cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sandro Magister
Virke
Som forfatter har han publisert: La politica vaticana e l'Italia (1943-1978). og ''Chiesa extraparlamentare. Il trionfo del pulpito nell'età postdemocristiana''. Han redigerte også utgivelsen av tre bind med prekener av pave Benedikt XVI i de liturgiske årene 2008, 2009 og 2010, utgitt av Libri Scheiwiller.
Høyre
Ledere
• Jan Petersen 1994–2004
• Kaci Kullmann Five 1991–1994
Sandro Magister
Virke
Fra 2010 til 2013 var han konsulent for programmene til TV2000, Den italienske bispekonferansens fjernsynskanal, der han forestof søndagsprogrammet ''La domenica con Benedetto XVI. Arte, parola, musica (senere under tittelen Nel cuore della domenica dopo il termine del pontificato di Benedetto XVI'').
Høyre
Ledere
• Kaci Kullmann Five 1988
Sandro Magister
Virke
Han opprettet og forestod seksjonen «Chiesa» (Kirken) av L'Espressos nettsted, som nådde «et stort og voksende publikum av lesere: 40 prosent i Italia, 20 prosent i USA, de andre over hele verden, fra Japan til Argentina, fra Sør-Afrika til Sverige, fra India til Kina». Han driver fortsatt bloggen «Settimo Cielo», også den på l'Espresso. Noen dager før den offisielle publisering den 18. juni 2015 ble Sandro Magister anklaget for å ha brutt et nyhetsanbargo ved å publisere deler av encyklikaen Laudato si', og den 16. juni ble hans akkreditering til Vatikanets presserom tilbakekalt. Magisters svar var at dokumentet var et tidlig utkast som ikke ble dekket av nyhetsembargoet, og ble innhentet av redaktøren, som var den som fattet beslutningen om å publisere. Selv skrev Magister bare en introduksjon.
Den 12. oktober 2015, under biskopssynoden om familien, publiserte Magister teksten til et konfidensielt brev signert av tretten kardinaler og levert til pave Frans, der de «nye synodale prosedyrer» ønsket av paven ble kritisert for at de var innrettet for å «tilrettelegge for forhåndsbestemte resultater om viktige kontroversielle spørsmål».
Høyre
Ledere
• Rolf Presthus 1986–1988
James De Haas
James De Haas (født 3. mai 1994 i Mississauga i Canada) er en canadisk ishockeyspiller som spiller back for Stjerenen siden 2020/21 sesongen. Han har også fått spille i AHL
Sandro Magister
Virke
Den 17. mars 2018 var han i stand til å publisere hele teksten til et brev fra emeritert pave Benedikt XVI; det var kort før blitt manipulert med nennsom selektivitet av sekretariatet for kommunikasjon i Vatikanet for å simulere støtte til pave Frans ; skandalen førte til at prefekten for sekretariatet, Dario Edoardo Viganò, trakk seg.
Høyre
Ledere
• Erling Norvik 1984–1986
• Jo Benkow 1980–1984
• Erling Norvik 1974–1980
• Kåre Willoch 1970–1974
• Sjur Lindebrække 1962–1970
Vazelina 2 – Baller i luften
Vazelina 2 – Baller i luften er en musikk-kassett av Vazelina Bilopphøggers, utgitt i 1982. Kassetten ble produsert av Jan Paulsen.
Høyre
Ledere
• Alv Kjøs 1954–1962
• C.J. Hambro 1950–1954
• Ole Bærøe 1937–1940
• Johan H. Andresen 1934–1937
• C.J. Hambro 1926–1934
• Ivar Lykke 1923–1926
• Otto B. Halvorsen 1919–1923
• Fredrik Stang d.y. 1907–1911
• Edmund Harbitz 1905–1907
• Ole Larsen Skattebøl 1902–1905
• Francis Hagerup 1899–1902
• Emil Stang d.e. 1896–1899
• Christian Schweigaard 1893–1896
• Emil Stang d.e. 1891–1893
• Christian Schweigaard 1889–1891
Parlamentariske ledere
• Erna Solberg 2021–
• Trond Helleland 2013–2021
• Oddvard Nilsen 2001–2005
• Jan Petersen 1994–2001
• Anders Talleraas 1989–1994
• Jan P. Syse 1985–1989
• Jo Benkow 1981–1985
Marmara Ereğlisi
Marmara Ereğlisi er en by med 24 598 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Tekirdağ. Den ligger nord for Marmarahavet, sør for Çorlu, øst for Süleymanpaşa og vest for Silivri.
Høyre
Parlamentariske ledere
• Kåre Willoch 1970–1981
• Svenn Stray 1965–1970
• John Lyng 1958–1965
• C.J. Hambro 1926–1957
• Ivar Lykke 1923–1926
• Otto B. Halvorsen 1922–1923
• Otto B. Halvorsen 1919–1920
• Edvard Hagerup Bull 1912–1918
David Cronenberg
David Cronenberg (født 15. mars 1943) er en kanadisk filmregissør. Han er mest kjent for sine grøsserfilmer, men har i det siste beveget seg over til andre genrer.
Høyre
Parlamentariske ledere
• Jens Bratlie 1910–1912
David Cronenberg
Cronenberg bor i Toronto. Hans syv års ekteskap til Margaret Hindson endte i 1979 og han giftet seg med Caroline Zeifman, produksjonsassistent på Rabid. De har to barn sammen, Caitlin og Brandon. I 1992 boken Cronenberg on Cronenberg, avslørte han at Brood ble inspirert av hendelser som oppstod under oppløsningen av hans første ekteskap, som forårsaket både Cronenberg og hans datter Cassandra mye uro. Karakteren Nola Carveth, mor til avkom, er basert på Cassandras mor. Cronenberg sa at han fant innspillingen av den klimatiske scene, der Nola ble kvalt av mannen sin, for å være «svært tilfredsstillende».
Navy Blue (sang)
«Navy Blue» er en amerikansk sang, skrevet av Bob Crewe, Bud Rehak and Eddie Rambeau.
Den forteller historien om ei jente som var ensom, fordi hennes kjæreste var borte fra hjemmet i den amerikanske marinen. Hun kunne knapt vente på å se ham igjen.
Den da 17 år gamle Diane Renay spilte den inn på singlen 20th Century-Fox 456. Produsent var Bob Crewe.
Ivar Lykke (arkitekt)
Ivar Lykke (født 9. april 1941 i Trondheim) er en norsk arkitekt.
David Cronenberg
Cronenberg omtaler seg selv en «ikke-troende» som ser døden som «slutten på all bevissthet». Han ble født jødisk.
Fylkesvei 6842
Fylkesvei 6842 (Fv6842) går mellom Røstad og Drættviksetran i Indre Fosen kommune. Veien er 7,8 km lang.
Ivar Lykke (arkitekt)
Han kommer fra kjøpmannsslekten Lykke i Trondheim og er sønnesønn av statsminister Ivar Lykke. Han er far til Nina Lykke, som er skjønnlitterær forfatter og grafisk designer.
Fylkesvei 6842
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 89 (Nord-Trøndelag).
Høyre
Parlamentariske ledere
• Fredrik Stang d.y. 1906–1909
• Francis Hagerup 1901–1903
• Emil Stang d.e. 1898–1900
• Christian Schweigaard 1894–1897
• Emil Stang d.e. 1892–1893
• Christian Schweigaard 1889–1891
• Emil Stang d.e. 1884–1889
Religionsåret 1815
Religionsåret 1815 er en oversikt over hendelser, utgivelser, kunst, arkitektur og personer med tilknytning til religion definert i videste forstand i 1815.
Høyre
Generalsekretærer
• John-Ragnar Aarset 2016–2020
• Lars Arne Ryssdal 2009–2016
• Trond Reidar Hole 2001–2009
• Eirik Moen 1995–2001
• Fridtjov Clemet 1974–1986
• Erling Norvik 1970–1974
• Gudvin Låder Ve 1965–1970
• Kåre Willoch 1963–1965
• Holger Ursin 1956–1963
• Leif Helberg 1946–1956
• Herman Smitt Ingebretsen 1936–1940
• Harald Gram 1914–1936
• Joachim Rose Deist (fungerende) 1913
• Adolph Helwig 1907–1913
• Thorstein Diesen 1898–1899
• Hakon Berger (fungerende) 1898
• Benjamin Vogt 1892–1897
• Fredrik Steffens 1884–1892
Regjeringsdeltagelse
Statsministre fra Høyre
Jakub Považanec
Jakub Považanec (født 31. januar 1991) er en slovakisk fotballspiller som spiller for den tsjekkiske klubben FK Baumit Jablonec.
Høyre
Regjeringsdeltagelse
Høyres deltagelse i regjeringer
Valghistorikk
Stortingsvalgene: For 1906 Samlingspartiet, som bestod av Høyre og Moderate Venstre-krefter. For 1909-1936 medregnet stemmer på felleslister med Frisindede Venstre.
Kommunevalgene: Inkluderer ikke stemmer avgitt ved flertallsvalg før 1967 og ikke stemmer som tilfalt borgerlige felleslister der Høyre var med i en rekke kommuner.
Høyre stilte til valg på borgerlige felleslister i Nord-Trøndelag i 1973 og 1977.
Mandattall uthevet med fet skrift markerer at partiet har fått et utjevningsmandat.
Representanters navn som er uthevet med fet skrift markerer at partiet har fått et utjevningsmandat.
Stortingsrepresentanter
Høyre har 36 stortingsrepresentanter i perioden 2021–2025; jfr Liste over stortingsrepresentanter 2021–2025.
Ordførere
I valgperioden 2019–2023 har Høyre ordføreren i 35 kommuner og fylkesordføreren i Agder. I valgperioden 2015–2019 hadde Høyre ordføreren i 76 kommuner og fylkesordføreren i Akershus, Vestfold, Vest-Agder og Nord-Trøndelag.
John Ainsworth-Davies
John Creyghton Ainsworth-Davies (født 23. april 1895 i Aberystwyth, Wales, død 3. januar 1976) var en britisk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Ainsworth-Davies ble olympisk mester i friidrett under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han vant olympisk gull på 4 x 400 meter stafett sammen med Cecil Griffiths Robert Lindsay og Guy Butler. Ainsworth-Davies løp tredje etappen og det britiske laget vant med tiden 3.22,2 som var to sekunder raskere enn sølvmedaljevinnerne fra Sør-Afrika. På 400 meter individuelt kom han på femteplass.
Bodø Tennisklubb
Bodø Tennisklubb (stiftet i 1918) er en norsk tennisklubb fra Bodø. Klubben er Bodøs eneste tennisklubb og den har omkring 310 medlemmer.
Fylkesvei 573 (Rogaland)
Fylkesvei 573 i Rogaland gikk mellom Låder og Vikevåg i Rennesøy. Veiens lengde var 9,7 km.
2019 ble veien erstattet av fylkesvei 4616 og fylkesvei 4614.
Puncak Jaya
Puncak Jaya eller Carstensz-pyramiden (4 884 moh.) er Oseanias høyeste fjelltopp. Tidligere og mer unøyaktige kilder hevdet at det var 5 030 moh. . Puncak Jaya ligger i fjellrekken Sudirman Range i Ny-Guineahøylandet, nærmere bestemt i provinsen Papua på den indonesiske delen av øya Ny-Guinea. Fjellet er også en del av den enorme Lorentz nasjonalpark, som er det største beskyttede området i hele Sørøst-Asia.
Langerhanske øyer
De langerhanske øyer er en gruppe av celler i pankreas, (bukspyttkjertelen), som er ansvarlig for at hormoner utsondrer i blodet. De består av 50 mosjonelle celler, og de består av tre celletyper: alfaceller, som produserer glukagon, betaceller ( de cellene det er flest av), som utsondrer insulin, og deltaceller, som utsondrer somatostatin. De ble beskrevet i 1869 av den tyske patologen Paul Langerhans.
Religionsåret 1857
Religionsåret 1857 er en oversikt over hendelser, utgivelser, kunst, arkitektur og personer med tilknytning til religion definert i videste forstand i 1857.
Anthony Ervin
Anthony Ervin (født 26. mai 1981 i Burbank, California) er en amerikansk svømmer. Under Sommer-OL 2000 i Sydney ble han den første afro-amerikaner på det amerikanske olympiske svømmelandslaget. Under disse lekene vant Ervin gullmedalje på 50 m fri, og en sølvmedalje på 4 x 100 m fri stafett.
Han tok gull under Sommer-OL 2016.
Ned med vaabnene
Ned med vaabnene (dansk: ) er en stum dansk anti-krigsfilm fra 1914, i regi av Holger-Madsen. Manuset ble skrevet av Carl Th. Dreyer. Det var basert på østerrikske Bertha von Suttners roman Die Waffen nieder! fra 1889. Norske Alf Blütecher spiller rollen som Marthas første mann Arno von Dotzky.
Süleymanpaşa
Süleymanpaşa er en by med 196 031 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Tekirdağ. Den ligger nord for Marmarahavet, nordøst for Şarköy, sør for Muratlı, øst for Malkara og vest for Marmara Ereğlisi.
Ned med vaabnene
Filmen ble spilt inn i april–mai 1914 og skulle hatt premiere under en internasjonal fredskongress i september. Den ble avlyst på grunn av  den første verdenskrigs utbrudd.
Handling
Martha von Althaus, som er datter av gamle general, grev von Althaus, giftet seg som ganske ung med den tapre offiseren Arno von Dotzky. Etter få års lykkelig samliv ble han innkalt til krigstjeneste, hvor han døde. Martha sørget voldsomt. Fire år senere møter hun kaptein Frederik von Tilling på en hoff-fest. Han forteller Martha - under fire øyne - at han under krigen hadde kjempet side om side med hennes mann. Han hadde bedt von Tilling om å overbringe henne en siste hilsen. Når ett år er gått, er Martha og von Tilling gift. Etter en tid blir også han innkalt til krigstjeneste. Savnet gjør Martha så deprimert at hun må innlegges.
Syk av lengsel og med beskjeden om at hennes bankierfirma har gått konkurs, reiser hun av sted med tog mot slagmarken for å finne sin mann. Han har imidlertid blitt såret og ført til hovedstaden. Omsider blir paret gjenforent. Et kolerautbrudd truer med å stanse lykken. Marthas søster bukker under. Også deres far blir syk og dør. Martha og von Tilling er nå mer enn noensinne oppsatt på å arbeide for fredssaken.
Charité
Charité [] (fr. «barmhjertighet») er et universitetssykehus i Berlin, som tradisjonelt har vært knyttet til Humboldt-Universität zu Berlin. Siden 2003 har det vært felles medisinsk fakultet for både Humboldt-universitetet og Freie Universität Berlin.
Sykehuset eies av delstaten Berlin. Det hadde per 2020 i Berlin 15,500 ansatte, 3,500 sengeplasser, 8,000 studenter og en årlig omsetning på to milliarder euro. Sykehuset er fordelt på fire campuser som igjen er oppdelt i 17 sentra, bestående av cirka 100 klinikker og institutter.
Historie
I 1710 truet pesten Berlin, og på ordre fra Preussens konge Fredrik I begynte byggingen av et såkalt karantenehus (pesthus) foran Spandowsche Tor. Etter pesten ble dette benyttet som sykehus for fattige. Senere ble det garnisons- og borgerlasarett og fikk ansvaret for utdannelse av leger for arméen. Soldatkongen Fredrik Wilhelm I gav sykehuset 1727 navnet Charité (fransk var hoffets foretrukne språk). Behandlingen ved sykehuset ble dermed også gratis.
I 1810 ble Humboldt-universitetet grunnlagt, og universitetet valgte først å drive sin egen universitetsklinikk. Da dets første medisinske dekanus Christoph Wilhelm Hufeland imidlertid også var en ledende lege ved Charité, knyttet han sykehuset til universitetsvirksomheten, inntil sykehuset og det medisinske fakultetet smeltet sammen.
I perioden 1896 til 1917 ble Charité bygget i rød mursten. Rudolf Virchow-klinikken ble åpnet i 1906. Jødiske leger og personell ble fordrevet fra sykehuset under nasjonalsosialismen. Under krigen ble sykehuset ødelagt av bombing, men bygget opp igjen fra 1945. Charité var DDRs fremste sykehus i perioden 1946 til 1989.
Universitätsklinikum Benjamin Franklin ble åpnet i Steglitz i 1968 og lå dermed i Vest-Berlin i amerikansk sektor. I 1998 ble Humbolt-universitetets medisinske fakultet fusjonert med Virchow-klinikken og i 2003 ble Benjamin Franklin-klinikken også inkludert i sykehuset.
I den følgende tiden ble Charité verdersberømt gjennom fremragende leger og forskere som Rudolf Virchow, Hermann von Helmholtz, Robert Koch, Paul Ehrlich, Emil Adolf von Behring, Ferdinand Sauerbruch, Wilhelm Griesinger, Heinrich Schulte, Johann Otto Leonhard Heubner, Caspar Friedrich Wolff, Karl Bonhoeffer, Heinrich Adolf von Bardeleben, Hans Erhard Bock, August Bier, Walter Stoeckel, Johann Friedrich Dieffenbach, Traube, Gutzmann, Aschheim og Zondek. Åtte senere Nobelprisvinnere i medisin påbegynte sin vitenskapelige karrière ved Charité, som Werner Forssmann og Albrecht Kossel.
Potseluj skvoz stenu
Potseluj skvoz stenu (originaltittel: Поцелуй сквозь стену) er en russisk film fra 2010, regissert av Vartan Akopjan.
Handling
Kesha arbeider for onkelen sin, en sjarlatan og påstått magiker. Men onkelen gir ham sparken, og hus-eieren ønsker å bli kvitt alle som bor der. Kesha har bare 20 rubel igjen. Imidlertid forelsker han seg i den unge og vågale journalisten Alisa. Men han er bare en informasjonskilde for henne, og ikke noe mer.
Når Kesha vandrer planløst gatelangs i Moskva, utvikler Kesha en gave - å passere gjennom vegger, fra en vagabond som ber om hans siste tjue rubler. Dermed kan Kesha få tak i mat, uten å åpne et kjøleskap. Eller komme seg inn i leilighetene til andre mennesker. Kesha begynner å tjene penger på denne muligheten, men denne rikdommen kan aldri gi ham Alisa.
Elektrisk lastebil
Elektrisk lastebil, som kan forkortes til el-lastebil, er en elektrisk drevet lastebil ment for transport av gods uansett bruksområde, fra lokale distribusjonskjøretøyer til tungtransport for gruvedrift. Lastebilen har en viktig samfunnsnyttig rolle som et allsidig transportmiddel som kan frakte nærmest alt som kan fraktes, men har som regel vært begrenset til forbrenningsdrift av praktiske hensyn.
En elektrisk lastebil må ha intern eller ekstern strømforsyning, enten fra et oppladet batteri som leverer strøm til elmotoren eller med strømavtaker eller pantograf som henter strøm fra kontaktledninger i luftspenn. De sistnevnte som omtales som trolleydrevne lastebiler ettersom de bruker samme drivmetode som trolleybussen. Batteridrevne lastebiler utgjør majoriteten og har ubegrenset mobilitet, men også praktiske begrensninger som begrenset rekkevidde og økt vekt. Det er et voksende marked for el-lastekjøretøyer som ikke trenger lang rekkevidde, men det pågår også prosjekter om hvordan man kan elektrifisere tungtransport på motorveiene over lange avstander. Begge konsepter har sine ulemper i så måte; et batterielektrisk kjøretøy begrenses av batterivekten og ytelsesevne i møte med topografiske forhold, mens et trolleydrevet lastekjøretøy må bruke stasjonære anlegg for å motta strøm, selv som hybridkjøretøy med forbrenningsmotor og elmotor.
Historie
Mot slutten av 1800-tallet oppsto et kappløp mellom ulike fremdriftssystemer, etter at kommersielle selskaper innenfor passasjerfrakt og godsfrakt hadde begynt å eksperimentere med mekanisk drift. Forbrenningsmotoren, som muliggjorde sterk fleksibilitet, overtok og tilsidesatte de andre, som dampkraft og strømkraft, til nisjeroller. Elektriske lastebiler oppsto samtidig som forbrenningsmotordrevne lastebiler, men ettersom de hadde begrensninger i form av enten energisvake batterier eller permanent strømforsyning som strømførende kabler ble de henvist til spesialtransport som melkefrakt og som hjelpemiddel i industrianlegg. Det var først med litium-ionbatteriene at det kom et gjennombrudd som gjenåpnet lastebilmarkedet for el-lastebilene, og utover det tjueførste århundret vant de terreng etter hvert som etterspørselen etter forurensningsfri transport vokste.
Men etterspørselen har styrket seg (sept. 2020), etter hvert som det finnes et generelt ønske om elektrifisering av lastebilrollen med en stadig fornying av teknologien bak elektriskdrift.
Norge
Norge var ikke ukjent med elektriske lastebiler som hadde sin storhetstid fram til 1920, ettersom disse kom med lasset da elektriske biler ble importert til landet på begynnelsen av det tjuende århundret. Den første registrerte elektriske lastebilen som kom til Norge, var kjøpt av elektroingeniør Arthur Bjerke i Oslo som leverte den til Christiania Seildugsfabrik i september 1915. Den var av engelsk opprinnelse. Bjelke var initiativtageren for firmaet A/S Elektromobil i 1916, som er dårlig dokumentert for ettertiden. Et uspesifisert antall elektriske kjøretøyer ble importert til Norge blant annet fra USA etter den første verdenskrigens slutt, hvor disse la grunnlaget for erfaring om driftssystemets fordeler og ulemper; blant annet at batteriene krevde stor plass og at de med sin vekt reduserte nyttelasteevnen for kjøretøyet. Men hensikten bak importen skyldes dårlig tilgang på bensin etter krigsutbruddet i 1914, og så snart tilgjengeligheten var gjenreist, hadde bensindrift overtatt.
Noen av de importerte kjøretøyene som er dokumentert for ettertiden var elektriske lastebiler av type. Det var Bjerke som var importør for dette lastebilmerket, og minst 100 lastebiler ble innført fram til hans firma gikk konkurs i 1921. De første Walker-bilene ble solgt til meierieier Helmer Husebye i Oslo, som overtok fem stykker. Så sent som i 1927 var 84 Walker-lastebiler på skilt i Norge, og flere har overlevd fram til nyere tid. Teknisk Museum og kjøretøysmuseet i Norsk vegmuseum har hver deres Walker lastebil.
Den norske lastebilproduksjonen i Stavern startet av bedriften Staværn Elektromobilfabrikk A/S (grunnlagt i 6. november 1917) begynte de første leveransene av 2-tonns lastebiler i mai-juni 1919 under det norske merket Staværn Bilfabrik A/S (STABIL). I de første årene var lastebiler utstyrt med amerikanske akkumulatorbatterier og norskutviklede elmotorer fra Sola-fabrikken (Sola Elektriske Maskinfabrik) ved Hølen, Larvik. I 1920 valgte STABIL å gå over til lastebiler med bensinmotor. En serie på ti elektriske STABIL-lastebiler var planlagt, men i ettertiden kom det fram at tekniske problemer hadde forvansket produksjonen, så det endelige tallet på elektriske lastebiler er usikkert. Rekkevidden på 60 til 70 km mellom oppladning var i minste laget for de som viste interesse for STABIL lastebilene. Batteriene var plassert under førersetet og lasteplanet. Inspirasjonen kan ha kommet fra det amerikanske merket Ward i Pennsylvania, som leverte en 2-tonns bil gjennom importørfirmaet Bertel O. Steen til Staværn Bilfabrik i 1918.
Ifølge registreringsdokumentene nedfestet i Bilboken for Norge i 1922 hadde Norge en elbilflåte på 266 kjøretøyer, av dette 102 lastebiler og 28 varebiler. Fra mellomkrigstiden kunne man skille ut elektriskdrevne kjøretøyer ved at disse vil ha bokstaven «E» foran P for personbil, L for lastebil, V for varebil og B for buss som D for drosje. General Electric lastebiler var den bestselgende elektriske lastebilen i året 1922, 64 lastebiler var av dette merket, med Walker på andreplass med 57. De elektriske lastebilene hadde ikke stor utbredelse ettersom elektrisitetsnettet ennå ikke var utbygd utover storbyene, hvor de kom til nytte spesielt innenfor mattransport som forurensningsfrie distribusjonskjøretøyer. De var også svært slitesterke og kunne bli holdt gående i mye lengre tid enn bensindrevne lastebiler, oftest degradert til intern transport hos større bedrifter i tiden mot 1940.
I tiden fram til 1940 var de amerikanske merkene for de elektriske lastebilene Atlantic, Commercial, General Vehicle (G.V), Lansden, Walker Electric og Ward. G.V. i New York eksporterte 120 lastebiler gjennom importørfirmaet Kolberg, Caspary & Co, blant annet store 5-tonnere, og var basert på General Electric elmotorer og batterier. Walker Electric var mest populært som frambygd lastebil med elmotor integrert i bakakselen, så det finnes ikke sikre opplysninger om hvor mange hadde blitt importert, 100-tallet er et estimat over alle Walker lastebiler på 1-, 2- og 3,5-tonnere.
Říp
Říp (tsjekkisk:, tysk: Sankt Georgsberg, Georgsberg, Reif eller Raudnitzer Berg) er et 461 meter høyt enslig fjell i regionen Ústí nad Labem i Tsjekkia. Det ligger på venstre bredd av Labe (Elben), 6,5 kilometer sør for byen Roudnice nad Labem nær landsbyen Krabčice. Det legendariske fjellet var et katolsk pilegrimsmål i lang tid og har vært et tsjekkisk nasjonalt minnested siden 1848. Ifølge legenden var området rundt Říp stedet der de første tsjekkerne bosatte seg. Basaltfjellet, som reiser seg særpreget og hattelignende over den bøhmiske sletten, blir også populært omtalt som «osteklokken» på grunn av sin slående avrundede form. Det arrangeres en tradisjonell årlig bestigning av åsen på St. Georgsdagen.
Navnet «Říp» stammer antagelig fra den gammelgermanske roten ríp- (ås).
Legende
Ifølge en tradisjonell legende, først registrert av den tsjekkiske krønikeskriveren Cosmas av Prag på begynnelsen av 1100-tallet, var Říp stedet der de første slaverne, ledet av forfader Čech, slo seg ned. Ifølge Dalimilkrøniken fra 1310 besteg Čech og hans folk Říp. Han så på landskapet rundt og fortalte brødrene sine at de hadde nådd det lovede landet: «Vi har et land etter vår vilje, her vil alltid våre bord bugne, det er nok av ville dyr, fugler, fisker, bier og hardhet mot fiender.»
Evening Chimes
«Evening Chimes», med undertitlene «Abendläuten» og «Reverie», er et amerikansk pianostykke av komponisten Albert Frederick Marzian.
Říp
Legende
Landet ble oppkalt etter lederen. På 1500-tallet ble legenden gjenopplivet av Václav Hájek z Libočan, som hevdet at Čech ble gravlagt i den nærliggende landsbyen Ctiněves, og senere av Alois Jirásek i hans Staré pověsti české (Gamle bøhmiske legender) fra 1894.
Bygninger
På toppen av åsen er det en romansk rotunde viet til Sankt Georg. Dette er en av de eldste bygningene i Tsjekkia. Denne nevnes for første gang i 1126, da Soběslav I, hertugen av Böhmen, beseiret den tyske kongen Lothar III. Til minne om seieren fikk han rotunden reparert og utvidet med det vestlige sirkulære tårnet. Rotundens nåværende utseende er et resultat av en puristisk rekonstruksjon i løpet av 1870-årene. Inne i rotunden finnes en steinskulptur av den tsjekkiske kunstneren Stanislav Hanzík – «Den gode hyrden» (1979) – som symboliserer ankomsten av tsjekkiske forfedre til landet og begynnelsen av tsjekkisk historie.
Evening Chimes
Norsk versjon
På norsk heter sangen «Aftenklokker». Den norske teksten er skrevet av Torleif Larsen, som ofte skrev under aliaset ToLa.
Říp
Bygninger
I nærheten av rotunden ligger en turisthytte som ble bygget i 1907 og fortsatt betjener reisende i dag. I samsvar med den patriotiske ånden fra den tiden, er en treplate montert på hytteveggen som sier: «Hva Mekka er for en muslim, er Říp for en tsjekker» (tsjekkisk: Co Mohamedu Mekka, til Čechu Říp).
Evening Chimes
Norsk versjon
Jens Book-Jenssen sang den inn på plate i 1956 med Egil Monn-Iversens orkester. Teksten er veldig lyrisk til slagermelodi å være, med strofer som «...tanker kommer drømmende som sorte fugler svømmende», og «...aftenklokker spede klang de bringer budskap med sin sang».
Tola har skrevet en norsk tekst. Nils Frykman har skrevet en kristen svensk tekst som en annen norsk tekst bygger på. Tolas versjon bærer tittelen «Aftenklokker». Frykmans versjon heter «Jeg er så glad, så hjerteglad».
Innspillinger
De to RCA-platene var samme innspilling.
Amdo
Amdo er en av de tre tradisjonelle regioner i Tibet. De to andre er Ü-Tsang og Kham. Etter at Kinas kommunistiske parti tok makten i Tibet på 1950-tallet ble Amdo inkorporert i de tre kinesiske provinser Gansu, Sichuan og Qinghai. Tenzin Gyatso, den fjortende Dalai Lama, ble født i en del av denne regionen som nå er underlagt Qinghai.
Agonum lugens
Agonum lugens er en av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.
Engerjordet stasjon
Stasjonen lå ved krysset mellom Heyerdahls vei og Slemdalsveien og ble sannsynligvis åpnet tidlig på 1900-tallet, senere enn de andre stasjonene på linjen. En mulig grunn til stasjonens opprettelse kunne være at ingeniør Halvor Emil Heyerdahl, mannen som Heyerdahls vei er oppkalt etter og var en av intiativtakerne til banen, selv bodde i det som senere heter Heyerdahls vei 1 og ønsket kort vei til nærmeste holdeplass. Andre personer som bodde i nærheten og som antakelig var meget fornøyd med at stasjonen ble anlagt var advokat Carsten I. Bjerke, som bodde i «Villa Sole», og statsråd Johannes Winding Harbitz, som bodde i «Villa Lia». Stasjonen, som stort sett kun besto av en treplattform, ble nedlagt i 1935. Oslo bys historie bind 4 har imidlertid en annen forklaring: «Carl Joachim Hambro forteller at hans onkel, statsråden Johannes Harbitz, som bodde på Engerjordet og en tid var ordfører i banens representantskap, fikk trikken til å stoppe utenfor huset sitt.»
Agonum lugens
Utbredelse
Agonum lugens finnes i nesten hele Europa, men er noe sjeldnere i øst og i nord. Den er utbredt i Nord-Afrika og Asia. Finnes ikke i Norge, men er registrert fra Sverige.
Utseende
Agonum lugens er mellom 8,5-10 mm lang, med en noe flatrykt kropp. Fargen er svart, matt eller kun svakt metallglinsende. Dekkvingene tredje rille-mellomrom (fra midten / sømmen) har vanligvis tre børstepunkt (stive hårbørster). Antennenes fjerde ledd med fine korte hår, hos noen arter også på det tredje leddet, og noen lange børster i spissen. (Krever forstørrelse for å se). Brystskjoldet er smalere enn skuldrene (frampartiet av dekkvingene). Bakfotens første ledd (tars) er klart lengre enn sporen i spissen av leggen (tibia).
Levevis
Agonum lugens er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr. Den finnes langs innsjøer og langs vassdrag, på steder med sparsom vegetasjon.
Den masoretiske bibelteksten
Den masoretiske bibelteksten (MT, ; fra hebraisk masora, «tradisjon»), er den jødiske standardversjonen av Det gamle testamentes hebraiske originaltekst. Den har navn etter masoretene, «de skriftlærde», som i tidlig middelalder gjorde arbeidet. Denne teksten defineres ikke bare bøkene i den jødiske kanon, men også den presise, bokstavtro teksten i jødedommens bibeltekster, foruten også deres vokalisering og aksentuering kjent som Masora. Opprinnelig ble de tidligste bibeltekstene skrevet utelukkende med konsonantbokstaver, og den masoretiske teksten fikk derfor vokaltegn i ettertid.
Den opphavlige bibeltekst
MT er også i stor grad benyttet som grunnlaget for oversettelser av Det gamle testamente i protestantiske bibler, og i nyere år (side 1943) også for katolske bibler. I moderne tid har Dødehavsrullene vist at MT er bortimot identisk til en del tekster i Tanákh fra 200 f.Kr., men forskjellig fra andre.
MT ble hovedsakelig kopiert, redigert og distribuert av en gruppe jøder kjent som masoretene mellom 600- og 900-tallet e.Kr. Selv om konsonantene endres lite i teksten som var akseptert på 200-tallet (og også endre lite fra en del tekster fra Qumran som er enda eldre), har de tallrike forskjellene av både større og mindre betydning når den sammenlignes med manuskripter av Septuaginta (bevart fra 300-tallet), en gresk oversettelse gjort på 200- til 100-tallet f.Kr. av den hebraiske Bibelen og som var populær i Egypt og i Midtøsten.
Det hebraiske ordet mesora (hebraisk מסורה) viser til overføringen av en tradisjon. I en meget bred forstand kan det referere til hele kjeden av jødisk tradisjon, men i referanse til masoretisk tekst har ordet mesora en særskilt betydning: diakritisk merkinger av teksten i den hebraiske Bibelen og nøyaktig tegn i margene i manuskriptene (og senere trykkinger) av den hebraiske Bibelen som noterer tekstdetaljer, vanligvis om den presise stavingen av ordene.
Opprinnelse og videreformidling
Talmud hevder at en standardutgave av den hebraiske Bibelen ble oppbevart i tempelet i Jerusalem for at den skulle kunne skrives av. Det var betalte korrekturlesere av bibelske bøker blant tempelet myndighetspersoner. Denne kopien er nevnt i Aristeasbrevet (en hellenistisk tekst fra 200-tallet f.Kr.) i utsagnene til den jødiske filosofen Filon og hos den jødiske historikeren Josefus.
En fortelling i Talmud, kanskje i referanse til en tidligere tid, vedrørende at tre Tora-ruller ble funnet ved tempelet, men de var forskjellig fra hverandre. Forskjellene ble løst ved flertallsbeslutning mellom de tre utgavene.
Masora
Etter langvarig tradisjon skal en rituell Tora-rull inneholde kun hebraisk tekst med konsonanter hvor ingenting kan legges til og ingenting bli fjernet. Imidlertid, kanskje fordi de hadde til hensikt å bli benyttet for personlig lesning framfor rituell lesning, ga de masoretiske bibeltekstene omfattende utvidet materiale, som ble kalt for masora, for å vise korrekt uttale og messing, beskyttet mot feil fra skriverne, og kommenterte mulige varianter. Manuskriptene inkluderte derfor vokalpunkter, merkinger av uttale og trykkaksenter i teksten, korte kommentator i sidemargene, og lengre og mer omfattende notater i øvre og nedre marger, og samlet i slutten av hver bok.
Historien til masora kan bli delt inn i tre perioder:
Velutinodorcus carinulatus
Velutinodorcus carinulatus (også kjent som Dorcus carinulatus) er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utbredelse
Arten er utbredt på Taiwan.
Systematisk inndeling
Arten blir ofte plassert i slekten Dorcus.
Diskord
Diskord er et band fra Oslo. Bandet ble startet i 1999. Musikken kan kategoriseres som doomy, progressiv/teknisk death metal. Bandet har gitt ut flere plater til internasjonal anerkjennelse, har turnert mye og spilt en rekke festivaler inkludert flere opptredener på Inferno Metal Festival og by:Larm i Oslo, Mono Goes Metal og Kill-Town i Danmark, Old Grave Fest i Bucuresti, Hole in the Sky i Bergen, Szczecin Extreme Festival i Polen, Asakusa Deathfest i Japan. Diskord støttet Nasum i Bologna og Possessed i Praha, Behemoth i Sør-Afrika, Johannesburg, turnerte med Dødheimsgard og Cryptic Brood i Europa.
Stuping under sommer-OL
Stuping under sommer-OL. Stuping var med på det olympiske programmet for første gang i 1904 i St. Louis og har siden vært med i alle sommer-OL. Under de første lekene var det kun for menn, damer fikk delta for første gang under 1912 i Stockholm.
Øvelsesutvalg
I 1904 ble det konkurrert i tårnstup og dykking (distansedykking). Under jubileumslekene 1906 var kun tårnstup øvelse, mens det fra 1908 ble lagt en ny øvelse, sviktstup. Fra 1912 ble det arrangert tårnstup for kvinner. For menn ble det dette året lagt til en øvelse med tårnstup fra både 5 og 10 meter. I 1920 ble sviktstup lagt til også for kvinner. Det ble dermed kåret fem olympiske mestere i disse lekene.
Fra 1928 ble tårnstupvarianten med stup fra både 5 og 10 meter tatt ut, og det ble konkurrert i to øvelser for kvinner og menn. Øvelsesutvalget stod slik til 2000, da både 3 meter og 10 meter synkronstup ble lagt som øvelser for både kvinner og menn. Stup har siden vært representert med åtte øvelser, fire for kvinner og fire for menn.
Albert Rusnák
Albert Rusnák (født 7. juli 1994) er en slovakisk fotballspiller som spiller for den amerikanske klubben Real Salt Lake.
Religionsåret 1875
Religionsåret 1875 er en oversikt over hendelser, utgivelser, kunst, arkitektur og personer med tilknytning til religion definert i videste forstand i 1875.
Apelsinovyj sok
Apelsinovyj sok (originaltittel: Апельсиновый сок) er en russisk film fra 2010, regissert av Andrej Prosjkin.
Handling
Historien finner sted i en sommerhytte i Moskva-regionen, hvor tre mennesker bor: Den amerikanske millionæren Stephen, den unge doktoren Egor, og sykepleieren Stephen - hvis liv utvikler seg til et mareritt.
Til tross for hennes styrke og uavhengige natur, blir Stephen tvunget til å gjøre alt millionæren ber om, fordi hun trenger penger - men som et resultat oppstår det en rekke morsomme situasjoner rundt dem.
Eutermitophila
Utseende
Små (ca. 2 millimeter), halvblanke, avlangt dråpeformede, gulbrunlige kortvinger. Føttene er fire-leddete, hos noen arter kan de være fem-leddete på bakbeina. Antennene er 9-11- leddete.
IBM Selectric
IBM Selectric var en svært vellykket serie av elektriske skrivemaskiner introdusert av IBM den 31. juli 1961.
Eutermitophila
Levevis
Disse små billene lever sammen med termitter i undergruppen Nasutitermitinae (Termitidae) i tuene deres.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Sørøst-Asia (Indonesia) og Oseania.
IBM Selectric
I stedet for en «kurv» av individuelle stenger som svinger opp til fargebåndet og slår bokstaven inn til papiret som skal skrives på, har Selectric-maskinen et kulehode som roterer og svinger den riktige bokstav i posisjon før bokstaven slås inn i papiret. Kulehodet kan lett skiftes ut med forskjellige skrifttyper.
Viking Hockey
Viking Hockey var en norsk ishockeyklubb fra Stavanger, klubben oppstod som en videreføring av Viking Ishockeyklubb i 1998. Da Viking Ishockeyklubb ble avviklet etter sesongen 1996-1997, ble Viking Ungdomshockey ble etablert for å ivareta ungdomsavdelingens interesser. Viking Ungdomshockey slo seg sammen med Svithun Ishockeyklubb i 1998 og fikk dermed et seniorlag i klubben. Det var i denne forbindelse klubben ble døpt om til Viking Hockey. Klubbens seniorlag gikk ubeseiret gjennom 3. divisjon i sesongen 1998-1999 og vant 2. divisjon sesongen 1999-2000. Laget spiller nå i 1. divisjon. Viking Hockey la ned barne- og ungdomsavdelingen i sesongen 2012/2013 for kun å satse på senior 1. divisjon. Barne- og undomsavdelingen ble solgt til Stavanger Hockey, tidligere Siddis Hockey. Viking Hockey ble lagt ned i 2014.
IBM Selectric
Selectric-mekanismen var kjent for å bruke interne mekanisk binærkoding og mekaniske digital-til-analog-omformere, kalt whiffletree-forbindelser, for å velge tegnet som skal skrives inn.
Spionvare
Det er minst ett kjent tilfelle av at Selectric ble utnyttet som en skjult spionasje-enhet av den typen som er kjent som en keylogger. I 1984 ble det oppdaget manipuleringer i minst 16 Selectric skrivemaskiner i den amerikanske ambassaden i Moskva og det amerikanske konsulatet i Leningrad. De svært avanserte enhetene ble plantet av sovjeterne mellom 1976 og 1984, og var gjemt inne i en metallstøtteplate. Informasjon ble fanget opp ved å registrere bevegelser av metallplater inne i skrivemaskinen ved hjelp av magnetometere. Dataene ble deretter komprimert og sendt i "datapakker" ved hjelp av burst-sending. Spionvaren ble installert i Selectric II og III modeller.
Fylkesvei 574 (Rogaland)
2019 ble veien del av fylkesvei 4620.
Pittsburgh Steelers i NFL-sesongen 2018
Pittsburgh Steelers spilte i sin 86. sesong som et profesjonelt idrettslag og medlem av National Football League. Det var også den 19. sesongen under general manager Kevin Colbert og 12. under hovedtrener Mike Tomlin. Etter å ha startet sesongen 7–2–1 tapte Steelers fire av sine seks siste kamper (inkludert tre strake tap mot AFC West, som førte til at Baltimore Ravens sikret divisjonstittelen i sesongens siste uke, og at Steelers gikk glipp av sluttspillet for første gang siden 2013.
Oktoberfest
Oktoberfest, lokalt også kalt Wiesn, er en stor ølfestival som holdes over 16 dager sist i september og først i oktober hvert år i den tyske byen München i Bayern. Den regnes for å være verdens største folkefest.
Pittsburgh Steelers i NFL-sesongen 2018
Drama og konflikt av banen
Wide receiver Antonio Brown var involvert i en rekke hendelser, fra å kaste møbler ut leilighetsvinduet sitt i offseason krangling med offensive coordinator Randy Fichtner, krangling med mediene angående hans rolle i angrepet, og en trafikkbok for å kjørt over. Dette endte i en krangel med Roethlisberger, som resulterte i at Brown ble sittende på benken i sesongfinalen mot Cincinnati Bengals før han senere stormet ut av lagets fasiliteter og ignorerte alle forsøk på kontakt fra lagkamerater, trenere og administrasjonen. En av de mulige grunnene til at begeret rant over for Brown kom da Steelers valgte å utpekte JuJu Smith-Schuster til lagets MVP før uke 17, som eventuelt ledet opp til at Brown krevde å bli byttet bort fra Steelers et par dager etter sesongen, et ønske han fikk oppfylt da han ble byttet til Oakland Raiders ved begynnelsen av det neste ligaåret. Brown harselerte også Smith-Schuster via Twitter og Instagram i april 2019 etter at Smith-Schuster hadde en fumble som tapte Steelers kampen mot New Orleans Saints i uke 16, som spilte en stor rolle i å ødelegge lagets sjanser til å nå sluttspillet.
Oktoberfest
Historikk
Den ble arrangert første gang 12. oktober 1810 til ære for ekteskapet mellom Bayerns kronprins Ludwig og prinsesse Therese, da Bayerns kongelige innbød Münchens borgere til hesteløp, øl og andre fornøyelser, og ble raskt gjort til en årlig foreteelse. I dag er den verdens største folkefest.
Pittsburgh Steelers i NFL-sesongen 2018
Drama og konflikt av banen
Etter sesongen var det flere daværende og tidligere medlemmer av laget som kommenterte på konflikter innad organisasjonen, hvor noen skyldte på lagets kultur for kollapsen sent i sesongen (inkludert fire knappe tap med flere feilsteg og straffer i de seks siste kampene) og hovedtrener Mike Tomlin for å ikke ha klart å kontrollere garderobemiljøet. Steelers' 2018-sesong ble også kjent gjennom den Pittsburgh-baserte YouTuberen UrinatingTree, en tidligere spillanmelder kjent for å lage satiriske videoer om idrettslag. UrinatingTree kalte serien som fokuserte på Steelers' drama av banen Days of our Steelers, en referanse til såpeoperaen Days of Our Lives.
Oktoberfest
Historikk
Festivalen pågår i 16 dager før den første søndagen i oktober på et område som heter Theresienwiese, oppkalt etter prinsesse Therese. I anledningen festen brygges et eget Oktoberfestøl. Det serveres i en type énliterskanner som kalles «Maß», og er alkoholsterkt og smakrikt. Det får bare produseres av lokale bryggerier. Ølserveringen skjer i store telt som rommer 3-10 000 mennesker og tar inntil to måneder å reise.
Pittsburgh Steelers i NFL-sesongen 2018
Draft
Draftbytter
Udraftede free agents
Alle udraftede free agents ble signert etter NFL Draft i 2018 var over 28. april med mindre annet er notert.
Oktoberfest
Historikk
I de senere år har Oktoberfesten spredt seg til andre deler av verden, spesielt til byer i USA og Canada med stor tysk befolkning.
Pittsburgh Steelers i NFL-sesongen 2018
Terminliste
Merk: Divisjonsmotstandere er i fet tekst.
The Masterplan
The Masterplan er et samlealbum fra den britiske rockegruppa Oasis, utgitt i 1998. Albumet består av b-sider.
John Falchenberg
Falchenberg hadde en rekke verv som idrettsleder. I 1918 ble han første formann i Norges Friidrettsforbund etter splittelsen med turnforbundet. Han satt som formann til 1919 da han ble viseformann i Norges Landsforbund for Idrett. I perioden 1907–1908 og 1909–1910 var han styremedlem i Norges Fotballforbund. Han var dessuten friidrettsskribent i Norsk Idrætsblad og Sport.
Falchenberg representerte Viking (–1903), Kristiania IF (1904–1905) og Tjalve (1906–). Som fotballeder representerte han Mercantile.
Tough Times for Gentlemen
Tough Times for Gentlemen er et musikkalbum med Heine Totland, utgitt i november 2005. Dette er hans første plate som soloartist.
Malkara
Malkara er en by med 52 456 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Tekirdağ. Den ligger nordøst for Şarköy, sørvest for Hayrabolu, øst for Keşan og vest for Süleymanpaşa.
Bowls under samveldelekene 1978
Bowls under de britiske samveldeleker 1978. Bowls var en av flere sporter under de ellevte samveldelekene som ble arrangert i Edmonton i Canada i perioden 3. til 12. august 1978. Det var tiende gangen Bowls var med på programmet i Samveldelekene. I lekene i 1978 ble det konkurrert i tre øvelser i bowls, single, par og firer, kun for menn. Hongkong ble beste nasjon med to gullmedaljer foran England med én.
Fylkesvei 6840
Fylkesvei 6840 (Fv6840) går mellom Testmann Minne og Håggån i Indre Fosen kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 88 (Nord-Trøndelag).
Reinåa kraftverk
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 355 meter i Reinåa.
Selskapet bak Clemens Kraftverk AS eier 65% av Meraker Kraft AS.
Apodinae
Apodinae (virkelige seilere) er en av to underfamilier i seilerfamilien. Den består av tre tribus og 17 slekter, som til sammen inkluderer 83 arter med fugler. Den andre underfamilien er Cypseloidinae.
Artene karakteriseres av en strømlinjeformet kropp med svært lange og smale vinger. Artene har svært korte og ubrukelige lemmer, som kun er egnet til å holde seg fast med. Fjærdrakten er typisk kamuflasjefarget. Seilere tilhører gruppen med verdens beste flygere, og mange av artene kan holde seg på vingene i måneder i strekk. De både eter, sover og parer seg i luften, og lander kun for å legge egg. Maten består av flygende insekter, som fuglene fanger i flukt, ofte kloss ved vannflaten eller like over andre typer våtmarksområder. Vann er derfor et betydningsfullt element for artene.
Loxogenius
Utseende
En middelsstor, slank og langbeint, halvmatt gråsvart løpebille. Hodet er forholdsvis stort med nokså små fasettøyne, antennene litt lengre enn hode + pronotum. Pronotum er nokså stort, hjerteformet, med bredt avsatt sidekant. Dekkvingene er litt pæreformede med kraftige punkstriper og fine, opphøyde lengderibber mellom dem.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia (nordlige Queensland).
Ü-Tsang
Ü-Tsang (tibetansk: དབུས་གཙང་, Wylie: Dbus-gtsang), eller omvendt Tsang-Ü, eller Utsang, er sammen med Kham og Amdo en av de tre historiske regioner i Tibet. Ü-Tsang er sammenslått av to områder, Ü og Tsang, som hadde Lhasa henholdsvis Shigatse som sentrum. Den nåværende autonome regionen Tibet omfatter den større del av det territorium som en gang utgjorde Ü-Tsang, samt deler av Kham.
Ü-Tsang er således det kulturelle kjerneområde i Tibet, og her hadde det viktigste og mest sentrale tibetanske kongedømme sitt hjem. Utsang omfatter de øvre deler av elven Brahmaputra og dens sidedaler. Her er en rekke middelalderklostre av historisk betydning, relativt gode jordbruksområder, og en rekke moderne større eller mindre byer. Blant dem er Tibets hovedstad Lhasa.
Agonum micans
Agonum micans er en av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.
Utbredelse
Agonum micans finnes i nesten hele Europa, men er noe sjeldnere helt i sørvest. Den er utbredt østover i Asia. Finnes i Norge.
Levevis
Agonum micans er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr. Den lever på fuktige lokaliteter, ofte langs vassdrag.
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
University of Oxford
University of Oxford (norsk: Universitetet i Oxford) ligger i byen Oxford i England og er det eldste universitetet i den engelsktalende verden. Ved siden av University of Cambridge, er Oxford et av Storbritannia fremste universiteter. De to rivalene har konkurrert med hverandre i lang tid, men er samtidig på mange måter så like at de ofte går under fellesnavnet Oxbridge.
Det er usikkert når universitetet ble grunnlagt, og det kan vel være at det skjedde som en kjede av begivenheter og ikke som en enkelthendelse. Det er historiske indikasjoner på at det ble undervist i Oxford så tidlig som i 1096. Det er et kollegieuniversitet, hvor studentene ikke er direkte tilknyttet universitetet sentralt, men i stedet er underlagt ett av de mange kollegiene som ble opprettet på forskjellige tider og med forskjellige formål.
Historie
Det er ikke mulig å tidfeste grunnleggelsen sikkert, og mye tyder på at den ikke skjedde som en enkelthendelse. Det første beviset for at det ble gitt undervisning på høyt nivå i Oxford er fra 1096. I 1167 forbød Henrik II engelske studenter å studere i Paris, og Oxford begynte da å vokse raskt som læresenter. De første studenthallene, som senere ble kollegier, er fra denne perioden.