cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Beleiringen av Pemaquid i 1689
Fortet i Pemaquid ble kommandert av løytnant James Weems og var svakt etter at de fleste i garnisonen hadde desertert etter et opprør året før da guvernør Andros ble styrtet i Boston. Weems og garnisonen som var tilbake holdt ut en dag, men etter å ha mistet mange mann overgav de seg. Indianerstammen Abenakianerne lot Weems og mennene hans dra tilbake til Boston. Den 4. august brant abenakianerne fortet ned og den nærliggende bebyggelsen Jamestown.
Fort i Pemaquid ble bygd opp igjen i stein i 1692-1693 og erobret på nytt  av en fransk-indiansk styrke i 1696.
Lillesand Kunstforening
Lillesand Kunstforening er en medlemsforening som ble stiftet i 1981
Kunstforeningen har som formål å formidle billedkunst og kunsthåndverk til Lillesands befolkning. Foreningen arrangerer minst tre utstillinger i året. Sommer-, høst- og juleutstilling.
Foreningen har sine faste lokaler i Meta Hansen kulturhus.
Tidligere kunstnere i utstillinger hos Lillesand Kunstforening er bl.a Dronning Sonja , Kjell Nupen , Tom Lid , Frank Brunner , Barbro Raen Thomassen, Ronald Jakobsen
Ferenc Snétberger
Ferenc Snétberger (født 6. februar 1957 i Salgótarján, Ungarn) er en ungarsk jazz-gitarist.
Biografi
Snétberger tilhører en romanifamilie. I en alder av tretten år startet han på en musikkskole og studerte klassisk gitar. Fra 1977 til 1981 studerte han ved Bela-Bartók jazzkonservatorium i Budapest. Han ble godt kjent i Ungarn med Stendhal Trio, og i 1987 grunnla han László Dés og Kornél Horváth. I 1988 var Snétberger i Berlin. I tillegg til arbeidet i Stendhal Trio, jobbet han også som solist og i Duo-kast: med vibraphonist David Friedman, og siden 1995, med trompetist Markus Stockhausen. I tillegg til duoen har han dukket opp i Joyosa-kvartetten med Stockhausen, den norske bassisten Arild Andersen og den sveitsiske trommeslageren Samuel Rohrer. I 2005 grunnla han en trio med Arild Andersen og den italienske trommeslageren Paolo Vinaccia. Han har også spilt med Didier Lockwood, James Moody, Charlie Byrd, Ernie Wilkins, Herb Ellis, Bobby McFerrin, Richard Bona, Michel Godard, Anders Jormin og Joey Baron.
I tillegg har Snétberger komponert mye musikk, blant annet filmmusikk. I 1995 komponerte han konserten For My People for gitar og orkester.
På den tyske Holocaustminnedagen, 27. januar 2011, avsluttet Snétberger feiringen i plenum av den tyske Forbundsdagen, med en Sinto da Zoni Weisz for første gang holdt minnetalen.
I 2002 ble Ferenc Snétberger æresborger av fødebyen Salgótarjá, og fikk to år senere den ungarske fortjenestesorden. I 2005 var han i Budapest da Franz-Liszt-prisen ble delt ut, og i 2014 ble han tildelt Kossuth-prisen. Hans sønn, Toni Snétberger, er skuespiller.
I tillegg til sine musikalske aktiviteter, grunnla han i Ungarn en international musikkskole (Snétberger musikk Talent sentrum) for sosialt vanskeligstilte barn og unge, hovedsakelig mindretallet av sinti- og romanifolk, som åpnet i 2011 (www.snetbergercenter.org).
Boreal Bane
Boreal Bane AS, opprinnelig AS Gråkallbanen, er et norsk jernbaneselskap som eier og driver Gråkallbanen i Trondheim. Selskapet er en del av Boreal-konsernet. Fra 2008 het selskapet Veolia Transport Bane AS, og skiftet navn til Boreal Transport Bane AS i 2011, mens det fra 2012 og fram til en omstrukturering av konsernet i 2016 het Boreal Transport Midt-Norge AS, da det også drev busstrafikk i Sør-Trøndelag på anbud for AtB.
Historie
I april 2005 ble 67 % av aksjene i selskapet solgt til franskeide Connex Norge, med overtakelse fra 1. mai. 15. juni utvidet Connex aksjekapitalen i selskapet med 740,200 kr til 1,104,780 kr og oppnådde da en eierandel på 91,05 %. 1. desember sendte Connex ut tilbud om å innløse resterende aksjonærer innen 31. desember 2005. Høsten 2005 fikk selskapet også overta trikkene som de hadde fått bruke vederlagsfritt av kommunen siden 1990.
I forbindelse med en omstrukturering av konsernet i 2007 ble Connex Tog AS innfusjonert i selskapet. Connex Tog var blitt etablert i 2003 med sikte på å kjøre tog i Norge. Det hadde i 2003 lagt inn et bud på å overta trafikken på Bratsbergbanen, men aksepterte ikke den prisen Telemark fylkeskommune kunne tilby, og deltok i 2005 i anbudskonkurransen om trafikken på Gjøvikbanen uten hell. Connex Tog hadde derfor ikke hatt noen reell aktivitet da det ble innfusjonert. I 2008 endret selskapet navn til Veolia Transport Bane AS. Dette skjedde i forkant av at konsernet, som da het Veolia Transport Norge, deltok i anbudskonkurransen om å drifte Bybanen i Bergen, som de heller ikke vant.
6. mai 2011 endret konsernet navn til Boreal Transport Norge, og da endret også selskapet navn til Boreal Transport Bane AS. I juli 2012 vant selskapet anbudet om å kjøre regionruter i Sør-Trøndelag for AtB med oppstart 19. august 2013. Som en følge av det endret selskapet navn igjen i november 2012, til Boreal Transport Midt-Norge AS. Til anbudsstart i august 2013 fikk selskapet levert 61 busser fra Scania og 50 busser og minibusser fra Irisbus.
Våren 2016 vant selskapet kontrakten på anbudskjøring med 35 busser i kommunene Aukra, Eide, Fræna og Midsund i Møre og Romsdal på oppdrag for Fram, med oppstart 1. januar 2017. Senere i 2016 ble konsernet på nytt omstrukturert, ved å gå fra regionale selskaper til aktivitetsbaserte selskaper. Selskapet ble da et rendyrket selskap for sporbunden trafikk under navnet Boreal Bane AS, mens all busstrafikken, inkludert den nyvunnede trafikken i Møre og Romsdal, ble flyttet over i søsterselskapet Boreal Buss.
Tone Rolland
Tone Rolland (født 1956) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Fri IL.
Elverumgata (Oslo)
Elverumgata er en gate på Kampen i bydel Gamle Oslo. Den kan betraktes som en fortsettelse av Hølandsgata nordøstover fra krysset med Ullensakergata. Etter Hedmarksgata er den gangvei med kjørebegrensninger før den ender opp i området mellom Kampen skole og Kampen barnehage.
Gaten fikk navn etter Elverum i 1891. Også en rekke andre gater i området har navn etter steder på Østlandet.
Holmestrandgata (Oslo)
Holmestrandgata (1-9, 4) er en gate på Bjølsen i Oslo. Den går mellom Sarpsborggata og Maridalsveien.
Elverumgata (Oslo)
Nr. 14 er eneste gatenummer i bruk. På denne adressen lå tidligere Kampens friluftsbad, nedlagt i 1946.
Holmestrandgata (Oslo)
Gaten har navn etter byen Holmestrand.
Bebyggelsen er overveiende blokker / bygårder.
Sandnes svømme- og livredningsklubb
Sandnes Svømme- og Livredningsklubb (stiftet 15. august 1927) er en svømmeklubb fra Sandnes med rundt 700 medlemmer, hvorav ca 80-100 konkurransesvømmere. I tillegg til konkurransesvømming og driver klubben en stor svømmeskole for barn basert på Norges Svømmeskole. Svømmekurs for voksne arrangeres ut fra tilgjengelig kapasitet i svømmehaller.
Svømmeren Linda Skar representerte tidligere denne klubben og hadde en tid norgesrekorden på 50 m fri i både langbane og kortbane.
Elitetrener i klubben i 2021 er Helge Ihle.
Øvre Djuptjønnuten
Øvre Djuptjønnuten er et fjell i Bykle kommune i Agder. Det har en høyde på 1 400 meter over havet og er det 22. høyeste fjellet i Aust-Agder av fjellene med primærfaktor på minst 50 meter.
Monroeville
Monroeville kan være:
Arild Holt-Jensen
Arild Holt-Jensen (født 5. februar 1937 i Horten, død 2. april 2022) var en norsk geograf og professor ved Universitetet i Bergen (UiB).
Holt-Jensen tok geografi hovedfag ved Universitetet i Oslo i 1963 med hovedoppgave/regionalgeografisk studie av fjellbygda Rauland i Telemark. Han var amanuensis ved Universitetet i Århus i 1963 og universitetslektor ved UiB fra 1966. I 1983 tok han iniatitivet til opprettelse av miljøfag ved UiB. I 1986 ble han dr.philos. med avhandlingen Konsentrasjon spredning - studier i det norske bosettingsmønsterets utvikling, med et spesialstudie i Kristiansandsområdet. Han var professor i samfunnsgeografi ved Universitetet i Bergen fra 1991 til 2007.
Han utga en rekke fagbøker, blant annet Geografiens innhold og metode som kom ut første gang i 1976 og som senere er utgitt i flere utgaver og på flere språk. I perioden 2000-2004 var han koordinator for EU-prosjektet NEHOM (Neighbourhood Housing Model). I 2017 ble det arrangert et eget jubileumsseminar ved Institutt for geografi ved UiB i anledning Arild Holt-Jensens 80 års dag.
Katarzyna Pawłowska
Katarzyna Pawłowska (født 16. august 1989 i Przygodzice) er en polsk syklist, som konkurrerer i landeveissykling og banesykling. Hun ble verdensmester i banesykling (scratch) i 2012 og 2013, og har EM-sølv som både senior og U23-svømmer fra 2011.
Informasjonsfrihet
Informasjonsfrihet er en forlengelse av ytringsfriheten, og innebærer retten til å høre andres ytringer, eller å få innsyn i informasjon kilden frivillig gir fra seg. Informasjonsfrihet, ytringsfrihet og retten til taushet henger sammen og vernes i Norge av grunnlovens §100. Trykkefrihet inngår som en del av informasjonsfriheten.
Informasjonsfriheten er ofte begrenset av regler om taushetsplikt, og kan komme i konflikt med retten til et privatliv.
I 2020 hadde 120 land, deriblant Norge, offentlighetslover som sikrer tilgang til offentlig informasjon. 19 av disse hadde lover som inkluderte private selskaper.
I september 2015 ble blant annet The Pirate Bay og en rekke andre nettsteder blokkert i Norge.
Rotsethornet
Rotsethornet er et fjell rett over Volda sentrum i Volda kommune. Den vestlige toppen nærmest sentrum er det mest vanlige turmålet, og er 649 moh., mens Instehornet knapt 400 m mot øst er 652 moh. Fjellet dominerer utsikten rett sør for Volda sentrum, og toppen byr på flott utsikt over Volda sentrum, bygder, fjorder og fjellet rundt.
Rotsethornet er et populært turmål, men den vanlige ruten rett opp fra Volda sentrum er såpass bratt at det er lagt ut tau til å holde seg fast i de bratteste kneikene. En kan parkere ved åpningen av Rotsethorntunnelen på Riksvei 651. Turveien går over tunellåpningen og opp til Kalsethola. Derifra går ruta forbi en telelink og opp gjennom bratt skog til utsiktsplassen Aksla. Videre i slakkere terreng opp til den vestre toppen, 649 moh. Turen ned kan gjerne gå via utsiktspunktet Toskegjølet, Instehornet og videre ned Litledalen til turveien rundt Rotevatnet.
Å gå på Rotsethornet den motsatte veien er lenger, men ruten går her i et langt enklere terreng. En starter da fra den sørligste viken av Rotevatnet. Ved turveien står det skilt med Rotsethornet, og en følger en traktorvei et stykke opp Litledalen. Deretter går stien bratt opp, men en er snart oppe på fjellryggen, og ser ned i Austefjorden på andre sida. Ruta følger deretter ryggen til toppen.
Fjellet har navnet etter gården Rotset som ligger nedenfor fjellet på nordsiden mot Volda sentrum.
Fjellet er ikke ufarlig, og her har de siste årene skjedd to dødsulykker under nedstiging fra fjellet, hvor personer har kommet bort fra den vanlige ruten fra toppen og ned til sentrum, og falt i det bratte og vanskelige terrenget. Hvis en følger den merkede ruten er det likevel ikke noen grunn til å unnlate å besøke toppen.
Daniel Soubeyran
Daniel Soubeyran (født 11. august 1875 i Dieulefit, død 8. februar 1959 i Torino) var en fransk roer som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Soubeyran vant en olympisk sølvmedalje i roing under Sommer-OL 1900 i Paris. Han var med på båten, med roere fra roklubben Union Nautique de Lyon, som kom på andreplass i den første finalen i firer med styrmann bak en annen fransk båt. De andre roerne var Georges Lumpp, Charles Perrin og Émile Wegelin. Hvem som var styrmann er ukjent.
Easton (andre betydninger)
Easton kan være:
Hazleton
Hazleton kan være:
Perissus
Perissus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Reinsvoll skole
Reinsvoll skole er en barneskole på Reinsvoll i Vestre Toten kommune. Skolen har ca. 150 elever fra 1. - 7. klasse og Skolefritidsordningen (SFO).
Perissus
Utseende
Små til middelsstore, slanke og langbeinte, mørke trebukker med tegninger av lyse skjell, vanligvis tegnet i brunt eller svart og hvitt eller lysgrått. Artene kan minne noe om vepser. Antennene er spinkle og omtrent halve kroppslengden. Pronotum er tønneformet. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover, det bakerste bakkroppsleddet stikker gjerne ut bak dem. Beina er lange og slanke.
Produktkø
Innen smidig programvareutvikling er en produktkø en prioritert liste over funksjonaliteten som et produkt skal inneholde. Andre navn er product backlog i scrum, work item list i disciplined agile eller option pool i lean. Utforming og kontinuerlig vedlikehold av produktkøen er en del av ansvaret til produkteieren.
En sprintkø (sprint backlog) er utvalgte elementer fra produktkøen som er planlagt utviklet i den aktuelle sprinten.
Andre betydninger
Backlog kan også oversettes til "etterslep", og kan referere til et mål på tid (dager, timer, etc.) som representerer tiden en gitt arbeidsstyrke (et lag) kan bruke på å fullføre en viss akkumulert mengde oppgaver. Dette etterslepet kan signalisere et eventuelt behov for å øke eller redusere størrelsen på dette laget.
Asphaerina
Asphaerina er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen (Brasil).
Charles Perrin
Charles Perrin (født 6. juli 1875, død 26. mars 1954) var en fransk roer som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Perrin vant en olympisk sølvmedalje i roing under Sommer-OL 1900 i Paris. Han var med på båten, med roere fra roklubben Union Nautique de Lyon, som kom på andreplass i den første finalen i firer med styrmann bak en annen fransk båt. De andre roerne var Daniel Soubeyran, Georges Lumpp og Émile Wegelin. Hvem som var styrmann er ukjent.
Kiss Them for Me
Kiss Them for Me kan vise til:
Rudi Tusch
Rudi Tusch (født 6. november 1954 i Oberstdorf) er en tysk tidligere skihopper og senere trener og funksjonær. Han konkurrerte for Vest-Tyskland og representerte Skiclub Oberstdorf. Tusch var hovedtrener for det vesttyske og deretter det fellestyske hopplandslaget fra 1988 til 1993.
Johnstown
Johnstown kan være:
Rudi Tusch
Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i årene 1972-1977, med 34.-plass i 1975/76 som beste sammenlagtplassering. Beste plassering i enkeltrenn i Hoppuka var 31.-plass i Garmisch-Partenkirchen 1. januar 1976. I VM i Falun i 1974 ble han nummer 47 av 64 deltakere i normalbakken. Han var med i VM i skiflyging i 1973, 1975 og 1977, med 36.-plass av 42 deltakere i Vikersund i 1977 som beste plassering. I 1973 ble han vesttysk mester.
På 1980-tallet ble han trener for det vesttyske landslaget, og overtok i 1988 som hovedtrener etter Ewald Roscher. Da de to tyske statene ble samlet i 1990, fikk Tusch ansvaret for det fellestyske landslaget. Han ble avløst av Reinhard Heß etter at tyskerne hadde mislyktes i VM i Falun i 1993. Siden har han hatt flere oppgaver i det tyske skiforbundet, blant annet som teknisk leder for nordiske grener, sportslig leder for landslagene i skihopping og kombinert, og materialansvarlig for de samme landslagene.
Sigurd Holten Bøen
Sigurd Holten Bøen (født 1997) er en norsk svømmer som representerer Oslo IL.
Han vant tre NM-gull i perioden 2017–2021.
Georges Lumpp
Georges Lumpp (født 18. september 1874, død 1934) var en fransk roer som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Lumpp vant en olympisk sølvmedalje i roing under Sommer-OL 1900 i Paris. Han var med på båten, med roere fra roklubben Union Nautique de Lyon, som kom på andreplass i den første finalen i firer med styrmann bak en annen fransk båt. De andre roerne var Daniel Soubeyran, Charles Perrin og Émile Wegelin. Hvem som var styrmann er ukjent.
Sarpsborggata (Oslo)
Sarpsborggata (1-11, 2-16) er en gate på Bjølsen i Oslo. Den går mellom Stavangergata og Maridalsveien.
Gaten fikk navn etter byen Sarpsborg i 1879, og det finnes også en rekke andre gater i strøket med navn etter norske byer.
Bebyggelsen er overveiende blokker/bygårder. Metodistkirken på Bjølsen (tidligere Immanuelkirken) ligger på hjørnet ved Bergensgata og har adresse knyttet til denne.
Hans Guttorm
Hans Guttorm (samisk: Márgget Biret Hánsa) (født 26. juni 1927, død 25. september 2013) var en samisk politiker fra Karasjok.
Guttorm arbeidet som yrkes- og utdanningsveileder og Distriksarbeidssjef i Finnmark, men var utdannet ingeniør fra Sverige i 1957.
Politikeren Hans Guttorm
Hans Guttorms politiske prosjekt gjennom store deler av sitt voksne liv var å styrke skole- og utdanningstilbudet til samisk og norsk ungdom i Finnmark. Det ble etterhvert hans yrke innen Arbeidsmarkedsetaten i Finnmark. Han arbeidet også for å styrke samisk kultur og samfunnsliv. Han deltok i etableringen av sameforeningene i Oslo, Karasjok og Kautokeino og mottok i 2004 Samerådets ærespris for sitt mangeårige og mangfoldige arbeid for det samiske samfunnet.
Gjennom sitt politiske arbeid i sameforeningene og Sápmeláš Álbmotlihttu/Samefolkets Liste var Hans Guttorm sentral for utviklingen av det som senere ble de to samiske partier Norske Samers Riksforbund (NSR) og Samefolkets parti.
Verv
Hans Guttorm ble valgt som representant Karasjok valgkrets for Sápmeláš Álbmotlihttu/Samefolkets Liste til det første sametinget i perioden 1989–1993. I Sametinget deltok han i organisasjonskomitéen, som fastsatte Sametingets organisering og arbeidsorden. I 1990 ble han leder for Sametingets hovedkomité for organisasjons- og konstitusjonsspørsmål og nestleder i Sametingets møtelederskap i 1991. I 1992 ble Guttorm leder for Sametingets hovedkomitéen for organisasjonssaker.
I perioden 1995-1997 var han leder av Samisk Utviklingsfond.
I 1965 ble Hans Guttorm valgt som kommunestyrerepresentant i Karasjok for Samefolkets Liste (SL), og ble da også SLs representant i fylkestinget. Da Samefolkets Liste stilte til fylkestingsvalg i 1979 med eget politisk fylkesprogram, ble Guttorm valgt inn på nytt. Hans Guttorm var også ordfører i Karasjok i periodene 1972–1975, samt 1980–1981.
Guttorm hadde dessuten også styreverv i Samisk utdanningsråd, Samisk videregående skole og Det rådgivende kontaktutvalg for Direktoratet for naturforvaltning.
Den progressive periode
Den progressive periode (engelsk.: «The Progressive Era») er en betegnelse for en periode i USAs historie fra 1890-tallet til 1920-tallet, som var preget av utbredt sosial aktivisme og forsøk på å skape politiske reformer. Den Progressive bevegelses hovedmål var å eliminere problemer forårsaket av industrialisering, urbanisering, innvandring og korrupsjon.
Bevegelsen var først og fremst rettet mot ledere av politiske grupperinger på grunn av korrupsjon. Et annet mål var regulering av monopoler (eng.:«Trust busting») og virksomheter gjennom antitrust-lovgivning. Disse lovene ble betraktet som et instrument for å kunne bedre konkurransen, til legitime konkurrenters fordel.
Mange progressive støttet Brennevinsforbudet i USA, noen for å tilintetgjøre den politiske makten til de lokale sjefene i skjenkebransjen, mens andre handlet ut ifra en religiøs motivasjon. På samme tidspunkt ble kvinnelig stemmerett fremmet.
Mange aktivister deltok i bestrebelsene for å reformere lokale myndigheter, offentlig utdannelse, medisin, finans, forsikring, jernbaner, kirker og mange andre områder. Progressive aktivister reformerte, profesjonaliserte og «vitenskapeliggjorde» de samfunnsvitenskapelige fagene, særlig historie, økonomi, og statsvitenskap. I faglitteraturen måtte amatørforfattere vike for forskningsprofessorer, som publiserte i nye vitenskapelige tidsskrifter.
De nasjonale politiske ledere omfattet Theodore Roosevelt, Robert M. La Follette sr., og Charles Evans Hughes på den republikanske og William Jennings Bryan, Woodrow Wilson og Al Smith på den demokratiske side. Likevel fantes det ledere for bevegelsen som var langt fra toppolitikken. Jane Addams, Grace Abbott, Edith Abbott og Sophonisba Breckinridge var blant den progressive periodes mest innflytelsesrike reformatorer.
I begynnelsen virket bevegelsen hovedsakelig på lokale plan. Senere utvidet den til delstatlig og nasjonalt/føderalt plan. Progressive fikk støtte fra middelklassen og tilhengerne omfattet mange jurister og advokater, lærere, leger, geistlige og forretningsfolk. Noen progressive gikk sterkt inn for den naturvitenskapelige metode, som ble anvendt på økonomi, stat (både politikk og byråkrati), industri, finans, medisin, teologi, utdannelse og til og med familieliv. En rekke store reformer, som opprettelsen av Federal Reserve System i 1913, ble vedtatt. Reformatorene følte at gammeldagse metoder førte til sløseri og ineffektivitet og søkte «det beste systemet».
Else Karin Systad
Else Karin Systad (født 22. mars 1954) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Eidsvåg IL.
Hun vant fire NM-gull og 31 NM-medaljer på 200 meter, 400 meter, 800 meter, terrengløp og stafett fra 1973 til 1988.
Rrëshen
Rrëshen er en albansk by som ligger i prefekturet Lezhë.
Den har 8 803 innbyggere (2011) og dekker et areal på 120 km².
Amuletten (tegneserie)
Amuletten er en serie grafiske romaner for barn og ungdom. Serien er skapt av Kazu Kibuishi og er en prisbelønt internasjonal bokserie. Bøkene handler om Emily som en dag finner en magisk amulett i oldefarens hus.
Den 3. oktober 2014 opplyste Kibuishi at han planla å utgi totalt ni bøker, der tre og tre bøker har en indre sammenheng.
Amuletten har elementer av både sci-fi, eventyr og fantasy. Serien er en actionfylt fortelling om modige barn, merkelige skapninger og kampen mot det onde. Bøkene er lette å lese, og kjernemålgruppen er 8-14-åringer, men bøkene leses også oppover i alder.
Handling
Serien handler om Emily Hayes, som arver en mystisk amulett fra oldefaren, Silas Charnon.
Faren til Emily dør i en dramatisk bilulykke, og resten av familien overlever bare så vidt.
Etter noen år må Emily, moren og lillebroren Navin flytte inn i oldefarens hus på landet for å spare penger. Blant oldefarens merkelige oppfinnelser og tegninger, finner Emily en amulett som hun knyter rundt nakken. Samtidig beveger noe seg i skyggene i biblioteket, og på kvelden hører de merkelige lyder fra kjelleren.
Moren til Emily ber dem vente mens hun forsøker å finne ut hva det er. Emily hører et skrik. Hun tar med seg lillebroren og går ned, men så løser kjellertrappen seg opp like under dem, og de ramler inn i en annen verden: Alledia.
Det viser seg at et blekksprutliknende monster har fanget moren. Ved hjelp av amuletten drar Emily og broren på en ekspedisjon for å redde henne. Amuletten viser seg å kunne gi Emily enorme krefter hvis hun bare lærer seg å styre den. Hun møter sin oldefar, og de merkelige og sjarmerende robothjelperne hans. Så setter de ut på en farefull og dramatisk reise for å finne moren, og for å redde Alledia.
Bok 1: Steinvokteren
Steinvokteren er den norske tittelen på den første boken i serien. I denne boken dør faren til Emily i en dramatisk bilulykke, og resten av familien overlever bare så vidt. Etter noen år må Emily, moren og lillebroren Navin flytte inn i oldefarens hus på landet for å spare penger. Blant oldefarens merkelige oppfinnelser og tegninger, finner Emily en amulett som hun knyter rundt nakken. Samtidig beveger noe seg i skyggene i biblioteket, og på kvelden hører de merkelige lyder fra kjelleren. Moren til Emily ber dem vente mens hun forsøker å finne ut hva det er. Emily hører et skrik. Hun tar med seg lillebroren og går ned, men så løser kjellertrappen seg opp like under dem, og de ramler inn i en annen verden: Alledia.
Bok 2: Steinvokterens forbannelse
Et blekksprutliknende monster har fanget moren og ved hjelp av amuletten drar Emily og broren på en ekspedisjon for å redde henne. Amuletten viser seg å kunne gi Emily enorme krefter hvis hun bare lærer seg å styre den. Hun møter sin oldefar, og de merkelige og sjarmerende robothjelperne hans. Så setter de ut på en farefull og dramatisk reise for å finne moren, og for å redde Alledia.
Bok 3: Byen bak skyene
I denne boken får Emily uventet hjelp fra en fiende. En mulighet til å redde Alledia ligger på et mystisk sted, i en by som ingen er sikre på om finnes. Tiden renner ut. Emily er nødt til å nå frem dit før alvekongen finner henne, og sammen setter de ut på en farefull og usikker reise, mot «byen bak skyene».
Bok 4: Det hemmelige rådet
Emily og vennene hennes trodde de skulle få all den hjelpen de trengte i den hemmelige byen bak skyene. Det gjør de ikke. Folk er redde, og når Emily endelig får møte rådet avdekkes en forferdelig hemmelighet.
Bok 5: Alveprinsen
Emily har overlevd prøvelsene hos vokterrådet, men Max Griffin har stjålet modersteinen. Ved hjelp av den kan alvekongen lage nye amuletter, og ta over resten av Alledia. Emily blir satt til å lede en hær som skal stanse dem. Samtidig må hun temme sin egen amulett, som bare vokser seg sterkere og sterkere, og truer med å ta over kontrollen.
Bok 6: Flukten fra Lucien
Navin må reise inn til en forlatt by, og kjempe mot skyggeaktige vesener som tar kontrollen over den de fanger. Emily blir tvunget til å reise inn i dypet igjen, for å lære mer om fortiden. Der møter hun stemmen i amuletten, og får uventet hjelp av sin største fiende. Samtidig holder alvene på å dø av en mystisk sykdom. Finnes det noen som kan redde dem?
Bok 7: Ildfuglen
Emily og Trellis må reise til havets bunn, der minnene om fortiden er lagret. De vil prøve å avdekke Trellis sin mystiske barndom for å ta opp kampen mot Alvekongen, men hva om alt sammen er en felle? Nede i dypet oppdager Emily en mørk hemmelighet som forandrer alt. Samtidig blir stemmen til amuletten sterkere, og truer med å ta fullstendig kontroll over henne.
Bok 8: Supernova
Emily mister kontrollen over amuletten og ender opp som fange i Dypet. På samme tid har lillebroren hennes Navin reist til Fyrtårn 1 som er en romstasjon hvor motstandsbevegelsen forbereder seg til å kjempe mot kreftene som vil tøme planeten for næring. Emily og Navin blir tvunget til å være modigere og smartere enn noensinne, hvis de skal greie å redde Alledias fremtid.
Hovedkarakterer
Emily Hayes - Seriens hovedkarakter
Navin Hayes - Emilys lillebror
Miskit - En kaninlignende robot som ble laget av Emilys oldefar Silas. Var først assistenten til Silas, og sjefen for robotene hans. Etterhvert blir han assistenten til Hayes-søsknene, og hjelper dem å redde moren.
Trellis - Alveprins. Sønn av Alvekongen og lillebror til Luger, samt steinvokter og tronarving.
Viggo - Steinvokter og Emilys mentor.
Max Griffin - Tidligere en mektig steinvokter
Christian Sommerfelt
Christian Sommerfelt er navnet til flere personer:
Katie Willis
Katie Willis (født 2. februar 1991) er en tidligere canadisk skihopper.
Shot Caller
Shot Caller er en amerikansk thrillerfilm fra 2017.
Regissør var Ric Roman Waugh, som også var med på å skrive manus. Filmen forteller om forvandlingen av en velstående familiemann til en hardbarket gangster, en prosess han må gjennomgå for å overleve fengsel i California. Nikolaj Coster-Waldau, Omari Hardwick, Lake Bell og Jeffrey Donovan spiller noen av hovedrollene. Filmen hadde premiere på amerikansk kino, den 18. august 2017.
Handlingsreferat
Jacob Harlon er en vellykket aksjemegler som bor sammen med sin kone, Kathleen, og deres sønn Joshua, i California. En natt kjører han kona og venner hjem, under påvirkning av alkohol. De forårsaker en trafikkulykke som dreper en av vennene hans. Jacob blir derfor dømt til 16 måneders fengsel. Allerede i løpet av sin første natt i fengsel blir Harlon vitne til en gjeng-voldtekt av en annen medfange, og Harlon bestemmer seg raskt for at hans eneste mulighet til overleve er å gå mer på offensiven. Dagen etter angriper Harlon en afroamerikansk innsatt når han blir provosert. Dette gir ham oppmerksomhet fra Bottles, en «shot caller» for gjengen PENI. Til gjengjeld for beskyttelse og inntreden i gjengen, blir Jacob tvunget til å smugle heroin og drepe en tyster.
Over tid stiger Harlon i rang innad i gjengen. Han får aliaset "Money" og blir enda mer herdet av livet bak murene. Under et fengselsopprør knivstikker Harlon en annen innsatt for å redde livet til sjefen for gjengen Sureños. Dette gir ham respekt fra andre gjeng-ledere, men drapet blir oppdaget på overvåkningskamera og dømt til ni års fengsel for drapet. Harlon avslutter deretter all kontakt med familien sin, og krever at de går videre og glemmer ham.
Harlon blir etter hvert overført til Corcoran State Prison, hvor han snart blir introdusert for "The Beast" for en avdeling av det ariske brorskapet. Imponert over Harlons dedikasjon, promoterer The Beast ham snart til sin nestkommanderende. Når han skal løslates, blir Harlon beordret av «The Beast» til å orkestrere en avtale med Sureños. Selv om Harlon i utgangspunktet er nølende ettersom han ikke ønsker å risikere problemer med sin prøveløslatelse, gir han til slutt etter når The Beast truer familien hans.
Katie Willis
Hun debuterte i Kontinentalcupen i skihopping 23. juli 2004 i Park City, med en 7.-plass. Hun har to førsteplasser og tre andre pallplasseringer i kontinentalcupen. I 2006/07-sesongen endte hun på 6.-plass sammenlagt.
Afrikamesterskapet i friidrett 2014 – Tikamp menn
Tikamp for menn ved Afrikamesterskapet i friidrett 2014 ble arrangert 10. og 11. august 2014 på Stade de Marrakech.
100 metrer
Vind: Heat 1: +1,0 m/s, Heat 2: +1,0 m/s
110 meter hekk
Vind: +0,2 m/s
Sluttstilling
{{legend|#F2F5A9|Høyeste poengsum i hver øvelse er markert med gult|border=solid 1px #AAAAAA}}
Katie Willis
Hun har deltatt i junior-VM fire ganger; hun kom på 9.-plass i 2006, 2.-plass i 2007, 7.-plass i 2008 og 24.-plass i 2009.
I februar 2009 kom hun på 19.-plass under ski-VM 2009 i Liberec.
Munkebekken (Oslo)
Munkebekken (11-267, 10-460) er en vei på Ellingsrud (bydel Alna) i Oslo. Den går som blindvei vestover fra Mariholtveien og ender i prinsippet i en snuplass. Det er imidlertid fysisk forbindelse til Gamle Strømsvei.
Navnet ble vedtatt i 1985.
Ballsh
Ballsh er en albansk by som ligger i prefekturet Fier.
Mamurras
Mamurras er en albansk by som ligger i prefekturet Lezhë.
Den har 8 282 innbyggere (2006) og dekker et areal på 75,7 km².
Johannisthal flyplass
Historie
Den tyske generalstaben ønsket ikke motorfly til Tempelhof ekserserplass hvor det allerede var etablert en lufthavn for luftskip. I stedet ble det ryddet et skogområde på ca to kvadratkilometer for en flyplass på grensen mellom områdene Adlershof og Johannisthal. Her ble det også bygget hangarer for luftskip. Johannisthal var den første flyplass for motorflyplass i Tyskland og den andre i verden. Fire uker tidligere var det åpnet en flyplass i Bétheny, Frankrike. I området rundt flyplassen ble det etablert en rekke industribedrifter knyttet til luftfarten og dessuten flyskoler. Blant disse var Rumpler Luftfahrzeugbau, Fokker Aeroplanbau, Albatros-Werke og Flugmaschine Wright.
Zeppelineren LZ 18 styrtet 17. oktober 1913 like etter avgang fra Johannisthal flyplass. Luftskipet hadde nådd ikke mer enn 200 meters høyde da en stor stikkflamme skjøt ut fra bakparten. Skipet begynte å brenne og styret til jorden. Samtlige 28 besetningsmedlemmer omkom.
Den tyske sivile luftpostens historie startet 5. februar 1919 med to flyvninger om dagen fra Johannisthal flyplass til nasjonalforsamlingen i Weimar.
Anlegget i Johannisthal omfattet en overbygd tribune for 2 300 mennesker og ytterligere tribuner for 1 750 tilskuere og billettintektene bidro til finansieringen av flyplassen. Et stort problem i denne forbindelse var imidlertid at tilskuerne klatret over gjerdet for å se på flyene uten å betale. Flyplassens direktør von Tschudi: – Den første tiden bar jeg (...) en Browning i lommen, senere var det nok med en spaserstokk som trussel. Von Tschudi var forøvrig nedslått over at de fleste tilskuerne kom for å se uhell – som ofte fikk en dødelig utgang – og for å skaffe seg en del av det ødelagte flyet som «souvenir».
Piloten Alfred Frey foretok 23. mai 1910 en overflyvning av Berlin, bare 300 meter over byens tak, før han vendte tilbake til Johannisthal og landet der. Flyvningen var en sensasjon og førte til trafikkaos i gatene. Året etter 11. juni 1911 samlet arrangementet Deutschland-Flug ca 600 000 mennesker på flyplassen og omkring denne. Togene var fulle fra Berlin og ut til Johannisthal, folk sto på stigbrettet og satt på jernbanevognenes tak for å komme til flystevnet.
Den sivile lufttrafikken fra Johannisthal ble overtatt av Tempelhof lufthavn da denne ble åpnet i 1923. Under nasjonalsosialismen ble flyplassen i Johannisthal brukt til hemmelig opprusting av Wehrmacht. Etter den andre verdenskrigen ble flyplassen brukt av Sovjets 16. luftarme i ett år, inntil trafikken ble overført til Schönefeld. Fra 1953 var flyplassen i Johannisthal i praksis tatt ut av bruk, og den ble offisielt lukket i 1995 etter en flyoppvisning. Under oppvisningen styrtet et fly og de to pilotene, en av dem den tyske astronauten Reinhard Furrer, døde.
Dagens bruk
På den del av flyplassen som finnes i Adlershof er det opprettet Aerodynamisk park på Humbolt-universitetets område. Et parklandskap kalt Europapark, med vernete områder for bl.a. sanglerken, er også opprettet på deler av den tidligere rullebanen.
Oldtidens egyptiske matematikk
Oldtidens egyptiske matematikk er matematikk som ble brukt og utviklet i oldtidens Egypt, fra om lag 3000 f.Kr fram til rundt 300 f.Kr. Dette omfatter perioden fra det gamle riket og fram til det ptolemeiske kongedømmet.
Egyptisk matematikk besto i hovedsak av praktisk problemløsning knyttet til dagliglivet, med tallregning og geometri. Det er omdiskutert i hvor stor grad egypterne videreutviklet matematisk kunnskap. Selv om egyptisk matematikk kan vise til enkelte resultater som kanskje ikke var kjent av babylonerne, er det en vanlig oppfatning at egyptisk matematikk ikke nådde like langt som den babylonske. Greske historikere forteller at geometrien oppsto i Egypt, antagelig fra landmåling, og grekerne fikk overført kunnskap derfra.
Historisk oversikt
De eldste egyptiske arkeologiske funn som viser bruk av matematikk kan dateres tilbake til minst 3000 f.Kr. I graven U-j i oldtidsbyen Abydos ble det funnet merkelapper av elfenbein, og en del av disse har inskripsjoner med nummer. Disse kan ha blitt benyttet som merkelapper på gravgods.
Et dekorert hode til en stridskølle fra omkring 3100 f.Kr. viser bruk av et titallssystem. Steinhodet, kalt Narmers stridskøllehode etter den egyptiske faraoen Narmer, lister opp et stort krigstrofé bestående av 400,000 okser, 1,422,000 geiter og 120,000 fanger.
Fra det gamle riket (ca 2690–2180 f.Kr.) er det få spor av bruk av matematikk. En inskripsjon på en murvegg nær en mastaba i Meidum gir retningslinjer for mastabaens helning. Sammen med inskripsjonen er en figur som indikerer bruk av det gamle lengdemålet kubit. Flere linjer er tegnet adskilt med dette lengdemålet. En kubit svarer omtrent til 52 cm.
Dagens kunnskap om egyptisk matematikk kommer hovedsakelig fra funn av papyrusruller. Bare et fåtall av rullene som er funnet, omhandler matematiske emner. De to viktigste kildene er Moskva-papyrusen og Rhind-papyrusen. Innholdet i alle rullene har form av eksempelsamlinger, med problemer og tilhørende løsninger. Problemene er som regel praktiske problem fra dagliglivet, knyttet for eksempel til regnskap, landmåling, ølbrygging og brødbaking. Noen oppgaver har preg av å være laget mer for sin egen del, kanskje som underholdning. De fleste problemene kan karakteriseres som aritmetikk eller «tallregning», men algebraiske og geometriske oppgaver opptrer også. Egypterne var ikke alltid nøye med å skille mellom hva som var eksakt matematikk og hva som bare var tilnærminger. Innholdet i den egyptiske matematikken ser også ut til å ha endret seg lite i løpet av den lange oldtidshistorien.
En vanlig oppfatning er at egyptisk matematikk ikke nådde like langt som den babylonske, spesielt ikke innenfor algebra. Om de utviklet ny geometrisk kunnskap er omdiskutert. Oldtidens grekere roste imidlertid egypternes kunnskap i geometri, og både Tales fra Milet og Pytagoras skal ha lært geometri på reise til Egypt. Historikeren Herodot (484-425 f.Kr.) forteller at geometrien oppsto fra egyptisk landmåling. Faraoen Ramses II, som levde omkring 1250 f.Kr., skal ha fordelt land i rektangulære områder, og eierne måtte etterpå betale skatt for bruken. Oversvømmelser i Nilen kunne redusere det effektive arealet, og dette krevde ny oppmåling og ny utregning av skatten. Denne historien er gjenfortalt av flere andre greske historikere fra antikken. Aristoteles derimot hevdet at matematikken i Egypt oppsto fordi presteskapet hadde tid og overskudd. Demokrit omtaler greske geometer som «tau-strekkere», en referanse til landmåling og bruk av tau for å måle og lage rette vinkler.
Kilder
Flere inskripsjoner på vegger og i gravkammer vitner om tall brukt til telling og til måling, men disse inskripsjonene kan ikke gi detaljert kunnskap om mer avansert matematikk. Bare et lite fåtall skriftlige kilder som omhandler matematikk er bevart fra Egypt. De følgende kildene er fra mellomriket (omkring 2050-1650 f.Kr.) og fra andre mellomepoke (omkring 1650-1550 f.Kr.).
Også fra det nye riket er det gjort et lite antall funn av matematiske tekster.
Tall finnes gjengitt i tre ulike typer skriftsystem, hieroglyfer, hieratisk skrift og i demotisk skrift. Hieroglyfer finnes for det meste på vegger og monumenter. Hieratisk skrift ble utviklet fra hieroglyfer, som en tilpasning til skriving på papyrus. Demotisk skrift utviklet seg rundt 800 f.Kr. fra hieratisk, ved sammentrekninger og forenklinger. De viktigste egyptiske kildene er skrevet i hieratisk skrift.
Tallsystem og talltegn
Egyptiske kilder viser i hovedsak bruk av et tallsystem basert på grunntallet 10, men historikere mener også å ha funnet spor av system basert på grunntall 5, 12, 20 og 60. Både hieroglyfer og hieratisk skrift brukte egne tegn for tier-potenser opp til ti millioner: 10, 100, 1000, ...
Hieroglyfer
I hieroglyfisk skrift var tallsystemet ikke et posisjonssystem, men et additivt system: Et tall ble gjengitt som summen av flere tegn. Tallene fra 1 til 9 var avbildet med et tilsvarende antall rette streker. Den følgende tabellen viser de grunnleggende hieroglyfene for tall.
Mange ulike varianter av disse tegnene forekommer. Symbolene for 1 og 10 er for eksempel også brukt med horisontal orientering. Tolking av tegnet for tallet 10 varierer. Hundre kan muligens tolkes som en papyrusrull. Tallet tusen er representert ved en lotusblomst, og titusen er symbolisert med en bøyd finger. Tegnet for 100,000 er tolket både som en slags fisk og som en fugl. Tallet for en million ble representert ved en knelende skikkelse, og dette kan framstille en forbauset person eller være et symbol for guden for uendelig, Heh. Talltegnene viser at egypterne kunne operere med svært store tall.
Hvert symbol ble gjentatt så mange ganger som nødvendig. Ved mer enn fire gjentakelser ble symbolene plassert over hverandre. Symbolet for det høyeste tallet ble vanligvis plassert lengst til venstre, men det finnes også eksempler på andre organiseringer.
Etter 1600-2000 f.Kr. tok en også i bruk multiplikasjon til å uttrykke tall, slik at 120,000 kunne skrives som symbolene for 120 plassert foran en lotusblomst, symbolet for tusen.
En stambrøk ble markert ved å sette et tegn likt en pute over tallet i nevneren:
Dette «pute-tegnet» ble vanligvis brukt for bokstaven R. Egne tegn ble brukte til et fåtall spesielle brøker:
Ulike deler av Horus’ øye ble brukt som tegn for brøkene 1 / 2^p, for.
Hieratisk skrift
De hieratiske tegnene er en videreutvikling fra hieroglyfene, med flere symboler gjerne trukket sammen til ett. Hieratisk skrift kan variere fra skriver til skriver. Skriftretningen var fra høyre mot venstre, også for tall. De hieratiske symbolene for 1, 10 og 100 er like de tilsvarende hieroglyfene. Imidlertid er den repetitive bruken av talltegn nå erstattet av egne tegn: Isteden for å skrive syv streker for tallet 7, har dette nå fått et eget symbol. En trengte dermed færre symbol for et tall enn det en gjorde med hieroglyfer. Dette prinsippet, innført for over fire tusen år siden, innebærer et viktig utviklingssteg mot et moderne tallsystem.
I Rhind-papyrusen er stambrøker skrevet med en prikk over nevneren, bortsett fra de spesielle brøkene med egne tegn. Addisjon blir markert med to føtter som går framover i skriftretningen, mens for subtraksjon går føttene motsatt vei. I Moskva-papyrusen blir to føtter brukt for å symbolisere et kvadrat.
Multiplikasjon
Egypterne utførte multiplikasjon på en måte som kan karakteriseres som binær aritmetikk. Multiplikasjonen ble gjennomført med suksessive fordoblinger, avsluttet med en summasjon. Anta for eksempel at en ønsket å finne produktet 14 × 18. En starter med suksessive fordoblinger av tallet 18:
Bøverbru skole
Den 25. mai 2023 kollapset deler av himlingen i et av skolens klasserom. Ingen ble skadet.
Oldtidens egyptiske matematikk
Multiplikasjon
Kolonnen til venstre er stigende potenser av 2, mindre eller lik den første faktoren 14. For å danne faktoren 14 må en summere de tre tallene i første kolonne der radene er merket med en grønn hake. For å finne produktet 14 × 18 må en summere tallene i andre kolonne på samme måte. Dette svarer til å regne ut
Divisjon
Divisjon ble utført på en tilsvarende måte som multiplikasjon, med en direkte omvending av prosessen. Anta at en skal utføre divisjonen 468 : 18.
Tallene i høyre kolonne er mindre eller lik dividenden 468. Ved å subtrahere fra dividenden suksessivt tall i fra den høyre kolonnen, og merke de tallene en bruker med en grønn hake, finner en
I dette enkle eksempelet går divisjonen opp, men egypterne kunne også bruke en tabell der venstre kolonne inneholdt stambrøker. På den måten kunne en finne en løsning for en vilkårlige divisjon. Prosessen ble imidlertid avbrutt dersom svaret viste seg å inneholde for mange stambrøker, og løsningen var da bare tilnærmet rett.
Brøkregning
Brøkregning i Egypt var begrenset til bruk av stambrøker samt den spesielle brøken 2/3. En generell brøk ble skrevet som en sum av stambrøker, for eksempel
En slik oppdeling i stambrøker kan gjøres på mange måter, og hva som lå bak egypternes valg av oppdeling, er ikke kjent. Rhind-papyrusen starter med å gi en tabell over en oppdeling for brøkene 2 / n for alle oddetall n mellom 5 og 101.
For å beregne 2/3 av brøken 1/5, bruker Rhind-papyrusen en metode basert på formelen
og svaret er gitt som
Dette kan indikere at egypterne verdsatte generelle regler for problemløsning.
Også multiplikasjon av ulike brøk-kombinasjoner ble utført. Problem 13 i Rhind-papyrusen gjennomfører den følgende multiplikasjonen:
Algebra
Enkelte problem i de egyptiske papyrusrullene kan karakteriseres som algebraiske, i det de svarer til løsning av lineære ligninger med gitte koeffisienter. Dette er ligninger på formen
Egypterne kalte den ukjente for «aha», på norsk «haug». I problem 34 i Rhind-papyrusen er oppgaven å finne «aha slik at en aha pluss en halv aha pluss en fjerdedels aha er lik 10».
Metoden som ble brukt for løsning kalles i dag regula falsi, også omtalt som «det gale talls metode». En gjetter først på en løsning, som høyst sannsynlig vil være et galt svar. Gjettingen blir brukt i den ene siden av ligningen, og sammenligning mellom de to sidene i ligningen blir så brukt til å justere svaret. Anta for eksempel at en vil løse ligningen
En første gjetning på svaret kan være x = 4. Innsatt i venstre side gir dette at denne siden blir lik 5, og gjetningen er feil. Forholdet mellom høyre side 15 og utregningen av venstre side 5 er lik 15 : 5 = 3. Gjetningen må altså multipliseres med 3, og dette gir det rette svaret 12. Metoden fungerer fordi ligningen er lineær, men den avhenger av et godt valg for den feilaktige løsningen.
Areal
Både Moskva-papyrusen og Rhind-papyrusen inkluderer problem knyttet til utregning av areal av trekanter, rektangler og sirkler. Arealet av et rektangel er korrekt gitt som produktet av de to sidelengdene. For en trekant bruker Rhind-papyrusen formelen, der a og b er sidelengder. Dette er rett for en rettvinklet trekant, men figuren i papyrusen har vært tolket både som å være rettviklet og som å være likesidet. For en likesidet trekant er formelen bare tilnærmet riktig, men feilen for eksempelet i papyrusen er liten.
Slaget ved Lofoten
Slaget ved Lofoten var et sjøslag som ble utkjempet mellom den tyske Kriegsmarine og britiske Royal Navy under det tyske angrepet på Norge 9. april 1940. Slaget fant sted utenfor sørvestkysten av Lofoten. En tysk skvadron under ledelse av vizeadmiral Günther Lütjens og bestående av slagskipene «Scharnhorst» og «Gneisenau» møtte og engasjerte en skvadron under ledelse av admiral William Whitworth og bestående av slagkrysseren HMS «Renown» og ti jagere. Etter et kort engasjement klarte britene å påføre «Gneisenau» moderate skader, og tyskerne trakk seg tilbake.
Oldtidens egyptiske matematikk
Areal
For et trapes bruker Rhind-papyrusen formelen, med a og b lik lengdene av de parallelle sidene. Papyrusen gir c som en sidelengde, så formelen er rett dersom denne siden også er en høyde i trapeset. Det er mulig at det var tenkt at trapeset skulle ha en rett vinkel, men det har også vært foreslått at trapeset var tenkt med to like ikke-parallelle sider. I det siste tilfelle er formelen bare tilnærmet rett.