cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Frederik Wilhelm Treschow
Historie
Treschow var forretningsmann som ikke ønsket å sitte med foreldede privilegier, og etter forhandlinger med menigheten, fulgte Treschow opp grevlingenes intensjoner og overdro i 1840 Sandeherred, Hedrum og Brunlanes kirker til deres respektive menigheter.
I 1861-63 ble Fritzøehus bygget. Antagelig har Michael Treschow da han bestemte stilen, italiensk nyrenessanse, hatt i tanke eiendommen Fredriksgave, senere Fagertun, i Christiania, som han eide i årene 1856-64. Opprinnelig var Fritzøehus ikke på langt nær så stort som nå. Med to tilbygninger, 1885-1889, og 1897-1898, er den samlede gulvflate 2302 kvm, inklusive tjenerfløy, garasje og andre lokaler. Komplekset inneholder 75 værelser, foruten 21 kjellerrom. Tårnet ble revet i 1983, men det er da også lenge etter Michael Treschows tid.
I 1870-årene overdro altså Michael driften av Frizøe til sin eldste sønn. Når han plutselig trappet ned, skyldtes dette følgene av en kjøreulykke da karjolen veltet under en reise fra Froland Verk til Frizøe. Han fikk armen ut av ledd og hadde store smerter, og senere kunne han ikke bruke armen. Dette sammen med omstruktureringen av bedriften bidro muligens til at han trakk seg tilbake, nesten en menneskealder før sin død i 1901.
Joseph Teltscher
Joseph Eduard Teltscher (1801–1837) var en østerriksk maler og litograf.
Melionyx
Melionyx er en slekt i familien honningetere (Meliphagidae). De 3 artene var tidligere i gruppen Melidectes.
Joseph Teltscher
Liv og virke
Teltscher tok utdannelse som litograf i Brno og Wien. Fra 1823 var han elev ved Akademie der bildenden Künste Wien.
Han var en av de første og mest fremtredende portrettlitografene i Wien under biedermeier-perioden, og var før ute med den nye teknikken enn Josef Kriehuber.
Teltscher tegnet Ludwig van Beethoven på dødsleiet. Stefan Zweig var i besittelse av disse tegningene, noe han beskriver i selvbiografien Die Welt von Gestern. I dag eies de av British Library.
Under en studiereise i 1837 druknet Teltscher i Pireus' havn.
Capulálpam de Méndez
Capulálpam de Méndez er en landsby og en kommune i den meksikanske delstaten Oaxaca. Landsbyen hadde 1 318 innbyggere i 2010, mens hele kommunen hadde 1 467 innbyggere.
Capulálpam har bevart tradisjonene sine, deriblant musikken og de tradisjonelle medisinene. Den har derfor fått status som «Pueblo Mágico». Landsbyen har en kirke fra 1500-tallet.
«Méndez» i navnet er til ære for den liberale politikeren fra Oaxaca Miguel Méndez Hernández, som samarbeida med Benito Juárez.
Matsue (Shimane)
Matsue (japansk: 松江市 – Matsue-shi) er hovedstaden i Shimane-prefekturet på den japanske øya Honshu.
The Elder Scrolls Online
The Elder Scrolls Online er et flerspiller online rollespill, utviklet av ZeniMax Online Studios. Spillet ble gitt ut 4. april 2014 til Microsoft Windows og OS X, og på Steam on 17. juli 2014. Spillet er en del av The Elder Scrolls-serien og finner sted på det fiktive kontinentet Tamriel, med en løs kobling med de andre spillenes historie. I juni 2014, hadde spillet 772 000 abonnenter, ifølge SuperData Research, et tall som hadde økt til 1,2 millioner i oktober samme år. ,
Fylkesvei 7206
Fylkesvei 7206 går mellom Vennesund i Sømna og Bindalseidet i Bindal. Veien er 10,9 km lang (utenom fergestrekningen).
Den tidligere fergeforbindelsen mellom Vennesund og Røytvoll har blitt erstattet av hurtigbåt, kjøretøyer blir ikke lenger transportert. Per oktober 2018 er også denne nedlagt.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 6.
Filip Mardal
Filip Pleym Mardal (født 12. april 2002 i Oslo) er en norsk fotballspiller som spiller for Frigg.
Mardal er oppvokst på Sandane i Gloppen. Hans ungdomsklubb er. 10. august 2020 fikk han sin OBOS-liga-debut for Sogndal mot.
London Marathon 2018
Cirka 40.000 løpere deltok, og dette var den varmeste London Marathon noen sinne, med temperaturer på opptil 24,1 grader Celsius.
Huang Xian-fan
Huang Xian-fan (kinesisk: 黄现璠; pinyin: Huáng Xiànfán; Wade-Giles: Huang Hsien-fan; født 13. november 1899 i Fusui i provinsen Guangxi i Kina, død 18. januar 1982 i Guilin i Kina) var en kinesisk historiker, antropolog og etnolog. Han var også kjent som en av grunnleggerne av kinesisk etnologi og «den zhuangesiske antropologiens far».
Liv og virke
Han kom fra en fattig Zhuang-familie i en landsby ikke langt fra Fusui fylke. Professor Huangs far ble bonde, moren døde da han var svært liten, og faren var alene med ham samtidig som han fikk både barne- og middelskole og senere arbeidet som skolelærer. Han ble så sendt til Beijing for universitetsstudier, og fikk ham i 1926 over som student til Beijings pedagogiske universitet. I 1932 ble han uteksaminert og er utdannet Bachelor of Pedagogi fra Beijings pedagogiske universitet. Han ble så studier i akademi av Beijings pedagogiske universitet fra 1932 til 1935. Etter en han fikk magistergraden og ble han sendt til Japan for studier ved Tokyo keiserlige universitet(nå: Universitetet i Tokyo) i 1935. Da han vendte tilbake til Kina var store deler under japansk okkupasjon i 1937. Der underviste han først ved Guangxi universitet og så ved Sun Yat-sen-universitetet, først som universitetslektor ved Historieseksjonen ved Guangxi universitet (1937–39), så amanuensis (1940–41) og så i 1941 ble han professor ved Sun Yat-sen-universitetet for kinesisk historie, antikkens historie og etnologi. I perioden 1944 til 1953 han underviste i antikkens historie ved Guangxi universitetet og ble han universitetets sjefsbiblioteka. Senere ved Guangxi pedagogiske akademi(nå:Guangxi pedagogiske universitet) i Guilin（1953-1982）det meste av hans vitenskapelige arbeid på denne tiden var essays om historie og etnologi.
Fra 1954 til 1958 var han er medlem for Den Nasjonale Folkekongress. I 1957 han ble brennemerket som høyreorientert i Hundre blomster-kampanjen,men holdt det gående til 1978, ble han rehabilitert. I 1979 gjort til medlem av Det kinesiske folks politisk rådgivende konferanse. var han er medlem av redaksjonsrådet for først utgave av Den store kinesiske encyklopedi. I perioden 1979 til 1982 var han er medlem av redaksjonsrådet for først utgave av Den store kinesiske encyklopedi og han var også viseformann for «Zhongguo baiyue minzu shi yanjiuhui»(中国百越民族史研究会).
Huang Xian-fan var første professor i Zhuangfolk og tyngdepunktet av forskningen hans ligger innenfor middelalderens historie fra Kina og Zhuanget kultur. Hans første feltarbeider var i fjellene i Guangxi og Guizhou fra 1946. Dette var på en tid da nesten alle andre historikere oftest begrenset seg til skriftlige kilder. Professor Huang ble derfor foregangsmann for bruk av muntlige kilder. I perioden 1946 til 1982 han har skrevet tallrike bøker og artikler for det meste om Zhuanget kultur. Han døde av hjerneblødning den 18. januar 1982, 82 år gammel.
Casanova (norsk TV-program)
Casanova er et norsk sjekkeprogram for ungdom ledet Paal Tarjei Aasheim som gikk på TV 2 fra 1992 til 1994. Deltakerne i programmet skulle velge mellom hvem de ønsket å gå på date med. To gutter skulle sjekke opp tre jenter og etterpå fortelle hvordan det hadde gått. Konseptet var basert på et amerikansk program.
Programmet ble ganske mye omtalt da det gikk og ble også harselert med i komiserien Mot i brøstet. Daværende biskop Per Lønning gikk hardt ut mot programmet og beskrev det som hallik-TV som oppfordret unge til uansvarlig sex. Han mente videre at programmet «oste av menneskeforakt».
Barentsfjellet
Barentsfjellet er et fjell på Svalbard. Det utgjør en nordlig del av fjellrekken Grampianfjella på Prins Karls Forland, vest av Spitsbergen. Fjellformasjonen er en yndet hekkeplass for mange av Svalbards arktiske fuglearter.
Den høyeste toppen av Barentsfjellet ligger på 639 moh. Fjellet ligger i Forlandet nasjonalpark.
Barentsfjellet er oppkalt etter oppdager Willem Barentz, som er den første kjente historiske person som beskrev Spitzbergen, vår tids Svalbard. Hans dessverre sørgelige endelikt ble på øyen Novaja Semlja på hans tredje og siste oppdagelsesferd.
Indis
I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard er Indis den andre kona til alven Finwë, høykonge over Noldoene. Hun hadde to sønner, Fingolfin og Finarfin, og to døtre Findis og Irimë. I tillegg til dette var hun stemor til Fëanor, sønnen til Finwë og hans første kone Mírile.
Etter at Finwë ble drept, reiste hun, sammen med sin eldste datter Findis, tilbake til sitt eget folk, Vanyaene, og levde blant dem. Enten var Indis selv eller hennes mor søsteren av Ingwë, Konge av Vanyar.
Список эльфов Средиземья
Den 64. BAFTA-utdelingen
'''Den 64. BAFTA-utdelingen' (Orange British Academy Film Awards''), delt ut av British Academy of Film and Television Arts, ble avholdt søndag 13. februar 2011, og hyllet de beste filmene fra 2010. Seremonien fant sted i Royal Opera House i London, og ble presentert av Jonathan Ross.
Kongens tale vant flest priser under seremonien, med seier i syv kategorier: beste film, beste britiske film, beste mannlige skuespiller, beste mannlige birolle, beste kvinnelige birolle, beste originalmanus, og beste musikk.
Vinnere og nominasjoner
Vinnerne av hver kategori er markert med fet skrift.
Zimbabwe under Paralympiske sommerleker 2012
Før lekene i London 2012 hadde Zimbabwe vunnet 17 medaljer (2 gull, 9 sølv og 6 bronse) i de 6 sommerlekene det hadde deltatt i siden 1980.
Interferometri
Interferometri er teknikken for bestemme egenskapene til to eller flere bølger ved å studere mønsteret for interferens skapt av deres superposisjon. Instrumentet for å interferere bølgene sammen kalles et interferometer. Interferometri er en viktig undersøkelsesteknikk innen astronomi, fiberoptikk, meteorologiteknikk, optisk meteorologi, oseanografi, seismologi, kvantemekanikk, kjerne- og partikkelfysikk, plasmafysikk, fjernmåling og biomolekylære interaksjoner.
Kyffhäuserbund
Kyffhäuserbund (Kyffhäuserforbundet) er en paraplyorganisasjon for krigsveteranforeninger og reservistforeninger i Tyskland. Navnet skyldes Kyffhäusermonumentet (tysk: Kyffhäuserdenkmal), et minnesmerke bygget på toppen av Kyffhäuserfjellåsen i nærheten av Bad Frankenhausen i Thüringen i det sentrale Tyskland.
Historie
Kyffhäuserbund utsprang av en del av Deutscher Kriegerbund som grunnla en organisasjon i 1900 for å samle de tidligere spredte tyske krigsveteranforeninger. Noen av disse foreningene hadde allerede tidligere administrert vedlikeholdet av monumentet. Organisasjonen ble oprindnlig kalt Kyffhäuserbund der deutschen Landeskriegerverbände, men navnet ble senere forkortet til Kyffhäuserbund.
I 1913 hadde denne paraplyorganisasjon 2,8 millioner veteraner som medlemmer og den var blitt en av de største foreningene i Tyskland. Under Det tyske keiserrike ble Kyffhäuserbund anvendt mot den voksende sosialdemokratiske bevegelse i Tyskland. De vanskelige forholdene i årene etter første verdenskrig førte til en kraftig innskrenkning av veteranorganisasjonene og deres rolle i samfunnet. I 1921, under Weimarrepublikken, forlot organisadjonen sin føderale struktur og ble sentralisert under en felles ledelse. Etter dette tiltat skiftet det navn til Deutscher Reichskriegerbund 'Kyffhäuser' e.V.
Som følge av den nazistiske Gleichschaltung (ensretning) ble Kyffhäuserbund nazifisert etter nazistenes maktovertagelse i 1933. Fem år senere fikk den navnet NS-Reichskriegerbund 'Kyffhäuser' e.V., og ble den eneste organisasjon som representerte veteranenes interesser i Det tredje rike.
Kyffhäuserbund ble uten videre nedlagt av Adolf Hitler personlig i mars 1943 under andre verdenskrig. Det var tilsynelatende nederlaget i Slaget om Stalingrad som var årsaken. Organisadjonens aktiva i hele det tredje rike ble overført til NSDAP. Alle de tilbakeværende lokalforeninger som i krigens siste tid ble basis for Volkssturm-enheter, ble også direkte underlagt nazistpartiet.
Etter Nazitysklands nederlag i andre verdenskrig utstedte de allierte militærregjeringer en særlov vedrørende oppløsning og avvikling av de nazistiske organisasjoner. Denazifiseringsdekretet forbød nazistpartiet og alle dets underorganisasjoner, noe som i praksis betød oppløsning av Kyffhäuserbunds etterfølgerorganisasjoner som var grunnlagt undet Det tredje rike.
Oppløsningen av Kyffhäuserbund betød at organisasjonen måtte grunnlegges på nytt under gjenopbygningen av såvel Vesttyskland som DDR.
Gjenetableringen av Kyffhäuserorganisadjonen med lokale organisasjoner i de tyske stater begynte i Vesttyskland i 1952. Det nye Kyffhäuserbund understreker sin rolle som skytterforening.
Giovanni da Pian del Carpine
Giovanni da Pian del Carpine eller Joannes de Plano (født ca. 1182 i Pian dei Carpini – nå: Magione – ved Perugia i Umbria i Italia, død 1. august 1252 i Antivari i Montenegro) var en katolsk prest tilhørende fransiskanerordenen og ble en av de første europeere som besøkte hoffet for den mongolske storkhanen. Han forfattet det første viktige europeiske verk om Nord- og Sentral-Asia, Rus og andre områder under tatarsk overherredømme. Han ble mot slutten av sitt liv katolsk erkebiskop av Antivari (Bar) i Montenegro.
Tidlig virke
Han forkynte senere i Böhmen, Ungarn, Norge og Danmark.
Salimbene de Adam beskriver ham i sin «Chronica» som en «Familiaris homo et spiritualis et litteratus et magnus prolocutor».
Reisen til tatarene
Det var pave Innocens IV som sendte pater Giovanni til storkhanens rike. Med seg i bagasjen hadde han et pavelig skriv der paven blant annet ber mongolene om å være så snill å ikke overfalle de kristne land noe mer. Han så det som sin fremste oppgave å finne mest mulig ut om tatarenes planer og ønsker. Sammen med en pater Benedikt som tolk førte reisen ham gjennom det mongol-okkuperte Kiev, gjennom Den gylne hordes rike rundt nedre Volga, og til mongolenes øverste leder i Karakorum, der han ankom 22. juli 1246.
Selv om storkhanen ikke gav seg inn på noe som kunne kalles forhandlinger, klarte pater Giovanni å utføre sitt oppdrag, slik han selv så det, med stort hell. Det er imidlertid uklart om han overrakte pavens brev – han kan ha vært usikker på storkhanens reaksjon. Men storkhanen ble i alle fall gjort kjent med pavens anliggender.
Svarbrevet fra storkhan Güyük Khan til paven er bevart for ettertiden. Storkhanen uttrykker i brevet, forfattet på persisk (med innledning på tyrkisk og datering på arabisk), at han ikke kan begripe hvorfor paven vil at han skal la seg døpe, at han ikke er villig til å trekke seg ut fra magyarenes områder, og at han har ingen tro på pavens oppriktighet vedrørende fredelige relasjoner, i alle fall ikke før paven selv og de kristne fyrster kommer til hans hoff og yter ham tributt.
Giovanni di Pian del Carmine overleverte brevet til paven da han kom til Roma i slutten av 1247.
Banteay Srei
Banteay Srei (khmer: ប្រាសាទបន្ទាយស្រី) er et tempel bygget i det 10. århundre og dedikert til den hinduistiske guden Shiva. Det ligger i området Angkor i Kambodsja, nær Phnom Dei-høyden, 25 km nordøst for de viktigste gruppene av templer som en gang tilhørte Khmerrikets hovedsteder Yasodharapura og Angkor Thom. Banteay Srei er i stor grad bygget av rød sandstein, et medium som egnet seg til de forseggjorte dekorative utskjæringene som fremdeles kan ses i dag. Bygningene er meget små, uvanlig små sammenlignet med standarder for angkoriansk byggeskikk. Disse faktorene har gjort templet svært populært blant turister, og har ført til kallenavn som «edle perle» og «juvelen i kambodsjansk kunst».
Innvielse og dedikering
Da Banteay Srei ble innviet i 967 e.Kr var det det eneste store tempelet på Angkor som ikke var bygd av en monark; konstruksjonen er kreditert en adelsmann ved navn Yajnavaraha (khmer: យជ្ញវរាហៈ ), som fungerte som en rådgiver for kong Rajendravarman (khmer: ព្រះបាទរាជេន្រ្ទវរ្ម័ន ). Stelen forteller at Yajnavaraha var en lærd og en filantrop som hjalp dem som led av sykdom, urettferdighet og fattigdom. Opprinnelig var templet omringet av en by som het Isvarapura.
Yajnyavarahas tempel var i hovedsak viet til den hinduistiske guden Shiva. Opprinnelig bar det navnet Tribhuvanamahesvara - den tredelte verdens store herre - med referanse til den shaivittiske lingaen som var det sentrale religiøse bildet i tempelet. Men tempelets bygninger ser ut til å være delt langs den sentrale øst-vestaksen mellom de bygningene som ligger sør for aksen, som er viet til Shiva, og de nord for aksen, som er viet til Vishnu.
Tempelets moderne navn, Banteay Srei – kvinnenes citadell eller skjønnhetens citadell – er trolig relatert til de mange forseggjorte relieffene funnet på veggene og de små dimensjonene på bygningene. Noen har spekulert rundt at navnet kan relateres til de mange devataene skåret ut i veggene i bygningene.
Utvidelse og rededikering
Banteay Srei ble gjenstand for ytterligere utvidelse og ombyggingsarbeid i det 11. århundre. På et tidspunkt kom det under kongens kontroll og fikk sin opprinnelige dedikasjon endret; en inskripsjon fra tidlig tolvte århundre sier at tempelet ble gitt til presten Divarakapandita og rededikert til Shiva. Det var i bruk i alle fall inntil det fjortende århundre.
Restaurering
Templet ble gjenoppdaget så sent som i 1914, og var gjenstand for en berømt tilfelle av kunsttyveri da André Malraux stjal fire devataer i 1923 (han ble raskt pågrepet og figurene returnert). Hendelsen stimulerte interessen for området, som ble ryddet året etter, og i 1930 ble Banteay Srei restaurert til sin opprinnelige form. Inntil funnet av stelen i 1936 hadde det vært antatt at de intrikate dekorasjonene antydet et senere tidspunkt for byggingen enn det som faktisk var tilfelle. For å beskytte området fra vannskade ble det installert en drenering mellom 2000 og 2003. Tiltak ble også gjort for å forhindre skade på templets vegger forårsaket av nærliggende trær.
BioShock
BioShock er et videospill utviklet av 2K Boston/2K Australia og utgitt for Windows, Xbox 360, Mac OS X og PlayStation 3. Utviklingen har foregått siden 2004 og planleggingen begynte en tid før det. 9. januar 2006 annonserte Take-Two Interactive at de hadde kjøpt opp Irrational Games og at spillet vil bli utgitt av 2K Games. Irrational Games er det tidligere navnet på 2K Boston/2K Australia før oppkjøpet. Spillet er beskrevet av utviklerne som en spirituell oppfølger til System Shock 2.
Handling
Spillets protagonist, ved navn Jack, sitter på et fly over Atlanterhavet idet det styrter. Som eneste overlevende klarer Jack å svømme til et nærtliggende fyrtårn like ved, hvor han finner en batysfære som fører ned til den undersjøiske storbyen Rapture, skapt av Andrew Ryan, spillets første antagonist.
Utvikling
Skaperen av Bioshock, Ken Levine, nevner Ayn Rands filosofi som en inspirasjonskilde til spillet. Rand har gitt navn til spillpersonen «Andrew Ryan», skaperen av byen «Rapture». Personen «Atlas» i spillet, som er en av de viktigste birollene i byen «Rapture» er oppkalt etter Ayn Rands bok De som beveger verden (engelsk Atlas Shrugged).
Bakgrunn
I spillets første batysfære blir en film vist, i hvor Andrew Ryan forklarer hans ideologiske grunn til å bygge byen. Han forklarer at byen var ment som en utopi og et sted der han selv og andre kunne slippe unna altruisme og regjeringer. I batysfærens film nevner han sitatet: «Et sted hvor artisten ikke frykter sensuren. Hvor forskere ikke er bundet av smålige moraler. Hvor de store ikke begrenses av de små».
Utover spillet er det også mulig å støte på flere av hans største sitater som forklarer bedre hans syn på Rapture.
A Country Cupid
A Country Cupid er en amerikansk stumfilm fra 1911, regissert av D. W. Griffith.
Handling
Historien er sentrert rundt en lærer, Edith, som avbryter forlovelsen sin etter en krangel med kjæresten sin. Hun skriver et brev til ham i håp om å forsone seg, men ender opp med å kaste hele brevet.
Ernst Sars
Han var sønn av presten og naturforskeren Michael Sars og Maren Cathrine Sars, f. Welhaven. Dikteren Johan Sebastian Welhaven var hans morbror. Broren, Georg Ossian Sars, var zoolog. Søsteren Eva var gift med Fridtjof Nansen. Ernst og Georg Ossian forble ugifte og boende hjemme hos sin mor der de delte sitt gamle gutte­værelse. Moren Maren Sars gjorde, ifølge Narve Fulsås, Sars-huset til et kultursenter i hovedstaden.
Barndomsårene ble tilbragt på Manger der faren var sogneprest. Da han var fjorten ble han sendt til Bergen for å gå på skole, og der ble han i fire år. I 1853 flyttet han til Kristiania for å ta artium, og året etter flyttet familien etter. I perioden 1860–1874 arbeidet han ved Riksarkivet. I 1876 satte han i gang arbeidet med Nyt norsk Tidsskrift, og i ungdommen hadde han en tid skrevet for Vårt land. Ernst var en sentral del av Døleringen, som siden ble til Sarsekretsen gjennom hans mors litterære salonger.
Ernst Sars’ mest kjente verk er Udsigt over den norske historie, som kom i fire bind mellom 1873 og 1891. Bøkene fikk en viktig posisjon under nasjonsbyggingen på 1800-tallet. Han skrev en sammenhengende norsk historie fra vikingtiden til sin egen samtid. Et annet viktig verk var Norges politiske historie 1814-1885, som kom mellom 1899 og 1904.
Han var en av de førende ideologene i Venstre i 1905.
Tor Christian Hildan
Tor Christian Hildan (født 10. juni 1949 i Fredrikstad) er en norsk ambassadør.
Ernst Sars
Sars’ historiesyn
Sars har et evolusjonistisk syn på historien, dvs. at han ser på historieforløpet som en «fremadskridende Udvikling». Fokus ligger på den politiske makten og det sosiale og økonomiske grunnlaget for denne makten, men han er slett ikke fremmed for å diskutere ideenes betydning i historiske prosesser. Særlig er han opptatt av det nasjonale i kulturen og vitenskapen; dermed blir det ofte nødvendig å anlegge et fellesnordisk eller felleseuropeisk perspektiv.
USAs Grand Prix 2015
USAs Grand Prix 2015 (offisielt navn: 2015 Formula 1 United States Grand Prix) var et Formel 1-løp som ble arrangert 25. oktober 2015 på Circuit of the Americas i Austin, Texas. Det var den sekstende runden av Formel 1-sesongen 2015 og 43. gang at USAs Grand Prix ble arrangert. Løpet ble vunnet av Mercedes-føreren Lewis Hamilton, som med det sikret seg sammenlagtseieren i førermesterskapet og sin tredje VM-tittel. På andreplass kom hans teamkollega Nico Rosberg, mens Ferraris Sebastian Vettel tok tredjeplassen.
Ernst Sars
Sars’ historiesyn
Sars forklarte Norges nedgangstid i senmiddelalderen med at Norge i eldre tid hadde vært et aristokratisk samfunn. (Ikke demokratisk som forskergenerasjonen før han hadde hevdet). Norge hadde således et sterkt fylkesaristokrati av lendmenn, men ikke noe mektig riksaristokrati. Mangelen på denne rikseliten førte til at Norge gled inn i union med Danmark, hevdet Sars. Men gjennom dansketiden forble en fri og jevn bondestand bærer av kontinuiteten fra storhetstiden.
Tor Christian Hildan
Han er cand.polit. og har arbeidet i norsk utenrikstjeneste siden 1976. Fra 1980 til 1983 og i tiden 1990-1993 hadde han permisjon for å arbeide i Norges Rederiforbund. Hildan har vært ekspedisjonssjef i Utenriksdepartementet og har også vært Norges ambassadør til Kina og til Sør-Afrika. I 2004 ble han utnevnt til kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.
USAs Grand Prix 2015
Løpet
Noter til tabellene:
Ernst Sars
Sars’ historiesyn
Den bakenforliggende, «store fortellingen» i Sars’ historieverk er følgende: En nasjonal og demokratisk bondekultur hadde i tiden etter 1814 vunnet over en fremmed, importert embetsmannskultur. Motsetningene mellom bondekulturen og embetskulturen ble utjevnet og integrert i et større nasjonalt fellesskap.
USAs Grand Prix 2015
Stillingen i mesterskapene etter løpet
Førermesterskapet
Konstruktørmesterskapet
Ernst Sars
Sars’ historiesyn
Ernst Lochmann holdt en beryktet immatrikuleringstale det året Ernst Sars ble utevnt til ekstraordinær professor. I talen Lochmann til orde for at positivisme og darwinisme (i realiteten Ernst og Ossian) burde holdes borte fra universitetet.
Nageiaslekten
Nageia-slekten (latin: Nageia) er en slekt av bartrær innenfor gultrefamilien. De 60 artene i denne slekten vokser i tropisk Asia og Australia, med Ny-Guinea.
Artene kjennetegnes ved at de har brede blader uten midtnerve – et unikt trekk for bartrær.
Arter
Slekten inneholder følgende arter:
Eikesdal kirke
Eikesdal kirke, tidligere Eikesdal kapell, er en langkirke fra 1866 i Molde kommune i Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Molde domprosti i Møre bispedømme.
Byggverket er i tømmer og har 100 plasser.
Det er kirkegård ved kirken.
Liste over land etter BNP
Liste over land etter BNP viser land i verden sortert etter deres bruttonasjonalprodukt (BNP), markedsverdien av alle endelige varer og tjenester produsert i et land i løpet av et år. Denne verdiskapingen angis som BNP målt i løpende amerikanske dollar ($) beregnet utfra markedskurser eller offentlige offisielle valutakurser. Tallene er altså ikke justert hverken for prisnivåer eller for kjøpekraft (PPP), men representerer snarere den direkte markedsverdien av verdiskapningen til den nominelle dollarverdien det året.
Den første listen inneholder data for 2015 fra Det internasjonale pengefondet (IMF). Den andre listen viser tilsvarende tall for 2010, og den tredje listen bringer Verdensbankens estimater for 2009. Listene inkluderer også tall for hele Verden, for EU, samt for flere økonomier som ikke anses å være land og noen avhengige territorier. Disse økonomiene er ikke rangert på listene, men er oppført for sammenlikning med tall for stater.
Fra 1978 var Japan verdens nest største økonomi etter USAs økonomi som lenge har vært overlegent størst. I løpet av årene etter Finanskrisen 2007–2010 mistet Japan sin posisjon til Kina, og Japan ble notert som verdens tredje største økonomi i februar 2011. Deretter følger Tyskland og Storbritannia.
Mange land oppviser til dels sterke endringer i BNP fra 2010 til 2015, og dette skyldes bare i sjeldne tilfeller en dramatisk realøkonomisk endring - som eksempelvis den økonomiske nedgangen i Libya, Russland og Ukraina. Vel så ofte vil store avvik skyldes endringer i valutakursene, som for eksempel for oljelandene inklusive Norge som har valutaer som svinger mot dollar påvirket av oljeprisene. Ofte kan da en betydelig nedgang i BNP målt i dollar, kamuflere en økning av BNP målt i den lokale valutaen, slik man så flere år under finanskrisen for Norges del. I andre tilfeller skyldes større endringer at målemetodene har blitt bedre, eller at tidligere års tall har vært feilrapportert som i tilfellet Hellas.
Eksterne lenker
Senarai negara mengikut KDNK (PPP)
Baryancistrus xanthellus
Baryancistrus xanthellus (L018, L081, L085, L177, LDA060) er en art av harniskmaller i gruppen Ancistrini. Det er en bunnlevende ferskvannsfisk som finnes i Rio Xingu i Amazonas-vassdraget. Den blir opptil 29,7 cm lang SL. Baryancistrus xanthellus er på grunn av sitt spesielle utseende en populær akvariefisk, og har fram til arten ble beskrevet i 2011 gått under forskjellige L-numre, samt det engelske populærnavnet «gold nugget» eller «golden nugget» i akvariehandelen.
L-numre
De forskjellige L-numrene beskriver forskjellige populasjoner av arten, skjønt L018 og L085 har blitt brukt om samme populasjoner, men fisk hvor L018 har blitt brukt om ungfisk mens L085 har blitt brukt om voksne individer. Før arten ble beskrevet rådet det usikkerhet i akvariemiljøet om det var snakk om forskjellige arter eller forskjellige populasjoner av samme art.
Akvaristikk
Baryancistrus xanthellus er en nokså vanlig malle i akvaristikken. De trenger varmt vann (27-31 °C) og en del sirkulasjon for å trives, men passer ellers godt i et selskapsakvarium. De er nokså territorielle mot annen bunnfisk, samt mot artsfrender. De bør ha akvarium på minst 120 liter som ungfisk, og gjerne over 300 liter når de er voksne. Denne mallen krever store og regelmessig vannbytter.
Hohensalzburg
Hohensalzburg er en borg i Salzburg. Den ligger på høyden Festungsberg over byen. Dette er Europas største festningsanlegg fra det 11. århundre, den største bevarte borgen i Mellom-Europa, og med 950 000 besøkende årlig er den Østerrikes best besøkte severdighet utenfor Wien.
Oxylobus
Oxylobus er en slekt av løpebiller som lever mer eller mindre underjordiske.
Utseende
Middelsstore, avlange, mørke løpebiller. De har en markert "vepsetalje" mellom pronotum og dekkvingene.
Levevis
Graveløperne er rovdyr som lever mer eller mindre underjordisk, der de graver ganger.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Asia (India).
PlayStation 3
PlayStation 3 (markedsført som PLAYSTATION 3 frem til september 2009, forkortet PS3) er et registrert varemerke for en spillkonsoll produsert av Sony Computer Entertainment. Konsollen var etterfølger til PlayStation 2. PlayStation 3 konkurrerte med Microsofts Xbox 360 og Nintendos Wii som en del av sjuende generasjons spillkonsoller.
En sentral funksjon som skiller PlayStation 3 fra dens forgjengere er PlayStation Network som samler alle online-tjenester i én tjeneste, noe som står i kontrast til den tidligere linjen Sony fulgte der spillutviklerne selv måtte ta seg av online-spilling. Andre viktige funksjoner er mulighet for tilkobling mot PlayStation Portable, robuste multimediamuligheter og bruk av høydefinisjonsformatet Blu-ray Disc som hovedlagringsmedium.
Historikk
Konsollen ble vist offentlig for første gang på E³-messen 16. mai 2005. Etter at Sony viste frem maskinen for en samlet presse i Los Angeles under den årlige E3-messen i 2005, startet en diskusjon om kontrolleren som Sony hadde vist frem sammen med maskinen. Sony offentliggjorde senere at kontrolleren man den gang viste frem kun var et konseptdesign, og at det endelige designet på kontrolleren ville være annerledes. Kontrolleren viste seg senere å være lik den gamle DualShock-kontrolleren i design, og kalles SixAxis. Endringene var at den var trådløs, manglet ristefunksjon, at L2 og R2 var trykkfølsomme og at den hadde en sensor som registrerte om du tippet den. Siden er den blitt erstattet av Dualshock 3 som har alle funksjonene til SixAxis-kontrolleren i tillegg til ristefunksjon.
I april 2006 ble det antydet at PlayStation 3 kom til å koste mellom €499 og €599, noe som på det tidspunktet tilsvarte 4000-4800 norske kroner. Dette ble senere avvist av Sony, som sa at det var blitt oversatt feil. Det hele skyldtes at presidenten for Sony i Frankrike hadde gått ut og sagt at maskinen vil være svært billig dersom den skulle komme til å koste €500, sett i forhold til at den inneholder en Blu-ray-leser.
PlayStation 3 Slim
PlayStation 3 Slim er en fornyelse av den originale PlayStation 3. Den nye versjonen er 33 prosent mindre, veier 36 prosent mindre og bruker 34 prosent mindre strøm. Slimversjonen har akkurat samme funksjoner i programvare som den forrige versjonen, bortsett fra at den ikke kan installere Linux, eller lese PS2-spill. PS3 Slim inneholder en 120GB harddisk, litt senere kom den ut med 250GB HDD. PS3 Slim har ikke av/på-bryter på baksiden og "På"- og "Disc Ut"-knappene var følelsessensoraktivert på den forrige versjonen, mens nå er de blitt fysiske knapper. Alle kontaktene på baksiden av konsollen er identiske med den forrige versjonen og på fronten har den 2 USB-innganger. Støynivået er lavere, og prisen er lavere enn det den forrige PlayStation 3 opprinnelig kostet.
Det var bekymringer blant publikum under lanseringen av en mindre PlayStation 3, fordi PlayStation 2 Slim hadde problemer med varmgang, samt mange problemer ved lesing av disk, PS-Network og mistenkelige lyder som dukker opp fra leseren iblant. Men i ettertid har man sett at disse problemene ikke er noe oftere enn det hender problemer med den eldre versjonen.
PlayStation 3 Slim ble først presentert under E3 2009. Det gjorde at det ble mye diskusjon rundt den nye konsollen på blog-sider og blant annet på nettvideosiden YouTube.com rundt slutten av august og begynnelsen av september pga. den nye og billigere prisen.
PS3 Slim ble offisielt lansert den 1. september 2009 i Nord-Amerika og Europa, og den 3. september 2009 i Japan, Australia og New Zealand.
PlayStation 3 Super Slim
I september 2012 annonserte Sony enda en ny, slankere versjon av PlayStation 3 med ett nytt design, som er enda mindre enn den forrige versjonen. Super Slim (CECH-4000) er tilgjengelig med 250 GB eller 500 GB harddisk.
Yellow Dog Linux
PlayStation 3 kan brukes som en vanlig datamaskin med Linux, med mindre det er en PS3 Slim-konsoll. I firmware-oppgradering 3.21 ble "Other OS" funksjonen også fjernet for eldre PlayStation 3. Den offisielle utgaven er Yellow Dog Linux, også kalt YDL. YDL for PS3 inneholder mange kjente programmer som for eksempel Mozilla Firefox og Open Office. På PlayStation 3 har YDL begrenset tilgang til RAM.
PlayStation Network
PlayStation Network er Sonys utgave av Internett. Her kan brukeren laste ned trailere, demoer og annet innhold. Senere kan de også laste ned PlayStation Home derfra. Demoer og trailere er gratis, mens man må betale for premiuminnhold. På PlayStation Network må man betale med kredittkort eller forhåndsbetalte kort.
På PlayStation Network har man en egen brukeridentitet, som man bruker for å kunne spille eller chatte med andre.
Under Sonys pressekonferanse på E³-messen i 2008, fikk man for første gang muligheten til å laste ned hele filmer og TV-serier via PlayStation Network. Det er i første omgang åpnet for amerikanske og japanske brukere fra og med pressekonferansen (15. juli 2008). Europeiske brukere skulle få denne muligheten i 2009, men kom ikke før 2011.
Sjakk-OL 1930
Sjakk-OL 1930 (sjakkolympiaden) ble arrangert i Hamburg i Tyskland i 1930.
Neu-Ulm
Historie
Den moderne historien til Neu-Ulm begynte da Ulm ble delt mellom Kongedømmet Bayern og Kongedømmet Württemberg i 1810. Donau ble grense mellom disse kongedømmene, og landområdene på høyresiden av elven ble en del av Bayern. Dette var starten for Neu-Ulm som en selvstendig by.
På denne tiden var Neu-Ulm svært liten med bare et par hus, vertshus og landsbyen Offenhausen. Den ble fremdeles kalt «Ulm am rechten Donauufer» (Ulm på høyresiden av Donau). Navnet Neu-Ulm ble først nevnt i 1814. Byen begynte først å vokse i 1841, da Frankfurter Bundesversammlung annonserte at de ville bygge festningen Bundesfestung.
Etter ønske fra Kong Ludwig I ble Neu-Ulm en del av festningen. Etter at Neu-Ulm ble knyttet til jernbanelinjen til Augsburg i 1853 kom soldater til byen og det ble opprettet en garnison her.
Byen begynte først å blomstre under borgermester Josef Kollmann mot slutten av 1800-tallet. En trikkelinje mellom Ulm og Neu-Ulm ble bygget i 1897 og i 1900 ble vanntårnet (som fremdeles er et landemerke) bygget. I 1906 begynte man å utvide Neu-Ulm utenfor bymurene. De første fabrikkene ble bygget og byen fortsatte å utvides.
Etter første verdenskrig ble garnisonen nedlagt. Folketallet og velstanden vokste og Neu-Ulm ble en rik by. Andre verdenskrig rammet derimot byen hardt, og omtrent 80 % av bygningene ble ødelagt under allierte bombetokt. Alle broene over Donau mellom de to byene ble også ødelagt.
Vivaldimassakren
Vivaldimassakren (orig. The Scarlatti Tilt) er en novelle skrevet av den amerikanske forfatteren og dikteren Richard Brautigan. Novellen er den korteste novellen til Richard Brautigan og består av to setninger.
I denne teksten kan man lett lese mellom linjene for å få med seg hva som har skjedd og hva som er konflikten.
Den er utgitt i novellesamlingen Revenge of the Lawn: Stories 1962-1970 fra 1971.
Dypet
Handling
Gaile Berke (Jacueline Bisset) og David Sanders (Nick Nolte) tilbringer en romantisk ferie på Bermuda da de oppdager vraket av et fraktskip fra andre verdenskrig. Ved siden av skipet finner de også en morfinampulle, og oppdager senere at det befinner seg tusenvis av dem som fremdeles ligger i vraket. Oppdagelsen fører relativt raskt til at de blir kontaktet av en narkohandler fra Haiti, Henri Cloche (Louis Gossett Jr.) og til en gammel skattejeger; Romer Treece (Robert Shaw). Med Cloche like i helene forsøker Gail, David og skattejegeren Treece å redde den sunkne skatten.
Om filmen
Ca. 40% av handlingen i Dypet foregår under vann.
I rollene
(utvalg)
Grágás
Grágás eller Grågåsen er en historisk islandsk lovbok. Lovsamlingen var i bruk i den islandske fristaten fra Ulfljot innstiftet Alltinget omkring 930 og ble skrevet ned i 1117. Den var i bruk frem til Island kom under norsk overherredømme rundt 1262-1264 og ble formelt erstattet av lovsamlingen Járnsiða som var basert på norsk lov i 1271 eller 1274. Grágás er den mest omfattende og fullstendige samling av lover fra norrøn tid. De verdslige delene bygger helt på nordisk grunnlag; derimot viser kristenretten, i motsetning til de eldste norske, betydelig påvirkning fra kanonisk rett.
Lovbestemmelsene i Grágás er nedskrevet i flere manuskripter med til dels ulikt innhold. To av håndskriftene peker seg ut som ganske komplette og anses som hovedkodekser for teksten. Den ene Codex regius, den såkalte Konungsbók som er oppbevart i Det Kongelige Bibliotek i København, og den andre er en Codex arnamagnæus som ofte refereres til som Staðarhólsbók. Den oppbevares i Universitetsbiblioteket i København. Disse to manuskripter er ganske forskjellige i form, særlig på den måten at Konungsbók inneholder en rekke bestemmelser som er innskutt mellom lovkapitlene. Det er likevel en sammenheng mellom de to skriftene som gjør at de kan sies å harmonere. De er ikke forskjellige utgaver av samme lovbok, men er resultat av hvert sitt gjensidig uavhengige samlerarbeid. De er basert på de samme kildene og samstemmer derfor i det alt vesentlige.
Grágás ble ikke direkte stadfestet av de lovgivende myndighetene, Alltinget, som var i virksomhet fra 930, men på Alltingets beslutning ble lovene nedtegnet i Hafliðaskrá vinteren 1117-1118 (for kristenrettens vedkommende 1123-1133 ). Navnet Hafliðaskrá har den fått fordi den ble nedskrevet på gården til Hafliði Mársson. Ingen av de bevarte skriftene er imidlertid identisk med dette originalmanuskriptet som er gått tapt. Både Konungsbók og Staðarhólsbók er private lovsamlinger som ikke ble nedskrevet i Alltingets regi.
Alltingets «formann», lovsigemannen (norrønt: logsogumaðr), hadde en tjenestetid på tre år og skulle i løpet av denne perioden foredra alle gjeldende lover på tinget. Det var maktpåliggende at dette ble gjort nøyaktig og ordrett og i tråd med den formuleringen som lovene hadde fått på Alltinget, men lovsigemannen hadde likevel en viss grad av frihet med hensyn til i hvilken rekkefølge lovsamlingens forskjellige bolker ble foredratt.
Enkelte forskere har hevdet at Grágás ikke bare skulle inneholde generelle lovbestemmelser, men også presedenser og lovpraksis i domstolene. Vilhjálmur Finsen, som utga lovsamlingene i 1852, hevdet imidlertid at den lovgivende virksomheten på Island i fristatens periode var så stor at det ikke var rom for noen ytterligere utvikling av sedvanerett eller rettspraksis.
Navnet Grágás ble ikke brukt før mot slutten av 1500- eller begynnelsen av 1600-tallet, da man gikk ut fra at loven var identisk med en lov som kong Magnus den gode ifølge Heimskringla ga trønderne. Bakgrunnen for navnet er ikke kjent, men flere forklaringer er lansert:
Grágás er også betegnelsen på ei jordebok over kirkegodset til Stavanger bispedømme fra tidlig 1600-tall.
Deler av Grágás – kristenretten og tiendretten ble utgitt av D. J. Thorkelin i 1776. De øvrige deler ble utgitt av Den arnamagnæanske Commission ved Th. Sveinbjörnsson i 1829. Konungsbók ble utgitt i 1852 og Staðarhólsbók 1879, begge av Vilhjálmur Finsen.
Kapp Arkona
Kapp Arkona (tysk: Kap Arkona) er en 45 meter høy klippe på øya Rügen i Mecklenburg-Vorpommern, Tyskland. Det danner spissen på Wittow-halvøya, bare noen få kilometer nord for Jasmund nasjonalpark. Det er et landskapsvernområde på kapp Arkona, sammen med fiskelandsbyen Vitt, tilhører det kommunen Puttgarden, og er en av de mest populære turistmålene på øya Rügen får om lag 800 000 turister årlig.
På klippen ligger to fyr, et navigasjonstårn, to militære bunkere, den slaviske tempelfestning Jaromarsburg og flere turistbygninger (restauranter, puber og souvenirbutikker).
Balfourfjellet
Balfourfjellet er et fjell på Svalbard. Det utgjør en nordlig del av fjellrekken Grampianfjella på Prins Karls Forland, vest av Spitsbergen. Fjellformasjonen er en yndet hekkeplass for mange av Svalbards arktiske fuglearter.
Kapp Arkona
På grunn av sin geologi og den forvitring som skjer her, er det ofte kystkollapser, spesielt om vinteren.
Balfourfjellet
Den høyeste toppen av Balfourfjellet ligger på 493 moh.. Fjellet er oppkalt etter den skotske legen Andrew Balfour og ligger i Forlandet nasjonalpark.
Balfourfjellet ligger bak det mer fremtredende Taylorfjellet som er et ettertraktet fotomotiv for turister som tar cruise nordover fra Longyearbyen.
Kapp Arkona
Kapp Arkona er ofte referert til som «det nordligste punkt på Rügen», men om lag en kilometer nordvest ligger det et punkt på den bratte kysten, kjent som Gellort, som er litt lengre nord. Direkte ved foten av Gellort ligger en 165 tonn flyttblokk, en klippe, kjent som Siebenschneiderstein (Lav tysk: Söbenschniedersteen). Fra kapp Arakona er det utsikt over øya, både mot land eller sjøen.
Fyr og navigasjonstårn
Det minste av de to fyr ble bygget av murstein i 1826/27, basert på tegninger av Karl Friedrich Schinkel og tatt i bruk i 1828. Det er 19,3 meter høyt og ligger om lag 60 moh. Rommene i det tre-etasjes tårnet brukes som drifts-og lagerrom. Det er også kalt Schinkelturm ("Schinkeler-tårnet"). Den  31. mars 1905 det ble det nedlagt som fyr. Det var det nest eldste fyr på den tyske Østersjøkysten, etter Travemünde fyr. Det største tårnet ble bygget i 1901/02 rett ved siden av det gamle tårnet og tatt i bruk 1. april 1905. Det er 35 meter høyt og lykten ligger 75 moh. Det er bygget av murstein og står på et åttekantet granittfundament. For 90 år siden var lyskilden var to buelamper, men de ble erstattet i 1995 av en Metal-halide lampe. Dette, kombinert med den roterende trippeloptikk gir det tre blink hvert 17 sekund.
Den gamle navigasjonstårnet (tysk: Peilturm) ble bygget i 1927 av murstein og fungerte som et radiofyr. Fra 1911 til 1925 ble det gjort forsøk - noe som var banebrytende på den tiden - for å forbedre navigasjon for Sassnitz-Trelleborg jernbanefergen, etablert i 1909,med å ta i bruk radiobølger som navigasjonshjelpemidel. Det opprinnelige anlegget innenfor vollene har overlevd til denne dag. Det tekniske utstyr for navigasjonstårnet ble ødelagt i 1945
Alle tre tårn ble renovert på begynnelsen av 1990-tallet og er åpne for besøkende. I det gamle fyret er det nå et museum og det er anledning til å inngå ekteskap der. En liten plass foran tårnet er avsatt til dette formålet.
Jaromarsburg
Fra det 9. til det 12. århundre var Jaromarsburg et kultsted for Samsara, en slavisk stamme, som var dedikert til sin gud Svantevit. Det ligger ytterst på klippen og var beskyttet på tre sider av klipper og fra landsiden av en 25 meter høy borgmur. Templet som ligger innenfor vollene fikk stor betydning som religiøst sentrum for slavere fra Mecklenburg etter ødeleggelsen av Rethra i 1068. I 1168 erobret den danske kongen Valdemar Rügen som deretter ble kristnet.Kirker ble bygget og slottet med sitt tempel ble rasert.
Ytterst på Arkona har klippen i de siste århundrene gjentatte ganger kollapset i havet, med det resultat at bare vollene av Jaromarsburg er fortsatt synlige i dag.
Königstreppe og Veilchentreppe
Flere meter vest for Kapp Arkona ligger Königstreppe ("Kongens trapp"), som består av 230 trinn opp den 42 meter høye klippen. Den svenske kongen, Frederik I har besteget dem. Rügen tilhørte da Sverige og hadde et dagmerke reist nær dagens trapper under den Den russisk-svenske krig (1741–1743) for å advare befolkningen. Derfor er det stedet kjent som Königssteig eller «Kongens klatretur».
I 1833, da dampbåten «Hercules» anløp under sin Keiserlige russiske kronometer-ekspedisjon, kom den prøyssiske kongen, Fredrik Vilhelm III. Rügen var nå blitt prøyssisk og hadde fått bygget en flytebrygge og trapp. Fra dette punktet ble i 1865 den første telegrafkabel lagt under Østersjøen til Sverige. Med fremveksten av øya som kystresort vokste turismen på Cape Arkona. Mange reisende kom med båter som fortøyde ved kaien ved foten av trinnene. Landgangssedet ble imidlertid helt ødelagt av stormflo i 1953. Den nye Königstreppe ble gjennoppbygget i 1995.
Bunkere
Det er 2 bunkere i umiddelbar nærhet av 2 av fyrene. De mindre, eldre bunkerne daterer seg fra Wehrmachts tid, og senere DDR, ligger en utpost av 6. (Küst) Grenzen Brigade. De er generelt kalt Arkona Bunker. De større, nyere bunkerne ble bygget fra 1979 til 1986 og fungerte som en kommandopost for Sjette Flotiljen, som er stasjonert på Bug, og den Baltiske Flåten (VOF). Fra en sentral tunnel med to innganger, er det flere selvstendige enkeltbunkere med et samlet areal på 2 000 kvadratmeter. De består av tre store bunkere (type i FB-75) og ni små (type i FB-3), laget av prefabrikkerte betongelementer (FB = prefabrikkerte bunker). FB-75 type bunkeren hadde en middels etasje nivå, der soverommene ble plassert, og en nødutgang. Hvert enkelt krisesenter har en hovedkorridor og to luftsluser. Over toppen er en 3-5 meter høy jordvoll som dekker,og hvor det stikker ut dusinvis av ventilasjonsrør.
Fra 1986 har 50-70 soldater fra Volksmarine var vakt her i to til tre dager, tre til fire ganger i året, som en del av marineøver. Standard var fire menn. Den 3. oktober 1990, på dagen for tysk gjenforening ble stedet stengt.
Tilgang
Like utenfor Putgarten er en stor parkeringsplass hvor alle besøkende til stedet må parkere sine biler og turbusser. Derfra kan odden nås til fots (1.8 km), med hest og vogn eller med «vei-toget» (Kap-Arkona-Bahn). De ulike severdighetene kan også besøkes med sykkel.
Siden 1993 har vei-toget i Arkona kjørt fra Puttgarden til Kapp Arkona og fiskelandsbyen Vitt. Toget trekkes av en traktor som er designet for å se ut som et damplokomotiv, men siden 1996 har det vært drevet av en bensin motor.
Björneborg landkommune
Björneborg landkommune ble slått sammen med Björneborg by i 1967.
Tapijulapa
Tapijulapa er en landsby i Tacotalpa kommune i den meksikanske delstaten Tabasco. Den hadde 2 921 innbyggere i 2010. Landsbyen ligger mellom elvene Oxolotán og Amatán. Den var administrasjonssentrum i kommunen fra 1936 til 1938.
Landsbyen har brosteinsbelagte gater og hvitmalte hus med rød takstein. Andre turistattraksjoner i kommunen er hulene Sardinas Ciegas og Cuesta Chica, samt økoparken Kolem-Jaa. I 2010 fikk Tapijulapa status som «Pueblo Mágico».
Navnet Tapijulapa kommer fra nahuatl Tlalpilxoloapan.
Ludovic Magnin
Ludovic Magnin (født 20. april 1979) er en sveitsisk fotballtrener og tidligere fotballspiller som spiller for.
Den 4. februar 2008 signerte han en ny kontrakt med VfB Stuttgart som binder han til klubben ut sommeren 2010. Han har tidligere spilt for Werder Bremen, AC Lugano, Yverdon Sport, Lauseanne-Sports og FC Echallens.