cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Casio PV-100
PV-200
PV-200 var identisk til PV-100, bortsett fra at den hadde bakgrunnsbelysning og 2 mb minne.
Lungepest
Lungepest er en form for pest, forårsaket av pestbakterien Yersinia pestis.
Lungepest har en dødelighet nær 100 %, og finnes i to former, primær og sekundær. Ved sekundær lungepest blir bakterien spredt fra pasientens lymfeknuter til lungene via blodet. Ved primær lungepest blir bakterien spredt fra menneske til menneske ved hoste og lignende. Det har vært spekulert i om lungepest kan ha vært årsaken til svartedauden, men blant annet fordi lungepest er mindre smittsomt enn influensa, er det lite sannsynlig.
Tegn og symptomer
Symptomer på lungepest inkluderer ofte feber, kortpusthet, hodepine, brystsmerter, muskelsvakhet, hoste, hemoptyse og. dyspné.
Behandling
Lungepest er en svært aggressiv infeksjon som krever tidlig behandling. Antibiotika må gis innen 24 timer etter første symptmer for å redusere risikoen for død. Streptomycin, gentamicin, tetracykliner og kloramfenikol er alle i stand til å drepe pesten.
Stikkontakt
En stikkontakt er en fastmontert elektrisk kontakt, eller en ende av en skjøtekabel, med hull der et støpsel (kontaktplugg) kan plugges inn. Stikkontakten er hundelen og støpslet er handelen. Begrepet benyttes vanligvis om kontakter som muliggjør tilkobling til det offentlige strømnettet. Stikkontakter finnes for eksempel på vegguttak, skjøtekabler og grenuttak.
I Norge benyttes stikkontakter med 230 volt spenning (50 hertz vekselstrøm) i vanlige hus. Blant produsenter av stikkontakter i Norge er ELKO, Norwesco og Etman. Designet på en stikkontakt varierer blant annet etter land, spenning og type ustyr som er ment å kunne kobles til. Noen typer stikkontakter, som for eksempel den nye europeiske Schuko-standarden, har en fordypning som bidrar til å minske risikoen for elektrisk støt når en plugg bare er delvis satt inn.
Sikring
Stikkontakter er vanligvis kablet ut fra et sikringsskap til ulike punkter i husets vegger. Sikringene skal sørge for at strømmen blir brutt hvis det er for høyt strømtrekk i forhold til det anlegget er dimensjonert for, og dermed hindre overbelastning i forhold til det de strømførende ledningene er dimensjonert for. Tørketromler og andre store apparater trenger sikringer med høyere kapasitet, enten 15 eller 16 Ampere sikring. I dag brukes det stort sett automatsikringer som kan vippes opp igjen med en bryter når årsaken til feilen er funnet. Før i tiden ble brukt smeltesikring som måtte byttes ut hvis den røk.
Jordfeilbryter
Jordfeilbryter er en sikkerhetsmekanisme som kan installeres på en elektrisk installasjon for å overvåke lekkasjestrømmer mot jord og dermed beskytte personer mot støt.
Jordet eller ujordet stikkontakt?
Norske forskrifter krever i dag at alle nye installasjoner skal ha jordede stikkontakter (med unntak av eurostikk-uttak), men på grunn av at det er forbudt å blande jordede og u-jordede kontakter (med unntak av stikkontakt til varmepumpe som skal ha jordet stikkontakt uansett -og kun brukes til dette) skal det fortsatt brukes u-jordet stikkontakt når det monteres flere nye stikkontakter i eldre hus. Man oppfordres til å bytte ut eldre stikkontakter til jordet type når dette er mulig. Det krever da at en jordleder trekkes til hver stikkontakt og forbindes til jordingsskinnen i sikringsskapet. Det er mulig å gjøre dette rom for rom, så lenge man ikke blander u-jordede og jordede kontakter i samme rom.
Oversiktstabell
Bokstavene i tabellen under er hentet fra den Internasjonale Elektrotekniske Kommisjonens nettsted som gir klassifikasjonsbokstaver som ligner oversikten til det amerikanske handelsdepartementet. Bokstavinndelingen er lite detaljert og gir kun en grov oversikt over mekanisk kompatibilitet. De fleste typer husholdsningskontakter dekkes av en av bokstavene.
Fredrik Nordkvelle
Fredrik Lund Nordkvelle (født 13. september 1985) er en norsk fotballspiller som spiller for Urædd.
Nordkvelle er fra Porsgrunn og spilte aldersbestemt fotball i klubbene Stridsklev, Eidanger og Urædd. Fra 2003 spilte han i Pors Grenland, men gikk sommeren 2007 til Strømsgodset. Strømsgodsets daværende trener Dag-Eilev Fagermo hadde tidligere trent Nordkvelle i Pors og inviterte ham på prøvespill. Der imponerte han såpass at han fikk kontrakt med klubben, som indreløper ble det ni seriekamper den første sesongen.
TV2-sportens seere kåret Fredrik Nordkvelles mål for Strømsgodset i bortekampen mot Aalesund 1. juni 2008 til årets mål i Tippeligaen. Dette var det eneste eliteseriemålet han skåret den sesongen, mens i 2009 skåret han fem mål på 27 kamper. I 2010 spilte han 24 kamper og skåret fire mål. I tillegg ble han norgesmester for Strømsgodset. I 2012, hans første sesong for Brann, var han litt ut og inn av laget og spilte 15 kamper fra start og 9 som innbytter.
Liste over ordførere i Nesna
Liste over Nesnas ordførere omfatter ordførere og varaordførere i Nesna kommune.
Fredrik Nordkvelle
11. august 2013 signerte Nordkvelle for Odds ballklubb. Han skal med det være under ledelse av Dag-Eilev Fagermo for tredje gang. Etter en skade som satt han ute av spill resten av sesongen 2013, var han tilbake for fullt i 2014 og har spilt nesten samtlige kamper i sesongene 2014, 2015 og 2016.
Nordkvelle var også en av Odd sin målscorere i de berømte kampene mot Borussia Dortmund. I løpet av hans tid i Odd har han tatt to bronsemedaljer i Tippeligaen samt var med å tape cupfinalen i 2014.
Elghornslav
Elghornslav (Pseudevernia furfuracea) er en lavart med buskformet thallus. Gaffelgrenet med spredte, korte sidegrener. Opp til 12 cm langt. Thallus er sentralt ganske løst festet til underlaget. Farge lys grå til askegrå på oversiden, matt på undersiden og mørkere mot basis.
Vokser normalt på bartrær og løvtrær, men også på stein. Vanlig i hele landet bortsett fra i fjelltraktene.
Litteratur
Krog, Hildur/Østhagen, Haavard/Tønsberg, Tor: ''Lavflora. Norske busk- og bladlav'', Oslo 1994, ISBN 82-00-41445-0
Josippon
Josippon (hebraisk:, Sefer Yosipon) er en krønike om jødisk historie fra Adam til Jerusalems fall ved Titus. Navnet er grunnet at den feilaktig ble tilskrevet den jødiske historikeren Josefus. Isteden er det antatt at italiensk jøde i tidlig middelalder kalt Yosef Ben Gurion kan ha vært forfatteren. En etiopisk versjon av Josippon ble anerkjent som bibelsk kanon av den etiopisk-ortodokse kirke.
Historie
Josippon ble sammenstilt på hebraisk tidlig på 900-tallet av en jødisk innfødt i det gresktalende jødiske samfunnet i sørlige Italia, som på den tid var en del av det bysantinske rike. Senere redigerte og utvidet en romaniotisk jøde fra Ohrid på Balkan ved navn Judah Leon ben Moses Mosconi teksten. Den første trykte utgaven kom i Mantua i nordlige Italia i 1476. Boken kom deretter flere former, en av de mest populære var på jiddisch med gammeldagse illustrasjoner. Selv om krøniken er mer preget av legendariske fortellinger enn faktisk historie, er det ikke usannsynlig at antikke kilder ble benyttet av den første skribenten. Boken fikk stor popularitet i England. I 1558 oversatte Peter Morvyn, protestantisk prest og oversetter, en forkortet utgave til engelsk. Lucien Wolf har påvist at engelske oversettelser av Bibelen fremmet økt interesse i å vite mer om jødene og deres historie. Det førte til mange utgaver av Josippon, som således dannet en forbindelse av hendelser som kulminerte at Oliver Cromwell opphevet forbundet mot jøder i England.
Verket er blitt tilskrevet Joseph ben Gorion (hebraisk: ), en jødisk lærd i sørlige Italia på enten 800- eller 900-tallet som det ellers ikke er mye kunnskap om. Det er antagelig en av årsakene til verket ble feilaktig tilskrevet den jødiske historikeren Josefus på 100-tallet e.Kr., således ga verket dets navn «Joseph» med den gresk endelsen «-on»; Josephon, Joseppon, eller Josippon.
Josippon er skrevet på forholdsvis rent bibelsk hebraisk, viser en forkjærlighet for bestemte bibelsk fraser og arkaiserende ord, og er rik på poetiske avsnitt og i maksimer og filosofiske spekulasjoner.
Khalid Boulahrouz
Khalid Boulahrouz (født 28. desember 1981 i Maassluis i Zuid-Holland) er en tidligere nederlandsk fotballspiller. Han spilte i forsvaret (midtstopper/høyreback) for og for VfB Stuttgart. I Tyskland blir han kalt «Khalid der Kannibale» på grunn av evnen til å «spise opp» motstanderne.
Han debuterte for klubben RKC Waalwijk i 2002, og gikk til Hamburger SV på begynnelsen av 2004/05-sesongen. Imponerende spill gjorde at Marco van Basten tok ham ut i landslagstroppen. Han debuterte på landslaget 3. september 2004 i 3-0-seieren mot. Boulahrouz har per 23. juni 2008 spilt 26 landskamper. Han er 1.83 meter høy og veier 83 kilogram.
Vika (Oslo)
Vika er et strøk i Oslo sentrum, nord for bukta Pipervika som det har fått navnet sitt fra, sør for Stortingsgata (Oslo) og øst f.o.m Ruseløkkveien. Det ligger mellom strøkene Aker Brygge, Ruseløkka, Kvadraturen og Akershusstranda, og grenser i nord mot det området ved Karl Johans gate.
Historie
Området til det som i dag kalles Vika lå frem til ut på 1800-tallet under eiendommen Grünings løkke, samt det som fra 1800-tallet var kjent som Pipervika, et slumstrøk mest kjent for den offentlige prostitusjonen som foregikk der. Dette er omtalt i romanene Albertine av Christian Krohg og Fra Kristiania-Bohêmen av Hans Jæger. Det aller meste av bebyggelsen ble revet i 1950- og 1960-årene, og ingenting av den opprinnelige bebyggelsen er igjen i dag, med unntak av Vestbanestasjonen. Den nye bebyggelsen som kom på området har i dag strøksnavnet Vika og er av en helt annen karakter.
Liste over ordførere i Fet
Liste over ordførere i Fet viser navn, parti og funksjonsperiode for ordførere i Fet kommune fra innføringen av formannskapslovene i 1837 til 2019.
Vika (Oslo)
Bebyggelse
I Vika ligger også Vestbanen, den gamle jernbanestasjonen for vestgående linjer fra Oslo. Etter at togtunnelen gjennom Oslo sentrum og opprettelsen av Oslo sentralstasjon førte til nedlegging av stasjonen, har vestbanetomten inntil de senere år hatt en uavklart status. I mai 2008 ble det bestemt at den fremtidige bygningen for Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design skulle bygges på Vestbanetomten. I november 2010 vant det tyske arkitektfirmaet Kleihues + Schuwerk den internasjonale arkitektkonkurransen. 6. juni 2013 vedtok Stortinget nybygget innenfor en kostnadsramme på 5 327 mill. kroner.
Liste over ordførere i Fet
Fet kommune ble opprettet som et resultat av Formannsskapslovene av 1837, og omfattet da det samme område som Fet Prestegjeld (Fet og Rælingen). Rælingen ble skilt ut som egen kommune i 1929. Enebakkneset ble overført fra Enebakk kommune til Fet kommune i 1962. Fra 1. januar 2020 er Fet, Sørum og Skedsmo slått sammen til Lillestrøm kommune.
Newfoundland
Newfoundland (fransk: Terre-Neuve, irsk: Talamh an Éisc, latin: Terra Nova) er ei øy på østkysten av Canada. Øya er den tettest befolkede del av provinsen Newfoundland og Labrador. Newfoundland har et flateinnhold på 111 390 km² og er dermed verdens sekstende største øy.
Newfoundland er adskilt fra Labrador av Belle Isle-stredet og fra Cape Breton Island av Cabot-stredet. Provinshovedstaden St. John's befinner seg på den sydøstlige spissen av Newfoundland.
Historie
I 1960 oppdaget den norske arkeologen Anne Stine Ingstad en gammel vikingboplass ved L'Anse aux Meadows på den nordlige delen av øya. Dette er det eneste arkeologiske beviset på europeisk kontakt med Nord-Amerika i før-colombiansk tid. L'Anse aux Meadows ble av Helge Ingstad i 1960 identifisert som stedet hvor Leiv Eirikson i år 1000 gikk i land og kalte for Vinland.
Nyere analyser av sagaene og det arkeologiske og palaeoøkologiske materialet viser imidlertid at ruinene i L'Anse aux Meadows er restene etter en viking-base på veien til og fra Vinland, som derfor må ha ligget lenger sør. Det er blant annet funnet en type valnøtter ved L'Anse aux Meadows som aldri har vokst der, og som i dag har sin nordgrense i New Brunswick. New Brunswick er også nordgrensen for ville druer, noe som kan ha gitt opphav til navnet Vinland.
Newfoundland har hatt innvandring fra flere europeiske land, spesielt fiskere fra Irland og Frankrike, som søkte hit på grunn av det rike fisket på Newfoundlandsbankene sør og øst for øya. Her foregikk lenge store torskefiskerier som leverte råstoff til en stor produksjon av klippfisk. Newfoundland var lenge en viktig konkurrent til Norge i klippfiskmarkedet.
Språk
Newfoundland har en egen dialekt av engelsk kjent som Newfoundland-engelsk.
Fylkesvei 3564
Fylkesvei 3564 går mellom Pusnes og Øvre Færvik i Arendal kommune.
Lampang (provins)
Lampang (ลำปาง) er en provins i det nordlige Thailand, og ligger i nedbørsområdet til elva Mae Nam Wang, som renner sammen med Mae Nam Ping like nedenfor provinsen, og munner ut i Siambukta ved Bangkok. Lampang grenser (fra nord, med klokken) til provinsene Chiang Rai, Phayao, Phrae, Sukhothai, Tak, Lamphun, og Chiang Mai.
Befolkningen ble i (2001) anslått til 801 000. Arealet er i alt 12 534 km². Provinshovedstaden heter også Lampang.
Geografi og natur
Lampang ligger rundt elvedalen til elven Mae Nam Wang, og har fjellrekker i nord-sør-retning både øst og vest for dalen. Det er ingen naturlige, større innsjøer, men demningen Kiu Lom danner et større reservoar 40 km nord for byen Lampang.
Samferdsel og økonomi
Riksvei 1 fra Chang rai går sørover gjennom hele provinsen, og ender i Bangkok. Det er regional flyplass i Lampang, og både riksvei 11 og jernbanen mellom Bangkok og Chiang Mai går gjennom provinsen.
De viktigste næringsveiene er jord- og skogbruk og turisme. Rundt Lampang ligger to mye besøkte templer: Wat Phra That Lampang Luang, og Wat Phra Kaew Bon Tao.
Administrativ inndeling
Det er 13 distrikter (amphoe) i provinsen, og disse er:
Elastica
Elastica var et engelsk britpop/punk-pop-band.
Medlemmer
(opprinnelig)
(senere)
Biografi
Elastica ble startet av tidligere Suede-gitarist Justine Frischmann i 1992. Hun hadde spilt med Suede i ca. et år, og hadde også vært kjæreste med Suede-frontmann Brett Anderson. Da forholdet tok slutt, bestemte hun seg for å starte sitt eget band. De andre tre medlemmene i Elastica ble rekruttert via annonser. Bandet spilte punk-inspirert britpop. De første singlene gjorde det godt, selv om to av dem ble anklaget for plagiat (av henholdsvis Wire og The Stranglers).
Justine Frischmann var mye i media på grunn av sitt forhold til Blur-frontmann Damon Albarn.
Den videre suksessen med Elastica lot derimot til å vente på seg. Annie Holland sluttet i bandet i 1995, og Donna Matthews sluttet i 1999. Nye medlemmer ble rekruttert, og Holland kom tilbake igjen, men det var først i 2000 plate nr. 2 kom ut, The Menace. Samme år ble bandet oppløst. Justin Welch giftet seg med Mew i 2002, Donna Matthews startet et nytt band kalt Klang, og Justine Frischmann har hatt en karriere som TV-programleder.
Lungepulsåre
Lungepulsåren, også kalt pulmonalarterien, fører blod fra hjertet til lungene. Det er den eneste pulsåren som leder blod med lavt oksygeninnhold.
Lungepulsåren går av fra høyre hjertekammer, mellom hjertekammeret og pulsåren sitter pulmonalklaffen. Starten på pulsåren er hovedstammen, og denne er kort og bred. Den deler seg i venstre og høyre sidegren, en i hver lunge.
I fostersirkulasjonen har lungepulsåren også forbindelse med hovedpulsåren; Ductus arteriosus.
Johannes Wigum
Han var født i Aure, og fikk sin utdannelse ved Volda lærerskole 1921 og tok senere artium. Han var lærer i Stemshaug, Frei og Strinda/Trondheim, og avsluttet yrkeskarrieren som rektor ved Nidarvoll skole 1961-68. Han var medlem av Nidaros bispedømmeråd 1962-70, og hadde flere andre offentlige og kirkelige verv, blant annet som kretsformann i Det Norske Lutherske Indremisjonsselskap 1954-57 og 1960-63. Formann i Sør-Trøndelag KrF 1947-53 og medlem av Strinda kommunestyre 1947-51
Etter at stortingsrepresentant Ingvald Tøndel døde i 1952 var Wigum fast møtende vararepresentant ut perioden.
Økonomisk stagnasjon
Økonomisk stagnasjon, ofte bare kalt kalt stagnasjon, er en lengre periode med liten eller ingen økonomisk vekst (tradisjonelt målt i BNP-vekst). Økonomisk stagnasjon er ikke nødvendigvis et tegn på dårlig politisk styring fordi økonomien kan påvirkes av katastrofer eller demografiske årsaker. Teoriene om økonomisk stagnasjon har opphav fra Den store depresjonen.
Brydehval
Brydehval (Balaenoptera brydei) er en bardehval i finnhvalfamilien og tilhører de ekte finnhvalene. Brydehvalen holder typisk til i varmere farvann og viser ikke samme migreringsmønster som sine nærmeste slektninger. Brydehvalen tilhører de hvalartene forskere vet minst om.
Washington Square Park
Washington Square Park er en park på Manhattan i New York. Parken har sitt navn etter George Washington. Den ligger i Greenwich Village, og er en av New Yorks mest kjente parker. Mesteparten av parken er omgitt av bygninger tilhørende New York University.
Brydehval
Beskrivelse
Brydehvalen er en typisk finnhval med en lang og slank, nærmest torpedolignende kropp. Den blir normalt omkring 9–18 meter lang og veier vanligvis 12–20 metriske tonn (opptil 25 tonn maksimalt). Hunnene blir bare marginalt større enn hannene.
Habitat
Brydehvalen holder som regel til i kystnære strøk, der temperaturen i vannet sjelden er lavere enn 20 grader celsius. Den migrerer ikke som de andre finnhvalene, men beveger seg snarere ut og inn fra kysten alt etter hvordan tilgangen er på føde. Brydehvalene er ikke planktonetere som andre bardehvaler, men jakter i stedet på pelagiske fisker som makrell og sild.
Slektskap
Tidligere ble brydehval og dvergbrydehval (Balaenoptera edeni) regnet som samme art, men nye studier viser at de trolig er separate arter (selv om ikke alle forskere er enige i denne konklusjonen). Molekylære studier fra 2000-tallet viser at brydehvalen er en nærmere slektning av seihval enn dvergbrydehval.
Barron County
Barron County er et fylke i den amerikanske delstaten Wisconsin. Det ligger i de vestlige delene av staten og grenser mot Washburn County i nord, Sawyer County i nordøst, Rusk County i øst, Chippewa County i sørøst, Dunn County i sør, St. Croix County i sørvest, Polk County i vest og mot Burnett County i nordvest.
Barron Countys totale areal er 2,305 km² hvorav 70 km² er vann. I 2000 hadde fylket 44,963 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Barron.
Fylket ble grunnlagt i 1859 og har fått sitt navn etter dommer og lovgiver Henry D. Barron.
Karoo
Great Karoo
Great Karoo har et areal på mer enn 400 000 km². Fra en geologisk synsvinkel har den vært et enormt innlandsbasseng i det meste av de siste 250 millioner årene. På et tidspunkt var området dekket av en isbre. Senere, til forskjellige tider, var der store innlandsdeltaer, sjøer, innsjøer eller sumper. Enorme avsetninger av kull ble dannet, og disse er en av grunnsøylene i sørafrikansk økonomi i dag. Vulkansk aktivitet fant sted i massiv skala. Til tross for denne aktiviteten, blomstret reptiler og amfibier i de våte skogene, og restene av dem har gjort Karoo berømt blant paleontologer.
Vestlige mennesker slo seg først ned i Kapp i 1652, men de gjorde nesten ingen reiser inn i Karoo før 1800. Før den tiden vandret store flokker av antiloper, sebraer og annet stort vilt over gressflatene i regionen. Khoikhoiene og san–folket, de siste av det sørlige Afrikas steinalderfolkeslag, vandret langt og vidt. Der var ingen europeere eller afrikanere av bantu–bakgrunn. Området var aldri fuktig nok for kveg, og dette er antagelig hovedgrunnen til at den aldri var okkupert av bantuene. De to etniske gruppene skilte seg betydelig ut i kultur og levesett. Khoikhoiene ble beskrevet som gjetere av sauer og kveg, mens san–folket var jegere og sankere. Da europeiske nybyggere i regionen okkuperte regionen, erstattet sauer gradvis viltet, og gressdekket ble svekket på grunn av endringene i beitemønsteret og klimaet.
I fra midten av det 19. århundret av, ble det strukket en jernbanelinje inn i Karoo fra Worcester. Denne strakte til slutt sine tentakler til Bechuanaland, Sørvest-Afrika, Johannesburg, Rhodesia og lenger. Virkningen av denne jernbanen i det sørlige Afrikas historie kan vanskelig overdrives.
I løpet av den andre boerkrigen i 1899–1902, foretok tre republikanske kommanoer, forsterket av opprørere fra Kappkolonien, utstrakte operasjoner rundt omkring i Karoo. Utallige trefninger fant sted i regionen hvor særlig magistratdistriktet Calvinia bidro med et betydelig antall soldater til den republikanske sak. Den blodige utmattelseskrigen ble både utkjempet konvensjonelt og som geriljakrig hvor begge sider utviklet teknologi til sin fordel. Tallrike forlatte blokkhus kan en fremdeles se på strategiske steder i Great Karoo. Et godt eksempel ligger ved siden av elva Geelbeks, 12 km utenfor byen Laingsburg.
Sauedrift er fremdeles den økonomiske ryggraden i Karoo, mens det er etablert andre former for agrikultur i områder hvor irrigasjon er mulig. I det siste har viltfarmer og turisme begynte å ha økonomisk innvirkning.
Klein Karoo
Som navnet impliserer er Klein Karoo den mindre (og sørligere) av de to underregionene av Karoo. Geografisk er den en fruktbar dal, avgrenset i nord av Swartberg og i sør av Langeberg og Outeniqua. Selv om grensene for regionen ikke er klart definert, regner de fleste regionen Barrydale som den vestlige grensen til Klein Karoo og Uniondale som den østlige grensen.
Dette området ble først utforsket av europeiske nybyggere sent i det 17. århundre. De traff kun på khoisan–folket i dette nokså tørre området. Moderne landbruksmetoder har ført til produktivitet og velstand til distriktet.
Big Black
Big Black var et støyrock-band fra Chicago i USA. Bandet var aktivt mellom 1982 og 1987. Frontfiguren var Steve Albini. Big Black nøt liten kommersiell suksess, men har vært svært innflytelsesrikt på andre musikere.
Sammen med Steve Albini, var også gitaristen Santiago Durango og bassisten Jeff Pezzati (Begge fra bandet Naked Raygun) med i bandets originale bemanning. I 1985 ble Pezzati erstattet med Dave Riley, som var med på innspillingen av begge studioalbumemne til Big Black: Atomizer (1986) og Songs About Fucking (1987)
Big Black's aggressive og musikk var preget av harde og intense gitarer, bruk av en Roland trommemaskin istedenfor en trommeslager og elementer av industriell rock. Tekstene var ofte basert rundt mørke og dystre politiske temaer, som mord, voldtekt, seksuelle overgrep mot barn, brannstiftelse, rasisme og kvinnehat. Bandet var kritiske til den kommersielle formen av rockemusikk, og avskydde den typiske måten musikkindustrien opererte på. Big Black ønsket å ha full kontroll over sin egen karrière. Selv når bandet var på sitt aller største, arrangerte de egne turneer, betalte for sine egne studioinnspillinger og nektet å signere kontrakter. Dermed hadde de en stor innvirkning på utviklingen av uavhengige artister og undergrunns musikk.
A Trick of the Tail
A Trick of the Tail er det syvende studioalbumet fra det engelske progressiv rock-bandet Genesis, utgitt i februar 1976. Dette er det første albumet der Phil Collins er hovedvokalist, etter at Peter Gabriel forlot bandet i mai 1975.
Etter at Gabriel forlot Genesis, holdt bandet utallige auditioner for å finne en ny vokalist. Av cirka 400 sangere, blant andre Jahn Teigen, var det Mick Strickland som fikk prøve seg, men etter et kort samarbeide ble Strickland og Genesis enige om at de ikke passet sammen allikevel. Phil Collins måtte noe motvillig gjøre et forsøk, og bandet bestemte seg for at Collins skulle være vokalist.
Det var naturlig nok stor spenning blant kritikere og publikum rundt denne utgivelsen, men bekymringen viste seg grunnløs. Gode kritikker og godt salg slo fast at det var et liv for Genesis også uten Peter Gabriel.
Ernst Gombrich
Ernst Hans Josef Gombrich (født 30. mars 1909 i Wien, død 3. november 2001 i London), mest kjent under initialene E.H., var en betydelig britisk kunsthistoriker og kunstskribent.
Liv og virke
Til tross for at han levde hele livet i England og arbeidet innenfor engelsk tradisjon ble han født i Wien i Østerrike. Hans familie var velstående av jødisk opprinnelse. Han fikk sin første utdannelse i Wien og kom deretter inn på Universitetet i Wien før han flyttet til England i 1936 hvor han tok en posisjon som forskningsassistent ved Warburg-instituttet ved University of London.
I løpet av andre verdenskrig arbeidet han for BBC hvor han overvåket tyske radiosendinger. I november 1945 kom han tilbake til Warburg-instituttet hvor han ble forfremmet til seniorforsker året etter, ble foreleser i 1948, reader i 1954 før han ble professor i klassisk historie og instituttets direktør i 1959, en posisjon han beholdt til 1972. Han ble innvalgt til Det britiske akademiet, fikk sin første adelstittel i 1966 og gjort til ridder i 1972. Gombrich ble i 1977 utnevnt til den tyske ordenen Pour le Mérite für Wissenschaften und Künste. Han mottok også en rekke andre priser.
Gombrich hadde en omfattende skribentkarriere og var en eminent skribent som nådde langt utover de akademiske sirkler. Han ble også utgitt på norsk. Hans første bok var Eine kurze Weltgeschichte für junge Leser, utgitt i Tyskland i 1936, som også ble den eneste boken han ikke hadde skrevet på engelsk. Den ble meget populær og ble oversatt til flere språk, og til engelsk i 2005 med en revidert utgivelse under tittelen A Little History of the World.
Hans Verdenskunsten (Story of Art) ble første gang utgitt i 1950, og på norsk i 1979, er i dag kommet ut i sin sekstende utgave, utgitt gjentatte ganger også på norsk, er bredt sett på som en av de aller beste kritiske introduksjonene til billedkunsten. Boken var opprinnelig ment for lesere i tenårene, men har etter flere utvidelser blitt en populær lesning for alle aldersgrupper. Boken har solgt flere millioner utgaver og blitt oversatt til mer en 30 forskjellige språk og har vært en bestselger på verdensbasis i nær femti år. Grunnen er ikke bare forfatterens kunnskaper og pedagogiske evner, men også hans smittende begeistring.
Andre verker er preget av hans evne til å lese billedkunst, spesielt tolket i lys av persepsjonspsykologi. Hans Art and Illusion (1960) står sentralt og er anerkjent som hans mest innflytelsesrike og langtrekkende verk. Hans samlet en rekke essay om kunst og kultur i bøkene Meditations on a Hobby Horse (1963) og The Image and the Eye (1981). Andre betydelige verker er Aby Warburg: An Intellectual Biography (1970), The Sense of Order (1979) og The Preference for the Primitive (utgitt posthumt i 2002). En komplett liste over hans utgivelser ble utgitt av J.B. Trapp, E.H. Gombrich: A Bibliography i 2000.
Familie
Gombrich giftet seg med Ilse Heller, en anerkjent konsertpianist i 1936. Deres eneste barn, Richard Gombrich ble forsker på India, lærer i buddhistiske studier og var professor i sanskrit ved Universitetet i Oxford fra 1976 til 2004.
Hvitløk
Hvitløk (Allium sativum) er en plante i løkfamilien som er nært beslektet med kepaløk (vanlig løk), sjalottløk, purreløk og bjørneløk. Den vokser ikke vilt, og antas å ha oppstått ved kultivering, sannsynligvis avledet fra arten Allium longicuspis, som vokser vilt i sydvest-Asia. Hvitløk har blitt brukt i uminnelige tider til både kulinariske og medisinale formål. Den delen av planten som oftest fortæres, er den delen som befinner seg i jorden, kalt hodet.
Hvitløk er lett å dyrke, og i milde klimaer kan den dyrkes året rundt. Kina er verdens desidert største produsent av hvitløk, og i 2012 anslås det at det ble dyrket om lag 20 millioner tonn i landet.
Biologi og kjemi
Inntak av hvitløk fremkaller ofte uønsket lukt. Dette er fordi hvitløkens celler skades ved knusing, oppmaling eller tygging, og av dette frigjøres enzymet alliinase. Dette setter i gang dannelsen av svovelforbindelsen allicin (trolig en forsvarsmekanisme som skal hindre planten i å bli spist opp av dyr), som når den omdannes i fordøyelsessystemet blir til allyl-metylsulfid. Denne komponenten klarer ikke kroppen å bryte ned og overføre til blodstrømmen. Derfor kvitter kroppen seg med den illeluktende substansen gjennom avføring, tarmgass, lunger og hud. Fersk persille kan motvirke hvitløkslukten.
Hvitløk og mennesker
Hvitløk er et utmerket immunstimulerende middel, som sammen med solhatt er en av de mest brukte urtene. Hvitløk ble beskrevet som medisin allerede for 5 000 år siden, og i 1858 oppdaget Louis Pasteur hvitløkens antibiotiske egenskaper. Hvitløk inneholder stoffer som hemmer vekst av skadelige bakterier, sopp, virus og innvollsorm. Høyt innhold av svovelkomponenter og allicin gjør at hvitløk virker som et antibiotikum uten å skade nødvendig bakterieflora i tarmkanalen. Den har effektiv immunstimulerende og betennelsesdempende effekt. Hvitløk har spesielt virkeområde i forbindelse med lever, blod, hjerte-kar og immunforsvar. Den brukes ved forskjellige tilstander med infeksjon og betennelse, og som et generelt immunstimulerende middel. Rå hvitløk er også bra mot hoste, forkjølelse og bronkitt, og dersom man spiser hvitløk regelmessig, kan det forebygge forkjølelse og influensa. Hvitløk kan gjerne inntas sammen med solhatt og C-vitamin.
Hvitløk og dyr
En rekke veterinærer anbefaler (fortsatt) å gi hunder hvitløk av ovennevnte grunner, men forskere har for lengst påvist en sammenheng mellom autoimmun anemi (en alvorlig sykdom som får immunsystemet til å angripe og ødelegge røde blodceller) hos hunder og inntak av hvitløk (og en del andre kål- og løk-grønnsaker). Tilsvarende kan også gjelde andre dyr. Det er imidlertid fortsatt uklart hva som trigger den negative responsen, som kan ha sammenheng med at immunforsvaret og bakteriefloraen i tarmkanalen alt er i ubalanse når det gis hvitløk. Slik kan trigge uventende kjemiske reaksjoner som kan lede til utløsning av den akutte sykdommen.
S7 Airlines
Sibir Airlines blir S7 Airlines
Flyselskapet skiftet navn våren 2006 fra Sibir Airlines. S7 er Russlands nest største flyselskap målt i antall passasjerer – 4,9 millioner i 2006. Det flyr innenriks i Russland og til og fra internasjonale destinasjoner i Israel, Japan, Kina, Sør-Korea, Tyrkia, Tyskland og de De forente arabiske emirater. Flyselskapets hovedflyplasser er Domodedovo internasjonale lufthavn i Moskva og Tolmatsjovo lufthavn i Novosibirsk samt Irkutsk internasjonale lufthavn i Irkutsk.
Historie
Sibir Airlines ble grunnlagt i mai 1992 i Ob, en mindre by i nærheten av Novosibirsk. Selskapet er en etterfølger av det tidligere Tolmatsjevo forenede flygruppe (russisk: Толмачевский объединенный авиаотряд), som var en lokal underavdeling av Aeroflot. Tolmatsjevo forenede flygruppe kan dateres tilbake til 12. juli 1957, hvor den startet med flyvninger fra Moskva til Novosibirsk. Selskapets første internasjonale flyvning gikk i 1991 til Harbin i Kina. I 1994 sluttet selskapet seg IATA og samme år ble selskapet privatisert og omdannet til aksjeselskap og åpnet også den første internasjonale rute fra Novosibirsk til Frankfurt i Tyskland.
På tross av den internasjonale ruten forble Sibir Airlines opp gjennom første halvdel av 1990-årene et middels stort regionalt flyselskap, som så mange andre av de regionale flyselskapene som ble dannet ut fra Aeroflot, og konsentrerte seg i alt vesentlig om innenriksflyvninger ut fra Novosibirsk. Mot slutten av 1990-årene startet imidlertid Sibir Airlines en aggressiv ekspansjonspolitikk på det interne russiske marked.
Sibir Airlines vokste hovedsakelig gjennom sammenslutninger med, eller overtakelser av andre mindre regionale flyselskaper; i 2001 Vnukovo Airlines med base på Vnukovo internasjonale lufthavn, i 2002 det armenske ArmAvia, i 2004 Chelyabinsk airlines. I 1999 åpnet Sibir Airlines en Moskva-avdeling på Vnukovo internasjonale lufthavn og i 2002 en charteravdeling fra Sjeremetjevo internasjonale lufthavn. Sibir Airlines ekspanderte også med en avdeling i Irkutsk.
Siden 2003 var Sibir Airlines det nest største russiske flyselskap: nummer to på utenriksflyvninger og nummer en på innenriksflyvninger. Flyselskapet fraktet 3,4 millioner passasjerer i 2003 og hadde 4 950 ansatte i januar 2005.
I 2005 ble det London-baserte Landor Associates engasjert til å gjennomføre en stor markedsføringskampanje for Sibir Airlines omkring det nye navnet «S7», og den 5. mai 2006 skiftet Sibir Airlines offisielt navn til S7 Airlines. Samtidig ble det satt igang en stor markedføringskampanje under slagordet «Frihet til å velge» («Свобода выбирать»).
I desember 2006 ble S7 Airlines det andre russiske flyselskap til å følge opp og etterleve den sikkerhetsstandarden som er fastsatt av International Air Transport Associations International Safety Audit (IOSA), som er en global sikkerhetsstandard.
I juli 2007 kunngjorde S7 at selskapet ville slutte seg til Oneworld-alliansen.
Flåte
S7 Airlines flyflåte består av følgende fly (juli 2007) Det første vestlige fly, en Airbus A310, ble innkøpt i 2004. Sommeren 2004, under Farnborough Air Show, underskrev også S7 en avtale om kjøp av 50 av den nye typen Sukhoi Russian Regional Jet som skulle leveres i 2007. Senere skiftet det dog mening og avlyste ordren, med den begrunnelse at de nye spesifikasjoner ikke lenger passet til selskapets krav Den 29. mai 2007 kunngjorde Boeing at S7 hadde bestilt 15 Dreamliners for levering i 2014 og ytterligere 10 opsjoner på typen.
Feren
Feren er en innsjø i kommunene Meråker og Verdal i Trøndelag fylke. Den største delen av innsjøen ligger i Meråker.
Utløpet til elva Forra er fredet som Øvre Forra naturreservat.
I sjøen finnes ørret og røye. Det er tillatt med garnfiske, mot kjøp av fiskekort.
Bjørnsgård skole
Bjørnsgård skole var en barneskole på Østre Toten og ble lagt ned skoleåret 2008/2009 da utbyggingen av Kapp skole var ferdig.
Langvatnet (Rana)
Langvatnet er en innsjø i Rana kommune i Nordland fylke. Langvatnet er regulert som magasin for Langvatn kraftverk og Reinforsen kraftverk. Langvassgrenda ligger for vestenden, i nordøst Røvassdalen. Langvatnets naturlige utløp er mot Ranelva gjennom Langvassåga.
Bjørnsgård skole
Til skolen søkte den nordre delen av tettstedet Kapp og den søndre delen av bygdelaget Nordlia.
Langvatnet (Rana)
Fra den vestre og den østre delen av Svartisen renner Glomåga ut i Langvatnet, sammen med de mindre sideelvene Trolldalselva, Leiråga og Ramnåga. Fra den østre delen av Svartisen renner Svartisåga og Blakkåga, og møtes som Raudvassåga, som også er tilknyttet Langvatnet. Oppdemningen av Reinforsen dam, i nærheten av Reinforsen kraftverk, fører nemlig til at Raudvassåga ofte renner ut i Langvatnet. Det medfører også at vannet fra Ranelva tidvis renner oppover Langvassåga og ut i Langvatnet. Strømningsretningen i Langvassåga er avhengig av tilløpet til og vannstanden i Langvatnet, vannføringene i Raudvassåga og Ranelva, lukestillingene i Reinfossen dam og driften i Langvatn kraftverk.
Bjørnsgård skole
Kretsen ble oppretta i 1861, på skoletomt kjøpt fra garden Bjørnstad (Stor-Bjørnstad). Dette danner nok den umiddelbare bakgrunnen for navnet Bjørnsgård.
Det ble først oppført ei lita toroms skolestue, men i 1894 ble det bygd en litt større bygning i tillegg. Bjørnsgård skole holdt hus her til i 1919, da hele skolen flytta en snau kilometer lenger sørøst, til ei tomt utskilt fra garden Hermannrud. Skolen kom nå nærmere Kapp og tettbebyggelsen ved Faukalplassen, som hadde vokst fram etter at gamle Bjørnsgård skole ble bygd. Bygget som ble oppført i 1919, brant ned i 1971. Nytt skolebygg ble oppført på samme tomt og ferdigstilt i 1973.
Ergonomi
Mente du menneskelige faktorer?
Ergonomi (av gresk ergon (ἔργον), arbeid, og nomos (νόμος), lov) er definert som vitenskapen om utforming og bruk av arbeidsredskaper og tilrettelegging av arbeidsplasser slik at arbeidet kan gjøres mest mulig effektivt, og uten yrkesskader eller ubehag. Men hvorvidt resultatene av denne vitenskapen blir praktisert, er ofte et spørsmål om bl.a. politikk og økonomi. Dataskjermer med grønn skrift på sort bakgrunn forble i bruk lenge etter at en fant ut at fargeskjermer eller skjermer med sort-på-hvitt var mer ergonomiske (bedre for øynene) – dels fordi de mer ergonomisk skjermene lenge var svært kostbare, dels fordi forholdsvis få satt foran en dataskjerm. I noen tilfeller har ergonomiske hensyn vunnet frem fordi fagbevegelsen har bidratt til å kjempe frem lover og forskrifter som arbeidervernloven i 1936, arbeidsmiljøloven (1977) og støyforskrifter. Ergonomi er en viktig del av velstandsutviklingen, også fordi stigende lønnskostnader gjør at bedriftene simpelthen ikke har råd til å la være å legge vekt på ergonomien. Ergonomi henger sammen med universell utforming, dvs. at bygninger, kollektivtrafikk, arbeidsredskaper osv. utformes slik at de i prinsippet kan brukes av alle.
Historikk
I norsk er ordet kjent siden 1965 og kommer trolig fra engelsk ergonomics via svensk. Men både bedriftsøkonomiske og menneskelige hensyn har gjort at en har forsøkt å bedre ergonomien på arbeidsplassene lenge før ordet kom i bruk.
Ergonomi er brukt synonymt med bioteknologi. I dag har disse ordene forskjellig betydning, selv om forskning i menneskets biologiske forutsetninger er et viktig del av ergonomiens vitenskapelige grunnlag.
Ergonomi og universell utforming (uu)
Ergonomi henger nær sammen med universell utforming (uu). Eksempler:
Kampen mot støy på arbeidsplassen
Hørselsskader pga. støy utgjør halvparten av alle yrkesskader i Norge. . Forskrift om vern mot støy på arbeidsplassen. Likevel får anslagsvis 2000 mennesker i Norge pr. år hørselsskader på jobb. Bl.a. barnehageansatte og kundebehandlere i såkalte callsentre fremheves som særlig utsatt, likeså oljeindustrien. Enkelte studier har vist forekomst av sensorineuralt hørselstap hos over 40 % blant ansatte i diskotek mot 10 % i referansegruppen.
Støy er langt mer enn hørselsskader
Hørselsskader er bare én av mange helseskader som forårsakes av støy, også støy på arbeidsplassen. De fleste støyplagene forårsaker ikke hørselstap. Støyen er like fullt sjenerende og ofte helseskadelig. I Norges sjeneres ca. 1,7 mill. mennesker av støy, hvorav ca. 1,5 mill. av veitrafikkstøy. I Nederland oppgir 40 % å være svært sjenert (highly annoyed) av støy, og også her er veitrafikk den støykilden som sjenerer flest. Og mange av disse, f.eks. yrkessjåfører og veiarbeidere, har veien som arbeidsplass. På kontorarbeidsplasser er viftesus fra ventilasjons- og klimaanlegg og kontormaskiner en vanlig støykilde.
Ergonomi i IKT
I 1980-årene satset særlig selskaper som Ericsson, Nokia og Tandberg på ergonomi. En PC fra Ericsson anno 1985 ble omtalt slik:
«Skjermen er behagelig å se på, tastaturet greit å betjene og lydnivået eksemplarisk lavt»
Karvetiere
Karvetiere (Carvetii) var en keltisk stamme i jernalderen og siden identifisert som en civitas (kanton = distrikt) i romersk Britannia i området som i dag er Cumbria i nordvestlige England. Det har vært spekulert om de også var bosatt umiddelbart nord for Hadrians mur.
Påvisning av eksistens
Karvetiere er ikke omtalt i Klaudios Ptolemaios’ Geografike, og heller ikke i andre antikke tekster. De er kjent fra tre romerske inskripsjoner fra 200- og 300-tallet e.Kr.; en av disse er gått tapt. En av disse var på en gravstein i Old Penrith, det vil si den romerske festningen Voreda, nord for dagens by Penrith. De to andre var på to milepæler; en ved Frenchfield (nord for Brocavum), og den andre ved Langwathby i Cumbria, begge i nærheten av Penrith. Higham & Jones, i 1985, foreslo at kombinasjonen av de første inskripsjonene nevnt over «gjør det mulig å anta eksistensen av 'civitas Carvetiorum', eller kanton av Carvetii, og eksistensen av dets eget råd eller styrende funksjon.»
Hovedstad eller maktsenter
Hovedstaden til karvetierne er antatt å ha vært Luguvalium (dagens Carlisle), som er den eneste kjente befestede by i regionen. Higham & Jones forslår, gitt lokaliseringen av inskripsjonene, og gitt at det beste landet i området er rett ved, og dessuten gitt eksistensen av en stor (3 hektar) innesluttet bosetning et par mil sørøst for Penrith i Edendalen, at Clifton Dykes er «den logiske lokaliseringen for 'caput Carvetiorum'», («senteret til Carvetii»). Med andre ord, til tross for senere betydning for Carlisle som senter for aktivitet etter at romerne hadde invadert De britiske øyer, og som det sannsynlige stedet for beslutninger i stammeråd, var Edendalen «det sentrale området». Området rundt Brougham, med dens tilsynelatende viktigheten av kulten til guddommen Belatucadrus, dets strategiske posisjon i Edendalen med dens veier østover over Stainmore i Penninene, dets historie som forsamlingsplass med tre neolittiske jordvoller (engelsk: henge), foruten det antatte før-romerske senter ved Clifton Dykes, kan ha vært hovedområdet for karvetiernes bosetninger, i det minste før de romerske militærkampanjer på 70-tallet. Faktisk kan dette ha vært årsaken til at romerne bygde festningen ved Brocavum.
Rivet & Smith har forslått at navnet 'Carvetii' kan referere til det brytonske ordet karvos (carvos) i betydningen «dådyr» eller «kronhjort», og det kan ha assosiasjoner til den behornete guddom Belatucadrus nevnt over.
Den romerske festningen ved Stanwix på nordsiden av elven Eden var en av komponentene som ble til den senere byen Carlisle. De andre synes å ha vært en betydelig bosetning av folk sør for elven. En romersk festningsanlegg, bygget av Agricola, ble reist på stedet rundt 78-79, omtrentlig der hvor dagens Carlisle Castle er lokalisert. Det ble ombygd på 100-tallet, og ombygget i stein rundt 200. Arkeologiske utgravninger i områdene Blackfriars og Lanes har indikert en betydelig vicus (sivil bosetning), assosiert til de ulike utviklingsstadiene til festningen.
Tilknytning til andre stammer
Karvetiere kan ha vært en del av en sammenslutning med nabofolket brigantere, og en del forskere, blant annet Higham & Jones, har spekulert om Venutius, første ektemann av briganternes dronning Kartimandua og senere, i år 69, en viktig brytonsk motstanderleder, kan ha tilhørt karvetierne. En rekke militære leirer som ble utplassert av den romerske guvernøren Quintus Petillius Cerialis i hans krigføring tidlig på 70-tallet, strakte seg fra Stanwick, over passet i Stainmore, og mot Edendalen. Det antyder at karvetierne var «sentrum for Venutius’ maktbase og det fremste målet for (...) kampanjene.»
Terhathum (distrikt)
Terhathum er et av Nepals 75 administrative distrikter.
Terhathum-distriktet ligger i Østregionen, Kosi Sone. I vest og sør og litt i sørøst grenser det mot Dhankuta, langs den nordligste delen av vestgrensa mot Sankhuwasabha, i nord mot Taplejung, i øst og sørover mot Panchthar. Terhathum regnes til åsdistriktene.
Distriktet har 32 distriktsutviklingskomiteer og ingen bykommune.
Fra folketellinga i 1991 til 2001 gikk gruppa andre religioner opp fra 23,4 % til 37,3 %, buddhisme vokste med 3,7 %, mens hinduisme sank fra 68,9 % til 51,3 %. Dette er et uttrykk for den nasjonale og politiske oppvåkninga blant kirat-folket limbu i distriktet, som dyrker sin egen gamle religion kiranti.
Tredal
Tredal er en norsk produsent av tilhengere. De er organisert som aksjeselskap, og holder til i Sør-Audnedal i Lindesnes i Agder. De ble etablert i 1987. Spesielt for Tredal-tilhengere er hjulopphenget med svingarm med skruefjærer og dobbeltvirkende støtdempere, et mer påkostet og dyrere system enn konkurrentene. Tredal hevder dette gir bedre kjøreegenskaper. Tradisjonelt har Tredal laget karmer på tilhengerne i treverk, men noen produkter kan fås med aluminiumskarmer.
Hollandse Waterlinie
Hollandse Waterlinie kan vise til:
Lamphun (provins)
Lamphun (กำแพงเพชร) er en provins i det nordlige Thailand. Den grenser til naboprovinsene Chiang Mai, Lampang, og Tak,
Provinsen ligger langs østbredden av elven Mae Nam Ping sørøst for Chiang Mai, og i skråningene oppover fjellrekken øst for elven. Viktige severdigheter er templene Wat Phra That Haripunchai og Wat Pa Lan, som også er utgangspunkt for turisme utfra det nærliggende turismesenteret Chiang Mai.
Administrativ inndeling
Lamphun består av åtte distrikter (amphoe) og 51 underdistrikter (tambon), samt i alt 551 landsbyer (muban). Kommunene er:
I nasjonale valg er det tre valgkretser i provinsen.
Belgias Grand Prix 2011
Belgias Grand Prix 2011 (offisielt navn: 2011 Formula 1 Shell Belgian Grand Prix, ) var et Formel 1-løp som ble arrangert 28. august 2011 på Circuit de Spa-Francorchamps i Belgia. Det var det tolvte løpet i Formel 1-sesongen 2011.
Bakgrunn
FIA forbød bruk av DRS gjennom Eau Rouge-svingen på grunn av hensynet til førernes sikkerhet, på samme måte som i Monaco. DRS vil ikke bli tillatt brukt fra inngangen til hårnålssvingen La Source og bakketoppen etter Eau Rouge. DRS-sonen i selve løpet vil være på Kemmel-langsiden, fra Raidillon til Les Combes.
Etter å ha gjennomført en treningsomgang for Renault på Hungaroring ble Bruno Senna forfremmet til løpsfører under Belgias Grand Prix, hvor han erstattet Nick Heidfeld.
Løpet representerer også Michael Schumachers 20-årsjubileum for hans Formel 1-debut under Belgias Grand Prix 1991. Schumacher brukte en spesiell gullhjelm for å markere anledningen.
Fritrening
Den første fredagstreningen ble erklært «våt» etter en regnskur like før pitlane åpnet. Mercedes-førerne Michael Schumacher og Nico Rosberg satte tidlig rundetider på godt under to minutter på tørt føre og slicks-dekk. Disse tidene ble stående øverst på lista over rundetider for resten av treningsøkta. Lewis Hamilton var tredje raskest med en tid rundt ni sekunder langsommere på intermediate-dekk. Bruno Sennas retur Formel 1 endte brått da han spant av banen etter Rivage og skadet sin Renault R31 så mye at han ikke kunne fortsette. Paul di Resta hadde en lignende hendelse i samme sving noen minutter senere, noe som medførte at treningen måtte rødflagges mens banefunksjonærene fjernet hans Force India VJM04.
Også den andre treningsomgangen ble preget av regn. Det ble dog kjørt en god del runder på en gradvis opptørkende bane, og alle førerne fikk satt tider på slicks, før regnet kom tilbake rundt halvtimen før slutt. Tidsavstanden mellom førerne var heller ikke så store som under formiddagstreningen. Mark Webber satte raskeste rundetid, fire sekunder raskere enn Schumachers tid fra første treningsomgang. Fernando Alonso var nummer to, foran Jenson Button og Lewis Hamilton. Omgangen var også uten krasj eller andre hendelser, men Renaults Vitalij Petrov fikk et problem med styringen som gjorde at han avsluttet omgangen på tjuefjerde og sisteplass.
Den tredje og siste treningsomgangen på lørdag formiddag ble også erklært «våt», faktisk så våt at de fleste førerne ikke kom ut før de siste minuttene av omgangen. Mark Webber var igjen raskest, foran Lewis Hamilton og Jaime Alguersuari. Ferrari kjørte veldig lite og endte på 23. og 24.-plass, hvor Felipe Massa bare kjørte syv runder og Fernando Alonso ikke satte noen rundetid i det hele tatt.