cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bergen Brannkorps Begravelseskasse
Enhver fast ansatt «brandfunktionær» kunne bli medlem, samt deres koner, såfremt de ikke var over 45 år. I tillegg kunne også deres ektefødte barn under 18 år være medlemmer. Medlemskontingenten var for alle gifte medlemmer med barn under 18 år på 70 øre, men for alle de som ikke hadde bidragsberettigede barn var kontingenten på 50 øre. Kontingenten ble trukket av medlemmenes lønninger av Overbrannmesteren. Laden ble etter hvert en del av Bergens Brandkorps Forening, stiftet rundt 1919.
Arkivet etter begravelseskassen oppbevares ved Bergen Byarkiv, BBA A-3917. Arkivet inneholder for det meste opplysninger om regnskap i tiden ca 1896—1952. I tillegg inneholder det selve «Dødeladen», som er den fysiske kassen materialet var oppbevart i.
Testeffekten
Testeffekten er et begrep innen kognitiv psykologi som refererer til bedret læring og hukommelse som følge av kunnskapstester. Dette skjer eksempelvis ved en skoleprøve, der en elev som blir testet vil huske mer av innholdet i et skolefag ved en senere anledning, enn dersom han ikke hadde blitt testet. Testing har tradisjonelt vært ansett som en nøytral måte å evaluere en persons kunnskap og prestasjonsevner på, men har i økende grad fått oppmerksomhet som et verktøy som kan øke læringsutbyttet til elever i ulike skolefag.
Forskning
En tidlig forklaring på det positive forholdet mellom testing og langtidshukommelse, var at testene simpelthen representerte en ny presentasjon av innholdet som skulle læres. Denne hypotesen er ofte kalt amount of processing hypothesis, som hevder at en test betyr mer tid med innholdet og dermed forbedret hukommelse av innholdet En sentral studie, som indikerer at testeffekten skyldes mer enn tid med materialet, ble gjennomført av Karpicke og Roediger. Deltakerne i studien var universitetselever som fikk i oppdrag å lære seg 40 ordpar, der det første ordet var et fremmed (Swahilsk) ord og det andre var ordets betydning på morsmålet (Engelsk). Deretter ble deltakerne delt inn i fire grupper; to var viktige for å demonstrere testeffekten. I en av gruppene fikk elevene lov til å studere samtlige ordpar i egne perioder, mens elevene i en annen gruppe ble testet på alle ordparene i tilsvarende perioder uten å få studere de. En uke etter at periodene med testing og studier ble avsluttet, ble det avholdt en tradisjonell gloseprøve for å se hvem som hadde hatt størst læringsutbytte. Det viste seg at elevene som fikk studere ordparene etter innlæring, greide i overkant av 30% riktige svar. Elevene som utelukkende ble testet etter innlæring, greide omtrent 80% riktige svar. Interessant nok ble deltakerne spurt før gloseprøven om hvor mange ordpar de trodde de ville klare ved den avsluttende testen. Det gjennomsnittlige svaret var en forventning om 50% riktige svar, hvor deltakerne som kun fikk studere de innlærte ordparene faktisk var noe mer optimistiske enn deltakerne som kun ble testet. Karpicke og Roediger konkluderte med at testing er svært verdifullt for hukommelse og læring, selv om elever ofte tror at lesing gir større nytte. Denne konklusjonen mottar støtte fra en rekke andre studier
Teori
En forklaring på testeffekten er at de innledende testene gir trening i å huske læringsinnholdet, og at eleven dermed får en god treningseffekt i denne typen mental aktivitet før senere testing. Denne hypotesen gjenspeiler transfer-appropriate processing theory. Ifølge denne teorien vil treningstester, så sant de gjenspeiler den avsluttende testens format og påkrevde tankeaktivitet, gi en god forberedelse til en avsluttende test og dermed styrke hukommelsen av innholdet i testene.
McDaniel og Masson har også argumenter som taler i favør av testing og dens rolle i læringsprosessen. Ved å ha de samme kontekstuelle ledetrådene tilstede under hele læringsprosessen, som ved gjentagende lesing, vil man ikke danne nye assosiasjoner til innholdet av det man vil lære. En løsning på dette problemet er å bli testet for kunnskap. McDaniel og Masson understreker at dette innebærer en erindringsprosess for å huske det man har lært, og denne prosessen vil lede til bedre langtidshukommelse av flere grunner. For det første vil eleven styrke de minnene han allerede har av innholdet, ettersom han ofte vil tenke på hvordan han tidligere lagret disse minnene. Dessuten kan nye tankeprosesser medføre flere assosiasjoner til de samme minnene. Disse assosiasjonene lagres i langtidshukommelsen og kan senere fungere som ledetråder til gjenhenting av minnene.
Implikasjoner
Roediger og Karpicke etterlyser mer bruk av testing, ikke bare som en evalueringsmetode, men også som en studieteknikk. I tillegg til de ovennevnte fordeler i forhold til hukommelsen, understreker de også at flere tester vil bidra til at elevene sprer ut lesingen sin over flere intervaller, noe som har vist seg å ha positiv effekt på læring. Samtidig vil tester by på flere muligheter for tilbakemeldinger til eleven, som kan bidra til økt kunnskap om egne ferdigheter i ulike skolefag.
Josh Coward
Josh Coward (født 8. juni 1997) er en australsk rugbyspiller.
Han representerte Australia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble nummer 7.
Kristian Jordhøy Blystad
Kristian Jordhøy Blystad (født 11. juli 1993 på Hamar) er en norsk ishockeyspiller fra Øvre Vang.
Blystad kommer fra Vang, Hamar som spilte på Storhamars A-lag fra 2013/14 sesongen. Hockeykarrieren fortsatte etter endt sesong med skole og spill i 2. divisjon for Trondheims-klubben Astor hockey, året etter var han i Nidaros Hockey. Senere i 2016 gikk turet tilbake til Storhamar for å spille på Storhamar Yngres i lavere divisjon. Blystad er søsken til Thomas Jordhøy spilte for blant andre Lørenskog og Manglerud Star i Get-ligaen. Blystad fikk 12 kamper på a-laget uten mål, poeng eller utvisninger.
Maurice Longbottom
Maurice Longbottom (født 30. januar 1995) er en australsk rugbyspiller.
Han representerte Australia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble nummer 7.
Axel Weebe
Axel Emanuel Weebe (født 26. mars 1890 i Husby-Lyhundra, død 20. juli 1967) var sogneprest (svensk: kyrkoherde) i Svenska Margaretakyrkan i Oslo fra 1928 til 1958.
Bakgrunn og utdannelse
Axel Weebe var sønn av Johan Erik Jansson og Anna Matilda Mattson. Han var gift med Sigrid Ulrika (Ulla) Högberg. Sammen hadde de tre barn.
Han studerte i Norrtälje og Uppsala, og ble uteksaminert fra teologistudiet i 1917.
Morten Augustinius
Morten «Fjøss» Augustinius (født 3. april 1962) er en norsk lydtekniker, arrangør, musiker og plateprodusent.
Axel Weebe
Humanitær innsats under 2. verdenskrig
Etter at tyskerne invaderte Norge i april 1940 tok Margaretakyrkans menighet med sogneprest Weebe i spissen ansvaret for å motta og distribuere hjelpesendinger fra Svenska Norgehjälpen. Weebe hadde svensk diplomatstatus, og dette lettet hans muligheter til å forestå hjelpearbeidet. Kirken ble også benyttet som serveringssted; mange tusen barn fikk hver dag utdelt sin porsjon «svenskesuppe». På hverdager kunne opptil syv tusen barn være innom for å spise suppe. Etter krigen fikk kirken forært nye kirkevinduer fra barna og deres familier som takk for bespisningen. Disse vinduene ble ødelagt under bombeattentatet i Regjeringskvartalet 22. juli 2011.
Axel Weebe skrev en krigsdagbok i årene 1940-1945. Han opprettet en klausul om at den ikke skulle utgis før femti år etter krigens slutt. Boken ble utgitt i 2001.
Morten Augustinius
Morten Augustinius er tilknyttet Ingar Helgesen Studioproduksjon som lydtekniker og studiomanager, samt Nobel Studio og plateselskapet Nobel Records i Oslo.
Fra august 2017 er Augustinius høyskolelektor ved Høyskolen Kristiania, avdeling kunstfag.
Augustinius har tidligere jobbet i Chipola Aviation, Busy Bee Of Norway og Scandinavian Airlines System,
Catorthontus
Catorthontus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
En nokså liten, brungul trebukk med svarte tegninger. Dekkvingene er kraftig innsmalnende på innersiden slik at det blir en kileformet glipe mellom dem i midten. Antennene er forholdsvis korte. Hodet er gulaktig med en svart stripe mellom fasettøynene og en trekantet, svart flekk i bakhodet. Pronotum er rundet, med to svarte tverrbånd som på hver side av midten er utvidet bakover som trekantede flekker. Dekkvingene har tynne, mørke skråstreker, ved roten med en avøang, blank knøl på hver side midt mellom scutellum og "skulderen".
Utbredelse
Arten er utbredt i Brasil og Ecuador.
Systematisk inndeling
Slektslisten følger.
Dylan Pietsch
Dylan Pietsch (født 23. april 1998) er en australsk rugbyspiller.
Han representerte Australia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble nummer 7.
Bryting under Asialekene 2010
Bryting under Asialekene 2010. Bryting var en av sportene under de sekstende Asialekene som ble arrangert i Guangzhou i Kina. Det var femtende gangen som bryting var med på programmet i Asialekene. Brytekonkurransene ble avviklet i perioden 21. til 26. november 2010. Det ble konkurrert i sju vektklasser i både fristil og gresk-romersk stil for menn og i fire vektklasser i fristil for kvinner. Det var 233 utøvere fra 28 nasjoner som deltok. Alle tapende semifinalister fikk bronsemedaljer. Iran ble beste nasjon med sju gullmedaljer foran Japan med tre.
Bueskyting under Asialekene 1978
Bueskyting under Asialekene 1978. Bueskyting var en av sportene under de åttende Asialekene som ble arrangert i perioden 9. til 20. desember 1978 i Bangkok i Thailand. Det var første gangen som bueskyting var med i Asialekene, sporten var med som demonstrasjonsgren i lekene i 1962 i Jakarta. Bueskyktingkonkurransene ble avviklet 14. og 15. desember. Det var en individuell- og en lagkonkurranse for både mann og damer. Japan ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Sør-Korea med en.
Arendals Bomuldsvarefabrik
AS Arendals Bomuldsvarefabrik var en tekstilfabrikk fra 1897 ved Langsævannet i Barbu kommune.
I 1890-årene ble det tatt initiativ til å bygge en tekstilfabrikk ved Arendal. Da byen hadde begrenset areal, ble beliggenheten lagt til Torbjørnsbu gruver i Barbu kommune, som dengang omkranset Arendal. 100.000 kr ble reist i aksjekapital og en kunne sette i gang med bygging av fabrikken. Det var Julius Mortensen, som eide «Julius Mortensen Manufaktur og Kaapeforretning» og A. T. Raaum fra Brevik, som hadde manufakturforretning i Toldbodgaten i Arendal sentrum, som sto bak prosjektet.
Det ble kjøpt tomt av godseier Treschow fra Larvik. Bygget ble opprinnelig reist i mur med to etasjer, og hadde 64 vevstoler. Hele langsiden av bygget hadde store vinduer slik at lokalene var godt opplyst.
Det ble så bestemt at bygningen skulle brukes i utstillingssted for kunst, og kunstneren Leonard Rickhard ble brukt som konsulent for utformingen av utstillingslokalene, og bygget fikk navnet Bomuldsfabriken Kunsthall. Galleriet i første etasje åpnet i 1994, og kunstsamlingen i andre etasje ble offisielt åpnet 23. november 1996.
Maximilian Karl Friedrich Wilhelm Grävell
Maximilian Karl Friedrich Wilhelm Grävell, født 28. august 1781 i Białogard, døde 29. september 1860 i Dresden, var en tysk politiker og advokat. Han var i en periode av 1849 leder av den midlertidige sentralregjering, valgt av Frankfurtparlamentet.
Grävell ble i 1811 ansatt i den prøyssiske statstjenesten, men ble suspendert i 1818. Han har selv beskrevet flere av sine konflikter med regjeringen, inntil han i 1834, gikk av med pensjon.
Han ble valgt som medlem av Frankfurtparlamentet i 1848, og sluttet seg der til det ekstreme høyre. Da han i 1849 presenterte sitt politiske program i Mein Glaubensbekenntniss, angehend den politischen Zustand Deutschlands, ble han tatt opp i regjeringen. Da erkehertug Johan nedla sitt verv som riksforstander, trakk Grävell seg tilbake fra det politiske liv.
Grävell fremmet den vitenskapelige behandling av tysk rett ved flere arbeider, spesielt Praktischer Kommentar zur allgemeinen Gerichtsordnung für die preussischen Staaten (seks bind, 1825-31).
Étienne-Denis Pasquier
Étienne-Denis Pasquier (født 21. april 1767 i Paris, død 5. juli 1862 samme sted) var en fransk politiker.
Bakgrunn
Étienne-Denis Pasquier var sønn av den i 1794 guillotinerte parlementsråd Étienne Pasquier. Han var også i slekt med dikteren og juristen Étienne Pasquier (1529–1615).
Den franske revolusjon
Han studerte rettsvitenskap, og tiltrakk seg liten oppmerksomhet. Men dette strakk ikke til for å holde ham unna farer. Han ble arrestert, og faren hans ble henettet i 1794. Han ble holdt fengslet i to måneder i Saint-Lazare-fengselet kort før utbruddet thermidorreaksjonen, og løslatt etter Maximilien Robespierres fall og henrettelse i slutten av juli 1794.
Senere karriere
Etter skrekkveldets fall gjorde Pasquier en rask karriere på embetsmannsbanen. Han ble i 1806 maître des requêtes i Conseil d'État, og i 1810 politiprefekt i Paris.
Ved Napoleon Is fall gikk han over til bourbonerne. Han sørget for ro og sikkerhet i hovedstaden, og ble av kong Ludvig XVIII utnevnt til generaldirektør for bro- og veibygging. I de hundre dagene var han uten noen offentlige verv. Men da kong Ludvig XVIII vendte tilbake for annen gang fikk han inneha forskjellige poster i de skiftende regjeringer. Fra 9. juli til 26. september 1815 var han storseglets bevarer (justisminister) i kabinettet Talleyrand og samtidig innenriksminister.
Fra 1817 til 1818 var han nok en gang justisminister. Han var så utenriksminister, i de Richelieus kabinett 1819-21.
Under reaksjonen i Karl Xs siste regjeringsår tilhørte Pasquier opposisjonen. Han utøvet ved sine store talegaver stor innflytelse i førstekammeret, støttet mange vilkårlige forordninger og ikke minst innskrenkelse av pressens virkemuligheter. Han gikk i 1824 imot pensjonsreduksjonene og sakrilegieloven, og bidro til ministerpresident Jean-Baptiste de Villèles fall.
Under Ludvig Filip Is regjering var han president i perskammeret. I 1808 ble han baron og 1844 hertug. Fra 1842 var han medlem av Académie française.
Hans memoarer (6 bind, 1893-96) inneholder verdifulle opplysninger om Napoleontidens og restaurasjonens historie.
Silkeurt
Silkeurt (Asclepias) er ei planteslekt i gravmyrtfamilien. Den ble tidligere regnet til svalerotfamilien.
Artene er flerårige urter med opprett vekst, som ofte er forvedet ved basis. Bladene er motsatte eller kransstilte med kort bladstilk. Blomstene sitter mange sammen i en skjermlignende kvast. Kronen er dypt splittet, og det er en bikrone med fem fliker. Polliniene henger ned. Frukten er en spindelformet belgkapsel med mange silkehårete frø.
Asclepias i snever betydning er utbredt med omtrent 130 arter i Nord- og Mellom-Amerika inkludert Karibia. Det er også om lag seks arter i Sør-Amerika. Mange afrikanske arter ble regnet til slekta, men de er nå flyttet til andre slekter. Det gjelder blant annet Gomphocarpus sinaicus fra Sinai og Negev- og Judeaørkenene. Noen amerikanske Asclepias-arter er naturalisert i Europa og andre steder.
Plantene inneholder giftige glykosider som virker på hjertet eller nervesystemet. Flere ulike grupper av insekter har likevel spesialisert seg på å ete dem. Mange av insektene bevarer giftstoffene i kroppen, har sterke varselfarger og inngår i systemer med müllersk mimikry. De vanligste er de oransje og svarte åmene til monarksommerfuglen og andre arter i slekta Danaus, oransje bladlus, de oransje og svarte tegene Oncopeltus fasciatus og Lygaeus kalmii, den oransje og svarte bladbillen Labidomera clivicollis, de røde og svarte trebukkene i slekta Tetraopes, den metallisk blå bladbillen Chrysochus cobaltinus og den hårete, oransje og svarte åmen til bjørnespinneren Euchaetes egle. Koevolusjon kan ha skjedd mellom Tetraopes og Asclepias ettersom de ulike billeartene ser ut til å være spesialisert på hver sin Asclepias-art.
Flere arter dyrkes som prydplanter i hager. De er også litt brukt som nytteplanter, spesielt rosesilkeurt (Asclepias syriaca). Frøhårene isolerer godt og brukes i puter og som fôr i vinterjakker. Plantene er også blitt brukt til å produsere fiber, søtstoffer og gummi. Indianerne brukte silkeurt som medisinplante, og Carl von Linné kalte slekta Asclepias etter legeguden Asklepios.
Viken i sagalitteraturen
Viken er det historiske navnet på området rundt Oslofjorden. Dette området kan kanskje kan ha strukket seg så langt sør som til Lindesnes på vestsiden, og til Göta elv på østsiden. Termen dukker til stadighet opp i norrøn sagalitteratur, ofte uten referanse til hva og hvor dette egentlig er, noe som tyder på at folk i samtiden var innforstått med hvor dette området lå. I den norsk-islandske sagalitteraturen kan vi imidlertid lese flere ulike beskrivelser av Viken, både geografiske og politiske. Heimskringla, Fagerskinna og Historia Norvegiæ er hovedkildene til tiden frem til Magnus Erlingssons tid og slaget på Re i 1177. Samtidssagaene Sverres saga, Baglersagaene og Håkon Håkonssons saga dekker perioden etter dette. Viken var et skandinavisk grenseområde der både norske, svenske og fremfor alt danske konger hevdet sin interesse. Sagaene gir mest informasjon om Viken når de forteller om politiske konflikter og avgjørelser, enten innad i Norge, eller mellom skandinaviske konger.
Viken i Heimskringla
I Snorres Heimskringla omtales Viken første gang i Harald Hårfagres saga når Snorre forteller om Haralds erobringer av nye områder. Her brukes uttrykket «øst i Viken». Det må formodentlig forstås som øst for resten av Norge, ettersom Harald kom vestfra og la til i Tønsberg (som er vest i Viken). Områdene som omtales i forbindelse med Viken her, er – foruten Tønsberg – Romerike og Vestfold helt til Grenmar, samt Vingulmork helt til Svinesund, hvor sveakongens rike begynte. Her dannes altså et bilde av et Viken som ikke bare omfatter kystlandet fra Grenmar til Svinesund, men også store deler av innlandet.
Snorre forteller i Olav Tryggvasons saga at danekongen Harald Blåtann la Viken under seg etter den norske kongen Harald Gråfells død i ca. 970. Harald Blåtann skal da ha gitt Harald Grenske («den grenlandske»), Olav Haraldssons far, Viken i len. Det Viken som det fortelles om her, er «Vingulmork, Vestfold og Agder til Lindesnes». Etter Olav Tryggvasons fall ved Svolder i ca år 1000, fikk den danske kongen Svein styringen over Viken. Området Svein skulle styre, ble da oppgitt å være Svinesund til Lindesnes, altså omtrent det samme området som Harald Grenske fikk noen år tidligere.
Flere beskrivelser av Vikens utstrekning kan leses i Olav den helliges saga. Da Olav Haraldsson dro og holdt ting med bøndene i Viken, skal alt folket der ha gått over fra danekongen til Olav, helt frem til Svinesund, der sveakongens område begynte. Det kan altså se ut til at Svinesund fortsatt var østgrensen for Viken på Olav Haraldssons tid, slik som noen år tidligere ved Olav Tryggvasons fall. Snorre beretter også Olav Haraldsson dro til Ranrike og holdt ting med folket der. En bonde ved navn Brynjolv Ulvalde stod opp på tinget og sa at Göta elv fra gammel tid var grensen mellom rikene til den norske, svenske og danske kongen, selv om svearne lenge hadde hatt makten helt til Svinesund. Brynjolv mente ranrikingene helst ville tjene den norske kongen.
Olav Haraldssons forsøk på å legge Ranrike under seg ble dermed også et forsøk på å utvide Viken østover. Bonden Brynjolvs tale kan tyde på at det fantes en forestilling om at Göta elv var den «rette» grensen mellom de nordiske kongenes riker, og at Viken dermed kan ha strukket seg helt til Göta elv. Man skilte tydelig mellom vikværinger og göter, og det senere møtet mellom Olav Haraldsson og Ragnvald jarl ved elven, kan tyde på at det var Göta elv som var regnet som grensen mellom disse to folkene.
Senere i Olav den helliges saga, fortelles det om den dansk-engelske kongen Knut den mektiges tilegnelse av Norge i 1028. Knut skal ha holdt ting med bøndene og blitt tatt til konge over hele landet. På denne ferden inngikk Knut vennskap med den sørvestlandske høvdingen Erling Skjalgsson, og de avtalte at Erling skulle få styringen over landet mellom Stad og Rygjarbit. Det kan tyde på at Rygjarbit ble regnet som Vikens grense på denne tiden, siden Erling skulle få alt land vest for denne grensen.
Neste gang vi får høre om beskrivelser av Vikens utstrekning i Heimskringa, er i Magnus Erlingssons saga. Magnus’ far, Erling Skakke, reiste til Danmark for å få støtte av den danske kong Valdemar. Avtalen deres gikk ut på at Valdemar skulle hjelpe Magnus å legge Norge under seg, mot at Valdemar skulle ha «Viken nord til Rygjarbit», siden dette var riket Valdemars forfedre hadde hatt. Avtalen nevnes også noen kapitler senere, og da beskrives Valdemars krav som «Viken fra øst og til Rygjarbit». .
Viken i Fagerskinna
Forfatteren av Fagerskinna beskriver Viken for første gang når han/hun forteller om oppgjøret etter slaget ved Svolder i 999 eller 1000, hvor Olav Tryggvasson falt. De seirende parter etter slaget, norske Eirik jarl, danske kong Svein og svenske kong Olav, skulle dele Norge mellom seg, og Svein fikk «Viken helt øst til Lindesnes». Snorre skriver, som nevnt i forrige avsnitt, om det samme oppgjøret i Olav Tryggvasons saga. Det går frem av hans beretning at kong Svein skulle ha området fra Svinesund til Lindesnes, slik at Snorre og Fagerskinna ser ut til å være omtrent på linje her, skjønt vi kjenner ikke til hva Fagerskinnas forfatter holdt for å være Vikens østgrense.
Senere i Fagerskinna fortelles det om Olav Haraldssons regjeringstid. Forfatteren skriver bare kort at Olav la under seg hele Norge fra Elven. Dette er egentlig bare en kortversjon av Snorres beretning i Olav den helliges saga i Heimskringla, og de to forfatterne har åpenbart samme informasjon her også.
Viken i Historia Norvegiæ
I Historia Norvegiæ, som trolig er den eldste av alle kongesagaene, skrevet rundt 1170, blir Vikens utstrekning fastslått å være «fra danskegrensen til det stedet som kalles Rygjarbit». Rygjarbit er et nå ukjent sted, trolig en plass mellom Aust-Agder og Telemark. Begrepet «danskegrensen» refererer muligens til Göta elv, som ble regnet som en slags treriksgrense mellom Norge, Sverige og Danmark.
Viken blir også nevnt i forbindelse med Tryggve Olavsson, Olav Tryggvasons far, som «la Viken under seg».
Viken i andre sagaer
I Historia de antiquitate regum norvagiensium nevnes Viken kun én gang, i forbindelse med Olav Haraldssons seier mot Svein jarl i slaget ved Nesjar. Forfatteren skriver ingenting om områdets utstrekning. Det samme gjelder Ågrip; Håkon Toresfostre dro øst til Viken da han flyktet fra fetteren Magnus Berrføtt, ellers er det lite vi får høre om området. Det er altså først og fremst Heimskringla og Fagerskinna som er hovedkildene til Vikens utstrekning og utviklingen av denne i tiden frem til Magnus Erlingssons regjeringsperiode.
Viken i Sverres saga
I Sverres saga, som er en samtidssaga fra tiden rett før og etter Sverres død i 1202, kan vi lese at baglerne la Viken og Opplandene under seg etter at de hadde tatt Inge Magnusson til konge på Borgarting. Her fortelles det også om kong Sverres upopulære skatteinnkreving i Viken, noe som førte til at vikværingene gjorde opprør. Alle i området fra Svinesund og helt til Vestfold og Romerike skal ha vært med i opprøret. Det ser altså ut til at Sverre hadde mindre kontroll (og ikke minst var mindre populær) i Viken enn forgjengeren Magnus Erlingsson, og vi får inntrykk av at Vikens østgrense igjen er Svinesund, slik at området har «krympet».
Viken i Baglersagaene
Sverres sønn, Håkon Sverresson, prøvde å vinne tilbake området øst til Gøta elv. Håkon skal ha dratt helt øst til Elven, der alt folk i området gav seg under ham. Håkon døde imidlertid etter bare et drøyt år som konge, og etter hans død, ble det baglerne som igjen tok kontroll over Viken. Fem år etter Håkons død ble det satt til grid mellom baglerne og birkebeinerne på Kvitsøy i Rogaland, det såkalte Kvitsøyforliket. Her ble det avtalt at baglerkongen Filippus Simonsson skulle ha Viken fra Svinesund til Rygjarbit. Håkons erobring frem til Gøta elv varte altså ikke lenge.
Viken i Håkon Håkonssons saga
Avtalen fra Kvitsøyforliket nevnes også i Håkon Håkonssons saga. Vikens grenser ender opp med å være Svinesund til Rygjarbit. Under Håkon Håkonssons regjeringstid tar imidlertid borgerkrigene slutt og Norge samles under én monark - Håkon.
Begrepet Viken gikk likevel ikke ut av bruk, og det benyttes den dag i dag til å beskrive området rundt Oslofjorden.
Lachie Anderson
Lachie Anderson (født 27. august 1997) er en australsk rugbyspiller.
Han representerte Australia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble nummer 7.
Magnor Nerheim
Magnor Nerheim (født 1951) er en norsk embetsmann. Han er ekspedisjonssjef og nestleder av Næringspolitisk avdeling i Nærings- og fiskeridepartementet.
Gamle Vemevei
Gamle Vemevei (3-23, 4-36) ) er en vei på Veme i Sokna i Ringerike.
Gamle Vemevei går fra Vemeveien, nordvestover fra denne, og der den passerer Nedre Veme gård dreier den vestover. Den krysser Kirkeveien. Veien har spredt bebyggelse, og ligger cirka 160 meter over havet der den krysser Kirkeveien.
Saudi-Arabias Grand Prix
Saudi-Arabias Grand Prix er et Formel 1-løp som siden 2021 har blitt kjørt på Jeddah Corniche Circuit.
Daniel Danielsen (1879–1957)
Daniel Andreas Danielsen (født 17. september 1879 i Dypvåg, død 4. april 1957) var en norsk lærer og rektor ved Hornnes landsgymnas.
Liv
Han var sønn av skipsfører Mads Danielsen (1845–1921) og Anne Martine Pedersdotter, og vokste opp på Askerøya. Etter middelskoleeksamen i Tvedestrand ble han elev ved Hauges minde i Kristiania og tok examen artium som privatist. Som gymnasiast var han venn med Adolf Hoel. Fra 1898 studerte han realfag og fullførte studiene i 1903.
Samme år ble han ansatt som adjunkt ved Kristiansand katedralskole. I 1923 ble han ansatt som rektor ved Hornnes landsgymnas, som da ble offentlig skole. Han hadde denne stillingen til 1950.
Ved siden av arbeidet i skolen interesserte Danielsen seg for botanikk, geologi og lokalhistorie. Han utga en rekke avhandlinger om geologien på Sørlandet, særlig kvartærgeologi. Han skrev også om sørlandske stedsnavn, og oversatte lærebøker til nynorsk. I Syn og Segn skrev han populærvitenskapelige artikler. Fra 1910 til 1918 var han formann i Kristiansand mållag. Han var også medlem av bystyret i Kristiansand.
NM i svømming 1959
NM i svømming 1959 ble arrangert i Frognerbadet i Oslo 3.-5. august 1959. Arrangør var Oslo IL.
EM i boksing for kvinner 2001
EM i boksing for kvinner 2001 ble arrangert i Saint-Amand-les-Eaux i Frankrike i 2001.
Jabal Qasioun
Jabal Qasioun (arabisk: جبل قاسيون, Jabal Qāsiyūn) er et fjell med utsikt over byen Damaskus i Syria. Her ligger en rekke restauranter som man kan se hele byen fra. Etterhvert som byen er blitt utvidet, har noen bydeler vokst seg frem til foten av fjellet. Det høyeste punktet er 1151 meter over havet.
Det er bygd mange skanser i fjellet av det syriske regime etter starten på den syriske borgerkrig.
Religiøs betydning
I fjellsiden ligger en grotte med mange sagn knyttet til seg. Det er sagt at grotten en gong var bebodd av det første menneske, Adam, og at både Ibrāhīm (Abraham), og 'Īsā (Jesus) skal ha bedt i grotten. I arabiske historiebøker fra middeelalderen ble den omtalt som stedet der Qābīl (Kain) tok livet av Hābīl (Abel). I hundrevis av år ble grotten regnet som et sted der bønner ble oppfylt med en gang, og særlig i tørkeperioder ville herskerne av Damaskus til grotten og be om regn. På grunn av mordet som det vært hevdet fant sted her, det første mord i verden, ble den kalt Maghārat al-Dam (Blodgrotten). Ifølge sunnimuslimer er Qasioun stedet der miḥrābene (bønnenisjene) til de 40 helgener, kalt Abdāl, skal ha bedt sine nattlige bønner. Det ble bygd en liten moske over Blodgrotteb med disse miḥrābene.
Lenger ned på fjellet fra Blodgrotta lå en annen grotte kalt Maghārat al-Jūˁ (Sultegrotten). Historiene om denne grotta er noe forvirrende. Noen sier at førti helgener døde der av sult: al-Harawī, som levde der på 1200-tallet skriver at førti profeter døde der av sult. I dag er grotta forseglet, omgitt av hus, men stedet blir kalt al-Juyūˁīyah (omtrent 'Hungersstedet').
En annen grotte ligger i en annen fjellside, og lokalt er denne blitt kalt Syvsovergrotten, nevnt i tidlige kristne kilder, i tillegg til Koranen der de er kjent som Aṣḥāb al-Kahf (Følgegrotten). Det er derimot mange grotter i denne delen av verder som blir hevdet å være denne grotten. I dag er det bygd en madressah over grotten, men det er fremdeles tilkomst for pilegrimer.
Anton Espeland
Anton Espeland (født 22. februar 1872 på Tysnes, død 3. desember 1948) var en norsk lærer og historiker.
Bueskyting under Asialekene 1982
Bueskyting under Asialekene 1982. Bueskyting var en av sportene i de niende Asialekene som ble arrangert i perioden 19. til 4. desember 1982 i Delhi i India. Det var andre gangen som bueskyting var med i Asialekene. Det var en individuell- og en lagkonkurranse for både menn og kvinner. Sør-Korea ble beste nasjon med to gullmedaljer foran Nord-Korea og Japan med én hver.
Eilert Mo
Eilert Pedersen Mo (1879–1936) var en norsk lærer og dialektforsker.
Liv
Han var sønn av læreren Peder Moe og Marit Onsøyen. Etter middelskoleeksamen i Trondheim tok han lærereksamen ved Tromsø lærerskole i 1900 og var lærer i Soknedalen fra 1902 til 1907. Siden var han lærer i Romundstad skolekrets i hjembygda Rindal.
Xenonychus
Xenonychus er en slekt av biller som tilhører familien stumpbiller (Histeridae).
Utseende
Nokså små, brede stumpbiller, mørkt brunlige med grønnlig eller bronseaktig glans. Dekkvingene har fire fullstendige punktstriper.
Levevis
Artene lever i sanddyner i ørkener, der de kan finnes på åtsler.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika og Sentral-Asia, vest til Kanariøyene og Kapp Verdeøyene.
Nicolás González Iglesias
Nicolás González Iglesias (født 3. januar 2002) er en spansk fotballspiller som spiller for, på lån fra.
NM i ishockey 2019
NM i ishockey 2019 var den 80. sesongen av norgesmesterskapet i ishockey for herrer. De åtte beste lagene fra grunnserien gikk til kvartfinale. Kampene ble spilt best av sju-serier. Vinneren av Norgesmterskapet er også kvalifisert for spill i Mesterligaen i ishockey 2019/20.
vant sitt fjerde norgesmesterskap etter å ha vunnet finalen 4–2 i kamper mot.
Nonansyre
Nonansyre, som også går under navnet pelargonsyre, er en karboksylsyre. Der karboksylsyrer er organiske syrer. Nonansyre er en alifatisk syre, som består av ni karbonatomer. Der den enkleste alifatiske syren er maursyre og et stykke lenger ut er fettsyrer, som gjerne har femten og flere karbonatomer. Nonansyre er her en «mellomting». Nonansyre er fortsatt såvidt løselig i vann, men har også egenskaper lignende fettsyrer. Nonansyre kan reagere og danne salter med kationer altså positivt ladde ioner som litium–, natrium–, kalium–, rubidium–, cesium–, og ammoniumioner, som da har egenskaper som såpe.
Nonansyre kan danne estere med diverse alkoholer, og kan da lukte svært godt. Men i ren form og som såpe har nonansyre en ubehagelig lukt, noe fettsyrer i fett også ofte får, når fettet spaltes til glycerol og fettsyrer. Dette er en prosess om kalles harskning. Der det er de frie fettsyrene som gir den harske, ofte vemmelige, aromaen og lukten.
Nonansyre er temmelig lite toksisk, dyreforsøk viser disse LD50 verdiene:
Matindustri
Estere av nonansyre er også brukt som aromastoff i næringsmiddelindustrien, slik som metylnonanat.
Plantevern
Det er en rekke plantevernmidler på markedet, som inneholder salt av perlargonsyre. De fleste middlene er for hobbybruk, men det er også 10 forskjellige plantevernmidler for profesjonell bruk, og det kreves plantevernsertifikat for å anskaffe og bruke dem. Til hobbybruk er det også kommet plantevernmidler, som ikke inneholder glyfosat eller isopropylamidsalt av glyfosat, men har kun salter av nonansyre som virkemiddel, sammen med overflatebehandlingsmiddel og vann. Salter av nonansyre virker mot planter, men også mot moser og algesopp. Oftest er det ammoniumsaltet av nonansyre, som brukes. Altså det blir saltet ammoniumnonanat, som også kalles ammoniumpelargonat om du vil. Virkningen er at dette saltet, som også kan karaktiseres som en såpe, fjerner det beskyttende vokslaget med navn kutikula, så mangelen av dette gir forstyrrelse av cellevirksomhet, leksajer inn og ut av cellen og/eller celledød.
Teknisk keramikk
Teknisk keramikk er keramisk materiale basert på rene keramiske pulver som aluminiumoksid, silisiumkarbid, silisiumnitrid, zirconiumoksid, aluminiumnitrid og borcarbid. Det produseres vanligvis ved tekniske prosesser, ettersom disse stoffer ikke finnes i naturen. Pulverene blandes med vann og tilsetningsstoffer og brennes som all annen keramikk. De mekaniske egenskaper i teknisk keramikk er vesentlig bedre enn i alminnelig keramikk på grunn av renheten av de keramiske pulvere. Teknisk keramikk kan motstå temperaturer på over 1000°C, det er kjemisk bestandig, hardt og slitesterkt.
Teknisk keramikk brukes til utstyr som skal tåle kontakt med aggressive kjemikalier. Til tennplugger som skal motstå høye temperaturer, til vevemaskiner som skal kunne tåle slitasje av garn som løper gjennom, i tekniske kniver som ikke må bli sløve og i hjulaksler som ikke må slites ned.
Teknisk keramikk kan forsterkes ved innleiring av keramiske fibre, hvorved både støtsikkerhet og bruddstyrke økes.
Lokalhistorisk Arkiv i Bergen
Lokalhistorisk Arkiv i Bergen (LAB) er en stiftelse opprettet i 1987, som et samarbeidsorgan mellom organisasjons- og næringslivet i Bergen og Bergen kommune. Formålet var å ta ansvar for den delen av kulturarven som arkivmateriale fra bedrifter, organisasjoner og privatpersoner representerer.
Stiftelsen hjelper bedrifter, organisasjoner og privatpersoner i Bergen med å oppbevare og formidle sine historiske arkiver. LAB har kontor- og depotfellesskap med Bergen byarkiv og Interkommunalt Arkiv i Hordaland på Kalfaret, i Hansa Bryggerier sine tidligere produksjonslokaler.
Norgesmesterskapet i skiorientering
Norgesmesterskapet i skiorientering har blitt arrangert av Norges Orienteringsforbund hvert år siden 1988.
Mellomdistanse
Løypelengde ca. 5 km. Distansen ble kalt kortdistanse før 2008.
Langdistanse
Løypelengde ca. 9-12 km. Distansen ble kalt normaldistanse før 2003.
Sprint
Løypelengde ca. 3 km.
Mellomdistanse
Løypelengde ca. 6-7 km. Distansen ble kalt kortdistanse før 2008.
Langdistanse
Løypelengde ca. 14-20 km. Distansen ble kalt normaldistanse før 2003.
Sprint
Løypelengde ca. 3,5 km.
Gynoeryx
Gynoeryx er en slekt av sommerfugler som tilhører familien svermere (Sphingidae).
Utseende
Middelsstore (vingespenn ca. 50 millimeter), lyst gråbrune svermere. Kroppsformen er ikke like spoleformet som hos mange andre svermere. Forvingen kan være litt sigdformet, og har ofte et mørkere felt ved ytterkanten og mer eller mindre tydelige, brunlige streker. Bakvingen er gulaktig i midten, ofte med en svart øyeflekk nær bakhjørnet.
Utbredelse
Slekten er endemisk for Madagaskar.
Liberia under Sommer-OL 2020
Liberia deltok under Sommer-OL 2020 i Tokyo i Japan i perioden 23. juli til 8. august 2021. OL ble utsatt i ett år fra 24. juli 2020 på grunn av koronaviruspandemien.
SS «Kaiser Wilhelm II»
SS «Kaiser Wilhelm II», oppkalt etter keiser Vilhelm II av Tyskland, var et 19 361 bruttotonn stort passasjerskip bygd i Stettin i Tyskland (dagens by Szczecin i Polen) og ferdigstilt i løpet av våren 1903. Skipet ble beslaglagt av amerikanske myndigheter i løpet av den første verdenskrig og senere brukt som transportskip. Et berømt fotografi tatt av Alfred Stieglitz kalt for The Steerage (tredje klasse), samt beskrivelser av forholdene for de som reiste på laveste klasse, var i strid med hennes ellers glitrende rykte som et hurtig transatlantisk passasjerskip av høyeste klasse.
I tysk tjeneste
«Kaiser Wilhelm II» var bygget som et raskt skip for den transatlantiske sjøreisen, og vant prisen Atlanterhavets Blå Bånd for det raskeste østgående skip i 1904. I årene før utbruddet av den første verdenskrig gjorde skipet regelmessige turer mellom Tyskland og New York, fraktet passasjerer både på prestisjefylte første klasse og den lønnsomme, men langt mer kummerlige tredjeklasse. «Kaiser Wilhelm II» var på vei vestover da krigen med Storbritannia begynte 4. august 1914, og etter å unngått patruljerende britiske krigsskip kom det tyske skipet til New York to dager senere.
I amerikansk tjeneste
SS «Kaiser Wilhelm II» ble beslaglagt av amerikanske myndigheter da USA erklærte krig mot Tyskland den 6. april 1917, og arbeidet begynte snart med reparere hennes maskiner, som tidligere var sabotert av det tyske mannskapet, og ellers forberede skipet til bruk som troppetransportskip. Mens dette arbeidet pågikk ble hun tatt I bruk som losjiskip ved skipsverftet Brooklyn Navy Yard i New York.
I midten av desember 1918, bare litt over en måned etter at krigen endte, begynte «Agamemnon» å frakte amerikanske soldater hjem fra Frankrike. Skipet gjennomførte ni seilaser fram til august 1919, fraktet nesten 42 000 soldater, rundt fire tusen mer enn det hun hadde transportert under krigen. «Agamemnon» ble lagt opp i slutten av august og overført til Krigsdepartementet for videre bruk som transportskip. På midten av 1920-tallet ble skipet omdøpt til «Monticello». I 1927 var det ikke lenger i aktiv tjeneste. «Monticello» ble ansett for gammel for framtidig bruk og hun ble solgt til opphugging i 1940.
Allround-NM på skøyter junior 1954
Allround-NM på skøyter junior 1954 ble avholdt 20. og 21. februar 1954 på Harstad stadion i Harstad. Teknisk arrangør var Harstad Skøyteklubb.
Norgesmester ble Bjarne Larsen, Setskog Idrettslag.
Ariernachweis
Ariernachweis var i Nazi-Tyskland et «ariersertifikat» som sertifiserte at en persom tilhørte den ariske rase slik man forstod dette begrepet.
Fra april 1933 ble det et krav at alle ansatte i den offentlige sektor, inklusive i undervisningssektoren, måtte besitte et lsikt dokument i henhold til Gesetz zur Wiederherstellung des Berufsbeamtentums. Det var også nødvendig for å kunne erverve borgerskap etter at Nürnberglovene ble innførte i 1935. Det viste at noen enten var av tysk blod, eller tett nok beslektet dette. En svenske, eller en engelskmann, en polakk eller en italiener ble ansett å være beslektede, det betyr «ariske».
Det var to hovedtyper som gjorde nytten:
Rismyr naturreservat (Drammen)
Rismyr naturreservat er et naturreservat sørvest for Konnerud, nord for Sagdammen. Reservatet omfatter Ristjern og myr området rundt, samt skoglia nord for tjernet. Reservatet ble vernet 20. juni 1986. Området er fra kart på 47 dekar, mens landarealet er på 50 dekar. Reservatets bestemmelser sier at vegetasjon, døde busker og trær er fredet. Det er forbudt å fjerne planter eller tilføre nye plantearter. Det er også forbudt med motorisert ferdsel i området. Camping og oppsetting av telt er også forbudt. Sanking av bær og matsopp er tillatt. Myra er en rikmyr, med innslag av nedbørsmyr. Myrflangre er en viktig art i området. Skråningen nord for myra er rik lågurtgranskog.
Allround-NM på skøyter 1972 for damer
Allround-NM på skøyter 1972 for damer ble avholdt 8. og 9. januar 1972 på Rosendalsbanen, Brandbu. Teknisk arrangør var Brandbu Idretsforening. Det ble også arrangert Junior-NM for damer samtidig.
Norgesmestere ble Lisbeth Berg, Oslo IL for senior damer og Kirsten Konsmo, Oslo IL for junior damer. Berg ble mester ved den daværende regel om at man hadde vunnet mer enn halvparten av distansene, hun hadde forøvrig også lavest poengsum som var neste kriterium for å kåre en mester.
Immanuel Ross
Immanuel Christian Grave Ross (født 14. mai 1842 i Holum, død 21. august 1923 i Os) var en norsk lærer, filolog og arkeolog.
Liv
Han var sønn av sogneprest Hans Christian Ross (1797–1871) og Magdalene Cathrine Edler Meyer, og bror av filologen Hans Ross. Etter å ha blitt privat dimittert i 1861 studerte han filologi. Han ble ansatt som lærer ved Tanks skole i Bergen i 1866 og beholdt denne stillingen helt til han gikk av i 1904. Fra 1867 til 1870 var han dessuten en av bestyrerne ved en privat latinskole i Bergen. Som pensjonist bodde han i Hagavik i Os.
Han utga også flere lærebøker, samt skrev skjønnlitteratur og lokalhistoriske beskrivelser fra Bergen.
Bettina Jarasch
Bettina Jarasch (1968–) er en tysk politiker (Bündnis 90/Die Grünen) og journalist. Hun har siden 2016 vært medlem av Berlins parlament. Hun er kandidat som regjerende borgermester i Berlin ved valget i 2021. Jarasch var fra 2013 til 2018 medlem av styret i Bündnis 90/Die Grünen i Tyskland og var fra 2011 til 2016 leder av partiet i Berlin.
Archeutheia
Archeutheia er en utdødd slekt av biller som tilhører gruppen perlebiller (Scydmaeninae) som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
En liten (ca. 1,2 millimeter), avlang, brunlig perlebille.
Levevis
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall.
Utbredelse i tid og rom
Arten er beskrevet fra rav fra Spania, dette stammer fra nedre kritt.
NM i svømming 1960
NM i svømming 1960 ble arrangert i Frognerbadet i Oslo 17.-19. august 1960.
Alfred R. Henriksen
Alfred Roscher Henriksen (født 4. desember 1873 i Christiania, død 14. september 1951 i Hølen) var en norsk forretningsmann og politiker (H). Han var ordfører i Hølen fra 1920 til 1924 og fra 1928 til høsten 1941.
Henriksen var i 1891 en av stifterne av Oslo Skiklub (som ikke må forveksles med Christiania Skiklub), og var klubbens første formann. I årene 1899-1912 bodde han i Alger, der han var ansatt i den norske trelastforretningen A/S Granvik. Ifølge skihistoriker Jakob Vaage var Henriksen blant de første som gikk på ski i Afrika, og han vant verdensdelens første hopprenn, som ble arrangert i 1906. Etter at han flyttet hjem til Norge, var han styremedlem i A/S Granvik.
Han ble avsatt som ordfører i Hølen høsten 1941. Fra 1. juli 1943 ble Hølen innlemmet i Vestby kommune, et vedtak som Henriksen etter frigjøringen i 1945 protesterte kraftig mot, fordi han mente det var ugyldig og rettsstridig, i og med at det var fattet av NS-regjeringen. Men vedtaket om sammenslåing ble opprettholdt, og stadfestet som egen lov i 1946.
Pillars of Eternity
Pillars of Eternity er et rollespill utviklet av Obsidian Entertainment og utgitt av Paradox Interactive. Det kom for Microsoft Windows, OS X, og Linux 26. mars 2015. Spillet er en oppfølger til Baldur's Gate, og Obsidian startet utviklingen ved crowdfunding i september 2012. De fikk inn over 4 millioner US dollar via PayPal og Kickstarter, som da var rekord for videospill.
Spillet
Pillars of Eternity har en isometrisk fremstilling av verdenen, og har sanntids-kamper som kan pauses for å gi ordrer.
Først bestemmer spilleren rollefiguren sin. Det finnes seks forskjellige raser, samt en rekke yrker og bakgrunner. Rollefiguren, som er protagonisten i spillet, gis egenskaper (attributter) og ferdigheter ut fra hvordan man ønsker personen skal være. Mye minner om klassene og mekanikken i Dungeons & Dragons, men spillet har sine egne regler og løsninger.
I likhet med forgjengeren «Baldur's Gate» er verden delt inn i regioner der hovedpersonen beveger seg fritt innen hver region og der kartet kommer frem etter hvert som man utforsker. Spillet har en hovedhistorie og mange forskjellige sideoppdrag. Spillet gir ikke XP for å drepe, bare for å løse oppdrag, så å snike seg eller å finne en fredlig løsning er ofte gode alternativer.
Mottagelse
Spillet ble godt mottatt, og ble i mai 2017 oppført på Metacritic s liste over videospill med 89 poeng av 100 mulige. Pillars of Eternity vant flere priser, blant annet beste RPG i 2015.
Coronado
Coronado har flere betydninger.
Pillars of Eternity
Mottagelse
Anmelderen i IGN mente at spillet videreførte «nesten alt som var bra med de gammeldagse rollespill-videospillene» (engelsk: «Pillars of Eternity embodies nearly everything that’s great about old-school RPG experiences»). «Å spille gjennom Pillars of Eternity er litt som å spille et sanntidsstrategispill der jeg stopper hvert femte minutt for å lese en fantasyroman», skrev Jens Erik Vaaler på nettstedet Gamer.no.
SAO 158687
SAO 158687 er en stjerne med tilsynelatende størrelsesklasse på 8,8 i stjernetegnet Vekten. Stjernen var sentral i oppdagelsen av Uranus' ringer den 10. mars 1977, ettersom ringene forårsaket en formørkelse av stjernen.
Simon (Andreas) Zhu Wenyu
Simon (Andreas) Zhu Wenyu, ellrt Zhu Xiang yu, Zhu Weng, Zhu Wen Han (født 1. desember 1919 i Kulitu i provinsen Liaoning i i Kina, død 24. september 2006 i Kulitu) var en katolsk pekat som var «patriotisk» katolsk biskop av Chifeng i Indre Mongolia i Kina.
Han ble i april 1957 utvalgt til biskop av Chifeng, og ble bispeviet 28. oktober 1990.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Tore Sæther
Tore Sæther (født 1950) er en norsk skribent. Han er særlig kjent for boken Ubuntu, som handler om det norske herrelandslaget i håndball.
Etelea
Etelea er en slekt av små biller som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd. Mange av artene kan ligne på små maur.
Levevis
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall. Billene er ganske vanlige på litt fuktige steder, som i løvstrø, under steiner og i råtten, død ved. En god del arter lever i maur- eller termitt-tuer.
Utbredelse
Av denne tilsynelatende sjeldne slekten er det kjent én art fra Romania og én fra Marokko.
Andrzej Stanisław Załuski
Andrzej Stanisław Załuski (født 2. desember 1695 i Jedlińsk, død 16. desember 1758 i Kielce) var en polsk biskop. Han var brorsønn til Andrzej Chryzostom Załuski og bror til Józef Andrzej Załuski.
Załuski ble utnevnte August II til biskop av Płock, sluttet seg likesom sin bror 1733 til Stanisław I Leszczyński, men forsonet seg med August III. Han var kronkansler 1735–47, biskop av Chełmno og Kraków samt akademikansler. Han øtøvdee et omfattende mesénatskap og hjalp broren ved opprettelsen av av hans bibliotek.
Biskop Zaluski var medlem av Societas eruditorum incognitorum in terris Austriacis, det første lærde viensakapsselskap i Habsburgsk Østerrike.