cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Runar Døving
Døving ble cand.polit. i sosialantropologi ved Universitetet i Oslo i 1993 med hovedoppgaven Syden – fritidens land og dets folk. I 2002 tok han en doktorgrad ved Universitetet i Bergen med avhandlingen Mat som totalt sosialt fenomen.
Døving ble ansatt ved Statens institutt for forbruksforskning (SIFO) i 1995 og har som forsker arbeidet med områder som oppfatninger av kvalitet fra produsent til forbruker, og endring av forbruksmønsteret på matområdet. Han har også arbeidet med områder som grensehandel, forbruk og utsatthet og uformell økonomi. I 2007 ble han ansatt som førsteamanuensis ved Høyskolen Kristiania (Markedshøyskolen) og i 2009 ble han professor ved Institutt for markedsføring, samme sted.
Han har utgitt bøkene Rype med lettøl (2003) og Merkevarer – 45 korreksjoner (2007).
Gustavsbergs porslinsfabrik
thumb|250px|right Gustavsbergs porslinsfabrik ble etablert i 1825 i Gustavsberg på Värmdö utenfor Stockholm, som en keramisk fabrikk for «Alla sorts Porcellainer».
Fra 1839 ble produktene merket med et anker og navnet Gustavsberg i en bue over ankeret.
Fabrikken ble på 1800-tallet, og første del av 1900-tallet ansett som en mønsterbedrift som etablerte et eget samfunn for sine arbeidere, noe som medførte at det ikke ble etablert noen fagforening der før i 1919.
I 1902 bevirket daværende eier Oscar Wilhelm Odelberg, som også var konservativ riksdagsmann, at Gustavsberg ble utskilt som en egen kommune. Kommunen eksisterte fram til kommunereformen i 1952. Fabrikken er bl.a. særlig kjent for porselensfiguren «Kan du inte tala?», og for kaffeserviset «Blå blom».
Deler av Gustavsbergs produksjon er utstilt på Porslinsmuseet i Gustavsberg.
I dag er det to ulike firmaer som produserer porselen og som bruker Gustavsberg-logoen. Det ene firmaet produserer dekketøy, det andre ulike VVS-utstyr.
Historie
thumb|right|«Blå blom»
Gustavsberg i dag
«HPF i Gustavsberg AB» har fabrikk i Gustavsberg og produserer dekketøy. Bedriften har ca. 19 ansatte.
Confide in Me: The Irresistible Kylie
Confide in Me: The Irresistible Kylie er et samlealbum av den australske sangeren Kylie Minogue. Albumet ble utgitt av Music Club den 16. juli 2007 i Storbritannia, og inneholder hver eneste sang fra Kylie Minogue (1994) og Impossible Princess (1997) samt sjeldne sanger og B-sider.
Østre Mebon
Østre Mebon (khmer: ប្រាសាទមេបុណ្យខាងកើត) er et tempel i Angkor i Kambodsja. Det ble bygget under kong Rajendravarman, og står på det som en gang var en kunstig øy i midten av det nå tørre Østre Baray-reservoaret.
Østre Mebon var dedikert til den hinduistiske guden Shiva og til ære for kongens foreldre. Beliggenheten reflekterer de kambodsjanske arkitektenes vekt på orientering og himmelretninger. Tempelet ble bygd på en nord-sør akse med Rajendravarman's statstempel, Pre Rup, som ligger ca. 1200 meter mot sør like utenfor barayen. Østre Mebon ligger også på en øst-vestakse med palasstempelet Phimeanakas, et annet byggverk reist i Rajendravarmans regjeringstid, som ligger ca. 6800 meter lenger vest.
Østre Mebon ble bygget i den samme stil som Pre Rup, og ble innviet i 953. Det er bygget i et utvalg av solide kambodsjanske byggematerialer: sandstein, murstein og lateritt. Tempelet har tre nivåer, øverst er et sentralt tårn på en kvadratisk plattform, omkranset av fire mindre tårn på plattformens hjørner. Tårnene er av murstein; hullene som tidligere forankret stukaturen er synlig.
Skulpturene på Østre Mebon er variert og eksepsjonelle, blant annet to meter høye frittstående steinelefanter på hjørnene på første og andre nivå. Religiøse bilder omfatter guden Indra øverst hans trehodede elefant Airavata, og Shiva på den hellige oksen Nandi.
Når man ser ut fra det øverste nivået i dag må man ta fantasien i bruk for å forestille seg de enorme vannmassene som tidligere omkranset tempelet. Fire landgangsplattformer i bunnen gir en påminnelse om at templet en gang kun var tilgjengelig med båt.
North Flying
North Flying A/S er et dansk flyselskap med base i Ålborg, Billund og på Københavns lufthavn Kastrup. North Flying driver en rekke operasjoner innen chartersektoren; deriblant taxiflyvning, ambulanseflyvning og fraktflyvning, samt skole-, foto- og bannerflyvning. Selskapets eneste faste operasjoner er i samarbeid med Air Norway hvor de flyr ruten Ålborg – Oslo – Ørland.
Historie
North Flying A/S ble opprettet som Norfly Skole- og Rundflyvning i 1963 av fotograf J. Steffensen. I 1970 overtok selskapet Aalborg Flying Center og i 1971 ble hovedbasen flyttet til Ålborg. På dette tidspunktet ble også navnet endret til det selskapet har idag.
I 1994 slo selskapet seg sammen med Nordic Air K/S og ble dermed Danmarks største taxiflyselskap. North Flying overtok Aalborg Airtaxi i 1996 og Falck Air i 1998 og ble dermed det største taxiflyselskapet i Skandinavia.
Jensen Ackles
Jensen Ross Ackles (født 1. mars 1978 i Dallas i Texas i USA) er en amerikansk skuespiller og regissør. Hans kanskje mest kjente roller er som Eric Brady i såpeserien I gode og onde dager, som Alec/X5-494 i Dark Angel, Jens kjæreste C.J. i Dawson's Creek, Jason Teague, Lana Langs kjæreste og skolens amerikanske fotballtrener i Smallville, og Dean Winchester i Supernatural. Sistnevnte har han også regissert flere episoder til.
Oppveksten
Ackles ble født i Dallas i Texas som sønn av Roger Alan Ackles, en lokal teaterskuespiller, og Donna Joan Shaffer. Ackles har en bror, Joshua, som er tre år eldre, og en søster, Mackenzie, som er syv år yngre. Hans familie kommer fra England, Irland og Skottland. Han hadde egentlig planlagt å studere idrettsmedisin på Texas Tech University for å bli fysioterapeut, men flyttet i stedet til Los Angeles for å bli skuespiller.
Karriere
Ackles har drevet med teater siden han var fire år, men begynte ikke å satse på en karriere før i 1996. Han hadde gjesteroller i serier som Mr. Rhodes, Sweet Valley High, og Cybill før han ble med i såpeserien I gode og onde dager som Eric Brady i 1997. Han vant prisen som «Beste mannlige nykommer» på Soap Opera Digest Award i 1998 og ble nominert tre ganger (i 1998, 1999 og 2000) til prisen «Outstanding Younger Actor in a Drama Series» under Daytime Emmy Award for sine prestasjoner i I gode og onde dager.
Etter å ha sluttet i I gode og onde dager i 2000, var han med i miniserien Blonde, om livet til Marilyn Monroe. Han deltok også på audition for rollen som den unge Clark Kent i Smallville, en rolle som gikk til Tom Welling i stedet. Hans neste rolle var en gjesterolle i James Camerons serie, Dark Angel på Fox i 2001 som seriemorderen Ben/X5-493, «bror» til hovedpersonen Max/X5-452 (spilt av Jessica Alba). Rollefiguren hans døde i en episode, men Ackles returnerte til serien i andre sesong som Bens klone, Alec/X5-494. Han var med helt til seriens slutt i 2002.
Ackles ble med i serien Dawson's Creek i siste sesong, som, Jen Lindleys kjæreste. Etter dette, spilte han i flere episoder av serien Still Life som på tross av planlagte sendinger aldri ble vist på Fox. Han hadde også en mindre rolle i kortfilmen The Plight of Clownana fra 2004. Ackles var produsentens førstevalg til å spille Eliza Dushkus kjæreste i andre sesong av Tru Calling, Ackles droppet rollen, som senere ble tilbudt til Eric Christian Olsen. Rollefiguren skiftet navn til «Jensen» fordi produsenten av Tru Calling likte Ackles navn så godt. Ackles flyttet så tilbake til Vancouver (hvor Dark Angel ble filmet) i 2004 for å spille Jason Teagues assistenttrener i Smallville. Rollefiguren hadde også et forhold til Lana Lang, spilt av Kristin Kreuk.
Ackles ble deretter med i serien Supernatural i 2005, hvor han spilte Dean Winchester. Dean og broren Sam (Jared Padalecki) kjører rundt i USA for å lete etter overnaturlige skapninger. Den trettende sesongen av serien er ventet høsten 2017.
Personlig liv
Etter å ha vært sammen med skuespilleren, turneren og modellen Danneel Harris i tre år, forlovet de seg i november 2009. Paret ble gift 15. mai 2010 i Dallas, Texas. Ackles ser på seg selv som en non-denominational Christian. . Ackles og ektefellen fikk en datter i 2013.
México Top 100 (2007)
Dette er en liste over ukens topp-én av México Top 100 for året 2007.
Ramberg (Seljord)
Ramberg er en plass under Meås i Seljord gnr. 28 bnr. 12. Ramberg ligger under fjellet Skogsodd, på grensen mot Åsgrend i Kviteseid kommune.
Paratropidae
Paratropidae er en gruppe (familie) av edderkopper som tilhører den forholdsvis primitive gruppen Mygalomorphae. Det er en artsfattig familie med bare 8 kjente arter som lever i Sør-Amerika.
Utseende
Denne familien er ikke av de største mygalomorfe edderkoppene. Artene er gjerne brunlige, lite hårete. De kan skilles fra flere lignende familier på at spinnvortene er ganske korte.
Ramberg (Seljord)
Land og lynne
De første som en vet bodde på plassen var Johans Talleivson og kona Ingeleiv Jarandsdotter. Ingeleiv var en av de beste kildene for Magnus Brostrup Landstad og Olea Crøger da de samlet folkeviser.
Plassen Ramskeid i Kviteseid ligger tett ved. Her vokste Maren Ramskeid opp. Hun var kilde for Olea Crøger da hun nedtegnet Draumkvedet. Olav Skogen (1816–1884) bodde og på Ramskeid. Han var barnebarn av Anne Golid som var kilde for Jørgen Moe, og var selv en stor forteller og spelemann. Han var far til spelemannen Jørgen Tjønnstaul. I en periode bodde også familien til den legendariske kjempekaren, Sterke-Nils, her.
Paratropidae
Utbredelse
Familien er bare kjent fra den nordlige delen av Sør-Amerika (inkludert Panama) og fra Karibia.
Ramberg (Seljord)
Land og lynne
Underberg og Staulen er naboplasser mot Seljord. Olaug Andresdotter Navarskard; søster av Hølje, Leidulf og Gaute Navarskard fra Møsstrond ble gift til Underberg, og hun og mannen, Andres Torson, rydda plassen i 1830-årene.
Paratropidae
Systematisk inndeling
Familienavnet blir også stavet Paratropididae.
Ramberg (Seljord)
Land og lynne
Spelemannen Kjetil Flatin mente det var spelemannsnatur i området. Han kjøpte Ramberg ca.1899 og bodde der livet ut. Både på Ramberg og på Underberg var det felemakerverksteder.
William Randolph Hearst
Hearst ble født og virket i USA og regnes sammen med Joseph Pulitzer som skaperen av «den gule presse».
Williams far, George Hearst, var guvernør og hadde tjent seg rik på gruvedrift. Som betaling av spillegjeld, aksepterte George Hearst i 1880 å overta avisen San Francisco Examiner. Denne avisen fikk sønnen, William, like etter han var ferdig med sin utdannelse på Harvard University.
Politiker og forretningsmann
Fram til 1928 bygget William Randolph Hearst opp et medieimperium på 28 større og mindre aviser i tillegg til tidsskrifter, radiostasjoner og et filmselskap.
Hearst var også politisk interessert og ble to ganger valgt til Representantenes hus (1903–1907) fra staten New York. På samme måte som mange andre amerikanske næringslivsledere i 1930-årene, som for eksempel Henry Ford og finanskongen Irénée Du Pont, ble også Hearst en beundrer av Adolf Hitler Han skiftet imidlertid mening etter Englands krigsproklamasjon mot Tyskland i 1939, men var motstander av at USA skulle engasjere seg i den andre verdenskrig. Ettersom han anså Englands kolonimakt å stå i veien for USAs økonomiske interesser i verden, var han også motstander av at USA skulle engasjere seg i den første verdenskrig. Og av samme grunn var han også motstander av opprettelsen av Folkeforbundet i 1919.
Alle sønnene fortsatte i farens fotspor innen medieverden. Cosmopolitan er i dag et av Hearst-konsernets mest kjente tidsskrifter.
«Gul presse»
Begrepet «gul presse» oppstod i perioden 1895–1898 som følge av kampen mellom Joseph Pulitzers avis New York World og Hearsts New York Journal for å oppnå høyeste opplagstall. For å øke opplagstallet begynte begge aviser å konkurrere om fantastiske beretninger, blant annet fra den cubanske uavhengighetskrigen. Øyenvitneskildringer, rapporter om hendelser, etc. ble grovt overdrevet eller forfalsket og kunne dermed framstå som sensasjoner og skape stor offentlig oppmerksomhet. Hearst nektet til og med New York Journal å bruke spanske kilder, ettersom han mente at de ikke var til å stole på.
Hearst benyttet seg av gul journalistikk i avisen New York Journal for å drive aktiv kampanje for USAs militære innblanding i Cuba, Puerto Rico og Filippinene, noe som ble kritisert i Upton Sinclairs bok The Brass Check: A Study of American Journalism (1919). I henhold til Sinclair var Hearsts avisansatte «villige til å begå bevisste og skamfulle løgner, fullstendig gjort av ull, for å bevege nasjonen til hat og drive den til morderisk krig.» Sinclair forsikret også at tidlig på 1900-tallet løy Hearsts aviser «barmhjertelig om radikale», ekskluderte «ordet sosialisme fra sine spalter» og adlød «en stående ordre at i alle Hearsts kontorer skal amerikansk sosialisme aldri omtales i positive vendinger.» En annen kritiker, Ferdinand Lundberg, utvidet kritikken i Imperial Hearst (1936). Han anklaget Hearsts aviser for å ta imot penger fra utlandet for å vri på nyhetene. Etter krigen gjentok en annen kritiker, George Seldes, anklagene i boken Facts and Fascism (1947). En biograf, A. Scott Berg, merket seg at i slutten av 1920-årene avslo Charles Lindbergh Hearsts meget generøse tilbud om å støtte hans karriere som skuespiller med økonomiske midler. Lindbergh beholdt avstanden ettersom han hadde liten respekt for innholdet og tonen i Hearsts utgivelser.
Citizen Kane
Filmen Citizen Kane (1941) er løselig basert på Hearsts liv. Orson Welles og hans medforfatter Herman J. Mankiewicz skapte Kane som en sammensatt figur av flere menn, blant dem Harold McCormick, Samuel Insull og Howard Hughes. Hearst ble rasende over filmen og at dens hovedfigur var et meget tynt forkledd og i all vesentlighet et svært lite flatterende portrett av ham selv. Han benyttet sin enorme innflytelse og sine ressurser i et forsøk på å forhindre at filmen ble vist. Welles og filmselskapet RKO Pictures sto imot presset, men Hearst og hans venner i Hollywood lyktes til sist å presse kinokjeder til å begrense visningen av filmen, noe som resulterte i middelmådig kinoinntekter og skadet Welles’ senere karriere.
Egvad kommune
Egvad kommune er en tidligere dansk kommune i Ringkjøbing amt. Etter regionreformen i 2007 er den en del av nye Ringkøbing-Skjern kommune i Region Midtjylland.
Brande kommune
Brande kommune er en tidligere dansk kommune i Ringkjøbing amt. Kommunen ble dannet ved kommunalreformen i 1970. Ved regionreformen 2005–2007 ble kommunen innlemmet i den nye Ikast-Brande kommune i Region Midtjylland.
«Bergen»
«Bergen» kan vise til følgende skip:
Vidar Leif Haanes
Vidar Leif Haanes (født 27. april 1961 i Kristiansand) er professor i kirke- og lærdomshistorie og rektor ved MF vitenskapelig høyskole i Oslo. Haanes var styreleder i Universitets- og høgskolerådet (UHR) 2015-17 og medlem av the Council i European University Association(EUA). Han er styreleder for Fakultet for Arkitektur og Design samt Kunstakademiet, NTNU Trondheim.
Haanes er cand.theol. (1985) og dr.theol. (1998) fra MF vitenskapelig høyskole, og er ordinert i Kristiansand domkirke i 1986. Vidar L. Haanes er sønn av Leif Haanes.
Verv
Vidar L. Haanes er medlem av Agder Vitenskapsakademi, Kirkehistorisk Samfund og Norwegian American Historical Association. Videre har han vært medlem av Transatlantic Education Forum, i styret i Kunnskap Oslo og er medlem av Working Group on Higher Education & Research, EHEE, EU Commission. Han er medlem av Governing Board i OECDs Programme on Institutional Management in Higher Education (IMHE) Haanes er også medlem av Europarådets Expert Group on Research and Higher Education for the Policy Steering Committee for Educational Policy and Practice (CDPPE). Fra 2016 er han medlem av styret i NordForsk. Han er nestleder i UHR Forskning, leder av Nasjonalt forum for åpen forskning og nasjonal representant i The Council for National Open Science Coordination (CoNOSC). Haanes er videre medlem av Kirkemøtet i Den norske kirke. Han er/har vært medlem av styret i Kifo, redaktør av Luthersk Kirketidende, Tidsskrift for Praktisk Teologi, redaksjonsmedlem i Nordic Journal of Religion and Society.
Bibliografi
Det er registrert mer enn 400 bidrag fra Haanes i BIBSYS/Cristin. Han er forfatter og medforfatter av en rekke bøker, artikler og leksikonoppslag. Han har skrevet rundt 20 bidrag i Norsk biografisk leksikon, samt bidrag i Religion in Geschichte und Gegenwart (Tübingen 1999) og Cambridge Dictionary of Christianity (Oxford 2010).
Daggekkoer
Daggekkoer er en slekt av gekkoer.
I motsetning til de fleste andre gekkoer er de dagaktive, og de skiller seg også ut ved at mange av artene har sterke farger. De fleste artene finnes på Madagaskar, men daggekkoer er også vanlige på andre øygrupper i Det sørvestlige indiske hav, som Maskarenene, Komorene og Seychellene. Det finnes også én art på Andamanene i Bengalbukta. Daggekkoer har spredd seg med menneskelig hjelp til kysten av Øst-Afrika, og til de amerikanske delstatene Hawaii og Florida.
Rhoptropella ocellata fra Namaqualand i det sørvestlige Afrika står morfologisk nær Phelsuma, men er nå skilt ut i en egen slekt.
Inngangsbarrierer
Inngangsbarrierer er hindringer for en bedrift som ønsker å gå inn i et bestemt marked. Begrepet brukes særlig innen økonomi, og spesielt innen konkurranseteori,
Antimetabolitt
En antimetabolitt er et kjemisk stoff med en struktur som ligner et stoff (en metabolitt) som behøves ved normale biokjemiske reaksjoner, men er tilstrekkelig ulikt slik at det forstyrrer cellenes normale funksjoner, deriblant celledeling.
I Anatomisk terapeutisk kjemisk klassifikasjon (ATC-systemet) blir de klassifisert under L01B.
Antimetabolitter kan benyttes i kreft-behandling fordi de griper inn i DNA-produksjon og dermed også celledeling og vekst av svulster.
Antimetabolitter kan også være antibiotika, slik som sulfanilamid-midler, som hemmer dihydrofolat-syntesen i bakterier gjennom å konkurrere med para-aminobenzoinsyre.
De viktigste representantene for disse legemidlene er:
Odd Christian Hagen
Odd Christian Hagen (født 22. april 1973) er en norsk produsent, innovatør, regissør og tekstforfatter fra Gjøvik.
Hagen har en master i kultur og estetikk fra Universitetet i Oslo og er utdannet i manusutvikling ved Dansk Filminstitutt, samt prosjektledelse og en EMBA-programutdanning i nyskaping fra BI foruten studier i pedagogikk ved NTNU og etikk/religion ved UiA. Han tok regiutdannelse ved DSL i London, og satte senere opp Ibsens 'Byggmester Solness' i West End. Han har også hatt regi på flere oppsetninger ved norske teatre, blant annet ved Det norske teatret og Teatret Vårt, samt i London. Hagen har også vært tilknyttet Nationaltheatret og var sentral i 'Utan Filter' på Det Norske sammen med Yngve Sundvor. Hagen etablerte firmaet oddproductions i 1999. Han er nå utviklingsrådgiver ved KNUDEN - Kristiansand Kulturskole.
Han var kulturredaktør i Kanal 24 i perioden 2003-2004, og utviklingsprodusent i Medieparken AS, som co-produserte Switch, og 'Lange Flate Ballær' i årene 2004-2007. Hagen har vært tilknyttet HiOF, og jobbet i flere år som studieutvikler og høgskolelærer innen medieproduksjon der og ved NTNU (tidl. HiG). Fra 2000 til 2010 produserte han i Russland, Norge, Island og Argentina fluefiskefilmserien Ørretboms sammen med André Brun.
Som showregissør var han involvert i musikkshowet «Sommerslagere» på Gjøvik gård, og regisserte i tre år sommershowet «Urbane Totninger på Kapp» med Gustav Nilsen og Paul Håvard Østby, stod bak «Hakkebakkeskogen» på Gjøvik gård og «Fredagsrevyen» og «Bære Bra Biringer». Han var også mannen bak terrenghinderløpet 'Totens Tøffeste' og Åsathlon - det første triathlon i regionen, og satte også igang et nytt terrengløp "Mandals Modigste" i 2018. Han var dessuten en av satirikerene bak den omdiskuterte "Frihetsavisen".
Hagen var styreleder for SK Gjøvik-Lyn 2008-10 og en av initiativtagerne til Gjøvik FF. Han har også hatt verv i Gjøvik HK, og satt i styret i ABATE i flere år.
Ved lokalvalget 2015 var han ordførerkandidat for Rødt, som han har representert i Utvalg for kultur og idrett i Gjøvik kommune siden 2011. Hagen ble valgt inn i kommunestyret som én av to representanter fra Rødt og er nestleder i utvalg for Fritid, kultur og tekniske tjenester frem til 2019. Han er nå bosatt i Mandal.
Rock in Rio (konsertvideo)
Rock in Rio er Iron Maidens femte konsertvideo.
Lee County (Arkansas)
Lee Countys totale areal er 1 604 km² hvorav 46 km² er vann. Ved folketellingen i 2010 hadde fylket 10 424 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Marianna.
Rock in Rio (konsertvideo)
Innspillingen skjedde på Rock in Rio-festivalen 2001 som var med på bandets Brave New World-turné 2000-2001. Konserten ble spilt foran 250 000 tilskuere og flere millioner fans på TV. Dette er imidlertid bandets største konsert noensinne. Konserten er også gitt ut på CD.
Lee County (Arkansas)
Fylket ble grunnlagt i 1873 og er oppkalt etter Robert E. Lee som var general i Amerikas konfødererte stater.
Rock in Rio (konsertvideo)
Opptakene ble gjort 19. januar 2001. DVD-en ble utgitt sommeren 2002.
Annet
Rock in Rio (album)
Heidi Andersson
Erika Heidi Marie Andersson (født 27. februar 1981 i Ensamheten, Storumans kommun, Sverige) er en svensk elleve ganger verdensmester i håndbak. Andersson kom under VM i skiskyting i Östersund i 2008 i medias søkelys som hjemmefavoritten Björn Ferrys kone.
Meritter
Verdensmester
Europamester
Kętrzyn
Kętrzyn (tysk Rastenburg, historisk polsk Rastembork) er en by i den nordøstlige Polen. Den hadde i 2004 28 351 innbyggere. Byen ligger siden 1999 i det Ermlandskmasuriske voivodskap. Tidligere var den en del av voivodskapet Olsztyn.
Den tyske orden
Byen ble etablert av Den tyske orden i 1329, og var en del av deres ordensstat. Området hadde da tidligere vært bebodd av en baltisk stamme som Tacitus kalte Æstier i sin bok Germania fra år 98. Området ble i 1345 og 1347 angrepet av litauere, som erobret og plyndret byen og den daværende borgen. Byens viktige strategiske beliggenhet gjorde at Den tyske orden bygget en forsterket borg opp igjen fra grunnen, med en ekstra mur i 1350.
I 1357 fikk byen byprivilegier av stormesteren for Den tyske orden.
Østpreussen
Senere ble byen og området en del av Østpreussen, og byen var kjent som Rastenburg, på polsk kalt Rastembork. På 1600-tallet var byen den tredje rikeste i Østpreussen, etter Königsberg og Memel. Senere naturkatastrofer, bybranner og plyndringer under kriger, samt pest, gjorde at rikdommen gikk tapt, og etter opptegnelser fra 1698 var byen nede på en sjette-plass.
Under første verdenskrig var det kamper i området, både i forbindelse med slaget ved Tannenberg og det etterfølgende første slaget ved de masuriske sjøer.
Andre verdenskrig
Stedet var viktig under andre verdenskrig, ettersom Adolf Hitlers hovedkvarter i store deler av krigen, Wolfsschanze, lå like i nærheten, nærmere bestemt ved landsbyen Görlitz (Gierłoż), knapt 1 mil fra Kętrzyn/Rastenburg i østlig retning. Her ble det mislykkede 20. juli-attentatet gjennomført i 1944. Ruinene av hovedkvarteret er i dag en turistattraksjon.
Etter krigen
Etter krigen ble de gjenværende tyske borgerne forvist, da området som følge av Potsdamkonferansen ble overført til Polen. Byen fikk sitt nye navn til ære for en polsk patriot fra området, Wojciech Kętrzyński.
Svein Sevje
Svein Reidar Sevje (født 1948) er en norsk diplomat. Han er særlig kjent for sitt arbeid i Midtøsten.
Etter flere års arbeid i utenrikstjenesten avanserte Sevje i 1992 til byråsjef. Han ledet Utenriksdepartementets Afrika-seksjon fra 1993 til 1994 og var fra 1998 til 2002 sjef for Midtøsten-seksjonen. Han var stasjonert i Israel under arbeidet med den såkalte Oslo-kanalen. I 1995 ble Sevje den første, offisielle diplomatiske representant for Norge til Den palestinske selvstyremyndigheten, da et representasjonskontor ble etablert i Gaza. Han har etter dette vært ambassadør i Syria og Libanon og var 2006–2008 spesialutsending til Midtøsten. Sevje var ambassadør i Damaskus da Norges ambassade ble brent ned av demonstranter i februar 2006.
Fra 2008 var Sevje ambassadør i Sudan. I statsråd 9. april 2010 ble Sevje utnevnt til ambassadør i Israel. Han har tidligere vært chargé d'affaires og ambassaderåd ved samme stasjon.
Sevje ble i 2002 utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden og ble i 2009 forfremmet til kommandør.
Tyvand
Tyvand er også familienavn for slektene som stammer fra disse gårdene, blant andre professor Peder Tyvand.
Gangca
Gangca (kinesisk: 刚察县; pinyin: Gāngchá Xiàn) er et fylke i det autonome prefektur Haibei i provinsen Qinghai i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 39,159 innbyggere i 1999.
Samferdsel
Kinas riksvei 315 løper gjennom området. Den fører vestover fra Xining i provinsen Qinghai til Kashgar (Kashi) i Xinjiang.
Walther P38
Walther P38 er en pistol utviklet av tyske Walther Waffenfabrik rett før andre verdenskrig.
Opprinnelse
Walther P38 er kamret for ammunisjon i kaliber 9 x 19 mm Luger, og fikk produksjonsnavnet «Heeres Pistole» (HP). Pistolen ble godkjent som tjenestepistol for den tyske krigsmakten (Wehrmacht) i 1938 – og fikk navnet Pistole 38 (P38). P38 erstattet Luger-pistolen (Pistole 08) som tjenestepistol.
Teodoro Valfré di Bonzo
Teodoro Valfré di Bonzo (født 21. august 1853 i Cavour nær Torino i kongedømmet Sardinia, død 25. juni 1922 i Roma) var en italiensk kardinal. Han virket i Den romerske kurie og i det pavelige diplomati, skjønt han også hadde vært biskop av Cuneo 1885–1895, Como 1895–1905, og erkebiskop av Vercelli 1905–1916.
Walther P38
Produksjon og modellbetegnelser
Produksjonen av denne pistolen startet i 1939. Det første produksjonsstedet var Walthers fabrikk i Zella-Mehlis, og modellen ble først betegnet P.38 i 0-serien. Denne betegnelsen ble så forandret til kode 480, og senere til kode ac. Modellbetegnelsen ble deretter kode ac med 40 tilføyet under. Etter dette ble kodene endret en rekke ganger, suksessivt til ac40, ac41, ac42, ac43, ac44 og til slutt til ac45. Mot slutten av 1942 begynte Mauser å produsere P38 med fabrikkode «byf», og denne koden brukte de frem til tidlig 1945, da de skiftet til «svw». Spreewerk produserte også P38, med fabrikkoden cyq.
Telemarksavisa
Telemarksavisa (TA) er en avis som blir utgitt i Telemark. Avisen har sitt hovedkontor i Skien og har avdelingskontorer i Porsgrunn, Bamble, Bø, Notodden og Ulefoss. TA er eid av Amedia.
Teodoro Valfré di Bonzo
Hav var blitt apostolisk utsending og pavelig ekstraordinær delegat til Costa Rica i 1884, men den derværende pågående antireligiøse bevegelse gjorde at hans oppdrag ble suspendert. Pavestolens diplomatiske forbindelser med Costa Rica ble ikke normalisert før i 1908.
Antony Armstrong-Jones
Antony Charles Robert Armstrong-Jones, 1. jarl av Snowdon, baron Armstrong-Jones, (født 7. mars 1930 i London, død 13. januar 2017 samme sted) var en britisk fotograf og vinner av Emmy-prisen for filmdokumentasjon. Han var i sitt første ekteskap kongelig gift, med Margaret av Storbritannia.
Walther P38
Produksjon og modellbetegnelser
En del pistoler har dessuten koden cvq innprentet; dette kommer av en feil på merkeverktøyet. Disse pistolene ble produsert av Spreewerk Werk Grottau, som den gang lå i det gamle Sudetenland, i dag i byen Hradek nad Nisou. Produksjonen av P38 opphørte i 1945, og det antas å ha bli produsert 1 200 000 eksemplarer av våpenet under andre verdenskrig.
Produksjonen ble gjenopptatt i 1957/1958 i Ulm i Vest-Tyskland, etter at det vesttyske forsvaret (Bundeswehr) hadde levert inn bestilling på slike håndvåpen. Modellnavnene P1 (Pistole 1) og P.38 ble brukt om pistolen fra dette tidspunket.
Teodoro Valfré di Bonzo
I 1916 ble han apostolisk nuntius til Østerrike-Ungarn.
Antony Armstrong-Jones
Liv og virke
Antony Armstrong-Jones var eneste sønn av advokaten Ronald Armstrong-Jones og hans hustru Anne Messel. Foreldrene ble tidlig skilt. I barndommen ble Armstrong–Jones rammet av polio.
Walther P38
Norge
Etter avvæpningen av de tyske okkupasjonsstyrkene i mai 1945 befant det seg en del P38 i Norge. Disse pistolene ble overtatt av Forsvaret og politiet; politietaten fikk stemplet inn «Politi» i glidestykket sammen med nytt nummer.
Telemarksavisa
Den første avisen som kom ut under navnet Telemark Arbeiderblad, ble trykket i Larvik og kom ut 1. oktober 1921. Dette regnes som grunnleggingsdagen for TA''. ''Trykkingen ble året etter for en kort periode flyttet til Drammen før den i juni 1922 ble flyttet til Notodden. Fra november 1926 har avisens hovedkontor vært i Skien etter sammenslåing med avisen'' Telemark Social-Demokrat.
Antony Armstrong-Jones
Liv og virke
Armstrong-Jones gikk på skole ved Eton og fikk sin universitetsutdannelse i arkitektur i Cambridge, der han også førte rolaget til seier i den berømte kapproingen mellom Cambridge og Oxford.
Teodoro Valfré di Bonzo
Han ble kreert til kardinal i 1919 av pave Benedikt XV (Giacomo della Chiesa), hans klassekamerat og venn fra de begge gikk på presteseminaret. Han ble tildelt Santa Maria sopra Minerva som tittelkirke
Antony Armstrong-Jones
Liv og virke
Sammen med Frank Newby og Cedric Price designet Armstrong-Jones i 1960–1963 aviariet (hus for fugler) i London Zoo. Han var også med på å planlegge utsmykningen til seremonien som ble holdt da prins Charles ble innsatt som fyrste av Wales.
Teodoro Valfré di Bonzo
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Walther P38
Sverige
I 1939 approberte Sverige P38 som sin nye militærpistol. Det nye våpenet ble kjøpt inn fra forhandleren Widforss i Stockholm. Etter at den andre verdenskrigen brøt ut ble det imidlertid ikke levert flere våpen, og Sverige måtte approbere enn ny pistol (Husqvarna M/40).
Telemarksavisa
TA ble stoppet av okkupasjonsmakten høsten 1940 og kom ikke ut igjen før etter fredsdagen 8. mai 1945. Avisen skiftet navn fra Telemark Arbeiderblad til Telemarksavisa fra 17. februar 1995, etter styrevedtak kvelden i forveien, og avisens formelle tilknytning til Arbeiderpartiet opphørte.
Sjefredaktør er Ove Mellingen (2021) som ble ansatt i den stillingen i 1998. Han startet i TA som utviklingsjef i 1993 da han kom fra Bergensavisen (BA).
Ansvarlig redaktør
Ansvarlig redaktør i Telemarkavisa:
Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:
Pindamonhangaba
Pindamonhangaba er en kommune og by i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil. Pindamonhangaba ligger i Paraíbadalen, mellom byene São Paulo og Rio de Janeiro.
Antony Armstrong-Jones
Liv og virke
Armstrong-Jones oppfant også en elektrisk rullestol, som fikk britisk patent 1230619 i 1971 («Means for Providing Mobility for Physically Handicapped Persons»).
I 1978 giftet han seg med Lucy Lindsay-Hogg. Datteren Frances Armstrong-Jones ble født 17. juli 1979.
Han var Knight Grand Cross av Royal Victorian Order.
Fullmetal Alchemist
Fullmetal Alchemist (鋼の錬金術師, Hagane no Renkinjutsushi, Stålalkymisten), vanligvis forkortet som FMA eller Hagaren av fans, er en mangaserie skapt av Hiromu Arakawa, som ble publisert i Monthly Shonen Gangan. Serien har startet som en anime-serie med en film-oppfølger, i tillegg til mange videospill. Det er også kommet ut en anime-serie som baserer seg på mangaen; Fullmetal Alchemist Brotherhood.
27 bøker har blitt utgitt. Anime-serien derimot, er fullført, og består av 51 episoder og 2 filmer.
Historien
I Amestris, hvor dette eventyret finner sted, kan alkymister transmutere hva de vil om til noe annet. Men selv om alkymi har potensial til å la brukeren gjøre hva han/hun vil, finnes det to lover som styrer den. Den første loven er at man kan bare lage noe med akkurat samme masse som ingrediensene man bruker, såkalt «likestilt bytte». Den andre loven er man ikke under noen omstendigheter kan transmutere ingredienser til et menneske eller gull.
Når heltene i serien, alkymistene Edward (eldste bror) og Alphonse Elric (yngre bror), mister moren grunnet sykdom, bestemmer de seg for å bryte den andre regelen og forsøker å bringe sin mor tilbake fra de døde. Som en følge av dette mister Edward venstre ben og Alphonse mister hele kroppen. Ed betaler med sin høyre arm for å få bundet Alphonses sjel til en rustning. Når brødrene kommer til krefter igjen, begir de seg ut i verden på jakt etter den legendariske Vises Sten, som sies å være i stand til å la brukeren til å se bort ifra lovene som styrer Alkymien og dermed gi brukeren endeløse krefter. På denne måten håper de å få tilbake kroppene sine.
Gerard van Velde
Tidlig i 1990-årene ble han regnet som Nederlands beste sprinter, men han vant ingen medaljer verken i OL 1992 eller Vinter-OL 1994. Lekene i 1992 var spesielt frustrerende, da han gikk glipp av bronsemedaljen med ett hundredels sekund.
Sent i 1990-årene begynte klappskøyter å bli standardutstyr, og Van Velde hadde store problemer med å venne seg til den nye teknikken. Han la opp som skøyteløper og begynte å arbeide som bilselger.
Han ble invitert til å trene sammen med en annen skøyteløper, og etter hvert mestret Van Velde klappskøyteteknikken. Han bestemte seg for å prøve å kvalifisere seg til Vinter-OL 2002, til tross for hard konkurranse fra unge nederlandske sprintere som Jan Bos, Erben Wennemars og Jacco-Jan Leeuwangh.
I Salt Lake City startet Van Velde før alle favorittene på 1,000 meter, og gikk inn til ny verdensrekord, 1.07,18. Dette var en rekordforbedring på over et halvt sekund, og ingen av løperne som kom etterpå, var i stand til å slå denne tiden.
Anders Tyvand
Anders Tyvand (født 19. mai 1980 i Kragerø) er en norsk politiker (KrF). Han var stortingsrepresentant for Vestfold fra 2013 til 2017 og var medlem av Stortingets Kirke-, utdannings- og forskningskomiteen. Han var også statssekretær i Samferdselsdepartementet fra 2020 til 2021. Ved stortingsvalget 2017 og stortingsvalget 2021 var han Kristelig Folkepartis førstekandidat i Vestfold,.
Bakgrunn og utdannelse
Tyvand er utdannet master i medievitenskap ved Institutt for Medier og Kommunikasjon ved Universitetet i Oslo, og leverte en masteroppgave tilknyttet forskningsprosjektet "Til rikdom og besvær: petroleumssektorens nye omdømmeproblematikk". Tyvand har vært tilknyttet flere aviser som journalist, deriblant Tønsbergs Blad.
Tyvand har ellers jobbet som kommunikasjonsrådgiver og kommunikasjonssjef i både privat og offentlig sektor.
Politisk arbeid
Han har tidligere vært politisk rådgiver på Stortinget for Kristelig Folkeparti. Han ble valgt inn i bystyret i Tønsberg i 2011, der han ble nestleder i hovedutvalg for barn og unge. Ved valget i 2013 vant KrF utjevningsmandatet i Vestfold, og Tyvand ble dermed første KrFer på Stortinget fra fylket siden Elsa Skarbøvik var representant i perioden 2001-2005.
Solaris (1972)
Solaris er et sovjetisk science fiction-drama fra 1972, regissert av Andrej Tarkovskij. Filmens manus er skrevet av Tarkovskij selv sammen med Friedrich Gorenstein, basert på romanen Solaris av den polske forfatteren Stanisław Lem.
Egypts forsvar
Egypts forsvar er de væpnede styrkene til den arabiske republikken Egypt. Det er de største væpnede styrkene på det afrikanske kontinentet, i den arabiske verden og blant de største i verden (rangert som nr. 10). Forsvaret består av fire forsvarsgrener: en hær, marine, et flyvåpen og luftvern (Egyptian Air Defense Command, EADC).
Solaris (1972)
Handling
Det viser seg at den fjerne planeten Solaris skjuler en slags form for intelligens. Denne intelligensen har forårsaket psykiske forstyrrelser hos astronautene på en romstasjon i nærheten. En annen astronaut, Kris Kelvin, drar til romstasjonen for å undersøke saken. Vel fremme blir han selv også utfordret på det psykiske planet. Kona hans, som har vært død i flere år, materialiseres ut fra det blå – noe som fører Kelvin inn i forstyrrende tanker.
Solaris og 2001
Det trekkes ofte paralleller mellom Solaris og Stanley Kubricks 2001: En romodyssé (1968). Mange kaller Solaris for Russlands svar på 2001.
Egypts forsvar
I tillegg har Egypt en stor paramilitær styrke. Den var på rundt 397 000 mann i 2007. De sentrale sikkerhetsstyrker og grensevaktstyrkene er under innenriksdepartementets kontroll. Nasjonalgarden består av rundt 60 000 mann og er underlagt forsvarsdepartementet.
Solaris (1972)
Solaris og 2001
Like før filminnspillinga av Solaris startet, såg Tarkovskij Kubricks film. Han syntes filmen var kald og steril, og dermed skapte han en mere menneskelig science fiction-film.
Soderberghs versjon fra 2002
I 2002 lagde Hollywood-regissøren Steven Soderbergh sin egen versjon av Stanisław Lems roman. Her hadde den høyt profilerte skuespilleren George Clooney hovedrollen som Kris Kelven. Filmen ble produsert av James Cameron.
Egypts forsvar
Overblikk
Øverstkommanderende for de væpnede styrkene er feltmarskalk Mohamed Hussein Tantawi og stabssjefen er generalløytnant Sami Hafez Anan.
Forsvarets utstyr kommer i hovedsak fra USA, Frankrike, Italia, Storbritannia, den tidligere Sovjetunionen og Folkerepublikken Kina. Utstyr fra Sovjetunionen erstattes gradvis av moderne amerikansk, fransk og britisk utstyr. En stor del av dette utstyret produseres under lisens i Egypt, slik som stridsvognen M1 Abrams.
For å styrke stabilitet og moderasjon i området har Egypt gitt militær hjelp og trening til en rekke afrikanske og arabiske nasjoner. Selv om Egypt ikke er medlem av NATO, forblir landet en sterk militær og strategisk partner og er med i NATOs forum kalt Middelhavsdialogen. Det egyptiske forsvaret er blant de sterkeste i området og gir Egypt regionalt og militært herredømme som bare kan utfordres av Israel. Det egyptiske forsvaret er det sterkeste i hele Afrika. Egypt er ett av få land i Midtøsten med en rekognoseringssatellitt og sendte opp en annen i 2007.
De væpnede styrkene har betydelig makt og selvstendighet i den egyptiske staten. De er også innflytelsesrike i næringslivet, hvor de blant annet er med i bygging av veier og hus, forbruksvarer og resortledelse. Mye militær informasjon er ikke offentlig tilgjengeliggjort, deriblant informasjon om budsjett, navnene på de ordinære offiserene og militærets størrelse (som regnes som en statshemmelighet).
Seniormedlemmer i forsvaret kan innkalles til forsvarets øverste råd, slik som under den egyptiske revolusjonen i 2011, da Mubarak trakk seg og overførte makten til dette militærrådet 11. februar 2011.
USA gir årlig militær støtte til Egypt og denne støtten utgjorde 1,3 milliarder USD i 2009 (inflasjonsjustert til 1,33 milliarder USD i 2011). Denne pengesummen ligger kun bak USAs støtte til Israel.
Hæren
Den egyptiske hæren benytter militært utstyr fra USA, Frankrike, Brasil, Storbritannia, tidligere Sovjetunionen og Folkerepublikken Kina. Utstyret fra Sovjetunionen blir gradvis erstattet av nytt og moderne utstyr fra USA, Frankrike og Storbritannia, men en stor del av dette produseres imidlertid i Egypt under lisens, slik som M1A1 Abrams. Produksjonen av denne stridsvognen gjør Egypt til verdens nest største eier av den nyeste generasjonen hovedstridsvogner i området etter Israel og nest største hvis Syria med sine eldre generasjoner stridsvogner tas med i betraktning. Det er verneplikt i hæren og de andre forsvarsgrenene for menn i alderen 18-49 år. De som ikke har en grad fra universitetet må tjenestegjøre i tre år som vervede soldater. Menn med en generell grad fra videregående skole tjenestegjør i to år som vervet personell. Menn med en universitetsgrad tjenestegjør i ett år som vervet personell eller i tre år som en reserveoffiser. Offiserer for hæren blir opplært ved det egyptiske militærakademiet.
Luftvernet
Det egyptiske luftvernet (Egyptian Air Defense Command, EADF; Quwwat El Diffaa El Gawwi på arabisk) er den militære grenen av Egypts forsvar som har ansvar for luftsikkerheten over landet. Egypt strukturerte sitt luftvern etter det sovjetiske antiluft-forsvaret, som integrerte alle sine antiluft-enheter – luftvernkanoner, raketter og missiler, avskjæringsfly og radar- og varslingssystemer. Luftvernets kommandant er generalmajor Abdel-Aziz Seif. Luftvernet består av 30 000 offiserer og soldater samt 40 000 vernepliktige.
Marinen
Til tross for at den egyptiske marinen er den minste forsvarsgrenen i militæret, er den stor sammenlignet med andre land i Midtøsten og Afrika. Marinen har i alt 60 000 personell.
Den egyptiske marinen er kjent for å være den sterkeste i Afrika og den største i Midtøsten, til tross for den raske veksten i andre lands mariner i nærheten.
Noen flåteenheter er stasjonert i Rødehavet, men størsteparten av styrken holder til i Middelhavet. Marinens hovedkvarter og viktigste base for operasjoner og trening ligger i Ras el Tin i nærheten av Alexandria. Den nåværende kommandanten er generalløytnant Mohab Mamish.
Marinen kontroller også den egyptiske kystvakten. Kystvakten er ansvarlig for beskyttelse av offentlige installasjoner og anlegg langs kysten og patruljering av kystvann for å hindre smugling. Med en styrke på 2 000 personell har den en flåte som består av rundt 35 store patruljebåter (hver mellom 20 og 30 meter i lengde) og 20 mindre patruljebåter fra Bertram-klassen, bygget i USA.
Statlige paramilitære etater
Egypts paramilitære styrker består av rundt 397 000 mann. To etater, Sentrale Sikkerhetsstyrker (Central Security Forces) og Grensevaktstyrkene (Border Guard Forces), med et personell på ca. 397 000 delt mellom seg, er under innenriksdepartementets kontroll. Forsvarsdepartementet har kontroll over Nasjonalgarden, som har ca. 60 000 personell og i hovedsak opererer under seremonier og parader, men som også er ansvarlig for sikkerheten rundt presidentens bolig og i hovedstaden.
Militære skoler
Det finnes laveregrads militære skoler for hver forsvarsgren i det egyptiske forsvaret. Disse er følgende:
Henrietta Churchill, 2. hertuginne av Marlborough
Henrietta Churchill (født 19. juli 1681, død 24. oktober 1733 i Harrow i Middlesex) var andre hertuginne av Marlborough. Hun var også grevinne av Godolphin.
Hun var eldste datter av John Churchill, 1. hertug av Marlborough og Sarah Churchill, hertuginne av Marlborough. Da faren i 1722 døde uten mannlig arving, vedtok parlamentet en lov som tillot at tittelen ble arvet i kvinnelig linje. Hun ble dermed hertuginne av Marlboroug, grevinne av Marlborough, markise av Blandford og baronesse Churchill av Sandridge.
23. april 1698 giftet hun seg med Francis Godolphin, 1. jarl av Godolphin. Paret fikk fem barn:
Ettersom William brukte ærestittelen marki av Blandford, som er arvingens tittel, må Harry ha gått bort før ham.
Hun døde 52 år gammel i 1733, og ble gravlagt den 9. november 1733 i Westminster Palace. Hennes titler gikk til nevøen Charles Spencer, 4. jarl av Sunderland, som var sønn av hennes yngre søster, ettersom begge hennes sønner gikk bort før henne.
Filip IV av Spania
Filip IV (spansk Felipe IV) (født 8. april 1605, død 17. september 1665) var Spanias konge fra 1621 til sin død, og konge av Portugal (som kong Filipe III) til 1640. Han var eldste sønn av Filip III og Margaret. Filip IV, hans far Filip III (1578-1621) og hans sønn Karl II (1661-1670) er noen ganger omtalt med tilnavnet «de mindre Habsburgerne» for å skille dem fra sine forgjengere på 1500-tallet. Studier har vist at monarkene på 1600-tallet ikke fortjente denne nedsettende terminologien, selv om re-evalueringen av dem er mindre påvirket av deres evner enn av hendelser i deres regjeringstid, som har vært gjenstand for viktige reviderte historiske arbeider. Filip IV kom til makten mens krigen mellom Spania og de rebelske Nederlenderne startet på igjen etter at våpenhvilen gikk ut.
Familieliv
I en alder av 11 ble Filip forlovet til den 13 år gamle Isabel av Bourbon (1603-1644), datter av Henrik IV av Frankrike. Sammen fikk de sønnen Baltazar Karl (1629-1646), som var et sykt barn som døde 16 år gammel, og seks døtre. Alle døtrene døde som barn bortsett fra Maria Theresia (1638-1683). Hun var nå arvingen til den spanske tronen, og var derfor svært ettertraktet, der særlig de østerrikske habsburgerne og Frankrike rivaliserte om hennes hånd. Hun ble til slutt gift med den franske «solkongen», Ludvig XIV. I giftemålkontrakten gav hun opp all rett til den spanske tronen. Hun fikk seks barn, hvorav kun sønnen Ludvig (1661-1711) vokste opp.
Kunst og litteratur
Filip var glad i kunst, og var selv en poet. Hans regjeringstid sammenfalt med den spanske gullalderen i kunst og litteratur, på spansk kalt «Siglo de Oro». Kongen var en viktig beskytter av litteratur, teater, og kunst. Størst blant tidens spanske malere var Diego Velázquez (1599-1660), som Olivares engasjerte i en viktig offentlig kampanje. Velázquez står blant annet bak en storslått serie malerier av regentene til hest (nå utstilt i Prado-museet i Madrid) for Buen Retiro palasset i Madrid, som J.H.Elliott har kalt «en gigantisk øvelse i selv-projisering» som slo tilbake til slutt på grunn av hoffets isolasjon.
Dramatikeren, dikteren og satirikeren Francisco de Quevedo (1580-1645) var en annen viktig kunstner som ble hyret til å drive propaganda, selv om forholdet endte dårlig. Quevedo ble til slutt bannlyst for å støtte kongen fremfor Oliviares, som han anså som en tyrann.
Spansk politikk
Filip er best kjent for de menn som omgav ham. Som sin far hadde Filip IV rådgivere som ofte ble anklaget av sjalu adelsmenn for å prøve å ta tronen. Den største av disse favorittene var Gaspar de Gusmán, greven av Oliviares (1578-1645), hvis rival på andre siden av Pyreneene var Kardinal Richelieu (1585-1642) i hoffet til Ludvig XII (regjerte 1610-1643). Oliviares trente og kultiverte den unge kongen, med et framtidig håp om at han skulle gjenopprette Spanias hell og rykte. Selv om Filip har blitt avfeid som den abdiserende kongen, så vi ser hans korrespondanse at han ikke var en marionett. Han delte et frenetisk ønske med Oliviares om å seire på Europas slagmarker, men samtidig ville han også å reformere Spania fra innsiden, det siste ønsket ble drevet av det første. Filip brukte sin regjeringstid ikke bare med krigføring på forskjellige fronter, men han balanserte også de konkurrerende interessene til sine vasaller- aristokratiet, byene og folket- alle som han måtte forhandle med for å få tak i skatter og avgifter for å klare å reise og opprettholde sitt militærvesen. I Filips første 22 år var det greven av Oliviares som var hans statsminister. Oliviares falt fra makten i 1643, og hans regjeringssystem falt i grus.
Filip erstattet Oliviares i 1643 med Don Luis Méndez de Haro, som ble i stillingen fram til sin død i 1661. Etter dette hadde ikke Filip noen favoritter, men brukte ofte nonnen Maria de Ágreda som rådgiver, som han brevvekslet med både om spirituelle problemer og statlige problemer.