cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jens Stoltenberg
Partileder
Oslo LOs leder Kleiv Fiskvik kritiserte i 2005 Stoltenbergs valg av rådgivere fra det såkalte «Kristiania Forum», et arbeiderpartilag opprettet av Libe Rieber-Mohn. Laget omfattet foruten Rieber-Mohn, Rune Bjerke, Kjell Roland, Libe Rieber-Mohn og Jon Hippe. Fiskvik anså rådgiverne for å være karrierejegere uten kontakt med den tradisjonelle arbeiderbevegelsen. Stoltenberg hadde i lederstriden med Jagland møtt motstand fra LO-leder Yngve Hågensen. Senere, som partileder, la han derfor stor vekt på å konsultere fagbevegelsen, partisekretær Martin Kolberg, og LO-leder Gerd-Liv Valla. Ved valgene i 2005 og 2009 var støtten fra LO svært viktig, og Stoltenberg trakk den selv frem i valgtaler og debatter.
Jens Stoltenbergs andre regjering
Før stortingsvalget 2005 stilte de rødgrønne partiene Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet med et felles regjeringsalternativ med Jens Stoltenberg som statsministerkandidat – dette i motsetning til de borgerlige som ikke hadde et klart regjeringsalternativ. De tre partiene fikk flertall i valget, og startet forhandlinger på Soria Moria hotell og konferansesenter den 26. september og avsluttet med en pressekonferanse 13. oktober der regjeringserklæringen Soria Moria-erklæringen ble lagt frem.
Stoltenbergs andre regjering, oftest kalt «Den rødgrønne regjeringen», tiltrådte 17. oktober 2005 under Stoltenbergs ledelse og etterfulgte Kjell Magne Bondeviks andre regjering. I regjeringen hadde Arbeiderpartiet ti statsråder, SV hadde fem og Senterpartiet fire. Det var den første koalisjonsregjering med Arbeiderpartiet som deltaker, siden samlingsregjeringen i 1945. Regjeringen ble i stortingsvalget 2009 den første norske flertallsregjeringen på 40 år som ble gjenvalgt, og den første siden 1993 som satt mer enn én periode.
Energi og klima
I januar 2013 advarte han mot frislipp av krafteksport fra Norge. Bakgrunnen var NHOs ambisjon om å gjøre Norge til Europas grønne batteri ved hjelp av flere overføringskabler til utlandet. Stoltenberg mente at omfattende eksport ville føre til høyere priser i Norge, svekke forsyningssikkerheten innenlands og føre til flere kraftlinjer innenlands.
«Månelandingen»
I Soria Moria-erklæringen nedfelte regjeringspartiene at bygging av gasskraftverk kun skulle gjøres hvis CO₂ ble fjernet. I 2006 fikk Statoil konsesjon til å bygge gasskraftverk på på Mongstad under forutsetning at det ble bygget et fullskala CCS-anlegg for fangst og lagring av CO₂. I sin nyttårstale i 2007 kalte statsminister Stoltenberg prosjektet «vår månelanding», med referanse til president Kennedys tale i 1961 der han sa at «USA vil forplikte seg til, før 60-årene er over, å sende en mann til månen og hente ham trygt tilbake til jorden». I 2009 var de stipulerte kostnadene med CO₂-fangst og lagring kommet opp i 25 milliarder kroner. I 2010 bestemte regjeringen seg for å utsette anlegget med to år, til stor protest fra miljøorganisasjonene. I 2012 åpnet et testanlegg, til en kostnad på 5,2 milliarder kroner. Stoltenberg åpnet anlegget. I september 2013, like før regjeringen gikk av, informerte den om at et fullskala CCS-anlegg for fangst og lagring av CO₂ ikke ville bli bygget på Mongstad. I sin selvbiografi tok Stoltenberg selvkritikk på bruken av begrepet «månelanding», men han stod ved det som faktisk var gjort for å forbedre CO₂-fangst og lagring.
Karikaturstriden
Stoltenberg-regjeringen måtte håndtere en vanskelig utenrikspolitisk situasjon med karikaturstriden i 2006. Året før hadde den danske avisen Jyllands-Posten trykket tolv karikaturtegninger av islams profet Muhammed i forbindelse med en sak om selvsensur blant danske illustratører, med bakgrunn i bildeforbudet praktisert i hovedstrømmen innenfor sunniislam. Den første tiden skapte ikke norske avisers gjengivelse av karikaturtegningene mye oppmerksomhet i utlandet, men etter at redaktør Vebjørn Selbekk i den kristne avisen Magazinet gjengav dem i januar 2006 eskalerte situasjonen kraftig, og blant annet ble Danmarks og Norges ambassade i Damaskus satt i brann av militante demonstranter.
Selbekk mottok i ettertid en lang rekke drapstrusler, og måtte gå i dekning. Stoltenberg fordømte bruken av vold, men omtalte også Selbekks gjengivelse av tegningene som «en gal handling», og gav Selbekk et delvis ansvar for ambassadebrenningen. Senere har Stoltenberg inntatt et mer prinsipielt forsvar for pressefrihet, og etter Charlie Hebdo-angrepet i 2015 uttalte Stoltenberg (da NATOs generalsekretær) at «det er greit å karikere Muhammed. Det er en del av ytringsfriheten at det tegnes, skrives og sies ting som kan virke krenkende».
Tre år etter karikaturstriden, i 2009, la Stoltenbergs regjering frem et forslag om å oppheve den såkalte blasfemiparagrafen. Samtidig ville han styrke straffelovens § 135a slik at den gav et «strafferettslig vern mot kvalifiserte angrep på trossetninger og livssyn». Forslaget om å kriminalisere religions- og livssynskritikk via et tillegg i straffeloven møtte stor uro innad i AP og SVs stortingsgrupper, selv om Stoltenberg mente dette ikke ville redusere eller innskrenke ytringsfriheten. Uroen førte til at forslaget om å ta religions- og livssynskritikk inn i straffeloven ble droppet, samtidig som blasfemiparagrafen ble vedtatt fjernet.
Militærintervensjonen i Libya
I 2011 deltok Norge i en militæroperasjon i Libya under borgerkrigen i landet. 17. mars 2011 ble FNs sikkerhetsråd enig om resolusjon 1973 som tillot en militær intervensjon i Libya. Norske fly slapp 588 bomber mot ulike mål i landet. I forbindelse med offentliggjøringen av det norske Libya-utvalget sin evalueringsrapport om norsk krigsdeltakelse i Libya, kom det frem at norske fly bombet Gaddafis hovedkvarter under krigen, til tross for at den norske regjeringen sa at deres mål ikke var å styrte Gaddafi-regimet. Stoltenberg ble kritisert for at han ikke ville vedgå at Norge med sin Libya-bombing faktisk var i krig, til tross for at Forsvarsdepartementet mente det motsatte. Han sa «Jeg mener norske soldater ikke var legitime mål i den væpnede konflikten. Det kan være ulike juridiske vurderinger, men jeg er helt sikker på at de ikke hadde endret hovedkonklusjonen, nemlig at vi skulle følge opp FN-vedtaket og beskytte sivile i Libya.»
Terrorangrepene i 2011
Da Anders Behring Breivik gjennomførte bombeangrepet på Regjeringskvartalet 22. juli 2011, arbeidet statsministeren med årets Utøya-tale i Statsministerboligen i Parkveien. Statsministeren tok umiddelbart del i kriseledelsen, kommunikasjon med media og utenlandske ledere, og formidlingen av den nasjonale sorgen over de mange ofrene for terroren. Hans første meddelelse kom like etter angrepene, hvor han orienterte i fjernsyn om at landet blir styrt og regjeringen er i arbeid. Stoltenberg selv kjente flere av de som senere ble drept i massedrapene på Utøya. I sin første tale etter terrorangrepene understreket Stoltenberg at svaret på vold er enda mer demokrati, og enda mer humanitet, men aldri naivitet. "«Vi er en liten nasjon, men vi er en stolt nasjon. Ingen skal få bombe oss til taushet. Ingen skal få skyte oss til taushet. Ingen skal noensinne få skremme oss fra å være Norge»."
Under sørgemarkeringen i Oslo hvor 200,000 mennesker deltok den 25. juli, sa Stoltenberg at «Ondskap kan drepe et menneske, men aldri beseire et helt folk.» Han besøkte i disse dagene AUFs sommerleirdeltagere på Sundvollen, talte i minnegudstjenesten i Oslo domkirke, og deltok tidlig i august i begravelser for Utøya-ofre. Både kong Harald og Stoltenberg høstet fem dager etter hendelsen stor anerkjennelse for måten de opptrådte på under og etter terrorhendelsene. TV 2s politiske redaktør Stein Kåre Kristiansen mente i denne sammenhengen at Stoltenberg som første statsminister siden Einar Gerhardsen, nærmet seg en posisjon som «landsfader». Tidligere Oslo-biskop Gunnar Stålsett sa at «Det er ikke mange statsministre gjennom tidene som har vært satt på en slik prøve. Ikke alle ville klart det på samme måte. For et land å ha en statsminister som kan virke så samlende er et privilegium.»
Også politiske motstandere roste Stoltenberg for ledelsen under terrorkrisen. Siv Jensen sa at «Jens Stoltenberg har i denne situasjonen vært statsminister for alle, han har også vært min statsminister. Stoltenberg har hatt evnen til å stå oppreist i en veldig vanskelig tid og kommet med gode ord.»
I etterkant av terrorangrepet nedsatte Stortinget og regjeringen henholdsvis 22. juli-komiteen og 22. juli-kommisjonen («Gjørv-kommisjonen»), for å granske forløpet. NOU 2012: 14, Rapport fra 22. juli-kommisjonen ble offentliggjort 13. august 2012. Rapporten berømmet blant annet helse- og redningsarbeidet og regjeringens kommunikasjon til befolkningen. Rapporten kritiserte politiets utrykningstid, PSTs forarbeid og statens manglende oppfølging av «allerede vedtatte sikringstiltak.» 22. juli-kommisjonen la i 2013 frem rapporten NOU 2013: 9, Politianalysen, med forslag til omorganiseringer i Politiet. Stoltenbergs siste år som statsminister ble således preget av forvaltnings- og sikkerhetspolitiske debatter.
Stoltenberg fikk anerkjennelse for å samle nasjonen i sorg, gjennom sine taler etter terrorangrepet. Hans regjering mottok imidlertid kritikk for sitt arbeid før og under angrepet. Stoltenbergs personlige popularitet økte imidlertid i denne perioden, og Arbeiderpartiet gikk frem ved kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011.
Politiske resultater
Stoltenbergs har blant annet arbeidet for: I sine halvårlige oppsummeringer har regjeringssjefen selv også fremholdt andre saker som viktige, ikke minst avtalen med Russland om Delelinjen i Barentshavet i september 2010. Stoltenberg fremholdt ved inngangen til 2011 betydningen av en endelig avklaring om pensjonsreformen. Etter valget i 2005 ble arbeidet med pensjonsreform blant de høyest prioriterte oppgavene, blant annet gjennom levealdersjustering av alminnelig alderspensjon i 2010, og fra 2011 i arbeidet for å få til en reform av de uføretrygdedes alderspensjonsregler. Pensjonsreformen ble gjennomført sammen med LO. Stoltenberg var ikke fornøyd med pensjonsreformen i offentlig sektor. Der satte NTL og Unio seg imot.
Økonomisk politikk og krisehåndtering
Stoltenberg ønsket å unngå mellomkrigsårenes og 1970-årenes ukoordinerte krisehåndtering hvor de ulike landene svekket hverandre snarere enn å samarbeide. I september 2010 innkalte Stoltenberg et globalt toppmøte for å drøfte hvordan sysselsetting og vekst kan oppnås internasjonalt i kjølvannet av finans- og gjeldskrisen – Oslo Conference E 2010 – ledet av ILO-leder Juan Somavía og IMF-sjef Dominique Strauss-Kahn. I sin tale til møtet pekte Stoltenberg på de enorme kostnader krisen hadde fått i form av arbeidsløshet, og appellerte til bedre internasjonal koordinering, balanse mellom innstramming og økonomisk vekststimulans, aktive arbeidsmarkedstiltak for unge, og investeringer for økt innovasjon. Et eget krisemøte i De europeiske sosialdemokratenes forum (PES) ble samlet i Oslo i mai 2011, på initiativ fra Stoltenberg og tenketanken Policy Network.
Finanskrisen i Norge
Banken Lehman Brothers gikk konkurs 15. september 2008, børsene falt og flere andre kredittinstitusjoner og andre selskaper var i fare. Regjeringens budsjettforslaget for 2009, som ble fremlagt i oktober 2008, var et ekspansivt budsjett med en økning i det strukturelle, oljekorrigerte underskuddet på om lag 14 milliarder kroner fra 2008 til 2009.
Regjeringen fremla flere andre tiltak, først en tiltakspakke for å sikre kredittilførsel til bankene der de fikk tilført 350 milliarder kroner i statsobligasjoner med en nedbetallingstid på tre år. Videre ble Garantiinstituttet for eksportkreditt (GIEK) utvidet med 50 milliarder for å sikre eksportbedrifter kontrakter og øke investeringene i Norge. Stoltenbergs SMS-utvekslinger med sin gamle partifelle og venn DnB NOR-sjef Rune Bjerke rett i forkant av krisepakken gjorde imidlertid at markedsaktører og politiske miljøer mistenkte at DnB NOR hadde fått påvirke pakken på utilbørlig vis. Den omfattende kontakten mellom banken og Statsministerens kontor gjorde at DnB NOR ble ilagt et forelegg på 12 millioner kroner for innsidehandel, etter at Økokrim opprinnelig hadde tatt ut siktelse mot to ansatte for å ha misbrukt fortrolig informasjon til å selge unna statsobligasjoner som ville falle i verdi. Kredittilsynet og Økokrim kom samtidig frem til at SMS-ene i seg selv var velbegrunnede og ikke medførte noe straffeansvar.
I januar 2009 foreslo regjeringen nye finanspolitiske tiltak for 20 milliarder kroner, og i februar 2009 foreslo regjeringen «Bankpakke 2» som innebar å etablere to nye fond med en samlet kapital på 100 milliarder kroner – Statens finansfond og Statens obligasjonsfond. I revidert nasjonalbudsjett som ble fremlagt i mai 2009 ble ytterligere 9,5 milliarder kroner ført inn i norsk økonomi.
Det norske folk mente Stoltenberg styrte Norge godt gjennom finanskrisen. Historiker Hans Olav Lahlum mener regjeringens håndtering av finanskrisen var med på å sikre Stoltenberg fire nye år som statsminister.
I Jens Stoltenbergs andre periode som statsminister var veksten i sysselsetting på 355,000 personer.
Internasjonalt klimaarbeid
Toppmøtet i København endte uten en forpliktende avtale, men foran det påfølgende COP16 i Cancún etterfulgte Stoltenberg Storbritannias statsminister Gordon Brown i ledervervet for komiteen som arbeider med finansiering av klimatiltak i fattige land, som ellers bestod av Etiopias statsminister Meles Zenawi. Under en egen skogs- og klimakonferanse i Oslo i mai 2010 ble forslag presentert for en rekke land, med endelig avlevering av finansieringsrapporten høsten 2010. Et norsk forslag om et eget, globalt finansieringstilak for regnskog ble presentert med fokus på Brasil, Indonesia og det sentrale Afrika.
Vaksinasjon av barn
Stoltenberg har et sterkt engasjement for vaksinering av barn i den tredje verden mot barnesykdommer. Hans første foredrag i hans andre periode som statsminister dreide seg om vaksinasjon av barn. Foredraget «Vaksinasjon mot fattigdom», ble holdt på Farmasidagene 2005. Han var styremedlem i Det internasjonale vaksinefondet (GAVI-stiftelsen) 2002–2005 og ble tildelt Barnehelseprisen i 2005.
Et internasjonalt initiativ, med Storbritannia, Bill & Melinda Gates Foundation og Norge i spissen, sikret den 13. juni 2011 at GAVI-stiftelsen fikk mer enn 3,7 milliarder dollar frem til 2015 til sitt arbeid mot barnedødelighet. Stoltenberg var en av de sentrale pådriverne bak initiativet, og har understreket at dette er et viktig bidrag for å redde 9 millioner barn fra å dø av de vanligste barnesykdommene.
I sin nyttårstale 1. januar 2013 snakket Stoltenberg om hvordan vaksinering av verdens barn er en personlig hjertesak. «Små sprøytestikk gir millioner av barn hele livet i gave. Et strøk salve kan redde mor. At så mange mødre og barn får leve, mener jeg er et mirakel i vår tid.», sa statsministeren.
Generalsekretær i NATO
Stoltenberg var statsministerkandidat for de rødgrønne også ved Stortingsvalget 2013, men koalisjonen tapte valget og Stoltenberg gikk av som statsminister. Han fortsatte likevel som partileder og parlamentarisk leder. I desember 2013 ble Stoltenberg utnevnt til FNs spesialutsending for klima. Vervet hadde han i tillegg til sine partipolitiske verv.
Stoltenberg ble i 2014 valgt som NATOs generalsekretær. Han gikk da av som partileder og fikk permisjon fra Stortinget for resten av perioden. Initiativet til å utnevne Stoltenberg kom fra Tysklands forbundskansler Angela Merkel og USAs president Barack Obama.
Stoltenberg tiltrådte 1. oktober 2014 som første nordmann i stillingen. I 2017 fikk han forlenget sin periode som generalsekretær til 2020, og 28. mars 2019 ble Stoltenbergs verv som generalsekretær forlenget med ytterligere to år til 30. september 2022. Russlands invasjon av Ukraina 2022 innebar at stabilt lederskap ble spesielt viktig for NATO. Etter forslag fra USAs president Joe Biden, med applaus fra deltakerne på NATO-toppmøtet 24. mars 2022, sa Stoltenberg seg villig til å fortsette i stillingen til september 2023.
Den 29. juni 2023 ønsket diplomater fra alle 31 NATO-land at Stoltenbergs periode som generalsekretær burde forlenges. Under et møte mellom NATOs medlemsland den 4. juli 2023 ble Stoltenbergs periode forlenget for fjerde gang, denne gang til 1. oktober 2024. Bare én har sittet lenger: Joseph Luns, som var generalsekretær fra 1971 til 1984. USAs president Joe Biden hyllet Stoltenberg for hans «solide lederskap, erfaring og dømmekraft», og Ukrainas president Volodymyr Zelenskyj hyllet hans «personlige innsats for Ukraina».
Stoltenbergs periode i NATO skulle bli preget av økt spenning mellom NATO og Russland. Dette begynte med Russlands anneksjon av Krim i 2014, og fortsatte med invasjonen av Ukraina 24. februar 2022.
Den 3. april 2019 ble Stoltenberg den første leder av en internasjonal organisasjon som talte i Kongressen i USA, i en samlet sesjon for både Senatet og Representantenes hus. Anledningen var NATOs 70-årsjubileum. Stoltenberg poengterte at det er viktig for land å ha venner og allierte. Videre advarte han mot et sterkere Russland.
Presidentskapet til Donald Trump (2017–2021) var en annen stor utfordring for NATO. Trump var en sterk kritiker av NATO og truet med å trekke USA ut og dermed undergrave alliansen. En studie fra 2021 hevdet at Stoltenberg spilte en nøkkelrolle i å hindre Trump fra å undergrave NATO. Stoltenberg bidro til å endre Trumps holdning til byrdefordeling, samt til å opprettholde en robust avskrekkingspolitikk overfor Russland.
I Stoltenbergs periode som generalsekretær ble NATO utvidet med to land fra det tidligere Jugoslavia. Montenegro ble NATO-medlem den 5. juni 2017. Nord-Makedonia ble medlem 27. mars 2020.
Sverige og Finland leverte sine NATO-søknader samtidig den 18. mai 2022. Finland ble NATO-medlem den 4. april 2023, på NATOs 74-årsdag. For Sverige gjenstår ratifiseringen i Ungarn og Tyrkia.
På NATO-toppmøtet i Vilnius i Litauen den 11.-12. juli 2023 fikk Stoltenberg gjennomslag for sitt forslag om fortgang i prosessen med å gjøre Ukraina til NATO-medlem. Dette skjer ved at landet unngår prosessen i Membership Action Plan (MAP). Det ble også opprettet et NATO-Ukraina-råd hvor NATO og Ukraina holder krisesamtaler og sammen tar avgjørelser. Første møte ble avholdt 12. juli 2023.
Stillingen som sentralbanksjef
Den 4. februar 2022 ble Stoltenberg utnevnt til sentralbanksjef. Utnevnelsen var omdiskutert før den ble offisielt kunngjort, på grunn av hans tilknytning til Arbeiderpartiet, vennskap med statsminister Jonas Gahr Støre og bekymringer for Norges Banks uavhengighet. Utnevnelsen ble kritisert av alle opposisjonspartier, med unntak av Kristelig Folkeparti.
Ida Wolden Bache ble beskikket som midlertidig sentralbanksjef, og det ble antatt at Stoltenberg ville tiltre 1. desember 2022.
Den 24. mars 2022 gav Stoltenberg beskjed om at han trakk seg fra stillingen som sentralbanksjef fordi han ville fortsette som generalsekretær i NATO.
Taler og debattant
Stoltenberg har sagt at han trives godt med direktesendt debatt, og som taler. Han uttalte i 2004 at "Det er veldig krevende, det der å bli intervjuet tre minutter, fem minutter, ti minutter – og så sender de tolv sekunder. Og det er de som bestemmer… Dessuten snakker du i et mørkt rom, for seerne aner ikke hva som ble sagt før og etter, og de aner ikke hvordan alt dette er blitt klippet… Derfor er jeg tilhenger av direkte TV. Folk ser at jeg er sint fordi en annen var sint først. De ser at jeg ler fordi det og det skjedde. De skjønner sammenhengen, oppfatter forholdene, får med seg pausene…"
Stian Bromark og Dag Herbjørnsrud trekker frem et eksempel fra Arbeiderpartiets landsmøte i 2005, hvor Stoltenbergs kommenterte nedleggingstrusselen mot Oslo katedralskole med at «skolen har overlevd Svartedauden, 400-årsnatten under danskene, nødstiden under Napoleonskrigene, unionstiden med Sverige, første og annen verdenskrig. Men det er høyst usikkert om den overlever Kristin Clemet og Kjell Magne Bondevik.» Beskrivelsen førte til at latteren gjallet gjennom salen. I alle valgkamper etter 2005 ble han stort sett kåret som den beste TV-debattanten.
Retorikkeksperten Kjell Terje Ringdal analyserte Stoltenbergs tale på Rådhusplassen 25. juli 2011, tre dager etter terrorangrepet mot Oslo og Utøya. Ringdal karakteriserte talen som «den viktigste tale holdt i Norge siden krigen», og trakk frem at Stoltenbergs tidligere budskap om demokrati ble fremført med enda større «intensitet og varme» enn tidligere. I tillegg til at talen er retorisk riktig pekte Ringdal på at: «Samtidig er talen typisk for Jens Stoltenberg. Han er seg selv. Andre ville kanskje brukt flere bilder og et mer poetisk språk. Dette er en veldig konkret og varm tale som kler Stoltenbergs stil, og vi kjenner ham igjen, som en rasjonalist, men også som en medfølende politiker.»
Omtale og utmerkelser
Det er skrevet flere bøker om og med Stoltenberg, de fleste skrevet av politiske journalister. Elisabeth Skarsbø Moen utga den første biografien i 2003. Anne Grosvold skrev i 2009 boka Samtaler, hvor Jens og Thorvald Stoltenberg deler personlige og politiske tanker. Kjetil B. Alstadheim utga i 2010 intervjuboka Klimaparadokset, Jens Stoltenberg om vår tids største utfordring, og Thor Viksveen skrev i 2011 Jens Stoltenberg : et portrett. Stoltenbergs selvbiografi Min historie utkom i 2016.
Dokumentarfilmskaperen Aslaug Holm laget i 2005 filmen Oljeberget og i 2007 tv-serien Statsministeren etter å ha fulgt Stoltenberg i mer enn to år.
I den norsk-amerikanske spillefilmen 22 July (2018), som skildrer terrorangrepene i Norge 2011, blir Stoltenberg spilt av Ola G. Furuseth.
I 2003 ble Stoltenberg tildelt prisen «Årets europeer» på Europeisk Ungdoms landsmøte 2003. I 2012 ble han tildelt Hal Koch-prisen. I 2012 ble han Årets Peer Gynt sammen med Marit Bjørgen. I 2005 ble han tildelt Barnehelseprisen for sitt sterke personlige engasjement for internasjonal barnehelse gjennom vaksinefondet. Han mottok Kong Harald Vs jubileumsmedalje 1991–2016 i 2016. I desember 2022 ble han tildelt Sønstebyprisen 2023 for sitt bidrag til å holde NATO samlet under Russlands invasjon av Ukraina 2022.
Tidslinje for verv i regjering og storting
Stoltenberg var innvalgt på Stortinget for perioden 2013–2017, men fikk permisjon fra 1. oktober 2014 for å kunne tiltre som generalsekretær i forsvarsalliansen NATO.
Privatliv
På farssiden tilhører han Stoltenberg-slekten fra Vestfold. På morssiden nedstammer Stoltenberg fra embetsmannsslekten Heiberg. Oldefaren Eivind Heiberg var direktør for Norsk Arbeidsgiverforening 1912–1917.
Stoltenberg er en ivrig friluftsmann. Han sykler, og i vintersesongen er han en aktiv langrennsløper. Sommerferien tilbringer han helst på familiens hytte på Hvaler i Oslofjorden. Selv om han ikke har medlemskap i den norske kirke, har han sagt at han ikke anser seg selv som ateist. Han har forklart: «Jeg vil ikke kalle meg ateist. Jeg pleier ikke bruke det begrepet, jeg er bare ikke medlem av noe trossamfunn.»
Hans far var Thorvald Stoltenberg (1931–2018), Norges forsvarsminister 1979–1981 og utenriksminister 1987–1989 og 1990–1993. Moren var statssekretær Karin Stoltenberg (1931–2012). Fra 1959 til 1961 bodde familien i Berkeley der Thorvald var visekonsul på generalkonsulatet i San Francisco og Karin studerte statsvitenskap og underviste på Berkeley-universitetet. Fra 1961 til 1964 bodde familien i Jugoslavia da Thorvald var ved ambassaden i Beograd. Jens Stoltenberg lærte da både engelsk og serbokroatisk.
Familien omfattet Jens' to søstre, den eldre Camilla, og den yngre Nini (1963–2014). Stoltenberg innrømmet tidligere bruk av cannabis i ungdomstiden, etter å ha stått frem med søsteren Nini om hennes rusproblemer; Nini var avhengig av heroin.
Han er gift med Ingrid Schulerud, og de har to barn, deriblant Catharina Stoltenberg i elektronikaduoen Smerz.
Dragefjellet
Dragefjellet er den nordlige del av høydedraget Sydneshaugen i strøket Sydnes i Bergen. Dragefjellet het opprinnelig Sydnesfjellet, men fikk sitt nåværende navn etter leken med drager («buedraker»). Dette skyldes trolig at vinden tok godt på Dragefjellspynten og at dragenes flukt ikke ble hindret. Det var flere slike dragehauger i byen.
På Dragefjellet var det også et rettersted, dette ble flyttet litt lengre sør til Rakkerhaugen (Sydneshaugen) i 1645.
Fra begynnelsen av 1800-tallet drev Ditmar Meinert brudd på Dragefjellet med uttak av stein som ble brukt til ballast. Kommunen satte på slutten av 1800-tallet i gang steinuttak i større målestokk fra Dragefjellet, blant annet for bygging av kaianlegg.
I 1891 ble folkeskolen Dragefjellet Skole bygget på tomten etter Meinerts gamle steinbrudd. Skolen ble nedlagt 1980 og ble overtatt av Universitetet i Bergen. Fra 1995 har Dragefjellet skole huset Det juridiske fakultet.
Sagtjernet
Sagtjernet eller Sagtjennet er et tjern som ligger nord i Elverum sentrum og ligger både i bydelene Søbakken og Ydalir. Sagtjernet renner ut i Glomma. Tjernet ligger idyllisk til rett ved Elverum folkehøgskule.
Beautiful Intentions
Beautiful Intentions er det tredje soloalbumet fra poprock-artisten Melanie Chisholm. Albumet ble utgitt i 2005. Det ble godt mottatt og har på verdensbasis solgt over 1 million kopier.
Willem van Rubroek
Willem van Rubroek (født ca. 1220 i Ruysbroek i Flandern, død ca. 1293) var en fransk reisende, misjonær, og fransiskanerprest. Han er også kjent som Willem van Ruysbroeck, Guillaume de Rubrouck eller Willielmus de Rubruquis. Hans skildring av sin reise til Mongolenes rike er blant den europeiske middelalders mesterverker innen sjangeren geografiske kulturelle skildringer.
Liv og virke
Willem var flamlender, fra den delen av det historiske Flandern som nå ligger på fransk side av den fransk-belgiske grense. Han trådte inn i fransiskanerordenen og studerte i Paris.
Willems ledsagere var medbroren Bartolomeus av Cremona, en tolk og en personlig tjener. Selskapet dro den 7. mai 1253 fra Konstantinopel over Svartehavet, gjennom Krim og det sørlige Russland til Batus hovedsete, Saraj. Derifra fortsatte man videre nordenom Kaspihavet og Aralsjøen gjennom Turkestan og Dzungaria til storkhanens leir, Karakorum. Her forble Willem van Rubroek med storkhanen Möngke Khans tillatelse fra den 27. desember 1253 til den 10. juli 1254. Willem fikk også audiens, tidlig i januar 1254.
Hjemveien gikk på omtrent samme vis til Kaspihavet, men deretter dro han gjennom Armenia og Lilleasia til Kypros. Willem ankom der den 16. juni 1255.
Den er ved siden av fransiskaneren Giovanni da Pian del Carpines skildringer og Marco Polos tekster det viktigste bidraget til middelalderens kunnskap om Asia.
På midten av 1300-tallet benyttet bløffmakeren Jean de Mandeville seg av Willem van Rubroeks tekster for å komponere sine egne falske reiseberetninger.
Andreas Christensen (fotballspiller)
Andreas Bødtker Christensen (født 10. april 1996) er en dansk fotballspiller som spiller for den spanske klubben.
Han debuterte i Premier League den 24. mai 2015 mot, der han kom inn for John Obi Mikel da 12 minutter gjenstod, en kamp Chelsea vant 3-1.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Imphal East (distrikt)
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 452,661 innbyggere i distriktet, mot 394,876 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 40,28 % av befolkningen.
Robert Stewart, 1. hertug av Albany
Robert Stewart, hertug av Albany (født ca. 1340, død 3. september 1420) var et medlem av det skotske kongelige huset, fungerte som regent for tre ulike skotske monarker, andre periode for hans bror Robert III, og siste periode for hans nevø, Jakob I som satt i engelsk fangenskap fra 1406 og til han selv døde i 1420 i en alder av 81 år. I virkeligheten fungerte Robert Stewart som Skottlands «konge».
Imphal East (distrikt)
Demografi
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 13,42 % i 2011 mot 14,09 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 932 i 2011 mot 963 i 2001.
Robert Stewart, 1. hertug av Albany
Kongens sønn
Robert Stewart holdt også titlene jarl av Menteith (28. februar 1361), jarl av Fife (1361, gikk av 1372), jarl av Buchan (1394, gikk av 1406) og jarl av Atholl (1403, gikk av i 1406 da Robert III døde), i tillegg til hans dannelse av tittelen hertug av Albany i 1398.
Robert Stewart var en sønn utenfor ekteskap av den framtidige kong Robert II av Skottland og av Elizabeth Mure av Rowallan, men ble legitim i 1349 da hans foreldre giftet seg. Den eldre Robert II fikk mange barn, og den eldste av disse var John Stewart og som ble jarl av Carrick i 1368, den framtidige konge under navnet Robert III.
I 1368 giftet Robert Stewart seg med Mary Graham, grevinne av Menteith, som han fikk flere døtre med og en sønn, Murdoch Stewart, 2. hertug av Albany, hans svigerinnes krav til jarledømmet Menteith og Fife tillot ham ta disse titlene etter at han giftet seg. Robert giftet seg senere med Muriella de Keith som han fikk to sønner med, den eldste var John Stewart, 2. jarl av Buchan.
I 1398 fikk Robert tittelen hertug av Albany på omtrent samme tidspunkt som nevøen David Stewart ble hertug av Rothesay. De var de første i den skotske adelen med denne utnevnelsen, og grunnen skulle være at de ikke skulle ha lavere rang enn John av Gaunt, hertug av Lancaster, når de forhandlet i grensemøter.
En besværlig nevø
I løpet av regjeringen til deres svakelige far som kong Robert II (1371–1390) fungerte Robert, den framtidige hertug av Albany, og eldre broren John, jarl av Carrick, som regenter og hvor Robert Stewart fungerte som øverste kammerherre (High Chamberlain) av Skottland. I løpet av denne perioden ledet han flere militære hærtokt og herjingstokter inn i England. I 1389 ble broren John skadet av et spark fra en hest som reduserte ham for resten av livet. Han ble uansett kronet som Robert III i 1390. Kongens «sykdom i kroppen» førte til at kontrollen over kongedømmet ble lagt på kongens sønn og arving, David Stewart, hertug av Rothesay.
England invaderte Skottland og flere betydningsfulle hendelser skjedde som hadde sitt grunnlag i motsetninger mellom den unge arvingen David og hans onkel Robert. Sistnevnte hadde vært Vokter av Skottland, det vil si øverste militære leder, og da David rykket inn i styringen ble han gjort til løytnant av Skottland og tok dermed kontroll over funksjoner som tidligere hadde vært forbeholdt hans onkel. Da Davids mor døde virket det som om arveprinsen mistet faglige råd han tidligere hadde vært avhengig av og han begynte å oppføre seg hensynsløst overfor omgivelsene, krevde skatter og inndro titler uten å rådspørre noen. I 1401 gikk han i en felle og ble arrestert av sin onkel. I begynnelsen av 1402 dør David 24 år gammel i Robert Stewarts fangenskap på Falkland Palace av mystiske årsaker. Ryktene sa at han sultet i hjel.
Kong Robert III fryktet for livet til sin andre sønn, den framtidige kong Jakob I og fikk den syv år gamle gutten sendt av gårde til Frankrike til tross for at Robert Stewarts hærstyrker forsøkte å fange ham. Gutten slapp unna ifølge av noen få følgesvenner og ble plukket opp av en handelsskip, men bordet av pirater og sendt til London hvor kong Henrik IV av England i triumf førte den skotske arveprinsen til forvaring i Tower of London.
Kong Robert III tok tapet av begge sønnene svært tungt. Han tilbrakte tiden i isolasjon som en gammel mann med hvitt skjegg, knekt av sykdom og svært deprimert på sin festning Rothesay på øya Bute. Han døde som en knekt mann i 1406.
Robert Stewarts makt var betydelig og han ble aldri anklaget formelt for drapet på nevøen David. Et regjeringsmøte slo derimot fast at David døde av «det guddommelig forsyn, og ikke på andre måter». Robert Stewart ble igjen gjort til vokter av Skottland.
Da broren var død grep Robert Stewart ytterligere tettere om makten i kongeriket Skottland og fungerte som en håndfast monark eller regent for resten av sitt liv. Hans makt ble aldri utfordret. Han unnlot å betale løslatelsesummen for nevøen Jakob I som engelskmennene krevde, skjønt han hadde ingen problemer med å betale for løslatelsen av sin egen sønn Murdoch Stewart i 1416.
Skottlands enerådende regent
I de 18 årene som Jakob satt i fangenskap i England ble Skottland styrt av Robert Stewart fra 1406 og til sin død i 1420, og deretter av hans sønn Murdoch, 2. hertug av Albany, fra 1420 og til 1426. Det er et regime som ukorrekt blir ignorert av mange skotske historikere som «venteårene» grunnet at Jacob I formelt sett var konge av Skottland, selv om han ikke fungerte som det.
I løpet av tiden under sin far Robert II og sin bror Robert III hadde Robert Stewart samlet en umåtelig formue. I henhold til hans samtidige Walter Bower var han en mann som likte livets goder: «en mann med stor utgifter og svært sjenerøs overfor gjester». Hans største monument var byggingen av Doune Castle ved Dunblane, et storslått slott som hadde en mektig port og høye murer. Han var en mann med stor erfaring og som regent var han svært effektiv, og Skottland hadde en økonomisk vekst og stort sett fred i hans regjeringstid.
Engelskmennene under Henrik IV gjorde det de kunne for å underminere hans styre, og kalte ham for en tronraner, selv om selv hadde skottenes formelle konge under forvaring. Hertugen av Albany gjorde sitt for å irritere England. Han forsøkte å fjerne de engelske utpostene mot den skotske grensen, erobret Jedburgh Castle og reforhandlet Auld-alliansen med Frankrike i 1407.
Slaget ved røde Harlow
Den 24. juli 1411 kom slaget ved Harlow, rundt 30 km nord for Aberdeen, en blodig konfrontasjon mellom de gælisk-talende nordskottene og skotsk-engelske skotter fra det skotske lavlandet. Motstanderne var Donald Macdonald, 2. lord of the Isles på den ene siden, og representanten for den kongelig makt i nord på den andre siden: Alexander Stewart, jarl av Mar, som var den eldste sønnen til selveste «Ulven fra Badenoch», og nevø av Robert Stewart.
Kampen sto om kontrollen over nordlige Skottland. I henhold til historikeren Magnus Magnusson i hans The Story of a Nation var det «den voldsomste og blodigste slaget som noen gang ble utkjempet av skotske gælere, det var også en kamp som ingen vant.» I uvøren og dumdristig vågemot kastet gælerne seg mot Alexander Stewarts styrker bestående av soldater i rustning og med spyd og riddere fra lavlandet, og klanmedlemmene ble kastet tilbake gang på gang, og om ettermiddagen gikk slaget over til en desperat kamp mann mot mann. Da natten kom hadde ingen av sidene vunnet mark og begge parter trakk seg tilbake uten visshet om hvem som vant. Donald dro mot Inverness og etterlot i henhold til noen kilder ikke mindre enn tusen døde klanmedlemmer døde. Alexander hadde også hatt store tap, kanskje opptil 600 mann. Men Aberdeen ble ikke berørt.
Hertugen av Albany dør
Robert Stewart døde i 1420, 81 år gammel, og hadde vært i full aktivitet til det siste, og kanskje den beste og mest effektive av alle monarker fra Huset Stewart. Han ble etterfulgt som guvernør over Skottland av sin sønn Murdoch som manglet sin fars pågangsmot og ærgjerrighet. Han blokkerte iallfall ikke løslatelsen til sin fetter Jakob I. I 1424 ble Jakob I konge også i gavnet.
Anju Jason
Anju Jason (født 21. november 1987) er en taekwondoutøver fra Marshalløyene som konkurrerer i klasse 80 kilo. Han representerte Marshalløyene under Sommer-OL 2008, der han røk ut i første runde.
DJ Kool Herc
DJ Kool Herc (Clive Campbell) blir ofte omtalt som Gudfaren til hiphop. Han ble født i Kingston på Jamaica i 1955, men flyttet senere til The Bronx i New York. Her arrangerte han block parties som fort ble populære. Han ga plass i sangene han spilte til små breaks hvor B-Boysa kunne breake. Dette er et av de karakteristiske trekkene til Herc. Herc var også skaperen av rapgruppa Kool Herc and The Herculoids.
Nidda
Nidda kan vise til
Stølsnosi
Stølsnosi er et fjell i Årdal kommune i Sogn og Fjordane. Det ligger på nordsida av Morka-Koldedalen og har en høyde på 1 930 meter over havet.
Arrhenocoela
Arrhenocoela er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
En liten, avlangt-oval, blank, brungul jordloppe med brunsvarte lengdestreker på dekkvingene. Antennene er tynne, mørke mot spissen, nesten så lange som kroppen. Pronotum er rundet, mye bredere enn langt. Dekkvingene er noe rundede og hvelvede, med litt uregelmessige punktrader. Beina er nokså kraftige, det første fotleddet på for- og mellombeina utvidet.
Utbredelse
Arten er utbredt i Sørvest-og Sør-Europa (østover til Hellas) og i Nord-Afrika.
Oljokminsk
Oljokminsk (russisk: Олёкминск) er en by i Republikken Sakha i Russland. Den ligger ved elva Lena, rundt 550 km sørvest for Jakutsk. Innbyggertall: 10 003 (folketelling 2002), 11 478 (folketelling 1989).
Bosetningen ble grunnlagt i 1635. Byrettigheter ble innvilget i 1783.
Olekminsk har rekorden for den største temperaturforskjellen som noensinne er registrert, fra -66°C til +45°C, en forskjell på 111°C.
11th Airborne Division
11th Airborne Division er en divisjon i U.S. Army, opprinnelig opprettet 25. februar 1943 under annen verdenskrig. Den gjennomgikk intens trening i 1943 og ble holdt i reserve i USA første halvdel av 1944, før den i juni ble flyttet til krigsskueplassen i Stillehavet. De første kamphandlingene fant sted på Leyte.
Divisjonen ble gjenopprettet i 2022.
Eskerelva
Eskerelva er ei elv på Spitsbergen på Svalbard. Den renner gjennom Eskerdalen, og danner skillet mellom Nordenskiöld Land og Sabine Land. Elva er rundt 16 kilometer lang. Den har utspring på sørsida av Juvdalskampen og renner først mot sør, før den snur mot øst gjennom Brentskaret og endelig mot nordøst i Eskerdalen. Den største sideelva kommer fra Trehøgddalen. Ytterst i Eskerdalen danner elva danner elva Eskerfossen, før den munner ut i Sassenelva over en sedimentvifte gjennom mange elvegreiner.
Christina Källberg
Christina Källberg (født 1. april 2000) er en svensk bordtennisspiller.
Hun representerte Sverige under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått i første runde.
S/2011 J 2
S/2011 J 2 er den 66. bekreftede månen til Jupiter. Den ble oppdaget av Scott S. Sheppard i 2011.
Bjellandsvad bru
Bjellandsvad bru er ei bru på E18 i Lillesand kommune. Brua, som egentlig består av to bruer, er 400 meter lang og veien ligger 60 meter over bakkenivå. Brua ble åpnet i 2009 som en del av den nye firefelts motorvei mellom Kristiansand og Grimstad. Brua går inn i den 1500 meter lange Brattheiatunnelen på vestsiden. Øst for brua ligger Brønningsmyrkrysset, hvor fylkesvei 420 tar av til vestlige deler av Lillesand.
Ibrahima Niane
Ibrahima Niane (født 11. mars 1999) er en senegalesisk fotballspiller som spiller for den franske klubben, på lån fra.
Nikita Zotov
Nikita Moiseevich Zotov (russisk: Никита Моисеевич Зотов; født 1644, død desember 1717 ) var en barndomslærer og livslang venn av den russiske tsaren Peter den store. Historikere strides om kvaliteten på Zotovs undervisning. Robert K. Massie, for eksempel, lovpriste hans innsats, mens Lindsey Hughes kritiserte undervisningen han gav til den kommende tsaren.
Zotov forlot Moskva for et diplomatisk oppdrag til Krim i 1680, og returnerte til Moskva før 1683. Han sluttet seg til «Jolly Company», en gruppe bestående av dusinvis av Peters venner som senere ble til «The All-Joking, All-Drunken Synod of Fools and Jesters». Zotov ble hånlig kalt for «Prince-Pope» av synoden, og ledet dem regelmessig i spill og feiringer. Han fulgte Peter ved flere store anledninger, slik som Azovkampanjen og torturen av strelitsene etter deres opprør.
Zotov besatte en rekke statsposter, inkludert en ledende posisjon i tsarens personlige sekretariat fra 1701. Tre år før sin død giftet Zotov seg med Anna Pashkova, og han døde i desember 1717 av ukjente årsaker.
Reference
Reference er et produktsegment av eksplosjonssikre portable belysningsprodukter basert på induksjon rettet mot olje, gass, maritim og landbasert industri. Varemerket Reference ble etablert i 2007, som en selvstendig avdeling i HERNIS Scan Systems lokalisert på Hisøy ved Arendal. Konseptet er utarbeidet gjennom et samarbeid med teknologibedriften Wireless Power & Communication, og har som hovedfokus å forbedre sikkerhet og pålitelighet kombinert med et redusert vedlikeholdsbehov.
Aleksej Svirin
Aleksej Vladimirovitsj Svirin, russisk Алексей Владимирович Свирин (født 15. desember 1978 i Moskva) er en russisk roer som spesialiserer seg i dobbeltfirer. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 8. Han tok gull i øvelsen under Sommer-OL 2004.
Holtbekkveien
Holtbekkveien (1-7, 4-18) ) er en vei på Vesterntangen i Ringerike.
Holtbekkveien er en sidevei til Livveien, helt i nordenden av denne. Den går østover, og dreier nordover mot Høneholt, deretter vestover mot Randselva. Veien består av eneboliger, og ligger cirka 90 meter over havet der den starter ved Livveien.
Terje Meyer
Utdannelse
Meyer var utdannet fra trelinjen på SHKS 1965–1967.
Amphispiza
Arter og underarter
Arter og underarter i rekkefølge etter Clements-lista :
Terje Meyer
Karriere
Terje Meyer startet sin karriere som møbeldesigner, men gikk etter hvert over til industridesign. Han drev eget kontor inntil han i 1970 innledet et samarbeid med Bjørn A. Larsen og Per Ødegaard. Fra 1980 var han leder for det nyopprettede Platou Industridesign. Senere drev han igjen eget kontor, Meyer Design AS. Han har «gitt form til et stort antall forskjellige produkter, deriblant elektronisk utstyr, armaturer, kontormøbler, landbruksmaskiner, ulike typer av husholdningsmaskiner, interiørdetaljer og større systemer for offentlig design. Hans markante arbeider teller over 90 i antall». Han og hans sønn Bo Meyer utviklet et elektronisk stetoskop for Meditron. Stetoskopet dukket opp i James Bond-filmen "Die another day" i 2002. Meyer har designet flere togmodeller: B7 (1981/82), type 69D (1983), type 92 (1984/85), Intercity-toget type 70 (1988), kongevognen A4K (1993), t-bane-modellen T2000 (1994), type 71 (1998) og Signatur-toget type 73 (1999).
Priser
Meyer mottok flere premier og priser:
Familie
Terje Meyer giftet seg med maleren Annelene Veslemøy Merton (1944–), datter av maleren Erling Merton, født Aschenbach (1898–1967) og Veslemøy født Søyland (1905–1960). Gjennom ektefellen var han svoger av skuespilleren Atle Merton (1934–2019).
George Walker (sjakkspiller)
George Walker (1803–1879) var en engelsk sjakkmester og forfatter.
Liv og virke
Walker var sønn av en bokhandler i London. De to drev et musikkforlag sammen fram til farens død i 1847, deretter ble Walker aksjetrader på London Stock Exchange.
Walker grunnla sjakklubbene Westminster Chess Club i 1831 og St. George’s Chess Club i 1843. Fra 1835 til 1873 hadde Walker en sjakkspalte i søndagsavisa Bell’s Life. Han brukte denne spalten til å propagere for sjakkturneringen i London 1851, verdens første internasjonale sjakkturnering. I perioden 1837–1838 ga han ut det første engelske sjakktidsskriftet, The Philidorian.
Walker var venn av Louis-Charles Mahé de La Bourdonnais og William Davies Evans, og støttet dem finansielt.
Walkers Chess Studies (London, 1844) inneholder over 1000 partier fra perioden 1780 til 1844, og var tidens mest omfangsrike samling sjakkpartier. Howard Staunton kritiserte samlingen for det han mente var brudd på opphavsretter.
Over 80 av Walkers sjakk-komposisjoner er kjent, nesten alle har bakgrunn i praktisk spill. Sluttspillstudiene hans var viktige bidrag til utviklingen av sluttspillteorien.
Løsning:
1. Td4-d8+ Tf8xd8
2. Da5xd8+ Ka8-b7
3. Ta4-b4+ Kb7-c6
4. Tb4-b6+ Kc6-c5
5. Dd8-d4 matt
Fylkesvei 7918
Fylkesvei 7918 går mellom Vannareid og Burøysund på øya Vanna i Karlsøy kommune. Veien er 6,0 km lang.
Beskrivelse
Veien tar av fra Torsvågveien ved gården Vollstad i bygda Vannareid ved Hamrefjorden. Den går derfra i øst-nordøstlig retning over det lave Vannareidet, som nesten deler øya Vanna i to. Veien følger fjellfoten på sørsida av eidet til vestsida av Storvatnet (24 moh), hvor den krysser over til nordsida av det myrlendte landskapet som preger Vannareidet. Veien fortsetter østover til veienden i bygda Burøysund, som er oppkalt etter sundet mellom Vanna og Burøya. Fra Burøysund går korte veistubber både nordover langs Burøysundet og sørover til gården Brattfjell.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 306 (Troms).
Studentaviser ved Universitetet i Oslo
Universitas
Universitas er Norges største studentavis, og dekker både studentene på UiO, så vel som OsloMet og andre høyere utdanningsinstitusjoner i Oslo. Den distribueres vederlagsfritt til studenter ved læresteder som er tilknyttet Studentsamskipnaden i Oslo og Akershus. Universitas har kommet ut i samskipnadens regi siden 1946.
Med et opplag på 17 000 eksemplarer og 35 utgivelsesdatoer i året, er Universitas en av Europas aller største studentaviser.
Lanx Satura
Lanx Satura er et kultur- og satiretidsskrift stiftet ved Institutt for statsvitenskap i 2018. Magasinet er programuavhengig, og publiserer utgaver én gang i semesteret, hovedsaklig på Samfunnsvitenskapelig og Humanistisk fakultet. I 2022 utga magasinet for første gang utgaver ved Westerdals institutt for kommunikasjon og design. Magasinet har rundt 20 skribenter, og publiserer utgaver én gang i semesteret.
Observator
Observator er et studenttidsskrift for økonomistudentene ved Universitetet i Oslo, og bygger på lange tradisjoner. Det har vært utgitt siden 1964, og forgjengeren Stimulator ble startet allerede i 1947. Ingen ringere enn nobelprisvinner Ragnar Frisch var pådriver for å starte studentbladet.