cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alfametyltryptamin
Lovlig status
AMT er et tryptamin, og er etter en oppdatering av Narkotikaforskriften (tidligere kalt Narkotikalisten) nå ulovlig i Norge, på lik linje med andre ulovlige rusmidler.
Faster (film fra 2010)
Faster er en amerikansk actionfilm fra 2010 regissert av Georg Tillman, Jr., skrevet av Tony og Joe Gayton med Dwayne Johnson og Billy Bob Thornton.
Handling
Filmen begynner med at Driver (spilt av Dwayne Johnson). Rett etter han har blitt sluppet fri, drar han til et knuseri for biler. Der står den en bil med en revolver og venter for ham. Han drar direkte til et kontor hvor han dreper en man.
Etter det drar han til den samme mannen som gav han han bilen og revolveren og tvinger han til å gi han resten av en listen som han har laget for Driver. Samtidig blir Driver ettersøkt, detektiven Cicero og politmannen Cop, som lider av narkotikaproblemer begynner å etterforske drapet. Litt senere får man vite at en navnløs leiemoder "Killer" blir leid til å drepe Driver.
Driver drar til adressen til det andre navnet på lista, en gammel pedofil som holder på å filme seg selv voldta en jente han har dopet ned. Etter Driver har drept han og gått ut i korridoren, kommer Killer og skytter mot, "reddet" av en liten jente, klarer Driver å stikke av. Dette påviker Killer filosofisk og han frir til sin kjæreste.
Cicero og Cop finner Drivers identitet, og finner ut at han var med i en bankrobbing som sjåfør. Senere kom det en gjeng som stjal hans og hans brors penger, så ble kuttet en av gjengmedlemmene Drivers brors strupe. Etter det ble Driver skutt i bakhodet av et uidentifisert gjengmedlem. Driver klarte å overleve på sykehuset, og fikk en metallplate operert inn i deler av sitt hode som skulle holde det sammen.
Martyrplassen
Martyrplassen arabisk: As-Saha al-Kradrah, tidligere Den grønne plassen eller Maidan Al Shohdaa («Uavhengighetsplassen») er et trafikknutepunkt og et landemerke i sentrum av Libyas hovedstad Tripoli. Plassen ligger mot Tripolibukta og Middelhavet og er omgitt av byens kommersielle sentrum.
Faster (film fra 2010)
Handling
Driver drar til Nevada for å drepe mannen som drepte hans bror. Han jobber som vakt på en strippeklubb. Driver får ikke lov til å ta med sin pistol inn på strippeklubben, så han stikker han med en kniv flere ganger, og forlater han til døde. Mannen overlver, noe både Cop og Killer finner ut. Cop vet at Driver kommer til å dra til sykehuset å drepe mannen, så han vokter plassen. Driver klarer å komme seg inn på sykehuset, og dreper mannen mens han holder på å bli operert. Cop følger etter han og prøver å drepe han, men klarer det ikke. Driver sparer Cops liv etter å se at han er en politimann. Driver forlater sykehuset, og Killer følger etter han. Driver får muligheten til å drepe Killer, men sparer hans liv og skyter heller hull på et av hans framdekk.
Driver går til det 2. siste navnet på listen, som viser seg å være hans egen far. Han trodde at hans far var den som planla å drepe Driver og hans bror etter de nektet å gi hans del av pengene han var med på å stjele fra banken. Han finner ut at hans far hadde dødd for flere år siden, og hans mor syr igjen et sår han fikk i nakken. Den siste personen på listen er en reisende evangelist, og etter at han er ferdig med sin gudstjeneste, og alle har dratt, konfronterer han mannen. Evangelisten vet hvorfor Driver er her, og sier at han forandrett livet hans og ber for forgivelse. Driver sparer hans liv, og kommer i møte med Killer.
Martyrplassen
Plassen er et samlingspunkt for byen befolkning og ble blant annet vært brukt av Muammar al-Gaddafi da han holdt sine taler til publikum.
Faster (film fra 2010)
Handling
Detektiv Cicero finner ut den virkelige identiteten til personen som skjøt Driver i bakhodet og skynder seg til kirken, hvor allerede Cop er. Killer sier til Driver at han skal ta opp sin revolver slik at de kan ha en ekte test om deres egenskaper. Driver sier til KIller at han ikke vil drepe han, og tar ikke opp revolveren sin. Killer forteller da at han ville være bedre helt siden han ikke kunne gå som et barn.
Martyrplassen
Sted for protester i 2011
20. og 25. februar 2011 ble plassen et samlingspunkt for demonstrantene som ønsket å styrte Gaddafi.
Faster (film fra 2010)
Handling
Cop kommer inn i kirken og skyter Driver i hodet. Det er da avslørt at det var Cop som skjøt Driver i bakhodet. Han gir Killer pengene for jobben, men Killer nekter, siden det ikke var han som drepte Driver. Killer forlater plassen og forteller Cop ikke å kontakte han igjen, og mener sannsynlig med det at han gir opp sin karriere som leiemorder. Killer ringer sin kone og forteller henne at han kommer hjem. Cop ringer sin kjæreste og forteller at saken er lukket og at alt skal bli bra. Plutselig blir han skutt i bakhodet av Driver, som overlevde skuddet på grunn av metallplaten som var integrert i hans hode.
Detektiv Cicero kommer til kirken, hvor Driver allerede har forlatt og finner Cops lik. Hun bestemmer seg raskt for å dekke opp Cops involvering i saken for å la hans familie beholde en slags verdighet. Filmen ender med at Driver sprer sin brors aske i havet, og kjører inn i solnedgangen som den hevnende ånd av sin bror, Gary.
Martyrplassen
Sted for protester i 2011
25. februar var det også en demonstrasjon til støtte for Gaddafi på plassen. På grunn av den omfattende voldsbruken kunne ikke regimemotstanderne okkupere plassen permanent.
Opposisjonelle mot Gaddafi inntok plassen militært natten til 22. august 2011 under slaget om Tripoli. Plassen fikk umiddelbart navnet Martyrplassen.
Tribalisme
Tribalisme er inndeling i eller støtte for en stamme eller stammer, særlig politikk preget av stammelojalitet eller stammeinndeling. Innen konformitet kan tribalisme referere til et tankesett eller oppførsel hvori en er mer lojal overfor ens stamme, enn til sine venner, sitt land, eller en annen sosial gruppe.
Tribalisme antyder eierskap av en sterk kulturell eller etnisk identitet som skiller et medlem av en gruppe fra medlemmer av en annen gruppe. Basert på sterke følelser om nærhet og slektskap pleier ofte stammemedlemmer å inneha en sterk identitetsfølelse. Objektivt trengs en pågående skikkbasert organisering, informasjonsforespørsel og -utveksling for at et skikkbasert stammesamfunn skal dannes; subjektivt derimot kan intense følelser om en felles identitet føre til at mennesker føler seg knyttet gjennom en stamme. Distinksjonen mellom disse to definisjonene av tribalisme – objektiv og subjektiv – er viktig, fordi, mens stammebaserte stamfunn har blitt presset til utkanten av den vestlige verden, er tribalisme ved denne andre definisjonen muligens uredusert. Noen forfattere har postulert at menneskehjernen er genetisk programmert til tribalisme, grunnet dens evolusjonære fordeler; denne påstanden derimot er ofte knyttet til å sette likhetstegn mellom opprinnelige spørsmål om sosialitet med tribalisme.
Ontologisk er tribalisme orientert rundt analogiens, genealogiens og mytologiens bindekraft. Dette betyr at skikkbaserte stammer har sitt sosiale fundament i noen variasjoner av disse stammeorienteringene, mens de samtidig ofte tar til seg tradisjonelle praksiser (som gjennom en bokens religion, som kristendom og islam), og moderne praksiser, som pengeveksling, mobilkommunikasjon og moderne utdanning.
En stammes sosiale struktur kan variere stort, men, grunnet den relativt lille størrelsen til skikkbaserte stammer, involverer sosialt liv i de typer stammer vanligvis en relativt udifferensiert rollestruktur, med få betydelige politiske eller økonomiske distinksjoner mellom individer.
Mange stammer refererer til seg selv på sitt eget språk som «folk», med forskjellige andre tilnavn på nabostammer. For eksempel oversettes begrepet «inuitt» til folk, men de var kjent som «eskimo», grovt oversatt til «etere av rått kjøtt» til ojibwene.
Tuba-årene 2004–2009
Tuba-årene 2004–2009 er et Vinyl-samling med Skambankt, utgitt den 8. november 2010.
Hoda Imad
Hoda Imad (født 22. november 1995 i Khalis, Irak) er en norsk politiker for Arbeiderpartiet. Hun har sittet i Viken fylkesting siden 2019. Imad er ved kommune- og fylkestingsvalget 2023 Arbeiderpartiets fylkesrådslederkandidat i Akershus fylke.
Bakgrunn
I årene 2016 til 2018 var Imad leder for AUF i Akershus, og hun ble innvalgt i AUFs sentralstyre ved landsmøtet i 2018. Hun satt som sentralstyremedlem fram til 2022, og var AUFs internasjonale leder i perioden 2020–2022.
Ved fylkestingsvalget 2019 sto Imad på 5. plass for Arbeiderpartiets liste i Viken. Ved kommune- og fylkestingsvalget i 2023 er hun fylkesrådslederkandidat for Akershus Arbeiderparti.
Imad har markert seg i politiske spørsmål knyttet barnefattigdom, skolepolitikk, internasjonal solidaritet og antirasisme. Våren 2023 tok Imad til orde for å drastisk redusere politikerlønningene i fylkeskommunen med nesten 10 millioner kroner.
Nordfjorden (Gildeskål)
På vestsida av fjorden ligger bygdene Ertenvåg og Nygård. Fv474 ligger på østsida av fjorden, mens Fv472 går på vestsida.
Björn Forsberg
Björn Reinhold Forsberg (født 24. september 1942 i Örebro) er en svensk sanger, skuespiller og regissør.
Inspirert av Lasse Lönndahl bestemte Björn Forsberg seg for å bli sanger. Han utdannet seg ved Calle Flygare Teaterskola i Stockholm och debuterte i musikalen En kul grej hände på vägen till Forum på Cabaréteatern Liseberg i Göteborg 1965. Siden fulgte ti års turnévirksomhet med Riksteatern, hvor han medvirket i operetter og musikaler som bl. a. Blåjackor, Call me Madame, Teaterbåten samt Min syster och jag.
I 1973 kom han til Malmö Stadsteater, hvor han var ansatt i 23 år. Blant rollena på stadsteatern kan nevnes bl. a. Boni i Csardasfurstinnan, Forestier i Can Can, General Nelson i Animalen, Vittorio Vitale i Sweet Charity og Sky Masterson i Guys and Dolls. Tre somre spilte han operetter hos Nils Poppe på Fredriksdalsteatern i Helsingborg, Blomman från Hawaii i 1982 og 1991, samt Lilla Helgonet i 1984.
Tre sommere sang han operette hos Nils Poppe på Fredriksdalsteatern i Helsingborg, Blomman från Hawaii 1982 og 1991, samt Lilla Helgonet 1984.
Čárajávrrit (vestre)
Čárajávrrit (vestre) (nordsamisk: Čárajávrrit, enaresamisk: Čaarâjäävrih, skoltesamisk: Caarajäu'rr) er en innsjø i Utsjok kommune i landskapet Lappland i Finland. Den er den vestre og minste av to innsjøer med felles navn (jávrrit er flertall av jávre). Innsjøen ligger 255,1 meter over havet og er knyttet til den østre innsjøen gjennom ei 45 meter lang elv. Čárajávrrit ligger innenfor Kaldoaivi ødemarksområde.
Ekstraklasa 2021–2022
Ekstraklasa 2021–2022, var den 96 sesongen av polsk topp divisjon og den 88 sesongen av Ekstraklasa. Sesongen begynte 23. juli 2021 og avsluttet 23. mai 2022. Regjerende mestere Legia Warszawa klarte ikke å forsvare tittelen og Lech Poznań vant sitt åttende seriemesterskap.
Karoline Nore
Karoline Nore (født 1996) er en norsk volleyballspiller som spiller for Randaberg i Mizunoligaen i sesongen 2022/23. Hun ble i sesongen 22/23 seriemester med Randaberg, og kåret til årets midtspiller i eliteserien.
Bakkefossen kraftverk
Bakkefossen kraftverk er et vannkraftverk i Haukedalen i Sunnfjord kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 38 meter i Isaelva.
Installert effekt er 70 kW fra to små francisturbiner. Årsproduksjon er 0,4 GWh.
Kraftverket eies av lokal grunneier.
25. serierunde i Eliteserien 2020
25. serierunde i Eliteserien 2020 startet med –  lørdag 21. november, hoveddelen av kampene ble spilt søndag 22. november og avsluttet med –  tirsdag 24. november.
Kampfakta
<div id="Stabæk v Molde">
<div id="Aalesund v Vålerenga">
<div id="Kristiansund v Mjøndalen">
<div id="Strømsgodset v Bodø/Glitmt">
Regionalt planforum
Regionalt planforum eller (planforum) i plan- og bygningsloven er omtalt i § 5–3.
«I hver region bør det være et regionalt planforum. I planforumet skal statlige, regionale og kommunale interesser klarlegges og søkes samordnet i forbindelse med arbeidet med regionale og kommunale planer.
Regional planmyndighet oppretter regionalt planforum. Statlige og regionale organer og kommuner som er berørt av den aktuelle sak, skal delta. Andre representanter for berørte interesser kan inviteres til å delta i planforumets møter.
Regional planmyndighet har ansvar for planforumets ledelse og sekretariat.»
Olivier Debré
Olivier Debré (født 14. april 1920 i Paris, død 2. juni 1999 samme sted) var en fransk maler som representerte Pariserskolen (École de Paris) slik den ble kjent for norske malere som Jakob Weidemann, Inger Sitter og Knut Rumohr.
Hans billedflater er gjerne monokrome, bortsett fra en kant der en kan ane stiliserte landskaper eller figurer. Han kalte disse «signes-paysages» og «signes-personnages».
Debré var mye i Norge og lot seg inspirere av landskapene der. Han ble kjent i indre Sogn for å la lerretene stå ute, uansett vær og vind.
Tiny Core Linux
Tiny Core Linux er en Linux-distribusjon kjent for minimalismen og den lave størrelsen sin (16 MB). Tilleggsfunksjonalitet er tilgjengelig som utvidelser. Prosjektet ble grunnlagt av Robert Shingledecker, som også hadde hovedansvar for utviklingsarbeidet de første åra, men utvikles i dag av et lag med flere bidragsytere.
Distribusjonen finnes i versjoner for x86-32, x86-64, ARM7 og Raspberry Pi. Den benytter BusyBox og FLTK og bruker vindusbehandleren FLWM som grafisk brukergrensesnitt.
Første versjon ble lansert 5. januar 2009. Siste versjon per september 2021 er 12.0.
Varianter
Distribusjonen finnes som ulike kjerner med ulik størrelse. I tillegg til hovedutgaven, er to andre varianter tilgjengelige:
I tillegg eksisterer variantene dCore (12 MB), som er en avledning av Debian, og piCore, som er spesielt laget for Raspberry Pi.
Systemkrav
Det absolutte minstekravet til minne er 48 MB, men utviklerne anbefaler 128 MB og en Pentium-II-prosessor eller bedre.
Abraham Ancer
Abraham Ancer (født 27. februar 1991 i McAllen i Texas) er en amerikansk-meksikansk profesjonell golfspiller på PGA-touren, som har én seier på Australasiatouren; da han som første meksikaner vant Australian Open i 2018.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 ble han nummer 14.
Krutthorn
Krutthorn og kruttflasker er beholdere for svartkrutt som jegere og soldater i eldre tider bar med seg for å lade munnladningsgeværer og -pistoler. Beholderne ble oftest lagd av krumme horn fra kyr og geiter, men også av tre og bein. På 1800-tallet ble det vanlig med kruttflasker av metall. Mange krutthorn er rikt dekorert.
Historikk
Hule dyrehorn ble vann- og lufttette når en stengte igjen den åpne bunnen med trestykker eller metalldeksler og satte en plugg i helletuten i den spisse enden. Det stive materialet beskytta det eksplosive kruttet mot gnisninger og støt. Runde horn kunne også kokes og presses flatere. Tuten kunne dessuten ha et kruttmål, en måleinnretning for å beregne riktig mengde til hver ladning.
Kruttflasker ble brukt sammen med munnladere, det vil si skytevåpen som en lader ved å føre kruttet (drivladninga) og kula (prosjektilet) inn gjennom munninga av løpet på pipa. Våpen med flintlås som avfyringsmekanisme kunne kreve to forskjellige kruttflasker, én flaske for det grovkorna kruttet til hovedladninga i pipekammeret, og en mindre til det finere fengkruttet som ble tømt som tennsats i kruttpanna. I en flintlås slår flintsteinen, som sitter på hanen (slaghammeren), mot et fengstål og lager gnister. Gnistene tenner fengkruttet i panna som straks antenner drivladninga inne i kammeret i våpenpipa. Kruttet eksploderer og skyter kula ut gjennom løpet.
Krutthorn gikk ut av bruk i siste halvdel av 1800-tallet. På 1830-tallet ble det vanlig med perkusjonslås og tennhetter, nye mekanismer som overtok for flintlåsene. Fra rundt 1840 kom også bakladegeværer (kammerladere) som var mye raskere å lade. Allerede på slutten av 1600-tallet hadde militæret tatt i bruk ammunisjon i form av papirpatroner med ferdigpakka kruttladning og prosjektil som soldatene bar i patrontasker på et bandolær (skråbelte). I 1860-åra kom endelig praktiske patroner av metall, messinghylser med fenghette (sprenghette, detonator), krutt og kule (eller hagl) i ett, og snart også patronbelter.
Krutthorn ble også brukt for å tømme krutt i fenghullet på gamle kanoner før de ble antent med lunta på en luntestokk. Da det ble vanlig med fengrør, fra rundt 1770, ble det unødvendig å bruke krutthorn for å lade kanoner.
Pointe du Hoc
Pointe du Hoc er en 25–30 m høy klippe ved Den engelske kanal på vestkysten av Normandie i det nordlige Frankrike. Dette er det høyeste punktet mellom Utah Beach i vest og Omaha Beach i øst. Området ble fortifisert av den tyske hæren med betongkasematter og skytestillinger. På D-dagen (6. juni 1944) ble stillingen overfalt og tatt av en styrke fra «Ranger Assault Group» i den amerikanske hæren, som klatret opp klippen.
Bakgrunn
Pointe du Hoc ligger 6,4 km vest for Omaha Beach. Den markante klippen ble fortifisert av tyskerne som en del av Atlanterhavsvollen. Batteriet ble opprinnelig satt opp i 1943 med seks franske kanoner fra første verdenskrig som tyskerne hadde erobret. Disse 155 mm GPF-kanonene, av tyskerne benevnt «GPF 15,5 cm K418(f)», ble satt opp i åpne betongskytestillinger. Stillingen var bemannet av 2. batteri fra den tyske hærens kystartilleriregiment 1260 (2/HKAA.1260). Deler av den tyske 352. infanteridivisjonen var utplassert ved batteriet for nærforsvar.
Innledning
Posisjonen ble bombet i april 1944. Etter dette fjernet tyskerne 155 mm kanonene. Under forberedelsene til operasjon Overlord ble det bestemt at Pointe du Hoc skulle angripes av bakkestyrker for å hindre at tyskerne kunne bruke stillingen som observasjonspost. De amerikanske avdelingene 2. og 5. Ranger Battalion ble gitt i oppdrag å angripe stillingen tidlig på D-dagen. Deler av 2. Ranger Battalion angrep Pointe du Hoc, men forsinkelser gjorde at resten av styrken ble satt i land på deres sekundære landgangsposisjon, Omaha beach.
Selv om tyskerne hadde fjernet hovedskytsene fra Pointe du Hoc ble brohodene beskutt fra det nærliggende batteriet ved Maisy. Gjenoppdagelsen av dette batteriet har vist at det beskjøt de allierte brohodene inntil 9. juni 1944.
Planen
Pointe du Hoc lå i teigen til general Leonard T. Gerows 5. armékorps. Oppdraget ble gitt til 1. infanteridivisjon og videre ned til angrepsstyrken på dens høyre flanke, 116. infanteriregiment (som var detasjert fra 29. infanteridivisjon). I tillegg fikk de avgitt 2 jegerbataljoner for angrepet.
Jegerbataljonene ble ledet av oberstløytnant James Earl Rudder. Planen gikk ut på at tre jegerkompanier (D, E og F fra 2. Ranger Battalion) skulle bli satt i land under klippen og klatre opp ved hjelp av tau, stiger og kastekroker for deretter slå ut fienden på toppen av klippen. Dette skulle utføres før hovedinvasjonen. Soldatene trente på klippeangrepet på Isle of Wight med instruksjoner av britiske kommandosoldater.
Landgangen
Den problematiske starten førte til at landsettingen ved foten av klippen ble 40 minutter forsinket og de britiske landgangsfartøyene nådde frem rundt kl 0710, men da med bare rundt halvparten av den opprinnelige styrken. Landgangsfartøyene var utstyrt med rakettutskytningsrør for å skyte tau med kroker opp klippen, men klippen viste seg å være høyere enn stigene. De allierte jagerene «USS Satterlee» og «HMS Talybont» ga dem ildstøtte og sikret at de tyske forsvarerne på toppen av klippen ikke kunne skyte ned på angriperne da disse forserte klippen.
Angrepet
Den opprinnelige planen hadde inkludert at åtte jegerkompanier (A og B fra 2. og hele 5. Ranger Battalion) skulle følge opp det første angrepet dersom dette var vellykket. Lyssignaler fra klippetoppen skulle signalisere at den andre bølgen skulle kaste seg inn i angrepet. Men på grunn av den forsinkede landsettingen kom signalet for sent og de andre jegerene ble satt i land på Omaha Beach i stedet for på Pointe du Hoc. Styrken på toppen av klippen fant også ut at kommunikasjonsradioene deres ikke var gode nok.
Da man kom frem til bunkerne fant man ut at hovedmålet for angrepet, artilleribatteriet, hadde blitt fjernet. Styrken regrupperte og noen mindre patruljer ble sendt ut for å lete etter kanonene. Fem av kanonene ble lokalisert av to ulike patruljer og avfyringsmekanismene ble ødelagt med termittgranater. Den sjette kanonen var under reparasjon et annet sted.
Drivkraften til de rundt 500 ekstra jegerne som ble satt i land på Omaha Beach kan ha avverget en katastrofal utvikling der, siden disse bidro til å få angrepet videre fra stranden ved å utmanøvrere de tyske forsvarerne.
Tyske motangrep
For soldatene ble den verste delen av kampen om Pointe du Hoc dagene etter det suksessfulle angrepet. Siden de var fast bestemt på å holde den vitale posisjonen, men avskåret fra andre egne, ble de nødt til å slå ned flere motangrep fra det tyske 914. Grenadier Regiment alene. Avdelinger fra 5. Ranger Battalion og deler av 116. infanteriregiment forsøkte å ta seg frem mot Pointe du Hoc fra Omaha Beach, men de oppnådde ikke dette i løpet av den første dagen. I løpet av natten tvang tyskerne soldatene inn i en enda mindre enklave langs klippekanten. Soldatene klarte å holde stillingen blant annet ved hjelp av ildstøtte fra allierte skip. På kvelden 7. juni beordret general Dietrich Kraiß 352. divisjon om å trekke seg tilbake. Det var ikke før midt på dagen 8. juni at soldatene ved Pointe du Hoc endelig ble forsterket da stridsvogner og infanterister fra 116. infanteriregiment, sammen med 6. jegerbataljon, nådde frem til de overlevende.
Tap
Den opprinnelige allierte styrken på 225+ mann hadde etter to dagers kamp blitt redusert til rundt 90 «kampdyktige menn» (uskadde eller lett sårede). Etter slaget var en del av soldatene overbevist om at franske sivilister hadde deltatt i kampene på tysk side. En rekke franske sivilister som ble beskyldt for å ha beskutt de amerikanske styrkene, eller for å ha fungert som artilleriobservatører, ble henrettet.
6. juni 1944
0639 – «H-Hour» - D, E og F kompaniene til 2. Ranger Battalion nærmer seg kysten til Normandie i en flåte på tolv landgangsfartøy.
0705 – Sterk tidevannstrøm og navigasjonsfeil gjør at den første angrepsbølgen blir forsinket, og 5. Ranger Battalion sammen med A og B kompaniene fra 2. blir landsatt på Omaha Beach i stedet.
0730 – Soldatene forserer klippen, når toppen og tar opp kampen mot tyskerne. De finner ut at kasemattene er tomme.
0815 – Rundt 35 soldater oppnår det sekundære målet om å opprette en veisperring.
0900 – Tyske kanoner blir lokalisert og ødelagt ved bruk av termittladninger.
Resten av dagen slår soldatene ned flere tyske motangrep. I løpet av kvelden når en patrulje av jegerne som ble satt i land på Omaha Beach Pointe du Hoc.
8. juni 1944
Kveld – Jegerne blir avløst av styrker som ankommer fra Omaha Beach.
Minnested
På Pointe du Hoc er det nå et minnsted og et museum om slaget. Mange av de originale bunkerne er fremdeles på plass og området har fremdeles mange bombekratre. Den 11. januar 1979 ble det 13 hektar store området overført til amerikansk kontroll.
Media
Angrepet på Pointe du Hoc brukes som bakgrunn i videospillet Call of Duty 2 og Call of Duty ww2 der spilleren er en soldat i kompani D i 2. Ranger Battalion og skal ta ut artilleribatteriet og slå ned motangrep.
Se også
Operasjon Overlord
Eksterne lenker
Pointe du Hoc Foundation
Maisy battery
Nordfjorden (Meløy)
Nordfjorden er den innerste delen av Holandsfjorden, som igjen er en arm av Skardfjorden i Meløy kommune i Nordland. Fjorden strekker seg 10 kilometer østover til Kilvik i botn av fjorden. Den har innløp mellom Brasethaugen i vest og Otervikhaugen i øst. Bygda Holand ligger på nordsida av fjorden, like innenfor innløpet.
Tomasz Bandrowski
Tomasz Bandrowski (født 18. september i Zabrze) er en polsk, tidligere fotballspiller.
Nordfjorden (Meløy)
Navnet Nordfjorden har ingen lokal forankring. Hos de innfødte brukes navnet Holandsfjorden om denne fjorden, og selve bygda Holand ligger også her.
Fylkesvei 17 går langs nordsida av fjorden.
Tomasz Bandrowski
Han debuterte første gang på 6. september 2008 mot Slovenia.
Georg Heinrich Ulrich Wasmuth
Georg Heinrich Ulrich Wedich Wasmuth (ca. 1724–1800) var en tysk-født kirurg og bartskjær som virket i Trøndelag i mesteparten av sitt yrkesliv. Han foretok de første kjente koppevaksineringer, inokulasjoner, i Norge. Dette foregikk under en koppeepidemi i 1755, mens han var stadskirurg i Trondheim. Han utført også operasjoner for grå stær, og skal ha brukt elektrisitet som kurmiddel.
Trondheimstiden
Etter avlagt eksamen i København fikk Wasmuth stilling som den første ene-bartskjær og stadskirurg i Trondheim.
I 1758 ble han regimentskirurg ved 2dre trondhjemske regiment. Som regimentskirurg måtte han delta ved alle militærutskrivninger i det store regimentsdistriktet. Av den grunn var han ofte borte fra byen, uten at han søkte om permisjon eller sørget for vikar. Både amtmann og magistrat var misfornøyde med disse fraværene. Ved en anledning nektet stiftamtmann Fredrik Rantzau (1747–1780) å gi Wasmuth fri skyss, da han nok en gang hadde fått ordre om å møte ved utskrivningene. I 1762 skrev Rantzau en klage over at han «ilde beobagter» stadskirurg-embetet. Ikke fikk de syke tilsyn – og ikke ble folk i byen barbert. Wasmuth innså at dette ikke kunne fortsette. I 1763 fikk han kongens tillatelse til å selge sin kirurgipraksis. Stadskirurgstillingen var lønnet med 300 riksdaler, men han sa den fra seg for et engangsbeløp på 400 riksdaler fra ettermannen, Johan Frederik Fischer, som tiltrådte 9. september 1763.
Orkdalstiden
Etter å ha sluttet som stadskirurg i Trondheim, flyttet Wasmuth med sine sju barn til Orkdal. Der kjøpte han gården Ekli (også skrevet Eikli) og opprettet det dansk-norske rikes første stasjonære øyeklinikk utenfor en by. Han opererte pasienter som hadde grå stær med en ny operasjonsteknikk, som den franske legen Jacques Daviel hadde utviklet. Daviel offentliggjorde i 1752 en metode kalt linseekstraksjon, der den syke linsen ble fjernet fra øyet. Allerede 11 år senere brukte Wasmuth denne metoden. Tidligere hadde stæroperasjonene foregått ved at linsen ble presset bakover/nedover fra pupillaråpningen og inn i glassvæsken ved hjelp av en nål. De som foretok slike operasjoner ble kalt «stærstikkere». Instrumentene ble ikke sterilisert mellom hver operasjon, og faren for infeksjon var stor. Den nye teknikken var bedre også når det gjaldt dette.
Wasmuth hadde forbindelser til intellektuelle miljøer, og gjennom tiden i København ble han del av nettverk der opplysningsidealer, sosial og moralsk forpliktelse sto sterkt. Hans virksomhet ble kjent langt utenfor Orkdal, og den danske avisen Berlingske Tidende omtalte hvordan han behandlet pasienter fra alle lag av folket. «De Formuende for Betaling, og de Fattige gratis.»
I 1765 giftet Wasmuth seg med enken Johanna Sofia Ibsen og ble eier av gården Gjesvål og en halv kirkepart i Orkdal kirke. Han ønsket å bygge sykehus på Gjesvål, men fikk ikke tillatelse av amtmannen.
Temperament og problemer
Wasmuth var kjent for å ha et voldsomt temperament. Han var hard mot husmennene og nektet alltid å ettergi tiendeskatten. Ved ett tilfelle skal han ha truet prosten Ole Ross (1712–1775) med juling, og ble nektet nattverd. Ved en annen anledning banket han opp en fenrik, og i 1771 gikk han løs på en ubevæpnet mann med sabel. Han forklarte senere at et «paroxysme» hadde kommet over ham. Etter denne hendelsen ble det krigsrett, han ble fradømt embedet, måtte betale 497 riksdaler i bot og fikk to års «Fæstningsarrest» på Munkholmen, for egen regning. Han ble benådet etter åtte måneder, forlot Orkdal og flyttet til Lyngen i Troms. Der fortsatte han å praktisere som kirurg. Han bodde i Lyngen til han døde 8. juli 1800. I bekjentgjørelsen sønnen fikk satt inn i avisen Trondhjemske Tidender, står det at «Fodsvaghed har i mange Aar været hans største Plage, men da han var selv en indsigtsfuld Læge, udholdte han og denne Svaghed i nogle Aar, som dog til Slutning blev hans Død.»
Familie
Wasmuth var gift tre ganger, første gang i 1749 med Anna Bastiansdatter Røst (1724–1750). Hun døde allerede året etter giftemålet og i 1752 giftet han seg med Maren Jacobsdatter Brun (1720–1761). Da hun døde satt han igjen som enkemann med sju barn. I 1765 giftet han seg med Johanna Sofie Randulf Ibsen (1722–1773), enke etter konstituert fogd Fredrik Ibsen i Orkdal.
Han var farfar til eidsvollsmannen Georg Ulrich Wasmuth (1788–1814)
Scandia Konfeksjonsfabrikker
Scandia Konfeksjonsfabrikker AS var en tekstilbedrift i Østre Toten og senere i Oslo. Den ble etablert i 1947, og produserte dameklær. Den var blant de siste norske tekstilbedriftene som ble etablert.
Wilde Jakobsen
Wilde Jakobsen (født 2001) er en norsk volleyballspiller som spiller for Randaberg i Mizunoligaen i sesongen 2022/23. Hun ble i sesongen 22/23 seriemester med Randaberg, og kåret til årets kant i eliteserien.
Nordhordland og Gulen Interkommunale Renovasjonsselskap
Nordhordland og Gulen Interkommunale Renovasjonsselskap IKS (NGIR) er et selskap som ble etablert i 1981. Selskapet er ansvarlig for innsamling og videre behandling av alt avfall i kommunene Austrheim, Fedje, Gulen, Lindås, Masfjorden, Meland, Modalen, Radøy og Solund.
San Joaquín (Flores)
San Joaquín er en by og administrasjonssentrum i Flores, Costa Ricas minste kanton. Distriktet San Joaquín hadde 7 173 innbyggere i 2011.
San Joaquín er fødestedet til sangerinna Chavela Vargas.
Nasjonale forventninger til regional og kommunal planlegging
Nasjonale forventninger til regional og kommunal planlegging i plan- og bygningsloven er omtalt i § 6–1.
«For å fremme en bærekraftig utvikling skal Kongen hvert fjerde år utarbeide et dokument med nasjonale forventninger til regional og kommunal planlegging. Dette skal følges opp i planleggingen etter denne lov og legges til grunn for statens deltaking.»
Innsigelse (plan- og bygningsloven)
«Dersom planforslaget er i strid med bestemmelser i loven, forskrift, statlig planretningslinje, statlig eller regional planbestemmelse, eller overordnet plan, kan det fremmes innsigelse. Innsigelse skal fremmes så tidlig som mulig og senest innen den frist som er fastsatt for høringen av planforslaget. Innsigelse skal begrunnes.»
§ 11–16 omhandler innsigelse til arealdelen, og § 12-13 innsigelse til reguleringsplaner.
Maria Skårdal
Maria Skårdal (født 1994) er en norsk volleyballspiller som spiller for Koll i Mizunoligaen i sesongen 2022/23. Hun ble i sesongen 22/23 kåret til årets libero i eliteserien.
Richard Ayoade
Richard Ellef Ayoade (/aɪ.oʊˈɑːdi/; født 23. mai 1977) er en britisk komiker, filmregissør, manusforfatter, programleder, skuespiller og forfatter. Han er kjent for rollen som den sosialt hemmede IT-teknikeren Maurice Moss i humorserien The IT Crowd, som ble vist på Channel 4 fra 2006 til 2013. I 2014 vant han en BAFTA-pris i kategorien «Best Male Comedy Performance» for denne rollen.
Familie
Richard Ayoade har norsk mor og nigeriansk far. Han vokste opp i Ipswich.
Arne Olsen
Arne Olsen er navnet til flere personer:
Puerto Viejo (Sarapiquí)
Puerto Viejo er en by og administrasjonssentrum i kantonen Sarapiquí i provinsen Heredia i Costa Rica. Distriktet Puerto Viejo hadde 20 184 innbyggere i 2011.
Byen ligger i det karibiske lavlandet, nær elva Sarapiquí.
Disruptiv innovasjon
En disruptiv innovasjon (også kjent som en «banebrytende» innovasjon) er nyskapning som forstyrrer et eksisterende marked ved å gjøre en eksisterende forretningsmodell irrelevant. Begrepet ble innført av Clayton M. Christensen i 1995, og brukes for å beskrive innovasjoner som forbedrer et produkt eller en tjeneste på en måte som markedet ikke forventer, vanligvis ved å senke prisen eller designe for et annet sett med forbrukere. Den disruptive innovasjonen vil som regel være enklere, billigere og mer praktisk enn de etablerte produktene i de tradisjonelle markedene.
Vi skiller mellom disruptive og trinnvise (engelsk «sustaining») innovasjoner. Sistnevnte viser til innovasjoner som gir bedre ytelse enn det som tidligere har vært tilgjengelig for mer krevende, high-end kunder.
Historie og bruk av begrepet
Uttrykket disruptive teknologier ble introdusert av Clayton M. Christensen i artikkelen «Disruptive Technologies: Catching the wave» (1995), som han skrev sammen med Joseph Bower. Artikkelen er rettet mot administrerende ledere som tar finansierings- og innkjøpsbeslutninger i selskaper i stedet for forskningsmiljøene. Han beskriver uttrykket videre i sin bok The Innovator's Dilemma (1997). Her forklarer han hvorfor etablerte og veldrevne firmaer kan feile gjennom å «gjøre alt riktig» (f.eks, stadig forbedring av kvalitet og tett oppfølging av eksisterende kunder). Ifølge Christensen mislykkes de nettopp fordi de fortsetter å forbedre seg på det som gjorde dem store, og ignorerer andre muligheter. Dette er the innovator's dilemma. For å lykkes bør disse firmaene også investere i mindre lukrative markedssegmenter og utvikle et produkt av lavere kvalitet (disruptiv teknologi) for disse. I oppfølgeren hans, The Innovator's Solution (2003) erstatter Christensen disruptiv teknologi med begrepet disruptiv innovasjon fordi han innså at noen teknologier egentlig er forstyrrende eller opprettholdende i karakter. Det er den strategien eller forretningsmodellen som teknologien muliggjør som skaper den disruptive effekten.
Ifølge Christensen er disruptiv innovasjon en viktig mikroøkonomisk driver av makroøkonomisk vekst i alle samfunn og har blant annet spilt en fundamental rolle i å styrke effektiviteten og produktiviteten i den amerikansk økonomien de siste tiårene. Disruptiv teknologi har potensial til å transformere relativt stagnerte økonomier. Dette var tilfelle med den japanske økonomien på 1960- og 1970-tallet da landets stål-produsenter begynte å eksportere rimeligere stål av dårligere kvalitet til lavere markedssegmenter i det amerikanske stålmarkedet. Teknologien førte til en formidabel økonomisk vekst og var disruptiv relativ til de dominerende amerikanske og europeiske produsentene på denne tiden.
Teorien
Christensen hevder at disruptive innovasjoner kan skade etablerte, vellykkede og ledende selskaper som imøtekommer kundenes behov og som har fremragende forskning og utvikling. Disse selskapene har en tendens til å ignorere de markedene som er mest mottakelige for disruptive innovasjoner, da markedene er for små og har for lave marginer til å kunne representere en kilde for vekst til selskapene.
Christensen skiller mellom «low-end disruptions» som retter seg mot kunder som ikke trenger full ytelse verdsatt av kunder i den øvre delen av markedet og «new market disruptions» som retter seg mot kunder som har behov som tidligere ikke har blitt imøtekommet av aktører i markedet.
Statlige planretningslinjer
Statlige planretningslinjer (SPR) i plan- og bygningsloven er omtalt i § 6–2.
«Kongen kan gi statlige planretningslinjer for landet som helhet eller for et geografisk avgrenset område.»
Statlige planretningslinjer etter § 6-2 som tilsvarer Rikspolitiske retningslinjer etter PBL 85 er bl.a. tenkt brukt for å konkretisere nasjonale forventningene til planleggingen. Dette kan f.eks. gjelde tema som beskyttelse av villreinområder, og styrket areal- og transportplanlegging med sikte på begrensing av transportbehov og klimautslipp og geografisk differensiert strandsoneforvaltning m.m.
Malin Skeie
Malin Skeie (født 1995) er en norsk volleyballspiller som spiller for Viking i Mizunoligaen i sesongen 2022/23. Hun ble i sesongen 22/23 kåret til årets midt i eliteserien.
Nedre Glomma Turn
Nedre Glomma Turn er en av Fredrikstads største idrettsforeninger. Foreningen har hatt stigende medlemstall siden starten i 2006.
Nedre Glomma Turn har aktiviteter for barn og unge fra 1 år. NGTs hovedfokus er apparatturn for gutter og jenter, og innholdet i timene er lagt opp ut ifra disse apparatene, med oppbygning av basisferdigheter ut fra barnas egne forutsetninger. NGT skal ha en utstrakt målsetning om å gi alle barn og unge gode forutsetninger for å drive fysisk aktivitet, og bestreber seg på god kvalitet på alt de tilbyr. Foreningen har også målsetning om å legge til rette for toppidrett.
Alle foreningens tilbud bygger på visjonen "Fredrikstads beste grunnmur". I dette legger de at alle skal få et best mulig grunnlag for å utvikle seg videre, enten det er innenfor turn eller annen fysisk aktivitet eller fra andre idretter.
Nedre Glomma Turn har nytt moderne turnutstyr og har stort fokus på sikkerhet for barna. Aktiviteter foregår i en av Norges flotteste grophaller. Hallen er utstyrt med stor-trampoliner og spesielle miniapparater for barn. Alle apparater er tilgjengelig bestandig, ingen inn- og utrydding. NGTs trenere har spisskompetanse på turn med nasjonale og internasjonale kurs og mange års erfaring innen trening av barn og unge.
Foreningen tilbyr trampett-/trampolinekurs spesielt for ungdom.
Brandon Williams
Brandon Paul Brian Williams (født 3. september 2000) er en engelsk fotballspiller som spiller for Manchester United.
Saltgrasslekta
se tekst
Saltgras (Puccinellia) er en slekt i grasfamilien.
Artene er lave til middelshøye, flerårige gras. De minner om rapp (Poa), men hos saltgras er ytteragnene runde, uten den markerte kjølen hos rapp. Saltgras vokser på våte steder, ofte på salt eller nitrogenrik jord.
Utbredelsen omfatter store deler av verden, men de fleste artene finnes i arktiske og tempererte strøk på den nordlige halvkule.
Arter i Norge
Denne oversikten følger Artsdatabanken:
Det tilfeldige ugraset bysaltgras (Pseudosclerochloa rupestris) plasseres i internasjonal litteratur ofte i Puccinellia, men Artsdatabanken regner det til en annen slekt. Vrangsaltgras ble tidligere kalt Puccinellia nutkaensis, men nyere forskning viser at P. nutkaensis kun forekommer ved Stillehavet, og at det rette navnet er P. coarctata.
Liste over ordførere i Gravvik
Liste over ordførere i Gravvik kommune omfatter perioden fra 1909 til 1963. Gravvik kommune i Namdalen, Nord-Trøndelag ble opprettet i 1909 ved utskilling fra Leka, som sognet hadde tilhørt siden formannskapslovene av 1837. I 1964 ble Gravvik slått sammen med Foldereid, Kolvereid og Nærøy til nåværende Nærøy kommune.
Denys Wilkinson Building
Denys Wilkinson Building er en bygning fra 1960-tallet i Oxford i England. Den ble tegnet av Philip Dowson fra firmaet Arup i 1967.
Bygningen huser underinstituttene for astrofysikk og partikkelfysikk ved institutt for fysikk ved University of Oxford. Bygningen ble opprinnelig bygd for det daværende institutt for kjernefysikk, som ble kalt Nuclear Physics Laboratory. I 2001 ble bygningen omdøpt til Denys Wilkinson Building,, til ære for den britiske kjernefysikeren Denys Wilkinson (1922–2016) som var involvert i bygningens tilblivelse.
Theodor Rose
Bakgrunn
Theodor Roses foreldre, Jacob Wilhelm Rose og Ingeborg født Lund, døde begge tidlig under en koleraepidemi. Theodor ble så satt i typograflære i Horsens.
Virksomhet i Norge
21 år gammel kom han til Christiania og fikk arbeid i et avistrykkeri. Året etter giftet han seg med Josephine Helgesen, og de fikk etter hvert elleve barn. Han startet snart sitt eget trykkeri i Grensen (Grændsegaden no. 17, Bager Lunds Gaard) og startet med å produsere skillingstrykk. Han skal også ha arbeidet en tid i Tønsberg, men i 1872 er han i Bergen. Der drev han med visehandel og forleggervirksomhet til 1886.
Rose skal ha hatt en kraftig og god sangstemme, og når han ikke hadde kunder i butikken, sto han gjerne på trappa og sang som reklame for skillingsvisene. Han reklamerte også gjerne på baksiden av visetrykkene. En vanlig tekst er:
Han skal også ha reist nordover for å selge viser under de store fiskeriene, og når han gikk tom for en populær vise, allierte han seg med lokale trykkerier for å lage nye opplag. Et slikt trykk har tittelen
I tillegg til viseproduksjonen gav han også ut en del føljetongsromaner med titler som: «Flygtningerne eller Planterens Søn: en Fortelling fra Slavekrigen i Nordamerika», «Røverkroen eller de saakaldte blodige Drenge».
Den største var likevel «Strandrøveren eller Lænkekammeraden og hans Hemmelighed. Historisk romantisk Fortælling». Den kom ut i 37 hefter med til sammen 1184 sider. Disse romanene er det nesten umulig å få tak i nå.
I 1886 flyttet han tilbake til København, og der døde han, 85 år gammel.
Bjørkåsen (Hole)
Bjørkåsen (24-30, kun partall) er en vei ved Steinssletta i Hole kommune.
Bjørkåsen er en sidevei til Jørgen Moes vei, på vestsiden av Holeveien (E16). Veien går nordover helt i nordøstenden av Jørgen Moes vei, cirka 100 meter fra E16. Veien går opp på en ås, der det ligger fire boliger. Veien ligger cirka 109 meter over havet i nordenden der bebyggelsen ligger.
Medvirkning
Medvirkning kan vise til:
Røros Tweed
Røros Tweed AS  er en tekstilbedrift på Røros i Trøndelag. Den ble etablert i 1939, og produserer fortsatt pledd og andre ullvarer. Mest kjent er merkevaren Røros-pledd.
Mads Aaquist
Mads Hinrichsen Aaquist (født 31. desember 1994) er en dansk fotballspiller som spiller for Fremad Amager.
Røros Tweed
Bedriften ble modernisert på 50-tallet da en også gikk over til maskinell veving i nye lokaler. På 60-tallet ble gradvis boligtekstiler, i første rekke ullgardiner og møbelstoff, ved siden av garn, bedriftens hovedprodukt.
Rauma Ullvarefabrikk AS kjøpte Røros Tweed i 1968. Satsing på designpledd som hovedprodukt skjedde først på slutten av 80-tallet. Bedriften er i dag den eneste produsent av pledd i Skandinavia og ledende produsent av designpledd i Nord-Europa. Hovedmarkedet er Norge.
Mads Aaquist
Aaquist spilte første kamp i Superligaen 20. mai 2013, da han kom inn for Christian Bolaños i sesongens siste kamp.
Alle utlendinger har lukka gardiner
Alle utlendinger har lukka gardiner er en norsk film fra 2020 basert på Maria Navarro Skarangers roman med samme navn. Den er regissert av Ingvild Søderlind og har Karen Øye i hovedrollen som «Mariana». Filmen hadde premiere 6. mars, rett før Norge stengte ned som følge av corona-pandemien. Som følge av dette ble filmen lansert til video on demand en måned etter premieren.
Filmen fikk terningkast fem i VG, mens den fikk terningkast fire i Dagbladet og hos Filmpolitiet.
Filmen ble nominert i seks klasser under Amandaprisen 2020 :
Meridiotroctes
Meridiotroctes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, kraftige, lyst gråbrune trebukker. Antennene er litt kraftige og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er betydelig bredere enn langt og har rundede sider med en kraftig tann midt på. Dekkvingene er nesten jevnbrede. Beina er forholdsvis korte med kraftige, klubbeformede lår.
Levevis
Larvene lever i død ved.
Utbredelse
Slekten er bare kjent fra Brasil.
Sestertius
Sestertius var en mynt i antikkens Roma. Under den romerske republikk var den en liten sølvmynt som ble utstedt svært sjelden. Under Romerriket var den en stor mynt laget av messing.
Navnet sestertius betyr «2 ½», myntens opprinnelige verdi i aser og er en kombinasjon av semis («halv») og tertius («tredje»), dermed «den halve tredje». En lignende språklig konstruksjon eksisterer i dansk med 20-tallsystemet halvtreds (50), tres (60), halvfjerds (70), firs (80) og halvfems (90).
Sestertiusen ble intodusert ca. 211 f.Kr. som en liten sølvmynt med verdien en fjerdedel av en denarius (og dermed en hundredel av en aureus). En sølvdenarius var ment å veie rundt 4,5 gram med verdi av ti aser, med sølvsestertiusen på to og en halv aser. I praksis hadde myntene vanligvis mindre vekt.
Da denariusen ble revaluert til seksten aser på grunn av den gradvise reduksjonen i størrelsen på den pålydende verdien av bronse, ble sestertiusen i henhold til dette revaluert til fire aser, fremdeles lik en fjerdedel av en denarius. Den ble produsert sporadisk, langt sjeldnere enn denariusen til og med 44. f.Kr. I eller rundt 23 f.Kr. ble den pålydende verdien av sestertiusen introdusert som den store messingmynten i myntreformen til Augustus. Sestertiusen ble produsert som den største verdien av messingmyntene frem til sent i det 3. århundre. De fleste ble preget i myntfabrikken i Roma. Denne produksjonen ble fra 64 supplert av myntfabrikken i Lyon (Lugdunum) under styret til Nero (54-68) og Vespasian (69-79).
Brekke skule (Gulen)
Brekke skule er en barne- og ungdomsskole for Brekke skolekrets som dekker østligste delen av Gulen kommune.
Sestertius
Orichalcum ble regnet, gjennom vekt, å være verdt rundt det dobbelte av bronse. Derfor var den halve sestertiusen, dupondius, rundt samme størrelse og vekt som en bronseas, men var verdt to aser.
Goniastes
Goniastes er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.
Sestertius
Sestertiusene fortsatte å bli preget frem til det tredje århundret da der var en merkbar svekkelse i kvaliteten på metallet som ble brukt og pregingen selv om portrettene forble gode. Senere keisere var i stadig større grad avhengige av å smelte ned eldre sestertiuser, en prosess som førte til at sink-komponenten gradvis gikk tapt siden den ble brunnet bort i de høye temperaturene som trengtes for å smelte kobber (sink smelter ved 420°C, mens kobber smelter ved 1085°C). Svinnet ble kompensert med bronse og til og med bly. Senere sestertiuser hadde en tendens til å være mørkere i utseende som et resultat og var laget av råere tilberedte metallstykker (se bildet av hostilianen). Den gradvise inflasjonen som skyldtes devalueringen av sølvmyntene betydde at kjøpekraften til sestertiusen og mindre verdier som dupondius og as ble gradvis redusert. I det første århundret ble dagligdagse vekslepenger dominert av dupondius og as, men i det andre århundret da inflasjonen begynte å merkes, ble sesteriusen de dominerende vekslepengene. I det tredje århundret inneholdt sølvmyntene mindre og mindre sølv og mer og mer kobber og bronse. Innen 260-årene og 270-årene var den viktigste enheten den doble denariusen, antoninianus, men da var nesten alle disse små myntene av bronse. Selv om disse myntene teoretisk sett var verdt åtte sestertiuser, var den gjennomsnittlige sestertiusen verdt langt mer på grunn av metallet de inneholdt.
Goniastes
Utseende
Små (gjerne 1,5-2 millimeter), brunlige køllebiller med svært kraftige, klubbeformede antenner.