cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alke (TV-serie)
Alke er en norsk komiserie i to deler som gikk på NRK i 1987. Serien handlet om den vanlige og litt uvanlige norske familien Glomstøl. De er 68-ere, midtveis i livet, har store barn og gamle foreldre. De opplever at deres holdninger og idealer blir satt på prøve.
Melinda Geiger
Melinda Anamaria Geiger (født 26. mars 1987 i Baia Mare, Maramureș, Romania) er en rumensk håndballspiller. Hun spiller på det rumenske klubblaget CS Oltchim Râmnicu Vâlcea og på det rumenske landslaget.
Ralph Mann
Ralph Mann (født 16. juni 1949) er en amerikansk friidrettsutøver.
Han representerte USA under Sommer-OL 1972, hvor han tok sølv på 400 meter hekk.
Svømming under Sommer-OL 1912 – 4 x 100 meter fri stafett damer
4 x 100 meter fri stafett for kvinner under Sommer-OL 1912 fant sted i juli 1912 i Djurgårdsbrunnsviken i Stockholm.
Greinpraktbiller
Greinpraktbiller (Agrilinae) er en gruppe av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).
Utseende
Greinpraktbiller er små til middelsstore (3-17 millimeter), avlange biller, oftest med metalliske farger. Hodet er forholdsvis stort og bredt, antennene ganske korte. Pronotum er kort og bredt, dekkvingene gjerne lange og smale, beina ganske korte.
Levevis
Som det norske navnet skulle tilsi utvikler disse billene seg gjerne i død ved av små dimensjoner - greiner og kvister. I motsetning til mange av de større praktbillene er utviklingstiden ikke svært lang. Noen arter lever i galler. Disse billene ser stort sett ut til å være vertsspesifikke på én vertsplante-art. Mange tropiske arter minerer i blader. De voksne billene finnes oftest på bladverket til vertsplanten, sjeldnere på blomster.
Utbredelse
Gruppen finne i alle verdensdeler der det vokser busker og trær bortsett fra New Zealand.
Systematisk inndeling / norske arter
Inndelingen følger
Else (talkshow)
Else var et norsk talkshow som gikk på TV2 med Else Kåss Furuseth som programleder. Programmet hadde sendetid fra 2013 til 2014, og det ble totalt produsert to sesonger.
Den første episoden ble sett av 424,000 seere. I juni 2014 ble programmet kansellert.
Rhein-Neckar-Kreis
Rhein-Neckar-Kreis er en Landkreis i den tyske delstaten Baden-Württemberg. Kretsen er den mest folkerike i delstaten og den femte mest folkerike i Tyskland. Kretsen ligger i den nordvestlige delen av delstaten i Regierungsbezirk Karlsruhe og tilhører metropolregionen Rhein-Neckar.
Sete i kretsen er Heidelberg, som selv styres som en egen bykrets.
Benterudstranda
Benterudstranda (1-13, 2-8) er ei gate på Benterud på Eikli i Hønefoss.
Ringerike kommune vedtok i april 2018 navnet Benterudbredden, men Tronrud Eiendom, som er utbygger av boligblokkene i gata, påklaget dette navnet. Etter ny behandling ble navnet Benterudstranda vedtatt, i november 2018.
Når boligprosjektet i Benterudstranda er ferdig utbygd vil den bestå av ni blokker med til sammen 198 leiligheter.
Kirkhill
Kirkhill (Skotsk gælisk: Cnoc Mhoire)) er en landsby (village) i regionen Highland i Skottland. Den ligger like vest for Beauly ved bunnen av Beauly Firth på den skotske nordøstkysten. I 2006 ble folketallet estimert til XX innbyggere. Moniack Castle ligger like sør for landsbyen.
Forsamlingslokalet
Forsamlingslokalet er en kulturbygning i Brønnøysund oppført i 1909.
Eierskapet for bygningen ble gjort om til et andelslag i 1990, senere registrert som Selskap med begrenset ansvar i 2008.
Historikk
Bygningen ble i mange år brukt som kinolokale og kalles derfor alternativt Gammelkinoen.
Winthrop Graham
Winthrop Graham (født 17. november 1965) er en jamaicansk friidrettsutøver.
Han representerte Jamaica under Sommer-OL 1992, hvor han tok sølv på 400 meter hekk. Han var også med på laget som tok sølv på 4x400 meter stafett under Sommer-OL 1988.
Claudio Williman
Claudio Antolín Williman González (født 10. oktober 1861 i Montevideo, død 9. februar 1934 samme sted) var en uruguayansk advokat og politiker. Han fungerte som president i Uruguay fra 1. mars 1907 til 1. mars 1911.
William Petzäll
William Nils Erich Petzäll (født 26. august 1988, død 1. september 2012) var en svensk politiker, tidligere medlem av Sverigedemokraterna og leder av Sverigedemokratisk Ungdom. Han ble innvalgt til Riksdagen for Dalarnas län ved valget i 2010, men trakk seg fra Sverigedemokraterna i 2011 og ble partiløs riksdagsrepresentant. Han ble funnet død i en leilighet i Varberg den 1. september 2012.
Petzäll var medlem av kommunestyret i Borås kommune fra 2007 til 2010. I 2006 var Petzäll, da knapt 18 år og en månad gammel, toppnavnet på Sverigedemokraternas kommunestyreliste i Borås. På grunn av flere personstemmer ble det dog Christoffer Hedelin (12,8 prosent mot Petzälls 8,4 prosent) som ble valgt inn på partiets eneste mandat i kommunestyret. Petzäll overtok kommunestyreplassen da Hedelin frasa seg den i 2007. Petzäll ble gjenvalgt som kommunestyremedlem i valget i 2010. Han frasa seg dog plassen kort tid etter valget, med henvisning til vanskelighetene med å kombinere kommunestyresetet med sitt riksdagssete.
Caprella tenuis
Caprella tenuis er en art i slekten Caprella innenfor spøkelseskreps-familien (orden Caprelloidea eller «spøkelsestanglopper») - en type amfipoder. Larvene er planktoniske. De er relativt små, med to store og to små antenner. De lever bare i havet (saltvann).
Taksonomisk plassering
Slektens systematikk er i nyere tid beskrevet og oppdatert i 2003. Artens moderne tilhørighet i Caprella-krepsenes systematikk gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
George Wendt
Han har medvirket i over 160 film- og TV-produksjoner.
Biografi
Wendt ble født i Chicago i Illinois. Han tok en Bachelor i økonomi ved Rockhurst University i Kansas City.
Han startet sin skuespillerkarriere i 1975 som medlem av den Chicago-baserte teatergruppen The Second City. Her møtte han også sin fremtidige kone Bernadette Birkett, som senere skulle gi stemme til Norms kone i serien Cheers.
George Wendt filmdebuterte i 1980 via en liten birolle i drama- og fantasyfilmen Somewhere in Time og hadde samme år en rolle i kortfilmen The Gift of the Magi. Han TV-debuterte samme år i TV-filmen Avery Schreiber Live from the Second City og hadde i 1981 sin første gjesteopptreden i krimserien Par i hjerter. Han hadde etter det gjesteopptredener i kjente komiserier som Forviklingar (1981), Taxi (1981), Alice (1982) og M*A*S*H (1982), før han i 1982 fikk rollen som den godmodige og øldrikkende stamgjesten Norm i situasjonskomedien Cheers. Wendt medvirket i alle dens episoder i de elleve årene den gikk. Parallelt med sin opptreden i Cheers hadde han sentrale biroller i filmer som blant annet grøsseren Dreamscape (1984), krimkomedien Fletch (1985), skrekkomedien House (1986), dramakomedien Gung Ho (1986), dramafilmen Guilty by Suspicion (1991) og den romantiske scifi-komedien Forever Young (1992). I tillegg til dette hadde han i 1991 en sentral rolle i Michael Jacksons berømte musikkvideo «Black or White».
Wendts karriere etter Cheers har vært mer beskjeden. I 1995 gjorde han et mislykket forsøk på å skape sin egen komiserie kalt The George Wendt Show, men serien ble tatt av sendeskjemaet etter en episode. Han har videre hatt flere gjesteopptredener i den kortlivede serien Madigan Men. I perioden 2001–2002 hadde han rollen som Mike Shelby i ungdomsserien Sabrina, the Teenage Witch, og i perioden 1986–2003 hadde han ti opptredener i den humoristiske variteserien Saturday Night Live. Han har videre hatt gjesteopptredener i kjente komiserier som Wings (1990, der han opptrådte som karakteren Norm fra Cheers), The Simpsons (1994), Seinfeld, Spin City (1996), Frasier (2002, også her som Norm), Family Guy (2007) og den britiske The Green Green Grass (2007). I 1995 hadde han en sentral rolle i Columbo-episoden Strange Bedfellows.
I tiden etter Cheers har han også hatt biroller i filmkomedier som blant annet Man of the House (1995), Space Truckers (1996), Spiceworld - The Movie (1997), Outside Providence (1999), The Prime Gig (2000), Kids in America (2005) og The Climb (2019).
Wendt har også deltatt i teateroppsetninger, blant annet på Broadway hvor han i 2008 spilte i en oppsetning av Hairspray. I 2007 spilte han i en oppsetning av 12 angry men i Dallas.
Priser og nominasjoner
Wendt ble Emmy-nominert seks ganger for sin rolle i Cheers.
Privatliv
George har siden 1978 vært gift med skuespillerinnen Bernadette Birkett.
Caprella tasmaniensis
Caprella tasmaniensis er en art i slekten Caprella innenfor spøkelseskreps-familien (orden Caprelloidea eller «spøkelsestanglopper») - en type amfipoder. Larvene er planktoniske. De er relativt små, med to store og to små antenner. De lever bare i havet (saltvann).
Arten lever i farvann ved Australia.
Taksonomisk plassering
Slektens systematikk er i nyere tid beskrevet og oppdatert i 2003. Artens moderne tilhørighet i Caprella-krepsenes systematikk gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Hadi Soua’an Al-Somaily
Hadi Soua'an Al-Somaily (født 30. september 1976) er en saudiarabisk friidrettsutøver.
Han representerte Saudi-Arabia under Sommer-OL 2000, hvor han tok sølv på 400 meter hekk.
Eksterne lenker
Hadi Soua&
Avisåret 1914
Avisåret 1914 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1914.
Aleksandr Zjirov (russisk fotballspiller, født 1991)
Aleksandr Zjirov (født 24. januar 1991) er en russisk fotballspiller som spiller for den tyske klubben SV Sandhausen.
Kypros under VM i friidrett 2023
Kypros deltok under VM i friidrett 2023 (utendørs) fra 19. til 27. august 2023 i Budapest i Ungarn.
Resultater
Kypros var påmeldt med 6 utøvere.
It’s the Most Wonderful Time of the Year
«It's the Most Wonderful Time of the Year» er en sang skrevet av Edward Pola og George Wyle som ble spilt inn og gitt ut på albumet The Andy Williams Christmas Album med Andy Williams i 1963.
Wenche Myhre spilte sangen på sin turné Wenches jul. På norsk ble sangen kalt «Den er her, deiligste tiden hvert år».
Jenifer Benítez
Jenifer Benítez (født 18. oktober 1988) er en spansk stuper som spesialiserer seg i springbrett 3 meter. Hun representerte Spania under Sommer-OL 2008 i Beijing, og deltok også for Spania i Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i den innledende runden.
Evanton
Evanton (skotsk gælisk: Baile Eòghainn) er en landsby (village) i regionen Highland i Skottland. Ved folketellingen i 2001 hadde Evanton 1 105 innbyggere. I 2006 ble folketallet estimert til 1 120 innbyggere. Evanton ligger på nordøstkysten av Skottland, ved Cromarty Firth som er en sidearm til Moray Firth. Landsbyen ligger mellom Alness 6,5 km mot nordøst og Dingwall 10 km sørvest. Nærmeste store by er Inverness 24 km sør for Evanton.
Landsbyen ble grunnlagt på begynnelsen av 1800-tallet. Royal Air Force hadde en flybase nær Evanton fra 1922 til 70-tallet.
Sandnes og Bjørnevatn skole
Sandnes og Bjørnevatn skole er en norsk offentlig grunnskole i Sør-Varanger kommune, lengst øst i Troms og Finnmark fylke. Skolen ble innviet i 2019, samtidig som de nærliggende Sandnes skole og Bjørnevatn skole ble lagt ned.
Carlos Fischer
Carlos Lorenzo Fischer Brusoni (født 1903 i Fray Bentos, død 7. august 1969) var en uruguayansk politiker. Han fungerte som president i Uruguay fra 1. mars 1958 til 1. mars 1959.
NM i vektløfting 2021
Norgesmesterskapet i vektløfting 2021 ble arrangert i Spydeberg 16. – 17. oktober. Arrangør var Spydeberg Atletene. Kongepokalene ble vunnet av Kim Eirik Tollefsen og Ine Andersson.
64 kg
Ine Andersson, Tambarskjelvar IL vant kongepokalen for kvinner.
+109 kg
Kim Eirik Tollefsen, Tønsberg-Kam vant kongepokalen for menn.
Farlig kurs
Farlig kurs er en svensk TV-serie for ungdom fra 1965 i regi av Lasse Sarri og med manus av norske Finn Havrevold. I rollene ses blant andre Jan Tiselius, Claes Thelander og Berta Hall.
Serien ble vist på NRK TV i 1967.
Høverelva
Høverelva starter fra Høversjøen i Hurdal kommune i Viken, akkurat på fylkesgrensa mot Innlandet, og renner gjennom en bratt elvedal ned til Flaen i Hurdal. Her fortsetter den over elvesletta hvor den møter Steinsjøelva like ved Hurdal Skisenter. Herfra og ned til munningen i Hurdalssjøen kalles elva Hurdalselva. Som alle tilførselselver til Hurdalssjøen ble også Høverelva vernet i Verneplan III for vassdrag, 1986.
Nibetunnelen
Nibetunnelen er en 113 meter lang tunnel på Fylkesvei 523 i Strand kommune i Rogaland. Frem til Ryfylketunnelen åpnet i 2019, var den en del av riksvei 13.
Norwid: Gromy i Pyłki
Norwid: Gromy i Pyłki er et musikkalbum med De Press, utgitt den 19. november 2010.
Liahammartunnelen
Liahammartunnelen er en veitunnel på fylkesvei 4630 i Sandnes i Rogaland. Tunnelen er 257 meter lang.
Arantxa Chávez
Arantxa Chávez (født 30. januar 1991) er en meksikansk stuper som spesialiserer seg i springbrett 3 meter. Hun representerte Mexico under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i den innledende runden.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble hun nummer 27 på 3 meter.
Bølertjern
Bølertjern er en innsjø 214 meter over havet like vest for Himdalen sør i Lillestrøm kommune. Vannet får tilsig fra flere tjern, blant andre Langtjernet og Lintjernet i nordvest. Vannet har utløp i sørvest, fra en arm som også kalles Lintjernet. Her renner Kvernhusbekken forbi Bøler mølle og videre vestover gjennom ravinelandskap til den munner ut i Teigsåa, på grensa mellom Lillestrøm og Indre Østfold kommuner.
Vannet ligger i et område som er noe utsatt for forsuringsskade ved sur nedbør. Vannet blir derfor kalket.
I Lintjernet er det påvist en angivelig sjelden øyenstikkerart, nordisk blåvannymfe (Coenagrion johanssoni).
Det var en gang en gutt som het Edvard
Det var en gang en gutt som het Edvard er en norsk miniserie om kunstneren Edvard Munch som gutt og hans oppvekst. Serien ble laget av NRK Barne- og Ungdomsavdelingen med utgangspunkt i Edvard Munchs brev og dagbøker fra barndommen.
Handling
Fortellingen er ingen vanlig fortelling, men tablåer fra en barndom. TV-seerne får se mange bilder og tegninger Edvard laget lenge før han ble en berømt kunstner. Han var 16 år da han endelig tok beslutningen om at han ville bli kunstner og der stanser fortellingen. TV-seerne besøker steder hvor Edvard oppholdt seg som gutt: stua i Fossveien 7, Løten (hvor han fødtes), Gardermoen og ikke minst Nordmarka.
Caprella cornigera
Caprella cornigera, eller synonymt Hircella cornigera, er en art i slekten Caprella innenfor spøkelseskreps-familien (orden Caprelloidea eller «spøkelsestanglopper») - en type amfipoder. Larvene er planktoniske. De er relativt små, med to store og to små antenner. De lever bare i havet (saltvann).
Arten lever i farvann ved Australia.
Taksonomisk plassering
Slektens systematikk er i nyere tid beskrevet og oppdatert i 2003. Artens moderne tilhørighet i Caprella-krepsenes systematikk gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
New York City FC
New York City Football Club er en amerikansk profesjonell fotballklubb basert i New York City som konkurrerer i Major League Soccer (MLS). NYCFC begynte å spille i 2015, som et ekspansjonslag i ligaen. Klubben er den første MLS-franchisen som er basert i byen, og den andre franchisen i New York-hovedstadsområdet etter New York Red Bulls, basert i Harrison, New Jersey.
Laget eies av FC Football Group (80%) og Yankee Global Enterprises (20%).
Stadion
Laget spiller for tiden på Yankee Stadium Før det offisielle laget ble annonsert, ble planer presentert av MLS for å bygge et fotballstadion i Flushing Meadows-Corona Park i Queens. Men på grunn av motstand mot å bygge et stadion på parkland, så vel som innvendinger fra New York Mets, som spiller i nærheten, mistet nettstedet favoriseringen da det nye laget ble annonsert. Laget kom opp med et alternativt forslag om å bygge stadion i Bronx ved siden av Yankee Stadium for å bli ferdigstilt i 2018. Den 21. april 2014 bekreftet klubben at de ville spille sine første sesonghjemsspill på Yankee Stadium, og at planene for et fremtidig stadion var i gang.
Historie
MLS hadde en interesse i å sette et andre lag i New York-området allerede i 2006, da MetroStars eksklusive territoriale rettigheter vendte tilbake til ligaen som en betingelse for klubbens salg til Red Bull GmbH. I det følgende året hadde ligaen holdt samtaler med flere grupper, inkludert New York Mets eier Fred Wilpon og hans familie, om å eie den andre New York-klubben. Wilpons interessen for MLS ble etter hvert sviktet etter familiens tap i Madoff-investeringskandalen, men ligaen fortsatte å lete etter investorer.
I 2010 annonserte MLS-kommisjonær Don Garber offisielt at ligaen har til hensikt å gjøre sin 20. franchise til et andre lag i New York-området. På den tiden håpet ligaen håpet å få det nye laget til å starte operasjoner innen 2013. Garber holdt også diskusjoner med eierne av den omstartede New York Cosmos, men de slo seg på ligaens ekspansjonsavgift og enhetsstruktur og bestemte seg for ikke å søke om inntrengning, i stedet for å bli med i den andre tierne i Nord-American Soccer League. Garber hadde tidligere dyrket interesse for å kjøpe investeringer fra en stor europeisk fotballklubb for å være eiere av en fremtidig franchise, og i desember 2008 annonserte han et bud på et Miami-ekspansjonshold ledet av FC Barcelona som skulle begynne lek i 2010 hvis det ble akseptert, selv om budet til slutt falt gjennom (Garber diskuterte også kort Barcelona som investerer i en franchise i New York før han flyttet fokuset til Miami.
Radiofjeldet
Radiofjeldet er et kvarter i Nuuk, Grønlands hovedstad. Radiofjeldet ble oppført som boligområde i lyntempo av danske håndværkere på 1960-1970-tallet. Flere av bygningene ble senere dømt saneringsmodne. Et av kjennetegnene for Radiofjeldet er den hvite fasadebekledenningen og de røde rekkverkene, som er bevart i renoveringen av rekkehusenes ytre bekledning.
Andrej Mostovoj
Andrej Mostovoj (født 5. november 1997) er en russisk fotballspiller som spiller for FK Zenit St. Petersburg.
Sara Grahn
Sara Grahn (født 25. september 1988 i Viby) er en svensk ishockeyspiller som spiller som målvakt for Brynäs IF. Hun deltok i de olympiske vinterleker i 2010 i Vancouver og 2014 i Sotsji.
Ada Moldovan
Adriana Emilia Moldovan (født 15. november 1983) er en rumensk håndballspiller. Hun spiller for det rumenske klubblaget HC Dunărea Brăila og for det rumenske landslaget. Hun deltok for Romania i OL i Beijing i 2008.
Tawfiiq Islamsk Senter
Tawfiiq Islamsk senter er Norges største enkeltstående moské. Den ble grunnlagt av norsksomaliere og ligger i Åkebergveien 40 i Oslo.
Valentina Wallner
Valentina Wallner (født 30. mars 1990 i Trångsund) er en svensk ishockeyspiller som spiller som målvakt for MoDo Hockey. Hun deltok i de olympiske vinterleker i 2010 i Vancouver og 2014 i Sotsji.
Benjamin Kiplagat
Benjamin Kiplagat (født 4. mars 1989) er en ugandisk mellomdistanseløper og hinderløper. Han løper fortrinnsvis 3000 meter hinder, der han har en personlig rekord på 8.03,81.
Under junior-VM i friidrett 2008 i polske Bydgoszcz ble han nummer 2 med tiden 8.19,24. I 2012 ble han nummer 3 under det afrikanske mesterskapet i Porto-Novo, mens han under Sommer-OL samme år kom til finalen, men ble nummer 14 der.
30. serierunde i OBOS-ligaen 2022
Alle kampene i '''30. serierunde i OBOS-ligaen 2022''' ble spilt lørdag 29. oktober.
DRTV
DRTV er en dansk videostrømmetjeneste som er utviklet og eid av den danske allmennkringkasteren DR. Tilsvarende norske NRK TV tilbyr DRTV arkivinnhold, nyheter og tv-programmer fra DRs tv-kanaler. Innholdet kan strømmes på smarttelefoner, nettbrett, datamaskiner og fjernsyn. Tjenesten ble lansert i 2010 under navnet DR Nu, men ble relansert 2. juni 2014 som DRTV. Den ble tilgjengelig som mobilapplikasjon til mobiler, nettbrett og smart-tv-er. 30. oktober 2015 ble tjenesten tilgjengelig som egen applikasjon på Apple TV, og 30. november 2015 på Playstation 3 og Playstation 4.
Bakgrunn
DR begynte å legge ut enkelte fjernsyns- og radioprogrammer på internett allerede i 1996, og fikk et bredere nett-tv-tilbud i 2006. Den første fullstendige strømmetjenesten ble lansert i 2010 under navnet DR Nu. Tjenesten gjorde det mulig å se DRs tv-kanaler direkte og var en videotorgtjeneste som tilbød tidligere programmer via DRs hjemmeside. Tjenesten ble fra mars 2012 også tilgjengelig på iOS- og Android-enheter etter at DR udviklet en HTML5-utgave av tjenesten.
Cy Bocycie Swinty Ojce
Cy Bocycie Swinty Ojce er en EP med De Press, utgitt i 2002.
Parc fermé
I Formel 1
I Formel 1 sier reglementet at bilene må plasseres i parc fermé innen tre og en halv time etter avsluttet kvalifisering til fem timer forut for starten av oppvarmingsrunden før løpet. Biler innenfor området skal ikke røres av noen med mindre de har uttrykkelig tillatelse fra FIAs representanter. Bilene befinner seg imidlertid under «parc fermé-betingelser» betydelig lengre, fra de første gang kjører ut fra pit under kvalifiseringen til starten av oppvarmingsrunden før løpet. Under disse betingelsene er det ikke tillatt for teamene å arbeide med bilene, bortsett fra mindre arbeider som å bytte dekk, fylle drivstoff, lufte bremser og gjøre små justeringer på frontvingen. Brudd på disse reglene betyr vanligvis at bilen må starte løpet fra pit lane, i praksis bak resten av feltet. Det eneste unntaket fra regelen er ved endringer i værforholdene, for eksempel en tørr kvalifisering etterfulgt av et løp i regn. I slike tilfeller vil FIAs løpsledelse, av hensyn til førernes sikkerhet, gi teamene tillatelse til å gjøre passende endringer i oppsettet på bilen.
Flekkivi
Flekkivi (Apteryx haastii) eller stor flekkivi er den største av strutsefuglene i kivifamilien. Arten er endemisk for den nordlige halvdelen av Sørøya på New Zealand.
Biologi
Flekkivien er den største kiviarten. Hannen blir omkring 45 cm og veier typisk 1,2–2,6 kg. Hunnen blir omkring 50 cm og veier typisk 1,5–3,3 kg. Den har små øyne, så den kan ikke se så godt. Fargen er grå eller lysebrun.
Flekkivipar forsvarer er veldig aggressive og forsvarer territoriet sitt godt. Territoriene kan være på opptil 25 hektar. Reirene bygges inne i huler. Hekkesesongen begynner i juni og slutter i mars. Hunnen legger ett egg. Hannen ruger ut dette mens hunnen vokter reiret.
Føden består av biller, sikader, sirisser, fluer, wetaer, edderkopper, larver og ulike typer snegler. Den spiser også bær og frø.
Flekkivien lever på nordvestsiden av Sørøya på New Zealand.
Inndeling
Inndelingen av kivifamilien følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008).
Eastern Nazarene College
Eastern Nazarene College (ENC) er et privat, kristent universitet i Quincy i delstaten Massachusetts, USA. Det ble opprettet i 1900.
Ved universitetet var det 1 130 studenter i 2008. Studiene gis opp til mastergradsnivå.
Nord-Makedonia under VM i friidrett 2023
Nord-Makedonia deltok under VM i friidrett 2023 (utendørs) fra 19. til 27. august 2023 i Budapest i Ungarn.
Resultater
Nord-Makedonia var påmeldt med 1 utøver.
Latvia under VM i friidrett 2023
Resultater
Latvia var påmeldt med 9 utøvere.
Hossein Shahabi
Hossein Shahabi (persisk: حسین شهابی; født 1967 i Tabriz i Iran, død 22. januar 2023 i Karaj) var en iransk filmregissør, manusforfatter og filmprodusent.
Avisåret 1963
Avisåret 1963 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1963.
Maksim Mukhin
Maksim Mukhin (født 4. november 2001) er en russisk fotballspiller som spiller for PFK CSKA Moskva.
Sofia Engström
Sofia Engström (født 3. juli 1988 i Sura) er en svensk ishockeyspiller som spiller i forsvar på Leksands IF. Hun deltok for hjemlandet i de olympiske leker i Sotsji i 2014.
Rulleiskrem
Rulleiskrem er en dessert laget ved å helle melk, fløte og sukker på en kjøleplate, og som deretter blandes sammen med frukt eller andre ingredienser. Blandingen knas til et tynt, luftig, og godt blandet lag mot en kjøleplate som er ned mot -30°C ved hjelp av en spatel, og skufles deretter sammen til en eller flere isruller når det har fryst. Isrullene plasseres så ofte i vertikalt i et beger og toppes med eventuelle dekorasjoner før den spises med skje.
Historie
Rulleiskrem er antatt å ha oppstått som en gatetrend i Thailand rundt 2009, og spredde seg til nabolandene rundt 2012 og videre til USA rundt 2015. Videoer hvor kunder filmet tilberedningen gikk viralt på internett på denne tiden.
Caprella uniforma
Caprella uniforma er en art i slekten Caprella innenfor spøkelseskreps-familien (orden Caprelloidea eller «spøkelsestanglopper») - en type amfipoder. Larvene er planktoniske. De er relativt små, med to store og to små antenner. De lever bare i havet (saltvann).
Taksonomisk plassering
Slektens systematikk er i nyere tid beskrevet og oppdatert i 2003. Artens moderne tilhørighet i Caprella-krepsenes systematikk gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Mads Sande
Mads Berg Sande (født 22. mars 1998) er en norsk fotballspiller som spiller for FK Haugesund. Han er klar for fra den 8. januar 2024.
Ankom fra Nest-Sotra/Øygarden som en kreativ midtbanespiller foran 2020 sesongen. Han har stort sett kommet inn fra benken i sin tid i klubben, og ble utlånt til Sandnes Ulf fra sommeren 2020
Vannkraft i Norge
Vannkraft i Norge spiller en stor rolle for landets innenlandske elektriske energiforsyning, noe det har gjort i rundt 100 år. På grunn av landets topografi og store nedbørsmengder var utbygging av vannkraft spesielt gunstig, og ga store mengder billig energi. Dette var en forutsetning for industrialiseringen i Norge på begynnelsen av 1900-tallet, da noen av verdens største vannkraftverker ble bygget i landet for etablering av kjemisk industri. Norge er blant de få land i verden der nesten all elektrisk energiproduksjon kommer fra denne fornybare ressursen.
Vannkraft var i omfattende bruk i Norge allerede på 1200-tallet, for å drive kverner. På 1500-tallet ble oppgangssagen tatt i bruk i forbindelse med plankeproduksjon. Ut på 1800-tallet ble deler av industribedriftene drevet med vannturbiner, der energien ble overført via reimer og akslinger. Vannkraft og elektrisitetsproduksjon fikk stor betydning for den generelle velferdsøkningen utover på 1900-tallet; blant annet ble elektrisitet sett på som et gode som hele befolkningen måtte få tilgang til. Store programmer for utbygging av vannkraft og overføringsnettet ble derfor satt i gang i 1930-årene. I etterkrigstiden skjedde en utstrakt utbygging av vannkraft både for å skape økonomisk vekst og for å forbedre folks levestandard. Denne epoken med storstilt kraftutbygging varte helt opp til 1990-årene. På denne tiden skjedde også en liberalisering av måten elektrisk energi omsettes på. Allikevel er den største delen av vannkraftverkene i Norge eid av staten, fylkene og kommunene. Elektrisk oppvarming av bygninger har blitt det vanligste i Norge, noe som blant annet har sammenheng med lav energipris. På grunn av denne avhengigheten av elektrisitet har landet fra tidlig av bygget store reguleringsmagasiner. Mange av disse kan samle opp vann over flere år til bruk i såkalte tørrår, det vil si år med liten nedbør.
I Norge var det i 2012 registrert 1 393 vannkraftverk, av disse er 36 verk over 200 MW. De ti største vannkraftverkene står for rundt 25 % av produksjonskapasiteten. Vannkraftproduksjon i de norske kraftverkene var ved inngangen til 2012 beregnet til 130 TWh. Dette er beregnet på grunnlag av installert kapasitet og et forventet årlig tilsig i et år med normal nedbør. Den maksimale magasinkapasiteten i alle norske reguleringsmagasiner er tilsammen 85 TWh. Fra 1990 til 2011 har variasjonen mellom laveste og høyeste produksjon per år vært på rundt 60 TWh. Rundt 96–99 % av all elektrisk energi i Norge blir produsert i vannkraftverk.
Vannkraftutbygging har også en del miljøpåvirkninger, selv om det er i kategorien fornybar energi. Vannkraft påvirker miljøet i og rundt vassdrag, spesielt fiskeressurser, men også mikroorganisk liv. Andre ulemper er forringelse av landskap og opplevelsesverdier.
Historisk utvikling
Vannkraft antas å ha vært i utbredt bruk siden 1200-tallet i Norge, først og fremst til kverner, men senere også for bruk i møller og sagbruk. Denne energikilden ble ytterligere utnyttet rundt 1500-tallet, da oppgangssagene revolusjonerte trelasthandelen, noe som førte til at tømmer ble en viktig eksportnæring fra Norge. Flere byer og vokste frem takket være denne eksporten.
Den tidlige industrielle utviklingen i Norge på 1800-tallet var blant annet basert på vannkraft. Denne oppblomstringen av industri i Norge var del av den andre industrielle revolusjon som også fant sted i mange andre land samtidig, etter at den første industrielle revolusjon hadde funnet sted i Storbritannia flere tiår tidligere.
Vannkraft i tidligere tider
Før elektrisiteten ble vannkraften i Norge benyttet mekanisk på stedet. Vannkraft ble tidlig utnyttet til kverning av korn, i en liten bekkekvern eller i en større vannmølle. En tror at slike vanndrevne maleverk ble tatt i bruk i Norge på 1200-tallet. På 1500-tallet revolusjonerte oppgangssagene trelasthandelen i Norge. Oppgangssaga, også kalt vassag, utnyttet vannkraft til å drive et sagblad for skjæring av tømmer til plank. Rundt 1750 var det rundt 30 000 bekkekverner i Norge. På denne tiden ble vannhjul brukt til mekanisk drift av kjerrater og sagbruk, hammer- og stampeverk, knusere, blåsebelger, lensepumper og løfteinnretninger ved jernverkene og i gruvene. Byer som Moss og Sarpsborg vokste på en kombinasjon av skog, vannkraft og havn. På 1800-tallet overtok vanndrevne sirkelsager.
Den tidlige industrielle utviklingen i Norge var blant annet basert på vannkraft. Enkle vannturbiner ble satt opp i forbindelse med fabrikker på første halvdel av 1800-tallet, der overføringen av energien skjedde via akslinger og reimer. Disse fabrikkene brukte vannkraften til å drive sag, veve- og spinnemaskiner, verktøymaskiner, samt flere andre innretninger som ble funnet opp på denne tiden. Eksempler på tidlige virksomhetene er de som vokste opp langs Tista i Halden og Akerselva i Christiania, med fabrikker som Saugbrugsforeningen i Halden, og i Christiania Nydalens Compagnie, Lilleborg og Hjula Væverier, alle disse etablert rundt midten av 1800-tallet.
De første vannkraftverkene i moderne tid
Norges aller første vannkraftverk ble satt i drift i 1882, samme høst som kraftverket i Pearl Street i New York ble etablert av Thomas Edison, og ble bygget av Senjens Nikkelverk i Hamn på Senja. Anlegget var på 6,5 kW og energien ble kun brukt til belysning. Kraftverket i Hamn var et av de første i Europa, og noen kilder hevder at dette var det første vannkraftverket i Europa og muligens i verden.
Et annet tidlig vannkraftverk var det som fabrikken til O.A. Devolds Sønner etablert i Langevåg. Dette var opprinnelig rent mekanisk, men i 1883 ble et vannkraftverk satte igang slik at fabrikken fikk elektrisk lys.
Norges første elektrisitetsverk, altså selskap som distribuerte elektrisitet til abonnenter, var Lugstols Brug i Skien som fra 1. oktober 1885 leverte strøm til 120 glødelamper. Her ble det benyttet en vanndrevet generator for likestrøm med en spenning på 100 V. I 1891 fikk Hammerfest elektrisk gatebelysning fra et lite vannkraftverk med 65 hestekrefter. Dette var det første offentlig elektrisitetsverk i Norge, med blant annet gatebelysning.
På slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet var det flere initiativ for utbygging av vannkraftverker. Vansker med å overføre kraft over lange avstander gjorde at industrien måtte legges tett ved kraftverket eller at små kraftverk ble satt opp nær forbrukerne. I Christiania (Oslo) satte Christiania Elektricitetsværk Hammeren kraftstasjon i drift fra 1900, og denne regnes for å være Norges eldste kraftverk i drift. For øvrig hadde Christiania Elektricitetsværk fra før et dampkraftverk (oppstart i 1892), noe som også flere andre byer fikk etablert fra 1890-årene og utover.
Elektrisiteten ble i begynnelsen nesten bare brukt til belysning, men utover 1890-årene også til små elektromotorer. Nedenfor viser tabellen de første vannkraftverke som ble etablert i Norge for alminnelig forbruk.
De første store vannkraftutbygginger
Borregaard bygget tidlig store kraftverker i Sarpefossen i Glomma: Borregaard kraftverk bygget i 1898 og Hafslund kraftverk bygget i 1899. Begge disse ble utvidet flere ganger. Opprinnelig var installasjonen i Borregaard kraftverk 1200 hk og i Hafslund kraftverk 6 turbiner a 1200 hk. Ialt 7200 hk. .
Selv om disse industriene var store og betydde mye for lokalsamfunnene var Norges desistert største industrietablering og vannkraftutbygging på 1900-tallet allikevel Norsk Hydros prosjekter. Fysikkprofessoren Kristian Birkeland (1867–1917) hadde, med finansiering fra Sam Eyde (1866–1940), utviklet en prosess for utvinnelse av nitrogen fra luft for å lage kalksalpeter til bruk som kunstgjødsel. For å skaffe energi ble først Svelgfoss kraftverk ved Notodden bygget ut og en fabrikk etablert like ved. Noe senere ble Rjukanfossen utbygget med Vemork kraftstasjon, og lenger ned i dalen ble tettstedet Rjukan etablert med fabrikker og bebyggelse. Kraftverket hadde en installert ytelse på 200 000 hestekrefter (eller 147 MW) og var blant verdens største i 1911. Senere ble Såheim kraftverk i Rjukan sentrum satt i drift i 1916. Dette var omtrent like stort som Vemork kraftstasjon. Utbyggingen her ble ledet av ingeniøren Sigurd Kloumann (1879–1953) som bare var 26 år da han fikk dette ansvaret.
Det store gjennombruddet for overføring av elektrisk energi over store avstander kom med Den internasjonale elektrotekniske utstillingen i 1891. Via en kraftledning på 175 km ble trefaset vekselstrøm overført fra en kraftstasjon. Dette var en usedvanlig lang overføring på denne tiden.
I forbindelse med overføringen av elektrisk kraft fra Tafjord kraftverk til Ålesund, og andre steder på Sundmøre, ble uvanlig høyt spenningsnivå tatt i bruk i 1920-årene. Kraftledningen her benyttet en spenning 110 000 volt. Terrenget i høyfjellet med rasfare og sterk vind ga også utfordringer. Senere ble overføring av elektrisk energi stadig mer effektiv med utvikling av høyere spenningsnivåer. Dermed var det ikke lenger nødvendig å legge industribedrifter nær vannfallene, på avsidesliggende steder som Notodden og Rjukan, med store transportkostnader for ferdigvarene.
Fossespekulasjonene
Norske elver er ofte eid av privatpersoner. Den som eier grunnen ved elvebreddene eier også en tilsvarende stor del av elven. Dette i motsetning til resten av Europa der de farbare elvene fra gammelt av var fellesskapets eiendom. Privat eiendomsrett til en elv vil også bety at den kan selges som annen fast eiendom.
Johanna Olofsson
Johanna Olofsson (født 13. juli 1991) er en svensk ishockeyspiller som spiller forsvar for MoDo Hockey. Hun deltok for hjemlandet i de olympiske vinterleker i 2014 i Sotsji, hvor laget ble nummer 4.
Vannkraft i Norge
Fossespekulasjonene
I tiden fra rundt 1890 til 1914 var tiden for de store fossespekulasjonene. Spekulanter som ikke hadde til hensikt å bygge ut kraftverker, kunne kjøpe vannfall for senere å selge disse med stor fortjeneste til en reel vannkraftutbygger. Dette kunne skje i flere ledd. Spekulasjon i oppkjøp av fallrettigheter kunne føre til begrenset produktiv utnyttelse.
I mars 1906 stod det i Verdens Gang (ikke det samme som dagens VG) et stort oppslag om en påstått utenlandsk konspirasjon for å kjøpe all tilgjengelig norsk vannkraft for spekulasjon. Det ble påstått at agenter for utenlandske kapitalinteresser streifer rundt i landet for å kjøpe vannfallrettigheter. Imidlertid ført alle sporene til samme sted, nemlig en krets av svenske finans- og industriinteresser, i tillegg til Sam Eyde og Wallenberg.
Stortingsrepresentant Gunnar Knudsen foreslo i Stortinget i 1892 at staten skulle kjøpe vannfallrettigheter. Knutsen argumenterte med at vitenskapen på dette tidspunkt med sikkerhet kunne fastslå at elektrisitet ville kunne brukes til industri, jernbane, belysning og fremstilling av metaller. Kull var på denne tiden energikilde for til slike formål og måtte importeres, om da landet isteden kunne utnytte egne kraftkilder ville dette være av stor samfunnsøkonomisk betydning. Statlig oppkjøp av fallrettigheter skulle også forhindre spekulasjon.
I debatten ble det drøftet å bygge opp lokal småindustri basert på vannkraft, eller om en skulle la store kapitalinteresser, da mest sannsynlig utenlandske, etablere vannkraftverker og industri. Oppkjøp av vannkraft for fremtidig elektrifisering av jernbanen var det politisk enighet om.
Konsesjonslovene
På begynnelsen av 1900-tallet ble utnyttelsen av vassdragene, konsesjon og industrietablering diskutert i Stortinget. Det som lå bak den debatten var synet på store utenlandske aksjeselskaper, og hvordan arbeidsforholdene på industristedene ville komme til å bli. Politikeren Lars Olsen Sæbø viste til Odda og andre steder som han mente var «rygende helveder». Noen argumenterte med at de utenlandske selskapene var så store at de kunne monopolisere vannkraften og gjøre det vanskelig for tradisjonell industri å få nødvendig tilgang til billig elektrisitet.
Vassdragsreguleringsloven av 1917 ga staten rett til å foreta vassdragsreguleringer, og bare med særskilte unntak tillate andre denne rett. I debatten stod forholdet mellom eiendomsrett på den ene siden og allmenne interesser på den andre. En kraftutbygging med store reguleringer av et vassdrag ville berøre mange interesser og få store ringvirkninger, så store at eiendomsretten til vassdraget måtte vike. Samfunnsmessige hensyn talte for at staten best kunne ta hensyn til helheten i slike kraftutbygginger. Selv om dette var kontroversielt, mente de fleste, uansett politisk ståsted, at staten burde ha mulighet til å overordnet styring.
Elektrisitetsforsyningskommisjonen av 1919
Stortinget satte ned en kommisjon som skulle utrede «spørsmålet om grundlinjer for landets elektricitetsforsyning», og som skulle bestå av fagekspertise, representere både landsdeler, næringsgrupper og forbruksgrupper. En plan for bygging av kraftverker og hovedledningsnett skulle utredes. Kommisjonen ble ledet av professor ved NTH Olav Heggstad (1857–1954) og ble kjent som Elektrisitetsforsyningskommisjonen av 1919.
Et forslag fra kommisjon var såkalt samkjøring av kraftverkene. På denne tiden var en stor del av elektrisitetsverkene autonome enheter, dette til tross for at sammenkobling av flere verk vil gi fordeler. Lovforslaget ga forslag til lover som ikke bare regulerer slikt samarbeid, men også pålegge plikt til samkjøring. Dette forslaget skapte sterke negative reaksjoner blant distriktskommunene fordi en mente at samarbeid ville utvikles naturlig der dette ville gi fordeler. Dessuten mente de at en slik lov ville gi staten «fullstendig enevoldsherredømme».
Staten som vannkraftutbygger i mellomkrigstiden
Med de store vannfallene staten fikk kontroll over, begynte diskusjoner om staten også skulle drive industribedrifter. Dette var det liten oppslutning om, men at staten kunne selge kraft til industriforetak så en på som mer nærliggende.
Det ble ikke noe stort omfang av statlig kraftutbygging i mellomkrigstiden. Staten sammen med Kristiania kommune bygget Solbergfoss kraftverk (første byggetrinn 1917–1924), Nore kraftverk (bygget i årene 1919–1928) og Glomfjord kraftverk som staten hadde overtatt i 1918 (og ble ferdig i 1920). I tillegg ble Hakavik kraftverk (vedtatt 1916 og ferdig i 1922) bygget av staten for jernbanedrift.
Utbyggingen for å forsyne byer og industri ble foretatt på Østlandet utover i mellomkrigstiden. Her ble industri, tettsteder, og byer koblet sammen med lange kraftlinjer med høy spenning. En egen organisasjon for dette samarbeidet ble opprettet som fikk navnet Foreningen Samkjøringen. En rekke store kraftstasjoner som Nore I, Nore II, Solbergfoss, Kykkelsrud, Rånåsfoss og Mår ble tilknyttet og gikk i samkjøring. Koordineringen av kraftnettet skjedde på driftsentralen på Smestad i Oslo. Selv fjerne kraftstasjoner i Gudbrandsdalen som Eidefossen og Tessa var koblet sammen. Med dette kunne energi overføres fra kraftverker der nedbøren hadde vært større og magasinene var blitt velfylte.
Utvikling av turbinene til Solbergfoss kraftverk
Byggingen av Solbergfoss kraftverk fikk stor betydning for utviklingen av en norsk turbinindustri. Byggekomiteen kontaktet professor Gudmund Sundby (1878–1973) ved NTH for å få hjelp til å utforme anbudskonkurransen for turbinene. Sundby mente at byggekomiteens utkast til anbudspapirer ikke var konkret nok når det gjaldt turbinenes virkningsgrad. Han foreslo at verkstedene som ville være med på anbudskonkurransen skulle levere modeller av turbinene. Dette ble gjort, og dermed kunne disse testes på det nyopprettede vannkraftlaboratoriet for å få konstatert hvor høy virkningsgraden var.
Sundby testet tolv turbinmodeller fra de norske leverandørene Myren og Kværner. Disse var nedskalert nøyaktig i forholdet 1:5. Etter mange tester viste det seg at turbinene fra Kværner hadde en virkningsgraden som kom opp i 94,6 %. I en populærfremstilling om NTH noen år senere ble det påstått at dette til da var den høyeste virkningsgrad som var målt på en vannturbin noe sted i verden.
Fanny Bouvet
Fanny Bouvet (født 15. februar 1994) er en fransk stuper som spesialiserer seg i springbrett 3 meter. Hun representerte Frankrike under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i den innledende runden.
Vannkraft i Norge
Utvikling av turbinene til Solbergfoss kraftverk
Historikeren Gunnar Norheim mener at leveransen og utviklingen av turbinene til Solbergfoss kraftverk gjorde at turbinproduksjon i Norge ble en vitenskapsbasert industri i verdensklasse.
Andre verdenskrig og kraftutbygging
Okkupasjonsmakten under andre verdenskrig hadde store planer for vannkraftutbygging i Norge, og dette ansvaret ble lagt til en egen energiavdeling under Reichskommissariatet. Planene gikk ut på storstilt vannkraftutbygging og kraftoverføring til Tyskland. Prosjektet ville bare være interessant om store effektmengder kunne overføres, og i det såkalte Arbeidsgemeinschaft bestående av okkupasjonsmaktens og norske myndighetspersoner, ble planene lagt. En kraftoverføring til kontinentet med kapasitet på 800 MW ville kreve en spenning på 400 kV. Selv om dette ville være teknisk mulig, mente tyske eksperter at teknologien for dette nok ikke ville være utviklet før om 5–10 år.
Paddy McNair
Patrick «Paddy» James Coleman McNair (født 27. april 1995) er en nordirsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Middlesbrough FC.
Vannkraft i Norge
Andre verdenskrig og kraftutbygging
I tillegg til disse planene som aldri ble realisert, ble det gjort mye for å få produsert aluminium og andre metaller til tysk rustningsindustri. Bygging av kraftanlegg ble videreført, og Glomfjord kraftverk er et eksempel på en kraftstasjon som ble utvidet i betydelig grad.
Paddy McNair
Han debuterte for Manchester United den 27. september 2014 mot West Ham United, en kamp de vant 2–1. Han ble brukt på grunn av mange skader på de etablerte førstelagsmidtstopperne, og fikk siden mer tillit av manager Louis van Gaal.
Vannkraft i Norge
Kraftutbygging i etterkrigstiden
I 1943 besluttet Londonregjeringen med forsyningsdepartementet å opprette industrikomiteen for å utrede spørsmål av interesse for norsk industri. Professor og vannkraftekspert Fredrik Vogt var leder av komiteen. Andre viktige medlemmer var juristen og økonomen Erik Brofoss og byråsjef Konrad Nordahl. Disse ble viktige strateger for vannkraftbasert industrireisning, der Vogt senere ble leder for NVE. Blant annet skulle den tyske okkupasjonsmaktens utbygging av vannkraftverker i Norge utnyttes. En pekte på at industri for produksjon av lettmetall eller annen storindustri ville være det beste. Dette gjaldt spesielt Mår kraftverk, Glomfjord og Aura kraftverk. Arbeiderpartiet som kom i posisjon i etterkrigsårene prioriterte etterhvert storindustri og store kraftutbygginger.
Paddy McNair
Han debuterte for Sunderland den 13. august 2016 mot Manchester City, og scoret selvmål etter bare 4 minutter på banen. Sunderland tapte kampen 2-1.
Vannkraft i Norge
Kraftutbygging i etterkrigstiden
Det ble satt i gang flere store utbygginger der Norges vassdrags- og elektrisitetsvesen (NVE) stod for utbyggingen, og statsstyrt tungindustri stod for aluminiumproduksjon gjennom Norsk Hydro, som fikk flere nye fabrikker som Karmøy, Årdal og Sunndalsøra. I Mo i Rana ble byggingen av Norsk Jernverk påbegynt i 1946 og satt i drift i 1955.
Paddy McNair
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Vannkraft i Norge
Kraftutbygging i etterkrigstiden
Eksport av aluminium skulle bli mer lønnsomt enn noen hadde trodd. Uten altfor store investeringer fikk en sårt tiltrengte valutainntekter fra eksporten av dette råstoffet.
Vannkraftepoken i Norge førte til at det ble utviklet en sterk nasjonal leverandørindustri, spesielt for vannturbiner og generatorer tilpasset vannkraft. Det utviklet seg en akademisk spisskompetanse ved NTH og SINTEF innenfor en rekke fagfelter, fra bygging, maskinteknikk og elektroteknikk. I entreprenørbransjen og hos NVE, utviklet det seg miljøer innenfor planlegging, prosjektering, bygging og drift, samt kompetanse blant de mange kraftverkseierne.
Helt frem til 1990-årene skjedde det en stor utbygging av vannkraft i landet, men i dette tiåret var denne æraen over, med Jostedal kraftverk og Svartisen kraftverk som to av de siste store kraftverkene. Mange av kraftverkene ble bygget og eid av Statskraftverkene, senere Statkraft. Men også kommuner og fylkeskommuner er store eiere av kraftanlegg. I dag er det en omfattende utbygging av mindre kraftverker (småkraftverk og minikraftverk).
Liberalisering av kraftproduksjonen
I 1996 dannet Norge og Sverige en felles kraftbørs, og senere kom også Finland og Danmark med. Denne var kjent som Nord Pool. Hensikten var bedre samlet utnyttelse av kraftressursene i medlemslandene. På grunn av forskjeller mellom det norske vannkraftbaserte systemet og de andre landenes varmekraftverk, kan en dra felles nytte av disse egenskapene. Blant annet er de varmekraftbaserte systemenes produksjon kostbare å regulere opp og ned, mens det er billig og enkelt å regulere hurtig opp og ned produksjonen (effekten) i et vannkraftbasert system.