cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Didrik Arup Seip
Andre verdenskrig
Seip og hans kone forlot Tyskland med fly fra Tempelhof internasjonale lufthavn til Sverige 9. april 1945. Himmler hadde på spørsmpl fra Folke Bernadotte personlig gitt tillatelse til utreisen. Seip var en av de første av de deporterte som kom til Sverige.
Seip ble ønsket velkommen tilbake til universitetet 13. mai 1945 etter evakueringen.
Utmerkelser
Seip ble 31. desember 1945 tildelt storkors av St. Olavs Orden for «fortjenester som rektor ved Universitetet i Oslo». Samme år ble han utnevnt til æresdoktor ved Københavns Universitet.
Grønn saus
Grønn saus er en betegnelse på forskjellige sauser med urter som hovedingrediens med rømme eller matolje som basis. De fleste av disse blir servert kalde. Sausene stammer fra mattradisjonene i mange land og regnes der ofte som regionale spesialiteter.
Fransk sauce verte
Den franske sauce verte består av majones som er blandet med urter. Disse er enten finhakket eller strøket gjennom en sil. Urter som persille, estragon, kjørvel, Engelskkarse, pimpernell og gressløk er vanlige. Ofte brukes også hvitløk.
Sømskjoldbille
Sømskjoldbille (Cassida vibex) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den lever på ulike planter, blant annet i slektene Centaurea, Tanacetum og Cirsium.
Grønn saus
Frankfurter grüne Soße
Den tyske Frankfurter grüne Soße består etter tradisjonen av syv urter: agurkurt, kjørvel, karse, persille, pimpernell, engsyre og gressløk. Urtene hakkes svært fint og blandes med sur fløte eller majones, eddik eller sitronsaft, salt og pepper. Tradisjonelt blir den spist med kokte poteter og hardkokte egg. Sausen er en sesongoppskrift, som ifølge tradisjonen begynner skjærtorsdag (tysk: Gründonnerstag) og slutter med den første nattefrosten om høsten. Siden 2010 er sausen beskyttet gjennom det tyske patentkontoret.
Italiensk salsa verde
I den italienske mattradisjonen finnes det en mengde kalde urtesauser, den mest kjente er antakelig pesto. Den egentlige salsa verde kommer fra norditalia, og likner Frankfurter Grüne Soße. Den inneholder i tillegg egg og sennep, og også andre urter som for eksempel basilikum og merian brukes, hvitløk er vanlig. Ofte blir også hakkete kapers brukt.
Sømskjoldbille
Sømskjoldbille er mellom 5,5–7 mm lang. Den har en blekbrun grunnfarge på hode og halsskjold (pronotum). Halsskjoldet har punktur overalt og er like bred som dekkvingene. Dekkvingene er grønne, men med et bredt brunlig bånd over sømmen (midtlinjen). Kroppen er svært bred, noe flat og oval, den skjuler både hodet og beina. Beina er lyse.
Grønn saus
Italiensk salsa verde
En annen grønn saus er bagnetto verde som blir jevnet med kokt eggeplomme og strøkavring. Denne inneholder stort sett bare persille, det tilføyes kapers og ansjos.
Kanarisk mojo verde
På Kanariøyene blir en grønn saus av persille og korianderblader gjerne brukt. Andre ingredienser er sitronsaft, olivenolje, spisskummen og salt. Noen ganger blir den også blandet med grønn paprika.
Sømskjoldbille
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage.
Sømskjoldbille tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Grønn saus
Meksikansk salsa verde
I tradisjonell meksikansk mat blir sausen ikke laget av urter, men av purerte tomatillos, en frukt i lyktslekta, sammen med chilipepper eller jalapeño, korianderblader og sitronsaft.
Norsk Data
Norsk Data (ND) var en norsk produsent av minidatamaskiner, stiftet 7. juli 1967 og nedlagt i 1992.
Grønn saus
Indisk hari chutney
Hari chutney («grønn chutney») eller hara masala («grønn blanding») er en spesialitet fra Hyderabad i Sentralindia. Den består av mynte, korianderblader, revet kokos og rikelig med grønn chili. Blandet med varm ris er dette grønn pilaff, en rett som er typisk for Hyderabad.
Norsk Data
Historie
Selskapet ble etablert som ⅍ Nordata – Norsk Data Elektronikk av Lars Monrad-Krohn, Per Bjørge og Rolf Skår, som hadde forlatt Forsvarets forskningsinstitutt. Der de hadde utviklet SAM (1962–67) som var grunnlaget for den første maskin, en Nord-1 levert til Norcontrol (1967). Administrerende direktør var Lars Monrad-Krohn (1967–72), Kolbjørn Johansen (1972–77), Rolf Skår (1977–89) og Erik Engebretsen (1989–92). Navnet ble endret til ND i 1976.
ND ble en signifikant leverandør av minimaskiner til mange forskningsprosjekter, og spesielt til CERN i Genève hvor de i 1972 ble valgt som leverandør til partikkelakseleratoren SPS som kom i drift i 1976. ND hadde også en stor kontrakt med Singer for leveranse av datamaskiner til flysimulatorer, som blant annet F-16-simulatoren.
ND ble også en stor leverandør til offentlig sektor i Norge så vel som universiteter og andre innen utdanningssektoren.
ND ble det første norske selskap notert på London Stock Exchange (1981) og NASDAQ (1983). Man antok et stort vekstpotensiale, ikke ulikt «dot-com» bølgen (2000), som innebar  utstrakt bruk av aksjeopsjoner til å belønne ansatte, men det ble hardt rammet av krakket 19. oktober 1987, og aksjekursen tok seg aldri opp igjen etter dette, på tross av at omsetningen fortsatt var stor.
Etter en lengre tid med stor suksess startet NDs nedgang tidlig på 1990-tallet, i stor grad fordi de ikke hadde sett for seg hvilken innvirkning PC-en ville ha på markedet. I markedet for minidatamaskiner fikk ND sterkere konkurranse fra Unix-maskiner. Det offentlige FUNN-prosjektet, med ND-maskiner utplassert i distriktene (1989), mislyktes da maskinene ikke lenger var konkurransedyktige.
I nedgangstiden ble selskapet først delt opp i mindre selvstendige forretningsenheter, såkalte «partners», og det ble foretatt en drastisk nedbemanning i to hovedrunder. Til slutt ble selskapet lagt ned, men deler av teknologiutviklingen ble videreført av Dolphin ICS.
Maskinvare
Viktige Norsk Data datamaskinmodeller var:
Virkelighet
Virkelighet omfatter vanligvis alt som er håndgripelig og sant eller det som eksisterer i verden, i motsetning til fantasier, abstrakte ideer og det som er falskt og usant. Virkeligheten er imidlertid et relativt begrep som blir behandlet og diskutert i idéhistorien og filosofien, særlig i ontologien, det vil si læren om hvordan virkeligheten faktisk arter seg. Den dagligdagse oppfatning og opplevelse av virkeligheten som et system av ting, er ifølge filosofien strengt subjektiv, men ved hjelp av vitenskapelige metoder kan man oppnå et metafysisk verdensbilde. Resonnement og empiri som er vitenskapelig behandlet i idéhistorien, gir et bilde av virkeligheten som er så nyansert og korrekt som det lar seg gjøre.
Sveits under Sommer-OL 1912
Sveits under Sommer-OL 1912. Én sportsutøver fra Sveits deltok i friidrett under Sommer-OL 1912 i Stockholm. Sveits vant ikke noen medalje.
Joseph Serrano
Joseph Serrano (født 18. april 1984) er en puertoricansk bokser.
Han representerte Puerto Rico under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i første runde.
Vitenskapsåret 1682
Vitenskapsåret 1682 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1682.
Casey Andringa
Casey Andringa (født 6. oktober 1995) er en amerikansk freestylekjører.
Han representerte USA under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 5 i kulekjøring.
Tobias Grahn
Tobias Grahn (født 5. mars 1980 i Karlskrona) er en svensk profesjonell fotballspiller. Grahn, som er offensiv midtbanespiller, spiller for den danske fotballklubben Brønshøj.
Klubbkarriere
Grahn, som var Vålerengaspiller fram til 2003, returnerte til Sverige i august 2003, hvor han signerte for Malmö FF. Grahn spilte 21 kamper og scoret tre mål for klubben, men falt ut av førstelaget etter en tid. Han forlot klubben til fordel for danske AGF Aarhus. Grahn hadde en god periode i klubben, hvor han i første sesongen scoret åtte mål og sto for 13 målgivende pasninger på 22 spilte seriekamper. Etter 47 kamper over to sesonger, ble Grahn lånt ut til Odense BK for 2006/07-sesongen. Grahn scoret seks mål på 15 kamper, og bidro til klubbens avansement til gruppespillet i UEFA-cupen. Grahn begynte å vekke interesse i større ligaer, og gikk til Gimnàstic, hvor han scoret i sin første La Liga-kamp 18. februar 2007. I sin periode i Gimnàstic spilte Grahn ni kamper og scoret to mål, men hadde skadeproblemer under sitt opphold i klubben. Etter sesongen rykket Gimnàstic rykket ned, og Grahn ble lånt ut til tyske Hertha BSC Berlin.
I januar 2009 vendte Grahn tilbake til dansk fotball, da han signerte en kontrakt på tre år med Randers FC. I kontraktstiden prøvespilte Grahn for 1. FC Union Berlin, men gikk til svenske Mjällby AIF i forkant av 2010-sesongen. i løpet av de kommende to sesongene ble Grahn en profilert spiller i klubben, og spilte femti kamper, men var også involvert i konflikter og kontroverser.
Januar 2012 kunne svenske TV4 melde om at Grahn var nær en overgang til New York Red Bulls i Major League Soccer. Han ble også observert i nærheten av sin gamle treningsbane i Malmö, hvor han skal ha trent i sin egen gamle Malmö FF-trøye. I februar 2012 ble det imidlertid kjent at Grahn ville gå til Örebro SK. Etter en skuffende sesong hvor klubben rykket ned, kom Grahn til enighet med klubben, som løste han fra kontrakten. Til media fortalte han at hans ambisjoner «harmonerer ikke med Superettan».
Grahn spilte i 2013 for danske Brønshøj.
Landslagskarriere
Grahn spilte sin første U-21-landskamp for Sverige i 2001. Første kamp for A-laget ble spilt i januar 2001, i et 0-0-oppgjør mot Færøyene.
Lars Andreas Larssen
Lars Andreas Larssen (1935– 2014) var en norsk skuespiller som var ansatt en årrekke ved Nationalteatret.
Biografi
Larssen vokste opp i Hadsel kommune i Nordland. Han ble utdannet ved Statens teaterskole.
Han scenedebuterte i 1958 i stykket Cherrys have på Folketeatret. Han var deretter ansatt ved Rogaland Teater i perioden 1959–1962, og siden 1968 ved Nationaltheatret. Larssen var også sentral i etableringen av Teatret på Torshov hvor han særlig gjorde furore som komiker i Dario Fos Vi betaler ikke. Han spilte ellers i flere Ibsen-stykker.
Hans første filmrolle var i filmen Ni liv fra 1957. Han hadde en mer sentral rolle som «biskopens sønn» i filmen Herren og hans tjenere fra 1959 og som ordfører i filmen Piratene fra 1983. Han hadde for det meste biroller på film.
I august 2007 opplyste hans samboer, Monna Tandberg, at Larssen led av Alzheimers sykdom og at sykdommen hadde blitt merkbar allerede i 2003. Dette året fikk Larssen såpass store problemer med å huske teksten til en forestilling han hadde spilt i mange ganger før, nærmere bestemt Peer Gynt-spelet på Gålå, at han måtte be om avløsning. Etter dette gav han opp scenelivet. Tandberg gikk ut til mediene med dette fordi hun ønsket større åpenhet rundt sykdommen for å hjelpe de som er rammet og deres pårørende.
Familie
Lars Andreas Larssen er far til forfatteren Vetle Lid Larssen og filmskaperen Gaute Lid Larssen som han hadde fra sitt første ekteskap med forfatteren og skuespilleren Sonja Lid. Siden ble han gift med Thrine Naumann og med henne fikk han sønnen Lars Larssen Naumann som er musiker og medlem i duoen Multicyde. Ekteskapet ble oppløst etter en tid. Etter det ble han samboer med skuespilleren Monna Tandberg. Han var bror til Høyre-politiker og tidligere ordfører i Bergen Trude Drevland.
Meta (tast)
Meta er en modifiseringstast på enkelte tastaturer. Den oppstod første gang hos tastatur fra Stanford Artificial Intelligence Lab (SAIL) i 1970 og etterfølgere slik som Knight-tastaturet, space-cadet tastaturet, MIT Lisp-maskiner, Symbolics tastaturer, og på tastaturer fra Sun Microsystems (hvor det er merket med en solid diamant “◆”).
Katta i Sekken (teaterkompani)
Katta i Sekken var et figurteaterkompani som ble etablert i 1991 av Anne Helgesen. Kompaniet ble drevet som solovirksomhet, og var i aktivitet frem til 2000, da Helgesen stiftet etterfølgeren Kattas Figurteater Ensemble.
Hrotsvitha (1992)
Stykket Hrotsvitha ble til i samarbeid med Figurteatret i Nordland. Produksjonen var beregnet på oppføring i kirkerom. Stykket dreide seg om nonnen Hrotsvitha som levde i Sachsen på 900-tallet, nærmere bestemt i klosteret Gandersheim. Hrotsvitha var dramatiker, og skrev syv skuespill som skal ha blitt oppført som dukketeater i hennes samtid. Det var Anne Helgesen selv som utarbeidet manus til forestillingen. Dukkene til produksjonen ble laget av Arne Högsander og Karin Magnusson, og regissør var Knut Alfsen. I 2012 videreutviklet Helgesen stykket med sitt nye kompani Kattas Figurteater Ensemble. Den nye versjonen fikk tittelen Rotswitha, og var en samproduksjon med Teater Nova.
Mer enn ti tommelvotter (1992 og 1997)
Katta i Sekken hadde også premiere på stykket Mer enn ti tommelvotter i 1992. Regien på dette stykket var ved Anne-Greta Johannesen, og Anne Helgesen stod på scenen. I 1997 videreutviklet Katta i Sekken, Nordland Teater og Figurteatret i Nordland stykket til produksjonen Mer enn ti tommelvotter og andre vanter. Manuset til denne produksjonen var inspirert av barnereglen Bedrøvet fugl av Andrè Bjerke, heksene fra tragedien Macbeth av William Shakespeare, Roald Dahls versjon av Brødrene Grimms eventyr Gullhår og de tre bjørnene, og ulike kjente barneregler som Bjørnen sover, En støvel og en sko og Fingerregle. Dukkene til denne produksjonen var designet av Lilli Kanck, og dukkene var laget av Helgesen og Ylva Varvik. Varvik var i tillegg scenograf for produksjonen. Anne Helgesen spilte den ene hovedrollen som «Tanta til Beate», og hennes motspiller var «Bjørnen Obstfelder», som var en teaterdukke. Handlingen dreide seg om at disse to øvde på dikt og regler som de skulle dele med andre, samtidig som Obstfelder var så redd for publikum at han gjemte seg i en sekk.
Tredokka (1996)
I 1996 hadde Katta i Sekken premiere på Tredokka, et stykke basert på et eventyr av Regine Normann i en dramatisering av Helgesen. Dukkene i produksjonen var laget av dukkemaker Ylva Varvik, som også var ansvarlig for scenografien. Foruten Helgesen i rollen som forteller medvirket tre dukkespillere i oppsetningen.
Tre monologer for Gud og hvermann (ukjent årstall)
I regi av Anne-Greta Johannesen satte Katta i Sekken opp forestillingen Tre monologer for Gud og hvermann. Manus var skrevet av Helgesen, og dukkene var laget av Helgesen i samarbeid med Agnes M. Schou. Helgesen stod selv på scenen i forestillingen.
Katherine er ikke alene (ukjent årstall)
Det Norske Flyktningeråd engasjerte Katta i Sekken til å produsere et figurteaterstykke om mennesker på flukt. Bestillingsverket fikk tittelen Katherine er ikke alene. Manus var skrevet av Anne Helgesen, som også stod på scenen. Dukkemaker for produksjonen var Lilli Kanck.
Så lenge sola lyser (ukjent årstall)
Helgesen utarbeidet et figurteatermanus basert på samiske eventyr som Kirsti Birkeland hadde samlet inn. Sammen med Jon Langvik-Hansen laget hun dukkene til en produksjon der hun selv stod på scenen. Regien var ved Jelena Sitar.
West Carroll Parish
West Carroll Parish er et fylke i den amerikanske delstaten Louisiana. Det ligger nordøst i staten og grenser mot East Carroll Parish i øst, Richland Parish i sør, Morehouse Parish i vest og mot delstaten Arkansas i nord.
West Carroll Parish totale areal er 933 km² hvorav 2 km² er vann. I 2010 hadde fylket 11,604 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Oak Grove.
Torgrim Eggen
Torgrim Eggen (født 29. oktober 1958 i Oslo) er en norsk forfatter, journalist og musiker. Han har vært journalist i Nye Takter, Arbeiderbladet, Puls, Beat og Dagbladet og redaktør i gratisavisen Natt&Dag. Eggen spilte også bass i det norske nyveiv-bandet The Cut.
Mebarek Soltani
Mebarek Soltani (født 10. april 1982) er en algerisk bokser.
Han representerte Algerie under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i første runde.
Småtelgslekten
Småtelgslekten (latin: Gymnocarpium) er slekt av bregner innenfor storburknefamilien (Woodsiaceae), som igjen inngår i en større, monofyletisk orden – Polypodiales.
Småtelgslekten har globalt 8 arter, og er små, krypende bregner med liggende jordstilker og enkeltstående, langskaftede bladplater med trekantet form. I bladskaftet er det to karbunter, og sporehushopene (sori) er helt sirkelrunde og mangler slør (indusium). I Norge finner vi fugletelg (Gymnocarpium dryopteris), finntelg (Gymnocarpium continentale) og kalktelg (Gymnocarpium robertianum).
Det er dessuten registrert de sterile hybridene Gymnocarpium dryopteris x robertianum (Østlandet og Nord-Norge) og Gymnocarpium continentale x dryopteris (Nord-Troms, Finnmark).
Pimpernell
Pimpernell (Sanguisorba minor) er en staude i rosefamilien.
Blomstringen skjer i mai-august, den har endestilte, kuleformede blomsterstander, disse består av rent hannlige blomster nederst, tvekjønnete i midten og rent hunnlige øverst.
Rotnettet består av en loddrett pælerot med forholdsvis få, kraftige siderøtter.
Bruk
Bladene og blomstene har en lett agurkaktig smak, begge kan anvendes i kalde drikker og i salater. De er også egnet til å krydre marinader og sauser, og fugle- og fiskeretter. Den er også bestanddel av forskjellige matretter som bestemte varianter av grønn saus, og tjener også som prydplante.
Nirmal Singh Khalsa
Bhai Nirmal Singh Khalsa (panjabi: ਭਾਈ ਨਿਰਮਲ ਸਿੰਘ ਖ਼ਾਲਸਾ, hindi: निर्मल सिंह खालसा; født 12. april 1952 i Jandwala Bhimeshah ved Ferozepur i Punjab i India, død 2. april 2020 i Amritsar) var en sikh Hazoori Ragi ved Darbar Sahib (Det gyldne tempel) i Amritsar.
Bakgrunn
Bhai Nirmal Singh ble født inn i Mazhabi Sikh-fellesskapet i Jandwala Bhimeshah i divisjonen Ferozepur i Punjab. I 1976 tok han diplomeksamen i Gurmat Sangeet ved Shaheed Missionary College i Amritsar.
Ginevra de’ Benci
Ginevra de' Benci er et portrettbilde malt av Leonardo da Vinci mellom 1474 og 1478. Maleriet viser en ung aristokrat under den italienske renessansen på 1500-tallet. National Gallery of Art kjøpte bildet i 1967, og er foreløpig det eneste verket av Leonardo da Vinci som befinner seg på den vestlige halvkulen.
Maleriet er et av bare fire kvinneportretter malt av Leonardo, de andre er Mona Lisa, Damen med hermelinen og La Belle Ferronière.
Nirmal Singh Khalsa
Karriere
I 1977-78 var han musikklærer ved Gurmat College i Rishikesh i det som nå er Uttarakhand, og senere underviste han ved Shaheed Sikh Missionary College i Sri Ganganagar i Rajasthan. Fra 1979 begynte han i tjenesten som en Hazoori Ragi ved Det gylne tempel (Darbar Sahib). Han hadde utført kirtan ved alle fem Takht, det vil si et knippe historiske gurdwaras i Sør-Asia, og i 71 land. Bhai Sahib var en høyt aktet ragi som hadde kunnskapen om alle 31 Raags innen Guru Granth Sahib.
For sine prestasjoner innen kunstene ble Bhai Nirmal Singh Khalsa utmerket med Padma Shri, den fjerde høyeste offentlige sivile utmerkelse i India, i 2009. Han var den første Hazoori Ragi som mottok denne utmerkelsen.
Død
Den 2. april 2020 døde Nirmal Singh Khalsa av hjerteslag etter å ha testet positiv for covid-19 og blitt innbragt for dette til Guru Nanak Dev Hospital i Amritsar. Hans levninger ble kremert i landsbyen Fatehgarh Shukarchak ved Amritsar.
Fusion
Fusion kan ha flere betydninger
Storm (andre betydninger)
Storm betegner oftest kraftig vind, med fart fra 20,8 m/s (41 knop) til 32,5 m/s (63 knop). Storm brukes både om selve vinden (Utrygt for storm på kysten) og værsystemet (oftest et kraftig lavtrykk) som gir storm, f.eks. Stormen Gudrun.
Storm kan også referere til følgende:
Innen musikk:
Innen film:
Frihetens øyeblikk
Frihetens øyeblikk er en roman av den norske forfatteren Jens Bjørneboe, først utgitt i 1966. Boken er første bind i Bjørneboes hovedverk, trilogien Bestialitetens historie, som videre består av Kruttårnet (1969) og Stillheten (1973).
Storm (andre betydninger)
Innen politikk:
Frihetens øyeblikk
Bjørneboe hadde i flere tidligere bøker beskrevet overgrep mot enkeltpersoner og grupper av mennesker: I Før hanen galer (1952) skildret han medisinske eksperimenter utført mot jøder og sigøynere i nazistenes konsentrasjonsleire. I Jonas (1955) er en sent utviklet gutt offer for systemet, i Under en hårdere himmel (1957) problematiserer han landssvikoppgjøret og i Den onde hyrde (1960) kritiserer han fengselsvesenet. Med Bestialitetens historie skrev han en sammenhengende, urovekkende drøfting av Det ondes problem: Hvorfor og hvordan kan menneskene utføre grusomheter mot hverandre? Han brukte 25 år på å skrive denne trilogien, og skrivingen tok hardt på ham både fysisk og psykisk.
Storm (andre betydninger)
Innen Militærvesen og skipsfart:
Frihetens øyeblikk
Handling
Romanene er uten en egentlig ytre handling. Historiene blir fortalt i jeg-form av en gammel rettstjener, bosatt i Heiligenberg. Jegpersonen har flere ytre trekk felles med forfatteren: han har en fortid som skipsredersønn i en kystby, som flyktning i Stockholm, som kunstmaler, forfatter og vandringsmann i Mellom-Europa og Italia. Boken har tre nivåer. I ett nivå forteller jegpersonen fra sin nåtidssituasjon, hvor han utøver «den daglige urett» innenfor rammen av rettsvesenet, og fra sitt yrke som rettens tjener. Med fortellerens egne ord: «Og her i denne alpedalen er jeg – sjømannen og vandringsmannen, sangeren, apokalyptikeren og spillemannen – jeg, av alle mennesker! – blitt rettstjener».
Storm (andre betydninger)
Storm har vært og er navnet på flere skip i Sjøforsvaret, samt en fartøyklasse. I sammensetninger, både i og utenfor meteorologien: Snøstorm, isstorm, stormforelsket, stormtropper osv.
Frihetens øyeblikk
Handling
Et annet nivå av teksten er fortellerens beretning fra den tiden han befant seg i «landet Kaos». I det tredje nivået er bøkene å betrakte som metaromaner: Jegpersonen forteller sitt arbeide med å skrive et verk om Bestialitetens historie. Slik forstått blir verket også en indre selvbiografi, som helt eller delvis avspeiler forfatterens egne erfaringer, synspunkt og selvforståelse. Bestialitetens historie forteller om menneskets perversitet, stygghet og ondskap, med vekt på europeisk historie fra conquistadorenes slakt av mennesker, via heksebål og inkvisisjonen til Stalin, Hitler og første verdenskrigs skyttergraver. Hele boken er en protokoll, hvor menneskene omtales som «de små bjørnene» som gjør det de er oppdratt og ment til å gjøre, og ingenting mer. Forfatterens tese er at disse menneskene mangler sjel og dødsbevissthet.
Storm (andre betydninger)
Referanser
Tormenta (desambiguación)
Frihetens øyeblikk
Handling
Romanene er en dyster kavalkade av ondskapsnedtegnelser, makaber humor, refleksjoner over kunst og livets storhet. Den er «skrevet i en blanding av dokumentarisme og naturalisme, av poesi og eksakthet. Den har noe av Ernest Hemingways kjølige ironi og uutholdelige nihilisme over seg, hans poetiske saklighet og svarte humor».
Grinchen (film fra 2018)
Grinchen (engelsk: The Grinch, også kjent som Dr. Seuss' The Grinch) er en amerikansk animasjonsfilm fra, produsert av Illumination Entertainment og Universal Pictures. Basert på den klassiske amerikanske fortellingen fra 1957 om et grønt monster (Grinchen) som forsøker å ødelegge julen for alle
Frihetens øyeblikk
Handling
Tittelen Frihetens øyeblikk er via et resonnement hentet fra tyrefekting: Bjørneboe mener at sannhet er en forutsetning for frihet. I tyrefektning er sannhetens øyeblikk det siste øyeblikket av livet, da dødsbevisstheten inntrer. Forfatteren vil med dette si at bare den som erkjenner dødens realitet kan være fri.
Grinchen (film fra 2018)
Handling
Filmen følger den samme handlingen som filmen fra, men med noen betydelige forandringer.
Frihetens øyeblikk
Handling
I seriens annet bind, Kruttårnet, er fortelleren vaktmester i galehuset «La Poudrière» (fransk for kruttårnet). Skildringen av ondskapens historie kommer her til uttrykk i en serie foredrag som holdes av både ansatte og innsatte ved galehuset. Romanen munner ut i en tilslutning til anarkismens idéer.
I det siste bindet Stillheten befinner fortelleren seg i en by Nord-Afrika, og fokus ligger på den tredje verdens historie, europeernes skyld og imperialismens svarte sider.
Grinchen (film fra 2018)
Handling
Grinchen er et fabelsvesen som hater jul og julefeiring. Han planlegger å ødelegge høytiden ved å stjele julen.
Rolleliste
Øvrige norske stemmer: August Wisløff Hovind, Charlotte Brænna, Fredrik Paasche, Ida Lind, Oskar Øiestad, Pernille Øiestad og Preben Olram.
Arkeologiåret 1863
Arkeologiåret 1863 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1863.
Koprosessor
En koprosessor er en hjelpe-prosessor i en datamaskin. Den brukes for å supplere funksjonene til den primære prosessoren (CPUen). Operasjoner gjort av koprosessoren kan være flyttallsberegninger, aritmetikk, grafikk, signalprosessering, strengprosessering eller kryptering. Ved å avlaste CPUen for krevende oppgaver, kan koprosessoren øke systemets ytelse. Koprosessorer gjør det mulig å tilpasse datamaskiner slik at kunder som ikke behøver den ekstra ytelsen, slipper å betale for den.
Koprosessorer ble først sett i stormaskiner hvor de ga ytterligere valgfri funksjonalitet som støtte for flyttallsberegninger. Et mer vanlig bruksområde var å styre I/O-kanaler, skjønt i denne rollen ble de oftest omtalt som kanalkontrollere.
Overblikk
En koprosessor trenger ikke å være en flerbruksprosessor i seg selv. Noen koprosessorer kan ikke hente instruksjoner fra minne, kjøre instruksjoner for programflytkontroll, utføre I/O-operasjoner, håndtere minne, osv. Disse koprosessorene trenger hovedprosessoren til å hente instruksjoner til seg og til å håndtere alle andre operasjoner utover koprosessorens funksjoner. I noen arkitekturer er koprosessoren en mer allmenn prosessor, men utfører bare et begrenset utvalg av funksjoner under tett oppfølging fra en styringsprosessor. Merk forskjellen fra begrepet multiprosessor, som refererer til en datamaskin med mer enn én flerbruks-CPU.
Historie
Koprosessorer for flyttallsaritmetikk ble vanlig i PCer i hele 1980- og de tidlige 1990-årene. Tidlige 8-bit og 16-bit-prosessorer brukte programvare for å utføre flyttallsaritmetikk. Når en «matteprosessor» i maskinvare var støttet av datamaskinens program- og maskinvare, kunne flyttallsberegninger utføres mange ganger fortere. Matematiske koprosessorer var populære blant brukere av dataassistert konstruksjon (DAK/CAD)-programmer og vitenskapelige og konstruksjonsrelaterte beregninger.
An annen type koprosessor som ble vanlig i denne tiden, var enkle grafiske prosessorer som de som ble brukt i Ataris 8-bit-familie, Texas Instruments' TI-99/4A og MSX hjemmedatamaskiner. Disse ble kalt «Video Display Controller». Grafikkprosessoren i Amiga-serien var kjent som «Copper».
Etter hvert som mikroprosessorene ble utviklet, sank kostnadene ved å integrere flyttallsaritmetikkfunksjoner i prosessoren. Høye prosessorhastigheter vanskeliggjorde også en tett integrasjon mot en koprosessor. Matteprosessore er nå ikke vanlig i PC-er, mest fordi 32- og 64-bits CPUer kan gjøre flyttalssoperasjoner i hardware. Etterspørselen for en dedikert grafikk-koprosessor har på den annen side økt, spesielt på grunn av en økende etterspørsel etter realistisk 3D-grafikk i videospill.
Pwyll (krater)
Nedslagskrateret Pwyll (oppkalt etter Pwyll fra walisisk mytologi) antas å representere en av de yngste formasjonene på overflaten til jupitermånen Europa.
Konrad Mehus
Konrad Mehus (født 3. november 1941 i Oslo) er en norsk sølvsmed og kunsthåndverker.
Han er utdannet med håndverkerbrev som gullsmed (1967), fra Statens lærerhøgskole i forming (1967) og fra Statens kunstakademis billedhuggerlinje (1972). Han hadde sin debututstilling i Brukskunstforeningen, Trondheim i 1967, og stilte ut i Kunstindustrimuseet, Oslo i 1974. Siden har han stilt ut i alle tre kunstindustrimuseene i Norge, i Kunstnerforbundet og under Festspillene i Nord-Norge. Han har deltatt i kollektivutstillinger i Japan, USA, Storbritannia og Norden. Han har hatt eget verksted siden 1967, først i Trondheim og fra 1970 i Asker. Han har også arbeidet som museumsbestyrer ved Asker Museum i perioden 1970–1983. Han har hatt flere verv i kunstnerorganisasjonene, blant annet som formann for Norske Kunsthåndverkeres Formidlingssentral i perioden 1976–1978 og som styreleder i BONO i perioden 1995–1996.
Mehus skaper objekter der utformingen ofte står i kontrast til materialbruken, eller der velkjente gjenstander settes inn i en ny og overraskende sammenheng. Eksempelvis skapte han i første halvdel av 1970-tallet ble et objekt han kalte «Gaffelglasset», der et drikkeglass var utstyrt med en gaffel som stett. Dette verket ble under Kunstneraksjonen 1974 et symbol på at kunsthåndverkets selvstendige stilling som kunstuttrykk. I 1981 skapte han halssmykket «Argentina», der lenken som skal ligge rundt halsen er erstattet med et en piggtråd lignende klave som minner betrakteren om at Argentina var et militærdiktatur den gangen smykket ble laget. I årene rundt 1990 skapte han smykkeserien «Norsk veisølv», der han lekte seg med symboler som veiskilt og gjenstander man tilfeldig kan finne langs en landevei. Brosjen «Valium» fra 1999 er en replika av en medisinforpakning, støpt i forsølvet messing.
Mehus mottok Jacobprisen i 1994 og Kunsthåndverkernes Ærespris 2004. Han er innkjøpt av de norske kunstindustrimuseene (herunder det nåværende Nasjonalmuseet i Oslo  ), Norsk kulturråd, Riksgalleriet og kunstmuseene i Tromsø og Kristiansand. Den første boken om ham ble utgitt i Tyskland i 2012.
Riksvei 200
Riksvei 200 (Rv200) var en vei som gikk mellom Kongsvinger og grensen mot Sverige gjennom Finnskogen. Veien i sin helhet ble omklassifisert til europavei 16 den 25. september 2012 da denne ble forlenget. Før dette var veiens lengde 40,1 km.
Lechedzani Luza
Lechedzani Luza (født 20. desember 1978) er en botswansk bokser.
Han representerte Botswana under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i første runde.
Morehouse Parish
Morehouse Parish er et fylke i den amerikanske delstaten Louisiana. Det ligger nord i staten og grenser mot West Carroll Parish i øst, Richland Parish i sørøst, Ouachita Parish i sørvest, Union Parish i vest og mot delstaten Arkansas i nord.
Aalesund Skytterlag
Aalesund Skytterlag er et skytterlag i Ålesund tilsluttet Det frivillige skyttervesen. Laget ble stiftet som Aalesunds Skydeselskab den 24. august 1860 av kjøpmann Ludvik Ibenfeldt, blikkenslager H.A. Helgesen, konsul Jens W. Møller, kontorist A. Hansen, konsul Fr. Hansen, konsul Joakim Andersen (byens ordfører), disponent K. Dahle, kemner W. Eriksen og grosserer L. Madson.
Når Centralforeningen for Udbredelse af Legemsøvelser og Vaabenbrug ble stiftet i 1861, meldte laget seg inn i denne med navnet Aalsund Skyttelag
Antall medlemmer var 52, og årskontigenten var 1 Spesiedaler.
I første årsmeldingen som ble sendt til Centralforeningen kommer det frem bl.a.:
Historie
Noen år framover gikk laget bra, medlemstallet økte, og i løpet av perioden 1866 – 71 fikk laget sendt 29 nye rifler fra Centralforeningen.
Fram til og med 1879 hadde laget skytebanen sin bak Aksla, der det i dag er en gate som heter Skyttergata som minne om dette. Men like ved ble det anlagt en kirkegård, og i og med at disse to aktivitetene ikke passet sammen på søndagene, måtte skytterlaget finne seg en annen plass for sine aktiviteter.
Den nye skytebanen ble bygd i Volsdalen, selv om man ikke kunne anlegge skuddavstand på 800 alen, men kun på 500 alen.
Her ble det også etter en kort stund problemer med baneforholdene, og laget hadde ikke så mange alternative plasser å forholde seg til. Ett alternativ var et samarbeid med Nørvasund skytterlag om å få bruke banen i Ratvika. Det ble arbeidet en god del med dette alternativet selv om Nørvasund skytterlag ble nedlagt, men etter mange års arbeid og mye motstand fra grunneierne ble det besluttet å finne et nytt område.
1. august 1921 ble det holdt generalforsamling der det ble besluttet å inngå leiekontrakt med grunneiere i Olsvika om nytt skytebaneområde. Og den 15. juli 1923 ble banen offisielt åpnet med premieskyting. Det ble også bestemt at laget skulle arrangere fylkesskytterstevne i september, og laget søkte Vegvesenet om å få kjøre med bil til skytebanen i sommerhalvåret mot å betale en avgift på kr. 50,00. Dette ble ikke innvilget, slik at skytterne fortsatt måtte ta båt for å komme seg til Olsvika.
Skytterhuset ble etter hvert for lite, og i 1948 fikk laget overta et vognskur som stod igjen etter tyskerne i Daae-skogen i Spjelkavik, som ble satt opp i vinkel mot skytterhuset og brukt som sal og kjøkken.
Med det nye skytebaneanlegget i Olsvika fikk laget en god sportslig utvikling og antall medlemmer vokste. Det ble også arrangert samlags-og fylkesstevner her med korte mellomrom, enkelte ganger begge arrangementene samme året.
Det ble satt i gang lagskonkurranser mot andre lag, deriblant Langevåg og Roald, og i 1929 ble den første lagskytingen mot Molde arrangert.
I krigsårene 1940-45 var det ikke aktivitet i laget da tyskerne la beslag på baneanlegget, og ”alle” våpen ble inndradd, men det ble likevel protokollført 4 styremøter i denne perioden.
Etterkrigsårene
Etter krigen ble skyteaktiviteten i laget svært bra, og banen ble i de påfølgende årene stadig utvidet og forbedret bl.a.med nye skivestativ på 300 meteren og i 1962 ble det første skivetrekket på 100 meteren montert. Etter kort tids bruk frem til 1965, ble et nytt og annerledes skivetrekk konstruert og montert, og dette systemet har vært i bruk frem til i dag.
I 1965 ble ”Byskytingen” mellom Molde og Aalesund utvidet, slik at også Fosna skytterlag kom med som bylag fra Kristiansund. Denne byskytingen er en tradisjon som er ett av høydepunktene for skytterne gjennom sesongen, der det sosiale samværet teller like mye som de sportslige poengene. Alle tre lagene kan stille med 10 skyttere, hvorav de 8 beste teller i lagkonkurransen.
I 1968 stod Aalesund skytterlag som arrangør for finaleskytingen i Nationens Landsskyting, og i 1990 ble det arrangert Norges-Cup.
Allerede på slutten av 1970-årene begynte laget å planlegge nytt skyteanlegg i Olsvika, da det ved siden av var startet opp et knuseverk som ville komme til å ta en god del av sikkerhetsområdet for eksisterende bane. I begynnelsen av 1980-årene kom det også krav om støykonsesjon for alle landets skytebaner, og dette førte til at det ble satt fortgang i planene om nytt baneanlegg, slik at laget ikke skulle miste området i Olsvika. Så i 1993 ble den nye banen påbegynt og hele anlegget ble flyttet ca. 200 meter østover, slik at skyteretningen ble den samme, men nå med en 200 meters- og en 100 meters bane. I 1998 ble den offisielt åpnet og etter noen få års bruk ble det anskaffet 2 stk. elektronikkskiver både på 200m. og 100m. Senere (2003) er det montert 8 elektroniske skiver på 200 meters-banen. Standplassen for 200m. er bygd slik at den også fungerer som innendørs miniatyrbane i vinterhalvåret.
Det gamle skytterhuset brant helt ned til grunnen nyttårsaften i 2001.
Æresmedlemmer
Aalesund Skytterlag har vært forsiktige med å utnevne æresmedlemmer. Den første som ble tildelt æresmedlemskap var blikkenslagermester M. Evensen i 1929.
Videre har følgende blitt tildelt æresmedlemskap:
Eve Arnold
Eve Arnold (født 21. april 1912 i Philadelphia, Pennsylvania, død 4. januar 2012 i London) var en amerikansk fotojournalist. I 1957 ble hun den første kvinnen som ble tatt opp som medlem av Magnum Photos.
Svetlana Dašić
Svetlana Dašić-Kitić (født 7. juni 1960 i Tuzla), jugoslavisk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva og 1984 i Los Angeles.
Eve Arnold
Hennes interesse for fotografering begynte i 1946 mens hun jobbet i en fotobutikk i New York. Deretter fikk hun en kort fotografisk utdannelse i 1948 under Harper's Bazaars art director, Alexei Brodovitch, ved The New School for Social Research på Manhattan.
Svetlana Dašić
Dašić ble olympisk mester i håndball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Hun spilte på det jugoslaviske laget som vant håndballturneringen for damer foran Sør-Korea og Vest-Tyskland. Hun spilte alle fem kampene og scoret 22 mål.
Eve Arnold
Eve Arnold tok mange bilder av skuespilleren Marilyn Monroe fra 1951 og utover, men er mest kjent for hennes bilder av Marilyn Monroe, tatt under filmingen av Monroes siste film The Misfits (1961). Halcyon Gallery i London hadde i mai 2005, en utstilling av hennes tidligere upubliserte bilder av Monroe.
Svetlana Dašić
Fire år tidligere, under Sommer-OL 1980 i Moskva, kom Jugoslavia på andreplass bak Sovjetunionen. Dašić spilte fire kamper og scoret tjueni mål.
Hun ble kåret til verdens beste kvinnelige spiller i 1988 av International Handball Federation.
Eduard Streltsov
Eduard Anatoljevisj Streltsov russisk: Эдуард Анатольевич Стрельцов (født 21. juni 1937 i Moskva, død 22. juli 1990 i Moskva) var en sovjetisk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne.
Lunner rådhus
Lunner rådhus ligger i Sandsvegen 1 på Roa, og er rådhuset for Lunner kommune. Dagens rådhus åpnet i 1969, med både kommunale etater og skattekontoret.
Eduard Streltsov
Streltsov ble olympisk mester i fotball under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på det sovjetiske laget som vant OL-turneringen i fotball. I kvartfinalen beseiret de Indonesia med 4 – 0 i en omkamp, den første kvartfinalekampen endte 0 – 0. De vant semifinalen mot Bulgaria med 2 – 1 og i finalen møtte de Jugoslavia som de slo med 1 – 0. Streltsov spilte fire kamper og scoret to mål i turneringen.
Lunner rådhus
Referanser
<References />
Eduard Streltsov
Streltsov spilte 38 landskamper og scoret 25 mål for Sovjetunionen i perioden 1955 til 1968.
Bato-Munko Vankejev
Bato-Munko Demjanovitsj Vankejev (russisk: Бато-Мунко Демьянович Ванкеев, født 4. februar 1977) er en belarusisk bokser.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i første runde.
Arnulf Paulsen
Arnulf «Høggern» Paulsen (født 31. august 1949) er en norsk bilopphugger og musiker. Paulsen var med på å starte Vazelina bilopphøggeri i 1973 og er trommeslager i rock/underholdningsbandet Vazelina Bilopphøggers.
Arnulf var bussjåfør for bandet Baiage fra Toten, der blant annet Eldar Vågan var med. Vazelina Bilopphøggers startet å småspille hjemme hos Arnulf i jula 1979.
Arnulf Paulsen var den eneste i Vazelina Bilopphøggers som noen sinne har vært bilopphugger, skjønt gitarist og låtskriver Eldar Vågan har hatt sommerjobb i huggeriet til Arnulf Paulsen.
Håndverkeren (Oslo)
Håndverkeren i Oslo er ei bygning i Rosenkrantz' gate 7. Den huser kontor- og møtelokaler for Oslo Håndverks- og Industriforening og er oppført i 1847 med tilbygg i 1905 og 1919. Arkitekt var Johan Henrik Nebelong.
Håndverkeren ligger på hjørnet av Rosenkrantz' gate og Kristian IVs gate. Den er dermed en del av Karl Johan-kvartalet. Opprinnelig hadde bygninga, som er i pussa tegl, tre etasjer. Den blei bygd for Nissens Latin- og Realskole, som holdt til her inntil Christiania Haandværks- og Industriforening overtok i 1882. En fløy langs Kristian IVs gate blei oppført i 1905, og i 1919 fikk komplekset to etasjer til.
Den store festsalen er dekorert av Per Krohg, mens Alf Rolfsen har dekorert laugssalen.
I første etasje er det en restaurant som bærer samme navn som bygninga.
Ikuma Horishima
Ikuma Horishima (født 11. desember 1997) er en japansk freestylekjører.
Union Parish
Union Parish er et fylke i den amerikanske delstaten Louisiana. Det ligger nord i staten og grenser mot Morehouse Parish i øst, Ouachita Parish i sørøst, Lincoln Parish i sørvest, Claiborne Parish i vest og mot delstaten Arkansas i nord.
Union Parish totale areal er 2 345 km² hvorav 72 km² er vann. I 2010 hadde fylket 22,721 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Farmerville.
Ikuma Horishima
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, tok han bronse.
Russell Brand
Russell Brand (født 4. juni 1975 i Grays, Essex) er en britisk skuespiller, standupkomiker, skribent og programleder i radio og tv.
Han hadde hovedrollen i Get him to the greek i 2010.
Bradley Hore
Bradley Hore (født 22. oktober 1981) er en australsk bokser.
Han representerte Australia under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i første runde.
Goatreich – Fleshcult
Goatreich – Fleshcult er det femte albumet til det østerrikske blackened death metal-bandet Belphegor.
Liste over verdens største varmekraftverk
For en oversikt over mindre varmekraftverk, samt kraftverk som bruker de respektive brenseltyper, se:
Listen omfatter både tradisjonelle varmekraftverk og såkalte kraftvarmeverk som benytter kogenerasjon med økt virkningsgrad. Anlegg av typen kjernekraftverk og geotermisk kraftverk inkluderes ikke her, selv om også disse benytter dampprinsippet som karakteriserer varmekraftverk.
Verdens største varmekraftverk
Her oppgis alle kjente, termiske kraftverk som bruker fossilt brensel og som har en effekt over 800 MW. Navn i kursiv angir anlegg som ennå ikke er ferdigbygd. Eksisterende kraftverk er rangert, mens anlegg under bygging er nummerert (første kolonne) men ikke rangert (andre kolonne).
Fargekodene som brukes for kontinentene er:
András Simor
András Simor (født 17. mai 1954 ) er en ungarsk økonom, som fra mars 2007 til mars 2013 var sentralbanksjef for Ungarns sentralbank.
Han er universitetsutdannet innen sosialøkonomi, og begynte sin yrkeskarriere i Ungarns sentralbank i 1976, i valutaforvaltningsavdelingen. Fra 1979 til 1985 jobbet han i Hungarian International Bank, som er sentralbankens datterbank i London. Her var han nestleder for deres internasjonale divisjon. I 1989 ble han utnevnt til styreformann i CA-BB, som senere fikk navnet Creditanstalt Értékpapír Rt, og fra 1997 til 1998 var han styreleder for CA IB Investmentbank i Wien.
Etter dette flyttet han tilbake til Ungarn, og var styreleder for Budapest Børs. Her bidro han til å endre virksomheten fra å være en offentlig servicebedrift, til å bli et profittorientert selskap, og han jobbet her til 2002. Fra 1999 til 2006 hadde han også ulike lederstillinger i Deloitte i Ungarn.
Fra 3. mars 2007 overtok han som Ungarns sentralbanksjef, etter at Járai Zsigmond hadde sittet i stillingen siden 2001. Da han gikk av i mars 2013 overtok György Matolcsy som sentralbanksjef.
Jasna Ptujec
Jasna Ptujec (født 19. januar 1959 i Zagreb), jugoslavisk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles.
Ptujec ble olympisk mester i håndball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Hun var målvakt på det jugoslaviske laget som vant håndballturneringen for damer foran Sør-Korea og Vest-Tyskland. Hun spilte alle fem kampere i turneringen som målvakt.
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1924 – 1500 meter herrer
1500 meter hurtigløp på skøyter var en øvelse under Vinter-OL 1924 som ble avholdt søndag, 27. januar 1924.
22 skøyteløpere fra 9 nasjoner deltok i øvelsen.
Rekorder
Verdensrekord var før konkurransen:
(*) Rekorden ble satt på høy høyde (over 1000 meter over havet) på naturis.
Type 054 (Jiangkai I)
Type 054 er klassifiseringen av noen av Folkerepublikken Kinas marines mest moderne fregatter. NATO-betegnelsen er Jiangkai I class). Byggingen av det første fartøyet i klassen tok til i 2002.
Type 054 lignet på den franske La Fayette-klassen i dens tidlige utforming og deplasement. Dessuten benyttet kineserne franske, eller fransk-type, elektronikk og våpen. Frankrike eksporterte disse systemer til Folkerepublikken Kina i 1980-årene, og gav landet senere produksjonslisenser. Dette var dermed systemer som minnet om La Fayette-fregattene i 1980-årene.
Bare to fregatter, 525 «Ma'anshan» og 526 «Wenzhou», ble bygd - i 2005 begynte man på en oppdatert versjon av klassen (Type 054A). I 2013 ble enda en oppdatering kunngjort, Type 054B, men intet skip er byggetd av denne versjonen så langt (2014).
Sacha Theocharis
Sacha Theocharis (født 19. november 1990) er en fransk freestylekjører.
Gilles-Éric Séralini
Gilles-Éric Séralini (født 23. august 1960 i Algerie) er en fransk professor i molekylærbiologi.
Sacha Theocharis
Han representerte Frankrike under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble utslått i finalene i kulekjøring.
Gilles-Éric Séralini
Séralini er mest kjent for å ha gjennomført en studie med rotter fôret på genmodifisert mais. Denne ble publisert i tidsskriftet Food and Chemical Toxicology i september 2012 og konkluderte med signifikant høyere forekomst av kreft hos rotter som spiste genmodifisert mais sammenlignet med rotter på vanlig diett. Resultatet av studien stred med all annen gjennomført forskning på det samme produktet, og vakte stor oppsikt i media. Flere land fattet politiske vedtak som begrenset omsetning av GMO-mat grunnet denne studien. Séralini ga også ut en bok sterkt kritisk til GMO samme uke som han la frem resultatene av studien. Det viste seg imidlertid at studien hadde store svakheter, noe som raskt ble påpekt av vitenskapelige miljøer. I tillegg fikk studien massiv kritikk for å ha brutt etiske standarder ved unødvendig å utsette forsøksdyr for grusomme lidelser. Det har i mediene versert anklager om bevisst forskningsjuks, men Séralini har fått rettslig medhold i at beskyldninger om dette ikke kan dokumenteres.
I november 2013 ble studien trukket tilbake i sin helhet fordi den ble funnet å holde en så lav vitenskapelig kvalitet at den måtte anses som verdiløs. Den ble senere republisert, noe som også ble møtt med kritikk. Blant et lite mindretall av forskere som fortsatt ikke vil avskrive resultatene av studien er Thomas Bøhn og Terje Traavik ved norske GenØk.
Jan Henne
Jan Margo Henne (født 11. august 1947 i Oakland, california) er en amerikansk tidligere svømmer som under Sommer-OL 1968, i Mexico by vant to gullmedaljer på 100 m frisvømming og 4x100 m frisvømming stafett. Under de samme lekene tok hun også sølvmedalje på 200 m frisvømming, og bronsemedalje på 200 m medley. Henne ble tatt opp i svømmingens Hall of Fame i Fort Lauderdale, Florida, i 1979.
NM i hopp uten tilløp 1989
NM i hopp uten tilløp 1989 var en del av NM i friidrett 1989.
Mesterskapet ble arrangert på Politihøgskolen i Oslo 4. mars. Arrangør var Oslo Politis IL.
EM i karate 1997
EM i karate 1997 (europamesterskapet i karate) ble arrangert i Santa Cruz de Tenerife i Spania i 1997.
Nagaon (distrikt)
Nagaon (assamesisk: নগাঁও ) er et distrikt i den indiske delstaten Assam. Distriktets hovedstad er Nagaon.