cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Variety
Variety er et amerikansk bransjeblad for underholdningsindustrien som ble lansert av Sime Silverman i New York i 1905. I 1933 lanserte Silverman Daily Variety i Hollywood. Begge utgavene utgis fortsatt. Tidsskriftet eies av Reed Business Information, en underavdeling av Reed Elsevier.
Historie
Variety ble lansert i 1905 av Sime Silverman. Hovedkvarteret lå i New York. Tidsskriftet skulle dekke vaudeville og ble utgitt ukentlig i perioder. Da filmindustrien fikk økende popularitet, lanserte Silverman Daily Variety. Denne avisen hadde hovedkvarter i Hollywood og ble utgitt daglig. Kort tid etter lanseringen av Daily Variety døde Silverman. Sønnen hans, Sidne, etterfulgte han som forlegger for begge utgavene. Da han døde i 1950, ble sønnen hans, Syd, hovedarving til det som da het Variety Inc. Formynderen Harold Erichs styrte firmaet de neste seks årene. Da tok Syd, som var uteksaminert fra Princeton University, over driften. I 1987 solgte han firmaet til Cahners Publishing (nå Reed Elsevier) for 64 millioner dollar.
Beliggenhet
På slutten av 2008 flyttet Variety sine Los Angeles-kontorer til et høyhus på Wilshire Blvd midt i Miracle Mile-området. Høyhuset ble kalt Variety Building og har et rødt og opplyst skilt med Variety-logoen på toppen på bygningens nord- og sørside. Det har 31 etasjer og 360 graders utsikt over byen.
Jean-Pierre Sauvage
Jean-Pierre Sauvage (født 21. oktober 1944) er en fransk kjemiker.
Han ble tildelt nobelprisen i kjemi i 2016 sammen med Fraser Stoddart og Ben Feringa for utformingen og syntesen av molekylære maskiner.
Ugrasklokke
Ugrasklokke har en lang jordstengel med tykke knoller. De nederste bladene er smalt hjerteformede med lange skaft, de øvre bladene er lansettformede og sittende. Blomstene er 2–3 cm lange og mørkt blåfiolette, med kanthårede fliker. Blomstringen begynner nedenfra, mens planten ennå vokser.
Ugrasklokke ble innført fra Mellom-Europa til Norden som matnyttig kjøkkenplante på 1700-tallet. Unge blader og røttene på planten i dens første år kan spises. De kan utnyttes både rå og kokt og er rike på C-vitamin. I tidligere tider ble planten dyrket og solgt på planteskoler, også som prydplante. Siden har den spredd seg til andre steder og blitt forvillet.
Planten har en greinet jordstengel, og små rester av rotstengelen er nok til at det kan spire opp nye planter. Har ugrasklokken kommet inn i en hage, er den vanskelig å bli kvitt. Enkelte ser derfor på den som et ugress, men ugrasklokken er egentlig en nyttig plante som kan brukes til mat. Og den er en vakker og dekorativ staude som kan trives under de fleste forhold.
I Norge er ugrasklokke nokså vanlig på Sørøstlandet, i området fra Østfold til Mandal og nord til Elverum. Den er også innført og forvillet i Stavanger og Randaberg. I tillegg vokser den også i Trøndelag og spredt nordover til Troms.
Ugrasklokke kan forveksles med sin nære slektning, nesleklokke. Men sistnevnte har karakteristiske hjerteformede taggede blader og hele planten er i likhet med brennesle dekket av hår.
Liv Aasen
Liv Aasen (født 21. september 1928 i Bergen, død 21. august 2005) var en norsk lærer og politiker (Ap). Hun var innvalgt på Stortinget fra Sør-Trøndelag 1969–1989.
Etter studentereksamen i 1947 og engelskkurs ved University of Cambridge i 1948 tok hun eksamen ved lærerskolen i 1950 og Statens lærerinneskole i husstell året etter. Aasen var lærer i folkeskolen i Fana, Kongsberg og Trondheim 1951–1969. I 1960-årene bodde hun periodevis utenlands, og var lærer og rektor ved Nordisk folkehøyskole i Genève og frilansskribent i Wien.
Ildefons av Toledo
Ildefons (født ca 607 i Toledo i Spania; død 23. januar 667) var erkebiskop av Toledo fra 657 til 667. Han æres som helgen i den katolske og i de ortodokse kirker. Ildefons levde og virket i en tid da Kirken i Spania opplevde en relativt blomstrende periode, både når det gjaldt maktmessig, intellektuell, åndelig og pastoral utvikling. På alle disse områdene ga Ildefons viktige bidrag. Denne utviklingen var begynt da den vestgotiske kong Reccared omvendte seg i 587 og tok sitt kongerike med seg fra den arianske til den katolske tro.
Bakgrunn
Ildefons nedstammet fra vestgotisk overskikt. Hans gotiske navn Hildefuns betyr «kjemperen». Han var nevø av Eugenius III av Toledo og muligens en disippel av den hellige Isidor av Sevilla.
Erkebiskop
I 657 utpekte den vestgotiske kong Rekkesvinth han til erkebiskop av Toledo, og han forble i dette embedet til sin død.
Erkebiskop Ildefons ble kjent for sin store produktivitet. Han var forfatter og kronikør, og videreførte Isidors gotiske krønike. Han skrev flere teologiske verker, og forsøkte seg også innen poesien. Hans mest kjente verk er De Viris illustribus.
Han var ansvarlig for den enhetlige ordningen av den spanske liturgien.
Han bidro sterkt til fremmet av venerasjonen av Jomfru Maria i Spania.
Venerasjon
Ildefons døde 23. januar 667. Hans relikvier befinner seg i Santa Leocadia-vsilikaen i Toledo. Hans minnedag er 23. januar.
Skrifter
Hans skrifter ble i moderne toid aamlet og medtatt i Mignes Patrologia latina (PL 96).
Nyutgave:
Lee-Ann Persse
Lee-Ann Persse (født 20. november 1988) er en sørafrikansk roer som spesialiserer seg i toer uten styrmann. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 8.
Karibiske pirater
De karibiske piratene anses ofte som de mest erketypiske sjørøverne og er ofte skildret på spektakulært vis i bøker, sang, folklore og film. Piratvirksomheten i Karibia fant i hovedsak sted fra 1560-årene til 1720-årene, og den mest aktive perioden var mellom 1640 og 1680-årene.
Kellenhusen
Kellenhusen er en kommune (med status som Ostseeheilbad) i kretsen Øst-Holstein i Schleswig-Holstein, Tyskland. Kellenhusen var mellom 1970 og 2006 en del av Grubes amt.
Karibiske pirater
Bakgrunn for piratvirksomheten
Piratvirksomheten i Det karibiske hav oppsto som et resultat av større internasjonale strømninger. Karibia var et sentrum for europeisk handel og kolonisering fra slutten av 1400-tallet. Ved Tordesillastraktaten av 1494 ble den ikke-europeiske verden med pavelig godkjennelse delt mellom Spania og Portugal langs en nord-sør-gående linje 370 leaguer vest for Kapp Verde-øyene. Dette ga Spania kontroll over Amerika, bortsett fra en del av Sør-Amerika som tilfalt Portugal, det nåværende Brasil. Fastlandet rundt Karibia ble kalt Spanish Main, og tidlige bosetninger var Cartagena, Panama, Santiago de Cuba, Puerto Bello og Santo Domingo. Fra de spanske koloniene ble det hentet ut store mengder edelmetaller og andre råvarer som for eksempel huder. De store mengdene sølv som ble utvunnet i koloniene trakk til seg pirater og kapere både i Karibia og på den andre siden av Atlanterhavet. For å bekjempe denne virksomheten, opprettet den spanske regjeringen et konvoi-system, der en transportflåte, en flota, seilte fra Sevilla (og senere også fra Cádiz) med passasjerer, militære tropper og europeiske varer til de spanske koloniene. Denne lasten var i hovedsak ballast, ettersom hovedhensikten med turen var å transportere sølv og mynter tilbake til Europa. Ruten gikk vanligvis gjennom De små Antiller til havnene i Spanish Main, så nordover mot Yucatán for å følge den vestgående golfstrømmen mot Europa. Disse transportene fikk etter hvert tilnavnet «Sølvtoget» og var et svært ettertraktet bytte for pirater.
Det spansk-karibiske imperium var i nedgang fra begynnelsen av 1600-tallet. Sølvet hadde vist seg å være et tveegget sverd. I Europa hadde det edle metallet kun fungert som et midlertidig botemiddel på den økonomiske situasjonen, og i Karibia hadde europeiske sykdommer tatt knekken på store deler av den opprinnelige befolkningen. Det er anslått at den opprinnelige befolkningen i Ny-Spania falt med 96 % mellom 1500 og 1600. Den spanske kolonisasjonen var basert på slavedrift. Etter hvert stagnerte både ekspansjonen og tilgangen på arbeidskraft, noe som igjen førte til at tomme landområder lett kunne overtas av andre nasjoner. Etterhvert ble det også lettet på de spanske handelsrestriksjonene, og havner som for eksempel Trinidad ble frihavner for alle nasjoner.
På 1620-tallet, og etter utbruddet av trettiårskrigen i 1618, ble den spanske aktiviteten i Karibia kraftig redusert. Den ble nå mer avhengig av slaver fra Afrika, samtidig som det militære nærværet var minimalt. Det gjorde at andre stater kunne ta seg mer til rette. St. Kitts ble målet for de første britiske og franske kolonistene i øygruppen. Samtidig etablerte England svært lønnsomme kolonier på Barbados og Providence Island, som ble et fristed for pirater. I løpet av denne tiden opprettholdt Spania en intens kommersiell rute med sine amerikanske eiendeler, der viktige kjøpmenn som jobbet som privatpersoner krysset Atlanteren kontinuerlig. Blant disse skiller Amaro Pargo seg ut, som ofte handlet i Karibia mens han plyndret skip fra fiendtlige makter til den spanske kronen. Amaro Pargo bodde i ti år i Karibia, nærmere bestemt på øya Cuba hvor han hadde etterkommere.
Etter krigene i Europa var de fleste av landene i dårlig forfatning. Dette gjaldt spesielt Spania, som hadde tømt statskassen. Dette ga seg utslag i Karibia som ved økende innvandring av europeiske flyktninger og svekket spansk herredømme. De fleste større byene i området var fortsatt spanske, mens utkantstrøkene nå ble overtatt av andre nasjoner. Engelskmennene hadde ekspandert utover St. Kitts og Barbados, med solide kolonier på Nevis, Antigua, Montserrat og Bermuda. Franskmennene utvidet sine territorier mot Guadeloupe, Hispaniola og Martinique, og de holdt også piratbasen Tortuga i en kortere periode, mens nederlenderne holdt Curaçao og Sint Eustatius.
Forholdene i Karibia fortsatte å speile de politiske strømningene i Europa. England, Frankrike og Holland gikk fra å slåss om religion mot Spania, til å slåss mot hverandre over økonomiske forhold. Engelskmennene innførte sanksjoner mot nederlenderne på 1650-tallet, og de to nasjonene var i krig med hverandre tre ganger i de neste årtiene. Samtidig førte Ludvig XIV en aggressiv fransk ekspansjonspolitikk. Det spanske imperium hadde en kort renessanse på 1660-tallet med økt tilgang på sølv, og det utløste nye kriger om de karibiske koloniene. Resultatene av krigene var at St. Eustatius skiftet eier 10 ganger mellom 1664 og 1674, og at de andre kolonier tok skade av den pågående aktiviteten. Den stadige krigføringen gikk ut over den militære støtten til selve koloniene, noe piratene snart dro fordel av. Port Royal på Jamaica ble i denne perioden en av de mest kjente pirathavnene etter den engelske overtakelsen i 1655.
Den europeiske krigføringen fortsatte til slutten av 1600-tallet. Imens ble forholdene i Karibia mer avklart. Koloniene ble viktigere for de europeiske maktene, og de økonomiske virkningene av piratvirksomheten ble tydeligere. Dette førte blant annet til at engelskmennene på 1680-tallet stasjonerte en styrke ved Port Royal. Kapervirksomhet ble mindre vanlig, mens jakten på pirater ble trappet opp. Dette til tross opprettet spanjolene en slags kystvakt bestående av kaperskip.
Piratene
Piratene som opererte i Karibia på denne tiden deles som regel inn i to grupper; kapere og buccaneerer.
De uavhengige karibiske piratene ble kalt buccaneers. Buccaneeraktiviteten oppsto rundt 1630 og varte til rundt 1730-tallet, da piratvirksomheten i Karibia gikk mot slutten. Buccaneerene var stort sett rømlinger fra koloniene som hadde lært seg å overleve av det naturen kunne tilby. Navnet kommer fra det franske ordet boucaner, som betyr røkt kjøtt, og det hentyder til at de tidlige piratene ofte var jegere som røkte kjøttet fra villoksene de hadde felt. Buccaneerene hadde delvis og uoffisiell støtte fra ikke-spanske kolonier. På begynnelsen av 1700-tallet ble imidlertid deres aktivitet ulovlig og sterkt innskrenket.
Buccaneermiljøene hadde en nokså streng organisasjon og et sterkt samhold. Kapteinen eller lederen ble demokratisk valgt av mannskapet, og mannskapet hadde makt til å få ham avsatt. Han måtte være en kjempende leder og måtte være direkte involvert i kamphandlingene. Han kunne ikke lede sitt mannskap fra trygg avstand. Byttet fra en kapring eller et raid ble fordelt mannskapet i mellom. Mannskapet kunne seile «på krita», det vil si uten betaling over en periode, slik at størrelsen på byttet ble større før det ble fordelt.
Det britiske piratamnestiet i 1717
I september 1717 ble det utsendt en proklamasjon om at alle pirater kunne henvende seg til britiske guvernører eller fremstående offentlige tjenestemenn for å få et amnesti for all piratvirksomhet. Pirater var nødt til å ta i bruk amnestiet før femte september 1718. Veldig mange pirater tok i bruk amnestiet for så å fortsette sin piratvirksomhet som før, men amnestiet gav noen pirater muligheten til å endre sitt virke. Benjamin Hornigold og Henry Jennings er to kjente piratkapteiner som tok i bruk amnestiet og som heller aldri gikk tilbake til piratlivet. Amnestiets kanskje viktigste effekt var at det førte til at det ble lettere for britiske myndigheter å få kontroll over pirathavnen Nassau på New Providence. Dette fordi pirat-proklamasjonen førte til en splittelse mellom piratene som så på seg selv som kapere og de som anså seg selv som opprørere mot den britiske staten. Da Woodes Rogers ledet en ekspedisjon for å pasifisere havnen, var piratene på Nassau svært uorganiserte i sin motstand og Rogers beskriver flere av piratene som glade for re-introduksjonen av britisk kontroll.
Den gradvise nedgangen
Etter 1717 ser man en gradvis nedgang i piratvirksomhet i Amerika. Nedgangen i piratvirksomheten i Karibia var som tidligere et resultat av europeisk politikk. Tilgangen på leiesoldater avtok, og i Europa ble det etablert sterkere nasjonale armeer. Marinene til europeiske nasjoner ble sterkere og fikk i oppdrag å begrense piratvirksomheten ved aktivt å forfølge og bekjempe pirater over hele verden. Piratvirksomheten i de karibiske farvannene og Nord-Amerika ble gradvis redusert fra rundt 1717 etter at organisert jakt fra marinen og private dusør-jegere.
Kira Wager
Kira Wager (født 1971 i Laxå i Sverige) er en svensk-norsk maler, oppvokst i Helsingfors og bosatt i Oslo siden 1994. Hun er utdannet fra Nordiska konstskolan i Karleby, Finland 1991-93; Statens kunstakademi, Oslo 1994-1998 og kunstakademiet i Helsingfors 1997.
Wager maler ofte med olje på pvc, basert på rekonstruksjon av privatfotografier arbeider hun med et privat materiale som hun bearbeider til montasjer. Hun har hatt stor suksess i de siste årene, med separatutstillinger i RARE Gallery, New York 2004; Gallery K (2003); Bergen Kunsthall (2002); Samtidskunstforum, Oslo (2001); Kunstnerforbundet, Oslo (1999). Innkjøpt av Museet for samtidskunst, og inngår i Nasjonalgalleriets nye basisutstilling.
Garibaldi
Navnet eller begrepet Garibaldi har flere betydninger:
Sportsåret 1860
Sportsåret 1860 er en oversikt over hendelser, resultater, fødte og avdøde personer med tilknytning til sport i 1860.
Dødsfall
…
Sykling under Europalekene 2015 – Terrengsykling menn
Sykling under Europalekene 2015 – Terrengsykling menn i Baku.
Eksterne lenker
Offisiell resultatliste
Knut Riisnæs
Han var sønn av pianist Eline Nygaard og bror til jazzsaksofonisten Odd Riisnæs.
Han medvirket med bebopinspirert musikk og debuterte med plata Flukt. Ti år etter ga han ut jazz-standards på plata Confessin’.
Riisnæs samarbeidet med blant andre Karin Krog (platedebut, 1966), Egil Kapstad (1967), Terje Rypdal (1968), Torgrim Sollid (Østerdalsmusikk, 1975), Ketil Bjørnstad (Leve Patagonia, 1978), Radka Toneff (1977), Laila Dalseth (1978), Pål Thowsen (1979), ,Kenneth Sivertsen (1985), Per Husby (1990), Bjørn Alterhaug (1991), Kjell Öhman (1993), i Jan Gunnar Hoff Group (1992–), Sigurd Ulveseth trio (1993–), Radiostorbandet (1971–90), storband ledet av Helge Hurum, Jens Wendelboe, Kjell Karlsen og Fred Nøddelund. Fra 2000 spilte han med Helge Iberg, i Sharp 9 (2004–), i kvartett med Ivar Antonsen piano, Terje Gewelt bass og Espen Rud trommer (2004–), samt i Ditlef Eckhoff kvintett. For Rikskonsertene turnerte han i sakstrio med Petter Wettre og Frode Nymo (2005), med materiale urfremført på Kongsberg Jazzfestival 2004.
Skjold
Skjold kan vise til:
Sandefjord kapell og kirkegård
Sandefjord kirkegård ble innviet 3. oktober 1883, og kapellet ble innviet i november 1884. Kirkegården er siden utvidet og dekker området mellom Langes gate og Møllers gate og mellom Skiringssalveien/Castbergs gate og Landstads gate. Likevel ble kirkegården snart for liten, og rundt 1930 åpnet Ekeberg gravlund. I dag er Sandefjords hovedgravplass ved Orelund kapell.
Kapellet var per 2004 stengt og ikke i bruk ved begravelser.
Arkeologiåret 1505
Arkeologiåret 1505 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1505.
Dødsfall
...
Georges Méliès
Georges Méliès, egentlig Marie-Georges-Jean Méliès, (født 8. desember 1861 i Paris, Frankrike, død 21. januar 1938 i Paris) var en fransk illusjonist og filmskaper. Han skal ha regissert 531 kortfilmer mellom 1896 og 1913, filmer med en spilletid på fra 1 til 40 minutter. Méliès regnes av mange som fiksjonsfilmens opphavsmann.
Liv og virke
Georges Méliès var en filmpioner som utviklet en rekke tekniske og fortellermessige nyvinninger i den tidlige filmkunsten. Det var spesialeffekter som stop trick (plutselige forsvinninger), dobbelteksponeringer, time-lapse (tidskonsentrasjon), gradvise overganger mellom scener og håndkolorering. To av hans mest kjente stumfilmer er Reisen til månen (Le Voyage dans la Lune, 1902) og den 24 minutter lange Den umulige reisen (Le Voyage à travers l'impossible, 1904). Begge inneholder beretninger om merkelige og surrealistiske reiser inspirert av forfatteren Jules Verne og Méliès' eget «magiske teater» med automater og illusjonstriks. Méliès omtales ofte som den første science fiction-regissøren, selv om handlingene nok ligger nærmere fantasy-sjangeren. Hans tre minutter lange, humoristiske Le Manoir du diable fra 1896 regnes som verdens første skrekk- og vampyrfilm.
Bok og film basert på Méliès' liv og virke
Georges Méliès' liv og verk skildres i barneromanen Oppfinnelsen av Hugo Cabret (2008) av Brian Selznick. Boka ble filmatisert i 2011. Den norske filmtittelen er Hugo Cabret.
Bordavalg
Bordavalg er en valgmetode som velger vinner ved at velgerne rangerer valgmulighetene eller kandidatene etter preferanse. Bordavalg bestemmer utfallet av et valg ved å gi hver kandidat, på hver stemmeseddel, en rangering, eller et antall poeng som samsvarer med antallet kandidater. Når alle stemmene er talt opp, så vil den kandidaten med flest poeng være vinneren.
Virkemåte
Bordavalg er en type preferansevalg og rangeringen kan være slik at den som rangeres som nr 1 på en liste med n kandidater får n poeng. Kandidat nr 2 får n-1 poeng osv. Dowdall versjonen rangerer slik at kandidat 1 får 1/1 poeng mens nr 2 får 1/2 og nr 3 får 1/3 poeng. Dersom kandidat nr 1 får n-1 poeng og kandidat 2 n-2 poeng, så vil den siste kandidaten ikke bli rangert, noe som gjør det enklere for kandidater fra politiske minoriteter å bli valgt.
Fordelen med Bordavalg er at velgerne har direkte innflytelse på hvilke kandidater de ønsker og rangeringen av disse. En ulempe er at nummereringen og poengsystemet kan være vanskelig å forstå. Bordavalg kan påvirkes med taktisk velging. Velgere kan sette kandidater de egentlig liker langt nede på listen for å unngå at de utfordrer den de helst vil ha. Valgformen kan også påvirkes av strategisk nominasjon der partier nominerer så mange kandidater som mulig fordi det øker muligheten for at én av kandidatene blir valgt.
Bruk
Bordavalg har vært utviklet flere ganger uavhengig av hverandre, men har navnet fra den franske matematikeren Jean-Charles de Borda, som beskrev systemet i 1770. Dowdall Bordavalg brukes i valgkretser med flere kandidater til parlamentsvalg på Nauru, og til to etniske representanter i Slovenia. Bordavalg i modifisert form brukes også på Island til å bestemme rekkefølgen for kandidater på partilister. På Kiribati brukes metoden for å velge presidentkandidater.
Eurovision Song Contest kårer en vinner ved hjelp av en metode tilsvarende Bordavalg, men med en annen poengfordeling.
Lensahn
Lensahn er en kommune i kretsen Øst-Holstein i Schleswig-Holstein, Tyskland. Lensahn er hovedstad i amtet Lensahns amt.
Fraser Stoddart
Fraser Stoddart (født 24. mai 1942) er en britisk kjemiker.
Han ble tildelt nobelprisen i kjemi i 2016 sammen med Ben Feringa og Jean-Pierre Sauvage for utformingen og syntesen av molekylære maskiner.
Giovanni Colonna den eldre
Giovanni Colonna den eldre (død før 16. juli 1216) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han vad abbed ved Paulusbasilikaen i Roma.
Han ble kreert kardinal i 1192.
Han var venn av Frans av Assisi, og bidro sterkt til at fransiskanernes ordensregel ble godkjent av paven.
Parisi (São Paulo)
Parisi er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Adagio
Adagio er et italiensk musikkuttrykk som indikerer et langsomt tempo.
Adagio er også hyppig brukt som tittel til satser i sonater og symfonier eller individuelle komposisjoner som Adagio i g-moll og sanger som «Adagio» på Songs from a Secret Garden.
Det finnes et fransk band kalt Adagio som spiller progressiv metal og et brasiliansk som spiller doom metal.
Rikshøvedsmann
Rikshøvedsmann (svensk rikshövitsman) var et militært embete i senmiddelalderens Sverige under den svenske frihetskampen mot de danske unionskongene rundt tiden for Kalmarunionen. Rikshøvedsmannen var dermed øverstbefalende for den svenske hæren.
Embetet sto nær riksforstanderembetet, men hadde en tydeligere militær profil.
ISO 3166-2:FJ
ISO 3166-2:FJ er Fijis del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Orginazation for Standardization (ISO), som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
Megachilini
Bladskjærerbier (Megachilini) er en gruppe solitære bier som tilhører gruppen buksamlerbier (Megachilinae). De er viktige for bestøvningen av planter. Gruppen omfatter blant andre verdens største bie, den svært sjeldne, opptil 39 mm lange Megachile (Chalicodoma) pluto. I alt er det kjent ca. 1900 arter, slekten Megachile alene har ca. 1400.
ISO 3166-2:FJ
For Fiji er det definert koder for fire divisjoner og ett avhengig område.
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er FJ, ISO 3166-1 alfa-2-koden for Fiji. Andre del er en bokstav.
Megachilini
Utseende
Middelsstore til store, ofte brede og kraftige bier. Hodet er gjerne stort og bredt, ofte med ganske store mandibler (overkjever). Kroppen er bred, bakkroppen oval. Forvingen har to lukkede celler i den ytre delen (submarginalceller). Beina er ganske kraftige, ofte med tette, utstående hår. Slekten Coelioxys har en spisst kjegleformet bakkropp.
Levevis
Bladskjærerbiene er solitære bier som bygger reir i tunneler i treverk. Disse reirene forer de med avskårne plater av blader, for eksempel fra rosebusker, derav det norske navnet. Et reir av en rosebie (Megachile centuncularis) kan bestå av en lang gang i råtten ved, med 10 – 15 larvekammere etter hverandre, hvert forsynt med en klump av pollen til mat for larven. Kamrene er skilt med plugger av blader. Ikke alle artene skjærer blader, de store artene i underslekten Chalicodoma bruker i stedet harpikser som de samler inn fra planter i reirbyggingen. Slekten Coelioxys er gjøkbier som legger sine egg i reirene til sine slektninger i slekten Megachile. Megachile-artene er ivrige blomsterbesøkere, og fordi deres transportmekanisme for pollen (på buken) er ganske ineffektiv, må de besøke svært mange blomster for å få samle inn en viss mengde pollen, de er dermed utmerkede pollinatorer, særlig fordi de gjerne konsentrerer seg om én enkelt planteart. Arten Megachile rotundata blir brukt i pollinering av blålusern, ved at man lager til kunstige reirplasser for biene som til gjengjeld sørger for effektiv pollinering.
Axel Blytt
Axel Gudbrand Blytt (1843–1898) var en norsk botaniker som var professor fra 1880.
Han var sønn av Matthias Numsen Blytt (1789–1862), som også var botaniker og utga Norges Flora i 1861. Etter hans død i 1862 ble Axel av Stortinget bedt om å fullføre denne (bind 2 og 3 utkom i 1874 og 1876), samtidig som han fra 1863  jobbet ved Universitetet i Oslo som konservator,  som professor fra 1880. Han fortsatte sin fars arbeide med den norske floraen. I dag er han best kjent for sin teori fra 1876 om innvandringen av Norges flora. I denne teorien fordeler han norske planter på seks grupper som har innvandret i ulike klimaperioder. Mye av denne teorien er senere motbevist, men den var grunnlaget da Rutger Sernander utviklet det som nå kalles Blytt-Sernanders klimavekslingsteori. Både far og sønn Blytt ble lest av og påvirket Charles Darwin. Etter studietur til Tyskland 1877–78 forsket han mest på sopp.
thumb|400px|right|Botanikerne på sopptur i [[Sandvika|Sandviksåsen (Bærum), 24. oktober 1897. Fra v.: cand.real. Asta Lundell (1875-1915), konservator Ove Dahl (1862-1940), Axel Blytt og stud.real. Thekla Resvoll. ]]
Eboo
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Zhangjiachuan
Zhangjiachuan (kinesisk: 张家川回族自治县; pinyin: Zhāngjiāchuān huízú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke for huikinesere i byprefekturet Tianshui i provinsen Gansu i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 299,277 innbyggere i 1999.
Sportsåret 1861
Sportsåret 1861 er en oversikt over hendelser, resultater, fødte og avdøde personer med tilknytning til sport i 1861.
Dødsfall
…
Anne Bancroft
Anna Maria Louisa Italiano, kjent som Anne Bancroft, (født 17. september 1931, død 6. juni 2005) var en amerikansk skuespillerinne. Hun ble født i The Bronx i New York. Etter flere TV-opptredener under navnet Anne Marno ble hun bedt om å endre familienavnet til spillefilmdebuten i Farlig kvinne i 1952.
Andre store roller hadde Bancroft i Halvveis til lykken (org. The Pumpkin Eater), 7 kvinner (org. 7 Women) og Manndomsprøven (org. The Graduate), der hun spilte Mrs. Robinson mot Dustin Hoffman i rollen som Benjamin Braddock.
I 1964 giftet Bancroft seg med Mel Brooks, og de forble gift frem til hennes død. Sammen fikk de en sønn, Maximillian.
Bancroft var nominert til Oscar for beste kvinnelige hovedrolle fem ganger, og vant i 1963 prisen for sin rolletolkning i The Miracle Worker. Hun har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Kudekanye
Kudekanye er en slekt av biller som tilhører familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
En middelsstor, avlang, ensfarget brun trebukk. Antennene er tynne, mye lengre enn kroppen. Pronotum er sekskantet med en butt pigg på hver side. Dekkvingene er noe avsmalnende bakover. Beina er middels lange, lårene slanke.
Utbredelse
Arten er kjent fra Sør-Afrika.
La Courneuve – 8 Mai 1945 (Paris Metro)
La Courneuve – 8 Mai 1945 er en endestasjon på metroen i Paris, nærmere bestemt for linje 7 (La Courneuve – 8 Mai 1945 – Mairie d'Ivry/Villejuif – Louis Aragon). Den ble åpnet 6. mai 1987 og ble rehabilitert i 2005.
Knyttet til denne metrostasjonen ligger området «Quatre routes» som har mye handel, blant annet et stort marked som er åpent på tirsdager, fredager og søndag morgen. Parc départemental de La Courneuve, den største grønne lungen i departementet (ca. 4 km²) kan nås via trikk T1 til stoppestedet Six routes. Under Fête de l'Humanité i begynnelsen av september settes det opp en shuttle-tjeneste som bringer mennesker direkte fra metrostasjonen til parken.
Drancy interneringsleir i Cité de la Muette kan nås via trikkelinje T1 mot Drancy.
Nybo kapell
Nybo kapell er det tidligere gravkapellet på det som nå er Sandefjords hovedgravlund. Gravlunden ble først tatt i bruk som avlastning for kirkegården ved Sandar kirke, som ikke er så langt unna, men den betjener nå hele kommunen. Nybo kapell ble i 2000 avlastet av Orelund kapell.
Düsseldorfer Photoschule
Düsseldorfer Photoschule for kunstfoto (også kjent under navnet Becher-skolen, eller Becher-klassen)  ble grunnlagt av fotografene Bernd og Hilla Becher på slutten av 1970-tallet. Deres virkesteder var fra begynnelsen av Düsseldorf kunstakademi, der Bernd Becher var professor i fotografi fra 1976 til 1996, og i deres felles studio i Düsseldorf-Kaiserswerth.
Forgjengerne deres regnes å være fotografer innen kunstretningen ny saklighet, med sine arbeider fra 1920-tallet og tidlig på 1930-tallet, særlig August Sander, Karl Blossfeldt og Albert Renger-Patzsch. Becherparet selv blir ansett som pionerer innen tysk konseptfotografi.
De fremste kunstnerne som kommer fra Düsseldorfer Photoschule, i tillegg til grunnleggerne, er blant andre Andreas Gursky, Candida Höfer, Axel Hütte, Thomas Ruff, Jörg Sasse og Thomas Struth.
På kunstmarkedet har verker av professorer og tidligere studenter ved akademiet oppnådd rekordpriser. Andreas Gurskys fotografi Rhein II (1999) ble solgt for $4,338,500 i 2011 på Christie's i New York, og ble dermed verdens dyreste solgte fotografi. Flere andre av Gurskys fotografier har også blitt solgt til høye priser: Chicago board of Trade III, £2,154,500 i 2013 og 99 Cent II Diptychon (2001), £1,700,000 i 2007, begge på Sotheby's i London, og Untitled VI., $1,986,500 i 2012 og Rhein I, $1,805,000, i 2014, begge på Sotheby's i New York. Kollega Thomas Struths verk har på samme måte blitt solgt for svært høye summer. For eksempel ble hans Pantheon, Rome (1990-1992) solgt for $1,810,000 på Sotheby's i New York i 2016.
Allopogonia
Utseende
Artematopodidae er små til middelsstore (2,5 – 10 mm), avlange biller, oversiden hårete. Hodet er stort og bredt med små fasettøyne. Antennene er nokså lange, 11-leddete og trådformede. Brystskjoldet (pronotum) er forholdsvis lite, bredere enn langt. Dekkvingene har en dyp lengdefure nær sømmen (sømstripe). Beina er slanke, med 5-leddete føtter.
Skåningsrud skole og ressurssenter
Skåningsrud skole og ressurssenter er en interkommunal skole for barn med spesielle behov som ligger i Blaker i Lillestrøm kommune i Viken. Skolen er et samarbeid mellom kommunene Lillestrøm, Aurskog-Høland og Nes.
Naydene Smith
Naydene Smith (født 27. august 1987) er en sørafrikansk roer som spesialiserer seg i toer uten styrmann. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 8.
Jan Carlos Vargas
Jan Carlos Vargas Campo (født 13. mars 1995) er en panamansk‌ fotballspiller som spiller for den venezuelanske klubben Deportivo Táchira.
Komitas
Soghomon Soghomonian, ordinert som og alminnelig kjent som Komitas / Komitas Vardapet (Սողոմոն Գևորքի Սողոմոնյան hhv. Կոմիտաս Վարդապետ, født 26. september 1869 i Kütahya i Det osmanske rike, død 22. oktober 1935 i Paris) var en armensk prest, musikkforsker, komponist, arrangør, sanger og korleder, som betraktes som grunnleggeren av den nyere armenske skole for musikk. Han er anerkjent som en av ​​pionerene innenfor musikketnologi.
Han ble arrestert og deportert fra Istanbul i 1915 med tog med flere hundre andre armenske intellektuelle til Çankırı, et sted øst for Ankara. Der ble de fleste andre armenske deporterte drept. Men Talaat Pasja sørget for at Komitas og syv andre av fangene fikk vende tilbake. Det antas at den amerikanske ambassadør Henry Morgenthau og dikteren Mehmet Emin Yurdakul hadde engasjert seg. I Istanbul fant Komitas alt det han eide ødelagt eller fjernet. Han flyktet spå til Paris og slo seg ned i den sørlige forstad Villejuif der.
Ben Feringa
Ben Feringa (født 18. mai 1951) er en nederlandsk kjemiker.
Han ble tildelt nobelprisen i kjemi i 2016 sammen med Fraser Stoddart og Jean-Pierre Sauvage for utformingen og syntesen av molekylære maskiner.
Lagrettemann
Lagrettemenn var i unionstiden med Danmark norske bønder som ble utpekt for å være meddommere på tingene, bevitne dokumenter, fordele skattlegging m.m. Disse bøndene måtte møte opp og delta som lagrettemenn under tingsamlingene. Dette var en plikt og den gikk på omgang, selv om ofte de samme personene ble gjenoppnevnt. Det var gjerne mer framstående bønder i bygdene som hadde disse vervene og for en del personer var det antakelig knyttet en viss prestisje til vervet. Alle var ikke like glade for å bruke tiden sin på dette. ”Kongen” (dvs. sentralmyndighetene i København) måtte iallfall flere ganger refse lagrettemennene og innskjerpe pliktene
«Lagrettemenn» er noe annet enn dagens medlemmer av «juryen» i straffesaker for lagmannsrettene, det vil si de ikke-jurister som er med og avgjør skyldspørsmålet. Denne juryen kalles lagrette.
SV Mattersburg
SV Bauwelt Koch Mattersburg, forkortet til Mattersburg er en østerriksk fotballklubb som spiller i landets nest øverste divisjon Erste Liga. Klubben ble stiftet i 1922, og spiller sine hjemmekamper på Pappelstadion i byen Mattersburg.
Fylkesvei 5360
Fylkesveg 5360 går mellom Øvre Fyllingen og Nedre Fyllingen i Fyllingsdalen i Bergen.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 281 (Hordaland).
Patrocínio Paulista
Patrocínio Paulista er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Vann
Vann, eller vatn (fra norrønt vatn), er en kjemisk forbindelse og et polart molekyl. Det er flytende under STP-forhold. Dens kjemiske formel er H2O, som betyr at et molekyl vann består av to hydrogenatomer og ett oksygenatom.
Vann finnes nesten overalt på Jorden og er livsnødvendig for alt kjent liv. Omtrent 70 % av Jordens overflate er dekket av åpent vann (hav, innsjøer og elver).
En vannmasse eller vassmasse er et uttrykk for et osean, hav, innsjø, elv, bekk, kanal, dam eller lignende.
Episyklus
En episyklus er en sirkelbevegelse rundt et middelpunkt som i sin tur beveger seg lang periferien på en annen, vanligvis større, sirkel. Episyklusen var et fenomen som man så seg nødt til å skape for å kunne forklare planetenes retrograde bevegelse i det geosentriske verdensbildet.
Vann
Etymologi
Ordet «vann» kommer via norrønt vatn, videre fra indoeuropeisk, som igjen er utviklet fra urindoeuropeisk fra roten *wes. Det skandinaviske ordet «vinter», de engelske ordene «water» og «wash», med flere, det tyske ordet «Wasser» og de russiske ordene «вода, voda» og «водка, vodka» har samme opphav. Avledet fra urindoeuropeisk *ud-ro kommer også greske hydro («vann») og hydra, mens det latinske aqua kommer fra urindoeuropeisk *agwjo.
Episyklus
Selv i Kopernikus' heliosentriske verdensbilde var episykluser nødvendig ettersom han fulgte den aristoteliske ideen om at himmellegemer beveget seg i sirkler. Først da Kepler beskrev planetbanene med sine lover for ellipser ble det mulig å forlate episyklusene.
Vann
Aggregattilstander og temperatur
Vann i fast form er kjent som is og i gassform som damp. Temperaturskalaen celsius er definert ut fra vannets smelte- og fordampningspunkt, der vannet fryser ved 0 °C og koker ved 100 °C, og én grad stigning tilsvarer 1/100 av forskjellen mellom disse punktene. Temperaturskalen Kelvin har samme stigningstall. Mellom smeltepunktet og kokepunktet, inkludert i STP-forhold, er vannet i flytende tilstand (ved normalt trykk).
Temperaturenhetene (tidligere celsius og nå kelvin) er definert ut i fra trippelpunktet til vann, 273,16 K (0,01 C) og 611,2 Pa. Under dette trykket og denne temperaturen kan fast, flytende og gassformen av vann eksistere samtidig i likevekt. Vann viser ganske merkelig atferd, som å kunne eksistere som glassaktig is, en ikke-krystallisk fast form av vann.
Under temperaturer større enn 647 K og trykk større enn 22,064 Mpa, vil en samling av vannmolekyler anta en superkritisk tilstand, der væskelignende grupper flyter inni en gasslignende fase.
Bluesand
Bluesand er et musikkalbum med Karin Krog og John Surman, utgitt i 1999.
Vann
Dipolaritet
En viktig egenskap ved vann er dets polare egenskap. Vannmolekylet H 2 O er vinklet, med oksygen i spissen og hydrogenatomer ytterst. Siden oksygen har høyere elektronegativitet enn hydrogen, har oksygenatomets side delvis negativ ladning i forhold til hydrogensiden. Et molekyl med en slik ladningsforskjell kalles en dipol. Spenningsforskjellene gjør at vannmolekylene tiltrekkes av hverandre (den negative siden trekkes til et annets molekyl positive side) og til andre polare molekyler. Dette kalles hydrogenbinding. Denne kraften er relativt svak, men det høye antallet hydrogenbindinger fører til at vann har en rekke spesielle fysiske egenskaper.
Kokepunkt og varmekapasitet
Vann har, på grunn av hydrogenbindingene, et veldig høyt kokepunkt, siden det trengs mye energi for å bryte disse bindingene mellom molekylene. Grunnstoffet svovel som ligger under oksygen i periodesystemet, og dets tilsvarende kjemiske forbindelse hydrogensulfid (H 2 S), har ikke disse hydrogenbindingene og er en gass ved romtemperatur selv om det har dobbelt så høy molekylvekt som vann. Hydrogenbindinger gir også vann høy varmekapasitet, det vil si at det trengs mye energi for å varme opp vann.
Tetthet
Hydrogenbindinger gir samtidig vann spesielle egenskaper når det fryser. Som de fleste andre materialer blir vannets tetthet større ved lavere temperatur. Men når vann blir kjølt ned til nær frysepunktet fører hydrogenbindingene til – mens vannmolekylene flytter på seg for å minimalisere sin energi – at det dannes en struktur som faktisk har lavere tetthet. Dermed vil vann utvide seg når det fryser og is vil flyte i vann, mens de fleste andre materialer krymper og synker når de går over til fast form.
Flytende vann har sin høyeste tetthet ved 3,98 °C. Dette har en interessant konsekvens for livet i vannet om vinteren. Vann som blir avkjølt ved overflaten blir tyngre og synker, og danner konveksjonsstrømmer som avkjøler hele vannet. Når overflaten kjøles under 4 °C blir den imidlertid lettere, konveksjonsstrømmene opphører, og overflaten fryser til is som danner en isolerende hinne som kan hindre videre nedkjøling og bunnfrysing. Dermed kan fisk og andre organismer leve videre i vannet som holder ca. 4 °C på bunnen. (Grunt vann vil likevel bunnfryse ved sterk kulde.)
Løsemiddel
Vann er også et godt løsemiddel på grunn av sin polaritet. Egenskapene som løsemiddel er livsviktige i biologi, fordi mange biokjemiske reaksjoner forekommer kun i vannholdige løsninger, for eksempel reaksjoner i celleslimet og blodet. I tillegg brukes vann til å transportere biologiske molekyler.
Når en ionisk eller polar forbindelse kommer i kontakt med vann blir den omringet av vannmolekyler. Siden vannmolekylene er relativt små kan de omringe helt et molekyl av det oppløste. De delvis negative dipolene til vann blir tiltrukket av de positivt ladde delene av det oppløste, og motsatt for de positive dipolene.
Et eksempel på en ionisk løsning er bordsalt; natriumklorid, NaCl, vil dele seg opp i Na+–kationer og Cl––anioner. Hvert ion vil bli omringet av vannmolekyler. Ionene blir da lett fraktet ut av sitt krystallgitter og inn i løsningen. Et eksempel på en ikke-ionisk løsning er sukker. Dipolene til vann vil hydrogenbinde seg til de dipolare områdene på sukkermolekylet og frakter det ut i løsningen.
Generelt løser ioniske og polare substanser som syrer, alkoholer og salter seg lett med vann, mens ikke-polare substanser som fett gjør ikke det. Ikke-polare molekyler holder seg sammen i vann fordi det er energisk mer gunstig for vannmolekylene å hydrogenbinde seg med hverandre enn å anta van der Waals forbindelser med ikke-polare molekyler.
Medisinsk
Selv om vann er essensielt for menneskekroppen, kan sterkt overdrevet vanninntak kan føre til en potensielt livstruende tilstand kjent som vannforgiftning. Årsaken er at vannet fører til en lavere konsentrasjon av blant annet elektrolytter i blodet.
Kohesjon og overflatespenning
De sterke hydrogenbindingene gir høy kohesjon, og dermed overflatespenning. Dette ses tydelig hvis man har vann på en overflate som ikke er løselig i vann. Vannet holder seg samlet i dråper. Denne evnen er viktig når plantene frakter vann gjennom stengelen; de sterke intramolekylære kreftene holder vannet sammen og motvirker hårrørskreftene. Andre væsker vil ha langt større tendens til å danne luftlommer, vakuum og dermed stoppe væsketilførselen.
Konduktivitet
Rent vann er en isolator, men likevel er det vanlig å se på vann som et elektrisk ledende, eller konduktivt, stoff. Hvis et salt løses i vann, vil denne saltløsningen (elektrolytten) kunne lede elektrisk strøm. Denne ledeevnen skyldes redoksreaksjonen som oppstår i løsningen. Det er altså ikke selve vannet som leder strømmen. Se Elektrolyse nedenfor.
Elektrolyse
Vann kan deles opp i sine bestanddeler, hydrogen og oksygen, ved å la en strøm gå gjennom det. Denne prosessen kalles elektrolyse. Vannmolekyler skiller seg naturlig til H+- og OH--ioner som trekkes henholdsvis mot anoden og katoden. Ved katoden vil to H+-ioner ta opp elektroner og danne H2-gass. Ved anoden går fire OH–-ioner sammen og danner O2-gass og avgir fire elektroner. Gassene som blir dannet bobler opp til overflaten og kan bli samlet opp.
Reaktivitet og pH
Vann kan oppføre seg som både syre og base; det kan både avgi og motta protoner (H + ), en reaksjon som kalles protolyse. Vann protolyserer med seg selv etter følgende likevektsreaksjon:
H 2 O + H 2 O ↔ H 3 O + + OH -
Vann reagerer med syrer og baser og lager sure og basiske løsninger, etter hvor sterke syrene/basene er. Hvor sur eller basisk en løsning er, måles med pH (eller pOH). pH er et mål på konsentrasjonen av oksoniumioner (H 3 O + ) i en løsning, mens pOH er et mål på konsentrasjonen av hydroksidioner (OH – ). Jo lavere pH, jo høyere er konsentrasjonen av H 3 O +. I vann ved romtemperatur er produktet av konsentrasjonene av H 3 O + og OH – alltid 10 –14 (mol/l) 2 ; summen av pH og pOH er 14. Ved pH 7 er konsentrasjonen av H 3 O + og OH – lik, og løsningen er nøytral. Hvis denne likevekten forstyrres, blir løsningen sur (lavere pH; mer H 3 O + ) eller basisk (høyere pH; mer OH – ).
Det systematiske syrenavnet for vann er hydroksisyre, mens det systematiske basenavnet er hydrogenhydroksid. Det bør imidlertid nevnes at vann alene er verken syre eller base, men kan altså opptre som en svak syre eller en svak base i nærvær av hhv. en sterk base eller en sterk syre.
I teorien har rent vann pH 7, men i praksis er rent vann svært vanskelig å fremstille. Vann som er i kontakt med luft over en viss tid opptar raskt karbondioksid og danner en løsning av karbonsyre (kullsyre) med en likevekt-pH på ca. 5,7.
Farge
Rent vann er farget i en veldig lys blåfarge, men oppfattes som oftest som fargeløst, og viser som regel fargen på stoffene bak eller rundt, eller reflekterer lyset som treffer vannoverflaten. Havet er faktisk blått i seg selv og ikke bare fordi det reflekterer himmelen. Under visse lysforhold kan regn eller lignende vannfall vise en regnbue.
Lukt og smak
Rent vann har ingen lukt eller smak, men siden vann er et meget godt løsemiddel vil det ofte være salter og andre forurensinger til stede. Når man refererer til «smaken» på vann fra ulike kilder, er det tilstedeværelsen av disse forurensningene man egentlig sikter til.
Dihydrogenmonoksid
Kjemikere omtaler tidvis vann spøkefullt som dihydrogenmonoksid eller DHMO, molekylets systematisk kovalente navn, særlig i parodier på kjemisk forskning som krever forbud mot dette «farlige kjemikaliet». I byen Aliso Viejo i California ble isoporkopper nesten bannlyst da det ble kjent at DHMO var brukt i produksjonen.
Vann på jorden
Vann eksisterer i mange former omtrent overalt på jorden, til og med dypt under de store ørkenene. Mesteparten av vannet befinner seg i verdenshavene og som polaris, men en del finnes også som skyer og vanndamp, regnvann, elver, vassdrag og is. Vannet forandrer stadig aggregattilstand, drevet av sollyset, og sirkulerer dermed rundt, og har på den måten en kontinuerelig bevegelse, vannets kretsløp. Gjennom fordampning, nedbør og avrenning, avgjør vannet temperaturen og klimaet over hele jorden.
Den totale vannmengden på jordkloden anslås til å være ca. 1 384 120 000 km³. Mesteparten av dette finnes i havet, ca. 97,2 %. Resten, ca. 2,8 % er ferskvann. 2,15 % av dette finnes i frossen tilstand som breer og innlandsis, 0,63 % befinner seg under bakkenivå som grunnvann. Bare 0,02 % befinner seg i vassdrag, elver og innsjøer, og ikke mer enn 0,001 % som vanndamp i atmosfæren.
Vann som ressurs
Vann som har fordampet og kondensert, faller – dersom ansamlingen er tung nok – ned til jorden som nedbør. Dette er avgjørende for jordbruk og for mennesker generelt. Mennesker har derfor en mengde ord for å beskrive de ulike formene nedbør, for eksempel regn, hagl, snø, tåke og dugg.
På samme måte har hvordan vannet renner stor betydning for menneskenes tilholdssteder. Elver og oppsamling av vann er viktige forutsetninger for vårt jordbruk, og havene gir muligheter for fiske, samt for reise, handel og transport. Gjennom erosjon former vannet kontinentene og landskapet. De fleste mennesker lever i daler og ved elvedeltaer.
Vannet trenger inn i jorden og blir jordvann. Dette grunnvannet tar seg opp til jordens overflate igjen, gjennom naturlige vannkilder og menneskenes brønner, eller som varme kilder og geysirer.
Økt etterspørsel etter vann påvirker også investeringsnivået. FN venter at det globalt vil investeres for nærmere 800 milliarder dollar i året frem mot 2020.
Tidevann
Tidevann er en periodisk variasjon i vannstanden i havet, hvor havet stiger og synker, fordi månen og solen med sin tyngdekraft trekker vannet i havet mot seg. Forandringer kommer av at månen og solen forandrer posisjon i forhold til jorden, kombinert med jordens rotasjon og lokalt batymetri. Dette forårsaker forandringer mht. hvor høyt vannet står, spesielt ved kysten, og skaper også varierende strømmer, kjent som tidevannsstrøm. Økologisk er landstripen som vises ved lavvann er en viktig sone.
Vann i universet
Mye av universets vann er et biprodukt av stjernedannelse. En stjernes fødsel involverer sterke ytre vinder som inneholder gass og støv. Når denne utstrømningen av materialer til slutt påvirker det omkringliggende gassen vil sjokkbølgene som oppstår komprimere og varme opp gassene. I denne oppvarmede, tette gassen produseres vann
Den 22. juli 2011 ble det publisert en rapport om oppdagelsen av en gigantisk sky av vanndamp, som inneholder «140 billioner ganger mer vann enn alle verdens hav til sammen» rundt en kvasar 12 milliarder lysår fra Jorden. Ifølge forskerne viser funnet at «vann har vært utbredt i universet nesten siden universets begynnelse».
Vanndamp er til stede i
Flytende vann er til stede på
Gavriella Fella
Gavriella Fella (gresk: Γαβριζλλα Φελλά, født 21. januar 1998) er en kypriotisk friidrettsutøver som konkurrerer i kulestøt og diskos. Hennes fremste internasjonale meritt er gull i kulestøt i De europeiske småstatslekene 2017.
2015
Fella vant kulestøt i det kypriotiske mesterskapet i friidrett 2015, med 13,36 meter, og hun kom på fjerdeplass i diskos med 39,48 meter.
2016
Fella deltok i U20-VM i friidrett 2016 i Bydgoszcz i Polen, og kvalifiserte seg til finalen med 15,26 meter i kvalifiseringen. I finalen støtet hun 15,10 meter, og kom på tiendeplass.