cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fifty Shades Freed
Sammendrag
Kort tid senere tar Jack Hyde kontakt med dem, og krever løsepenger for Mia, Christians kidnappede søster. Hyde krever fem millioner dollar i kontanter, som skal leveres i løpet av to timer. Han truer med å drepe Mia hvis kravet hans ikke blir oppfylt i tide. Han advarer dem mot å kontakte politiet eller noen andre, og at Ana skal levere pengene alene. Ana tar med seg en revolver fra Christian's skrivebord, og går deretter til en bank for å få tak i hele beløpet. Den mistenksomme bank-sjefen kontakter Christian, som tror Ana ønsker å forlate ham. Hyde instruerer Ana om å komme i en bil parkert i smug, og overlevere telefonen hennes som blir kastet. Ana lurer Hyde ved å gi ham bank-sjefens telefon som hun stjal tidligere i banken, og hun legger sin egen telefon sammen med pengene. Ana oppdager at Jacks medskyldige er hennes medarbeider, Liz. Ana kommer til avleveringsstedet med pengene. Hyde, psykotisk og hevngjerrig, angriper Ana som trekker revolver for å skyte Hyde i beinet.
Christian og hans sikkerhetsteam, som elektronisk sporer opp Anas mobiltelefon, dukker opp og oppdager Hyde og Liz. Ana våkner tre dager senere på sykehuset, med Christian ved hennes side. Christian forstår hvor viktig babyen deres er for henne, og de forsoner seg. Ana kommer hjem dagen etter. Christians private etterforsker, Welch, har lagt igjen en rapport som viser at Christian og Hyde faktisk hadde delt samme fosterfamilie som barn, selv om Christian ikke har noe minne om dette. Hyde var hevngjerrig og misunnelig fordi den velstående Gray-familien valgte å adoptere Christian, i stedet for Hyde. Hyde presset også Liz til å være hans med-sammensvorne. Christian og Ana får også vite hvor Christians biologiske mor ligger gravlagt. De besøker graven hennes, og Christian legger igjen blomster ved graven. Åtte måneder senere har Christian og Ana fått en sønn som heter Teddy, og ett år senere er Ana gravid med deres andre barn.
Bahraich
Bahraich er en indisk by som ligger i delstaten Uttar Pradesh.
Den har 186 223 innbyggere og dekker et areal på 13,3 km².
Séraphine Okemba
Séraphine Okemba (født 3. desember 1995) er en fransk rugbyspiller.
Hun representerte Frankrike under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok sølv.
Pseudogaurotina
Pseudogaurotina er en slekt av biller som tilhører gruppen blomsterbukker i familien trebukker (Cerambycidae). Larvene lever under barken på døde trær.
Utseende
Middelsstore, nokså brede, mørke trebukker med metallisk glans. Antennene er tynne, vanligvis kortere enn kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet. Dekkvingene er jevnbrede med markerte "skuldre", mye bredere enn pronotum. Beina er middels lange og slanke, gjerne helt eller delvis gule på farge.
Levevis
De fleste av artene har larver som utvikler seg under barken på nylig døde trær. Fordi utviklingstiden gjerne er forholdsvis kort kan de også gjøre seg nytte av nyfelt tømmer. De voksne billene er livlige dyr som løper raskt og gjerne flyr i solskinn om våren. De besøker gjerne blomster.
Utbredelse
Slekten har en spredt, holarktisk utbredelse med én art i Europa, tre i Øst-Asia og to i Nord-Amerika.
Chandausi
Chandausi er en indisk by som ligger i delstaten Uttar Pradesh.
Den har 114 384 innbyggere og dekker et areal på 8,8 km².
Vitenskapsåret 1775
Vitenskapsåret 1775 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1775.
Anne-Cécile Ciofani
Anne-Cécile Ciofani (født 14. desember 1993) er en fransk rugbyspiller.
Hun representerte Frankrike under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok sølv.
Chloé Pelle
Chloé Pelle (født 14. november 1989) er en fransk rugbyspiller.
Hun representerte Frankrike under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok sølv.
Caroline Drouin
Caroline Drouin (født 7. juli 1996) er en fransk rugbyspiller.
Hun representerte Frankrike under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok sølv.
Basti
Basti er en indisk by som ligger i delstaten Uttar Pradesh.
Budaun
Budaun er en indisk by som ligger i delstaten Uttar Pradesh.
Basti
Den har 114 657 innbyggere og dekker et areal på 19,47 km².
Budaun
Den har 159 221 innbyggere og dekker et areal på 81 km².
Sesenieli Donu
Sesenieli Donu (født 3. mars 1996) er en fijiansk rugbyspiller.
Hun representerte Fiji under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok bronse.
Rhondia
Rhondia er en slekt av biller som tilhører gruppen blomsterbukker i familien trebukker (Cerambycidae). Larvene lever under barken på døde trær.
Levevis
De fleste av artene har larver som utvikler seg under barken på nylig døde trær. Fordi utviklingstiden gjerne er forholdsvis kort kan de også gjøre seg nytte av nyfelt tømmer. De voksne billene er livlige dyr som løper raskt og gjerne flyr i solskinn om våren. De besøker gjerne blomster.
Chloé Jacquet
Chloé Jacquet (født 17. april 2002) er en fransk rugbyspiller.
Hun representerte Frankrike under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok sølv.
Lobrathium
Lobrathium er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien smalkortvinger (Paederinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae). De er middelsstore, slanke, kortbeinte kortvinger som i stor grad lever nede i bakken.
Baraut
Baraut er en indisk by som ligger i delstaten Uttar Pradesh.
Den har 103 764 innbyggere og dekker et areal på 10,36 km².
Lobrathium
Utseende
Middelsstore (5-10 millimeter), lange og smale, sylindriske kortvinger. Hele kroppen er kraftig punktert og med spredte, korte hår. På farge er de svarte eller brunlige, beina ofte rødlige. Hodet er litt flatt, fasettøynene ganske små, antennene froholdsvis korte og kraftige. Halsen er markert, men forholdsvis tykk. Pronotum er nesten rektangulært sett ovenfra, med litt avrundede hjørner, tydelig lengre enn bredt. Dekkvingene er temmelig korte, bakkroppen lang og sylindrisk. Beina er svært korte og kraftige. Disse billene er preget av sitt underjordiske levesett. Noen arter har reduserte øyne og flygevinger.
Levevis
Disse lange og smale billene lever i stor grad underjordisk, der de graver i jorda. De er blant annet vanlige i strølaget og rett under dette i skog.
Deoria
Deoria er en indisk by som ligger i delstaten Uttar Pradesh.
Borchardt C-93
Borchardt C-93 er en pistol, og forgjengeren til Lugeren. Den har et karakteristisk «kne» som slår opp ved omlading. Pistolen ble designet av Hugo Bortchadt, ble innført i 1893, og var den første vellykkede selvladende pistolen.
Borchard 1893 var den første serieproduserte automatpistolen. Den ble laget i kun 3100 eksemplarer. Den har ikke blitt karakterisert som vellykket, pga. sin spesielle design og lave produksjonstall. Den første vellykkede serieproduserte automatpistol er Mauser C96, fra 1896
Sivana
Sivana er en slekt av biller som tilhører gruppen blomsterbukker i familien trebukker (Cerambycidae). Larvene lever under barken på døde trær.
Utseende
En middelsstor, avlang, matt, brunrød trebukk, hode, antenner og bein er svarte. Hodet og pronotum er mye smalere enn dekkvingene, som har markerte, rettvinklede "skuldre". Antennene er tynne, omtren så lange som kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet. Dekkvingene er jevnbrede. Beina er middels lange og slanke.
Levevis
De fleste av artene har larver som utvikler seg under barken på nylig døde trær. Fordi utviklingstiden gjerne er forholdsvis kort kan de også gjøre seg nytte av nyfelt tømmer. De voksne billene er livlige dyr som løper raskt og gjerne flyr i solskinn om våren. De besøker av og til blomster. Når billene blir forstyrret, strekker de forkroppen skrått oppover, de kan da virke nesten aggressive, men er helt harmløse for mennesker.
Utbredelse
Arten er utbredt i det nordlige Kina og i Korea.
Laisana Likuceva
Laisana Likuceva (født 3. februar 1999) er en fijiansk rugbyspiller.
Hun representerte Fiji under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok bronse.
Ana Naimasi
Ana Naimasi (født 21. februar 1994) er en fijiansk rugbyspiller.
Hun representerte Fiji under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok bronse.
Xylergatoides
Xylergatoides er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Alowesi Nakoci
Alowesi Nakoci (født 18. august 1991) er en fijiansk rugbyspiller.
Xylergatoides
Utseende
Middelsstore, gråbrune trebukker. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen. Pronotum har rundede sider med en kraftig, butt tann litt bak midten. Dekkvingene er nesten jevnbrede, med litt rundede sider, nokså kraftig punkterte. På beina er lårene tykke og klubbeformede.
Alowesi Nakoci
Hun representerte Fiji under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok bronse.
Bekenntnis der deutschen Professoren zu Adolf Hitler
Bekenntnis der Professoren an den deutschen Universitäten und Hochschulen zu Adolf Hitler und dem nationalsozialistischen Staat var troskapsbekjennelsen som en rekke tyske forskere og embetsmenn avla ved en seremoni i Alberthalle i Leipzig den 11. november 1933 for å markere nazismens maktovertakelse i Tyskland. Bekjennelsen ble ikke bare undertegnet av professorer, men også av forelesere, privatdosenter og andre vitenskapelig ansatte. Tittelen på erklæringen lød «Med Adolf Hitler for det tyske folkets ære, frihet og rett». Andre betegnelser som ble benyttet i datidens journalistikk, offentlige dokumenter og historieskriving, var «Kundgebung der deutschen Wissenschaft» (Den tyske vitenskapens massemønstring) eller i korthet Bekenntnis der Professoren (Professorenes bekjennelse) og Ruf an die Gebildeten der Welt (Opprop til verdens dannede).
Xylergatoides
Levevis
Larvene lever i død ved som de fleste andre trebukker.
Bekenntnis der deutschen Professoren zu Adolf Hitler
Bakgrunn
Arrangøren av mønstringen og utgiveren av erklæringen var det Nasjonalsosialistiske lærerforbundet i Sachsen. Tilstelningen fant sted dagen før «folkeavstemmingen» over Tysklands utmelding fra Nasjonenes forbund, som skjedde den 14. oktober, og var et ledd i riksdagsvalget november 1933, et rent skinnvalg da kun kandidater fra NSDAP sto til valg. Bekjennelsen var i så måte også del av NSDAPs valgkampanje. Tysklands påståtte vilje til fred, som herskerne knyttet sammen med streben etter frihet og ære, ble vektlagt i flere taler. Tilbaketrekkingen fra Nasjonenes forbund ble begrunnet med Tysklands kamp for like rettigheter på den internasjonale scenen, hvor bestemmelsene fra Nasjonenes forbund ble ansett som et diskriminerende hinder. Til tross for faktumet at den tyske staten allerede hadde grepet massivt inn i universitetenes akademiske undervisningsfrihet, gjennom den såkalte Loven for restaurering av embetsverket, og bortvist forskere av jødisk tro eller bakgrunn eller med demokratisk overbevisning fra deres stillinger, så signerte akademikerne. Videre hadde universitetenes selvbestemmelse blitt eliminert gjennom innføringen av førerprinsippet, hvilket i sin tur hadde sikret NSDAP avgjørende innflytelse ved universitetene.
Xylergatoides
Utbredelse
Arten er utbredt i det sørlige Brasil, Paraguay og Argentina.
Bekenntnis der deutschen Professoren zu Adolf Hitler
Oversikt over universiteter som var representert
I dokumentet har nesten samtlige av de signerte navnene oppgitt universitetstilhørighet. På slutten er det enkelte akademikere uten oppgitt universitetstihørighet, de fleste av disse fra Universitetet i Leipzig, som ikke står oppført i oversikten, til tross for at deres rektor var en av talerne. De fleste av akademikerne kom fra Universitetet i Hamburg, deretter Göttingen, og Marburg. Blant universitetene finner man også fire katolske universiteter i Bayern, hvorav samtlige rektorer ga deres signatur: Adolf Eberle, Franz Heidingsfelder, Maks Heuwieser og Michael Rackl.
A
Karl von der Aa (bedriftspedagog, Leipzig), Narziß Ach (psykolog, Göttingen), Eberhard Ackerknecht (veterinær, Leipzig), Gustav Aeckerlein (fysiker, Freiberg), Friedrich Ahlfeld (geolog, Marburg), Karl Albrecht (lærer, Hamburg), Karl Alnor (historielærer, Kiel), Hermann Altrock (idrettslærer, Leipzig), Friedrich Alverdes (zoolog, Marburg), Georg Anschütz (psykolog, Hamburg), Christian Aretz (naturviter, Bonn), Emil Artin (matematiker, Hamburg), Richard Augst (historielærer, Dresden)
B
Ernst Baars (kjemiker, Marburg), Adolf Bach (germanist, Bonn), Heinrich Barkhausen (fysiker, Dresden), Sophie Barrelet (lektor i fremmedspråk, Hamburg), Julius Bartels (geofysiker, Eberswald), Karl Hugo Friedrich Bauer (kjemiker, Leipzig), Lorenz Bauer (teolog, Dillingen), Friedrich Baumann (kirurg, Marburg), Karl Baumann (fysikklærer, Bonn), Max Baur (farmasøyt, Marburg), Werner Bavendamm (botaniker, Dresden), Fritz Beckert (maler, Dresden), Hermann Beenken (kunsthistoriker, Leipzig), Paul Johannes Beger (mineralog, Hannover), Johannes Behm (teolog, Göttingen), Carl Julius Peter Behr (øyelege, Hamburg), Hans Hermann Bennhold (indremedisiner, Hamburg), Ewald Berge (veterinær, Leipzig), Walther Bergt (mineralog, Dresden), Erhard Berndt (jordbruksøkonom, Leipzig), Georg Berndt (fysiker, Dresden), Luise Berthold (germanist, Marburg), Helmut Berve (antikkhistoriker, Leipzig), Theodor Beste (bedriftsøkonom, Dresden), Erich Bethe (klassisk filolog, Leipzig), Kurt Beyer (byggingeniør, Dresden), Robert Bierich (lege, Hamburg), Wilhelm Biltz (Hannover kjemiker), Ludwig Binder (elektrotekniker, Dresden), Lothar Birckenbach (kjemiker, Clausthal), Herbert Birtner (musikkviter, Marburg), Fritz Blättner (lærer, Hamburg), Max Le Blanc (kjemiker, Leipzig), Edwin Blanck (jordforsker, Göttingen), Wilhelm Blaschke (matematiker, Hamburg), Hermann Block (lærer, Hamburg), Otto Blum (byggingeniør, Hannover), Werner Blume (anatomiker og leder for «NS-Dozentenbund», Göttingen), Paul Böckmann (germanist, Hamburg), Ernst Boehm (lærer, Leipzig), Gerhard Bohne (religionslærer, Kiel), Gerrit Bol (matematiker, Hamburg), Otto Friedrich Bollnow (filosof, Göttingen), Conrad Borchling (germanist, Hamburg), Bruno Borowski (anglist, Leipzig), Wilhelm Böttger (kjemiker, Leipzig), Kurt Brand (farmasøyt, Marburg), Erich Brandenburg (historiker, Leipzig), Wilhelm Braeucker (kirurg, Hamburg), Gustav Brandes (zoolog, Dresden), Ludolph Brauer (luftfartsmedisiner, Hamburg), Friedrich Braun (germanist, Leipzig), Hermann Braune (kjemiker, Hannover), Erich Bräunlich (orientalist, Leipzig), Gustav Bredemann (agronom, Hamburg), Hellmut Bredereck (kjemiker, Leipzig), Franz Brenthel (metallurg, Freiberg), Roland Brinkmann (geograf, Hamburg), Georg Brion (Freiberg), Joachim Brock (barnelege, Marburg), Johannes Brodersen (anatomiker, Hamburg), Ernst Broermann (psykolog og idrettslærer, Bonn), Paul Brohmer (biologilærer, Kiel), Leo Bruhns (kunsthistoriker, Leipzig), Otto Brunck (kjemiker, Freiberg), Curt Brunst (Dresden), Eberhard Buchwald (fysiker, Danzig), Günther Budelmann (indremedisiner, Hamburg), Alfred Burgardsmeier (kirkehistoriker, Bonn), Felix Burkhardt (statistiker, Leipzig), Otto Burmeister (lærer, Rostock), Werner Burmeister (kunsthistoriker, Hamburg), Adolf Busemann (ingeniørviter og flydesigner, Dresden), Adolf Butenandt (kjemiker, senere nobelprisvinner, Danzig)
C–D
Hans Freiherr von Camphausen (teolog, Göttingen), Ernst Carlsohn (kjemiker, Leipzig), Wilhelm Cauer (matematiker, Göttingen), Peter Claussen (botaniker, Marburg), Paul Cohrs (veterinær, Leipzig), Hermann Cranz (mekaniker, Hannover), Nikolaus Creutzburg (geograf, Danzig), Rudolf Criegee (kjemiker, Marburg), Adolf Dabelow (lege, Marburg), Hans Dachs (historiker, Regensburg), Petrus Dausch (teolog, Dillingen), Rudolf Degkwitz (lege, Hamburg), Friedrich Delekat (teolog og religionslærer, Dresden), Alfred Dengler (skogforvalter, Eberswalde), Georg Dettmar (eltekniker, Hannover), Gustaf Deuchler (lærer, Hamburg), Paul Deutsch (økonom, Leipzig), Max Deutschbein (anglist, Marburg), Hans Diller (klassisk filolog, Hamburg), Rudolf Dittler (øyelege, Marburg), Ottmar Dittrich (språkviter, Leipzig), Walter Döpp (botaniker, Marburg), Hans Dörries (geograf, Göttingen), Carl Dolezalek (byggingeniør, Hannover), Heinz Dotterweich (zoolog, Dresden), Friedrich Drenckhahn (lærer, Rostock), Johannes von den Driesch (lærer, Bonn), Karlfried Graf Dürckheim (psykolog, Kiel), Herbert W. Duda (orientalist, Leipzig), Gerhard Duters
E
August Eber (veterinær, Leipzig), Margarete Eberhardt (lærer, Hamburg), Adolf Eberle (moralteolog, Dillingen), Georg von Ebert (Nürnberg), Friedrich August Ebrard (rettshistoriker, Hamburg), Heinrich Eddelbüttel (biolog og lærer, Rostock), Richard Egenter (teolog, Passau), Rudolf Ehrenberg (biolog, senere selv offer for NS-regimet, Göttingen), Walter Ehrenstein (psykolog, Danzig), Hermann August Eidmann (entomolog, Hannoversch Münden), Karl Eimer (lege, Marburg), Otto Eiselin (byggingeniør, Danzig), Ludwig Eisenhofer (liturgiviter, Eichstätt), Curt Eisfeld (bedriftsøkonom, Hamburg), Ernst Elster (germanist, Marburg), Otto Emicke (mineralog, Freiberg), Josef Engert (dogmatiker, Regensburg), Willi Enke (psykiater, Marburg), Wilhelm Ernst (geolog, Hamburg), Ben Esser (musikklærer, Bonn), Erich Everth (publisist, Leipzig)
G
Hans-Georg Gadamer (filosof, Marburg), Kurt Gaede (byggingeniør, Hannover), Paul Gast (landmåler, Hannover), Julius Gebhard (lærer, Hamburg), Arnold Gehlen (filosof og sosiolog, Leipzig), Willy Gehler (byggingeniør, Dresden), Hans Gehrig (samfunnsøkonom, Dresden), Oscar Gehrig (kunsthistoriker, Rostock), Karl August Geiger (kanonisk rettslærd), Otto Geißler (byggingeniør, Hannover), Wilhelm Geißler (anleggsingeniør, Dresden), Felix Genzmer (rettsviter, Marburg), Herbert Gerdessen (geograf, Rostock), Ernst Gehrhardt (skogforsker, Hannoversch Münden), Hans Geyr von Schweppenburg (skogforsker, Hannoversch Münden), Gustav Giemsa (kjemiker, Hamburg), Wilhelm Giese (romanist, Hamburg), Josef Giesen (kunsthistoriker, Bonn), Otto Glauning (leder for universitetsbiblioteket i Leipzig), Engelhardt Glimm (agrokjemiker, Danzig), Hermann Gmelin (romanist, Danzig), Otto Goebel (samfunnsøkonom, Hannover), Kurt Göcke (ortoped, Dresden), August Götte (mineralog, Clausthal), Arthur Golf (rektor, Leipzig), Fritz Goos (fysiker, Hamburg), Hugo Grau (veterinær, Leipzig), Georg Grimpe (zoolog, Leipzig), Waldemar Grix (eltekniker, Danzig), Franz Groebbels (lege, Hamburg), Walter Große (nasjonaløkonom, Leipzig), H. Großmann (hygieniker, Göttingen), Hermann Großmann (økonom, Leipzig Handelshochschule), Rudolf Grossmann (romanist, Hamburg), Eduard Grüneisen (fysiker, Marburg), Georg Wilhelm Grüter (øyelege, Marburg), Herbert Grundmann (historiker, Leipzig), Georg Grunwald (religionslærer, Regensburg), Adolf Güntherschulze (fysiker, Dresden)
H
Rudolf Habermann (dermatolog, Hamburg), Fedor Haenisch (radiolog, Hamburg), Reinhard Haferkorn (anglist, Danzig), Konstantin von Haffner (zoolog, Hamburg), Jörgen Hansen (geograf, Kiel), Karl Hansen (lærer og logoped, Hamburg), Richard Hanssen (øyelege, Hamburg), Richard Harder (biolog, Göttingen), Helmut Hasse (matematiker, Marburg), Kurt Hassert (geograf, Dresden), Edwin Hauberrisser (tannlege, Göttingen), Herbert Haupt (veterinær, Leipzig), Johann Nepomuk Hebensperger (historiker, Dillingen), Erich Hecke (matematiker, Hamburg), Otto Heckmann (astronom, Göttingen), Enno Heidebroek (maskinbygger og rektor, Dresden), Martin Heidegger (filosof), Robert Heidenreich (arkeolog, Leipzig), Georg Heidingsfelder (teolog, Eichstätt), Alfred Heiduschka (dietiker, Dresden), Willi Heike (metallurg, Freiberg), Franz Hein (kjemiker, Leipzig), Wilhelm Heinitz (musikkviter, Hamburg), Rudolf Heinz (geolog, Hamburg), Heinrich Heiser (vanningeniør, Dresden), Emil Heitz (botaniker, Hamburg), Sven Helander (økonom, Nürnberg), Gustav Heller (kjemiker, Leipzig), Karl Helm (germanist og dekan, Marburg), Eberhard Hempel (kunsthistoriker, Dresden), Johannes Hempel (teolog, Göttingen), Friedrich Hempelmann (zoolog, Leipzig), Ernst Hentschel (zoolog, Hamburg), Eduard Hermann (lingvist, Göttingen), Ernst Hertel (øyelege, Leipzig), Johannes Hertel (indolog, Leipzig), Julius Herweg (fysiker, Hannover), Alois Herzog (tekstilteknolog, Dresden), Franz Heske (skogforvalter, Dresden), Herbert Hesmer (skogforvalter, Eberswalde), Paul Hesse (agronom, Göttingen), Theodor Hetzer (kunsthistoriker, Leipzig), Max Heuwieser (kirkehistoriker, Passau), Johannes Erich Heyde (filosof, Rostock), Theodor Heynemann (gynekolog, Hamburg), Emil Hilarius (lærer, Dresden), Heinrich Hildebrand (rettsmedisiner, Marburg), Leo von Hibler (anglist, Leipzig og Dresden), Emanuel Hirsch (teolog, Göttingen), Alexander Höfer (billedhugger, Dresden), Emil Högg (arkitekt, Dresden), Otto Hölder (matematiker, Leipzig), Cornelius Hölk (skoleleder og didaktiker, Marburg), Robert Höltje (kjemiker, Danzig), Alexander Hoffmann (bedriftsøkonom, Leipzig), Hans Hoffmann (Hamburg), Walter Hoffmann (samfunnsøkonom, Freiberg), Albert von Hofmann (historiker, Marburg), Erich Hofmann (lingvist, Göttingen), Johannes Hofmann (bibliotekar, leder for bybiblioteket i Leipzig), Paul Hofmann (hygieniker, Dresden), Gustav Hopf (dermatolog, Hamburg), Carl Horst (kunsthistoriker, Marburg), Joseph Anton Huber (Dillingen), Alfred Hübner (germanist, Göttingen), Valerius Hüttig (ventilasjonsingeniør, Dresden), Reinhard Hugershoff (landmåler, Dresden), Karl Humburg (eltekniker, Hannover)
I–J
Edgar Irmscher (botaniker, Hamburg), Otto Israel-Oesterhelt (landmåler, Dresden), Bernhard Iversen (musikklærer, Kiel), Arnold Jacobi (zoolog, Dresden), Eduard Jacobshagen (anatomiker, Marburg), Peter Jaeck (idrettsforsker, Marburg), Fritz Jäger (sinolog, Hamburg), Erich Jaensch (psykolog, Marburg), Walther Jaensch (idrettslege, Berlin), Eduard Jahn (botaniker, Hannoversch Münden), Maximilian Jahrmärker (psykiater, direktør for Landesheilanstalt, Marburg), Eduard von Jan (romanist, Leipzig), Christian Janentzky (germanist, Dresden), Heinz Janert (jordforsker, Leipzig), Harro de Wet Jensen (anglist, Marburg), Christian Jensen (meteorolog og fysiker, Hamburg), Peter Jensen (hettittolog, Marburg), Gerhard de Jonge (ingeniør, Danzig), Wilhelm Hermann Jost (arkitekt, Dresden), Erich Jung (rettsfilosof, Marburg), Heinrich Junker (språkviter, Leipzig), Hubert Junker (teolog, Passau)
Paragaurotes
Paragaurotes er en slekt av biller som tilhører gruppen blomsterbukker i familien trebukker (Cerambycidae). Larvene lever under barken på døde trær.
Bekenntnis der deutschen Professoren zu Adolf Hitler
M
Gerhard Mackenroth (jurist, Marburg), Johannes Madel (geolog, Freiberg), Dietrich Mahnke (filosof, Marburg), Erich Manegold (kjemiker, Göttingen), Johann Wilhelm Mannhardt (samfunnsøkonom), Otto Mattes (zoolog og dosentleder, Marburg), Eduard Maurer (metallurg, Freiberg), Friedrich Mauz (psykiater, senere T4-sakkyndig under Aktion T4, Marburg), Kurt May (germanist, Göttingen), Martin Mayer (tropemedisiner, Hamburg), Franz Xaver Mayr (naturviter, Eichstätt), Hans Mayer-Wegelin (skogforvalter, Hannoversch Münden), Harry Maync (germanist, Marburg), Rudolf Meerwarth (statistiker, Leipzig), Hans Meerwein (kjemiker, Marburg), Carl Meinhof (afrikanist, Hamburg), Edwin Meister (tekstilteknolog, Dresden), Konrad Mellerowicz (økonom, Berlin), Gerhard Menz (økonom, Leipzig), Heinrich Menzel (kjemiker, Dresden), Eugen von Mercklin (arkeolog, Hamburg), Walther Merk (jurist og rektor, Marburg), Adolf Meyer (biolog, Hamburg), Hans Meyer (Hamburg), Heinrich Meyer-Benfey (germanist, Hamburg), Adolf Meyn (veterinær, Leipzig), Fritz Micheel (kjemiker, Göttingen), Eugen Michel (arkitekt, Hannover), Heinrich von Minnigerode (jurist, Marburg), Hermann Mirbt (jurist, Göttingen), Waldemar Mitscherlich (statsviter, Göttingen), Max Mitterer (kanonisk rettslærd, Passau), Walther Mitzka (språkviter, Marburg), Willy Möbius (fysiker, Leipzig), Hans Georg Möller (Hamburg), Eugen Mogk (nordist, Leipzig), Bruno Moll (økonom, Leipzig), Wilhelm Mommsen (historiker, Marburg), Max Momsen (lærer, Kiel), Lorenz Morsbach (anglist, Göttingen), Adolf Muesmann (arkitekt, Dresden), Peter Mühlens (hygienelege, Hamburg), Conrad Müller (matematiker, Hannover), Erich Müller (kjemiker, rektor ved TU Dresden), Friedrich Müller (kjemiker, Dresden), Kurt Müller (arkeolog, Göttingen), Wilhelm Müller-Lenhartz (agronom, Leipzig), Paul Mulzer (dermatolog, Hamburg), Karl Mylius (øyelege, Hamburg)
Paragaurotes
Utseende
Middelsstore, noe brede, halvblanke, mørke trebukker med mer eller mindre utpreget, grønnlig eller purpuraktig metallglans. Hodet og pronotum er mye smalere enn dekkvingene, som har markerte, utstående "skuldre". Antennene er tynne, noe kortere enn kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet, tydelig lengre enn bredt, med en kraftig tann bak midten av hver sidekant. Dekkvingene er jevnbrede med markerte "skuldre", tett og kraftig punkterte. Beina er middels lange og slanke.
Levevis
De fleste av artene har larver som utvikler seg under barken på nylig døde trær. Fordi utviklingstiden gjerne er forholdsvis kort kan de også gjøre seg nytte av nyfelt tømmer. De voksne billene er livlige dyr som løper raskt og gjerne flyr i solskinn om våren. De besøker av og til blomster. Når billene blir forstyrret, strekker de forkroppen skrått oppover, de kan da virke nesten aggressive, men er helt harmløse for mennesker.
Bekenntnis der deutschen Professoren zu Adolf Hitler
O–P
Karl Justus Obenauer (germanist, Leipzig, senere veileder for Hans Rößner i Bonn), Erich Obst (geograf, Hannover), Franz Oehlecker (hematolog, Hamburg), Julius Oelkers (skogforvalter, Hannoversch Münden), Fritz Oesterlen (ingeniør, Hannover), Wolfgang Ostwald (kjemiker, Leipzig), Max Pagenstecher (jurist, Hamburg), Georg Pallaske (veterinær, Leipzig), Giulio Panconcelli-Calzia (fonetiker, Hamburg), Erwin Papperitz (matematiker, Freiberg), Erich Parnitzke (kunstlærer, Kiel), Enrique Paschen (tropelege, Hamburg), Siegfried Passarge (geograf og etnolog, Hamburg), Walther Pauer (energiviter., Dresden), Gustav Pauli (kunsthistoriker, Hamburg), Friedrich Peemöller (lege, Hamburg), Balduin Penndorf (økonom, Leipzig), Hans Pesta (lærer, Hamburg), Rudolf Peter (lærer, Hamburg), Ulrich Peters (lærer og rektor ved LBA, Kiel), Richard Petersen (ingeniør, Danzig), Hans Petersson (matematiker, Hamburg), Robert Petsch (germanist, Hamburg), Heinrich Pette (nevrolog, Hamburg), Wilhelm Pfannenstiel (rasehygieniker, Marburg), Georg Pfeilschifter (kirkehistoriker, München), Kurt Pietzsch (geolog, Leipzig), Wilhelm Pinder (kunsthistoriker, München), Hans Plischke (etnolog, Göttingen), Ernst Pohlhausen (matematiker, Danzig), Hermann Potthoff (maskinbygger, Hannover), Georg Prange (matematiker, Hannover), Julius Precht (fysiker, Hannover), Heinrich Prell (skogforvalter, Dresden), Anton von Premerstein (antikkhistoriker, Marburg), Edgar Pröbster (orientalist, Leipzig), Arthur Pröll (flytekniker, Hannover), Arthur Prüfer (musikkviter, Leipzig)
Paragaurotes
Utbredelse
Slekten er utbredt i det østlige Sibir, det nordlige Kina, Korea og Japan.
Bekenntnis der deutschen Professoren zu Adolf Hitler
R
Paul Rabe (Hamburg), Michael Rackl (teolog, Eichstätt), Georg Raederscheidt (direktør ved Pädagogischen Akademie Bonn), Berthold Rassow (kjemiker, Leipzig), Fritz Rauda (arkitekt, Dresden), Hans Rebel (tannlege, Göttingen), Otto Reche (antropolog, Leipzig), Joachim von Reckow (tannlege, Marburg), Konstantin Reichardt (nordist, Leipzig), Eduard Reichenow (biolog, Hamburg), Ferdinand Reiff (kjemiker, Marburg), Adolf Rein (historiker, Hamburg), Hermann Rein (lege og rektor, Göttingen), Richard Reinhardt (veterinær, Leipzig), Richard Reisig (tysklærer, Leipzig), Viktor Rembold (skipsbygger, Danzig), Heinrich Remy (kjemiker, Hamburg), Theodor Remy (skogforvalter, Bonn), Oscar Reuther (arkeolog, Dresden), Johannes Max Hugo Richter (Leipzig), Paul Riebesell (aktuar, Hamburg), Wilhelm Rieder (kirurg, Hamburg), August Rippel (mikrobiolog, Göttingen), Curt Risch (jernbaneingeniør, Hannover), Eberhard Rimann (geolog, Dresden), Curt Risch (byggingeniør, Hannover), Joachim Ritter (filosof, Hamburg), Erich Rix (patolog, Marburg), Ernst Roedelius (kirurg, Hamburg), Karl Röder (ingeniør og maskinbygger, Hannover), Fritz Rössel (spesialpedagog, Hamburg), Georg Rohde (klassisk filolog, Marburg), Hermann Rose (mineralog, Hamburg), Heinrich Roth (elektrotekniker, Danzig), Konrad Rubner (skogforvalter, Dresden), Hans Rudolphi (geograf, Leipzig), Georg Rüth (byggentreprenør, Dresden), Alfred Ruete (hudlege, Marburg), Wilhelm Ruhland (botaniker, Leipzig), Max Rumpf (sosiolog, Nürnberg), Hermann Gustav Runge (øre-nese-hals-lege, Hamburg)
Paragaurotes
Systematisk inndeling
Slekten blir ofte plassert som en underslekt av Gaurotes.
Bekenntnis der deutschen Professoren zu Adolf Hitler
Se-Sz
Wilhelm Seedorf (jordbruksøkonom, senere NS-motstander, Göttingen), Walter Seiz (eltekniker, Danzig), Emil Sieg (indogermanist, Göttingen), Arthur Simon (kjemiker, Dresden), Aladar Skita (kjemiker, Hannover), Alexander Snyckers (lingvist, Leipzig), Emil Sörensen (maskinbygger, Dresden), Max Graf zu Solms (sosiolog, Marburg), Julius Sommer (matematiker, Danzig), Curt Sonnenschein (tropemedisiner, Hamburg), Adolf Spamer (germanist, Dresden), Curt Sprehn (veterinær, Leipzig), Paul Ssymank (historiker, Göttingen), Franz Stadtmüller (anatomiker, Göttingen), Martin Stammer (teolog, Rostock), Otto Hermann Steche (zoolog, Leipzig), Kurt Steinbart (kunsthistoriker, Marburg), Martha Steinert (tysklærer, Kiel), Wilhelm Steinkopf (kjemiker og giftgassforsker, Dresden), Edmund E. Stengel (historiker, Marburg), Hermann Stephani (musikkviter, Marburg), Johannes Evangelist Stigler (matematiker, Eichstätt), Hans Stobbe (kjemiker, Leipzig), Karl Stöckl (fysiker, Regensburg), Rose Stoppel (botaniker, Hamburg), Werner Straub (psykolog, Dresdener), Reinhard Strecker (Eberswalde, senere i motstandsbevegelsen), Wilhelm Strecker (kjemiker, Marburg), Rudolf Streller (nasjonaløkonom, Leipzig), Hermann Stremme (jordforsker, Danzig), Bernhard Struck (etnolog, Dresden), Fritz Stückrath (lærer, Hamburg), Otto Stutzer (geolog, Freiberg), Paul Sudeck (kirurg, Hamburg), Heinrich Süchting (jordforsker, Hannoversch Münden), Karl Süpfle (hygieniker, Dresden), Heinrich Sulze (byggingeniør, Dresden), Karl Friedrich Suter (kunsthistoriker, Leipzig)
T–U
Ernst Tams (geofysiker, Hamburg), Jehangir Tavadia (indolog, Hamburg), Horst Teichmann (fysiker, Dresden), Fritz Terhalle (finansviter, Hamburg), Adolf Teuscher (lærer, Dresden), Karl Thalheim (nasjonaløkonom, Leipzig), Alfred Thiel (kjemiker, Marburg), Hermann Thiersch (arkeolog, Göttingen), Georg Thilenius (etnolog, Hamburg), Arthur Thost (øre-nese-hals-lege, Hamburg), William Threlfall (matematiker, Dresden), Friedrich Tobler (botaniker, Dresden), Maximilian Toepler (fysiker, Dresden), Rudolf Tomaschek (tilhenger av Deutschen Physik-bevegelsen, Marburg), Reinhold Trautmann (slavist, Leipzig), Erich Trefftz (matematiker, Dresden), Emil Treptow (gruveingeniør, Freiberg), Karl Tripp (biolog, Marburg), Walter Ehrenreich Tröger (mineralog, Dresden), Carl von Tyszka (finansviter, Hamburg), Hans Ueberschaar (japanolog, Leipzig), Jakob Johann von Uexküll (miljøforsker, Hamburg), Walther Uffenorde (øre-nese-hals-lege, Marburg), Wolfgang Heinz Uhlitzsch (Freiberg), Egon Ullrich (matematiker, Marburg), Hermann Ullrich (botaniker, Leipzig), Adalbert von Unruh (jurist, Göttingen)
V
Siegfried Valentiner (fysiker og rektor, Clausthal), Max Versé (lege og rektor, Marburg), Wilhelm Vershofen (økonom, lærer for Ludwig Erhard), Wilhelm Ernst Vetter (religionslærer, Dresden), Ernst Vetterlein (arkitekt, Hannover), Hermann Vogel (agronom, Göttingen), Paul Vogel (lærer, Leipzig), Richard Vogel (lærer, Dresden), Rudolf Vogel (materialforsker, Göttingen), Sebastian Vogl (vitenskapshistoriker, Passau), Eckhardt Vogt (fysiker, Marburg), Walter Voigtländer (lærer, Dresden), Hans Volkelt (psykolog og lærer, Leipzig), Wilhelm Volz (geograf, Leipzig), Friedrich Voß (zoolog, Göttingen), Otto Voss (nevrokirurg, Hamburg)
W
Friedrich Wachtsmuth (kunsthistoriker, Marburg), Kurt Wagner (germanist, Marburg), Friedrich August Wahl (gynekolog, Marburg), Gustav Wahl (biblioteksdirektør, Hamburg), Bernhard Walde (gammeltestamentist, Dillingen), Michael Waldmann (moralteolog, Regensburg), Andreas Walther (sosiolog, Hamburg), Paul Erich Wandhoff (landmåler, Freiberg), Otto Wawrziniok (metallurg, Dresden), Anton Weber (Dillingen), Constantin Weber (mekaniker, Dresden), Ewald Weber (veterinær, Leipzig), Hermann Weber (zoolog, TH Danzig), Werner Weber (matematiker, Göttingen), Edgar Wedekind (kjemiker, Hannoversch Münden), Rudolf Wedekind (paleontolog, Marburg), Emil Wehrle (jurist, Marburg), Ludwig Weickmann (geofysiker, Leipzig), Walther Weigelt (grunnrettslærd, Freiberg), Walter Weigmann (økonom, Leipzig), Karl Friedrich Weimann (historiker, Leipzig), Paul Weinrowsky (fysikklærer, Kiel), Franz Heinrich Weißbach (orientalist, Leipzig), Friedrich Weller (indolog, Leipzig), Hermann Wendorf (historiker, Leipzig), Ferdinand von Werden (kunsthistoriker, Eichstätt), Paul Werkmeister (måleingeniør, Dresden), Otto Westphal (historiker, Hamburg), Wilhelm Weygandt (psykiater, Hamburg), Georg Wiarda (matematiker, Dresden), Paul Wichmann (dermatolog, Hamburg), Walter Wickop (arkitekt, Hannover), Eilhard Wiedemann (Eberswalde), Kurt Wiedenfeld (nasjonaløkonom, Leipzig), Gebhardt Wiedmann (fysiker, Dresden), Heinrich Wienhaus (kjemiker, Göttingen), Friedrich Adolf Willers (matematiker, Freiberg), Hans Winkler (botaniker, Hamburg), Hugo Wippler (kunstlærer, Leipzig), Wilhelm Wirth (filosof og psykolog, Leipzig), Hans Adolf Wislicenus (skogforvalter, Dresden), Karl Wittmaack (øre-nese-hals-lege, Hamburg), Michael Wittmann (etiker, Eichstätt), Georg Wobbermin (teolog, Göttingen), Gerhard Wörner (økonom, jurist og rektor ved Leipzig Handelshochschule), Georg Wohlmuth (filosof, Eichstätt), Walther Wolf (egyptolog, Leipzig), Ludwig Wolff (germanist, Göttingen), Max Wolff (zoolog, Eberswalde), Richard Woltereck (zoolog, Leipzig), Ferdinand Wrede (lingvist, Marburg), Heinz-Georg Wünscher (veterinærstudent, Leipzig), Feodor Wünschmann (skatteadvokat ved Handelshochschule Leipzig), Heinz Wulf (lege, Hamburg), Wunniger, Franz Wutz (teolog, Eichstädt), Johann Wysogorski (geolog, Hamburg)
Balázs Holló
Balázs Holló (født 10. februar 1999) er en ungarsk svømmer.
Bekenntnis der deutschen Professoren zu Adolf Hitler
Taler (utdrag)
Eugen Fischer, rektor, Berlin: «En mektig byggmester har tegnet skissen og ledet an konstruksjonen, og gjennom kraften og magien i sin personlighet revet med seg hele 65 millioner mennesker […] til en mektig sambyggingsbølge for å samarbeide for denne nye staten. Dette er hva verden kaller revolusjon [...] fordi den kom susende som en storm, [...] på grunn av én manns vesen, én manns vilje, som har ødelagt det som var råtten og dårlig, og gitt folk nye idealer som retningslinjer i tråd med det tyske viset for sedvane, ro og orden [...] som vi forskere bygger på [...] av vårt hele og fulle hjerte i den nye statens følge.»
«Dette er sosialisme i handling ['Sozialismus der Tat']! Vi vil bygge den opp og bygge den ut, ikke fordreid av arbeidernes knyttnever, ikke fordreid av klassekamp og klassemotsetninger, men bygget på vår fellesskapelige arvelinje, på vårt felleskapelige blod, som i de siste folkefeller ser de samme menneskene av den samme stammen som oss selv.» – s. 9 f. oversatt basert på Dresden-utgaven [1933]
Martin Heidegger, rektor, Freiburg im Breisgau:"«Tyske lærere og kamerater! Tyske folkekamerater og folkekameratinner! [...] Vi har avsverget oss fra avgudsdyrkelsen av en bunnløs og maktesløs tenking. Vi ser enden på denne underdanige filosofi. Vi er sikre på at den klare hardheten og hensiktsmessige sikkerheten ved det nådeløse, enkle spørsmål om essensen ved det å være, vil komme tilbake. Det opprinnelige motet, som i konfrontasjonen med væren enten fører til at en vokser eller blir ødelagt, er ens innerste motivasjon for å ønske seg en nasjonalsosialistisk vitenskap. [...] Den nasjonalsosialistiske revolusjonen er ikke kun overtakelsen av den eksisterende makten i staten ved et annet parti, [...] men denne revolusjonen bringer en fullstendig omveltning av vår tyske eksistens. Fra nå av fordrer hver og en ting beslutning, og all gjøren ansvarlighet.»"– s. 13 f.
Wilhelm Pinder, München: Han viser til feiringen av 10-årsjubileet 9. november 1923 og beskriver iscenesettelsen av denne minnestunden som en gjenreisning av middelalderens tapte «ridderlighet» og «stil», noe som påvirket ham dypt:"«Dette har ikke eksistert siden det geistlige skuespillets dager. Det var ikke lenger et teater, det var ikke lenger et skille mellom skuespillere og tilskuere, scene og publikum […], her var igjen fellesskapet! Og nå handler igjen alt sammen. Dette er mer enn et bilde […] Dette er hva stil er, dvs. fellesskapets uatskillelige forening for å produsere form, et ufrivillig skapt symbol på en tanke som tusenvis føler; alles samarbeid for det individuelle livets uttrykk, strengt tatt noe religiøst.»"– s. 19
Vasiti Solikoviti
Vasiti Solikoviti (født 2. august 1993) er en fijiansk rugbyspiller.
Hun representerte Fiji under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok bronse.
Etawah
Etawah er en indisk by som ligger i delstaten Uttar Pradesh.
Den har 256 838 innbyggere og dekker et areal på 28,94 km².
Hellas under VM i svømmesport 2009
Hellas deltok i VM i svømmesport 2009 i Roma i Italia mellom 17. juli og 2. august 2009 og kom først på medaljestatistikken med 29 medaljer.
Gábor Zombori
Gábor Zombori (født 8. oktober 2002) er en ungarsk svømmer.
I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo, Ungarn på 4 × 200 meter fri. Stafettlaget ble diskvalifisert i forsøksheatet.
Lavena Cavuru
Lavena Cavuru (født 28. juni 1994) er en fijiansk rugbyspiller.
Hun representerte Fiji under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok bronse.
Reapi Ulunisau
Reapi Ulunisau (født 2. november 1994) er en fijiansk rugbyspiller.
Hun representerte Fiji under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok bronse.
Gonda
Gonda er en indisk by som ligger i delstaten Uttar Pradesh.
Roela Radiniyavuni
Roela Radiniyavuni (født 7. april 1990) er en fijiansk rugbyspiller.
Gonda
Den har 114 046 innbyggere og dekker et areal på 24,62 km².
Pachytella
Pachytella er en slekt av biller som tilhører gruppen blomsterbukker i familien trebukker (Cerambycidae). Larvene lever under barken på døde trær.
Utseende
Middelsstore (10-20 millimeter), noe brede, svarte trebukker, dekkvingene gjerne mer eller mindre brunlige eller gulaktige. Hodet og pronotum er mye smalere enn dekkvingene, som har markerte, utstående "skuldre". Antennene er tynne, kortere enn kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet, med en butt tann midt på hver sidekant. Dekkvingene er noe avsmalnende bakover, bredest ved "skuldrene", spriker litt bakerst. Beina er middels lange og slanke.
Levevis
De fleste av artene har larver som utvikler seg under barken på nylig døde trær. Fordi utviklingstiden gjerne er forholdsvis kort kan de også gjøre seg nytte av nyfelt tømmer. De voksne billene er livlige dyr som løper raskt og gjerne flyr i solskinn om våren. De besøker av og til blomster. Når billene blir forstyrret, strekker de forkroppen skrått oppover, de kan da virke nesten aggressive, men er helt harmløse for mennesker.
Utbredelse
Slekten er bare kjent fra Mongolia.
Fatehgarh
Fatehgarh er en indisk by som ligger i delstaten Uttar Pradesh.
Den har 276 581 innbyggere og dekker et areal på 4,29 km².
Faizabad
Faizabad er en indisk by som ligger i delstaten Uttar Pradesh.
Hapur
Den har 317 004 innbyggere.
Tokasa Seniyasi
Tokasa Seniyasi (født 10. juli 1999) er en fijiansk rugbyspiller.
Hun representerte Fiji under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun tok bronse.
Greater Noida
Greater Noida er en indisk by som ligger i delstaten Uttar Pradesh.
Den har 107 676 innbyggere og dekker et areal på 20 km².
Richárd Márton
Richárd Márton (født 7. oktober 1999) er en ungarsk svømmer.
I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo, Ungarn på 4 × 200 meter fri. Stafettlaget ble diskvalifisert i forsøksheatet.
Comacmaeops
Utseende
Middelsstore (ca. 10 millimeter), noe brede, brune trebukker. Oversiden er ganske tett kledt med korte, lyse hår. Antennene er tynne og litt over halvparten så lange som kroppen. Pronotum er klokkeformet, smalere enn dekkvingene som er noe avsmalnende bakover. Beina er middels lange og tynne.
Levevis
De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. Disse artene går i ved av bartrær. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.
Utbredelse
Slekten er kjent fra Texas og delstatene Hidalgo og Guerrero i Mexico.
Firozabad
Firozabad er en indisk by som ligger i delstaten Uttar Pradesh.
Den har 603 797 innbyggere og dekker et areal på 21,35 km².
Khora (by)
Khora er en indisk by som ligger i delstaten Uttar Pradesh.
1545 i Japan
Begivenheter i året 1545 i Japan.
Alcathousites
Alcathousites er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
Middelsstore, brune trebukker. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen. Pronotum har rundede sider med en kraftig, butt tann litt bak midten. Dekkvingene er nesten jevnbrede. På beina er lårene nokså tykke og klubbeformede.
Levevis
Larvene lever i død ved som de fleste andre trebukker.
Utbredelse
Artene er utbredt i den vestlige delen av Sør-Amerika.
Kasganj
Kasganj er en indisk by som ligger i delstaten Uttar Pradesh.
Den har 101 241 innbyggere og dekker et areal på 22,18 km².
Metacmaeops
Utseende
En nokså liten (ca. 6 millimeter), rødbrun trebukk, dekkvingene er gule med svarte lengdestriper. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er klokkeformet, smalere enn dekkvingene som er litt avsmalnende bakover, ganske tett og kraftig punkterte. Beina er middels lange og tynne.
Levevis
De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. Disse artene går i ved av bartrær. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.
Utbredelse
Arten er utbredt i det østlige USA.
Hardoi
Hardoi er en indisk by som ligger i delstaten Uttar Pradesh.
Den har 126 851 innbyggere og dekker et areal på 6,42 km².
Khurja
Khurja er en indisk by som ligger i delstaten Uttar Pradesh.
Den har 142 636 innbyggere og dekker et areal på 16,7 km².
Lakhimpur
Lakhimpur er en indisk by som ligger i delstaten Uttar Pradesh.
Den har 151 993 innbyggere og dekker et areal på 10 km².
Iskjerneprøve
En iskjerneprøve er en kjerneprøve som vanligvis fjernes fra en innlandsis, vanligvis fra iskappen over Antarktis, Grønland eller fra en isbre i høyfjellet andre steder. Fordi is dannes ved trinnvis oppbyggingen av årlige lag av snø, er lavere lag eldre enn de øvre. En iskjerne tatt ut vertikalt kan dermed inneholde is som er dannet over en svært lang årrekke. Isens egenskaper og rekrystalliserte innesluttinger i isen, som luft eller partikler, kan da brukes til å rekonstruere historiske temperaturer over aldersintervallet av kjernen, vanligvis gjennom isotopanalyse. Dette gjør det mulig å rekonstruere lokale historiske temperaturer og utviklingen av den atmosfæriske sammensetningen, der spesielt luftens konsentrasjon av karbondioksid er av stor interesse.
Lengden på dataene avhenger av iskjernens dybde og varierer fra noen få år opp til 800 000 år for iskjerner skaffet frem av European Project for Ice Coring in Antarctica (EPICA). Tidsoppløsningen, det vil si den korteste tidsperioden som nøyaktig kan skilles, avhenger av mengden årlig snøfall, og reduseres med dybde når isen komprimeres under vekten av lag som akkumuleres på toppen av den. Øvre lag av is i en kjerne tilsvarer et enkelt år eller noen ganger en sesong. Dypere i isen blir lagene tynne og de årlige lagene utviskes.
Dannelse av firn og is
Iskapper over landområder er dannet av snø, og fordi temperaturen på stedet sjeldent går mye over frysepunktet smelter ikke snøen om somrene. På mange steder i Antarktis er lufttemperaturen alltid godt under vannets frysepunkt. Både partikler og gasser vil være tilstede i snøen, og når denne senere blir til is vil dette bli innkapslet «for alltid».
Overflatelaget er snø i forskjellige former, med luftrom mellom snøflakene. Etter som snø fortsetter å samle seg, blir snøen lenger ned komprimert og danner firn, en kornete form for snø med en konsistens som ligner granulert sukker. Luftrommene er fremdeles tilstede og noe sirkulasjon av luft finner fortsatt sted. Etter som snøen akkumuleres over og tynger ned lagene under, fortsetter firn å tettes sammen, og på et tidspunkt stenges porene og luften blir innkapslet. Fordi luften har fortsatt å sirkulere helt til dette tidspunktet, er alderen til isen og alderen til den innkapslede gassen på samme sted ikke den samme, og kan variere med hundrevis av år. Forskjellen mellom gassalderen og isalderen er rundt 7000 år i breisen hentet ut fra forskningsstasjonen Vostok.
Under økende trykk og noe dybde vil firn komprimeres til is. Denne dybden kan variere mellom noen få til flere titalls meter, til typisk 100 m for antarktiske iskjerner. Under dette nivået er innkapslet gass eller materialer frosset ned i isen. Is kan her virke klar eller blå.
Lagene kan visuelt bli skilt i firn og i is ned til betydelige dyp. På steder på toppen av en iskappe hvor det er lite strømning, har isen en tendens til å bevege seg ned og bort, og skaper lag med minimal forstyrrelse. På et sted der underliggende is strømmer i horisontal retning, kan dypere lag ha stadig flere egenskaper og forvrengning. Borekjerner som tas ut nær berggrunn er ofte utfordrende å analysere på grunn av forvrengte strømningsmønstre og sammensetning som sannsynligvis inkluderer materialer fra den underliggende overflaten.
Et annet problem er sommertemperaturer som kommer over frysepunktet. Da vil en iskjerne bli alvorlig forringet eller helt ubrukelig, siden smeltevannet vil sive inn i snøen.
Laget av porøs firn fra iskappen over Antarktis er 50-150 m dyp. Dyden på isbreer er mye mindre. Luft i atmosfæren og firn blir sakte utvekslet ved molekylær diffusjon gjennom porerom, fordi gasser beveger seg mot regioner med lavere konsentrasjon. Termisk diffusjon forårsaker isotopfraksjonering i firn når det er raske temperaturvariasjoner, noe som skaper isotopforskjeller som er fanget i bobler når is er opprettet av firn. Det er gassbevegelse på grunn av diffusjon i firn, men ikke konveksjon unntatt svært nær overflaten. Løs firn er en sone der sesonglagene vekselvis har åpen og lukket porøsitet. Disse lagene er forseglet med hensyn til diffusjon. Gassalderen øker raskt med dybde i disse lagene. Forskjellige gasser blir fraksjonert mens bobler er fanget der firn omdannes til is.