cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mandalselva
Nasjonalt laksevassdrag
Mandalselva var tidligere en svært god laks- og sjøørretelv med fangster av androm fisk over 20-30 tonn på slutten av 1880-90 tallet, men allerede fra 1900 til 1920 var det en sterk nedgang i fangstene (Haraldstad & Hesthagen 2003). Fangstene av anadrom fisk holdt seg lave, under 1-2 tonn helt fram til 1990 tallet. Etter 1969 er det skilt mellom laks og ørret i fangstene. På midten av 1980-tallet økte fangstene av sjøørret noe, og det ble fanget mer sjøørret enn laks fra 1976 til 1990 (figur 3.3). Fra 1990 og framover har fangstene av laks økt og fra 2000 har det funnet sted en betydelig økning i fangstene av laks. Det antas at lite av laksen som ble fanget før 1998 har vokst opp i Mandalselva. I de siste årene derimot skyldes økningen i fangstresultatet en økt tilbakevandring av voksen laks som er produsert og vokst opp i vassdraget. Fangstresultatet varierte mellom 6 og 10 tonn i 2001-2004. Det var en ytterligere økning i fangsten i 2005 og 2006, da det ble meldt inn henholdsvis 10 858 kg og 12 635 kg laks. Fangsten av sjøørret var mindre enn 400 kg på hele 1970- og 1980- tallet med unntak av de tre årene 1985-87 da fangsten var oppe i nær 1,5 tonn (figur 3.3). På midten av 1990-tallet var det en økning i fangstutbyttet til ca. 1.1 tonn i 2000. Fangstene av sjøørret viser deretter en svak nedgang og var i 2006 på 675 kg. ( se link https://www.miljodirektoratet.no/globalassets/publikasjoner/dirnat2/attachment/797/mandalsvassdraget_06.pdf
Spøkelsesstasjon
Andre byer
Etter den kalde krigen har begrepet spøkelsesstasjoner også blitt brukt generelt om stasjoner (også utenfor Berlin) som av ulike grunner har blitt forlatt. I Oslo finnes for eksempel to t-banestasjoner, Volvat og Valkyrie plass, som begge har blitt nedlagt på grunn av lavt passasjertall og for korte plattformer. Et annet eksempel er Elisenberg stasjon mellom Skøyen og Nationaltheatret stasjoner i Oslotunnelen, som aldri ble satt i ordinær drift.
Mandalselva
Nasjonalt laksevassdrag
15. desember 2006 besluttet miljøvernminister Helen Bjørnøy å gi Mandalselva status som nasjonalt laksevassdrag. Det betyr bl.a. at vassdraget får et spesielt vern mot inngrep. I vedtaket er det også inkludert å gjøre havområdet utenfor gamle Mandal kommune og gamle Lindesnes kommune til nasjonal laksefjord. Av hensyn til villaksen vil det bli forbud mot å etablere oppdrettsanlegg i havområdet som tilhører dagens Lindesnes kommune.
Spøkelsesstasjon
Andre byer
I Sverige er det mest kjente eksempelet på en spøkelsesstasjon Kymlinge tunnelbanestasjon som er en stasjon på Stockholms tunnelbane i Sundbyberg. Det var planlagt et boligområde i en skog og man bygget da stasjonen samtidig som banen ble anlagt for å unngå trafikale problemer senere. Området ble imidlertid aldri utbygd og stasjonen står i dag som råkonstruksjon, uten billetthaller, rulletrapper, heiser og annet utstyr.
På metroen i Paris finnes det også spøkelsesstasjoner, både i form av nedlagte stasjoner og stasjoner som er bygget, men aldri er blitt tatt i bruk.
Anobium
Anobium er en slekt av små, vedborende biller. Mange borebillearter kan leve av tørt trevirke og kan gjøre stor skade på bygningstømmer, møbler og andre tregjenstander. De er kjent under navn som «dødningeur», «mit» og «tremark».
«Veggesmeder» er et gammelt navn på biller av familien tyvbiller og borebiller. Navnet har de fått fordi billene, som lever inne i ganger i treverket, kommuniserer ved å dunke hodet og forbrystet mot veggene i gangene. Dette gir en hørbar tikking og man kan faktisk høre at billene holder på med noe inne i veggen. Tikkingen tyder på alvorlige billeangrep og dette bør undersøkes straks.
Utseende
Små (2 – 5 mm) biller med sylindrisk kroppsform, matt brunlige på farge. Brystskjoldet (pronotum) er høyt hvelvet og dekker hodet som en hette – dette er et trekk man finner hos mange treborende biller, for eksempel hettebiller (Bostrichidae) og barkbiller (Scolytinae). Hodet er vanligvis lite og noe nedoverbøyd, fasettøynene runde eller ovale, ikke oppdelt. Antennene er forholdsvis lange og tynne, de tre ytterste leddene litt forstørrede, men uten en påfallende klubbe. Brystskjoldet er litt smalere enn dekkvingene, som er parallellsidige. De har rekker av grove punktgroper. Beina er forholdsvis lange og slanke, og kan foldes tett inntil kroppen.
Larvene er korte og trinne, gjerne mer eller mindre hårete.
Levevis
De fleste av borebillene lever utendørs og borer i død ved, noen arter er vertsspesifikke (to av de europeiske artene finnes bare i ved av bergflette), mens andre, som stripet borebille, kan gå i mange slags ved. De har mikroorganismer som hjelper dem å fordøye veden. En del arter har tilpasset seg å angripe bygningstømmer og møbler, og "markhull" i treverk stammer oftest fra disse billene. De er i stand til å angripe ganske tørt og hardt treverk. Disse artene liker gjerne å ha det varmt og man finner ofte at skadene er konsentrert til varme steder, for eksempel langs varmtvannsrør. Hos noen arter kommuniserer billene ved å dunke hodet og forbrystet mot veggene i gangene de lever i. Dette gir en hørbar tikking og har gitt opphav til navn som dødningeur og veggesmeder.
Speleonectes atlantida
Speleonectes atlantida er en art av krepsdyr, som er kjent fra funn ved Kanariøyene. Arten inngår som en av tolv arter i slekten Speleonectes , som er en av tre slekter i familien Speleonectidae.
Arten hører under gruppen Remipedia hvor alle artene er blinde, og hele kroppen består av en enkelt, lang rekke av ledd med antropode (grenete) bein. Individene svømmer på ryggen og beveger seg sakte.
Anobium
Arter som skader treverk
Mit er et navn på biller av familien tyvbiller og borebiller (Anobiidae) som gjør skade på treverk. Dette navnet brukes særlig på Vestlandet, noen steder kaller man dem også for mott, et navn som også blir brukt på sommerfugler av familien Pyralidae. Den arten som oftest gjør skade, er stripet borebille (Anobium punctatum). Billene kan gjøre alvorlig skade, særlig på eldre hus og møbler. "Markhull" i treverk og møbler er som oftest forårsaket av disse billene. Andre norske navn er «dødningeur», «veggesmeder» og «tremark».
Rakiura nasjonalpark
Rakiura nasjonalpark er en nasjonalpark på Stewart Island i New Zealand. Nasjonalparken ble opprettet i 9. mars 2002. Parken dekker omtrent 85 % av øya.
Anobium
Arter som skader treverk
Stripet borebille (Anobium punctatum) er den viktigste skadegjøreren på bygningstømmer og møbler i Norge. Den etterlater seg ca. 2 mm store flyvehull når billene kryper ut. Hus som blir angrepet bør gasses, mindre gjenstander kan man fryse.
Rakiura nasjonalpark
Den populære turruten Rakiura Track ligger inne i nasjonalparken. Mange endemiske fuglearter hekker på øya. Nasjonalparken er kanskje den beste plassen man kan få sett kivier i sitt naturlige miljø, siden det ikke finnes røyskatt, ilder eller lignende på øya. I kystområdene hekker den truede guløyepingvinen.
Dorcatoma
Utseende
Små (gjerne 3-4 mm), ovale, mørke biller. Som oftest brunlige på farge, kroppen ofte helt eller delvis dekket med skjell. Hodet er vanligvis lite og noe nedoverbøyd, fasettøynene runde eller ovale, ikke oppdelt. Antennene er middels lange, de tre ytterste leddene danner en avlang, gjerne sagtakket klubbe. Brystskjoldet (pronotum) er vanligvis høyt hvelvet, dekkvingene rundede.
INS «Shankul» (S47)
INS «Shankul» (S47) er en dieselelektrisk undervannsbåt av den indiske Shishumar-klassen. Dette er den første undervannsbåten som ble bygget i India. Den ble bygget ved Mazagon Dock Limited i Mumbai, sjøsatt den 21. mars 1992 og satt i tjeneste i den indiske marinen den 28. mai 1994.
Dorcatoma
Utseende
Larvene er korte og trinne, gjerne mer eller mindre hårete.
Levevis
De små artene i slekten Dorcatoma lever på fruktlegemer av ulike kjuker, men kan også finnes i tørr gjødsel, særlig haremøkk.
Nyalam
Nyalam (kinesisk: 聂拉木县; pinyin: Nièlāmù Xiàn) er et fylke i prefekturet Xigazê i den autonome region Tibet i Folkerepublikken Kina. Det ligger inntil Himalaya, og grenser i sør mot Nepal. Grenseovergangen ligger ved landsbyen Zhangmu, som samtidig er endepunktet for Kinas riksvei 318 som begynner i Shanghai.
Nyalam hadde 14,073 innbyggere i 1999.
Kogalym
Kogalym (russisk: Когалым) er en by i Khanty-Mansia i Russland. Den ligger ved elva Ingujagun, rundt 320 km nordøst for Khanty-Mansijsk. Innbyggertall: 57 800 (est. 2006), 55 367 (folketelling 2002), 44 297 (folketelling 1989).
Kogalym ble grunnlagt i 1975 i forbindelse med utbygging av oljefelter i nærheten. Den fikk innvilget bystatus i 1985.
Byens økonomi er basert på utvinning av olje og gass.
Kogalym lufthavn ligger 10 km sør for byen.
Drolshagen
Drolshagen er en by i Kreis Olpe i Regierungsbezirk Arnsberg i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen. Byen har et areal på 67.12 km², et folketall på 12 041 innbyggere (31. desember 2010) og en folketetthet på 179 innbyggere/km².
Tindouf
Tindouf (arabisk: تندوف) er hovedbyen i provinsen Tindouf i Algerie. Innbyggertallet var i 2006 estimert til 44 058, og byen har et areal på 70 009 km², hovedsakelig ørken.
Byen ligger nær flere algirske militærbaser. Sør for Tindouf bor det ca. 165 000 flyktninger fra Vest-Sahara i de fire flyktningleirene l'Ayoune, Smara, Ausserd og Dachla.
En lufthavn ligger like nordvest for Tindouf, og Air Algérie har regelmessige flyvninger herfra til hovedstaden Alger og andre byer.
Byen Tindouf ble bygget nær en isolert oase i Sahara i 1852 av medlemmer fra Tajakant-stammen, men ble plyndret og ødelagt av Reguibat-stammen i 1895. Byen var forlatt helt til franske tropper ankom området i 1934. Etter Algeries uavhengighet i 1962 har myndighetene ytterligere utbygget byen, delvis på grunn av dens betydning som en siste utpost før grensene til Marokko og Mauritania.
Demografi
Tindouf har en befolkning på 44 058 (estimat, 2006).
Silvija Popović
Silvija Popović (født 13. mars 1986) er en serbisk volleyballspiller.
Hun representerte Serbia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok sølv i kvinnenes innendørsturnering.
Halvard Hatlen (1899)
Halvard Hatlen (døpt Halvor Hatlen) (født 11. mai 1899 i Hatlen, Isfjorden i Romsdal, død 9. juli 1957 i Romsdal.) var en norsk billedkunstner og malte figurative bilder, vanligvis med motiver fra hans nære omgivelser, særlig var han opptatt av Romsdalsnaturen. Hans teknikk var særlig oljemaleri og akvarell. Han har også utført flere store veggmalerier. Han drev malerskole i Sarpsborg en kort periode.
Liv og virksomhet
Halvard Hatlen ble født og vokste opp i Isfjorden, her levde han hele sitt liv, bortsett fra noen år i studietiden og like etter. Hatlen er barnebarn av vossingen Knut Mestad Hatlen som bosatte seg i Isfjorden og startet med nordlandshandelen av sko og klær, som la grobunn for konfeksjonsindustrien i Norge.
Deretter ble det noen år uten studier før han noen år senere reiste han til Tyskland for studium ved Schule für bildende Kunst i München, sommeren 1923 til våren 1924, under Hans Hoffmann.
Parasittisme
Parasittisme (parasitt) er en organisme (snylter) som lever på eller i en annen organisme (vert) og som får sin næring uten å nødvendigvis hindre vertens normale liv, i stor grad, selv om døden ofte er sluttresultatet.
Halvard Hatlen (1899)
Liv og virksomhet
Sommeren 1928 oppholdt Hatlen seg ved Halden, hvor han drev tegnekurs og fortsatte med maleskole i Sarpsborg utover vinteren. I Halden, malte han Fredriksten festning, et oljemaleri, som senere ble antatt på Statens Høstutstilling.
Richard M. Karp
Richard Manning Karp (født 3. januar 1935 i Boston) er en amerikansk informatiker som har gitt betydningsfulle bidrag til forskning innen kompleksitetsteori. For dette arbeidet mottok han Turing-prisen i 1985.
Halvard Hatlen (1899)
Liv og virksomhet
Hatlen ble utsatt for en bilulykke, våren 1957. Han døde samme sommer og er gravlagt fra Hen kirke, Isfjorden.
Richard M. Karp
Karp gikk på Harvard University hvor han tok bachelorgraden i 1955, mastergraden i 1956 og doktorgraden i anvendt matematikk i 1959. Deretter jobbet han på Thomas J. Watson Research Center hos IBM. I 1968 ble han professor i informatikk, matematikk og operations research ved University of California, Berkeley. Siden det har han vært i Berkeley, med unntak av fire år hvor han arbeidet som professor ved University of Washington. Karp mottok også Benjamin Franklin-medaljen i 2004 i informatikk og kognitiv vitenskap for bidragene sine innen kompleksitetsteori.
Parasittisme
Parasitter på dyr og planter
Mange parasitter lever på eller i andre dyr. Noen er derfor nyttige som biologisk kontroll i jord- og landbruket, for å bekjempe angrep av skadedyr.
Halvard Hatlen (1899)
Liv og virksomhet
Flere etterkommere etter Halvard Hatlen har bemerket seg kunstnerisk, blant annet Kjersti Hatlen Lunde (datter), Halvard Hatlen (barnebarn), Rune Hatlen (barnebarn) og Kjellaug Hatlen Lunde (barnebarn).
Richard M. Karp
I 1971 utviklet han Edmonds-Karp-algoritmen for maks-flyt-problemet sammen med Jack Edmonds, og i 1972 publiserte han en viktig artikkel i kompleksitetsteori, Reducibility Among Combinatorial Problems hvor han viste at 21 problemer er NP-fullstendige. I 1987 utviklet han Rabin-Karp-algoritmen for tekstsøking sammen med Michael O. Rabin.
Parasittisme
Parasitter på dyr og planter
Parasitter som dreper verten, kalles parasittoider. Eksempel er en snylteveps som lever innevendig i verten, og som forårsaker dens død, når snyltevepslarven er ferdig vokst og forlater verten. En loppe eller en lus er ikke en parasittoide, da den ikke forårsakerer vertens død.
Halvard Hatlen (1899)
Medlemskap
Halvard Hatlen var helt fra begynnelsen av med i Møre Kunstnarlag, en fagforening eller distriktsorganisasjon for billedkunstnere i Møre og Romsdal. Den ble stiftet like etter krigen, senere er navnet endret til Bildende Kunstnere Møre og Romsdal (BKMR). Han var også medlem av Unge Kunstneres Samfund (UKS).
Parasittisme
Parasitter som kan være årsak til sykdom hos mennesker
Sykdommer som overføres mellom dyr og mennesker kalles zoonoser. Vi har to typer endoparasitter som gir sykdom hos mennesker, enkelte encellete dyr (protozoer) og innvollsormer (helminther).
I Norge finnes disse sykdomsframkallende endoparasittene:
Halvard Hatlen (1899)
Motivene
Hatlen malte figurative bilder med motiver fra sine nære omgivelser. Særlig var han opptatt av naturen, og flere av motivene hentet han fra Isfjorden og nærområdene hvor han bodde det meste av sitt liv. Foruten landskaper malte han interiører, stilleben, portretter, samt religiøse komposisjoner og samfunnsskildringer. Han arbeidet helst i teknikkene oljemaleri og akvarell.
Richard M. Karp
Han har gjort mange andre viktige oppdagelser i informatikk, spesielt i kombinatorisk optimalisering. For tiden er hans viktigste forskningsområde bioinformatikk.
Halvard Hatlen (1899)
Motivene
Fra omkring 1928 og inn i 1930-årene anvendte Hatlen mørke farger i sine malerier. Hatlens mørkstemte farger fra 1930-årene ble i 1940-årene avløst av en lysere og friskere fargeskala. I landskapene ville han fange inn lys og luft. Gode eksempler er bilder fra Mørekysten. Haldor A. Koch skriver i en anmeldelse av veggdekorasjonen hos Storm Waaler i Isfjorden (oktober 1954) ''...Dekorasjonen formelig gnister av fargeglede og skapertrang. Kunstneren har spent sin pallet i spekterets solfarger og spenner over et rikt register med vel avstemte valører, og er en berikelse for øye og sinn og får også tidsmessig sagt meget...''. I nekrologen skriver Haldor A. Koch ''...Han var av de beskjedne i samfunnet og i venne- og kunstkretser. Beskjeden, saktmodig og dyp henførelse i kunstens hellige kall - ble han han for meg et av de rikeste og mest givende mennesker jeg har møtt... / ...Kall det kampen frem til lyset. Det var Halvards kamp å finne det vakre - det skjønne i livet. Det å kjempe seg fram og opp mot lyset.''.
Utstillinger og oppdrag
Fra 1919 til 1957 hadde han over 60 separatutstillinger omkring i Norge. Han tok også på seg mange oppdrag, særlig portrettmalerier, samt noen faner.
Parasittisme
Parasitter som kan være årsak til sykdom hos mennesker
I tillegg finnes det en rekke forskjellige parasitter man kan bli smittet av ved opphold i utlandet. Blant de mest kjente er:
Halvard Hatlen (1899)
Veggdekorasjoner
I 1937 malte han scenedekorasjon i Isfjorden Skytterhus. I 1983 kjøpte Isfjorden Frilynte Ungdomslag bygget, som gikk under navnet Fritun. Men den 14. februar 1985 kollapset det under store snømengder. Scenedekorasjonen ble reddet, likeså et maleri på en av veggene, kom fra det uten skader. Senere ble disse arbeidene montert i den nye salen til ungdomslaget, i samme bygg som Isfjorden Samfunnshus.
Parasittisme
Parasitter som kan være årsak til sykdom hos mennesker
Flåtter kan være bærer av farlige bakterier eller virus. De er ektoparasitter og kan overføre et virus til mennesker. Den vanligste smitten er bakteriegruppen Borrelia (spesifikt, bakterien Borrelia burgdorferi) som kan invadere nervesystemet og gi lammelser, leddsykdom, kronisk hudsykdom og smertetilstander.
Halvard Hatlen (1899)
Veggdekorasjoner
Med utsmykningen på Kafé Arne i Oslo (1948) begynte en periode med større veggutsmykninger. Arbeidet med store veggmalerier fikk innvirkning på hans staffelbilder. Han beveget seg fra den mer detaljerte og naturalistiske gjengivelse av motivet, til en større monumentalitet, uttrykt ved store, rene fargeflater. Hans malemåte fikk et friere preg, og han utfoldet seg mer med lysere, rene og klare farger. Den store dekorasjonen ved Romerrike Folkehøgskole (1949), over tre etasjer er et godt eksempel, den er nå ødelagt. Det samme holdt på å skje med dekorasjonen hos Storm Waaler i Isfjorden. Bygget skulle rives, men ildsjeler fra bygda klarte å redde den og montere den opp i Isfjorden Samfunnshus.
For vår jord
«For vår jord» er en norsk ballade som vant Melodi Grand Prix 1988, og som var Norges bidrag i Eurovision Song Contest samme år. Melodien er skrevet av Anita Skorgan, og Erik Hillestad har skrevet teksten. Sangen framføres av Karoline Krüger.
Melodi Grand Prix
Sangen var den åttende ut av ti deltakere i den norske finalen i Chateau Neuf lørdag 26. mars 1988. I avstemningen fikk «For vår jord» fullt hus av tre distriktsjuryer og vant til slutt klart med 65 poeng. Dermed ble sangen Norges bidrag til Eurovision Song Contest 1988 i Dublin.
Eurovision Song Contest
Den internasjonale finalen gikk av stabelen i irske Dublin lørdag 30. april 1988. Der var Norge den 15. deltakeren på scenen, etter Hellas og før Belgia. Karoline Krüger framførte sangen sittende ved et flygel. Blant koristene var Tor Endresen, mens Arild Stav dirigerte det irske kringkastingsorkestret.
I avstemningen fikk det norske bidraget 88 poeng og ble til slutt nummer 5 av 21 deltakere. «For vår jord» fikk tolv poeng fra den britiske juryen og ti poeng fra den jugoslaviske juryen. Femteplassen var Norges fjerde beste resultat i konkurransen til da.
Teksten
Sangen er en ballade med miljøpolitisk tema, hvor jeg-personen beskriver en kvinne som «står vakt for vår jord». Karakteren beskrives som noe utstøtt på grunn av sin tro. Teksten antyder imidlertid at kvinnens erkjennelse av behovet for å verne jorden er noe som burde deles mer bredt.
Georgius Agricola
Georgius Agricola (latinisering av Georg Bauer («Bonde») eller Georg Pawer ) (født 24. mars 1494 i Glauchau, død 21. november 1555 i Chemnitz) var en tysk humanist og den første, tyske mineralogen og metallurgen.
Utdannelse og forskning
Georg Agricola studerte i Leipzig og foretok deretter en dannelsereise til Italia. Fra 1527 var han lege i Sankt Joachimsthal (idag: Jáchymov) i nordvestlige Böhmen. Han viste også stor interesse for gruvedrift, og var den som først utforsket fossiliseringens natur. I tillegg fant han nye metoder i legevitenskapen, drev historiegranskning og utgav skrifter om myntvesenet.
Lærebok i bergverksdrift
Verket De Re Metallica er Agricolas mest kjente utgivelse. Dette er en systematisk gjennomgang av bergverksdrift og metallurgi slik den ble praktisert på 1500-tallet. Praksisen han hadde var midt i bergverksområdet Joachimsthal, som har gitt opphav til myntbetegnelsene dollar og daler.
Agricola beskrev i detalj bergverksdrift fra utstikking av aktuelle områder, administrasjon, bruk av vannkraft, og hvordan malm blir transportert for foredling. Han er også den første til å beskrive hvordan salpetersyre og salpeter ble brukt for fremstilling av krutt for bruk i bergverksdrift. Det tok ham 25 år å skrive boken. Her forteller han hvordan malmforekomstene i Rammelsberg i Goslar i Harz ble oppdaget for tusen år siden av hesten Ramelus, som sparket i jorden så en åre av blyglans kom til syne. Han forteller også hvilke sorter tre som er best skikket som ønskekvist for å finne metaller: Hassel for å finne sølv, helst fra en hasselbusk som vokser over en malmåre. Ask for å finne kobber, furu for bly og tinn, og ønskekvister av jern og stål for å finne gull. Selv hadde Agricola liten tro på ønskekvister, og skriver at en klok bergmann forstår «at en gaffelgrenet kjepp ikke er til noen nytte for ham». Derimot tror han at malmleteren kan smake seg frem til forekomster ut fra salter oppløst i vannet fra nærliggende mineralforekomster.
Som doktor hadde Agricola førstehåndskjennskap til hvordan drivingen av tunneler foregikk, og dermed også hva effekter dette hadde på gruvearbeidernes helse.
Boken er illustrert med 292 store tresnitt som illustrerer bergverksdriften. Boken ble trykt opp i nye opplag flere ganger, og ble et klassisk oppslagsverk for de neste 100 år.
Embeteder
I 1531 ble Agricola utnevnt til bylege i Chemnitz. Hertug Moritz av Sachsen sørget for at han ble byens borgermester. Dette embete hadde Agricola i årene 1546, 1547, 1551 og 1553.
Peru under Panamerikanske leker 2011
Peru under Panamerikanske leker 2011. Peru deltok i de 16. Panamerikanske leker som ble arrangert i Guadalajara i perioden 14. og 30. oktober 2011. De kom på tjuendeplass med to sølv- og fem bronsemedaljer.
Blodberberis
Blodberberis (latin: Berberis thunbergii 'Atropurpurea'  eller  ...'Atropurmureum' ) er den mørk røde varianten av planten høstberberis (latin: Berberis thunbergii) i slekten berberis, som inngår i berberisfamilien. Den er normalt beskåret 80–120 cm høy, og en vanlig hekkeplante i norske hager. Ved fri vekst blir den lett 4 meter høy.
Blodberberis har blodrøde til lilla, avlangt runde eller eggeformede blader som smalner ned i kileform mot den korte bladstelgelen. Planten har skarpe, 1–2 cm lange pigger som stikker ut i hjørnet ved bladfestet. Piggene er lyse og står om lag 90 grader rett ut fra den rød-lilla, stive plantestengelen.
Blomstene er gule eller gul-røde md blomstring ca. 25. mai i osloområdet (fire uker etter løvsprett), mens bærene er helt røde og 5–8 mm lange. Planten er nøysom og hardfør, den er opprinnelig en fjellplante fra Japan og tåler beskjæring godt.
Blodberberis og høstberberis ble innført fra Japan til Russland av botanikeren Carl Johan Maksimovitsj fra 1864, og ble straks meget populær i hager og parker i Europa. Den kom til Nederland i 1913. Den er både hageplante og forvillet i Norge, og sprer seg ikke minst langs kysten.
Dronning Sonja KunstStall
Dronning Sonja KunstStall er i første rekke et visningssted for kunst og gjenstander fra De kongelige samlinger i Norge. KunstStallen holder til i de restaurerte stallbygningene mot Parkveien bak Slottet i Oslo. Det blir vist skiftende utstillinger i KunstStallen, hvorav de fleste, men ikke alle, har utgangspunkt i Slottets egne samlinger.
Lokalene åpnet som «en utstillingsarena for kunst og kultur» på dronning Sonjas 80-årsdag 4. juli 2017.
Bygningens historie
Stallene var i bruk fram til 1940. Etter dette fungerte de som lager og garasje, fram til beslutningen om å bygge om deler av bygningen til Dronning Sonja KunstStall og åpne den for publikum. Både Slottet, parken og bygningene ellers eies av staten, men disponeres av kongeparet.
Kornstad kirke
Historie
Kornstad kirke erstattet en stavkirke fra 1300-tallet som ble revet i 1871. Byggmester Gustav O. Olsen fra Trondheim fikk oppdraget med å bygge nykirken for 3 750 speciedaler. Den nye kirken ble tømret sammen i Steinkjer, og etter å ha nummerert delene, ble den fraktet til Kornstad og satt sammen. Allerede 3. september 1871 ble den første ordinære gudstjenesten avholdt.
Senegal under Vinter-OL 1984
Senegal under Vinter-OL 1984. Én mannlig sportsutøver fra Senegal deltok i alpint i Vinter-OL 1984 i Sarajevo i Jugoslavia. Senegal, som deltok for første gang i et vinter-OL, vant ingen medaljer. Beste plassering var en 51.-plass i alpint, i utfor for menn.
Golfball
En golfball er en ball som er spesiallaget til å spille golf med. Dagens golfballer kjennetegnes ved mange små groper på utsiden for å bedre flyveevnen. Ballene er vanligvis hvite, men de finnes også i andre farger.
Ifølge golfens regler, Rules of Golf, skal golfballer ikke veie mer enn 45,93 gram, ha en diameter ikke mindre enn 42,67 mm, eller skille seg i særlig grad fra en symmetrisk kule.
Historie
De første golfballene var lagd av tre. Tidlig på 1600-tallet begynte man å ta i bruk en ball av kuskinn, stoppet med gåsefjær, med et lag maling utenpå. Denne ballen fløy så godt at den ble standardutstyr i over to århundrer.
I 1848 fant presten Robert Adams opp en ball av guttaperka. I tillegg til at denne golfballen var billigere i produksjon, kunne man også bearbeide overflaten for å oppnå bedre aerodynamikk. I løpet av få år hadde denne ballen tatt over markedet helt.
På 1900-tallet begynte man å lage baller av flere lag, først med en massiv eller væskefylt kjerne, deretter et lag gummi og et tynt, hardt ytterskall. I dag lager man baller med to, tre, fire eller fem lag med ulike syntetiske materialer.
Tabanoidea
Tabanoidea er en overfamilie av fluer. De er regnet som de mest primitive fluene, og har antenner med mange tydelige ledd. De fleste av artene er middelsstore til store fluer, og har larver som lever i fuktig jord eller i vann.
Hunnene av noen arter suger blod, også fra mennesker. Gruppen omfatter klegger, snipefluer, ibisfluer og familiene Pelecorhynchidae, Oreoleptidae og Vermileonidae som ikke finnes i Norge.
Systematisk inndeling
Overfamilien blir ofte klassifisert som en infraorden, Tabanomorpha, i moderne, fylogenetiske klassifikasjoner.
National Center for the Analysis of Violent Crime
National Center for the Analysis of Violent Crime (NCAVC) er en avdeling i Federal Bureau of Investigation (FBI). NCAVC har som oppgave å koordinere etterforskningsstøtte, kriminologisk forskning og opplæring for å støtte føderale, delstatlige, lokale og internasjonale politimyndigheter som etterforsker uvanlige eller gjentagende voldslovbrudd (serielovbrudd).
Ideen bak NCAVC kom fra spesialagent Robert Ressler i 1981 under en samtale med daværende visedirektør Jim McKenzie. Jim McKenzie tok ideen videre og fikk etterhvert realisert den. Det ble besluttet at NCAVC skulle etableres ved FBI-akademiet i Quantico og drives av agenter fra FBIs adferdsvitenskapelige enhet, Behavioral Science Unit. President Ronald Reagan kunngjorde formelt etableringen av NCAVC 21. juni 1984.
Petrusjka Teater
Petrusjka Teater var et teaterkompani som ble opprettet av Tatjana Zaitzow i Trondheim i 1978, og som arbeidet mest med figurteaterforestillinger. Teateret hadde sin siste produksjon, De tarvelige og en gammel dame, i 2004.
Virksomhet
Kompaniet laget teaterproduksjoner for scene og for fjernsyn. Teateret laget dessuten flere utstillinger med figurer, scenografi og arbeidstegninger fra egne produksjoner. Petrusjka Teater viste sine forestillinger på turnéer og festivaler i hele Skandinavia, Frankrike, Tyskland, Polen, (fhv.) Jugoslavia, Slovenia, Russland, Estland og Canada. Petrusjka Teater og teaterets kunstneriske leder, Tatjana Zaitzow, har mottatt nasjonale og internasjonale priser.
Fra 2005 trappet Petrusjka Teater ned sin egen produksjon, men Tatjana Zaitzow fortsatte å arbeide som figurmaker og scenograf i samarbeid med andre figurteatre: Oslo Nye Dukketeater, Cirka Teater, Nordland Figurteater, Riksteatret og Teater Innlandet.
Da Zaitzow pensjonerte seg, donerte hun alt av Petrusjka Teaters arbeider (figurer, scenografi, plakater, fotos, arbeidstegninger og arbeidsnotater) til Sverresborg Trøndelag Folkemuseum i Trondheim. Intensjonsavtalen gikk ut på å la dette materialet bli mest mulig tilgjengelig for alle, ved å opprette et permanent figurteaterhus med kontinuerlige utstillinger. Pr. 2017 hadde museet ikke klart å realisere denne planen.
Forestillinger
Petrusjka Teater utviklet, produserte og spilte rundt 20 forestillinger :
Relikt
Relikt er en term som brukes om en organisme som på et tidligere tidspunkt har hatt en mye større utbredelse, men som nå bare finnes innenfor ett eller få begrensede områder. Slike områder kalles refugier. Relikter oppstår hvis en arts livsgrunnlag endres på grunn av for eksempel klimaendringer eller at nye arter fortrenger en eldre art.
Eksempler:
"Relikt" i andre fagområder
Bombingen av Kjeller flyplass (1944)
Bombingen av Kjeller flyplass den 29. april 1944 var et bombeangrep på Kjeller flyplass, nær Lillestrøm, utført av det britiske Royal Air Force.
Natt til lørdag den 29. april 1944 ble Kjeller flyplass utsatt for et bombeangrep av det britiske luftforsvaret. Med en styrke på fire jagerfly av typen Mosquito og 51 Lancaster-bombefly, bombet britene Kjeller flyplass, og de tyske fasilitetene der. Grunnet dårlig beregning, og feilvurdering, ble bomber også droppet over store deler av nærliggende Lillestrøm. Mange sivile hus ble truffet, og mens syv hus ble helt ødelagt, ble mange andre sterkt skadet. Totalt mistet 12 sivile nordmenn livet under angrepet, og videre syv ble skadet. Totalt ble 178,1 tonn bomber sluppet over Lillestrøm denne natten.
Bakgrunn
Kjeller hadde blitt bombet 9. april 1940 av tyske bombefly under den tyske invasjonen av Norge, og tyskerne begynte umiddelbart utvidelse og reparasjon av flyplassen for eget bruk etter påbegynt okkupasjon. Den 18. november hadde de tyske anleggene blitt bombet av amerikanske jagerfly, og de forskjellige installasjonene og verkstedene ble satt ut av spill. I tillegg ble BMW og Daimler Benz sine motorverksteder skadet, for så å bli flyttet. Kjeller flyplass var et strategisk mål for de allierte grunnet Luftwaffes bruk av flyplassen som et hovedverksted for blant annet Luftflotte 5 i Norge og Finland. Kjeller flyplass utførte blant annet reparasjoner på jagerfly av typen Focke Wulf Fw 190 og Messerschmitt Me 109, samt reparasjoner på fly ment for østfronten. I dette angrepet omkom syv tyskere, samt tre sivile nordmenn.
Før bombeangrepet i 1944 hadde etterretningssjef i Milorgs distrikt 13, Reidar Myhre (kodenavn «EV13K»), og våpensjef, Odd Øyen, i lengre tid sendt informasjon til britisk etterretning om flyfabrikken på Kjeller via egen radiosender, samt gjennom kurer til Sverige.
Angrepet
Natt til 29. april angrep en styrke på 51 Lancaster bombefly med støtte av fire Mosquito jagerbombefly Kjeller. De fire Mosquitoene i bombestyrken slapp først lysbomber over Lillestrøm for å få belyst området, noe som resulterte i lys tilnærmet likt dagslys for innbyggerne fra Åråsen til Kjellerholen. Deretter stupte de 51 bombeflyene fra en høyde av 2000 meter ned for å bombe. Mens kirkeklokkene til Lillestrøm kirke fungerte som flyalarm, åpnet de tyske luftvernbatteriene ild og skjøt blant annet raketter mot angrepsstyrken. De britiske flyene slapp 178,1 tonn bomber over Lillestrøm. De mest brukte bombene var av en tyngde på omtrent 250 kilo. Treffsikkerheten var lav, og det resulterte i at store skader også ble påført selve Lillestrøm, og ikke bare Kjeller flyplass. En brann i hovedbygningen på Sørum gård, antent av bomber, ble brukt som referansepunkt av Lancasterflyene, og de som hadde bomber igjen ble fortalt at de skulle bombe 2000 yards vest for brannen. I tillegg ble et drivstofflager ved Fetveien truffet, noe som førte til en voldsom brann. Under angrepet skjøt mellom seks og åtte stridsvogner mot flyene.
Resultat
Avisene meldte ikke om skadene på flyfabrikken dagen etter angrepet.
Skadeomfang
Kjeller flyplass ble satt ut av drift grunnet angrepet, og Kjeller flyplass sin rolle som hovedverksted for Luftwaffe i Norge og Finland opphørte.
Grunnet den lave treffsikkerheten mistet tolv sivile nordmenn livet, og syv ble skadet. Syv hus ble ødelagt, og flere andre opplevde å få store skader. Flere hus, samt en bondegård på Sørum ble satt i brann. To familier ble drept i Sørumsgata, hvorav det i en familie, familien Bakker, var seks personer som omkom. I samme kjeller som Bakkerfamilien gjemte seg i befant det seg to andre som også omkom, og der huset til familien Bakker stod, er det nå en minnestein til minne om ofrene.
Bombingen utløste også et leirfall i skråningen opp mot Brautergårdene.
I dag blir det fortsatt tidvis funnet udetonerte bomber nær Kjeller.
Omkomne
De omkomne etter angrepet 29. april var : Familien Bakker: Familien Moe:
Judd Nelson
Judd Asher Nelson (født 28. november 1959) er en amerikansk skuespiller.
Nelson var en av 1980-tallets «Brat Pack» med roller i The Breakfast Club, og St. Elmo's Fire. Han spilte senere rollen som Jack Richmond i TV-serien Se opp for Susan sammen med Brooke Shields (71 episoder fra 1996 til 1999).
Fra Nei til Ja
Fra Nei til Ja var en av flere organisasjoner som jobbet for norsk medlemskap i Den europeiske union i forkant av folkeavstemningen i 1994.
Sangen «Mitt lille land» ble skrevet som et bestillingsverk for Fra Nei til Ja.
All Hallows-by-the-Tower
All Hallows-by-the-Tower er en kirke i London. Den ligger i Byward Street og er en av de eldste kirker i byen, grunnlagt i 675 av abbediet Barkning. Av den grunn kalles den ofte All Hallows Barking.
Bakklandet Bassangforening
Bakklandet Bassangforening (også kalt Det norske Mosartensemble) var en norsk politisk humorvisegruppe som eksisterte i perioden 1975 til 1978. Bakgrunnen for prosjektet var Trondheim kommunes planer om å rive de gamle bygningene i Bakklandet til fordel for en ny innfartsvei. Disse planene førte til sterke reaksjoner fra folket. Blant annet okkuperte ungdom og voksne i Trondheim husene på Bakklandet på 60-tallet og 70-tallet. Visegruppen ble startet av Knutsen & Ludvigsen og Gerd Gudding, etter hvert forsterket med Arve Tellefsen og Kaare Ørnung, og de spilte inn platene Ned med Nidaros og Du milde Mosart og dro på turné og opptrådte på NRK flere ganger med musikalske innslag og sketsjer i bl.a. Knutsen & Ludvigsen inviterer til årsmøte i Bakklandet Bassangforening og Etter Dagsrevyen (bare Dolmen & Lorentzen). I 1978 ble kommunens planer om en innfartsvei skrinlagt, og gruppen takket for seg. I 2010 ble Bakklandet Bassangforening gjenforent med Øystein Dolmen, Gerd Gudding, Arve Tellefsen og Kaare Ørnung i Olavshallen i Trondheim med flere gjester. I dag er Øystein Dolmen og Arve Tellefsen de eneste gjenlevende av Bakklandet Bassangforening. I 1978 vant Arve Tellefsen Spellemannprisen 1977 i åpen klasse for Sindings fiolinkonsert og Du milde Mosart. Flere av Bakklandet Bassangforenings sanger og sketsjer finnes på Knutsen & Ludvigsens samleplater og DVD-en Knutsen & Ludvigsen.
Foreningen Jømnvang
Jømnvang er et samfunnshus ved Jømna i Elverum.
Samfunnshuset Jømnvang ble bygd i 1914 av Jømna Trearbeiderforbund. Scenemaleriet i Jømnvang er malt av den kjente kunstmaleren Per Krohg. Dette regnes for å ha nasjonal verdi kulturhistorisk interesse for såvel brukerne av huset som av vernemyndighetene.
Historie
Samfunnshuset ble bygget av arbeiderlaget på Jømna i 1914. Dette var et ledd for å sysselsette arbeidsfolket som var på Kverndalen Brug og andre nærliggende arbeidsplasser på fritiden. I 1924 malte Per Krohg det kjente scenemaleriet i huset som i dag har kulturhistorisk verdi. For finansieringen av dette ble det opprettet en revygruppe som kalte seg for Sopelimbanden. De hadde mange forestillinger innenfor revy og teaterlivet. De ble kjent over hele Hedmark og holdt mange forestillinger blant annet i Trysil, Våler, Grue. Det var Rolf Østhagen og Lars Jømne som stod for viser og sketsjer. I etterkrigstiden var det Oscar Mathisen som stod i spissen i gruppen. En kjent forestilling som gruppen holdt var Brødrene Østermanns huskors.
Jømnvang ble også brukt til andre formål, blant annet til musikklivet på stedet der den kjente komponisten og dirigenten Severin Jevnager var sjef for Jømna Hornmusikkorps fra 1908 frem til sin død i 1928. Etter denne tiden var det Arvid Østby som stod for arrangementer, en stilling han hadde frem til 1981. Fra 1980-årene ble Jømna Hornmusikkorps slått sammen med Heradsbygda Musikkforening, som i dag fremtrer som J/H Musikkforening.
I dag brukes samfunnhuset til forskjellige arrangementer. Tom Steinar Lund som er født og oppvokst ved stedet har de senere årene hatt forestilling hver høst sammen med Viggo Sandvik, mest kjent som vokalist i bandet Vazelina Bilopphøggers for å fremme Jømna som sentrum.
Speleonectes benjamini
Arten hører under gruppen Remipedia hvor alle artene er blinde, og hele kroppen består av en enkelt, lang rekke av ledd med antropode (grenete) bein. Individene svømmer på ryggen og beveger seg sakte.
Roland og Magnus kongen
Roland og Magnus kongen er en folkevise av den typen man kaller middelalderballader. I TSB-katalogen har den typenummer TSB E 29. Visa finnes også på Færøyene i en mye lengre versjon Karlamagnusar kvæði (CCF nr. 106), delt i fem tætter, slik færøyske viser ofte er: Dreymur Karlamagnusar (TSB E 24), Oddvalds ríma (TSB E 25), Emunds ríma (TSB E 26), Hilmirs kvæði (TSB E 27) og Runsivals stríð (TSB E 28).
Balladene går tydeligvis tilbake på den norrøne Karlamagnussaga fra ca. 1250 som i sin tur er en prosagjengivelse av Rolandskvadet. Man kan heller ikke se bort fra at den danske folkeboken om Keiser Karl Magnus’s Krønike, som ble trykt alt i 1534, kan ha påvirket balladen.
Den norske balladen forteller at Magnus kongen drar til hedningeland med seks av sine tolv kjemper. På Runsarvollen blir Roland og kjempene overfalt av en stor mengde hedninger. Kjempene ber Roland om å blåse i hornet, eller olifanten, men han vil ikke blåse før sverdet hans, Durendal, brekker. Da blåser han, men kongen kommer ikke fram før Roland er død. Mange prøver å ta sverdet fra den døde Roland, men først da kongen kommer, løsner sverdet fra hånden hans.
Om den historiske bakgrunnen se Rolandskvadet.
Oppskrifter og restitusjon
Da M.B. Landstad og Olea Crøger begynte å samle folkeviser rundt 1840, var det ingen som kunne mer enn korte fragmenter av Roland og Magnus kongen. Heldigvis fikk Landstad skrive av et gammelt visemanuskript (Lavrans Grovens visefugg) fra ca. 1800, som inneholdt 26 strofer av balladen. Men denne teksten er også fragmentarisk. Flere sider mangler og første strofe er nummerert som nr. 7.
Den teksten av Roland og Magnus kongen som oftest er trykt i antologier og andre steder i vår tid er «restituert» av Moltke Moe på 1890-tallet. Moltke Moe hadde egentlig bare Grovens tekst å gå ut fra, men tok seg store friheter. Han bytter om på strofene for at de skal stemme bedre med Karlamagnussaga, lager nye ord og dikter også litt til selv.
Olea Crøger og Hans Seeberg har dokumentert en melodi til Roland og Magnus kongen, men når balladen blir sunget i vår tid er det vanligvis en færøysk melodi og med en oversettelse av det færøyske omkvedet.
Utgaver
Teksten fra Lavrans Grovens visefugg er trykt i Ådel Gjøstein Blom og Olav Bø, Norske balladar i oppskrifter frå 1800-talet, Oslo: Samlaget 1981, s.213ff.
Landstads tekst i Norske Folkeviser er supplert med strofer fra andre kilder.
Den færøyske balladen er trykt i Føroya kvæði, Corpus Carminum Færoensium, bind V, København: Akademisk forlag 1968. Den finnes også i et litt annet utvalg av tætter i Færøsk Anthologi av V.U. Hammershaimb (København 1891, gjenutgitt av Hammershaimbsgrunnurin 1969).
Ina og ålen
Ina og ålen er en legende som fortelles i ulike varianter over hele Polynesia; den er en del av polynesisk mytologi som forteller om hvordan det første kokosnøttreet ble til.
Ina bader mellom åler, og leker seksuelt med en av dem. Denne gir seg siden til kjenne som guden over ålene. På grunn av ulike omstendigheter (flom, eller fordi han han virker truende på henne) hugges hodet av ham. Der hodet begraves, vokser det siden opp en kokospalme.
Fortellingen er utgitt på norsk i antologien Polynesia, 2004.
Meriphus
Meriphus er en slekt av små snutebiller med lang, tynn snute. Billene lever på levende planter, og en del arter er problematiske skadedyr.
Levevis
Denne underfamilien går på levende planter, og larvene utvikler seg som oftest i blomster, frukter eller frø.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Australia.
John Alcock (biskop)
John Alcock (født ca. 1430, død 1. oktober 1500) var rikskansler i England og biskop.
Hemiptelea davidii
Hemiptelea davidii er en løvfellende busk eller lite tre i almefamilien. Den er den eneste arten i slekta Hemiptelea.
John Alcock (biskop)
Han ble født i Beverley i Yorkshire, som sønn av William Alcock fra Kingston upon Hull. Etter utdannelse ved University of Cambridge ble han dekan i Westminster Abbey, og fikk raskt forfremmelser innen både kirken og staten. I 1462 ble han Master of the Rolls, og i 1470 sendte kongen ham som ambassadør til hoffet i Castilla. Han ble biskop av Rochester i 1472, av Worcester i 1476 og av Ely i 1486. Alcock var rikskansler to ganger, først en kort periode i 1475 og deretter fra 1485 til 1487.
Hemiptelea davidii
Den blir opptil 10 m høy med en lav, bred krone. Barken er mørkegrå til gråbrun. Kvistene har 2–10 cm lange torner. Bladene er enkelttannete og ganske små, 4–7 cm lange og 1,5–3 cm brede. Det er 4–5 pollenbærere. Frukten er en asymmetrisk samara med en vinge på den ene siden. Denne arten vokser i nordøstlige Kina og i Korea.
John Alcock (biskop)
Alcock var en av Englands ledende teologer før reformasjonen. Han var svært kunnskapsrik og var en dyktig arkitekt. I tillegg til å grunnlegge en veldedig institusjon i Beverley og en skole i Kingston upon Hull restaurerte han mange kirker og høyskoler. Hans største bragd var byggingen av Jesus College i Cambridge, som ble lagt på eiendommen til et tidligere kloster viet til St. Radegund.
Han ble utnevnt til geheimekonsilet i 1470 og ble igjen Master of the Rolls året etter, kort tid etter at han ble utnevnt til privatlærer til Edvard IVs eldste sønn, Edward. Etter kongens død var han sammen med prinsen og hans yngre bror da de ble stoppet av Richard, hertug av Gloucester ved Stony Stratford. Alcock ble arrestert og fratatt sine embeter, men kom snart inn i geheimerådet igjen. Han var med Rikard III til York i august 1483, og var med i den engelske delegasjonen som møtte skottene ved Nottingham.
Senere var han en av flere høyere klerikere som åpent drev en kampanje for at Henry Tudor skulle gifte seg med Elizabeth av York. Som midlertidig utnevnt rikskansler åpnet han den 7. november 1485 Henrik VIIs første parlament, og han ble en av tudorkongens nærmeste medarbeidere.
Alcock døde i 1500, og ble gravlagt i Elykatedralen. Kapellet hvor han er stedt til hvile har fått navnet Alcock Chantry.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Operasjon Fritham
Operasjon Fritham var en norsk operasjon under andre verdenskrig som tok sikte å hindre at tyske styrker tok over Svalbard og opprettelse av en meteorologisk stasjon. To skuter ble senket i operasjonen og femten mann omkom. Resten av Fritham-styrken fikk etablert seg på øygruppen.
Jovana Stevanović
Jovana Stevanović (født 30. juni 1992) er en serbisk volleyballspiller.
Operasjon Fritham
Bakgrunn
Fram til august 1941 foregikk gruvedriften på Svalbard som normalt både på norsk og sovjetisk side. Etter at Tyskland gikk til angrep på Sovjetunionen 22. juni 1941 iverksatte de allierte vakt ved alle gruvene. Alle sovjetiske statsborgere (omkring 2000 personer) ble evakuert til Arkhangelsk i slutten av august, mens 800 nordmenn ble ført til Storbritannia den 3. september ombord på «Empress of Canada». Samtidig ble kull- og oljelagre, kraftstasjoner og radiostasjoner ødelagt i Operasjon Gauntlet. Hunder og andre husdyr ble drept. Tyske baser på Svalbard kunne true konvoifarten til Sovjetunionen.
Jovana Stevanović
Hun representerte Serbia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok sølv i kvinnenes innendørsturnering.
Operasjon Fritham
Bakgrunn
Planen for Operasjon Fritham var at første pulje (Fritham 1) skulle gå fra Greenock via Island for å reetablere seg og sikre gruvene i Isfjordområdet. Av de 82 deltagerne i første pulje var 24 mannskap på skutene, resten var soldater (hvorav tre briter), for det meste tidligere evakuerte ansatte i Store Norske Spitsbergen Kulkompani (SNSK). Den neste puljen (Fritham 2) skulle gå i juni med «Polarbjørn» og «Quest».
Hendelser
30. april 1942 forlater skutene DS «Selis» og DS «Isbjørn» brigaden i Skottland (Greenock) uten eskorte. De kommer til Akureyri via et minebelte ved Færøyene og Island
John Tower
John Goodwin Tower (født 29. september 1925 i Houston i Texas i USA, død 5. april 1991 i Brunswick i Georgia i USA) var en amerikansk republikansk politiker. Han var senator i USAs senat for Texas fra 1961 til han trakk seg tilbake i januar 1985. Deretter var han formann for den Reagan-utnevnte Towerkommisjonen som etterforsket Iran-Contra-affæren.
Operasjon Fritham
Etterspill
De resterende fortsetter sitt arbeide utover 1942 og 1943. Den 8.9.1943 angripes Svalbard av «Scharnhorst» og «Tirpitz», samt ni torpedojagere. Seks av den norske styrken på 148 mann omkommer, tre senere av skadene. I Longyearbyen ble i 1949 alle 25 omkomne på Svalbard nevnt på en plakett ved et monument. Utstillingen "Brennpunkt Nord" ved Tromsø Museum dokumenterte i 1988 hendelsene med en fotoutstilling. I 1991 ble veteraner brakt dit med «Senja» for minne-markering. Året etter var det kransnedleggelse på Akershus festning ved Arktiske Krigsveteraners forening. I 2000 ble skutene funnet av kystvaktskipet «Lance» og seinere av «Sjømåleren». Et minnesmerke ble satt opp i Barentsburg med teksten «N 78 04’38’’ E 14 08’84’’ Dybde 136 meter, 1018 meter fra land».
John Tower
Han var blant 24 personer som omkom i et flykrasj.
Operasjon Fritham
Etterspill
==Omkomne == thumb|Operasjon Frithams leder, [[Einar Sverdrup.]]
Verneplan for myr i Aust-Agder
Verneplan for myr i Aust-Agder ble vedtatt ved kongelig resolusjon 10. oktober 1986. Den omfattet 16 myrer og dekker 15 km² i 11 kommuner i Aust-Agder fylke. Da var Vidmyr naturreservat inkludert, det ble opprettet i egen sak 5. september 1986 og var langt det største. Bakgrunnen var St.meld. nr 68 (1980–81) Vern av norsk natur som fastslo målet om å verne et representativt naturutvalg i Norge. Botanikere ved NTNU Vitenskapsmuseet i Trondheim startet registrering av myrene i fylket i 1971. I 1980 ble et forslag sendt ut på høring.
Svømming under Sommer-OL 1964
Svømming under Sommer-OL 1964. Det ble konkurrert i atten svømmeøvelser, ti for menn og åtte for damer under OL 1964 i Tokyo.