cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Trias
Trias startet med en oppblomstring av zoologisk liv etter masseutryddelsen som avsluttet perm, og dinosaurene oppsto sannsynligvis i den første delen av trias og ble mer dominerende mot slutten av perioden. De første, spissmus-aktige pattedyrene oppstod meget gradvis, mens slike bløtdyr som ammonitter dominerte i havet. Bregner dominerte plantelivet, men Glossopteris-skogene sør i Gondwanaland fortsatte å bre om seg. Floraen ble mer omfattende utover i perioden.
I trias var superkontinentet Pangaea stort sett uforandret og samlet, men kanten mot Panthalassa-havet var aktiv og vulkansk, særlig langs vestkysten av dagens Nord-Amerika. Permtidens vulkanisme i De sibirske trappene gjenoppsto, men med unntak av dette og sørlige Afrika var innlandsområdene ganske geologisk stabile. Varmeperioder ga stor fordamping på land, og havnivået var lavt.
Epoker
Epokene som trias deles i, er tidligtrias (tysk Buntsandstein eller «fargerik sandstein»), mellomtrias (tysk Muschelkalk eller «muslingkalk») og sentrias (tysk Keuper «yngre trias»). De respektive skillene går ved hhv. 245 og 229 millioner år før nåtiden. De to siste kan videre inndeles i to stadier hver, og den siste epoken i tre stadier.
Den såkalte Germanske trias er en gruppe av stratigrafiske avleiringer som er tydelig tredelte, og utbredt i Nord-Europa nord for Alpene, og utover i Nordsjøen, med en tykkelse fra 800 meter til et par kilometer. Regionen ga perioden sitt navn, og preges av at midtepoken (Muschelkalk) er utpreget marin – her var Nordvest-Europa dekket av grunt hav, mens de tidlige og sene trias-epokene var landfaste i denne regionen.
Tektonikk
Trias var tektonisk sett en rolig periode i innlandet, med unntak av senere i perioden da man så innledningen til en deling av superkontinentet Pangea i to store landmasser, Gondwanaland i sør og Laurasia i nord. Bevegelsen hvor de to landmassene gjennom flere hundre millioner år hadde flytt mot hverandre og til slutt støtt sammen, ble altså nå reversert, uten at kontinentet ennå delte seg i to. Sprekksonen skilte blant annet dagens New Jersey fra Marokko. Derimot var plasseringen av Pangaea nord-sør og øst-vest ganske stabil, og det var med noen unntak lite vulkanisme.
Vulkanisme i denne perioden kjenner i minst tre steder: Langs kysten av dagens Nord-Amerika var det en aktiv kontinentalsokkel med en kontinentalrand av aktive vulkaner. Det var flere bevegelige partier av kysten mot Panthalassa i vest, og mot Tethys-havet i øst. Ellers var et område på 1,5 millioner km² i det nord-midtre Sibir, som kalles De sibirske trappene, vulkansk og nye lag av flombasalt avleiret seg i tykke lag av opp til 1 kilometers høyde. Dette hadde også skjedd i den forutgående permperioden. I Sør-Afrika var det også en del vulkanisme, og den fortsatte inn i jura-perioden som fulgte etter trias.
Bergarter
Typiske bergarter fra trias er ørkensandstein, steinsalt og stedvis basalt der det var vulkanisme. Det tørre og varme klimaet, særlig i første del av trias, medførte at det fortsatt var lokal ørkendannelse og opplagring av sandstein.
Frammuseet
Frammuseet er et museum på Bygdøynes i Oslo med polarskipet «Fram» fra 1892 som hovedattraksjon. Museet skildrer de historiske norske polferdene og de tre polfarerne Fridtjof Nansen, Otto Sverdrup og Roald Amundsen.
Trias
Bergarter
På grunn av den sterke utryddelsen ved overgangen fra perm til trias, finner vi ikke kull fra denne perioden. Det er uvisst hvorfor trias oppviser fravær av kull utover hele perioden.
Frammuseet
Fram returnerte fra Buenos Aires i 1914, og ble lenge liggende ved en bøye i Horten, utsatt for vær og vind. Etter første verdenskrig arbeidet en rekke komiteer med å bevare Fram. Otto Sverdrup ble valgt til formann i Framkomiteen i 1925. Han arbeidet sammen med blant annet komiteens medlemmer for å restaurere Fram. I 1929 ble skipet tauet til Framnæs Mekaniske Verksted i Sandefjord. Med støtte fra konsul Lars Christensen og under Otto Sverdrups tilsyn ble skuta reparert. I 1930 var Fram ferdig restaurert og i den stand den hadde vært under Otto Sverdrups fire år lange ferd i Nordvestpassasjen.
Trias
Klima
Klimaet i trias var overveiende tørt og varmt, og dette ga et sparsomt plantedekke mange steder. Utover i perioden ble derimot klimaet litt mer gunstig, og både dyrelivet og ikke minst floraen tok seg opp. Istiden tok slutt, de store breene i sør som var så utbredte i perm forsvant nå og ble avløst av tempererte, fuktige skogsbelter med reptiler. Utover perioden overtok et fuktigere klima også i det tørrere nord.
På grunn av de begrensede kystlinjene var innlandsklimaet svært sesongvariert – havet kjølte ikke ned om sommeren og varmet ikke opp landmassene om vinteren. Somrene var altså svært varme og vintrere svært kalde, og det kan ha vært monsuner langs ekvatorbeltet.
Frammuseet
I 1934 tilbød Oslo Arkitektforening seg å arrangere en konkurranse for et bygg til skuta. Seksti forslag kom inn, og vinneren ble arkitekt Bjarne Tøien med mottoet «Saga». Fram ble trukket inn i sitt nye hjem av en elektrisk vinsj. Skuta beveget seg med én cm per minutt. Den 20. mai 1936 ble Frammuseet innviet. Både Kong Haakon VII, Kronprins Olav og Oscar Wisting var til stede.
Trias
Planteliv
Skogene fra trias bestod av en blanding av sneller, bregner og frøplanter. Fra perm overlevde gingko og konglepalmer. De store Glossopteris-skogene i sør bestod og blomstret, men avtok merkbart utover i perioden.
Frammuseet
Skuta er utstilt i original med intakt interiør og gjenstander og besøkende kan gå fritt ombord.
Trias
Planteliv
Bartrær og andre nakenfrøete planter fortsatte å utvikle seg til mer avanserte former i nord, hvor frøplanter generelt dominerte framfor karsporeplanter. Ettersom klimaet ble mildere og mer fuktig, bredte skog og plantedekke seg gradvis utover trias-perioden. Men barskogen hadde vanskelig for å spre seg sør for Amasonas, Sahara, Arabia og India, trolig på grunn av havbarrierer.
Frammuseet
Museet formidler historien om de norske polferdene og norsk polarforskning, blant annet Nansens ferd over Polhavet og hans forsøk på å gå på ski over Nordpolen, Sverdrups ekspedisjon til Grønland, hvor mer enn 200,000 kvadratkilometer nytt land ble oppdaget og Amundsens Sydpolferd, oppdagelsen av Nordvestpassasjen og hans forsøk på å nå Nordpolen.
Museet ble åpnet den 20. mai 1936.
Jack Pierce
Jack Pierce (født 23. september, 1962 i Cherry Hill, New Jersey) er en friidrettsutøver (110 meter hekk) fra USA. Han har en av historiens raskeste tider på distansen med 12.94 s (+1.6 m/s).
Trias
Dyreliv
De første pattedyr hadde oppstått av pattedyrliknende krypdyr, men utgjorde kun et ytterst beskjedent innslag i faunaen. De liknet spissmus og var lite framtredende planteetere. Fossiler av pattedyr er funnet i blant annet Kina, Wales og Sør-Afrika. I løpet av trias dukket skilpadder opp og de siste av de gamle urreptilene døde ut. Blant reptilene fantes de enorme Sauropterygia, Thalattosauria, fiskeøgler og svaneøgler, som alle levde i eller ved havet.
I havet dominerte armfotinger, muslinger og slangestjerner. Etter den store utdøingen som avsluttet perm, tok det marine livet seg gradvis opp, med særlig mange nye virvelløse grupper. Svært få grupper av fisk overlevde perm-trias-utryddelsen. Ammonittene overlevde bare så vidt, og utviklet seg videre i trias, de stor betydning i dag fordi de ofte hjelper til å identifisere de stratigrafiske lagene fra trias. Det samme har koraller, som oppstod med mange nye former i denne perioden. Men fordi det var så lite kystlinje spesielt tidlig i trias, er det ganske få funn av marine fossiler utover Vest-Europa. Fraværet av marine avleiringer gjør det mange steder vanskeligere å identifisere perioden.
Trias sluttet med en masseutryddelse, hvor spesielt marint liv som bløtdyr og muslinger ble hardt rammet. På land forsvant blant annet de enorme archosaur-reptilene Thecodontia, i likhet med andre grupper av amfibier og reptiler. Da Pangaea revnet for alvor for ca. 200 millioner år siden, oppstod en sterk vulkanisme som kan ha forsterket utdøingen. Om lag 214 millioner år siden opptod Manicouagansjøen i Canada ved et meteornedslag, men det antas ikke at dette forårsaket utdøingen i trias-jura som inntraff 10 millioner år senere.
På land utviklet mange av de insektgruppene som dominerer i dag seg i løpet av Trias, blant andre tovinger og "moderne" biller.
Kellion Knibb
Kellion Knibb (født 25. desember 1993) er en jamaicansk friidrettsutøver som konkurrerer i diskoskast.
Hun representerte Jamaica under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i kvalifiseringen i diskoskast.
A Small Boy and a Grey Heaven
A Small Boy and a Grey Heaven (utgitt 1999) er debutalbumet til det tyske metalcore-bandet Caliban.
Subantarktis
Subantarktis betegner området på den sørlige halvkule umiddelbart nord for Antarktis.
Subantarktis kan referere til
Byneset Songlag
Byneset Songlag er et blandakor fra Byneset i Trondheim, stiftet 5. januar 1922.
Jean Cariou
Jean Cariou var en fransk rytter som deltok under OL 1912 i Stockholm.
Byneset Songlag
Koret har blant andre hatt disse dirigentene: Anita Brevik, Randi Lundemo, Petra Bjørkhaug, Stein Nilsen og Tove Ramlo. Koret har vunnet flere nasjonale korkonkurranser i klassen for blandakor klasse A, blant annet vant den nasjonale korkonkurransen «Syng for oss» i Bergen i 1995.
Jean Cariou
Cariou ble olympisk mester under sommer-OL 1912 i Stockholm. Han vant sprangridningskonkurransen med hesten Mignon. Han var med på det franske laget i sprangridning som kom på andreplass bak Sverige. Cariou deltok også i feltritt med hesten Cocotte, de kom på tredjeplass.
František Novák
František Novák er en tsjekkisk tidligere skihopper fra Harrachov som konkurrerte for Tsjekkoslovakia.
I VM i Lahtis i 1978 ble han nummer 27 i normalbakken. Han var på det tsjekkoslovakiske laget som ble nummer 5 (av 10 lag) i lagkonkurransen, som var prøvegren. Han deltok i VM i skiflyging i 1977 og 1979. I Vikersund i 1977 ble han nummer 6, og satte også bakkerekord med 157 meter. I Planica i 1979 ble han nummer 21.
Novák deltok i den tysk-østerrikske hoppuka mellom 1974 og 1982, med 18.-plass i 1977/78 som beste sammenlagtplassering. I enkeltrenn var 8.-plassen i Oberstdorf 30. desember 1976 hans beste plassering. I verdenscupen, som startet opp i 1979/80, greide han som best 5.-plass i Chamonix 26. februar 1981. Sammenlagt i verdenscupen ble han nummer 48 i 1981/82.
Florestano Di Fausto
Florestano Di Fausto (født 16. juli 1890 i Rocca Canterano nær Roma, død 11. januar 1965 i Roma) var en italiensk arkitekt og politiker.
Liv og virke
Di Fausto var en ledende italiensk koloniarkitekt i mellomkrigstiden. Han stod blant annet bak den monumentale Arco dei Fileni på kystveien Via Balbia i Libya ved grensen mellom landsdelene Tripolitania og Kyrenaika, og den nygotiske katedralen i Rhodos. Di Fausto valgte seg en middelvei mellom tradisjonalisme og det moderne. Han «mediterreane» arkitekturoppfatning forsøkte å kombinere lokalkoloritt med trekk som viste til kolonimaktens dominans.
Etter annen verdenskrig var Di Fausto blant annet medlem av den konstituerende nasjonalforsamling i Italia, for partiet Democrazia Cristiana.
Ameln (slekt)
Ameln er en norsk-svensk slekt som kom fra Oldenburg til Bergen med regimentsfeltskjær Reinholdt Ameln (1703–1748). Som slektens stamfar regnes hans farfar, Johann Ameln (1620–1687) i Höxter i Westfalen. Den svenske slektsgrenen er opphav til Aktiebolaget Bröderne Ameln (ABBA) som fra 1995 inngår i Orkla-konsernet.
Romantisk film
Romantiske filmer eller kjærlighetsfilmer er filmfortellinger om kjærlighet, lidenskap og romantiske følelser. Det knyttes ofte til et kjærlighetsforhold mellom to eller flere rollefigurer i en film, samt en reise som kjærligheten begir dem ut på, for eksempel stevnemøter, forlovelse og ekteskap. I romantiske filmer får denne synsvinkelen hovedfokus, men gjerne kombinert med en annen sjanger, som i romantisk komedie eller romantisk drama.
Svartdalen kraftverk
Svartdalen kraftverk er et vannkraftverk ved Andvik i Masfjorden kommune i Vestland.
Romantisk film
Ofte blir kjærligheten truet av ytre forhold, som for eksempel økonomi, klasseforskjeller, psykiske sykdommer, strenge samfunnsnormer eller familieforhold. Kjærlighetsforholdet i filmene kan også bli truet av indre forhold, blant annet store forskjeller i interesser, fristelser (blant annet utroskap) og travle karrièrer. Temaer som ofte dukker opp i romantiske filmer er kjærlighet ved første blikk, ung og gammel kjærlighet, forbudt og fordømt kjærlighet, åndelig kjærlighet, platonisk kjærlighet, lidenskapelig og seksuell kjærlighet, uselvisk kjærlighet, eksplosiv og destruktiv kjærlighet og tragisk kjærlighet.
Ameln (slekt)
Blant slektens kjente medlemmer nevnes:
Svartdalen kraftverk
Kraftverket ligger i fjell, og utnytter et fall på 367 meter fra Meisdalsvatnet til Storevatnet.
Romantisk film
Filmene skal fungere som virkelighetsflukt hvor man kan drømme seg inn i en verden hvor det som oftest ender gledelig med at kjæresteparet «lever lykkelig alle sine dager». I siste scene møtes de igjen og kysser en siste gang før bildeutsnittet fader ut i sort, som i Frokost hos Tiffanys (1961). I senere tid har det også blitt vanlig at paret ikke ender opp sammen ved filmens slutt, som for eksempel i Funny Girl (1968), Våre beste år (1973) og La La Land (2016).
Svartdalen kraftverk
Installert effekt er 7,5 MW, årsproduksjon er 25 GWh. Det sto ferdig i 2006.
Ameln (slekt)
Johann Herman Ameln (1655–1727) gift 1687 med Agneta Margaretha Ræsen. Begge bosatt i Oldenburg.
Romantisk film
Liste over kjærlighetsfilmer
Det amerikanske filminstituttet (AFI) har laget en liste over de beste kjærlighetsfilmene fra USA.
Svømming under Sommer-OL 2012 – 200 meter ryggsvømming kvinner
200 meter ryggsvømming for damer under sommer-OL 2012 fant sted 2. og 3. august i London Aquatics Centre.
Forordning (Danmark)
Forordningene, som i første omgang ble trykket og utgitt enkeltvis, ble også utgitt samlet i årganger til bruk for jurister. Juristen Jacob Henric Schou utarbeidet fra 1770-årene et verk som besto av alle utgitte forordninger fra 1660 og frem, heri tilføyet han dessuten de senere endringene i lovgivningen som hadde relevans for de enkelte forordningene. Verket ble etter hans død fortsatt av Janus Lauritz Andreas Kolderup-Rosenvinge og ført frem til 1849. Dessuten ble mange forordninger publisert i tidsskriftet Collegial-Tidende, som begynte å utkomme i 1798.
Kilder
Forordning (Historisk):
Rose Center for Earth and Space
Rose Center for Earth and Space er en del av American Museum of Natural History i New York City. Senterets fullstendige navn er Frederick Phineas and Sandra Priest Rose Center for Earth and Space.
Hovedinngangen ligger på nordsiden av museet på 81th Street i nærheten av Central Park West på Manhattans Upper West Side. Senteret ble ferdig i 2000, og Neil deGrasse Tyson ble dets direktør.
Museet omfatter det nye Hayden Planetarium, som ble åpnet første gang i 1935 og ble stengt i 1997.
Locmariaquermegalittene
{| class="toccolours" style="float: right; margin:0.5em 0 1em 1em; font-size: 85%; color:black; width:30em; max-width: 25%;" cellspacing="5"
Terminologi
Locmariaqermegalittene er en samling av 3 megalittiske byggverk fra 6000 år eller mere tilbake i tid.
De befinner seg sammen med en del andre dysser i og omkring den lille byen Locmariaquer ved Biskaiabukten nær Vannes. Stedet har ett av tre sentre for nasjonale minnesmerker (Centre des Monuments Nationaux), der besøkende kan få informasjon, guiding og videovisning.
Wei Yili
Wei Yili (født 24. juni 1986 i Yichang) er en kinesisk badmintonspiller. Hennes største internasjonale resultat kom da hun representere Kina under Sommer-OL 2008 i Beijing, Kina og tok bronse sammen med Zhang Yawen.
Locmariaquermegalittene
Terminologi
En stein i anlegget kalles Alvesteinen. Den har opprinnelig vært over 20 meter høy, og raget 18,5 meter over bakken og en totalvekt på 290 tonn og er regnet som den største megalitten i Europa. Spor i grunnen forteller at den var en del av en lineær steinsetting på i alt 19 steiner. De fleste av disse ble revet eller ødelagt ca. 4 300 til 4 200 f.Kr. Den sto oppreist, sies i et brev fra 1860-årene, men falt senere og brakk i 4 deler. Enkelte mener likevel at folket i steinalderen ikke fikk til å få den reist, og at den trolig brakk i forsøket. En stor gravdyssesamling (Er Grah) med tilhørende -røys som ligger like ved, hevdes å være eldre enn de tidligste pyramidene i Egypt, noe som fører sporene av den megalittiske sivilisasjonen med bruk av store steiner minst 8 – 9000 år tilbake i tid.
Er Grah (også kalt Er Vinglé, bretonsk: steinbruddet) er resten av det som kan ha vert den aller største tumulusen (gravrøysa) i verden. Den nordre delen av anlegget er totalt forsvunnet. Det som står igjen er en steinhaug som er ca. 100 meter lang med inngang til et par gravkamre utstyrt med ornamentale helleristninger. En av takhellene i dette anlegget, samt taket på en annen dysse, 4 km. derfra, har helleristninger som viser at de er brutt av en kjempemessig steinhelle kalt «Table des Marchand» (handelsmannsdisken), der bare ca. 40 % ligger på sin opprinnelige plass ved siden av Alvesteinen. Kjøpmannsdisken er dekorert på begge sider, og antas å ha stått.
Andre monumenter i området
Den geografiske avstanden til Carnac, viser at feltet var en del av samme kulturkrets.
Dagens Locmariqe er ellers en ferie- og fiskerlandsby med en seilervennlig bukt med sandstrender som er skjermet av en mengde småøyer.
Amber Tamblyn
Amber Rose Tamblyn (født 14. mai 1983) er en amerikansk skuespiller og poet. Hun fikk sin første nasjonale oppmerksomhet i sin rolle på såpeoperaen General Hospital som Emily quarter, etterfulgt av en hovedrolle på prime-time-serien Joan of Arcadia. Hennes spillefilm inkluderer en rolle i The Sisterhood of the Traveling Pants, The Grudge 2, The Ring, og 127 Hours. Hun er nå aktuell med Two and a Half Men i rollen som Jenny Harper.
Finland under Sommer-OL 2016
Finland deltok under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, Brasil i perioden 5. – 21. august 2016.
Kenozoikum
Kenozoikum eller jordens nytid er en den geologiske æraen som vi lever i. Den begynte for 66 millioner år siden. Sammen med paleozoikum (jordens oldtid) og mesozoikum (jordens mellomalder) utgjør kenozoikum eonet fanerozoikum
De fleste av nåtidens fjell ble dannet i kenozoikum (f.eks. Alpene, Andesfjellene, Atlasfjellene, Himalaya og Rocky Mountains). Kontinentene hadde også oppnådd omtrent dagens posisjon og form. De fleste sedimentene i Norge er av kenozoisk opprinnelse. Klimaet var svært variabel, spesielt i den siste delen av kenozoikum. Blant gruppene av virveldyr fikk pattedyr og fugler sin storhetstid i denne æraen.
Stratigrafien inndeler kenozoikum i tre perioder: paleogen, neogen og kvartær.
Paleogen
Paleogen består av tre epoker:
Neogen
Neogen består av to epoker:
Kvartær
Kvartær består av to epoker:
New York Transit Museum
New York Transit Museum er et museum etablert i 1976 og som viser historien om New Yorks tunnelbane og New Yorks busser.
Museet ligger i den nedlagte tunnelbanestasjonen Court Street i Brooklyn. Det er et mindre anneks av museet i Grand Central Terminal på Manhattan. Court Street station var åpen for trafikk 1936-1946, men ble lagt med på grunn av for få passasjerer. Adressen er Schermerhorn Street & Boerum Place og nærmeste tunnelbanestasjon i drift er Borough Hall.
Ekne
Ekne er et sokn og ei jord- og skogbruksbygd i tidligere Skogn, nåværende Levanger kommune. Stedsnavnet (tidligere Eiknir) er utolka. Ekne grenser i sørvest til Frosta, i sør til Åsen, mot øst til Alstadhaug sokn i Skogn og i nord mot Trondheimsfjorden. Ekne sogn har ca. 750 innbyggere. Ekne sentrum er et tettsted med innbyggere den 1. januar.
De største vatna er Byavatnet og Sønningen. På grensa mot Frosta ligger Storheia (368 meter over havet) samt innsjøen Sottjønna (Sottjernet). Løkshammeren er en karakteristisk fjellhammer som henger ut over Trondheimsfjorden og synes på lang avstand. Vest for denne ligger bygdas vestligste bosetning; Purkvika som nå er fraflytta.
Ekne kirke er soknekirke i det tidligere Skogn prestegjeld i Sør-Innherred prosti. Foruten jord- og skogbruk har Ekne et variert næringsliv innen entreprenørvirksomhet, transport. service og handel. Ekne har også eget vassverk. Fylkesvei 61 og fylkesvei 112 går gjennom Ekne og det er 17 km til kommunesenteret Levanger.
Ekne deles uoffisielt inn i grendene Vassbygda, Bergbygda, Øverbygda og Markabygda. Både Bakken og Falstad regnes til Vassbygda. Her finner man den overveiende delen av befolkninga. Bergbygda ligger langs Trondheimsfjorden, vest for Vassbygda. Markabygda ligger nord for Byavatnet, vest for Vassbygda. Øverbygda ligger lengst sør i Ekne sogn, mellom Vassbygda og Ronglan valgkrets. I dag er det stort sett kun navnene "Bergbygda" og "Markabygda" som er i bruk i dagligtale.
Ekne postkontor ble åpna i 1874 og lagt ned i 1997. Ekne hadde postnr. 7624 i perioden 1968-1997; gjeninnført i 2002.
Bakken
Bakken er en nå bortkommen gård. Navnet brukes om grenda omkring nordenden av Byavatnet og sørenden av Byaelva. Grenda har også blitt kalt Bakkengrenda og Byagrenda. Bakken var tidligere Eknes bygdesentrum; nå avløst av Falstad. Bakken har hatt skole, meieri, mølle, butikk, postkontor, lege, bakeri, båtbyggeri, bigård, bank, skomaker, telefonsentral og el-verk.
Solbakken skole på Bakken ble erstatta av Solvang skole på Falstad omkring 1940. I våre dager har Bakken gårdsbruk, bedebus og barnehage, og nytt el-verk er åpna.
Falstad
Falstad er navn på tre gårder, og en lite brukt betegnelse på Eknes nåværende bygdesentrum. Falstad ligger innerst i Falstadbukta, ved Byaelvas utløp. Ekne kirke ble flytta dit i 1893, da kirka på Gevik (ved Vestrum i Bergbygda) ble revet. En av Falstad-gårdene ga også navn til Falstad fangeleir, en tysk konsentrasjonsleir under siste verdenskrig. Der er i dag Falstadsenteret, museum og menneskerettighetssenter. Retterstedet og gravplassen fra konsentrasjonsleiren, Falstadskogen, er i dag nasjonalt krigsminnested.
Hyttelva
Hyttelva ligger i Bergbygda. Gårdene Bakkheim og Vestli ligger ved Hyttelva, som går fra Sønningen med utløp ved Vestrumsbukta, ved nøst som tilhører Bakkheim.
Elva har hatt kverner i middelalderen – 3 er nevnt i 1432, stamp i Stampfossen, sagbruk i Sagfossen og ei smeltehytte som elva har navn etter. Smeltehytta var knyttet til kobbergruvene på Ytterøy, hvor det ikke var tilstrekkelig fossekraft til å drive ei smeltehytte. Smeltehytta ble drevet fra før 1600 og antagelig fram til 1673, eventuelt fram til 1699. Da det senere var drift i gruvene på Ytterøy 1750-53 ble det brukt ei smeltehytte på Gran ved Levanger.
Skoler og kultur
Skiløperen Johan Kjølstad ble i 2003 juniorverdensmester i sprint før han gikk over til Skogn idrettslag.
Basávžžejohka
Julelvvassdraget ble i 1986 vernet mot videre kraftutbygging i Verneplan III for vassdrag.
Djurgårdsandan
Djurgårdsandan (norsk: Djurgårdsånden) ble grunnlagt 2006 av blant annet Djurgårdens IF Fotboll. Djurgårdsandan er samlingsnavnet for Djurgårdens sosiale arbeid (CSR).
Djurgårdsandans tre hovedområder:
Det mest kjente prosjektet i Djurgårdensandan er Drive-In-Fotball. Dette drevet av Djurgårdsandan i Botkyrka kommune og bydelsområder Spånga-Tensta og Rinkeby-Kista i Stockholm.
I 2013-sesongen av Allsvenskan hadde Djurgårdens IF Djurgårdsandans logo på brystet.
Mitsuo Fuchida
Mitsuo Fuchida (japansk:淵田美津雄) (født 3. desember 1902, død 30. mai 1976) var kommandør (少佐) i Japans keiserlige flåtes flystyrker og pilot før og under andre verdenskrig.
Han ledet formasjonen som bombet i angrepet på Pearl Harbor den 7. desember 1941, og var ansvarlig for koordinasjon av luftangrepet. Han arbeidet under den øverste flåtesjef viseadmiral Chuichi Nagumo, og koordinerte Japans keiserlige flåtes flystyrkers 1. skvadron under angrepet på Pearl Harbor. Han var også førstepilot under bombingen av Darwin i februar 1942. Etter at andre verdenskrig endte med Japans nederlag konverterte han til kristendommen og så på seg selv som evangelist resten av sitt liv.
Tidlig liv
Mitsuo Fuchida ble født i Nara prefektur i Japan. Han startet på sjøkrigsskolen ved Eta-Jima i 1921 hvor han møtte og ble venn med klassekameraten Minoru Genda og fikk stor interesse for fly. Han spesialiserte seg i bombing, og oppnådde snart en så stor dyktighet at han ble instruktør. Han ble ansett for å være en av Japans beste flyvere, etter at han hadde oppnådd stor erfaring under luftoperasjoner over Kina på slutten av 1930-årene. Han ble forfremmet til orlogskaptein og tatt opp i flåtens akademi. Fuchida ble tilknyttet hangarskipet «Akagi» i 1939 som flight commander og var på dette tidspunkt en erfaren pilot med over 3 000 flytimer bak seg.
Karriere under andre verdenskrig
Søndag 7. desember 1941 var den japanske angrepsstyrke under kommando av admiral Chuichi Nagumo og bestod av seks hangarskip med 423 fly, klar til å angripe. Klokken 6 lettet den første angrepsbølge med 183 fly fra skipene som lå 230 mil nord for Oahu og fløy mot den amerikanske stillehavsflåte i Pearl Harbor.
I mellomtiden ga Fuchida ordren «Tenkai» («innta angrepsposisjon»). Da han så at alle ante fred og ingen fare i Pearl Harbor, åpnet han klokken 7:40 lokal Hawaii-tid «boble»-vinduet over førerkabinen på sitt torpedofly, og fyrte av et grønt signallys som tegn til å innlede angrepet.
Klokken 7:49 ga Fuchida sin radiooperatør, en underoffiser, beskjed om å sende kodesignalet «To, To, To» (japansk for «Totsugeskiseyo», oversatt «Angrip») til de andre fly i gruppen. Fuchidas pilot, løytnant Mitsuo Matsuzaki, styrte B5N-flyet rundt om Barber’s Point.
Klokken 7:53 ga Fuchida Mizuki ordren om å sende meldingen «Tora! Tora! Tora!» tilbake til hangarskipet «Akagi» (flaggskipet i 1. luftflåte). «Tora» tre ganger var kodespråk og betød at det var lyktes å «ta» amerikanerne på sengen.
Den første japanske angrepsbølge med 51 Aichi D3A stupbombefly, 40 Nakajima B5N torpedofly med torpedoer, 50 Nakajima B5N med bomber, og 43 Mitsubishi A6M Zero jagerfly, innledet angrepet. Da disse fly var kommet tilbake til sine hangarskip, forble Fuchida over målet for å vurdere skadene og observere den neste angrepsbølgen. Da denne hadde fullført oppdraget, returnerte han til sitt hangarskip.
Da Fuchida kom tilbake fra angrepet på Pearl Harbor inspiserte han sitt fly og fant 20 store hull fra antiluftskytset, og styrekablene hang i en tynn tråd. Selv om han ikke på noen måte var religiøs var dette den første i en serie av nær-døden-opplevelser som fikk ham til å tro at en høyere makt våket over ham. Det vellykkede angrepet på USA gjorde Fuchida til en nasjonalhelt, og han fikk audiens hos keiser Hirohito personlig. Dette i kombinasjon med typisk japansk militær patriotisme økte hans følelse av å være utvalgt av skjebnen. Den 19. februar 1942 ledet Fuchida den første av to bølger med 188 fly i et ødeleggende angrep på Darwin i Australia.
I juni ble Fuchida såret under slaget ved Midway i en brann ombord på «Akagi». Etter et amerikansk bombeangrep falt han ned fra en stige og brakk begge ankler. Resten av krigen fungerte han som stabsoffiser.
Etter krigen, i 1949, møtte Fuchida en metodist-misjonær, Jacob DeShazer, som selv hadde vært korporal i US Army Air Forces og deltatt i det berømte Doolittle-raidet, som konverterte ham til kristendommen. Sammen med en kollega ga han han i 1951 en beretning fra slaget om Midway sett fra japansk side. I 1952 ble Fuchida selv kristen misjonær og dro på turne i USA, som medlem av The Worldwide Christian Missionary Army of Sky Pilots. Han tilbragte resten av sitt liv som kristen misjonær.
Fuchida døde av diabetes i Kashiwara ved Osaka 30. mai 1976.
815
Dødsfall
Harald Granraude
Toke Talagi
Niue har ikke noen politiske partier, og dermed var Talagi sett som partipolitisk uavhengig.
Karriere
Ved forsamlingsvalget i Niue 2005 gjenvant han sin plass i Niues forsamling, men fikk like mange stemmer som en annen kandidat, og vant plassen etter loddtrekning. Han ble på nytt gjenvalgt i 2008 og ble valgt til landets førsteminister med 14 av 20 stemmer i Forsamlingen. Sittende førsteminister Young Vivian fikk de resterende seks stemmene.
I 2008 ble han valgt til leder for Pacific Islands Forum, og i 2009 var han med og etablerte Polynesian Leaders Group. Han ble gjenvalgt som førsteminister i 2011, 2014 og 2017.
I 2020 tapte han kampen om gjenvalg. Han ble etterfulgt som statsminister av Dalton Tagelagi.
Ljudmila Tsjernysjova
Tsjernysjova ble olympisk mester i volleyball under OL 1980 i Moskva. Hun var med på det sovjetiske laget som vant volleyballturneringen for damer foran Øst-Tyskland og Bulgaria. Sovjetunionen vant semifinalen mot Ungarn med 3 - 0 og finalen mot Øst-Tyskland med 3 - 1. Tsjernysjova spilte fem kamper i OL-turneringen.
Lidija Loginova
Lidija Ivanovna Loginova (russisk: Лидия Ивановна Логинова født 27. februar 1951 i Kazan) var en sovjetisk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva. Loginova ble olympisk mester i volleyball under OL 1980 i Moskva. Hun var med på det sovjetiske laget som vant volleyballturneringen for damer foran Øst-Tyskland og Bulgaria. Sovjetunionen vant semifinalen mot Ungarn med 3 - 0 og finalen mot Øst-Tyskland med 3 - 1. Loginova spilte fem kamper i OL-turneringen.
John Følstad
I det sivile liv var han småbruker, selger og montør. Han giftet seg i 1937 med Dagrun Sneve (1903-1959) og de bosatte seg på hans hjemsted, plassen Skogheim, i 1940. Dette var tidligere en husmannsplass, som han frikjøpte i 1942.
Følstad var formann for Røra samvirkelag fra 1954 til 1958. Som ordfører var han også medlem av fylkestinget 1948–55. Han skrev kapitlet om Røra i bokverket Norges bebyggelse.
Mariya Telushkina
Mariya Telushkina (født 3. april 1994) er en kasakhstansk friidrettsutøver som konkurrerer i diskoskast.
Hun representerte Kasakhstan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i kvalifiseringen i diskoskast.
Ilenia Vitale
Ilenia Vitale (født 10. april 1995 i Palmanova) er en italiensk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun har gull på 4 x 400 meter og bronse på 400 meter fra U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016 som fremste internasjonale meritter.
På nasjonalt nivå har hun sølv på 400 meter fra det italienske mesterskapet innendørs i 2015.
Idrettskarriere
Vitale vant gull på 300 meter ved det italienske ungdomsmesterskapet (cadette), med tiden 40,13. Hun deltok også på Friuli Venezia Giulias stafettlag som fikk bronse på 4 x 100 meter.
Hun vant på nytt gull på 300 meter ved det italienske ungdomsmesterskapet 2010, og fikk på nytt bronse på 4 x 100 meter stafett.
Ved ungdoms-VM i friidrett 2011 i Lille ble hun slått ut i semifinalen på 400 meter, etter at hun først satte personlig rekord i innledningsheatet, med 55,63, deretter i semifinalen, med 55,29.
Hun deltok også ved Europeisk Ungdoms-OL 2011. På 4x100 meter kom Italia på 6.-plass. I oktober fikk hun sølv på 200 meter ved det italienske studentmesterskapet, bak Johanelis Herrera Abreu.
Ved det italienske juniormesterskapet innendørs kom hun på 7.-plass på 60 meter, med tiden 7,89. Her satte hun personlig rekord i semifinalen, med 7,84 sekunder. Hun fikk 13. neste tid i innledningsheatene 400 meter ved det italienske mesterskapet for senior, og gikk ikke videre til finalen.
I september vant hun 400 meter ved det italienske studentmesterskapet, med tiden 55,62.
Hun ble italiensk juniormester på 400 meter utendørs i juni, der hun løp på 54,99.
Hun forsvarte tittelen sin på 400 meter ved det italienske juniormesterskapet utendørs i 2014, der hun løp på 53,87, som var ny personlig rekord.
Conopalpus
Utseende
Middelsstore, slanke, gulbrune til svarte vedborere, kan ha delvis metallisk glans. Gruppen ligner overflatisk på bløtvinger (Cantharidae), men har i motsetning til disse harde dekkvinger. Antennene er trådformede, lange og tynne. Lårene på bakbeina er gjerne fortykkede.
809
Dødsfall
24. mars – Harun al-Rashid afghansk kalif
Ilenia Vitale
Idrettskarriere
I juli deltok hun ved junior-VM i friidrett 2014 i Eugene. På 400 meter nådde hun semifinalen, men kom på 5.-plass i sitt hit, med tiden 54,80, og gikk ikke til finalen. På 4 x 400 meter stafett fikk Italia 10. beste tid i innledningsheatene, og gikk ikke videre til finalen.
Conopalpus
Levevis
Disse billene lever i død ved, eller i døde poresopper (kjuker) som vokser på denne. Larvene kan være rovdyr. De voksne billene er aktive og løper raskt i skjul om man fjerner barkstykket de satt under. Noen av de mindre artene kan også hoppe ganske langt. Siden vedborerne er avhengige av død ved trives de best i lite hogstpåvirkede skoger, og noen av artene er regnet som typiske urskogsinsekter. En god del av artene i denne gruppen er regnet som utryddingstruede.
Ilenia Vitale
Idrettskarriere
Vitale satte personlig rekord på 400 meter innendørs ved det italienske innendørsmesterskapet for senior i februar 2015. Der løp hun på 53,85, og fikk sølv bak Chiara Bazzoni. Hun deltok også ved EM i friidrett innendørs 2015 i mars, der hun løp på 54,31 i innledningsheatet, som var 24. beste tid, og gikk dermed ikke videre til semifinalene.
Ved det italienske U23-mesterskapet utendørs 2015 vant hun 400 meter, og hun vant samme distanse også ved det italienske universitetsmesterskapet. Ved det italienske mesterskapet utendørs for senior fikk hun 9. beste tid i innledningsheatene, og ble ikke blant de 8 som gikk til finalen. Hun deltok også ved U23-EM i friidrett 2015, men til tross for ny personlig rekord på 400 meter, med 53,20 sekunder, gikk hun ikke videre fra innledningsheatene. På 4 x 400 meter kom Italia på 6.-plass. Ved U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016 vant Italia 4 x 400 meter, med Vitale på laget, og på 400 meter fikk hun bronse, bak Deborah Sananes og Raphaela Boaheng Lukudo.
Gazi Yaşargil
Mahmut Gazi Yaşargil (født 6. juli 1925 i Lice, Tyrkia) betraktes av mange som «nevrokirurgiens far», sammen med Harvey Williams Cushing (1869–1939). Yaşargil startet karrieren som hjelpepleier i Naumburg an der Saale i Tyskland i 1943, en posisjonen har hadde i seks måneder før han begynte på medisinstudiet. Den 4. januar 1953 begynte har på spesialiseringen som nevrokirurg i Zürich, Sveits, med professor Hugo Krayenbül som mentor. Videre studerte han vaskulær mikrokirurgi i Burlington, USA, fra oktober 1965. I 1967 åpnet han for ei mikronevrokirurgirutine i Zürich, der han utføre 103 inngrep i løpet av det første året.
Fra 15. april 1973 og inntil han trakk seg tilbake i 1993 ledet avdelingen for nevrokirurgi i Zürich, etter sin tidligere mentor Hugo Krayenbül trakk seg tilbake. Fra 1994 ble han invitert til å jobbe ved University of Arkansas for Medical Sciences i Little Rock, noe ha takket ja til i noen år. I 1999 ble Yaşargil beæret med ærestittelen «Man of the Century 1950–2000» av det vitenskapelige tidsskriftet Neurosurgery. Samtidig ble han tildelt «European Association of Neurological Surgeons Medal of Honor».
Ludvig Begby
Ludvig Begby (født 1. april 1997) er en norsk fotballspiller som spiller for den norske klubben Fredrikstad.
7. oktober 2013 fikk han sin første offisielle A-lagskamp for Fredrikstad i Adeccoligaen mot Bodø/Glimt, bare 16 år gammel.
Bödefeld
Bödefeld er en Ortsteil i bykommunen Schmallenberg i Hochsauerlandkreis i Regierungsbezirk Arnsberg i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen.
Ludvig Begby
Begby kan bekle alle roller på venstresiden, oftest sett som venstre-ving.
Bödefeld
Bödefeld var tidligere en selvstendig kommune. Den ble innlemmet i Schmallenberg den 1. januar 1975.
Ludvig Begby
3. februar 2017 skrev han under en ny toårs-kontrakt med Fredrikstad.
Lucretia (Britten)
Lucretia (engelsk: The Rape of Lucretia) er en opera i to akter med musikk av Benjamin Britten. Libretto av Ronald Duncan bygger på André Obeys teaterstykke Le viol de Lucrèce.
Historie
Verket er en kammeropera med veldig liten orkesterbesetning. Den ble uroppført i Glyndebourne 12. juli 1946 med Kathleen Ferrier og Peter Pears i tittelrollene.
I Sverige ble den spilt først gang den 17. oktober 1949 på Stora Teatern, Göteborg. Det ble gjort et eksperiment i regi av Bengt Peterson, framført 7. juni 1958 på Drottningholmsteatern, der man anvendte dekor fra 1700-tallet og den ble også satt opp på Stockholmsoperan 20. september 1958.
Handlingen
Operaen utspiller seg i Roma i ca. 510 f.Kr. og tar for seg en semihistorisk/legendarisk hendelse i romersk historie hvor sønnen til Romas siste konge Lucius Tarquinius Superbus forgrep seg på en dydig kvinne og bidro til kongens fall og innførelse av den romerske republikken.
Perm (geologi)
Perm er den yngste perioden i jordens oldtid (Paleozoikum), fra 299.0 ± 0.8 til 251.0 ± 0.4 millioner år siden. I løpet av denne perioden fullførte superkontinentet Gondwana sin drift nordover mot de allerede stort sett sammenhengende platene Laurentia, Baltika og Sibirica, og superkontinentet Pangaea ble skapt. Perioden endte med den voldsomste masseutryddelsen av marint dyreliv noen gang i jordhistorien, noe som etterlot svært mye fossiler.
I Norge var det stor vulkansk aktivitet i Oslofjorden, som sank ned og ga årsak til Oslofeltets vulkan- og kalkpregede geologi.
Perm-perioden ble definert av Roderick Murchison og oppkalt i 1841 etter området Perm i Russland. Perioden ble for 251 millioner år siden etterfulgt av trias og dermed av jordens mellomalder (Mesozoikum).
Epoker
Epokene som Perm deles inn i, er cisural, guadeloupe (zechstein) og loping. Hver av disse epokene kan igjen inndeles i henholdsvis fire, tre og to stadier. De respektive skillene mellom epokene går ved henholdsvis (299), 271 og 260 millioner år før nåtiden. Den siste perioden, Loping, avsluttes med en enorm masseutryddelse av særlig marine arter, og overgangen til jordas mellomalder.
Tektonikk
I løpet av perm ble Pangaea ferdigdannet, en stor landmasse som omfattet nesten alle jordens landområder som ett sammenhengende kontinent. Dannelsen hadde startet i karbon-perioden før og medførte at Gondwanaland (Afrika og Sør-Amerika) fløt nordover og støtte gradvis sammen med Laurentia (Nord-Amerika), Baltika (Europa) og Sibirica (Sibir), med en kjede av kinesiske og sørøstasiatiske plater og øyer liggende øst for dette.
Perioden innebar en reduksjon av havnivået, enten ved at Pangaea hevet seg eller at havnivået sank. I perm lukket det nye innlandshavet Paleo-Tethys-havet seg mellom Pangaea og Asia, etter hvert førte kontinentaldrift til at det ble avløst av det sørlige innhavet Tethys-havet. Europa hadde et svært salt innlandshav, kalt Zecksteinsjøen. Hele Pangaea-kontinentet var omgitt av kjempehavet Panthalassa. Det er sannsynlig at sammenstøtet av kontinentene kombinert med havnivåsenkingen reduserte utbredelsen av grunne innlandshav så mye at mange marine arter mistet sine biotoper og døde ut. Til gjengjeld ble landdyrene lettere spredd.
Den hercynske fjellkjedefoldingen med dannelsen av blant annet Appalachene, Ardennene, Schwarzwald og Uralfjellene ble fullført i perm gjennom kollisjonen av de sørlige og nordlige plater.
Bergarter
Bergarter fra perm kalles ofte for permsystemet, og er fremfor alt rødfargede sandsteiner, leirskifre og steinsalt. Rødfargen i mange permlag i nord skyldes at det ble dannet jernoksid da ørkener spredte seg i nord med kombinasjon av intens varme og vegetasjonsløse underlag. I sør ble det pga. glaciale prosesser også dannet morenekonglomerat.
Det er tre områder i verden hvor det finnes spesielt store avsetninger av permsystemets fjellmasser. I Uralfjellene ser vi fortsatt store rester av hevningen som skjedde da Baltica i vest og Sibirica i øst støtte sammen. Videre er store perm-avsetninger synlige i Kina. Og endelig finner vi de tykkeste perm-massivene i det sørvestre Texas og nordøstre Mexico, nærmere bestemt i det såkalte Permbassenget som har røde sandsteinsavsetninger fra denne perioden. Ellers er De sibirske trappene et trappeformet, vulkansk megaområde som dekker mye av nordlige Sibir, og oppstod da flombasalt ble dannet i trappeformasjoner gjennom stadige avsetninger av lavaflom gjennom flere tusen år, ved overgangen til trias. Hendelsen kan også ha økt mengden CO2 dramatisk og dermed økt den globale temperaturen med flere grader.
I sørlige del av Nordsjøen finner vi forekomster av olje og gass fra permlag. Andre forekomster med stor økonomisk betydning fra denne perioden er kobbermalm og steinkull.
Klima
Klimaet forandret seg gjennom perioden – fra et varmt og nokså fuktig, til forholdsvis varmt og tørt. Da superkontinentet Pangaea oppstod, ble det liggende nord-sør slik at det strakte seg fra pol til pol. Det oppstod for første gang et betydelig innlandsklima, med stor temperatur- og klimavariasjon og dessuten sesongbetonte monsuner. Perm er preget av mye ørkendannelse i nord, særlig i de indre, tørrere delene av nordlige Pangaea hvor mye vegetasjon forsvant.
Den sørlige delen av Pangaea rundt Sydpolen, var fortsatt nediset da perm startet. Perm ble innledet med en fortsettelse av karbon-periodens istid i sør, men denne avtok gradvis. Utenfor iskalotten strakte det seg et belte av temperert klima, dominert av frøbregneskog som trolig nøt godt av større oksygenmengder enn lengre nord. I løpet av perm ble oksygennivået redusert i nord, og en del landplanter og insekter fra karbon forsvant.
Planteliv
Mot slutten av perm var skjell- og snelletrærne på grunn av kaldt og oksygenfattig klima etter hvert fortrengt til bare noen øyer ute i Proto-Tethys-havet, områder vi idag gjenfinner i det sørlige Kina. Snelletrærne døde til slutt helt ut, mens skjelltrærne ble redusert til en lite, tueaktig vannplante som vi i dag kjenner som brasmegras.
Frøplanter begynte å bli viktige i Perm, og tok over mange av rollene som karsporeplanter hadde fylt før, blant annet oppstod de første moderne trærne slik vi kjenner dem idag. Nakenfrøede planter som frøbregner, bartrær, tempeltrær («gingko») og konglepalmer spredte seg. I kalde strøk på den nordlige halvkule oppsto et barskogsbeltene rundt nordkalotten, et vegetasjonstrekke som har holdt seg helt til våre dager.
Dyreliv
Slutten av karbon og innledningen til perm ble dominert av noen Blattoptera, noen fjerne slektninger av våre dagers kakerlakker som trolig utgjorde om lag 90% av insektene på den tiden. Etter hvert utviklet holometabole insekter seg, dvs. biller (Coleoptera), fluer (Diptera), og sommerfugler. Mest dominant ble trolig Odonata, en gruppe av øyenstikkere som var amfibiske rovinsekter knyttet til vann. De var trolig utviklet allerede i karbonperioden og kan ha hatt opprinnelse så langt tilbake som i devon. Vingespennet kan ha vært inntil 70 cm.
I perm fikk man for første gang utvikling av store, reelle kjøttetere og planteetere. Dessuten fikk vi noen små reptiler som kaltes diapsider og fikk stor utbredelse. Perioden var ellers dominert av pattedyrliknende krypdyr (Synapsida) inklusive kjempen Dimetrodon, og diapsider – blant annet forløpere for bl.a. dinosaurer – begynte å bli vanlige. De gamle panserpaddene og urreptilene (Anapsida) hadde sin siste storhetstid i Perm. Kronologisk kan de dominerende landdyr-epokene i perm fremstilles slik:
Kjøttetende Therocephalia utviklet seg også, eksempelvis Trochosaurus. Det var ingen flygende virveldyr. Blant amfibier dominerte store, noen ganger krokodilleliknende Temnospondyli, de mindre Lepospondyli og Batrachosauria.
I avslutningen i perioden førte reduksjonen av havnivåene til at varme grunnhav forsvant, og en mengde marine dyreatrer døde ut. Til gjengjeld medførte sammensmeltingen av superkontinentet Pangaea til at mange landdyr og planter lettere kunne spre seg mellom tidligere kontinenter. Utdøingen ga stor avsetninger av marine fossiler, ikke minst av bløtdyr (Mollusca), pigghuder (Echinodermata), og armfotinger (Brachiopoda). Perioden identifiseres ofte av fossiler etter ørsmå fusilinider og ammonitter.
Perm-trias-utdøingen
Perm-trias-utdøingen er den mest dramatiske masseutryddelse i jordhistorien, og avslutter både perm og jordens oldtid. Man antar at mer enn 90 % av alle marine arter døde ut, og 70 % av landartene og en rekke insektarter. Blant annet døde trilobittene fullstendig ut, og urreptilene (Anapsida) ble sterkt redusert, blant annet forsvant de enorme, planteetende pareiasaurer. Også mosdyr ble hardt rammet.
Årsaken var havnivåreduksjon og klimaendringer, men kanskje også mange tusen års utstrømming av flombasalt i Sibir, gjennom en enorm vulkansk aktivitet en gang omkring 251 til 250 millioner år siden. Dette kan også ha bidratt til å produsere enorme mengder CO₂ og økt den globale temperaturen med mange grader.
Permtiden i Norge
Oppsprekking av Pangaea medførte innsynkning av Oslofeltet (med dannelsen av blant annet Ekebergskrenten og Nesodden) og utstrakt vulkansk aktivitet. Da Oslofeltet sank ned, ble det dekket av en grunn havarm som oversvømte områdene Vestfold, Oslo, Akershus og sørlige Oppland til Mjøsa. Elvene som førte fra høyere områder og ned i denne havarmen avsatte sedimentære bergarter og mye kalkstein, som stadig dominerer mange områder her.
Jade Lally
Jade Lally (født 30. mars 1987) er en britisk friidrettsutøver som konkurrerer i diskoskast.
Hun representerte Storbritannia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i kvalifiseringen i diskoskast.
Jura (geologi)
Jura er den midterste perioden i jordens mellomalder, og kalles tidvis for «reptilenes tidsalder». Den begynte med en trias–jura masseutryddelse for 199,6± 0,6 millioner år siden og sluttet for 145,5± 4 millioner år siden. Jura ble definert av Alexander von Humboldt i 1799 og oppkalt etter Jurafjellene. Perioden er velkjent fordi dinosaurene var den dominerende dyregruppen på landjorden i denne perioden, og fordi urfuglen Archaeopteryx oppsto i jura. Pattedyrene fortsatte å utvikle seg, men var lite framtredende.
Epoker
Epokene som jura deles i, er tidligjura (tysk Lias eller «svart jura»), mellomjura (tysk Dogger eller «brun jura») og senjura (tysk Malm eller «hvit jura»). De respektive skillene går ved hhv. 176 og 161 millioner år før nåtiden. Hver av epokene kan deles inn i hhv 4, 4 og 3 stadier. Det var Leopold von Buch som introduserte inndelingen av jura i tre epoker.
Tektonikk
Oppdelingen av Pangaea i mindre kontinenter fortsatte, etter at superkontinentet hadde begynt å sprekke opp på østsiden i trias. Ganske tidlig i jura skilte Laurasia og Gondwanaland lag. Fremdeles fantes det imidlertid landbroer mellom mange av områdene, blant annet Afrika og Sør-Amerika. Landplatene India, Madagaskar, Australia, Antarktis og Afrika/Sør-Amerika sprakk opp helt mot slutten av perioden og dannet Sør-Atlanteren.