cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Canadas generalguvernør
Utnevnelse
Tradisjonelt er embetstiden fem år, men det har hendt ved noen få anledninger at den har blitt forlenget. For eksempel skulle Adrienne Clarksons embetstid gått ut 2004 men statsministeren Paul Martin vurderte at situasjonen i underhuset med en minoritetsregjering gjorde det ønskelig med en erfaren generalguvernør, slik at Adrienne ble sittende. Tidligere har George Vanier og Roland Michener fått sine embetsperioder forlenget under lignende omstendigheter. Generalguvernører kan også be seg fritatt fra embetet, noe som skjedde da Roméo LeBlanc forlot embetet av helsemessige årsaker i 1999.
Om generalguvernøren dør eller forlater landet i mer enn en måned, overtar høyesterettsjustitiarius (Chief Justice of the Supreme Court) generalguvernørens oppgaver og plikter. Om også denne posten er vakant, er det den eldste andredommeren (Puisne Justice). Dette har skjedd ved to anledninger da generalguvernører har dødd: I 1940 overtok Lyman Poore Duff generalguvernørens rolle og 1967 gjorde Robert Tascheraeu det samme.
Konstitusjonelle oppgaver
Det er generalguvernøren som innkaller, refererer og oppløser Canadas parlament. De parlamentariske sesjonene innledes med parlamentets høytidelige åpning, hvor generalguvernøren i senatet, sittende på sin trone, leser regjeringserklæringen. Innen fem år er mandatperioden over og det må skrives ut nyvalg til underhuset, dette gjøres av generalguvernøren, men på statsministerens anmodning.
Alle nye lover blir vedtatt i monarkens navn og for at en lov skal bli gjeldende rett må den få et «kongelig bifall» (Royal Assent). Dette bifallet gis vanligvis av generalguvernøren som ved et lovforslag i teorien har tre muligheter: Monarken kan oppheve en lov innen to år. I praksis gir imidlertid alltid generalguvernøren sitt bifall, og de andre alternativene har ikke blitt brukt.
Generalguvernøren har også statssjefens forpliktelser og gir statsbesøk til utlandet, samt tar imot utenlandske statssjefer, delegater og ambassadører. Tidligere overlot ambassadører og samveldet overkommissærer sine akkreditiver til monarken, men etter 2005 tar generalguvernøren imot dem – noe som har opprørt landets monarkister.
Generalguvernøren er formelt øverstkommanderende for landets militære styrker og befalshaver (Colonel of the Regiment, underlagt monarken som bærer tittelen Colonel-in-Chief) over Canadas tre livgarder: Governor General's Horse Guards («Generalguvernørens hestegarde»), Governor General's Foot Guards («Generalguvernørens fotgarde») og Canadian Grenadier Guards («Canadas grenadergarde»).
Kongshavn
Kongshavn er et område innunder Ekebergskråninga i Oslo. Området utgjøres av kaiområdet mellom Sjursøya i sør og Loelvas utløp i nord, samt bebyggelsen i Karlsborgveien på oppsiden av Mosseveien. Nord for dette ligger Grønlia (som er del av Bjørvika-planområdet). Kaiområdet ligger i Bydel Nordstrand mens bebyggelsen i Karlsborgveien ligger i Bydel Gamle Oslo.
Pyrophanes
Utseende
Små til middelsstore (ca. 5 millimeter), avlange, gjerne matt brungule lysbiller med lysorganer på bakkroppen. Hos hannene er hodet mer eller mindre dekket av pronotum, fasettøynene er store, antennene trådformede. Pronotum og dekkvingene har rundede sider.
Levevis
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (habitat), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker. De finnes i lavlandet, men kan også finnes oppover i fjellet, men ikke over skog-grensen. Larvene til sankthansormen, som lever i Norge, spiser skallbærende snegler, som de dreper med et giftig bitt. De sprøyter så inn fordøyelsesenzymer som langsomt løser opp sneglen, og slurper i seg innholdet. De kan leve ganske lenge på en snegle.
De spesielle lysproduserende organene er plassert på bakkroppen. Larvene lyser nok som en advarsel til rovdyr om at de kan inneholde giftige kjemikalier. Men for de voksne er det ofte hunnen som sender ut lysblink. Hun er vingeløs, sitter i vegetasjonen og gjør det for å tiltrekke seg partnere.
Hunnene kryper opp i vegetasjonen like før det blir mørkt. De velger gjerne en åpen plass slik at lyset kan ses på lang avstand. Hannene som flyr lavt over vegetasjonen, straks de oppfatter hunnes lyssignal, flyr de til henne. I tropiske strøk er det mange ulike arter og de har utviklet egne lyssignaler (blinking) for å kunne kjenne igjen individer fra samme art.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Filippinene) og det nordøstlige Australia (Queensland).
Gras (kunstnergruppe)
Gras ble dannet ved årsskiftet 1969–1970, dels som et kunstnerisk verkstedsfellesskap, dels som et politisk fellesskap. I Oslo hadde Gras lokaler i Christian Krohgs gate. Politisk viste Gras et engasjement tuftet på en radikal, sosialistisk plattform. Flere av kunstnerne var knyttet til SUF(m-l), senere AKP(m-l).
Mye av kunsten ble spredt i form av plakater og postkort. Dette var i realiteten originalgrafikk, trykket for hånd og gjerne i flere farger. Som plakater ble verkene limt opp ute på byen, i nattens mulm og mørke. I juni 1972 førte det til at syv Gras-medlemmer ble arrestert og bøtelagt. Gras-kunstnerne lagde også plakater, bokforsider og illustrasjoner i samarbeid med andre organisasjoner, forlag og tidsskrifter; som bladet Profil, forlaget Oktober, Nationaltheatrets stykke Svartkatten og Norsk Forfattersentrum.
I Gras grafikkmappe 1971 finner vi 14 trykk, et for hver av kunstnerne som var med på den tiden: Siri Anker Aurdal, Øivind Brune, Bjørn Melbye Gulliksen, Anders Kjær, Per Kleiva, Morten Krohg, Bjørn Krogstad, Eva Lange, Victor Lind, Olav Orud, Jan Radlgruber, Asle Raaen, Egil Storeide og Willibald Storn. Andre kjente navn fra Gras er maleren og grafikeren Arne Sørensen og skulptøren Marit Wiklund.
Aktiviteten og diskusjonene i Gras fikk også betydning for utviklingen innen billedkunstfeltet i Norge. Medlemmene var engasjert i arbeidet for å skape mer slagkraftig fagorganisasjoner for kunstnerne, bedre stipend- og vederlagsordninger og sikre bredere kunstutdanning. Mange av Gras' medlemmer finner vi senere i tillitsverv i ulike kunstnerorganisasjoner.
Den opprinnelige Gras-gruppa besto til høsten 1973. Da fikk man nye verkstedslokaler i Nora fabrikkers tidligere lokaler på hjørnet av Maridalsveien og Møllerveien, og gikk over til å bli et andelslag under navnet Nora/Gras.
Starmarket
Starmarket er et post-hardcore-band fra Piteå i Sverige. Bandet gav ut flere kritikerroste album på 1990-tallet i Sverige og turnerte store deler av Europa. Mye av musikken ble også gitt ut på det amerikanske indie-plateselskapet Deep Elm.
Kongshavn
Historie
Håkon Håkonssen brukte den naturlige havnen i Kongshavn i 1240, og Christian II la flåten sin i Kongshavn da han beleiret Akershus festning. Men det er ikke kjent om det var en permanent havn i området i middelalderen. Før Mosseveien ble bygget rundt 1850 var det ikke mulig å ta seg langs land inn til byen, men man måtte gå opp dagens Karlsborgveien til der hvor sjømannsskolebygningen ligger i dag, og derfra ned til byen.
Historisk var området en del av gården Jomfrubråten, inntil det ble skilt ut i 1747. Fra omkring 1750 og til 1830-årene var Kongshavn et godt besøkt vertshus, før det på midten av 1800-tallet igjen ble delt opp i flere eiendommer.
Bebyggelsen på nedsiden av Mosseveien ble revet i 2011 for å gi plass til ny atkomst til Sydhavna. Det er antatt at det eldste huset her var fra 1700-tallet. Den sørligste av bygningene skal ha vært bygget i 1830 som forlystelsesstedet Kongshavn bad.
Sterke krefter arbeidet for vern av området ut fra kultur- og naturvernhensyn, men lyktes ikke. Her sto bebyggelse fra samme tidsepoke og type som den revne trehusbebyggelsen på Enerhaugen. Området har også en enestående jettegryte som skapte stor, internasjonal oppmerksomhet i kjølvannet av oppdagelsen i 1873. I sagalitteraturen nevnes Kongshavn Ekebergstøa, det vil si plass ved Ekebergstranda der man kan dra opp skip. Forøvrig har Kongshavn vært kjent for sin særegne flora.
Toghrul
Toghrul khan (også kjent under den kinesiske tittelen Wang khan) (khan betyr hersker), var khan over den tyrkiske stammen Kerait som holdt til i dagens Mongolia.
Toghrul khan
Toghrul ble blodsbror med Jusukai khan, som var khan over stammen Kiyad. De hjalp hverandre når den andre trengte hjelp. Men Jesukai døde. Jesukais sønn, Temujin (som senere fikk tittelen khan) ba om hjelp hos Toghrul ca. 10 år etter farens død. Temujins stamme og Togrhuls keraiter ble allierte. De er også alliert med Temujins blodsbror, inntil Jamukha angriper Temujin. Toghrul hjelper Temujin. Toghruls sønn Nilka vil ikke være alliert Temujin og drar til Jamukha, og gamle Toghrul vet ikke annen råd enn til å bli med Nilka, for nå har keraitene dratt fra ham. Toghrul blir drept av folk som Jamukha forsøker å alliere seg med.
Vegafjorden
Vegafjorden er et havstykke i kommunene Brønnøy og Vega i Nordland. Fjorden ligger mellom Vega i nordvest og Sauren i sørøst og strekker seg 22 kilometer nordøstover fra Kversteinen til Ylvingen. Sør for Kversteinen ligger Kversteinfjorden og mellom Vega og Ylvingen ligger Ylvingsfjorden. Tilremfjorden strekker seg sørover på østsida av Sauren og litt øst for Ylvingen ligger innløpet til Velfjorden.
Wiesenau bybanestasjon
Wiesenau er en holdeplass på Frankfurts undergrunnsbane.
Stenbjørnrød miljøtunnel
Stenbjørnrød miljøtunnel er en to-løps miljøtunnel på motorveien E18 i Tønsberg kommune i Vestfold og Telemark. Tunnelen er 111 meter lang og går under Undrumsdalskrysset. Tunnelen ligger like sør for Stenbjørnrødtunnelen og har to kjørefelt i hvert løp. Krysset forbinder E18 med riksvei 19 mot Horten og ferge til Moss, og fylkesvei 306 til Undrumsdal, fylkesvei 35, 312, 307 og 40.
Hatamus
Hatamus er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
Middelsstore (gjerne ca. 20-30 millimeter), avlange, blankt svarte biller. Hannen kan ha et kort horn i pannen, men de mangler de kraftige hornene man ser hos mange andre hornbiller. Pronotum har små men dype, spredte punktgroper. Beina er kraftige, men fotleddene ganske tynne, leggene med kraftige tenner på yttersiden. Dekkvingene mangler markerte punktstriper og er skinnende blanke.
Kurt Carlsen
Kurt Carlsen (født 20. februar 1914 i Helsingør, død 7. oktober 1989 i New Jersey) var en dansk-amerikansk sjøkaptein som ble verdenskjent i desember 1951 da han i 13 døgn nektet å forlate sitt havarerte og synkende skip, SS «Flying Enterprise».
Carlsen ble sjømann allerede som 14-åring og hadde kommando over eget skip 32 år gammel. Hans første kommando var et Isbrantsen-skip og han forble i samme rederi til han ble pensjonist.
Etter forliset av SS «Flying Enterprise» ble han mottatt som en helt i USA med Ticker-tape parade på Broadway. Han fikk også kommandoen over et nytt skip med navnet SS «Flying Enterprise 2».
Hatamus
Levevis
Lite ser ut til å være kjent om biologien til denne slekten.
Utbredelse
Artene er utbredt på Ny-Guinea.
Kurt Carlsen
Flying Entreprise
Flying Entreprise var et Libertyskip som ble bygget i 1944 og tilhørte rederiet Amercan-Export Isbrantsen Lines. Skipet var underveis fra Hamburg til New York med en last, oppgitt å være rujern, biler og ukjent last. Utenfor Land's End fikk båten revner i skroget og begynte å synke.
Kontrast
Kontrast (motsetning, motstykke) kan ha forskjellige betydninger:
Kjell Cordtsen
Kjell Durang Cordtsen (født 20. mars 1939) var en profilert norsk journalist og redaktør.
Cordtsen var en av de mest sentrale bak venstreside-avisen Orientering, hvor han i to perioder var redaktør. Han tiltrådte første gang som redaktør sammen med Kjell Gjøstein Resi etter Finn Gustavsen i 1965. Cordtsen hadde stillingen til 1969, da han ble etterfulgt av Lars Alldén. I 1971 tok han fatt på en ny redaktørperiode og satt nå til Orientering ble nedlagt og innlemmet i SV-avisen Ny Tid i 1975. På første del av 1970-tallet sørget han for store omlegginger i Orientering, med mer hardtslående journalistikk og mer tabloide oppslag.
Cordtsen begynte senere i Dagbladet og var en viktig «tabloid-arkitekt» da avisen i 1983 la om formatet. I 1990 gikk han over til VG. I dag driver han vinimportfirma sammen med tidligere Orientering-spaltist Astor Reigstad.
Thorvald Prebensen
Thorvald Prebensen (født 27. mai 1860, død 26. oktober 1934) var en norsk privatskoleeier og offiser, som var mest kjent som hovedeier og bestyrer for Frogner skole (Frogner Høiere Almenskole). Fra 1903 eide han også Nissens Pikeskole.
Familie
Thorvald Prebensen var sønn av skipsreder, kjøpmann og brukseier Jacob Wetlesen Prebensen (1808–92) som etablerte handelshuset J. W. Prebensen. Han var bror til minister og odelstingspresident Nikolai Prebensen (1850–1938) og konsul, skipsreder, trelasthandler og stortingsmann Jacob Christian Prebensen (1851–1911).
Karriere
Prebensen ble student i 1878 og tok språklig-historisk lærereksamen gruppe I og II i 1886. Han begynte så å arbeide ved Gjertsens skole i Kristiania (Oslo), der han fra 1891 ble en del av interessentskapet som overtok driften av skolen. Han ble skolens bestyrer i 1899 sammen med M. Gjør, og enebestyrer fra 1900. Skolen flyttet nå til Frogner og tok navnet Frogner Høiere Almenskole. I 1903 overtok interessentskapet som eide Frogner skole – med Prebensen som hovedinteressent – også naboskolen Nissens Pikeskole. Prebensen trakk seg tilbake i 1919 da skolen ble overtatt av kommunen, men kom senere tilbake som lærer ved Hartmanns pensjonatskole og ved Stabekk kommunale høiere almenskole.
Han var vernepliktig offiser fra 1879. Fra 1897 var han ulønnet kaptein, og fra 1903 ulønnet major.
Prebensen kjøpte Aastad gård i Asker i 1891, og senere også Aspelund.
Han er begravet på Vår Frelsers gravlund.
Niederursel bybanestasjon
Niederursel er en holdeplass på Frankfurts undergrunnsbane.
Stor ståhai
Stor ståhai (orig. Shark Tale) er en amerikansk animert eventyrkomedie 2004. Filmen er regissert av Vicky Jenson, Bibo Bergeron og Rob Letterman, og har Will Smith, Robert De Niro, Renée Zellweger, Jack Black og Angelina Jolie som hovedstemmene.
Handling
Den rappkjeftede lille fisken Oscar (Will Smith) er godt plantet på bunnen av næringskjeden, men vil gjerne helt opp til toppen, og er villig til å gjøre hva som helst for å få det til. Én dag blir en hai drept av et anker, og Oscar er tilfeldigvis til stede. Snart blir han kjent som "Haislakteren" og blir kjendis over natten, noe han tar imot med glede. Men da han blir venn med haien Lenny (Jack Black), samt at haimafiabossen Don Lino (Robert De Niro) gjerne vil ha hevn for den døde haien og hans beste venn Angie (Renée Zellweger) ikke lenger vil ha noe med ham å gjøre, begynner han å innse at kjendislivet kanskje ikke var så storartet som han hadde ventet.
Liberal-Demokratische Partei Deutschlands
Liberal-Demokratische Partei Deutschlands (LDP eller LDPD) var et såkalt blokkparti i DDR. Partiet kalte seg et liberalt parti, men var en del av maktstrukturen og hadde ikke mulighet til å føre noen annen politikk enn det statsbærende kommunistpartiet, Sozialistische Einheitspartei Deutschlands (SED). LDPD hadde representanter i Folkekammeret og partimedlemmer satt i regjeringen i DDR, men det var SED som kontrollerte hvem som fikk hvilke posisjoner. Formelt inngikk partiet i «den demokratiske blokken», dvs. en allianse av partier og organisasjoner som ble kontrollert av SED. Partiet deltok i «valg» gjennom denne alliansen, men valgene i DDR var ikke egentlig demokratiske.
Henrik Mestad
Henrik Matheson Mestad (født 1964) er en norsk skuespiller kjent fra tv-serier som Soria Moria, Okkupert og Vikingane og filmer som Svarte Pantere og Børning. Fra scenen huskes han spesielt fra rollen som Helmer i Ibsens Et dukkehjem og som Mesteren i Strindbergs Faderen (en innsats som innbrakte ham Heddaprisen). Mestad har vært ansatt ved Nationaltheatret siden 1991.
Familie
Mestad vokste opp på Grefsen i Oslo. Han er sønn av bankmann og Venstre-politiker Viking Mestad. Faren kom fra Evanger, og moren fra Bømlo. Farfaren kom fra gården Mestad i Teigdalen ved Evanger.
Mestad er gift med Adele Matheson Mestad. Sammen har de to døtre.
Teater
Mestad er utdannet ved Statens teaterhøgskole (1988-1991). Han teaterdebuterte i 1991 i Ibsen-stykket Hærmændene paa Helgeland på Nationaltheatret. Ved samme teater har han også hatt roller som Helmer i Et dukkehjem av Ibsen og Ingeniør Borgheim i Lille Eyolf. I 1996 spilte han Ask Burlefot i Lasso rundt fru Luna ved Teatret Vårt. Han har også vært ansatt ved Oslo Nye Teater hvor han spilte Johannes i oppsetningen av Victoria basert på Knut Hamsuns roman.
Mestad har også skrevet og spilt hovedrollen i stykket Lik meg når jeg er teit som gikk på Torshovteatret i 1992. Året etter ble stykket til en kortfilm vist på NRK. I 2002 skrev han og spilte i stykket Nansens sønn. I 2003 hadde han rollen som den ville vikingen Møre Karl i Herøyspelet Kongens Ring. Han var i 2006 aktuell i Ibsen-stykket Villanden på Torshovteatret. I 2012 spilte han kongen i Spelet om Heilag Olav.
Film og TV
Mestad filmdebuterte i Åpen framtid (1983) hvor han hadde to mindre biroller – som ivrig kommunist og som pøbel som banker en jevnaldrende ungdom. I filmen Adjø solidaritet hadde han en mindre birolle som nynazist. I 1992 spilte han sin første store rolle på film, som dyreaktivisten Marius i Svarte Pantere. Han spilte rollen som politisjef Mørk i actionkomediene Børning (2014), Børning 2 (2016) og Børning 3 (2020).
Han TV-debuterte i 1985 i ungdomsserien Fellesrommet, som handler om tre kompiser i 20-årene som bor sammen i et kollektiv. På 1990-tallet gjorde han seg bemerket i dramaserien Vestavind og i humorserien O.J. – ute på prøve og dens oppfølger O.J. – på nye eventyr. I sistnevnte hadde han et fast innslag som engel i fuglebur. I 2000-2001 spilte han en av hovedrollene i dramaserien Soria Moria. Fra 2015 til 2019 spilte han hovedrollen som statsminister Jesper Berg i thrillerserien Okkupert på TV 2, og fra 2016 til 2020 hadde han rollen som Høvding Olav i komiserien Vikingane på NRK. Fra 2018 har han også hatt birollen som "Harald, faren til Leo" i den norske serien Hvite gutter på Discovery+.
Mestad skrev manuskriptet til og gestaltet Olav H. Hauge i radiohørespillet Den andre mannen i meg (2012), basert på dikterens dagbøker.
Priser og utmerkelser
Henrik Mestad har vunnet Amandaprisen i kategorien beste birolle både i 2007 og i 2015 for henholdsvis Sønner og Børning. For Børning vant han også Kanonprisen 2006 i klassen beste birolle. I 2011 vant han Heddaprisen i klassen beste mannlige skuespiller for rollen som Mesteren i Faderen ved Nationaltheatret, regissert av Victoria Meirik.
I 2021 ble han nominert til Gullrute i klassen beste birolle for Hvite gutter.
Oversikt over aktivitet
{| cellpadding="2" cellspacing="2" border="0" style="width: 80%;"
Annet
I romjula 2004 var han på ferie sammen med Otto Jespersen og Bjarte Hjelmeland i Thailand da tsunamien overrasket dem på stranda. Alle kom seg i sikkerhet.
Julius III
Pave Julius III (født 10. september 1487 i Roma som Giovanni Maria Ciocchi del Monte, død 23. mars 1555 i Roma) pave fra 7. februar 1550 til sin død. Han var sønn av en fremstående jurist og utdannet seg i klassisk romersk litteratur hos humanisten Raffaele Lippo Brandolini. Senere studerte han jus ved universitetene i Perugia og Siena. I 1513 ble han gjort til erkebiskop av Siponto, og fra 1520 også biskop av Pavia.
Under plyndringen av Rom våren 1527 ble han av Klemens VII gitt som gissel til keiser Karl Vs soldater, men ble reddet av kardinal Pompeo Colonna og unngikk å bli drept.
På begynnelsen av 1530-tallet var Ciocchi del Monte pavelig legat i Nord-Italia. Han ble utnevnt til kardinal av San Vitale i 1536 av Paul III, og i oktober 1543 til kardinalbiskop av Palestrina. 13. desember 1545 åpnet han Trient-konsilet sammen med kardinalene Marcello Cervini og Reginald Pole.
Da Paul III døde 10. november 1549 tok det hele ti uker før kardinalene – splittet mellom de keisertro, de franske og de som støttet Farnese-slekten – klarte å samle seg om en ny pave. Til keiser Karl Vs ergrelse ble Ciocchi del Monte valgt ved enighet mellom de franske og Farnese-tro kardinalene, og tok navnet Julius III.
Julius forsøkte å megle mellom Karl V og den franske kong Henrik II, men uten å lykkes. Allerede da han besteg pavestolen var han svært giktbrudden og uinteressert i både politikk og pavegjerningen, og foretrakk å vie seg til mesénskap. Han utnevnte Giovanni Pierluigi da Palestrina til kormester Capella Giulia i Peterskirken.
Julius III' pontifikat var i samtiden gjenstand for en del skandaler, hvorav den størte knyttet seg til hans adoptivnevø. I 1547 hadde Julius ansatt en 14 år gammel gategutt, Innocenzo del Ciocchi del Monte. Da han ble pave gjorde han straks den da 17 år gamle gutten til kardinal. Innocenzo var overhodet ikke egnet til en slik rolle. Konstellasjonen gav også opphav til spekulasjoner og fantasier. Senere ble Innocenzo anklaget for mord og voldtekt og ble innesperret i et kloster.
Julius er i ettertid imidlertid mest kjent for sin interesse for kunst, og regnes som den siste av de typiske renessansepavene.
Han døde av gikt 23. mars 1555 og ligger begravet i Grotte Vaticane, under Peterskirken.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Feta Ahamada
Feta Ahamada (født 24. juni 1987) er en friidrettsutøver fra Komorene, som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte Komorene under Sommer-OL 2008, der hun ble utslått i de innledende rundene. Feta var flaggbærer under åpningen av Sommer-OL i London i 2012.
Edmund Lindmark
Karl Edmund Lindmark (født 6. juli 1894 i Umeå død 11. februar 1968 i Stockholm) var en svensk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1920 i Antwerpen, 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.
Magnus Bernhardsen
Bernhardsen er utdannet innen litteratur. I 2019 fullførte han en mastergrad i nordisk litteratur ved Universitetet i Oslo. Masteroppgaven handlet om skogfinner i norsk litteratur.
I 1995 skrev han heftet Biji Kurdistan (utgitt av Raud Ungdom) sammen med Lars Julin etter en reportasjereise i Kurdistan.
Bernhardsen har også vært medlem av hovedstyret i Klanen.
James Blunt
James Blunt (født James Hillier Blount 22. februar 1974 i Tidworth) er en britisk musiker. Han har fem Grammy Award-nominasjoner for debutalbumet sitt, Back to Bedlam. Hans singel «You're Beautiful», som ble hans første suksess, lå på topp av hitlistene i mange land, deriblant Norge og USA. Singelen «Tears and Rain» var også en av de store favorittene blant folket. Han ble dermed den første britiske artisten siden Elton Johns 1997-versjon av «Candle in the Wind» som toppet de amerikanske hitlistene. Back to Bedlam solgte totalt 10 663 000 kopier verden over. Albumet lå 42 uker på VG-lista, fem av disse på topp.
11 juni 2013 utgav han albumet Moon Landing, singelen "bonfire heart" toppet hitlistene i 10 land.
Polysastra
Polysastra er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 22 arter.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Oseania, de fleste av artene på Ny-Guinea.
Mineralkortikoid
Mineralkortikoider er kortikosteroider, steroidhormoner produsert i binyrebarken som spiller en vesentlig rolle i elektrolytt- og vannbalansen i kroppen.
Mineralkortikoidene virker ved å øke reabsorpsjonen av natrium i nyrenes distale tubuli, samtidig som utskillelsen av kalium øker. Vannutskillelsen følger natrium, og mineralkortikoidene øker på denne måten vanninholdet i kroppen, og opprettholder dermed blodtrykket.
Håndball under Sommer-OL 2000
Håndball under Sommer-OL 2000. Håndball var med på det olympiske programmet for niende gang under OL 2000 i Sydney. Tolv herrelag og ti kvinnelag deltok. Russland vant gullmedaljene i herreturneringen og Danmark vant dameturneringen.
VM i friidrett 2007 – 110 meter hekk menn
Øvelsen 110 meter hekk menn i VM i friidrett 2007 ble avholdt på Nagai Stadium den 29. og 31. august.
Forsøksheat
Kvalifisering: De tre første i hvert heat (Q) og de ni raskeste ellers (q) gikk videre til semifinale.
Forsøksheatene ble avvikklet 29. august fra kl. 11:40 lokal tid.
Semifinaler
Semifinalene ble avviklet 30. august fra kl. 21:30 lokal tid.
Finale
Finalen ble avviklet 31. august kl. 22:20 lokal tid,
Garfield Darien
Garfield Darien (født 22. desember 1987 i Lyon i Frankrike) er en fransk friidrettsutøver, som spesialiserer seg på 110 meter hekk.
Darien debuterte internasjonalt som junior, da han kom på syvendeplass under Junior-VM 2004, og ble junioreuropamester da han vant gull under Junior-EM i friidrett 2005. Han fikk personlig rekord på 13,73 det året, men deltok kun i enkelte stevner de neste par årene. Da han konkurrerte igjen i 2008 forbedret han sin personlige rekord til 13,50.
I 2009 deltok han i sine første større turneringer som senior. Da han deltok i EM i friidrett innendørs 2009 kom han på sjetteplass på 60 meter hekk. Han begynte å markere seg på den internasjonale arenaen, og kom bl.a. på tredjeplass i Golden League-stevnet Meeting Areva i Paris, før han forbedret persen sin til 13,36 og kom på fjerdeplass ved Herculis-stevnet i World Athletics Tour 2009. Senere deltok han i VM i friidrett 2009, men ble slått ut i semifinalen. Han deltok også i VM i friidrett innendørs 2010 i Doha, men greide ikke å gå videre fra kvalifiseringsrunden der.
Selv om han var outsider vant han sølv under EM i friidrett 2010 i Barcelona. Her forbedret han igjen sin personlige rekord, til 13,34.
Skyting under Sommer-OL 1992
Skyting under Sommer-OL 1992. Under Sommer-OL 1992 i Barcelona var det totalt 13 skyteøvelser på programmet. Seks øvelser var for menn, fire for kvinner og tre var åpne for begge kjønn. Det var første gang en kvinne (Shan Zhang i Skeet) tok gullmedalje i en åpen øvelse, og det var også siste gang det var øvelser åpne for begge kjønn.
Medaljer
¹Inkluderte alle tidligere medlemmer av Sovjetunionen bortsett fra Estland, Latvia og Litauen.
²Betegnelsen på individuelle utøvere fra Jugoslavia.
Marist Polls
Marist Polls er kortformen for meningsmålingsvirksomheten til Marist Institute for Public Opinion (MIPO). Dette er en amerikansk meningsmålingsinstitutt ved universitetet Marist College i Poughkeepsie i staten New York i USA. Universitetet er drevet av den katolske brødreordenen maristene.
MIPO publiserer jevnlig politiske og sosiale meningsmålinger i New York State og New York City, og har siden stiftelsen i 1974 hatt så pålitelige resultater at det også er begynt å utvikle nasjonale meningsmålingsprodukter.
Haukåtunnelen
Haukåtunnelen er en veitunnel på fylkesvei 614 i Kinn kommune i Vestland. Tunnelen er 140 meter lang og går gjennom Haukånipa mellom Grytadalen og Haukå i Norddalsfjorden.
Ski-VM 2023 – Hopp stor bakke menn
Hopp stor bakke menn i Ski-VM 2023 ble arrangert 3. mars 2023.
Resultater
Rennet startet kl. 17:30 og finaleomgangen startet kl. 18:38.
Fenchurch
Fenchurch er et område i City of London, dominert av kontorer, banker og finansinstitusjoner, og samtidig et av Londons minst bebodde områder. Fenchurch ligger umiddelbart nord og nordøst for Tower of London, mellom Londons gamle bymur og Bishopsgate.
Fenchurch er anlagt på våtmarkene omkring den for lengst overbygde elva Langbourne – derav navnet. Mot øst førte porten Aldgate ut mot vegen til Essex, omtrent der Aldgate undergrunnsstasjon ligger i dag. Fenchurch betjenes ellers av undergrunnsstasjonen Tower Hill og jernbanestasjonen Fenchurch Street.
Snømus
Snømus (Mustela nivalis) er verdens minste rovpattedyr og tilhører slekten Mustela i mårfamilien. Arten er nært beslektet med ilder og røyskatt, som den også ligner mye på. Faktisk ble snømus og røyskatt lenge regnet som samme art. På våre breddegrader er sommerpelsen rødlig nøttebrun med tilnærmet hvit bukside, mens vinterpelsen er helhvit. Utfarging varierer imidlertid med typen.
Biologi
Snømusa er et typisk mårdyr, med en langstrakt, slank kropp og svært korte lemmer. Mange tar feil av snømus og røyskattunger, da de ytre karaktertrekkene er svært like. Den beste måten å skille de to artene på er å se på halen. Halen til snømusa er mye kortere enn hos røyskatten, og den mangler dessuten svart dusk på haletippen.
Pelsen hos snømus varierer i utfarging, avhengig av underart. Den kan imidlertid deles inn i to hovedtyper, kalt nivalis-typen og vulgaris-typen. Den såkalte nivalis-typen dominerer cirka 80 prosent av bestandene, mens altså vulgaris-typen dominerer cirka 20 prosent. Den mest karakteristiske forskjellen mellom dem er skillet mellom ryggfargen og bukfargen på sommerpelsen. Hos nivalis-typen er dette skillet skarpt som en strek, mens hos vulgaris-typen er skillet mer ruglet. Begge typene har imidlertid et tydelig kontrastskille mellom ryggfargen og bukfargen, men hos underarter av vulgaris-typen kan ryggfargen også opptre som et flekkmønsteret innslag på buksiden av dyret. Likeledes kan bukfargen trekke lenger opp langs flankene på dyret. Hos nivalis-typen dekker gjerne ryggfargen flankene og utgjør omkring 2/3–3/4 av pigmenteringen.
Snømus som lever i nordområdene blir hvite om vinteren, men flere underarter av såkalt vulgaris-type beholder gjerne den brune sommerdrakten hele året. Vinterpelsen anlegges normalt i oktober-desember og varer til april-mai.
Snømus motbeviser at Bergmanns regel alltid gjelder; arten blir nemlig fysisk mindre til lenger nord den lever. Snømusa har tydelig kjønnspreg, i det hannen ofte er mye større enn hunnen. Også skallen er større i forhold til totalstørrelsen hos hanner, spesielt hos storvokste typer.
Voksne hanner kan bli 12–40 cm lange, men det normalt i Norge er 19–23 cm for hanner og 17–18 cm hunner. Halen utgjør cirka typisk 15–35 prosent av kroppslengden, men dette varierer mye mellom typene. For den norske typen utgjør halen typisk 17–20 prosent av kroppslengden. Arten veier henholdsvis 40–100 og 20–40 gram, men fysisk mindre individer er registrert. I Sør-Sverige er gjennomsnittsvekten målt til henholdsvis 100 og 45 gram. En undersøkelse av 22 hunner og 46 hanner i Danmark viste en variasjonen i vekten på henholdsvis 54–131 og 39–73 og gram (i snitt henholdsvis 85,5 og 50,7 gram). Undersøkelser fra Sverige viser at snømus i den nordlige delen av utbredelsesområdet har mindre kjønnsforskjeller enn lenger sør, og dyra er dessuten fysisk mindre.
Underarter
Snømus er beskrevet med en rekke (minst 19) underarter og varianter, men det hersker stor uenighet om de fleste. Nominatformen (M. n. nivalis) har sitt terra typica i Västerbotten i Sverige. Den nordamerikanske populasjonen blir dessuten av og til regnet som en selvstendig art (Mustela rixosa). Noen velger å dele snømusa inn etter størrelsen (herunder også lengden på halen) og utbredelsen.
Problemet med overstående inndeling er at ikke alle varianter og underarter naturlig faller inn. I så måte ble det i 2010 publisert et nytt funn av snømus i de sentrale fjellområdene av Taiwan. Tatt i betrakting overstående inndeling ville det vært naturlig å plassere denne blant små snømus geografisk, men den nyoppdaga varianten har blant annet lenger hale og flere andre betydelig anatomiske avvik. Den er ikke tatt med i framstillingen av beskrevne underarter nedenfor, men er av nivalis*type.
De 19 underartene nedenfor er i henhold til A.V. Abramov & G.F. Baryshnikov, 2000. Størrelsene i parentes er snittstørrelser, men for noen av typene er grunnlaget svakt. For minst ett av tilfellene kun en spesimen (M. n. tonkinensis).
Generell utbredelse
Snømusa har en sirkumpolar utbredelse og finnes i Nord-Amerika fra cirka 40°N og nordover til de høyarktiske områdene, i Europa (unntatt Island og Irland) fra nordområdene og sør til Middelhavet, der den også er innført til noen av øyene, i Nord-Afrika (noe som inkluderer store deler av Marokko og nordområdene i Algerie, Tunisia og det aller nordligste Egypt), og store deler av Asia nord for Himalaya. Arten er også introdusert til New Zealand.
Skandinavia
I Norge finnes trolig kun nominatformen M. n. nivalis. I Sverige har man identifisert to underarter; M. n. nivalis i Midt- og Nord-Sverige, og M. n. vulgaris i Sør-Sverige, trolig nord til Värmland. Hybridisering mellom disse er påvist i Midt-Sverige og kan også eksistere i Norge. M. n. vulgaris finnes dessuten i Danmark.
Norge
Snømus har vært kjent i Norge så langt tilbake som det finnes historiske, skrevne kilder, og den synes å ha hatt en relativt bred utbredelse; fra kyst til høyfjell, men arten har manglet på enkelte øyer langs kysten. Tidligere var det ikke vanlig å skille mellom røyskatt og snømus. I boka Dyrerigets Naturhistorie fra 1863 nevner derfor Siebke bare røyskatt. Helland sier imidlertid i 1911 at: . Det foreligger ingen opplysninger som tilsier at snømusa har endret sin utbredelse her til lands i løpet av de siste 20-30 årene. Bestanden av snømus varierer fra år til år, og det er vanskelig å si noe konkret om totalbestanden, annet enn at den er tallrik og reproduserende. Derfor står arten oppført som livskraftig på Norsk rødliste for arter.
Terje Lyngstad
Terje Lyngstad er utdannet lektor i markedsføring ved Høgskolen i Buskerud 1994. Han var lærer ved Hafstad vidaregåande skule 1991–1995, medarbeider ved Førde Internasjonale Folkemusikkfestival 1996-1997, salgs- og informasjonssjef ved Sogn og Fjordane Teater 1997-1999, kultursjef i Jølster 2000–2001 og avdelingsbanksjef i Sparebanken Vest i Førde 2001-2003. Frå 2017 har han vært lærer ved Fagskulen Vestland studiestad Førde.
Snømus
Skandinavia
Selv om en kan finne snømus over hele Skandinavia, synes den å være mindre vanlig i kystområder sammenlignet med fjellregionene. Vanligst er den i lavalpine områder og boreal bjørkeskog, særlig i tilknytning til beiteområder, der tilgangen på små byttedyr er nokså stabil, også i bunnår, da smågnagerbestandene er beskjedne. Snømusa er ofte å finne i forbindelse med steinur og steingjerder og under låver, fjøs og seterbygninger, der de kan smette ut og inn fra grunnmurer som er gjort av naturstein. Utenom yngeltiden synes ikke snømusa å ha spesielle oppholdssteder. Artens tilstedeværelse synes snarere å være avhengig av tilgangen på byttedyr.
Terje Lyngstad
Lyngstad har vært styreleder i Sogn og Fjordane Kunstnarsenter 2001-2003, Folkeuniversitetet i Sogn og Fjordane og i Stiftinga Bendikttunet. I 2023 ble han valgt til styreleder i Førde Mållag.
Snømus
Atferd
Snømus blir kjønnsmodne i 3-4 måneders alderen, og arten parer seg om våren. Hunnene går drektige cirka 40 dager før ungene kommer til. Det er regionale forskjeller, men det antas at snømus kan forplante seg til ulike tider på året, også om vinteren ved god næringstilgang. Denne antagelsen styrkes av at det er funnet unger til forskjellige på tider om sommeren, og det er funnet ungdyr om vinteren.
Terje Lyngstad
Terje Lyngstad var hovedforfatter av boka Kampen om Nasjonal (Skald forlag, 2000), om kunstneren Ludvig Eikaas. Siden 2003 har han vært skribent i aviser som Firda, Dag og Tid og Nationen. På eget forlag har Lyngstad gitt ut bøkene Etterlyst (2020) og Ordkløyveri (2021), begge samlinger med petiter.
Snømus
Atferd
Snømusa plasserer typisk bolet i et naturlig hulrom, som regel i ei ur, under et gulv eller i en gammel musegang eller lignende. Normal kullstørrelse er 4-6 unger, men kull på inntil 12 unger er registrert. To kull kan også forekomme. Ungene blir avvent etter cirka 5 uker.
Snømus er territorial (i Storbritannia i snitt i cirka 7 måneder i løpet av ett år) i forplantningsperioden. Hannens territorium kan utgjøre 2-8 ha. Hunnene klarer seg med et mindre område, ned mot ett ha innenfor hannens territorium, men størrelsen avhenger i stor grad av mattilgangen. Utenom forplantningstiden er ikke snømus territorial.
Kommunikasjon
Dyrene kommuniserer i første rekke ved duftmarkeringer ved å bruke både urin og ekskrementer, og ved å gni kroppen og analåpningen mot gjenstander i terrenget. Når de er i nærheten av hverandre kan de også benytte lydsignaler.
Lady Moscow – kassett
Lady Moscow – kassett er et musikkalbum med Lady Moscow, utgitt i 2009. Utgivelsen selges på bandet sine konserter.
Starr County
Starr County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger i den sørlige delen av staten og det grenser mot Jim Hogg County i nord, Brooks County i nordøst, Hidalgo County i øst og mot Zapata County i vest. Det har også grense mot Mexico i sør.
Finn Jon
Finn Johan Hauger, best kjent som Finn Jon (født 1939) er en norsk tryllekunstner. Han regnes blant de fremste innenfor sin virksomhet i Norge.
Den Resen-Svaningske Bibel
Den Resen-Svaningske Bibel er en oversettelse av Bibelen som kom ut i Danmark i 1647. Det ble også gitt ut en revidert utgave av oversettelsen i 1740. Oversettelsen var den dominerende i Norge i lang tid, og var den utgaven Det Norske Bibelselskap valgt å gi ut da de ble stiftet i 1816.
Finn Jon
Bakgrunn
Finn Jon vokste opp på Vålerenga. Hoveddelen av hans familie kom fra Gudbrandsdalen. Han begynte å interessere seg for trylling som seksåring.
Den Resen-Svaningske Bibel
Utgaven er en revisjon av en bibeloversettelse gjort av professor Hans Poulsen Resen i 1607. Han skulle egentlig bare revidere en tidligere dansk oversettelse, men endte opp med å oversette hele Bibelen til dansk direkte fra grunnspråkene. Dette ble den første danske bibeloversettelsen gjort direkte fra grunnspråkene hebraisk, arameisk og gresk. I 1647 reviderte professor Hans Svane Resens oversettelse. Denne revisjonen ble kjent under navnet Den Resen-Svaningske Bibel. Oversettelsen var svært nøyaktig, men var preget av svært tung språk og var vanskelig å forstå.
Finn Jon
Bakgrunn
Han utdannet seg som rørlegger og jobbet som dette i syv år før han ble profesjonell tryllekunstner i 1964.
Karriere
Finn Jon begynte som semiprofesjonell tryllekunstner i tenårene. Tidlig på 1960-tallet vant han en rekke konkurranser for tryllekunstnere, og i 1964 fikk han 2. premie under Verdensmesterskapet i Magi i Barcelona. Deretter fikk han nok engasjementer til å slutte i rørleggerjobben og satse på trylling for fullt.
I 1968 fikk han fast engasjement ved den eksklusive erotiske klubben Raymond Revuebar i London, hvor han underholdt med klassisk manipulasjon med baller og kort samt «Den Svevende Sølvkule». I 1972 ble dette engasjementet fornyet.
På 1980- og 1990-tallet arbeidet han i 12 år på den legendariske varieté-klubben Crazy Horse Saloon i Paris. Fra 1995 har Finn Jon hatt regelmessig engasjement ved Tigerpalast i Frankfurt, ett av Europas siste rene varieté-teatre. I tillegg har han hatt en lang rekke kortere engasjementer ved teatre i blant annet Monte Carlo, Las Vegas og Tokyo.
Oppfinnelser
Finn Jon står bak en rekke større og mindre tekniske oppfinnelser beregnet på tryllekunstnere. Disse oppfinnelsene har vært kommersialisert, hovedsakelig av Ken Brooke i England på 1960- og 1970-tallet og Georges Proust på 1980- og 1990-tallet. Blant et utall frigitte oppfinnelser nevnes: «Bolt of Lightning» (mutter som skrur seg av en skrue uten å berøres), «Silver Stick» (svevende tryllestav), «The Nemo Switch Case» (tankelesning), «Esoteric» (animert kortstokk), «Loops» (et generelt animasjonsverktøy) og «Revolutionary Chop Cup» (et begerspill).
Valg 2015
Valg 2015 kan vise til:
Myklebust (Bremanger)
Myklebust er en liten grend i Midtgulen, Bremanger. Navnet kommer av at Myklebust var en felles betegnelse på den største gården i et område.
Anadrilus
Anadrilus er en slekt av lysbiller. Disse insektene har fått sitt navn ettersom de er istand til å frambringe lys.
Levevis
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (habitat), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker. De finnes i lavlandet, men kan også finnes oppover i fjellet, men ikke over skog-grensen. Larvene til sankthansormen, som lever i Norge, spiser skallbærende snegler, som de dreper med et giftig bitt. De sprøyter så inn fordøyelsesenzymer som langsomt løser opp sneglen, og slurper i seg innholdet. De kan leve ganske lenge på en snegle.
De spesielle lysproduserende organene er plassert på bakkroppen. Larvene lyser nok som en advarsel til rovdyr om at de kan inneholde giftige kjemikalier. Men for de voksne er det ofte hunnen som sender ut lysblink. Hun er vingeløs, sitter i vegetasjonen og gjør det for å tiltrekke seg partnere.
Hunnene kryper opp i vegetasjonen like før det blir mørkt. De velger gjerne en åpen plass slik at lyset kan ses på lang avstand. Hannene som flyr lavt over vegetasjonen, straks de oppfatter hunnes lyssignal, flyr de til henne. I tropiske strøk er det mange ulike arter og de har utviklet egne lyssignaler (blinking) for å kunne kjenne igjen individer fra samme art.
Terry Butler
Terry Butler (født 1967 i Tampa, Florida) er den nåværende bassisten i death metal-bandet Six Feet Under. Han har tidligere vært med i bandene Massacre og Death.
Terry Butler er gift og har tre barn. Trommeslager i Six Feet Under er også svogeren til Butler.
Han har vært aktiv gitarist siden 1988.
Blokkparti
Blokkparti er en betegnelse brukt om politiske partier som eksisterte i kommunistiske diktaturer i østblokken ved siden av det herskende kommunistpartiet, og som inngikk i en partiblokk sammen med kommunistpartiet. Disse partiene var representert i parlamenter og regjeringer, men utøvet ikke noen egentlig makt, konkurrerte ikke mot det herskende partiet i valg (som uansett sjelden var demokratiske om slike ble gjennomført), og tjente kun til å gi et skinn av flerpartisystem og valgfrihet, i et forsøk på å gjøre kommunistenes politikk spiselig for ikke-kommunister. I DDR inngikk blokkpartiene og kommunistpartiet i «Den demokratiske blokken» kalt Die Nationale Front. Et ironisk uttrykk for blokkparti i DDR var «blokkfløyte».
Invasjonen av Jugoslavia
Invasjonen av Jugoslavia (italiensk: L'Invasione della Jugoslavia), kodenavn Operasjon 25 (tysk: Unternehmen 25), kjent i Jugoslavia som Aprilkrigen (kroatisk: Travanjski rat, serbisk og bosnisk: Aprilski rat, slovensk: Aprilska vojna), var aksemaktenes invasjon av Kongedømmet Jugoslavia 6. april 1941 under andre verdenskrig. Invasjonen endte med at den kongelige jugoslaviske hæren overgav seg ubetinget etter elleve dager med motstand, 17. april 1941.
Dette nederlaget for Jugoslavia gjorde at landet ble okkupert og delt mellom aksemaktenes marionettregimer; Den uavhengige staten Kroatia styrt av den italienskstøttede fascistlederen Ante Pavelić, Serbia under den jugoslaviske generalstabssjefen Milan Nedić og andre, og det italienske Albania og Ungarn. I Jugoslavia ble krigen etterfulgt av omfattende motstand fra to motstandsgrupper: de kommunistiske partisanene ledet av Josip Broz Tito, som overtok makten i landet etter krigen, og de rojalistiske tsjetnikene ledet av Draža Mihajlović, i det som har blitt kjent som den jugoslaviske front eller Folkets frigjøringskrig i Jugoslavia.
Weißkirchen Ost bybanestasjon
Weißkirchen Ost er en holdeplass på Frankfurts undergrunnsbane.
Botnane
Botnane er ei bygd i Bremanger kommune i Vestland. Bygda ligger i Pollen, ei bukt på sørsida av Frøysjøen.
Stedet har et rykte for å være ganske værhardt.
Bommersheim bybanestasjon
Bommersheim er en holdeplass på Frankfurts undergrunnsbane.
Arnold Büscher
Arnold Büscher (født 16. desember 1899, død 2. august 1949) var en tysk SS-offiser og leirkommandant i flere konsentrasjonsleirer under andre verdenskrig.
Han ble etter krigen dømt til døden for ugjerninger han hadde begått mens han var leirkommandant.
Liv og virke
Büscher ble født i Bad Oeynhausen i Tyskland. Hans foreldre drev et lite bakeri.
På 1920-tallet jobbet han i forsikringsbransjen. Han skal under denne tiden ha blitt domfelt flere ganger for svindel og tyveri. Han ble gift i 1926.
Den 23. januar 1948 ble Büscher dømt til døden i Polen for sine forbrytelser ved Płaszów konsentrasjonsleir. Han ble henrettet ved henging den 2. august 1949.
Kammerkoret Psalmista
Kammerkoret Psalmista fra Oslo ble dannet i 2003 under navnet Storsalen kammerkor. Tilknyttet Storsalen menighet i Oslo frem til 2006. Siden 2006 har koret vært tilknyttet Høgskolen i Staffeldtsgate og Grønland kirke.
David Katoatau
David Katoatau (født 7. juli 1984) er en kiribatisk vektløfter, som konkurrerer i klasse 85 kilo. Han representerte Kiribati under Sommer-OL 2008, der han kom på 15.-plass. Katoatau var flaggbærer under åpningen av Sommer-OL i London i 2012.
Curt Sjöberg
Curt Josef Sjöberg (født 26. januar 1897 død 12. april 1948) var en svensk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1920 i Antwerpen, 1924 i Paris og OL 1928 i Amsterdam.
USAs utenriksminister
USAs utenriksminister er et amerikansk føderalt embete i USAs regjering. Utenriksministeren er et av medlemmene av presidentens regjering. Utenriksministeren utnevnes av USAs president med godkjenning av Senatet. Den offisielle tittelen er United States Secretary of State.
Bakgrunn
George Washington vedtok den 27. juli 1789 et kongressforslag om en lov om et eget utenriksdepartement ledet av en utenriksminister, hvis embete hadde eksistert siden 1781 iht. konføderasjonsartiklene. Deretter vedtok kongressen en annen lov som gav det nye departementet ansvar for visse innenriksanliggender. Samtidig ble navnet endret fra «utenriksdepartementet» (Department of Foreign Affairs) til «statsdepartementet» (Department of State), hvorpå president Washington signerte denne loven den 15. september 1789. Det nye innenriksansvaret til dette omdøpte departementet var mottagelse, distribusjon og oppbevaring av landets lover, ansvar for landets riksvåpen, bekreftelse av kopier og utarbeidelse ved utnevnelse av kommisjoner med utøvende funksjoner, og endelig ansvar for bøker, aviser og titler ved den kontinentale kongress, inkludert grunnloven og selvstendighetserklæringen.
Peter Štefančič
Peter Štefančič (født 3. mars 1947 i Kranj) er en slovensk tidligere skihopper som konkurrerte for Jugoslavia.
USAs utenriksminister
Funksjoner
De fleste innenriksfunksjoner har blitt overført til andre offentlige instanser. De som fortsatt tilhører departementet er: oppbevaring og bruk av «the Great Seal», utførelse av protokoll-funksjoner for Det hvite hus, skissere presidentkunngjøringer, formell godkjenning av presidentens avgang samt svare på offentlige spørsmål. I tillegg utfører ministeren oppgaver som presidenten er forpliktet til av den amerikanske konstitusjonen, som relaterer til korrespondanse, gi fullmakter og instruksjoner til amerikanske ministere og konsuler i utlandet, og forhandle med utenlandske representanter. Ministeren er også normalt presidentens viktigste rådgiver når det gjelder USAs utenrikspolitikk, og har i det siste blitt ansvarlig for den overordnede retningen, koordineringen og tilsynet av interdepartementale aktiviteter i utlandet, bortsett fra militære funksjoner.
Som den av kabinettmedlemmene med høyest rang er utenriksministeren nr. 4 til å etterfølge presidenten etter visepresidenten, speaker i Representantenes hus i USA og president pro tempore i USAs senat.
Peter Štefančič
Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i årene 1967-1976, med 25.-plass i 1967/68 som beste sammenlagtplassering. Hans beste plassering i enkeltrenn i Hoppuka var 25.-plass Bischofshofen 7. januar 1968.