cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alex Ferguson
Lønnsnivå og forhold til styreformann Martin Edwards
Fergusons forhold til klubbens styreformann Martin Edwards, en forretningsmann fra Manchester som hadde arvet klubbaksjene fra sin far Louis i 1980, ble svekket bare noen år inn i Fergusons regjeringstid. Edwards hadde gjort klubben til et allmennaksjeselskap (ASA) i 1991. Klubben ble da børsnotert i London. Ferguson skaffet klubben titler og økonomisk oppsving, og mens Edwards tok ut rekordutbytte var ikke Ferguson engang den best betalte manageren i ligaen. Ferguson brukte media til å uttrykke sin misnøye med dette, og supporterne gjorde raskt Edwards til sin fiende nr. én. Ikke lenge etter forsøkte Edwards å selge seg ut. Han prøvde på dette tre ganger, til mediemogulen Robert Maxwell, til forretningsmannen Michael Knighton og Rupert Murdochs BSkyB. Selv om Knighton ble presentert på Old Trafford som ny eier på slutten av 1980-tallet, var det BSkyB som var nærmest overtakelse, med et bud på £623 millioner i 1998. Budet ble blokkert av Konkurransetilsynet. Selv da Edwards solgte seg gradvis ut ble ikke Fergusons forhold til styret noe bedre. Styreformann Peter Kenyon (som senere fikk tilsvarende jobb i Chelsea) og hans medhjelper David Gill, klarte ikke å bli enige med Ferguson om hvilken rolle han skulle inneha etter han skulle gi seg som manager. Ferguson hadde foreslått £1 million i året for å være klubbens ambassadør, mens klubben svarte med å tilby £100 000 for en vagt definert rolle. Ferguson følte seg ikke verdsatt og var frustrert, og dermed annonserte han at han kom til å gi seg etter 2002-sesongen, og deretter kutte alle bånd med klubben. Fansen reagerte voldsomt og Uniteds styremedlemmer ble kraftig utskjelt. Mange boikottet også salget av supporterutstyr, og dermed begynte klubbens aksjeverdi å synke. Bare noen dager senere kom imidlertid redningen da Fergusons irske venner fra hestesporten, JP McManus og Michael Tabor, økte sin aksjeportefølje fra 3 til 7 prosent, før de kjøpte ytterligere 10 prosent av BskyB. Saken skled derfor sakte ut i sanden. Vennskapsforholdet mellom Ferguson og de nye irske eierne ble ødelagt over en uenighet om avlsrettigheter for hesten de eide i lag, «Rock of Gibraltar». Ferguson saksøkte sine medeiere fordi han ikke fikk rettigheter til avlsproduksjonen, som kunne skape inntekter opp mot 1 milliard kroner etter en fenomenal karriere på løpsbanen. Under Glazer blir Ferguson godt behandlet, og ifølge enkelte kilder blir lønnen nå estimert å være rundt £4,5 millioner i året.
Taktikk
Ferguson er en manager som ikke er redd for å følge sine instinkter og gamble. Instinktet hans har ofte rett, enten det er flaks eller rent intuitivt. Han lever i den formening om at hvis du skal oppnå noe, må du ta noen sjanser. Gjerne uventet risiko som kan svinge ting til sin egen favør. Han tok en sjanse da han kjøpte Eric Cantona og Dwight Yorke, og ofte manipulerer han troppen med å hvile nøkkelspillere. Laget som vant «The double» i 1994 løste han opp, og erstattet det, for det meste med unge, «sultne» spillere. Han fikk Alan Hansen til å spise sine ord om at «man vinner ingenting med guttunger.» Mange ganger har folk sagt at nå er Ferguson blitt gal, men han har overrasket dem gang på gang.
Ferguson er en av de dyktigste taktikerne innen fotballen. Han har skapt et United-lag som er svært anvendelig til de fleste situasjoner. Hans favorittformasjon er den klassiske 4-4-2, men han har eksperimentert med andre modeller også, uten særlig suksess. United var det første engelske laget i 90-årene til å bruke lynkjappe kontringer som bevisst taktikk, noe Arsenal senere har adoptert. Hans beste lag ble bygd på et solid forsvar, vinger på flankene og gjerne med en kreativ angriper eller bindeledd. Da United ble med i Champions League måtte Ferguson lære seg å spille mot europeiske lag, men etter hvert nådde laget minimum kvartfinalen åtte år på rad med seier i 1999 som best resultat. Spillestilen i Europa er mer kynisk, og det ble en lang læreprosess.
Psykologi og spillerhåndtering
Ferguson er åpenbart en av de beste motivatorene i europeisk fotball. Spillermotivasjon er en balansekunst. For mye motivering hver eneste dag kan føre til null effekt, og det konstante presset kan ødelegge spillere. Ferguson tror på å bruke det når det har best effekt. Da United lå under for Bayern München i europacupfinalen i 1999, var det eneste han sa: «Etter kampen, når pokalen skal deles ut, da kommer dere til å være to meter fra den uten å få røre den hvis dere taper. For mange av dere er dette det nærmeste dere noensinne vil komme. Ikke våg å komme tilbake i garderoben uten å ha gitt absolutt alt.»
Flere spillere har uttalt at Ferguson behandler førstelagsspillerne akkurat likt som lærlingene, og støtter dem alltid gjennom vanskelige tider. Cantona-episoden i 1995 eller Beckhams røde kort i VM-1998 som gjorde ham hatet av den store opinionen i landet, er eksempler på dette. Han har aldri kritisert enkeltspillere offentlig. Selv hvis de har spilt dårlig eller gjort noe dumt, holder han det internt. Samtidig kan han være helt ubarmhjertig hvis noen overtrer hans sett av regler, noe flere spillere har fått erfare, blant annet keeperen Jim Leighton, som gjorde flere tabber FA-cupfinalen i 1990. Reserven Les Sealey sto hele neste sesong i mål, og Leighton fikk aldri mer spille for klubben. Paul Ince ble ifølge Ferguson for stormannsgal og sendt avgårde til Italia. Jaap Stam ga ut sin kontroversielle selvbiografi og ble kjapt solgt til Lazio. Beckham kom på kant med Ferguson og forsvant til Real Madrid. Roy Keane kritiserte medspillerne offentlig og ble presset ut. Van Nistelrooy demonstrerte tydelig at han var misfornøyd med å sitte på reservebenken under ligacupfinalen, og ble til slutt solgt, selv om han hadde vært toppscorer i flere sesonger på rad. Hvis det er til det beste for laget, vil ikke Ferguson nøle med å svinge øksa.
Ferguson sier i et intervju med UEFA.com at han har fokus på enkel kommunikasjon på treningene. Roper man for mye på spillerne, vil budskapet forsvinne. I artikkelen gir han tips til andre trenere om å kommunisere enkelt og kort, men standhaftig. Gjør det helt klart hva du ønsker å oppnå med den treningsøkten. Å snakke for mye er en felle som mange trenere går i.
Primus motor for utviklingen av klubben
Da Ferguson kom til klubben var prestasjonene ustabile, og hadde ikke vunnet ligaen siden 1967, altså på 19 år. Klubben klarte ikke å fylle stadionet med tilskuere og de hadde dårlig med penger. Den gangen hadde klubben åtte ansatte i staben rundt laget. Det var for eksempel ingen fast ansatt lege. I dag har klubben øyelege (som fikk Paul Scholes tilbake på laget etter hans tåkete syn i 2006), hovedlege, 4 fysioterapeauter, en fitnesstrener, en vekttrener, samt de vanlige trenerne for lagene. Ferguson sier i intervju med UEFA.com at han har blitt flinkere å delegere oppgaver til andre. Han har ikke lenger mulighet å involvere seg så mye med juniorlaget, men mener han har ansatt de riktige folkene til denne jobben. Selv bare overvåker han at jobben blir ordentlig gjort. Fotball som idrett har utviklet seg i en retning der penger spiller en mye større rolle enn det gjorde i 1986. Den største forandringen har vært innføringen av TV-avtalene i sammenheng med FA Premier League og UEFA Champions League. Ferguson har likevel en del av æren for at klubben har et av verdens beste treningsfelt. Klubben flyttet fra The Cliff til Carrington på initiativ fra Ferguson. I tillegg har klubben hatt så mye suksess under Ferguson at de har fått råd til å bygge ut Old Trafford til et av verdens mest moderne stadioner med over 76 000 plasser. Stadionet er utsolgt til hver eneste kamp, det er årevis venteliste på sesongkort og klubben har midler til å kjøpe de beste spillerne. United har blitt en merkevare på størrelse med andre verdensomfattende firmaer. Det ble i 2007 beregnet at United har rundt 333 millioner supportere på verdensbasis
Junioravdelingen hadde ikke produsert så mange spillere til A-laget de siste 20 årene før Ferguson ankom klubben, men dette systemet er nå såpass utbygd at United er den klubben med flest egenproduserte spillere i stallen i Premier League (se også avsnitt om juniorårgangen fra 1992). Speidernettverket er også utbygd kraftig på initiativ fra Ferguson. Tilbake i 1986 hadde klubben rundt 20 speidere i Skottland, men bare fire i Manchester-området (Harry McShane i Manchester, en i Bolton, en i Rochdale og Joe Brown som juniorutvikler). Ferguson følte ikke systemet fungerte, og at speiderne skaffet gode nok spillere. Han kalte sammen til møte og forklarte at han ikke ville ha «den beste spilleren i gata», men «de beste spillerne i landet». Ferguson sier selv at han tror speiderne ble såret, men det var et nødvendig grep.
I dag har klubben speidernettverk på alle kontinenter i verden. Dette er en av grunnene til at United ofte kjøper «ukjente» spillere som kjapt blir verdensstjerner, som for eksempel Ronaldo, Vidic og Patrice Evra. Ferguson har vært manager i den forstand at han har styrt store deler av klubben, ikke bare den fotballmessige men også den strategiske. Han er av den oppfatning at en manager skal ha all makt for å legge tilrette for lagets prestasjoner, så lenge styrets tillit er på plass.
Mange lukrative tilbud
Foruten tilbudene fra Rangers, Wolverhampton, Arsenal og Tottenham på 1980-tallet, ble Ferguson tilbudt jobben som manager for tre ganger ifølge tidligere direktør for FA, David Davies. Tilbudene kom i 1996, 1999 og 2000 da henholdsvis Terry Venables, Glenn Hoddle og Kevin Keegan ga seg i jobben. Davies var personlig venn med styreformann i United på den tiden Venables ga seg, sir Roland Smith, som ikke hadde vært helt fremmed for idéen. Davies fortalte videre i intervjuet at han ikke trodde Ferguson noensinne var nær ved å ta jobben som Englands manager.
Kjøp i Manchester United
1987: Viv Anderson, Brian McClair, Steve Bruce. 1988: Jim Leighton, Lee Sharpe, Mal Donaghy, Ralph Milne, Mark Hughes, Giuliano Maiorana. 1989: Mike Phelan, Gary Pallister, Neil Webb, Brian Carey, Danny Wallace, Paul Ince. 1990: Denis Irwin, Neil Whitworth, Les Sealey. 1991: Andrej Kanchelskis, Paul Parker, Peter Schmeichel. 1992: Dion Dublin, Pat McGibbon, Eric Cantona. 1993: Les Sealey, Roy Keane. 1994: David May, Graeme Tomlinson. 1995: Andy Cole, Nick Culkin. 1996: Tony Coton, Karel Poborsky, Ole Gunnar Solskjær, Ronny Johnsen, Raimond van der Gouw, Jordi Cruyff. 1997: Teddy Sheringham, Erik Nevland, Henning Berg. 1998: Jaap Stam, Dwight Yorke, Jesper Blomqvist. 1999: Mikael Silvestre, Massimo Taibi, Quinton Fortune, Mark Bosnich. 2000: Fabien Barthez. 2001: Laurent Blanc, Roy Carroll, Juan Sebastian Veron, Ruud van Nistelrooy 2002: Diego Forlan, Luke Steele, Ricardo, Rio Ferdinand, Kieran Richardson. 2003: Cristiano Ronaldo, Kleberson, Tim Howard, Eric Djemba-Djemba, David Bellion. 2004: Liam Miller, Gabriel Heinze, Alan Smith, Louis Saha, Wayne Rooney. 2005: Edwin van der Sar, Ben Foster, Park Ji-sung. 2006: Patrice Evra, Nemanja Vidic, Michael Carrick, Thomasz Kuscszak. 2007: Nani (Luís Carlos Almeida da Cunha) (£14 mill), Anderson Luís de Abreu Oliveira (£17 mill), Carlos Tévez, Owen Hargreaves 2008: Dimitar Berbatov (£30,75 mill) 2009: Luis Antonio Valencia (£16 mill), Michael Owen (gratis), Gabriel Obertan (£3 mill), Mame Biram Diouf. 2010: Chris Smalling, Javier Hernández. 2011: Ashley Young, Phil Jones, David de Gea 2012 Robin van Persie, Shinji Kagawa, Alexander Büttner, Nick Powell, Angelo Henriquez** 2013 Wilfried Zaha
Som manager
England Europa
Skottland
Svarthodesanger
Svarthodesanger (Sylvia melanocephala) er en fugl i sangerfamilien.
Bergen Voss Triathlon
Bergen Voss Triathlon er en Ironman-distanse triatlon som ble arrangert samtidig med sykkelrittet Vestlandsklassikeren Bergen-Voss i 2008 og 2009. Stevnet bestod av 3800 meter svømming, 180 kilometer sykling og et avsluttende maratonløp. Fra 2010 er den erstattet med Bergen Triathlon, som har veksling og målpunkt nær startpunktet, mindre kostnader å arrangere.
2008
33 deltakere startet i den første utgaven. Det ble holdt registrering og infomøte på Fana Roklubb på fredagskvelden før start hvor praktiske og sikkerhetsmessige aspekter ved stevnet ble gjennomgått. Starten gikk kl 06.15 på Fana Roklubb ved Nordåsvannet, og «maratongeneralen» i Bergen, Hans Jacob Berntsen fyrte av startsalutten for denne første full distanse triatlon konkurransen i Bergen. Svømmingen foregikk over 4 runder på en trekantbane utlagt mellom roklubben, Gamlehaugen og Konsulbukten. Syklingen gikk med start fra parkeringsplassen på roklubben, til rundkjøringen på Fjøsanger og fulgte deretter sykkelritt traseen til Voss. På Voss måtte triatletene fortsette med en rundt Vangsvannet via Gjernes. Innkomst til skiftesone mellom sykkel og løp gikk inn Prestegårdsalleen. Maratonløpet gikk som 8 runder a 5,3 kilometer på Prestegårdsmoen på Voss. Fra om lag 14 grader på morgenen steg temperaturen fort, og nådde opp i 30 grader under løpingen. Vannet holdt ca. 18 grader i Nordåsen under svømmingen. Av de 33 startende kom 31 til mål. Alle deltakerne første året var menn. Stevneleder var Kjell Eirik Henanger
2009
55 deltakere møtte til start på den andre utgaven. Registrering og informasjonsmøte ble holdt på Paradis skole. Bergenstrubaduren Ove Thue underholdt med visen om Bergen-Voss, og praktiske og sikkerhetsmessige aspekter ved stevnet ble gjennomgått. Arrangøren hadde blitt tvunget til å endre svømmelokasjon fra Nordåsvannet til Ulvenvannet på Os på grunn av for lav vanntemperatur i Nordåsvannet. En hektisk innsats og en velvillig lensmann sikret at flyttingen kunne foretas på kort varsel. Starten gikk lørdag kl 06.30, og vannet holdt 14,5-15 grader. Neopren svømmehette og sokker var gjort obligatorisk å bruke. Svømmingen foregikk i en 950 meter lang runde som skulle svømmes 4 ganger, med rundepassering rundt en påle på stranden. Syklingen gikk mot Hagavik videre mot Halhjemsveien og Os. Derfra via Hegglandsdalen og Rolvsvåg og inn i Bergen-Voss traseen i Samnanger. Løpeløypen på Voss var igjen 8 runder av 5,3 kilometer som i 2008, men på grunn av byggearbeider for kulturhus på Voss, var løypen lagt noe om fra 2008. 2 deltakere brøt på syklingen og 2 deltakere brøt på løpingen, slik at 51 av de startende kom til mål. Det var ikke fullt så varmt som det var i 2008, med omkring 20 grader og stort sett sol. Stevneleder var Kjell Eirik Henanger
Etter at triatlongruppen i Bergen Cykle Klubb la inn årene og gjenopplivet Bergen Triathlon Club høsten 2009, er Bergen Voss Triathlon foreløpig historie og erstattet av nytt langdistanse-triathlon Bergen Triathlon som ble arrangert på Askøy første gang 19. juni 2010.
Svartflekket olivenmåler
Svartflekket olivenmåler (Colostygia pectinataria) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Denne måleren finnes nord til Nordland i Norge.
Utseende
En middelsstor (vingespenn 24 – 28 mm), slank, grålig grønn måler, vanligvis lett å kjenne igjen på fargen, men den grønne fargen blekner etterhvert til gult. Hannen har fjærformede antenner. Forvingen er litt gråaktig grønn, ved roten med et smalt, mørkt tverrbånd. Midt i vingen har den et bredt tverrbånd. Dette er omtrent dobbelt så bredt ved forkanten av vingen som ved bakkanten, og smalt kantet med svart. Båndet er svart ved vingens bakkant og i begge forhjørnene, ellers grønt. Rett bak vingespissen er det en mørk flekk. Bakvingen er gråhvit. Larven er forholdsvis kraftig og virker knudrete, lyst gråfiolett på farge. Den har tallrike små, svarte flekker som hver bærer en kort, stiv børste.
Levevis
Svartflekket olivenmåler kan forekomme i mange ulike miljøer, på heier, i myrlendt terreng og også i skog. Larvene lever først og fremst på maurer (Galium spp.) men kan også finnes på syrer (Rumex spp.) og tvetann (Lamium spp.). De voksne målerne flyr om natten i juni – juli og kommer gjerne til lys.
Utbredelse
Arten forekommer i hele Europa og også i Nord-Asia. I Norge er den vanlig nord til det nordlige Nordland.
Fylkesvei 1388
Fylkesvei 1388 går mellom Kroer kirke og Rød i Ås kommune.
Parque del Plata
Parque del Plata er største by i kommunen Parque del Plata i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 7 896 innbyggere.
Byen er hovedstad (spansk: cabecera eller alcaldía) i kommunen Parque del Plata.
Historie
Byen ble grunnlagt i 1938.
Befolkning
Parque del Plata har 7 896 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:
Kommune
Byens ordfører (alcalde) er Julio López (2010-2015).
Bydeler
[[Fil:Barrios de Parque del Plata.jpg|thumb|left|200px|Bydeler i Parque del Plata:
(1) El Remanso
(2) Estación Parque del Plata
(3) El Paso
(4) Los Portuarios
(5) Rowing
(6) Médanos Altos
Igalikup Kangerlua
Igalikup Kangerlua (Igalikofjorden eller Einarsfjorden) er en fjord i Qaqortoq kommune på sydvestkysten av Grønland. Den ligger på grensen til Narsaq kommune.
Parque del Plata
Bydeler
(7) Pinares del Plata
(8) Estadio
(9) Barrio Rincón/Rinconada
Igalikup Kangerlua
Fjorden er 65 km lang.
Parque del Plata
Bydeler
(10) Los Paraísos
(11) Barrio Campamento
Igalikup Kangerlua
Navnet Einarsfjord skal fjorden ifølge Eirik Raudes saga ha fått av Eirik Raudes menn; sagaen forteller at de tok hvert sitt område og hver sin fjord, og oppkalte disse områdene etter seg:
Parque del Plata
Bydeler
(13) Paseo del Solís
(14) El Embalse
(15) Médanos del Manantial
(16) La Llanada
(17) El Troncal
(18) Centro
(19) Dunas del Plata
(20) Barra del Solís ]]
Frihetsdikt
Frihetsdikt er en form for poesi som oftest diktet i samband med politiske omveltninger. Den norske forfatteren Henrik Wergeland (f.eks. Spanjolen fra 1833), den svenske poeten Viktor Rydberg (f.eks. «Snøfrid»), og den franske surrealisten og lyrikeren Paul Éluard, er mellom dem som er kjent for sine frihetsdikt.
Rivertonprisen
Rivertonprisen – «Den gylne revolver» – deles ut hvert år av Rivertonklubben, og skal gå til forfatteren av årets beste norske kriminallitterære arbeid enten det gjelder en roman, novellesamling, skuespill, originalmanus for spillefilm, fjernsynsdrama eller radioteater.
Prisen er et samarbeid mellom Rivertonklubben, Bokhandlerforeningen, Den norske Forleggerforening og De norske Bokklubbene. Det er Rivertonklubbens egen jury som utnevner vinneren.
Navnet
Prisen og klubben er oppkalt etter forfatteren Stein Riverton, som var Sven Elvestads psevdonym som krimforfatter.
Initiativet
Nils Nordberg skriver om Rivertonklubbens historie at klubben startet som en idé hos Bjørn Carling som ble fulgt opp av Sigurd B. Hennum. Disse to etablerte klubben våren 1972 sammen med Gerd Nyquist, Tor Edvin Dahl og Nordberg. «Tre ting syntes opplagte fra starten: Klubbens fremste oppgave skulle være å fremme kvantitet og kvalitet i norsk kriminallitteratur, og den burde derfor dele ut en årlig pris til beste verk i genren (Hennums idé); klubben måtte ta sitt navn etter den fremste norske kriminalforfatter gjennom tidene, vår (til da) eneste internasjonale stjerne, Stein Riverton; og Gerd Nyquist var selvskreven som Rivertonklubbens første formann.»
Valget av revolveren som symbol
Rivertonklubbens ærespris – også en gyllen revolver – gis til personer som «har gjort en særlig innsats for norsk kriminallitteratur, her hjemme eller utenlands.»
Flere tildelinger til samme forfatter
Fram til 2001 kunne en person ikke motta prisen mer enn én gang. Etter 2001 kan forfattere få prisen to ganger, forutsatt at den andre tildelingen gjelder en bok som vurderes som et klart høydepunkt i karrieren, eller er et markant comeback. Sju forfattere har mottatt prisen to ganger: Gunnar Staalesen i 1975 og 2002, Jon Michelet i 1980 og 2001, Karin Fossum i 1996 og 2014, Torkil Damhaug i 2011 og 2016, Kjell Ola Dahl i 2000 og 2015, Unni Lindell i 1999 og 2018 og Jo Nesbø i 1997 og 2019. Torolf Elster (1982 og 1997) fikk tildelt både ordinær pris og ærespris, og Jo Nesbø har mottatt to ordinære priser (1997 og 2019) og ærespris (2016).
Vinnere og nominerte fra 2010
Fra 2010 begynte juryen med å offentliggjøre en kortliste over fem nominerte kandidater før det ble utpekt en vinner.
Bogen (Evenes)
Bogen (nordsamisk: Ránda) er et tettsted og administrasjonssenteret i Evenes kommune i Nordland. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger ved bukta Bogen i Ofotfjorden. Mellom 1942 og 1945 hadde tyskerne en stor flåtebase i Bogen. Slagskipet «Tirpitz» lå i Bogen en tid under andre verdenskrig. Tidlig på 1900-tallet ble det startet opp med gruvedrift i Bogen.
For å differensiere mellom dette tettstedet og andre steder som heter Bogen, brukes formen «Bogen i Ofoten», blant annet som poststed.
King Diamond
King Diamond er et dansk heavy metal-band oppkalt etter artistnavnet til vokalisten Kim Bendix Petersen. De fleste musikkalbumene er konseptalbum med handling i overnaturlige og satanistiske hendelser, og både sceneshow på konserter og i musikkvideoer er sterkt teatralske.
1985–1987
Bandet King Diamond ble opprettet etter at at Mercyful Fate ble oppløst 13. april 1985 på grunn av stridigheter om hvilken musikkstil bandet skulle ha. Vokalist Kim Bendix Petersen med artistnavnet King Diamond fikk med seg Michael Denner og Timi Hansen fra Mercyful Fate, samt svensken Andy LaRocque (erstattet Floyd Konstantin som fikk sparken omtrent umiddelbart) og Mikkey Dee fra bandet Geisha, og startet et nytt band med navn King Diamond. De gikk i Sound Track Studio i København for å spille inn sitt debutalbum allerede i juli 1985. I desember samme år gå de ut sin første utgivelse, en single med navn No Presents For Christmas. Debutalbumet Fatal Portrait ble sluppet 14. mars 1986. Albumet solgte raskt 100.000 eksemplarer bare i USA, og bandet la ut på turne i Europa og USA, sammen med Megadeth.
Fra desember 1986 til februar 1987 var bandet tilbake i Sound Track Studio for å spille inn oppfølgeren til debutalbumet. Albumet fikk navnet Abigail og var et konseptalbum, det første av mange. Albumet ble sluppet 15. juni 1987 og ble dedisert til faren til Petersen, da han døde mens albumet ble laget. Albumet solgte 175.000 eksemplarer i USA og var det første albumet til Roadrunner Records som kom inn på Billboard Top 200 album listen. Det ble spilt inn en musikkvideo for sangen «The Family Ghost», og den ble også sluppet på single, med sporet «Shrine» på B-siden. Dette sporet ble kuttet fra albumet da det ikke passet inn i historien.
Kort tid etter albumutgivelsen forlot gitaristen Michael Denner bandet for å være mer sammen med sin familie, og han ble erstattet av svensken Michael Moon, som kun deltok på 1987-turneen og konsertalbumet In Concert '87 som ble utgitt i 1990. Moon ble så erstattet av Pete Blakk. Timi Hansen forlot så bandet etter trusler fra kjæresten om at hun ville gå ifra ham. Seks måneder senere gikk hun ifra ham likevel. Han ble erstattet av tidligere Maltese Falcon bassist Hal Patino. Petersen var nå det eneste gjenværende Mercyful Fate medlemmet i bandet.
1988–1989
Bandet spilte inn albumet "Them" i M.M.C. Studio i København, og albumet ble utgitt i juni 1988, samme måned som bandet flyttet basen sin til Los Angeles i USA, for å enklere kunne nå sine USA-fans og for å lettere kunne promotere bandet. Albumet solgte over 200.000 eksemplarer og ble en stor suksess, mye takket være musikkvideoen til sporet «Welcome Home» som ble en hit på MTV.
Mikkey Dee forlot så bandet, han hevdet at Petersen fikk all oppmerksomheten og at han styrte bandet på egen hånd, mens bandets forklaring var at han krevde for mye penger for å være med, noe de ikke kunne gå med på. Uansett grunn så sluttet han. Chris Whitemeier var den nye trommeslageren, men han ble fort sparket for ikke å være kreativ nok. I oktober 1989 ga bandet ut EP-en The Dark Sides, som er et samlealbum og en EP med noen spor som ikke var tidligere utgitt på album. Bandet ble kontaktet av advokaten til Kiss bassist Gene Simmons hvor det ble hevdet at Petersen kopierte ansiktsminken til Simmons. Advokatene klarte å ordne saken uten å gå til retten, og Petersen måtte endre noe på sminken. Presseoppslagene rundt saken ga bandet ekstra oppmerksomhet.
På bandets nye album Conspiracy hadde Petersen endret sminken og nå lagt inn rødfarge (blod). Han foretrakk nå å sminke seg selv, og brukte ca. en times tid på dette. Fra dette albumet og frem til idag har han foretrukket å sminke seg selv. Mikkey Dee ble lånt inn som trommeslager, og albumet ble det første av bandets album som ble innspilt i USA, i Rumbo Recorders, Canoga Park, i California. Albumet ble utgitt i august 1989, og var en fortsettelse på historien fra albumet "Them". Det originale albumomslaget hadde en tegning av King Diamond som står i døren på «Amon» (huset fra historien om "Them") og kaster ut en kiste. Petersen likte ikke omslaget og fikk disse ødelagt, men noen overlevde, og er idag ekstremt sjeldne og meget etterspurte. På det nye omslaget er det et nærbilde av Petersens ansikt med den nye sminken. Omslaget ble sensurert i flere land, blant annet Korea.
1990–1991
Bandet var fremdeles på jakt etter ny trommeslager, og etter å ha hørt over 40 trommeslagere fra hele verden fikk Snowy Shaw jobben. Bandet spilte så inn en musikkvideo for sporet «Sleepless Nights», i gammel skrekkfilmstil i sort/hvitt. Bandet turnerte så en tid, og Petersen flyttet under dette hjem til Danmark igjen da han ikke trivdes noe særlig i USA. Under Europa-delen av turneen klarte Shaw å brekke benet i Spania tidlig i 1990, men klarte allikevel å fullføre turneen. Den siste konserten på turnen ble holdt 9. mars 1990 i København, og tidligere Mercyful Fate medlemmer Shermann, Denner og Hansen kom på scenen og jammet med Petersen.
Fra juni til august 1990 spilte bandet inn et nytt studioalbum i Sweet Silence Studios i København, med navn The Eye. Albumet ble utgitt 30. oktober samme år. Roadrunner Records hadde nå lenger ikke spesielt interesse for bandet, og ville ikke promotere albumet. Det ble derfor ikke spilt inn noen musikkvideo fra albumet, og heller ikke holdt noen turne. Kun en konsert ble spilt, det var i København 21. juli 1991. Bandet spilte utendørs og hadde kun med sporet «Eye Of The Witch» fra albumet. Det ble spilt en Mercyful Fate-medley under konserten med flere av de tidligere Mercyful Fate medlemmene. Sporene som medleyen ble satt sammen av var: «Satan's Fall», «The Oath», «A Dangerous Meeting», «Nuns Have No Fun» og «Evil». Pete Blakk og Hal Patino fikk sparken i bandet blant annet på grunn av alkoholproblemer, og de startet bandet Blakk Totem sammen. Den nye bassisten ble svensken Sharlee D'Angelo, som hadde vært kompis med Shaw helt fra 15-årsalderen. Ny gitarist ble Mike Wead også fra Sverige, som var blitt anbefalt av Candlemass, da han var en venn av bandet, og tidligere medlem. Nå besto King Diamond av fire svensker, pluss Petersen som er dansk.
7. juli 1990 finner Petersen noen kassetter i en boks i kjelleren, det viser seg å være opptak fra diverse konserter fra Abigail-turneen i 1987. Båndene var innspilt for eget bruk, og etter å ha hørt på dem bestemte han å bruke disse for å få løst seg fra kontrakten med Roadrunner Records, da han var forpliktet til å gi ut et konsertalbum før han kunne skifte selskap. Albumet var rå-opptak og det var ikke mulig å få mikset disse. En kan faktisk høre at på ett av sporene så ryker en gitarstreng og at gitaristen ikke spiller i en kort periode etter dette.
1992–1997
Ifra mars til mai 1996 er bandet igjen i studio for å spile inn nytt album; The Graveyard. Albumet blir utgitt 30. september samme år på Massacre Records. Petersen endrer igjen ansiktsminken sin dramatisk, nå tilbake til en enklere utgave, ganske lik den han hadde på begynnelsen med Mercyful Fate. Bandet turnerte så sammen med Meryful Fate, noe som var tøft for Petersen som måtte stå på scenen i omtrent 3 timer hver kveld det var konsert. Darrin Anthony ble skadet i en bilulykke og måtte slutte i bandet i 1997, han ble erstattet av amerikaneren John Luke Hebert fra Louisiana. Petersen har mye å gjøre dette året, da han jobber med begge bandene for å gi ut nye album. I tillegg kom arbeidet med å gi ute en del remastered-utgaver av de gamle albumene. Disse ble utgitt i november 1997.
1998–2000
23. februar 1998 slippes bandets åttende studioalbum, Voodoo. Albumet skulle egentlig hett «Plague» og handlet om Svartedauen som herjet i Europa, men etter hvert så Petersen at historien ble for lik «The Eye». Chris Estes tok noen kurs på college og fortalte Petersen om voodoo, og han lånte også noen bøker om emnet til ham. Petersen ble tent og skrev om konseptet for albumet. Han spurte Panteras gitarist Dimebag Darrell om å spille gitarsoloen på tittelsporet, da Darrel var en venn av Petersen. Kort tid etter at albumet ble utgitt sluttet Herb Simonsen i bandet, og han ble erstattet av Glen Drover som tidligere hadde sendt en video av seg selv hvor han spilte King Diamond materiale.
Bandet gikk i Nomad Recording Studio 3. januar 2000 for å spille inn nytt album. Chris Estes hadde giftet seg og planla en baby, så en turne ville passe dårlig. Han bestemte seg for å forlate bandet, og David Harbour fra Dallas ble anbefalt av John Luke Hebert, da de hadde spilt sammen i Chastain tidligere. Han ble offisielt med i bandet 19. februar 2000. Han ble med på innspillingen av albumet som fikk navnet House of God. Albumet ble utgitt 20. juni, og turneen i USA begynte 20. juli. Harbour fungerte dårlig i bandet og ble sparket, og Hal Patino som tidligere var sparket fikk fornyet tillit. Rett før jul fikk Hebert en baby og bestemte seg for å forlate bandet, samme gjorde Drover, som ville bruke mere tid på sitt band han hadde sammen med broren. Petersen diskuterte behovet for ny gitarist med Mike Wead i Mercyful Fate, og han sa seg villig for å hjelpe til på turneen om han ikke fant noen andre. Etterhvert ble han offisielt med, og spilte nå i begge bandene, som Petersen.
2001–2002
Bandet trengte fremdeles en ny trommeslager, og Matt Thompson, som tidligere spilte i Michael Harris band, ble rekruttert etter at Petersen hørte et album som han spilte på. Han begynte i bandet i januar 2001. 19. februar samme år utgir bandet et album som ble innspilt under en bandøvelse 30. september 1980 da Petersen var med i bandet Black Rose. Albumet, med navn King Diamond & Black Rose 20 Years Ago, ble utgitt som et King Diamond album. Europaturneen til House of God begynte 13. mars i Russland og endte 30. april i Nederland. Allerede 15. mai var bandet i studio igjen for å starte innspilling av et nytt album. Denne gang tok innspillingen fem måneder, og i september var Abigail II: The Revenge ferdig innspilt, oppfølgeren til albumet Abigail fra 14 år tidligere. Albumet var ment å bli utgitt til halloween 2001, men kom ikke ut før 28. januar 2002. Det ble planlagt turne både i Europa og USA, og det var også snakk om et trippel-konsertalbum med begge Abigail-albumene på, samt en DVD. Men på grunn av sviktene økonomi for plateselskapene ble det ikke gitt penger til promotering, og det ble ikke noe av turneen.
2003–2004
Roadrunner Records ga ut en del «Best of» album 12. september 2003, blant annet The Best of King Diamond med 15 spor og med kommentar i omslaget fra Dave Ellefson, tidligere bassist i Megadeth.
Singori kjernekraftverk
Singori kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i Sør-Korea. Det ligger på sørøstkysten av landet ved millionbyen Busan, ikke langt vekk fra Gori kjernekraftverk.
King Diamond
2003–2004
Studioalbumet The Puppet Master blir så sluppet 20. oktober 2003, men i noen land ble albumet forsinket og kom først ut i november, og i Canada så sent som 23. desember. Ideen til albumet fikk Petersen da han turnerte med Mercyful Fate for å promotere albumet 9. De var i Budapest og så det nasjonale dukketeateret, et enormt bygg som så ut til å kunne romme 1500 tilskuere. Han så flere dukker i dukkebutikker i samme gaten, og han syntes de så skumle ut. Ut ifra dette ble konseptet til albumet bygget. For første gang har bandet en kvinnelig gjestevokalist på et album; Livia Zita, som også var med på turneen da hennes rolle i albumet er ganske vesentlig. Den amerikanske delen av turneen begynte 18. oktober i Los Angeles og endte i San Antonio, Texas, 22. november. Den europeiske delen ble aldri gjennomført da Petersen ventet på permanent oppholdstillatelse som han hadde søkt på i mars måned, og kunne dermed ikke forlate USA.
Singori kjernekraftverk
Byggingen av kraftverket ble startet 2006, strømproduksjon ble satt i gang 28. februar 2011. Installert maksimal effekt er 1 048 MW. Ytterligere tre reaktorer med tilsammen 3800 MW er under anlegg.
King Diamond
2003–2004
21. september 2004 blir konsertalbumet Deadly Lullabyes Live utgitt. Albumet ble innspilt under Puppet Master-turneen. Albumet var ikke avtalt med plateselskapet, men bandet hadde et så stort ønske om å lage dette albumet at de selv kjøpte utstyret og tok det opp uten at en kontrakt var skrevet om utgivelse.
2005–2007
Bandet reiste på en mini turne i USA som startet 14. april 2005 i Fort Lauderdale, Miami. Meningen var at turneen skulle vare litt over en måned og bestå av 29 konserter. Petersen ble syk og kunne ikke gjennomføre alle konsertene, og måtte kansellere en konsert i Denver Colorado 2. mai. Turneen ble avsluttet 21. mai i Tampa, Florida. Spillelisten på turneen var stor sett den samme som på Puppet Master turneen.
For å feire Roadrunner Records 25-årsjubileum ga plateselskapet ut en del eldre album ut på nytt, blant annet albumet Abigail til King Diamond. Albumet fikk 4 bonusspor (samme som på 1997 utgaven) og en bonus-DVD med en 32 minutters konsert fra Göteborg, Sverige (19. november 1987) og musikkvideoene «The Family Ghost», «Welcome Home» og «Sleepless Nights».
Bandet gikk i studio igjen 7. mars 2006, først i Texas, så i Sverige hos Los Angered Recording. De tok så en pause for å holde en mini-turne i Europa i to måneder, som begynte i Danmark 15. april og endte i England 12. juni. Albumet ble utgitt 26. juni 2007 og fikk navnet Give Me Your Soul...Please. Livia Zita har også gjestevokal på dette albumet. Sangen «Never Ending Hill» ble nominert til 2007 Grammy Award for «Best Metal Performance», men tapte til Slayers «Final Six» fra «Special Edition» utgaven av albumet Christ Illusion.
Spottesanger
Spottesanger (vitenskapelig navn Hippolais polyglotta) er en fugl i sangerfamilien.
Arten finnes i: Algerie, Andorra, Belgia, Burkina Faso, Kamerun, Elfenbenskysten, Kroatia, Frankrike, Gambia, Ghana, Gibraltar, Guinea, Guinea-Bissau, Italia, Liberia, Luxembourg, Mali, Mauritania, Marokko, Nederland, Nigeria, Portugal, Senegal, Sierra Leone, Slovenia, Spania, Sveits, Togo, Tunisia, Tyskland, Storbritannia, Vest-Sahara og Østerrike.
Ashland (California)
Ashland er et tettsted i Alameda County i California. Ashland er 4,8 kvadratkilometer stort og 21 925 innbyggere ved folketellingen i 2010.
Manor House
Manor House er et område i nordlige London. Det meste av området ligger i bydelen Haringey, men en del av det er i Hackney. Sentrum er ved Manor House undergrunnsstasjon, ved krysset mellom Seven Sisters Road og Green Lanes. Det ligger umiddelbart øst for Finsbury Park, nord for Stoke Newington, vest for Stamford Hill og Seven Sisters, sør for Harringay og nordvest for Hackney.
Det er et lite handleområdet i Manor House, men for det meste er det et sterkt fortettet boligområde. Navnet kommer fra puben Manor House (direkte oversettelse er «Herregårdshuset»), som stod der undergrunnsstasjonen nå ligger. Før opprettelsen av Seven Sisters Road, og således veikrysset, var dette stedet en tollport ved Green Lanes. Manor Tavern, som senere ble hetende Manor House, ble bygd her i 1832 av Thomas Widdows fra Stoke Newington.
Rolling Stones spilte ukentlige konserter ved Manor House i februar og mars 1963, da Harringay Jazz Club holdt til ved puben. I 1965 spilte The Who ved Manor House. Stedet er et supermarked i dag. Det har siden 1990-tallet vært planer om å gjøre bygningen om til boliger.
Altopascio
Altopascio er en kommune i provinsen Lucca i den italienske regionen Toscana. Den har et areal på 28,7 km² og 12 485 innbyggere (2004).
Altopascio grenser til kommunene Bientina, Capannori, Castelfranco di Sotto, Chiesina Uzzanese, Fucecchio, Montecarlo og Porcari.
Bellas Artes metrostasjon
Bellas Artes er en stasjon på Mexico bys metros Linje 2 og Linje 8. Den ligger i distriktet Cuauhtémoc.
Stasjonens logo skal forestille operahuset og museet Palacio de Bellas Artes som også har gitt stasjonen dens navn.
Stasjonen ligger i krysset mellom Avenida Juárez og Eje Central Lázaro Cárdenas i den østlige delen av Alameda Central, rett vest for byens historiske sentrum.
Plattformene for Linje 2 er dekorert med etterlikinger av mesoamerikansk kunst. Linje 8s plattformer er utsmykket med veggmalerier med meksikanske og franske motiver.
Elise Mathilde Heilmann
Liv og virke
Man vet lite om hennes liv før 1900. Men ved århundreskiftet dukker hun opp som forretningsdame i Bergen. Her oppsøkte hun på fritiden ”vildfarne og forkomne, faldne kvinder” og begynte å gi dem husly og mat. I en periode på to år var hun bestyrerinne for ”Kvindehjemmet på Grini” i vestre Bærum. Fra 1907 til 1910 bestyrte hun ”Indremissionens Redningshjem for Kvinder” i Bergen. 1. juli 1910 ble hun ansatt ved Kristiansand politikammer som Norges første kvinnelige politibetjent. Det nyopprettede arbeidsfelt brakte Mathilde Henriksen i direkte kontakt med de mest vanskeligstilte i samfunnet, blant dem også prostituerte kvinner. Ifølge instruksen skal hun ”ved inspektion paa gaden” se til at barn og kvinner ikke forulempes eller ”øver uorden”, men ”faar tilstrækkelig beskyttelse og veiledning”. Man konstaterer raskt at ”Mathilde Henriksen viser sig overmaade skikket til denne vanskelige stilling”. En stilling som hun for øvrig beholdt til hun ble pensjonert ved oppnådd aldersgrense i 1932. Hun fortsatte imidlertid å bistå politiet med viktige saker også i årene som fulgte.
Rykter og dramatisk rettssak
Etter et par år i tjenesten begynte det å versere rykter om at Mathilde Henriksen førte et usedelig liv og hadde barn uten å være gift. I februar 1913 ble hun derfor, av politimesteren, suspendert fra sin stilling. Hun anla injuriesak mot opphavsmannen til ryktene, en kollega ved politikammeret i Kristiansand. Tiltalte nektet å la seg avhøre. Riksadvokaten beordret derfor sak reist ved Borgarting og Agder lagdømme, en sak som i det videre forløp ble viet stor oppmerksomhet i landets presse. Hele 60 vitner ble innkalt. Dommen falt i august 1913. Utfallet var til Mathilde Henriksens fordel: hun vant saken og ble umiddelbart gjeninnsatt i sin stilling. Politisekretæren, som var kilden til bakvaskelsene, fikk 1 ½ års fengselsstraff og måtte i tillegg betale en større skadeserstatning til Heilmann.
Kvinnelig politi etter henne
Ved Mathilde Heilmanns avgang i 1932 foreslo politimesteren at stillingen skulle inndras til fordel for en mannlig politibetjent. Daværende politifullmektig, Rynning-Tønnessen senior, argumenterte med mannens fysiske overlegenhet og mente at ansettelse av en kvinnelig politibetjent ”er at pynte seg med en blomst i knaphullet når man ikke har sko på benene”. Denne holdningen førte til en rekke protester fra kvinneorganisasjoner og humanitære foreninger. Politiet i Kristiansand måtte gi etter for opinionspresset. Men det skulle ta tid før det ble alminnelig akseptert at kvinner kunne trekke i politiuniform. I dag er situasjonen en helt annen. Det kvinnelige innslaget i Agder politidistrikt omfatter nå 65 stillinger (2010). Kvinnenettverket, ledet av Hjørdis Tingstad Solås, bærer navn etter pioneren og kaller seg ”Mathildes efterfølgere”.
Anerkjennelse
Polititjenesten ga Mathilde Heilmann en unik anledning til å utøve sine sterke sosiale interesser. På 75-årsdagen i 1941 ble hun treffende karakterisert med disse ordene: ”''Mange hjem i Kristiansand minnes henne med takknemlighet for hva hun betød for dem i en vanskelig situasjon. Ikke så å forstå at hun overalt var like elsket, hun kunne være streng, måtte nok også være det undertiden. Men bak et strengt ytre banket det et varmt hjerte''”. I ettertid har politiet ved to anledninger hedret Mathilde Heilmann for hennes pionérinnsats. Første gang i 2000, da politikorpset, under ledelse av politimester Ansten Klev, la ned krans på graven. Senest på Kristiansand kirkegård i 2010, hundre år etter ansettelsen. Politimester Kirsten Lindeberg minnet Mathilde Heilmann med disse ordene: ”''Hennes drivkraft lå i å være til hjelp for andre, og hun utviste et sjeldent sosialt engasjement sett i forhold til sin tid. Hun må ha vært modig og uredd''”.
Evenes kirke
Evenes kirke ligger på stedet Evenes i Evenes kommune i Nordland. Kirka er ei korskirke i tre i dansk herregårdsstil med 460 plasser. Den ble innviet i 1800.
Rundt 1250 bygde Håkon Håkonsson den første kirka i Ofoten på Evenes. Ei ny kirke på stedet ble bygd i 1677. Begge kirkene sto på samme sted som dagens kirke. Døpefonten i dagens kirke er fra den første kirka på stedet, fra 1200-tallet.
Evenes kommunes tusenårssted
Evenes kommunes tusenårssted er Evenes kirkested, med Evenes kirke og bygningene Bårstua og Stabburet samt området rundt.
Saarloos wolfhond
Saarloos wolfhond (FCI# 311) er en etablert hunderase med utspring fra Nederland. Rasen ble skapt av nederlenderen Leendert Saarloos (1884-1969) og startet som en krysning mellom schäferhund og ulv.
Gammeltestamentlig teologi
Gammeltestamentlig bibelteologi er en under og deldisiplin av det vitenskapelige studiet av Det gamle testamente.
Saarloos wolfhond
Opprinnelse og alder
Nederlenderen Leendert Saarloos startet avlsarbeidet med å skape saarloos wolfhond i 1921, gjennom å krysse en schäferhund-hann med en vanlig ulv med sibirsk opphav. Han fikk tak i ulven fra Rotterdam Zoo. Avkommet ble senere paret tilbake med faren, slik at han fikk en populasjon med 25 prosent ulv som utgangspunkt for videre avl.
Gammeltestamentlig teologi
Det er vanlig å definere gammeltestamentlig bibelteologi som en vitenskapelig aktivitet og diskurs som forsøker å sammenfatte og tolke det som forstås som sentrale motiver og tankeføringer i Det gamle testamente (og historisk forstått som det andre tempelets tid).
Saarloos wolfhond
Opprinnelse og alder
Saarloos mente at schäferen var blitt for domestisert, og ønsket å skape en hund som var mer naturlig, immun mot valpesyke, den perfekte politihunden og en god arbeidshund. Han lyktes i den forstand at han klarte å avle frem en stor og sterk hund. Men typen har beholdt enkelte ulveaktige trekk, som at den er forsiktig og reservert, og at den jevnt over mangler angrepsvilje. Disse trekkene var ikke blant egenskapene Saarloos ønsket seg. Også ønsket om å skape immunitet mot valpesyke feilet. Paradoksalt nok omkom dessuten nesten alle førstegenerasjonshybridene av nettopp valpesyke.
Gammeltestamentlig teologi
Disiplinen forsøker dermed i tradisjonell forstand å gi en helhetsfremstilling av Det gamle testamentets forståelse av Gud og verden.
Saarloos wolfhond
Opprinnelse og alder
Frem til Leendert Saarloos døde i 1969 hadde han full kontroll på avlsprogrammet, av det han selv kalte «europeisk ulvehund», og fra 1942 og framover prøvde han stadig på å få den anerkjent som egen rase av den nederlandske kennelklubben Raad van Beheer, men de avslo med begrunnelse at de anså den som for innavlet og sky. Manglende anerkjennelse skyldtes også at Saarloos selv insisterte på at han skulle ha full råderett over hundene han solgte, og bare han skulle kunne bruke dem i avl, noe som stred med reglene til kennelklubben.
Etter Leendert Saarloos død tok andre over avlsprogrammet og fikk den anerkjent som egen rase i 1975 av Raad van Beheer, men rasenavnet ble endret til «saarloos wolfhond» for å gjøre ære på skaperen av rasen. Fédération Cynologique Internationale (FCI) anerkjente rasen i 1981, og United Kennel Club (UKC) i 2006.
Gammeltestamentlig teologi
Den gammeltestamentlige bibelteologien utgjør sammen med studiet av Det gamle testaments historie, innledningsspørsmål til de enkelte bøker (Isagogikk), eksegese av enkelte tekster, og tekst- og overleveringshistorie (kanonspørsmålet) det vitenskapelige studiet av Det gamle testamente.
Saarloos wolfhond
Utseende, anatomi og fysikk
Saarlos wolfond er en atletisk hund med medium kraftig benbygning og en stor og sterk kropp, og likner en ulv i utseende. Pelsen er grov og halvlang, og har fargenyanser av grå og brun viltfarge, krem hvit. Underullen er tykk, spesielt på vinteren, noe som gjør den egnet for lave temperaturer. Dens oppadstående ører er middels store, kjøttfulle, trekantede og med avrundet spiss. Øynene er mandelformede og som regel gule, men brune forekommer og aksepteres. Skallen er flat og bred, likt en ulv, og leppene er tettsluttende og stramme. Uttrykkene og gangen er ulveliknende. Benene er lange, uten at den ser spesielt langbent ut, og potene er muskuløse med kraftig utviklede tredeputer. Mankehøyden ligger normalt på 65–75 cm hos hannhunder og 59–71 cm hos tisper. Vekten varierer normalt fra 36 til 41 kg.
Bruksområde
I begynnelsen av rasens levetid ble en del individer trent opp som førerhunder og redningshunder, men senere avl medførte en del endringer som gjorde at rasen ikke lenger er særlig egnet til dette. I dag regnes den som en ren selskapshund, selv om den er kategorisert som gjeterhund av både FCI og UKC.
Gammeltestamentlig teologi
Et umulig prosjekt?
Det er reist i de senere år en større debatt om hvorvidt det er mulig å bedrive en systematisk syntetisering av et såpass stort og forskjellig materiale som Det gamle testamente inneholder. Materialet har en lang tilblivelsestid med ulike geografisk og miljø- og kulturbetingelser. En systematisering forutsetter på mange måter at det er mulig å tale om et slags sentrum som Det gamle testamente handler om (Gud, frelse, pakt, folk, hellighet, bønn osv). Hele denne spørsmålsstillingen leder over i den kristne teologis refleksjon over hva som er åpenbaringen.
Struktureringsproblemet
Dette reiser igjen spørsmål om hvordan en slik gammeltestamentlig bibelteologi bør struktureres. Det er vanlig at den tar utgangspunkt i begreper fra den kristne og den vestlige akademiske tradisjon. Selv innenfor denne tradisjonen vil det være ulike løsninger med ulike begrunnelser og idehistoriske føringer. Det er vanlig å typologisere struktureringen i to hovedkategorier:
Saarloos wolfhond
Lynne og væremåte
Saarloos wolfhond har en tendens til å være noe reservert, forsiktig og sky, og bør derfor sosialiseres mye og riktig fra tidlig alder. Den er ofte lederfokusert og flokkorientert, og er som regel meget følsom overfor andre hunders og menneskers kroppsspråk og signaler, samt tydelig i sine egne. Fluktinstinktet står sterkt, og å rømme fra ukjente situasjoner er rasetypisk. Har den ingen mulighet til å komme seg vekk fra en situasjon der fluktinstinktet vekkes, kan hunden gi inntrykk av å være nervøs. Rasen beskrives også som livlig, meget energisk og uavhengig, samtidig som den er lojal og trofast overfor eier, og noe mistenksom og reservert overfor fremmede. Hunden lider som regel av sterk separasjonsangst, noe som gjør rasen mer egnet til å bo i et hushold med flere hunder. Det står skrevet i rasestandarden at hunden som regel følger sin egen vilje.