cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Caroní
Caroni er Venezuelas nest største elv, og en av landets lengste. Den er 952 km lang, fra kildene ved tepuien Kuquenan, nær grensen til Brasil, til samløpet med Orinoco.
Den heter Kuquenan på de første 182 km fra kilden til samløpet med Yuruani, og Caroni over de resterende 770 km til den møter Orinoco. Caroni er Orinocos største sideelv, og de møtes i delstaten Bolívar.
Kraftverk
Caroní-elva er en av verdens mest regulerte elver, med en utbygd effekt på nærmere 20 000 MW. De viktigste vannkraftverkene, som også er landets største, er:
Standard Liège
Royal Standard de Liège, populært kalt Standard Liège, er en belgisk fotballklubb som spiller i Jupiler League. Klubben ble stiftet i 1898, og spiller hjemmekampene sine på Stade Maurice Dufrasne i Liège. Byen Liège ligger i provinsen Liège, som er den østligste provinsen i delstaten Vallonia.
Spillerstall
Oppdatert 19. april 2023.
Om Isis og Osiris
Om Isis og Osiris er en tekst av den greske filosofen Plutark (45-120); det er det 26. essayet i hans Moralia, en tekstsamling som ble redigert etter hans død.
Teksten er den eneste sammenhengende versjonen av Osirismyten; om Osiris' død, og Isis' innsats for å vekke ham til live.
Paul Pogba
Han spilte også for Manchester United i perioden fra 2016 til 2022. Han har også spilt for blant andre Le Havre og Juventus. Pogba har dobbelt statsborgerskap ettersom Pogbas foreldre er fra Guinea og Frankrike. I 2022 vendte han tilbake gratis til Juventus etter hans kontrakt gikk ut etter 21/22 sesongen
Familie
Han har to brødre som også er fotballspillere; Florentin Pogba, som per april 2022 spiller for franske FC Sochaux-Montbéliard, og Mathias Pogba som i august 2021 gikk til ASM Belfort.
Karriere
Alex Ferguson skrøt av den unge midtbanespilleren etter spill i FA Youth Cup og uttalte at han var et så stort talent at om han ikke fikk sjansen, ville noen andre klubber komme på banen når kontrakten hans med Manchester United gikk ut. Pogba fikk sin seniordebut for Manchester United i den engelske ligacupen mot Leeds United den 20. september 2011, og spilte også den påfølgende ligacupkampen mot Aldershot Town. Han fikk sin ligadebut mot Stoke City den 31. januar 2012, men fikk ikke tilstrekkelig tillit hos Ferguson.
Da United hentet tilbake Paul Scholes, etter at han opprinnelig hadde lagt opp, bestemte Pogba seg for å bytte klubb for å kunne utvikle seg bedre. Pogba signerte for Juventus i overgangsvinduet sommeren 2012, hvor han ble sett på som en nøkkelspiller allerede i en alder av 21 år.
Den 20. oktober 2012 scoret han sitt første mål for Juventus mot SSC Napoli, da Juventus vant 2-0.
Den 8. august 2016 ble han hentet tilbake til Manchester United for 105 milloner euro, tilsvarende 89,3 millioner pund, samt 5 millioner euro i bonuser.
Landslaget
Pogba har spilt for det franske landslaget siden slutten av 2013, og er derfor ikke lengre tilgjengelig for Guineas landslag.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland. vant VM-finalen mot Kroatia 4-2. Han spilte hele finalen. I 2019 ble han, sammen med andre medlemmer av vinnerlaget fra verdensmesterskapet, utnevnt til ridder av Æreslegionen.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Fotokjemi
Fotokjemi, et felt innen kjemi, er studien av interaksjoner mellom atomer, små molekyler og elektromagnetisk stråling (fremfor alt synlig lys samt infrarød og ultrafiolett stråling). Fotokjemi kan betraktes som en del av den fysikalske kjemien.
Arkitekturåret 1312
Arkitekturåret 1312 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1312.
Medborgarplatsen tunnelbanestasjon
Medborgarplatsen tunnelbanestasjon er en stasjon på Stockholms tunnelbane. Den ligger øst for Götgatan. Stasjonen ble åpnet 1. oktober 1933 uner navnet Södra Bantorget, og fikk sitt nye navn i 1944.
I 1950 ble stasjonen ombygd og forlenget for de nye tunnelbanetogene. Den ble ikke klar til 1. oktober, da trafikken med de nye togene åpnet, men åpnet 1. november.
Stasjonen trafikkeres av T-bane 1 (grønn linje) og ligger mellom stasjonene Slussen og Skanstull.
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1984 – 500 meter herrer
500 meter herrer var en øvelse i hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1984 og ble avholdt på kunstisbanen i Zetra i Sarajevo, Jugoslavia den 10. februar 1984.
42 utøvere fra 20 nasjoner deltok på distansen.
Rekorder
Før konkurransen var gjeldende verdensrekord og olympisk rekord:
Det ble ikke satt noen ny olympisk rekord under øvelsen.
Japansk ostekake
Japansk ostekake er en type ostekake som er noe mer lett og luftig enn de italienske og amerikanske typene. Kakens hovedingredienser er kremost og egg, noe som gir den en mindre fyldig, men mer kake-aktig substans. Den japanske ostekaken hevdes av enkelte å være en avstamning fra kasutera, en dessert som portugiserne tok med seg til Japan i det 15. århundre.
Siljustøl
Siljustøl er en grunnkrets og et boligområde i Ytrebygda bydel i Bergen kommune. Kretsen deler navn med den lokale eiendommen Siljustøl, som var komponisten Harald Sæveruds hjem; i kretsen ligger det også et større boligområde med både blokkbebyggelse, villaområder og rekkehus. En vei i området er oppkalt etter komponisten. Kretsen hadde 1 654 innbyggere pr. år 2009.
Finlands geografi
Finlands geografi er forskjellig sammenlignet med de andre nordiske landene. Finland ligger mellom Sverige, Russland og Norge, og havområdene Østersjøen, Bottenvika, Bottenhavet og Finskebukta. Etter Norge og Russland, er Finland det landet i Europa som strekker seg lengst mot nord. Det sørligste punktet i Finland er på 59 grader nord, og det nordligste ligger på 70 grader nord. Omtrent en fjerdedel av arealet og den nordligste tredjedelen av landet ligger nord for polarsirkelen.
Størrelse, grenser og geologi
Finland dekker et areal på 338 145 km², der 304 623 km² er landområder og 33 522 km² er innsjøer. Finland har en 586 km lang grense mot Sverige i vest, 729 km mot Norge i nord, og 1 313 km mot Russland i øst. I tillegg har Finland en maritim grense mot Estland. Finland har en kystlinje på rundt 1 126 km med mange viker og bukter, og utenfor kysten ligger det svært mange øyer. Isbreene i den siste istiden har vært den dominerende faktoren i utformingen av Finlands geografi. Da isbreene trakk seg tilbake for omtrent 10 000 år siden, etterlot de morener, drumliner og rullesteinåser. Andre spor etter isbreene er de mange tusen innsjøene de var med å forme i den sørlige delen av landet. Kraften fra isbreene gravde ut bunnen av innsjøene og smeltevannet fylte dem. Siden isbreene strakk seg sørover, og senere trakk seg tilbake mot nord, er mange av innsjøene avlange med retning fra nordøst til sørvest. De to Salpausselkäryggene, som går parallelt med hverande omtrent 25 km fra hverandre, er randmorener. På det høyeste strekker de seg 200 meter over havet, det høyeste punktet i Sør-Finland.
Geografiske områder
Mange land i verden kan deles inn i adskilte geografiske områder, der visse fysiske trekk ofte dominerer stort over de andre. I Finland er de samme fysiske trekkene vanlig i alle de fire geografiske områdene som landet er delt inn i. De regionale forskjellene i Finland er derfor kombinasjonene av de fysiske egenskapene. På øyene utenfor Finland er stein og vann dominerende. Kystområdene i Finland består av store leirsletter der jordbruk spiller en viktig rolle. De indre innsjøområdene er dekket av store skoger, mens de nordlige områdene av landet er dekket av arktisk kratt. Finland har tusenvis av øyer og skjær, som strekker seg fra sørvestkysten og ut i Østersjøen. Her ligger blant annet de strategisk viktige øyene i Åland ved inngangen til Bottenhavet. Etter første verdenskrig la både Sverige og Finland krav på øyene, som kulturelt var mer svensk enn finsk. Av strategiske årsaker valgte likevel Folkeforbundet å gi Åland til Finland i 1921. Den viktigste årsaken for denne avgjørelsen var at øyene om vinteren er fysisk forbundet med Finland via det islagte havet, og at øyene derfor er svært viktig for forsvaret i landet. Disse skogdekte og bare steinøyene er dannet av landhevingen etter den siste istiden, og fortsetter ennå å stige opp av havet.
Resten av landet fortsetter også med å stige opp av havet. Vekten av de massive isbreene trykket landet nedover, og selv i dag, flere tusen år etter at de trakk seg tilbake, hever Finland seg. I sør og sørvest går denne prosessen sent, omtrent 25-30 cm hvert hundreår. Lenger nord i Österbotten-området, skjer landhevingen raskere, omtrent 80-90 cm hvert hundreår. Dette betyr også at Finland vokser med omtrent sju kvadratkilometer i året på grunn av landhevingen.
Kystområdene i Finland består av brede leirsletter som strekker seg opp til 100 km innover i landet. Disse slettene heller sørover fra Salpausselkäryggene i Sør-Finland. Langs kysten av Bottenhavet og Bottenvika heller slettene sørvestover fra de høyereliggende områdene. Dette området benyttes til jordbruk og meieridrift.
Det indre innsjøområdet er det største geografiske området i landet, og kanskje det flest utlendinger knytter til Finland. Området er avgrenset i sør av Salpausselkäryggene. Bak disse ryggene strekker det seg et nettverk av innsjøer med skogkledde åser innimellom. Dette landskapet fortsetter østover og strekker seg inn i Russland. Det er derfor ingen naturlige grenser mellom disse to landene. Siden det ikke finnes en definisjon på hva en innsjø er, og heller ingen prosedyre på hvordan man skal telle innsjøer, har det ikke vært mulig å fastslå nøyaktig hvor mange innsjøer det er i området. Det er i alle fall minst 55 000 innsjøer som er bredere enn 200 meter. Den største er Saimen, som med et areal på rundt 4 380 kvadratkilometer er den fjerde største innsjøen i Europa. Den dypeste innsjøen har en dybde på bare 100 meter, mens den gjennomsnittlige dybden til en finsk innsjø er 7 meter. Siden disse innsjøene er grunne inneholder de bare litt mer vann enn de årlige nedbørsmengdene i Finland. Det åslendte skoglandskapet er dominert av drumliner og lange bølgete rullesteinsåser, begge skapt av isbreene. Det finske høylandet strekker seg forbi Polarsirkelen. Den nordligste delen av dette området kalles Lappland. De høyeste områdene i Finland strekker seg over 1 000 meter, og er å finne i Kilpisjärvi-området i De skandinaviske fjellene. I sør består de høyereliggende områdene av bølgende åser, mens terrenget i nord er mer kupert. Det meste av det finske høylandet er ikke fjellkledd, men består av myrområder.
De lengste elvene i Finland finner man i nord. Kemijoki har det største nettverket av sideelver. Lenger sør ligger Oulujoki. De fleste elvene munner ut i Bottenvika og Bottenhavet, men flere elver i nord og nordøst renner nordover gjennom Norge og Russland til Barentshavet.
Klima
Med alle sine innsjøer har Finland nesten et maritimt klima, men de store luftmassene fra nabolandet Russland i øst er aldri langt borte. Både de høye breddegradene og Atlanterhavet gjør at det aldri blir særlig varmt om sommeren, og temperaturen går sjelden over 26 °C. Temperaturforskjellene mellom nord og sør er forholdsvis små, og varmerekorden i Lappland er like høy som i Helsingfors. Det går gjerne to-tre dager mellom hver regnbyge i snitt, og i sommermånedene er ikke tordenvær uvanlig, men det er også mye sol. Om høsten tar nedbøren seg litt opp, men høsten varer ikke særlig lenge, og regnet går raskt over til snø, spesielt i nord. Fra januar av klarer den kalde Sibirluften å holde Atlanterhavsluften borte, og Bottenvika og sjøene i Finland fryser til. Selv sørvestlige kystområder av Finland, som midtvinters ligger nærmest åpent hav, har omtrent de samme temperaturforholdene som Moskva om vinteren. Det snør ofte gjennom vintermånedene, men snøen er som regel lett, mens temperaturene sjelden kommer over frysepunktet. Kaldest er det i nord, og det snør lettere her. Snødekket er derimot dypere på grunn av mindre tining og lengre snøsesong. Lappland er det kaldeste området, selv om de fleste steder i Finland har vært under -30 °C. Våren er den tørreste tiden på året, med en god del sol. Snøen smelter fra nord til sør i løpet av april og mai, og temperaturen begynner å bli såpass høy at man ikke trenger tykke klær for å nyte solen utendørs. Finland har større sjanse for tåke enn nabolandene, særlig langs kysten, og i enkelte byer er det tåke opp til åtte dager i måneden. Om våren er det derimot færre tåkedager. Helsingfors har en årlig nedbørsnormal på 688 mm.
Kysten
Kystlinje: 1 126 km (unntatt øyer og viker) Maritime krav:
tilstøtende sone: 6 nautiske mil (11 km)
kontinentalsokkel: 200 m dyp eller til dyp som kan utnyttes
fiskerisone: 12 nautiske mil (22 km)
territorialfarvann: 12 nautiske mil (22 km), 3 nautiske mil (6 km) i Finskebukta
Miljø
Miljøproblemer: Luftforurensning fra fabrikker og kraftverk medvirker til sur nedbør. Vannforurensning fra industrielt avfall og brukskjemikalier. Urbanisering truer dyrelivet.
Miljøvernsavtalar
''delaktig i avtaler som omhandler: Luftforurensning, Miljøvernavtaler for Arktis, biologisk mangfold, klimaendringer, ørkenspredning, utryddingstruede dyrearter, miljømodifisering, miljøfarlig avfall, sjørett, marin dumping, bevaring av marint liv, forbud mot atomprøvesprengninger, vern av ozonlaget, skipsforurensning, tropisk tømmer, våtmarksområder, hvalfangst.
signert, men ikke stadfestet: Luftforurensning ved vedvarende organiske stoffer, Kyoto-avtalen. Naturfarer: Kuldebølger om vinteren kan være farlig om man ikke er forberedt.
Geografisk merknad: Helsingfors er den nordligste hovedstaden på det europeiske kontinentet.
Dronning Astrids park
Dronning Astrids park er en liten park på Hegdehaugen i Oslo.
Parken
Parken er 1,1 dekar stor, grunnen er eiet av Oslo kommune og regulert til friområde. Den ligger ved Dronning Astrids gate, der gaten svinger. Parken inneholder trær, blant annet en gullregn og et fredet pæretre, en forballbane med nett, plen og benker. Flere bygårder vender mot parken. Innerst i parken er det gjennomgang til et gårdsrom som hører til Rosenborggata.
Parken driftes av bydel Frogner. Bydelen kaller parken parken ved Dronning Astrids gate, friområde, Plan- og bygningsetatens kaller den Dronning Astrids gate 1 i sine grøntregistreringer, mens Aftenposten omtaler den som Dronning Astrids park.
Historie
Trærne er mer enn 100 år gamle. Eventyrsamleren Peter Christen Asbjørnsen bodde hele sitt liv i Rosenborggata og var kjent for å sitte under trærne. Vedhandlerfirmaet Kristoffer Nygaard hadde utsalg der parken ligger fra cirka 1945 til 1995, da vedboden fra midt på 1800-tallet ble revet. Dagens parkområde ble regulert til friområde i 1977. I 1987 var det, i forbindelse med at Oslo sporveier ville redusere gateparkeringen i Hegdehaugsveien, fremmet et forslag om å bygge parkeringshus med 350 plasser i fire etasjer under jorden og et hybelhus oppå, som ville ta deler av parken. Forslaget ble avvist etter lokal protest med mer enn 1000 underskrifter. Parken ble opparbeidet etter 1995. Ballplassen ble anlagt i 1998.
Ge (språk)
Ge er en indiansk språkfamilie i Brasil.
Kuboktaeder
Areal og volum
Arealet A og volumet V til et kuboktaeder med sidelengde a er:
Marco Reich
Marco Reich, (født 30. desember 1977 i Meisenheim, Rheinland-Pfalz, Tyskland) er en tysk landslagsspiller i fotball som har spilt for fire tyske og to engelske klubber.
Reich har spilt 1 landskamp for.
Landslagskarriere for Tyskland
Fotnote
Karl Heri Joensen
Karl Heri Joensen (født 11. november 1955 i Klaksvík) er en færøysk bonde og tidligere politiker (Sj.).
Han var innvalgt i kommunestyret i Klaksvík 1985–1988 og 1993–2004. I 2004 var han 3 stemmer unna å bli gjenvalgt på Sjálvstýrisflokkurins ene mandat, som han tapte til Kristian Eli Zachariassen.
Han er utdannet regnskapsfører og gartner og har drevet handelsgartneri ved Klaksvík.
Han har vært styreformann i Klaksvíkar Ítróttarfelag.
Franz Federschmidt
Franz Henry Federschmidt (født 21. februar 1894, død 14. april 1956) var en amerikansk roer som deltok i OL 1920 i Antwerpen.
Federschmidt vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1920 i Antwerpen. Han var med som roer på den amerikanske fireren med styrmann som kom på andreplass bak Sveits. Mannskapet på den amerikanske båten var Kenneth Myers, Carl Klose, Franz Federschmidt, Erich Federschmidt og Sherman Clark som var styrmann. Totalt deltok åtte båter fra åtte nasjoner og konkurransen, som ble avviklet 28. og 29. august 1920 ble gjennomført i cupform. Først tre semifinaler der vinneren i hvert heat gikk til finale. Sveits vant finalen foran USA og Norge.
Morten Ørsal Johansen
Morten Ørsal Johansen (født 11. september 1964 i Sunndal) er en norsk politiker (FrP). Han var innvalgt på Stortinget fra Oppland fra 2009 til 2021 og var vararepresentant fra 2001 til 2009. I Stortingsvalget 2017 var han Fremskrittspartiets førstekandidat i Oppland.
Johansen har fagbrev som maskinarbeider og er Master of Management fra BI Gjøvik]. Han var fagarbeider ved Raufoss Ammunisjonsfabrikk 1984–94 og prosesskontrollør samme sted 1994–1997. Han var prosessutvikler innen romfart ved Raufoss Technology 1997–2000.
Han var medlem av Vestre Toten kommunestyre fra 1993 og formannskapsmedlem 1995–2003 og 2005–2009, samt gruppeleder 1995–2009. Han var gruppeleder og medlem av Oppland fylkesutvalg 1999–2009. Johansen var formann i Vestre Toten Fremskrittsparti 1992–2000, nestleder i Oppland FrP 1996–1999, samt leder i Oppland FrP fra 1999. Han var rådgiver i FrP 2008–2009.
Japanstormsvale
Underarter og utbredelse
Det er ikke beskrevet noen underarter av japanstormsvale. Utbredelseområdet er det nordlige Indiahavet og det nordvestlige Stillehavet fra Den arabiske halvøyen til Vladivostok.
Kjennetegn
Dette er en liten fugl, 18-21 cm i lengde med en 45-48 cm vingespenn, men større enn havsvale, Hydrobates pelagicus. Japanstormsvalen er hovedsakelig mørk brun i alle fjørdrakter, og har en flagrende flukt, «vandrer» på havoverflaten mens den plukker opp plankton. I motsetning til havsvalen, følger den ikke skip.
Hekking
Japanstormsvaler hekker på øyer i nordvestre Stillehavet utenfor Kina, Japan og Korea. Hekkekoloniene ligger nær havet, reirplasser ligger i steinsprekker og de legger et enslig, hvitt egg. Utenom hekkesesongen lever de til havs, i Indiahavet og Arabiahavet.
Vilbergveien (Oslo)
Vilbergveien (1A–33, 2–16) er en vei på Oppsal i bydel Østensjø i Oslo. Den går fra Østmarkveien til Kampheimveien.
Navnet ble vedtatt i 1938 og viser til kafé Vilberg.
Bebyggelsen består av villaer og rekkehus samt (i nr. 1–7) firemannsboliger i Eftasåsen broettslag (OBOS). I nr. 12 er villa Kvilheim (gnr./bnr. 146/79, oppført 1905).
Bad Arolsen
Bad Arolsen (til 1997 Arolsen) er en småby i den tyske delstaten Hessen, beliggende i landkretsen Waldeck-Frankenberg.
Byen har sitt navn fra augustinerstiftet Aroldessen, grunnlagt i 1131.
Arolsen har en lang historie som garnisonsby, men forsvarets base i Arolsen ble lagt ned i 2004. Arolsen fikk navnetillegget Bad Arolsen i 1997 for å markere byens status som badeby.
Mångsbodarna
Mångsbodarna er en tettsted i sørvestre delen av Älvdalens församling i Älvdalen kommune i Dalarna.
Stedet er kjent ettersom den andre Vasaloppskontrollen ligger der i skisporet mellom Berga by og Mora.
Erich Federschmidt
Erich Herman Federschmidt (født 14. juni 1895, død februar 1962 i Martin County i Florida) var en amerikansk roer som deltok i OL 1920 i Antwerpen.
Federschmidt vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1920 i Antwerpen. Han var med som roer på den amerikanske fireren med styrmann som kom på andreplass bak Sveits. Mannskapet på den amerikanske båten var Kenneth Myers, Carl Klose, Franz Federschmidt, Erich Federschmidt og Sherman Clark som var styrmann. Totalt deltok åtte båter fra åtte nasjoner og konkurransen, som ble avviklet 28. og 29. august 1920 ble gjennomført i cupform. Først tre semifinaler der vinneren i hvert heat gikk til finale. Sveits vant finalen foran USA og Norge.
Arkitekturåret 1311
Arkitekturåret 1311 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1311.
Final Hour
Musikkalbumet ble utgitt 7. august 2009, og ble mikset og mastret i Basement Studios i Tyskland.
Gennadij Vaganov
Gennadij Viktorovitsj Vaganov (russisk: Геннадий Викторович Ваганов; født 25. november 1930) var en sovjetisk langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1960 i Squaw Valley og 1964 i Innsbruck.
Vaganov vant en olympisk bronsemedalje i langrenn under vinter-OL 1960 i Squaw Valley. Han var med på det sovjetiske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 10 km bak Finland og Norge, de andre laget var Anatolij Sjeljukhin, Aleksej Kuznetsov og Nikolaj Anikin
Fire år senere, under vinter-OL 1964 i Innsbruck vant han en ny bronse i stafett. Han og Ivan Utrobin, Igor Vorontsjisjin og Pavel Koltsjin ble nummer tre bak Sverige og Finland på 4 x 10 km stafett.
Helgö
Helgö er en øy, et småsted eller tidlig bydannelse fra jernalderen som ligger i Mälaren i Ekerö kommun i Sverige. Øyas største bredde er på rundt 1,5 km og den er omkring 5 km lang. Den eldste bosetningen på Helgö er rundt 500 år eldre enn Birka.
Arkeologene kaller stedet for Helgösamfunnet etter den virksomheten som begynte å vokse fram her rundt år 200 e. Kr. I 1954 ble det gjennomført arkeologiske utgravninger, og man fant boplasser foruten et verkstedsområde som ble en internasjonal sensasjon på 1950-tallet. På Helgö eksisterte det siden 400-tallet spesialiserte håndverkere og man har funnet rike spor etter gullsmier og andre verksteder.
Helgös storhetstid var folkevandringstiden mellom år 400-550 og Merovingertiden mellom 550-800. De avanserte bronsesmiene og andre håndverk forsvinner i løpet av 600-tallet og øya får et preg av alminnelig jordbrukskarakter. På 700-tallet oppstår kaupangen Birka som lå på Björkö ikke langt unna, og da mer strategisk til. Birka dominerte handelen i den tidlige middelalderen og fram til 900-tallet da Sigtuna sannsynligvis overtok denne posisjonen.
Helgö vitner om utstrakt handel. Man har funnet en liten Buddha fra Nord-India og en dåpskopp fra Egypt, begge fra 500-tallet, og en mynt fra Ravenna og Roma, Bysants og Arabia. Sannsynligvis har kjøpmennene hatt kongeættene i Vendel og Uppsala som kunder for luksusartikler, og det har garantert for Helgös rikdom over flere generasjoner.
Aleksej Kuznetsov
Aleksej Ivanovitsj Kuznetsov russisk: Алексей Иванович Кузнецов (født 1929, død 2003) var en sovjetisk langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1960 i Squaw Valley.
Kuznetsov vant en olympisk bronsemedalje i langrenn under vinter-OL 1960 i Squaw Valley. Han var med på det sovjetiske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 10 km bak Finland og Norge, de andre laget var Gennadij Vaganov, Anatolij Sjeljukhin og Nikolaj Anikin.
Trombone
En trombone er et musikkinstrument blant messingblåseinstrumentene. Den har lavere tonehøyde enn en trompet, men høyere enn en tuba. En person som spiller trombone kalles trombonist.
Ordet trombone kommer fra det italienske ordet tromba som betyr trompet og one som er et suffiks for stor. Således betyr trombone stor trompet. Instrumentet har ulike navn på forskjellige språk, og finnes omtalt i musikklitteraturen som posaune, sackbut  eller sacbut, basun eller trekkbasun, tromba spezzata med mer. Trombonen har også noen kjælenavn blant musikere, hvorav de mest brukte er bone og binders.
En trombone består av et sylindrisk rør som er bøyd i en avlang S-form. Kuriøst er det at trombone på fransk også er ordet for binders. De fleste trombonene har slide (også kalt sleide). Hoveddelen av instrumentet heter tonerør. I enden av dette er et sjallstykke (også kalt klokkestykke). Tonerøret har to åpninger for å stikke inn sliden. Sliden gjør det mulig for trombonisten å forlenge tonerørlengden og derigjennom senke tonehøyden med inntil seks kromatiske trinn. Slideposisjonene betegnes I (helt inntrukket), II, III, IV, V, VI og VII (helt utskjøvet). Trombonen har i likhet med andre messinginstrumenter en bøyle som kan trekkes ut for å stemme instrumentet (senke tonehøyden noe). Den indre diameteren i røret som utgjør hoveddelen av instrumentet kalles boring, og er typisk 12 – 14 mm.
Noen tromboner har en ventil som kalles kvartventil, som kan brukes alternativt til å trekke sliden langt ut. Når den åpnes, vil posisjon I svare til posisjon VI og posisjon II svare til VII. Kvartventilen betjenes med venstre tommel. Basstrombonen har kvartventil og kvintventil, og kan dermed nå atskillig dypere toner. Den har også større diameter på røret.
Det finnes tromboner som har tre ventiler (slik som hos en trompet) i stedet for slide. Disse kalles ventiltromboner eller ventilbasuner. Hver av disse ventilene åpner mot sin respektive bøyle som bidrar til senking av tonehøyden med henholdsvis 2, 1 eller 3 kromatiske trinn (i aktuell rekkefølge). Merk at slideposisjonen og antall senkede kromatiske trinn ikke gir samme tallet. Slideposisjon I tilsvarer 0 trinn senking, posisjon II tilsvarer 1 trinn, osv... Ved kombinering av ventilene oppnås alle posisjoner fra 1 til 7, altså fra ingen senking til 6 kromatiske trinn: 0(løst grep), 1, 2, 2+1, 1+3, 2+3 og 2+1+3.
Den klassiske trombonen brukes typisk i moderne orkestre som janitsjarkorps (herunder militærkorps), brassband, storband og symfoniorkestre. Den brukes også i mindre besetninger som kammerorkestre (trioer, kvartetter og kvintetter), og den brukes i grupper som spiller swing, jazz, salsa og ska.
Trombonens og trombonemusikkens historie
Inntil det 18. århundre ble trombonene i England kalt sackbut ("trekk – skyv" på fransk). Dette var ikke et særskilt instrument fra trombonen, men snarere et annet navn på en tidlig variant (i noen land ble navnet brukt så lenge instrumentet var i vanlig bruk). En sackbut var litt mindre enn moderne tromboner, og hadde et sjallstykke som var mer kon (mindre utbøyd). I dag brukes sackbut på tidligere utgaver av instrumentet som gjerne brukes i barokkensembler.
Klassisismen
Repertoaret av solist- og kammermusikk for trombone tok så vidt til i Østerrike i den klassiske perioden, brukt av blant andre Leopold Mozart, Georg Christoph Wagenseil, Johann Albrechtsberger og Johann Ernst Eberlin, ofte sammen med sang. Joseph Haydn og Wolfgang Amadeus Mozart brukte trombonen i noen av sine sakrale verk. Det mest kjente er Mozarts Requiem. Det var den virtuose trombonisten Thomas Gschladt i hofforkesteret i Salzburg som inspirerte komponistene til å skrive for instrumentet.
Trombonen beholdt sin tradisjonelle posisjon i operahus og kirker gjennom 1700-tallet. Her ble både alt- og tenortromboner og mange steder også basstromboner brukt for å støtte opp om de dype korstemmene. Det skjedde lite med tromboneformen i denne periode, bortsett fra at sjallstykket ble større.
Romantikken
I slutten av klassisismen og inn i romantikken ble trombonen i økende grad brukt i symfonisk musikk. Den første var den svenske komponisten Joachim Nikolas Eggert i sin Symfoni i E-moll (1807). Han ga æren for dette til Ludwig van Beethoven for sin bruk av trombone i siste satsen av 5. symfoni. Beethoven brukte den også i sin 6. symfoni (pastorale) og 9. symfoni, samt at han skrev småstykker for det som senere er blitt en standard kammermusikkbesetning, trombonekvartett.
Leipzig ble et senter for tromboneinstruksjon ved den nye musikkhøyskolen grunnlagt av Felix Mendelssohn Bartholdy som selv var bass-trombonist. Mendelssohns bass-trombonist, Karl Traugott Queisser, ble det først i en lang rekke av tromboneprofessorer. Han klarte omtrent alene å gjenopprette trombonens renommé i Tyskland og startet en tradisjon innenfor trombonespill som fortsatt praktiseres her. Han gjorde Christian Friedrich Sattlers ny tenorbass-trombone svært populær i løpet av 1840-tallet og gjorde den vanlig brukt i orkeste i Tyskland og Østerrike. Sattler utvidelse av boring og sjallstykke, samt ekstra forsiring var viktig for populariteten. Disse detaljene ble beholdt videre utover på 1800-tallet.
Mange komponister ble direkte påvirket av Beethovens bruk av tromboner, og utover 1800-tallet ble etterhvert trombonister faste medlemmer av orkestrene. Her bidro spesielt Franz Schubert, Franz Berwald, Johannes Brahms, Robert Schumann, Felix Mendelssohn Bartholdy, Richard Wagner, Hector Berlioz, Gioacchino Rossini, Giuseppe Verdi, Giacomo Puccini, Franz Liszt, Richard Strauss, Anton Bruckner, Gustav Mahler, Pjotr Tsjajkovskij, Nikolai Rimsky-Korsakov, Aleksandr Borodin, Bedrich Smetana, Antonín Dvorák, Charles Gounod, César Franck, Claude Debussy, Camille Saint-Saëns, både innenfor operaer, symfonier og andre orkesterverk.
Tidlig ble trombonen brukt sammen med kornetter. Etterhvert som kornetten ble erstattet av obo og klarinett, ble det trompeten som ble trombonens parhest.
Ettersom trombonen ble stadig mer et symfoniorkesterinstrument ble det oftere slik at musikere eide sine instrumenter selv. Av denne grunn ble det gjerne valgt en trombonetype som dekket fleste mulige stemmer, nemlig tenortrombonen.
Ventilbasunen ble ganske populære i Italia og Bøhmen (benyttet i verker av Giuseppe Verdi, Giacomo Puccini, Bedrich Smetana og Antonín Dvorák), mens den var dårligere ansett i Tyskland og Frankrike.
1900-tallet
På 1900-tallet opprettholdt trombonen posisjonen innenfor klassisk musikk, og ble mye bruk av Richard Strauss, Gustav Mahler, Arnold Schönberg, Alban Berg, Maurice Ravel, Darius Milhaud, Olivier Messiaen, Igor Stravinskij, Dmitrij Sjostakovitsj, Sergej Rakhmaninov, Sergej Prokofjev, Ottorino Respighi, Edward Elgar, Gustav Holst, Ralph Vaughan Williams, Benjamin Britten, William Walton, Jean Sibelius, Carl Nielsen, Leoš Janácek, George Gershwin, Aaron Copland, Leonard Bernstein og Béla Bartók.
I andre halvpart av hundreåret kom komponister som begynte å gi trombonen tilbake sin betydning innenfor solo- og kammermusikk. Stykker slike som Edgard Varèses Octandre, Paul Hindemiths Sonata og Luciano Berios Sequenza V viste vei for mindre kjente komponister til å bygge et stort repertoar. De mest kjente trombone-konsertverk fra denne perioden ble utgitt av Derek Bourgeois, Lars-Erik Larsson, Launy Grøndahl, Jan Sandström og Gordon Jacob.
Hundreåret har også gitt endringer i oppbygningen av instrumentet, blant annet bruk av andre materialer, større munnstykke, boring og sjallstyke, nye ventiltyper og ulike sordintyper.
Tenortrombone
En standard tenortrombone har en naturlig grunntone Bb (som ikke regnes som transponerbar, se under). Siden en vanlig trombone ikke har ventiler eller klaffer for å endre tonehøyden, lærer trombonistene seg sju slideposisjoner. Sliden er i første posisjon (I) når den er trukket helt inn, og i sjuende posisjon (VII) når den er skjøvet helt ut. Fra en posisjon til den neste med høyere tall endres tonen til en halvtone lavere (dypere) (ett trinn på den kromatiske skala). Laveste tone som kan spilles på et standardinstrument er E. Riktignok kan de fleste trombonister spille lavere "falske toner" og enda lavere "pedaltoner" på instrumentet.
Moderne tenortromboner har ofte et ekstra rørarrangement som kan aktiveres med en ventil, som regel en kvartventil. Normalt brukes en rotorventil, men etter hvert er det blitt vanlig med andre ventiltyper, særlig "Thayer valve". Selv om disse trombonene har en ventil, kalles de ikke ventiltromboner. Når en trykker ned denne ventilen, endrer en rett og slett naturtonene for instrumentet. Dette gjør det lettere å spille hurtige passasjer og legatospill over store intervall, samt å kunne spille de aller laveste tonene. Avstanden mellom slideposisjonene er lengre når ventilen er åpen og bare seks posisjoner er mulig å bruke i forhold til de vanlige sju, ettersom sliden er for kort for hva som egentlig blir en F-trombone. Avstandene mellom posisjonene er 4/3 så lange som for et B-instrument.
Basstrombone
Den moderne basstrombonen er stemt i Bb. Den har en rørlengde på 2.7 meter, noe som er like langt som tenor trombonen, men den har en større rørdiameter, støre klokkestykke samt større munstykke. Dette gjør at basstrombonen får en dypere og mer dominerende klang enn tenor trombonen. Moderne basstromboner har én eller to ventiler. Disse ventilene kan enten være "dependent" (avhengie) eller "independent" (uavhengie), med et "independent" system kan ventilene brukes separate, men med dependent kreves det at kvartventilen er aktivert for at den andre ventilen skal ha en effekt. På 1800-tallet til tidlig 1900-tallet var basstrombonene noen ganger lagd med ventiler som gikk til E istedenfor F. Moderne tromboner med kun en ventil har ofte et forlenget stemmetrekk for å kunne omstille ventilen en halvtone ned til E, framfor å ha ventilen stilt til F.
På nyere utgaver av basstrombonen fungerer de to ventilene uavhengig av hverandre ("independent"), noe som gjør at 1. ventil endrer grunntonen til F, mens 2. ventil endrer grunntonen til Gess. I kombinasjon endres grunntonen til D eller Ess.
Baneheiveien
Baneheiveien (1–23) er en boligvei i bydelen Grim/Dalane i Kristiansand. 14 eiendommer er matrikulert til veien. Den har sitt løp ca 400 meter langs Baneheias sørvestside fra Setesdalsveien til Wergelandsveien. Derfor er bare veiens vestside bebygd. Den sørligste delen er gang-/sykkelvei og adkomst med bil må derfor skje via Wergelandsveien.
Trombone
Basstrombone
Det er én basstrombone i et standard symfoniorkester. De brukes også ofte i storband, brassband, janitsjarorkester og blåseensembler.
Lulla Lunekjær
Lulla «Skrulla» Lunekjær er en fiktiv person i J.K. Rowlings romaner om Harry Potter. Lulla blir beskrevet som en rar person som blant annet går med tryllestaven sin bak øret slik at hun vet hvor hun har den, og hun har et halskjede laget av smørtelølkorker. Lullas far er redaktør i Kleggen, et magasin hvor det utgis «viktige historier allmennheten bør få vite om». Artiklene er ofte usanne og dumme, men Lulla tror på dem. Dermed har hun en del sære overbevisninger. Lulla forsvarer både sin far og hans magasin fra fornærmelser de andre studentene ved Galtvort kommer med, spesielt fra Hermine Grang.
Trombone
Basstrombone i G, F og Eb
Eldre, nå ikke lenger i bruk, basstromboner hadde en mindre boring enn den moderne basstrombonen. De var ofte stemt i G, F eller Eb, og hadde et håndtak festet til den ytre sliden for å muliggjøre det å nå ut til syvende posisjon. De ble hovedsakelig brukt i Europa og Storbritannia. De ble ofte kalt Terzposaune, Quartposaune, og Quintposaune (De tyske navnene på intervallene ters, kvart og kvint). Oftest ble de referert til som Quartposaune.
I renessansen og tidlig barokken ble det brukt E, D og C basstromboner. På 1700-tallet ble F og Eb basstromboner brukt i Tyskland, Østerrike og Sverige, mens det i Frankrike ble brukt Eb basstromboner. Disse ble erstattet av tenor tromboner med kvartventil (tenorbasstrombone) etter 1840.
Lulla Lunekjær
Lulla i bøkene
Lulla går på Galtvort, i huset Ravnklo. Her er hun i samme årskull som Gulla Wiltersen. Lulla blir for første gang introdusert på Galtvortekspressen, da Harry Potter, Gulla og Nilus Langballe ikke kan finne noen annen kupé enn den hun sitter i. Ettersom Lulla blir sett på som ganske sær, må Gulla overtale de andre to for at de skal sette seg i kupén.
Trombone
Basstrombone i G, F og Eb
Basstrombone i G (Med ventiler som endrer tone til D og C når aktivert) var den mest brukte orkester basstrombonen i Frankrike fram til midten av det nittende århundre. Denne typen basstrombone ble hovedsakelig brukt i Storbritannia i årene 1850-1950, og er fortsatt i bruk til en liten grad.
Lulla Lunekjær
Lulla i bøkene
Lulla har et hår som er stritt, midjelangt og mørk blondt. Øynene hennes blir beskrevet som sølvaktige, tåkete og litt utstående, noe som får henne til å se konstant forbløffet ut. Hun har også et sløvt, nesten drømmeaktig uttrykk i hele ansiktet.
Trombone
Andre tromboner
Kontrabasstrombonen er sannsynligvis den mest ekstreme varianten, stemt i Bb, en oktav lavere enn tenor- og bass-trombonene. Det finnes ulike måter å produsere en dobbellengde trombone. En ganske vanlig og plassbesparende måte er en dobbel-vunnet slide. Den finnes også stemt i F, da med enkel slide. Wagners Der Ring des Nibelungen er instrumentert for kontrabass-trombone.
Lulla Lunekjær
Lulla i bøkene
I løpet av det fjerde året ved skolen blir Lulla med i Humlesnurr-legionen, forkortet til HL. Senere deltar hun i den desperate kampen for å overleve etter at Harry tar henne med seg sammen med Hermine Grang, Gulla Wiltersen, Ronny Wiltersen og Nilus Langballe til Magidepartementet, hvor de møter flere dødsetere. Mens de er i Magidepartementet påstår Lulla at hun hører stemmer bak et forheng i dødskammeret. Harry kunne også høre disse stemmene, og Lulla sier at hun tror de tilhører døde personer som oppholder seg bak forhenget.
Trombone
Andre tromboner
Alttrombonen er stemt i Ess eller F og er mindre enn tenor-trombonen. Ettersom den er kortere, er slideposisjonene ulike dem for tenor- og bass-trombonene. Tonen er også mer brilliant. Alttrombonen brukes primært i symfonibesetninger, selv om den også har en historie som soloinstrument. Moderne komponister har gjenoppdaget instrumentet og alttrombonen begynner å dukke opp i moderne komposisjoner. Moderne profesjonelle tenortrombonister på det klassiske området blir i økende grad forventet også å beherske alttrombonen.
Lulla Lunekjær
Lulla i bøkene
I Harry Potter og Halvblodsprinsen blir Lulla invitert av Harry til å være med på Horatsion E.F. Snilehorns julefest ettersom hun har nevnt for ham at hun er ganske ensom etter at Humlesnurrlegionen sluttet å ha sammenkomster. Til Snilehorns fest tar hun på seg en ganske kledelig kappe med paljetter. Harry oppdager at hun ser ganske bra ut. I løpet av denne spesielle scenen sier hun også at da hun var på legion-møtene, følte hun det som om hun hadde venner. Da hun mottar invitasjonen til festen, blir hun ulikt seg selv både opprømt og glad.
Trombone
Andre tromboner
Soprantrombonen er stemt i B en oktav over tenortrombonen, og frembringer en lysere og mer trompetliknende tone enn noen annen trombone. Den kan på mange måter regnes som en "trekktrompet" og munnstykket er ofte lik et trompetmunnstykke. Soprantrombonen brukes i godt besatte messingensembler. Det finnes få klassiske stykker skrevet for instrumentet. Soprantrombonens historie er usikker, men antakelig er den ikke noe klassisk instrument, snarere en moderne utformet trombone.
Giljakisk
Giljakisk eller nivkhisk er et språk som snakkes i Russland.
Ved folketellingen i 1989 var det 4 673 giljaker (nivkhere), men mindre enn en fjerdedel av disse hadde giljakisk som førstespråk. En av de viktigste årsaker til dette er tvangsflytting av deler av befolkningen, noe som har medført at mange har blitt isolert og dermed tar i bruk andre språk.
Trombone
Andre tromboner
Sopraninotrombonen og piccolotrombonen er enda mindre varianter. Disse er ekstremt sjeldne. De brukes noen ganger i rene tromboneensembler.
Lulla Lunekjær
Lulla i bøkene
Da dødseterne angriper Galtvort ved slutten av Harry Potter og Halvblodsprinsen er Lulla til stede for å hjelpe til å forsvare elevene. Kort tid etter slaget er hun tilstede i Humlesnurrs begravelse sammen med Nilus. I begravelsen oppdager Harry at hun og Nilus var de eneste to medlemmene fra Humlesnurr-legionen (bortsett fra Ronny, Hermine og Gulla) som hadde besvart hans rop på hjelp gjennom myntene de brukte som møteinnkallelse året før. Han forstår at dette skyldes at disse to er de mest ensomme medlemmene, og sannsynligvis sjekket myntene ofte, siden de begge ønsket å starte legionen igjen.
Trombone
Ventilbasunen
Ventilbasuner kan stemmes i ulike høyder, men har vanligvis samme toneområde som tenor-trombonen, selv om de er formet mer som en meget stor trompet. Noen musikere synes de er vanskelige å spille rent. Andre som kan ventiler, men ikke slideteknikk, foretrekker ventilbasuner foran de vanlige trombonene. En kontrabassvariant av ventilbasunen er cimbassoen.
Lulla Lunekjær
Lulla i bøkene
I Harry Potter og dødstalismanene dukker Lulla først opp i Fleur og Rulles bryllup og gjør ikke stort ut av seg, bortsett fra å danse alene midt på dansegulvet. Senere i boken får vi vite av hennes far at hun er tatt til fange av hukere, men hun blir reddet av Harry, Ronny og Hermine.
Trombone
Ventilbasunen
Ventilbasunen ble svært populær på attenhundretallet da utviklingen av rotor- og stempelventiler var sterk. Gjennom masseproduksjon av tromboner med slider av bedre kvalitet som kom på slutten av 1800-tallet, gjenvant trombonene sin posisjon.
Lulla Lunekjær
Lulla i bøkene
Etter å ha fått beskjed via HL-galleonen, kommer hun til Galtvort for å kjempe i slaget. Hun kommer fra det uten skader.
Rowling har bekreftet at hun giftet seg med Rolf Fisle, sønnen av Salamander Fisle.
Trombone
Ventilbasunen
Andre instrumenter med nært beslekta toneomfang og -kvalitet er baryton og eufonium. Wagner skrev også partier for basstrompet i Der Ring des Nibelungen, og Berlioz i sin Grande Messe des Morts. Disse partiene spilles vanligvis av trombonister. En håndfull andre verker i det klassiske repertoaret bruker også instrumentet. Visse passasjer er vesentlig enklere å spille på en ventilbasun, mens andre er lettest på en trombone.
Lulla Lunekjær
Familiebakgrunn
Selv om det aldri blir sagt i klartekst i bøkene at Lulla er fullblods, er begge hennes foreldre magikere. Hennes far: Xenofilius Lunekjær er redaktør i magikerbladet Kleggen, og hun har omtalt sin mor som en bemerkelsesverdig heks.
Trombone
Ventiltyper
Tradisjonelt har rotorventiler vært standarden for hvilke ventiler som brukes til kvartventil på tenortromboner og til kvartventil og ventil nr. 2 på basstromboner. På 1800-tallet ble det produsert enkelte tromboner med stempelventiler, men dette viste seg fort å være meget upraktisk, samt at det hadde en uheldig virkning på klangen.
Lulla Lunekjær
Familiebakgrunn
Lulla sier at hennes mor var en ekstraordinær heks som «likte å eksperimentere». Hun døde da en av trylleformlene hennes gikk «ganske svært så galt». Lulla sier at det var «ganske forferdelig», og innrømmer at hun fortsatt blir trist på grunn av det av og til. Siden Lulla var vitne til morens død, har hun kunnet se dystraler siden hun ankom Galtvort for første gang.
Trombone
Ventiltyper
Uheldige effekter på instrumentets klang har også ført til at det fra ca. 1990 og utover har vært stor utvikling på tromboneventil-området. Thayerventilene er kanskje de mest kjente av de nye ventiltypene, men også andre varianter som Greenhoe, Hagmann, Conns Christian Lindberg-ventil og K-ventilen til Bach Stradivarius har fått stor utbredelse. Det siste tilskuddet i denne familien er Shires' TruBore-ventil, som foreløpig kun leveres til firmaets egenproduserte instrumenter. Felles for alle disse ventiltypene er at de gir musikeren en friere luftflyt gjennom instrumentet og en åpnere klang.
Lulla Lunekjær
Familiebakgrunn
Lullas familie ble aldri nevnt før Harry Potter og Føniksordenen, men i Harry Potter og Ildbegeret ble det nevnt at en familie som heter Lunekjær (i eldre utgaver oversatt med Loveland) bodde i nærheten av familien Wiltersen.
Trombone
Spill på trombone
Som med alle messingsinstrumenter, er det slik at et økende stramming av leppene og økt lufttrykk inn i munnstykket gjør det mulig å nå høyere opp i tonehøyde (til en høyere overtone). I nedre del må sliden beveges mye for å nå over alle tonene, mens det lenger opp i tonehøyde (høyere i overtonerekken) trenges færre posisjoner.
Lulla Lunekjær
Eksterne lenker
Vedlejší postavy v Harrym Potterovi Bipersoner i Harry Potter-universet Figuren der Harry-Potter-Romane Dumbledore's Army Poudlard הארי פוטר - דמויות משנה Dumbldoro kariauna Ravnklo Dumbledore'un Ordusu Quân đoàn Dumbledore
Trombone
Spill på trombone
I brassband, og også av og til i janitsjarkorps, blir derimot tenortrombonen regnet som et transponerende instrument i B notert i G-nøkkel. Ved en lykkelig tilfeldighet stiller dette notene i akkurat samme notelinjeposisjoner som om musikken var skrevet i en ikke-transponerende tenornøkkel, selv om fortegnene må justeres noe. Slike metoder krever en viss fleksibilitet i tenkningen, men er ingen utfordring for en erfaren musiker.
Rovaniemi
Rovaniemi (nordsamisk: Roavvenjárga) er en by som er administrasjonssenter og handelssenter i landskapet Lappland nord i Finland. Byen ligger nær polarsirkelen, mellom fjellene Ounasvaara og Korkalovaara, der elvene Kemijoki og Ounasjoki møtes.
Rovaniemi huser blant annet Lapplands universitet, Finlands nordligste universitet.
Kunstnerisk leder i Kunstnernes Hus fra 1. desember 2007 til 2011, Maaretta Jaukkuri, er født i Rovaniemi.
Victoria and Albert Museum
Victoria and Albert Museum (V&A) er et museum i Kensington i Vest-London. Det ble etablert i 1852 som The Museum of Manufactures, og i 1854 omdøpt til South Kensington Museum. I 1899 fikk det dagens navn, til ære for dronning Victoria av Storbritannia og hennes gemal prins Albert av Sachsen-Coburg-Gotha.
Dette museet ble ansett som den vestlige verdens første kunstindustrimuseum, og ble stiftet for å fremme god formgivning eller design i fremstillingen av ulike gjenstander til bruk særlig i hjemmene. De norske kunstindustrimuseene i Oslo, Bergen og Trondheim ble opprettet etter mønster av Victoria and Albert Museum.
Museet ble opprettet ved hjelp av midler fra Verdensutstillingen i London (1851). Museets første direktør var Henry Cole. I de første årene ble det lagt stor vekt på at dette museet skulle være noe annet enn et kunstmuseum som National Gallery, og det skulle heller ikke først og fremst være en akademisk institusjon slik som British Museum. Allerede i 1858 begynte museet å ha kveldsåpent enkelte dager, slik at folk fra arbeiderklassen skulle kunne besøke utstillingene etter endt arbeidsdag, og studere gjenstandene i samlingene for å lære seg prinsippene for god formgivning.
I dag rommer Victoria and Albert Museum gjenstander fra såvel Amerika, Nord-Afrika, Asia som Europa, og samlingene omfatter såvel husgeråd som hele interiører, smykker og klær, skulpturer og tegninger, trykk og fotografier, for å nevne noe.
Still Cruisin’
Still Cruisin' er det 26. studioalbumet fra The Beach Boys, utgitt i juli 1989. Albumet inneholder en blanding av nye sanger og gamle hitlåter. Etter at bandet noe uventet fikk en hit med sangen «Kokomo» sommeren 1988, besluttet bandet å sette sammen et nytt album. Seks av sangene på albumet var blitt brukt i filmer i løpet av 1980-tallet. Brian Wilsons eneste bidrag var «In My Car».
Singelen «Kokomo» ble brukt i filmen Cocktail i 1988, og ble bandets første singel på 1.-plass på Billboard Hot 100 i USA siden «Good Vibrations» i 1966. Den kom på 25.-plass på UK Singles Chart i Storbritannia. Albumet kom på 46.-plass på Billboard 200, og ble i 2003 sertifisert til platinaplate i USA.
Eddie Hopkinson
Edward Hopkinson (født 29. oktober 1935 – død 25. april 2004) var en engelsk fotballmålvakt.