cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Konspirasjonsteorier om 11. september
Argumentasjon
Meigs mener videre at konspirasjonsteoretikerne argumenterer med anomalier. Det at uavklarte punkter skal undergrave hele den veletablerte teorien, minner for enkelte om hvordan holocaust-fornektere argumenterer, hvor det påstås at de overser den overveldende mengden av bevis som støtter den allment anerkjennte teorien og fokuserer på mindre uklarheter.
Enkelte mener at konspirasjonsteoretikere er kjente for sin sirkelargumentasjon. Fravær av bevis betyr ikke nødvendigvis bevis for fravær, et prinsipp man mener konspirasjonsteoretikere overser. Når filmopptak fra området rundt Pentagon ikke tydelig viser noe fly, tas dette som et bevis på at det ikke var noe fly som traff bygningen. Dessuten bruker konspirasjonsteoretikere ofte bevis som understøtter den allment anerkjente historien som «bevis» på et det finnes en konspirasjon som skjuler «sannheten».
Rapporter fra Den amerikanske kongressen, Federal Emergency Management Agency, National Institute of Standards and Technology, American Society of Civil Engineers med flere blir alle avfeid som upålitelige. Argumentasjonen går ofte ut på at disse rapportene og organisasjonene er finansiert av de samme myndighetene som etter sigende skal ha organisert angrepet på sitt eget land, noe som implisitt kan tyde på at alle som har forbindelser til myndighetene skal ha vært med på plottet. James Meigs påpeker i denne sammenheng at USAs føderale myndigheter har over 1,9 millioner ansatte (ekskludert postverket), hvilket vanskeliggjør en hemmeligholdelse av en eventuell sammensvergelse.
Konspirasjonsteoretikernes metoder har også blitt beskrevet av forskeren Thomas W. Eagar ved MIT. Eager beskriver tenkegangen som en «omvendt vitenskapelig metode», der konspirasjonsteoretikerne bestemmer seg for hva som hendte, kaster alle data som ikke passer med konklusjonen, for så å hylle «funnene» som den eneste mulige konklusjonen.
USA-skeptiske teorier og hypoteser om terrorangrepenes forløp
Mange konspirasjonsteoretikere var kritiske til Bush-regjeringens utenrikspolitikk, dens påstander om masseødeleggelsesvåpen i Irak (som ikke ble funnet) og om Saddams Husseins påståtte samarbeid med Al-Qaida. Noen konspirasjonsteoretikere hevder at personer med nykonservativ ideologisk orientering i statsadministrasjonen med tilknytning til tenketanken Project for a New American Century (PNAC) kjente til de forestående angrepene og unnlot å handle utfra denne kjennskapen, eller til og med at de aktivt tok del i dem. Enkelte har hevdet at angrepene var planlagt på forhånd av grupper i det konservative maktapparatet. Griffin, som er medlem av «Sannhetsbevegelsen» for 11. september, viser for eksempel til et sitat i et strategidokument til den ovennevnte tenketank hvor det i overført betydning etterlyses «et nytt Pearl Harbour» for å kunne øke bevilgningene til det amerikanske forsvaret. Dette hevder Griffin er en sterk indikasjon på at Bush-administrasjonen kunne ha motiver for å stå bak terrorangrepene den 11.september 2001.
Hovedteorier
For å kunne sortere de mange og ulike teoriene som stammer fra 9/11 Truth-bevegelsen, er det mulig å se dem ut ifra notatet «Hva er ditt 'HOP'-nivå?» av konspirasjonsteoretikeren Nicholas Levis. Han mener perspektivene på terrorangrepene kan inndeles i fire hovedtyper:
Undervarianter
Utover en slik grovinndeling er det mulig å skille ut en rekke ulike varianter av de fire hovedtypene som listet under.
World Trade Center
En beslektet hypotese hevder også at det ikke var rutefly som rammet Verdens Handelssenter, men ubemannede og umerkede militærfly som ble fjernkontrollert. Det blir i forlengelsen av påstanden om ubemannede militærfly også hevdet at fotografier viser at slike fly skjøt ut raketter eller bomber som rammet tårnene i forkant og laget åpninger slike at flyene kunne trenge inn. Beviset er angivelig at en ildkule viser seg på tårnene før flyene treffer dem. Tilhengere av disse påstandene har ikke fått medhold blant vestlige massemedier og myndigheter for dokumentasjonen de har fremlagt for teoriene sine.
En annen og mer perifér hypotese enn de ovennevnte er blitt fremlagt av en finsk offiser som hevder at bygningene falt som et resultat av sprengning med en hydrogenbombe. Professor James Fetzer, Dr. Judy Wood og Morgan Reynolds har også fremsatt en liknende hypotese der de hevder at WTC 1 og WTC 2 kollapset som et resultat av kombinert bruk av laservåpen, mini-atombomber og eksplosiver som thermate.
Pentagon
Det er også blitt hevdet av den franske konspirasjonsteoretikeren Thierry Meyssan at det ikke var et kommersielt rutefly som krasjet inn i Pentagon men at dette i virkeligheten var et militærfly eller en krysserrakett. Meyssans påstander har blitt tilbakevist av amerikanske myndigheter.
Enkelte konspirasjonsteoretikere tror at det aldri ble funnet noen rester av flyet som traff Pentagon. Dette tilbakevises av vitner på stedet. Sprengningseksperten og ingeniøren Allyn E. Kilsheimer var en av de første fagpersonene på stedet. Han forteller blant annet at han fant kroppsrester og uniformsrester fra mannskapet på flyet, i tillegg til rester av flyskroget. Kilsheimers vitneutsagn bekreftes av bildebevis fra stedet.
United Airlines Flight 93
Hva angår ruteflyet kjent som United Airlines Flight 93, hvor passasjerene gjenerobret kontrollen fra kaprene, er det blitt hevdet at det ikke styrtet som en konsekvens av at flykapteinene mistet kontrollen de siste tre minuttene det var i lufta, men at det ble skutt ned av jagerfly. Det finnes ingen bevis for en slik påstand. En annen hypotese, som blir presentert i filmen Loose Change, hevder at ingen av disse hendelsene fant sted, men hevder i stedet at flyet ikke eksisterte og at vrakgodset som ble funnet på åstedet for havariet i Shanxville, Virginia, ikke stammet fra et fly, men var kun en tilfeldig samling metallbiter som ble plassert der med vilje. Slike hypoteser forklarer ikke hvor det ble av alle passasjerene som beviselig var på flyet.
WTC 7
En annen omstendighet som har vakt oppsikt rundt terrorangrepene, er kollapsen til WTC 7, som i motsetning til WTC 1 og WTC 2 ikke ble truffet av noe fly. Bygget kollapset i nær fritt falls hastighet, 17:20 amerikansk tid. På BBCs live sending fra New York skal WTC7s fall ha blitt annonsert, med overskrifter, flere minutter før bygningen faktisk kollapset. Dette tolker konspirasjonsteoretikere som tegn på at denne kollapsen, og andre ting som hendte den dagen, fulgte et allerede fastsatt script. Bygningens eier, Larry Silverstein, brukte uttrykket «pull it» da han beordret brannfolkene ut av den sterkt skadede bygningen. Mange konspirasjonsteoretikere tror at uttrykket «pull it» er vanlig i rivningsbransjen, til tross for at de ikke kan dokumentere dette. Kritikere av den offisielle historien mener dette er et klart tilfelle av kontrollert sprengning med eksplosiver. Den midlertidige forklaringen fra offisielt hold peker ut brann i kerosentanker i kjelleren til bygget som årsak til kollapsen. Representanter for Silverstein har senere påpekt at han er blitt misforstått, og at uttrykket var ment å beskrive det faktum at han trakk ut («pull out») brannmennene fra WTC 7 før det kollapset. Det er sannsynlig at Silversteins jødiske bakgrunn bidrar til at han er utsatt for konspirasjonsteorier.
Det at kollapsene til World Trade Center skal ha skyldtes kontrollerte nedrivninger, har blitt tilbakevist av dem som har konstruksjon som fag og av rivningseksperter.
Enkelte konspirasjonsteoretikere betviler ikke at det var kollisjon med rutefly og etterfølgende branner som var årsaken til tårnenes kollaps. De mener heller at det var de nykonservative som hadde arrangert det slik at de kaprede flyene kunne slippe forbi kontrollen til det amerikanske luftforsvaret og sikkerhetskontroller på flyplasser fordi det ble gitt en direkte ordre om at det skulle skje fra Det hvite hus, også kjent som en «standdown-ordre». En slik plan ville ha krevet at store mannskaper i luftforsvaret visste om ordren, og per september 2008 har ingen soldater i luftforsvaret bekreftet noen slik ordre.
Leif Johan Larsen
Leif Johan Haukefehr Larsen (født 1945) er en norsk litteraturviter og sakprosaforfatter. Han er førsteamanuensis ved Høgskolen i Bergen.
Larsen fullførte i 1982 hovedfag i nordisk ved Universitetet i Bergen med en hovedoppgave om Kristofer Uppdal. I 2001 avla han doktorgrad ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet på en avhandling om Agnar Mykles romaner om Ask Burlefot. Larsen har tidligere vært førsteamanuensis ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet i Trondheim før han ble førsteamanuensis ved Høgskolen i Bergen.
Konspirasjonsteorier om 11. september
WTC 7
Noen konspirasjonsteoretikere hever stemmen overfor det faktum at USAs luftforsvar ikke skjøt ned de kaprede flyene, selv om dette ikke var vanlig prosedyre før terrorangrepene den 11. september.
Kritikk fra fagmiljø
Mange fagpersoner stiller seg kritiske til konspirasjonsteoriene. Enkeltpersoner med forskerbakgrunn støtter deler av konspirasjonsteoriene, slik som fysikeren Steven Jones og ingeniøren Kevin Ryan, men disse har generelt sett ikke kompetanse innenfor de mest relevante fagfeltene fra etterforskningen av terrorangrepene. Mesteparten av oppslutningen til konspirasjonsteoriene finnes i internettmiljøer. Et overveldende flertall blant bygningsingeniørene og brannvernsekspertene som var med å utforme den endelige rapporten om tårnenes kollaps til National Institute of Standards and Technology (NIST) har uttalt at de ikke gir støtte til hypotesen om en kontrollert sprengning. Amerikanske myndigheter fastholder at det kun var Al-Qaida som var innblandet i angrepene.
Konspirasjonsteoriene om angrepene 11.september blir avvist av eksperter i publikasjoner som Scientific American og Popular Mechanics. Konspirasjonsteoretikerne avviser igjen fagfolkenes konklusjoner. Mange fagfolk misbrukes også av konspirasjonsteoretikerne, som får det til å fremstå som at fagfolkene støtter konspirasjonsteoriene. Personer som blir misbrukt inkluderer enkelte ingeniører, arkitekter, journalister, tidligere offentlig ansatte, militæreksperter og folk med bakgrunn fra etterretningsmiljøer. Enkelte kjente personer tror også på konspirasjonsteoriene, som eksempelvis kongressrepresentanten Cynthia McKinney, professor i fysikk Steven E. Jones, professor i mekanikk Judy Wood, kjemiingeniør Kevin Ryan, Robert M. Bowman og Wayne Madsen.
Antisemittiske konspirasjonsteorier
I dagsaviser i Midtøsten er det blitt hevdet at 4000 personer med jødisk bakgrunn som arbeidet i Verdens Handelssenter holdt seg hjemme den dagen angrepet skulle skje. Det er også blitt hevdet at to ansatte i det israelske selskapet ODIGO, som solgte programvare og tjenester innen instant messaging, og som hadde kontorer på Verdens Handelssenter, fikk beskjed på forhånd om at angrepene ville skje fra en ukjent avsender. Den israelske dagsavisen Haaretz skriver at ODIGO forsøkte å varsle amerikanske myndigheter like etterpå. I den samme dagsavisen er det også blitt rapportert at fem Mossad-agenter ble arrestert av FBI ved Verdens Handelssenter like før terrorangrepene hvor de angivelig fotograferte. På grunn av artiklene i Haaretz mener derfor enkelte at israelsk etterretning var involvert i terrorangrepene.
Det er ofte kritikere som tilhører nynazistiske og høyreekstreme grupperinger som hevder at jøder eller israelere sto bak terrorangrepene. For eksempel uttalte den rasistiske organisasjonen National Alliance at «Seven thousand Americans were killed because our government has for decades been used to further the interests of Israel at the expense of the interests of the American people….». David Duke har kommet med lignende ideer, da han hevdet at Israel visste om angrepene på forhånd. Også arabiske grupperinger har kastet seg på det anti-jødiske sporet. Disse hevder ofte at ingen jøder eller israelere døde i angrepene.
Andre myte-skapende konspirasjonsteorier
Andre grupperinger plasserer 9/11-angrepene innenfor et rammeverk av eldre konspirasjonsteorier ved å hevde at USA gjennomførte og dekket over disse angrepene fordi landet styres av skjulte makthavere som jøder og FN (Zionist Occupation Government), frimurerne , mafiaen
Til denne gruppen hører den norske journalisten Per-Aslak Ertresvåg, som mener USA styres av den okkulte orden Illuminati.
Sosiologisk tilnærming
Samfunnsforskere har allerede begynt å studere framveksten av disse konspirasjonsteoriene, og deres samfunnsmessige funksjoner. Forskere klassifiserer konspirasjonsteorier som 11. september-teoriene som «superkonspirasjonsteorier», der de som tror på dem mener at verdens styres av et «allmektig, ondt brorskap». Mange forskere påpeker likhetstrekk mellom konspirasjonsteoriene rundt 11. september og teoriene om attentatet mot John F. Kennedy, hvor det blir påstått at Lee Harvey Oswald ikke handlet alene da han drepte presidenten. Store hendelser gjør ofte at folk har behov for å skylde på skjulte maktnettverk og hemmelige organisasjoner, tror disse sosiologene, da det ifølge dem virker skremmende at enkeltpersoner greier å ryste verden på egen hånd.
Forskere og mediafolk antar at det er Bush-administrasjonens generelt lave troverdighet i forbindelse med invasjonen av Irak som fører til at mange tror på teorier som er grundig tilbakevist.
Skotselv bru
Skotselv bru er ei vegbru som krysser Drammenselva på fylkesvei 2736 i Øvre Eiker.
Arbeidet med å få til en bruforbindelse startet på 1890-tallet. Befolkningen syntes det var tungvint å være avhengig av å bli rodd over av ferjemannen. De nærmeste bruene var Åmot bru og Hokksund bru, begge fra midten av 1850-tallet. I 1916 påla folk på østsida seg selv en frivillig veiskatt som skulle gå til brubygging. Midt på 1920-tallet fikk herredsstyret overrakt 62 000 kroner til bru. Hele prosjektet ble beregnet til å koste 456 000 kroner. For å klare finansieringen måtte kommunen ta opp lån i Drammen Sparebank.
Arbeidet med brua startet opp sommeren 1927, og den 15. september 1928 ble Skotselv bru åpnet.
Warszawagettoen
Warszawaghettoen var den største jødiske getto i Generalguvernementet, opprettet av de tyske okkupasjonsstyrkene i Warszawa 2. oktober 1940, etter den tyske invasjonen av Polen høsten 1939. I løpet av de tre år gettoen eksisterte forårsaket sult, sykdommer og deportasjoner til konsentrasjonsleire at befolkningen i ghettoen sank fra om lag 450 000 til 37 000. Dette var opprinnelig den største jødiske byen i Europa. I april 1943 gjorde de gjenværende i ghettoen opprør, det var det første større væpnede opprøret mot nazistenes jødeutryddelser.
Gettoens historie
Planene om å isolere byens jødiske befolkning fantes allerede i begynnelsen av den tyske okkupasjonen i 1939. Imidlertid var ikke den tyske administrasjonen i Generalguvernementet fullstendig organisert på den tiden, og det fantes interessekonflikter mellom siviladministrasjonen, militæret og SS. Under disse omstendighetene greide Judenrat (= Det jødiske råd), ledet av Adam Czerniaków, å utsette ghettoopprettelsen i ett år. Lørdag 4. november 1939 beordret SS Czerniaków til å samle rådets 24 medlemmer til et møte kl 16 samme dag, selv om det var sabbat. De fleste møtte likevel frem og ventet engstelig, da åtte bevæpnede Gestapo-folk braste inn kl 16:15. Etter et opprop gav offiseren, Rudolph Batz, de tilstedeværende en halvtime til å få tak i rådets uteblitte medlemmer og varamedlemmer. Folk som tilfeldig befant seg i bygningen, ble pågrepet og måtte tre i stedet for de fraværende.
Da Batz vendte tilbake, leste han opp et vedtak fra hærens overkommando som beordret Warszawas jøder (ca. 150 000 mennesker) til å flytte til et angitt strøk i byen i løpet av tre dager. De 24 «varamedlemmene» (mange var tilfeldig forbipasserende) ble tatt som gisler som ville bli skutt, om jødene unnlot å flytte som angitt. I fortvilelse henvendte Czerniaków seg til general Karl Ulrich von Neumann-Neurode, øverste offiser for hæren i Warszawa. Han kjente ikke noe til saken, og bad jødene holde seg i ro til han fikk undersøkt nærmere. Noen timer senere tilkalte Gestapo Czerniaków, som fikk følge av et annet rådsmedlem, Henryk Shozkes. Gestapo-offiseren banket de to mennene opp for å ha henvendt seg til Wehrmacht om saken. Da Czerniaków hadde unnskyldt, roet han seg imidlertid og gikk med på å diskutere mindre utvidelser av getto-området. 10. november noterte Czerniaków at gislene var løslatt, og 14. november at han hadde vært innom SS, og at deportasjonsplanene var oppgitt. I virkeligheten dreide det seg bare om en utsettelse.
Warszawaghettoen ble opprettet av den tyske generalenguvernør Hans Frank 16. oktober 1940. På det tidspunktet bodde 444 000 mennesker i ghettoen, rundt 30 % av Warszawas befolkning. Ghettoens størrelse utgjorde imidlertid kun 3 % av byens areal, noen som tilsvarte en befolkningstetthet på cirka 128 000 personer per km². Nazistene bygde så en tre meter høy og 18 km lang voktet mur rundt ghettoen og stengte den fra omverdenen 16. november 1940, i likhet med Ghetto Litzmannstadt og i motsetning til ghettoene i Radom og Kielce, der ghettobeboerne kunne bevege seg ut og inn. Det neste halvannet året ble tusenvis av polske jøder så vel som noen romani fra mindre byer og landsbygden brakt til ghettoen, samtidig som sykdommer (særlig flekktyfus) og sult holdt befolkningstallet på samme nivå. Tyfus spres av lus, og snart var sykdommen så utbredt i ghettoen at folk i gatene forsøkte å holde avstand til hverandre for ikke å få lus på seg.
I januar 1941 offentliggjorde byens tyske guvernør Ludwig Fischer slagordet «JØDER - LUS - TYFUS» som tekst på 3 000 store og 7 000 mindre plakater, samt 500 000 brosjyrer. Han opplyste at «polsk presse og radio har deltatt i spredningen av opplysningene. I tillegg blir barna i polske skoler advart mot faren hver eneste dag.» Muren som var reist rundt ghettoen, ble på tysk benevnt Seuchenmauer (= pestmur), for å gi inntrykk av at den var reist som en karantenemur for å hindre smitte. I virkeligheten var muren epidemiens årsak, og ikke dens resultat.
Radio og aviser fantes ikke i ghettoen; besittelse medførte dødsstraff. 10. november 1941 bekjentgjorde Warszawa-distriktets guvernør Hans Frank at det var dødsstraff for enhver jøde som befant seg ulovlig utenfor gettoen, og for polakkene som på en hvilken som helst måte hjalp slike jøder. Arbeidsledighet var et stort problem i ghettoen. Ulovlige verksted ble opprettet for å selge produserte varer illegalt utenfor ghettoen, mens råvarene ble smuglet inn, ofte av barn. Smuglingen var ofte den eneste måten barna og deres familier kunne overleve på, da de ellers ville dødd av sult. Til tross for de harde levekårene organiserte undergrunnsbevegelsene kulturelle aktiviteter i ghettoen. Det fantes også sykehus, barnehager, rekreasjonsfasiliteter, skoler (flere av dem illegale), skjulte bibliotek og til og med et symfoniorkester.
Ghettoen hadde også sitt eget politi. Øverste sjef var Jòzef Szerynski, som var katolikk, men av tyskerne ble ansett som jøde. Han vervet folk til politistyrken sin fra ghettoens katolske konvertitter. Historikeren Emanuel Ringelblum som klarte å flykte fra ghettoen, men ble skutt sammen med den polske familien som holdt ham skjult, noterte i sin dagbok 18. mars 1941 at et hundre konvertitter satt i fremstående stillinger i politistyrken, og at en av dem ble overhørt da han ropte: «Ned med jødene!» i kirken.
Over 100 000 av gettoens befolkning døde som følge av sykdom eller sult, samt vilkårlige drap, selv før nazistenes massedeportasjon av om lag 254 000 ghettobeboere til utryddelsesleiren Treblinka.
Opprøret og gettoens ødeleggelse
Den siste kampen begynte 19. april 1943 da en stor naziststyrke gikk inn i ghettoen. Under ledelse av Jürgen Stroop brente og sprengte de tyske soldatene ghettoen i luften kvartal for kvartal, og enten fanget eller drepte alle jødene de traff på. Betydelig jødisk motstand endte 23. april 1943, og den tyske operasjonen ble offisielt avsluttet i midten av mai, med sprengningen av Den store synagoge den 16. mai.
Omkring 12.000 falt i kamp, 30.000 ble likvidert og 7000 deportert til utryddelsesleirer. Minst 56 065 mennesker ble drept på stedet eller deportert til tyske konsentrasjonsleirer, hovedsakelig Treblinka.
Isthmian League Division One North
Isthmian League Division One North er en fotball-avdeling innen Isthmian League.
Den ligger er på den åttende nivået av fotball i England. Den går parallelt med Isthmian League Division One South. Dens vinnere og play-off vinnerne blir forfremmet til Isthmian League Premier Division. Den er blitt sponset av Ryman, og blir derfor offisielt kjent som Ryman League Division One North.
En tidligere Division One North eksisterte i to fotball-sesonger fra 2002 til 2004. Divisjonen ble dannet av en sammenslåing av isthmiske League First Division og isthmiske League Second Division på slutten av 2001-02 sesongen, og tanken var å redusere reiseavstanden for lagene i den isthmiske ligaen. Den isthmiske ligaen dekker Norfolk, Suffolk, Kent, Essex, Cambridgeshire og Hertfordshire.
Bergmo småkirke
Bergmo småkirke var en arbeidskirke fra 1982 i Molde kommune, Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Molde domprosti i Møre bispedømme.
Byggverket var opprinnelig et samvirkelag og postkontor oppført er i tre. Da dette ble ledig, så man muligheten til å benytte det midlertidig som kirke i påvente av et permanent bygg. Kirkerommet har 350 plasser.
Kirken ble avvigslet sommeren 2017.
Kiblawan
Kiblawan er en kommune i provinsen Davao del Sur på Filippinene. Under folketellingen i 2000 kom man til et befolkningstall på 41 275 i 8 339 husstander.
Barangayer
På landsbygda er en barangay en landsby med omland. I byene kan man sammenligne en barangay men våre bydeler, alle med et visst selvstyre.
Helge Sandåker
Helge Sandåker (født 24. april 1955, død 10. august 2022 ) var en norsk politiker (Ap).
Han var ordfører i Marnardal fra 2007 til 2019. Ved kommunevalget i 2015 fikk Arbeiderpartiet 44,8 % av stemmene i kommunen, noe som er høyeste oppslutning for noe parti i kommunen etter 1945.
Jon Mørland
Jon Ottar Mørland (født 29. september 1967) er en norsk pr-rådgiver og daglig leder i Mørland & Johnsen analyse og kommunikasjon AS.
Mørland er utdannet Master of Science (Econ) fra London School of Economics and Political Science (LSE) og Master of Public and International Affairs fra University of Pittsburgh. Han var informasjonssjef i Utenriksdepartementet og pressetalsmann for utviklingsministeren. Før dette var han leder av Europeisk Ungdom.
Sammen med Øyvind Johnsen forlot han konsulentselskapet Geelmuyden.Kiese i 2006 og etablerte kommunikasjonsselskapet Mørland & Johnsen. Gjennom Mørland & Johnsen er Mørland pressetalsmann for blant andre tidligere statsminister Gro Harlem Brundtland og det norske herrelandslaget i fotball.
Svømming under EM i svømmesport 2010 – 50 meter brystsvømming menn
Øvelsen 50 meter brystsvømming menn ved EM i svømming 2010 på langbane fant sted 13. og 14. august i Budapest, Ungarn.
Eventyret om Hanna
Eventyret om Hanna er et musikkalbum med Felix Johansen og Veslemøy Solberg, utgitt i 2006.
Isol
Isol er kunstnernavnet til Marisol Misenta (født 6. mars 1972), en argentinsk illustratør, barnebokforfatter, poet og sanger.
Marisol Misenta ble født i Buenos Aires, der hun fortsatt bor. Hun studerte ved Escuela Nacional “Rogelio Yrurtia” for å bli formingslærer og siden ved Universitetet i Buenos Aires før hun viet seg helt til arbeidet som tegner og forfatter. Isol lager egne bøker og illustrerer bøker av andre forfattere. Hun debuterte i 1997 med Vida de perros, en bildebok som kom på norsk under tittelen Et hundeliv i 2009. Isol er ellers utgitt i Mexico, Spania, USA, Frankrike, Korea, Sveits og Argentina. Fra 2000 til 2005 bidro hun med ukentlige avistegninger i Clarín, Argentinas største avis.
Som finalist til Hans Christian Andersen-prisen i 2006, ble Isol regnet som en av verdens fem beste illustratører. I 2013 ble hun tildelt den internasjonale Litteraturprisen til minne om Astrid Lindgren (ALMA), verdens største barnebokpris, på fem millioner kroner.
Willunga (Sør-Australia)
Willunga er en by i Sør-Australia i Australia. Den ligger på Fleurieu-halvøya rundt 5 kilometer fra vindistriktet McLaren Vale og 47 kilometer fra delstatshovedstaden Adelaide. Ved folketellingen i 2016 hadde byen Willunga innbyggere.
Willunga er start og mål for den fjerde etappen av sykkelrittet Tour Down Under.
Sangskatter & snurrepiperier
Sangskatter & snurrepiperier er et musikkalbum med Veslemøy Solberg og Sven Ohrvik, utgitt i 2000.
Smicronyx
Smicronyx er en slekt av små snutebiller. Billene lever på levende planter.
Utseende
Små, avlange, mer eller mindre skjellkledte snutebiller.
Utbredelse
Gruppen har en kosmopolittisk utbredelse.
USS «Sampson» (DDG-102)
USS «Sampson» (DDG-102) er en amerikansk destroyer i Arleigh Burke-klassen med hjemmehavn i San Diego i California. Skipet, som er oppkalt etter kontradmiral William T. Sampson, tilhører Stillehavsflåten i den amerikanske marinen.
Intramuskulær injeksjon
Intramuskulær (fork. IM el. i.m.) betegner en injeksjonsteknikk for legemidler hvor nålen ender i muskelvev. Im regnes som en parenteral administrasjonsform. Vanligvis kan maksimalt 5-10 ml injiseres.
Eros (album)
Eros er et samlealbum med Eros Ramazzotti som ble gitt ut i 1997.
Intramuskulær injeksjon
Generelt brukes intramuskulær injeksjon for legemidler som:
Richard Keogh
Richard John Keogh (født 11. august 1986) er en engelsk-født irsk fotballspiller som spiller for.
Intramuskulær injeksjon
For medikamenter som ikke skal settes i blodbanen, trekkes sprøytestempelet tilbake (aspirasjon) før selve injeksjonen for å kontrollere at man tilfeldigvis ikke har truffet et blodkar.
Eros (album)
Sporliste
Side 1:
Intramuskulær injeksjon
Virkningen inntrer noe senere enn ved intravenøs injeksjon, vanligvis etter noen minutter. Injeksjonen medfører som regel noe skade i muskelvevet som kan gi reversibel arrdannelse med varighet på opp til et år. Abscessdannelse er også en vanlig komplikasjon. Gjentatte injeksjoner på samme sted bør unngås. Vanlige injeksjonssteder er i setemuskulaturen eller i overarmen (deltamuskelen). Det er vesentlig at man ikke skader store nerver eller blodkar under injeksjonen.
Eros (album)
Sporliste
Side 2:
Intramuskulær injeksjon
For en del medikamenter, særlig antipsykotika er det utviklet oljesuspensjoner av legemiddelet (såkalte depotpreparater) som ved intramuskulær administrasjon kan gi virkning i flere uker til måneder. Dette er særlig hensiktsmessig for pasienter som ikke tar medikamentet regelmessig som forskrevet.
P-sprøyten settes også intramuskulært.
A Blaze in the Northern Sky
A Blaze In The Northern Sky er et musikkalbum fra det norske black metal bandet Darkthrone.
Steni
Steni AS ble grunnlagt på Steinsholt i 1965 av grunderen Asbjørn Rønning.
Firmaet lager fasade- og interiørplater i komposittmateriale. Det har åtti ansatte og selger til Europa og USA. Steni AS har datterselskaper i Danmark, Sverige, Finland, Nederland og egen salgsorganisasjon i Norge. I 2005 var omsetningen på 146 millioner kroner. Det var forventet at omsetningen for 2006 ville være på 154 millioner kroner.
Firmaet har vært eid av Asbjørn Rønnings familie. Andelene har vært fordelt mellom Asbjørn Rønning og de to barna Tom og Terje Rønning. Fire investorer har ervervet ti prosent av aksjene. Det islandske byggevarefirmaet Saxbygg har ervervet 37 prosent. Ansatte har ervervet 3,5 prosent. Styreleder Olav Kjell Holtan har gjort det samme. Daglig leder Tom Rønning har 31 prosent av aksjene.
Gulbarga
Gulbarga eller Kalburgi (kannada:, urdu: ) er en by i distriktet Gulbarga i den indiske delstaten Karnataka. Det er administrasjonssentrum i distriktet med samme navn, samt hovedkvarteret for Gulbarga divisjon. Tidligere var byen en del av nizam-staten i Hyderabad. Gulbarga ligger 120 km fra Bijapur, 200 km vest for Hyderabad og 613 km nord for Bangalore, og er godt forbundet med veier til Bijapur, Hyderabad, Solapur og Bidar. En jernbanelinje forbinder den sørlige delen av India til Mumbai og Delhi, og går gjennom Gulbarga. Byen er handelssenter ved jernbanen mellom Mumbai og Chennai.
Geografi
Gulbarga ligger på høylandet Deccan i en gjennomsnittlig høyde av 455 moh. To av de eldste bygningene i byen er Khwaja Bandenawaz Dargah og Sheikh Roza Dargah. Det er mange fine templer i og rundt Gulbarga. Blant disse har man Dattatrya-templet (Ganagapur), Sharanabasaveshwar-templet (Gulbarga), Shri Hulakantheshwar-templet (Herur B.) og Ghathargi Bhagamma-templet. Disse tre templene ligger på bredden av Bhima-elven.
Demografi
Ifølge folketellingen i 2001 hadde Gulbarga 427 929 innbyggere. Av dette befolkningstallet utgjorde 52 % menn og 48 % kvinner. Gjennomsnittlig lesekyndighet i byen var 67 %, noe som var høyere enn landsgjennomsnittet på 59,5 %. Mannlig lesekyndighet var 73 % og kvinnelig lesekyndighet bare 60 %. 13 % av befolkningen var barn under 6 år.
Kannada er det offisielle språket og blir talt av majoriteten i distriktet, men det mest talte språket i selve byen er urdu. Engelsk blir også brukt, og forstås av mange. Hinduisme og islam er de to religionene som har flest tilhengere i byen. Urdukulturen i Gulbarga ligner mye på den i Hyderabad. Til og med kannadaspråket som blir talt her er påvirket av hyderabadi (deccani) urdu. I byen bor det også mange marathifolk.
Eksterne lenker
Гулбарга (округ)
Ari Siiriäinen
Ari Pekka Siiriäinen (født 16. november 1939 i Viborg, død 9. desember 2004 i Helsingfors) var en finsk arkeolog.
Siiriäinen avla eksamen i 1968 med høyest karakter i arkeologi og geologi og disputerte i 1974 med en avhandling om den postglasiale landheving og steinaldersbosettingens kronologi i Finland; i Studies Relating to Shore Displacements and Stone Age Chronology i Finland (1974) introduserte Siiriäinen et geografisk-arkeologisk tilnærming på Finlands eldre steinalder.
Allerede på 1950- og 1960-tallet deltok han i de feltarbeidene som var foranlediget av de store kraftverksutbyggingene nord i Finland. I mange artikler omtalte han disse prosjektene, liksom steinalderens økonomi, kulturforhold og dateringsspørsmål. Siiriäinen arbeidet i 1977–1982 som amanuensis og intendant ved Museumsverket og ble i 1983 utnevnt til professor i arkeologi ved Helsingfors universitet; ble pensjonert i 2003.
Siiriäinens forskningsvirksomhet ble rettet seg allerede tidlig mot utlandet. På 1960-tallet deltok han i den samnordiske ekspedisjonen til Nubia og på 1970-tallet innledet han utgravninger i Kenya. Disse kom til å pågå i mange år og omfattet blant annet studier omkring menneskenes innvirkning på naturen, arealbruk og ørkendannelse i Afrika. I slutten av 1980-tallet innledet han omfattende forskning i Peru, Chile og Bolivia og 1998–2001 deltok han i Jabal Harun-prosjektet i Jordan. Siiriäinens omfattende forskningsprosjekter utenlands gjorde ham internasjonalt kjent; hans kanskje noe rastløse virksomhet ledet til at hans interesse for Finlands forhistorie havnet i bakgrunnen.
Skjellforgiftning
Skjellforgiftning kan forårsake diaré, kvalme, oppkast, magesmerter, svimmelhet, forvirring og nerveskader. I noen tilfeller inntreffer muskellammelser og pustebesvær som kan være livstruende.
Magsaysay (Davao del Sur)
Magsaysay er en kommune i provinsen Davao del Sur på Filippinene. Under folketellingen i 2000 kom man til et befolkningstall på 43 172 i 9 066 husstander.
The Battle
The Battle er en amerikansk stumfilm fra 1911, regissert av D. W. Griffith.
Handling
En gruppe soldater fra Unionen marsjerer ut til kamp, blant jublende folkemengder.
Men etter at slaget går dårlig for unionshæren, stikker en av soldatene vekk og han gjemmer seg snart i kjærestens hjem. Men skamfull over hans egen feighet finner han igjen motet, og krysser fiendens linjer og hjelpe sine fangede kamerater.
Eastern Arc-fjellskogene
Eastern Arc-fjellskogene, eller Eastern Arc-skogene, er en økoregion bestående av fjellskog i Eastern Arc-fjellene i Sentral-Afrika. Økoregionen tilhører for det meste Tanzania, men en liten del ligger også i Kenya. Området dekker tilsammen rundt 23 700 km2, og består av en rekke usammenhengende områder – på samme måte som Eastern-Arc-fjellene består av en rekke ulike fjell og fjellkjeder.
WWF har gitt området status Globally Outstanding i vurdering av hvor unikt området er med tanke på biodiversitet, og konserveringsstatus Critical. Økoregionen er en av WWFs utvalgte regioner i prosjektet Global 200. Området er også på Tanzanias tentative liste over mulige verdensarvsteder.
Geografisk avgrensning og klimaforhold
De største regionee er Taiti Hills (i Kenya), fjellene North Pare, South Pare, East Usambara, West Usambara, North Nguru, South Nguru, Ugaguru, Uluguru, Rubeho og Udzungwa. Økoregionen omfatter også noen mindre områder rundt fjellområdene Mahenge, Malundwe Hill og Uvidundwa. Disse toppene når typisk en høyde på rundt 2200–2500 moh, med høyeste punkt på 2635 moh – for fjelltoppenn Kimhandu i Ulugurus-fjellene.
Nedbøren i fjellene kommer fra Det indiske hav, der vannet fordamper, blir til skyer som drives med vinden østover og deretter møter denne fjellkjeden. Denne direkte påvirkningen har også blitt brukt som definisjon, eller avgrensning, av regionen. Man tror at klimaet i området har vært stabilt i mange millioner år, også over flere av de siste istidene. Dette skyldes at man videre tror at Det indiske hav ikke ble nedkjølt i disse periodene, slik at nedbørsmønstrene holdt seg relativt stabile. I dagens klima er får disse fjellene betydelig mer nedbør enn lavlandene rundt dem, med mellom 2000 og 3000 mm i årlig nedbør. Det er noen indikasjoner på at klimaet har blitt noe tørrere de siste tiårene. Jordsmonnet regnes ikke som rikt, men likevel rikere enn i områdene rundt.
Aedmon
Aedmon er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Southwestern Assemblies of God University
Southwestern Assemblies of God University er et privat, kristent universitet i Waxahachie i delstaten Texas, USA. Det er tilknyttet sekten Kristi forsamlinger (Assemblies of God). Det ble opprettet i 1927.
Eastern Arc-fjellskogene
Planteliv
Økoregionen utmerker seg både i antall arter, og i antall endemiske arter. Av planter er det registrert rundt 2000 arter her, hvorav 800 er endemiske. Disse befinner seg i rene skogsområder, men også på gresslettene, i våtmarksområder og i områder preget av mye stein og bart fjell.
Aedmon
Utseende
Små, avlange, blanke, gulaktige jordlopper. Bakbeina er utviklet til hoppebein med tykke lår.
Southwestern Assemblies of God University
Ved universitetet var det 1 676 studenter og 95 vitenskapelig ansatte i 2006. Studiene gis opp til mastergradsnivå.
Eastern Arc-fjellskogene
Planteliv
Skogsområdene kan deles inn i ulike typer skog, primært basert på høyde, som også gir ulike klimatiske forhold. De høyeste områdene er preget av tåkeskog. Det er totalt registrert 223 helt eller nesten helt endemiske trearter; de ulike typene skog er hjem for ulike endemiske arter. Videre er det også slik at mange av artene kun finnes på noen av fjelltoppene; de fleste (80 %) i de nordligste områdene.
Aedmon
Utbredelse
Slekten er utbredt i Karibia (Cuba, Hispaniola, Puerto Rico).
Eastern Arc-fjellskogene
Dyreliv
Det er registrert 10 endemiske fuglearter til regionen. Mange av disse finnes bare i et veldig begrenset område - taitatroster og taitaapaliser finnes i Taita Hills; udzungwahøner; i Udzungwa- og i Rubeho-fjellene; ulugurubuskvarslere i Uluguru – og for samtlige bare i veldig begresede regioner i disse områdene igjen. Noen finnes derimot flere steder i økoregionen, herunder blant annet usambarahubroer, rødbåndsolfugler og rusthodesangere. Det er også observert noen nesten-endemiske fugler som flyr fast mellom disse og visse områder lenger sør, i Malawi og Zimbabwe.
Av pattedyr er det registrert endemiske apekatter (Cercocebus galeritus sangei og Procolobus gordonorum), spissmus (Crocidura tansaniana, Crocidura telfordi, Crocidura usambarae, Myosorex geata, Sylvisorex howelli) og én art tilhørende galagoene (Galagoides orinus). Utover de endemiske dyreartene kan man også blant annet finne abbotduiker (Cephalophus spadix) og østlig tregrevling (Dendrohyrax validus).
I Eastern Arc er det hittil (2008) navngitt 94 ulike amfibier, hvorav 57 regnes som endemiske eller nesten-endemiske. Dette er et pågående arbeid; stadig flere arter blir oppdaget og registrert. De fleste av de nyregistrerte artene vil også være endemiske. Pr. 2008 gjalt dette 17 nyregistrerte arter.
Av reptiler er det registrert 10 endemiske kamelonarter, tre slangeormer og seks snoker.
Bevaringsstatus
Økoregionen regnes som spesielt sårbar for endringer på grunn av den langvarige stabiliteten det har fått utvikle seg under. Man tror at arter i området vil ha vanskelig for å tilpasse seg endringer, og at selv små endringer kan føre til store innvirkninger på mange av artene.
En del av området (1900 km2 ligger i Udzungwa nasjonalpark. Det er også opprettet et reservat i East Usambara-fjellene.
Ettersom jorden i høyden er mer næringsrik enn i lavlandsområdene rundt, kan den brukes til jordbruk. Dette har ført til en langt høyere befolkningstetthet oppover langs fjellsidene enn i områdene rundt fjellene. Områder utenfor nasjonalparkene ryddes fortsatt stadig for å gi plass til nye plantasjer.
That’s Good
Handling
Godmodige Marcellus Starr eier en liten møbel-forretning. En gruppe kjeltringer bestemmer seg for å stjele alle sparepengene hans, og sender den attraktive Josephine Pollock og Barrett Prentice for å besøke Marcellus. De oppdager at han kommer til å bli et enkelt mål, og Marcellus er så betatt av Josephine at han villig reiser sammen med henne til Chicago. Planen er å overbevise Marcellus om at han kan tjene en formue på å utvide virksomheten sin, men heller bruke alle pengene hans på å vedde på hesteveddeløp.
Men når Marcellus reiser hjem sammen med Josephine for å få tak i pengene, møter hun hans foreldreløse niese Alice. Josephine innser hvilken fin mann hun er i ferd med å svindle, og hun blir forelsket i ham. Marcellus innrømmer at han visste om svindelen deres hele tiden, men han var fast bestemt på å reformere henne og gjøre henne til sin kone.
Per Hvamstad
Per Hvamstad (født 25. juni 1944) er en norsk politiker (Sp) som var ordfører i Alvdal kommune fra 1995 til 1999.
Hvamstad er mag.art. fra Universitetet i Oslo i faget etnologi(folkelivsgransking), og har vært ansatt som konservator og daglig leder/museumsbestyrer ved Nordøsterdalsmuseet – Museumssenteret Ramsmoen.
Han ble ved nominasjonen i 1999 ikke renominert som Senterpartiets ordførerkandidat ved valget. Han gikk derfor ut av partiet og startet sitt eget parti, Bygdelista. Partiet fikk 13,6 % i 1999 og 6,2 % i 2003, men stilte ikke liste til valget i 2007. Hvamstad representerte Bygdelista i kommunestyret 1999-2007.
Arild Braastad
Arild Braastad (født 18. august 1946, død 29. juli 2011 ) var en norsk diplomat. Han arbeidet i Utenriksdepartementet fra 1979 til 2011. Han var ambassadør ved Norges ambassade i Seoul mellom 2001 og 2006, og ble utnevnt til ambassadør i Kuala Lumpur i 2006, og ble fra 2007 også utnevnt til Norges ambassadør i Bandar Seri Begawan.
Braastad ble i 2007 utnevnt til kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.
Løvehjerte
Løvehjerte er et musikkalbum med Veslemøy Solberg, utgitt i 2004.
Yanam (by)
Yanam (telugu, fransk ) er en by og et distrikt i det indiske forbundsterritoriet Puducherry (tidligere Pondichery). Yanam var tidligere en fransk koloni som ble overført til India i 1954 sammen med de andre byene som utgjør forbundsterritoriet Puducherry. Yanam utgjør en 30 km² stor eksklave i distriktet East Godavari i delstaten Andhra Pradesh.
Geografi
Yanam ligger 14 km fra kysten mot Bengalbukta, langs bredden til elva Godavari. Territoriet til distriktet Yanam sammenfaller med det til byen, og dekker 30 km²; i tillegg til selve byen regnes også seks landsbyer til Yanam. Byen Puducherry, hovedstaden i forbundterritoriet Puducherry, ligger rundt 870 km sør for Yanam.
Historie
Det franske ostindiske kompani oppretta en handelspost i Yanam i 1723. Denne ble avvikla fire år senere, men gjenåpna i 1743. Som et resultat av Parisfreden i 1763 overga Frankrike de fleste av sine indiske kolonier til Storbritannia. Yanam forble fransk, og ble del av Fransk India. Under Napoleonskrigene var Yanam under britisk okkupasjon mellom 1793 og 1802, og igjen fra 1803 fram til slutten av krigene 1815. India ble selvstendig fra Storbritannia i 1947, og Fransk India ble en del av India som Puducherry i 1954.
Befolkning
Av de 31 000 innbyggerne snakker de fleste telugu, og noen tamilsk. De jure er fransk offisielt språk i byen, men de facto er det telugu. Ifølge folketellinga fra 2001 er 51 % av byen innbyggere menn og 49 % kvinner. Lesekyndigheten lå på 64 %, hvilket er høyere enn landsgjennomsnittet på 59,5 %. Lesekyndigheten blant menn var på 68 %, og på 60 % blant kvinner. 14 % av innbyggerne i Yanam er barn under 6 år.
Huset Valois
Huset Valois (den bokstavelige meningen av Valois er «i dalen» eller «fra dalen») var en yngre gren av Huset Capet, og etterfulgte denne familien som konger av Frankrike fra 1328 til 1589. En yngre gren av familien regjerte som hertuger av Burgund fra 1361 til 1482.
Huset Valois var etterkommere av Karl av Valois, den fjerde sønnen av kong Filip III av Frankrike og baserte deres krav på den franske tronen ved å gå forut for Edvard III av England og Johanna II av Navarra ved en reintroduksjon av den saliske lov.
Uventet arv
I 1328 var det tre akseptable kandidater til tronen;
Under den saliske lov, som kun anerkjente den mannlige slektslinje, ville tronen bli gitt via de mannlige etterkommerne av Karl av Valois. I England hørte kong Edvard III om nyhetene og gjorde sitt eget krav på den franske kronen. Hans mor var Isabella, søster av de tidligere tre kongene av Frankrike, og således var hans krav på tronen meget sterkt (om det ikke var for den saliske lov). Som ventet gikk den engelske kongens protester for døve ører. Det var opplagt at ingen franskmann ville akseptere en engelsk konge som deres hersker.
Da diplomati og forhandlinger feilet måtte Edvard III styrke sitt krav med makt om han skulle gjøre krav på tronen. Disse hendelsene var således en viktig grunn til hundreårskrigen mellom England og Frankrike.
Behovsprøving
Behovsprøving er et prinsipp i sosial- og velferdspolitikken som innebærer at en ytelse gjøres avhengig av en individuell vurdering av den enkeltes økonomiske situasjon. Ved behandling av søknad om økonomisk stønad (økonomisk sosialhjelp), som betales ut av kommunen gjennom NAV, benyttes behovsprøving etter lov om sosiale tjenester i arbeids- og velferdsforvaltningen.
Huset Valois
Valois-Angoulême
Anvendelsen av salisk lov betydde at med at Valois-slektslinjene døde ut på den mannlige siden ville Huset Bourbon følge som etterkommere av Ludvig IX.
Behovsprøving
I Norge har man for mange ytelser gått bort fra behovsprøving og i stedet gjort ytelser avhengig av at folk befinner seg i en gitt situasjon. Eksempler er barnetrygd til foreldre, dagpenger ved arbeidsledighet, sykepenger ved sykdom/skade og alderspensjon ved en viss oppnådd alder.
FC Utrecht
FC Utrecht er en nederlandsk fotballklubb fra byen Utrecht som har spilt i den nederlandske æresdivisjonen siden 1970. FC Utrecht ble til etter at tre klubber fusjonerte: DOS, Velox og USV Elinkwijk. De klubbene fortsatte som amatører. DOS spilte i Æresdivisjonen fra begynnelsen (1954) til 1970 og vant det nederlandske mesterskapet i 1958.
Siden FC Utrecht ble opprettet har klubben vært i cupfinalen fem ganger, 1982, 1985, 2002, 2003 og 2004. Tre ganger har de vunnet: i 1985 mot Helmond Sport (1-0), i 2003 mot Feyenoord (4-1) og i 2004 mot FC Twente (1-0). I 2004 vant FC Utrecht også Johan Cruijff-cupen (nederlandsk supercup) mot seriemesteren Ajax (4-2).
FC Utrechts hjemmestadion er stadion Galgenwaard, tidligere hjemmebane for DOS. Galgenwaard har en kapasitet på 24 500 tilskuere, ved risikokamper er kapasiteten 22 500.
Klubben har et fotballakademi som har arbeidet for en fremtid innen sport og samfunn som et viktig mål.
Den 30. september 2005 feiret klubben sitt 35-årsjubileum. Samtidig ble et museum rundt klubben og dens historie åpnet i stadion Galgenwaards sjette etasje.
Sesongen 2006-2007 sluttet FC Utrecht på niendeplass. I play-off systemet kvalifiserte de seg for Intertoto-cupen.
Spillerstall
Oppdatert 17. april 2023.
Kjente spillere som har spilt for FC Utrecht
• Co Adriaanse
•  Dick Advocaat
•  Pascal Bosschaart
•  Edson Braafheid
•  Hans van Breukelen
•  Jan Willem van Ede
•  Willem van Hanegem
•  André Hulshorst
•  Jean-Paul de Jong
•  Ton de Kruijk
•  Edwin de Kruyff
•  Dirk Kuyt
•  John van Loen
•  Tom Van Mol
•  Michael Mols
•  Jacob Mulenga
•  Erik Mykland
•  John Steen Olsen
•  Erik Pieters
•  Wim Rijsbergen
•  Michael Silberbauer
•  Włodzimierz Smolarek
•  Kevin Strootman
•  Stefan Tanghe
•  Leo van Veen
•  Michel Vorm
•  Rob Witschge
•  Ricky van Wolfswinkel
•  Jan Wouters