cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Glattordivel
Rødlistevurdering
Arten er sterkt truet (EN) med bakgrunn i begrenset forekomstareal kombinert med kraftig fragmentering, pågående nedgang i utbredelsesområde, forekomstareal, areal og kvalitet på habitatet. Artens kjente forekomstareal er 12 km2, mens estimert forekomstareal er 116 km2 (minimum 12 km2, maksimum 360 km2). Bestanden er vurdert til kraftig fragmentert fordi over halvparten av individene antas å finnes i relativt små og isolerte delpopulasjoner. Artens spredning- og etableringspotensiale er lite kjent. Pga. overnevnte påvirkningsfaktorer er både utbredelsesområde, forekomstareal, samt areal og kvalitet på habitatene under pågående reduksjon.
Konklusjon: Trypocopris vernalis er vurdert i 2021 som sterkt truet (EN) fordi arten har et svært begrenset forekomstareal der bestanden er kraftig fragmentert og habitatets kvalitet er i tilbakegang.
Wario Land: The Shake Dimension
Wario Land: The Shake Dimension, kjent som Wario Land: Shake (ワリオランド シェイク) i Japan og Wario Land: Shake It! i Nord-Amerika, er et videospill for Wii utviklet av Good-feel. Spillet er det sjette i Wario Land-serien.
Spilleren må kontrollere hovedpersonen Wario, som må reise gjennom fem forskjellige kontinenter, som hver har opptil 7 ulike nivåer, og beseire en sjef på hvert enkelt nivå. Hovedmålet for alle nivåene er å redde skapninger kjent som Merfles, som er fengslet i små bur som ligger mot slutten av hvert nivå. Å ødelegge et Merfle-bur utløser også en nedtelling, hvor spilleren må tilbake til begynnelsen av nivået før tiden løper helt ut.
Spillerens sekundære mål er å samle inn så mange penger som mulig. Enten fra å samle inn mynter spredt over hele nivået, eller ved å finne de 3 skjulte skattene som finnes på hvert nivå. Spillere kan bruke opptjente penger i en butikk for å kjøpe forskjellige produkter, for eksempel helse-oppgraderinger eller kart over nye kontinenter. Spillet begynner med Captain Sirup som bryter seg inn på et museum, som huser Shake Dimension. Men hun blir vitne til en krise som oppstår i Shake Dimension, hvor Shake King har fengslet dronning Merelda og hennes Merfle-undersåtter.
Toppserien 2009: Toppscorerlisten
Liste over samtlige målscorere i Toppserien 2009
Denne listen er svært foreløpig – siste runde i Toppserien er ennå ikke bekreftet.
Inndelt etter lag
Spillere som har spilt for to klubber, får målene sine oppdelt i klubbene de spiller i. Selvmål står på klubben som fikk målet, ikke på klubben til spilleren som scoret selvmål. {|
Gilles Leroy
Gilles Leroy (født 28. desember 1958) er en fransk forfatter.
Han studerte ved Lycée Lakanal i Sceaux, noe som framstår i hans roman fra 1996, Les Maîtres du monde, som «Lycée Ducasse». I 2007 fikk han Goncourt-prisen for romanen Alabama Song.
Musikkåret 1435
Musikkåret 1435 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1435.
Reno (Nevada)
Reno er en by i delstaten Nevada i (USA).
Historie
Reno sentrum med konsentrasjonen av casinoer og forretningsstrøk fremstår som velregulert og godt vedlikeholdt. I forretningsstrøket med butikker og ulike servicevirksomheter finnes det mange godt bevarte gamle bygninger.
Kommunikasjon
Reno har jernbanestasjon betjent av Amtraks passasjertog California Zephyr.
Anna Seghers
Anna Seghers (egentlig Netty Radványi, fødenavn Reiling, født 19. november 1900 i Mainz, død 1. juni 1983 i Berlin) var en tysk forfatterinne.
Liv
Anna Seghers var det eneste barnet til kunsthandleren Isidor Reiling og hans kone Hedwig (født Fult). Familien bekjente seg til ortodoks jødedom. Den mest benyttede bok i hjemmet var allikevel Luthers bibel. Anna gikk fra 1907 på en privatskole, deretter på en høyere pikeskole fra 1910. I første verdenskrig bidro hun med krigshjelp. I 1920 tok hun eksamen artium og studerte senere i Köln og Heidelberg, der hun fordypet seg i historie, kunsthistorie og sinologi. I 1924 gikk hun ut fra Heidelberg universitet med en doktoravhandling om jøden og jødedommen i Rembrandts verk.
I 1925 giftet hun seg med den ungarske sosiologen László Radványi. Ekteparet flyttet til Berlin og fikk to barn.
Anna Seghers valgte pseudonymet sitt etter den nederlandske maleren Hercules Pieterszoon Seghers. Hennes første roman ble utgitt i 1928. I samme år ble hun medlem i KPD, det tyske kommunistpartiet. Etter nazistenes maktovertagelse ble hun kortvarig arrestert. Bøkene hennes ble forbudt og brent av nazistene. Seghers emigrerte med sin familie til Paris.
Under den tyske invasjonen av Frankrike flyktet hun til landsdelen som ble kontrollert av Vichy-regimet. I mars 1941 klarte hun å få tillatelsen til å emigrere sammen med ektemannen og barna til Mexico.
I 1947 reiste Seghers tilbake til Tyskland og bosatte seg i DDR. Hun ble president i DDRs forfatterforbund og mottok flere æresbevisninger. Hun fikk en statsbegravelse da hun døde i 1983.
Biblioteker, skoler og gater ble oppkalt etter henne både i Øst- og Vest-Tyskland. Hun er gravlagt på Dorotheenstädtischen Friedhof og hennes grav er gjort til en av Berlins æresgraver.
Filmatisering
Flere romaner av Anna Seghers ble filmatisert. Blant dem er filmen The Seventh Cross fra 1944 etter romanen Das siebte Kreuz en av de mest kjente. Filmen med Fred Zinnemann som regissør og Spencer Tracy i hovedrollen ble produsert i USA. Hun fikk betalt 75.000 dollar for dette, en betydelig sum den gangen.
Den tyske filmen Transit fra 2019 er basert på Seghers roman fra 1944.
Daniel (bibelsk person)
Daniel (arameisk og hebraisk: – Dāniyyêl, «Gud er min dommer»; gresk:  – Daniḗl) er hovedpersonen i Daniels bok i Den hebraiske bibelen og i Det gamle testamente. I denne fortellingen ble Daniel som en ung mann ført av sted sammen med tre venner til landflyktighet i Babylon hvor han ble utdannet i kaldeanske språk og kultur, men han konverterte aldri til deres guder. Gjennom guddommelig visdom fra sin egen gud, den jødiske Jahve, tolket han drømmene og visjonene til kongene, og ble således en framtredende figur ved hoffet i Babylon. Til sist hadde han egne apokalyptiske visjoner som har blitt tolket som De fire verdensmonarkier. En del av de mest kjente fortellinger i Daniels bok, som det hevdes han skrev selv på 500-tallet f.Kr., er Shadrak, Meshak og Abed-Nego, hans tre følgesvenner som fikk sin tro prøvet ved å bli kastet i en brennende ovn; Skriften på veggen hvor en overnaturlig håndskrift forutsier undergangen til det babylonske rike; og Daniel i løvehulen hvor han overlever denne prøvelsen.
Daniel betraktes som en profet innenfor kristendommen og av islam, men Daniel er i den rabbinske litteraturen ikke listet sammen med profetene i den jødiske kanon.
Det moderne teologiske syn forstår forfatteren av Daniels bok ikke som Daniel selv, men en anonym forfatter som levde i den makkabeiske perioden under Antiokos IV Epifanes i løpet av 100-tallet f.Kr. og som satte sammen oldtidslegender med en pseudepigrafi bestående av «visjoner».
Fotnote
<references group='lower-alpha'/>
Falls Road
Falls Road (irsk Bóthar na bhFál, «hekkenes vei») er en av hovedgatene i Belfast. Den går fra Divis Street og Castle Place i sentrum til forstaden Andersontown. Gaten er kjent som et sentrum for nasjonalistisk og republikansk aktivitet, og befolkningen langs den er praktisk talt rent katolsk.
Nabogaten Shankill Road er i et lojalistisk område, med protestantisk befolkning. De to har lenge vært adskilt av fredslinjene.
Byens katolske katedral, St. Peter's, og hovedsykekhuset Royal Victoria Hospital, ligger ved Faslls Road. Gaten var et viktig åsted under The Troubles i Nordirland. Ett eksempel er et angrep i Milltown Cemetery i 1988 Milltownmassakren, utført av Michael Stone. Han sprengte granater og skjøt inn i en sørgeskare da et IRA-medlem ble begravet.
Falls Road er også en populær turistattraksjon for dem som vil se veggmalerier og steder berørt av The Troubles.
Linjiang
Linjiang (kinesisk: 临江; pinyin: Línjiāng) er et byfylke i provinsen Jilin i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Baishan.
Befolkningen var på 187,927 innbyggere i 1999.
Da’an
Da'an kan være:
Grue Finnskog kirke
Grue Finnskog kirke (tidl. Revholt kapell) er en langkirke fra 1886 i Grue kommune, Innlandet fylke.
Byggverket er i tre og har 340 plasser, og ligger i Svullrya på Grue Finnskog. Den første kirken ble innviet 4. mars 1863 og hadde 200 sitteplasser. Denne ble revet i 1883. En ny kirke ble innviet 8. desember 1886 med bortimot 430 sitteplasser. 28. januar 1948 falt denne ned på grunn av store snømengder. Kun tårnet og den bakre delen av kirken sto igjen. Kirken ble gjenreist 1949–50 og på ny innviet den 26. november 1950. Tidligere var det gravplasser ute på noen holmer i sjøen Røgden de kalles Kjerringholmene eller Akkasauri.
Altertavlen har et bilde malt av Cecilie Dahl i kopi etter Carl Bloch.
Teknisk fysikk
Teknisk fysikk (engineering physics på engelsk) er en sivilingeniørutdanning. I Norge tilbys utdanningen ved NTNU i Trondheim, Institutt for fysikk. I tillegg til de obligatoriske fagene, kan man fritt velge blant flere emner, først og fremst fysikk. I tillegg velger man et ikke-teknisk emne fra hele NTNU. Mange velger å fortsette med doktorgradsstudier.
Umayya Toukan
Dr. Umayya Salah Toukan (født 1946 i Amman) er en jordansk økonom, som var sentralbanksjef i Jordans sentralbank fra 2001 til 2010.
Dún Laoghaire
Dún Laoghaire (irsk for «Laoghaires borg»; anglifisert stavemåte Dunleary) er en havneby omkring 12 km sør-sørøst for Dublins sentrum. Den er administrasjonssenter for Dun Laoghaire-Rathdown, og tilhører Stor-Dublin.
Umayya Toukan
Han overtok stillingen 1. januar 2001, da han overtok etter Ziad Fariz, og ble gjenvalgt for en ny femårsperiode 1. januar 2006. I 2010 overtok Al-Sharif Faris Sharaf stillingen som sentralbanksjef.
Dún Laoghaire
Byen ble bygget opp sammen med en liten eksisterende bosetning etter lovgivning fra 1816 som tillot bygging av en stor havn for å betjene Dublin. Det var kjent som Dunleary til det ble omdøpt til Kingstown til ære for kong Georg IV som besøkte stedet. i 1921, men Irlands uavhengighetskamp pågikk, endret bystyre det tilbake til det gamle irsk-gæliske navnet., og i 1920 fikk det sitt nåværende navn Dún Laoghaire som "Dunleary" ble anglisert fra. Over tid ble byen et boligområde, en badeby, endestasjonen til Irlands første jernbane og det administrative sentrum av den tidligere bydelen Dún Laoghaire, og fra 1994 i det administrative grevskapet Dún Laoghaire – Rathdown.
Toponymi
Byens navn Dún Laoghaire betyr «Laoghaires borg». Dette refererer til Lóeguire mac Néill, en overkonge av Irland fra midten av 400-tallet, som valgte stedet som en befestet base (dún) ved kysten for å kunne utføre angrep på Britannia og Gallia. På kysten er det funnet spor etter festningsverk fra den tiden, og en del av steinene er oppbevart i Det nasjonale maritime museum i Dublin.
Umayya Toukan
Toukan er utdannet MBA fra American University of Beirut, og begynte å arbeide i sentralbanken i 1967. Han fullførte hovedfag innen økonomisk utvikling ved Oxford University mens han jobbet der. Senere har han også tatt doktorgrad innen pengeøkonomi ved Columbia University i New York.
Dún Laoghaire
Toponymi
Navnet er offisielt stavet Dún Laoghaire i moderne irsk ortografi, og i generell bruk. Det er noen ganger uoffisielt skrevet som Dún Laoire. Den gamle anglifiserte skrivemåten Dunleary er også sett. Det siste er hvordan byens navn ofte uttales, selv om den irske uttalen også er vanlig.
Umayya Toukan
I tillegg har han vært rådgiver for statsministeren og generaldirektøren for Jordans børs, og representerte i perioden 1973–78 Jordan i FN. Han var ambassadør i Belgia, Nederland og EU i 1996–2000.
Det gyldne esel
Det gylne esel eller Metamorfosene er en roman av den romerske forfatteren Apuleius, skrevet sent på 100-tallet. Det er den eneste roman på latin som er bevart i sin helhet. Verkets opprinnelige tittel var Metamorphoses, men etter at St. Augustin omtalt det som Det gylne esel (Asinus aureus) har denne tittelen blitt sittende, også for å skille fra Ovids Metamorfosene.
Hovedpersonen Lucius, som har samme navn og hjemby (M'Daourouch i nåværende Algerie) som forfatteren, er drevet av nysgjerrighet og et intenst ønske om å se og utøve magi. Han forsøker å forvandle seg til en fugl, men mislykkes, og ender som esel. Dette blir innledningen på en lang reise, både faktisk og metaforisk, avbrutt av en rekke innskutte bihistorier i romanen. Lucius finner omsider berging ved gudinnen Isis' inngripen, og slutter seg til Isiskulten, som dyrker både Isis og Osiris. Dette er den eneste bevarte skildring av en mysterieinitiasjon fortalt i første person.
Sluttavsnittet med den guddommelige redningen avviker noe i stil fra verkets øvrige deler, som er preget av grov, folkelig komikk. Romanen foregriper den pikareske romanens mønster av reise og absurde opplevelser.
Tinganes
Tinganes er den gamle bydelen i Færøyenes hovedstad Tórshavn. Tinganes har sitt navn fra Lagtinget, som ble etablert på denne halvøya i vikingtiden. De første norske bosetterne holdt sitt første ting i 825. Halvøya deler havna i to deler, Eystaravág og Vesteravág. Ytterst på neset ligger Skansapakkhusið, hovedbygningen til Færøyenes regjering. Den smale hovedgaten ut til nesset heter Gongin.
Det gyldne esel
Den lengste bifortellingen er den om Eros og Psyche, som strekker seg fra bok fire til seks, av verkets i alt elleve «bøker» eller kapitler.
Undulat
Undulat (Melopsittacus undulatus) er en liten monotypisk parakitt som naturlig lever i Australia og tilhører gruppen flathalepapegøyer. Det vitenskapelige navnet kommer av melos som betyr sang og psittakos som betyr papegøye, og undulatus betyr bølgelinje. Undulaten er eneste art i slekten Melopsittacus. Arten har blitt domestisert og er en populær burfugl over store deler av verden.
Dún Laoghaire
Opprinnelse
Dún Laoghaires spede opprinnelse antas generelt å kunne spores tilbake til en form for festningsverk som antas å ha stått der og mest sannsynlig tilhørt Lóegaire mac Néill, en irsk småkonge fra midten av 400-tallet. Et kart fra 1686 over Dublinbukten av den engelske hydrografien Greenvile Collins oppgir navnet Dun Leroy. Et senere kart fra 1728 viser et lite fiskevær ved den gamle havnen, markert som Dunlary eller i andre senere kart som Dunleary. Den tidligere landsbyen lå rundt området der Purty Kitchen-puben er nå (noen ganger kartlagt som «Old Dunleary»). Den hadde et kaffehus som er vist på en rekke gamle kart, og den kan ha hatt en saltgruve (stedet Salthill ligger like ved). På den tiden var området et forrevne, steinete beiteland med noen granittbrudd.
Undulat
Biologi
Hannen har blå vokshud og et lite krumt, men kraftig og beinfarget nebb. Ansiktet, kinnene og strupen er gul, det nedre malarområdet har en liten klynge med lilla flekker og to–tre sorte prikker, kronen, kinnene fra bakkanten av øyene og nakken er blekgul med tynne svarte tverrstriper som blir bredere og utvider seg til å bli kamskjell-lignende på kappen og vingedekkerne. Brystet, buken og gumpen er lysere grønn, mens stjerten har blåaktige fjær med et sentralt gult bånd. Hunnen skiller seg fra hannen med å ha brunaktig vokshud. Den domestiserte formen består av ulike fenotyper, der farger og mønstre varierer.
Fuglene trives i et bredt utvalg åpne habitater, inkludert åpen skog, savanne, sparsomt trebevokst gressland, eukalyptus, jordbruksland, krattskog, åpent sletteland og ørken med mer. De kan klare seg uten vann i en periode, men de oppholder seg sjelden langt unna vann.
Undulater er frøetere og svært sosiale fugler som opptrer i flokk og tilbringer mye tid i tretoppene, men kommer ned på bakken for å spise og drikke. Klimaet der de lever er preget av høye temperaturer, tørt jordsmonn, og lite nedbør. Fuglene følger etter maten, etterhvert som ulike sorter gress modnes. De kan beite i mindre familiegrupper eller i større flokker, avhengig årstiden og næringstilgang.
Man har aldri funnet igjen samme fugl der den ble ringmerket første gang. Samtidig har man observert store avstander bli tilbakelagt på jakt etter vann og mat. Den er altså en streiffugl. Fuglen foretrekker frø fra kengurugress, og forskjellige typer enggress og raigress. Dette suppleres med planteskudd, bark og insekter. Det hender av og til at fuglen beiter på dyrket mark.
Undulater kan hekke året rundt, men har en topp rundt juni–september i nord og august–januar i sør. Hekkingen skjer i tiden etter regnperiodene, da plantene vokser mest. Undulaten er hullruger og legger eggene i hulrom i trær, særlig eukalyptustrær, med minimalt med redemateriale. Ofte ruger flere par i samme tre. De legger 4–6 egg som ruges i cirka 18 dager. Ungene blir i redet i cirka 30 dager. Foreldrene har gjerne flere kull om året, nøye tilpasset modningstiden for gresset.
Undulater er, som mange andre papegøyer, svært sosiale, men rugehulen blir forsvart i en avstand på et par meter. De fleste undulater er sjelden alene, hvis en forbiflygende undulat ser at andre beiter, slutter den seg til dem. Undulatene kan bli sett på som en plage, på grunn av de store flokkene.
Undulat ble introdusert til Tampa Bay-området i Florida (USA) på 1950-tallet, der antallet nådde en topp på rundt 20 000 individer mot slutten av 1970-tallet. Deretter forsvant fuglene gradvis fram mot 2014, da de ikke lenger var å se. Man antar at konkurranse om reirplasser med stær (Sturnus vulgaris) og gråspurv (Passer domesticus) var hovedårsaken til at undulaten forsvant.
Domestiserte undulater
Undulaten ble først domestisert en tid etter at Australia ble kolonisert av innvandrende europeere, helt på slutten av 1700-tallet. De første forsiktige tegnene på domestisering kan trolig spores til perioden 1850–1900, men det er først et godt stykke ut på 1900-tallet at arten kan kalles domestisert. Selv nå i dag kan graden av domestisering diskuteres, siden de fleste av artens ville egenskaper er i behold. Endringer i de arvelige egenskapene for fjærdrakten bærer imidlertid bud om domestisering.
Historikk
Den første undulaten kom til Europa i 1831. Den var imidlertid utstoppet og ble utstilt på et britisk museum. I 1840 kom de første levende undulatene til Europa med båt, men det var få undulater som overlevde den lange båtreisen. Men det tok ikke lang tid før det ble mote å ha en undulat i bur.
I 1894 ble det bestemt av den australske regjeringen at det var ulovlig å bringe undulater til Europa. Denne lov gjelder nå i dag. Da hadde folk drevet oppdrett med fuglene, slik at det ikke var nødvendig å innføre levende fugler fra Australia.
Det skal kun være grønne individer som er hentet fra den ville bestanden, men det har vært registrert blå undulater også i ville flokker i Australia. Øvrige fargemutasjoner er avlet frem i fangenskap.
Moderne oppdrett
Alle farger vi i dag ser på fuglen kommer fra mutasjoner som det er avlet videre på.
Dún Laoghaire
Opprinnelse
Rundt 1800 viser noen kart et lite sentrum av beboelse langs det som nå er Cumberland Street, nær krysset med York Road.
Undulat
Moderne oppdrett
Domestiserte undulater har i utgangspunktet kun to grunnfarger; grønt og blått. Grønt er genetisk sett dominant overfor blått. I praksis vil det si at grønne fugler kan være bærere (heterozygote) for blått, men at en blå fugl aldri genetisk sett kan være bærer av grønt. Fargenyansene (for grønt; lysegrønn, mørkegrønn eller olivengrønn og for blått; himmelblå, koboltblå eller mauve) bestemmes av et allell for såkalt mørk faktor.
Dún Laoghaire
Havneprosjekt
Natten mellom 18. og 19. november 1807 ble to engelske troppeskip, «Prince of Wales» og «Rochdale», som hadde dratt fra Dublin, forlist mot klippene mellom Blackrock og Dún Laoghaire med tap av over 400 menneskeliv. Denne katastrofen ga ny drivkraft til en eksisterende kampanje for en trygg havn som skulle bygges nær Dublin. I 1816 ble det vedtatt lovgivning som autoriserte byggingen av det som nå kalles «West Pier».
Undulat
Moderne oppdrett
I tillegg forekommer mange mutasjoner som bl.a. kan ha en avblekende effekt på fuglens grunnfarge. Et par slike eksempler er mutasjonene gråvinge og isabell. Førstnevnte nedarves ved autosomal recessiv nedarving, mens sistnevnte nedarves ved kjønnsbundet recessiv nedarving. En albino undulat er en blå fugl som i tillegg har egenskapen ino (nedarves kjønnbundet recessivt), mens en lutino fugl er en grønn fugl som i tillegg har egenskapen ino. Det er altså grunnfargen som varierer, mens begge variantene har det samme ino-allelet som medfører bortfall av melaninpigmenteringen (sorte pigmenter). Mutasjonen skyldes en genetisk mutasjon som medfører at et enzym som er nødvendig for syntese av melanin ikke fungerer og derved dannes ikke melaninpigmentet og fuglen blir derfor enten gul eller hvit. Visse andre mutasjoner kan gi samme effekt dersom de forekommer i homozygot tilstand. Det gjelder f.eks. mutasjonen spangle.
Dún Laoghaire
Havneprosjekt
Linjene til det nåværende sentrum, også George’s Street og de fleste tilstøtende gater, er tydelig vist på kart som er utarbeidet for utviklingen av havnen, og særskilt på en John Rennie-plan fra 1817, da byggingen av det sentrum knapt hadde begynt på den vestlige enden av George’s Street. Denne gaten kan opprinnelig ha blitt lagt ut som en militærvei som knyttet Dublins martellotårn nær Dún Laoghaire.
Det gyldne esel
Referanser
Apuleius
Dún Laoghaire
Navn
Da kong Georg IV kom for å besøke den nye havnen under bygging i 1821, ble navnet Dunleary erstattet av «Kingstown» til hans ære. Byen vendte tilbake til sitt tidligere navn i august 1920, i forkant av opprettelsen av den irske fristaten.
Undulat
Moderne oppdrett
Undulater kan i fangenskap bli opptil 15 år gamle.
Dún Laoghaire
Jernbaner
Irlands første jernbane, som dekket nær 9 km fra Dublin (Westland Row stasjon) til Kingstown ble åpnet 17. desember 1834. Den kostet 200 000 pund og endte ved den gamle havnen i Dunleary, som grenser til dagens West Pier. Like etterpå ble jernbanen utvidet til Victoria Wharf (senere St. Michael's Wharf) i den nye havnen i Dun Laoghaire havn. Opprinnelig var prisene sixpence (tredje klasse), åtte pence (andre klasse) og en shilling (første klasse). Reisen tok 15 minutter i 1837. Jernbanen etablerte Kingstown som en foretrukket forstad til Dublin og førte til bygging av boligterrasser. Gresham Terrace (nå revet) besto av åtte hus som utgjorde den ene siden av Victoria Square.
Undulat
Moderne oppdrett
Utstillingsundulater (også kalt engelske undulater) er en egen og betydelig større rase. Utstillingsundulaten har standarder for hvordan den "perfekte" fuglen skal se ut eksteriørmessig. Utstillingsundulater lever vanligvis ikke fullt så lenge som vanlige undulater, men kan ofte være mer tamme som redeunger da de generelt blir håndtert mer i redekassa enn vanlige undulater bl.a. i forbindelse med at de vanligvis ringmerkes. Foreldrene er også vant til regelmessig håndtering og vil derfor ofte være mer tillitsfulle enn fugler i et oppdrett for vanlige/australske undulater.
De tretten kolonier
De tretten kolonier var en gruppe britiske kolonier på østkysten av Nord-Amerika. Koloniene ble etablert på 1500- og 1600-tallet, og erklærte uavhengighet i 1776 for å danne Amerikas forente stater. De tretten koloniene var: Kolonien Delaware, Provinsen Pennsylvania, Provinsen New Jersey, Provinsen Georgia, Kolonien Connecticut, Provinsen Massachusetts Bay, Provinsen Maryland, Provinsen Sør-Carolina, Provinsen New Hampshire, Kolonien Virginia, Provinsen New York, Provinsen Nord-Carolina, og Rhode Island-kolonien og Providence-plantasjene.
Undulat
Nyttig om undulathold
Undulaten er Norges mest populære tamfugl. Den tilhører papegøyefamilien og kan lære å snakke. Hannfuglen har bedre rykte på seg for dette. Undulaten er et veldig sosialt dyr, lekent og muntert, men blir fort trist når man ikke tar hånd om den og hvis man ikke gir den oppmerksomhet i form av en annen undulat eller et menneske.
De tretten kolonier
De tretten koloniene
Hver av de tretten koloniene utviklet sitt eget selvstyresystem, hovedsakelig basert på at landeiende selvstendige jordbrukere stemte om deres lokale og provinsielle regjering, samt tjenestegjorde i lokale juryer. I noen av disse koloniene, særlig Virginia, Nord- og Sør-Carolina og Georgia, var det også betydelige andeler afrikanske slaver. Etter en rekke demonstrasjoner mot og protester over skatter på 1760- og 1770-tallet forente koloniene seg politisk og militært mot den britiske myndighet, og utkjempet Den amerikanske revolusjonskrig mellom 1775 og 1783. Juli 1776 dannet de en ny statsdannelse ved navn «Amerikas forente stater» (engelsk: United States of America), og erklærte uavhengighet. Den nye staten nådde målet om selvstendighet ved seier i Den amerikanske revolusjonskrig, med hjelp fra Frankrike, Nederland og Spania.
Andre kolonier i Den nye verden
Foruten disse tretten kolonier hadde Storbritannia et utvalg andre kolonier i Den nye verden. Koloniene i Britisk Vestindia, Newfoundland, Provinsen Quebec, Nova Scotia, Prince Edward Island, Bermuda, og Øst- og Vest-Florida forble i hovedsak lojale overfor kronen gjennom hele krigens gang (selv om Spania erobret Florida i løpet av krigen). Selv om det var en viss sympatisering med patriotenes sak i flere av koloniene, utelukket deres geografiske isolering og den britiske marinemaktens dominans enhver effektiv deltakelse. I tilfellene med Québec og Florida hadde den britiske krone nylig ervervet disse landområdene, og derfor gjaldt ikke mange av de tretten koloniers problemer dem.
Vekst
[[Fil:British Colonies in North America c1750 v2.png|thumb|Britiske kolonier i Nord-Amerika ca. 1750:
1: Newfoundland; 2: Nova Scotia; 3: De tretten kolonier; 4: Bermuda; 5: Bahamas; 6: Britisk Honduras (var spansk i 1750, men ble britisk i 1798); 7: Jamaica; 8: De britiske Leewardøyene og Barbados]]
Samtidige dokumenter pleier som regel å oppføre de tretten britiske koloniene i Nord-Amerika i geografisk rekkefølge, fra nord til sør.
Befolkning
Merk at befolkningstallene er historikeres estimater; de inkluderer ikke de innfødte stammer som levde utenfor kolonienes jurisdiksjon. De inkluderer derimot de innfødte som levde under kolonistyret, samt slaver og «kontraktstjenere». Innen 1776 var omtrent 85 % av den hvite befolkning av engelsk, irsk, skotsk eller walisisk opphav, samt 9 % av tysk opphav, og 4 % av nederlandsk. Disse befolkningene fortsatte å vokse i et hurtig tempo gjennom 1700-tallet, hovedsakelig grunnet høye fødselsrater og relativt lave dødsrater; innvandring var en liten faktor mellom 1774 og 1830. Over 90 % var bønder, med flere småbyer som også fungerte som havner som knyttet koloniøkonomien til den større britiske imperialøkonomien.
Slaver
Slaveri var både lovlig og praktisert i alle tretten kolonier. I de fleste tilfeller involverte det hustjenere eller gårdsarbeidere. Slaveriet hadde stor økonomisk betydning for de eksportorienterte tobakksplantasjene i Virginia og Maryland, samt Sør-Carolinas ris- og indigoplantasjer. Omtrent 287,000 slaver ble importert til De tretten kolonier, det vil si 2 % av de totalt tolv millioner slaver fraktet over Atlanteren fra Afrika. Størstedelen gikk til Karibias og Brasils sukkerplantasjer, hvor forventet levealder var lav, og slavebeholdningen kontinuerlig måtte etterfylles. I De tretten kolonier og USA var forventet levealder mye høyere; kombinert med en veldig høy fødselsrate vokste antallet kraftig grunnet fødselsoverskudd, og vokste til nesten fire millioner innen folketellingen i 1860. Fra 1770 til 1860 var den naturlige vekstraten til nordamerikanske slaver mye høyere enn hos noen befolkning i Europa, og var nesten dobbelt så høy som i England. Dette blir derimot forklart av meget høye fødselsrater: «amerikanske slaver nådde da like naturlige vekstrater som hvite, ikke på grunn av noen spesielle privilegier, men gjennom en prosess [bestående] av stor lidelse og materiell berøvelse.»
Religion og utdanning
Koloniene var religiøst mangfoldige. Religion stod sterkt i New England og andre punkter, men før Den første store vekkelsen på 1740-tallet var de fleste kolonistene religiøst inaktive. Den engelske anglikanske kirke ble offisielt etablert i de fleste områder i sør, men det var ingen biskoper, og kirker hadde kun lokale roller. Utdanning var utbredt i nordkoloniene, som hadde etablerte colleger og universiteter ledet av Harvard College, College of New Jersey (Princeton), og Yale College, mens College of William and Mary drev opplæring for Virginias elite. Offentlig skole var sjeldent utenfor New England.
Selvstyre
Britiske bosette ankom ikke de amerikanske koloniene med den intensjon å opprette et demokratisk system, men ved å gjøre det uten et landeiende aristokrati skapte de en bred velgermasse, og et fritt og frekvent valgmønster som verdsatte valgdeltagelse. Koloniene kunne tilby en mye bredere stemmerett enn England, eller noen annen stat. Hvite menn med nok eiendom kunne stemme frem medlemmer til forsamlingens underhus, og i Connecticut og Rhode Island kunne de til og med stemme frem en guvernør. En velgers «legitimitet» betydde å ha en «interesse» i samfunnet – slik den lovgivende forsamling i Sør-Carolina sa i 1716: «det er viktig og fornuftig, at ingen bortsett fra de som tar en interesse i Provinsen skal kunne være berettigede til å velge medlemmer av underhusets forsamling.» Kvinner, barn, kontraktstjenere og slaver var underordnet familieoverhodets interesser. Hovedkriteriet for å ha en «interesse» var eiendomseie, som var snevert basert i Storbritannia der 19 av 20 menn var politisk underlagt deres landeiere. Regjeringen i London tvang dette på sine kolonier, og ba guvernører ekskludere menn som ikke var freeholdere (det vil si «landeiere») fra stemmeurnene. Men land var derimot eid av så mange at mellom 50 % og 80 % av alle hvite menn var stemmeberettigede.
Den kolonipolitiske kultur la vekt på aktelse, slik at lokale notabiliteter var de som i hovedsak stilte og ble valgt; men ofte konkurrerte de mot hverandre, og måtte appellere til menigmenn for stemmer. Det var ingen politiske partier, og aspirerende lovgivere dannet ad hoc-koalisjoner bestående av familie, venner og naboer. Utenfor det puritanske New England brakte valgdagen alle menn fra landsbygda sammen til fylkessetet for å diskutere politikk, håndhilse på stormennene, møte gamle venner og lytte til taler, alt mens det ble skålt, spist, drukket, spilt og gamblet. De avla sin stemme ved å rope ut deres valg til klerken, mens tilhengere jublet eller buet. Kandidaten George Washington brukte 39 pund på goder til sine støttespillere, og kandidatene visste at de måtte «sjenke planterne (bosettere) med bumbo (en romdrikk).» Valg var dermed «karneval» hvor alle menn kunne være like i én dag, og de tradisjonelle begrensninger ble avslappet.
Den faktiske valgdeltagelsen varierte fram 20 % til 40 % av alle voksne hvite menn. Deltagelsen var høyere i Pennsylvania og New York, hvor langlevde fraksjoner, basert på etniske og religiøse grupper, maktet å mobilisere sine støttespillere i større grad. New York og Rhode Island utviklet langtlevde to-fraksjon-systemer som holdt sammen i flere år på koloninivå, men som ikke nådde inn i lokale anliggende. Fraksjonene var basert på et par lederpersonligheter og en rekke familiebånd, men hadde lite grunnlag i politikk eller ideologi. Andre steder var den politiske scene konstant i forandring, basert heller på personligheter enn langtlevende fraksjoner eller alvorlige uenigheter om saker.
Koloniene var uavhengig hverandre før i 1774, siden Benjamin Franklins forsøk på å danne et koloniforbund gjennom Albanykongressen i 1754 ikke lyktes. De tretten koloniene hadde alle veletablerte selvstyresystemer, samt valg basert på deres rettigheter som engelskmenn, som de var fastbestemt på å forsvare fra imperial innblanding – og brorparten av hvite menn var stemmeberettiget.
Økonomisk politikk
Det britiske imperiet førte i den amerikanske kolonitiden en merkantilistisk politikk, det vil si en handelspolitikk der kun intern handel med deres kolonioverhode Storbritannia var tillat – handel med andre stater, riker og imperier var forbudt. Tanken bak merkantilismesystemet var å gjøre Storbritannia velstående – det vil si deres kjøpmenn og deres myndigheter. Verdensøkonomien ble sett på som et nullsumspill, der det ble forsøkt å ta for seg den største delen av «kaken». Hvorvidt politikken var positiv for kolonistene var ikke et problem i London, men amerikanerne begynte i økende grad å uttrykke større grad av misnøye og uro over den merkantilistiske politikken.
Undulat
Nyttig om undulathold
Det anbefales å kjøpe undulaten fra en seriøs oppdretter som får undulaten til å bli vant med mennesker fra starten av ved hjelp av regelmessig kontakt.
Namdalsavisa
Namdalsavisa er en dagsavis som utgis i Nord-Trøndelag. Hovedredaksjonen ligger i Namsos, men avisen har journalister utplassert i hele Namdalen, hvor den også har sitt hovedområde. Avisen er eid av Trønder-Avisa. Sjefredaktør og administrerende direktør er Kim Riseth.
Da’an (Baicheng)
Befolkningen var på 428,153 innbyggere i 1999.
Dún Laoghaire
Jernbaner
I 1844 koblet Dalkey Atmospheric Railway Kingstown til Dalkey, noe som førte til videre utvikling. Den opprinnelige stasjonsbygningen ble erstattet i 1854 av en granittpaviljong bygget i nyklassisk stil av arkitekten John Skipton Mulvany. Bygningen, som har stor takhøyde og buede vinduer, har vært i bruk som restaurant siden 2007. The Atmospheric Railway opphørte i 1854, men ble erstattet av en utvidelse av hovedlinjebanen, som til slutt ble utvidet til fergehavnen i Rosslare. Åpningen av jernbanen fra Dublin fikk Kingstown til å bli en badeby i viktoriansk tid. Ved å utnytte dette ble et lite etablissement kalt Hayes Hotel kjøpt av jernbaneingeniør William Dargan og på samme sted utvidet og innlemmet i det nye Royal Marine Hotel i 1863.
Namdalsavisa
Avisen het opprinnelig Namdal Arbeiderblad og var et organ for Arbeiderpartiet, men skiftet navn i 1995.
Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:
Da’an (Baicheng)
Samferdsel
Kinas riksvei 302 løper gjennom området. Den går fra Hunchun i provinsen Jilin til Ulanhot i Indre Mongolia.
De tretten kolonier
Lovgivning før 1763
Storbritannia innførte merkantilismen ved å forsøke å stanse amerikansk handel med det franske, spanske og nederlandske imperiet gjennom Navigasjonsaktene, som amerikanerne unngikk så ofte de klarte. Kronens embetsmenn kontret smuglingen med åpne ransakingsordrer (Writs of Assistance). I 1761 argumenterte James Otis, en advokat fra Boston, at disse stevningene brøt med kolonistenes konstitusjonelle rettigheter. Han tapte saken, men John Adams skrev senere at «da og der ble barnet Uavhengighet født.»
Kolonistene arbeidet hardt for å understreke at de ikke var imot britenes regulering av eksternhandel, men kun motsatte seg lovgivningen som ble ansett som å påvirke dem internt.
Den 1. desember 1673, ved Hanover Courthouse, argumenterte den relativt ukjente Patrick Henry for Parson's Cause i Kolonien Virginia, hvor den lovgivende forsamling hadde vedtatt en lov som kongen senere hadde nedlagt veto mot. Henry hevdet «at en konge, ved ikke å tillate lovforslag av en slik gagnende natur, utartet fra å være sitt folks far til en tyrann, og gir avkall på alle rettigheter på sine undersåtters lydighet».
Etter seier i Den franske og indianske krig i 1763 tok Storbritannia over Frankrikes besittelser i Nord-Amerika, bortsett fra Karibia. Britene ønsket å opprettholde et fredelig forhold med indianerstammene som hadde alliert seg med franskmennene, og holde dem separert fra de amerikanske grenselandsnybyggerne. For å oppnå dette begrenset Den kongelige proklamasjon i 1763 bosetting vest for Appalachene, da dette området var designert som et indianerreservat. Visse grupper av bosettere ignorerte proklamasjonen og fortsatte vestover for å etablere gårder. Proklamasjonen ble senere revidert og utgjorde ikke lenger et hinder for bosettere, men det faktum at det ble kunngjort uten forutgående samråd opprørte kolonistene.
Nord (Frankrike)
Nord er et fransk departement i regionen Hauts-de-France. Hovedbyen er Lille.
Dún Laoghaire
1890 til 1916
Kingstowns bykommisjon etablerte i 1890 Folkets park (People's Park) på stedet for et tidligere steinbrudd. I 1900 var byens sentrum overbelastet og det ble besluttet å utvide gatene. Disse førte til å flere butikkfasader fra Patrick Street til Mulgrave Street ble revet og deretter ble det bygget nye overkant av fem meter tilbake. Butikker på hjørnet av Marine Road og George's Street ble også revet.
De tretten kolonier
Den amerikanske revolusjonens ankomst
Etter å ha begynt ved intense protester mot Stempelloven i 1765, begynte amerikanerne å insistere på prinsippet «ingen skattlegging uten representasjon» (engelsk: no taxation without representation), der representasjon er forstått i den kontekst av parlamentets innkreving av toll og skatt, og dermed omgåelsen av koloniforsamlingene som tidligere hadde krevd inn skatt i monarkens sted før 1763. Demonstrantene hevdet at det var et brudd på deres rettigheter som engelskmenn at de fikk skatter pålagt dem, da koloniene ikke var representert i det britiske parlamentet. De andre britiske koloniene med egne forsamlinger så seg stort sett enige med de amerikanske forsamlingene, men de var tett styrt av Det britiske imperiet og Royal Navy, og dermed var det for de håpløst å protestere.
Nord (Frankrike)
Det er seks arrondissementer, 79 kantoner og 650 kommuner i Nord.
De tretten kolonier
Den amerikanske revolusjonens ankomst
Parlamentet avviste koloniens protester og viste sin autoritet ved å vedta nye skatter. Spenninger vokste grunnet teskatten, da amerikanere på tvers av koloniene boikottet teimporten – og i Boston ble teen kastet på havet under Teselskapet i Boston i 1773. Spenningene fortsatte å vokse i 1774 da parlamentet vedtok lovene kjent for amerikanerne som the Intolerable Acts (norsk: «de utålelige lover»), hvorav tre av lovene hadde til hensikt å straffe Massachusetts for sitt trass. Én av lovene bestemte at havnen i Boston skulle stenges helt til kolonistene hadde betalt for den ødelagte teen, og loven førte til protester om kollektiv avstraffelse. Havneloven provoserte derimot ikke frem like sterke protester som dem kraftige innskrenkningen av Massachusetts' selvstyre. I tillegg ble en lov vedtatt som bestemte at kronens guvernør kunne bestemme at anklagede embetsmenns rettssaker skulle finne sted i Storbritannia eller andre steder i imperiet, hvis guvernøren var av den oppfatning av den anklagede ikke ville få en rettferdig straff i Massachusetts. Den siste av lovene var innkvarteringsloven, som gjaldt alle koloniene, og fastslo at guvernøren kunne innkvartere soldater i andre, tomme bygninger om det ikke fantes tilstrekkelig kvarter.
Dún Laoghaire
Siden 1921
Hovedveien til Dublin, gjennom landsbyene Monkstown og Blackrock (nå forstader til Dublin), var den eneste veiforbindelsen til byen fram til 1932. Det året brakte den eukaristiske kongressen (katolsk samling for nattverd, eukaristi) tusenvis av besøkende til Dublin, og planene indikerte at de fleste av dem ville komme gjennom Dún Laoghaire. Veien ble ansett som utilstrekkelig, og en ny kystvei ble opprettet ved å koble sammen noen korte veistykker og stenge noen hager. Denne veien er nå Seapoint Avenue. En avtale med de lokale innbyggerne om å gjenopprette området til tilstanden før kongressen ble aldri oppfylt.
Tonbridge and Malling
Historie
Området har vært bebodd siden steinalderen. Det finnes en rekke spor fra den yngre steinalder, som megalittene Kits Coty ved Aylesford, Coldrumsteinene ved Trottiscliffe og Long Barrow ved Aldington. Det er også gjort en rekke funn fra bronse- og jernalderen. Som ellers i Kent, som var området hvor romerne gikk i land i 43, er det mange romersk funn.
Dún Laoghaire
Siden 1921
Dún Laoghaire ble truffet av tilfeldige villfarne bomber fra Luftwaffe under andre verdenskrig, med et par av dem som landet i nærheten av Folkets park ved Rosmeen Gardens. Skader fra bombene var begrenset til bygninger.
Havn
Havnen, en av de største i Irland, er kjent for sine to granittbrygger. East Pier er spesielt populær blant turgåere, og ble omtalt i filmen Michael Collins fra 1996, der Liam Neeson (som Collins) og to av hans medskuespillere sees gå langs en strandpromenade, som egentlig er Dún Laoghaire East Pier. Et band sees spille på en tribune i denne filmscenen, og dette er selve tribunen på East Pier. Bandstanden ble restaurert til sin opprinnelige tilstand i 2010 av Dún Laoghaire Harbour Company.[
De tretten kolonier
Den amerikanske revolusjonens ankomst
Som svar etablerte koloniene forsamlinger av valgte representanter utenomrettslig, hovedsakelig kjent som «provinskongresser». Kolonistene understreket sin besluttsomhet ved å boikotte import av britiske varer. Senere i 1774 sendte tolv kolonier representanter til den første kontinentale kongress i Philadelphia; ved den andre kontinentale kongress sendte også den trettende koloni, Georgia, en delegat. Innen våren 1775 hadde alle kronens embetsmenn blitt kastet ut av alle tretten kolonier. Den kontinentale kongress ble den nasjonale myndighet; kongressen mønstret en hær for å kjempe mot britene og valgte George Washington som dens leder, samt forfattet traktater, erklærte uavhengighet, og anbefalte at koloniene skulle forfatte grunnlover og bli delstater.
Ben (film)
Ben er en familieskrekkfilm fra 1972 om en ung gutt, Danny, og hans lille rotte, Ben. Filmen er oppfølger til skrekkfilmen Willard fra 1971. Filmen er kjent for dens temasang «Ben», fra albumet Ben, av 11-årig soloartist Michael Jackson.
Tonbridge and Malling
Historie
Området nærmest Tonbridge er ikke med i Domesday Book, men de fleste andre bosetninger i distriktet er nevnt. Det ble bygget slott ved Tonbridge, Allington og West Malling i det 13. århundre. Det fantes også flere større klostre, som St. Mary's Abbey fra 1092 og Aylesford Priory fra det 13. århundre. Flere herregårder fra middelalderen er bevart, blant annet Ightham Mote og Old Soar Manor.
Kretsinndeling
Distriktet er delt i 26 kretser (wards), hvorav syv er bydeler i Tonbridge og resten er landkretser, basert på landsbyer.
Undulat
Nyttig om undulathold
Bruk av sandrør på sittepinnene anbefales ikke, da sandrør istedenfor å slipe klørne som varen antyder, gjør bena til fuglen såre. Sittepinner av plast anbefales heller ikke, da de er for ensidige for fuglens ben. Det anbefales heller rene greiner fra naturen i ulik størrelse, noe som trimmer klørne og styrker benas muskulatur. Gjerne tykke pinner (2-3 cm). Obs! Følg med på nyheter om fugleinfluensaen og regler når det gjelder greiner fra naturen dersom fugleinfluensaen inntrer. Speil frarådes til enslige hannfugler (og fugler generelt) da fuglen ikke alltid kan forstå at det bare er et speil og kan utvikle atferdsproblemer da fuglen ikke får den ønskede responsen. Det er mange tilfeller der fuglen har blitt avhengig av speilet.
Ben (film)
I Willard hadde de slagordet «Where you're nightmares end, Willard begins. This is a movie you shall not see alone».. I denne filmen, er slagordet «Where Willard ended, Ben begins. And this time, he is not alone».
De tretten kolonier
Andre britiske kolonier
Ved krigsutbruddet hadde Storbritannia syv andre kolonier ved Nord-Amerikas atlanterhavskyst: Newfoundland, Rupert's Land (området rundt Hudsonbukta), Nova Scotia, Prince Edward Island, Øst-Florida, Vest-Florida, Provinsen Québec. I tillegg til dette fantes det andre kolonier i Amerika, hovedsakelig i Britisk Vestindia; disse koloniene forble lojale overfor kronen.
Ben (film)
Handling
Historien begynner med en oppsummering av slutten av den første filmen, hvor Willard Stiles ble drept av rottene sine etter at han forsøkte å drepe både rottene og Ben. Politiet kommer til området, og oppdager at Willard nå er død. To politibetjenter oppholder seg i Stiles-hjemmet hvor en av dem blir angrepet og drept av noen rotter, og den andre betjenten oppdager deretter kroppen hans. Etterforsker Clift Kirtland beordrer å utrydde alle rottene. Men Ben overhører dette, og advarer de andre rottene. Sammen går Ben og de andre rottene ned i kloakken.
De tretten kolonier
Canada
Newfoundland forble ubetinget lojale overfor Storbritannia. Kolonien var fritatt fra navigasjonsakten, og delte ingen av de kontinentale kolonienes misnøyer. Kolonien hadde et tett forhold til Storbritannia og ble styrt av Royal Navy; i tillegg hadde ikke kolonien noen forsamling der den kunne uttrykke misnøye.
Ben (film)
Handling
En ensom gutt ved navn Danny Garrison, som har en alvorlig hjerte-sykdom, bor sammen med søsteren sin Eve og moren deres Beth. Danny finner og blir venn med Ben. Senere samme dag angriper Ben og de andre rottene en bil, noe som får sjåføren til å krasje og drepe en annen sjåfør. Dagen etter spiller Danny på pianoet en sang han har laget for Ben. Senere den kvelden invaderer Ben og de andre rottene en matbutikk for å skaffe mat, og i denne prosessen ødelegger de hele butikken. Politiet forsøker å drepe rottene med gift, og de legger ut feller i hele nabolaget. Men Danny forteller Ben om alle fellene som politiet har satt opp. Akkurat da kommer en mobber for å gjøre narr av Danny, men Ben og de andre rottene angriper mobberen ved å bite ham i beina.
Dún Laoghaire
Havn
Det tok 42 år å bygge havnen, fra 1817 til 1859. I utgangspunktet trodde man at en brygge (east pier, østbrygge) på nær 1 km ville være tilstrekkelig til å gi ly til skipsfarten. Det var ikke før den første bryggen ble tatt i bruk at myndighetene innså behovet for beskyttelse mot vind fra vest og nordvest. West Pier ble påbegynt i 1820 og ble konstruert med en lengde på 1,5 km. Munningen av havnen er 0,26 km bred. Bryggene ble bygget av perfekt firkantede blokker (50 kubikkfot) av sandstein fra fundamentnivå opp til 4,2 m høyt. Fra 1,8 m under lav vannstand til dekklistnivå er bryggene bygget av granitt. Bryggene er 94,4 m fot brede på fundamentnivå, og 16,1 m brede på toppen.
De tretten kolonier
Canada
Nova Scotia hadde et betydelig yankeeelement som nylig hadde ankommet fra New England, og som delte følelsene til de amerikanere som krevde rettighetene til britiske menn. Kronens myndigheter i Halifax gav motvillig Nova Scotias yankeer en form for «nøytralitet». Uansett gjorde øygeografien og tilstedeværelsen av den store britiske marinebasen ved Halifax at tanken på væpnet opprør var nær umulig.
Ben (film)
Handling
Mobberen blir redd og stikker. Danny takker Ben og rottene for at de hjalp ham mot mobberen. Men plageånden kommer snart tilbake med moren sin, og politiet. Men de finner ingen av rottene. Rottene blir etter hvert stadig mer voldelig i jakten på mat, noe som resulterer i en rekke dødsfall. Til slutt går politiet inn i kloakken, og dreper rottene med flammekastere og hagler. Men Ben overlever, og tar seg tilbake til Danny. Han er såret, men er fremdeles i live. En tårevåt og overlykkelig Danny pleier den skadde Ben, fast bestemt på ikke å miste bestevennen sin.
De tretten kolonier
Canada
Quebéc var hovedsakelig bebodd av franske katolske bosettere som falt under britisk kontroll det foregående tiår. Quebécakten i 1774 gav dem formelt kulturell autonomi i imperiet, og mange prester begynte å frykte den intense protestantismen i New England. Amerikansk misnøye over beskatning var av liten betydning, og det fantes hverken en forsamling eller noen valg som kunne ha mobilisert misnøyer. På tross av dette tilbød amerikanerne medlemskap i den nye nasjonen, og sendte en militærekspedisjon som mislyktes i å erobre Canada i 1775. De fleste canadierne forble nøytrale, men noen meldte seg frivillig til amerikanernes sak.
László Bodrogi
László Bodrogi (født 11. desember 1976) er en ungarsk landeveissyklist. Han har to medaljer på tempo fra VM; bronse i 2000 og sølv i 2007.