cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Cadet (Paris Metro)
Cadet er en metrostasjon i Paris' 9. arrondissement. Stasjonen er knyttet til linje 7 og ble åpnet 5. november 1910. Den er oppkalt etter Rue Cadet (tidligere Rue de la Voirie), som igjen ble oppkalt etter Cadet de Chambine som eide mye av området gaten gikk gjennom. I området ligger ni jødiske synagoger, blant dem en askenasisk.
Metrostasjonen har arkitektonisk sett en klassisk inngang, slik de fleste metrostasjoner tidligere hadde. Hector Guimard stod for designet av disse. Plattformene er dekorert i det amerikanske flaggets farger.
Ted 2
Ted 2 er en amerikansk filmkomedie fra 2015. Filmen er regissert av Seth MacFarlane, som også har stemmen til tittelrollen Ted, og har vært med på å skrive manuset sammen med Alec Sulkin og Wellesley Wild. Mark Wahlberg, Amanda Seyfried og Morgan Freeman spiller også i filmen.
Polk County (Iowa)
Polk County er et fylke i den amerikanske delstaten Iowa.
Ted 2
Filmen er en oppfølger til Ted (2012).
Polk County (Iowa)
Navn
Fylket er oppkalt etter president James Knox Polk.
Ted 2
Handling
Ted gifter seg med Tami-Lynn, kjæresten hans fra den første filmen, og paret prøver å få barn sammen, mens Ted spør bestevennen John om å gi sperm for kunstig befruktning. Imidlertid, for å få foreldrerett til barnet, må han bevise overfor retten at han er et menneske.
Petersbergavtalen
Petersbergavtalen (tysk: Petersberger Abkommen, offisielt: Niederschrift der Abmachungen zwischen den Alliierten Hohen Kommissaren und dem Deutschen Bundeskanzler auf dem Petersberg bei Bonn) var en avtale inngått 22. november 1949, mellom på den ene side Forbundsrepublikken Tyskland og på den annen side den allierte høykommisjon. Avtalen er oppkalt etter stedet for forhandlingene, Petersberg ved Bonn.
Petersbergavtalen innebar lettelser i okkupasjonsbetingelsene. Samtidig knyttet den Tyskland til Vesten, som var den kurs Tysklands kansler Konrad Adenauer staket opp. En viktig betingelse fra høykommisjonens side, var internasjonal kontroll med Ruhrområdet, gjennom Ruhrstatuttet. Dette var omstridt i Tyskland. SPD anså en slik internasjonal kontroll som et hinder for en senere sosialisering av industrien.
Bakgrunn
De tre vestlige okkupasjonsmaktene hadde 8. april 1949, vedtatt et okkupasjonsstatutt for Vest-Tyskland. Landet hadde i 1949 ni prosent arbeidsledighet, og gjenoppbyggingen gikk langsomt. En rekke familier hadde siden 1945 sett sitt arbeid forsvinne, blant annet som følge av den pågående demonteringen av industrianlegg. Demonteringen var måten de allierte fikk erstatning for Tysklands ødeleggelser. Risikoen for at nasjonalistiske strømninger skulle finne fotfeste i politikken, og skape en front mot okkupasjonsmakten, slik som under Weimarrepublikken, ble ansett å være til stede.
Avtalen
I Petersbergavtalen ble de første lettelser i okkupasjonsstatuttet avtalt. Avtalen hadde som formål å knytte Tyskland til det europeiske fellesskap. Dette skulle skje ved at landet ble medlem av internasjonale organisasjoner, for eksempel Europarådet og OEEC, og ved å oppta diplomatiske forbindelser med andre land. Tyskland skulle undertegne en gjensidig avtale med USA om Marshallplanen. Landet måtte vedta antitrustlovgivning.
Landet skulle også avgi løfte om å handle i samsvar med grunnprinsipper om frihet, toleranse og menneskelighet, og hindre gjenoppfriskning av alle totalitære ambisjoner. Tyskland skulle forbli demilitarisert.
Den pågående demonteringen av tysk materiell som krigsbytte skulle i det vesentlige opphøre, og det ble satt et tak på 680 virksomheter. Demonteringen fortsatte frem til 1951, da 667 industribedrifter var nedlagt. Til sammenlikning fortsatte demonteringen i den Sovjetunionens okkupasjonssone. Frem til 1952 ble 3,400 industribedrifter demontert, hva som utgjorde ca. 30 % av kapasiteten fra 1944.
Denne lettelsen i okkupasjonsbetingelsene ble satt opp mot et krav om at Tyskland ble fullverdig medlem av Ruhrmyndigheten (Ruhrbehörde). Gjennom Ruhrstatuttet var Ruhrområdet satt under alliert kontroll, basert på sikkerhetshensyn. Tyskland hadde allerede en observatør i Ruhrmyndigheten.
Det var særlig kravet om aksept av kontroll med Ruhrområdet som vakte strid. Ruhrområdet var hjertet av landets industriproduksjon. At dette skulle under internasjonal kontroll, var vanskelig å akseptere. Saarland var på dette tidspunktet, under fransk kontroll. Det oppsto spekulasjoner om Rhinland ville bli utskilt fra Tyskland, eller i det minste satt under militær kontroll. Dette begynte å minne om Versaillestraktaten.
SPD anså dessuten en internasjonal kontroll som et absolutt hinder for en sosialisering av denne industrien.
Adenauer, «De alliertes kansler»?
Saken førte til en opphetet diskusjon i Forbundsdagen 25. november 1949. Møtet varte fra klokken fem om ettermiddagen, til nærmere halv fire neste morgen. Striden sto mellom CDU/CSU og SPD.
Adenauer kom til møtet med fagforeningenes tilslutning til avtalen. SPD hadde bedt sitt søsterparti i Storbritannia om å trekke 15 fabrikker fra demonteringslisten, men Adenauer hadde oppnådd å beholde 19 fabrikker. SPD hadde vanskelig for å tro at fagforeningene hadde gitt sin aksept, og holdt på sitt.
– Jeg slår fast sa Adenauer, at opposisjonen heller vil la demonteringen gå sin gang, enn å gjøre en observatør i Ruhradministrasjonen om til medlem. Var opposisjonen villig til å si nei til å tiltre den internasjonale administrasjon av Ruhrområdet, spurte han. I så fall ville demonteringen fortsette. – Taler De som Tysklands kansler, spurte SPDs Erich Ollenhauer Adenauer fra salen. – De alliertes kansler, tilføyde SPDs leder Kurt Schumacher, fra samme posisjon.
Schumacher fikk anledning til å be om unnskyldning for sin bemerkning, men avslo. For dette ble han om morgenen straffet med 20 dagers møteforbud i Forbundsdagen. Etter en pause ble diskusjonen avsluttet klokken seks om morgenen, og klokken 700 reiste Adenauer hjem til Röhndorf.
Den britiske militærguvernør Brian Robertson kommenterte senere møtet, med at –Dr. Adenauer hadde ikke lovet oss at den tyske regjeringsform skulle være perfekt fra første dag.
Bund (jødisk organisasjon)
Algemeyner Yidisher Arbeterbund in Rusland, Lite un Poyln («Forbundet for jødiske arbeidere i Russland, Litauen og Polen») var en jødisk, sosialistisk arbeiderorganisasjon som ble dannet i Vilnius i 1897, og er kjent under kortformen Bund (tysk og jiddisch for «forbund»). Kongressen i Vilnius ble avholdt en måned etter den første sionistiske kongress i Basel. Bund etablerte hemmelige partikontorer flere steder i Russland og utga et tidsskrift på jiddisch.
De arbeidet for å organisere jødiske arbeidere til kamp for faglige, politiske og kulturelle rettigheter. Til det siste hørte kravet om anerkjennelse av det jødiske folkespråket jiddisch som skrift- og litteraturspråk (behandlet ved kongressen i Białystok i 1901. Bund tok avstand fra sionismen, og gikk inn for jødisk frigjøring der jødene var.
Bund var en del av det russiske sosialdemokratiske arbeiderpartiet RSDRP, der de støttet den mensjevikiske fløyen, men opprettholdt stor grad av organisasjonsmessig selvstendighet. Etter at det russiske storriket falt sammen på slutten av første verdenskrig, opererte Bund som selvstendig sosialistisk organisasjon for jødene særlig i de baltiske landene og Polen.
Di Shvue er en sosialistisk kampsang brukt av Bund.
Leme
Leme er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Cardinal Lemoine (Paris Metro)
Cardinal Lemoine er en stasjon på metroen i Paris.
Stasjonen betjener linje 10.
Pavia (provins)
Provinsen Pavia (it. Provincia di Pavia) er en provins i regionen Lombardia i det nordre Italia. Pavia er provinsens hovedstad.
Geografi
Provinsen Pavia grenser:
Økonomi
Det er noe industri rundt Pavia, og det er et gammelt universitetet der. Provinsen er meget fruktbar og landbruket er viktig. Det produseres bl. annet korn, ris og vin.
Isdøla bru
Isdøla bru er en bro på riksvei 7 over Hardangervidda som ble åpnet i 1969. Den er 15 meter lang og går over Isdølo i Eidfjord kommune.
Ingeborg Krafft
Ingeborg Krafft (født 23. april 1902, død 20. mai 1963) var en norsk arkitekt.
Krafft tegnet hytter, sommerhus og villaer, og ble etterhvert svært opptatt av boligutforming. Dette hang ikke minst sammen med endrede behov i en tid med omlegging på gårdene fra store husholdninger til familiedrevne bruk. Krafft var fast konsulent for Norges Bondekvinnelag. For øvrig tegnet hun Mesnali kirke (opprinnelig Mesnalien kapell).
Krafft skrev også om boliger og innredning, og hadde dessuten en rekke tillitsverv i forbindelse med sin yrkesvirksomhet.
Hun er gravlagt på Vår Frelsers gravlund.
Trømborg kirke
Trømborg kirke er annekskirke til Eidsberg i Indre Østfold i Viken fylke, og ligger ved Rv22 mellom Rakkestad og Mysen, ca. seks kilometer øst for Eidsberg kirke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Østre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme.
På stedet sto en liten steinkirke fra middelalderen, indre mål er angitt til ca. 10 x 5 meter, men det eneste foto som finnes kan tyde på at den var litt mindre. I 1732 ble vestmuren revet, og våpenhuset ble utvidet til å forlenge skipet. Kirken var fortsatt for liten for en raskt voksende befolkning, og i 1878 var en ny tømmerkirke reist sør for den gamle. Det ble besluttet å rive den gamle kirken og bruke steinene til kirkegårdsmur. Døpefonten fra middelalderen ble overført til den nye kirken, altertavlen og prekestolen kom til Folkenborg museum.
Den nye kirken er bygget etter tegninger av Hjalmar Welhaven, og den ble restaurert til dagens utseende i 1954-55. Den har 250 sitteplasser.
Middelalderkirkens festdag var Maria besøkelsesdag (2. juli), og dette har vært satt i forbindelse med en hellig kilde – en mariakilde – i skråningen sørøst for kirkestedet. Kilden eksisterer fortsatt.
Free Software Foundation Latin America
Free Software Foundation Latin America (FSFLA) er Latin-Amerikas søsterorganisasjon av Free Software Foundation. Det er den fjerde søsterorganisasjonen til FSF, etter Free Software Foundation Europe og Free Software Foundation India. Organisasjonen ble grunnlagt den 23. november 2005 i Rosario, Argentina.
Pottawattamie County
Pottawattamie County er et fylke i den amerikanske delstaten Iowa. Det administrative hovedsetet (county seat) er Council Bluffs.
Navn
Fylket er oppkalt etter potawatomiindianerne.
Pretiliini
Pretiliini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Gruppen omfatter bare én kjent art.
Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.
Utbredelse
Arten er kjent fra Fransk Guyana og det nordlige Brasil.
Carrefour Pleyel (Paris Metro)
Carrefour Pleyel er en stasjon på metroen i Paris. Stasjonen betjener linje 13.
Erinaceus
Inndeling
Inndelingen følger Wilson & Reeder (2005), men den regnes ikke som avklart. Norske navn på artene er ikke offisielle, bortsett fra piggsvin, men kun midlertidig beskrivelser i mangel av offisielle navn.
Johan Georg Ræder
Johan Georg Ræder (født 2. august 1751 i Meldal, død 13. november 1808) var en norsk offiser.
Andreas Minken
Andreas Minken (født 27. desember 1861 i Elverum, død 28. januar 1937) var en norsk jernbanestasjonsmester og trafikkinspektør. Han var stasjonsmester ved Trondheim jernbanestasjon fra 1901 til 1922, og ble trafikkinspektør i 1922. Den 30. juni 1929 gikk han av ved oppnådd aldersgrense. Minken var aktiv i Norges Skøyteforbund, og fra 1896 til 1897 var han sekretær i Hamar Idrettslag. Den 1. juni 1927 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.
Andreas Minken var frimurer. Fra 24. juni 1918 til 24. juni 1922 var han ordførende mester i den «humanitære» frimurerlogen St. Johanneslogen St. Olaf til det gjenreiste Tempel i Trondhjem. Denne losjen var blitt grunnlagt av den tyske storlosjen Zur Sonne i Bayreuth i Oberfranken i kongedømmet Bayern uavhengig av Den Norske Frimurerorden. Fra 20. september 1922 til 26. september 1925 var han deretter Provincialmester i Den Norske Provincialloge Polarstjernen i Trondheim, som også var underlagt Zur Sonne.
Johan Georg Ræder
Under den kortvarige krigen med Sverige 1788 fulgte Ræder sitt regiment til Kongsvinger, men det kom ikke til noen kamp. Som sjef for romsdalske kompani bodde han på sin gård Nes, nær Veblungsnes. Her ble han også boende etter at han 1804 var utnevnt til major og sjef for regimentets 2. grenaderbataljon. Han ble i 1806 forflyttet til sjef for 3. bataljon og tok da bopel på Orkdalsøra.
Andreas Minken
Han var gift med Mathilde Louise Minken som var født 2. november 1868 i Kristiania. Hun døde den 17. april 1961.
Johan Georg Ræder
Ved fredsbruddet med England i august 1807 måtte han som sjef for regimentets grenaderbataljon rykke i garnison i Trondheim. Bortsett fra et kort besøk i hjemmet ved nyttår 1808 ble dette et farvel for alltid. Hans bataljon marsjerte nemlig til sørover i første halvdel av mars, da krigen med Sverige også brøt ut.
Andreas Minken
Sammen hadde de fem barn: Marit (20. januar 1894–30. juni 1932), Astrid (f. 18. august 1895), Finn (30. desember 1897–6. desember 1986) og Solveig (11. juni 1899–13. mars 1981) og Rolf H. (25. februar 1901–12. september 1977).
Johan Georg Ræder
Ræder og hans styrke gjennomførte en særdeles vellykket 14 dagers marsj fra Trondheim til Elverum. Ferden foregikk i frost, på dårlige veier og ofte med slett innkvartering. Vel fremme rykket bataljonen straks på forpost. Katastrofen ved Trangen 25. april avsluttet denne felttogepisoden. Den fremrykkende svenske styrken, en bataljon av Dalregimentet under oberst Karl Pontus Gahns kommando, ble fullstendig tilintetgjort. Æren for dette utfallet tilfalt i særlig grad Ræder, fordi han var den, som kraftigst tilrådde kampen, og fordi han som eldste tilstedeværende offiser hadde ledelsen av hovedangrepet. Mindre heldig ledet han angrepet ved Mobekk, nær Kongsvinger, 18. mai samme år. Flere uheldige omstendigheter førte her til at trøndernes angrep ble slått tilbake med tap.
Utpå høsten, da været ble kaldt og rått, og fienden hyppigere foruroliget forpostene, ble tjenesten besværlig og helsenedbrytende. Ræder, som nå var utnevnt til oberstløytnant, ble syk. Sykdommen utviklet seg til nervefeber, og av dette døde han. Han etterlot enken Catharina Margrethe Lind (1762–1820) og 9 barn. Han var svigerfar til eidsvollsmannen Frederik Heidmann.
Andreas Minken
Han er gravlagt på et familiegravsted på kirkegården til Melhus kirke i Melhus i Trøndelag, sammen med sin kone og fire av barna.
Deltana
Deltana er en by i statistikkområdet Deltana i den amerikanske delstaten Alaska. Per 2010 bodde det 2,251 innbyggere på stedet.
Fort Greely som ble bygget under andre verdenskrig ligger fem mil fra byen. Byen er populær for bjørnejegere
Iver Dideriksen Brinch
Foreldrene flyttet til Sverige og Iver Brinch gikk på skole i Uddevalla. På grunn av krigen med Sverige flyttet foreldrene til Tønsberg, og Iver Brinch ble sendt til skole i Christiania. Familien flyttet tilbake til Sverige, der Iver Brinch avsluttet sin skolegang i Uppsala i 1681. Reiste året etter til universitetet i København, og ble elev på Walkendorfs Collegium. Ble i 1689 feltprest for de danske tropper i England og Irland, og i 1691 sogneprest for den lutherske menighet i London. Ble magister i 1692, og i 1702 sogneprest og prost i Holmens kirke i København. Ble i 1711 sogneprest til Nicolai kirke samme sted. Var i lengre perioder også reiseprest for kong Frederik IV.
Brinch gav ut boken En Christens Tanke-Tøjle i 1705, og er representert med en salme i Norsk Salmebok og en i Norsk salmebok 2013.
B’Day
B'Day er et Musikkalbum av R&B-sangerinnen Beyoncé Knowles. Den ble lansert i 4. september 2006.
B'Day Deluxe Edition
B'Day Deluxe Edition er en utvidet versjon med DVD av R&B-sangerinnen Beyoncé Knowles' album B'Day. Det ble lansert 23. april 2007.
Alltingsvalget 1995
Alltingsvalget 1995 ble avholdt 8. april 1995.
Linux-libre
Linux-libre prøver å være synkronisert med Linuxkjernen når det gjelder versjoner, men fjerner all programvare som ikke inkluderer sin kildekode, har en obfuskert kildekode, eller som blir lansert under en proprietær lisens.
Programvare uten tilgjengelig kildekode blir kalt binary blobs, og blir mest brukt for proprietær firmware i Linuxkjernen. Slik programvare gir ikke brukeren frihet til å endre, modifisere eller distribuere kildekoden, og var motivet bak opprettelsen av Linux-libre.
Første versjon ble lansert 20. februar 2008. Siste versjon er, som ble lansert.
ISO 3166-2:UY
ISO 3166-2:UY er Uruguays del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Orginazation for Standardization (ISO), som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
For Uruguay er det definert koder for 19 departementer.
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er UY, ISO 3166-1 alfa-2-koden for Uruguay. Andre del er to bokstaver.
SpVgg Greuther Fürth
Spielvereinigung Greuther Fürth er en tysk sportsklubb fra byen Fürth. Før 1995 het klubben SpVgg Fürth.
Spillerstall
Oppdatert 24. juli 2023.
Eksterne lenker
Offisiell hjemmeside
Matthieu Péché
Matthieu Péché  (født 7. oktober 1987) er en fransk padler som konkurrerer i slalåm. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 4 i C-2.
Eddie Howe
Han var forsvarsspiller og tilbrakte mesteparten av karrièren i Bournemouth. Han ble manager i klubben i januar 2009 og da den yngste manageren i fotballigaen. Bournemouth startet neste sesong med 17 minuspoeng, men Howe klarte å holde dem i divisjonen og rykket opp det påfølgende året. Etter et kort opphold som manager i Burnley, ble han igjen manager i Bournemouth og presterte to opprykk på tre sesonger, noe som kulminerte i at Bournemouth spiller sesongen 2015-16 i Premier League. Dette er første gang klubben spiller på øverste nivå.
Spillerkarrière
Howe startet sin karriere på laget Rossgarth før han gikk til ungdomslaget til Bournemouth. Hans debut for seniorlaget var i desember 1995 mot Hull City. Han etablerte seg som en viktig spiller i Bournemouths forsvar og ble tatt ut til England U21 i 1998.
I mars 2002 ble Howe kjøpt av Portsmouth for 400.000 pund; Harry Redknapps første kjøp som manager i den klubben. Han skadet seg i debutkampen mot Preston North End og spilte ikke mer den sesongen. Han var tilbake igjen til 2002-03 sesongen, men skadet kneet igjen etter bare ni minutter i sesongåpningen. Han var friskmeldt januar 2004, hele 18 måneder etter skaden. Han ble lånt ut til Swindon Town, men spilte ingen kamper for dem.
Portsmouth lånte Howe tilbake til Bournemouth i 2004-05 sesongen og hadde et vellykket opphold. Bournemouth var i økonomiske vansker og supporterne samlet inn 21.000 pund slik at klubben kunne kjøpe han. Etter tre sesonger i klubben la han opp i 2007 som følge av skader. Han ble da med som trener for reservelaget.
Trenerkarrière
Desember 2006 i en alder av 29 år, ble Howe spillende trener under daværende manager Kevin Bond og fikk ansvaret for å trene Bournemouths reservelag. Han spilte fortsatt på førstelaget. Han la opp som spiller sommeren 2007 som følge av en kneskade. September 2008 fikk Bond sparken og Howe mistet også jobben.
AFC Bournemouth
Howe returnerte til Bournemouth som trener for ungdomslaget da klubben ansatte Jimmy Quinn som manager. Quinn fikk sparken 31. desember 2008 og Howe tok midlertidig over som manager. Klubben tapte sine første to kamper, begge på bortebane, men Howe fikk jobben permanent 19. januar 2009 og klarte å føre klubben til en trygg ligaplassering i League Two på tross av at klubben måtte starte sesongen med 17 minuspoeng.
Sesongen 2009-10 startet med åtte seire på ni kamper, noe som var en ny klubbrekord. I november 2009, tilbød Peterborough United i Championship Howe jobben som manager da de sparket sin manager Darren Ferguson, men Howe avviste tilbudet.
Selv om Bournemouth ikke kunne kjøpe spillere på grunn av økonomiske problemer, rykket klubben opp til League One etter å ha tilbrakt to sesonger på fjerde nivå i ligaen.
På starten av 2011 ble Howe kontaktet av flere klubber som ville ha han som manager og 11. januar uttalte han at han ville bli i Bournemouth. Likevel gikk han tre dager senere til Burnley FC som spilte i Championship etter at klubbene ble enige om en kompensasjon for overgangen. Hans foreløpig siste kamp for Bournemouth ble hans hundrede i et 1-2 tap mot Colchester United.
Burnley FC
16. januar 2011 ble han presentert som manager for Burnley og skrev under en kontrakt på tre og ett halvt år. Burnley endte på åttendeplass i Championship i 2010-11 og trettendeplass i 2011-12. Howe forlot Burnley i oktober 2012 som følge av "personlige årsaker".
Stavanger bymuseum
Stavanger bymuseum er nytt navn på Kulturhistorisk avdeling ved tidligere Stavanger Museum. Navneskiftet trådte i kraft 1. juli 2010 da Stavanger Museum ble fusjonert med Rogaland Kunstmuseum, og det nye museet fikk navnet MUST – Museum Stavanger AS.
Eddie Howe
Tilbake til Bournemouth
Howe overtok etter Paul Groves som ble sparket som manager for Bournemouth. Klubben hadde bare vunnet én av de første kampene og lå på 21.-plass på tabellen i League One. Han ble kåret til månedens manager i League One i november etter tre seire og to uavgjort i serien samt seier i FA-cupen. 20. april 2013 sikret klubben seg opprykk til Championship da de kom på andreplass i ligaen. Sesongen 2013-14 kom klubben på 10.-plass, seks poeng unna play-off.
Bournemouth vant Championship sesongen 2014-15 og rykket opp til Premier League. Dette er første gang klubben spiller på øverste nivå.
Stavanger bymuseum
Stavanger bymuseum har lokalhistoriske utstillinger i den gamle museumsbygningen Muségt. 16, der Stavanger Museum har holdt til siden 1893. Museet innbefatter også herregården Ledaal og redervillaen Breidablikk.
Eduard Bernstein
Eduard Bernstein (født 6. januar 1850 i Berlin, død 18. desember 1932 samme sted) var en tysk sosialistisk teoretiker av jødisk avstamning. Han var den første og er kanskje den mest kjente av de store revisjonistene i den sosialistiske bevegelsen. Bernstein regnes som en av den sosialdemokratiske bevegelsens grunnleggere og var aktiv i det tyske sosialdemokratiske partiet (SPD) både i eksil og i hjemlandet. Han var i mange år medlem av den tyske Riksdagen.
Liv og virke
Bernstein var først marxist, men tok avstand fra den revolusjonære ideologien og la grunnen for hva som senere skulle komme å splitte den sosialistiske bevegelse i to leirer, den sosialdemokratiske og den kommunistiske. Bernsteins, og majoriteten innen den andre internasjonale, anså at sosialismen kunne reformeres frem innen det bestående samfunn.
I et antall artikler i avisen Neue Zeit satte Bernstein spørsmålstegn ved marxismen og formulerte en politikk bygd på reformisme og tilpasning till bourgeoisiet. Dette møtte på sterkt motstand fra marxistene Rosa Luxemburg og Karl Liebknecht.
Bruu (språk)
Bruu (andre navn er Bru, Baru og B'ru) er et austroasiatisk språk som snakkes av omtrent 120.000 mennesker i Sørøst-Asia, av Bru-folket (på engelsk: The Bru People). Språket er også noe utbredt blant asiatiske immigranter i USA. Bruu er et av femten katuiske språk, som igjen er en del av språkgruppen Mon-khmer. Rundt 50.000 fra Laos, 55.000 vietnamesere og 20.000 thailendere snakker Bruu, og språket er delt inn i to hovedgrupper; Western Bruu og Eastern Bruu.
Jinzhai
Jinzhai (kinesisk: 金寨县; pinyin: Jīnzhài Xiàn) er et fylke i byprefekturet Lu'an i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. I 1999 var befolkningen på 631,044 innbyggere.
Eduard Bernstein
Liv og virke
Selv om Berstein «tapte» debatten, er varianter av «revisjonismen» blitt grunnlaget for den faktiske politikken til de aller fleste sosialistiske partier i verden.
Hugo Rodallega
Hugo Andrés Rodallega Camacho (født 25. juli 1985) er en colombiansk fotballspiller som spiller for den brasilianske klubben Esporte Clube Bahia.
Eduard Bernstein
Liv og virke
Men i likhet med Marx har heller ikke Bernstein vist seg å være ufeilbarlig, så noen av revisjonene hans er siden blitt revidert. Det gjelder blant annet Bernsteins teori om at kapitalismen var blitt så organisert at den er krisefri. Blant annet den store verdenskrisen fra 1929 og senere motbeviste det.
Hugo Rodallega
Rodallega har scoret åtte mål på 44 landskamper for.
Eduard Bernstein
Liv og virke
Bernstein døde i 1932.
Svein Harald Gullbekk
Svein Harald Gullbekk (født 3. oktober 1967) er en norsk numismatiker og professor ved arkeologisk seksjon, Kulturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. Gullbekk har ansvarsområde norsk og europeisk mynt og mynthistorie fra vikingtid, middelalder og nyere tid og ordener og belønningsmedaljer og er ansvarlig for Myntkabinettet.
Adam West
Adam West (født William West Anderson; 19. september 1928 i Walla Walla i Washington i USA, død 9. juni 2017 i Los Angeles i California i USA) var en amerikansk skuespiller, kjent for sin hovedrolle i TV-serien Batman fra 1960-tallet. Han var kjent for å portrettere forskjellige eksentriske versjoner av seg selv, i tillegg til hans stemmearbeid i animerte TV-serier som Familien Griffin.
Svein Harald Gullbekk
Gullbekk studerte historie ved Historiska Institutionen ved Lunds universitet fra 1992, og magistergrad i numismatikk ved Universitetet i Oslo fra 1994. Fra 1997 tok han master of studies in Medieval history ved Oxford University. Han disputerte for graden dr.philos. ved Universitetet i Oslo i 2003 og ble tilsatt som førsteamanuensis ved arkeologisk seksjon samme år.
Adam West
Bakgrunn
Adam var sønn av Otto West Anderson (25. januar 1903 – 9. oktober 1984) og Audrey V. Speer (1906–69). Han var av svensk avstamming fra farssiden, og av engelsk, walisisk, tysk, irsk og skotsk på morssiden. Faren var bonde, moren operasangerinne og konsertpianist som ofret sine drømmer om Hollywood for å ta seg av familien. Adam flyttet til Seattle da han var 15 sammen med moren da foreldrene skilte seg.
Montenegro (Quindío)
Montenegro er en by og en kommune i Quindío i Colombia. Kommunen hadde rundt 45 000 innbyggere i 2005, hvorav om lag 36 400 bodde i byområdet. Den dekker et areal på 148,92 km² Byen ligger 10 km vest for departementshovedstaden Armenia.
Montenegro befinner seg midt i landets kafferegion, og det er et stort antall hoteller blant de store kaffeplantasjene. Temaparken Parque Nacional del Café ligger i kommunen.
Adam West
Karriere
I 1959 flyttet skuespilleren til Hollywood og tok artistnavnet «Adam West». I sin selvbiografi Back to Batcave forklarer han at han valgte navnet Adam bare fordi han likte måten det så ut og hørtes ut sammen med etternavnet «West», som var hans mors pikenavn. Hans nære venner og familie kalte ham fremdeles for Bill.
I 1970 ble West tilbudt rollen som James Bond for filmen Diamanter varer evig. Men West fikk ikke rollen etter å ha prøvespilt for rollen og han uttalte senere i sin selvbiografi at han trodde denne rollen i stedet burde spilles av noen britiske skuespillere. Siden 2000, har West gjort regelmessige opptredener på den animerte TV-serien Family Guy, der han spiller ordføreren Adam West, som var en parodi på West selv, som var ordføreren i Quahog i Rhode Island. Denne rollen har gitt ham en ny bølge av popularitet siden serien Batman.
Buttstrandsnegl
Buttstrandsnegl eller grisetangsnegl, (Littorina obtusata (Linnaeus, 1758) ) er et bløtdyr og tilhører strandsneglene. Navnet buttstrandsnegl kommer av at skallets spir er butt, sammentrykt.
Kreis Lüdinghausen
Kreis Lüdinghausen var en krets i Regierungsbezirk Münster i Tyskland. Kretsen ble opprettet den 23. desember 1803 og var en del av provinsen Westfalen fra 1816 til 1946. Fra 1947 til 1974 var den en del av den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen. Kretshovedstaden var Lüdinghausen, og kjennemerke for motorkjøretøy var LH.
U20-VM i friidrett 2018 – 10 000 meter kappgang menn
10.000 meter kappgang for menn under U20-VM i friidrett 2018 ble arrangert på Ratina Stadium 14. juli 2018.
Kreis Lüdinghausen
Med virkning fra 1. januar 1975 ble Kreis Lüdinghausen slått sammen med Kreis Unna, Kreis Iserlohn og den kretsfrie byen Lünen til den nye Kreis Unna.
Buttstrandsnegl
Skallet er butt og rundt, uten en spiss spiral, vanligvis gult, men kan også være nærmere brunt eller grønnaktig. Det ligner blærene i blæretang og grisetang. Den har ikke utviklet lunge, slik som enkelte andre snegler i tidevannsonen. Og er derfor ikke så motstandsdyktig overfor lengre tids opphold i luft.
Buttstrandsnegl lever like under tidevannsonen på blæretang og grisetang. 0-10 meters dyp. De blir tre år gamle, og man kan derfor til enhver tid finne både små, unge individer og voksne.
Buttstrandsnegl har en nærstående slektning med nesten samme fasong, Littorina fabalis, som lever like under tidevannsonen vanligvis på sagtang, på 0-15 meters dyp, er brungulspettete i fargen og er en ettårig snegl hvor alle individene altså alltid vil være omtrent like store.
Buttstrandsnegl legger egg på tang.
Poweshiek County
Poweshiek County er et fylke i den amerikanske delstaten Iowa.
Navn
Fylket har navn etter foxhøvdingen Poweshiek.
Morten Walløe Tvedt
Morten Walløe Tvedt (født 11. september 1973) er en norsk jurist. Han er førsteamanuensis i jus ved Høgskolen i Innlandet (Lillehammer). Han var ansatt ved Høgskolen i Molde fra 2017 til 2022. Han var seniorforsker på Fridtjof Nansens Institutt i Oslo fra 2002 til 2020. Fra 2004 til 2015 drev Tvedt jusundervisningen Atlas Undervisning som tilbød jusstudier i Brasil for norske studenter.
Forsker og underviser
Han har utgitt flere bøker om bioteknologi og jus. Hans seneste bok er Lærebok i forvaltningsrett (2022). Han har også skrevet en bok med Tomme R. Young som handler om hvordan skrive velfungerende utviklingskontrakter innen bioteknologisk forskning. Han har skrevet flere bøker med jusstudenter som målgruppe, og har utviklet flere undervisningsopplegg innen statsforfatningsrett, forvaltningsrett, internasjonal rett, eiendomsrett til genetiske ressurser og kontrakter innenfor bioteknologien. Han gav i 2000 ut sin første bok om å skrive jus til eksamen. I 2005 gav han ut den første læreboken i jus i Norge som var skrevet i samarbeid med studenter.
Samfunnsengasjement
Tvedt har kritisert innholdet i kriseloven som ble foreslått og senere vedtatt i forbindelse med korona-pandemien i 2020. . Han var en av initiativtagerne bak et opprop mot loven som 15 jurister stilte seg bak. Tvedt framsatte forslag om hva som kunne bygges inn i loven for å gjøre den bedre. Han har også vært kritisk til de rettslige aspektene rundt koronaappen.
Fra 2020 har Tvedt vært engasjert i kampen mot vindkraftutbygginga på Haramsøya og andre steder. Særlig har Tvedt vært kritisk til politiets håndtering av aksjonistene.
Tvedt var lokalpolitiker for Rødt i Molde kommune i 2019 til 2021. I 2020 ledet han 17. mai-komiteen i Molde til et heldigitalt opplegg. Tvedt er i dag uten partimessig tilhørlighet.
South Carolina State University
South Carolina State University (også kalt SCSU eller SC State) er et delstatseid universitet i Orangeburg i delstaten Sør-Carolina, USA. Det ble opprettet i 1896 som et såkalt historisk svart lærested. Studiene rangeres høyt, og skolepengene er høye til å være delstatsuniversitet.
SC State er delstatens eneste historisk svarte, statsstøttede land-grant-universitet, opprettet som Colored, Normal, Industrial, Agricultural, and Mechanical College of South Carolina under Morrill Act. Under New Deal ble biblioteksbygningen Wilkinson Hall reist med føderale midler.
Skolen var et senter for svart, borgerrettsaktivisme på 1960-tallet, og den 8. februar 1968 bel tre studenter skutt og drept og 27 skadet av delstatspolitiet. Orangeburg-massakren skjedde altså før skytingene på Kent State University og Jackson State.
Chardon Lagache (Paris Metro)
Chardon Lagache er en stasjon på metroen i Paris.
South Carolina State University
Den 26. april 2007 foregikk den første demokratiske debatten foran president-nominasjonen ved SC State.
Ved universitetet var det 4 387 studenter og 274 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 7 278 for studenter folkeregistrert i delstaten. Studiene gis opp til doktorgradsnivå. Det gis bl.a utdanning innen kjernefysisk energiteknikk.
Danish Mujtaba
Danish Mujtaba (født 20. desember 1988 i Allahabad i delstaten Uttar Pradesh i India) er en indisk landhockeyspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på sisteplass med det indiske landslaget.
Poul Schlüters fjerde regjering
Poul Schlüters fjerde regjering var Danmarks regjering fra 18. desember 1990 til 25. januar 1993 og bestod av Det Konservative Folkeparti (K) og Venstre (V). Regjeringen gikk under kallenavnet «KV-regjeringen».
Regjeringen tiltrådte etter folketingsvalget 12. desember 1990 og avløste Poul Schlüters tredje regjering.
En rekke ministerposter ble omfordelt da økonomi- og skatteminister Anders Fogh Rasmussen trådte tilbake 19. november 1992. Bakgrunnen var en rapport som en kommissjonsdomstol hadde avlevert dagen før. Rapporten kritiserte ministeren for ved hjelp av «kreativ bogføring» å ha gitt Folketinget ufullstendige og ukorrekte opplysninger om visse disposisjoner i Skatteministeriet. Etter Schlüterregjeringens fall skrev han boken Fra socialstat til minimalstat (1993). Anders Fogh fikk sitt comeback som minister i 2001, da han ble Danmarks statsminister etter Poul Nyrup Rasmussen.
14. januar 1993 avleverte høyesterettsdommer Mogens Hornslet sin rapport om Tamilsaken. Poul Schlüter fant innholdet så belastende for ham selv og Det Konservative Folkeparti, at han samme dag meddelte at regjeringen gikk av. Men noe nyvalg ble ikke utskrevet. 15. januar 1993 utpekte et flertall i Folketinget på Poul Nyrup Rasmussen som forhandlingsleder i forbindelse med dannelse av en ny regjering, og 25. januar 1993 ble Schlüterregjeringen etterfulgt av Poul Nyrup Rasmussens første regjering.
Gymnastikk under Europalekene 2015 – Rytmisk gymnastikk mangekamp
Rytmisk Gymnastikk Individuell mangekamp under Europalekene 2015 i Baku
Pinelawn gasskraftverk
Pinelawn gasskraftverk er et varmekraftverk på Long Island i storbyområdet New York i det østlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 800 MW, fordelt på én blokk med 2+1 kogenerasjons gassturbiner. Operatør er et joint venture av ulike investorer. Utstyret er vesentlig levert av General Electric m.fl.
Georges Bokwe
George Motase Bokwe (født 14. juli 1989) er en kamerunsk fotballspiller som spiller for Notodden.
Pinelawn gasskraftverk
Kraftverket ble utbygd omkring årene 2000–2005. Brenselkilden er naturgass. Anlegget ligger i et industriområde hvor man også finner Calpine Corp-eide Bethpage kraftverk på 80 MW, som ble utbygd samtidig og har samme brenselstype
Georges Bokwe
Den 23. mars 2017 skrev han under en ettårskontrakt med Mjøndalen.
Den 25. mai 2017 skrev han under en ny kontrakt til 2020.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Flying (sang)
«Flying» er en instrumentalsang av The Beatles som først ble utgitt i 1967 på albumet Magical Mystery Tour. I Europa som 2 EPer og i USA som en LP.
Dette er en sjelden instrumental, den første siden «Cry for a Shadow» i 1961. Dette var den første sangen som er kreditert til alle fire medlemmene av bandet; Lennon/McCartney/Harrison/Starkey. Den andre sangen som ble kreditert alle fire var «Dig It» fra albumet Let It Be.
«Flying» ble spilt inn 8. september 1967 med mellotron, gitar, bass, maraca, trommer og «tape loops overdubbing» ble utført 28. september.
VM i orientering 1974
Verdensmesterskapet i orientering 1974 var det 5. verdensmesterskapet i orientering. Mesterskapet ble arrangert i Silkeborg i Danmark 20.-22. september.
Deltagende nasjoner
Utøvere fra 16 nasjoner deltok i mesterskapet. Det var en nasjon færre enn det foregående verdensmesterskapet i 1972. USA deltok med løpere for første gang. Nye nasjoner er markert med fet skrift.
Boshinkrigen
Boshinkrigen (japansk: 戊辰戦争, Boshin Sensō, «Krigen i dragens år»), tidvis også omtalt som Den japanske revolusjon, var en japansk borgerkrig som ble utkjempet mellom 27. januar 1868 og 27. juni 1869. De stridende parter var det regjerende Tokugawa-shogunatet og de som ønsket at makten atter skulle bli gitt tilbake til det keiserlige hoff. Grunnlaget for krigen var misnøyen blant de adelige og de unge samuraier over shogunatets håndtering av innflytelsen fra utlendinger etter at Japan ble åpnet opp for omverdenen.
Forløp
Imidlertid førte militære bevegelser av keiserens styrker, vold fra partisanere i Edo, og en keiserlig forordning som avskaffet og opphevet huset Tokugawa til at Yoshinobu gikk til krig for erobre keiserens hoff ved Kyoto.
Den militære utviklingen vendte seg raskt til fordel for mindre, men relativt moderniserte keiserlige styrker, og etter en rekke med kamper som endte med at Edo overga seg, kapitulerte også Yoshinobu personlig. De som var lojale til huset Tokugawa trakk seg tilbake til nordlige Honshu og senere til Hokkaido hvor de grunnla den kortvarige Ezo-republikken. Nederlaget ved Hakodate beseiret denne siste skansen og etterlot det keiserlige styre som eneveldig over hele Japan, og fullførte den militære fase av Meijirestaurasjonen.
Rundt 120 000 mann ble mobilisert under denne konflikten, og av disse ble rundt 3 500 drept. Til sist oppga den seierrike keiserlige fraksjonen sitt mål om å forvise utlendingene fra Japan, og gikk isteden over til en politikk for å fortsette moderniseringen med det nye mål om kunne forhandle på nytt de ulikeverdige traktater med de vestlige stormaktene. Grunnet motstand fra Saigō Takamori, en framtredende leder av den keiserlige fraksjonen, ble de som var lojale til Tokugawa vist nåde, og mange tidligere ledere av shogunatet ble senere gitt ansvarsposisjoner under den nye regjeringen.
Ripieno
En orkestermusiker eller sanger uten solistiske oppgaver kalles en ripienist.
Det store spranget
Det store spranget eller det store spranget fremmad (forenklet kinesisk: 大跃进; tradisjonell kinesisk: 大躍進; pinyin: Dà yuè jìn) var den offisielle parolen for den politikk som ble ført i Folkerepublikken Kina fra 1958 til 1961, etter føringer gitt av landets diktator Mao Zedong. Målet var å omdanne Kina til en økonomisk og militær stormakt.
Det er også hevdet at Nord-Korea utviklet en økonomisk planlegging etter modell av Kinas kommunistparti og som ble spesielt inspirert av «det store spranget» i 1950- og 1960-årene.
Andre betegnelser
Etter at det er blitt mer kjent hvordan denne politiske kampanjen ble fullstendig mislykket og forårsaket en voldsom sultkatastrofe i Kina, med omkring 30 millioner direkte og indirekte dødsofre, foretrekker noen å benytte uttrykket den store kinesiske hungersnød nærmest som et synonym på «det store spranget».
Beskrivelse
«Det store spranget» var en stort anlagt plan utviklet av Mao Zedong som skulle vise et alternativ til den sovjetiske (med sin store vekt på tungindustri). Det store spranget la hovedvekten på kollektiviseringen av kinesisk landbruk, og oppbygging av småindustri. Mao var overbevist om at raske fremskritt og sprang på det økonomiske område ville høyne folks bevissthet og berede veien for det rent kommunistiske samfunn. Den ideologi som lå bak, var således i pakt med tradisjonell marxisme-leninisme, slik den var ideologisk utviklet under Josef Stalin i Sovjetunionen (f.eks. i verket «Om den historiske og den dialektiske materialisme») og gitt en egen utforming i den historiske materialisme som uttrykt i «Mao Zedongs tenkning» (f.eks. i skriftet «Om motsigelsen»).
På landbrukets område satte Mao igang en kampanje mot spurver og andre skadedyr, for å få opp kornprodukjonen.
Til å begynne med så det ut til å gå veldig bra: Landbruksproduksjon og stålproduksjon skjøt fart. Men Mao og andre i det sentrale lederskap ble fiksert på en helt urealistisk vekstkvote. Man ville nå opp til en høyere tungindustriell produksjon pro capita innen 15 år enn den britiske.
Antallet jordbruksarbeidere som ble overført til stålproduksjonen var alt for høyt, men man ville ikke se realitetene i øynene mens sammenbruddet nærmet seg; man la til grunn sine egne propagandapregede seiersmeldinger, selv om de ikke stod til troende og de sentrale aktører visste at sannheten var en annen enn hva deres egen propaganda fremstilte.
Mao mente at veien til økt produksjon var ved opprettelsen av folkekommuner der all eiendom ble kollektivisert og arbeidet ble utført med masseinnsats. Det ble etablert omkring 2 000 folkekommuner, hver på rundt 5 000 hushold. Ettersom han var så fiksert på å få opp stålproduksjonen forordnet han at det skulle bygges opp ministålverk i alle kommuner. Bøndene måtte forsyne dem med brensel og jern. Produksjonsmålene var så høye og metodene så hensynsløse at det gikk ut over mange av husene (trevirke i vegger og tak brukt som brensel, folk måtte flytte til kasernelignende fellesbygninger), naturen (snauhogst med etterfølgende økt flomproblem), og husgeråd (særlig det som var av jern). Når det senere ble klart at felleskantinene ikke var noen heldig løsning og folk fikk vende hjem, hadde de ofte ikke noe riktig hjem å komme tilbake til, eller de manglet kjøkkenovner, woker og annet nødvendig til husholdet.
Konsekvenser
I 1959 var det klart at «det store spranget» var en entydig katastrofe. Selv om målsetningene for stålproduksjonen forsåvidt ble nådd, var det ikke meget å trøste seg med. Man hadde benyttet mye skrapjern for å få opp produksjonen, og kvaliteten på stålet var ofte så dårlig at det var ubrukelig. Sovjetunionens statsminister Nikita Khrusjtsjov innstilte på denne tiden den sovjetiske tekniske assistanse som følge av de stadig forverrede sinosovjetiske forbindelser. Samtidig kom tørkeperioder, og landbruksproduksjonen falt sammen. Hungersnød brøt ut. I noen områder døde så meget som 40 % av befolkningen. Det begynte å hviskes om skrekkeksempler på kannibalisme. Samtidig var det store avlinger som ikke ble innhøstet, og eksporten av matvarer var større enn noensinne.
Det er omdiskutert hvor mange menneskeliv som gikk tapt som følge av Maos «store sprang». Det antas at et tredvetalls millioner døde av sult. De høyeste estimatene er kommet frem til et dødstall på over 45 millioner, hvorav to til tre millioner dødsfall kom som følge av vold. Frank Dikötters anslag på 45 millioner er omstridt. Jon A. Lindstrøm skriver at Dikötter beregner antall døde som følge av sult ved å ta utgangspunk i en tenkt normal dødsrate på 1 % per år, og deretter telle alle døde over 1 % av befolkningen som mord eller sult. India og Indonesia hadde på den tiden en dødsrate på 2,3 %, mens Kina selv hadde en dødsrate på 3 % i årene før revolusjonen. 45 millioner døde tilsvarer en dødsrate på 2,5 % for de aktuelle årene. Ifølge Lindstrøm kommer Dikötter til det høye tallet døde ved å bruke et kunstig lavt sammenligningsgrunnlag. I 1957, året før «det store spranget», hadde det vært 7-10 millioner som sultet ihjel.
Naturkatastrofer i den aktuelle perioden gjorde vondt til verre. Tørke, oversvømmelser og generelt dårlig vær plaget landet disse årene. I juli 1959 gikk Den gule flod over sine bredder i det østlige Kina. Det kostet omkring tre millioner livet, enten direkte eller ved den hungersnød som bortfallet av store avlinger førte til. I 1960 ble 55 % av all dyrket mark i noen grad rammet av tørke eller dårlig vær.
Det ville imidlertid være ekstremt villedende å legge skylden for den utbredte hungersnød på det dårlige været. Mange eksperter har påpekt at man med en fornuftig jordbrukspolitikk ikke ville ha fått på langt nær slike utslag. Mange ganger gjorde myndighetene situasjonen så å si med åpne øyne verre ved å nekte den sultende befolkningen å oppsøke tilgrensende områder der det var bedre forhold. Slik kunne ikke bøndene dra nytte av hverandres solidaritet.
Se også
De tre røde banneres politikk
Censier – Daubenton (Paris Metro)
Censier – Daubenton er en metrostasjon i Paris' 5. arrondissement. Stasjonen betjener idag metrolinje 7, og den ble åpnet 15. februar 1930 da metrolinje 10 som den opprinnelig var en del av ble forlenget til Place d'Italie. Et år senere ble stasjonen lagt til linje 7.
Frem til 1965 var stasjonen kjent under navnet Censier-Daubenton aux cuirs (Censier – Daubenton lærmarked). Navnet henviste til lærmarkedet som lå langs bredden av elven Bièvre.
Metrostasjonens navn er en kombinasjon av det lokale stedsnavnet, Censier, og en oppkalling etter Louis-Jean-Marie Daubenton. Daubenton var en naturhistoriker som samarbeidet med Buffon om hans Histoire Naturelle (Naturhistorie). Han var dessuten den første direktøren for Muséum national d'Histoire naturelle, det naturhistoriske museet som ligger like ved stasjonen.
Nær stasjonen ligger videre den gotiske kirken Église Saint-Médard, Institut national agronomique Paris-Grignon som er en ingeniørsutdannelse innen agronomi og Université Paris 3 - Sorbonne Nouvelle med studieretninger innen blant annet humaniora og språk.
Kristin
Kristin og Christin er kortformer av kvinnenavnene Kristina eller Kristine. Disse er avledet av mannsnavnet Kristian, som har opprinnelse i det latinske navnet Christianus, «kristen». Dette kommer igjen fra det greske ordet christós som er en oversettelse av det hebraiske masjiah, «salvet».
Kristin er også et færøysk mannsnavn, en form av Kristian. Kristinn er et islandsk mannsnavn med samme opprinnelse. Den islandske formen av kvinnenavnet Kristin er Kristín.
Utbredelse
Kristin er kjent brukt i én runeinnskrift fra vikingtiden (Hammarbykistan, U Fv1959;196), så navnet var kjent, men antakelig ikke blant de aller mest brukte. Kristin var brukt i Norge i middelalderen. Over 10 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica, men navnet var ikke blant de aller mest brukte. I nyere tid har navnet vært mest brukt fra 1960-årene til 1990-årene.
Kristin var per 1998 det femte vanligste andrenavnet i dobbeltnavn på kvinner i Norge. De vanligste kombinasjonene var: Ann Kristin, Anne Kristin, Hege Kristin, Nina Kristin og Eva Kristin.
Kristín er i dag et svært vanlig kvinnenavn på Island. Kristin er vanlig i Norge og Sverige.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Skibmannsheia
Skibmannsheia var tidligere brukt av Forsvaret, og ble omdisponert til friluftsformål for allmennheten da Forsvaret ikke lenger benyttet området.
Fagerheim bedehuskapell
Fagerheim bedehuskapell er et kapell i Fredrikstad kommune, Østfold fylke.
Kapellet har 60 plasser.