cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Diabetes
Diabetes type 2
På verdensbasis regner man med at 285 millioner mennesker har diabetes. Prognosene tyder på at dette tallet vil være 438 millioner innen 2025.
Svangerskapsdiabetes
Svangerskapsdiabetes oppstår hvis kroppen ikke klarer å møte det økte behovet for insulin under graviditet, slik at blodsukkeret blir for høyt. Kvinner fra Asia, Midtøsten og Afrika har økt risiko for utvikling av svangerskapsdiabetes. Svangerskapsdiabetes forsvinner som regel etter graviditeten, men sannsynligheten for senere utvikling av diabetes type 2 er betydelig større blant kvinner som har hatt svangerskapsdiabetes.
Sekundær diabetes
Sekundær diabetes er når diabetes forårsakes av en annen sykdom. Den kan oppstå for eksempel etter en betennelsestilstand i bukspyttkjertelen og som resultat av visse medisinske behandlinger.
Patogenese og symptomer
Insulinet benyttes til å flytte sukker mellom utsiden av cellene til innsiden av cellene så cellene skal kunne nyttiggjøre seg sukkeret i blodet. Ved insulinmangel hos en person med diabetes hoper sukker seg opp i blodet, dersom sukkernivået i blodet blir høyt (over 10 mmol/l) vil det også utskilles sukker i urinen.
Symptomer på diabetes er slapp, sliten, energiløs, tørste, økt urinutskillelse, kløe i hud og slimhinner, særlig omkring kjønnsorganene. Langtidsskadene på de minste blodårene i netthinne, nyrer, nerver og føtter kan etter hvert gi svekket syn, dårlig nyrefunksjon, nedsatt følelsessans og nedsatt sirkulasjon i føtter og huden. Diabetes kan opptre i alle aldre, men er mest vanlig hos eldre (type 2). Ved bruk av doping, spesielt i form av insulin for å få større muskler, påfører man kroppen de samme symptomene.
Behandlingen består i å holde sukkermengden i blodet på riktig nivå. Blir den for lav, oppstår hypoglykemi. Føling er en spesiell opplevelse personer med diabetes har enten når blodsukkeret er lavt (3,9 mmol/l eller lavere), eller når det synker fort. Lavt blodsukker (hypoglykemi) kan oppstå ved for lite matinntak, for mye mosjon eller anstrengelse, eller på grunn av for mye insulin. Pasienten vil merke for eksempel slapphet, svetting, angst, sultfølelse, synsforstyrrelser, omtåkethet og i verste fall bevisstløshet. Tilstanden kalles også insulinsjokk, som ubehandlet kan føre til koma → insulinkoma. Dette kan avhjelpes ved at pasienten spiser eller drikker noe som inneholder sukker, som for eksempel sukkerbiter, juice, brus eller lignende, gjerne sammen med mat som gir blodsukkerstigning med lenger varighet enn sukker og saft (brødskiver/knekkebrød).
Blir mengden blodsukker altfor høy (hyperglykemi) pga. insulinmangel, kan pasienten miste bevisstheten. Tilstanden kalles gjerne syreforgiftning (ketoacidose).
Diabetes mellitus vil over tid gi økt risiko for senskader. Risikoen kan reduseres betraktelig med adekvat behandling. Senskadene inndeles i såkalt mikrovaskulære og makrovaskulære senskader. De mikrovaskulære senskader er blant annet et resultat av at de minste blodårene skades over lang tid med høyt blodsukker. Blodårene som blir rammet er de fineste årene i nyrene, netthinnen i øyet, i perifere nerver og i bena. Dette gir dårlig blodsirkulasjon som kan gi koldbrann i bena, i noen tilfeller med amputasjon som følge. Det kan også føre til synssvekkelse eller blindhet, nyreskade eller ereksjonssvikt og/eller nerveskade.
De makrovaskulære senskader omfatter betennelse og karskade i de store kar i kroppen, som kan føre til hjerteinfarkt, slag og dårlig blodsirkulasjon i armer og ben. Pasienter med diabetes type 2 har økt risiko for hjerte-kar sykdom, og data fra det svenske diabetesregisteret viser at ca. 1/3 av de som får medisin for diabetes type 2 også får behandling for hjerte- og karsykdom. En viktig del av behandlingen av diabetes type 2 er derfor å forebygge hjerte- og karsykdom.
For en ungdom med diabetes skal blodkarene fungere 50 til 70 år inn i fremtiden. Da er kravene til behandling og blodsukkerkontroll mye strengere enn for pasienter over 60–80 år.
Nedsatt glukosetoleranse innebærer at blodsukkeret er forhøyet i lengre tid enn normalt etter et måltid og blir betraktet som forstadiet til type 2-diabetes.
Behandling
Diabetes kan helbredes ved bukspyttstransplantasjon, er en vanskelig operasjon som fører til behov for livslang behandling med immundempende legemidler, er dette svært uvanlig. Korrekt behandling kan likevel minimere symptomene og eventuelle skadevirkninger betydelig. Det finnes flere typer antidiabetika (legemidler mot høyt blodsukker).
Diabetes Type 1 behandles oftest med syntetisk insulin, som injiseres subkutant (under huden). Tidligere brukte man gjerne svineinsulin, men i dag oppnås betraktelig bedre resultater med den syntetiske formen. Den finnes i to hovedtyper, hurtigvirkende og langtidsvirkende.
Ved diabetes Type 2, er første behandling en endring av levevaner (kost, aktivitet og ev. vektreduksjon). Hos mange vil det etter en tid suppleres med tabletter som øker insulinvirkningen, eller senker blodsukkeret på annet vis. Ved behov brukes også her insulin; dette har blitt vanligere ettersom pasientgruppen stadig blir yngre. Vektreduksjon vil ofte gjøre blodsukkerbehandlingen betydelig enklere, siden fettvev forbruker uforholdsmessig mye insulin. Mosjon bidrar sterkt til reduksjon av blodsukkernivået og mengden av fettvev. Regelmessig mosjon er derfor viktig for personer med diabetes.
Ved særlig type 2, er sunne levevaner en viktig del av behandlingen. Tidligere var personer med både type 1 og type 2 diabetes, avhengige av å holde seg til helt spesielle mattyper, og å veie alt de spiste. I dag er det, takket være en kombinasjon av godt måleutstyr for egen prøvetaking av blodsukkernivå, bedre virkning på insulin og bedre system for innholdsdeklarasjoner på matvarer, mye enklere å bruke vanlige matvarer. Det som anbefales som «diabetikermat» i dag er rett og slett sunn mat uten for mye sukker og fett, noe som hele befolkningen burde holde seg til.
Personer med diabetes type 2 anbefales å spise mange små måltider i løpet av dagen for å unngå store svingninger i blodsukkeret. Når det går lang tid etter et måltid, synker blodsukkeret. Kroppen forsøker å øke blodsukkeret ved å frigjøre glukagon som er et hormon som øker blodsukkermengden. Når det neste måltidet kommer lenge etter det foregående, blir det gjerne et stort måltid som gir betydelig økning i blodsukkeret som allerede økes av glukagon. Dette er likevel noe som kan variere sterkt fra person til person, da det ikke er slik at alle har problemer med dette.
Analyser for kontroll av diabetes
Det er kommet flere metoder for å holde oversikt over utviklingen av diabetes.
Historikk
Diabetes ble først beskrevet for over 3500 år siden i Egypt. Grekerne var de første til å kalle det diabetes – som betyr sug, altså at kroppen har et sug for å kvitte seg med vann, som igjen betyr at urinmengden blir stor, med en voldsom tørste som fører til at kroppen forfaller.
For rundt 1500 år siden oppdaget indiske leger at urinen hos personer med diabetes smakte søtt. De observerte også at maur samlet seg rundt den søte urinen.
Rundt 1350 innførte Johannes Zacharias Actuarius uroskopi for å diagnostisere diabetes. Ved bruk av et gradert glass kunne han studere skum og utfellinger i urinen. På 1500-tallet kokte Paracelsus urin og separerte et hvitt pulver, som han mente var salt. Han mente den voldsomme tørsten hos diabetespasienter skyldtes dette saltet.
På 1600-tallet skjelnet den britiske legen Thomas Willis mellom diabetes som er karakterisert av både overdreven vannlating og søtsmak av urinen, kalt diabetes mellitus av ordet for honning, og diabetes med overdreven vannlating alene, kalt diabetes insipidus. I perioden 1780-90 introduserte Francis Home og Johann Peter Frank en test som brukte gjær for å påvise sukker i urinen.
På starten av 1800-tallet mente engelske leger at sukker fantes i blodet og ble utskilt i urinen. Legene gav sykdommen navnet diabetes mellitus, som kan oversettes som «stor søt vannmengde». Samtidig mente den franske legen Claude Bernard at diabetes var en sykdom i leveren, som ikke klarte å holde på druesukkeret som kroppen normalt lagrer nettopp i leveren. I 1838 hadde Bouchardat og Peligot ved hjelp av en gjæringstest påvist at det var druesukker som ble utskilt i urinen. I 1944 beviste Claude Bernard at mennesker har sukker i blodet. I 1880 fjernet Minowski og von Mering bukspyttkjertelen hos en hund, som deretter utviklet diabetes. Gradvis ble sykdommen lokalisert til de langerhanske øyer i bukspyttkjertelen.
Valknut (programvare)
Valknut er programvare for å koble seg opp mot Direct Connect-nettverket. Det er kompatibelt med andre DC-klienter, som eksempelvis den originale DC-klienten fra Neomodus og DC++. Valknut kan brukes sammen med alle de vanligste programvarepakkene for DC-tjenere.
Valknut er skrevet av Mathias Küster og linsensert under GNU GPL. Programmet er skrevet i C++ og benytter seg av tverrplattformbiblioteket Qt for sitt grafiske grensesnitt. Valknut lar seg kompilere og kjøre på GNU/Linux, FreeBSD, Mac OS X, OS/2 – eComStation og Windows.
Valknut var opprinnelig kalt DCGUI, noe som uheldigvis var veldig likt navnet til en annen GNU/Linux-DC-klient. Det ble så omdøpt til 'dcgui-qt' til å unngå forvirring. Men grunnet problemer med å bruke varemerket 'Qt' i navnet, måtte de igjen skifte navn.
Émile Champion
Champion kom på andreplass i maraton under OL 1900 i Paris bak Michel Théato fra Luxembourg. Théato vant løpet med tiden 2.29,45 foran Champion med 3.04,17
Bjørn Maaseide
Bjørn Maaseide (født 7. mars 1968, Stavanger) er en investor og tidligere norsk volleyballspiller.
Maaseide er mest kjent som sandvolleyballpartneren til Jan Kvalheim gjennom flere suksessrike sesonger på slutten av 1990-årene. Maaseide/Kvalheim tok EM-gull i 1994, EM-sølv i 1993, 1997 og 1998, EM-bronse i 1999. De vant også verdensserien i 1994/1995.
Etter at Jan Kvalheim la opp etter Sydney-OL, satset Maaseide videre med Iver Horrem som partner. Horrem/Maaseide hadde tre femteplasser i verdensserien og en femteplass i EM 2004 som beste resultat. Maaseide la opp etter OL i Athen etter å ha tapt den siste og avgjørende gruppespillkampen.
Etter en periode som forretningsmann, valgte Maaseide å satse igjen i 2007, nok en gang med Iver Horrem som partner, med målsetting å kvalifisere seg for OL i Beijing, uten å lykkes.
Maaseide har også spilt ordinær volleyball i USA og Frankrike.
Protoapalochrus
Protoapalochrus er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) blærebiller i familiegruppen børstebiller. Den er ikke registret i Norge.
Bjørn Maaseide
Maaseide var initiativtaker til å få verdensserien i sandvolleyball til Stavanger. Dette ble en realitet i 1999, og har siden vært arrangert hvert år. Basert på suksessen med verdensserien i Stavanger, tok Maaseide også initiativ til å få VM i sandvolleyball 2009 til Stavanger.
Protoapalochrus
Systematisk inndeling med europeiske arter
Protoapalochrus har 3 arter i Europa. Systematisk blir gruppen blærebiller, enten regnet som en egen familie, Malachiidae, eller, som her, som en underfamilie av børstebiller (Melyridae).
Bjørn Maaseide
Investor og forretningsmann
Ved siden av idrettskarrieren har han drevet forretningsvirksomhet og har opparbeidet seg en formue gjennom investeringer i eiendom og treningsstudioer. I 1996 grunnla han Maaseide Promotion som promoterte vollyballkamper der han selv deltok. I 2000 kjøpte Maaseide seg opp i treningskjeden Sports Club, og ble største aksjonær, og i 2007 fusjonerte Sports Club med Elixia. Maaseide forsøkte i 2011 sammen med Johan H. Andresen jr. å kjøpe Elixia, men ble overbudt, noe Maaseide tjente omtrent 350 millioner kroner på. I 2014 fusjonerte Elixia og Sats, og året etter overtok Bjørn Maaseide selv som norgessjef i selskapet, en stilling han hadde i to år. Maaseide eier, gjennom Maaseide Promotion, Kraft Finans og Kraft Bank.
I 2018 ble Maaseides formue anslått til å være over en milliard norske kroner. Han ble allerede i 2014 omtalt som norges rikeste eksidrettsutøver.
Birdhouse Skateboards
Birdhouse Skateboards er et amerikansk selskap som produserer skateboard. Det ble startet i 1992 av Tony Hawk og Per Welinder. Selskapets hovedkvarter ligger i Huntington Beach i California.
Damoy Point
Damoy Point er et nes på vestsiden av Wiencke Island i Antarktis, beliggende én kilometer vest-nordvest for Flag Point ved det nordlige innløpet til Port Lockroy. Belgica-ekspedisjonen under ledelse av Adrien de Gerlache seilte forbi her i februar 1898, og videre kartlegging av området ble gjennomført av Jean-Baptiste Charcot på hans første antarktisekspedisjon 1903–05. Han navnga neset etter en fransk megler som støttet mange ekspedisjoner.
I 1973 etablerte British Antarctic Survey en flystripe ved Damoy Point, og en hytte ble oppført i nærheten, i Dorian Bay. Herfra ble personell fløyet videre til den nye forskningsstasjonen Rothera på Adelaide Island når isforholdene forhindret skipene å seile lenger sørover. Flystripa ble tatt ut av bruk i 1995 og hytta ble i 2009 oppført på lista over historiske steder og kulturminner i Antarktis.
The Greatest Hits Collection
The Greatest Hits Collection er et samlealbum med countrymusikk av Alan Jackson, utgitt på Arista Nashville den 24. oktober i 1995.
Etiopisk ulv
Etiopisk ulv (Canis simensis) er et afrikansk rovpattedyr (Carnivora) i hundefamilien (Canidae) som er endemisk for fjellene i Etiopia, også kalt de etiopiske høylandene. Arten er også kjent under navn som abyssinsk ulv, simiensjakal, etiopisk sjakal, rød sjakal og simienrev, men den er altså en ulv. I dag regnes den som verdens mest sjeldne og truede nålevende hundedyr. Arten er tilpasset et liv i den afroalpine sonen, i høyder på mer enn 3 000 moh, men det er gjort fossile funn som antyder at den på et stadium i utviklingen fantes ned mot 2 500 moh.
Beskrivelse
Etiopisk ulv har en langstrakt, smal og slank kroppsbygning, med lange, slanke lemmer og tilhørende muskulatur. Hodeskallen er langstrakt og de relativt store ørene er forholdsvis bredt ansatte, stående og lett framoverlutende. Øynene er lett skråstilte og gir ansiktet et sjakallignende preg. Snutepartiet er langstrakt og smalt, nærmest myndelignende, og kjevene har tydelig adapsjon til de byttedyrene denne ulven lever av – smågnagere. Utfarging og kroppsform gjør sitt til at denne sjeldne caniden kan minne om en meget stor rødrev eller en rød prærieulv.
Hårlaget er glatt tilliggende og består av tett, nærmest hvit til sandfarget underull og vannavstøtende dekkhår med en distinkt rødbrun til gulbrun farge. Over ryggen har hårlaget innslag av mørkere grått i dekkbehåringen. Ungdyr er gjerne litt lysere enn voksne individer, og tispene blir mer gulbrune i paringstiden. Halen er som en tykk, sort børste, med brede hvite/sandfargede striper på sidene opp mot haleroten. På underkjeven og nedre del av kinnene, øvre og nedre (separert) del av halsen og delvis på brystet og framskuldrene, i buken og på innsiden av lemmene og innsiden av ørene er pelsen hvit eller sandfarget til hvetefarget. Også rett over øynene har også dyra et lite innslag av lysere behåring.
Hannene blir gjerne omkring 20 prosent større enn hunnene. Hodet og kroppen utgjør cirka 84–100 cm i lengde. Halen utgjør i tillegg cirka 27–40 cm. Skulderhøyden er cirka 53–62 cm. Hanner veier normalt omkring 14–19,3 kg, i snitt 16,2 kg, og tisper omkring 11,2–14,2 kg, i snitt 12,8 kg.
Habitat
Den etiopiske ulven trives best i den afroalpine sonen, der habitat består av høye fjell (>3 200 moh) og fjellplatåer med innslag av ulike gresssorter, lyngheier, moser og småvokst krattskog, som sjelden blir mer enn 25 cm høy. I høyden er temperaturen relativt stabil rundt 0° celsius året rundt. Klimaet kan faktisk være mer skiftende gjennom døgnet enn gjennom året og været er ofte svært uforutsigbart. Tidvis kan det også legge seg et lett snødekke, som gjerne forsvinner igjen i løpet av et par dager.
Arten er totalfredet og står oppført på IUCNs rødliste over truede dyrearter, men det har vist seg vanskelig i praksis å beskytte faunaen i dette området. Ulven må blant annet konkurrere med lokale bønder, som stadig tar i bruk nye områder for landbruksformål, også i høyder opp mot 3 800 moh. Omkring 60% av de egnede landarealene over 3 200 m har nå blitt omgjort til landbruksarealer. Ulv og mennesker kommer derfor til stadighet i konflikt.
På 1980-tallet ble det stadfestet at lokale tamhunder, som bøndene holder for beskyttelse mot blant annet hyener, er konkurrenter til føden. Sykdommer som rabies og valpesyke overføres fra hundene til ulven, som følge av at hundene blir dårlig ernært av bøndene og får ferdes fritt. Hybridisering er derfor også et problem.
Utbredelse
Artens vitenskapelige navn er oppkalt etter Simienfjellene, et fjellmassiv på nordsiden av Riftdalen som ligger delvis i Tigrayregionen og Amhararegionen, nord i Etiopia. Simienfjellene holder en av de største populasjonene med etiopisk ulv og Simien nasjonalpark (ca. 220 km²) ble etablert der i 1969 for å beskytte den sjeldne faunaen. Nord for Riftdalen ligger også de to sonene Nord-Wollo og Sør-Wollo, samt det omkring 110 km² store Guassa-området (3 200–3 700 moh) i Menz (alle i Amhararegionen), hver med en egen populasjon av den nordlige underarten. Tidligere var det også ulv i høylandene rundt Mt. Guna (4 120 moh), sørøst i Gonder (tidligere Sør-Gonder), nord i Amhararegionen, men i senere år har det ikke blitt observert dyr der.
Arten er mest tallrik i Balefjellene, som ligger i Oromiaregionen sørøst for Riftdalen, der den sørlige underarten dominerer. Denne populasjonen er omkring fire ganger så stor som den nest største populasjonen. Bale nasjonalpark (ca. 2 200 km²) ble etablert i dette området i 1971, og er omkring ti ganger større enn Simien nasjonalpark. Like nord for Balefjellene ligger Arsifjellene (Oromiaregionen), hvor også en av de største populasjonene finnes.
Etiopisk ulv var utbredt i begrenset omfang i sju isolerte populasjoner i de etiopiske fjellene, men tellinger i senere år har vist at arten nå består av kun seks populasjoner. Disse afroalpine områdene krymper og blir stadig mer fragmenterte for arten, fordi nye mennesker til stadighet bosetter seg innenfor utbredelsesområdet. Man antar at arten kan finnes over et område på cirka 4 000 km², hvorav 2 779 km² benyttes. Den totale populasjonen anslås å være på omkring 360 til 440 voksne individer (over 1 år gamle), hvorav færre enn 250 dyr i produktiv alder.
Den største populasjonen finner man i Balefjellene, som gjerne deles inn i tre kjerneområder; Sanettiplatået, Webdalen og Øst-Morebawa. Det lever imidlertid også ulv utenfor kjerneområdene. Siden 2008 har denne populasjonen blitt redusert med cirka 30 prosent, fra cirka 300 til 210 voksne dyr. Hovedårsaken var utbrudd av rabies. Totalbestanden ble over tre år alene redusert med cirka 20 prosent, og nærmet seg med det grensen for å bli klassifisert som kritisk utrydningstruet på IUCNs rødliste. I 2010 sesongen var det et større utbrudd av valpesyke i Balefjellene som førte til stor dødelighet, men også konfliktsituasjoner med mennesker spiller en viss rolle. Et estimat fra Bale, datert 31. mars 2013, viser imidlertid at populasjonen har restituert seg bra. Bestanden ble da anslått til cirka 255–326 voksne individer (ungdyr inkludert).
Atferd
Etiopisk ulv lever i atskilte bindekraftige sosiale, klanlignende flokker, som ledes av et alfapar og i fellesskap deler og forsvarer et eksklusivt territorium (revir). Alfaparet knytter som regel livslange forhold og er normalt de eneste som parer seg. Om lederhannen utfordres og taper, vil derfor også flokken få en ny ledertispe.
Store flokker kan telle opp mot 20 dyr i et ideelt habitat, men 3-8 er mest typisk. Tidlig om morgenen samler flokken seg til et slags sosialt morgenrituale, der dyra hilser og steller med hverandre. Dette styrker båndene innad i flokken. Deretter patruljerer flokken reviret og markerer grensene, hvoretter de skiller lag for å jakte individuelt eller av og til parvis.
Territoriet markeres med duftmarkeringer, kloremerker og høylytt vokalisering. Det forsvares aktivt mot inntrengning fra andre flokker. Arten er dagaktiv og jakter stort sett bare om dagen, da primærbyttet også er mest aktivt. Dyra sover som regel i åpent lende om natten, alene eller i grupper. De ligger sammenkrøllet med snuten dekket av halen, gjerne flere tett sammen, for å holde på varmen.
Reproduksjon
Paringstiden er normalt mellom august og november, og valpene fødes som regel mellom oktober og desember. Dette kan variere, for det kan se ut til at ulvene tilpasser dette noe i forhold til tilgangen på byttedyr. Drektighetstiden er normalt 60–62 dager. De fire første ukene får valpene kun melk. Bare diende tisper med valper bruker hi, typisk til valpene er cirka tre uker gamle. Foreldrene kan forøvrig mate avkommet i opp mot 12 måneder. Også andre medlemmer av flokken bidrar med mat til valpene. Begge kjønn blir kjønnsmodne på andre året og regnes som voksne fra de er to år gamle.
Flokken består av avlsparet og deres avkom gjennom 1-3 år. Kjønnsmodne hunner jages først fra flokken og må søke etter en ny flokk som vil akseptere dem. Hannene får gjerne bli til de blir noe eldre, gjerne opp mot 3 år gamle. Unge kjønnsmodne tisper fra andre flokker kan tas opp i flokken.
Jaroslav Heyrovský
Heyrovský har fått æren for å ha utviklet analysemetoden polarografi, og for å ha innført den dryppende kvikksølvelektroden. Han mottok Nobelprisen i kjemi i 1959 for utviklingen av analysemetoden for polarografi.
Etiopisk ulv
Jakt- og diettvaner
Etiopisk ulv jakter normalt solitært eller unntaksvis i smågrupper. Byttet er stort sett lokalt småvilt. Det er kjent at arten kan nedlegge større byttedyr, men det er svært uvanlig.
Under jakten på byttedyr smyger ulven seg fram langs bakken, til den er nær nok til å kunne slå til gjennom et siste byks. Om den ikke lykkes i første forsøk kan den bli stående å vente ved gjemmestedet til byttet, mens den lytter etter bevegelser, for så å slå til om byttet duker opp i åpningen. Arten er også kjent for å kunne grave seg inn til byttet, som gjerne gjemmer seg i små huler i bakken.
Den etiopiske ulven jakter nesten utelukkende små dagaktive pattedyr, primært kjemperotrotte (Tachyoryctes macrocephalus), sekundært grasrotter (Arvicanthis blicki og Lophuromys melanonyx) og i en viss utstrekning også etiopisk fjellhare (Lepus starki). Ei kjemperotrotte veier cirka 0,3–1,2 kg (typisk 0,6–0,9 kg). Forskere antyder at arten også tidvis jakter etiopisk klippegrevling (Procavia capensis habessinica), spesielt i tider med liten tilgang på primærføden. Likeledes kan ulvene nedlegge nyfødte kalver av fjellnyala (Tragelaphus buxtoni). Når ulven jakter etiopisk fjellhare må den i større grad utnytte egne sprintferdigheter. Hvor hurtig ulven er vet man ikke, men den er altså hurtig nok til å fange den meget hurtige fjellharen.
Evolusjon
Man trodde lenge at dette rovpattedyret var en sjakal, men moderne forskning med DNA har vist at den er en nærmere beslektet med ulv (Canis lupus) og prærieulv (Canis latrans) enn sjakaler. Ny forskning viser imidlertid at den også er en nær slektning av gullsjakalen (Canis aureus), som også er nærmere beslektet med ulv og prærieulv enn sjakalene. .
Disse linjene kan ha splittet lag for omkring 3–4 millioner år siden. Imidlertid er det ikke gjort funn av fossiler som skulle tilsi at arten er særlig gammel, men snarere tvert om. Mye tyder heller på at arten utviklet seg fra en ulvelignende canide (trolig en sørlig underart av gråulv) for omkring 100 000 år siden, noe som korresponderer med naturhendelser som ble utløst under siste istid og kan forklare artens spesielle adapsjon til stor høyde og kulde.
Klassifisering
I 1990 ble det besluttet at arten Canis simensis skulle kalles etiopisk ulv, framfor simiensjakal som den het tidligere. Etiopisk ulv skiller seg også tydelig fra sjakalene, gjennom å være fysisk større og mer langbent i forhold til kroppen, samt gjennom mer ulvelignende markeringer i utfargingen. Før den ble klassifisert som en sjakal ble arten av noen også kalt Simienrev, siden den gir et revelignende uttrykk.
Fylogeni
Inndelingen under følger Rutkowski et al. (2015). Det er igangsatt studier som forhåpentlig vil avdekke om stripsjakal (C. adustus) og svartryggsjakal (C. mesomelas) bør innlemmes i en selvstendig slekt.
Underarter
De Beaux argumenterte i 1922 for at ulver funnet sør for Riftdalen var å betrakte som en egen underart (C. s. citernii), basert på observasjoner. Han hevdet at disse var mer slående røde enn de nordlige ulvene (C. s. simensis), men fikk ikke støtte for dette. Derimot fant Yalden i 1980 at de sydlige ulvene hadde et lengre snuteparti enn de nordlige, og dermed var det grunnlag for å hevde at arten består av to underarter. Dette støttes nå av de fleste, om enn ikke av alle. Skille mellom de to underartene er Riftdalen, som deler de etiopiske høylandene i et nordlig og er sørøstlig fjellmassiv. Dalen i seg selv er omkring 80 km bred i snitt mellom massivene.
Andre ulvearter
I en periode trodde mange at såkalt rødulv og kanadisk ulv måtte regnes som egne arter, men i ettertid har det vist seg at begge er hybrider. Rødulven viste seg å være en blanding av prærieulv (Canis latrans) og ulv/gråulv (Canis lupus), der innslagene fra førstnevnte var dominerende. Den er således en prærieulvhybrid. Kanadisk ulv var også sterkt influert av prærieulv, men i mindre grad enn rødulven. Den var dominert av ulv og er således en ulvehybrid. Ulv/gråulv og etiopisk ulv er derfor de to eneste artene med ulv i verden.
Håkon O. Wika
Håkon Olsen Wika (født 1. juli 1899, død 11. februar 1981) var en norsk politiker og forfatter av bygdebøker. Han var ordfører i Vega kommune og fylkesordfører i Nordland.
Wika var kommunestyremedlem fra 1929 og ordfører i Vega fra 1948 til 1965. Han var stortingsrepresentant 1937-1949. Han var også fylkesordfører fra 1963. Ved siden av politikken var Wika også skribent. Han skrev Vega bygdebok i 3 bind (1961–77) og flere andre lokalhistoriske skrifter. Han hadde stillingen som trygdesjef i Vega.
Priser og hedersutmerkelser
En byste av Wika, utført av Nils Aas, står utenfor Vega rådhus.
Oliver Platt
Oliver Platt (født 12. januar 1960 i Ontario i Canada) er en amerikansk skuespiller.
Platt ble født i Canada av amerikanske foreldre. Hans mor Sheila Maynard, var en klinisk sosialarbeider som arbeidet i Islamabad, og Nicholas Platt var diplomat som var stasjonert som USAs ambassadør i Pakistan, Zambia og senere på Filippinene. Oliver Platt har en eldre bror, Adam Platt, restaurantkritiker for New York Magazine, og en yngre bror, Nicholas Platt jr. Familien flyttet tilbake til USA da Platt var tre måneder gammel.
Oliver platt er tremenning av Diana, prinsesse av Wales, gjennom hans tipp-tipp-besteforelder James Roche Frances Work. På grunn av sin fars karriere som ambassadør tilbrakte Platt mye av sin barndom i forskjellige land i Asia, Midtøsten i tillegg til i Washington, D.C., noe som førte til at Platt studerte ved tolv forskjellige skoler, deriblant den amerikanske skolen i Japan. Platt tok hovedfag i drama ved Tufts University, hvor han møtte og ble nære venner med Hank Azaria. Platt tilbrakte tre år på forskjellige teatere i Boston i Massachusetts.
Platt giftet seg med Mary Camilla Bonsal Campbell den 12. september 1992 i Kittery Point i Maine. Hans første datter Lily, ble født i 1992, mens hans sønn George ble født i 1997 og hans andre datter Claire ble født i 1999. I juni 2010 mottok Platt en P.T. Barnum Award fra Tufts University for hans eksepsjonelle arbeider innenfor media og underholdning. Platt spilte rollen som rollen som Bob Zelnick i dramafilmen Frost/Nixon fra 2008. Mellom 2010 og 2013 spilte han i TV-serien The Big C.
Toots and the Maytals
Toots and the Maytals er en av de største reggaegruppene fra Jamaica. Fra Starten het de bare The Maytals men etter hvert som Fredric «Toots» Hibbert ble mer front figur i bandet ble det kalt Toots and the Maytals.
De startet opp med ska men etterhvert som reggae ble mer og mer på Jamaica rundt 1960-1970-tallet begynte også Toots and the Maytals å spille reggae, det var faktisk Toots selv som fant på selve ordet reggae når han lagde sangen «Do the Reggae» i 1966. Toots vokste opp og ble født i May Pen i Clarendon på Jamaica i 1945 og var yngst av sju barn. Han var korsanger i den lokale kirken, men i 1958 flyttet han til Kingston hvor han møtte Henry "Raleigh Gordon og Nathaniel "Jerry" McCarthy. The Maytals hadde sin første suksess med Clement "Coxsone" Dodd i Studio One. Coxsone studio band, The Skatalites spilte The Maytals med suksess og tok mye av oppmerksomheten fra Dodds andre synge-gruppe, The Wailers. Etter de hadde spilt inn i Studio One fikk de spille hos Prince Buster før de spilte inn med Byron Lee i 1966. Sammen med Lee vant the Maytals den første "Jamaican Independence Festival Popular Song Competition" med sangen Bam Bam. Senere i 1966 ble Toots ble Arrestert og satt i fengsel i 18 måneder. I fengselet skrev and en av The MAytals største hitter nemlig "54-46". Sent i 1967 ble Toots satt fri og the Maytals begynte å jobbe med produseren Leslie Kong som var stor i slutten av 60 tallet og starten av 70 tallet. Med Kong ga de ut sangene "Do the Reggay" som var første gangen ordet Reggae ble sagt. De ga også ut sangene "Pressure Drop" og "54-46" som slo Jamaica med storm.
Alstahaug kirke
Alstahaug kirke er ei steinkirke fra middelalderen på øya Alsta i Alstadhaug kommune i Nordland. Kirka ble oppført på 1100-tallet av lokal hogd kleberstein. Den er romansk med et rektangulært skip og smalere kor.
Historie
Det er usikkert hvilken helgen kirken har vært viet til, men det er grunn til å tro den har vært viet til St. Olav. En treskulptur av ham, som nå står i Universitetets Oldsakssamling i Oslo, er det eneste helgenfiguren som med sikkerhet kan tilknyttes Alstahaug.
Interiør
Altertavlen ble montert i 1636. Presten Petter Dass virket her fra 1689 og frem til sin død i 1707. Døpefatet ble gitt av ham i 1697. Sønnen Anders Dass etterfulgte ham. I perioden 1804-1828 var kirken den første domkirke for Nordlandene, anført av biskop Mathias Bonsak Krogh, som også regjerte som sokneprest i perioden 1805–1812.
Utvidelser av kirken
Som del av en omfattende utvidelse og ombygging i 1863-1865 ble det bygd på et skip, og den gamle middelalderkirka er nå koret i denne kirka. Den vestre halvpart av skipet ble da revet. Kirken ble i 1935 på enkelte hold tilbakeført til opprinnelig utseende. Arkeologiske utgravninger i 1967 frembrakte over 400 gamle mynter. En restaurering i 1970 kan også nevnes, samt sprinkleranlegget i 1996.
Kirken er fremdeles i vanlig bruk, og fremstår i dag som en enskipet langkirke med kor. Den ligger som del av Alstahaug-tunet, som også omfatter Petter Dass-museet. Den er inngående beskrevet i flere bøker. Kirkejubileet i 1999 feiret Helgelands middelalderkirker. CD-platen Folketoner fra Helgeland, gitt ut av Helgeland kammerkor, er innspilt i Alstahaug kirke.
Super Hits
Super Hits er et samlealbum med countrymusikk av Alan Jackson, utgitt på Sbme Special MKTS 23. mars i 1999.
Filosofiåret 1380
Filosofiåret 1380 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1380.
Bjarne Solbakken
Bjarne Solbakken (født 18. mai 1977 i Ålesund) er en norsk tidligere alpinist som kjørte for Stranda IL. I løpet av karrieren vant han ett verdenscuprenn – et super-G-renn i Beaver Creek 7. desember 2003. Han hadde i tillegg ytterligere tre pallplasseringer: andreplass i utfor i Beaver Creek 5. desember 2003, andreplass i super-G i Kvitfjell 7. mars 2004 samt tredjeplass i storslalåm i Flachau 3. januar 2004. Han la opp etter 2008-sesongen.
I OL 2002 oppnådde han femte, sjette og tolvteplass i henholdsvis super-G, storslalåm og utfor. Han deltok også i OL 2006 i Torino.
Solbakken kommenterer alpint i NRK.
Metallurgiske Laboratorium
Det Metallurgiske Laboratorium eller «Met Lab» ved University of Chicago var en del av Manhattanprosjektet under andre verdenskrig, opprettet av USA i sitt forsøk på å lage en atombombe. Det var her Enrico Fermi lagde den første selvdrevne nukleære kjedereaksjon, på en racketsbane nedenfor Stagg Field Stadion.
Aleksander Doba
Aleksander Doba (født 9. september 1946, død 22. februar 2021) var en polsk kajakkpadler som hovedsakelig er kjent for sine lange sjøreiser med kajakk hvor han krysset åpent hav. I 2010 og på nytt i 2013 padlet han over Atlanterhavet. De to turene var de lengste sjøreisene med kajakk som noen gang er gjort. Han ble i 2014 av magasinet National Geographic kalt for «Årets eventyrer».
Liv og virke
Aleksander Doba ble født i 1946 i byen Swarzędz sentralt i Polen, men bor i dag i byen Police (den tidligere tyske byen Pölitz), i nærheten av Szczecin i vestlige Polen og ikke langt fra dagens tyske grense.
Doba var den første som padlet en sju meter lang havkajakk over Atlanterhavet, en tur på 5394 km. Hans første sjøreise var fra Senegal til Brasil i 2010 og satte rekorden for den lengste sjøreise på åpen hav gjort av en kajakkpadler. Det tok rundt 99 dager. Han var 65 år gammel på turen. Den tidligere lengste kajakkturen tilhørte Peter Bray som benyttet 76 dager i 2001 fra Newfoundland til Irland. Dobas reise begynte klokken 15.30 polsk tid den 26. oktober 2010 i Dakar i Afrika, og ble avsluttet da han nådde Brasil klokken 10.12 lokal tid for første gang på 98 dager, 23 timer og 42 minutter. Han nådde deretter Acaraú klokken 17.50 lokal tid (99 dager, 6 timer og 20 minutter). Hans gjennomsnittlige hastighet var 2,26 km i timen og gjennomsnittlig 54 km per døgn og med maksimum distanse på 126,5 km på et døgn. Da han gikk i land i Brasil veide han 64 kg og da mistet 14 kg på 14 uker som reisen tok.
Den 5. oktober 2013, 67 år gammel, padlet han ut fra Lisboa i Portugal for sin andre transatlantiske sjøreise. Hensikten var å padle de rundt 8 690 km over Atlanterhavets bredeste strekning. Han nådde fram til stranden New Smyrna Beach i Florida den 19. april 2014. Sjøreisen tok ham 196 dager å fullføre og han hadde da padlet rundt 10 138 km.
Doba har også padlet i kajakk sammen med andre i Østersjøen: i 1999 hvor han padlet en strekning på 4227 km på 80 dager; fra Police til Narvik i 2000 på 101 dager og en strekning på 5369 km; og rundt innsjøen Bajkalsjøen i Sibir i 2009 på 41 dager og en strekning på rundt 2000 km. I tillegg driver han på med fallskjermhopping, hittil 14 offisielle ganger, seilt med hangglider i totalt rundt 250 timer, og sykler.
Ernst Fast
Ernst Robert Efraim Fast (født 21. januar 1881 i Stockholm, død 26. oktober 1959) var en svensk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Fast kom på tredjeplass i maraton under OL 1900 i Paris bak Michel Théato fra Luxembourg og Émile Champion fra Frankrike. Théato vant løpet med tiden 2.29,45 foran Champion med 3.04,17 og Fast 3.37,14. Det var 13 løpere fra fem nasjoner som deltok i konkurransen som ble avviklet 19. juli 1900.
Kinsarvik
Kinsarvik kommune (også kjent som Kinsarvik herad ) ble opprettet da Ullensvang kommune ble delt i tre (Ullensvang, Odda, Kinsarvik) 1. juli 1913. Bakgrunnen for oppdelingen skal ha vært industrireisingen i Odda og de motsetningene dette skapte innad i kommunen. Kommunen omfattet områder på begge sider av Sørfjorden, inkludert Utne. Kinsarvik hadde da 1 736 innbyggere.
1. januar 1964 ble det meste av Kinsarvik kommune med 1 513 innbyggere slått sammen med Ullensvang og Eidfjord kommuner til det nye Ullensvang herad. Lussand og Kvanndal krets i Kinsarvik med 72 innbyggere ble samtidig overført til Granvin kommune.
Ernst Lockertsen
Ernst Lockertsen (født i 1931 i Karlsøy, død 5. september 2003 i Narvik) var utdannet lærer fra Tromsø. Han var også kunstmaler; han stammet i rett linje fra barokkmaleren Elias Figenschou. Lockertsen var særlig opptatt av akvarellmaling.
Fjernkontroll og alt fritt
Fjernkontroll og alt fritt er en episode fra 1981 av den norske komiserien Fleksnes, spilt av Rolv Wesenlund i hovedrollen, som ble vist på norsk fjernsyn NRK fra 1972 til 2002.
Handling
Fleksnes og Modern trenger å plusse litt på husholdningspengene og tar jobb som barnevakter. Men de stiller ikke bare krav til svart betaling, et visst nivå på komforten er også nødvendig.
Pelochrus
Pelochrus er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) blærebiller i familiegruppen børstebiller. Den er ikke registret i Norge.
Systematisk inndeling med europeiske arter
Pelochrus har 2 arter i Europa. Systematisk blir gruppen blærebiller, enten regnet som en egen familie, Malachiidae, eller, som her, som en underfamilie av børstebiller (Melyridae).
Unni Berge
Unni Berge  (født 16. mars 1979) er en norsk politiker (SV), statsviter og forfatter. Hun var politisk rådgiver for utviklingsminister Heikki Holmås.
Biografi
Berge er utdannet statsviter fra Universitetet i Oslo og skrev masteroppgaven Petroleumsaktivitet i Barentshavet: Konflikt eller sameksistens på Fridtjof Nansens Institutt. I 2006 jobbet hun som fagansvarlig for oljesaker i Miljøstiftelsen Bellona. Fra 2007 til april 2012 jobbet hun med løsninger på klimaproblemet i miljøstiftelsen ZERO. I april 2012 gikk hun over til å være politisk rådgiver for utviklingsminister Heikki Holmås.
Hun var leder for Operasjon Dagsverks Jente-kampanje. i 1999. Før det var hun leder av Operasjon Dagsverk i Sogn og Fjordane i tre år. Berge satt i sentralstyret i Natur og Ungdom i perioden 2001–2003. I perioden 2001–2009 satt hun i styret i Sofieprisen. Fra 2008 er hun valgt inn i Bioteknologinemnda.
Bibliografi
Høsten 2009 ga hun ut boken ''FEBER. Historia om norsk olje og gass'' sammen med Gudmund Skjeldal på forlaget Cappelen Damm.
Opole
Opole (tysk Oppeln, tsjekkisk Opolí) er en by med distriktsnivåstatus i sørlige Polen ved elven Odra. Den er en av landets eldste byer, og er hovedstad i Opole voivodskap. Den er den historiske hovedstaden til regionen Øvre Schlesien.
Vennskapsbyer
Alytus, Agioi Anargyroi, Bonn, Bruntál, Carrara, Grasse. Ingolstadt, Kuopio, Mülheim an der Ruhr, Potsdam, Roanoke County, Székesfehérvár
Romania under Vinter-OL 1952
Romania under Vinter-OL 1952. Seksten sportsutøvere, alle menn, fra Romania deltok i tre sporter, alpint, langrenn og kombinert under Vinter-OL 1952 i Oslo. Romania vant ingen medaljer. Beste plassering var en nittendeplass i kombinert.
John McLean
John Frederick McLean (født 10. januar 1878, død 4. juni 1955) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
McLean kom på andreplass på 110 meter hekk med tiden 15,5 under OL 1900 i Paris bak sin landsmann Alvin Kraenzlein som vant med 15,4 som var ny verdensrekord.
Terje Moe (arkitekt)
Terje Moe (født 4. november 1933 i Oslo, død 24. juli 2009) var en norsk arkitekt og professor ved Norges tekniske høyskole.
Biografi
Etter at Moe ble uteksaminert fra Norges tekniske høyskole i 1959, ble han umiddelbart knyttet til NTH som lærer, en stilling han hadde til 1966. Fra 1970 drev han egen arkitektpraksis til 1976, da han ble lærer ved Arkitekthøgskolen i Oslo. Denne stillingen hadde han i ti år. I 1987 ble han professor ved Arkitektavdelingen på NTH, en stilling han hadde til han ble pensjonist.
Fransiskanerklosteret i Marstrand
Fransiskanerklosteret i Marstrand var et kloster som lå i Marstrand i daværende Båhuslen i Norge. En vet ikke mye om dette klosteret. Det ble grunnlagt en gang før 1291, og i 1458 ble det holdt et viktig kirkemøte her. Det ble antakelig brent ved kamper i 1532, da nevnes det at det var trebygninger som gikk opp i røyk.
I dag har man ingen sikre holdepunkter på hvor i Marstrand klosteret lå. Det har vært spekulert om den nåværende Stadskyrkan kan ha en fortid som klosterkirke, men det finnes ingen sikre bevis for dette.
NIH
NIH er forkortelse for blant annet:
Brattholmen (Lebesby)
Brattholmen (nordsamisk: Báktesuolu) er ei øy i Lebesby kommune i Troms og Finnmark. Brattholmen ligger innerst i Laksefjorden mellom Landersfjorden og Storfjorden.
Dividalen landskapsvernområde
Området grenser opp til Øvre Dividal nasjonalpark, og ble opprettet samtidig med utvidelsen av nasjonalparken i 2006, da et område som var vurdert for nasjonalparken i stedet ble fredet som landskapsvernområde.
Olsztyn
Olsztyn (tysk Allenstein) er en by med distriktsnivåstatus i nordøstlige Polen ved elven Łyna. Den er hovedstad i det ermlandskmasuriske voivodskap og den historiske hovedstad i Ermland.
Gardlaushøgda
Gardlaushøgda er en ås i Bærum kommune i Akershus. Den ligger i Bærumsmarka, ovenfor Øverland gård, og har en høyde på 306 meter over havet. Åsen er vernet som Gardlaushøgda naturreservat. Den er mye brukt til friluftsliv og har mange stier og tråkk.
Framo
Framo AS (tidligere Frank Mohn AS) er eid av Alfa Laval etter oppkjøpet i 2014. Bedriften ble startet i 1938 av Frank Mohn. Bergensbedriften ble fra 1986 frem til salget til Alfa Laval i 2014 ledet av Trond Mohn. Bedriften produserer hovedsakelig pumper, rør og pumpesystemer for rederier og oljeindustrien, men også utstyr for oljevern og brannslukking. Det meste av produksjonen foregår på Fusa og Flatøy
Ian Walker
Ian Michael Walker (født 31. oktober 1971 i Watford) er en engelsk tidligere fotballspiller og senere trener som gjennom sin lange karriere spilte målvakt for blant andre Tottenham Hotspur, Leicester City og Bolton Wanderers. Han var også med i de engelske troppene under både EM i fotball 1996 og EM i fotball 2004.
Tottenham Hotspur
Walker, som sønn av den tidligere walisiske fotballspilleren og manageren Mike Walker, startet sin aktive karriere hos Tottenham Hotspur i 1989. Her konkurrerte han om førstelagsplassen med blant andre den norske målvakten Erik Thorstvedt. I starten av hans periode var Walker også på to korte låneopphold hos Oxford United og Ipswich Town. Etter at Thorstvedt forlot klubben i 1996 var Walker regnet som fast førstelagsmålvakt i flere år fremover. I 1999 var han med på å vinne den engelske ligacupen. Han fikk totalt 312 kamper, hvorav 260 seriekamper for klubben frem til september 2000, da Walker la inn en overgangssøknad etter å ha tapt førstelagsplassen til fordel for den ett år eldre Neil Sullivan.
Leicester City
I juli 2001 signerte Walker under på en fireårskontrakt med Leicester City på en overgang verdt 2,5 millioner pund. Her konkurrerte han om førstelagsplassen mot Tim Flowers, men til tross for mye spilletid kunne han ikke forhindre at klubben rykket ned fra Premier League i hans første sesong. Den påfølgende sesongen vartet Walker opp med oppløftende målvaktspill, og hjalp med det klubben opp igjen til øverste nivå etter kun én sesong i Championship.
2003/2004-sesongen ble preget av flere målvaktstabber og uheldige episoder for Walker, og igjen rykket klubben ned én divisjon ved sesongslutt. Etter å ha spilt fire sesonger for Leicester ble Walker og spillerne Scot Gemmill, Nathan Blake og Keith Gillespie frigitt ettersom klubben ikke hadde råd til å tilby dem nye kontrakter.
Bolton Wanderers
Walker gikk deretter videre til Bolton Wanderers, hvor han skrev under på en ettårskontrakt. Her var han målvakt i klubbens første europacupkamp mot den bulgarske klubben Lokomotiv Plovdiv i første runde av UEFA-cupen 2005/06. Til tross for dette fikk han ikke tillit som førstelagsmålvakt under manager Sam Allardyce eller hans etterfølger Gary Megson, noe som førte til at klubben og Walker ble enige om å avslutte kontraktsforholdet i desember 2008. Etter dette la Walker opp som aktiv fotballspiller og forsvant fra fotballens rampelys.
Landslagskarriere
Walker fikk sin landslagsdebut for i 1996 i en kamp mot  og var med i den engelske troppen under EM i fotball 1996 etter å ha blitt tatt ut av landslagstrener Terry Venables. I hard konkurranse med David Seaman fikk han få muligheter til å representere sitt land, men under kvalifiseringen til VM i fotball 1998 fikk han muligheten i en kamp mot på Wembley Stadium, hvor bortelaget vant etter en kontroversiell scoring av Gianfranco Zola, ett mål som Walker mer eller mindre fikk skylden for i britisk presse.
Han ble også tatt ut til EM i fotball 2004 av landslagstrener Sven-Göran Eriksson som tredjemålvakt bak David James og Paul Robinson, men fikk på grunn av sin plassering i troppen ingen kamper under mesterskapet. Hans siste kamp for England kom derfor mot i kvalifiseringen til EM 2004 som innbytter for Paul Robinson i andre omgang i en kamp som endte med seier 6–1.
Trenerkarriere
I mars 2011 ble Walker presentert som manager for klubben Bishop's Stortford, som da spilte i Conference North på nivå seks i det engelske seriesystemet. Etter flere ufordelaktige resultater fikk han sparken i midten av desember samme år, etter blant annet å ha tapt en cupkamp mot Carshalton Athletic FC under FA Trophy.
Ian Walker er nå keepertrener for den kinesiske klubben Shanghai Shenhua, hvor blant annet Didier Drogba og Nicolas Anelka tidligere har spilt.
Teuvo Auras første regjering
Teuvo Auras første regjering var Republikken Finlands 52. regjering. Til tross for at de fleste ministrene var medlemmer av ulike partier var de ikke utpekt til å representere dissa i regjeringen som helt og holdet var en upolitisk embetsmannsregjering. Ministrene, som regjerte i et forretningsministerium fra 14. mai til 15. juli 1970, fikk tilnavnet "frivillig brannkorps". Teuvo Aura var statsminister i en tilsvarende regjering en gang til 1971–1972.
Frederick Moloney
Frederick Graham «Fred» Moloney (født 4. august 1882, død 24. desember 1941) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Moloney kom på tredjeplass i finalen på 110 meter hekk under OL 1900 i Paris med tiden 15,6 bak sine landsmenn Alvin Kraenzlein som vant med 15,4 som var ny verdensrekord og John McLean. Han deltok også på 100 meter og 200 meter hekk.
Catch a Fire
Catch a Fire er The Wailers første studioalbum, utgitt i april 1973 av Island Records.
Gjestemusikere
Albumet er produsert av Bob Marley og Chris Blackwell
Forbrytelser mot menneskeheten
Forbrytelser mot menneskeheten (også Forbrytelser mot menneskeligheten) er i folkeretten betegnelsen på umenneskelige handlinger begått mot sivilbefolkningen, uansett om de er straffbare etter nasjonal rett i det land handlingene fant sted. Første gang noen ble tiltalt for slike handlinger og brakt for en domstol, var under de såkalte Nürnbergprosessene etter andre verdenskrig.
Begrepet folkemord ble etablert juridisk etter Nürnbergprosessen og skiller seg fra forbrytelser mot menneskeheten særlig ved at påtalemakten må bevise intensjon om å tilintetgjøre folkegruppen. Ifølge Philippe Sands er folkemord ofte vanskelig å bevise fordi de som står bak sjelden etterlater seg bevis (for eksempel dokumenter) som viser en slik intensjon,
Historie
24. mai 1915 sendte de allierte nasjonene Storbritannia, Frankrike og Russland ut en felles uttalelse hvor man for første gang eksplisitt anklager en annen regjering, den osmanske, for å ha begått forbrytelser mot menneskeheten (engelsk: crimes against civilization and humanity) ved folkemordet på armenerne. Begrepet ble brukt i 1919 da rettsoppgjør mot de tyrkiske gjerningsmennene ble foreslått.