cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Risikokapital
Bakgrunn
En risikokapitalist (også kjent som en VC) er en person eller et investeringsfirma som deltar i ventureinvesteringer, og disse venturekapitalistene er forventet å bidra med ledelses- og teknisk ekspertise så vel som kapital i forbindelse med sine investeringer.
Et risikokapitalfond refererer til en gruppe investeringsverktøy (ofte LP eller LLC) som primært investerer i finansiell kapital av tredjepartsinvestorer. Dette innebærer at risikoen forbundet med investeringen er for stor for et standard kapitalmarked eller for en bank.
Risikokapital er også assosiert med jobbanskaffelse, kunnskapsøkonomi og brukt som en måleenhet av innovasjon innenfor en sektor eller et geografisk område.
Risikokapital er mest attraktiv for nye selskaper med begrenset erfaring og for de som er for små til å kunne etablere nødvendig finansiering i offentlige markeder. De har heller ikke nådd det punktet hvor de kan fremskaffe banklån eller gjeldanskaffelse generelt. I utbytte mot risikoen venturekapitalisten påtar seg ved å investere i mindre utviklede selskaper, overtar han en signifikant kontroll over selskapets valgmuligheter, i tillegg til en signifikant del av selskapets eierskap (og som konsekvens, tilfører verdi)
Unge selskaper som ønsker å fremskaffe risikokapital må kunne tilby en kombinasjon av ekstremt sjeldne kvaliteter, som innovative teknologier, potensial for hurtig vekst, en velutviklet forretningsplan og en imponerende ledelsesgruppe. Det er typisk at investorene i VCs avslår 98% av mulighetene presentert for dem og dette reflekterer sjeldenheten av denne kombinasjonen.
Historie
Med noen få unntak, var privat egenkapital selve domenet for velstående individer og familier på tidlig 1900-tallet. Vanderbilts, Whitneys, Rockefellers og Warburgs var investorer i private selskaper som tydelig skilte seg fra andre på denne tiden. I 1938 hjalp Lawrence S. Rockefeller til med finansiering til etableringen av Eastern Air Lines og Douglas Aircraft, og Rockefeller familien hadde store eierandeler i mange selskaper. Eric M. Warburg grunnla Warburg Pincus, som endelig ble Warburg Pincus, med investeringer i oppkjøp og Venture Capital.
The Girl Reporter
The Girl Reporter er en amerikansk stumfilm fra 1910.
Handling
May Merrill og Will Marshall er kjærester, og arbeider begge som reportere for Daily Wave. Men Will forlater avisen for å begynne i stillingen som privat sekretær for Blake, en kommissær. Kort tid etter at Will tar opp sitt nye arbeid, blir Blake truet med eksponering og straff etter å ha blitt anklaget for å ha akseptert en bestikkelse.
Men for å redde seg selv, får Blake det til å se ut som Will er den skyldige. May sendes for å undersøke saken, på vegne av avisen. Når hun oppdager at Will blir anklaget, bestemmer May seg for å bruke all sin tid på å renvaske ham.
Yates County
Yates County er et fylke i den amerikanske delstaten New York. Det har 24,621 innbyggere. Fylket har sitt navn fra guvernør Joseph C. Yates.
Fylket ble grunnlagt 5. februar 1823.
Verdensrankingen i snooker 1989/1990
Verdensrankingen i snooker 1989/1990 er verdensrangeringen av de 32 beste snookerspillerne i verden for sesongen 1989/1990.
Rangeringen er basert på prestasjonene spillerne gjorde de to foregående sesongene, altså sesongene 1987/1988 og 1988/1989.
Melillas flagg
Melillas flagg er blått og har byens tradisjonelle våpenskjold i midten av duken. Våpenet viser to kurver som det kommer slanger ut av, det hele innenfor en bord som viser Castillas borg og Léons løve. Skjoldet flankeres av et annet spansk rikssymbol, herkulessøylene. Disse er også å finne i Spanias riksvåpen. Flagget ble fastsatt ved lov av 13. mars 1995.
Hisdal naturreservat
Hisdal naturreservat er et 16 392 dekar stort naturreservat i Bykle kommune. Det ble opprettet 19. desember 2008 og ligger sør for Botsvatn og Steinsbuskardet-Hisdal biotopvern. I sør ligger Ljosådalen naturreservat og i vest grenser Hisdal naturresrvat til Setesdal Vesthei Ryfylkeheiane landskapsvernområde. Verneområdestyret for Setesdal Vesthei Ryfylkeheiane landskapsvernområde er forvaltningsorgan for området.
Formålet med vernet er å ta vare på et viktig kalvingsområde for villrein og et stort skog- og heieområde som er representativt for Indre Agder med en furuskog hvor trærne har uvanlig store dimensjoner.
Superstition
Filmen er også kjent under tittelen The Witch.
Handling
Den unge pastoren George Leahy og familie flytter inn i et gammelt og øde hus i New England som ryktes å være besatt av en ond ånd. Huset har stått tomt i en årrekke og ytterst få av stedets lokale innbyggere tør nærme seg stedet siden en rekke mystiske dødsfall har rammet tilfeldig besøkende. Etterhvert som den nye familien flytter inn begynner en rekke merkelige og uhyggelige ting å skje. Mennesker forsvinner eller blir drept på de mest uforklarlige og groteske måter. Da Leahy begynner å granske husets forhistorie finner han ut at tomta i 1692 var åsted for henrettelsen av en heks. Nå ønsker heksas ånd hevn over de som har bosatt seg der og pastorens og hans familie står midt i «skuddlinjen».
Om filmen
Den ble innspilt i Silver Lake, Los Angeles.
Superstition fikk på grunn av dens voldsskildringer problemer med filmsensuren i flere land. I Storbritannia ble den raskt klassifisert som videovold (Video-nasty) og trukket tilbake fra videomarkedet. Den fikk samme skjebne i Norge.
I Norge
Filmen fikk ikke kinovisning, men ble utgitt på video av Novio i 1983. Den ble forbudt rundt midten av 1980-tallet.
Viktar Dasjkevitsj
Viktar Mikalajevitsj Dasjkevitsj (Ві́ктар Мікала́евіч Дашке́віч; født 3. januar 1945 i Tsjasjniki rajon i Sovjetunionen, død 31. mars 2020 i Vitsebsk i Belarus) var en belarusisk teaterskuespiller.
Christian Meyer (skihopper)
Christian Meyer (født 22. oktober 1977 i Orkdal) er en norsk tidligere skihopper som konkurrerte for Selbu IL/Trønderhopp. Han er nåværende trener for det norske kvinnelandslaget.
Viktar Dasjkevitsj
Han døde av covid-19 som ble dødelig på toppen av den kroniske lungesykdom han hadde slitt med i mange år. Han ble begrav på den ortodokse Hieorhijeŭskija-gravlunden nær Ruba.
Christian Meyer (skihopper)
Meyer debuterte i verdenscupen sesongen 1996/1997 med en 28.- og en 30.-plass i de to rennene han fikk delta i den sesongen. I sesongen 1998/1999 fikk han derimot med seg 22 verdenscuprenn. Hans beste individuelle plassering var en 6.-plass i Zakopane 16. januar 1999, og han endte på 31.-plass i verdenscupen med 168 poeng den sesongen.
I årene 2002–2004 deltok Meyer i kontinentalcupen, men uten store resultater.
Meyer har vært trener i Trønderhopp, og overtok som hovedtrener for det norske kvinnelandslaget i 2011, etter Frode Håre.
Han er også musiker.
Yunus Mallı
Yunus Mallı (født 24. februar 1992) er en tyskfødt tyrkisk fotballspiller som spiller for.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Eksterne lenker
KategoriFotballspillere for KSV Hessen Kassel
Dødgang
Dødgang, slark eller hysterese, betegner den relative bevegelsesfriheten mellom to objekter som er løst koblet til hverandre. Dødgang er et vanlig, ofte uønsket, fenomen innen mekanikk — mekaniske koblinger kan ikke lages perfekte, og slitasje øker dødgangen ytterligere.
Som et nødvendig onde, kan dødgang også bygges inn i maskiner og maskinelementer der man kan vente store temperaturforskjeller i løpet av maskinens bruk, f.eks. ved start inne i varmen og bruk umiddelbart etterpå i streng kulde.
Hysterese er det mer generelle matematiske begrepet, som går ut på at en sammenheng ikke kan representeres som en funksjon (med én returverdi), men at det for hver inngangsverdi fins en modell for mulige utgangsverdier, for eksempel et intervall, en elastisitetsmodell, eller en treghetsmodell. Ordet dødgang brukes mest om det første, nemlig intervall-modellen. En serie av koblinger med hysterese (for eksempel styresystemet på en bil) kan representeres som en kjede av hysteresemodeller — funksjoner av funksjoner (bare at de ikke er rene funksjoner). Hvis det ikke er ulineariteter i noen av koblingene, kan man finne den totale hysteresen ved å velge en vilkårlig inngangsverdi og propagere denne gjennom alle hysteresemodellene to ganger, henholdsvis ved å løse for maks- og minimumsverdi; den totale hysteresen blir da differansen mellom resulterende maks- og minimumsverdi.
Fontevraud-klosteret
Fontevraud-klosteret (også skrevet Fontevrault) ligger utenfor landsbyen Fontevraud-l'Abbaye, i nærheten av Chinon, i Anjou, Frankrike. Det ble grunnlagt av den omvandrende reformatiske predikanten Robert av Arbrissel, som skapte en ny munkeorden, ordenen av Fontevrault. De første permanente strukturene ble bygget mellom 1110 og 1119.
Historie
Klosteret var et dobbeltkloster med munker og nonner på samme sted. Ordenen opprettet flere «Fontevrist»-klostre i England. Robert av Arbrissel erklærte at ordenens leder alltid skulle være en kvinne og utpekte Petronille de Chemillé som den første abbedisse. Hun ble etterfulgt av Matilda d'Anjou, tante av kong Henrik II av England. Dette var begynnelsen på en posisjon som tiltrakk seg mange rike og adelige abbedisser i årenes løp, blant annet medlemmer av den franske kongelige familie av Huset Bourbon. Louise de Bourbon etterlot sitt våpenmerke på mange av alterasjonene hun gjorde i løpet av sin periode i stillingen. I de tidligste årene var Huset Plantagenet store velgjørere for klosteret, og mens Isabella d'Anjou var abbedisse ble Henrik IIs hustru, Eleanora av Aquitaine, nonne der i sin alderdom.
Under den franske revolusjon ble ordenen oppløst. Den siste abbedisse, madam d'Antin, døde i fattigdom i Paris. Den 17. august 1792 beordret et revolusjonært påbud evakuering av alle klostre innen 1. oktober 1792. Fra 1804 og fram til 1963 var klosteret fengsel. Da ble det gitt videre til det franske kulturdepartementet.
Per Martin Norheim-Martinsen
Per Martin Norheim-Martinsen (født 1977) er en norsk forsker, statsviter og nåværende viserektor for forskning og utvikling ved Oslomet – storbyuniversitetet. Han har særlig beskjeftiget seg med forskning på sikkerhets- og forsvarspolitiske spørsmål.
Fontevraud-klosteret
Historie
Restaureringen av klosterkirken ble fullført i 2006 under ledelse av arkitekten Lucien Magne
Per Martin Norheim-Martinsen
Utdanning og yrkeskarriere
Norheim-Martinsen har doktorgrad i internasjonale studier fra University of Cambridge. Han har tidligere arbeidet som førsteamanuensis ved Forsvarets høgskole, forsker ved Institutt for forsvarsstudier (IFS), forskningsleder ved Fafo, forsker I og forsker II ved Forsvarets forskningsinstitutt (FFI), samt som høgskolelektor ved Krigsskolen.
Han har tjenestegjort i internasjonale operasjoner i FNs fredsbevarende styrke i Libanon, UNIFIL.
Beloit College
Beloit College er et privat, ikke-kommersielt universitet i Beloit i delstaten Wisconsin, USA. Det ble opprettet i 1846.
Robert Haigh
Robert Irwin Haigh (født 27. mars 1945 i Adelaide), australsk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by, 1972 i München og 1976 i Montréal. Haigh vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Han var med på det australsk laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen bak Pakistan. Australia vant semifinalen med 2-1 mot India men tapte finalen mot Pakistan med 1-2. Haigh spilte åtte kamper i turneringen.
Per Martin Norheim-Martinsen
Vitenskapelige publikasjoner
Et utvalg av Norheim-Martinsens publikasjoner:
En utfyllende liste over Norheim-Martinsens publikasjoner, finnes på Oslomets nettside.
Beloit College
Ved universitetet var det 1 432 studenter og 136 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 28 350. Studiene gis opp til mastergradsnivå.
Fontevraud-klosteret
Kongelig gravplass
Levningene ble muligens ødelagt i løpet av den franske revolusjonen. Det er dog allment antatt at stedet hvor deres levninger i klosteret er begravd er kjent, men at den franske regjeringen ikke vil gi tillatelse til utgravning ettersom funn på et annet sted vil resultere i minsket turisme.
Annet
Jean Genet skrev om sine erfaringer som en trettiårig fange i Fontevrault i sin delvis selvbiografiske roman Miracle de la rose (1946, på svensk i 1953 som Rosenmiraklet).
1st Australian Task Force
1st Australian Task Force var et midlertidig forband på brigades størrelse som inngikk i Free World Military Forces under Vietnamkrigen. Forbandet besto av avdelinger fra Australian Army og New Zealand Army innen de fleste våpenarter. Det eksisterte fra 1966 til 1972 og opererte fra en gummiplantasje 8 km nord for Bà Rịa i Đông Nam Bộ.
Psoa
Psoa er en slekt av biller som borer i ved eller tørre matvarer. Noen arter har blitt spredt over store deler av jorden med treverk, blant annet møbler. De fleste artene lever i tropene.
Utseende
Små til middelsstore, langstrakte, sylindriske, nokså smale, hårete, blanke biller, noen gager med litt metallisk glans. De kan minne om barkbiller (Scolytinae) men kan skilles fra disse blant annet på at fasettøynene er ovale og ikke oppdelt. Hos de fleste artene er brystskjoldet (pronotum) høyt hvelvet, hetteformet, og dekker hodet sett ovenfra. Hodet er kort og bredt med små fasettøyne. Hos underfamiliene splintvedbiller (Lyctinae) og Polycaoninae er hodet fremstrakt og godt synlig ovenfra, hos de andre undergruppene er det dekket av det hetteformede brystskjoldet. Antennene er korte til middels lange og består av 9-11 ledd. De tre ytterste leddene er noe tykkere enn de øvrige og danner en avlang kølle. Fasettøynene er ovale, ikke delt av noen innskjæring. Brystskjoldet (pronotum) er nokså flatt, firkantet sett ovenfra hos splintvedbiller og Polycaoninae, hos de andre gruppene er det karakteristisk hetteformet. Den fremre, bratt nedstigende delen har gjerne tverr-rynker og ofte er fremkanten trukket ut til et par korte horn. Dekkvingene er lange og parallellsidige. De slutter bratt bak, og mange arter har bakover- eller oppoverrettede tenner i den bakerste delen, i likhet med mange barkbiller. Beina er korte, framleggene har ofte tenner eller pigger. Føttene er nokså lange, slanke og fem-leddete. Larvene er bleke, svakt C-formede, med korte hår. De har en kraftig hodekapsel med nokså små, men sterke kjever (mandibler) og korte bein.
1st Australian Task Force
Forbandet kjempet blant annet i slaget ved Long Tân i 1966, slaget om Suoi Chau Pha i 1967, og operasjon Coburg og slaget om Coral–Balmoral i 1968. Andre vesentlige stridshandlinger inkluderte slaget ved Hát Dịch i desember 1968 og tidlig 1969, slaget ved Bình Ba i juni 1969, og slaget om Long Khánh i juni 1971.
Psoa
Skadedyr
I tillegg til at noen arter kan ødelegge treverk, finnes det enkelte arter i denne familien som kan gjøre betydelig skade på lagrede, tørre matvarer. Det største problemet er den lille arten kornborebille (Rhyzopertha dominicana), som borer i tørt korn. Den har blitt spredt over det meste av verden, og kan også gjøre skade på andre tørre matvarer.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Holarktis, men mangler i Nord-Europa.
Per Martinsen
Per Asbjørn Martinsen (født 31. juli 1966) er en norsk musiker fra Tromsø som opererer under artistnavnet Mental Overdrive i sjangeren elektronika/techno. Han er også del av duoen Frost sammen med sin kone Aggie Peterson.
Med albumet Melodica i 2002 påbegynte Martinsen et samarbeid med Aggie Peterson som del av duoen Frost.
Martinsen har også vært medlem av duoen Illumination sammen med Nicholas Sillitoe.
Diskografi
Mental Overdrive
Eredivisie 2000–2001
Nederlandske Eredivisie (norsk: «Æresdivisjonen») i sesongen 2000/2001 besto av 18 fotballag. PSV Eindhoven vant mesterskapet.
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Ford Trimotor
Ford Trimotor var et tremotors sivilt transportfly, konstruert av William B. Stout, hos Henry Ford. Flyet hadde mange fellestrekk med Fokkers Model 5-AT og ble produsert fra 1926 av Henry Ford. Produksjonen av flyet pågikk frem til 1933. I løpet av denne tiden ble det produsert 198 eksemplarer. Det ble et populært fly, også som militærmaskin, og ble solgt over hele verden. I motsetning til Fords berømte biler, så produserte han ikke selv motorene. Den senere modellen (5-AT) hadde de sterkere Pratt & Whitney motorene. Flyet hadde et skrog av korrugert aluminium (bølgeblikk), som også ble benyttet på Ju 52. På samme måte som for Fords biler og traktorer så var Ford Trimotor fornuftig konstruert og relativt rimelig og pålitelig for sin tid. Den raske utviklingen som fly gjennomgikk på den tiden gjorde imidlertid at Ford Trimotor relativt raskt ble utdatert. Den overlegne Douglas DC-2 ble konstruert i 1932 og fløy for første gang 17. desember 1932. Dette flyet ble så populært at Ford mistet interessen for videre satsing på utvikling og produksjon av fly. Det skulle imidlertid ikke bli Fords siste innsats i flyproduksjon. Under den andre verdenskrig bygget han den største flyfabrikk i verden og produserte tusenvis av B-24 «Liberator» bombefly. De var likevel konstruert av andre.
Museums og veteranfy
Det finnes i dag 18 gjenværende Trimotor, flere med gyldig luftdyktighetsbevis. Et eksemplar malt i Transcontinental Air Transports farger finnes i Florida og benyttes ofte til rundflyvninger.
Peter Edvard Vorum
Vorum ble i 1933 valgt inn på Stortinget som 5. representant fra Hedmark. Han ble medlem av kirke- og skolekomiteen og ble gjenvalgt til Stortinget ved stortingsvalget i 1936.
Han meldte seg inn i Nasjonal Samling i desember 1940, og ble først ordfører i Ytre Rendal våren 1941, deretter rådmann i Åmot kommune fra april 1941 til 1945. Han var også ordfører i Åmot fra desember 1941 og til utpå vinteren i 1944.» Han var konstituert skoledirektør i Hedmark fra 1944, etter at Arne Juland ble syk. Vorum var den eneste fra Arbeiderpartiets parlamentariske gruppe fra 1936 som meldte seg inn i NS. Under landssvikoppgjøret i 1948 ble han dømt til fem års tvangsarbeid, ti års rettighetstap og tap av lærerstillingen.
Han hadde ord på seg for å ha vært en populær ordfører før krigen, men dette endret seg etter at han sluttet seg til Nasjonal Samling i 1940 og ble oppnevnt som ordfører og senere som rådmann av Quisling-regimet. Han ble i 1944 omtalt i den norskspråklige avisen Nordisk Tidende i New York i serien «Undergangsprofiler». I en ellers kritisk omtale ble det pekt på at Vorum før krigen hadde vært både en dyktig og populær ordfører. Avisen mente at han nå hadde tapt all anseelse: «ingen i Østerdalen er hatet som han – ingen har vært dypere foraktet.»
Hans kone Magna var datter av Vorums forgjenger som ordfører i Ytre Rendal, Karl Akre, og svigerinne med trekkspilleren Ottar E. Akre.
Verdenscupen i alpint 2017/18 — Alpin kombinasjon menn — Wengen
'''Det 2 verdenscuprennet i alpin kombinasjon for menn gikk i sveitsiske Wengen fredag 12. januar 2018.
Eksterne lenker
Offisiell resultatside
Saint John Parish
Saint John Parish kan referere til:
Saint Joseph Parish
Saint Joseph Parish kan referere til:
Kai Leitemo
Kai Leitemo (født 23. september 1970 i Oslo) er en norsk samfunnsøkonom og psykolog. Han er konstituert psykologspesialist ved Lovisenberg Diakonale Sykehus i Oslo. Hans arbeidsfelt er knyttet til utredning og behandling av pasienter med personlighetsforstyrrelser samt forskning. Leitemo leder et internasjonalt forskningsprosjekt hvor en søker å belyse hvilke effekter ulike aspekter ved psykologisk modning har på personlighetstrekk og personlighetsfungering samt validering av instrumenter knyttet til personlighetsfungering. Leitemo har vært professor i samfunnsøkonomi ved Handelshøyskolen BI hvor han forsket og underviste i makroøkonomi, primært på master- og doktorgradsnivå. Hans økonomiske forskning omfatter makroøkonomi med et spesielt fokus på pengepolitisk strategi og monetær økonomi. Han har publisert i flere internasjonalt anerkjente tidsskrift. I 2020 publiserte han sammen med medforfattere en artikkel som beskriv og viste betydningen av psykologisk tilknytningsevne hos deltakeren selv, de andre i gruppen samt gruppeleder for å oppnå reduksjon i interpersonlige vansker hos deltakere i gruppeanalytiske grupper. Artikkelen gir sentrale bidrag til flere forskningsfelt knyttet til fremmende faktorer i gruppepsykoterapi. Artikkelen ble publisert i Group Dynamics som regnes som det fremste internasjonale tidsskriftet for forskning på grupper.
Saint Mark prestegjeld
Saint Mark prestegjeld kan referere til:
Kai Leitemo
Samfunnsøkonomi
Leitemo er utdannet samfunnsøkonom med mastergrad (MSc) fra London School of Economics and Political Science (LSE) i 1995 og profesjonsstudiet (Cand Oecon) ved Universitetet i Oslo i 1996. Han var universitetsstipendiat i perioden 1997–1999 og disputerte for doktorgraden (Dr Polit) i mai 2001. Han mottok i 2001 Norges Bank's 4-årige pris for beste doktoravhandling i makroøkonomi. Etter stipendiatperioden ved Universitetet i Oslo var Leitemo i perioden 1999–2002 forsker i Forskningsavdelingen i Norges Bank. Deretter ble han ansatt ved Handelshøyskolen BI i 2002 som førsteamanuensis. Han ble professor i 2008 med professorkompetanse fra 2006. Hans forskning omfatter valg av pengepolitisk regime, utformingen av pengepolitikk basert på inflasjonsmålprinsipper («inflasjonsstyring»), innretningen av pengepolitikken under modellusikkerhet samt samspillet mellom penge- og finanspolitikken. I 2004 ledet han en internasjonal arbeidsgruppe som vurderte Norges Banks pengepolitikk for året 2003 (Norges Bank Watch 2004) og kom med omfattende råd om endringer i politikkutformingen. Han har videre ledet to internasjonale forskningsprosjekter finansiert av Norges forskningsråd. I juni 2010 mottok han Handelshøyskolen BIs 3-årige forskningspris for sine publikasjoner i årene 2007–2009. Han har publisert i ledende internasjonale fagtidsskrifter, blant annet Journal of Money, Credit, and Banking, Journal of Monetary Economics og Journal of Economic Dynamics and Control. Han har også deltatt på og arrangert en rekke internasjonale konferanser og workshops.
Psykolog, gruppeanalytiker og ledelse
I perioden 2009–2011 tok Leitemo utdannelse innen ledelse og organisasjonsanalyse (GOAL) ved Institutt for Gruppeanalyse og Gruppepsykoterapi (IGA) i Oslo. I 2014 ble han diplomert gruppeanalytiker etter studier ved Oxford Brooks University. Fra 2011 tok Leitemo profesjonsutdanning i psykologi ved Universitetet i Oslo. I 2014 sluttet han ved Handelshøyskolen BI for å fullføre dette studiet. Han ble Cand Psychol i 2017. Fra 2016 har han jobbet ved Lovisenberg Diakonale Sykehus i Oslo.
Saint Patrick Parish
Saint Patrick Parish kan referere til:
UFC 30
UFC 30: Battle on the Boardwalk var et MMA-arrangement i regi av UFC i Atlantic City, New Jersey, USA 23. februar 2001.
Bakgrunn
Arrangementet inneholdt to hovedkamper, en tittelkamp i lett tungvekt mellom Tito Ortiz og Evan Tanner, samt den første og eneste tittelkampen i bantamvekt mellom Jens Pulver og Caol Uno. Bantamvektklassen ble senere omdøpt til lettvekt. Arrangementet var UFC-debut for Phil Baroni, Sean Sherk og Elvis Sinosic.
UFC 30 var et vendepunkt for UFC da det var det første arrangementet til de nye eierne Zuffa LLC. Selskapet, eid av Frank og Lorenzo Ferttita og styrt av Dana White, skaffet seg kontroll over UFC i januar da de daværende eierne SEG var på vei til å bli slått konkurs. En av tingene som Zuffa endret var at utøvere i tittelkamp kunne nå velge sin egen entrésang, der det tidligere var vanlig med UFC-sangen.
Saint Paul Parish
Saint Paul Parish kan referere til:
Oscar Borg
Oscar Borg (døpt Alfred Oscar Johannessen, født 11. juni 1851 i Halden, død 29. desember 1930) var en norsk komponist. Han er mest kjent for sine marsjer for korps.
Bakgrunn og virke
Hans far var fra gården Borg, Hof i Solør, og var musikksersjant i 1. Brigades Musikkorps på Fredriksten festning i Halden. I 1870 tar Alfred Oscar gårdsnavnet Borg som etternavn og skriver A. Oscar Borg.
Som 5-6-åring slo han stortromme i farens danseorkester. Som 11-åring spilte han både fiolin, fløyte og kornett. Han hadde sitt eget «orkester» på 6-7 gutter som han arrangerte musikkstykker for, også egne. «Tistedalsgaloppen» er et av hans første komposisjonsforsøk. 13 år gammel ble han opptatt som musikkelev i 1. Brigades Musikkorps under dirigent Friedrich August Reissiger, men gjorde fra første stund full tjeneste som 1. fløytist.
Kronprins Oscar, som var preses for Musikaliska Akademien i Stockholm, fikk høre om guttens musikalske begavelse, og i 1869 ble Oscar Borg opptatt ved akademiet. I 1872 tok han musikkdirektøreksamen ved Musikaliska Akademien som bestemann i sitt kull.
Han vendte tilbake som musiker i Brigademusikken i Halden. Da Reissiger i 1881 gikk av som dirigent og instruktør for 1. Brigades Musikkorps på grunn av «høy alder og dårlig helbred», var Oscar Borg selvskreven til å overta. Et av de siste arrangementene Reissiger og Borg hadde sammen var i Halden da kong Oscar II. åpnet "Smaalensbanen" og "Dalslandsbanen" i 1879. Reissiger dirigerte og Borg spilte i korpset. Det var til denne åpningen Borg komponerte sin kjente og humoristiske "Jernbane-Galop". Fra 1872 var Borg instruktør for Saugbrugets Hornsekstett, som utviklet seg til "Saugbrugssekstetten" og Tistedalens Musikkforening under hans ledelse. Borg overtok også ledelsen av Fredrikshalds Sangforening etter Reissiger. Med dette koret oppførte han sitt hovedverk «Leif Eriksson», et dramatisk kvad for mannskor og orkester som handler om Leiv Eirikssons oppdagelse av Amerika, med tekst av pastor Hans Woll.
Borg var også sanglærer ved "Fredrikshalds offentlige høiere Almenskole" 1887 – 1915. Han komponerte melodi til mange kjente sanger, blant dem " Gud signe Noregs Land ", tekst Arne Garborg. I 1882 overtok han stillingen etter Reissiger som organist i Immanuels kirke, en stilling han hadde i 45 år.
Oscar Borg er ofte benevnt som "Norges marsjkonge" og hadde mange æresbevisninger både i Norge, Sverige og Amerika. Han fikk Kongens fortjenstmedalje i gull og var ridder av 1. klasse av den svenske Vasaordenen. Han hadde Kong Oscar IIs medalje til belønning for fortjenstlig virksomhet i gull, keiser Wilhelms Kriegs Verdienstmedalje og var æresmedlem av Sangerforbundet. Oscar Borg etterlot seg ca. 275 komposisjoner og ca. 170 arrangementer.
1. brigades musikkorps er ført videre som sivilt ensemble fra januar 2003, og har fått navnet Det Norske Blåseensemble. Ensemblet har som en av sine oppgaver å samle Borgs musikk på CD-er i original besetning og på gamle instrumenter.
Vannplaning
Vannplaning er en betegnelse for at et bilhjul under bestemte forhold mister kontakten med veibanen når den er våt. Ved kjøring på våt vei, bygges det opp en vannkile foran hjulet, og avhengig av vannmengden, bilens hastighet og dekkets mønster kan vannkilen trenge inn under hjulene og føre til at bilen verken reagerer på styring eller bremsing, siden den i praksis «flyter» på en vannpute. Hva som videre skjer, avhenger av bilens retning og hastighet i forhold til hvor kjørebanen er. I større dammer, vil vannet kunne bremse og gi sleng på bilen før den får veigrep, noe som har resultert i utforkjøringer.
Bilorganisasjonene i Norden arrangerer hvert år test av nye dekk, med sikte på bl.a. å fastlegge hastighetsområdet der risikoen for vannplaning oppstår. Pr 2010 er det fortsatt sjelden å finne dekk som ikke planer ved 85 km/t ved vannlagt veibane. (Franske motorveier har vanlig fartsgrense på 130 km/t på tørr vei, men 110 km/t for våt vei. Vannlaget vil da sjelden overstige 1 cm.)
Peugeot 504
Peugeot 504 er en bilmodell fra den franske bilprodusenten Peugeot, som ble produsert mellom 1968 og 1983 i Europa. Den er fortsatt tilgjengelig som nybil i Kenya og Nigeria. Modellen ble første gang presentert på bilutstillingen i Paris i 1968, som firedørs sedan med 1,8 liters motor. Den fikk oppmerksomhet for sitt moderne utseende og sine gode kjøreegenskaper, og vant tittelen Årets Bil i Europa samme år.
Ett år senere, i 1969, ble 504 også tilgjengelig som todørs coupé eller cabriolet, første gang vist på bilutstillingen i Genève. Modellene var mekanisk sett identiske med sedanutgaven.
I 1970 ble motoren endret til en helt ny firesylindret motor på 2,0 liter og 93 hestekrefter (i forgasserutgave) eller 104 hestekrefter (i injection-utgave). Samtidig ble en helt ny modell introdusert, 504 Diesel, som var utstyrt med en firesylindret dieselmotor på 2,1 liter og 65 hestekrefter. Senere samme år ble stasjonsvognutgaven presentert, med lenger akselavstand og en annen bakaksel.
The Darkness
The Darkness er en engelsk rockegruppe som ble dannet i Lowestoft i Suffolk i 2000. Bandet var opprinnelig bestående av vokalist, gitarist og pianist Justin Hawkins, hans gitarist og korist-bror Dan Hawkins, bassist Frankie Poullain og trommisen Ed Graham.
Sammen publiserte de albumet Permission to Land i juli 2003 før Frankie Poullain ble byttet ut med Richie Edwards. De ga de ut sitt andre og siste album, One Way Ticket to Hell... and Back, i 2005 og ble oppløst i 2006. Bandet har i senere år igjen kommet sammen og blant annet turnert som support for Lady GaGa.
Bandet kom i 2015 ut med albumet The last of our Kind.
Amfibier
Amfibier er landlevende virveldyr, som er avhengige av vann for å fullføre livssyklusen sin. Eggene legges i vann og klekker til larver (rumpetroll), som gjennomgår en metamorfose før de blir voksne landdyr. Ordet amphibios er gresk og betyr «liv på begge sider» – som henviser til at individene lever to helt forskjellige liv, et som vanndyr og et som landdyr (med noen få unntak, se under). I likhet med reptilene er Norges amfibier fredet.
Systematikk
Nålevende amfibier omfatter tre ganske lett gjenkjennelige dyregrupper: springpadder (haleløse amfibier), salamandere (haleamfibier, halepadder) og ormepadder (ormeamfibier). Disse tre gruppene er relativt nært beslektet. Fossiler og DNA-studier tyder på at de alle oppsto fra samme stamfar i perm eller trias.
I klassisk systematikk har disse amfibier status som klasse og de tre gruppene status som ordener, men amfibiene omfatter også en rekke utdødde former med stor variasjon i utseende og anatomi. De tre nålevende gruppene plasseres sammen i gruppen Lissamphibia, for å skille dem fra eldre fossile amfibier med usikker sytematisk tilknytning. De utdødde gruppene kalles ofte med en fellesbetegnelse for panserpadder. Inntil relativt nylig fantes det også en fjerde orden av amfibier tilknyttet de nålevende Lissamphibia, kalt Allocaudata, som rent anatomisk lignet på salamandere. Denne gruppen døde imidlertid ut i pliocen.
Amfibiene er søstergruppen til de resterende landlevende virveldyrene (amniondyrene).
To liv
Amfibiene gjennomgår en mer eller mindre komplisert utvikling fra de kommer ut av eggene og til de er ferdig utvokst. Rumpetrollene (larvene) er som regel utstyrt med gjeller (som hos ormepadder og salamandere beholdes hele livet), skjønt unntak finnes. De fleste springpadder og noen arter haleamfibier har ytre befruktning. Noen få amfibier føder levende unger, og fijitrefrosken og hele slekten Eleutherodactylus gjennomfører hele larveutviklingen i egget, og klekkes som små kopier av de voksne.
Anatomi og fysiologi
Lemmene er forskjellig utviklet; de mangler hos ormeamfibiene, er svakt utviklet hos de fleste haleamfibier, mens baklemmene hos de haleløse amfibiene ofte er kraftige springben. Ingen amfibier har mer enn fire fingre på forlemmene og fem tær på baklemmene. Hjertet har to forkamre og ett hjertekammer. Det er to sekkformete lunger, hvis indre overflate er glatt eller med korte utposninger; de er lite effektive, slik at dyrene for en stor del ånder med huden. Luft presses inn i lungene ved å heve en plate i gulvet i munnhulen. Lungene kan være redusert eller mangle helt, som hos Barbourula kalimantanensis blant springpaddene, lungeløse salamandere og to kjente tilfeller hos familien Hynobiidae) blant salamanderne, og en art akvatiske ormepadder.
Hodeskallen består delvis av brusk og har to leddknuter til virvelsøylen. Hos haleløse padder og halepadder er hodeskallen løslig sammenføyd med store åpninger, mens ormepaddene har en kompakt skalletak for å kunne ta seg fram gjennom jord. Det er primært ti par kranienerver til stede, et trekk til har til felles med fisk. Deres slektninger amniotiene har tolv par kranienerver. Tenner kan finnes på flere knokler i munnhulen; de er ganske små og kan mangle helt. Amfibiene er i dag i tilbakegang over store deler av verden.
Saint Peter Parish
Saint Peter Parish kan referere til:
Omar Pirrera
Carmelo Pirrera, forfatternavn Omar Pirrera, (født 10. desember 1932 i Caltanissetta på Sicilia i Italia, død 23. januar 2021 i Vallo della Lucania) var en italiensk dikter, forfatter og essayist.
Biografi
Carmelo Pirrera utdannet seg til landmåler. Han utførte dette yrket hovedsakelig i Vallo della Lucania (provinsen Salerno). Der giftet han seg i 1960 med Maria Olimpia Castellano, som fødte ham to barn.
Han bestemte seg for å bli kalt Omar for å skille seg fra sin fetter med samme fornavn (Carmelo); han var også forfatter. Han ga ut fem diktsamlinger, to romaner og en rekke historiske og litterære essay. Hans komposisjoner har dukket opp i flere nasjonale og internasjonale antologier.
Han pådro seg covid-19 på aldershjemmet han bodde i, og døde av viruset 23. januar 2021 i en alder av 88 år.
Sven Andersson
Sven Anderson (født 5. april 1910 i Göteborg, død 21. september 1987 i Stockholm) var en svensk sosialdemokratisk politiker. Han var utdannet bygningssnekker. Han blir sett på som en av de fremste sosialdemokratiske lederne i Sverige. Han arbeidet seg opp gjennom fagbevegelsen og var medlem av Riksdagen 1941–44 og 1948–79. Partisekretær 1945–48, konsultativ statsråd 1948–51, samferdselsminister 1951–57, forsvarsminister 1957–73 og utenriksminister 1973–76.
Per Kristian Vik
Per Kristian Vik (født 27. august 1947) er en norsk tidligere høydehopper som representerte TIF Viking i Bergen. Hans personlige rekord er 2,18 meter, noe som plasserer ham på delt 11.-plass på norgesstatistikken gjennom alle tider. Rekorden ble satt 7. september 1975 i Bergen.
Han er far til den norske musikeren Maya Vik.
Lichuan (Enshi)
Lichuan (利川; pinyin: Lìchuān) er et byfylke i byprefekturet Enshi i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 826,857 innbyggere i 1999.
I elva Yujiang (Yu) ligger Longqiao-demningen plassert med lokal vannkraftproduksjon.
Samferdsel
Kinas riksvei 318, en av Folkerepublikken Kinas lengste hovedveier, løper gjennom området. Den begynner i Shanghai og fører blant annet innom Wuhan og Chengdu på sin vei inn i Tibet og Lhasa og helt frem til en kinesisk grenseovergang mot Nepal i Zhangmu.
Løvfluer
Løvfluer er en middels stor familie av fluer, der mange arter er vanlige i tett vegetasjon. Mange av de vanligste artene er lyst gulebrune på farge, men det finnes et vidt spenn av farger og former.
Larvene lever av råtnende plantemateriale og de voksne fluene kan man finne i fordig vegetasjon og buskas. Det er funnet 43 arter i Norge.
Utseende
Små til middelsstore (de fleste 2-7 mm), nokså kraftige fluer. Mange av de vanligste artene er gule, men det finnes også en god del svarte og brokete arter. Brystet (thorax) har fin, men ikke tett, hårkledning og flere kraftige, mørke børster. Bakkroppen er sylindrisk. Beina er ganske lange og slanke, med rekker av lange, utstående hår på forlåret.
Vingene er ganske store og har ofte en gulaktig grunnfarge. Mange arter har mørke flekker, eller mørke striper over tverr-årene i vingen.
Hodet er sterkt varierende i formen – ofte nokså lite og rundt, men det finnes grupper der det er mye kortere enn høyt (slekten Prosopomyia) eller avflatet på oversiden og trekantet i profil (slekten Trigonometopus). Børstene på hodet er mørke og kraftige. Det sitter vanligvis to børster (orbitalsetae) ved innerkanten av hvert fasettøye, og et par framoverrettede børster mellom punktøynene som sitter bakerst i pannen (ocellarsetae), videre et par børster (postvertikale børster) bak disse som krysser hverandre. Antennene er tre-leddete og varierer mye i formen. Mange har typiske flue-antenner med korte og avrundede ledd, mens andre har det tredje leddet forlenget og stavformet. Løvfluene mangler kinnbørste (vibrissa) og munndelene er ikke påfallende, neppe synlige fra siden.
Larvene er av vanlig fluetype (maggot), uten noen bein eller vedheng, pølseformet, noe tilspisset i hode-enden. På det bakerste leddet sitter to åndehull (spirakler) på opphøyde vorter.
Liao Hui
Liao Hui er navnet til flere personer:
United Nations Protection Force
Nordic Battallion
Fra januar 1993 deltok Norge også i den nordiske bataljonen som ble opprettet i Republikken Makedonia med et mekanisert, pansret infanterikompani, en sanitetstropp, en tropp mekanikere samt enkelte elementer av stabskompaniet og stabsmedarbeidere i bataljonstaben i Nordic Battalion eller NORDBATT som den het til daglig, samt personell i FYROM COMMAND som var ledelses elementet for operasjonen i Makedonia. (FYROM er Former Yugoslav Republic of Macedonia). Sjef for FYROM Command var den danske generalen Finn Særmark-Thomsen.
Dette var en sammensatt skandinavisk enhet med ett svensk, ett finsk og ett norsk mekanisert geværkompani. En norsk Mek- og Sanitetstropp, i hovedsak svensk stabskomani og en finsk vakttropp til bataljonshovedkvareret. Oppdraget for NORDBATT var å monitorere og rapportere all virksomhet i makedonske grenseområder som kunne destabilisere og true Makedonias eksistens.
Deployering
Det svenske kompaniets ansvarsområde var fra bulgarsk grense, nord for byen Kriva Palanka, langs grensen mellom Serbia og Makedonia til straks nord om byen Kumanovo. Nordmennene overtok så på grensen mellom Kosovo og Makedonia til nord om byen Tetovo, hvorfra finnene overtok og monitorerte langs makedonsk-albansk grense til byen Debar. Bataljonen var ferdig deployert langs dette ca. 400 km lange grenseområdet i slutten av februar 1993.
Bataljonens hovedkvarter lå ved landsbyen Petrovac nær ved flylassen i Skopje. Her lå et bataljonens stabskompani som besto av soldater fra alle tre nasjonene. En MP tropp med soldater fra alle tre nasjonene, en norsk sanitetstropp, en finsk vakttropp samt bataljonstaben. Kompanienes hovedkvarter lå: Svenskene i Kumanovo sammen med en norsk bilteknisk tropp, nordmennene i bydelen Gjorge Petrov i Skopje og finnene i Tetovo.
Utførelse
Bataljonen deployerte sine styrker i observasjonsposter ved grenseoverganger og i områder det var viktig å ha kontroll med. Mellom observasjonspostene ble det gått og kjørt patruljer. Det var kontakt med makedonske grensemyndigheter og med serbiske grensevakter.
Dette viste seg å være et krevende arbeid, da ingen av de lokale politimyndigheter kunne gjøre rede for hvor de egentlige grensene var. Dermed ble det også et oppdrag i liaison mellom makedonsk og serbisk grensepoliti, som da måtte justere sine grenser inntil det hersket enighet om hvor det var akseptabelt for begge parter å ha grensen. Dette var et nitid arbeid, som måtte utføres i hvert lokale politidistrikt.
Utvidelse av styrkene
Bataljonen ble i løpet av sommeren 1993 forsterket med en redusert infanteribataljon fra Berlin-brigaden i US Army. De første FN-styrker USA noen gang hadde satt opp og som ikke sto under amerikansk kommando. NORDBATT fikk ansvar for å lære opp amerikanerne til å tenke og handle som FN-soldater og i august 1993 fikk de sin første selvstendige oppgave på grensen mot Serbia i området Ogut nord for Kriva Palanka. De amerikanske soldatene var forlagt til det militære området ved flyplassen i Skopje og med den amerikanske bataljonens ankomst ble styrken i Makedonia til en redusert brigade. Den norske brigaderen Tryggve Tellefsen, som senere ble generalmajor, var sjef for FYROM Command med hovedkvarter i Skopje.
Overgang til UNPREDEP og uttrekking av styrken
Styrken i Makedonia gikk da UNPROFOR opphørte 20. desember 1995 og IFOR overtok som en følge av Dayton-avtalen i øvrige deler av tidligere Jugoslavia, over til å hete UNPREDEP, United Nations Preventive Deployment. UNPREDEP var virksom i Makedonia til makedonske politikere anerkjente Taiwan diplomatisk, hvorved Kina som et av de faste medlemmene i Sikkerhetsrådet nedla veto mot å forlenge UNPREDEPs mandat og styrken ble trukket ut. UNPREDEP var virksom fra mars 1995 til 28. februar 1999.
Like etter brøt det ut borgerkrig i Makedonia, mellom albanere og makedonere. Se Nasjonal frigjøringshær (Makedonia)
Sjefer for UNPROFOR styrken var:
Robert de Dampierre
Robert Gaston Marie Aymar de Dampierre (født 4. desember 1888 i Orléans i Frankrike, død 18. august 1974 i Grasse) var en fransk diplomat. Han var sendemann i Oslo da Norge ble angrepet av Tyskland i 1940.
VM i pelota 2002
VM i pelota 2002 (verdensmesterskapet i pelota) ble arrangert i Pamplona i Spania i 2002.
Robert de Dampierre
Liv og virke
Robert-Gaston-Marie Aymar de Dampierre var sønn av Jeanne Louise Basset de Châteaubourg (1854–1922) og Éric de Dampierre (1851–1927). Han trådte inn i den franske utenrikstjeneste før utbruddet av første verdenskrig og var attaché ved ambassaden i Wien. I 1917 ble han ambassadesekretær i Tokyo.
Den 27. september 1920 giftet han seg med Catherine D’Ollone (1896–1926).
Fra 1924 til 1929 var han ambassaderåd i Roma. Han ble konsul samme sted i 1929 og i juli 1933 chargé d'affaires. Fra 13. mai 1936 til 26. august 1937 var han sendemann i Beograd, fra 26. august 1937 til 9. mars 1940 i Ottawa, fra 9. mars til 9. april 1940 i Oslo.
Fra august 1940 til desember 1942 var han Vichy-Frankrikes sendemann i Budapest, fra 1945 ambassadør i Santiago de Chile og fra 1948 i Stockholm.
Donald Martin
Donald Martin (født 8. februar 1940), australsk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by.
Christiania Glasmagasin
Christiania Glasmagasin (CG) er en norsk kjede med butikker, spesialisert på glass og interiørartikler. Gruppen har sin opprinnelse i fabrikkutsalget for de norske glassverkene og kan føre sin historie tilbake til opprettelsen av Det Kongelige norske Compagnie i 1739. Dettte gikk imidlertid konkurs i 1750 og blir overtatt av norske eiere. En krambod for glasstøy opprettes på Jernbanetorget i 1857, men på grunn av utbyggingen av jernbanen må utsalget flyttes til nye lokaler i postgården på Stortorvet i 1862.
Donald Martin
Martin vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Han var med på det australsk laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen bak Pakistan. Australia vant semifinalen med 2-1 mot India men tapte finalen mot Pakistan med 1-2. Martin spilte åtte kamper og scoret ett mål i turneringen.
Christiania Glasmagasin
På folkemunne blir butikken etter hvert bare kalt GlasMagasinet (se der for detaljer om butikkutsalget), og i 1887 ble tilnavnet offisielt tatt i bruk på utsalget.
Bøverbreen
Breen er på det høyeste 2040 meter over havet, og på det laveste 1420 meter over havet. Den ligger på vestsiden av Smørstabbtindan, mellom Leirhøe i nord og Falkeberget i sør.
Kommersøya
Kommersøya er en øy i Sandebukta i Holmestrand kommune i Vestfold. Den er omtrent 400 meter på det bredeste, 2700 meter lang og har et areal på 0,7 km². Det er drevet jordbruk på øya fra 1300-tallet og fram til ca. 1950. Det meste av øya er i dag vernet som naturreservat. Reservatet ble opprettet 30. juni 2006 og dekker 480 mål.
Øya ligger midt i Oslofeltet, og berggrunnen består i stor grad av kalkrike avsetninger fra den øverste (seneste) del av silurtiden. Dette gir grobunn for kalkfuruskog og kalktørrenger med en svært artsrik flora. I den sydlige delen av reservatet er det rikelig med fossiler.
Eldre navn på øya er Kumarsøen og Marmorøya.
Kalkforekomst og -utvinning
Det ble på 1700- og 1800-tallet drevet marmorbrudd og kalkutvinning. En kalkfabrikk ble etablert tidlig i 1890-årene, men gikk konkurs i 1896. Den ble da kjøpt av et konsortium som bestod av O. Breda, byggmester P. Lowzow og verkseier H.P Andresen. Sistnevntes part ble kjøpt av Christiania Portland Cementfabrik (CPC) i 1897. Et område sør på øya ble i 1897 solgt til grosserer Winther, som var agent for den tyske sementfabrikken Hemmoor, som var en av hovedleverandørene av importsement i Norge. Det var da planer om å anlegge sementfabrikk på øya. Norddelen av øya ble samme år solgt til Kristiania Mørtelverk.
CPC kjøpte etterhvert opp de øvrige eiere på øya gjennom oppkjøp i 1899 (fra Aigeltingers), 1908 (fra P.F. Winther) og i 1915 (fra G. Wankel). CPC fikk konsesjon av regjeringen i 1915 til oppføring av sementfabrikk. Men på grunn av tilstrekkelig tilgang på kalkstein fra Langøya til fabrikken på Slemmestad, ble dette ikke noe av selv om det ble gjort visse forberedende arbeider.
Christiania Eiendomsselskap (eid av Norcem som CPC hadde fusjonert til i 1968) solgte mesteparten av øya til Sande og Holmestrand kommuner for å sikre friluftsinteresser. En tomt ble behold for fremtidig bygging av firmahytter til Norcem. Selgerne forbeholdt seg retten til tilbakekjøp hvis det skulle bli behov for å utnytte kalksteinsforekomsten.
Don Hewitt
Don Hewitt (1922–2009) var en amerikansk journalist og nyhetsprodusent som var ansatt en årrekke i TV-kanalen CBS. Han er blant annet kjent som skaper av aktualitetsprogrammet 60 Minutes.
Hewitt ble født Donald Shepherd Hewitt i New York som sønn av Frieda (pikenavn Pike) og Ely S. Hewitt. Hans far var en jødisk immigrant fra Russland, mens hans amerikanskfødte mors familie hadde tysk-jødisk opphav.
Hewitt studerte ved New York University og startet sin journalistiske karriere ved New York Herald Tribune i 1942. Senere kom han til Associated Press. I 1948 ble han ansatt i den amerikanske TV-kanalen CBS, og her ble han resten av sitt yrkesaktive liv inntil han pensjonerte seg i 2004. Under tiden ved CBS produserte han i 1960 den første TV-sendte presidentdebatten i USA, som var mellom John F. Kennedy og Richard Nixon. På slutten av 1960-tallet fikk han gjennomslag for sin idé om programmet 60 Minutes.
Hewitt døde av bukspyttkjertelkreft i sitt eget hjem i Suffolk County i delstaten New York.
Gràcia
Gràcia er ett av de ti distriktene i den katalanske byen Barcelona. Det er Barcelonas minste distrikt, og dekker det området som tidligere het Vila de Gràcia, et uavhengig område som ble en del av Barcelona i 1897. Distriktet grenser til Eixample i sør, Sarrià-Sant Gervasi i vest og Horta-Guinardó i øst.
Den største turistattraksjonen i Gràcia er Parc Güell. Distriktet er fullt av barer, restauranter og forretninger, og har bevart atmosfæren fra da det var en selvstendig kommune, selv om det har vært en del av Barcelona i over hundre år.
Historie
Gràcia ble etablert i 1626 av en novitiat fra Carmelites som åpna Nostra Senyora de Gràcia. Gràcia var en uavhengig kommune helt til den ble innlemma i Barcelona i 1897. Utvidelsen av Eixample-distriktet på 1800-tallet førte til at byen ekspanderte nordover, og Gràcia ble en del av den.
Bydeler
Gràcia er delt inn i fem bydeler (barris):