cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Girobank
Girobank var tidlig ute på en rekke punkter: Første bank som ble opprettet med datastyrt drift planlagt fra første stund, første bank i Europa som tok i bruk OCR-teknologi, første bank i Storbritannia som tilbød gebyrfrie tjenester til privatkunder og første bank i Europa som innførte telegiro. Dette førte til en fornyelse i det britiske bankmarkedet, slik at bankene ble mer dynamiske og tilpasningsdyktige, og mer opptatt av å tilby utvidede tjenester til privatkunder.
Det ble observert at det var omkring 22 000 postkontorer i landet, fordelt på praktisk talt alle lokalsamfunn; til sammenligning var det bare omkring 3000 bankfilialer. Postkontorene var derfor ideelle når man skulle opprette et banksystem for privatkunder. Girobank innførte gratis overføringer mellom kontoer, og publiserte alle andre gebyrer slik at kundene var klar over den faktiske prisen. Kombinasjonen av lavere og synlige kostnader og tilgjengelighet førte til at det ble langt vanligere å opprette en bankkonto.
De andre bankene svarte raskt på utfordringene fra Girobank. Priser ble for første gang publisert (og redusert), databehandling ble innført, og bankgiro ble introdusert. Svakheten i konkurransen med Girobank var tilgjengelighet; det var stort sett alltid nødvendig å gå til en bankfilial for å få utført tjenester.
I 1990 ble Girobank privatisert, i likhet med svært mange andre statlige selskaper. Den ble kjøpt opp av Alliance & Leicester Group etter en budrunde, men fortsatte i flere år å fungere på samme måte, gjennom postkontorene. Kontrakten som gav enerett til å utføre banktjenester på postkontorene var avgrenset i tid, og etter at den gikk ut begynte man å utføre tjenester fra flere banker på postkontorene, spesielt i forbindelse med heving av sjekker. Personkundedelen av Girobank ble etter overgangsperioden fullt ut innlemmet i Alliance & Leicester Building Society, mens forretningsdelen fortsatte å operere under navnet Girobank inntil juli 2003, da den fikk det nye navnet Alliance & Leicester Commercial Bank.
Mye av organisasjonen er intakt innenfor Alliance & Leicester. Avdelingen har også beholdt sin spesielle postkode, GIR 0AA og sin SWIFT-adresse GIRBGB22.
Bela Cruz
Bela Cruz er en kommune i delstaten Ceará i nordøstregionen av Brasil.
Skyskraper
Skyskraper var opprinnelig navnet på en høy mast, eller et seil, på et seilskip. Uttrykket er nå nesten utelukkende brukt om spesielt høye bygninger, per definisjon høyere enn 500 fot eller ca. 152,5 meter. I Europa er det etter hvert blitt vanlig å bruke 150 meter som definisjon. En bygning over 300 meter defineres som en superhøy skyskraper.
På 1800-tallet var det uvanlig med mer enn seks etasjer; det ble for slitsomt for folk å gå trappene og vanntrykket i vannrørene nådde bare 15 meter opp i bygget. Utviklingen innenfor stål, armeringsjern, heiser og vannpumper gjorde skyskraperne mulige. Den første virkelige skyskraperen kom i Chicago, Home Insurance Building, og var 10 etasjer høy.
Inntil 4. januar 2010 var Taipei 101 i Taipei offisielt regnet som verdens høyeste skyskraper, med sine 508 meter. Denne datoen ble Burj Khalifa i Dubai offisielt innviet, og overtok ledelsen med sine 828 meter.
Norge
Norge er et av de få industrilandene i verden som fortsatt ikke har noen skyskrapere. I Norge har det flere ganger blitt foreslått skyskrapere, men ingen har enda fått tillatelse til å bygge en skyskraper i Norge. Dette er på begrunnelsene at det ikke ser fint ut, det ikke er gunstig og at det ikke er nødvendig.
Lenge var Oslo Plaza den høyeste bygningen i Norge. Dette bygget er 117 meter høy, og er ikke egentlig en skyskraper, selv om både den og lavere bygninger av og til omtales som skyskrapere i mediene.
I juli 2020 ble Nexanstårnet i Halden den høyeste bygningen i Norge. Bygget er Nexans kabelfabrikks produksjonstårn nr. 2, og rager 155 meter over bakken. Det første produksjonstårnet er 127 meter høyt. Foretaket Consto har per 2022 startet byggingen av et tredje tårn ved Nexans-anlegget i Halden, som etter planen skal bli 140 meter høyt og skal ferdigstilles i 2023.
Fast Five
Fast Five er den fjerde oppfølgeren til filmen The Fast and the Furious. Handlingsrekkefølgen i denne filmen går bak den forrige oppfølgeren Fast and Furious og foran The Fast and the Furious: Tokyo Drift.
Filminfo
I den siste filmen av The fast and furious pentalogien møter vi på nye streetracere «Brian O'Connor», Paul Walker og streetraceren «Dominic Toretto», Vin Diesel. Den hadde premiere 4. mai 2011 og ble lovet av Universal Studios at skulle bli den beste fartsfilmen hittil med flere gatebiler og mer ulovlig virksomhet fra flere av USAs stjernegalleri.
Handling
På toget noen dager senere blir det gjort avtalebrudd fra Vinces samarbeidspartnere, og Brian og Dominic strever for å få Mia og seg selv trygt vekk fra både toget og gangsterne. Det de ikke vet er at samarbeidspartnerne var ute etter en spesiell Ford GT40 som inneholdt en chip over alle stedene som mafiaen hadde solgt narkotika. Denne bilen stakk Mia av med før noe mer skjedde. Vince stikker også av, i en De Tomaso Pantera. Etter å ha rømt fra toget blir Dominic og Brian pågrepet av mafiaen som sier at de skal ta hevn. Dom og Brian klarer å rømme, og bestemmer seg for å gjøre én siste jobb som kriminelle, nemlig å rundstjele mafiabossen Hernan Reyes (spilt av Joaquim de Almeida) som styrer alt av narkotikahandel både i og utenfor Rio.
Samtidig som denne historien starter, gjør Luke Hobbs (spilt av Dwayne Johnson) og hans spesialstyrke seg klar for å ta opp jakten på Dominic, Brian og Mia.
Tidenes bankjobb assosieres ofte med profesjonelle bankranere, men hva skjer når det er streetracere og et bankhvelv med 100 millioner dollar? Brian O'Connor og Dominic Toretto kaller sammen tidligere partnere, venner og gjengmedlemmer og briefer planen som er farlig, risikabel men samtidig spennende. I filmen får vi nemlig et gjensyn med tidligere skuespillere fra tidligere filmer som Ludacris i rollen som Tej Parker,Tyrese Gibson som Roman Pierce og Sung Kang i rollen som Hahn. Filmtraileren kom ut 14. desember 2010 og filmpremieren ble først satt til 29. april, men så endret til 4. mai. Filmingen er satt til Puerto Rico, Rio de Janeiro, Brasil, Los Angeles og Atlanta.
Østre Halsen kirke
Østre Halsen kirke er en arbeidskirke i Larvik kommune, Vestfold fylke. Første byggetrinn ble innviet i 1983 og andre trinn i 1993.
Byggverket er i mur og tre og har 330 plasser.
Danmark under Sommer-OL 1952
Danmark under Sommer-OL 1952. 129 sportsutøvere fra Danmark deltok i 15 grener under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Danmark kom på femtendeplass på den uoffisielle medaljestatistikken med to gull- en sølv- og tre bronsemedaljer.
Johan Møller Warmedal
Warmedal var medlem av Nøtterøy kommunestyre 1945–1955, herunder varaordfører 1947–1948 og ordfører 1948–1953. Han var også formann i Nøtterøy Unge Høyre 1946–1947, viseformann 1946–1947 og formann 1947–1950 i Unge Høyre, medlem av Høyres landsstyre 1950–1970, styremedlem i Vestfold Høyre 1950–1970, landsstudieleder i Høyre 1951–1954 samt bestyrer ved Høyres kurssted på Reistad 1953–1954.
Warmedal var utdannet lærer fra Tromsø lærerskole fra 1936 og virket som lærer på Nøtterøy 1941–1970. Før dette var han lærer i Skånland og Tromsø. I årene 1970–1971 var han forlagsredaktør i Hjemmet Forlag, og 1971–1972 var han engasjert av Kirke- og undervisningsdepartementet. Warmedal fungerte som kontorsjef for Hovedkomiteen for reformer i lokalforvaltningen 1972–1977.
Jade Neilsen
Jade Neilsen (født 24. juli 1991) er en australsk svømmer, som spesialiserer seg i frisvømming. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok sølv på 200 meter fri stafett.
Walls of Jericho
Walls of Jericho er debutalbumet til power metal-bandet Helloween. Albumet ble gitt ut i 1985 som siste album der Kai Hansen er hovedvokalist.
Reynolds County
Reynolds County er et fylke i den amerikanske delstaten Missouri.
Ismail Qemali
Ismail Qemali (1844–1919) var en albansk diplomat, politiker og statsminister.
Utmerkelser og ettermæle
Qemali er avbildet på forsiden av den albanske 200 lekë-seddelen fra 1992–1996, og på 500 lekë-sedlene utstedt i 1996 og 2022. Den 27. juni 2012 ble Qemali tildelt (post mortem) ordenen «Helt av Albania» av den albanske presidenten Bamir Topi.
Reinhard Tritscher
Reinhard Tritscher (født 5. august 1946 i Ramsau am Dachstein, død 20. september 2018) var en østerriksk alpinist.
I 1968 ble han østerriksk mester i storslalåm, og etter hvert en av de få utøverne som kunne gå til topps i alle de eksisterende disiplinene i verdenscupen. I 1969 vant han slalåmrennet i Wengen BE, det samme året også storslalåmrennene i Kranjska Gora og Squaw Valley Ski Resort. I 1969 kom han på tredjeplass sammenlagt i verdenscupen, og ble nummer to i storslalåmcupen. I 1972 gikk han til topps i utforrennet i Val-d’Isère. Han oppnådde totalt 36 topp 10-plasseringer i verdenscupen.
Under OL 1972 i Sapporo deltok han i storslalåm, der han ble nummer 8. I 1975 ble han østerriksk mester i kombinasjonsøvelsen. Samme sesong pådro han seg et beinbrudd, noe som førte til at han la opp som aktiv alpinist.
Livorno Ferraris gasskraftverk
Livorno Ferraris gasskraftverk er et varmekraftverk beliggende i provinsen Vercelli i regionen Piemonte i Italia. Det har en installert produksjonskapasitet på 800 MW fordelt på 1 x 800 blokk med 1+1 gassturbiner. Anlegget ble utbygd omkring 2006–2008. Brenselstypen er naturgass, og operatør er energiselskapet E.ON Italia SpA. Utstyret er levert vesentlig av Siemens.
Utslippene av CO2 i 2008 var på om lag 696.162 tonn, som var første utslippskvote.
Type/ting-distinksjon
Definisjoner av typer og ting
Et partikulare (eller particulare; flertall partikularia eller particularia; av latin particularis = «stykkevis») er betegnelsen for enkelte (individuelle eller singulære) ting (eller hendelser eller relasjoner osv.).
The Open Championship 1866
The Open Championship 1866 ble arrangert på Prestwick Golf Club i Prestwick, Ayrshire i Skottland i 1866.
Type/ting-distinksjon
Eksempler på typer og ting
Distinksjonen kan best illustreres med personer: Mens person er et universale, er personen Aristoteles et partikulare. Person er et samlebegrep som sammenfatter samtlige personer; og Aristoteles er en unik person, som er forskjellig fra alle andre personer.
Kjennetegn ved typer og ting
For eksempel fantes/fins Aristoteles, Alpene, barokken osv. bare én gang. Aristoteles levde bare fra 384 til 322 f.Kr.; Alpene oppstod i en tektonisk prosess som begynte for under 30 millioner år siden, og de vil være borte for alltid etter at erosjonen har fjernet deres siste rester; barokken begynte rundt 1580 og sluttet rundt 1760. Enkelte fjelltopper er deler av Alpene, men de eksemplifiserer ikke Alpene som helhet, akkurat som Johann Sebastian Bach er et eksempel på en barokkunstner, men ikke for barokken som epoke.
Det fins derimot mange eksempler på fjell eller på stoler, ikke bare hhv. Alpene og stolen jeg sitter på: Andre eksempler på fjell er Lyngsalpene i Troms eller Olympus mons på Mars, og det fantes, fins og vil finnes fjell på utallige himmellegemer spredt gjennom universitet til enhver tid. Andre eksempler på stoler er pianokrakken i stuen min eller tronen til keiserinne Maria Teresia av Østerrike. Og selv om man skulle ødelegge alle jordens stoler, ville det bare bety at universalet stol er en tom mengde i en viss tid. Lages det nye stoler på et senere tidspunkt, hører disse til det samme universalet som de gamle.
Typer av ting
Alle ting som kan iakttas (og i den forstand er konkrete), og alle ting som er sammenhengende (koherente), er nødvendigvis partikularia. Stolen min kan man for eksempel ta på, samtidig som den danner en sammenhengende enhet. Men ikke alle partikularia er konkrete eller koherente. Undertegnedes kjærlighet til sin datter kan ikke observeres direkte eller måles, men er likevel én unik kjærlighet. Norges befolkning består av mennesker som kan være nokså spredt fordelt over landarealet, og er således ikke noen fysisk sammenhengende enhet. Likevel er Norges befolkning unik, i at den er forskjellig fra alle andre lands befolkninger, og er derfor et partikulare.
Typer av typer
En viktig gruppe universalia kalles naturlige typer. Et særtrekk ved disse er at egenskapene som eksemplene har, bestemmes av naturlover. Grunnstoffet gull er en naturlig type, og alle gullforekomsters og gullgjenstanders egenskaper (densitet, oksidasjonstall osv.) er de samme, selv om gull har blitt dannet mange ganger uavhengig på helt forskjellige tidspunkter og steder i universet.
Andre universalia kan være (mer eller mindre) vilkårlig definerte grupperinger eller mengder, slik som «alle bøker ved Tromsø universitetsbibliotek som har gult smussomslag».
Typer, ting og realitet
En viktig debatt i ontologien gjelder spørsmålet om universalienes realitet: Har de en reell eksistens utover partikulariene som de inneholder? Hva slags eksistens er dette i så fall? Se universaliestrid for utfyllende informasjon om dette problemet.
Bara (distrikt)
Bara er et av Nepals 75 distrikter.
Areal er 1 190 km², og folketall var i 2001 559 135.
Det hører til Narayani sone i Sentralregionen. Hovedstaden heter Kalaiya og hadde i 2005 en anslått befolkning på 39 367.
Bara ligger i det østlige Tarai, det tropiske, flate slettelandet som er forma av jord fra elvene som flyter østover og ender i den bengalske bukt.
I vest grenser Bara mot Parsa, i nord mot Makwanpur, i øst mot Rautahat og i sør mot den indiske delstaten Bihar.
Distriktet har 98 landsbyutviklingssoner og 1 bykommune. Byinnbyggere 5,8% (2001).
Forventa gjennomsnittlig levealder 60,7 år. Barnedødelighet pr. 1 000 fødte 69,6. (Alle tall fra 2001.) Barn under 5 som er kortvokste på grunn av underernæring 50,4% (2004). Uten reint drikkevann 5,9% (2001). Leger 6 (2002).
Høykaste-befolkning 9,0%, dalit 16,88%. Muslimer 13,4%, buddhister 4,5%. (Alle tall 2001.)
Befolkningsgruppa som dominerer distriktet er Madhesi med indisk språk og hinduisk religion. Det finnes også 13,4% muslimer. Distriktet har også innslag av tharu.
Wiam Dislam
Wiam Dislam (født 22. oktober 1987) er en marokkansk taekwondoutøver som konkurrerer i klasse -67 kilo. Hun representerte Marokko under Sommer-OL 2012, etter å ha kvalifisert seg til lekene ved å ha blitt nummer 1 i afrikakvalifiseringen. Dislam bar sitt lands flagg under åpningsseremonien for sommerlekene i London.
Kim Yong-jun
Kim Yong-jun (født 19. juli 1983) er en nordkoreansk fotballtrener og tidligere fotballspiller som blant annet spilte for Pyongyang City i DPR Korea League, den øverste fotballdivisjonen i Nord-Korea. Han spilte på midtbanen.
Hvitrogn
Hvitrogn (Sorbus koehneana) er en 1,5–4 meter høy busk eller lite løvtre i asalslekten innenfor rosefamilien. Den er endemisk i Kina, men er en vanlig hageplante i Norge og andre land. Den blomstrer i juni.
Dalsfjorden (Sunnfjord)
Dalsfjorden er en fjord i Askvoll, Fjaler og Sunnfjord kommune, i Vestland fylke. Den er en fortsettelse av Vilnesfjorden, og begynner mellom Sandvika og Åsnes, hvor fjorden snur mot nord og deretter østover igjen. Vilnesfjorden og Dalsfjorden er til sammen 43 kilometer lang. Den innerste delen av fjorden er svært smal, under en kilometer bred.
Hvitrogn
Arten har skrustilte, ulikefinnede blad som i realiteten er små frittstående, lansettformet butte fingerblad som står parvis ut fra en lang bladstilk, likt rogn, men med større avstand mellom småbladene. Småbladene kan bli inntil 2–4 cm lange og hele bladkonstellasjonen mer enn 20 cm lang. Småbladene er fint tannet med et titalls par sidenerver. Den mangler torner på greinene, som er brune. Hvitrogn har 5-tallige, hvite blomster i en 4–6 cm bred blomsterstand, og hvor kronbladene er flate og betydelig lengre enn begeret. Antall støvbærere er 15–25.
Dalsfjorden (Sunnfjord)
På nordsida av den ytre delen av fjorden ligger bygda Holmedal. Noe lengre øst går Flekkefjorden sørover til bygda Flekke. Videre østover i fjorden ligger øya Dalsøyna og tettstedet Dale, kommunesenteret i Fjaler som fjorden er oppkalt etter.
Hvitrogn
Frukten er et bær-liknende eple som er mindre enn 1 cm stort, rund og hvitt på rød stilk, og det har 2–3 atskilte kammer eller rom.
Dalsfjorden (Sunnfjord)
Videre østover danner fjorden kommunegrensa mellom Fjaler og Sunnfjord. To kilometer før fjordbotnen, på nordsida av fjorden, ligger bygda Bygstad. I fjordbotnen ved Osen munner elva Gaula ut.
Knut Haugmark
Knut Haugmark (født 11. august 1952 i Verdal, død 30. januar 2008) var en norsk skuespiller.
Dalsfjorden (Sunnfjord)
Fylkesvei 607 går på nordsida av fjorden fra Holmedal østover til Dale, over Dalsfjordbrua, som etter tiår med disputter, ble bygget. Herfra går fylkesvei 57 videre innover fjorden på sørsida. Fv5678 går langs deler av nordsida av fjorden til Laukeland.
Vorma kraftverk
Vorma kraftverk er et vannkraftverk i Orkland kommune i Trøndelag.
Knut Haugmark
Haugmark var mest kjent for rollen som Pysa Pirat i Kaptein Sabeltann-filmene. Han sluttet i Kaptein Sabeltann året før han døde. Han spilte også rollen som Ruslebiffen i Vazelina Hjulkalender i 2000. Han har også hatt en liten rolle som Jens Folden i Hotel Cæsar, og har også spilt rollen som Enok i filmen Telegrafisten fra 1993. På 90-tallet medvirket han i TV-serien Asylet, hvor han spilte Ingers far.
Vorma kraftverk
Oppstartsår er 1939. Kraftverket er modernisert og påbygd i 2010.
Det er installert en peltonturbin på 470 kW, og en francisturbin på 1100 kW.
Samlet effekt er 1,6 MW. Årsproduksjon er 8,5 GWh.
Blanke ark
Blanke ark er en norsk dokumentarserie som gikk på TVNorge i 2009 og 2011. Serien fulgte en gruppe ungdommer som ikke fant sin plass i det norske skolesystemet, men som gjennom noen uker fikk tilpasset opplæring med en spesiell lærer. Første sesong tok utgangspunkt i en gruppe elever fra ungdomsskolen, mens andre sesong tok utgangspunkt i noen elever fra videregående skole.
Første sesong hadde høye seertall, men i andre sesong falt mange av seerne ifra.
Innhold
Andre sesong handlet om en gruppe elever som hadde droppet ut av videregående. Håvard Tjora skulle forsøke å få dem tilbake til skolen gjennom et fem-ukers intensivt leiropphold, spekket med mestringstrening, alternativ pedagogikk og gode opplevelser.
Mottakelse og seertall
Både VGs og Dagbladets TV-anmelder gav den terningkast fem.
Den første episoden hadde 456 000 seere, noe som anses som svært godt. Snittet for hele sesongen var på 294 000. Premieren av andre sesong ble bare sett av 132 000.
Midnight Express
Midnight Express er en britisk-amerikansk dramathriller fra 1978 regissert av Alan Parker. Filmen handler om amerikaneren Billy Hayes som havner i et brutalt tyrkisk fengsel etter å ha blitt tatt med to kg hasj mens han er på ferie. Den internasjonale situasjonen gjør at han får en urimelig lang dom. En flukt synes som eneste mulighet for å overleve. Hovedrollen som Hayes spilles av Brad Davis, mens sentrale biroller spilles av Randy Quaid, John Hurt, Irene Miracle og Paul L. Smith. Manus ble skrevet av Oliver Stone og bygger på Hayes selvbiografi fra 1977.
Midnight Express ble belønnet med Golden Globe for beste film og to Oscar (både for manus og for musikk).
Handling
Filmen er en dramatisert versjon av amerikaneren Billy Hayes liv i et tyrkisk fengsel på 1970-tallet. I 1970 arresteres Billy Hayes av tyrkisk politi i det han er i ferd med å gå ombord på et fly i Istanbul i Tyrkia. Han blir tatt med to kilo hasj og dømmes til fire års fengsel. I mellomtiden forverres den internasjonale situasjonen mellom Tyrkia og USA. Dette gjør at Billys straff endres fra fire til 30 års fengsel. Hans fengselsopphold blir en lidelse med sult, sadisme, brutalitet og psykiske påkjenninger. Han klarer å holde ut påkjenningene, men etter en voldsepisode blir han satt på en avdeling for psykisk syke, og han innser at han må flykte for å ikke dø der.
Økonomi og popularitet
Den innbrakte 35 millioner dollar i USA og havnet på 14. plass over de mest innbringende filmene i 1978.
Produksjonskostnadene var på 2,3 millioner.
Anmelderne
Den ble godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 96 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den tre av fire stjerner, mens Leonard Maltin gav den 3,5 av 4 stjerner.
VGs anmelder gav den terningkast fem. Anmelderen i CINERAMA gav den terningkast fem i 2010.
Priser
Filmen vant seks Golden Globes, inkludert for beste film. Den vant også to Oscar, i kategoriene beste musikk og beste manus basert på annen kilde (Oliver Stone).
Annet
Filmen ble innspilt høsten 1977 på Malta. Blant annet så ble fengselscenene ble innspilt ved Fort Saint Elmo i Valletta.
Reaksjoner
Filmen er løst basert på boka. I virkeligheten ble ikke Hayes utsatt for noe voldtektsforsøk. Han tok heller ikke livet av sin fangevokter. I et amatøropptak fra 1999, i forbindelse med Filmfestivalen i Cannes, uttrykte Hayes i et intervju skuffelse over filmen og forteller om sine virkelige hendelser i fengselet. Han reagerte særlig på filmens fremstillingen av tyrkerne. I ettertid har også Oliver Stone beklaget hvordan det tyrkiske folk ble fremstilt i filmen. Filmen vakte forøvrig store protester fra tyrkisk hold da den kom.
Boa Viagem
Boa Viagem er en kommune i delstaten Ceará i nordøstregionen av Brasil.
Ripley County (Missouri)
Ripley County er et fylke i den amerikanske delstaten Missouri.
Kylie Palmer
Kylie Palmer (født 25. februar 1990) er en australsk svømmer, som spesialiserer seg i frisvømming. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok sølv på 200 meter fri stafett. Hun har også et gull fra Sommer-OL 2008.
Sterbas pansermalle
Sterbas pansermalle er en art i gruppen Corydoras. Det er en tropisk fisk som blir ca. 6,5 cm lang. Den skiller seg fra andre Corydoras med sine hvite prikker på hodet fra øynene ned til munnen. Den forveksles noen ganger med Corydoras haraldschultzi; forskjellen er at sistnevnte har et mønster av svarte prikker på hvit bakgrunn på hodet, altså motsatt av Sterbas pansermalle.
Sterbas pansermalle er en populær akvariefisk. Det er en stimfisk og bør holdes i grupper på fem eller flere individer. I naturen lever den i bløtt, surt vann. Arten er imidlertid hardfør, og akvariedrettede eksemplarer er tilpasset mer varierte vannverdier. Da den tolererer varmere vann enn de fleste andre Corydoras-arter, regnes den som en høvelig bunnfisk i discus-akvarier. Arten er også tilgjengelig i en albino- og en svart variant.
Den foretrekker en temperatur mellom 24 og 28 °C, en pH mellom 6,0 og 7,5, og en hardhet på 1-10 °dH.
Navy Yard (Washington, D.C.)
Navy Yard, også kjent som Near Southeast, er en bydel langs Anacostiaelven i USAs hovedstad Washington, D.C.. Den var i lang tid t indistriomrdet, men har gjennomgått en utvikling siden 1990-årene slik at bydelen er blitt mer blandet. Omkring halvparten av området dekkes av flåteverftet Washington Navy Yard, men det er også regjeringsbygninger her. Et stort idrettsanlegg for baseball er under bygging. Resten av området er en blanding av forretningsbygg og boliger.
Orchard Lake Village
Orchard Lake Village er en by i Oakland County i den amerikanske delstaten Michigan. Byen er en velstående forstad til Detroit. Orchard Lake Village er rangert som den syvende rikeste byen i Michigan per innbygger. Byen grenser til West Bloomfield Township i nord, vest, og sør, og Keego Harbor i øst.
Oluf Budde
Oluf Christophersen Budde (født 7. november 1682 i Lille Fosen (senere Christianssund), død 11. januar 1744 på Nøtterø) var en dansk-norsk sjøoffiser.
Orchard Lake Village
Ifølge United States Census Bureau er byens areal 10.6 km² hvorav 6.7 km² er land og 3.9 km² er vann. Orchard Lake, Cass Lake og Upper Straits Lake ligger alle i eller delvis i byen. Terrenget er rullende og området har mye skog og parker.
Oluf Budde
Han var sønn av kaptein Christoffer Budde (d. 1701) og hustru Dorthe Melchiorsdatter Qvintler (d. 1700). I 1700 ble han student, og fungerte etter farens død som huslærer for sine yngre brødre. I 1704 oppga han studiene for å gå i engelsk sjøtjeneste. I 1710 ble han antatt som styrmann og samme år forfremmet til månedsløytnant i den dansk-norske flåten. I 1715 ble han fast offiser, og avanserte etter hvert til kommandørkaptein.
I 1712 var han med fregatten Hejren som i kamp mot svenske krigsskip ble senket av Vita Örn. Størstedelen av besetningen og Budde ble reddet. I 1715 deltok han under Christian Carl Gabel i affæren på Kolberger-Heide. Fra 1719 til krigens slutt var han Tordenskjolds flaggkaptein ombord i linjeskipet Laaland, i oktober samme år ledet han angrepet med den svenske flotilje som lå i Gøteborg. I 1722 ble han ansatt ved innrulleringen i Norge og døde som overlos i det sønnenfjelske Norge den 11. januar 1744 på gården Ørsnæs på Nøtterø.
Budde ble den 27. september 1726 i Atraa kirke gift med Petronelle Kirstine Green, datter av sogneprest i Tinn, Peder Fredriksen Green og Mette Røyem. Buddes vei på Nøtterøy er oppkalt etter ham.
Eksotoksin
Eksotoksin er et løselig protein som blir skilt ut av en mikroorganisme, inkludert bakterier, sopp, alger og protozo. Et eksotoksin kan forårsake skade på verten ved å ødelegge celler eller ved å forstyrre stoffskiftet. Både gram negative og gram positive bakterier produserer eksotoksiner. Eksotoksiner kan sekreres eller, slik som endotoksiner, bli frigitt ved lysering av cellen.
Tanganyikabanen
Tanganyikabanen (opprinnelig Ostafrikanische Zentralbahn) er en jernbanestrekning i den østafrikanske staten Tanzania. Den går mellom byen Kigoma ved Tanganyikasjøen og Dar-es-Salaam ved kysten. Den forvaltes av Tanzania Railways og er ved siden av TAZARA Tanzanias viktigste strekning.
Anlegget av banen ble startet 1905 i Dar-es-Salaam, som på den tiden var hovedstad i Tysk Østafrika. Det var det andre jernbaneprosjektet etter Usambarabanen, der byggingen ble startet 1893. I begge prosjektene ble meterspor valgt. Traséen fulgte et stykke de gamle karavanerutene til Tabora. 1907 hadde strekningen nådd byen Morogoro, 200 km fra kysten, og 1909 Kilosa. 1. februar 1914 sto hele strekningen på 1252 km til Kigoma ved Tanganyikasjøen ferdig, dagen før første verdenskrig ble utløst. Etter noen mindre ombygninger på tilsammen 33 km langs strekningen ble den offisielt åpnet 15. mars 1914. Strekningens reisetid var knapt 58 timer ved åpningen, dagens rutetabell angir 40 timer.
Etter krigen ble noen sidebaner bygd av den britiske mandatsforvaltningen, og etter at Tanzania ble uavhengig ble det bygd en forbindelse mellom Ruvu langs Tanganyikabanen og Mruazi på Usambarabanen.
Det er planlagt å oppgradere den 982 km lange traséen mellom Dar-es-Salaam og Isaka på sidebanen til Mwanza til normalspor, med sikte på å forlenge strekningen til Kigali i Rwanda.
Holocaust i Hellas
Holocaust i Hellas var utryddelsen av jødene i Hellas under andre verdenskrig. De fleste ble drept etter deportasjon til Auschwitz under den tyske og bulgarske okkupasjonen av landet. Mellom 80 og 90 % av landets rundt 75,000 jødiske innbyggere, hvorav to tredjedeler bodde i Thessaloniki, ble drept på etter deportasjon til utryddelsesleirene Auschwitz og Treblinka. I Thessaloniki overlevde 5 % og det gamle jødiske samfunnet der ble utslettet. Dette var den laveste andelen overlevende på Balkan og blant de laveste i Europa.
De fleste jødene i Hellas ble deportert til dødsleirene i perioden mars-august 1943, noen også sommeren 1944. Transporten gikk med kuvogner på jernbanen via Serbia, Kroatia og Wien. Deportasjonene ble organisert av Adolf Eichmann og hans medarbeidere i Gestapo. Den italienske okkupasjonsmakten tillot ikke deportasjoner fra sin sone. Deportasjoner i den tidligere italienske sonen fortsatte sommeren 1944 etter at de allierte hadde inntatt Roma.
Friidrett under Middelhavslekene 1991
Friidrett under Middelhavslekene 1991. Friidrett var en av flere sporter under de ellevte middelhavslekene som ble arrangert i Athen i Hellas i perioden 28. juni til 12. juli 1991. Det var ellevte gangen som friidrett var med på programmet under Middelhavslekene. Det ble konkurrert i trettiåtte øvelser, tjuetre for menn og femten for kvinner. Italia ble beste nasjon med elleve gullmedaljer foran Frankrike med åtte.
Holocaust i Hellas
Thessaloniki
De fleste jødiske grekere var av sefardisk opphav og snakket ladino (også kjent som judezmo), Thessaloniki ble sentrum for sefardiske jøder som ble fordrevet fra spansk territorium i 1492 etter Alhambradekretet utstedt av Ferdinand Isabella, og tatt i mot av den osmanske sultanen. Byen hadde før den sefardiske innvandringen et jødisk samfunn med over 2000 års historie. Thessalonikis befolkning vokste betydelig fra rundt år 1500 og innbyggerne var for en stor del jødiske. De sefardisk jødene satte sterkt preg på byen og dominerte etterhvert byens økonomiske, kulturelle og politiske liv. Det første trykkeri for tekster på hebraisk og ladino ble etablert omkring 1513. Salonika var 1500 til rundt 1900 et betydelig sentrum for utgivelse av jødiske religiøse tekster. Biblioteker og private hadde omfattende samlinger av jødiske bøker.
Fra middelalderen av innvandret enkelte askenaser til Thessaloniki. Det var senere en viss innvandring av jøder fra andre deler av Balkan til Thessaloniki særlig etter at sultanen på 1800-tallet mistet herredømmet over Bulgaria, Serbia og Hellas mens Thessaloniki forble osmansk. Jødene søkte tilflukt i områder under osmansk kontroll. Etter pogromene i Russland i 1881 og 1903 søkte en del jøder fra Russland tilflukt. Thessaloniki kom under gresk herredømme i 1913 etter Balkankrigene. Etter første verdenskrig gjorde tilstrømming av etniske grekere fra det østlige Trakia og fra Anatolia til at jødene ble i mindretall i Thessaloniki. Blant grekerne vokste det i mellomkrigstiden frem nasjonalistiske og tildels antisemittiske bevegelser som angrep jødiske innbyggere.
Hellas ellers
Fra rundt 1500 innvandret anslagsvis 125.000 sefardiske jøder til Hellas. Den eksisterende jødiske befolkningen i blant annet Thessaloniki ble for en stor del assimilert i tilflytternes språk og religiøse tradisjon. I blant annet Epirus besto romaniotes som en adskilt folkegruppe. På Dodekanesene og De joniske øyer ble italienske tradisjoner populære blant jødene der på 1800-tallet, mens fransk ble det intellektuelle språket blant overklassen i Thessaloniki.
Det osmanske riket (som inkluderte store deler av Hellas) var multietnisk og de etniske gruppene var ofte offisielt anerkjent med en viss grad av selvstyre. Under den greske staten fra 1821 ble jødisk identitet og minoritet mer utsatt. Salonika (gresk: Thessaloniki) ble annektert av Hellas i 1912 etter Balkankrigene og på det tidspunktet utgjorde de sefardiske jødene knapt halvparten av byens innbyggere. Jødene i Thessaloniki merket den greske statens tiltak for «hellenisering» av byen. Et stort antall greske ortodokse flyktninger ankom fra Anatolia etter uroligheten 1919-1922 noe som gjorde Thessaloniki til en overveiende gresk by. I 1927 stiftet etnisk greske kjøpmenn som flyttet inn fra Anatolia det nasjonalistiske partiet Εθνική Ένωσις Ελλάδος (Ethniki Enosis Ellados, EEE, den nasjonale union for Hellas). Partiet var antisemittisk og motstandere av byens store jødiske befolkning.
På Rhodos var jøder bosatt særlig i La Juderia etter at de ble fordrevet fra Spania i 1492. Jødene ble ønsket velkommen av islamske herskeren av det ottomanske riket.
Forfølgelse og deportasjon
Eichmann sendte i slutten av 1942 assistentene Dieter Wisliceny og Alois Brunner til Athen der de informerte den tyske militære ledelsen i Hellas om at jødene var en femtekolonne som måtte evakueres i tilfelle allierte landgang. Wisliceny, leder for Sonderkommando der Sicherheitspolizei für Judenangelegenheiten in Saloniki- Ägais Kommando, fortalte at jødene skulle flyttes til et «kompakt bosettingsområde» der de skulle arbeide for den tyske krigsindustrien. De militære hadde allerede vist liten vilje til å gjennomføre en fullstendig «jødeaksjon» i Hellas. Günther Altenburg, den sivile tyske administratoren i Hellas, forsøkte å begrense aksjonene ved å bruke samme uthalingstaktikk som sin italienske motpart i den italienske sonen.
Trakia og Makedonia
Bulgaria var alliert med Hitlers Tyskland og det bulgarske regimet satte seg mot utlevering av sine egne jødiske borgere. I den østlige delen av gresk Makedonia og i gresk Trakia, som Bulgaria annekterte i 1941, fikk ikke jødene beskyttelse av bulgarske myndigheter. Myndighetene i Sofia trakk et skarp skille mellom jødene i de annekterte områdene og jødene i «det gamle kongedømmet Bulgaria». Fra disse områdene ble det deportert 11,000 jøder til utryddelsesleirene i mars 1943. Deportasjonene skjedde etter en avtale fremforhandlet av Theodor Dannecker, Adolf Eichmanns utsending i Bulgaria. Eichmann reserverte 26 tog til operasjonen. Transporten gikk til Treblinka der alle ble avlivet. Ofrenes eiendom ble avhendet og salgssummen (fratrukket kostnaden ved transporten til Treblinka) ble satt på en bankkonto. Deportasjoene skjedde etter tysk press samt politiske planer om å skaffe nye områder for bulgarske bosettere. Den bulgarske okkupasjonsmakten deporterte alle jødiske innbyggere fra det østlige Makedonia og fra Trakia i en stor synkronisert operasjon. Klokken 4 om morgenen 3. mars stormet bulgarske soldater og politi alle jødiske boliger i byene Kavala, Sérres, Drama, Xanthi og Komotini. I løpet av formiddagen var alle jødiske innbyggere i bulgarskkontrollert Makedonia inkludert Skopje og Bitola internert. De internerte ble fratatt penger og andre verdisaker. Dannecker noterte at aksjonen ble gjennomført uten særlig reaksjon fra den øvrige befolkningen noe som ifølge Dannecker skyldtes at jødene ikke var særlig assimilert. Ingen deporterte overlevde og detaljene omkring denne massakren er derfor lite kjent. De sefardiske samfunnene i området ble med dette utslettet.
Thessaloniki
Thessaloniki ble okkupert av Wehrmacht 9. april 1941. De første året av okkupasjonen ble byens jødiske innbyggere utsatt for sporadiske trakassering og undertrykking. Den relativt milde forfølgelsen av jødene der skapte en viss trygghetsfølelse. Alfred Rosenbergs utsendinger etablerte seg i byen i juni 1941 og beslagla et stort antall bøker, dokumenter og tora-ruller. Forfølgelsen av jødene i Thessaloniki begynte i juli 1942 da menn mellom 18 og 45 ble satt i tvangsarbeid. Mennene måtte stille opp på en plass i sentrum hvor de ble ydmyket offentlig noe som landets naziaviser lovpriste. I løpet av 3-4 måneder døde 12 % av mennene sendt på tvangsarbeid. Høsten 1942 eksproprierte de kommunale myndighetene den jødiske gravplassen med en halv million graver på 350 dekar. Myndighetene satte inn 500 greske arbeidere som fjernet 100.000 gravsteiner og slettet graver i strid med jødisk tro og skikk som sier at graver aldri skal slettes eller flyttes.
Dieter Wisliceny, Eichmanns assistent, kom 6. februar 1943 til Thessaloniki (omtalt som Salonika eller Saloniki) der han ledet Sonderkommando für Judenangelegenheiten (spesialkommando for jødesaker) sammen med den brutale antisemitten Alois Brunner. Rolf Günther hadde vært på plass siden januar. I Thessaloniki var omkring 40 % av innbyggerne jødiske og byen hadde tidligere hatt et flertall jøder blant borgerne. Thessaloniki var kjent som «Jerusalem på Balkan» og «Madre de Israel» på grunn de mange jødiske innbyggerne der. Jødene der var for en stor del av sefardisk herkomst og snakket ladino som var lett å skjelne fra gresk. I Thessaloniki innførte Dieter Wisliceny den gule stjernen, gettoisering og andre forberedelser til deportasjon av jødene. Gettoene var inngjerdet og hadde vakter. Jødene fikk ikke lov til å være medlem av foreninger, de fikk ikke bruk telefon og trikk. For å håndheve ordrene ble det satt opp en egen politistyrke rekruttert blant annet fra den antisemittiske organisasjonen EEE. Alle jødiske familier måtte 1. mars 1943 på detaljerte skjema gjøre rede for sine eiendeler, inkludert møbler og kjæledyr.
Deportasjonene fra Thessaloniki pågikk fra 15. mars til 10. august 1943. Fra mars til mai gikk det dver tredje dag gikk et tog med omkring 2.000 personer til Auschwitz og 46.091 ble deportert i perioden. Av disse var omkring 45.200 fra selve Thessaloniki og noen hundre fra andre byer i området. Det første toget gikk 15. mars med 2400 innbyggere fra Baron Hirsch-gettoen, en slum ved jernbanestasjonen. De ble stuet inn i 40 godsvogner som ble forseglet. Fem dager senere ankom toget Auschwitz hvor de arbeidsdyktige ble skilt fra og de øvrige 1791 (inkludert barna) straks ble avlivet i gasskammeret. I midten av mai ble det en pause i deportasjonene da de militære trengte arbeidskraften. Italienske representanter i Thessaloniki motarbeidet tysk arbeid med deportasjoner blant annet ved å protestere mot deportasjon av italienske borgere og hjalp personer å unnslippe deportasjon ved blant annet å gi dem falske dokumenter.
«Spesialkommandoens» hovedkvarter i Thessaloniki ble fylt av gjenstander stjålet fra jødene i byen. Wisliceny hevdet at han bare var tilskuer til den omfattende plyndringen. Ved rettsoppgjøret etter andre verdenskrig fortalte Wisliceny at det var omtrent 50,000 jøder av spansk herkomst i Salonika og hans team hadde deportert omtrent 54,000 jøder fra Thessaloniki og Makedonia til Auschwitz. Han fortalte i retten at deportasjon til Auschwitz innebar den «endelige løsningen» det vil si drap og tilintetgjørelse av jødene.
Resten av Hellas
I slutten av mars 1943 var Wisliceny en tur til Athen for forklare statsminister Konstantinos Logothetopoulos (1878–1961) om gjennomføring av de antijødiske tiltakene i landet. Britisk etterretning kjente til dette fordi telegramutveksling (blant annet med Eichmann) om saken ble fanget opp. Logothetopoulos klaget over behandlingen av jødene, blant annet etter press fra erkebiskopen i Athen, og fra greske organisasjoner.
Hong Yong-jo
Hong Yong-jo (født 22. mai 1982) er en nordkoreansk fotballspiller som spiller for FC Rostov i Russland. Han spiller på midtbanen.
Richard Hope
Richard Hope er en britisk skuespiller.
Hope er født i Kettering og er vokst opp i Norfolk. I årene 1967–1971 gikk han på Oakham School i Rutland, og fra 1972–1976 trente han ved National Youth Theatre of Great Britain. Hope er særlig kjent fra TV-serier, men ses også på teaterscenen.
Sir Laurence Olivier hjalp Hope til sin første, profesjonelle jobb som TV-skuespiller i Saturday, Sunday, Monday fra 1978 – som Oliver selv produserte og spilte i – og de arbeidet igjen sammen på Brideshead Revisited.
Holocaust i Hellas
Resten av Hellas
I mai 1944 fikk Burger i oppdrag av Eichmann å fullføre deportasjonene fra den tidligere italienske okkupasjonssonen. Jødiske innbyggere på øyene ble deportert til slutt. På dette tidspunktet hadde de allierte tatt kontroll over Roma. På de joniske øyene protesterte noen tyske militære kommandantene av strategisk grunner og dels av moralske grunner. De 1795 jødene på Korfu ble 8. juni 1944 satt på den tyske marinens lektere og ført mot Athen der de ankom 21. juni og straks deportert til Auschwitz. De lokale greske myndighetene på Korfu annonserte frydefullt at de endelig var kvitt jødene. De 275 jødene på Zakynthos overlevde etter at den tyske kommandanten Paul Berenz unnlot å gjennomføre deportasjonen. Press fra borgermesteren og fra biskop var trolig medvirkende til Berenz' beslutning. De 340 jødene på Kreta ble satt på en tysk båt mot Pireus 7. juni; båten ble senket av britisk marine og alle omkom. Deportasjonen fra Dodekanesene ble gjennomført til slutt.
Rhodos og Kos
Rhodos ble okkuperte av italienske styrker i 1912. De rundt 1650 jødene på Rhodos sammen med noen få jødisk innbyggere på Kos ble fraktet med båt 23. juli til Athen og ankom Auschwitz med tog 16. august. Sammen med jødene fra Korfu var dette den lengste transportruten til Auschwitz. Noen få overlevende kom tilbake i 1945 og fant at boligene deres hadde blitt overtatt av andre etter deportasjonen. De fleste overlevende forlot Rhodos etter noen måneder og sluttet seg til slektninger i andre land. Synagogen ble stående til nedfalls. Holocaust-monument i byen angir at 1604 av 1650 ble myrdet.
Frigjøring
Hellas ble frigjort i oktober 1944, to måneder etter den siste deportasjonen.
Carina Christensen
Carina Jelling Ørnbo Christensen (født 8. november 1972 i Fredericia) er en dansk næringslivsleder og konservativ politiker. Hun var medlem av Folketinget 2001–2011 og hadde flere ministerposter i Anders Fogh og Lars Løkke Rasmussens regjeringer.
Liv og virke
Hun gikk gymnaset i Middelfart og studerte så internasjonale forhandlinger (en kombinert økonomisk og språklig-kulturell utdannelse) ved Syddansk Universitet i Odense. Hun ble uteksaminert med graden cand.negot. i 1998. Hun arbeidet ved Europaparlamentet og Odenses representasjonskontor i Brussel før hun gikk inn i ledelsen i familiens møbelfabrikk i Middelfart.
Christensen var valgt til Folketinget fra Fyns amtskrets 2001–2007 og – etter omleggingen av valgkretsene – fra Sydjyllands storkrets 2007–2011. Hun var også medlem av Fyns amtsråd. I 2006 ble hun familie- og forbrukerminister i Anders Fogh Rasmussens andre regjering, så etter valget i 2007 transportminister i Anders Fogh Rasmussens tredje regjering. Hun var kulturminister i samme regjering og i Lars Løkke Rasmussens første regjering 2008–2010. Deretter var Christensen de konservatives politiske ordfører i Folketinget frem til valget i 2011, da hun ikke ble gjenvalgt og besluttet å trekke seg fra politikken.
I 2008 ble hun utnevnt til kommandør av Dannebrogordenen.
Yang Wenyi
Yang Wenyi (forenklet kinesisk: 杨文意; tradisjonell kinesisk: 楊文意; pinyin: Yáng Wényì; født 15. februar 1972 i Shanghai) er en kinesisk tidligere svømmer som under sommer-OL 1992, i Barcelona, vant gullmedalje på 50 m frisvømming. Hun tok også sølvmedalje på samme distanse under sommer-OL 1988, i Seoul. Hun har i tillegg en gullmedalje fra sommer-Universiaden i 1991, Sheffield, og en sølvmedalje fra Stillehavslekene i 1989, Tokyo.
Ekkotekniker
Ekkotekniker er den norske betegnelsen på en ultralydtekniker som utfører ekkokardiografi, det vil si ultralydundersøkelse av hjertet. I Norge har ekkoteknikerne gjerne en relevant og helsefaglig treårig høyskoleutdannelse som for eksempel sykepleier eller radiograf i bunnen. Deretter tas et to-årig deltidsstudium ved Norges teknisk-vitenskapelige universitet (NTNU), Videreutdanning i ultralyd for hjerte og kar. Utdanningen har eksistert siden 2011, og gir tilsammen 60 studiepoeng. I Norge jobber alle ekkoteknikere i nært samarbeid med kardiologer.
Katarina Bengtsdotter Gylta
Katarina Bengtsdotter Gylta, offisielt latinskt navn Catharina Benedicta (født omkring 1520, død den 3. juni 1593) var en svensk nonne, som var abbedisse i Vadstena kloster to ganger: 1553-64 og 1565-93. Hun var den nest siste abbedissen i Sverige og i Vadstena etter reformasjonen og før 1900-tallet, og spilte en viss rolle under Johan IIIs oppmykningspolitikk overfor katolisismen.
Bakgrunn
Hun var barn av riksrådet og adelsmannen Benkt Pedersson Gylta (død 1520) og Brita Bengtsdotter Lillie (død 1560), søster til Bengt Gylta (1514-1574) og Jöran Gylta.
Katarina Bengtsdotter Gylta tilhørte en slekt med tette bånd til Vadstena kloster. Hennes faster og farfar ble begge medlemmer i klostret. Hun skal ha behersket latin like godt som svensk. Hun ble valgt til abbedisse som ettertreder etter Margareta Nilsdotter 1551/53, og innehadde det til sin død i 1593, unntatt et avbrudd 1564–65, da Ingegerd Larsdotter var abbedisse. I 1555 ble til slutt den mannlige delen klosteret stengt, og de siste munkene tvunget til å dra sin vei. I 1567 klosteret plyndret og brent av dansker under Den nordiske syvårskrigen. Klosteret mottok fortsatt donasjoner, så som av dronning Karin Månsdotter og Jöran Persson under Erik XIVs sykdom. I 1568 var det 18 nonner i klosteret.
Under Johan IIIs katolskvennlige politikk opprettholdt Katarina gode forbindelser med monarken og Katarina Jagellonica. Det omtales at hun pleide å samtale med kongen på promenader i klosterhagen. I 1575 fikk klosteret under henne tillatelse til å oppta nye medlemmer igjen. Hennes brev til paven fra 1580 er fortsatt bevarte. Hun uttrykker der sin uro over at det da kun var to klostre igjen i Sverige, og at Vadstena kun hadde to katolske prester; tre år senere bare én. I 1580 visiterte pavens utsending Antonio Possevino klosteret, som da ble reformert etter den katolske kirkes nye bestemmelser, og Gylta avla da sin priorinne den tridentiske ed av 1564. I 1587 tok hun imot besøk av monarken og tronfølgeren, hvorved den første høytidelige katolske messe siden reformasjonen ble feiret. I 1592 ble det innrettet en katolsk presteskole av Anders Magnusson.
HUn avled, ble det sagt, full av bekymring over klosterets fremtid, og ble etterfulgt av Katarina Olofsdotter. Katarina var den nest siste abbedissen i Vadstena og i Sverige før oppløsningen av samtlige kloster i Sverige i 1595. Hun var dessuten den abbedisse som lengst hadde hatt embedet i Vadstenas historie, i 42 år, da ingen før hadde hatt det lengre enn 25 år.
Oslo Plaza
Bygget sto ferdig i 1989, og er tegnet av White arkitekter. Det ble åpnet den 14. mars 1990 av kong Olav V. Bygningens utseende har blitt kritisert, noen har kalt den «Hotell hoggjernet».
Bygningen eies i dag av Wenaasgruppen, men selve hotelldriften utøves av Rezidor Hotel Group.
Barneidrettsskole
I en idrettsskole forventes det allsidig og variert aktivitet både innendørs og utendørs. Alle deltakere skal utfordres utfra egne forutsetninger og hjelpes i gang gjennom lekpregede øvelser. Stimulering og utvikling av grunnleggende bevegelsesmotorikk er utgangspunktet for aktiviteten. Norges idrettsforbund mener idrettsskolene passer for barn under 12 år.
Epitop
En epitop, også kjent som antigendeterminanten, er innenfor immunologien den delen av antigenet som blir gjenkjent av immunsystemet ved hjelp av et antistoff, en B-cellereseptor eller en T-cellereseptor. Et antigen som man er immunisert mot har vanligvis flere epitoper som immunsystemet har dannet antistoffer mot. Dette gir en bedre immunologisk beskyttelse.
Den delen av antistoffet som gjenkjenner epitopen kalles en paratop.
Antigene
Barneidrettsskole
En del barneidrettsskoler bryter med fleridrettstanken og tilbyr aktivitet rettet mot en idrett. Fotballskoler, håndballskoler, alpinskoler og skiskoler er eksempler på dette.
Rest of the best vol 2,5
Rest of the best Vol 2,5 er et samlealbum av Prima Vera. Etter Herodes Falsks ønske ble den trykket i 50 eksemplarer og solgt som premiere-artikkel 26. september 2000 ved salgsboden til Sentrum Scene i Oslo da Prima Vera hadde premiere på sitt show Prima Vera (a)live 2000.
Samlealbumene Absolute Prima Vera og Prima Vera Show ble utgitt henholdsvis i 1994 og 1999. De inneholdt mange av gruppens sanger fra de opprinnelige vinylalbumene, men mange spor uteble derfra. Derfor ble det til at en fan av gruppa, førte de uteblivende spor fra vinylalbumene over til sin datamaskin og brente en privat CD. Tre ekstra CD-er ble tildelt medlemmene av Prima Vera noen dager før nevnte premiere. Det var da sanger fra albumene Prima Vera, Brakara, Salmer og sanger vi gjerne hiver, Best of Ebba, Den 5te og Ha ha he he ho! (De gærne har'e godt) som ble overført i og med at de var «rene» humoralbum. Brakara ble senere reutgitt på CD i 2001.