cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Auschwitz
Auschwitz (uttales / ao sj-vits/) var den største tyske, nasjonalsosialistiske (nazistiske) konsentrasjons- og tilintetgjørelsesleiren under andre verdenskrig og selve symbolet for nasjonalsosialistenes holocaust. Leiren var virksom fra 1940 til 1945, og minst én million mennesker ble drept der.
Auschwitz brukes ofte som samlebetegnelse for: De enorme anleggene som til sammen utgjorde Auschwitz-leirene, hadde altså to ulike funksjoner. Størstedelen var en rekke tvangsarbeidsleirer, mens Birkenau-leiren i tillegg altså inneholdt et stort anlegg for massedrap.
Lik alle andre tyske leirer var Auschwitz styrt av SS. Kommandantene i leiren var: SS-Obersturmbannführer Rudolf Höß frem til sommeren 1943, og senere SS-Obersturmbannführer Arthur Liebehenschel og SS-Obersturmbannführer Richard Baer. Höß gav en detaljert beskrivelse av leiren i løpet av forhørene som ble foretatt av ham etter krigen, og i sin selvbiografi. Han ble hengt i 1947 rett foran inngangen til krematoriene i Auschwitz I.
Fylkesvei 4018
Fylkesvei 4018 går mellom Åkset og Eldalen i Lindesnes kommune.
Auschwitz
Kommandoen over kvinneleiren, som ble skilt fra mannsområdet av de inngående jernbaneskinnene, ble holdt av Johanna Langefeld, Maria Mandel og Elisabeth Volkenrath.
Fylkesvei 4018
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 317 (Vest-Agder).
Pieralberto Carrara
Pieralberto Carrara (født 14. februar 1966 i Bergamo) er en italiensk tidligere skiskytter.
Auschwitz
Byen Oświęcim ble ansett som god beliggenhet med gode jernbaneforbindelser og samtidig relativt isolert og lett å kamuflere.
Pieralberto Carrara
I OL 1998 i Nagano tok han sølv på 20 km. Sesongen 1992/93 kom han på tredjeplass sammenlagt i verdenscupen, bak Mikael Löfgren og Mark Kirchner.
Auschwitz
1940: Tilblivelse
Byen Oświęcim ble okkupert av Tyskland i 1939 etter at den polske hær var nedkjempet. Navnet Oświęcim ble endret til det tyske Auschwitz. I 1939 begynte man i SS-hovedkvarteret i Breslau drøftinger om å bygge en fangeleir. Den offisielle begrunnelsen var at fengslet i Schlesien var overfylt, og at det var nødvendig å foreta en massearrestasjon av polske innbyggere.
Pieralberto Carrara
I VM 1993 i Borovets var han med på vinne både stafetten og lagkonkonkurransen for Italia, stafetten sammen med Wilfried Pallhuber, Johann Passler og Andreas Zingerle og lagkonkurransen sammen med Pallhuber, Zingerle og Hubert Leitgeb.
Albert Kristoffer Johan Skålsvik
Albert Kristoffer Johan Skålsvik (født 4. juni 1921 i Meløy, død 28. august 1944 i Mandal ) var en norsk styrmann under Andre verdenskrig. Skålsvik ble drept under det britiske angrepet på «Kong Bjørn» den 28. august i 1944. Han deltok i hjemmeflåten under krigen, og er hedret på Sjømennenes minnehall i Stavern.
Auschwitz
1940: Tilblivelse
Tyskerne nedsatte en komité som skulle bestemme hvor leiren skulle ligge. Komitéen bestemte seg for Oświęcim, fordi man der kunne bygge leiren med en viss avstand til nærmeste tettbebyggelse. Det ville også være lett å bygge ut leiren og isolere den fra omverdenen. Richard Glücks i konsentrasjonsleirinspektoratet mente dette var et egnet sted for en «karanteneleir». Dessuten var Oświęcim et jernbaneknutepunkt. I januar 1940 opprettet nasjonalsosialistene fangeleiren, som fikk navnet Auschwitz. Den opprinnelige plan for leiren var at den skulle ta imot polske politiske fanger. Rudolf Höss ble utnevnt til øverstkommanderende for leiren 1. mai 1940.
Albert Kristoffer Johan Skålsvik
Lillebroren Linas Bernhard Skålsvik var 17 år da han som sjømann ble drept ombord «D/S Torridal» den 5. april 1945.
Tidlig liv
Albert K. J. Skålsvik ble født i Meløy den 4. juni 1921 til far Peder Kristian Grønlund og mor Anna Marie Grønlund (tidl.: Bernhardsen). Han giftet seg med Hildur Lovise Hem i Sandar (i dagens Sandefjord) i 1944. Skålsvik var utdannet ved både fiskerfagskole og styrmannskole.
Auschwitz
1940: Tilblivelse
Den 14. juni ble de første politiske fangene ført inn i leiren av Gestapo. Det var 728 polakker fra byen Tarnów. Leiren bestod av 20 bygninger, 14 én-etasjes og 6 toetasjes bygninger. Alle de én-etasjes bygningene ble i 1941–42 omgjort til toetasjes bygninger, samtidig ble det reist åtte nye bygninger, også disse toetasjes. Fangene ble brukt som billig arbeidskraft. Leiren hadde 10 900 fanger pr. 1. mars 1941. Etter hvert begynte nasjonalsosialistene å sende folk fra hele Europa til Auschwitz, for det meste jøder, men også sovjetiske krigsfanger, sigøynere, tsjekkere, jugoslaver, østerrikere og folk fra andre nasjoner.
Albert Kristoffer Johan Skålsvik
Dødsfall
thumb|left|250px|Dampskipet «Kong Bjørn». Den 28. august i 1944 ankom en tysk vaktbåt i Kristiansand med likene av Skålsvik og skipsfører Lars Jacobsen fra Stavanger. De ble begge drept ombord Det Søndenfjelds-Norske Dampskibsselskabs «Kong Bjørn» da det ble angrepet av et engelsk fly utenfor Ryvingen. Angrepet skjedde da skipet var på vei fra Hamburg til Bergen, og fant sted ved Ryvingen fyr i Mandal.
Han er gravlagt i tidligere Sandar kommune.
Auschwitz
1941: Auschwitz II-Birkenau blir bygd
Heinrich Himmler besøkte Auschwitz 1. mars 1941 og gav Rudolf Höss ordre om massiv utbygging av en ny leir. Denne leiren ble bygget i landsbyen Brzezinka som hadde det tyske navnet Birkenau, det samme navnet fikk leiren. Leiren var på 1 750 mål, og rommet over 300 bygninger. Denne delen utgjorde storparten av Auschwitz-komplekset, og inneholdt også en avdeling med gasskamre og krematorier, som ble bygget med sikte på massedrap. På grunn av drapsanleggene i Birkenau fikk Auschwitz en dobbelt funksjon som både ordinær tvangsarbeidsleir og utryddelsesleir. Heinrich Himmler gjorde det sommeren 1941 klart for Rudolf Höss at Auschwitz var tiltenkt en hovedrolle i «den endelige løsning» – den totale utryddelse av alle jøder.
De første forsøkene med gass ble utført i Auschwitz den 3. september. Ofrene var sovjetiske krigsfanger.
1942: Massiv økning i antall deportasjoner
I januar 1942 ble de første massedrapene med Zyklon B utført i Auschwitz II-Birkenau. Disse drapene ble utført i Bunker I. I mars ble slovakiske og franske jøder sendt til Auschwitz.
Rudolf Höss ble forfremmet. Et nytt gasskammer, Bunker II, stod ferdigbygget 30. juni.
Den 17. og 18. juli besøkte Heinrich Himmler Auschwitz igjen for inspeksjon. Han beordret ytterligere fire gasskamre med dertilhørende krematorier bygget. Han observerte fra begynnelse til slutt tilintetgjørelsen av nederlandske jøder som akkurat var ankommet med to godstog. Han godkjente også at det ble satt i gang eksperimenter med sterilisering med fanger som forsøkskaniner. Sommeren 1942 kom også belgiske jøder til Auschwitz. I august ble kroatiske jøder deportert dit.
Jødene som ble deportert fra Norge senhøstes 1942 og vinteren 1943 ble sendt til Auschwitz. Den første gruppen på 543 personer ankom 1. desember 1942. Alle kvinner, barn og menn over anslagsvis 50 år ble henrettet umiddelbart etter ankomst. Neste gruppe med 158 fanger ankom 3. mars 1943. Av disse ble 132 henrettet ankomstdagen. Av de i alt 767 norske jødene som ble sendt til Auschwitz, overlevde bare 26. I tillegg til alle disse jødene, er det registrert et tyvetalls andre, norske fanger i Auschwitz.
Antall døde begynte å bli et hygieneproblem i Auschwitz. I september 1942 brente man lik i store utendørs groper i stedet for å grave dem ned. 107 000 lik (drept de to foregående år) ble gravd opp igjen for brenning. I oktober startet deportasjon av norske jøder til Auschwitz. Ved juletider begynte også tyske jøder å bli sendt til Auschwitz.
1943: Fire nye gasskamre
I mars 1943 ble greske jøder deportert til Auschwitz.
Gasskammer/krematorium IV ble tatt i bruk den 22. mars 1943, gasskammer/krematorium II 31. mars, og gasskammer/krematorium V 4. april. I mai ankom Josef Mengele Auschwitz. Han skulle utføre medisinske eksperimenter på fangene, mange av dem av særdeles smertefull og grusom art. Det var på bakgrunn av disse forsøkene at han etter hvert fikk det klingende kallenavnet «dødsengelen». Gasskammer/krematorium III ble tatt i bruk 25. juni 1943. Med dette siste gasskammeret fikk Auschwitz II-Birkenau en daglig drapskapasitet på 4,756 mennesker.
Jøder fra Roma og Wien ankom Auschwitz høsten 1943.
1944: Drapspotensialet går mot ubegrenset
I februar 1944 besøkte Adolf Eichmann leiren. Våren 1944 ble athenske jøder sendt til Auschwitz.
Den 8. mai tok Rudolf Höss over stillingen som kommandant igjen, spesielt beordret av Heinrich Himmler for å ha oversikt over tilintetgjørelsen av de ungarske jødene, som begynte å komme til leiren samme måned. Adolf Eichmann kom for personlig å inspisere disse drapene. Mot slutten av mai var rundt 100 000 av dem gasset ihjel. Før utgangen av juni var 381 661 ungarske jøder, over halvparten av den opprinnelige jødiske befolkningen i Ungarn, ankommet Auschwitz.
Sommeren 1944 lå de daglige drapstallene og kremasjonene på over 9 000. Seks store likbål ble brukt til brenningen, da antall lik oversteg krematorienes kapasitet. I august 1944 avviklet nazistene den siste jødiske ghetto i Polen, Łódź. De 60 000 innbyggerne ble sendt til Auschwitz.
I oktober gjorde en Sonderkommando opprør i Auschwitz. Revolten ble ikke slått tilbake før sonderkommandoen hadde klart å ødelegge gasskammer/krematorium IV.
Den 28. oktober ankom 2 000 jøder fra Theresienstadt konsentrasjonsleir. Dette var den siste transporten av jøder som ankom Auschwitz.
Sonderkommandos opprør
I 1943 hadde det blitt dannet motstandsorganisasjoner i leiren. Disse organisasjonene hjalp noen få fanger med å unnslippe; disse flyktningene tok med seg bevis for utryddelsen i leiren, slik som drapet på hundretusenvis av jøder transportert fra Ungarn mellom mai og juli 1944. 7. oktober 1944 gjorde Sonderkommando i Birkenau Kommando III opprør. De angrep SS med improviserte våpen: steiner, økser, hammere, annet verktøy og hjemmelagde granater. Vaktene ble overrasket og overmannet. Sonderkommandoen sprengte Krematorium IV med sprengstoff smuglet inn fra våpenfabrikken av kvinnelige fanger. Opprørerne fikk støtte av Birkenau Kommando I fra Krematorium II, som også overmannet sine voktere og brøt ut av anlegget. Hundrevis av fanger unnslapp, men alle ble snart fanget og henrettet sammen med andre som deltok i opprøret. De ødelagte krematoriene ble aldri gjenoppbygd.
Det var også internasjonale planer om et generelt opprør i Auschwitz koordinert med et alliert luftangrep og angrep fra den polske motstandsbevegelsen. Mannen bak denne planen var Witold Pilecki, som i Auschwitz organiserte en undergrunnsbevegelse, det såkalte ZOW (Związek Organizacji Wojskowych). Pilecki håpet at de allierte enten ville slippe våpen eller tropper ved leiren, eller at den polske 1. uavhengige fallskjermbrigade (med base i England) ville gjøre det. I 1943 forstod han imidlertid at dette ikke ville skje. I mellomtiden økte Gestapo sine anstrengelser i å få tak medlemmer av ZOW, og lyktes i å drepe flere av dem. Pilecki bestemte seg for å flykte fra leiren og personlig overbevise lederne for motstandsbevegelsen om at et redningsforsøk var verdt å prøve. Han unnslapp natten mellom 26. og 27. april 1943, men planen ble ikke godkjent av motstandsbevegelsen og de allierte. De allierte trodde ikke på hans rapport om holocaust.
1945: Slutten
Den 18. januar 1945 evakuerte tyskerne 66 000 fanger fra Auschwitz. Den 27. januar ble leiren frigjort av sovjetiske styrker.
De norske fangene Kai Feinberg, Pavel Fraenkl og Ludvig Paul Cohn ble værende da de andre overlevende ble drevet vestover. Feinberg ble værende i leiren til april og tok seg sammen med en annen fange til Romania.
Drapsprosessen i Auschwitz
Når ofrene kom til Auschwitz II-Birkenau med godstogene, ble de på en jernbaneperrong (Rampe) utsatt for en «seleksjon». SS-offiserer og SS-leger avgjorde om ofrene var arbeidsdyktige eller ikke. De fleste ble vurdert som uskikket til arbeid og sendt til gasskamrene. Her sto det ofte en SS-offiser som med tommelen pekte hvilken vei menneskene skulle, om de skulle dø eller ikke. Ofte ble kvinner og handikappede sendt til døden.
Når fangene skulle henrettes, ble de fortalt at de skulle dusje, så de ble bedt om å kle av seg og legge fra seg alle verdigjenstander. I gasskammeret ble det tømt Zyklon B gjennom ulike luker eller spesialbygde ventilsystemer. Zyklon B var impregnert med hydrogencyanid (blåsyre), som fordamper raskt i kontakt med luft. Gassen, som i store doser er svært hurtigvirkende, dreper ved å hindre blodet i å ta opp oksygen. Etter ca. 30 minutter var alle døde. Umiddelbart etterpå ble spesielle grupper blant fangene (såkalte Sonderkommandoer) satt til å tømme gasskammeret for døde, og flytte likene til krematorieanleggene, der de ble brent. Dette tjente nazistene store penger på fordi fangene samlet gull fra tenner, ringer, smykker osv og dette blei til 5-6kg gull om dagen.
Drapstall i Auschwitz 1940-1945
Det er svært vanskelig å fastslå antall drepte. Historikere mente tidligere at tallet var mer enn 4 millioner. Men senere har de (f. eks. Franciszek Piper) kommet frem til at minst 1,1 millioner døde i Auschwitz-komplekset. . Brorparten var jøder. Av de 405,000 som ble registrert, overlevde ca. 65 000. Av 16 000 internerte sovjetiske krigsfanger overlevde 96. I tillegg mistet 146 000 ikke-jødiske polakker og ca. 20 000 sigøynere livet der.
Auschwitz ble det største drapssenteret i Holocaust i løpet av sommeren 1944 da jøder fra Ungarn og områder kontrollert av Ungarn ble sendt dit. Inntil våren 1944 var Treblinka den viktigste utryddelsesleiren der 750.000 til 900.000 ble drept i løpet av 17 måneder. Fra 15. mai 1944 gikk det daglig toglaster med opp mot 12 000 personer fra Ungarn til drapsanlegget i Auschwitz. Det var massedrapet på de ungarske jødene som gjorde Auschwitz til det største drapssenteret i det okkuperte Polen og symbolet på holocaust. Jernbanesporet ble forlenget og en egen sorteringsplattform ble anlagt spesielt for å ta mot det store antallet jøder fra Ungarn.
Zyklon B
Zyklon B var en insektgift som opprinnelig ble markedsført til skadedyrbekjempelse og i Auschwitz ble det brukt til å drepe mus. Karl Fritzsch, Rudolf Hößs nestkommanderende, brukte på eget initiativ første gang Zyklon B til avliving av sovjetiske krigsfanger i august 1941 mens Höß var bortreist.
Sonderkommandoen
Shlomo Venezia var 20 år gammel da han ankom Auschwitz 11. april 1944 med en transport fra Saloniki. Jødedeportasjonene fra Hellas var de eneste som Reichsbahn (= tyske jernbaner) tapte penger på, siden Reichsbahn bare godtok betaling i Reichsmark, mens greske drakmer ikke lot seg veksle i annen valuta den gang. Hans mor og to yngre søstre ble straks ført til gassing. Selv ble han satt i arbeid i en Sonderkommando (= spesialkommando) av jøder som skulle føre sine trosfeller til gasskammeret og etterpå dra likene derfra til krematoriet i etasjen over. Sommeren 1944 var det reist en barrikade av trestammer for å skjule krematoriene II og III, som var forsynt med en 20 meter høy skorstein og omgitt av et elektrisk piggtrådgjerde. Underetasjen inneholdt et 50 meter langt avkledningsrom med nummererte knagger til å henge klærne fra seg på, og et gasskammer på 30 x 7 meter, beregnet på mer enn 1,500 personer. De eneste åpningene var den pansrede døren med en liten glassglugge med gitter, og fire luker i taket som Zyklon B ble kastet ned gjennom.
Venezia forteller i sine memoarer at gassdøden var grusom: «Vi fant dem klamret til hverandre, alle hadde desperat forsøkt å få litt luft(...)selv om det innebar at de måtte klatre over hverandre helt til den siste døde.» Det letteste var å dra likene etter seg med en spaserstokk rundt nakken på dem. Med så mange gamle sendt i døden, var det ingen mangel på stokker. Tyskeren som overvåket gassingen, hadde moro av å få de dødsdømte til å lide enda mer. Mens han ventet på SS-offiseren som skulle kaste Zyklon B ned på gruppen, moret han seg med å slå av og på lyset for å skremme folk enda mer: «Når han slukket lyset, kunne man høre en særegen lyd fra gasskammeret, som om folk var i ferd med å kveles av angst – de forstod at de skulle dø. Så tente han lyset igjen, og man kunne høre liksom et sukk av lettelse, som om de trodde at operasjonen var avblåst.»
Lokket over åpningen ned til gasskammeret var av sement og svært tungt, og to arbeidsjøder måtte løfte det, så tyskeren kunne kaste Zyklon B ned. Deretter ble lokket lagt på igjen. En gang gikk to arbeidsdager tapt fordi den ene skorsteinen fra krematoriet tettet seg. En ung polsk jøde, surret i sekkestrie for ikke å brenne seg på de glovarme mursteinene, åpnet skorsteinssokkelen og fjernet mursteinene som var blanke av fett fra mennesker, slik at det ble avtrekk igjen. På grunn av forsinkelsen begynte 300 ukremerte lik å gå i oppløsning i sommervarmen. De ble ikke harde, som folk som dør en naturlig død, men huden smuldret og klebet seg til arbeidsjødenes hender: «Det var grufullt.» Sonderkommandoen sov på loftet, rett over likbrenningsrommet. Det var skråtak, men man kunne stå oppreist. Alle hadde sin egen seng, i motsetning til de andre fangene, som måtte sove fem og fem i skitne køyer. De to rekkene med senger var atskilt av en lang reol, hvor nesten 200 urner med nummerskilt stod side om side. I urnene lå aske etter kristne som hadde dødd i leiren. Deres pårørende kunne hente urnen for en pris av 200 Mark, men Venezia forteller at asken var en blanding av aske fra flere, og at urnene trolig ikke engang inneholdt aske fra den personen som nummeret viste til. Han overlevde sonderkommandoens opprør og dødsmarsjen til Mauthausen og derfra videre til Ebensee i Østerrike, der Wehrmacht voktet fangene inntil amerikanske styrker satte dem fri.
En annen overlevende fra sonderkommandoen var kunstmaleren David Olère, født 19. januar 1902 i Warszawa, fransk borger fra 1937 og deportert fra oppsamlingsleiren Drancy 2. mars 1943. Også han overlevde dødsmarsjen og ble befridd av amerikanerne i Ebensee 6. mai 1945. Til sin død 2. august 1985 i Paris-regionen bar han vitnesbyrd om sitt opphold i Auschwitz gjennom tegninger fra hverdagen i krematorienes helvete.
Straffemetoder
De hadde i hovedsak 3 straffemetoder som var for enkle regelbrudd. Da ble man satt 4 personer inn på et rom med 90x90cm i grunnflate og 1.90 høy. Da måtte de stå der i 5 netter for så å jobbe igjen om dagen.
Den andre straffemetoden var å bli satt 20 stykker inn på et mindre rom og ble satt der helt til de gikk tom for oksygen og døde da av kvelning.
Den siste kjente straffemetoden var at fangene ble hengt opp i stolper som var 2.20m høye. De ble hengt opp etter håndleddene og hang der til de var knekt. De ble da regnet som handikappede og ble sendt i gasskammeret.
Kjente fanger fra Auschwitz
A B D F G H J K L M N O P S T U V W Y
Flukt og motstand
I alt 144 personer lykkes i å rømme fra leiren og overlevde. Jerzey Bielecki rømte fra Auschwitz i mai 1942 med hjelp fra motstandsbevegelsen (Armia Krajowa) og ga den polske motstandsbevegelsen viktig informasjon om forholdene i leiren. Kazimierz Piechowski og tre andre gjennomførte en oppsiktsvekkende flukt da de iført SS-uniformer kjørte åpenlyst ut gjennom porten.
Rabaul
Rabaul er en by i provinsen East New Britain i Papua Ny-Guinea. Byen var hovedstaden i provinsen, helt til byen ble ødelagt av vulkanutbrudd i 1994. Regnet av aske fikk 80% av bygningene til å kollapse. Som følge av dette, ble hovedstaden flyttet til Kokopo, som ligger omtrent 20 kilometer unna.
Auschwitz
Flukt og motstand
Witold Pilecki gjorde seg frivillig til fange i Auschwitz, rømte og skrev den første utførlige rapporten om forholdene i leiren. Han ble henrettet av kommunistregimet etter krigen.
De fleste fangene konsentrerte seg om å overleve fra dag til dag mens noen gjorde noe motstand blant annet i form av langsomt arbeid, sabotasje og flukt. Motstandsgruppen ZOW/CMC besto hovedsakelig av ikke-jødiske polakker samt noen tyske, tsjekkiske og østerrikske. Gruppen lyktes å skaffe våpen og sprengstoff (en lignende gruppe i Treblinka skaffet også våpen mens i Sobibor hadde motstandsgruppen bare økser og kniver). Auschwitz omfattet også tvangsarbeidere og hadde omkring 80.000 internerte og det var omkring 30 fanger for hver vakt.
Rabaul
Historie
Ved utbruddet av første verdenskrig ble fokus satt på Papua Ny-Guinea på en ny måte. Australske soldater kastet tyskerne ut fra Rabaul, og i de neste sju årene ble tysk Ny-Guinea drevet av australske militære. I 1920 overtok Australia mandatet offisielt. Slik ble det fram til andre verdenskrig. I sør hadde Australia Papua, hvor de måtte bidra med midler for å holde ting i gang, for å fungere som buffer mot fienden i nord, som ikke lenger var der. I nord var Ny-Guinea som var mer økonomisk interessant. Det ble blant annet funnet gull i Wau.
Auschwitz
Flukt og motstand
I mai 1944 ble leiren klargjort for å ta i mot flere hundre tusen jøder fra Ungarn. Fanger i Sonderkommando begynte da å vurdere opprør for å få slutt på massedrapene. De regnet ikke med å overleve opprøret. Viljen til opprør ble vokste mens gassingen av ungarerne nærmet seg slutten. Et møte 7. oktober 1944 blant fangene i Sonderkommando ble avslørt og de satte derfor straks i gang opprøret. Etter kamp med SS døde 451 fanger og 3 SS-menn, mens krematorium IV ble ødelagt. ZOW/CMC satte ikke i gang et større opprør etter kampen i Sonderkommando. Utover høsten ble det klart at Auschwitz skulle stenges og ZOW/CMC forsøkte uten hell å opprette forbindelse med de fremrykkende sovjetiske styrkene som ikke var særlig opptatt av å frigjøre leiren.
Rabaul
Historie
I andre verdenskrig ble stedet tatt av japanerne i 1942. Rabaul ble hovedbasen til deres militær- og marineaktivitet i det sørlige Stillehavet. Ikke før i 1945 var japanerne helt borte. New Ireland, New Britain og Bougainville ble ikke overtatt av Australia før etter bombingen av Hiroshima og Nagasaki.
Thor Gjermund Eriksen
Thor Gjermund Eriksen (født 2. oktober 1966 i Oslo) er en norsk journalist og redaktør som er administrerende direktør i Norsk Tipping. Han er tidligere konsernsjef i Amedia og var kringkastingssjef i NRK (etter Hans-Tore Bjerkaas) fra 11. mars 2013 til 29. april 2022. 1. april 2022 ble det kjent at Eriksen blir administrerende direktør i Norsk Tipping etter Åsne Havnelid, med tiltredelse 12. september 2022.
Auschwitz
Rettsoppgjør
I 1963-1965 gjennomførte Vest-Tyskland sin egne Auschwitz-rettssaker i Frankfurt (også kalt Frankfurt-prosessen), trolig den viktigste i Tyskland etter krigen. Tysk lov krevde at både selve drapshandlingen og intensjon («blodtørst») måtte bevises for å dømme noen for mord. Tyske myndigheter la vekt på at nazister og deres medhjelpere skulle dømmes etter lover som gjaldt da forbrytelsene ble begått, i Tysklands tilfelle var det straffeloven av 1871. Mord måtte inngå i tiltalen fordi mindre alvorlige forbrytelser hadde en foreldelse på 10 år. Fordi personell i Auschwitz handlet i henhold til regler og ordrer som i seg selv var onde, måtte «blodtørst» bevises utover SS-standard. Uten slikt motiv ville de ikke være skyldige i mord, bare i medvirkning. Det var flere og mer pålitelige vitnemål i sakene mot lavere funksjonærer som beveget seg blant de internerte i Auschwitz. For eksempel ble Robert Mulka (Höß' adjutant og del av toppledelsen for Auschwitz) bare dømt for medvirkning til 3000 drap og fikk 14 års fengsel, mens Unterscharführer (korporal) Josef Klehr som moret seg med å drepe pasienter med fenol ble dømt for 475 mord og satt i fengsel resten av livet. Klehr ble et monster som tyskere flest kunne distansere seg fra. Johan Vogt bemerket at mange av funksjonærene fra Auschwitz tiltalt i Frankfurt fremsto som skikkelige og «brave» borgere som var overrasket over at de ble trukket for retten: «Vi alle gjorde intet annet enn vår plikt, selv om det ofte falt oss tungt og selv om det gjorde oss fortvilt.»
Rabaul
Historie
Bosetninger og militære installasjoner i området rundt krateret, blir ofte kollektivt referert til som Rabaul.
Før vulkanutbruddet i 1994, var Rabaul et populært turistmål for dykking. Det er fortsatt turister der, men stedet har ikke kommet tilbake til gamle høyder. Økonomisk motgang har ført til at det er en del kriminalitet. Mye av denne retter seg mot turistene.
Auschwitz
Mulig alliert bombing
Det har vært en omfattende akademisk diskusjon om Auschwitz og jernbanelinjen til leiren kunne ha vært bombet av de allierte for å stanse massemordet og deportasjonen. Den første forespørselen om å bombe Auschwitz kom i 1941 mens leiren fortsatt bare var en fange- og tvangsarbeiderleir. I desember 1940 fikk den polske eksilregjeringen de første meldingene om mishandling av fanger i en konsentrasjonsleir i Oświęcim. De beskrev leiren som den verste og mest inhumane, det var et under at fangene overlevde, og leiren hadde 20,000 fanger og ble stadig utvidet. Władysław Sikorski bønnfalt britiske myndigheter om å bombe leiren. Forslaget gikk blant annet ut på å bombe Gestapos ammunisjonslager og det strømførende piggtrådgjerdet slik at fangene kunne rømme i mørket. Vickers Wellington var i stand til å nå frem til Auschwitz med 500 kg bomber hver (under en fjerdedel av normal last) og RAF hadde polsk mannskap på mange av sine fly. Charles Portal, sjef for RAF, avslo ønsket blant annet fordi de straks skulle innlede bombing av Tysklands oljelager. Begrunnelsen sendt til Sikorski la vekt på tekniske og taktiske vansker med å gjennomføre et vellykket bombetokt. I 1944 var de alliertes mulighet for vellykket bombing av Auschwitz helt endret. Fra flybaser i Italia var det bare 1000 km til målet og nye bombefly var tatt i bruk, blant annet Avro Lancaster med stor lastekapasitet og lang rekkevidde. Våren 1942 ble tyske baser i Danzig bombet med Lancaster fra England. Sommeren 1944 presset jødiske organisasjoner på USA og Storbritannia for å bombe Auschwitz etter at den store deportasjonen fra Ungarn ble satt i gang i mai 1944. Jødiske ledere i Slovakia sendte 16. mai 1944 brev med en desperat appell til den amerikanske regjeringen om å bombe Auschwitz for å stanse eller forsinke gassingen av jøder fra Slovakia og Ungarn. De ba spesielt om at gasskamrene og jernbanelinjene måtte bombes. USAs War Refugee Board ba om områdebombing og ikke kirurgisk bombing fordi de som allerede var i Auschwitz var dødsdømte uansett, mens de fleste andre støttet presisjonsbombing tilsvarende bombingen av fengselet i Amiens («Operation Jericho») for å ødelegge gasskamrene og de allierte anså heller områdebombing som aktuelt. Churchill og Anthony Eden mente det var en god ide, men ble frarådet av militære rådgivere.
Til omkring 1990 var det en bred kritikk av amerikanske og britiske ledere for at de hadde unnlatt å bombe Auschwitz for å stanse massemordet der. Kritikerne påpekte blant annet at USAAF hadde bombet Monowitz (en underleir av Auschwitz 9 kilometer unna) og IG Farbens anlegg der gjentatte ganger sommeren 1944, noe som skulle tyde på at vellykket bombing av Birkenau også var mulig. David S. Wyman mente antisemittisme var årsaken til at bombing ikke ble noe av, Bernard Wasserstein mener «byråkratisk likegyldighet» er den viktigste forklaringen. Martin Gilbert mente at de allierte vegret seg for å tro på de «utrolige» ryktene om folkemord. På 1990-tallet begynte forskerne å studere det tekniske og taktiske forutsetningene for en vellykket bombing: Richard Foregger mente at bombetokt var teoretisk mulig, men lite aktuelt på grunn av store tap av fly og mannskap, usikkerhet det lot seg gjøre å treffe gasskamrene og små utsikter til å redde de internerte. Andre har utdypet Foreggers analyse og pekt mangelen på presis etterretningsinformasjon og på faren for at mange internerte ville blitt drept av bombene. Joseph White mente at tyskerne kunne fortsatt drapene i samme tempo selv etter en vellykket bombing. Stuart Erdheim og Rondall Rice mente bombetokt kunne gjennomføres med gode utsikter til å stanse eller forsinke massedrapene i Auschwitz. Gasskamrene var vanskelige bombemål og sommeren 1944 var bare fire gasskamre i Auschwitz-Birkenau-komplekset i bruk, alle plassert helt vest i Birkenau (også kalt Auschwitz II). To andre gasskamre, ukjent for de allierte, var skjult i skogen. Det ene gasskammeret i den opprinnelige leiren (Auschwitz I) var ikke i bruk.
Leon Kubowitzki i World Jewish Congress gikk mot bombing av Auschwitz og foreslo 1. juli 1944 for amerikanske myndigheter at sovjetiske myndigheter kunne anmodes om å innta Auschwitz med fallskjermstyrker. Kubowitzkis forespørsel ble ikke sendt videre. Anthony Eden skal ha også ha appellert til Molotov uten resultat. David Ben-Gurion sendte Eliahu Eilat til Kairo for å konferere med Sovjetunionens ambassadør om muligheten for å bombe Auschwitz, initiativet ble avvist. Det er uklart om Sovjetunionen var villige til eller vurderte å bombe Auschwitz med sikte på å stanse eller bremse drapsmaskineriet. Orbach og Solonin konkluderer med at Stalin bevisst avslo hjelp til jødene, på grunn av likegyldighet eller på grunn av antisemittisme. Det sovjetiske flyvåpenet var trolig mye bedre posisjonert enn USA og Storbritannia, og hadde rett utrustning, til å gjennomføre effektive bombetokt.
I slutten av august 1944 appellerte ungarske jøder via den polske eksilregjeringen om snarest mulig allierte bombing av jernbanelinjer og -knutepunkter i Slovakia. Forespørselen ble videresendt til Mediterranean Allied Air Forces (MAAF) og USAs 15th Expeditionary Mobility Task Force var enheten som var aktuell for et slikt oppdrag. MAAF begrunnet sitt avslag på forespørselen med bombing bare ville gi kortvarig forsinkelse i deportasjonene og at USAs 15th air force hadde viktigere oppdrag. USAs krigsdepartement hadde som prinsipp å ikke bruke ressurser på bombemål som var lite viktige for det overordnete målet om seier over Tyskland. Planleggerne i MAAF hadde trolig ikke særlig kjennskap til hva som foregikk i Auschwitz. De allierte prioriterte bombing av jernbaner av militærstrategisk betydning. Bombing av jernbaneanlegg til støtte for det slovakiske opprøret høsten 1944 viser at slike tokt var innenfor 15th air force' rekkevidde.
Thor Gjermund Eriksen
Biografi
Han er født og oppvokst på Høybråten i Oslo, hvor han fortsatt bor. Han gikk på Høybråten skole, Haugenstua skole og Stig ungdomsskole og deretter Bredtvet videregående skole fra 1982 til 1985.
Politiske verv
Han har sin politiske bakgrunn i Sosialistisk Venstreparti (SV) og var flere år medlem av sentralstyret i SVs ungdomsorganisasjon Sosialistisk Ungdom, og var frem til han ble utnevnt til kringkastingssjef medlem i Arbeiderpartiet. Han har vært pressesekretær på Stortinget for SV og blant annet personlig rådgiver for Erik Solheim og tidligere byrådssekretær for miljø- og samferdselsbyråd Raymond Johansen i Oslo.
Journalistisk bakgrunn
Som journalist ble Eriksen først fast ansatt i Dagbladet i 1995. I 2000 ble han leder for politisk avdeling i Aftenposten, men gikk tilbake til Dagbladet året etter som politisk redaktør. I 2003 fikk han jobben som ansvarlig redaktør i Dagbladet, en jobb han trakk seg fra 8. mars 2006. Etter dette gikk han over til en direktørstilling i Amedia. 1. desember 2010 ble han utnevnt til konstituert konsernsjef i Amedia etter Even Nordstrøms plutselige avgang, og han ble fast tilsatt i stillingen fra juni 2011. 11. desember 2012 ble han utnevnt til kringkastingssjef i NRK. Kort tid etter ansettelsen kom det frem at Eriksen har et kjæresteforhold til Ann Kristin Enkrog, TV 2s direktør for HR og administrasjon, men at han ikke informerte NRKs styre om dette før ansettelsen.
Zerynthia polyxena
Zerynthia polyxena er en dagaktiv sommerfugl i gruppen av svalestjerter.
Utseende
Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin.
Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler). I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte. Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larven er skitten rødlig eller gul, og har flere lyse (gule) utvekster med mørk spiss, på hvert av kroppssegmentene. Utseendet er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen. Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.
Levevis
Paringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Eggene legges enkeltvis på undersiden av næringsplanten. Larven lever som plantespiser på ulike planter i holurtfamilien, som Aristolochia pistolochia, Aristolochia rotunda, Aristolochia clematitis og Aristolochia pallida.
Zerynthia polyxena tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen. Puppeperioden varierer etter temperaturen.
Kim Yu-sin
Kim Yu-sin (født i 595 i Kyeyang i Jincheon, død 18. august 673) var en general i Silla, et av flere koreanske kongedømmer. Kim var Silla-generalen som samarbeidet med Kina for å erobre de to andre koreanske kongedømmene, Baekje i 660 og Goguryeo i 668.
Kettering Town FC
Kettering Town Football Club er en fotballklubb med base i Burton Latimer, Northamptonshire, England. De er for tiden medlemmer av National League North, det sjette lag i engelsk fotball, og spiller på Latimer Park i Burton Latimer. Kettering var den første klubben som hadde sponsor på skjortene sine i 1976.
Tim Ehrhardt
Tim Ehrhardt (født 16. mars 1995) er en amerikansk friidrettsutøver som konkurrerer i mangekamp. Han vant sjukamp under USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2019.
Idrettskarriere
Ehrhardt kom på andreplass i sjukamp under collegemesterskapet Big Ten Indoor Championships i 2015, og kom på sjuendeplass i NCAA-mesterskapet innendørs. Utendørs kom han på andreplass i tikamp under Big Ten Championships, og han kom på femteplass i tikamp under NCAA-mesterskapet utendørs.
Han deltok i Pan American Combined Events Cup 2016, og kom der på 19.-plass i tikamp. Han deltok også i USA-mesterskapet i friidrett 2016, men fullførte ikke tikampen. Under Big Ten Indoor Championships 2017 vant han stavsprang, og han kom på fjerdeplass i stavsprang under NCAA-mesterskapet innendørs. Han kom på 14.-plass i tikamp under NCAA-mesterskapet utendørs i 2017.
I 2018 kom han på ellevteplass i stavsprang under NCAA-mesterskapet innendørs 2018, og han vant samme øvelse under Big Ten Championships utendørs. I april satte han ny personlig rekord i tikamp med 8044 poeng da han vant Virginia Challenge i Charlottesville. Han vant tikamp under NCAA-mesterskapet i friidrett 2018, og han kom på 13.-plass i tikamp under USA-mesterskapet i friidrett 2018.
Den 23. februar 2019 vant han sjukamp under USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2019, med ny personlig rekord på 5868 poeng.
Ove Roll Lund
Ove Christian Roll Lund (født 21. juli 1910 i Strinda, død 25. august 1946 i Ny-Ålesund) var en norsk offiser og bergingeniør. Han er kjent for sin innsats under andre verdenskrig da han ble dekorert med Krigskorset med sverd, Norges høyeste utmerkelse.
Familie og yrke
Han var sønn av major og ordfører i Strinda Bonsach Lund og hustru Marie Roll. Han var oppkalt etter sin oldefar på morssiden, Ove Christian Roll, som var ordfører i Trondhjem og justitiarius ved Trondhjems stiftsoverrett.
Lund var utdannet bergingeniør og arbeidet før verdenskrigen på Svalbard, der han også var direktør for Sveagruven.
Andre verdenskrig
Under andre verdenskrig kom Lund til Storbritannia der han gikk inn i de norske hærstyrkene.
Løytnant Lund ble utnevnt til nestkommanderende for Operasjon Fritham, som skulle sikre kullgruvene på Svalbard. Ekspedisjonen ble i april 1942 sendt med ishavsskutene DS «Selis» og DS «Isbjørn» via Island. Operasjonen ble møtt med hard kamp fra tyske fly. Den 14. mai ble skutene senket av fire tyske Focke-Wulf Condor fly i Grønfjorden. Ekspedisjonens leder, oberstløytnant Einar Sverdrup, falt sammen med tolv av mannskapet. Under ledelse av Lund kom de overlevende seg over isen til Barentsburg. Han sendte folk til Sveagruven og organiserte rekognosering til Adventfjorden, Longyearbyen og Adventdalen for å oppklare tysk nærvær.
Samory Touré
Almamy Samory Lafiya Touré (født ca. 1830 i Manyambaladugu, nå i Guinea, død 2. juni 1900 i Gabon) også stavet Samori Ture med varianter, var en dioulaleder som tidlig konverterte til islam og siden grunnla det skiftende Mandinka-riket (1878–98), en islamsk stat som motsto den franske kolonisasjonen av deler av Vest-Afrika fra 1882 til Touré ble fanget i 1898 i de tre såkalte mandingokrigene.
Han var oldefaren til det uavhengige Guineas første president, Ahmed Sékou Touré, som styrte landet i 26 år.
Texas Stadium
Texas Stadium var hjemmearenaen til NFL-laget Dallas Cowboys fra 1971 til 2008-sesongen var avsluttet. Den ligger i Irving, Texas som er en av forstedene til Dallas. Den ble åpnet 24. oktober 1971. Byggekostnadene var USD 35 millioner. Arenaen hadde 65 675 seter.
Ove Roll Lund
Andre verdenskrig
De norske styrkene kom under stadige tyske luftangrep og holdt ut under vanskelige forhold fram til juni 1943 da Operasjon Gearbox ankom med forsterkninger.
Texas Stadium
Konstruksjonen
Arenaen ble bygger som en erstatning for den aldrende Cotton Bowl som tidligere var hjemmebanen til Cowboys. Arenaen er konstruert med en unik åpen takkonstruksjon som resulterte i at de aller fleste setene er under tak mens selve spilleunderlaget ikke har tak over seg. Denne uvanlige konstruksjonen i USA er mer vanlig for fotballarenaer i Europa. Hullet i taket fikk Cowboys linebacker D.D. Lewis til å ytre at hullet var der "slik at Gud kunne se sitt favorittlag".
Ove Roll Lund
Andre verdenskrig
I statsråd ble kaptein Lund tildelt Krigskorset med sverd «for personlig mot og innsats under ild fra fiendtlig bombefly den 14/5. 1942, personlige rekognoseringer mot fienden og for å ha vist fremrakende [sic] lederegenskaper under Fritham-ekspedisjonen.»
Texas Stadium
Spilleunderlaget
Spillerunderlaget som ble installert i 1971 ble offisielt nevnt som Texas Turf, som var en form av AstroTurf/kunstgress. Det originale kunstgresset ble erstattet i 1981 med en ny generasjon av Texas Turf. Denne ble igjen erstattet i 1996 av et mye mørkere kunstgress. I midten av 2002-sesongen ble underlaget byttet igjen til et mykere materiale som kalles RealGrass.
Ove Roll Lund
Etter krigen
Etter freden ble Lund engasjert i arbeidet med å administrere gjenværende tysk personell i Trøndelag. Han fikk permisjon for å bidra til gjenreisningen av gruvedriften på Svalbard og ble i 1946 driftsbestyrere i Kings Bay Kull Company. Han ble samme år drept ved Ny-Ålesund.
Utmerkelser
I tillegg til Krigskorset med sverd mottok Lund også Haakon VIIs 70-årsmedalje og den britiske Distinguished Service Order.
Fjellet Lundryggen ved Ny-Ålesund på Svalbard er oppkalt etter ham.
Texas Stadium
Cowboys forlater arenaen
I 2009 byttet Dallas Cowboys hjemmearena til AT&T Stadium i Arlington.
Texas Stadium ble revet 11. april 2010 med hjelp av en kontrollert sprengning.
Elvis (sang)
«Elvis» er en medley av tre coverlåter med den norske humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 20. september 1977 på musikkalbumet Prima Vera.
Kun tre dager før innspillingen for Prima Veras debutalbum startet; altså 16. august 1977 døde den amerikanske artisten Elvis Presley 42 år gammel. Helt siden Presley ble berømt på 1950-tallet, hadde han en vennegjeng rundt seg hele døgnet, som også fungerte som personal assistenter for ham. Denne vennegjengen ble også kalt «The Memphis Mafia». Presley betalte dem lønn, men de fikk også masser av dyre gaver av sin arbeidsgiver.
Medleyen ble innspilt i Roger Arnhoff studio i Oslo. Jonas Fjeld Band spilte inn kompet 19. august 1977. Vokal ble lagt på 20.-21. august 1977. Jahn Teigen synger «Elvis»; både solist- og harmoni-stemme. Det er også lagt på et ekstra «oooh»-kor som muligens Tom Mathisen og Teigen tar sammen.
Tekstens jeg er en mann som har en styrtrik nabo som heter Elvis som plutselig dør. Tekstens jeg får da økonomiske problemer siden han har snyltet på Elvis i hele sitt liv. Medleyen består av tre hit-sanger med det engelske bandet Smokie og alle tre titlene er skrevet av Nicky Chinn og Mike Chapman. Medley'en er formet slik:
Elvis er også utgitt på Prima Vera Show (utgitt juni 1999 – bonus CD spor 10)
Glostrup-ranet
Glostrup-ranet var et ran natt til 1. april 2008, der seks-syv maskerte menn trengte seg inn hos verdihåndteringsselskapet Loomis i Glostrup og stakk av med 62 millioner danske kroner (tilsvarende 67 millioner norske kr ). Ranet er det største som har funnet sted i Danmark.
Forløpet
Ranerne var maskerte, og de var bevæpnede med rifler og maskingevær. De kom seg inn ved å velte veggen inn til firmaets underetasje med en teleskoplesser.
Uten noen form for samtale mellom ranerne fylte de hurtig flere sekker med kontanter og forsvant kort etter i de bilene med utenlandske nummerplater.
Flukten
Før ranerne forlot stedet, etterlot de flere spanske ryttere på veiene omkring pengesentralen, slik at de første fire av politiets biler som ankom stedet punkterte. Under flukten mistet ranerne flere av sekkene med kontanter. Det ble på dette tidspunkt opplyst at de var stukket avgårde med omkring 30 millioner danske kroner, selv om det reelle beløpet var over dobbelt så stort. Ranerne etterlot seg også cirka fem kilo sprengstoff, som befant seg i en kasse på cirka 30 ganger 50 centimeter. Dette lammet tog-trafikken i timene etterpå. Det ble også funnet sprengstoff i en av fluktbilene. Ranerne tente også fyr på en moped i forkant av ranet, trolig for å avlede opmmerksomheten.
Etterforsking
En stor dansk politistyrke på 50 politifolk, ble satt på saken etter rekordranet. Det ble også opprettet et samarbeid og koordinering med det svensk politiet, da en fikk mistanke om at det var en direkte sammenheng mellom Glostrup-ranet og to nylige ran i Sverige - ranet mot postterminalen i Göteborg 22. januar og mot Handelsbanken i Malmö 6. mars. Dansk politi jobbet tidlig etter en teori om at ranerne kan ha kommet fra nabolandet.
Jon Østeng Hov
Jon Østeng Hov (født 23. januar 1936, død 29. mars 2019 ) var en norsk naturfotograf, forfatter og naturverner. Hov bodde og arbeidet hele livet i hjembygda Ålen i Holtålen i Sør-Trøndelag.
Hov fotograferte blomstermotivene på en lang serie norske frimerker, leverte bilder til en samleserie av tallerkener, krus m.m., skrev en ukentlig spalte i Adresseavisen fra 1979 til 2015, og utga i alt ni bøker, hvorav én lettlestbok og to barnebøker.
Priser og utmerkelser
Han fikk en rekke priser og utmerkelser: Han fikk også Holtålen kommunes kulturpris og var æresmedlem i Norges Naturvernforbund. Ei folkegave som han fikk fra sambygdingene til 70-årsdagen, var øremerket et billedgalleri i Ålen.
Veaceslav Gojan
Veaceslav Gojan (født 18. mai 1983) er en moldovsk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen bantamvekt. Gojans største internasjonale resultater er en bronsemedalje fra Sommer-OL 2008 i Beijing, Kina, og en sølvmedale fra EM i 2002 i Perm. Han representerte Mongolia under Sommer-OL 2008 der han tok sølvet bak Zou Shiming fra Kina.
Den hellige liga
Den hellige liga kan henvise til:
Flokkulent spiralgalakse
En flokkulent spiralgalakse er en type spiralgalakse som funksjonelt er det motsatte av en veldefinert spiralgalakse. I motsetning til den veldefinerte spiralarkitekturen i en veldefinert spiralgalakse er flokkulente spiralgalakser usammenhengende spiralarmer. Omtrent 30 % av spiralene er flokkulente, 10 % er veldefinerte og de resterende er «flerarmede». Den «flerarmede» typen er noen ganger foldet til en flokkulent type.
Den prototypiske flokkulente spiralen er NGC 2841.
Jóan Petur Davidsen
Jóan Petur Davidsen (født 3. november 1890 på Sandur, død 6. desember 1972) var en færøysk håndverker, fagforeningsleder og sosialdemokratisk politiker (Jv.).
Han var en av foregangsmennene for den sosialdemokratiske bevegelsen på Færøyene som den første formannen i Havnar Arbeiðsmannafelag, stiftet i 1916. Davidsen var innvalgt på Lagtinget fra Sandoy fra 1936 til 1970. Etter at hjemmestyreloven trådte i kraft i 1948, var han sitt partis representant i den første regjeringen fra 1948 til 1950.
Who We Are
«Who We Are» (norsk oversettelse: hvem vi er) er en norsk popballade som fremføres av artisten Rebecca Thorsen under artistnavnet Rebecca. Låten er skrevet av Kjetil Mørland og ble gitt ut for digitalt salg og strømming 15. januar 2018. Sangen kom på andreplass i Melodi Grand Prix 2018.
Jóan Petur Davidsen
Jóan Petur Davidsen var svigerfar til lagtingsmann Tórálvur Mohr Olsen.
Who We Are
Bakgrunn
Låtskriver for «Who We Are» er Kjetil Mørland som også skrev den norske Melodi Grand Prix-vinneren i 2015, «A Monster Like Me». Mørland fremførte selv bidraget sammen med Debrah Scarlett, og låten endte på en åttendeplass i Eurovision Song Contest samme år. Mørland møtte Rebecca Thorsen første gang i 2014, da han produserte en låt for henne. Thorsen deltok og vant P3 Urørt-finalen for ungdom under 16 samme år med låten Mørland hadde produsert. Siden da har Thorsen koret på en rekke av Mørlands låter.
Da Mørland skrev «Who We Are», var han klar på at Thorsen skulle synge den. «Det er ikke hvem som helst som kan synge "Who We Are". Den er svært krevende. Samtidig passer hun godt fordi hun er så jordnær», sa Mørland i et intervju med Aftenposten i mars 2018.
Lamprosoma
Lamprosoma er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Who We Are
Melodi Grand Prix
Mørland sendte inn «Who We Are» til Melodi Grand Prix 2018. Av over 1200 innsendte melodier ble «Who We Are» plukket ut som en av ti finalister til den norske finalen i Oslo lørdag 10. mars 2018. Sangen ble sluppet for strømming og salg under en pressekonferanse på NRK Marienlyst 15. januar 2018.
Lamprosoma
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.