cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Luigi Riva
Luigi Riva (født 7. november 1944) er en italiensk tidligere fotballspiller. Han er den mestscorende spilleren på gjennom alle tider.
Karrieren startet i 1962 da han gikk til klubben Legnano. Sesongen etter gikk han til Cagliari og ble der resten av karrieren, selv om større klubber viste sin interesse. Han debuteret i ligaen for Cagliari 13. september 1964, da laget tapte 2-1 for Roma. Han var toppscorer i Serie A tre ganger med Cagliari, i 1967, 1969 og 1970. Hans eneste Serie A-tittel kom i 1970.
Landslagsdebuten kom 27. juni 1965 mot. Luigi Riva spilte totalt 42 landskamper, og scoret hele 35 mål, noe som gjør ham til tidenes toppscorer for Italia. Han var med på laget som vant EM i fotball 1968.
I 1976 ble han skadet. Han forsøkte å komme tilbake, men la opp for godt i 1978. Han spilte 338 ligakamper og scoret 170 mål i løpet av karrieren.
Levy Mwanawasa
Levy Patrick Mwanawasa (født 3. september 1948 i Mufulira i Nord-Rhodesia, død 19. august 2008 i Paris) var president i Zambia fra 2002 fram til sin død i 2008.
Bakgrunn
Levy Mwanawasa var nummer to i en søskenflokk av ti barn. Han tok en akademisk grad i jura fra University of Zambia.
Tidlig karriere
Han arbeidet i private advokatfirmaer fra 1974 til 1978, da han startet sitt eget firma, Mwanawasa & Company. I 1985 arbeidet han for den zambiske regjeringen, men gikk tilbake til sin private praksis i 1986. Han forlot firmaet formelt i mars 1992.
Visepresident
President Frederick Chiluba utnevnte Mwanawasa til visepresident i desember 1991. Den 8. desember 1991 var Mwanawasa innblandet i en alvorlig trafikkulykke, der hans assistent døde på stedet. Mwanawasa fikk store skader, og ble fløyet til Johannesburg i Sør-Afrika for å få medisinsk behandling. Han ble liggende på sykehuset i tre måneder. Mwanawasa fungerte som visepresident til han gikk av i 1994.
Han oppgav korrupsjon blant ledere og ordrenekt fra kolleger som årsaker. I 1996 stilte han som motkandidat i valgkampen om ledelsen i partiet Movement for Multiparty Democracy, men tapte, og trakk seg tilbake fra aktiv politikk.
President
I august 2000 ble Mwanawasa valgt som MMDs presidentkandidat til valget i 2001. Han vant valget, som ble avholdt 27. desember 2001, og ble innsatt som president 2. januar 2002. De største opposisjonspartiene hevdet at resultatet måtte kjennes ugyldig, men valget ble godkjent av rettssystemet.
I januar 2005 bad Mwanawasa det zambiske folk om unnskyldning for at han ikke har klart å nedkjempe fattigdommen i Zambia. Om lag 75 prosent av landets befolkning har mindre enn 1 amerikansk dollar per dag å leve for, FNs indikator på absolutt fattigdom.
Men utenlandske investorer likte Mwanawasa, blant annet fordi de satte pris på hans anti-korrupsjonsinitiativer. I hans presidenttid mottok Zambia en del utenlandske investeringer. En viktig drivkraft til økonomisk vekst var mineraler. Mwanawasas politikk bidro til lavere inflasjon og fikk spedt mer av godene til de fattige. Turister og hvite farmere kom over fra Zimbabwe og det hjalp på zambisk økonomi. Mnwanawasa klarte å gjøre den zambiske by Livingstone, nær Victoria Falls, til et turistmål. Zambia mottok en relativt stor bistand og gjeldsettergivelse på grunn av sin markedsliberalisering og Mwanawasas iherdige innsats. Den økonomiske veksten var på rundt seks prosent i året.
Mwanawasa kritiserte president Robert Mugabe i nabolandet Zimbabwe. Mwanawasa var en av de første afrikanske ledere som gjorde så i all offentlighet. Da Mwanawasa døde var den zimbabwiske opposisjonslederen Morgan Tsvangirai ble en av de første som offentlig uttrykte sin sorg.
Mwanawasa ble gjenvalgt for en ny periode i september 2006. Noen dager senere utnevnte han ny regjering og utpekte Rupiah Banda som visepresident. Som Zambias president fungertte Mwanawasa også som ordførende for den regionale afrikanske samarbeidsorganisasjonen Southern African Development Community, SADC. Han var en av de afrikanske ledere som rettet kraftigst kritikk mot Zimbabwes president Robert Mugabes oppførsel samband med presidentvalget der i 2008.
Mwanawasa hadde fått et lett hjerneslag i 2006. Han fikk et nytt slag i juni 2008, under et toppmøte i Den afrikanske unionen i Sharm el-Sheikh i Egypt. Han ble fløyet til Frankrike for behandling, men kom seg aldri til hektene. Mwanawasa døde i morgentimene 19. august 2008.
Newcastle University
Universitetet i Newcastle, offisielt University of Newcastle upon Tyne, er et britisk universitet i byen Newcastle upon Tyne i det nordøstlige England.
Jean Gaertner
Jean Gaertner (født 1. november 1938) er en amerikansk volleyballspiller og høydehopper.
Hun representerte USA under Sommer-OL 1964 i Tokyo, hvor hun ble nummer 5. Hun deltok også i friidrett under Sommer-OL 1960.
Newcastle University
I 1963 ble Newcastle delt fra Durham som et selvstendig universitet. Universitetets har hatt fokus på medisin og bioteknikk. Universitetet er medlem av Russell-gruppen bestående av 24 ledende britiske universiteter, noe som kan sammenlignes med amerikanske Ivy League.
Universitetet hadde i studieåret 2013/2014 22 874 studenter, hvorav rundt 3 500 kom fra over 110 forskjellige land utenfor Storbritannia.
Rangeringer
Newcastle University ble rangert som nummer 26 av 126 britiske universiteter på Complete University Guides liste for 2016 og som nummer 29 av 119 britiske universiteter på The Guardians 2016-liste.
THE World University Rankings 2014-2015 plasserte universitetet på plass 201-225 av de 500 beste universitetene i verden. I QS World University Rankings for 2014 rangerte universitetet som nummer 127 og i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014 som nummer 201-300 av verdens universiteter.
Bas Nijhuis
Hendrikus Sebastiaan Nijhuis, også kjent som kun Bas Nijhuis, (født 12. januar 1977 i Enschede) er en nederlandsk fotballdommer som siden 2007 har hatt status som FIFA-dommer.
Biografi
Nijhuis startet som fotballdommer i en alder av 15 år. Han fikk sin debut i den nederlandske toppdivisjonen Eredivisie den 12. mars 2005, som var en seriekamp mellom SC Heerenveen og RKC Waalwijk. I 2007 ble han utnevnt til FIFA-dommer, og ble tildelt kamper på gruppespillnivå både i Mesterligaen og UEFA-cupen. I 2009 var Nijhuis en av seks dommere som dømte under Europamesterskapet for U-19 i Ukraina og Polen. I 2011 ble han også valgt ut til å dømme kamper i Verdensmesterskapet for U-17 i Mexico.
I desember 2011 var Nijhuis innblandet i en kontroversiell episode da han under andre runde av KNVB-cupen mellom AZ Alkmaar og Ajax Amsterdam valgte å utvise AZ-målvakten Esteban Alvarado. Alvarado ble angrepet av en Ajax-tilhenger som stormet banen på Amsterdam Arena, noe som førte til at Alvarado gikk til motangrep i påstått selvforsvar, og dermed påførte vedkommende flere spark. Nijhuis' avgjørelse om å vise ut Alvarado førte til at AZ Alkmaars manager Gertjan Verbeek valgte å ta laget av banen og avlyse kampen i protest mot avgjørelsen.
Rémy Maertens
Raymond «Rémy» Maertens var en belgisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen. Maertens vant en olympisk bronsemedalje i tautrekking under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det belgiske laget som kom på tredjeplass i tautrekking bak det britiske laget City of London Police og Nederland. Det var fem lag som gjorde opp om den olympiske tittelen i tautrekking i 1920. Det var siste gang den var med som olympisk sport.
Ancerviller
Ancerviller er en kommune i departementet Meurthe-et-Moselle i regionen Grand Est i Frankrike.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Ancerviller
Reidar Kristoffersen
Reidar Kristoffersen (født 24. juli 1918 i Nedre Eiker, død 7. september 1942 ved Trandumskogen) var en norsk sjåfør ved Oslo Renholdsverk, og sabotør og motstandsmann under krigen.
Han var sønn av Amalie f. Sørlie i 1891 i Lier, og Jørgen Kristoffersen (f. 1892) i Krokstadelva. Han ble gift med Hanna Lovise f. Åsvestad fra Lillehammer i 1941.
Kristoffersen var med å sloss mot Franco i den spanske borgerkrigen, og var med i krigen i Norge i 1940.
Under okkupasjonen var han tilsluttet Osvald-gruppen, som fra 1941 ble ledet av sjømannen Asbjørn Sunde. I det illegale arbeidet gikk Kristoffersen under dekknavnet «Didrik».
Kristoffersen deltok i sprengningen av Oslo Vestbanestasjon den 1. februar 1942, det mislykte likvidasjonsforsøket mot Statspoliti-legen Hans Eng i august 1942, samt i sprengningen av Statspolitiets hovedkvarter i Henrik Ibsens gate 7 i Oslo den 21. august 1942.
Han ble pågrepet i Drammen samme høst og utsatt for hard tortur, uten å sprekke, og dømt til døden 5. september.
Kendall Waston
Kendall Jamaal Waston Manley (født 1. januar 1988) er en costaricansk fotballspiller som spiller for.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Kaldbaksbotnur
Kaldbaksbotnur er et sted på Færøyene, og ligger ved enden av Kaldbaksfjørður på Streymoys østkyst. Kaldbaksbotnur lå tidligere i Kaldbaks kommuna, men ble innlemmet i Tórshavnar kommuna i 1976. Kaldbaksbotnur består kun av et gårdsbruk. Veien til nabobygda Kaldsbak ble ferdigstilt i 1977, og de to stedene fikk veiforbindelse til resten av Streymoy i 1980. Tunnelen fra Kaldbaksbotnur til Signabøur åpnet i 1992. Like over Kaldbaksbotnur ligger Mjørkadalur. 1. januar 2009 hadde Kaldbaksbotnur 8 innbyggere, mot 13 i 1985.
Per Ludvig Magnus
Per Ludvig Magnus (født 9. april 1945, død 19. juni 2015) var en norsk diplomat. Magnus var blant annet Norges ambassadør til Saudi-Arabia, til OECD i Paris, til Spania og til Kenya. Han innehadde dessuten en rekke sentrale stillinger i Utenriksdepartementet i Oslo.
Per Ludvig Magnus avla juridisk embetseksamen i 1974 og ble samme år tatt opp som aspirant i utenrikstjenesten. Han tjenestegjorde deretter ved Norges ambassader i Brasília, København og Teheran. Fra 1983 tjenestegjorde han i flere år i Utenriksdepartementet, blant annet som leder av traktatkontoret og som regionalrådgiver for de arabiske områder og Afrika. I 1991 ble han utnevnt til ambassadør i Riyadh (Saudi Arabia) og i 1992 til ekspedisjonssjef i UDs utenriksøkonomiske avdeling. På 1990-tallet hadde Magnus en rekke viktige stillinger knyttet til forhandlingene om EØS-avtalen, om norsk medlemskap i EU og Norges deltakelse i Schengen-samarbeidet.
Per Ludvig Magnus ble i 1998 utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden.
Lou Galloway
Lou Galloway (født 7. januar 1942) er en amerikansk volleyballspiller.
Wang Hongli
Wang Hongli (født 31. august 1997) er en kinesisk skøyteløper.
Han representerte Kina under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ikke kvalifiserte seg til finalen på fellesstarten.
Tirana (elv)
Tirana eller Tiranë er en elv i vestre Albania, en av elven Gjoles kildeelver. Tirana uspriner i fjellene nordvest for Tirana, nær landsbyen Dajt. Den flyter nord for sentrumsbebyggelsen av hovedstaden Tirana, og der den forener seg med elven Tërkuzë nær Prezë, endres navnet til Gjole.
Luftkrig
Luftkrig er en betegnelse for strid via luftrommet ved bruk av luftstridskrefter som fly, helikoptre og droner for å bekjempe fiendtlige luft- og bakkestridskrefter.
Historie
Ved starten av første verdenskrig (28. august 1914) var «flygekunsten» bare elleve år gammel, og flyene fremdeles ganske enkle og skrøpelige. I militær sammenheng ble flyene brukt til rekognosering for å observere og rapportere om fiendens bevegelser på bakken, samt som observasjonsposter for artilleriet.
Luftkamp
Luftkamp er strid i luften direkte mellom fly (og helikoptre). Formålet er å skyte ned fiendens fly og helikoptre, ikke nødvendigvis å drepe mannskapet ombord.
Strategisk bombing
Strategisk bombing er en militær strategi hvis endelige mål er å ødelegge fiendens muligheter for å opprettholde virksomheten i en vedvarende krig ved å ødelegge infrastruktur, lamme aktivitet og skade fienden økonomisk. Strategisk bombing er et systematisk og organisert angrep fra luften og skiller seg ut fra den taktiske delen som involverer strategiske bombefly, krysserraketter eller jagerfly som angriper fastsatte mål under organiseringen av strategisk bombing.
Forskjellen mellom taktisk og strategisk bombing kan være uklar. Oppdrag med strategisk bombing angriper vanligvis mål som fabrikker, jernbaneinstallasjoner, oljeraffinerier og byer, mens oppdrag med taktisk bombing angriper mål som troppekonsentrasjoner, kommandofasiliteter, flybaser og ammunisjonslagre. Metoden for å ankomme målet og slippe bombene, selv om det går vekk ifra strategien om strategisk bombing, er en taktisk hendelse. Strategiske bombefly er ofte store fly med lang rekkevidde, mens taktiske bombefly er relativt små, men med høyere hastighet. Likevel er ikke disse strategiene avhengig av hvilken flytype som blir brukt, men heller hvilken oppdragsløsning de blir brukt til.
Metoder
Det er tre basismetoder brukt for å levere bomber mot fastsatte mål i en strategisk bombekampanje.
Teppebombing blir utført av flere moderne strategiske bombefly som B-52 Stratofortress, og kan bære en tung våpenlast som slippes over målet på noen få sekunder. Metoden har riktignok sine svakheter i presisjon, og at bombeflyene er et lett mål for luftvernsild. Oppmerksomheten knyttet til store, uunngåelige sivile dødsfall har også gjort denne upopulær.
Bruken av smarte bomber er generelt anbefalt av to grunner. Den første er at det er mer humant fordi den har høyere treffsikkerhet, og dermed har mindre risiko for sivile ofre. Den andre grunnen er den økende ødeleggelsen forbundet med presisjonsvåpen. Teppebombing kan ødelegge et helt kvartal, men bomme på den vitale komponenten i en fabrikk. Presisjonsvåpen kan angripe den viktige komponenten til det fikserte målet og dermed øke sjansen for et vellykket resultat.
Taktisk bombing
Taktisk bombing begynte under første verdenskrig hvor piloter slapp små bomber fra den åpne cockpiten over fiendtlige styrker under seg. I løpet av andre verdenskrig ble det utviklet flere spesialiserte fly som kunne fylle rollen som taktisk bomber, men ofte ble jagerfly og angrepsfly brukt i stedet. Under Koreakrigen ble taktiske oppdrag utført av jagerfly fra den andre verdenskrig. I Vietnamkrigen ble taktiske oppdrag ledet av spesielle fly som ga sensor- og flygelederstøtte, ofte i samarbeid med infanteri på bakken.
Det er to former for taktisk bombing, nærstøtte og fjernstøtte.
Nærstøtte (Close Air Support)
Nærstøtte er når luftstyrker angriper fiendtlige bakkestyrker til støtte for egne bakkestyrker, i en kampsituasjon. Dette krever et godt samspill og kommunikasjon mellom styrkene i luften og på bakken, og fordrer som oftest at det på forhånd er gjennomført spesifikk trening på det.
Luftoverlegenhet
Luftoverlegenhet er en «tilstand», hvor egne luftstyrker har tilkjempet seg kontroll over et luftrom, slik at motstanderen bare har begrensede muligheter til å foreta motangrep med egne luftstyrker. Dette gjør at operasjoner på bakken er vesentlig lettere å gjennomføre og at luftbårne styrker kan understøtte disse med betydelig mindre tap enn ellers. Egne luftstyrker kan således operere med stor frihet over det gjeldende luftrom, uten frykt for å bli angrepet av fiendtlige fly.
Luftherredømme
Luftherredømme er steget videre fra luftoverlegenehet, og betyr at motstanderen ikke lenger har mulighet til å foreta motangrep med sine luftstyrker i det aktuelle luftrom. Egne luftstyrker kontrollerer luftrommet fullt og helt.
Christin Piek
Christin Albert Piek (født 23. januar 1889, død ukjent) var en belgisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Luftkrig
Luftherredømme
I forbindelse med for eksempel invasjonen av Normandie, ble det oppnådd luftherredømme over Normandie, og luftoverlegenhet i resten av Frankrike, samt over Tyskland.
Perlesisel
Perlesisel (Spermophilus suslicus eller Citellus suslicus) er en art jordekorn.
Kroppen er 18–25 cm lang, altså omtrent lik stor som slektningen sisel, men perlesisel har kortere hale, 3–4 cm. Det beste kjennetegnet er likevel at ryggen er dekket med hvitgule flekker på mørk bunn. Ytre ører mangler nesten helt.
Arten er dagaktiv og tilpasset et liv i åpent landskap. Mange individer lever sammen i kolonier der de tilbringer mye av tiden i underjordiske gangsystemer. Perlesisel levde opprinnelig på stepper med kort gras, men finnes også på beitemark og i vegkanter. I motsetning til sisel kan den trives på mark som pløyes.
Perlesisel er utbredt i Hviterussland, Moldova, Ukraina, Russland og den sørøstligste delen av Polen. Sisel overtar lenger vest, og på de tørre steppene sørøst i Ukraina og sør i Russland lever dvergsisel.
Fridtjof Nansen-bulevarden (Sofia)
Fridtjof Nansen-bulevarden (bulgarsk: „Фритьоф Нансен“) er en bulevard i Sofia i Bulgaria.
Gateløpet i sin helhet går langs parkanlegget ved det nasjonale kulturpalasset.
Gaten er oppkalt etter nordmannen Fridtjof Nansen. I 2012 ble det reist et monument til ære for Nansen i parken vis-à-vis gaten.
Anastasija Slonova
Anastasija Slonova (født 10. juni 1991) er en kasakhstansk langrennsløper. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste resultat var nummer 41 i skiathlon.
Takashi Ono
Takashi Ono (født 26. juli 1931 i Noshiro), japansk turner som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors, 1956 i Melbourne, 1960 i Roma og 1964 i Tokyo.
Ono ble olympisk mester i turn under sommer-OL 1956 i Melbourne. Han vant konkurransen i svingstang foran Jurij Titov fra Sovjetunionen og Masao Takemoto fra Japan. Ono vant også tre sølvmedaljer, to individuelle, i bøylehest og mangekamp og han var også med på det japanske laget som kom på andreplass bak Sovjetunionen i lagkonkurransen. Han fikk en bronsemedalje i skranke.
Fire år senere, under Sommer-OL 1960 i Roma, vant han tre gull-, en sølv- og to bronsemedaljer. Han ble olympisk mester i svingstang, hopp og i lagkonkurransen.
Espen Knudsen
Espen Ramse Knudsen (født 5. mars 1991) er en norsk fotballspiller som fra 25. januar 2021 er klubbløs.
Takashi Ono
I sitt fjerde OL, 1964 i Tokyo, vant han sin femte og siste olympiske tittel i turn med Japan som vant lagkonkurransen i mangekamp foran Sovjetunionen og Tyskland.
Ono avla den olympiske ed på vegne av deltakerne 1964 i Tokyo.
Espen Knudsen
Han har tidligere spilt for.
Knudsen debuterte for Start med et innhopp 12. oktober 2008 mot på Melløs stadion. Senere ble det flere tilfeldig innhopp. Etter gode kamper på Start 2 og godt skussmål og god innsats på aldersbestemte landslag ble Espen Knudsen i 2010 tatt opp i A-stallen til som hospitant.
Silje Karine Muotka
Silje Karine Muotka (samisk: Elle-Rávnná Eli Silje Karine, født 12. april 1975) fra Nesseby er en norsk samisk politiker som fra 21. oktober 2021 er sametingspresident i Norge. Hun er bosatt i Alta, og representerer partiet Norske Samers Riksforbund.
Utdannelse og yrkesliv
Muotka har utdannelse i juss og kulturkunnskap fra Universitetet i Tromsø – Norges arktiske universitet, og masteremner i organisasjon og ledelse fra Handelshøgskolen i Bodø.
Hun er bosatt i Alta og er prosjektleder ved Universitetet i Tromsø. Hun er gift og har to barn.
Politisk virke
Muotka har siden ungdomstiden vært engasjert i samepolitiske spørsmål og har fra 1990-tallet hatt ulike verv i samiske organisasjoner.
Muotka var medlem av Sametingsrådet fra 2013 til 2021. Da Muotka første gang tok plass i Sametingsrådet med ansvar for blant annet næring og utdanningssaker, overtok Inger Elin Utsi hennes plass på Sametinget, som hennes vararepresentant. I sametingsvalget i 2017 ble Muotka valgt inn igjen, og NSR fikk inn to representanter i Nordre valgkrets da også advokat Nils Mikkelsen Utsi kom inn. Muotka ble valgt til sametingsrådet for flertallsposisjonen i Muohtačálmmit-samarbeidet. Ansvarsområder er næring, areal, miljøsaker og regionalpolitikk.
Etter sametingsvalget 2021 ble hun valgt til sametingspresident.
Rosa nel Pugno
Rosa nel Pugno («Rosen i knyttneven», RnP) var en føderasjon av italienske politiske partier grunnlagt i 2005. Bevegelsen baserte sin ideologi på en blanding av liberalisme, sosialdemokrati, sekularisme og sentrumsradikalisme og var blant de viktigste forkjemperne homofiles rettigheter, abort og aktiv dødshjelp i Italia. RnP stilte som de av sentrum-venstre-koalisjonen l'Unione ved parlamentsvalget i 2006. Føderasjonen ble oppløst etter at deler av den bestemte seg for å slutte seg til Partito Socialista.
Føderasjonens medlemmer var Socialisti Democratici Italiani (ledet av Enrico Boselli og Roberto Villetti), Radicali Italiani (ledet av Marco Pannella og Emma Bonino), samt enkelte uavhengige medlemmer, som samlet seg i Associazione per la Rosa nel Pugno.
Tan Dun
Tan Dun (kinesisk: 谭盾, pinyin: Tán Dùn, født 18. august 1957 i Si Mao i Changsha i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk komponist bosatt i New York City.
Hans komposisjoner sammenknytter klassiske og moderne musikkelementer og binder sammen asiatiske med europeiske musikkretninger. Ved siden av orkestermusikk komponerer han operaer og filmmusikk.
I 1992–1996 oppstod hans første opera Marco Polo, som ble høyt rost av kritikere, og så fulgte i 1998 operaen Peony Pavilion uroppført under regi av Peter Sellars I 2006 kom operaen The First Emperor, uroppført under James Levine meds Plácido Domingo i tittelrollen, i New Yorks Metropolitan Opera.
Han er også kjent for å ha komponert musikken til filmene Crouching Tiger, Hidden Dragon og Hero, hvorav den førstnevnte gav ham en Oscar for beste filmmusikk.
Charles Van den Broeck
Charles Van den Broeck var en belgisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen. Van den Broek vant en olympisk bronsemedalje i tautrekking under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det belgiske laget som kom på tredjeplass i tautrekking bak det britiske laget City of London Police og Nederland. Det var fem lag som gjorde opp om den olympiske tittelen i tautrekking i 1920. Det var siste gang den var med som olympisk sport.
Mont des Alouettes
Mont des Alouettes er en bakketopp nær Les Herbiers i Vendée, Frankrike. På 1700-tallet ble ikke mindre enn sju vindmøller bygget på fjellet. I dag er det tre igjen og en av dem går fortsatt rundt. Under vendéerkrigen ble troppebevegelsene til motstanderne kartlagt fra vindmøllene. Det er målgang på Mont des Alouettes for den første etappen av Tour de France 2011.
Victor Ronander
Victor Carl Ronander (født 7. juli 1847 i København, død 3. april 1929 i Trondhjem ) var en dansk-norsk musiker, omreisende kapellmester, biblioteks- og museumsmann.
Han var sønn av konditor Carl Frederik Ronander og hustru Jacobine Pouline Tegner. Han vokste opp i en musikalsk familie i København, hvor eksempelvis faren spilte fløyte. Morbroren hans var litograf Christian Martin Tegner, som også en tid bodde i Trondhjem. Victor Ronander giftet seg i 1873 med skuespillerinne Anne Emilie Holm. Etter hustruens død giftet han seg i 1892 med Rosa Andriette Therese Jensen. Datteren Rosa Ronander ble mormor til musiker Gustav Lorentzen.
Victor Ronander utdannet seg til pianist og ble i 1872 engasjert av teaterdirektør Ludvig Gillin. De turnerte et års tid i Sverige, og spilte deretter på Christiania Tivoli. Ronander dannet sitt eget teaterensemble og turnerte i det vesentlige i Sverige og Finland. I 1892 slo han seg ned i Trondhjem som kapellmester ved revyteateret Hjorten. Ved siden av dette var han fra 1899 assistent ved Det Kongelige Norske Videnskabers Selskabs bibliotek og samlinger (nå Gunnerusbiblioteket og Vitenskapsmuseet).
Han skrev en rekke melodier, hvorav den mest kjente er «Frem kamerater» med tekst av Knut Olai Thornæs. Ronander var også en habil tegner og maler; han tegnet både historiske funn og egne motiver. Johan Daniel Landmark skrev i sin minneartikkel over Ronander:
"«Som så ofte er tilfellet med dem der er sterkt åndelig optagen, oftret han ikke tid eller opmerksomhet på sitt ytre. Dette forsømte han. Men just foreningen av det intelligente, det rørende og det burleske gav uttrykk for originaliteten i hans væsen. Derfor var det et tap for litteraturen, at Charles Dickens aldrig møtte Ronander.»"
Victor Ronanders vei på Heimdal ble oppkalt etter ham i 1964.
Japansk kjempesalamander
Japansk kjempesalamander som er hjemmehørende i det østlige Asia, er med sine 1,50 m lengde den nest største salamanderen i verden. Den lever i elveløp og ved bekker. Næringen består av fisk, kreps og frosker.
Norsk høymiddelalder og politisk-religiøs ideologi
Ideologisering i norsk høymiddelalder, dreier seg om de fremvoksende dominante verdisett og fortolkningsrammer som vokser frem i denne perioden. Religionshistoriker Gro Steinsland, fortolker begrepet ideologi som tankesystemer og fortolkningsmåter som gjennomsyrer kulturen som helhet. Gjennom ideologier får aktørene kategorier til å forklare og fortolke den naturlige og den sosiokulturelle verden de er en del av. Tett koblet til dette er innføringen av en type herredømme, der de dominante maktstrukturene legitimeres. Teologiske og andre typer religiøse elementer kan inngå som en viktig del av denne mentalitets- og samfunnsbyggingen.
De første kongesagaene
Kildemessig vil de tidligst bevarte kongekrøniker og de senere kongesagaer være av betydning, samt forskningen bygget i stor grad på disse, med vekt på overgangen fra kongens rolle som en primus inter pares, den første blant likemenn, til kongen som en rex iustus, idealet om den fredsskapende og rettferdige konge. Etter religionsskiftet, som var en gradvis prosess fra 900-tallet evt. med overgang til et nytt verdensbilde, en ny tro og nye ritualer, får vi en kulturell transformasjon og ideologiske endringer, med en overgang fra en etnisk religionsform til en universell frelsesreligion. I en lengre fase har det i praksis dreid seg om en blandingsreligion, der både norrøne og kristne elementer har eksistert sammen. De før-kristne maktuttrykk transformeres og konfronteres med de nye kristne idealer, slik at både den mentale klassifikasjonen og det fysiske landskapet endres med den nye kristne kultur og ideologi. I særlig grad kom den nye kristne religionsform og ideologi, til å få tette koplinger til herskermakten. Kristningsprosessen ble i stor grad innført fra eliten og nedover til folket. Et avgjørende skille her, vil ifølge historiker Walter Ullmann, være ideen om at kongen får sin makt fra oven, fra guddommen, eller nedenfra, fra folket som kongen må bygge sine sosiale nettverk av allianser og gjensidige forpliktelser med.
Historiker Sverre Bagge betoner sentraliteten av at kongens maktfylde speiler hans likhet med Gud. I Kongespeilet forfattet i Norge omkring 1250 og 1260, finner vi en mere utbrodert kongeideologi hvor kongen representerer det guddommelig herredømme på jorden. Kongen besitter videre det høyeste domssete på jorden, med andre ord vil kongen ifølge ideologien, kunne fungere som en slags overdommer. Videre skjenker kongen ære til guddommen ved sin virksomhet, slik at en ved å underkaste seg i undersåttlig lydighet og tjeneste, ærer kongen og dette igjen vil ære guddommen selv. Kongen fungerer som en herrens salvede, med referanser til kong David, mens tittelen herre (Dròttin) er eksklusiv for Gud alene. Trass i Guds overhøyhet over alt det jordiske, ifølge de ideologiske strukturer som bidrar til å påvirke de ulike aktørene i ulik grad, har en krystallisert en doktrine der det kongelige embetet speiler guddommen, på latin rex imago Dei. Samtidig må det understrekes at kongens rolle var intendert som en tjener som ydmyket seg for Gud og legitimerte sin makt ved blant annet å henvise til at han var et instrument for Guds vilje på jorden.
Kristningskongene.
Kristningskongene Olav Tryggvason (f.960 AD-d.1000) og Olav Haraldsson (f.ca.993 AD-d.1030) ble sagt å drive en sverdmisjon, noe som først og fremst henspiller på at de tidvis tok sterke virkemidler i bruk for å kristne landet. Et eksempel på dette finner vi beskrevet i landets kanskje aller eldste bevarte historiekrønike, nemlig Tjodrek munks "Soga um Dei Gamle Norske Kongane, " fra ca.1180. I denne geistlige kilden, som søker å berette Norgesrikets historie i grove trekk, finner vi følgende beskrivelse av Olav Tryggvasons kristning av hedningene:
"Det er ein stad i Nidaros bispedøme som heiter Mære. Der gav heidninggudane spådomssvar, vert det fortalt; og der hadde Håkon Jarl samla ei mengd avgudsbilete. Dit kom no kong Olav; og han baud til seg alle dei som sat fastast i garnet åt den range avgudstrua, dei som folk pla kalla seidmenn. Deim skyna ham at der ikkje beid boteråd med; og so dei ikkje skulde skada den unge plantinga hans, samla han dei alle i et avgudshus og let brenna upp både dei og gudebileta; det skal ha vore 80 menneske i talet, både menn og kvinnor. "
Det hører også med til bildet av kristningsprosessene de lang mere milde, uten anvendelse av fysisk makt, og retoriske fremstøtene allerede hos kong Håkon Haraldsson (f. ca.918 AD-d.961), kalt Adalsteinsfostre etter å ha fått opplæring ved den engelske kong Adalsteins hoff i Wessex, som etter at han var blitt konge i Norge, med sin maktbase på Vestlandet og i Viken, fra 931 AD, arbeidet systematisk og med sterk iver, i sitt forsøk på å kristne riket. Fra kongen som en primus inter pares til en rex iustus Det norrøne kongeidealet primus inter pares, innebærer at kongen er den første blant likemenn, og speiler en kongeideologi hvor makten bygges nedenfra gjennom et alliansesystem. Ved overgangen til kristen tid, trådte en ny kongeideologi frem, idealet om kongen som en rex iustus, noe som innebar en fredsskapende og rettferdig hersker. Det hører med til bildet at vikingtidens relativt svake sentralmakt kunne medføre et behov for en religiøs legitimering av en sterkere sentralmakt under rikssamlingen. Ideen om at kongen får sin makt fra Gud og at han er den som står nærmest den kristne guden, bidrar til å forankre kongemakten til et metafysisk verdensbilde. Den ydmyke konge tjener Gud og er hans representant på jorden. På samme vis står hans undersåtter til tjeneste, lydighet og underdanighet i et hierarkisk orientert samfunnssystem. Fokuset skifter fra eksempelvis Heimskringlas beskrivelser av kongens personlige egenskaper, slik som mot, generøsitet, vennlighet og personlig ære, og til om hans virke var til gavn eller ulykke for hans folk, til en betoning av kongens kristne sinnelag og opphøyde væremåte, eksempelvis slik vi finner det beskrevet i Håkon Håkonssons saga.
En Sandhets Bekiendelse om Saligheds Sag
En Sandhets Bekiendelse om Saligheds Sag, betragtet over Lexien paa Allehelgens—Dag, der forklarer om Løgnens falske Aand, som forvender eller falsk trøster sig ved Guds Ords Kraft; og tillige lærer, hvorledes sande Christne ved Guds Ord og Aand kan og bør igienddrive de Onde er en kristen traktat eller pamflett fra 1798, skrevet av lekpredikanten Hans Nielsen Hauge (1771-1824). Det var Hauges tredje bokutgivelse, utgitt kort tid etter at han 27. desember 1797 for første gang hadde blitt fengslet for sine brudd på konventikkelplakaten. Boken var på 14 sider.
Både denne boka og en annen bok som Hauge utga få måneder senere (De Eenfoldiges Lære og Afmægtiges Styrke) skiller seg fra Hauges to første bokutgivelser (Betragtning over Verdens Daarlighed og Forsøg til en Afhandling om Guds Viisdom). Dels er det tynnere hefter (hhv 14 og 30 sider) og dels er de «bygd opp rundt tekstene for en søndag i kirkeåret. Tekstens sentrale partier er i konstruert som prekener over evangelieteksten og Lexien, som i begge tilfellene er hentet fra Åpenbaringen.» Manuskriptet til boken ble ferdigstilt bare en uke etter at Hauge hadde sluppet ut av arresten, og i teksten etablerer Hauge en sammenligning mellom sitt eget fangenskap og Jesus som blir forhørt av landshøvdingen: «I Hauges gjenfortelling inviterer bibelhistorien til et spill med analogier. Bondesønnen lar den evangeliske dialogen gjenlyde gjennom historien: "... betænk dette gode Læser, at det saaledes er endnu, og bliver saalenge Verden staaer...". »
Begge bøkene fra 1898 er utstyrt med et polemisk-pastoralt kapittel som skal gi Overbeviisning for dem, der modsætter Sandheden, og Bestyrkelse for de Svag-Troende. I begge bøkene fra 1898 gir Hauge uttrykk for «en djerv selvbevissthet på vegne av sitt legmannsskjønn og gjentok og skjerpet sin kritikk av prestene». Både i denne boken og i de foregående skriver Hauge fra en ydmyk men likevel selvbevisst «posisjon, nemlig opprøret nedenfra».
Hauges posisjon som oppbyggelsesforfatter ble formet i og med hans fire første bøker, som alle «kom ut i mellom fire og seks opplag i tida før 1804. En regner med et samlet opplag på disse tekstene på mellom 40 og 100 000 eksemplarer i perioden fram til arrestasjonen. Ingen annen del av Hauges forfatterskap fikk en tilsvarende betydning»
Garden of Delights
Garden of Delights er et tysk plateselskap som har spesialisert seg på Krautrock-utgivelser, hovedsakelig musikk innspilt på 1970-tallet. Katalogen inneholder både album som har vært utgitt tidligere, samt utgivelser med tidligere uutgitt materiale. Fra og med utgivelse nr. 55 har alle utgivelsene hefter på minimum 32 sider.
Plateselskapet ble opprinnelig etablert som Penner Records, men endret siden navn til Garden of Delights.
Band som selskapet har utgitt plater med inkluderer blant annet Agitation Free, Xhol Caravan, Out of Focus, Embryo og Amon Düül II.
Anderny
Anderny er en kommune i departementet Meurthe-et-Moselle i regionen Grand Est i Frankrike.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Anderny
Europamesterskapet i karate
Europamesterskapet i karate ble arrangert første gang i 1966 i Paris, og arrangeres hvert år.
Mesterskapet blir arrangert av European Karate Federation.
Sciobius
Sciobius er en slekt av snutebiller.
Utseende
Middelsstore (gjerne ca. 10 millimeter), kraftige, mer eller mindre skjellkledte, matt gråbrunlige snutebiller med kort, bred snute. Snuten har antennegroper som åpner oppover.
Levevis
De voksne billene finnes ofte på bladene av ulike busker og trær. En del av artene kan gjøre skade ved å gnage på røtter av ulike planter.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.
Hygge i Strömsö
Strömsö er et finlandssvensk TV-program som sendes på Yle Fem. Programmet hadde premiere i august 2002, da med programlederne Susanna Ström-Wilkinson og Matias Jungar. Strömsö er et livsstilsprogram og fokuserer på håndverk, mat og hage.
Elin Skagersten er redaktør og programleder pr. 2016. Ellers medvirker Camilla Forsén-Ström (kunstekspert), Jim Björni (redaktør), Lee Esselström (hobbyekspert), Owe Salmela (florist), Alexandra De Paoli (urteterapeut), Paul Svensson (kokk) og Susanna Ström-Wilkinson (redaktør).
Programmet er populært også blant finsktalende seere og har siden starten blitt tekstet på finsk.
Strömsö spilles inn i Västervik ca. 10 kilometer nord for Vasa på Finlands vestkyst. Strömsö är navnet på den bygningen der programmet spilles inn og ble derfor også programmets navn. Villaen Strömsö ble bygd som sommersted på 1850-tallet av en kjøpmann fra Vasa.
I Norge sendes «Hygge i Strömsö» på NRK 1.
Linda Murphy
Hun representerte USA under Sommer-OL 1964 i Tokyo, hvor hun ble nummer 5.
Prosessindustri
Prosessindustri er en av de største og mest globale industrigrener, med produksjon og konkurranseflate over hele verden. Etter den andre verdenskrig har spesielt petrokjemisk industri hatt en sterk vekst.
Typer av prosessindustri
Prosessindustrien omfatter blant annet bedrifter innen metall-, miljøteknologi-, papir- og farmasøytisk industri. Prosessindustrien foredler vann, skog, mineraler, olje og  gass.
En kjemisk prosess er en kjemisk reaksjon i industriell skala.
Prosessindustri i Norge
Prosessindustrien står for halvparten av eksporten fra Fastlands-Norge. Etter funn av olje og gass i Nordsjøen har petrokjemisk industri fått en kraftig vekst.
David Guzmán
David Alberto Guzmán Pérez (født 18. februar 1990) er en costaricansk fotballspiller som spiller for den amerikanske klubben Portland Timbers.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Barbara Harwerth
Barbara Harwerth (født 6. mars 1941) er en amerikansk volleyballspiller.
Hun representerte USA under Sommer-OL 1964 i Tokyo, hvor hun ble nummer 5.
Simon Donnelly
Simon Thomas Donnelly (født 1. desember 1974 i Glasgow) er en skotsk fotballspiller som for øyeblikket er under kontrakt med Partick Thistle. Donnelly fikk også ti landskamper for i perioden 1997 til 1998, og var blant annet med i troppen til VM i fotball 1998.
Klubbkarriere
Donnelly startet sin fotballkarriere hos Queen's Park i 1992, men klarte ikke å spille seg inn på førstelaget. I 1993 dro han videre til Celtic, hvor han fikk sin endelige seriedebut mot slutten av 1993/1994-seseongen i en kamp mot Hibernian. Donnelly spilte seg omsider inn til fast førstelagsplass under 1995/1996-sesongen, hvor han bare gikk glipp av én seriekamp for Celtic.
Under 1997/1998-sesongen var Donnelly en av bidragsyterne til at Celtic vant både Scottish Premier League og Scottish League Cup. I juli 1999 dro han sammen med lagkamerat Phil O'Donnell på en fri overgang til den engelske klubben Sheffield Wednesday. Hos Wednesday ble han rammet av flere skader, og på fire sesonger fikk han kun 53 seriekamper før han ble frigitt av klubben sommeren 2003. Etter først å ha prøvespilt for Coventry City returnerte Donnelly til hjemlandet i august, hvor han skrev under på en ettårskontrakt for St. Johnstone.
Hos St. Johnstone spilte han samtlige seriekamper og scoret åtte seriemål før kontrakten hans gikk ut. Han gikk deretter videre til Dunfermline Athletic i juli 2004, hvor han igjen ble rammet av skader, slik at han kun fikk 39 seriekamper over to sesonger. I juni 2006 dro han til Partick Thistle, hvor han spilte mer eller mindre fast på førstelaget frem til slutten av 2008/2009-sesongen, hvor han også ble spillende trener.
Landslagskarriere
Donnelly fikk sin landslagsdebut for mot slutten av 1996/1997-sesongen, hvor han kom inn som innbytter mot  og. I 1998 var Donnelly mer eller mindre fast i den skotske troppen som spilte flere vennskapskamper i forkant av VM i fotball 1998. Han ble også tatt ut i VM-troppen av landslagstrener Craig Brown, men fikk ikke spille en eneste kamp under mesterskapet. Donnelly endte til slutt med ti landskamper og ingen scoringer for Skottland.
Kollafjarðar kommuna
Kollafjarðar kommuna var en kommune på Færøyene. Den omfattet bygdene Kollafjørður, Signabøur og Oyrareingir langs fjorden med samme navn på Streymoy. Den ble opprettet ved delingen av Norðstreymoyar prestagjalds kommuna i 1913. I 2001 ble Kollafjarðar kommuna innlemmet i Tórshavnar kommuna. Kollafjarðar kommuna hadde ved innlemmelsen 958 innbyggere.
Rana kommunes kulturpris
Rana kommunes kulturpris (etablert i 1977) er en årlig utmerkelse, gitt av Rana kommune, til kunstnere som har bidratt til kommunens kulturliv.
Rana kommune hadde tidligere delt ut kunstnerpriser til Nord-Norske kunstnere under navnene Polarsirkelfestivalens kunstnerpris (fra 1961 i privat regi, fra 1965 i kommunal regi). Denne prisen skiftet senere navn til Rana kommunes kunstnerpris.
Japanmakak
Japanmakak (vitenskapelig navn Macaca fuscata) er en ape som har nært slektskap til bavianene.
Den har snute som rager framover, et nakent ansikt, et kraftig tannsett og veldig hard og ru hud i baken.
Den er den nordligste apen i verden. Den lever på tre av de fire japanske hovedøyene: Honshu, Shikoku og Kyushu. Arten er kjent for å varme seg ved å bade i varme kilder om vinteren.
Going in Style
Going in Style er en amerikansk komedie fra 2017. Filmen er regissert av Zach Braff, skrevet av Theodore Melfi og har Morgan Freeman, Michael Caine og Alan Arkin i hovedrollene. Den er en gjeninnspilling av filmen med samme navn fra 1979.
Handling
Tre pensjonister planlegger et bankran for å slippe å bekymre seg for fremtiden. Problemet er at de ikke engang vet hvordan de skal håndtere en pistol.
Saarloq
Saarloq er ei av de tre bygdene i Qaqortoq kommune, sydvest på Grønland.
De to andre bygdene i kommunen er Qassimiut og Eqalugaarsuit. Hovedbyen i kommunen er Qaqortoq. Saarloq ligger på en øy med samme navn, ca. 20 km syd for Qaqortoq.
Bygda hadde 50 innbyggere pr 2005, men har egen skole og kirke. Så sent som i 1983 hadde bygda 100 innbyggere. Skolen heter Atuarfik Saarloq («Saarloq skole»), og har kun 5-6 elever. Livet her er tradisjonelt – jegerne og fiskerne forsyner bygda med mat.
Det er ingen biler her, og det er kun grusstier her. Det er heller ingen helistop i bygda. Derimot er det utbygd med både telefon og internettforbindelse.
Tilgangen til ferskvann gjøres med avsalting av havvann, og vannet er tilgjengelig for innbyggerne i tre stk 1 100-liters tanker.
Batman Begins
Handling
En ung Bruce Wayne leker med en ung Rachel Dawes, men faller ned i en gammel brønn og blir angrepet av flaggermus. Etter at hans far drar ham opp fra brønnen, begynner Bruce å få mareritt om flaggermus. En natt, mens familien Wayne drar på operaen, blir Bruce skremt av dansernes portrettering av flaggermus-lignende demoner. Bruce får panikk, og ber om at de drar tidlig fra teateret. I bakgaten bak operaen blir familien møtt av en raner som – selv om han sier at alt skal gå bra – tar livet av faren og moren til Bruce. Etter dette blir Bruce oppdratt av familiens butler (Michael Caine).
14 år senere kommer Bruce tilbake fra Princeton University, for å være med på høringen før prøveløslatelsen av foreldrenes drapsmann. Prøveløslatelsen er et resultat av at drapsmannen har gitt politiet informasjon om den kriminelle stormannen Carmine Falcone. Bruce har planer om å ta livet av Joe Chill, men et gjengmedlem kommer ham i forkjøpet. Når Rachel får vite om dette, forklarer hun Bruce forskjellen mellom hevn og rettferdighet, og sier at hans far ville skammet seg om han fikk vite om planen hans. Bruce skammer seg, og drar for å møte Falcone. Etter det skjebnesvangre møtet gjemmer han seg på et frakteskip, og reiser rundt i verden mens han leter etter måter å bekjempe urettferdighet på.
Bruce danner seg så et alterego, Batman, en maskert hevner som bruker styrke, intellekt og en samling høyteknologiske våpen for å slåss mot maktene som truer byen. Han er bestemt på å ta Carmine Falcone, men snubler over noe mye større enn en mafiaboss i Gotham: Skyggeligaen og deres leder Ra's Al Ghul. Kampen for Gotham's overlevelse er startet.
Videospill
Det ble lansert konsollspill av filmen til PlayStation 2, Xbox, Nintendo GameCube og Game Boy Advance.
Sofienlund
Sofienlund, Drammensveien 155 i Oslo er deler av en tidligere lystgård, som ble utskilt fra Skøyen hovedgård i 1813.
Våningshuset ble oppført 1813, og om- og tilbygget i 1820. Denne er en tømmerbygning i to etasjer med pusset fasade, halvvalmet tak og Louis-seize-dekor rundt inngangspartiet.
Sidebygningen fra 1850 er på én og en halv etasje og oppført i panelt tømmer.
Andilly (Meurthe-et-Moselle)
Andilly er en kommune i departementet Meurthe-et-Moselle i regionen Grand Est i Frankrike.
Sofienlund
Historikk
På 1900-tallet ble eiendommen sterkt beskåret på grunn av trafikkforholdene i området. Anlegget ble overtatt av Aker kommune i 1916 med sikte på å rive bygningene for å gi plass til en utvidelse av Drammensbanen. Eiendommen ble imidlertid fredet av Riksantikvaren i 1924. Da Oslo og Aker ble slått sammen i 1948, overtok Oslo kommune som eier, og eiendommens areal ble ytterligere redusert.
I 1999 ble eiendommen solgt etter en anbudskonkurranse for en krone fra Oslo kommune til Nordisk Kulturminnevern AS som senere endret navn til Sofienlund AS. En forutsetning for salget var at eiendommen skulle restaureres og vedlikeholdes, samt at det ble gitt tillatelse til begrenset næringsvirksomhet. Huset var ferdig restaurert i 2004. Det utleies i dag som selskapslokale.
Afghanistan under Sommer-OL 2004
Afghanistan under Sommer-OL 2004. Tre mannlige og to kvinnelige sportsutøvere fra Afghanistan deltok i fire sporter, boksing, judo, friidrett og bryting under Sommer-OL 2004 i Athen. De vant ikke noen medaljer.
Hvordan gikk det?
Handlingen i boka er ytre sett enkel: Mummitrollet er på hjemvei med et spann melk til Mummimamma. På veien treffer han Mymlen som leter etter lillesøstera Lille My. Han ble med på letingen; de reiser gjennom flere underlige tablåer med uvær, hespetre, filofjonker, en hemul og hattifnatter. Underveis finner de Lille My, og til sist kommer de trygt hjem til Mummimamma og Mummihuset. Underteksten i historien er en psykologisk grøsser om morsbinding og separasjonsangst. For Mummitrollet «korsas skräcken för de okända landskapen bortanför den moderliga trollkretsen med driften att utforska dem.»
Illustrasjonene i boken er gjort i trefargetrykk, med store fargeflater og ekspressive, marerittaktige fargekombinasjoner. Et særlig element i boken er bruken av utstansede hull i hver av boksidene, hull som samarbeider med bildet på neste oppslag:
Hullene understreker Mummitrollets naive syn på omverdenen; han blir flere ganger tvunget til å erkjenne at det første inntrykket ikke er riktig.
Qivittoq
Qivittoq er en grønlandsk sagnfigur, som nevnes i mange gamle sagn og fortellinger.
Ordet betyr «fjellganger», og ifølge sagnene kan man bli qivittoq dersom man av skam, sinne eller sjalusi forlater det samfunnet man bor i, og går opp i fjellene for å greie seg der alene. Etter en tid kan man da bli overmannet av de overnaturlige kreftene som råder i fjellet, og bli en stor fare for samfunnet man forlot. Folk som måtte befinne seg i de samme fjellområdene må da også passe seg for qivittoqen. Qivittoqene var tidligere veldig fryktede vesener, også i grønlendernes hverdag.
Dersom man velger å forlate samfunnet sitt for å leve i fjellene på denne måten, kalles det «å gå qivittoq».
I den muntlige fortellertradisjonen vektla man at for å unngå qivittoqer bør man ikke legge så stort press på noen andre at de velger å gå qivittoq. Det er dermed ikke bare en skikk eller skikkelse som beskrives, men den hadde også en sterk normativ rolle i samfunnet.
Olav Nygards veg (Oslo)
Olav Nygards veg (11–217, 8–230) er en vei på Ulsrud i Bydel Østensjø i Oslo.
Veien er oppkalt etter dikteren Olav Nygard, som bodde på en husmannsplass på Ulsrud de siste årene av livet. Veien fikk sitt nåværende navn i 1962.
Dunhuangologi
Dunhuangologi, Dunhuangvitenskap eller Dunhuangforskning eller med fransk romanisering tunhuangologie (kinesisk: Dunhuangxue 敦煌學 pinyin: dūnhuángxué; engelsk: Dunhuangology) er en relativt ny internasjonal vitenskapelig disiplin. Den beskjeftiger seg med gamle buddhistiske skrifter, dokumenter og malerier funnet i en gjenmurt steinhule i Dunhuang i Kina. Pionerene innen feltet var forskerne Aurel Stein, Paul Pelliot, Arthur Waley, Sergei Fjodorovitsj Oldenburg, Luo Zhenyu, Wang Guowei og Ye Changchi.