cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sefanjas bok
Hensikt
Sefanjas bok, i stor grad skrevet i kongetiden, da dens komposisjon i anledningen Judeas vegring mot å lyde dens religiøse forpliktelser til Guds pakt til tross for å ha erfart kongedømmet Israel bli nedkjempet og få sin befolkning ført bort til fangenskap i Babylon en generasjon eller to tidligere. Det var et fangenskap som den litterære tradisjon i Judea tilskrev Jahves raseri mot Israels ulydighet mot hans pakt. I denne historiske kontekst formanet Sefanja til underkastende lydighet til Jahve og sier at han da «kanskje» vil tilgi dem.
Franz Anton Hoffmeister
Franz Anton Hoffmeister (født 12. mai 1754, død 9. februar 1812) var en tysk komponist og musikkforlegger.
Casey Robinson
Casey Robinson (født Kenneth Casey Robinson 17. oktober 1903, død 6. desember 1979) var en amerikansk filmprodusent og regissør av for det meste B-filmer, og manuskriptansvarlig for noen av Bette Davis' mest ærede filmer. Filmkritikeren Richard Corliss beskrev han en gang som «Mesteren over kunsten – eller dyktigheten – av tilpasning».
Biografi
Kenneth Casey Robinson ble født 17. oktober 1903 i Logan i Utah, og var sønn av en musikk- og dramainstruktør hos Brigham Young University. Han tok eksamen ved Cornell University i en alder av 19 og lærte såvidt engelsk før han begynte med journalistikk. Han begynte sin Hollywood-karriere i 1927 hvor han skrev titlene for stumfilmer. Han tok eksamen for å regissere tidlig på 1930-tallet, men etter seks filmer forlot han feltet for å konsentrere seg på skriving. Hans arbeid for David er It's Love I'm After, Seier i mørket, The Old Maid, All This, and Heaven Too, Under nye stjerner og The Corn is Green.
Robinsons produksjoner er Days of Glory, Under My Skin og Two Flags West. Han skrev alle selv.
I 1935 var Robinson kandidat for det man på den tiden kalte Oscar for beste skriving, manuskript for sitt arbeid med Captain Blood.
Etter å ha brukt brorparten av 1930-tallet og tidlige 1940-tallet med å slite for Warner Bros. så flyttet Robinson til MGM midt på 40-tallet, og så til 20th Century Fox på 1950-tallet. Han pensjonerte seg i 1962 og emigrerte til Sydney i Australia, hvor han skrev og produserte sitt siste prosjekt, Scobie Malone, i 1975. Han døde i Sydney.
Robinsons tredje kone var den ledende ballerinadanseren Tamara Toumanova.
Dennis Sveum
Dennis Løvold Sveum (født 27. november 1986) er en norsk ishockeyspiller som spiller back for Stavanger Oilers i GET-ligaen.
Sveum er fra Lillehammer, og han har gått på ishockeylinjen på Norges Toppidrettsgymnas i hjembyen. Samtidig har han representert Norge både på U18- og U20-nivå. Høsten fikk Sveum også sjansen på det norske A-landslaget i ishockey under deres samling i Italia. Sveum spilte i Lillehammer Ishockeyklubb frem til våren 2007.
Nicolás Lodeiro
Marcelo Nicolás Lodeiro Benítez (født 21. mars 1989 i Paysandú) er en uruguayansk fotballspiller. Lodeiro, som er midtbanespiller, spiller for Boca Juniors i argentinsk Primera División. Han har tidligere spilt for Club Nacional de Football, Ajax Amsterdam, Botafogo de Futebol e Regatas og Sport Club Corinthians Paulista. Han er også landslagsspiller for Uruguay, og var en del av landets tropp til VM i 2010 og 2014.
Get on the Good Foot
«Get on the Good Foot» (noen ganger kjent som bare «Good Foot») er en funk-sang fremført av James Brown. Sangen ble utgitt i 1972 som en to-siders singel og ble en nummer en-R&B hit som fikk 18.-plass på Billboard Hot 100. Sangen var også inkludert på dobbelalbumet med samme tittel det året.
Medvirkende
med The J.B.'s:
Olympia Dukakis
Olympia Dukakis (født 20. juni 1931 i Lowell i Massachusetts, død 1. mai 2021 ) var en amerikansk skuespillerinne.
Dukakis vant en Oscar for beste kvinnelige birolle for sin rolle som Rose Castorini i filmen Forhekset av månen (Moonstruck). I 2019 hadde en dokumentar om henne premiere på festivalen DOC NYC i New York City.
Bucoleonpalasset
Bucoleonpalasset var et av de bysantinske palassene i Konstantinopel. Det ble sannsynligvis bygget av Theodosius II på 400-tallet.
Palassets historie
Palasset ligger plassert mot sjøkanten av Marmarasjøen. Ruinene antyder en balkong mot sjøkanten og som man kunne nå via tre marmorinnrammede dører, fortsatt synlige den dag i dag. I forsiden av palasset var det en liten havn som i dag er fylt igjen. Palasset fungerte som en del av de theodosiusiske bymurene. Palasset ble renovert av Justinian I på 500-tallet.
I 1204 ble Konstantinopel herjet i løpet av Fjerde korstog, og Bucoleon ble tatt av Boniface av Montferrat som
Blant de kostbarheter der var prinsesse Margaret, datter av kong Bela III av Ungarn, og som Boniface giftet seg med.
Da muslimene med Mehmet II kom til Konstantinopel i 1453 ble det notert at det berømte palasset lå i ruiner.
I 1873 ble restene av palasset delvis ødelagt for å gjøre plass til en jernbane.
Turistinformasjon
Man kan lett komme til palasset til fots. Se etter hovedvegen til palasset Topkapi fra utsiden, følg palassets vegger til høyre inntil man kommer fram til byporten som i dag kjennes som as «Ahir Kapi». Gå gjennom porten, vend til høyre og fortsett å gå inntil man kan se Bucoleonpalasset i bymurene på høyre side.
Salisbury Plain (Sør-Georgia)
Salisbury Plain er et område på øya Sør-Georgia, som er en del av det britiske oversjøiske territoriumet Sør-Georgia og Sør-Sandwichøyene. Salisbury Plain ligger på øyas nordkyst.
På Sør-Georgia hekker det 400 000 kongepingvinpar og øya er den viktigste hekkeplassen for arten i verden og kolonien på Salisbury Plain er på 27 000 par. Bestanden av kongepingvin har økt med 5 % hvert eneste år de siste 80 årene.
Gears of War 2
Gears of War 2 er oppfølgeren til det kritikerroste actionspillet Gears of War. Spillet er eksklusivt til Xbox 360. Spillet ble lansert 8. november 2008, og det er Epic Games som har utviklet spillet, mens Microsoft Game Studios er utgiveren. Spillet er et tredjepersonsskytespill, og er sterkt actionbasert.
Maccabi Tel Aviv FC
Maccabi Tel Aviv FC er et Israelsk fotballklubb, grunnlagt i 1906 og er en del av Maccabi Tel Aviv sports club. Maccabi Tel Aviv er en av de eldste klubbene i israelsk fotball.
Gears of War 2
Historien i spillet foregår i fremtiden, på en annen planet, og med krigsveteranen Marcus Fenix og hans medsoldat og venn Domenic Santiago, i krigen mot "Locust"; monstere som lever i grotter nede i jordens indre, som vil ta over verden.
Locust-Karakterer
Locust Drone Den vanligste typen Locust. Det er selve soldatene, bevæpnet med granater og rifler, og er både større og sterkere en vanlige mennesker.
Maccabi Tel Aviv FC
Det er en av de mestvinnende fotballklubbene i israelsk fotballhistorie med 21 mesterskap, 23 nasjonale cuper, to asiamesterskapscuper og fire totocup. Maccabi har vunnet mesterskapet og cupen samme sesong (referert til som å vinne «the double») syv ganger.
Gears of War 2
Locust-Karakterer
Brumak Dette er 9 meter høye monstre, som Locust Drone bevæpner med raketter og maskingeværer. Brumak er den nest største Locusten rasen.
Tickers billelignende dyr, som Locust ofte bevæpner med selvmordsbomber. De oppdager fiender, biter i en snor, og så sprenger de, hvis man ikke dreper dem først. I en scene ser man at de er utstyrt med en motor, og at de da flyr bortover mens de sprenger.
Maccabi Tel Aviv FC
Maccabi Tel Aviv er det eneste laget i Israel som aldri har spilt i en lavere divisjon, da de alltid har spilt i øverste divisjon. Maccabi Tel Aviv er ett av de to israelske lag som har spilt i gruppespillet til Mesterligaen.
Gears of War 2
Locust-Karakterer
Ledmice Ledmice er store Locust som går med armene, og bruker beina som gripeklør. Disse bruker Locust som ridedyr, og er svært vanskelige å drepe.
Skorge Dette er ypperstepresten blant Locust, og er en boss. Han kan heale skadde Locust, og kan kontrollere Riftworm. Han er bevæpnet med en pistol, og en dobbel motorsag-stokk.
Bradley Nowell
Bradley James Nowell (født 22. februar 1968, død 25. mai 1996) var en innflytelsesrik amerikansk musiker som fungerte som hovedsanger og gitarist i ska-punk-reggae-fusion-bandet Sublime. I en alder av 28 år, rett før Sublimes selvtitulerte debutalbum kom ut, døde han av en overdose heroin.
1968-1988
Da Bradley var et barn, var musikk viktig for ham. Bradleys mor er musikeren Nancy Nowell-Watilo. Bradleys far heter James Nowell. Han likte å spille gitar på familiesammenkomster. På fridager spilte Bradley og James gitar i timesvis.
Da Bradley var ti år ble foreldrene skilt. Han bodde hos sin mor i Orange County. I 1981 bodde han hos faren i Long Beach, California.
Frønsvollen
Frønsvollen ligger høyt (470 moh) og fritt med vid utsikt mot Tryvannsåsen i vest og mot Oslo-gryta i sør. Den opprinnelige setervollen er ryddet og gjerdet inn og har de siste somrene vært brukt til beite for kyr fra Bogstad gård og Bygdøy Kongsgård for å gjenskape det tidligere kulturlandskapet.
Fra seter til husmannsplass
Ut fra navnet skulle man tro at Frønsvollen opprinnelig må ha vært seteren som tilhørte Frøen gård, men det gjorde den bare i perioden 1629 til 1788. Seteren lå i tidligere tider under gården Sten (Stein, Steen, Steinn, Steini), som lå der hvor Fagerborg kirke og Stensparken nå ligger. Setra het den gang Stenseter med omgivende Stenseterskogen.
På vollen ca. 100 meter nedenfor dagens bygninger ligger steinhauger som ifølge prof. Edvard Bull d.e. kan være rydningsrøyser fra den gangen Sten gård setret i dette området. Da Sten gård var en av ur-gårdene i Oslo, kan den første setra på Frønsvollen være en av de eldste i Oslo-området.
Først etter bybrannen i 1624 er historien om Frønsvollen godt dokumentert. Da kong Christian IV etter bybrannen dette året nedla Sten gård ved utvidelse av bymarkene, ble eiendommen fordelt mellom andre Aker-gårder, hvorav seteren tilfalt gården Frøen. På 1700-tallet ble gården eiet av forskjellige Aker-familier (på Frogner gård og Frøen-gårdene) som var innflettet i hverandre ved giftermål og arv.
På denne tida fikk tømmeret i skogen større verdi enn seterdriften i åsene rundt Oslo. Fra 1788 gikk Frønsvollen trolig over til å bli en husmannsplass under Frogner gård.
Thomas Heftye kjøper opp skogeiendommer
Konsul Thomas Johannessen Heftye (1822–1886) ervervet Stenseterskogen i 1864, etter at seterdriften hadde opphørt. Det sies at eiendommen i Nordmarka skaffet rikelig med tømmer til sagene ved Frognerbekken.
I 1885 fikk Christiania Skiklubb (stiftet 1877), som Heftye var medlem av, bygge “verdens første skihytte” på Frønsvollen mot en bygslingsavgift på 1 krone pr. år. Skihytta ble bygget der husmannsplassen opprinnelig sto, og husmannsplassen ble flyttet til dagens plassering litt lenger nord.
I 1889 kjøpte kommunen sin første skog ved Frognerseteren av Heftyes enke for å sikre befolkningen områder for friluftsliv. Heftye hadde allerede åpnet sin eiendom for byens befolkning. Sammen med Frognerseterskogen fulgte Frønsvollen med omgivelser. Siden ble det flere kjøp av skogeiendommer i området, og i dag utgjør Oslo kommunes skoger cirka 10 prosent av Oslomarka.
Nyere historie
Fram til 1969 var stedet bebodd av ansatte i Oslo kommunes skogvesen, og det hører i dag under Bymiljøetaten. Skiklubben leiet Frønsvollen av Oslo kommune i perioden 1969 til 2000, og hadde en oppsynsmann boende der. Stedet leies for tiden av Naturvernforbundet i Oslo og Akershus (NOA).
Bygningene på Frønsvollen ble oppført på byantikvarens «gule liste» i 1998.
Regjeringen vernet Skjennungsåsen som ett av fire friluftsområder i statsråd 4. oktober 2013 i hht. markalovens § 11. "Dei fire områda har store verdiar for naturoppleving knytt til gamal skog som er lite påverka av nyare skogbruksinngrep, og dei har ein spesielt stor verdi for friluftslivet", skriver www.regjeringen.no i en kommentar. Området strekker seg fra Frønsvollstråkka i sør over Frønsvollsmyrene til Skjennungsvannet og Skjennungsåsen i nord.
Jeffrey N. Steenson
Jeffrey N. Steenson  (født 1. april 1952 i USA) er den episkopale biskop av bispedømmet Rio Grande. Han ble utnevnt den 24. oktober 2004, konsekrert til biskop i januar 2005 og innsatt i bispedømmets katedral i Albuquerque i den amerikanske delstaten New Mexico i oktober samme år.
Han gikk av i 2007 og konverterte til den katolske kirke samme år.
Liste over svenskspråklige og tospråklige kommuner i Finland
Liste over svensk- og tospråklige kommuner i Finland omfatter alle finske byer og kommuner hvor det svenske språket har offisiell status på kommunenivå. I tillegg gis en oversikt over finske kommuner med større svenskspråklig minoritet hvor svensk ikke er offisielt kommunalt språk.
90,0 % av befolkningen i Finland har finsk som morsmål, og 5,4 % svensk (per 31. desember 2011). Begge språk er offisielle. På lokalt nivå kan hver kommune bruke finsk, svensk eller være tospråklig. Den finske språkloven sier at kommunen skal være tospråklig dersom mer enn 8 % av befolkningen, eller minst 3 000, snakker finsk (i svenskspråklige kommuner) eller svensk (i finskspråklige kommuner). En tidligere tospråklig kommune beholder denne statusen inntil prosentandelen synker under 6 %, men en kommune kan også velge å beholde den tospråklige statusen selv om andelen synker under 6 %. Lojo er den eneste kommunen som har benytta seg av denne muligheten hittil. Regelen om 3 000 brukere ble innført for å sikre tospråklighet i kommuner med tallmessig stor men andelsmessig liten minoritet. Byene Helsingfors, Åbo og Vanda er tospråklige på grunn av denne regelen. Andre kommuner er tospråklige på grunn av prosentregelen.
Finland har 317 kommuner, hvorav 16 ligger på Åland (og altså er enspråklig svenske) og 301 i det øvrige Finland. Av disse 301 er 1 enspråklig svensk og 32 tospråklige. De tospråklige kommunene fordeler seg på 14 med svensk som majoritetsspråk og 18 med finsk som majoritetsspråk. De andre 268 kommunene er enspråklig finske, bortsett fra at samisk kan benyttes ved siden av finsk i 4 av disse kommunene. Sankt Karins er den enspråklig finske kommunen med størst svenskspråklig minoritet. I denne kommunen er den svenskspråklige andelen høyere enn i Vanda.
Bortsett fra Åland er de svensktalende områdene konsentrert på vestkysten av Österbotten og på sørkysten i landskapene Nyland og Egentliga Finland.
De aller fleste finlandssvensker nyter godt av den finske språkloven. Hele 94,9 % av de svensktalende i Finland bor i kommuner hvor svensk er offisielt kommunalt språk. Den finlandssvenske bosetningen er imidlertid ikke konsentrert om kommuner hvor svensk er majoritetsspråk. Litt over halvparten (53,1 %) av de svensktalende i Finland bor i kommuner hvor finsk er majoritetsspråk. Noe over en tredjedel (35,9 %) bor i byene Helsingfors, Esbo, Raseborg, Borgå og Vasa.
Bruk av svenske og finske stedsnavn i andre språk
Institutet för de inhemska språken anbefaler at finske stedsnavn bør brukes i omtale av stedene på estisk, mens svenske stedsnavn bør brukes i omtale på skandinaviske språk. I andre språk bør navnet på flertallsspråket i angjeldende kommune eller forvaltningsområde benyttes når kommunen nevnes. Bruken av svenske stedsnavn i skandinavisk er ikke begrenset til nedenstående liste over svensk- og tospråklige kommuner, men omfatter alle kommuner med offisielle svenske navn. En mer fullstendig liste over gangbare svenske stedsnavn i Finland foreligger i Forskningscentralens hefte fra 1984.
Lister
Språkkoder:
Ravenna (provins)
Provinsen Ravenna (italiensk: Provincia di Ravenna) er en provins i regionen Emilia-Romagna i det nordlige Italia. Ravenna er provinsens hovedstad. I henhold til folketelling per 31. desember 2013 er det en befolkning på 392 358 innbyggere i provinsen.
Geografi
Provinsen Ravenna grenser:
B (programmeringsspråk)
B er et programmeringsspråk utviklet av Ken Thompson ved AT&T Bell Laboratories i 1969, videreutviklet av Thompson og kollega Dennis Ritchie i perioden 1969-1973.
Ravenna (provins)
Historie
Ravenna var først bebodd av italikere fra de nordligere regionet, ble erobret av den yomersk yepublikk i år 191 f.Kr. En havn ble anlagt av tomerne nær Classe, og den adriatiske flåte var stasjonert i Ravenna. I 402 e.Kr. ble Ravenna hovedstad for Vestromerriket, som bestod frem til de brøt sammen i 476. Deretter var det et kjerneområde i eksarkatet Ravenna, til 751.
B (programmeringsspråk)
B var en forenklet versjon av programmeringsspråket BCPL, som ble utviklet ved University of Cambridge i 1967. Motivasjon for forenklingen var at språket skulle fungere på minimaskiner med særdeles magre ressurser, spesifikt en PDP-7 med 8K 18-biter ord hukommelse. Videre var hensikten med språket å utvikle operativsystemer og kompilatorer, slik at komplekse numeriske operatører var overflødige.
B ble videreutviklet i to runder, først til New B (NB), deretter til programmeringsspråket C i 1973, og har minimal utbredelse idag.
Gravesham
Navnet Gravesham er først belagt i Domesday Book (1086), antagelig som en feilstaving av Gravesend. Da distriktet ble opprettet i 1974 valgte man å bruke denne feilaktige formen på distriktet, noe som har vakt en del undring. Distriktet dekker et areal på 99,02 km² og hadde 101 720 innbyggere i 2011.
Jim Matheos
Jim Matheos (født 22. november 1962 Westfield, Massachusetts, USA) er gitarist og låtskriver for progressiv metal bandet Fates Warning.
Liste over norske politiske partier
Et politisk parti er en sammenslutning av personer som har et visst sammenfallende syn i politiske spørsmål og ønsker å øve innflytelse på politiske beslutninger. I et demokrati gjøres dette som oftest ved å stille til valg.
Jim Matheos
Han har også utgitt to solo instrumental-album på Metal Blade Records. Han spiller også i prosjektbandet OSI sammen med Kevin Moore (tidligere Dream Theater, nå Chroma Key) hvor han har gitt ut og produsert 2 album; Office of Strategic Influence og Free). Han har også vært med i prosjektbandet Gordian Knot, hvor også John Myung (Dream Theater), Bill Bruford (King Crimson, Yes, Genesis) og Steve Hackett (Genesis) med flere har vært med.
Liste over norske politiske partier
Norge er et konstitusjonelt monarki og et parlamentarisk demokrati. Dette vil si at folket styrer hvilke politiske partier som kan utforme lover og ta politiske beslutninger. Partiene i Norge vokste fram ved innføringen av parlamentarismen.
Sametingspartier
Andre partier som er representert på Sametinget i perioden 2021–2025:
Partier representert i fylkesting
I tillegg til stortingspartiene fikk følgende partier innvalgt representanter i ett eller flere fylkesting ved Kommunestyre- og fylkestingsvalget i Norge 2019:
Lokale lister
Andre lister som fikk innvalgt representanter ved kommunestyrevalget 2019:
Eikehettebladbille
Eikehettebladbille (Cryptocephalus querceti) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den er utbredt i det sentrale og sydlige Europa. Den er registrert i Norge.
Kroppen er kort, noe langsmal og oval som bladbillene ofte er. Den er butt både foran og bak. Det siste leddet av bakkroppen er synlig bak dekkvingene. Dekkvingene har regelmessig punktur, ordnet i langsgående rekker. Undersiden er noe «oppsvulmet». Den har et brunlig eller svart halsskjold (pronotum) og dekkvinger. Antennene er trådformet og lange i forhold til hva som er vanlig for andre bladbiller. Beina er lyse, gulbrune.
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.
Eikehettebladbille tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
DHARMA Initiative
The Dharma Initiative (Department of Heuristics And Research on Material Applications Initiative) er en fiktiv organisasjon i den amerikanske TV-serien Lost.
Dharma er grunnlagt og finansiert av danske Alvar Hanso. Hanso brukte i en årrekke øya til å bygge og utvikle et laboratorium for avanserte eksperimenter innenfor områder som generell kjernefysikk og elektromagnetisme, med vekt på anvendelse av teoretisk forskning på en faktisk tilnærming til forutsetningene for tidsreiser. Initiativet står bak konstruksjonen og anvendelsen av øyas stasjoner, som gradvis avdekkes i løpet av serien. Begrepet Dharma er hentet fra Sanskrit. Tilflukten i de tre juvelene Buddha (Lyset), Dharma (Opplysningen) og Sangha (det opplyste samfunnet) er en tradisjonell måte folk som tror på Dharma anser hverandre på, det være seg buddhister eller hinduer. Dharma kan sammenlignes med Logos på gresk, og det er ingen tvil om at seriens skapere er klare over denne linken. Det spekuleres mye i bruken av dette begrepet mellom fans og kommentatorer, medieforskere osv.
The Arrow
The Arrow ble funnet av de som satt i bakdelen av flyet, og er den første stasjonen som ble funnet. Den ble laget for å utvikle måter å forsvare seg på for The Others
The Swan
Stasjonen var tidligere bebodd av Desmond og Kelvin, helt til de overlevende fant luka, og deretter selve stasjonen. De overlevende bodde der gjennom hele 2. sesong. I The Swan er det en datamaskin hvor tallene 4, 8, 15, 16, 23, 42 må tastes inn hvert 108. minutt, ellers vil, ifølge en video kun merket "Orientering", verden gå under. Stasjonen ble sprengt i luften da Desmond vred om fail-safe-nøkkelen, og blir ikke brukt lenger.
The Staff
The Staff er den medisinske stasjonen på øya. Den ble først funnet av Claire som ble brakt dit av Ethan for å bli undersøkt, og senere besøkte hun den med Kate og Rousseau for å finne medisiner til Aaron. Hun finner ikke noe, for alt er borte. I sesong 3 drar Juliet med Sun for å sjekke statusen på babyen til Sun. Da får vi se at alt medisinsk utstyr er gjemt i et hemmelig rom bak en hylle.
The Pearl
Inngangen til The Pearl er en luke som ligger gjemt i bakken under det nigerianske flyet med broren til Eko i. Eko og Locke finner denne stasjonen først i sesong 2, men senere, i sesong 3, får vi vite at Paulo var den første som var i stasjonen for å gjemme diamantene. Det er en overvåkningsstasjon for mange av de andre stasjonene, der de som bodde i The Pearl skulle skrive ned hva de i de andre stasjonene gjorde. Her ble det også funnet en orienteringsfilm.
The Hydra
Denne stasjonen ser vi første gang i sesong 3, og Kate, Jack og Sawyer blir holdt til fange her. Stasjonen ligger på en mindre øy, litt utenfor "hovedøya". I The Hydra er finnes det bur hvor isbjørner blir holdt, og tanker med haier i. Den har også operasjonssal, klasserom, dusjrom og overvåkningsrom med bl.a. våpen.
The Flame
The Flame er stasjonen for kommunikasjon med omverdenen. Locke sprenger stasjonen i luften, som gjør at The Others sliter med å få kontakt med de utenfor øya.
The Tempest
Denne ble funnet av Daniel og Charlotte, da de var på vei dit for å deaktivere den giftige gassen som blir laget der. Det er en stasjon som produserer og kontrollerer giftig gasser, som kan brukes til å ta livet av alle på øya. Dette ble brukt i "The purge".
The Orchid
Dette er en stasjon som tilsynelatende ser ut til å være en botanisk stasjon. I realiteten er det en stasjon for tidsreise og forflytting på grunnlag av Casimir-effekten. Den egentlige stasjonen ligger under den botaniske delen (drivhuset) og man tar heis ned. Der finner man diverse utstyr til eksperimenter. Ben sprengte en vegg i stasjonen, og fikk adgang til en (tilsynelatende) eldgammel hule som gikk videre til et kaldere sted med is, med et stort hjul, som han brukte til å flytte øya. Etter dette er resten uvisst, med unntak av at Ben våknet opp i Sahara-ørkenen etterpå. Her ble det også funnet en orienteringsfilm.
The Purge
The Purge var en krig på øya. Det var en krig der The Dharma Initiative sloss mot de de kalte The Hostiles (fiendene) eller The Natives (de innfødte). I The Man Behind the Curtain får vi vite at Ben egentlig var en Dharma, men gikk over på The Hostiles' side og hjalp dem med å utrydde The Dharma Initiative. De ble utryddet ved hjelp av gass som ble sluppet over The Barracks, så de falt døde om. Ben ble nødt til å drepe faren sin, Roger Linus, i Dharma-vanen som Hurley senere fant med liket av Roger inne i.
Alle de døde ble slengt i en åpen massegrav, stedet hvor Locke ble skutt av Ben. Det er usikkert hvor mange av Dharma'er som døde og om det bare var Ben som byttet side, men Ben er sannsynligvis det siste gjenlevende medlemmet på øya, det nest siste var Kelvin som ved et uhell ble drept av Desmond før kræsjet.
Status
I episoden The Man Behind the Curtain får vi vite at de fleste av medlemmene i DHARMA Initiative er døde. De gikk til krig mot øyas innfødte, The Hostiles, og tapte krigen som ble kalt The Purge. The Hostiles drepte sannsynligvis alle DHARMA-medlemmene bortsett fra Ben ved å gasse ned The Barracks (brakkene), der hvor DHARMA'ene bodde. Alle stasjonene unntatt The Swan og The Arrow, inkludert The Barracks er under the Others' kontroll. De som døde under The Purge, ble slengt i en massegrav i nærheten av Jacobs hus, der Locke ble skutt av Ben, og ble liggende der.
Det siste gjenlevende DHARMA-medlemmet på øya, er sannsynligvis Bejamin Linus, som er lederen for The Others.
Dog eksisterer selve organisasjonen fremdeles. På 90-tallet ble Kelvin Inman ansatt av Dharma etter å ha vendt hjem fra golfkrigen, og ble installert i den eneste gjenværende stasjonen Dharma fremdeles hadde kontroll over; The Swan. Etter at partneren begikk selvmord, ventet han på en avløser, som tilsynelatende aldri kom. Locke bosatte seg i ettertid i The Swan, som i serien er i 2004, og det ble da oppdaget at forsyningene i den var i ferd med å ta slutt. Kort tid etter ble et stort lass nye forsyninger sluppet ned i fallskjerm like ved stasjonen, hvorav hvert produkt var utstyrt med logen til Dharma, hvilket bekrefter organisasjonens fortsatte eksistens.
Lost
Safe as Milk
Safe as Milk, er Captain Beefheart (Don van Vliet) and the Magic Bands første album, utgitt 1967.
Van Vliet utviklet på denne tiden en egen visjon for sin musikk. Den skulle baseres på blues, spesielt den av Howlin’ Wolf og John Lee Hooker, og konsentreres ned til det essensielle. Musikken skulle så underlegges og legeres med afrikanske og amerikanske ur-rytmer, men også med John Coltranes og Charles Mingus' frijazz. At han ikke kunne omsette denne visjonen på dagen er ikke så rart. Safe as Milk er derfor kanskje et av hans mindre eksperimentelle album, i hvert fall sammenliknet med hans mest kjente album Trout Mask Replica. Men også her finnes det uvanlige tekster og rytmer, som i «Abba Zaba».
Nyutgivelse
I oktober og november 1967 etter at dette albumet hadde blitt utgitt gikk bandet i studio for å gjøre innspillinger for et nytt album. Av forskjellige grunner ble det aldri utgitt. I 1971 ble fire av disse sporene utgitt som albumet Mirror Man, resten ble lagret i arkivet. I 1999 ble Mirror Man utgitt som CD med tittelen The Mirror Man Sessions sammen med de fleste ferdige innspillingene fra arkivet. Da det ikke var plass til alle er «Korn Ring Finger» tatt med som bonusspor på Safe as Milk sammen med noen alternativversjoner av andre spor fra disse opptakene.
Sporliste
Sporene 1 og 11 er arrangert av Ry Cooder. Alle spor er av Van Vliet.
Ignaz Pleyel
Liv og virke
Som sønn av skolemesteren Martin Pleyl og Anna Theresia Forster vokste Ignace Pleyel opp i beskjedne kår. Foreldrene innså tidlig hans musikkbegavelse, og grev Ludwig Erdödy (1749–1794) finansierte en fem års læretid hos Joseph Haydn som startet i 1772. I denne tida komponerte Pleyel to operaer, en symfoni og en cellokonsert. Utdannelsen ble fullført i Italia.
I 1783 slo Pleyel seg ned i Strasbourg, der han fikk en post som assistent («Adjunkt») for domkapellmester Franz Xaver Richter. Han endret nå fornavnet til det mer franskklingende Ignace, og da han i 1789 fikk fransk statsborgerskap, endret han av samme grunn etternavnet til Pleyel.
Pleyel flyttet til Paris i 1795. Året etter startet han en musikkforretning, og i 1807 grunnla han klaverfabrikken Ignace Pleyel & Comp.ie, som han i 1824 overdro til sønnen Camille Pleyel. Fabrikken var i drift helt til 2013.
I 1827 startet han en liten musikksalong i Rue Cadet nr. 9. Blant de som opptrådte her var klavervirtuosen Clara Wieck, den seinere kona til komponisten Robert Schumann. Til slutt dro Pleyel seg tilbake til sitt gods ved Paris og konsentrerte seg om landbruk.
Verk
Pleyel skrev 41 symfonier, seks konsertante symfonier, de to operaene Die Fee Urgèle og Ifigenie in Aulide, ett requiem, sanger og et stort antall kammermusikkverk. Av kammermusikken utmerker strykekvartettene seg med stor musikalsk gehalt.
En verkfortegnelse basert på et omfattende forskningsarbeid av musikkviteren Rita Benton (1918–1980) finnes tilgjengelig online på Ignaz Joseph Pleyel Gesellschafts websider.
Sammen med Jan Ladislav Dusík og Johann Baptist Cramer skrev Pleyel Kleine theoretisch-praktische Klavierschule (1797) som kom i flere opplag.
Fylkesvei 1382
Fylkesvei 1382 går mellom Ås skole og Hogstvedt i Ås kommune. Veien er 3,0 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 55.
Hoxton
Hoxton er et område i bydelen Hackney i London, rett nord for City of London. Sammen med Shoreditch er det ofte beskrevet som en del av East End. Området har aldri blitt formelt definert, men utgjør omtrentlig et område som grenser mot Regent's Canal i nord, Wharf Road og City Road i vest, Old Street i sør, og Kingsland Road i øst. Det var tidligere et arbeiderklassestrøk, men er i dag blitt et velstående og fasjonabelt sted for Londons media- og dotcom-industrier.
Historie
Hogesdon er første gang dokumentert i Domesday Book som ble sammenstilt i 1086. Det er mulig at griser (engelsk: hog), derav Hogsden, en staving som ble benyttet tidligere, men det er mer sannsynlig at stedsnavnet er avledet fra et gårdsbruk som tilhørte en mann ved navn Hōc (Hoch eller Hocq).
Lite er nedtegnet av opprinnelsene av bosetningen, skjønt det var romersk aktivitet rundt Ermine Street, som strakte seg øst i området fra 100-tallet og framover. I middelalderen utgjorde Hoxton en rural del av kirkesognet Shoreditch. Det oppnådde selvstendig kirkestatus i 1826 ved grunnleggelsen av egen sognekirke, dedikert til Johannes døperen.
Etter bybrannen i 1666 fikk Hoxton en tilstrømning av husløse mennesker og ville etablere seg utafor byen. De gamle herskapshusene forfalt; mange av dem ble tatt i bruk som dårekister eller fattighus.
Under industrialiseringa på 1800-tallet ble Hoxton fylt opp med rekkehus for arbeiderklassen, samtidig som det kom opp lettere industri (bryggerier, møbel- og treindustri) langs den nyanlagte Regent's Canal. Når forstadsbanene samtidig gjorde det mulig for de mer velstående å bosette seg lenger vekk fra byen, trakk middelklassen vekk fra Hoxton, og Hoxton ble i løpet av århundret et reint arbeiderklassestrøk med boliger av enkleste standard – til dels slumpreget.
Tyske bombefly teppebomba Hoxton under Blitzen i 1940-41, og mye av området lå i ruiner til lenge etter krigen. Ny offentlig boligbygging i form av blokker av dårlig kvalitet har etterlatt deler av Hoxton som en moderne slum. Samtidig førte industriutviklinga etter krigen til at mye av småindustrien i Hoxton ble nedlagt.
Kommunistiske partier
Kommunistiske partier har hatt en plass i den politiske partifloraen i svært mange land. Denne listen over kommunistiske partier i ulike land omfatter nåværende og tidligere partier som oppfatter eller oppfattet seg selv som kommunistiske.
Hoxton
Historie
Fra 1980-tallet og framover er mange av de forlatte lagerbygningene og verkstedene blitt tatt i bruk av unge kunstnere på jakt etter rimelige atelierer, og fra 1990-tallet er tidligere kontorbygninger og butikker blitt brukt til kunsthappeninger, raveparties og musikklubber. Tilstedeværelsen av interessante kunst- og musikkscener har i sin tur trukket ny virksomhet som tidsskrifter, designbyråer og IT-firmaer til Hoxton. Ved århundreskiftet hadde Hoxton skiftet karakter fra et fattig arbeiderstrøk til et pulserende kunst- og underholdningsdistrikt med barer, nattklubber, restauranter og gallerier – særlig sentrert rundt Hoxton Square.
Eiendomsutviklere har sett muligheten for å gjøre profitt på Hoxtons nye og trendy image, og de bratt stigende tomte- og leieprisene har skapt bekymring hos etablerte beboere for å bli pressa ut av området. Utviklingen ventes å akselerere med forlengelsen av East London-linjen som er planlagt i 2010.
Coloradoelven
Coloradoelven (engelsk: Colorado River, spansk: Río Colorado) er en elv som løper fra delstaten Colorado på vestsiden av Rocky Mountains, gjennom Utah og så gjennom Grand Canyon i Arizona. Elven utgjør så grenseelven mellom Arizona og Nevada og California før elven på nederste del av løpet går gjennom Mexico før den løper ut i Californiabukta. Nedbørfeltet for elven dekker om lag 629,100 km².
Regulering
Elva er sterkt utbygd, hele vannføringen i elva er regulert. Hooverdammen, som dannet innsjøen «Lake Mead», ble bygget i 1930-årene og er den største av flere demninger langs elven. Vannet er brukt for vanning i jordbruket, og til å dekke vannforbruket i store byer som Phoenix og Las Vegas, som ellers ligger i et svært tørt område. Los Angeles og jordbruket i Imperial Valley får også mye av sitt vannbehov dekket av elven. Overføringen til Los Angeles er 240 mil lang. Idag er nedre del av løpet ofte tørt på grunn av det store vannforbruket i nord. Rundt 1980 fraktet elven 10 millioner tonn salt og mineraler som forurenser nedstrøms, saltet skriver seg fra jordbruksland i ørkenområder der vanningen løser opp salt som blir med tilbake til elven.
Utspring
Hva som er å regne som elvens begynnelse, har ikke vært opplagt. Under Ny-Spanias tid var man forsåvidt blitt kjent med elven, og gav den dens navn, men de definerte den til et elveskille litt nord for den nåværende grense mellom Arizona og Utah. Den nordlige hovedgren derfra (som nå er Colorado) kalte de Río San Bonaventura. Den sørlige grenen kalte de Río San Juan.
Da det amerikanske politiske Colorado-territoriet ble etablert (med de samme grenser som den senere delstaten Colorado), var det ut fra antagelsen at elven hadde sitt utspring et sted opp i dens vestlige fjellmasser. Men sikkert visste man det ikke på anglo-amerikansk hold. Senere ble det etter en ekspedisjon inn i Rocky Mountains bestemt at Colorado var å regne som det elveløp som var nedenfor der Green River og Grand River forente seg. Det var i det som nå er i delstaten Utah. Senere ble dette standpunktet endret. Green River ble definert som sideelv, og Grand River ble definert som Colorado Rivers øvre løp.
Green Rivers status som sideelv til Colorado River ble til av politiske grunner. Frem til 1921 regnet man det altså slik at Colorado River begynte der Green River sluttet. Her var det et elvemøte, og den andre kildeelven til Colorado bar navnet Grand River. I 1921 bad kongressrepresentanten Edward T. Taylor (fra Colorado) om at Congressional Committee on Interstate and Foreign Commerce endret Grand Rivers navn og status til Colorado River. Den 25. juli 1921 ble navneskiftet offisielt i House Joint Resolution 460, mot protester reist fra representanter fra Wyoming og Utah og fra United States Geological Survey som påpekte at Green Rivers nedbørsfelt var klart større enn Grand Rivers, selv om Grand hadde et høyere vannvolum der den møtte Green.
Grand overlever i noen navn som Grand Valley, Grand Junction og Grand County.
Fluberg (tettsted)
Fluberg er et sted i Fluberg sogn i Søndre Land kommune i Innlandet, på østsiden av Randsfjorden, ved fylkesvei 34. Stedet var stasjon på den nedlagte Valdresbanen. I utkanten av stedet står Fluberg kirke.
Hagia Sofia
Hagia Sofia (uttales som «haja såfia», gresk Ἅγια Σοφία, «hellige visdom», tyrkisk Ayasofya og latin Sancta Sophia), også skrevet Hagia Sophia og omtalt som Sofiakirken og Sofiamoskeen på norsk, er en moské i Istanbul i Tyrkia.
Moskéen ble reist som kirke i Konstantinopel 532–537 under den romerske keiseren Justinian, men ble etter 900 år ombygd til moské da tyrkerne erobret den kristne byen i 1453. Under Kemal Atatürks verdslige styre åpnet bygningen som museum i 1935. I juli 2020 tok Tyrkia under president Erdogan på nytt Hagia Sofia i bruk som moské.
Praktbygget regnes som hovedverket i bysantinsk arkitektur, og kom på UNESCOs verdensarvliste i 1985. Den tidligere katedralen er et av de viktigste symbolene i den ortodokse kirke.
Beskrivelse
Det ble bygget som kirke i årene 532–537 av Justinianus I og anses for å være det største og mest imponerende bysantinske monumentet i Istanbul. Byggingen begynte 23. februar 532, og kirken ble åpnet 27. desember 537. Av bysantinerne selv ble den betegnet som acheiropoiet (gresk: «ikke av menneskehånd»). Byggverket er imidlertid ikke typisk for bysantinsk arkitektur fordi dimensjonene er ubysantinske og vestlige. Det ble et eksperiment aldri siden gjentatt i bysantinsk arkitektur.
Kirken fikk likevel stor innflytelse, både arkitektonisk og liturgisk, på senere ortodokse og romersk-katolske kirker, men særlig på muslimske moskeer. Flere av de største osmanske moskeene i Istanbul er bygget med Hagia Sofia som forbilde, blant dem Şehzade-moskeen, Süleymaniye-moskeen og Rüstem Pasha-moskeen.
Kirken ble tegnet av arkitektene Anthemios av Tralles og Isidor av Milet, og arbeidet begynte i 532 i kjølvannet av Nikaopprøret. Kirken gjør et mektig inntrykk, og den store kuppelen ser ut til å sveve på grunn av vindusbåndet som omkranser hele kuppelen.
Mosaikkene
Mariamosaikken i apsiden skal være en av de første som ble laget etter ikonoklasmen, og vi kan ennå se de svake konturene etter korset som var i apsiden under ikonoklasmen. To av mosaikkene har temaer som blir gjentatt senere, det store Deesis bildet fra andre halvdel av det 13. århundre og mosaikken over døren med giverportrettet av Leo VI fra sent i det 9. århundre.
Det er også runer i Hagia Sofia, spor etter vikinger (væringer) som besøkte denne helligdommen i Miklagard, kanskje mens de gjorde tjeneste i keiserens garde.
Moské
Da tyrkerne inntok Konstantinopel i 1453, ble mosaikkene i Hagia Sofia tildekket og Hagia Sofia ble ominnredet til moské. Men tyrkerne utførte også betydelige reparasjoner på Hagia Sofia, som på denne tiden trengte store reparasjoner, blant annet planlagt av arkitekt Mimar Sinan.
Noen steder kom det over de tildekte mosaikkene i stedet dekorative mønster. Hagia Sofia var Istanbuls viktigste moské i nærmere 500 år. Den var en viktig modell for mange andre osmanske moskéer i byen, som Sehzade-, Süleymaniye-, Rüstem Pasja-moskéene og Den blå moské.
Da Hagia Sofia ble omgjort til moske bygde man fire minareter ved de fire hjørnene på bygningen. En av minaretene er bygd i tegl, de andre tre i stein. Fra balkongene av minaretene kalte bønneutroperen (muezzinen) til bønn.
Museum
Byggverket ble i 1934 sekularisert og gjort om til et museum. Etter omdannelsen til museum ble de overlevende billedmosaikkene konservert og med enkelte unntagelser avdekket av en gruppe amerikanske konservatorer. Dette arbeidet fant sted gjennom den siste halvdel av 1930-årene.
Ny israelsk shekel
Ny israelsk shekel (hebraisk:שקל חדש shekel chadash, forkortet: NIS; symbol: ₪; ISO 4217 ILS; også stavet sheqel; flertall: shqalim eller shkalim - שקלים) er valutaen i Israel. Den erstattet den gamle shekelen i 1985 med en sats på 1 000 shekel = én ny shekel. ISO 4217-koden er ILS. Den nye shekelen er delt inn i 100 agorot (אגורות) (entall agora, hebraisk: אגורה)
Hagia Sofia
Moské igjen
I juli 2020 vedtok den tyrkiske regjering at bygget skulle tas i bruk igjen som moské. Dette ble gjennomført fra og med fredagsbønnen 24. juli 2020. Det skjedde under covid-tilpassede omstendigheter med antallsbegrensning på rundt 500 troende inne i Ayasofya, men med et meget stort antall tilskuere utenfor, som kunne følge med på storskjermer. De minst tusen år gamle mosaikkene med personfremstillinger var tildekket med gardiner, på en slik måte at de kan sees ved å trekke gardinene til side når det så ønskes utenom gudstjenestene. Gulvene, der det også er avbildninger, er dekket med tepper, slik det er vanlig i moskeer.
Ny israelsk shekel
På hebraisk blir den nye shekelen oftest forkortet til ש"ח (uttalt shach). Symbolet for den nye shekelen, ₪, er en kombinasjon av de første hebraiske bokstavene i ordet sheqel (ש) og chadash (ח). Dette symbolet viste seg å være upopulært, og tobokstaversforkortelsen er langt mer vanlig i reklamer og på prislapper.
Israel har ikke noen egen myntverk eller seddeltrykkeri, kontantene må derfor produseres i utlandet, for tiden i Sør-Korea.
Ignaz Schuppanzigh
Ignaz Schuppanzigh (født 20. juli 1776 i Wien, død 2. mars 1830 samme sted) var en fiolinist, venn og lærer av Beethoven, og leder av grev Razumovskijs private strykekvartett.
Schuppanzigh er blitt kjent som den første og utmerkede fortolker av Beethovens strykekvartetter. Han stod i spissen for en kvartett av unge musikere som opprinnelig ble underholdt av fyrst Karl Lichnowsky, senere av grev Razumovskij, og som siden opptrådte på egen hånd i Tyskland og Russland. Schuppanzigh, som en tid underviste Beethoven i fiolinspill, var også orkesterdirigent og utgav noen enkelte komposisjoner for sitt instrument.
Greveskogen videregående skole
Greveskogen videregående skole er en videregående skole som ligger på Eik i Tønsberg kommune i Vestfold og Telemark. Greveskogen er blant Norges største videregående skoler og hadde i skoleåret 2010/2011 om lag 1100 elever fra hele fylket og rundt 150 lærere. Elevene er fordelt på 44 klasser og linjer for allmenne og økonomiske fag (AF/ØA), musikk, dans og drama (MDD) samt restaurant- og matfag, informasjonsteknologi og medieproduksjon og service og samferdsel. Skolen har ellers studiespesialisering innen realfag, språkfag, samfunn og økonomi.
Skolebygningene ble tatt i bruk i 1975. De ligger drøyt to km nord for Tønsberg sentrum i utkanten av et skogs- og turterreng like ved friidrettsanlegget Greveskogen idrettspark i Greveskogen (Greveskauen), et område under Jarlsberg Hovedgård.
Greveskogen videregående skole ble fram til 1990-tallet kalt Tønsberg Gymnas. Det tidligere Tønsberg Handelsgymnas, seinere kalt Bjørn Farmann videregående skole, inngår også i dagens skole.
Tønsberg Gymnas og skolebygningen i byen
Greveskogen videregående skole har røtter tilbake til middelalderens klosterskoler og borgerskolen som ble opprettet i Tønsberg i 1830. I 1875 fikk denne skolen nytt bygg og ble relansert som borgerskole og latinskole under navnet Tønsberg Høiere Almenskole. Denne skolebygningen huset seinere middelskole, siden Tønsberg gymnasium og Tønsberg gymnas, og ble til sist omdøpt til Bjørn Farmann videregående skole.
Første byggetrinn i 1875 omfattet hovedfløyen i to etasjer med grunnflate på 554 kvm og sidefløy i halvannen etasje på 210 kvm. Hovedbygningen ble påbygd med to etasjer i andre byggetrinn 1895, og framstod dermed som et av Tønsbergs monumentalbygg. Skolen fikk et tilbygg til hovedbygningen i fire etasjer i et tredje byggetrinn i 1921.
Termosierra kraftverk
Termosierra kraftverk er et kombinert oljekraftverk og gasskraftverk i region Antioquia i Colombia. Det har en installert produksjonskapasitet på 495 MW fordelt på 2+1 kokere / turbiner. Anlegget ble utbygd i 1998–2002. Brenselstypen er naturgass og olje. Det er landets nest største fossile kraftverk.
Greveskogen videregående skole
Tønsberg Gymnas og skolebygningen i byen
Tønsberg gymnas var på flere måter en pionerskole. Takket være skolens legendariske realfaglektor og lærebokforfatter Sverre Bruun (1886–1987) ble skolen ett av de to første gymnasene i Norge som i 1948 innførte egen naturfaglinje. Skolen fikk ny paviljong med moderne undervisningsrom for naturfag i 1967. I 1966 var Tønsberg Gymnas også blant de første til å starte en estetisk linje med drama. I 1968 år ble det også startet en halv klasse med musikklinje.
Alle undervisningstilbudene under fellesnavnet Greveskogen videregående skole ble samlet på Eik i 2001.
I 2002 overtok Tønsberg kommune det tradisjonsrike skolebygget nede i byen fra Vestfold fylkeskommune. Bygningene forfalt og ble revet sist i 2007.
Mato Verde
Mato Verde er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
BCPL
BCPL (Basic Combined Programming Language) er et prosedyrisk, imperativt og strukturert programeringsspråk som ble utviklet av Martin Richards ved University of Cambridge i 1966. Språket var opprinnelig ment for å skrive kompilatorer for andre språk, og er ikke lenger i alminnelig bruk. I 1969 utviklet Ken Thompson en forenklet versjon av BCPL som han kalte programmeringsspråket B. Dette ble igjen inspirasjonskilden til det populære programmeringsspråket C.
Greveskogen videregående skole
Skolebygningene på Eik
Gymnasbygget i Greveskogen på Eik var i sin tid en av landets mest moderne skoler med aula med scene og utsmykninger av billedkunstneren Gunnar S. Gundersen, med kantine for elevene, stort bibliotek, auditorium, naturfagsaler, språklaboratorium og andre spesialrom i tillegg til klasserommene. Skolen fikk også eget idrettsbygg med tre gymsaler og forskjellige utendørsbaner. Skolebygget kostet i alt omkring 20 millioner kroner da det stod ferdig. Det er siden 1999 utvidet og påbygd med nye spesialrom, blant annet etter tegninger fra arkitektfirmaet Ola Roald i Tønsberg.
Til minne om skolens realfaglektor og lærebokforfatter Sverre Bruun fikk skolen en liten modell av Foucaults pendel i 1986. På biblioteket står Ragnhild Butenschøns skulptur «Frans av Assisi taler til fuglene» fra 1953, en liten statue som kom til gymnaset i 1956.
János Garay
János Garay (født 23. februar 1889 i Budapest, død 3. mai 1945 i Mauthausen-Gusen konsentrasjonsleir) var en ungarsk fekter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.
Fire år senere, under OL 1928 i Amsterdam ble Garay olympisk mester i fekting. Ungarn vant lagkonkurransen i sabel med følgense lag Ödön Tersztyánszky, Sándor Gombos, János Garay, József Rády, Attila Petschauer og Gyula Glykais.
Elsinore (album)
Elsinore er et musikkalbum av Björn Afzelius, utgitt post mortem i 1999. Afzelius døde av kreft før albumet ble utgitt.
Robert av Hereford
Robert av Hereford (også kjent som Robert av Lorraine eller Robert Losinga; død 26. juni 1095) var en fransk prest som ble elevert til biskop av Hereford etter den normanniske erobringen av England i 1066.