cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Phillyrea
I eldre litteratur nevnes også en tredje art, Phillyrea media, men den regnes nå som et synonym for Phillyrea latifolia. I Kaukasus vokser Osmanthus decorus, som tidligere ble regnet til denne slekta som Phillyrea decora.
Fornemmelse for mord
Kritikk mot serien
I en episode av fra 2003 mente såkalte klarsynte at en mann tilknyttet kirken i Risør var drapsmannen til Marianne Rugaas Knudsens. Følgen ble at en navngitt mann på folkemunne ble pekt ut som Mariannes drapsmann (Marianne-saken fra 1981).
Det ble også reaksjoner da programmet samme år brukte synske for å forsøke å oppklare Orderud-saken. Flere av familiemedlemmene reagerte skarpt på episoden.
Skuteviken (Bergen)
Skuteviken er et strøk i Bergen i bydelen Bergenhus. Det grenser mot støket Ladegården i øst og strøket Bergenhus i vest, og ligger således mellom Bergenhus festning og Sverresborg i øst og Rothaugen i vest, avgrenset i sør av baksiden av bebyggelsen i Nye Sandviksvei. Området ligger ved selve Skuteviken som er en liten bukt av Byfjorden.
Fornemmelse for mord
Kritikk mot serien
Det ble også bråk da den påstått klarsynte kvinnen Lena Ranehag tok opp saken om bildrapet på Marita Ona der hun utpekte en tobarnsmor som den skyldige sjåføren. Den utpekte kvinnen ble innkalt til vitneavhør og sjekket ut av saken, men vurderte søksmål mot TVNorge. Saken gikk til PFU som i 2005 dømte TVNorge og fastslo at de hadde gått uakseptabelt langt.
Det kom også kritikk fra politihold. Arne Huuse uttalte blant annet at «Disse rådene har null verdi for en etterforskning. Det kommer en mengde tips fra synske, men jeg har aldri sett at de har bidratt med noe som helst i en etterforskning».
Skuteviken (Bergen)
Skuteviken utgjør en grunnkrets i Bergen kommune som hadde 447 innbyggere 1. januar 2014 og et areal på 0,04 km². Strøkets lokale buekorps heter Skutevikens Buekorps, og er byens eldste gjenværende buekorps.
Historie
Skuteviken vokste frem som en isolert forstad til Bergen, i ly av Sverresborg som ble bygget i 1183. Da baglerne og birkebeinerne kjempet sommeren 1198, hadde baglerne skipsflåten sin liggende i Skuteviken. Allerede på 1600-tallet ble Skuteviken omtalt som et gammelt område, men først på 1900-tallet ble det veiforbindelse langs stranden til byen. I Skuteviken ble små trehus reist uten noen overordnet plan, og veksten foregikk i særlig grad frem mot slutten av 1700-tallet.
Navnet Skuteviken kommer antagelig av at kjøpmennene på Bryggen brukte fjæren på Bradbenken og i Skuteviken til opptrekksplass når skutene skulle kjølhales. Skuteviken er mest kjent for sine bøkkere og slaktere. På grunn av støy og lukt fra bøkkerverkstedene ble disse gjerne plassert litt utenfor sentrum. Det var bøkkerverksteder på Nordnes og i Sandviken også, men flest var det i Skuteviken, og der finner vi i dag navnene Bøkkergaten og Bøkkersmuget. Under første verdenskrig døde næringen nesten ut. Bøkkere ble også kalt «kipere» (fra tysk Küpe = tønne), og i Skuteviken var den såkalte «kippermusikken» fast innslag i nyttårsfeiringen frem til bergensbrannen i 1916. Da hadde det vært tradisjon i over hundre år at deltakerne samlet seg på Skutevikstorget nyttårsaften, gjerne utkledd som til karneval. Man trommet på bøtter, blikkspann og kjeler, blåste i fløyter og slo på instrumenter som ble kalt «kikhoster», der bråket kom fra lokk med bjeller på som ble smelt sammen, og strenger spent over en boks med småstein eller spiker som raslet når en slo på strengene. Flokken marsjerte oppover Skuteviksveien gjennom Steinkjelleren og Øvregaten ned til Torgallmenningen. Mange sluttet seg til opptoget underveis, og avhengig av været kunne bråket pågå i noen timer, for dette årvisse rabalderet var noe politiet så stort på. I dag lever denne folkefesten videre i Florø som «Kjippen».
På 17-1800-tallet var alle slaktere i Bergen samlet i Skuteviken. Da det nye slaktehuset ble bygget i 1919 på området til tidligere Småmøllen, ble det slutt på slaktingen i Skuteviken.
Skuteviksbryggen
Stormen «Nina» i januar 2015 som rev ned spiret på Rosenkrantztårnet, raserte også Skuteviksbryggen. Fra 1865 hadde rutebåtene stopp på den gamle trebryggen. Etter en ombygging til steinkai med den ytterste delen fortsatt i tre, fikk Skuteviksbryggen en viktig rolle da renovasjonsvesenet satte slepebåten «Oscar» - på folkemunne kalt «Kaggeoscen» - i rute til pudrettfabrikken i Breiviken som tok imot råstoffet fra Sandvikens kaggedoer. Det luktet derfor stramt rundt den gamle bryggen, som på folkemunne ble kalt «bossbryggen». Den trafikken ble det slutt på i 1975, men dermed ble Skuteviksbryggen også stående og forfalle frem til 2018, da Roger Iversen avtalte å utbedre bryggen med kjerneved av furu. Veden fra Sogn skal senere behandles med salt hvert kvartal.
Gillian O’Sullivan
Gillian O'Sullivan (født 21. august 1976 i Killarney (Éire)) er en tidligere kappgjenger fra Irland. Hennes største prestasjon fant sted under VM i 2003 i Paris der hun tok sølv på 20 km kappgang med tiden 1:27.34, kun slått av russiske Jelena Nikolajeva (1:26.52).
O'Sullivan startet på 20 km for Irland under OL i 2000, dette ga henne en tiendeplass med tiden 1:33.10. To år senere klatret hun opp til en fjerdeplass under EM i München, og i 2003 oppnådde hun karrierens fremste plassering med en annenplass under VM. Hun var også påmeldt til OL i 2004 i Aten, men en skade gjorde at hun måtte melde avbud. Den skaden innledet en lang periode der hun slet med skader, og i april 2007 la hun opp.
Hun arbeider nå som personlig trener og foreleser også om helse og motivasjon.
Personlige rekorder
Utendørs
Innendørs
Istre kirke
Istre kirke var en stavkirke i Tjølling. Den blir nevnt i et brev fra 1320. I 1459 var den i så dårlig stand at man oppfordret alle bygdas kristne til å reparere den. Et svensk streifkorps brente kirken ned under syvårskrigen i 1567, og den ble ikke gjenoppbygd. En vet ikke hvor den var plassert, men kordirigent Kjell Haakestad gjorde et interessant funn for noen år siden.
Presidentvalget i Ukraina 2010
Presidentvalget i Ukraina 2010 ble avholdt med første valgomgang 17. januar 2010 og med andre valgomgang 7. februar.
I første valgomgang fikk Viktor Janukovytsj 35,3 % av stemmene og Julija Tymosjenko 25,1 % av stemmene. De to gikk videre til andre valgomgang. Opptellingen i andre valgomgang viste at Janukovytsj fikk 49 % av stemmene, med 45,5 % for Tymosjenko. Valgobservatører fra OSSE konkluderte med at valgprosessen fant sted i henhold til de krav OSSE og Europarådet har stilt opp for frie og rettferdige valg.
Julija Tymosjenko aksepterte ikke valgresultatet. Etter at hun brakte saken inn for domstolene, bestemte den øverste forvaltningsdomstolen først å suspendere valgresultatet inntil saken var vurdert. Domstolen bestemte samtidig at innsettelsen av Janukovytsj som president måtte utsettes. Etter få dager trakk Tymosjenko saken. Den øverste forvaltningsdomstolen la da saken til side opphevet samtidig suspenderingen av valgresultatet.
Janukovytsj ble innsatt som president 25. februar.
Presidentmakten
Ukrainas president har en sterk stilling og spiller en viktig rolle i utformingen av politikken. Det er presidenten som utnevner statsministeren, utenriksministeren og forsvarsministeren. Statsministeren setter sammen regjeringen for øvrig. Nasjonalforsamlingen, Verkhovna Rada, må godkjenne utnevnelsen av statsministeren og regjeringen er ansvarlig både overfor nasjonalforsamlingen og presidenten. Presidenten har rett til å utskrive nyvalg til nasjonalforsamlingen. Lover vedtatt av nasjonalforsamlingen må undertegnes av presidenten før de kan tre i kraft. Presidenten har anledning til å nedlegge veto i lovsaker.
Presidentvalg
Presidenten i Ukraina velges for en periode på fem år i direkte, allmenne valg. Ingen kan velges til mer enn to sammenhengende presidentperioder. Valget i 2010 er det femte presidentvalget i Ukraina siden selvstendigheten i 1991. For å stille som kandidat til presidentvalg må man være fylt 35 år, ha ukrainsk statsborgerskap, ha bodd i Ukraina i minst ti år forut for valgdagen og beherske landets offisielle språk, ukrainsk. Valget er organisert i 225 valgdistrikter i Ukraina og 113 valgsteder utenlands.
Første valgomgang
Landets sittende president Viktor Jusjtsjenko, fra partiet Vårt Ukraina, stilte til gjenvalg. Han fikk bare 5,5 % av stemmene i første valgomgang. Serhij Tihipko, tidligere finansminister, sentralbanksjef, og grunnlegger av Ukrainas arbeiderparti, fikk 13,1 % av stemmene i første valgomgang. Pjotr Simonenko fra Ukrainas kommunistiske parti fikk 3,6 %.
Andelen ugyldige stemmer i første valgomgang var på 1,6 %, mens 2,2 % av velgerne stemte blankt.
Andre valgomgang
Siden ingen av kandidatene fikk over halvparten av stemmene i første valgomgang ble det nødvendig med en andre valgomgang for å avgjøre hvem av de to ledende kandidatene som blir Ukrainas neste president. Andre valgomgang ble avholdt 7. februar.
I andre valgomgang fikk Viktor Janukovytsj fikk 49 % av stemmene og Julija Tymosjenko 45,5 % av stemmene i valget. 4,4 % av velgerne stemte blankt (egentlig «imot begge kandidater»), mens 1,2 % av stemmene var ugyldige.
Kongedømmet Sussex
Kongedømmet Sussex (angelsaksisk Sūþseaxna rīce, «kongeriket til sørsakserne») var i tidlig middelalder en saksisk bosetning og senere en uavhengig kongerike, et av de angelsaksiske kongedømmene i dagens England. Sørsakserne var styrt av kongene av Sussex. Det var et av de syv kongedømmene i Heptarkiet. Grensene sammenfalt stort sett med grensene for det tradisjonelle grevskapet Sussex, det vil si de moderne West Sussex og East Sussex. Store deler av området var dekket av Andredskogen. Prins Harry og hertuginne Meghan er henholdsvis hertug og hertuginne av Sussex.
Presidentvalget i Ukraina 2010
Andre valgomgang
Til tross for at internasjonale valgobservatører fant at var gjennomført på en fri og rettferdig måte, reiste Julija Tymosjenko tvil ved valgresultatet og akseptert ikke at andre valgomgang hadde gått riktig for seg. Tymosjenko ønsket omvalg for presidentvalgets andre valgomgang. Saken ble brakt inn for retten, og 17. februar ble resultatet midlertidig suspendert av den øverste forvaltningsdomstolen inntil klagen var behandlet. Samtidig bestemte domstolen at innsettelsen av Janukovytsj som president måtte utsettes inntil den har kommet til en avgjørelse. Etter få dager trakk Tymosjenko saken og den 21. februar la den øverste forvaltningsdomstolen saken til side. Samtidig opphevet retten suspenderingen av valgresultatet, som da ble endelig og gyldig.
Kongedømmet Sussex
Geografi
Kongeriket Sussex var opprinnelige basert på et område som utgjorde det tidligere kongeriket og romersk-britiske civitas til den keltiske stammen regnenserne. Dets grenser sammenfalt til stor del med de senere grensene til grevskapet Sussex. For en kort periode på 600-tallet kontrollerte kongeriket Sussex også Isle of Wight og området til meonwaraerne, folket i elvedalen Meon i østlige Hampshire. Fra slutten av 700-tallet synes Sussex å ha oppslukt kongeriket til hæstingaerne etter at regionen ble erobret av den mercianske kong Offa.
Presidentvalget i Ukraina 2010
Andre valgomgang
Janukovytsj ble innsatt som Ukrainas president i en seremoni 25. februar 2010.
Kongedømmet Sussex
Geografi
En stor del av dets område var dekket av skog som tok sitt navn fra festningen Anderitum i dagens Pevensey. Den var kjent for de romersk-britiske som Andredskogen og til sakserne som Andredsleah eller Andredsweald, kjent i dag som Weald. Denne skogen var i henhold til Den angelsaksiske krønike 190 km bred og 50 km dyp (skjønt den var nok antagelig nærmere 140 km bred). Den var det største gjenværende området med skogland og vidder i områdene som ble England og den gang var det ulver, bjørn og muligens også bever der. Den var så tett at selv Domesday Book på 1000-tallet ikke nedtegnet noe av dens bosetninger. Den tette skogen gjorde videre ekspansjon vanskelig, men ga også en form for beskyttelse mot nabokongedømmer. Mens Sussex' isolasjon fra resten av det angelsaksiske England har blitt framhevet, må romerske veier ha vært en viktig kommunikasjonsårer over de skogdekte områdene. Andredskogen (Weald) var ikke det eneste området i Sussex som var dekket av skog i saksiske tid, eksempelvis besto den vestlige enden av Sussex av Manhoodhalvøya, som i moderne tid (som i resten av England) har i stor grad blitt avskoget. Dets navn, Manhood, er antagelig avledet fra det angelsaksiske maene-wudu, «menns skog», eller i betydningen «vanlig skog», noe som indikerer at det en gang var tett skogkledd.
Presidentvalget i Ukraina 2010
Valgresultat
Valgdeltakelsen i første valgomgang var 66,8 %. Mer enn 24,5 millioner velgere deltok i valget. I andre valgomgang var valgdeltagelsen 69,2 %. Antallet velgere som deltok i andre valgomgang var 25 493 503. Etter at opptellingen av stemmene i andre omgang var komplett, viste valgresultatet offentliggjort av Ukrainas valgkommisjon følgende resultat:
Kongedømmet Sussex
Geografi
Kystlinjen så annerledes ut den gang enn i dag. Mye av avleiringen i elvesletten hadde ennå ikke blitt avsatt og utløpene på tidevannselvene strakk langt lengre innover i landet. Det er beregnet at tidevannsmyrene var minst 1,5 km bredere enn i dag. Før folket utvant myrlandet ved kysten på 1200-tallet inneholdt kystflatene store områder av sjøvann i form av viker, saltmyrer, brede sund, øyer og halvøyer. For sørsakserne på 400- og 500-tallet må denne kysten ha lignet mye på deres opprinnelig hjemland ved kysten av Friesland, Niedersachsen og Schleswig-Holstein.
Bob Stapleton
Bob Stapleton (født 1. april 1958 i Riverside, California) er en amerikansk entreprenør og sportsdirektør for Pro Tour-laget T-Mobile.
Eva von Hanno
Eva von Hanno (født 13. april 1945 i Oslo) er en norsk skuespiller, kjent fra flere nordiske oppsetninger (blant annet Hamsun, 1996, Fanny og Alexander, 1982) og TV-serier (som Nini, 1998-99).
Biografi
Hun er utdannet ved Statens håndverk- og kunstindustriskole og Statens teaterhøgskole, samt Dramatiska institutet i Stockholm. Hennes debut kom i oppsetningen Cabaret (Den Nationale Scene, 1968). Ansatt ved Fjernsynsteatret 1969–1972, der hun leverete gnistrende samspill med Gisle Straume i Ionescos Privattimen (1970). Opptrådte på Nationaltheatret 1972–1974, senere frilans. Har på scenen bl.a. spilt Miriam i Agnes av Kent Andersson og flere roller i Bjørg Viks To akter for fem kvinner og Sorgenfri. Har turnert med enkvinnesforestillingen Oda – saaatans kvinne som Oda Krohg (fra 1988) og monologen Christian – fandens mannfolk! (fra 2000) som Christian Krohg. 1991 gjestet hun Sogn og Fjordane Teater i tittelrollen i Willy Russels Shirley Valentine. Av filmroller kan nevnes Balladen om mestertyven Ole Høiland (1970), Høvdingen (1984) og Amorosa (1986).
Hun er også kunstmaler, med debut i 1981.
Bartholomeus Anglicus
Bartholomeus Anglicus var en engelsk fransiskanermunk som levde i det 13. århundre.
Han ble født i Suffolk; årstallet er ikke kjent. Etter å ha studert naturvitenskap og teologi ved University of Oxford under Robert Grosseteste reiste han til Paris for videre studier. I 1224 eller 1225 sluttet han seg til den nyopprettede fransiskanerordenen, men fortsatte å virke som lærer ved universitetet i Paris.
I 1231 reiste han så til Magdeburg i Tyskland for å undervise. Mens han var der skrev han encyklopedien De proprietatibus rerum (latin for «om tings egenskaper»). Det antas at verket var ferdig mellom 1242 og 1247, og i alle fall innen 1260. Boken ble i 1483 trykt, og regnes som den første trykte bok hvor Norge er omtalt.
Han blandes ofte sammen med Bartholomeus de Glanvilla, som levde et århundre senere.
Bob Stapleton
Stapleton kom i kontakt med T-Mobile da hans kommunikasjonsselskap, VoiceStream Wireless ble kjøpt opp i 2000 av den tyske telegiganten Deutsche Telekom for 50 milliarder dollar. Det vil si at det var den opprinnelige prisen, men da det endelige kjøpet ble gjort, hadde aksjene gått ned og prisen ble lavere. VoiceStream måtte da skifte navn til T-Mobile USA. Bob ble senere involvert i sykling ved å stifte High Road Sports Inc., som administrerer T-Mobile Teams kvinne lag.
Etter at Operación Puerto-skandalen berørte store navn som Jan Ullrich and Óscar Sevilla, og etterfølgende utestengelser, førte til store forandringer i ryttere og støtteapparat, og Stapleton ble utvalgt som lagleder.
Kongedømmet Sussex
Geografi
Landskapet fremmet en del nøkkelforskjeller innenfor kongedømmet. De rike slettene ved kysten fortsatte å være sentrum for store eiendommer, styrt av deres thegner, adelsmenn, en del som hadde fått deres grenser bekreftet av charter. North og South Downs var mer forlatt. Virkningen av sørsakserne var størst i Weald. Langs den nordlige skråningen av Downs lå en rekke med sogn som hadde landområder som var jevnt fordelt langs områdene i deres nordlige grenser; sognene var mer eller mindre likt fordelt i området, rundt 4000 acre (1600 hektar). I tidlig middelalder kan elvene i Sussex ha fungert lokalt som en betydelig faktor for forening, og knyttet samfunnene ved kysten, elvemunningene og elvedalene sammen og gitt folket i disse områdene en følelse av felles identitet.
Grensene i kongedømmet Sussex ble antagelig krystallisert i løpet av 500- og 600-tallet. I vest har Beda beskrevet grensen mot kongedømmet Wessex som motstående den til Isle of Wight, og som senere lå ved elven Ems. Det er mulig at jydernes område på Isle of Wight og i Meondalen i dagens Hampshire fungerte som en buffersone mellom de saksiske kongerikene Sussex og Wessex inntil de ble erobret av kong Wulfhere av Mercia og overgitt til Æthelwealh av Sussex på 600-tallet. Til øst ved våtlandsområdet Romney Marsh og elven Limen (nå kalt for elven Rother eller Kent Ditch), delte Sussex grense med kongedømmet Kent. Nord for Forest Ridge i skogen Wealden lå småkongedømmet Surrey som ble et grenseområde stadig bestridt mellom de ulike kongerikene fram det til sist ble en del av Wessex. Sør for Sussex lå kysten mot Den engelske kanal, og på den andre siden lå Frankerriket, eller frankernes kongerike.
Historie
Ifølge Den angelsaksiske krønike ble riket opprettet etter at sakseren Aella gikk i land med en hærstyrke i 477 og gradvis underla seg innbyggerne. I 485 sto slaget ved Mearcredes burne, og i 491 plyndret Aella og hans sønn Cissa Anderida og drepte alle innbyggerne. På et tidspunkt ble Aella utropt til konge over området. Årstallene er svært usikre, men også Beda den ærverdige mener at det var Aella som var første konge av Sussex.
Etter dette er historien uklar fram til 607, da Ceolwulf av Wessex kjempet mot sør-sakserne. I 681 søkte Wilfrid av York tilflukt i Sussex etter å ha blitt forvist fra Northumbria av kong Ecgfrith. Han ble der inntil 686 og konverterte i løpet av de fem årene mange av innbyggerne til kristendommen. Kong Aethelwalh hadde allerede tidligere latt seg døpe, og etter oppfordring fra Wulfhere av Mercia ga han Wight til Wilfrid. Et bispesete ble opprettet ved Selsey.
Kort tid etter dette ble Aethelwalh drept, og kongedømmet ble plyndret av den vest-saksiske prinsen Caedwalla, som var blitt forvist fra Wessex. To prinser fra Sussex, Berhtun og Andhun klarte å slå ham tilbake og tok deretter over styret i riket. Sør-sakserne angrep i 686 Hlothere av Kent, da de allierte seg med hans nevø Eadric. Ikke lenge etter ble Berhtun drept, og Caedwalla, som nå var konge i Wessex, tok igjen kontroll over Sussex.
Etter dette er det igjen mangel på kilder. Det var flere konger samtidig, og i en periode var Sussex ifølge Beda underlagt Ine av Wessex.
I 825 ga sør-sakserne fra seg riket til Ecgberht av Wessex, og de var fra da av del av det vest-saksiske riket.
Jamie Eddy
Jamie Eddy er en tidligere canadisk kjelkehockeyspiller. Han er synshemmet, og kategoriseres som «legally blind».
Kråkerøy ungdomsskole
Kråkerøy ungdomsskole er en offentlig ungdomsskole i Fredrikstad, Viken. Skolen ligger 50m i fra Kråkerøy kunstgressbane, og ligger ved siden av Kråkerøy Trial klubb og Blomsterøyhallen.
Danwei
Danwei (kinesisk: 单位, pinyin: Dān Wèi, betyr «tjenestested») er et begrep som i Folkerepublikken Kina betegner en arbeidsenhet. Slike arbeidsenheter dominerte kinesisk økonomi og arbeidsliv i den periode av Folkerepublikken Kinas historie da samfunnet var langt mer sosialistisk av type enn det utviklet seg til under reform og åpningspolitikken, særlig fra annen del av 1990-årene. Det eksisterer fortsatt (2008) danweier i Kina, og de er stedvis fremdeles viktige, men de hadde en langt viktigere stilling i samfunnet tidligere.
Kråkerøy ungdomsskole
Kråkerøy ungdomsskole er en skole med om lag 375 elever, hvor studentene vanligvis/oftest kommer fra barneskolene plassert like rundt (Rød-,Lunde- og Rødsmyra barneskole).
Kongedømmet Sussex
Historie
Jarledømmet Sussex ble senere til tider kombinert med jarledømmet Kent.
Anna Zippel
Anna Zippel (født 1630-tallet, død 1676) var en svensk borgerkone som ble dømt for trolldom i Stockholm. Sammen med sin søster, Brita Zippel, var hun den mest kjente kvinnen som ble dømt som heks i Sverige.
Kråkerøy ungdomsskole
17. november 1959 vedtok skolestyret at det skulle innføres 9-årig obligatorisk enhetsskole så snart de nødvendige skolebygg var reist. Kretsskolene skulle bygges ut for de første 6 årene av grunnskolen. Undervisningen for 7. til 9. skoleår skulle samles i en linjedelt ungdomsskole, slik de statlige myndigheter hadde bestemt. De nødvendige bygg til ungdomsskolen for hele Kråkerøy skulle reises på Enhus ved idrettsplassen.
Anna Zippel
Anna var en respektert kvinne, gift med en baker som eide en kvern, og søster til brødrene Zippel, som var instruktører i idrett. Selv tilvirket og solgte hun medisiner sammen med sin venninne, Anna Månsdotter. Hun var beskrevet som en elegant og fint kledd dame med et fint liv, og var ikke noen typisk heks.
Som de fleste svenske hekser, var ikke hovedanklagelsene trolldom, men heller at hun skal ha bortført barn til heksemøtene på Blåkulla. Det var 50 vitner mot henne i rettssaken.
Danwei
Beskrivelse
Forut for den kinesiske topplederen Deng Xiaopings økonomiske reformer fungerte disse arbeidsenhetene også som det første skritt i det mangeleddede hierarki som knyttet hver person til det kinesiske kommunistpartis infrastruktur. Arbeidsenhetene spilte også en nøkkelrolle når det gjaldt å implementere Partiets politikk.
Kråkerøy ungdomsskole
Det ble et omfattende arbeid med å forberede overgangen til 9-årig skole, forteller daværende skoleinspektør, senere skolesjef Sigurd Malnes, som sto i spissen for dette. Læreplaner og timefordelingsplaner i folkeskolen måtte legges om så alt kunne klaffe til ungdomsskolen var ferdigbygd og 9-årig skole kunne innføres. Plannemnder og byggenemnder ble valgt, og arkitektene Arthur og Ernst Brynhildsen fikk oppdraget å tegne ungdomsskolen
Danwei
Beskrivelse
Arbeidere ble ikke bare knyttet sammen i enheter på en måte som kan minne om den eldre kinesiske slektssolidariteten som uttrykt i den konfucianske grunnverdien barnlig hengivenhet, men var videre innbundet i et nettverk med boliger, barnepass og barns helsepleie, skoler, klinikker, butikker, postkontotrer og andre tjenester.
Anna Zippel
Anna forsvarte seg med stolthet og verdighet, og var helt uredd i retten; hun forklarte at man anklaget henne fordi hun var fremgangsrik i forretninger, og sa at det spilte ingen rolle hvor mange som vitnet mot henne. Hun bedyret sin uskyld, og det skulle hun være, om så hele kongerikets prestebestand vitnet mot henne.
Danwei
Beskrivelse
Deanweitilhørighet skapte identitet. Det ble vanlig å presentere/identifisere seg i arbeidslivet og i kontakt med øvrighetspersoner eller det offentlige byråkrati med navn og danwei.
Tilhørighet til en danwei innebar også jobbsikkerhet, aldersomsorg og forsikringsordninger (uttrykt ved slagordet jernrisbollen 铁饭碗).
Danweisystemet spilte for eksempel en avgjørende rolle for å få implementert i folkemassene for den kinesiske befolkningsbegrensningspolitikken. På danweinivå ble familiene nøye overvåket; ulydighet ved å få for mange barn ble meldt fra danweien til myndighetene og utløste bøter eller andre sanksjoner, og kunne straffes også på danweinivå med for eksempel nedgradering av boligforhold, nedsatt lønn og lignende.
Etter årtusenskiftet var de viktigste sidene ved danweisystemet utvannet eller bortfalt. Nedtrappingen av systemet var i stor grad en følge av overgangen til kapitalisme i økonomien, et system som krevde mer individualisering og en større sosial mobilitet. Det å forlate sin danwei hadde under det maoistiske system kunnet medføre alvorlige sanksjoner.
For eksempel var det fra og med 2003 ikke lenger nødvendig å få tillatelse fra sin danwei i forbindelse med ekteskapsinngåelse. Danwei-boliger var langt på vei blitt solgt til enkeltmedlemmene, forsikringssystemet var individualisert, og det var innført fritt skolevalg.
Bill Pinkham
Bill Pinkham (født 1958 i Washington D.C., USA) er en amerikansk hundekjører fra Glenwood Springs, Colorado, USA.
Pinkham vokste opp i New Jersey, men flyttet til Colorado i 1980. Han startet med hundekjøring i 1994, og debuterte i Yukon Quest i 2001. I dette løpet endte han som nummer 15, mens han ble nummer 23 i 2002.
I 2003 debuterte Bill Pinkham i Iditarod som nummer 37. Totalt har han deltatt 4 ganger i verdens lengste hundesledeløp, og hans beste plassering er fra 2004 da han ble nummer 33.
Kråkerøy ungdomsskole
Skolen stod ferdig til skolestart høsten 1964.
Pål Thoresen
Pål Thoresen (født 7. mars 1960 i Oslo, oppvokst i Svelvik i Vestfold) er en norsk journalist og programleder. Han startet med nærradio på 80-tallet i blant annet RadiOrakel og ble senere med på oppstarten av den lokale tv-stasjonen Nyhetskanalen i Oslo i 1997, i 1999 til 2002 ledet han Etter skoletid i NRK TV.
Kråkerøy ungdomsskole
Nåværende rektor ved Kråkerøy ungdomsskole er Tore Andre Johansen.
Pål Thoresen
Fra 2006 til 2008 ledet han Frokost-TV sammen med Brita Garden, fra 2013 til 2016 var han programleder i Nitimen i NRK P1 sammen med Ida Kjøstelsen.
Høsten 2016 ledet han Sjarmøretappen på NRK P1 med Jørn Hoel, og fra 2017 programmet Pål igjen! på samme kanal. Fra sommeren 2018 tok han over Pop Quiz i NRK P1 og NRK P13 i tillegg til Underholdningsavdelingen tar kvelden på NRK P1 sammen med Espen Stensrud.
Han er også låtskriver og vokalist i bandet Less Pål.
Anna Zippel
Anna, hennes søster Brita og Anna Månsdotter ble dømt til døden ved halshugging, og likene skulle senere bli brent.
På dommen svarte hun; «Nå! Jeg er fortsatt uskyldig! Gud nåde dere for denne dommen.»
We Sing. We Dance. We Steal Things.
'We Sing. We Dance. We Steal Things.' er Jason Mraz' tredje studioalbum. Albumet hadde utgivelsesdato 12. mai 2008 i Norge, men i USA var utgivelsesdatoen 13. mai 2008.
Hydrokarbon
Karbon mangler 4 elektroner for å oppnå edelgasstruktur, og dermed har karbon 4 «ledige plasser» til å binde seg med andre stoffer. Hydrogen mangler ett elektron for å oppnå edelgasstruktur, og har derfor bare én ledig plass. Karbonbindinger danner skjelettet og hydrogen fyller opp de ledige plassene. Det finnes tre grunnleggende typer:
Typer av hydrokarboner
Hydrokarboner er organiske forbindelser som er sammensatt av bare hydrogen og karbon. Klassifikasjonene for hydrokarboner definert av IUPAC nomenclature of organic chemistry:
Hydrokarboner kan være gass (f. eks. metan og propan), væske (f. eks. heksan og benzen), voks eller low melting fast stoff (f. eks. parafin og naftalen) eller polymer (f. eks. polyetylen, polypropylen og polystyren).
Alkaner
Alkaner er hydrokarboner som er alifatiske, det vil si at de ikke er ordnet i en ringstruktur (sykliske). Strukturen kan være med eller uten grener. De er mettede forbindelser, noe som betyr at de bare har enkeltbindinger mellom karbonatomene. De enkleste alkanene er metan, som har ett karbonatom og fire hydrogenatomer (C H4) og etan, som har to karbonatomer og seks hydrogenatomer (C2H6)
Alle molekylene kan beskrives med den generelle formelen Cn H2 n + 2. De fire første har egennavn, videre oppover brukes greske tall som forstavelse og -an som ending, for eksempel: penta, «fem», blir pentan, med en kjede som inneholder fem karbonatomer (C5H12)
Alkener
Molekylkjeder med dobbeltbindinger mellom karbonatomene kalles alkener. Dobbeltbindingen mellom karbonene gjør at alkenene har færre antall hydrogenatomer i forhold til alkanene.
Dobbeltbindingen er mer energirik enn enkeltbindingen, men også mer ustabil. Alkenene har sammen navn som Alkanene, men endelsen er -en ikke -an. Den generelle kjemiske formelen er CnH2n.
Alkyner
Molekylkjeder med trippelbindinger mellom karbonatomene kalles alkyner. Trippelbindingen mellom karbonene gjør at alkynene har færre antall hydrogenatomer i forhold til alkenene.
Navnsettingen er som for alkener, men med -yn ending. Trippelbindingen er enda mer energirik og ustabil enn dobbeltbindingen. Den generelle kjemiske formelen er CnH2n-2.
Eksempler på alkyner er etyn (C2H2):
Raggsteindalen
Raggsteindalen er en dal som ligger på nordsiden av Hallingskarvet i Hol kommune i Buskerud. Dalen omkranses av Raggsteinnuten (også kjent som Lensmannsnuten) og Hallingskarvet i sør og øst, og begynner ved Strandavatnet. Ved Raggsteinnuten svinger den mot vest, og går bratt oppover før den ender i Ljøtebotn, et område med åpne sletter på nordsiden av Hallingskarvet, like før Kyrkjedøri. I dalen går elven Raggsteindøla.
Navnet Raggsteindalen kommer sannsynligvis av «ragg stein», fra «rak stein», og kommer av at det før 1850-årene stod en høy, rak og spiss stein i dalen, akkurat der hvor dalen svinger vestover. Denne steinen ble sprengt i stykker og restene brukt som grunnmursstein da man oppførte en ny støl i dalen.
Hovedserien 1949–50
Hovedserien 1949–50 var navnet på det øverste nivået i det norske seriesystemet i fotball som gikk fra august 1949 til mai 1950. Hovedserien var delt opp i to avdelinger, med åtte lag hver. vant gruppe A, og Fredrikstad gruppe B. De to klubbene spilte finale over to kamper. Fram vant etter å ha vunnet og spilt uavgjort.
Otto Weitling
Otto Weitling (født 12. januar 1930 i Haderslev) er en dansk arkitekt som sammen med Hans Dissing stiftet arkitektfirmaet Dissing+Weitling som en videreføring av Arne Jacobsens arkitektkontor. De har blant annet tegnet Storebæltsbroen, som er tatt opp i Danmarks kulturkanon.
Weitling mottar Statens Kunstfonds hædersydelse.
Utmerkelser
Sammen med Dissing har han mottatt følgende utmerkelser:
Kalvinisme
Kalvinisme er en retning innen protestantisk kristendom. Den har navn etter den fransk-sveitsiske reformatoren Jean Calvin (1509–1564), som la grunnlaget for trosretningen. Den er også kjent som den reformerte tradisjon. Blant de mest kjente elementene i læren, er predestinasjon og ukondisjonell utvelgelse.
Tradisjonen ble først fremmet av personer som Martin Bucer, Heinrich Bullinger og Peter Martyr Vermiglo. Den påvirket også engelske reformatorer som Thomas Cranmer og John Jewel, i tillegg til den skotske reformatoren John Knox
Bakgrunn
Jean Calvins internasjonale innflytelse begynte med utviklingen av den protestantiske reformasjonens doktriner da han var 25 år gammel. Han begynte å skrive Christianae Religionis Institutio i 1534, året etter at han hadde brutt med Den katolske kirke. Verket ble publisert i 1536, og ble revidert flere ganger i løpet av Calvins liv. Den kom også ut i fransk oversettelse. Gjennom dette og andre polemiske og pastorale verker, hans konfesjonsdokumenter og Bibelkommentarer hadde Calvin en sterk innflytelse på protestantismens utvikling.
De reformerte kirkenes økende betydning fant sted i reformasjonens andre fase, da de evangeliske kirker begynte å etablere seg etter ekskommunikasjonen av Martin Luther. Calvin levde da i eksil i Genève. Han signerte Confessio Augustana i 1540, men den sveitsiske reformasjon fulgte Zwinglis lære mer enn Luthers. Det ble snart klart at de reformerte kirkene tok en annen retning enn de lutherske, og Calvin var den fremste av flere teologer som ledet denne utviklingen.
Spredningen av kalvinisme
Calvins tyngdepunkt var i Genève, men hans verker ble spredd til mange deler av Europa. Flere steder ble kalvinismen den dominerende retningen, spesielt i Skottland, Nederland og deler av Tyskland. Den stod også sterkt i Frankrike, Ungarn (spesielt i Transilvania) og Polen. Den skotskinspirerte Brøðrasamkoman på Færøyene har også kalvinistiske trekk.
De fleste nybyggerne i New England var kalvinister, inkludert puritanerne og nederlandske emigranter. Nederlandske kalvinister var også blant de første europeere som bosatte seg i Sør-Afrika, hvor retningen fortsatt er sterk blant boerne.
Noen av de største kalvinistiske kirker ble grunnlagt av misjonærer i 19. og 20. århundre. De i Korea og Nigeria utmerker seg spesielt ved sin størrelse.
Grunnleggende beskrivelse
Kalvinismen har flere forskjellige retninger, som har en del innbyrdes forskjeller. Man kan ikke finne alle sider ved kalvinistisk tro i Calvins verker, mye kommer fra andre teologer. Blant de mest innflytelsesrike utover de som er nevnt ovenfor finner man Calvins etterfølger Theodore Beza, den nederlandske teologen Franciscus Gomarus, grunnleggeren av Den presbyterianske kirke John Knox. Man finner også senere innflytelse, fra den engelske baptisten John Bunyan, den amerikanske predikanten Jonathan Edwards og den neo-ortodokse teologen Karl Barth.
Et sentralt element i kalvinismen, som skiller den fra andre retninger, er dens unike soteriologi, det vil si lære om frelse. Den fremhever at mennesket er ute av stand til å gjøre noe som helst for å oppnå frelse, og at Gud alene er initiativtager på ethvert stadium av menneskets frelse, inkludert å tro og omvende seg. Denne doktrinen ble definitivt formulert ved synoden i Dort (1618–1619), men kalvinister vil naturligvis si at denne læren har eksistert siden Bibelens grunnleggelse. Synoden i Dort avviste samtidig den alternative, og på mange måter motsatte oppfatningen kjent som arminianisme. Kalvinismen står altså for et monergistisk frelsessyn, som er det motsatte av det synergistiske frelsessynet. Monergismen forkynner at Gud alene frelser og bevarer et menneske, og at ingen mennesker kan innvirke på sin egen frelse. Grunnen til at menneske omvender seg og tror, er at Faderen drar ham (Joh 6:65).
Kalvinismen har noen ganger blitt kalt augustinianisme, fordi sentrale poenger i soteriologien ble formulert av Augustin av Hippo i hans disputt med Pelagius. I motsetningen til den frie vilje som det ble argumentert for av Charles Finney og andre dissentere (som ofte ble kalt pelagianere eller semi-pelagianere) la kalvinismen sterk vekt på den vedvarende godhet i skapelsen kombinert med menneskets absolutte fall og sivilisasjons ødeleggelse gjennom synd. Den ser derfor frelse som en ny skapelseshandling foretatt av Gud fremfor som noe som enkelte som blir frelst oppnår.
Guds suverenitet
Kalvinismens lære kan sies å summeres opp i Calvins sentrale tro på Guds absolutte suverenitet. Gud etablerer seg selv som den eneste altvitende, altseende og den allmektige. Hans allmakt er ikke passiv, men aktiv og virksom i alle forhold. Allerede før han skapte verden lå det klar en plan for enhver minste detalj gjennom hele historien. Hvis bare et atom var utenfor Guds kontoll kunne det fått katastrofale følger for hans plan, og kan derfor ikke tillates.
Suveren nåde
Alle mennesker er etter dette synet fullt ut prisgitt Guds nåde. Han kunne på rettferdig måte fordømme alle mennesker for deres synder, men har valgt å vise nåde mot noen for å bringe ære for sitt navn. Et menneske frelses mens et annet går tapt, og dette skjer ikke på grunn av vilje, tro eller dyd, men fordi Gud har fattet en suveren avgjørelse om å vise nåde. Personen må handle for å tro og bli frelst, men denne lydigheten i troen er ifølge kalvinismen Guds gave, og ikke et valg tatt gjennom fri vilje.
Kalvinister mener dette demonstrerer rekkevidden av Guds kjærlighet når han frelser de som ikke kan eller vil følge ham. Man mener også at det å minnes om denne læren fjerner stolthet og selvgodhet. Helliggjøring søkes av kalvinister gjennom en kontinuerlig tillit til Gud, som renser den troendes hjerte.
«Livet er religion»
Det kalvinistiske levesett er et resultat av en fundamental religiøs bevissthet som er sentrert omkring Guds suverene nåde. Kalvinismen forutsetter at Guds godhet og makt har et fritt og ubegrenset handlefelt, og dette leder til en overbevisning om at Gud virker i alle livets sider, både det sekulære og det sakrale, det offentlige og det private, og det åndelige og det fysiske.
Som en følge av dette synet mener man at Guds plan er til stede og utvikler seg i enhver hendelse. Dette fører til et absolutt avhengighetsforhold til Gud, som ikke bare forbindes med fromme handlinger som bønn, men også med alle andre ting i livet.
Ut fra Moselovens annet bud tillates ikke bilder i kalvinistiske kirker. Skriftsteder er de eneste tillatte dekorasjoner.
Kalvinismens fem punkter
Kalvinistisk teologi oppsummeres ofte i de såkalte fem punkter, som er en sammentrekning av bestemmelsene gjort ved synoden i Dort og som ble publisert som svar på fem utfordringer fra arminianerne. Calvin brukte selv aldri en slik modell, men punktene er et praktisk hjelpemiddel til å identifisere viktige elementer som skiller kalvinismen fra andre kristne retninger.
På engelsk kalles kalvinismens fem punkter for T.U.L.I.P (tulipaner), hvor hver bokstav svarer til et av de fem punktene. De kalvinister som bekjenner alle punktene kaller seg ofte for fempunkts kalvinister. Enkelte kan ikke godta punktet Begrenset soning (L), og kaller seg derfor for firepunkts kalvinister.
Nykalvinisme
Siden årtusenskiftet har kalvinisme hatt en enorm vekst innenfor en bevegelse som har fått betegnelsen nykalvinisme, spesielt blant unge voksne. Tidsskriftet Christianity Today har beskrevet bevegelsens tilhengere som "Young, Restless, Reformed" (Unge, Rastløse og Reformerte)
Nykalvinisme søker inspirasjon direkte fra Jean Calvin, hans forgjenger Ulich Zwingli og andre historiske teologer som C.H.Spurgeon, John Bunyan og Jonathan Edwards. Bevegelsen demonstrerer en sterk felles identitet, blant annet grunnfestet i disse personene. Teologien karakteriseres ved ubetinget bekjennelse av alle fem punktene skissert ovenfor. Mildere varianter, som fire punkts kalvinisme, menes å være i strid med læren om Guds suverenitet.
I spissen for bevegelsen er flere profilerte pastorer/teologer som John Piper og Mark Driscoll. Disse, og flere andre, har spredt nykalvinismens teologi på store utemøter, i mange bøker, og ikke minst ved bruk av ny teknologi. Internett har vært et svært viktig virkemiddel til denne hensikt. En ung nykalvinist, Tim Challies, beskriver dette som fullstendig avgjørende. Taler og undervisning publiseres gratis både i lydformat og videoformat. Mange av Pipers bøker kan også lastes ned gratis i PDF-format.
Yinhai
Yinhai (kinesisk: 银海区, pinyin: Yínhǎi Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Beihai i den autonome region Guangxi i Folkerepublikken Kina.
Det har et areal på 423 km² og et folketall på 130.000.
Asministrative enheter
Storkommuner:
Soldatensender Belgrad
Soldatensender Belgrad eller Radio Belgrad var en tysk militærradio i det okkuperte Beograd (tysk: Belgrad) som startet sine sendinger i 1941. Kanalen overtok sendefrekvensen og utstyret til Serbias nasjonale radiokanal, Radio Beograd. Soldatensender Belgrad ble ledet av løytnant Karl-Heinz Reintgen og fikk tilsendt plater fra søsterkanalen Reichssender Wien. Radioen hadde stor rekkevidde og nådde helt til Nord-Afrika. Soldater på begge sider i krigen lyttet på radioen. I 1944 ble Serbia frigjort, og soldatsenderen ble avløst av den frie serbiske radiokanalen Radio Beograd.
Lili Marleen
Soldatensender Belgrad har gått inn i historien gjennom å gjøre sangen «Lili Marleen» berømt. Reintgen hadde en venn i Afrikakorpset som var begeistret for den da ukjente sangen. Radioen fikk tilsendt en plate med denne sangen, og 18. august 1941 ble første gang Lale Andersens innspilling av «Lili Marleen» sendt fra kanalen i Beograd. Generalfeltmarskalk Erwin Rommel likte sangen og ba Soldatensender Belgard om å integrere den i sine sendinger.
Siden sangen inneholdt en tappenstrek, sendte kanalen sangen daglig som avslutning på sine sendinger klokken 21.55, og sangen ble fort Soldatensender Belgrads kjenningsmelodi. Gjennom kanalen i Beograd ble «Lili Marleen» umåtelig kjent og populær på alle sider i krigen, og Lale Andersen ble en internasjonal stjerne.
I Rainer Werner Fassbinders film Lili Marleen (1981) ble løytnant Reintgen spilt av Herb Andress.
Kolsåstoppen naturreservat
Kolsåstoppen naturreservat er et naturreservat på Kolsås i Bærum.
Geologi
I tidligpermtiden sprakk jordskorpa opp og lava strømmet ut over området. Krokskogen-Kolsås-Nittedal lavaprovins ble dannet i riftstadie seks. Dette utgjorde slutten på riftstadiet som startet i sør og endte lengst mot nord. Den innledende riftingen kulminerte med strømmer av rombeporfyrlava som dekket to tredjedeler av Oslofeltet.
Lavastrømmene nådde Kolsås-området fra nord, og en kan tenke seg at de kom så langt nord som fra Lillehammer-området. Mesteparten av lavaen er erodert bort, selv om lavaen er relativt hard og erosjonsbestandig og dermed står opp og danner åser i terrenget.
Hans Sundsvalen
Hans Sundsvalen (født 30. april 1949) var ordfører i Sauherad kommune i 16 år, fra 1999 til 2015. Han representerte Arbeiderpartiet. Ved valget i 2007 fikk Arbeiderpartiet vel 40 prosent av stemmene og ga den populære ordføreren en tredje periode som leder av eplekommunen Sauherad.
Ved kommunevalget i 2011 fikk Arbeiderpartiet 29,1 prosent av stemmene og i 2015 fikk partiet 32,0 prosent av stemmene.
Sundsvalen var tømrer av yrke før han ble ordfører i 1999.
Lykia
Lykia (lykisk: Trm̃mis; gresk: Λυκία) var en geografisk og politisk region i Anatolia i oldtiden og antikken i det som i dag er provinsene Antalya og Muğla på sørkysten av Tyrkia og provinsen Burdur i innlandet. Det er historiske opptegnelser om Lykia i oldtidens Egypt og i hettittenes rike i sen bronsealder. Landet var befolket av et folk tilhørende den luviske språkfamilien. Skriftlige nedtegnelser begynte med innrissinger i stein på lykisk språk (en senere form for luvisk) etter at Lykia frivillig hadde lagt seg inn under Akamenide-dynastiets Perserriket i jernalderen. På denne tiden (546 f.Kr.) var antallet som snakket luvisk allerede i nedgang, og det kom i tillegg en tilstrømning av folk som snakket iransk.
Lykia kjempet på persernes side i de gresk-persiske krigene, men da Akamenide-dynastiet led nederlag for grekerne, ble landet periodisk mer selvstendig. Etter et kort medlemskap i det athenske sjøforbundet, skilte det seg ut og ble uavhengig (dets avtale med Athen hadde utelatt den vanlige klausulen om ikke-utskillelse), og kom deretter inn under perserne igjen, gjorde opprør, ble erobret av Mausollos av Karia, vendte tilbake til perserne, og havnet deretter i under makedonerne da Aleksander den store beseiret Perserriket. Grunnet tilstrømningen av grekere og stadig minkende andelen av de som fortsatt snakket luvisk, ble Lykia helt og holdent hellenisert under makedonerne. Det lykiske språket forsvant fra inskripsjoner og mynter.
Etter at romerne hadde beseiret Antiokos III den store i Selevkideriket i 188 f.Kr., ble landet gitt videre til Rhodos for 20 år, og tok det tilbake i 168 f.Kr. I de siste stadiene av den romerske republikken kunne Lykia nyte friheten som en del av den romerske protektoratet. Romerne bekreftet offisielt hjemmestyre under den lykiske liga i 168 f.Kr. Dette selvstyret var en tidlig føderasjon med demokratiske prinsipper; disse prinsippene fikk senere oppmerksomhet og påvirket de som var med på å skrive USAs grunnlov på slutten av 1700-tallet.
Til tross for hjemmestyre med demokratiske prinsipper var Lykia ikke en selvstendig stat, og hadde heller ikke vært det siden deres nederlag for Karia. I 43 e.Kr. oppløste den romerske keiseren Claudius ligaen. Lykia ble lagt inn under Romerriket med provinsstatus. Det ble et epark av Østromerriket (eller Det bysantinske rike), fortsatte å snakke gresk selv etter at tyrkere strømmet til. Etter at Østromerriket ble erobret av araberne på 1400-tallet kom det inn under det muslimske osmanske riket og ble arvet av den tyrkiske republikk da dette riket falt sammen på begynnelsen av 1920-tallet. Grekerne, som hadde bodd i området i over tusen år, ble sendt ut av området som en del av forhandlingene mellom Hellas og Tyrkia i 1923.
Geografi
Grensene til Lykia har vekslet i tidens løp, men dets senter var halvøya Teke i dagens sørvestlige Tyrkia som stikker ut i Middelhavet i en nord-sørlig retning. Det er grenset i vest av Fethiyebukta, og i øst av Antalyabukta. Lykia består av hva som i dag er den vestlige delen av provinsen Antalya, den østlige delen av provinsen Muğla, og den sørligste delen av provinsen Burdur. I antikken var områdene rundt (fra vest til øst): Karia, Pisidia og Paflagonia, alle gamle riker fra antikken som alle snakket hvert sitt anatoliske språk.
Navnet på halvøya Teke kommer fra det tidligere navnet på provinsen Antalya som var provinsen Teke, navngitt etter en tyrkisk stamme som hadde bosatt seg i regionen.
Fysisk geografi
Regionen er hovedsakelig fjellrike med bratte skråninger som ofte går rett ned i havet. Fire fjellrygger strekker seg fra nordøst til sørvest og dannet grovt sett den vestlige ytterpunktet av Taurusfjellene. Helt ytterst av de fire er fjellet Boncuk Dağlari som strekker seg rundt Altinyayla i Burdur, sørvest til rundt Oren nord for Fethiye. Dette er stort sett et lavt fjell som strekker seg til rundt 2340 meter. I vest er det bratte kløfter for elven Dalaman Çayi, i antikken kalt Indos, som utgjør den tradisjonelle grensen mellom Karia og Lykia. Elven som er 220 km lang går ut i Middelhavet vest for dagens by Dalaman. I motsatte ende er det demninger fire steder etter en opprinnelse i nærheten av Sarikavak i provinsen Denizli.
Den neste fjellryggen i øst er Akdağlari («Det hvite fjell») som strekker seg ut i rundt 150 km og hvor den største toppen er Uyluktepe, 3024 meter. Dette fjellpartiet kan være det som i antikken ble omtalt som Kragos. Langs dens vestlige side flyter elven Eşen Çayi, i antikken kalt Xanthos av grekerne, Arñna av de luvisktalende, og har sin opprinnelse i Boncukfjellene, flyter sørover og ut i en lang strand ved Patara.
Den neste fjellryggen i øst, Beydağlari, strekker seg opp 3086 meter ved Kizlarsevrisi, som er det høyeste punktet på halvøya Teke. Det er antagelig hva som ble omtalt som Masikytos i antikken. Byen Elmali, noe som betyr «Aplebyen», grunnet tettheten av frukttrær i området, ligger på rundt 1100 meter over havet.