cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Philip Manshaus
Holdninger
I slutten av juni 2019, skrev Johanne at Manshaus mener homofile kan lære å bli heterofile. Den 28. juni skrev hun: «Philip snakker om rase og renavl. Åpenbart er det hvite som anses å være mennesker.». Den 1. juli skrev hun videre: «Philip er så rasistisk og hatefull. Jeg føler meg ikke trygg.» Den 9. august skrev hun at Manshaus hører på en tale. Det vites ikke hvem taleren er og i hvilken sammenheng det er, men det skrives at «[h]an hører på en tale om hvor skitne og ekle kinesere er som rase. Kan du forstå hva jeg gjennomgår? Dette er galskap.»
Den 6. august nevnte søsteren at Manshaus har rommet fullt av nynazistisk propaganda, deriblant artikler om masseskytinger. Disse skal ha vært dekket over av et norsk flagg. Den 9. august skrev hun: «Min mor snakket med min far om Philip. Så dagen etter fjernet han [Philip] artiklene fra veggen. Så godsnakket han med min mor. Det virket ikke ekte. Det syntes ikke hun heller. Philip snakker nesten aldri med henne.»
Drapet på Johanne Ihle Hansen
Manshaus drepte den 17 år gamle søsteren Johanne Ihle Hansen i hennes seng i familiehjemmet der hun bodde; selv bodde Manshaus på det tidspunktet i Oslo. Manshaus brukte et våpen som tilhørte faren til å begå drapet. Søsterens opphav i Kina gjorde at saken fikk oppmerksomhet også i Kina.
Den 10. august 2019, samme dag som moskéangrepet, skjøt og drepte Philip Manshaus søsteren. Hun satt da i sengen på sitt soverom og holdt på med sin bærbare datamaskin. Klokken 22:02 kunngjorde politiet på Twitter at de hadde funnet henne skutt og drept i deres felles hjem i Snaret i strøket Eiksmarka i Bærum. Drapet skjedde mellom 14:15 og kl 14:57 samme dag. Stemoren observerte henne sovende kl 14:15 på soverommet i boligen i Snaret på Eiksmarka, like før hun dro til Drammen sammen med venninner. Den siste GPS-registreringen som knytter seg til hjemmeadressen er 14:57. Manshaus har selv forklart at han ventet 20 minutter før han drepte søsteren, altså omkring kl 14:35. Obduksjonsrapporten viste at søsteren ble drept av fire skudd fra en 22 kalibret salongrifle, tre skudd mot hodet og et i brystet. Alle skuddene var dødelige og ble avfyrt fra kloss hold og kort tid etter hverandre. Søsteren ble drept i sin egen seng, på sitt eget rom og uten noen tegn til kamp. Patronhylsen ble funnet bak sengen hennes, og drapsvåpenet ble senere funnet i terrorsiktedes bil.
Manshaus utførte drapet fordi han fryktet en fremtidig rasekrig i Norge og ville beskytte foreldrene. Han mente at personer som omgås ikke-europeiske personer (deriblant foreldrene) ville lide, og kanskje måtte bøte med døden. Klokken 11:36 handlet han mel, ris, sukker, spaghetti, knekkebrød, pasta, hermetikk og melk for 660,50 kroner hos Kiwi Eiksmarka i Niels Leuchs vei 46. Han betalte kontant. Matvarene var ment for faren og stemoren; Manshaus selv trodde at han kom til å bli fengslet eller dø under angrepet. Han tenkte først å rekognosere rundt moskéen, men ombestemte seg fordi dette var for risikabelt. Derfor brukte han tiden på å handle tørrvarer, og ankom Kiwi-butikken kl 11:14.
Pakkers
Pakkers er en norsk musikkgruppe, tidligere kjent som Matpackers, bandet er fra Vindafjord i Rogaland. Gruppa platedebuterte i 1998 med albumet Tviarbeid og etter albumet Hedersmann i 2005, valgte bandet å skifte navn til Pakkers. I 2010 kom albumet La hammeren slå.
Philip Manshaus
Drapet på Johanne Ihle Hansen
Søsteren ble bisatt 4. september 2019 i Haslum krematorium i Bærum. Justis- og innvandringsminister Jøran Kallmyr (Frp) var til stede i bisettelsen, og holdt tale. Det samme gjorde Bærums ordfører Lisbeth Hammer Krog (H). Også representanter fra Al-Noor-moskéen deltok, deriblant Muhammad Rafiq og Muhammad Iqbal Javes. Amna Mohammar holdt tale: «Hun vil alltid bli husket som en modig og kjærlig jente. Hun er en helt som trolig avverget at flere enn hennes eget liv gikk tapt den dagen», sa hun. Rundt 400 personer møtte opp i bisettelsen.
En av politiets teorier var at Johanne ble drept fordi hun prøvde å stanse angrepet. men etterforskningen konkluderte med at drapet var rasistisk motivert.
Den 9. oktober 2019 var det en lysmarkering utenfor Stortinget til minne om Johanne Zhangjia Ihle-Hansen i regi av Antirasistisk Senter, Norsk Folkehjelp og Utenlandsadoptertes politiske utvalg (UAPU).
Moskéangrepet i Bærum
Manshaus angrep lørdag 10. august 2019 den sunniislamske barelvi-moskéen Al-Noor Islamic Centre Bærum kommune. Han skjøt seg gjennom nødutgangen, og løsnet skudd inne i moskéen. Manshaus ble overmannet av Mohammad Rafiq og Mohammad Iqbal i moskeen før han rakk å forårsake alvorlig fysisk skade. Politiet kom til stedet og pågrep Manshaus knapt 30 minutter etter at angrepet begynte.
Fengslingsmøtene
Retten bestemte 12. august at Manshaus skulle sitte i varetektsfengsel med brev-, media- og besøksforbud i fire uker ved Ila fengsel og forvaringsanstalt, frem til 9. september. To av disse ukene var i full isolasjon. Tingretten anså at det forelå en sterk sannsynlighet for at han ville foreta nye lovbrudd av samme karakter, dersom han ikke ble fengslet. Mandag 26. august ble isolasjonen utvidet med to uker til på grunn av usikkerheten om han samarbeidet med andre om angrepet. Den 9. september ble varetektsfengslingen utvidet med fire uker igjen og på fengslingsmøtet strakte Manshaus ut armen sin i en «hitlerhilsen» for å hilse til de andre som var til stede på møtet.
Manshaus hadde et islamofobisk verdensbilde og var spesielt opptatt av muslimers innvandring til Norge, og har fortalt at han planla angrep mot muslimer i Oslo og å spraye «MANSHAUS var her» ulike steder.
Straffesak
Straffesaken åpnet i Asker og Bærum tingrett den 7. mai 2020, og var berammet til å pågå frem til 26. mai 2020.
Selv om Manshaus tidligere har innrømmet alle forhold, hevdet han å være uskyldig fordi han handlet i nødverge. Under saken har det også kommet fram at Manshaus på nettforumet EndChan skrev at han vil bidra til en rasekrig, en borgerkrig eller voldelig konfrontasjon mellom grupper i samfunnet som han mener nødvendigvis vil komme.
Manshaus tok betenkningstid etter å ha blitt dømt til 21 års forvaring, med en minstetid på 14 år, 11. juni 2020. Men etter at betenkningstidens utløp bestemte han seg for ikke å anke, og dommen ble dermed rettskraftig, ettersom Riksadvokaten allerede hadde godtatt dommen.
Anders Hammers bok
Journalisten Anders Hammer har skrevet bok om Manshaus. Manshaus’ radikalisering var svært tydelig for kamerater og andre som kjente ham, og i kameratgjengen ble han kalt «nynazisten». Ifølge Hammer gikk Manshaus i tenårene gjennom sterk søking etter identitet og lette febrilsk etter et sted å høre til. Manshaus ble radikalisert gjennom nettsteder og krypterte apper. Hammer mener at varslene som ble sendt politiet var konkrete og urovekkende ved at det viste voldspotensiale (de første varslene ble sendt PST 14 måneder før angrepet). Manshaus og hans handlinger ligner ifølge Hammer svært mye på skoleskytinger i USA utført av unge menn som trolig har lest mye av det samme. Hammer mener politiet reagerte tregt da meldingene kom fra moskeen og først ikke tok det på alvor. Boken baserer seg stort sett på samme materiale som Hammers dokumentar for NRK (2021). Hammer dokumenterer ved hjelp av Manshaus’ søkehistorikk på internett at radikaliseringen begynte tidligere enn opprinnelig kjent: Manshaus leste seg i 2017 opp på skoleskytinger i USA og var aktiv på 4chan og 8chan. Manshaus leste om kjente nynazister, massedrap, andre verdenskrig og så på voldelige videoer. Ifølge Hammer ble han inspirert av detaljene i ekstremismen han leste om. Hammer mener terrorister er inspirert av hverandre og viser til at Manshaus satte seg inn i angrepet i Christchurch, New Zealand, i 2019. Hammer intervjuet Manshaus som ikke viste tegn til anger eller endring i oppfatninger og tenkemåte, og som heller ville argumentere for og formilde sitt syn.
Anne Bitschs bok
Samfunnsforskeren Anne Bitsch ga i 2022 ut boken ''Den norske skyld. En beretning fra rettssaken mot Philip Manshaus'' (forlaget Res Publica). I boken beskrives Manshaus' nervøsitet blant annet i form av fikling med bukselinningen. Boken legger til grunn at det ikke finnes ensomme ulver fordi alle personer virker i en kontekst: Jo mer utbredte rasistiske ytringer desto større sannsynlighet for at de dukker opp «ensomme ulver». Uredigerte plattformer på internett spiller i denne sammenheng en viktig rolle ifølge boken. Boken peker på hans radikalisering i tid fallt sammen med en hardere retorikk i norsk offentlighet i 2018, rettet særlig mot muslimer samt jøder. Bokens faglige analyser bygger blant annet på Theodor Adorno (The Autoritarian Personality), Hannah Arendt og Harald Ofstad.
Ekvatorial-Guineas provinser
Ekvatorial-Guinea er inndelt i syv provinser (provincias). Provinsene er i sin tur inndelt i tretti distrikt.
Servitutt
En servitutt (av latin: servitus = slaveri, avhengig stilling) er en rettighet på en grunneiendom som begrenser grunneierens bruk av eiendommen. Servitutten kan være tidsbegrenset eller evigvarende. En servitutt kalles også for en heftelse på den eiendom den hviler.
En servitutt etableres som hovedregel ved at det inngås en avtale (skriftlig eller muntlig) mellom partene som berøres, men den kan også være etablert gjennom hevd.
En servitutt sikres rettsvern ved at den tinglyses på den eiendom den hviler. En anmerking om tinglysing av servitutten blir ført inn i grunnboken, mens selve dokumentet som beskriver rettigheten føres inn i panteboken.
For servitutter som gjelder eiendom gjelder reglene i «Lov um særlege råderettar over framand eigedom av 1968-11-29» (Servituttloven).
Ved overdragelse av servitutter har eieren normalt forkjøpsrett til servitutten, det gjelder likevel ikke servitutter som ligger til fast eiendom eller et foretak.
Det er to hovedtyper servitutter: Personlig servitutt og realservitutt.
Personlig servitutt
Personlig servitutt innebærer at rettigheten er knyttet til en person, et firma eller en organisasjon. For eksempel en personlig jaktrett, en forkjøpsrett eller et kår. Klassisk er også et kraftselskaps rett til å ha elektrisitets-ledninger og stolper på privat grunn.
Som en hovedregel kan en personlig servitutt selges eller overdras til en annen, uten at grunneierens samtykke er nødvendig.
Realservitutt
Realservitutt innebærer at rettigheten er knyttet til en annen eiendom. For eksempel en veirett, en beiterett eller en brønnrett. Den eiendom som innehar rettigheten kalles for den herskende eiendom, mens den eiendom rettigheten hviler på kalles den tjenende eiendom. Realservitutter er ment å avhjelpe mangler ved den herskende eiendom. Realservitutter kan igjen inndeles i to typer:
En realservitutt er som regel stedbunden, det vil si at den hviler på en bestemt del av den tjenende eiendom.
Andre avarter - Legalservitutt
Det finnes også heftelser eller rettigheter som hviler på eiendommer og begrenser eierens rådighet, og som ikke tinglyses. Slike heftelser som er stiftet gjennom lov eller offentlige pålegg og vedtekter kan kalles for legalservitutter. Her er det flere varianter:
Svakheter i det norske systemet
Realservitutter blir bare anmerket i grunnboksbladet for den tjenende eiendom, og ikke for den herskende eiendom. Det vil si at ved salg av en eiendom, vil ikke grunnboksbladet for denne eiendom vise hvilke rettigheter denne har på en annen eiendom.
Dersom en eiendom deles ved en delingsforretning, vil alle servitutter som er tinglyst på hovedeiendommen automatisk bli overført til den nye eiendommen, selv om servituttene er stedbundne og ikke berører den nye tomten. I Norge er det ikke noe system som fanger opp dette problemet ved delingsforretningen, og mange eiendommer har derfor tinglyste servitutter som er eiendommen uvedkommende.
Se også
Pant (sikkerhet)
Gluntan tvers gjennom
Gluntan tvers gjennom er et musikkalbum av Gluntan, utgitt i 1994 på selskapet Tylden & Co. Albumet ble produsert av Bård Svendsen.
Malte Jakschik
Malte Jakschik (født 3. august 1993) er en tysk roer.
Han representerte Tyskland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok sølv i åtter.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok han sølv i åtter.
Pavol Demitra
Pavol Demitra (født 29. november 1974, død 7. september 2011 i Tunoschna ved Jaroslavl, Russland ) var en slovakisk profesjonell ishockeyspiller. Han spilte blant annet som senter i St. Louis Blues, Los Angeles Kings, Minnesota Wild, Vancouver Canucks og i Lokomotiv Jaroslavl.
Pavol Demitra er født i Dubnica nad Váhom i Tsjekkoslovakia (nå Slovakia). Han ble rangert som nummer 227 av Ottawa Senators i NHL Entry Draft i 1993, noe som markerte starten på hans NHL-karriere.
Han omkom i flyulykken i Jaroslavl 2011.
Banesykling under EM i Glasgow 2018 – 10 km scratch kvinner
10 km scratch for kvinner under EM i banesykling 2018 ble arrangert i Glasgow i Skottland 3. august 2018.
Eksterne lenker
Offisiell resultatliste
Badeparken (Sandefjord)
Badeparken er en stor, offentlig park i Sandefjord sentrum. Parken har navn fra Sandefjord kurbad, som ble etablert i 1837. Badet kjøpte Hjertnes gård i 1866, og parkområdet var brukt av badets gjester på vei mellom Kurbadet øst for parken og sosietetsbygningene i vest, der Park hotell kom i 1959. Dagens modernistiske park ble anlagt i årene som fulgte. Skulpturparken «Poseidon» ble anlagt midt i parken med utsyn til fjorden i 1995. Det er også tilrettelagt lekeplass for små barn og store områder for ulike arrangementer året gjennom.
Utforming og skulpturgruppen Poseidon
Parken er nesten flat, med svak stigning mot nord. Grupper av trær skaper skygge og avdeling, mens gangstier skjærer gjennom i alle retninger. Langs Kulturhuset Hjertnes ligger et felt med kunstklipping og blomster. En ballbane finnes i nordvest og en lekeplass mot Jernbanealleen.
Midt i parken ligger et basseng og en buet flate med hardt dekke der skulpturgruppen «Poseidon» av Nina Sundby ble avduket i 1996. Gresk mytologis gud for blant annet havet ser mot fjorden og har følge av to nymfer, som i mytologien beskyttet vegetasjonen og alltid hjalp sjømenn i nød.
Vest i parken står et basseng med skulpturen «Gutten i båten» av Kåre Orud, en gave fra Sandefjords Sparebank ved bankens 100-årsjubileum i 1957. Skulpturen ble overrakt kommunen i 1961.
Tilknytning til Kurbadet på 1800- og tidlig på 1900-tallet
Da Sandefjord kurbad kjøpte Hjertnes gård i 1866, begynte badet å selge tomter langs den nyanlagte Hjertnæsveien, dagens Hjertnespromenaden. Flere velstående mennesker bygget store villaer i sveitserstil, og gaten med sine villahager ble nært knyttet til parken og brukt av badets mange berømte gjester på veien mellom kurbadets bygninger øst for parken og Hjertnes gård og senere sosietetsbygningen. I 2010 sto bare tre av disse villaene. Etter 1866 ble det anlagt gangstier, promenadeganger, øst-vest slik at kurbadets gjester kunne promenere på de gamle Hjertnesjordene som lå mellom de to delene av Kurbadet. Dette var begynnelsen til parken, som fikk navnet Badeparken etter Kurbadet. Fra 1856 hadde Hvidteparken, Chr. Hvidts eiendom med hage vest for Storgata mellom Chr. Hvidts plass og omtrent ned til dagens Kongens gate vært promenadepark, men den lå for langt fra Kurbadet og ble aldri populær blant gjestene.
Ved bygging av Kurbadets sosietetsbygning i 1901 på høyden der Park Hotell senere ble bygget, anla badet en park rundt den nye bygningen. Den vakre alleen Strandpromenaden fra byen ved kurbadet til Strømbadet, som Brennevinssamlaget hadde bevilget penger til i årene etter 1885, ble innlemmet i parken, mot at badet anla en vei helt i strandkanten. Over Strandpromenaden lå Hjertnesstranda som ble brukt til bading, før småbåthavnen ble bygget fra 1952.
Store planer i 1918 og i 1930-årene
Kommunen vedtok i 1919 en reguleringsplan for sentrum og boligområdene omkring som innebar at byen skulle gjøres mer monumental ved å forlenge Kirkegata ned til Hjertnespromenaden som en 40 meter bred allégate (aveny). Nord i Badeparken skulle det legges en stor plass med to bygninger for teater, konserter m.m., og det skulle vurderes å la gaten gå ned til havnen og dele Badeparken i to. Jernbanealleen skulle også forlenges til havna. Reguleringsplanen ble ikke satt ut i livet.
Den anerkjente byplanprofessor Sverre Pedersen utformet på oppdrag av kommunen en reguleringsplan for Badeparken og nærmeste omgivelser, etter at kommunen kjøpte Hjertnes gård med sosietetsbygningen, som lå der Park Hotell ble bygget. Pedersen foreslo å legge boliger i villaer og boligblokker i tre og fire etasjer, i det tetteste alternativet atten blokker, i det mindre tette ni blokker, der 1100 mennesker skulle få ny bolig i 174 leiligheter. Bystyret vedtok reguleringsplanen. Det fremgår ikke hvilket år bystyret gjorde vedtaket eller hvilket alternativ som ble vedtatt. NS-ordfører Frithjof Holtedahl ville ha mer lys og utsikt i den tilgrodde parken, og det ble satt i gang hogst. Tollnes opplyser at mange trær ble felt under krigen fordi okkupasjonsmakten plasserte luftskyts i Badeparken, og ville ha fri sikt ut fjorden.
Dagens modernistiske park fra 1960
Kurbadet ble nedlagt i 1939. I 1953 vant landskapsarkitekt Ingegerd Stenersen en konkurranse om utforming av Badeparken, og den nye parken ble anlagt i årene 1960–63. I 1953 la Havnestyret frem sitt ønske om å la småbåthavna Hesteskoen skape en vakrere overgang mellom parken og fjorden. Det ble også fattet vedtak om å føre Jernbanealleen frem til havna, noe som ville dele parken i to. Park Hotell sto ferdig på stedet der Kurbadets sosietetsbygning fra 1901 hadde stått. Den ble revet i slutten av femtiårene. Hjertnes hovedgård sto til 1966, før byens nye rådhus og Hjertnes kulturhus ble bygget på tomten i 1975. Dermed var Badeparkens hovedretning nord-syd endelig. I tiden da parken var forbindelse mellom Kurbadet og sosietetsbygningen lå gangstiene øst-vest, som da var parkens hovedorientering.
UGA
UGA, Uga kan sikte til:
Nemouridae
Nemouridae er en av familiegruppene av steinfluer. De er tilknyttet et liv i ferskvann som nymfer (larve). De voksne tar ikke til seg føde og lever ikke så lenge. Steinfluer finnes bare i nærheten av ferskvann. Selv om de voksne har fire vinger er de ikke særlige dyktige flygere og finnes sjelden langt fra stedet de levde som nymfe.
De fleste artene lever i kjøligere områder og mange finnes på den nordlige halvkule. De mangler også på de kaldeste stedene som i Arktis.
Utseende
Nymfene er ganske flate og har matte brunlige farger.
Levevis
Nemouridae har nymfestadiet i både stillestående og rennende vann, ofte med sterk strøm. Både i mindre bekker, større elver og langs stranden av dammer og innsjøer.
Paringen skjer i vegetasjonen ikke langt fra vannet. Hunnen legger eggene i vannmassene.
Nymfene har utvendige gjeller på bakkroppen og to haletråder. De fleste kryper rundt på bunnen, både på sand bunn og blant planter. De lever av organisk materiale, som alger eller råtnende planter. De voksne spiser ikke.
Nemouridae har ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere nymfestadier. Utviklingen er ofte langvarig og nymfen skifter hud hele 30 ganger.
La hammeren slå
La hammeren slå er et musikkalbum med Pakkers, utgitt i 2010. Dette er bandets første plate under nytt navn.
Bannockburn
Bannockburn skotsk-gælisk: Allt a' Bhonnaich) er en landsby (village) i regionen Stirling i Skottland. Den er lokalisert rett sør for sentrum av byen Stirling, som den er en del av. Den er oppkalt etter Bannock Burn, en bekk som renner gjennom byen før den strømmer ut i elven Forth. Befolkningstallet er for 2020 beregnet til 6720 innbyggere.
Kvinnelig omskjæring
Kvinnelig omskjæring eller kjønnslemlestelse er en samlebetegnelse på ulike former for omskjæring, som er kirurgiske inngrep på de kvinnelige kjønnsorganene som føre til varierende grad av ødeleggelse avhengig av typen prosedyre som brukes. Praksisen er kulturelt betinget, og foregår tradisjonelt i 30 land, først og fremst i Afrika. I Somalia blir 98 % av jentene omskåret. Ifølge noen sosiokulturelle teorier er årsaken til inngrepet kvinneundertrykking og at man særlig vil kontrollere jentenes seksualitet. Skikken har spredt seg til vestlige land hos flyktninger og innvandrere fra områder der kvinnelig omskjæring er vanlig.
Kvinnelig omskjæring blir i vestlige land også kalt (kvinnelig) kjønnslemlestelse, et begrep som ble vanligere fra 1990-årene. På engelsk kalles kvinnelig omskjæring gjerne female genital cutting eller female genital mutilation, ofte forkortet til FGC eller FGM. De siste årene har inngrepet blitt forbudt i flere land.
Per 2019 var det minst 200 millioner kvinner i live som var blitt utsatt for denne praksisen.
Siamophylla
Siamophylla er en slekt av biller som hører til gruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utbredelse
Arten er utbredt i Thailand.
Kvinnelig omskjæring
Typer kjønnslemlestelse
Verdens helseorganisasjon (WHO) definerer fire typer av kjønnslemlestelse.
De to første kategoriene er de vanligste. Den tredje forekommer særlig i Somalia, Sudan og Djibouti, og utgjør i alt 15 % av overgrepene.
Infibulasjon er mindre vanlig i Vest-Afrika, men i den grad det forekommer, er det her ofte de indre kjønnsleppene som gror sammen, snarere enn at de ytre blir sydd eller festet på en eller annen måte slik det er vanlig på Afrikas horn.
Religion
Undersøkelser har vist at det er en utbredt oppfatning, spesielt i Mali, Mauritania, Guinea og Egypt, om at kvinnelig omskjæring er et religiøst krav. I det nordøstre Afrika har kvinnelig omskjæring sitt opphav før introduksjonen av islam, men praksisen har blitt assosiert med islam på grunn av islams fokus på kvinners kyskhet. Kvinnelig omskjæring er ikke nevnt i koranen, men blir rost i flere hadither som edelt, men ikke påkrevet. Bibelen omtaler ikke kvinnelig omskjæring i det hele tatt. Kristne misjonærer i Afrika var blant de første som opponerte mot kvinnelig omskjæring. Likevel praktiseres det blant en del kristne i Afrika, som de egyptiske kopterne og de etiopiske kristne, på tross av at det ikke finnes grunnlag i kristendommen for å tillate denne praksisen. Den eneste jødiske gruppen kjent for å ha praktisert kvinnelig omskjæring er Beta Israel i Etiopia. Jødedommen krever mannlig omskjæring, men tillater ikke kvinnelig omskjæring. , Kvinnelig omskjæring praktiseres også blant animistiske grupper, særlig i Guinea og Mali.
Helsemessige følger
Kvinnelig kjønnslemlestelse er et inngrep som kan være meget smertefullt og som kan resultere i blodtap, sjokk og skader, og siden gi varige mén og smerter. Selve inngrepet kan gi kraftige blødninger som i verste fall kan være dødelig, og det kan medføre infeksjoner og stivkrampe. Noen følger av det å være omskåret kan være smerter i skrittet på grunn av mye arrvev, infeksjoner i urinveien, kroniske infeksjoner som kan gjøre kvinnen ufruktbar, og underlivssmerter generelt. Det kan føre til vanskeligheter med urinering og menstruasjon. Kjønnslemlestelse kan dessuten resultere i at kvinnen får komplikasjoner ved svangerskap og fødsel.
Hege Ulstein har argumentert for at motstand mot kvinnelig omskjæring ikke er tuftet på fakta, og at vi bør møte problemstillingen med åpenhet.
Lingbao
Befolkningen var på 712,020 innbyggere i 1999.
Samferdsel
Kinas riksvei 209 løper gjennom området. Den begynner i Hohhot i Indre Mongolia, krysser gjennom provinsene Shanxi, Henan, Hubei, Hunan og ender opp i havnebyen Beihai i Guangxi.
Gunn Olsen
Gunn Olsen (født 18. september 1952 i Kragerø, død 27. desember 2013 i Kragerø) var en norsk politiker (Ap). Hun satt på Stortinget fra Telemark siden 1997, etter å ha vært vararepresentant i perioden 1993–1997.
Olsen var åpen om kreftsykdommen hun ble rammet av den siste delen av livet.
Politisk var hun en forkjemper for mammografiundersøkelse av kvinner, og var med på å samle inn penger til et mammografiapparat ved Sykehuset Telemarks seksjon for radiologi i Porsgrunn. Hun var også sentral i arbeidet med ny innfartsvei til Kragerø.
Yumen
Yumen (kinesisk: 玉门; pinyin: Yùmén) er et byfylke i provinsen Gansu i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Jiuquan. Det er i vestre ytterende av Den kinesiske mur.
Befolkningen var på 199,811 innbyggere i 1999.
Jordskjelv
Kommunen Changma var i 1932 episenter for et stort jordskjelv.
Eksterne lenker
Lokalregjeringens offisielle hjemmesider
Zimbabwe African People’s Union
Zimbabwe African People's Union (ZAPU) er et politisk parti i Zimbabwe som i likhet med Zimbabwe African National Union ledet frigjøringskampen i Rhodesia i 1960- og 1970-tallet. Partiet ble slått sammen med ZANU-PF i 1987 og et forsøk på å løsrive seg igjen fra ZANU-PF ble startet i 2008.
ZAPU har vært et nasjonalt parti, men kjerneområdet var i de delene av landet som var dominert av ndebele-folket. ZANU har sitt kjerneområde i den shona-dominerte delen av Zimbabwe.
Historie
ZAPU ble grunnlagt i den britiske kolonien Sør-Rhodesia i 1961 av Joshua Nkomo. Partiet ble forbudt i 1962 av kolonialregjeringen. Partiet fortsatte kampen mot kolonimakten, og kampen ble skjerpet den da den hvite mindretallsregjering erklærte landet uavhengig i 1965. Den nye staten Rhodesia, under statsminister Ian Smith, ble bare anerkjent av et fåtall stater, blant andre det apartheidstyrte]] Sør-Afrika. ZAPU reagerte med å danne den bevæpnede hæren Zimbabwe People's Revolutionary Army (ZIPRA).
Fra mars til oktober 1964 fikk ZAPUs geriljasoldater militær trening. Fra 1966 ble bevæpnete og uniformerte geriljasoldater sendt fra Zambia til Rhodesia, under kommando av Joshua Nkomo i Zambia. Disse gruppene ble utover 1960-tallet sterkere og fikk bedre og mer differensiert bevæpning. I tillegg begynte borgerkriger i Angola og Mosambik, noe som gjorde at våpen kunne leveres via havner i disse landene. Det sørlige Afrika ble på denne tiden en arena for den kalde krigen.
Selv om ZAPU (og ZANU) ikke klarte å ta makten med sin gerilja ble den hvite mindretallsregjeringen tvunget å bruke det meste av sine ressurser i kamp. Midt på 1970-tallet ble det klart at Rhodesia ikke kunne holde seg. Den hvite politiske posisjon, som var i mindretall, var erodert og i Lancaster House-avtalen fra 1979 ble maktovergangen til ZAPU og ZANU avtalt. De to partiene hadde i 1976 dannet en patriotisk front, men de ble motstandere i det påfølgende valget i 1980. Partiene ble mer og mer henvist til sine kjerneområder, og siden bare om lag 20% av den zimbabwiske befolkningen er ndebele ble ZAPU et opposisjonsparti. I 1982 førte et våpenfunn til anklager om at ZAPU og Nkomo, som var blitt president, hadde planlagt å ta makten fra Robert Mugabe. Dette førte til borgerkrigslignende tilstander i Matabeleland, der den nordkoreanske utdannede femte brigaden utførte massakre på ndeble-folk. Det er antatt at minst 10.000 mennesker ble drept i forbindelse med denne aksjonen, som har fått navnet Gukurahundi. Denne utviklingen ledet etterhvert til sammenslåingen med ZANU-PF i 1987.
I 2008 forsøkte en utbrytergruppe å løse ZAPU ut av unionen med ZANU. På en partikongress i mai 2009 klarte de ikke å etablere et formelt partistyre og partiet ledes dermed av en interimlederen Dumiso Dabengwa.
Gyllene Tider
Gyllene Tider er en svensk popgruppe dannet i Halmstad og Harplinge. Per Gessle (vokal og gitar) og Mats Persson (gitar) startet bandet Grape Rock i 1976, og fikk etterhvert med bassisten Anders Herrlin, trommeslageren Micke «Syd» Andersson og Göran Fritzon på keyboard og endret bandets navn til Gyllene Tider i 1978. Per Gessle er også kjent som gitarist og låtskriver i Roxette.
Bandet var et av Skandinavias mest populære på begynnelsen av 1980-årene, med blant annet flere plasseringer på både albumlistene og singellistene i Norge. Av deres mest kjente låter kan nevnes «När vi två blir en», «(Kom så ska vi) Leva livet», «Sommartider» og «Gå & fiska».
Bandet ble midlertidig gjenforent 14. august 2010, da de kom på scenen som en overraskelse for hjemmepublikummet i Halmstad, og fremførte tre låter etter Roxettes konsert. Bandet ble så gjenforent igjen i januar 2013 med nytt album og 19 konserter i Sverige. Etter utgivelsen av albumet Samma skrot och korn i juni 2019 annonserte nok en gang at bandet skulle legge opp etter en avskjedsturné i Norge og Sverige sommeren 2019, men ble gjenforent nok en gang høsten 2022.
30. juni 2023 ga bandet ut sitt åttende studioalbum, Hux Flux og la ut på sommerturné i Sverige og Norge.
Stina Rautelin
Stina Agnes Elisabeth Rautelin (født 25. oktober 1963, død 26. april 2023) var en finsk-svensk skuespiller, kjent for sin rolle som Lena Klingström i filmene om politietterforskeren Martin Beck.
Rautelin studerte i New York og på Teaterhögskolan i Helsingfors. Hun ble engasjert ved Stockholms stadsteater i 2001.
United Church of Canada
United Church of Canada er det nest største kristne kirkesamfunnet i Canada. Det er et protestantisk kirkesamfunn etablert i 1925 da Metodistkirken i Canada, to tredjedeler av menighetene i den presbyterianske kirken i Canada, The Congregational Union of Ontario and Quebec og Association of Local Union Churches. Ifølge kirkesamfunnets statistikk har det 300 000 medlemmer og 2,8 millioner tilknyttet i 3362 menigheter, hvor om lag 200 000 deltar aktivt i gudstjenestene hver uke. I tiåret fra 1991 til 2001 opplevde man en nedgang i medlemstallet på om lag 8 %.
Lettice Curtis
Lettice Curtis (født 1. februar 1915 i Denbury i Devon i England, død 21. juli 2014) var en engelsk flyver, testflyver, ingeniør, racerflyver og sportskvinne.
Tidlig liv
Curtis ble født i 1915 og vokste opp i Devon. Hun utdannet seg ved Benenden School og St Hilda's College i Oxford, hvor hun i tillegg til å studere matematikk, var kaptein på universitetets tennisklubb og fekteklubb. Hun spilte også Lacrosse for universitetet.
Hun lærte å fly i 1937 ved Yapton Flying Club' Ford i West Sussex, og fikk flysertifikat klasse B.
Air Transport Auxiliary
Tidlig i juli 1940 ble hun en av de første kvinnelige flyverne som sluttet seg til Air Transport Auxiliary (ATA), og hun forble i ATA til 30. november 1945, da organisasjonen ble oppløst.
I sin karriere i ATA startet hun med å fly primære skolefly. Eksempler på disse var Tiger Moth eller senere avanserte skolefly som Miles Master og North American Harvard. I løpet av sin tjenestetid ved ATA ble hun etter hvert kapabel til å fly alle typer fly som ble brukt under krigen. Hun var en av de første kvinner kvalifisert til å føre fire-motors tunge bombefly. Hun var den første som leverte Avro Lancaster bombefly, hun fløy Handley Page Halifax 222 ganger og Short Stirling 109 ganger. Hun fløy kontinuerlig gjennom hele krigen, fra ulike fabrikker, i all slags vær, til alle mulige destinasjoner. I henhold til Whittell [pp. 193–94] fløy hun "thirteen days on, two off, for sixty-two consecutive months", mellom juli 1940 og september 1945.
Den 26. okober 1942 ble hun introdusert til USAs førstedame Eleanor Roosevelt, som den første kvinnelige pilot på fire-motors bombefly, under Roosevelts besøk hos ATA på White Waltham Airfield i Maidenhead. På den tiden hadde Curtis allerede fløyet 90 ulike typer fly. Hun avsluttet sin karriere som Førsteoffiser.
Etter krigen
Etter krigen var hun ingeniør og testflyver ved et militært testområde. Hun flyttet senere til Fairey Aviation hvor hun endte opp som senior flight development engineer. Hun tok aktivt del i britiske flykonkurranser, (air racing), fløy ulike typer fly, inklusive Wicko og Spitfire XI, eid av den amerikanske flyattaché i London. Hun var medlem av British Women Pilots' Association. Hun kvalifiserte til å fly helikoptre i oktober 1992 og fortsatte å fly til hun selv bestemte seg for å legge opp i 1995.
Med nasjonaliseringen av britisk flyindustri på seksti-tallet, forlot hun Fairey, og arbeidet for luftfartsmyndighetene. Hun bidro bl.a. med planlegging ved et felles sivilt/RAF flykontrollsenter i West Drayton. Deretter, som pensjonist, arbeidet hun for et firma, engasjert med kontrakter for Sperry Corporation i Bracknell.
Curtis døde den 21. juli 2014, i en alder av 99 år.
Spansk grammatikk
Spansk er et språk med forholdsvis mye bøying. Det har to kjønn og et verb har rundt femti bøyingsformer i begge modiene, men ingen kasus og en avgrensa pronomenbøying.
Det kongelige spanske språkakademiet (La Real Academia Española) har vanligvis fastsatt reglene for spansk, men siden 1960-tallet har det mista mye av sin anseelse. Denne artikkelen beskriver først de formelle standardreglene i spansk grammatikk (i den kastiljanske versjonen), og deretter i detalj avvik fra disse reglene, som en kan finne i lokale eller hverdagslige varianter av språket.
Verb
Infinitiv: Mens vi i norsk setter å foran alle verbene, har man i spansk de tre konjugasjonene; "ar, er og ir" etter verbene. Vanligst er -ar former. Derfor er verbene som skrives i infinitiv en peker på hvordan de bøyes. Eksempler på infinitivsord som har forskjellige endinger: Det er også store mengder uregelrette spanske verb. "Ser, estar, ir" er kjente uregelrette verb. G-verb. Noen uregelrette verb ender på "g" i første person entall:
Presens: Verb bøyes forskjellig i forhold til person. I motsetning til norsk der det er samme verb på alle personer. Det er tre verb-klasser i spansk i tillegg til uregelrette verb. De tre klassene er .ar-verb, .er-verb og ir-verb. Det er endingen som avgjør hvilken klasse den er i og hvordan den skal bøyes. I (jeg)-form bøyes verbet i presens med avslutning o og man tar bort endingen; ar,er eller ir. Er og ir-verb bøyes likt med unntak av nosotros (vi) og vosotros (dere).
I presens perfektum avsluttes vebene regelrett med enten ado(ar-verb) og ido(er og ir-verb) Et eksempel på et uregelrett verb er "hacer" (å gjøre). I pres. perfektum blir det hecho. Foran alle verbene brukes en form for å forklare hvem det snakkes om.
Substantivtyper
Substantiver kan grupperes i disse kategoriene:
(Vær oppmerksom på at substantiv som ender på -e og som viser til personer noen ganger kan skifte ending, som presidente/a (president), mens andre står uforandret, for eksempel estudiante (student). Som en tommelfingerregel (med mange unntak) kan en si at substantiver som viser til stillinger som tradisjonelt har vært forbeholdt menn, ofte kan skifte ending).
Å fastslå kjønnet etter endingene
Nesten alle substantiver som slutter på -o er maskuline. Ett av de få unntaka er ordet mano ("hånd"). Substantiver som slutter på -a er vanligvis feminine. Substantiver som slutter på andre vokaler og konsonanter er noen ganger hankjønnsord, og andre ganger hunkjønnsord. Spesielt mange vanlige endinger er feminine, som -ción, -dad, -ez (som i orda la nación (nasjonen), la soledad (ensomheta), la vejez (alderdommen).
En liten gruppe av ord som er av gresk opphav og som ender på -ma er hannkjønnsord: problema (problem), lema (lemma, motto), tema (tema, emne), sistema (system), telegrama (telegram) osv. Disse ordene som slutter på -ma var intetkjønnsord på gresk.
Et utenlandsk lånord kan:
Navn på personer
Navn på personer samsvarer med kjønnet til personen, sjøl om navnet ser ut til å være av det motsatte kjønnet:
Navn på bosetninger
Valget av kjønn varierer. En kan velge å se det på tre ulike måter:
I tilfellet New York, er Nueva en fast del av navnet og kan derfor ikke gjøres maskulin, mens New Mexico blir oversatt med Nuevo México fordi México er et hankjønnsord.
Elver
Elver er hankjønnsord fordi ordet som ligger til grunn, río (elv) er et hankjønnsord, men lokalt kan noen elver regnes som hunkjønnsord. Eksempler:
Diminutiver og suffikser
En kan lage spanske substantiver ved å legge til et omfattende sett av suffikser (endinger) til eksisterende substantiver og adjektiver.
Diminutiver (forminskelsesord) er et eksempel på ei gruppe av suffikser. De uttrykker "småhet". Det vanligste spanske diminutivet er -it. Det føyes inn mellom substantivstammen og sluttvokalen:
Gjermund Stenberg Eriksen
Gjermund Stenberg Eriksen (født 1973) er en norsk manusforfatter og programleder. Eriksen kommer fra Mysen.
Spansk grammatikk
Diminutiver og suffikser
Når ordet ender på en -n, blir -it- til -cit-. Deretter følger vokalene -a (dersom det er et hunkjønnsord) eller -o (dersom det er et hankjønnsord):
Når stammeordet ender på z, legger vi til en e før -cit- (legg merke til at skrivemåten endrer seg): pez → pececito. Når ordet ender på andre vokaler enn n og z, er reglene mer uklare: azúcar → azuquítar eller azuquita.
Lokale former
Regionale dialekter avgjør ofte valget av diminutivsform, og påvirkningen fra andre romanske dialekter kan også ha mye å si. Dannede talere som i formell tale bruker -ito eller ingen diminutiver i det hele tatt, kan ofte bruke lokale diminutivsvarianter for å virke vennligere, eller for å "krydre" språket sitt litt.
Gjermund Stenberg Eriksen
Eriksen var manusforfatter for TV-serien Mammon som ble sendt på NRK i 2014 og 2016. Sesong to vant Emmy-prisen for beste dramaserie i 2017.
Spansk grammatikk
Lokale former
Så istedenfor standarddiminutivet -ito, kan du møte på:
En del gammaldagse former, finner en for eksempel i: burro (esel) → borrico (esel – opprinnelig var betydningen et lite esel), Venecia (Venezia) → Venezuela (Venezuela, egentlig "lille Venezia").
Gjermund Stenberg Eriksen
Fra 2019 til januar 2021 var Eriksen sammen med Shaun Henrik Matheson programleder for podkasten Trump mot verden. Eriksen beskrives som en nerd på amerikansk politikk, og podkasten omhandler hvordan Trump benytter seg av dramaturgiske virkemidler. I august 2021 begynte Eriksen og Matheson som programledere i podkasten Popkorn og politikk som en oppfølger til Trump mot verden der de i tillegg til amerikansk politkk også omtaler politikk i andre land.
Robert Lücken
Robert Lücken (født 30. april 1985) er en nederlandsk roer.
Gjermund Stenberg Eriksen
Eriksen er manusforfatter og hadde ideen bak serien Livstid fra 2020 som er en variant av Nordic Noir. Han har også laget TV-serien Furia som ble utgitt i 2021 og omhandler kamp mot høyreekstremisme i Europa.
Spansk grammatikk
Adjektiv
Adjektiv i spansk bøyes etter kjønn og tall (entall/flertall). De fleste adjektiv har endelsen -o i hankjønn og -a i hunkjønn. En del adjektiv har dessuten samme form i entall for både hankjønn og hunkjønn. Flertall dannes ved å legge til -s (der grunnformen ender på en vokal) eller -es (der grunnformen ender på en konsonant).
Adjektiv i positiv grad plasseres etter substantivet i setninger.
Robert Lücken
Han representerte Nederland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse i singlesculler.
Spansk grammatikk
Gradbøyning av adjektiv
Adjektiv i spansk bøyes med ordet más (mer) og menos (mindre). Komparativ dannes ved å sette más eller menos foran adjektivet. Man sammenligner ved å bruke ordet que, som kan tilsvare ordet enn på norsk. Superlativ dannes ved formen ''bestemt artikkel – (eventuelt substantiv) – mas/menos – adjektiv.
Robert Lücken
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 5 i åtter.
Spansk grammatikk
Adverb
I spansk dannes adverb gjerne ved hunkjønnsformen av et adjektiv og legge til -mente på slutten. En del adverb har dessuten samme form som det tilsvarende adjektivet. I Sør-Amerika er det vanlig å bruke adjektiv som adverb.
Konjunksjoner
Følgende konjunksjoner brukes i spansk:
Redningsmann (album)
Redningsmann er et musikkalbum med Matpackers, utgitt i 1999.
Spansk grammatikk
Eindomsord
•Tu, tus (din, dine): ¡Tus hijas y yo te necesitamos! Dine døtre og jeg trenger deg!
•Su, sus (din, hans, hennes, deres): Su casa es su mayor inversión. (hans, hennes, deres) hus er (hans, hennes, deres) største investering.
•Nuestro, nuestra, nuestros, nuestras (vår): ¿Hay limpieza étnica en nuestro país? Er det etnisk rensing i vårt land?
•Vuestro, vuestra, vuestros, vuestras (deres): Me interesaría saber más sobre vuestro perro. Jeg er interessert i å vite mer om hunden deres.
Preposisjoner
derecha = høyre
izquierda = venstre
delante = frem/foran
detrás = bak
entre = i mellom/i midten av
debajo = under
encima/sobre = oppå/over
interior = inni
al lado = ved siden av
Nordic Journal of Human Rights
Nordic Journal of Human Rights er et juridisk akademisk tidsskrift utgitt av Routledge. I norsk vitenskapsindeks har det vært rangert som et «nivå 2-tidsskrift» (det høyeste kvalitetsnivået) siden 2010.
Historie
Det ble grunnlagt i 1983 under navnet Mennesker og Rettigheter med artikler på norsk og nordiske språk. Initiativtaker til tidsskriftet var menneskerettighetsjuristene Torkel Opsahl og Asbjørn Eide, som sammen også grunnla Institutt for menneskerettigheter (senere Norsk senter for menneskerettigheter). I 2004 skiftet tidsskriftet navn til Nordisk tidsskrift for menneskerettigheter. I 2010 skiftet det navn til Nordic Journal of Human Rights og ble et engelskspråklig tidsskrift. Tidsskriftet ble utgitt av Universitetsforlaget frem til det britiske forlaget Routledge overtok som utgiver i 2014.
Isabelle Duault
Isabelle Duault er en fransk kulturarbeider.
Duault har vært sentral Den nordiske filmfestivalen i Rouen, som hun var med å stifte. Hun har vært leder og programansvarlig for festivalen. Duault har også utenom festivalen arbeidet med å utbre norsk og nordisk film i Frankrike.
Kong Harald utnevnte i 2007 Duault til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fremme av norsk kultur i Frankrike».
Inishtrahull
Inishtrahull (irsk: Inis Trá Tholl) er en øy i grevskapet Donegal i Irland. Den ligger om lag 10 kilometer nordøst for Malin Head som det nordligste øya Irland. Det nordligste landfallet i Irland, Tor Beg Rock, er ytterligere én kilometer mot nord. Det nordligste fyrtårnet på Irland ligger på øya. Den ligger også litt over femti kilometer (tjuesju nautiske mil) sørvest for øya Orsay i Indre Hebridene i Skottland.
Det irske navnet Inis Trá Tholl tolkes som «øya med den tomme stranden» eller «øya på den andre stranden». Øya har ikke ikke lenger en bosetning, men var bebodd fram til 1929 og fyrtårnet var bemannet med et mannskap fram til 1987 da det ble automatisert. Det er imidlertid fortsatt flere hus og til og med en liten skolebygning som viser restene av det en gang lille samfunnet. I dag er den blitt utpekt som et vernet område på grunn av dyrelivet.
Geologi
Inishtrahull har et areal på 34 hektar og er formet av den metamorfe gneisarten kjent som «inishtrahullgneiss», datert til å være 1,7 milliarder år gammel. Denne steinsorten er blant det eldste kjente på de irske øyene.
Øya er dannet av en granittisk gneis, en type metamorf bergart, som er kjent som Inishtrahull Gneis. Den er datert til 1,7 milliarder år gammel, noe som gjør den til paleoproterozoisk i alder, og er den eldste kjente bergarten på de irske øyene. Inishtrahullgneis anses å utgjøre en del av Rhinnskomplekset som også er eksponert på øyene Islay og Colonsay. Rhinnskomplekset er korrelert med det ketilidiske metamorfe beltet i sørlige Grønland og svekofenniderne i Skandinavia.
Befolkning og historie
Øya er nå ubebodd, men hadde et lite samfunn av innbyggere fram til 1929 og fyrvoktere fram til 1987. Evakueringen av samfunnet fra Inistrahull fant sted samlet i 1929.
Saken ble tatt opp i en debatt i det irske parlamentet (Dáil Éireann) om ulovlig fiske i november 1929. Det ble argumentert for at Inishtrahull var et av få steder i landet hvor befolkningen faktisk hadde økt med nesten 100 % fra 1881 til 1901. Folket på øya hadde skole og gravplass og tjente sitt levebrød fra fiskeindustrien med svært små båter for kystfiske. De vanligvis var i stand til å tjene et rimelig levebrød, men på grunn av ulovlig fiske fra «skotske og engelske trålere og franske fiskeskøyter» hadde øyboerne blitt tvunget noen uker tidligere til å evakuere øya, forlate hjemmene sine og bare etterlate en fyrvokter.
Den historiske befolkningen på øya hadde vært liten. Ved den første folketellingen i 1841 besto den av 54 mennesker. I 1871 var den på 53 personer, økte til 80 i 1911, men sank deretter til 39 i 1926. I 1929 ble de evakuert, og 1936 utgjorde den kun 4 personer, et antall som tilhørte mannskapet på fyrtårnet. Dette tallet var bortimot det samme fram mot 1986 da fyrtårnet ble automatisert.
Petra (band)
Petra var et kristent rockeband som ble grunnlagt i 1972 av gitarist Bob Hartman, den eneste i Petra som var med i bandet til slutten. Greg X Volz (som senere ble erstattet av John Schlitt) var vokalist.
Gjennom hele Petra's karriere ble det laget 23 album, og solgt nærmere 10 millioner kopier.
I slutten av desember 2005 ble Petra oppløst, etter 33 år.
Petra har vært i Norge flere ganger, de hadde blant annet en konsert i Teatergarasjen i Bergen i 2004. Under deres siste besøk her i landet holdt de to konserter, en på Flekkerøy like utenfor Kristiansand, og en i Tønsberg. Dette skjedde i november 2005.
Bandets medlemmer er fortsatt aktive innen musikken. Petra har sunget mye for festivalen skjærgårds music and mission. I løpet av sommeren og høsten 2006 har frontfigurene John Schlitt og Bob Hartman spilt inn en ny plate sammen. Under den tilhørende turnéen hadde de kun ett stopp i Europa, nemlig i Norge. Da holdt de igjen konsert på Flekkerøy, og deltok på gudstjenesten dagen etter. Også i 2010 kom de tilbake til Norge og holdt konsert på Flekkerøy.
Høsten 2010 ga 5 tidligere medlemmer av Petra ut en plate kalt Back to the rock, under navnet Classic Petra. Platen består av nyinnspillinger av sanger fra perioden 1980-1985, samt to nye sanger. Denne utgaven av Petra består av Louie Weaver på trommer, John Lawry på keyboards, Mark Kelly på Bass, Bob Hartman på gitar og vokalist Greg X. Volz. Disse 5 utgjorde i hovedsak bandet på første halvdel av 80-tallet. I november 2010 spilte de også et live show for kringkasting på TBN og en dvd-utgivelse senere. Classic Petra begynte i 2011 en verdensturne, og vil blant annet spille på Skjærgårds Music & Mission Festival i juli 2011.