.
Næringsvev
Nivåene (leddene) i næringsnettet kalles trofiske nivåer og består av produsenter (i hovedsak alger og planter), konsumenter (alt fra mygg og sau til elefanter og isbjørn) og nedbrytere (bakterier, sopp og andre mikroorganismer). Konsumentene deles videre inn i primærkonsumenter (herbivore og omnivore organismer som eter produsentene), sekundærkonsumenter (karnivore og omnivore organismer som eter primærkonsumentene) og tertiærkonsumenter (karnivore organismer som eter sekundærkonsumentene). Øverst i næringsnettet finnes toppkonsumentene (topprovdyrene, toppredatorene). De fleste toppkomsumenter er store, kjøttetende dyr – f.eks. tiger, ulv (der tigeren mangler, som i Norge), spekkhogger, isbjørn, fiskeørn, saltvannskrokodille og stor gjedde. Det er vanlig å regne at en konsument bare kan utnytte ca. 10 % av energiinnholdet i maten den fortærer. Resten går med til respirasjon og til konsumentens egen vekst og utvikling av egg eller unger. I en næringskjede med fem ledd (= fem trofiske nivåer) kan toppkonsumentene energimessig således utgjøre omkring 0,01 prosent av næringspyramiden. Men næringskjedene er ofte kortere – bare tre ledd hvis toppkonsumentene lever av planteetere. De fleste steder lever tigeren hovedsakelig av hovdyr. På den måten kan økosystemet fø på flere tigre enn hvis de utelukkende hadde levd av mindre rovdyr.
Alfons Bērziņš
Bērziņš er Latvias største skøyteløper gjennom tidene. Han ble europamester i 1939 da EM ble arrangert på hans hjemmebane i Riga. Han fikk sølv i VM samme år. Han vant også det uoffisielle VM på Bislett krigsvinteren 1940.
Etter den sovjetiske okkupasjonen av Latvia i 1940 engasjerte Bērziņš seg i den latviske selvstendighetsfronten, og han måtte betale for dette med 12 års Gulag-tilværelse i Sibir.
Bay County (Michigan)
Bay County er et fylke i den amerikanske delstaten Michigan. Det ligger nordøst på den sørlige halvøya ved Huronsjøen og grenser mot Arenac County i nord, Saginaw County i sør, Midland County i vest og Tuscola County i øst og mot Gladwin County.
Bay Countys totale areal er 1 634 km² hvorav 483 km² er vann. I 2000 hadde fylket 110 157 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Bay City som også er fylkets største by.
Tore Bongo
Tore Bongo (født 3. februar 1952 i Alta, død 27. august 2017 ) var en nordsamisk politiker og aktivist. Han er kjent som aktivist i Alta-konflikten. Han var en av fire ledere for Alta-aksjonen som ble dømt etter oppviglerparagrafen, dette var første gang denne lovbestemmelsen ble brukt siden Einar Gerhardsen og Martin Tranmæl ble dømt etter den i mellomkrigstiden.
Bongos ledertid i Alta sameforening gikk over fire perioder: 1974–1979, 1986–1987, 1988–1993 og 2014–2015. Bongo var medlem av Sametinget fra 1993 til 1997. Han var lærer i samisk språk. Han opprettet Alta sameforening på 1970-tallet. Han var samepolitiker, naturforkjemper og en viktig ressurs for det samiske i Alta.
Han sto på tiendeplass for Norske Samers Riksforbund (i nordre valgkrets) til sametingsvalget i 2017.
Zhejiang-Jiangxi-kampanjen
Zhejiang-Jiangxi-kampanjen var en militær kampanje som japanske styrker sammen med allierte styrker fra Manchukuo gjennomførte i de kinesiske provinsene Zhejiang og Jiangxi i 1942.
Sekstifire amerikanere landet i fallskjerm i dette området. De fleste ble holdt i skjul av kinesiske sivilister, men åtte av dem ble tatt til fange av japanske patruljer. De ble stilt for retten og etter en skueprosess ble de henrettet for «forbrytelser mot menneskeheten». Den japanske hær begynte så en massiv leteaksjon etter andre amerikanere, og under aksjonen brente de mange byer og landsbyer som var mistenkt for å ha hjulpet amerikanerne. Mange sivilister ble henrettet.
Japanerne ønsket også å okkupere området for å forhindre at det amerikanske flyvåpen fikk etablert baser der og kunne nå de japanske hovedøyene igjen. Da de japanske styrker hadde gjort seg ferdig i Zhejiang og Jiangxi i midten av august, etterlot de seg store ødeleggelser. Så mange som 250 000 sivile kinesere var blitt drept.
Luis Julian de Milà
Luis Julian de Milà y de Borja (født 1432 i Xàtiva i Spania, død 1510 i Bèlgida, Vall d'Albaida) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Segorbe i Spania.
Han ble kreert til kardinal den 17. september 1456 av sin onkel Callistus III, med Santi Quattro Coronati al Laterano som tittelkirke.
Jaime av Portugal
Han ble kreert til kardinal den 17. september 1456 av Callistus III.
Jack Coleman
Coleman har medvirket i 9 filmer og nærmere 60 tv-produksjoner i løpet av karrieren.
Han ble født John MacDonald Coleman i Easton i Pennsylvania og er 6. generasjons etterkommer av den amerikanske oppfinneren Benjamin Franklin. Han gikk på Duke University, hvor han etterhvert bestemte seg for å bli skuespiller. Etter endt eksamen gikk han på Eugene O'Neill Theater Center.
Hans første store rolle var i serien Days of Our Lives, hvor han var med fra 1981 til 1982. Fra 1982 til 1988 hadde han rollen som Steven Carrington i tv-serien Dynastiet, en rolle som opprinnelig ble spilt av Al Corley. Etter dette spilte han fast i den kortlivede tv-serien Nightmare Cafe (1992), deretter Oh Baby (1998–2000), miniserien Kingdom Hospital (2004), Heroes (2006–2010) og miniserien Heroes Reborn (2015). Han har utover dette hatt gjentagende roller i tv-serier som blant annet Kontoret (13 episoder, 2010–2013), The Vampire Diaries (5 episoder, 2011–2012), Burn Notice (11 episoder, 2013), Castle (6 episoder, 2012–2015), Scandal (6 episoder, 2013), Hawaii Five-O (2 episoder, 2018), Chicago P.D. (3 episoder, 2015–2021) og Ordinary Joe (7 episoder, 2021–2022). Han har også medvirket i en rekke TV-filmer, deriblant Bridesmaids (1989), Trapped in Space (1994), Cow Belles (2006) og Polar Storm (2009).
Han filmdebuterte i den forholdsvis ukjente australske filmen The Pursuit of Happiness (1988). Han har hatt få filmroller.
Coleman giftet seg i 1996 med skuespillerinnen Beth Toussaint.
Kinesisk te
Kinesisk te lages av teblader som har blitt produsert ved metoder fra Kina.
Ifølge populære legender ble te oppdaget av den kinesiske erobreren Shennong i 2737 f.Kr. da et blad fra et Camilla sinensis-tre falt ned i vannet erobreren kokte. Selv om mange er skeptiske til denne historien, er det enighet om at te er en viktig del av Kinas historie og kultur. Drikken er ansets som en av de syv nødvendighetene i kinesisk liv, sammen brensel, ris, olje, salt, saus og eddik.
Enkelte forfattere klassifiserer te i fire kategorier: grønn, hvit, svart og oolong. Andre legger til kategorier for rød, te med lukt og komprimerte teer. Samtlige av disse kommer fra varianter av Camilla sinensis-planten. Kinesisk blomsterte (花茶), er populær, men ikke ekte te. Mesteparten av det som produseres av kinesisk te blir brukt opp i Kina, og derfor ikke eksportert. Grønn te er den mest populære typen te i Kina.
Innen de største kategoriene av te er det mange forskjellige varianter og individuelle drikker. Enkelte forskere har talt 700 typer, mens andre mener det er over 1000. Enkelte av variantene kommer av forskjeller i Camilla-planten. Den populære Tie Guan Yin (鐵觀音), for eksempel, kommer fra en enkel planteoppdagelse i Anxi (安溪), i provinsen Fujian. Andre tetyper får sine karakteristikker fra lokale planter. Den største faktoren i den store variasjoner kommer av forskjeller i prosesser etter at tebladene har blitt høstet. Hvit og grønn te blir kokt snart etter at de har blitt plukket for å bevare oksideringen, ofte kalt fermertaringen, på grunn av de naturlige enzymene i bladene. Svart og rød te blir ofte fullt oksidert. Andre forskjeller kommer av ulike rekkefølge å behandle teen i.
Bisjkek
Bisjkek (kirgisisk: Bişkek /Бишкек) er hovedstaden og den største byen i Kirgisistan. Fra 1926 til 1991 var byen kjent som Frunze, etter den bolsjevikske kommandanten Mikhail Frunze. Byen ble etablert i 1878 og hadde i 2015 ca. 937,400 innbyggere. Bisjkek er også administrasjonssenter i Tsju-provinsen, som er provinsen som omslutter byen.
Bisjkek ligger ligger 800 moh., like utenfor nordsiden av fjellkjeden Ala-Too, som er en forlengelse av fjellkjeden Tian Shan. Disse fjellene er opp til 4,855 meter høye og gir et spektakulært bakteppe til byen. Nord for byen ligger en fruktbar og bølgende steppe seg langt nordover til nabolandet Kasakhstan. Tsju-elven går igjennom det meste av området.
Bykjernen har brede gater og marmorbygninger som er kombinert med bygninger og leilighetskomplekser i sovjetisk stil.
Historie
Et fort i Kokhand-khanaten ble opprinnelig etablert på stedet i 1825. I 1864 ble fortet jevnet med jorden, men stedet ble gjenopprettet i 1877 av det russiske styret. I 1926 ble byen omdøpt til Frunze etter Mikhail Frunze.
Under sovjetisk styre
24. april 1924 kom byen under der tsjekkoslovakisk kooperativet «Intergelpo», som bygget opp byen til en moderne europeiske by, etter datidens standarder. I oktober 1924 ble den administrativt senter for det kara-kirgisiske autonome oblast, som i mai 1925 ble den autonome kirgisiske sosialistiske sovjetrepublikk. 12. mai 1926 ble Bisjkek omdøpt i Frunze til ære for den sovjetiske militærlederen Mikhail Frunze, som var født i byen. 5. desember 1936 ble byen hovedstad i ble Den kirgisiske sosialistiske sovjetrepublikk, som ble etablert som fullt medlem i Sovjetunionen.
I 1938 ble Frunze delt inn i tre administrative distrikter: Proletarsky (nå Leninsky), Pervomaisky og Sverdlovsk. I 1962 ble Proletarsky-distriktet omdøpt til Leninsky, og i 1974 ble distriktet Oktyabrsky opprettet.
Etter Sovjetunionens fall
Etter bruddet fra Sovjetunionen ble Kirgisistan uavhengig i 1991 og byen ble omdøpt tilbake til Bisjkek.
Fram til 2014 hadde USA en base, Transit Center at Manas, på byens lufthavn. Basen ble etablert etter terrorangrepene i USA 11. september 2001 for å støtte ISAF-operasjonen i Afghanistan.
Klima
Bisjkek ligger i overgangssonen mellom et varmt og tørt innlandsklima og middelhavsklima på Köppens klimaklassifisering. Det faller i gjennomsnitt 440 millimeter nedbør per år og gjennomsnittstemperaturen varierer fra 3 °C i januar til ca 31 °C i juli. Sommermånedene består stort sett av tørre perioder, avbrutt av enkelte perioder med tordenvær, noe som gir sterke vindkast og enkelte sandstormer. Fjellene i sør gir en naturlig grense og beskyttelse mot mye uvær, noe også den mindre fjellkjeden som går nordvest til sørøst gjør. I vintermånedene er hyppig med tåke og enkelte snøbyger.
Demografi
Bisjkek er den mest folkerike byen i Kirgisistan og hadde 937,400 innbyggere i 2015.
Fra byen ble grunnlagt og frem til midten av 1990-årene bestod flertallet av befolkningen av etniske russere og andre europeiske folkegrupper, blant annet ukrainere og tyskere. Ifølge folketellingen gjennomført i 1970 bestod byen av kun 12,3 % kirgisere, mens det var mer enn 80 % europeere i byen. Idag består byen av 66 % kirgisere, mens europeiske folkegrupper utgjør mindre enn 20 % av befolkningen. Til tross for dette er russisk hovedspråket, mens kirgisisk blir stadig mindre brukt blant den yngre delen av befolkningen.
Rasmus Rask
Rasmus Christian Rask (født 22. november 1787, død 14. november 1832) var en dansk språkviter. Han skrev flere grammatikker og forsket på komparativ fonologi og morfologi. Rask arbeidet for en uttalenær (ortofon) rettskriving.
Bakgrunn
Rask ble født i Brændekilde på Fyn. Han ble student ved universitetet i København, og viste seg da å ha en god evne til å lære seg språk.
Karriere
Rask fikk først en stilling som assisterende bibliotekar ved universitetet og ble senere professor i asiatiske språk der.
Han ga ut en grammatisk oversikt over islandsk og andre gamle nordiske språk, sammenfattet fra arbeidet til flere tidligere forskere, i 1811. Mellom 1813 og 1815 bodde han på Island der han lærte seg språket og kulturen og studerte den islandske litteraturen. Da han kom tilbake til København startet han det Islandske Litterære Selskab. Rasks islandske grammatikk ble lest av Ivar Aasen og inspirerte trolig Aasens egne dialektstudier.
Videre ga Rask ut en angelsaksisk grammatikk, et verk som så på røttene til de nordiske språk og sammenlignet dem med andre, særlig gresk og latin, og en tysk artikkel om språkene og litteraturen i Norge, Island, Sverige og Finland. Rask oversatte også begge eddaene til svensk.
Rask utførte et imponerende forskningsarbeid for sin tid ved å reise gjennom Russland og Persia for å studere og sammenligne språkene der. Han skal ha lært seg persisk nok til å kunne føre samtaler på seks uker. Han dro deretter videre til Bombay, der han skrev en artikkel om avestisk, parsarenes hellige språk, og fortsatte så til Ceylon (Sri Lanka) der han skrev en skildring av de indiske språkene. I 1832 kom Rask tilbake til Danmark med flere verdifulle dokumenter på blant annet pali, avestisk og singalesisk.
Senere ga Rask ut grammatikker om spansk, italiensk og frisisk, og en dansk grammatikk for engelsktalende. I 1826 ga han ut et essay om dansk rettskriving. I 1832 kom grammatikken hans over nordsamisk ut, ''Ræsonneret lappisk sproglære efter den sprogart, som bruges af fjældlapperne i Porsangerfjorden i Finmarken. En omarbejdelse af Prof. Knud Leems Lappiske grammatica''. Grunnlaget for de nordsamiske ortografiske grunnprinsippene bygger fremdeles i dag på arbeidet lagt ned av Rask i denne grammatikken.
På sin seks et halvt år lange reise i Det fjerne østen pådro han seg trolig den sykdommen han slet med resten av livet. I perioder følte han seg også forfulgt – han vurderte å forlove seg, men ombestemte seg fordi han var redd for at piken ville forgifte ham. Han ble først utnevnt til professor i orientalske språk i 1831, og sa da selv at det var «for sent». Men nå kunne han flytte inn i en god leilighet i Badstuestræde 17; det står en minneplakett om ham over porten. Han døde i København den 14. november 1832.
Rask var den første som pekte på likheter mellom nordiske og gotiske språk på den ene siden og litauisk, slavonsk, gresk og latin på den andre. Det var også han som fant opp den såkalte Grimms lov om hvordan konsonanter endret seg fra gamle indoeuropeiske språk til nyere germanske, selv om han bare sammenlignet dem med gresk, siden han ikke kjente til sanskrit.
Charlie Parker
Charles Christopher Parker jr., bedre kjent som Charlie «Bird» Parker, (født 29. august i Kansas City (Kansas), død 12. mars  i New York) var en amerikansk jazzsaksofonist (altsaksofon) og komponist.
Ved siden av Dizzy Gillespie (trompet) og Thelonious Monk (piano) er han en av bebopens viktigste musikere, både som interpret og som skaper av stilen. Han hadde en så sterk innflytelse på jazzhistorien at den vanligvis blir inndelt i perioden før og perioden etter Charlie Parker. Hans lederrolle i utviklingen av moderne jazz kan sammenliknes med Louis Armstrongs rolle i tradisjonell jazz og var dermed en av de viktigste i det 20. århundre. Parker blir vanligvis betraktet som en av de største jazzmusikere noensinne, på nivå med Louis Armstrong, Duke Ellington, Miles Davis, Lester Young og Coleman Hawkins. Charlie Parker er opphavet til en rekke standardlåter, som «Anthropology» og «Blues For Alice». Han fikk tidlig i karrièren kallenavnet «Yardbird», som ble forkortet til Bird. Mange refererer til Parker som den moderne jazzens far, siden hans påvirkning på jazz er uvurderlig. Nær hver eneste seriøse jazzmusiker etter ham har på et eller annet tidspunkt studert hans tilnærming til melodikk og harmonikk og absorbert mye av stilen hans. Til tross for at han var en levende legende blant medmusikere, fikk Parker aldri den anerkjennelsen han hadde fortjent og levde stort sett i fattigdom. Charlie Parker var langt forut for sin tid, men døde i 1955 i en alder av 34 år, som et resultat av hans heroin-misbruk.
Hans Martin Gjedrem
Hans Martin Gjedrem (født 6. juni 1980 i Valldal i Norddal kommune) er en norsk tidligere skiskytter som var på det norske elitelandslaget. Hans beste resultat i verdenscupen i skiskyting ble en 3.-plass på sprint i Lahtis i Finland i sesongen 2006/07, bare slått av Alexander Os på 2.-plass og Raphaël Poirée på 1.-plass. Var med på Norges første seier i verdenscup mix-stafett Rogstad, Flatland, Gjedrem og Os i Sør- Korea (2008). 10 seiere i E-cup (IBU cup). Sølv på Normaldistansen i EM (Bansko, Bulgaria (2007)) Gjedrem har tre NM gull som senior i skiskyting, to på normaldistanse (2005 og 2010)  og et på fellesstart. Totalt 37 starter i verdenscup.
Gjedrem har også hevdet seg innen motbakkeløp, i Geiranger i 2009 tok han gull og i 2005 bronse i NM i motbakkeløp i Loen.
Erik Brødreskift
Erik Brødreskift (født 23. desember 1969, død 4. oktober 1999), også kjent under artistnavnet Grim, var en norsk trommeslager som spilte i flere kjente black metal band. Brødreskift døde av en tilsiktet overdose med hypnotika (sovemedisin) i 1999.
Hell Awaits (1987–1988)
Brødreskift hadde sin første liveopptreden med dette Slayer-inspirerte bandet på Kronstadfestivalen i 1988. De gjorde seg bemerket med låten «Time to die». I tillegg til Erik Brødreskift, bestod bandet av Yngve Eide (vokal), Finn Solemdal (gitar) og Dag Nesbø (bass).
Emptor (1988–1989)
Emptor var et death metal / thrash metal-band med medlemmer fra Fyllingsdalen og Olsvik i Bergen. Sjangermessig var gruppen i stor grad inspirert av det amerikanske bandet Sadus, som vokalist Ronnie Eide var tidlig i kontakt med gjennom sitt arbeid med sin legendariske fanzine Morbid Magazine. Foruten Eide og Brødreskift bestod bandet også av Anfinn Skulevold (gitar) og Dag Nesbø (bass). Emptor spilte inn en demo i 1988, med blant annet en brutal coverversjon av «Touch me» av Samantha Fox. Med sitt ekstreme lydbilde var Emptor en kuriositet, og de vakte oppsikt da de deltok på ulike konsertarrangement i Bergen. Gruppen ble oppløst mot slutten av 1989, da tre av medlemmene flyttet til Sverige for å utforske nye bandmuligheter. Selv om Emptor hadde en kort karriere, var bandet trolig en viktig inspirator for noen av de bergenske black metal-bandene som ble etablert på begynnelsen av 1990-tallet.
Immortal (1993–1994)
Grim ble medlem av bandet like etter bandets andre album, Pure Holocaust (1993). Selv om han ikke var med og spilte inn albumet, var bildet hans med i plateomslaget. Han ble med Immortal på to Europa-turnéer før han sluttet i bandet.
Orth (1996–1997)
Grim var session-trommis i albumet Nocturno Inferno, et album som aldri ble offentlig utgitt. Bandet endret senere navnet til Arvas og er blitt et soloprosjekt av Vassago Rex.
Gorgoroth (1996–1997)
Grim spilte trommer på studioalbumet Under the Sign of Hell (1997) og på EP-en The Last Tormentor (1996)
Diatribes
Diatribes er det sjette studioalbumet fra det britiske bandet Napalm Death, utgitt i 1996 på Earache Records. Det ble innspilt ved Framework Studios.
American Idiot (sang)
American Idiot er tittelsangen og den første singelen fra Green Days syvende studioalbum, American Idiot.
Sangen ble skrevet av alle tre bandmedlemmene, og produsert av bandet sammen med Rob Cavallo. Sangen går i A-dur, og er kjent for gitarriffet som følger hele sangen, forutenom under refrenget.
«American Idiot» kritiserer USAs handlinger etter Terrorangrepet 11. september 2001 og refererer til spørsmål om paranoia, propaganda og media.
Sangen har senere vært å finne i bl.a Madden NFL 2005, samt i The Simpsons Movie spilt av organisten under begravelsen av bandet. Weird Al Yankovic har skapt en kjent parodi av sangen under navnet «Canadian Idiot».
Musikkvideo
Musikkvideoen for sangen ble regissert av Samuel Bayer. Den åpner i en stor åpen bygning, en lagerbygning, med bandmedlemmene som spiller foran et stort grønt-hvitt amerikansk flagg. Gjennom sangen blir ulike stunts utført, blant annet forlater Tré Cool trommesettet og løper rundt på scenen. I løpet av videoen blir grønnfargen drenert fra flagget, slik at bare det hvite med konturene av stjerner og striper blir igjen. Når gitarsoloen begynner, eksploderer grønn kloakk-lignende væske (trolig fargerestene fra det nå drenerte flagget) fra høyttalerne, oversvømmer settet, og dekker bandmedlemmene. På slutten av sangen slipper bandmedlemmene instrumentene sine i slammet, og går av scenen.
Gjennom hele videoen brukte Samuel Bayer grønnskjermsteknikker for å gjøre noen av medlemmene/områder av skjermen i sakte film, mens andre går i rask bevegelse, på samme tid.
Clemens von Brentano di Tremezzo
Clemens von Brentano di Tremezzo (født 20. juli 1886 i Friedberg i storhertugdømmet Hessen i Det tyske rike, død 20. juni 1965 i Meran) var en tysk diplomat, riksdagsmann og den første tyske ambassadøren til Italia etter annen verdenskrig.
Bakgrunn og tidlig yrkesliv
Han var eldste sønn av den katolske sentrumspolitikeren, advokaten og senere riksdagsmannen og hessiske justisministeren Otto von Brentano di Tremezzo (1855–1927). Hans yngre brødre var Bernard (1901–1964) og Heinrich von Brentano di Tremezzo (1904–1964).
Han studerte jus og trådte inn i den diplomatiske tjenesten. Fra 1921 til 1923 var han legasjonsråd i Athen og fra 1925 til 1926 ambassaderåd ved den tyske ambassade ved Den hellige stol. Han var en venn av utenriksminister Walther Rathenau. I 1929 trådte han ut av utenrikstjenesten.
Politisk karrière
Clemens von Brentano di Tremezzo ble innvalgt i Riksdagen for Det katolske sentrumspartiet, og ble deretter pensjonert. I 1943 ble han forpliktet til arbeide for Industri- og handelskammeret, og fortsatte i denne stillingen også etter krigen frem til 1946.
Våren 1957 ble han pensjonert og trakk seg tilbake til Meran i Syd-Tirol i Italia, hvor han bodde til sin død. Han døde på sin 78. års fødselsdag.
Genflyt
Genflyt er utveksling av gener gjennom kjønnet formering. Genflyt finner til vanlig sted innen en populasjon av individer. Innen en art kan det vanligvis være genflyt mellom medlemmer fra ulike populasjoner. Genflyt oppstår når individer vandrer eller migrerer mellom forskjellige ellers isolerte populasjoner.
Port Sudan
Port Sudan er en by i det østlige Sudan, med et innbyggertall (pr. 2007) på cirka 489.000. Byen ligger ved landets kyst til Rødehavet, og er Sudans viktigste havneby.
Fylkesvei 356 (Nordland)
Fylkesvei 356 (Fv356) i Nordland gikk mellom Røssvoll og Langfjellet i Rana kommune. Veien var 7,7 km lang.
2019 ble veien del av fylkesvei 7372.
Venaissin
Venaissin  (eller Comtat Venaissin, eller Comtat ) er det historiske navn på området rundt byen Avignon i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur i Frankrike. Det bestod i grove trekk av området mellom Rhône-elven, Durance og Mont Ventoux. Den motsatte bredden av Rhône var under den franske krones kontroll. Avignon var selv ikke del av Comtat Venaissin; byen var et comtat for seg selv.
I løpet av 1200-tallet tilhørte Venaissin Alphonse av Toulouse, greve av Poitiers. Han testamenterte det til Pavestolen. Han døde i 1271, og området ble pavelig territorium i 1274. Regionen hadde sitt navn etter den tidligere hovedstaden, Venasque. Men i 1320 ble Carpentras ny hovedstad.
Mange franske herskere forsøkte å annektere området. Venaissin ble invadert av franske styrker 1663 og 1668, og dessuten var det okkupert 1768–1774 under stridighetene mellom krone og kirke. Det var dessuten ilagt handels- og tollrestriksjoner på de franske konger Ludvig XIV og Ludvig XV. Den pavelige kontroll vedvarte til 1791, da en uhjemlet folkeavstemning ble foretatt og flertallet stemte for innlemmelse i Frankrike. Pavedømmet anerkjente ikke dette.
Master
Master kan vise til:
Harald Johansen (1887–1965)
Harald Andreas Johansen, senere Seiertun (født 9. oktober 1887 i Fredrikstad, død 11. juli 1965 i Oslo), var en norsk fotballspiller. Han spilte i Norges første. Denne kampen gikk i 1908 mot, og Norge tapte 11-3. Han var også med på Norges OL-lag i fotball i 1912 og fikk til sammen sju landskamper. På klubbnivå spilte Johansen for Mercantile. Han ble norgesmester for klubben i 1907 og 1912 og kretsmester i Kristiania åtte år på rad fra 1906 til 1913.
Holmen
Holmen kan vise til:
Mexico
Mexico, offisielt De forente meksikanske stater, er en nordamerikansk republikk som grenser mot USA i nord og Guatemala og Belize i sørøst. I vest ligger Stillehavet og i øst ligger Mexicogolfen og Det karibiske hav. Mexico regnes som en del av Latin-Amerika, selv om det ligger i Nord-Amerika.
Spisestedet Feinschmecker
Spisestedet Feinschmecker er en gourmetrestaurant i Oslo. Den ligger i Balchens gate 5 på Elisenberg i Bydel Frogner.
Mexico
Landet har over hundre millioner innbyggere. Rundt 20 millioner av dem bor i og rundt hovedstaden Mexico by. Landets høyeste fjell er vulkanen Pico de Orizaba.
Spisestedet Feinschmecker
Stedet drives av Lars Erik Underthun, sølvvinner fra Bocuse d’Or i 1991. Feinschmecker hadde én stjerne i Michelinguiden fra 1991, men mistet stjernen i 2012.
Mexico
Navnet
Mexico er en politisk enhet som oppsto på 1800-tallet. Selv om noen forfattere omtalte seg selv som meksikanere tidligere enn dette, var det ikke før landet ble selvstendig at navnet Mexico ble tatt definitivt i bruk.
Helt siden landet ble en føderalstat, er det offisielle navnet Estados Unidos Mexicanos («De forente meksikanske stater»). Grunnloven fra 1824 bruker imidlertid også navnet Nación Mexicana «Den meksikanske nasjonen». Grunnloven fra 1857 gjør bruken av navnet República Mexicana («Den meksikanske republikken») offisiell, men i teksten brukes også Estados Unidos Mexicanos. Den gjeldende grunnloven fra 1917 gjør det klart at landets offisielle navn er Estados Unidos Mexicanos.
Det fins flere hypoteser om hvor ordet Mexico stammer fra. Det eneste som er sikkert at det dreier seg om en forspansking av ordet Mēxihco, et ord fra nahuatl som var navnet på mexicaenes hovedstad. Et forslag går ut på at ordet kan tolkes som «stedet hvor Mēxitli (eller Mēxtli) bor», krigsguden til mexicaene. Et annet forslag sier at navnet kommer av orda mētz-tli 'måne' og xīc-tli 'navel, sentrum' og morfemet -co 'i, på stedet til'. I så fall betyr Mexico «Månens sentrum» eller «Sentrum av månens innsjø», som var ett av navna mexicaene hadde for Texcocosjøen. Denne forklaringa er imidlertid ikke etymologisk tilfredsstillende, ettersom den verken tar hensyn til lengden til i-en i xīc- eller den glottale plosiven som skulle kommet før lokativen, og at den forutsetter et irregulært bortfall av -tz i mētz-.
Geografi
Mexico dekker nesten 2 millioner kvadratkilometer (seks ganger så stort som Norges areal) på begge sider av Krepsens vendekrets. Mot nord grenser Mexico til USA, og drøyt halvparten av grensa følger elva Río Bravo del Norte, i USA kalt Rio Grande. Den vestre grensestrekninga går for det meste gjennom ørken og halvørken. Hele det nordlige Mexico er preget av ørken, selv om noen fjellstrøk er skogkledde, og det drives jordbruk i oaser.
På vestkysten ligger den tynt befolkede, knusktørre Californiahalvøya, verdens lengste halvøy.
Ekoton
Ekoton, økoton eller randsone er et grenseområde mellom to biomer. Et ekoton vil ofte vise stor mangfoldighet av organismer. Det skyldes at området fungerer som utvekslingssted både for den indre og den ytre biotopens arter. Ekotonet har også en beskyttende funksjon overfor biotopen bak seg. Randsonene kan fungere som viktige spredningskorridorer for arter som er under utbredelse til nye leveområder.
Mexico
Geografi
Sør for ørkenen ligger det fruktbare området Bajío, som strekker seg fra kyst til kyst, og hvor man finner store byer som Guadalajara, León og Querétaro.
Ekoton
Noen eksempler er kysten, hvor hav og land møtes, og grensen mellom skog og åpen mark. På slike steder finner man arter som er særegne for begge stedstypene.
Mexico
Geografi
Det sentrale høylandet rundt Mexico by er preget av mektige vulkaner, og fjellområdet kalles la Cordillera Neovolcánica. Bosettingen her ligger over 2000 meter over havet, delstatshovedstaden Toluca ligger eksempelvis ca. 2600 moh. I tillegg til vulkanene, som f.eks. Popocatépetl, finnes det skogkledde fjell, fruktbare daler og lommer av ørken i regnskyggen. Denne landskapstypen preger også fjellstrøk i Oaxaca og Chiapas. Dette området har en klart avgrenset regnperiode i juni–september, og er ellers forholdsvis tørt. Det gjelder også kystområdene på begge sider, som er preget av tørr skog.
Ekoton
Eksempler på ekotoner:
Mexico
Geografi
Mot sør øker nedbøren, og i områder av Chiapas og Yucatán finnes det store områder med tropisk regnskog. Den flate Yucatán-halvøya er ellers preget av savanne. Utenfor kysten av Quintana Roo ligger de største korallrevene i Amerika, som strekker seg inn i Belize og Honduras.
Befolkningstettheten er størst i høylandet rundt Mexico by, samt i Bajío. Ørkenen i nord og jungelområdene i sør er tynt befolket. Storbyer langs eller nær grensa mot USA, som Tijuana, Mexicali, Hermosillo og Ciudad Juárez har eksplodert i størrelse de siste årene.
Knut Valstads vei (Oslo)
Knut Valstads vei (2–34B; ingen oddetallsadresser) er en vei på Ulsrud i bydel Østensjø i Oslo. Det er en blindvei på østsiden av Kringkollen.
Mexico
Biologisk mangfold
Mexico byr på et rikt mangfold av dyr- og planteliv. I landet lever det over to hundre tusen arter. 170,000 km² av landet er beskyttet naturreservat.
Richard Olivier de Longueil
Richard Olivier de Longueil (fødi i Lisieux i Normandie, død 19. august 1470 i Sutri) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Coutances i Frankrike.
Freia påskeegg
Freia påskeegg er et sjokoladeegg fra Kraft Foods fylt med hvit melkekrem. Egget er laget av Freia Melkesjokolade, med melkekrem inni. Eggene er en adapsjon av Cadbury Creme Egg, produsert av den britiske sjokoladeprodusenten Cadbury, som ble kjøpt av Freias eierselskap Kraft Foods i september 2009.
Richard Olivier de Longueil
Han ble kreert til kardinal den 17. desember 1456 av Callistus III.
Knut Valstads vei (Oslo)
Veien fikk navn i 1982 etter Knut Valstad (1922–76).
Mexico
Historie
Mexico var åstedet for oppblomstringen av flere høykulturer før den spanske erobringen fra 1519. Jordbruket, med mais, bønner, chili og avokado, oppsto i dalene i det sentrale høylandet for 8000 år siden. Etter hvert oppsto det jordbrukssamfunn og høykulturer i områdene sør for den såkalte Chichimeca-linja, som går fra Guadalajara til Tampico. I områdene nord bodde det nomadestammer som livnærte seg ved jakt, og fiske. Kulturområdet sør for linja kalles Mesoamerika, og strekker seg ned til Honduras, El Salvador og Nicaragua. Her avløste en rekke kulturer hverandre, som hadde mange fellestrekk.
Richard Olivier de Longueil
Han arbeidet iherdig for å påvise at henrettelsen av Jeanne d’Arc hadde vært urettmessig.
Mexico
Olmekere, Teotihuacan og Klassisk Veracruz
Den første kulturen var den olmekiske, som blomstret i delstatene Veracruz og Tabasco. Den er spesielt kjent for sine store steinhoder. Den neste store høykulturen oppsto rundt storbyen Teotihuacán, som blomstret fra omtrent Kristi fødsel til den ble brent og ødelagt ca. 750. Samtidig blomstret det en kultur på Golfkysten som kalles Klassisk Veracruz, sentrert rundt storbyen El Tajín.
Toltekere
Etter Teotihuacáns ødeleggelse kom det et nytt folk fra nord, toltekerne, som hadde sin hovedstad i Tula fra ca. 900 til ca. 1100. Dette var et krigersk folk, som blant erobret store områder av Mesoamerika, og som økte antallet menneskeofringer.
Mayakulturen
På samme tid blomstret mayakulturen i det sørlige Mesoamerika, på Yucatán-halvøya, i Chiapas, samt i Guatemala, Belize og deler av Honduras og El Salvador. Denne kulturen oppsto før Kristi fødsel, og den første store blomstringen skjedde fra 500-tallet. På 800-tallet viste imidlertid mayakulturen tegn til forfall, og mange av byene ble forlatt rundt år 900. Samtidig opplevde Yucatán-halvøya en toltekisk invasjon fra sentrale Mexico. I deler av området fortsatte kulturen imidlertid å blomstre helt fram til ca. 1540.
Aztekerne og deres samtidige
Aztekerne gjorde sin entré i Mexico-dalen ca. 1300, og grunnla sin hovedstad på ei øy i Texcocosjøen i 1326. Etter hvert erobret de sine naboer rundt sjøen, og inngikk fra 1426 i den såkalte trippelalliansen sammen med Texcoco og Tlacopan. Senere erobret de det meste av området vest for Tehuantepec-eidet. Bare statene Tlaxcala øst for Mexico by og Purépecha-nasjonen i vest sto i mot. Aztekerne utbyttet sine undertvungne undersåtter, som i tillegg til rikdommer måtte levere mennesker til menneskeofring.
Spansk erobring
Den spanske erobringen begynte i 1519, da den spanske conquistadoren Hernán Cortés gikk i land det stedet som i dag er kjent som Veracruz. I et toårig felttog med ganske små spanske styrker, men etter hvert tallrike hjelpestyrker fra anti-aztekiske indianerstammer klarte han å styrte hele det mektige aztekerriket, og i løpet av få år ble hele det sentrale og sørlige Mexico erobret.
Massakrer og hardt slavearbeid fulgte for aztekerne og de andre folkene i den nye kolonien Ny-Spania. Flest liv tok likevel nye og helt ukjente sykdommer som f.eks. kopper, som befolkningen ikke hadde motstandskraft mot. Beregninger anslår at det i den regionen som kalles Mesoamerika bodde 18 millioner mennesker i 1519. Ved århundrets slutt var tallet redusert til ca. 2 millioner urfolk.
Kolonien Ny-Spania
Den katolske religionen fikk fotfeste, særlig etter at den mørkhudete Jomfruen av Guadalupe viste seg i 1531, samtidig som tiggermunker opprettet misjonsstasjoner og skoler over hele landet. Det ble tidlig opprettet skoler for indianerne.
Munkeordnene var en viktig del av koloniseringen, fordi de arbeidet for å omvende urfolket til katolisismen, og dermed passiviserte dem. De eldste finnes i og rundt Mexico by. Etter hvert ble også mer fjerntliggende områder nådd av munkenes misjonsiver.
De tre hundre år med spansk velde som fulgte, hadde et klart skille mellom rasenes innbyrdes stilling og rettigheter. Nederst sto de afrikanske slavene, deretter kom indianerne, så fulgte mestisene, og så criollos, europeere født i Mexico. De eneste som kunne inneha offentlige posisjoner var imidlertid peninsulares, folk født på den spanske halvøy i Europa, selv om de ofte hadde en sosialt sett beskjeden bakgrunn fra Spania.
Mexico var blant Spanias rikeste kolonier, og bl.a. sølvgruvene i den sentrale delen av landet, f.eks. i Taxco og Guanajuato, ga grobunn for økonomisk vekst. Store byer som Mexico by, Puebla, Guadalajara og andre var sentra for lærdom, kunst og handel. Kolonien Filippinene ble kolonisert fra Mexico, og handelen Filippinene-Spania gikk via Mexico. Allerede tidlig ble denne blomstrende handelen truet av engelske, nederlandske og franske pirater. Kystbyene og handelsflåten ble utsatt for gjentatte brutale piratangrep fra midten av 1500-tallet til begynnelsen av 1700-tallet.
Uavhengighetskamp
I 1767 ble de innflytelsesrike jesuittene forbudt i det spanske rike, noe som sterkt preget kolonien. Motsetningsforholdet mellom «criollos» og «peninsulares», sammen med generell misnøye, skattetrykk og til sist Napoléons inntog i Spania, utløste uavhengighetskampen fra 1810 av. En hær på 80 000 mann gjorde etter hvert store landevinninger og erobret alle byene i den rike, vestre delen av landet. Avgjørelsen om ikke å ta Mexico by i 1811 var imidlertid skjebnesvanger, og snart slo de spanske regjeringsstyrkene tilbake og erobret de fleste byene. Motstandskampen fortsatte imidlertid i avsidesliggende områder, og i 1813 møttes en riksforsamling i byen Chilpancingo i Guerrero for å bli enige om en konstitusjon for den framtidige staten. Omslaget kom endelig da den spansktro generalen Vicente Guerrero skiftet side, og dermed framtvang en spansk evakuering i 1821.
Uavhengighet
Etter uavhengigheten erklærte Agustín de Iturbide seg som keiser av Mexico i 1822. Allerede i 1823 ble han avsatt, og republikken ble gjeninnført. Samtidig pågikk det krigføring om Mellom-Amerika, som ikke ønsket å være en del av Mexico.
Også i Texas, som hadde tilhørt den meksikanske kolonien siden 1600-tallet, var det uro, og i 1836 erklærte teksanerne seg uavhengig. I 1841 brøt også Yucatán-halvøya med sentralregjeringen, og ble først gjeninnlemmet i Mexico i 1848. Mellom 1846 og 1848 førte USA en krig mot landet fram til store deler av landet, inkludert hovedstaden, ble okkupert, og i fredsavtalen måtte Mexico avstå Alta California og det som i dag er Utah, Nevada, Colorado, New Mexico, Arizona og Texas til USA. Denne krigen blir kalt i USA for «Mexico-krigen», men i Mexico for «den nordamerikanske invasjonen».
På 1860-tallet ble Mexico erobret av franske tropper, som innsatte Keiser Maximilian som meksikansk keiser. Under ledelse av den karismatiske reformatoren zapotek-indianeren Benito Juárez ble imidlertid Maximilian drevet tilbake, og ble til slutt tatt til fange og henrettet i 1867. Samtidig ble det innført liberale reformer som blant annet skilte kirke og stat.
Etter en reformperiode ble Mexico mot slutten av 1800-tallet styrt av den diktatoriske Porfirio Díaz, som gjennomførte storstilte utbygginger av veier og jernbaner, men samtidig fratok vanlige folk jorda og åpnet for amerikansk og europeisk utnyttelse. Utviklingen under «El Porfiriato» økte klasseskillene, og skapte stor misnøye både i det liberalorienterte borgerskapet og på landsbygda hvor folk mistet jorda si.
Den meksikanske revolusjonen
I 1910 startet den meksikanske revolusjonen. Den liberale opposisjonsføreren Francisco I. Madero vant overraskende årets presidentvalg, som ble underkjent av Porfirio Diaz. Et bredt, folkelig opprør sørget imidlertid for å få Madero til makten igjen. Porfirio Diaz ble avsatt og dro i eksil i 1911, og Mexico ble kastet ut i en endeløs kamp mellom ulike opprørsgrupper og regjeringssoldater. I 1913 grep de konservative makten og avsatte Madero, som så ble henrettet. I 1917 ble hovedstaden tatt av opprørerne, og en ny grunnlov som fortsatt gjelder, ble utarbeidet. Revolusjonen kostet sannsynligvis en million liv i Mexico, og var preget av stor brutalitet. Først i 1920 ble den mexicanske revolusjon avsluttet.
Mellomkrigstid og etterkrigstid
President Lázaro Cárdenas nasjonaliserte landets oljeressurser i 1938, noe som førte til internasjonal boikott av landet.