cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zodiac-morderen
Nåværende status
Den 19. februar 2011 viste America's Most Wanted en sending om Zodiac-morderen. Et bilde har nylig dukket opp som avbilder Darlene Ferrin og en mann som likner veldig på politiets fantomtegning av Zodiac-morderen. Politiet tror at bildet ble tatt i San Francisco sommeren 1966 eller 1967, og håper at noen kan identifisere mannen på bildet. Man lurer på om mannen på bildet er Darlene Ferrins eks-mann, men dette er ikke bekreftet. Politiet ser ikke på Ferrins eks-mann som en mulig mistenkt per dags dato.
Filmer
Hendelsene har inspirert til flere filmer. Blant annet:
Dokumentarer
Alle dokumentarene er på engelsk med mindre annet er spesifisert.
Yuan Shu
Yuan Shu (tradisjonell kinesisk: 袁術, forenklet kinesisk: 袁术, pinyin: Yuán Shù, født 155 i Shangshui i dagens Henan i Kina, død 199), også kalt Gonlu (公路) var en av de viktigste krigsherrene i senere del av det østlige Handynasti. Han kom til prominens etter keiserhoffets sammenbrudd i 189. Han var en yngre halvbror av Yuan Shao.
Etter He Jins død slo han ihjel evnukkene som var flyktet fra hovedstaden – han var keiserlig korpskommandant for den keiserlige tigergarde. Senere var han med i koalisjonen mot Dong Zhuo, som ble anført av Shao. Etter koalisjonens oppløsning kom det til konflikt mellom ham og Yuan Shao.
Matematisk analyse
Matematisk analyse (eller bare analyse) er den grenen av matematikken som behandler uendelige prosesser, grenser og grenseverdier, spesielt i forbindelse med integrasjon og derivasjon. Ofte blir matematisk analyse regnet som et eget område i matematikken, og den består av et sett metoder og verktøy for å analysere funksjoner.
Metodene i den matematiske analysen har en rekke anvendelsesområder. I sin mest grunnleggende form bruker vi derivasjon til å regne ut stigningen på grafen til en funksjon, men det kan også brukes til å finne akselerasjonen eller farten til et legeme i bevegelse på et bestemt tidspunkt. På samme måte kan integrasjon i sin mest grunnleggende form brukes til å regne ut arealet under kurven til en funksjon. På et litt mer avansert nivå kan integrasjon brukes til å beregne volum, lengden til linjestykker, arbeidet som gjøres av en pumpe som pumper opp væske fra en beholder, eller mengden av snø på en parkeringsplass etter flere snøfall.
Analysens utvikling på 1600-tallet og 1700-tallet i Europa hadde også sterk innflytelse på fysikkens utvikling. I dag brukes matematisk analyse i stor grad i blant annet fysikk, økonomi, statistikk og medisin. Metoder fra analysen brukes ofte når en skal finne en optimal løsning på et problem som kan uttrykkes matematisk.
Analysens historie
Historikere regner med at matematisk analyse har sine røtter helt tilbake til matematikerne i antikkens Hellas. Den hellenistiske matematikeren Eudoxos hadde blant annet en metode for å regne ut arealer av flater og volumer av legemer, som regnes som en tidlig forløper for integrasjon. Arkimedes utviklet disse ideene videre til en heuristikk som minner om integralregning. Etter Arkimedes skjedde ikke noe viktig med utviklingen av analysen på nærmere 500 år.
I 499 brukte den indiske matematikeren og astronomen Aryabhata infinitesimaler, og han uttrykte også et astronomisk problem som en differensialligning. Denne differensialligningen ble utviklet videre i en kommentar av Manjula på 900-tallet, og til slutt ledet denne differensialligningen Bhaskara til å utvikle en rekke grunnleggende ideer i matematisk analyse på 1100-tallet. Bhaskara var også den første som definerte den deriverte som en grenseverdi.
Selv om den matematiske analysen altså har sine røtter helt tilbake i oldtiden, er det først på midten av 1600-tallet at de mer generelle teknikkene knyttet til grenser og infinitesimaler dukker opp. Da Fermat og Descartes grunnla den analytiske geometrien i 1637 fikk en også et verktøy for å gjøre mer omfattende beregninger for generelle kurver. Disse oppdagelsene ledet både Fermat og Descartes til å utvikle regnemetoder for å studere maksimalverdier og tangenter.
I årene etter var det flere som jobbet med problemer knyttet til tangenter, men fullstendige derivasjonsteorier slik vi kjenner dem i dag ble først utviklet av Isaac Newton og Gottfried Leibniz. De to oppdaget også sammenhengen mellom integrasjon og derivasjon, og de gjorde sine oppdagelser uavhengig av hverandre og omtrent samtidig. Begge regnes som grunnleggere av den matematiske analysen.
Derivasjon
Den deriverte angir den momentane endringen til en funksjon f(x) per endring av funksjonsargumentet x. For reelle funksjoner av en variabel kalles denne verdien for funksjonens stigningstall. Stigningstallet er definert som stigningen til tangenten til funksjonen i punktet og kan estimeres ved hjelp av sekanter. Et viktig spørsmål knyttet til om en funksjon er deriverbar eller ikke er om den er kontinuerlig overalt. Ikke alle funksjoner er deriverbare overalt. For eksempel kan en funksjon være diskontinuerlig eller ha en loddrett tangent i et punkt, og da vil den deriverte være udefinert for dette punktet.
En funksjon f definert i en omegn omkring punktet x er deriverbar i x dersom følgende grenseverdi eksisterer:
Her er h avstanden mellom punktet x og et annet punkt som vi vil ha nærmest mulig x, ved å senke h mot 0. Vi skriver det slik:
og vi kaller denne størrelsen for den deriverte til f i punktet x.
Integrasjon
Helt fra ganske tidlig i menneskehetens historie har det knyttet seg interesse i å finne størrelsen til ulike geometriske objekter. Så lenge figurene har rette kanter og flater kan slike problemer løses ganske lett, men når kanter og flater er krumme blir problemene straks mye vanskeligere. Integrasjon kan blant annet brukes til å gjøre beregninger av areal og volum.
Prosessen for å finne integralet kalles integrasjon, og i sin enkleste form dreier det seg om å derivere baklengs. Noen funksjoner er så uregelmessige at det ikke er mulig å definere arealet under grafen ved hjelp av integrasjonsteknikker, men det fins også ulike tilnærmingsteknikker for å finne integralet til slike funksjoner. En setning i analysen sier at enhver monoton funksjon er integrerbar.
Analysens fundamentalteorem
Den grunnleggende oppdagelsen til Newton og Leibniz var at integrasjon og derivasjon var omvendte regningsarter. Dermed kunne en løse integrasjonsoppgaver ved å finne den antideriverte, i stedet for å bruke arbeidskrevende summasjoner, slik en hadde gjort tidligere. Det teoretiske grunnlaget for denne metoden finner vi i det som kalles for analysens fundamentalteorem.
Kort fortalt går dette teoremet ut på at dersom funksjonen er kontinuerlig, så er f integrerbar på ethvert intervall innenfor dette området (fra og med a, til og med b). Da er følgende funksjon deriverbar:
Giro
Giro (fra latin gyrus, krets, omløp eller overføring) er en form for betaling fra en bankkonto til en annen, som settes i gang av den som betaler. Hovedsakelig gjennomføres en girering ved at betaler tar initiativ til å belaste sin bankkonto og godskrive betalingsmottakers bankkonto, for eksempel når man skal betale en faktura.
Selv om debitering og kreditering oftest involverer bankkonto, er girotjenesten åpen for å gjøre betalinger uten bruk av bankkonto både for betaler (ved kontant betaling når girering skjer i skranke i bank eller post) og for betalingsmottaker (utstedelse av Giro Utbetaling per post).
I utgangspunktet var giro en blankettbasert betalingstjeneste, men siden gjøres det meste av gireringer elektronisk.
Historikk
Giroer har blitt brukt i Egypt siden det 1. århundre. I moderne tid var Østerrike først ute med postgiro i 1883. Etter en tid fulgte flere land etter: Sveits i 1906, Tyskland i 1909, Belgia i 1913, Nederland og Frankrike i 1918. Norge fikk derimot først postgiro i 1943.
I Norge eksisterte bankgiro og postgiro som to selvstendige girosystemer, men disse ble samordnet som én felles tjeneste med felles blankett i 1996–97.
Aterui
Aterui (japansk: アテルイ, 阿弖流爲; død 802 AD/Enryaku 21) var en emishileder. Han var leder (Tamo-no-kimi) for Isawa-emishiene, som da var selvstendige fra japansk styre. Han blir regnet som emishienes største leder, og beseiret de keiserlige styrkene i en rekke slag fra 774 under trettiåtteårskrigen. Etter at japanerne hadde tapt mot Shiwa-emishiene i 774 og 789, allierte de seg med Shiwa mot de selvstendige Isawa-emishiene, som deretter ble beseiret i 802.
Barfleur
Barfleur er en liten fiskelandsby med havn og en kommune i departement Manche i regionen Normandie i det nordvestlige Frankrike.
Barfleur er en av de minste franske kommunene langs Den engelske kanal, og karakteriseres seg selv som den vakreste landsby i Frankrike, en betegnelse fremmet av en uavhengig forening med det mål å fremme turisme til området.
Etymologi
Det første elementet i navnet synes å være navnet på en person, Barbet, finnes også i Barbeville noen km unna, og har hyppig frekvens i Normandie, og kan oversettes til eller fra det norrøne Skeggi (Equiqueville, Ecuqueville...)
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Barfleur
Historie
Middelalderen:
I middelalderen var Barfleur en av de viktigste havnene for innskipningen til England.
Senere:
Diverse
Omtrent 3,2 km lengre nord er Cape Barfleur med et fyrtårn som er ca. 70 meter høyt.
En ferge fra Bretagne er oppkalt etter landsbyen og opererer ifra nærliggende Cherbourg-Octeville til Poole i England.
Løperjenten
Løperjenten er norsk film fra 1981, regissert av Vibeke Løkkeberg.
Filmen fikk kritikerprisen ved Den norske filmfestivalen i Haugesund, og Løkkeberg har i et intervju uttalt at bergenserne i salen pep ved utdelingen. Datidens kinosjef skal dessuten ha uttalt at filmen var «en skam for Bergen og den verste, mest amatørmessige filmen som er laget».
Filmen er en viktig del av Norges filmarv og kom i 1995 på UNESCOs oversikt over de 15 mest betydningsfulle filmene fra Norge.
Handling
Løperjenten er satt til Bergen anno 1948. Filmens protagonist er den syv år gamle Kamilla, som vokser opp i et samfunn under gjenoppbygging og i en familie i full oppløsning.
Foreldrene er mest opptatt av penger og seg selv. Men i sin jevnaldrende venn Svein, finner Kamilla kjærligheten og solidariteten hun savner. Sammen går de to barna storøyde gjennom et liv og en tilværelse preget av svartebørs og ekteskapskriser.
Shakushain
Shakushain (japansk: シャクシャイン; død 1669) var en aino fra Hokkaidō. Han ledet det såkalte Shakushains opprør, det største ainuiske opprørene mot Matsumae han, som representerte de japanske styresmaktene, fra 1669 til 1672. Det blir regnet som den største konfliken mellom ainuer og japanere. Shakushain, Shibechari-ainuenes leder siden 1653, fikk ainuer over hele Hokkaidō til å gjøre opprør mot japanerne, grunnlagt uenigheter om rettigheter til jakt og fiske. Japanere hadde over lengre tid presset nordover inn i ainuenes tradisjonelle områder. I 1669 ble Shakushain forgiftet og drept under fredsforhandlingene med japanerne.
Filmåret 1913
Filmåret 1913 er en oversikt over lanserte filmer, fødte og avdøde filmpersonligheter i 1913.
Kommunestyrevalg i Elsfjord
Kommunestyrevalg i Elsfjord er en oversikt over resultatene i kommunestyrevalgene i den tidligere Elsfjord kommune i Nordland, som eksisterte fra 1929 til 1962.
Høyere doktorgrad
Høyere doktorgrad er en betegnelse som brukes om bestemte doktorgrader i noen land.
I bl.a. Storbritannia, Irland og samveldestatene, samt i en del land i den tidligere østblokken, finnes det en gruppe høyere forskningsdoktorgrader som er plassert over vanlige doktorgrader. I Storbritannia finnes det høyere doktorgrader som Doctor of Science (D.Sc.) og Doctor of Letters (D.Litt.). Storbritannia innførte ph.d.-graden, som en lavere doktorgrad etter amerikansk-tysk forbilde for å tiltrekke seg utenlandske forskere og studenter, på 1900-tallet. Tidligere hadde Storbritannia bare høyere doktorgrader.
Den tyske habilitasjonen, som også kjennes fra andre land i Sentral-Europa, regnes til samme kategori som de høyere doktorgradene. Ved en del universiteter får den som habiliterer seg graden dr. habil. og kan f.eks. kalle seg ''dr. phil. habil.'', mens ved andre universiteter får man ikke noen ny grad, bare en anerkjennelse av ens kompetanse.
I Danmark har uttrykket høyere doktorgrad blitt tatt i bruk på 2000-tallet, som en betegnelse på de tradisjonelle doktorgradene til forskjell fra ph.d.-graden. Ph.d., som er en 3-årig forskerutdannelse, regnes som en lavere grad enn de tradisjonelle doktorgradene dr. theol., dr. juris, dr. med., dr. phil. osv. Offisielt er det bare de tradisjonelle doktorgradene som er doktorgrader i egentlig forstand, og «høyere doktorgrad» er derfor i dansk sammenheng synonymt med «doktorgrad», selv om ph.d. uoffisielt kalles «den lavere doktorgrad». De tradisjonelle doktorgradene i Danmark var historisk sammenfallende med de norske doktorgradene, og den danske ph.d.-graden har dessuten samme omfang som ph.d.-graden i Norge. Generelt har de skandinaviske doktorgradene lenge holdt et høyere nivå enn vanlige doktorgrader i andre land, og har f.eks. fylt den funksjonen som habilitasjonen har på kontinentet.
Ricardo Clark
Ricardo Anthony Clark (født 10. februar 1983 i Atlanta i Georgia) er en amerikansk profesjonell fotballspiller som spiller for den amerikanske fotballklubben Houston Dynamo. Han har tidligere spilt for den norske klubben Stabæk på lån fra Eintracht Frankfurt. Han spiller midtbane, og var en del av. Clark har spilt for to andre klubber i sin karriere der begge var amerikanske, MetroStars og San Jose Earthquakes, men han har også vært i Houston Dynamo i en periode tidligere.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Liste over erkebiskoper av Köln
Liste over erkebiskoper av Köln erkebispedømme. Erkebiskopen av Köln var gjennom Kurfyrstedømmet Köln en av kurfyrstene i det tysk-romerske rike.
Bodilprisen for beste mannlige hovedrolle
Bodilprisen for beste mannlige hovedrolle deles ut av Danske Filmkritikere (tidligere kalt Filmmedarbejderforeningen) i Danmark og ble innstiftet i 1948. Komitéen, som foretar tildelinger, kan velge å ikke dele ut prisen, hvis den ikke finner noen verdige kandidater.
Ballbreaker
Ballbreaker er det trettende studioalbumet av den australske hard rockgruppen AC/DC, utgitt i 1995. Alle sangene er skrevet av Angus Young og Malcolm Young.
Fylkesvei 256 (Akershus)
Fylkesvei 256 (Fv256) i Akershus gikk mellom Knatten i Sørum og Nordre Refsum. Veien var 4,0 km lang.
2019 ble veien del av fylkesvei 1488.
Kanstadstraumen bru
Kanstadstraumen bru er ei spennbetongbru som krysser Kanstadfjorden i Lødingen kommune i Nordland. Brua er 160 meter lang, med hovedspenn 80 meter. Brua forbinder den vestre delen av Lødingen kommune (Lødingen Vestbygd) med resten av kommunen. Den er en del av fylkesvei 837, og ble åpnet 12. desember 1976. Brua og veiforbindelsen erstattet fergeforbindelsen mellom Lødingen og Rinøyvåg, som hadde vært i drift siden 20. juni 1960.
Brattsund bru
Brattsund bru er ei fritt frambygg-bro som krysser Brattsundet mellom Brattholmen og Storøya i Meløy kommune i Nordland. Brua er 194 meter lang og har et hovedspenn på 122 meter. Den er en del av fylkesvei 7430, fastlandsforbindelsen til Åmnøya og Grønøya.
Eduardo Duhalde
Eduardo Alberto Duhalde Maldonado (født 5. oktober 1941 i Lomas de Zamora) er en argentinsk politiker. Han var Argentinas president fra 2. januar 2002 til 25. mai 2003.
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1964 – 10000 meter menn
10 000 meter hurtigløp på skøyter herrer var en øvelse under Vinter-OL 1964. Øvelsen ble avholdt på Olympia Eisstadion Innsbruck 7. februar 1964.
34 skøyteløpere fra 19 nasjoner deltok i øvelsen.
Rekorder
Dette var gjeldende rekorder verdens og olympisk rekorder før Vinter-OL i 1964.
(*) Rekordene ble satt på høylandsbane (mer enn 1 000 meter over havet) og på kunstis.
Det ble ikke satt noen ny olympisk rekord under øvelsen.
Bergslagen
thumb| Bergslagens vann og tettsteder Bergslagen er et ikke presist avgrenset geografisk område i Sverige som omfatter de nordlige og vestlige delene av landskapet Västmanland, inkludert de nordlige delene av Örebro län som inngår i Västmanlands landskap, det sørøstlige Värmland og sørlige Dalarna. En videre definisjon av Bergslagen omfatter også deler av Närke, Östergötland, Uppland og Gästrikland. Bergslagen er mest kjent for gruvedrift og metallindustri.
Siden middelalderen har steinbrudd og smelting av malm hatt stor betydning i området. Videreforedlingen skjedde ofte utenfor Bergslagen. Fra siste del av 1800-tallet, da metallindustrien ble rammet av økt konkurranse, har dette imidlertid forandret seg til Bergslagens fordel. Fremdeles setter metallindustrien sitt tydelige preg på regionen. Synkende jernmalmpriser og utenlandsk konkurranse på 1960- og 70-tallet har imidlertid ført til at samtlige jernmalmgruver i dag er nedlagt. Den siste, i Grängesberg, ble nedlagt i 1989. Det utvinnes imidlertid fremdeles andre metaller og mineraler.
Kaliningrad-2 kraftverk
Kaliningrad-2 kraftverk (russisk: Kaliningradskaja TETs-2) er et varmekraftverk nær Kaliningrad, Russland. Det eies og opereres av et regionalt kraftselskap, og har en produksjonskapasitet på 450 MW. Brenselstype er naturgass.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1990, og første byggetrinn stod ferdig i 2005.
Blackpool FC
Blackpool Football Club er en engelsk fotballklubb. Klubben ble stiftet i 1887, og ble valgt inn i The Football League i 1896. «The Seasiders», som er kallenavnet til Blackpool, spiller hjemmekampene sine på Bloomfield Road i Blackpool. Byen Blackpool ligger i den engelske regionen Nordvest-England, omtrent seks mil nord for Liverpool.
Blackpools hittil siste sesong i toppdivisjonen var i 1970/71, inntil klubben rykket opp via playoff i sesongen 2009/10. De slo Cardiff City 3–2 i finalen på Wembley, etter å ha vært under med både 0–1 og 1–2. Ved begge anledningene klarte Blackpool å score minutter etterpå, før de avgjorde ved Brett Ormerod på overtid i første omgang.
Spillerstall
Oppdatert 22. februar 2023
Spade
Spade betegner et manuelt graveredskap, opprinnelig laget med blad og skaft i tre, siden med jernbeslag på bladet og i moderne tid med metallblad og metallbeslått skaft.
Spader finnes i mange forskjellige størrelser og varianter, tilpasset en rekke forskjellige behov:
Begrepet brukes også i andre sammenstillinger hvor spaden brukes til andre formål som f.eks fiskespade, kakespade og smørspade.
Junko Asari
Junko Asari (japansk: 浅利純子, født 22. september 1969) er en japansk tidligere friidrettsutøver (maratonløper).
Asari ble verdensmester i maraton under VM 1993 i Stuttgart. I tillegg deltok Asari under OL 1996 der hun ble nr. 17. Asari har også vunnet Tokyo maraton to ganger.
Mabel Normand
Mabel Normand (født 9. november 1892 i i New York, død 23. februar 1930 i ) var en amerikansk stumfilm-skuespiller. Hun blir regnet som en av filmindustrien første kvinnelige manusforfattere, produsenter og regissører.
Mabel Normand hadde mange hovedroller i flere kommersielt vellykkede filmer som hun spilte inn sammen med skuespillere som Charlie Chaplin og Roscoe Arbuckle. På høyden av sin karriere i slutten av 1910-årene og begynnelsen av 1920-årene hadde Normand sitt eget filmstudio og et produksjonsselskap.
Kulturnytt (radioprogram)
Kulturnytt er et norsk aktualitetsprogram om kunst og kultur som gikk på NRK Radio fra 1993 til 2017, deretter på podcast. Programmet anmelder aktuell kunst, litteratur, film, scenekunst og musikk. Radioprogrammet Kulturnytt gikk på P2 og ble sendt alle hverdager. Det hadde en varighet på 15 minutter.
Buenos Aires
Buenos Aires (tidligere skrivemåte: Buenos Ayres) oppkalt etter de sjøfarendes skytshelgen, Santa María del Buen Aire, offisielt kalt Ciudad Autónoma de Buenos Aires, er hovedstad og det kommersielle og industrielle sentrum i Argentina.
Etymologi
Da byen ble grunnlagt kalte Pedro de Mendoza den Santa María del Buen Aire ("Hellige Maria av den gode vind"), et navn valgt av presten i Mendozas ekspedisjon, en tilhenger av Jomfruen av Buen Ayre. Mendozas bosetning kom raskt under angrep av urbefolkningen, og ble forlatt i 1541.
I mange år ble navnet tilskrevet Sancho del Campo, som sies å ha utbrutt «Så deilige vindene er i dette landet» da han ankom. Men Eduardo Madero konkluderte i 1882, etter å ha gjennomført omfattende forskning i spanske arkiver, at navnet var nært knyttet til hengivenheten til matrosene på Vår Frue av Buen Ayre.
En ny (og permanent) bosetting ble etablert i 1580 etter at Juan de Garay seilte ned Paraná fra Asunción (nå hovedstaden i Paraguay). Garay bevarte navnet valgt av Mendoza, og kalte byen Ciudad de la Santísima Trinidad y Puerto de Santa María del Buen Aire. Den korte formen "Buenos Aires" ble vanlig bruk i det 17. århundre.
Geografisk beliggenhet
Byen Buenos Aires ligger ved Río de la Plata, den traktformede munningen av de store elvene Paraná og Uruguay i Atlanterhavet på østkysten av Sør-Amerika. Snitthøyden over havet i byområdet er på 25 meter.
Vannet i Río de la Plata i Buenos Aires er svært slamfylt, og elvebunnen er for det meste svært grunn. Dermed er skipsfarten inn til byen avhengig av oppmudrede renner.
Buenos Aires ligger på 34° 36' sørlig bredde og 58° 23' vestlig lengde. Vest for Buenos Aires strekker pampaen, den store, argentinske grassletta seg, en av verdens mest fruktbare jordbruksområder.
Bydeler
Buenos Aires er delt inn i 48 bydeler:
Agronomía, Almagro, Balvanera, Barracas, Belgrano, Boedo, Caballito, Chacarita, Coghlan, Colegiales, Constitución, Flores, Floresta, La Boca, La Paternal, Liniers, Mataderos, Monte Castro, Montserrat, Nueva Pompeya, Nuñez, Palermo, Parque Avellaneda, Parque Chacabuco, Parque Chas, Parque Patricios, Puerto Madero, Recoleta, Retiro, Saavedra, San Cristóbal, San Nicolás, San Telmo, Vélez Sársfield, Versalles, Villa Crespo, Villa del Parque, Villa Devoto, Villa Lugano, Villa Luro, Villa Mitre, Villa Ortúzar, Villa Pueyrredón, Villa Real, Villa Riachuelo, Villa Santa Rita, Villa Soldati, Villa Urquiza.
I tillegg er tradisjonelle bydelsbetegnelser i bruk, og disse brukes gjerne oftere enn de offisielle betegnelsene.
Som følge av desentralisering ble 16 Centros de Gestión y Participación (CGP, sentra for forvaltning og deltakelse) dannet, og disse er nummerert fra 1 til 14. Bydelene 2 og 14 er delt i hver sin sørlige og nordlige del, og heter hhv. 2n, 2s, 14n og 14s (s=sud, sør, n=norte, nord). I CGP'ene betales skattene, inngå ekteskap og få fødselsattest.
Klima
Buenos Aires befinner seg i den tempererte klimasonen. Årsmiddeltemperaturen er 16,9 ℃, og årsmiddelnedbøren er 1027 mm.
Årets varmeste måned er januar med en gjennomsnittstemperatur på 23,7 ℃, den kjøligste er juli med 10,5 ℃. Selv midt i den sørlige vinteren synker temperaturen sjelden under null. Snøfall er svært sjelden.
Mest nedbør faller i mars med 122 mm, mens juli er den tørreste med 61 mm.
Økologiske utfordringer
Som en av verdens store metropoler har Buenos Aires tallrike økologiske utfordringer. Smog er et relativt lite problem på grunn av rikelig med vind. Likevel kan luftforurensingen nå kritiske verdier på grunn av manglende rensing av bilmotorer og industriutslipp. Dette fører til en forhøyet kreftrisiko i befolkningen.
I de trange gatene, omgitt av høye husfasader, er frisklufttilførselen liten. Videre er det svært få grøntarealer i byområdet, og på grunn av stor byggevirksomhet i utkantene blir det stadig færre.
Millbank Tower
Millbank Tower er en skyskraper i Millbank i London. Bygningen er 118 m høy og ble bygget i 1963 selskapet Vickers-Armstrongs, og var derfor opprinnelig kjent som «Vickers Tower». Den er et tydelig landemerke i silhuetten av London, beliggende ved Themsen en snau kilometer fra Palace of Westminster. Det ble tegnet av Ronald Ward and Partners og bygget av byggeselskapet John Mowlem & Co. Skyskreperen er et landemerke i London-horisonten, stående ved siden av elven Themsen, en knapp km opper elven fra Palace of Westminster. Tårnet har vært eid av David and Simon Reuben siden 2002, mens det fortsatt driftes av dets tidligere eier Tishman Speyer Properties. I henhold til bygningsvern i Storbritannia er det bygning listet som grad II.
Buenos Aires
Økologiske utfordringer
Elvemunningen Río de la Plata er også sterkt belastet av forurensing. Bielvene Riachuelo og Río de la Reconquista, som flyter gjennom byområdet, er nå så forurenset at det ikke er liv igjen i dem. På 1990-tallet forelå det planer for en opprensking av Riachuelo, men til nå har det ikke blitt virkeliggjort. Fram til ca. 1980 kunne man bade i Río de la Plata, og badestranda befinner seg ennå i bydelen Quilmes, men etter flere dødsfall på åttitallet er dette i dag ikke tilrådelig på grunn av forurensingen. På andre siden av elva, i Uruguay, kan man imidlertid fortsatt bade.
Millbank Tower
Den mest kjente beboeren i bygningens historie er det britiske arbeiderpartiet, selv om partiet i motsetning til alminnelig oppfatning aldri innehadde plass i selve tårnet. Fra 1995 leiet partiet to etasjer i sokkeldelen av bygningen som valgkamphovedkvarter, inkludert førsteetasjen som hadde en forelesningssal og møterom som ble brukt til pressekonferanser. Arbeiderpartiet styrte valgkampen i 1997 fra Millbank Tower; etter valget forlot partiet sitt hovedkvarter i Walworth Road for å flytte til Millbank. Denne bruken førte til at ordet «Millbank» ble en hentydning til stram politisk kontroll og mediemanipulasjon. Husleien på 1 million pund tvang imidlertid partiet til å flytte fra bygningen i 2002.
Buenos Aires
Økologiske utfordringer
Et annet problem er avfallshåndteringen. Tidligere ble søppelet brent lokalt, ofte som del av oppvarmingen av boligblokkene. I dag gjøres det ikke mer på grunn av forurensingen som oppsto. Avfallet deponeres i en ringformet fylling utenfor byen. Denne fyllinga er til dels tilplantet som grøntareal og kalles Cinturón Ecológico, det økologiske beltet. Problemet med denne formen for deponering er at skadelige stoffer fra avfallet når grunnvannet. I boligområder som grenser til fyllinga er krefthyppigheten dermed større enn normalt.
Millbank Tower
De forente nasjoner hadde kontorer i Millbank Tower, og forlot bygningen i 2003 med henvisning til den høye husleien.
Buenos Aires
Historie
Elvemunninga Río de la Plata ble første gang utforsket av den spanske conquistadoren Juan Días de Solís i 1516. Den første bygrunnleggelsen fant sted i 1536, men forsøket ble oppgitt i 1541, og først i 1580 ble den nåværende byen grunnlagt. Den enorme pampaen som omgir byen var gjennom hele kolonitiden tynt befolket, og byen hadde på 16- og begynnelsen av 1700-tallet liten betydning. All handel ut fra Buenos Aires måtte gå via Lima i Peru, ifølge spanske dekreter.
I 1776 ble byen imidlertid erklært for hovedstad i visekongedømmet Río de la Plata, og fra da av vokste byen meget sterkt. Fram til 1813 fordoblet byen seg fra 22,000 til 46,000 innbyggere. Under Napoleonskrigene kjempet byborgerne innbitt mot britiske invasjoner, noe som styrket deres selvtillit. I 1810 kastet de dermed ut den spanske visekongen, og fra 1816 var Argentina et selvstendig land.
Fra 1850 av opplevde Buenos Aires en sterk vekst i folketallet på grunn av immigrasjon fra Europa, særlig fra Italia, og ved århundreskiftet bodde det nesten en million mennesker i byen. I 1913 ble den første t-banelinja åpnet, og som følge av 100-årsfeiringa for selvstendigheten i 1916 fikk byen en ny, moderne byplan. I 1857 hadde byen 99,000 innbyggere, i 1880 248,000 innbyggere, i 1903 865,000 innbyggere, i 1928 over 2 millioner.
I 1976 tok de militære makta i Argentina, og titusenvis av mennesker ble bortført og drept. Mødrene til de forsvunne har siden samlet seg på maiplassen i en demonstrasjon for å få vite hva som har skjedd med deres sønner og døtre.
Det økonomiske oppsvinget etter demokratiseringen i 1983 har satt sine spor i byen, med en omfattende byggevirksomhet. En skygge kastet en bilbombe mot den israelske ambassaden i 1992 og attentatet mot et jødisk kultursentrum som drepte 96 personer i 1994.
Argentinas økonomiske krise fra 1998 av har ført til talløse demonstrasjoner i hovedstaden, og piqueteros, demonstranter, har blitt en maktfaktor i bybildet. Storbrannen i et diskotek nyttårsaften 2004 drepte 190 gjester, noe som førte til borgermesterens avgang.
Innbyggertallet i byen har ikke oversteget 3 millioner ennå, hvilket vil si at all vekst skjer ute i forstedene.
Folketelling
I folketellingen fra 2001 var det 2,891,082 registrerte innbyggere i Buenos Aires. Befolkningstettheten i Buenos Aires var da på 13,680 innbyggere per kvadratkilometer, men bare ca. 2,400 per km² i forstedene. Resefordelingen i byen er 88,9 % hvite, 7 % mestiser, 2 % asiater og 1 % afroargentinere.
Befolkningen i Buenos Aires har ligget relativt stabilt rundt 3 millioner siden 1947 på grunn av lave fødselstall og en langsom migrasjon til forstedene. De omkringliggende distriktene har imidlertid sett en femdoblet befolkningsvekst (til rundt 10 millioner) siden da.
Folketellingen i 2001 viste en relativt alderende befolkning: 17 % var under femten og 22 % over seksti, folket i Buenos Aires har en aldersstruktur lik den i de fleste europeiske byer. Gjennomsnittsalderen er høyere her enn i Argentina som helhet (hvor 28 % var under 15, og 14 % over 60).
To tredeler av byens innbyggere bor i boligblokker og 30 % i eneboliger, 4 % bor i lavstandardboliger. Målt i inntekt var byens fattigdomsnivå på 8,4 % i 2007 og. Andre studier anslår at 4 millioner mennesker i Buenos Aires-området lever i fattigdom.
Religion
De fleste innbyggerne er katolikker, men studier de siste tiårene har funnet at færre enn 20 % er praktiserende. Buenos Aires er sete for en romersk-katolsk erkebiskop. Det er også protestantiske, ortodoks kristne, muslimske, jødiske og mormonske minoriteter i byen.
Politikk
I 1994 ble Buenos Aires skilt ut fra provinsen Buenos Aires og gitt status som autonom by. Dette skulle i teorien tilsi at byen fikk de samme rettigheter som de andre provinsene i føderasjonen, men på grunn av landets status som Argentinas hovedstad ble det lagt visse begrensninger på myndighetsområdene. Blant annet skulle havna og politistyrken forbli under nasjonal kontroll. En egen politisyrke ble etablert i 2010.
En av Norges eldste diplomatiske stasjoner ligger i Buenos Aires. Denne ble etablert i 1906, ett år etter Norges uavhengighet. Bakgrunnen for etableringen var store norske tilstedeværelsen innen skipsfart.
Teater
Det mest kjente teatret i byen er Teatro Colón fra 1908, ett av verdens store operahus. Det rommer et fullstendig operakompani, en ballett, to symfoniorkestre, et musikkonservatorium m.m. I tillegg finnes det en stor teater- og musikkteaterscene i byen, spesielt i Corrientes-gata. Etter offisielle tall finnes det 173 teatre i byen. Til og med midt i sommerferien er det mer enn 100 større og mindre oppføringer å velge mellom.
Tango
Buenos Aires er også verdens tangohovedstad. Hvert år blir det avholdt tangofestival og verdensfestival i tango. De mest berømte tangokunstnerne opptrer i slutten av februar og begynnelsen av mars. Mer enn 70 ulike konserter finner da sted på de mest ulike stedene, fra de store teatrene til barer og utendørsarenaer.
Museer
Blant de tallrike museene i Buenos Aires kan nevnes Museo de Arte Español Enrique Larreta. Her finnes en samling av den argentinske hispanisten og forfatteren Enrique Larreta med blant annet spansk maleri, skulptur, møbler og keramikk fra 15- og 1600-tallet.
Museo de Arte Hispanoamericano Isaac Fernández Blanco viser ibero-amerikansk kolonikunst, blant annet malerier av Cuzco-skolen, sølvarbeider fra Peru og fra Río de la Plata-området, religiøst maleri fra Quito, møbler fra Brasil og dekorativ kunst fra etter uavhengigheten.
I 2001 ble Museo de Arte Latinoamericano de Buenos Aires (MALBA), gitt av den argentinske forretningsmannen Eduardo Costantini, åpnet. Mer enn 200 arbeider av 80 ulike kunstnere er utstilt, blant annet nøkkelverk fra latinamerikansk kunst fra det 20. århundre, i tillegg til ulike vandreutstillinger. Dette museet viser en samling samtidskunst fra Argentina samt betydelige internasjonale kunstnere fra det 20. århundre.
Museo de Esculturas Luis Perlotti befinner seg i huset til den argentinske billedhoggeren Luis Perlotti. Samlingen på nesten 1,000 verker ble i 1976 gitt til byen Buenos Aires.
Museo Nacional de Bellas Artes
Arkitektur og bybilde
Buenos Aires har en rik arkitektonisk arv som spenner fra spansk kolonistil til banebrytende moderne. Sentrum preges imidlertid av europeisk arkitektur fra slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet. Dette er nettopp perioden da Argentina var blant verdens rikeste land, basert på eksport av jordbruksprodukter som kjøtt og hvete.
Tidlig arkitektur
Siden Buenos Aires var en ubetydelig by i det meste av den spanske kolonitida, er svært få bygninger bevart fra denne tida. Imidlertid finnes det et antall kirker fra 16- og 1700-tallet, samt jesuittenes hovedkvarter, Manzana de la Luz. I kolonitida var Plaza de Mayo, Maiplassen, sentrum i byen. Det meste av de gamle husene forsvant imidlertid da byen gjennomgikk en rivende utvikling mot slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet.
Hovedaksene
Nederst på Maiplassen ligger det rosa presidentpalasset Casa Rosada. Herfra løper en av hovedaksene løper mot vest. De første 1,6 kilometrene heter den Avenida de Mayo, opp til den slående kongressen, inspirert av USAs kongress. Der skifter den navn til Avenida Rivadavia og fortsetter hele 40 kilometer. Enda mer slående er imidlertid nord-sør-aksen Avenida 9 de Julio, en aveny som er bredere enn Champs-Élysées i Paris. Der den krysser Avenida de Mayo, ligger Obelisco, den store obelisken. Arktitekturen som kranser hovedaksene er storslått, og oppviser stilarter som historisme, klassisisme, jugend og art déco. Området her kalles Microcentro, og ligger banker, store hoteller, hovedkvarterer for store firmaer og statlige institusjoner.
Norskættede Alejandro Christophersen (1832–1912) var en viktig arkitekt i Buenos Aires' vekstperiode rundt forrige århundreskifte. Mange av hans bygninger kan fortsatt sees i byen, deriblant mange kirker. Mest kjent er nok likevel fasaden til Cafe Tortoni, byens mest kjente kafé fra 1858.
Sør for aksene
Bydelen San Telmo, som ligger sør for sentrum, har bevart mye byarkitektur fra 1800-tallet, gjerne med utsmykkede gesimser, smijernskledde balkonger og franske dører. Denne bydelen hadde dårlig kloakksystem, og var dermed utsatt for epidemier. Dermed flyttet overklassen ut fra 1860-tallet av, og bydelen ble overtatt av fattige immigranter, noe som bevarte arkitekturen. Enda lenger sør befinner den fargeglade bydelen La Boca seg, som ble grunnlagt av italienske innvandrere, først og fremst fra Genova. Tangoen skal ha oppstått i denne bydelen. Husene her er kledd med bølgeblikk og malt i sterke farger, som stammer fra skipsmaling stjålet eller tigd fra skipene i havna. Navnet La Boca betyr munnen, fordi den sugde opp alle de nye innvandrerne. Mot sør ligger også andre arbeiderstrøk og industristrøk, som også strekker seg inn i nabokommunene i provinsen Buenos Aires.
Nord for aksene
Nord for aksen ligger de mer velstående bydelene Recoleta, Barrio Norte og Palermo, som oppsto da over- og middelklassen flyttet fra usunne forhold i sentrum. Kirkegården i Recoleta er en slående nekropolis med imponerende gravsteder, deriblant over diktere, presidenter og Eva Perón. Palermo er en vidstrakt bydel for middelklassen. Spesielt i området rundt Plaza Palermo Viejo finner man motebutikker og fine restauranter i et strøk av lave bygninger. Her finnes også parkanlegg, slik som den botaniske hagen og den japanske hagen. Museo Evita er viet til den berømte presidentfruen. De velstående bydelene strekker seg også utover bygrensa og inn i forstadskommunene Martínez, Olivos, San Isidro og Vicente López.
Vestover i byen
Abasto er navnet på det gamle sentralmarkedet i vest. Sentralmarkedet sto lenge tomt, men er nå ombygd til et stort kjøpesenter. Like ved vokste tangolegenden Carlos Gardel opp, og huset hans er i dag et museum. Once ligger også i vest, og er kjent for sine gatemarkeder. Om klokka di stopper, spør man i Buenos Aires om du har kjøpt den i Once.
Sport
Særlig i fotball og innen hestesport er Buenos Aires dominerende i landet.
Hestesport er sannsynligvis den nest mest populære sportsgreina. To veddeløpsbaner, hipódromos, befinner seg i byen, nemlig i Palermo og i San Isidro.
Ellers er los porteños lidenskapelig opptatt av rugby og landhockey. Basketball, som også er svært populært, er imidlertid dominert av lag utenfor Buenos Aires, det samme gjelder de beste tennisspillerne.
God mat i Buenos Aires
I Buenos Aires finnes det over 3,500 restauranter som tilbyr nasjonalt og internasjonalt kjøkken.
Økonomi
Som landets viktigste havneby er Buenos Aires Argentinas handelssentrum. Kaianleggene strekker seg åtte kilometer langs Río de la Plata, og i Puerto Nuevo finner man de mest moderne havneanleggene.
Parallelt med den moderne trafikkutviklingen, med eksempelvis 16-fils motorveier, ble byen det viktigste industrisenteret i landet. Industrien oppsto først i indre by, men fra 1930 av skjer industriutviklingen mest i forstedene. Ca. halvparten av alle industribedrifter i Argentina befinner seg i Buenos Aires, ca. 26,000 i Buenos Aires by, og ca. det dobbelte i forstedene.
Bydelene i sørøst huser hovedmengden av industri, særlig Avellaneda og Lanús. Hit fører de store gassrørledningene fra Patagonia. Bankene, både de nasjonale og de internasjonale, samt ulike børser for råvarer som korn, er konsentrert i krysset mellom Avenida Bartolomé Mitre og San Martín. Lang Florida- og Santa Fé-avenyene finner man de største kjøpesentrene og de mest elegante butikkene.
I sentrum av Buenos Aires var det i 1927 fem høyhus, nå er imidlertid hele bysentrum dominert av høyhusene. Den tre kvadratkilometer store bykjernen ligger nord for Plaza de Mayo, det gamle midtpunktet i byen. Her finner man et sentralt forretningsområde med alle kjennetegn på en verdensby; kontor-, forsikrings- og bankbygg, forleggere, avanserte tjenesteytelser, moderne butikkpassasjer, fornøyelseskvartaler, trafikkaos, lite grøntarealer og utvandring til forstedene.
Langdistanse
Buenos Aires har to flyplasser, Ezeiza (også kalt Ministro Pistarini, flyplasskode EZE) for internasjonale fly, og Aeroparque (flyplasskode AEP) for innenlandsfly og fly til Montevideo. Til Uruguay går det også ferger og hurtigbåter fra en terminal i sentrum.
Argentina hadde et stort nasjonalt jernbanenettverk som ble nedlagt så å si totalt i løpet av 1990-tallet som følge av privatisering og profittkrav. De siste årene har imidlertid flere jernbanelinjer blitt gjenåpnet, og pr 2007 er det igjen mulig å ta toget fra Buenos Aires til destinasjoner så langt unna som Tucumán og Bariloche. Likevel er det få forbindelser, ofte bare 2–3 pr uke, og dårlig kvalitet på sporene. Derfor har langdistansebusser (Micros) hovedrollen i nasjonal kollektivtransport. Den viktigste bussterminalen i Buenos Aires er "Retiro" nord i sentrum.
Tog spiller imidlertid en stor rolle i nærtrafikken og i trafikken til byer i Buenos Aires-provinsen.
Havneanleggene i Buenos Aires er åtte kilometer lang, og blir holdt åpen ved hjelp av omfattende mudring i Río de la Plata.
Lokaltrafikk
Buenos Aires’ undergrunnsbane, subte, er den eldste i Latin-Amerika, og den første strekningen åpnet i 1913. Trikk er av begrenset betydning. Den aller største delen av lokaltrafikken går med buss, noe som har trafikkmessige og miljømessige konsekvenser. Derfor arbeides det nå med en utbygging av subte. Forstedene blir betjent av lokaltog. Det er 38,600 drosjer i Buenos Aires, en per 71 innbyggere.
Ringsaker stasjon
Ringsaker stasjon var en jernbanestasjon på Dovrebanen ved Tande i Ringsaker kommune i Innlandet fylke. Den ble åpnet 1894 som Tande stasjon, 1. november 1913 ble fikk den navnet Ringsaker. 1. september 1965 ble godstrafikken nedlagt og den 22. samme måned ble stasjonen nedgradert til holdeplass, som senere ble nedlagt.
Buenos Aires
Utdanning
Nasjonalbiblioteket er å finne i de nye bydelene i nord, hvor man også finner det private Belgrano-universitetet, grunlagt i 1964. Andre institusjoner for høyere utdanning i Buenos Aires er den nasjonale kunsthøyskolen fra 1904, det nasjonale musikkonservatoriet fra 1924, Argentinas katolske universitet fra 1958 og det nasjonale teknologiske universitet fra 1959.
Viktige porteños
En rekke viktige personer er født i Buenos Aires, slik som
Vennskapsbyer
Her følger en liste over Buenos Aires' vennskapsbyer. Årstallet for inngåelsen av vennskapsforholdet er angitt i parentes.
Ari Ichihashi
Ari Ichihashi (japansk: 市橋 有里, født 22. november 1977) er en japansk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton. Ichihashis fremste meritt er sølvmedaljen (bak Jong Song-ok) under VM 1999 i Sevilla. Hund deltok også under OL 2000 i Sydney, der ble hun nummer fire.
Got LIVE If You Want It! (EP)
got LIVE if you want it! er en konsert-EP av The Rolling Stones, utgitt 11. juni 1965.
Opptakene ble gjort i London, Liverpool og Manchester første uken i mars 1965. Også denne EP-en gikk til topp på den britiske EP-listen.
Alle de tre EP-ene Stones spilte inn på 60-tallet ble gjort tilgjengelig på CD i 2004 da ABKCO ga ut en samleboksen Singles 1963–1965.
Karen Allen
Karen Jane Allen (født 5. oktober 1951 i Carrollton i Illinois) er en amerikansk skuespiller, kjent for rollen som Marion Ravenwood i Indiana Jones-filmene Jakten på den forsvunne skatten og Indiana Jones og krystallhodeskallens rike.
Hun har ellers hatt sentrale roller i filmer som Deltagjengen, The Wanderers, Starman, Ghost in the Machine og The Sandlot.
Sandhornøy bru
Sandhornøy bru er ei veibru som krysser Tverrsundet mellom fastlandet og Sandhornøya i Gildeskål kommune i Nordland. Brua er 374 meter lang og har et hovedspenn på 154 meter. Den har 3 spenn. Brua ble åpnet i 1989 og ligger langs en arm av fylkesvei 17.
Lokasjonsbaserte tjenester
Lokasjonsbaserte tjenester (LBS på engelsk) er informasjons- og underholdningstjenester tilgjengelig på mobilnettet som utnytter muligheten for å bestemme den geografiske posisjonen til mobiltelefonen. Lokasjonsbaserte tjenester kan brukes i en rekke kontekster slik som helse, arbeid, fritid, etc. Lokasjonsbaserte tjenester inkluderer tjenester som identifiserer posisjonen til en person eller et objekt, slik som tjenester som oppdager nærmeste minibank eller lokasjonen til en venn eller kollega. Lokasjonsbaserte tjenester kan inkludere mobilhandel når de tar form av kuponger eller direktereklame rettet mot kunder basert på deres posisjon. De inkluderer personlige værmeldingstjenester og til og med lokasjonsbaserte spill. Slike tjenester er et eksempel på telekommunikasjonskonvergens.
Et eksempel på en lokasjonsbasert tjeneste som har blitt populær er Gowalla.
Se også
Lokasjonsbaserte sosiale nettverk
Rolf Prag
Rolf Prag (født Rolf Pedersen 13. september 1899 på Hamar, død 2. august 1989) var en norsk arkitekt, spesielt kjent for såkalt innlandsfunkis.
Familie og bakgrunn
Rolf Prag var sønn av ingeniør og jernvarehandler Harald Olaf Pedersen. Flere familiemedlemmer endret navn til Prag en gang før 1915.
Liv og virke
Rolf Prag fikk sin arkitektutdannelse ved NTH i Trondheim i 1920-årene, og reiste som nyutdannet arkitekt til Chicago, hvor han praktiserte noen år. Han arbeidet i begynnelsen av 1930-årene som assistent for arkitekt Ole Øvergaard, blant annet ved byggingen av Hotel Continentals nybygg (1932). Da han vendte tilbake til sin fødeby Hamar, rykket han inn en meget knapp annonse i Hamar Stiftstidene: ''«I dag åpner jeg arkitektkontor på Hamar. Rolf Prag, arkitekt.»''
Rolf Prag var Hamars ledende arkitekt i 1930- og 40-årene, og utviklet sin særegne stillferdige «innlandsfunkis», en lokal, enkel funksjonalisme egnet for landets småbyer, gjennom en rekke villabygninger der i byen: Villa Nordby, Villa Hagen, Villa Lyder Larsen og Villa Vassaasen. Dessuten tegnet han en villa i Fredensborgveien 103 i Bodø (1936).
Av større bygninger har Rolf Prag blant annet utført Hamar krematorium (1936), Oustads mekaniske verksted på Hamar (1937) og Østlandske vanførehjem, Stange (1949). Han tegnet også påbygg til Oustad med bilhall i fire etasjer (1964).
På Hamar tegnet Prag dessuten boliger for den kommunale boligkooperasjonen i Christies gate 11–13 (1949–51). I 1960-årene tegnet han sin variant av tidens populære atriumshus i Vangsvegen 181–183 (1963–64).
Rolf Prag ble hedret med en utstilling i Hamar i 2004. Han er gravlagt på Hamar kirkegård, like ved siden av krematoriekapellet han selv tegnet på 30-tallet.
Nizjnekamsk
Nizjnekamsk (russisk: Нижнека́мск, tatarisk-kyrillisk: Түбән Кама, tatarisk-latinsk: Tübän Kama) er en by i Republikken Tatarstan i Russland. Den ligger rundt 180 km øst for Kazan. Innbyggertall: 225 399 (folketelling 2002).
Den ble grunnlagt i 1961 som en bymessig bosetning kalt Nizjnekamskij, i forbindelse med byggingen av Nizjnekamskneftekhim petrokjemiske industrikompleks. Den fikk innvilget bystatus i 1966, under det nye navnet Nizjnekamsk. Den er fortsatt et viktig senter for den petrokjemiske industrien.
Stadsholmen
Stadsholmen er det historiske navnet på en øy i sentrum av Stockholm. Sammen med de små øyene Riddarholmen og Helgeandsholmen utgjør den bydelen Gamla stan. Øya måler ca. 0,33 km² og har en strandlinje på om lag 2,2 km.
Navnet «Gamla stan» kan også vise til selve øya; navnet Stadsholmen brukes ikke så ofte i dagligtale.
På Stadsholmen ligger Stockholms slott, den svenske monarkens offisielle residens.
Ånon Stene
Ånon Stene (født 16. september 1944 i Arendal) er en norsk billedkunstner, bosatt på Rykene i Arendal kommune. Han arbeider i hovedsak med akvarell, tegning, olje, acryl, lino og datakunst.
Ånon Stene deltok i årene 1976 og 1994 på Sørlandsutstillingen. I 1977 deltok han i Unge Kunstneres Samfund (UKS), UKS vårutstilling i 1978 og Telemarksutstillingen i 1982. Han har flere separatutstillinger bak seg, blant annet på Det lille galleri i Kristiansand (1986), Galleri Sør (1988) og Stallen i Froland kommune (1992). I september 2014 hadde han en stor retrospektiv utstilling i regi av Arendal kunstforening på Det Lindvedske hus, der bilder fra flere tiår var stilt ut. Et tema som ofte går igjen i kunsten hans er hoder. Et av disse hodebildene var utstilt på Sørlandsutstillingen i 1994.