cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Istarporten
Istarporten (ty. Ischtar-Tor) var den åttende byporten til det indre Babylon, og ble oppført av Nebukadnesar II (605-562 f.Kr.). Istarporten har siden 1930 vært utstilt i Det forasiatiske museet i Pergamonmuseet i Berlin, der den ble rekonstruert med originalt materiale, inkludert portens fundament.
Istarporten sto for enden av en prosesjonsgate i Babylon, hovedstaden i Babylonia, ved Eufrat i dagens Sentral-Irak. Gaten var omgitt av murer som ble bygget samtidig. Gaten var mellom 20 og 24 meter bred, ca. 250 meter lang og belagt med sten og teglsten. Prosesjonsgaten ble brukt av babylonerne for nyårsfestlighetene hver vår. Porten bevoktet inngangen til en 90 meter høy ziggurat med et Marduk-skrin.
Murene var i likhet med selve porten kledd i hovedsakelig blå mosaikk med innslag av dyr — løver, tyrer og drager — i glasert tegl i gult og brunt. Løvene symboliserer gudinnen Istar (eller Isjtar), himmelens herskerinne, kjærlighetens gudinne og krigsmaktens beskytterinne. Den ormelignende dragen fremstiller Marduk (også kalt Bel), byens og fruktbarhetens gud som skjenket evig liv. De ville tyrene symboliserer værguden Adad.
Porten og prosesjonsveien ble oppdaget i slutten av det 19. århundre og tyske arkeologer foretok utgravninger mellom 1899 og 1914.
Vianden vannkraftverk
Vianden vannkraftverk  er et vannkraftverk i Vianden i det nordøstre Luxembourg, nær grensen til Tyskland. Kraftverket er lokalisert ved elva Our, ei sideelv til Sauer som igjen renner ut i Mosel ovenfor Trier. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 100 MW fordelt på ti generatorer og turbiner, som gjør dette til landets største vannkraftverk.
Teknisk sett er anlegget et såkalt pumpekraftverk, som har to vannreservoarer som vannmengdene pumpes mellom. Anleggsarbeidet ble ferdigstilt i 1964. Reservoaret ved Vianden er 8 km langt, og har vannvolumer på 10 millioner m³.
Fallhøyden (hydraulig head) er på 287 meter.
Elkesaittene
Elkesaittene var en vestasiatisk gnostisk sekt som ser ut til å ha utgått fra jødekristne kretser på keiser Trajanus' regjering i Romerriket.
De anses som en undergruppe av ebionittene, og holdt til i det sassanidiske sørlige Mesopotamia.
Navnet kan antagelig avledes fra Elxai, som skal ha vært opphav til elkesaitenes hellige skrift. Dette skrift, som ble til omkring år 100, inneholder en blandning av elementer fra jødisk, kristen og annen forasiatisk religiøs bakgrunn. Det ble lagt vekt på dåp og renselser, som skulle tjene til syndenes forlatelse.
Malawi
Malawi (chichewa: Malaŵi), offisielt Republikken Malawi (engelsk: Republic of Malawi; chichewa: Chalo cha Malawi eller Dziko la Malaŵi) er en innlandsstat i Sørøst-Afrika som grenser til Tanzania i nord, Zambia vest og Mosambik i sør og i øst. Landet har en befolkning på 16.36 millioner (2013).
Historie
Rester etter hominider har blitt identifisert i Malawi som dateres mer enn en million år tilbake. Tidlige mennesker bodde i nærheten av Malawisjøen for 50 til 60 000 år siden. Menneskerester på et funnsted datert til rundt år 8000 f.Kr. viser fysiske karakteristikker som ligner mennesker som i dag bor på Afrikas horn. Funn fra et annet sted, datert til 1500 f.Kr., har restene trekk som minner om san–folket.
De tidligste innbyggeren i området var khoisan jegere og samlere. De var stort sett erstattet av bantu stammene under bantu-migrasjonene. Selv om portugiserne nådde området i det 16. århundre, var den første betydelige kontakten ankomsten til David Livingstone langs den nordlige kysten av Malawisjøen i 1859. Etter dette opprettet skotske presbyterianske kirker misjonsstasjoner i Malawi. Ett av deres mål var å få slutt på slavehandelen til Persiagulfen som fortsatte til slutten av det 19. århundre. I 1878 dannet en gruppe handelsmenn, de fleste fra Glasgow, African Lakes Company for å levere forsyninger og tjenester til misjonærene. Andre misjonærer, handelsmenn, jegere og plantere fulgte snart etter.
En konsul fra den britiske styresmakten fikk tittelen «konger og høvdinger i Sentral-Afrika» i 1883, og i 1891 etablerte britene Protektoratet Britisk Sentral-Afrika som innen 1907 hadde fått navnet Nyasaland-protektoratet (Nyasa er yao-ordet for «innsjø»). Britene fortsatte å ha kontroll i den første halvdelen av 1900-tallet, men denne perioden ble preget av et antall mislykkede malawiske forsøk på å skaffe seg uavhengighet. En voksende europeisk og amerikansk-utdannet afrikansk elite ble stadig mer høylytt og politisk aktive, først gjennom foreninger, og så gjennom Nyasaland African Congress (NAC) etter 1944.
I løpet av 1950-årene økte presset for uavhengighet da Nyasaland ble føyd sammen med Nord- og Sør-Rhodesia i 1953 til Sentralafrikansk Føderasjon. I juli 1958 returnerte Hastings Kamuzu Banda til landet etter et langt fravær i USA hvor han skaffet seg sin medisinske grad ved Meharry Medical College i Nashville, Tennessee i 1937, Storbritannia hvor han praktiserte medisin og Ghana. Han overtok lederskapet i NAC som senere ble Malawi Congress Party (MCP). Banda ble i 1959 sendt til Gwelo-fengselet for sine politiske aktiviteter, men ble løslatt i 1960 for å delta i en grunnlovskonferanse i London.
15. april 1961 vant MCP en overveldende seier i valgene til et nytt lovgivende råd. Det fikk også en viktig rolle i det nye utøvende rådet og styrte Nyasaland i alt annet enn navnet ett år senere. I en ny grunnlovs konferanse i London i november 1962, gikk den britiske regjeringen med på å gi Nyasaland selvstyrestatus året etter.
Banda ble statsminister 1. februar 1963 selv om britene fremdeles kontrollerte Malawis finanser, sikkerhet og rettsvesenet. En ny grunnlov trådte i kraft i mai som gav praktisk talt fullstendig internt selvstyre. Føderasjonen av Rhodesia og Nyasaland ble oppløst 31. desember 1963, og Malawi ble et helt uavhengig medlem av Samveldet 6. juli 1964. To år senere ble Malawi republikk med Banda som sin første president. Landet ble også erklært en ettpartistat.
Banda ble erklært president på livstid i 1970 av MCP, og året etter konsoliderte han sin makt og ble utropt til president på livstid av selve Malawi. Den paramilitære vingen av MCP, Unge Pionérer, hjalp til med å holde Malawi under autoritativ kontroll frem til 1990-årene.
Økende indre uro og press fra malawiske kirker og fra det internasjonale samfunnet førte til en folkeavstemning hvor det malawiske folket ble bedt om å stemme på enten et flerpartidemokrati eller fortsettelsen av ettpartistaten. 14. juni 1993 valgte folket med overveldende flertall flerpartisystemet. Frie og rettferdige nasjonalvalg ble holdt 17. mai 1994.
Bakili Muluzi, lederen for Forent Demokratisk Front (UDF), ble valgt til president i de valgene. UDF vant 82 av de 177 setene i nasjonalforsamlingen og dannet en koalisjonsregjering med Alliansen for Demokrati (AFORD). Koalisjonen ble oppløst i juni 1996, men noen av dens medlemmer forble i regjeringen. Malawis nyskrevne grunnlov (1995) fjernet spesialmakten som var reservert for MCP. Akselererende økonomisk liberalisering og strukturelle reformer fulgte den politiske forvandlingen.
15. juni 1999 holdt Malawi sitt andre demokratiske valg. Bakili Muluzi ble gjenvalgt til en ny femårsperiode som president, til tross for at en allianse av MCP og AFORD stilte mot UDF.
Malawi så sin første overgang mellom demokratisk valgte presidenter i mai 2004 da UDFs presidentkandidat Bingu wa Mutharika beseiret MCP kandidaten John Tembo og Gwanda Chakuamba som var støttet av en gruppe opposisjonspartier. UDF klarte derimot ikke å vinne flertallet av seter i parlamentet, som det hadde gjort i valgene i 1994 og 1999. Partiet sikret likevel et flertall med å alliere seg med partiformenn og tidligere president Muluzi og dannet en «regjering av nasjonal enhet» med flere opposisjonspartier. President Bingu wa Mutharika forlot UDF-partiet 5. februar 2005 på grunn av uenigheter med UDF, særlig over hans anti-korrupsjonskampanje. Han dannet sitt eget parti, Demokratisk Progressivt Parti (DPP).
Geografi
Malawi ligger sørøst i Afrika. Great Rift Valley går gjennom landet fra nord til sør. I denne fordypningen ligger Malawisjøen (også kalt Nyasasjøen), den tredje største innsjøen i Afrika som utgjør 20 % av Malawis areal. Shire-elva renner fra den sørlige enden av innsjøen og slutter seg til Zambezi 400 kilometer lenger sør i Mosambik. Øst og vest for riftdalen danner landet høye platåer, vanligvis mellom 900 og 1200 moh. I nord stiger Nyika-høylandet så høyt som 2600 moh. Sør for innsjøen ligger Shire-høylandene med en høyde på 600 til 1600 moh, og som stiger til fjellene Zomba og Mulanje på henholdsvis 2130 og 3048 moh. Lengst sør er høyden bare 60-90 moh.
Malawi er et av det subsahariske Afrikas tettest befolkede land. Befolkningen i Lilongwe, Malawis hovedstad siden 1971, overstiger 400 000. Alle regjeringsdepartementene og parlamentet ligger i Lilongwe. Blantyre forblir Malawis viktigste kommersielle senter og største by og har vokst fra antatte 109 000 innbyggere i 1966 til nesten 500 000 i 1998. Malawis president bor i Lilongwe, mens høyesterett ligger i Blantyre.
Malawis klima er generelt subtropisk. Regntiden varer fra november ut april. Der er lite eller ingen nedbør i det meste av landet fra mai til oktober. Det er varmt og fuktig fra oktober til april langs innsjøen og i den nedre Shire-dalen. Lilongwe er også varm og fuktig i disse månedene, men mindre enn i sør. Resten av landet er varmt i disse månedene. Fra juni til august er innsjøområdene og den sørligste delen komfortabelt varme, men resten av Malawi kan være kjølig om natten, med temperaturer fra 5° til 14 °C.
Øyene Likoma og Chizumulu i Malawisjøen tilhører Malawi, men ligger innenfor Mosambiks farvann og danner maritime eksklaver.
Demografi
Malawi har hentet sitt navn fra maraviene, et bantu-folk som kom fra det sørlige Kongo for rundt 600 år siden. Da de nådde området nord for Malawisjøen, delte maraviene seg. En gren, forfedrene til dagens chewaer, flyttet sør til den vestlige bredden av sjøen. De andre, forfedrene til nyanjaene, flyttet ned den østre bredden til den sørlige delen av landet.
Innen 1500 hadde de to grenene av stammen etablert et kongedømme som strakte seg fra nord i dagens Nkhotakota til Zambezi i sør, og fra Malawisjøen i øst til Luangwa i vest.
Migrasjoner og stammekonflikter forhindret videre dannelse av et sammenføyd malawisk samfunn før det 20. århundre. I senere år har etniske forskjeller og stammetilhørighet blitt tonet ned. Det er derimot regionale forskjeller og rivalisering. Til tross for noen klare forskjeller, eksisterer ingen betydelig friksjon mellom stammegruppene, og forståelsen av malawisk nasjonalitet har begynt å slå rot. Malawierne er et landlig folkeslag, og de er generelt tradisjonalister og ikkevoldelige.
Chewaene utgjør 90 % av befolkningen i den sentrale regionen. Nyanja-stammen dominerer i sør og tumbukaene i nord. I tillegg lever et betydelig antall av tongaene i nord, ngoni, en sidegren av zuluene som kom fra Sør-Afrika på begynnelsen av 1800-tallet, lever i de nedre nordlige og lavere sentrale regionene og yaoene som hovedsakelig er muslimer, lever langs den sørøstlige grensen til Mosambik. Bantuer av andre stammer kom fra Mosambik som flyktninger.
Alders- og familiestruktur
Per 2012 var ca. 45 % av befolkningen under 15 år og ca. 5 % over 60 år.
Ekteskap inngås ofte i ung alder og forekomsten av barneekteskap er blant de høyeste verden. Legal giftemålsalder er 18 år uten tillatelse og 15 år med foreldretillatelse. En undersøkelse foretatt i årene 2000-2011 viste at 50 % av kvinnene giftet seg før de fylte 18 år. Andelen er over 60 % for de med ingen eller lite utdannelse. Geografisk er andelen barneekteskap høyeste i de sentrale deler av Malawi (57 %) og lavest i de sørlige deler (44 %).
Polygami er vanlig blant den muslimske befolkningen samt blant enkelte andre etniske grupper.
Homofile forhold er forbudt etter malawisk lovgivning, med fengselsstraff inntil 14 år for homofili. Forbudet ble suspendert av president Joyce Banda i 2012. I 2014 sa også regjeringen til Peter Mutharika at man ville unnlate å straffefølge personer som brøt mot bestemmelsen.
Helse
Gjennomsnittlig forventet levealder i Malawi er 60 år for kvinner og 58 år for menn (2012).
Det er anslått at 10,6 % av befolkningen mellom 15 og 19 år har hiv/aids (2012), hvorav 13 % av kvinnene og 8 % av mennene. 120 000 barn ble anslått å ha hiv i 2009.
Dødeligheten blant barn under 5 år er 71 per 1000 fødte som er blant de høyste i verden, men en nedgang på 71 % siden 2000. Nedgangen blir antatt blant annet å skyldes bedre vaksinedekning og mer bruk av myggnett. Mødredødeligheten i forbindelse med graviditet og fødsel er også blant de høyeste i verden.
Andre helseproblem som bidrar til høy dødelighet er tuberkulose, malaria og diaré. I tillegg er forskjellige tropesykdommer utbredt.
Underernæring er et problem og 46 % av barna under 5 år regnes som hemmet i veksten.
Kosthold
Malawis viktigste matvare er mais, men som andre land i det sørlige Afrika, har Malawi gjentatte ganger blitt herjet av hungersnød siden 2002 da maten ble knapp for en tredjedel av befolkningen. 30 % av befolkningen var rammet i 2003.
Ifølge en FAO-rapport fra juni 2005, ville 4,22 millioner innbyggere, en fjerdedel av befolkningen, ikke ha nok mat i 2005 til å overleve. Sør i landet, var prosentandelen av den rammede befolkningen på mellom 55 og 76. I slutten av november 2005 ble de første dødsfallene fra hungersnøden registrert.
Disse gjentatte hungersnødene skyldes ulike faktorer:
Noen hjelpeorganisasjoner som Comunità di Sant'Egidio, katolske hjelpetjenester og andre lokale og internasjonaler organisasjoner forsøker å svare på hungersnøden ved å distribuere hjelpesendinger med mat. Regjeringen har også startet et program som skal hjelpe til i oppstart av gårder med maisfrø og gjødsel. Programmet var derimot gjenstand for alvorlig misbruk og noen ganger fikk ikke de fattigste noen av disse tingene som var øremerket dem. Dette programmet ble avbrutt av Bingu Wa Muntharika-administrasjonen som i stedet subsidierte gjødsel for de lokale bøndene.
Politikk
Styret av Malawi har vært et flerpartidemokrati siden 1994. Etter grunnloven av 1995 velges presidenten som både er statsoverhode og regjeringssjef, gjennom et generelt valg hvert femte år. Malawi har en visepresident som velges sammen med presidenten. Presidenten har også muligheten til å utnevne en visepresident nummer to, som må være fra et annet politisk parti. Medlemmene av det presidentutnevnte kabinettet kan hentes fra den lovgivende forsamlingen eller utenfor denne. Malawis nasjonalforsamling har 193 representanter, alle velges direkte for en femårsperiode. Grunnloven legger grunnlaget for to kamre, og det andre kammeret er et senat med 80 medlemmer, men til nå har det ikke blitt gjort noe for å sette sammen dette senatet. Senatet er tiltenkt å gi representasjon for tradisjonelle ledere og de forskjellige geografiske distriktene, i tillegg til forskjellige interessegrupper som kvinner, ungdommer og funksjonshemmede.
Grunnloven legger grunnlaget for et uavhengig rettsvesen. Malawis domstolsapparat er basert på den engelske modellen og består av lavere magistratsdomstoler, en høyere domstol og en appelldomstol. Det lokale styret utføres i 27 distrikter innenfor tre regioner administrert av regionale administratorer og distriktskommissærer som utnevnes av den sentrale styresmakten. Lokalvalg, det første i flerpartiperioden, fant sted 21. november 2000. UDF vant 70 % av setene i dette valget.
Det tredje flerpartivalget på president og nasjonalforsamling som opprinnelig var planlagt å utføres 18. mai 2004, ble utsatt i to dager etter en appell til den høyere domstolen fra opposisjonkoalisjonen Mgwirizano (enhet). Opptakten til avstemningen ble overskygget av opposisjonens påstander om ulovligheter i stemmeregistreringen. Observatører fra EU og Samveldet sa derimot at stemmingen foregikk fredelig, men at de var bekymret for «alvorlige utilstrekkeligheter» i avstemningen.
Utenrikspolitikk
Malawi har fortsatt den pro-vestlige utenrikspolitikk som ble etablert av tidligere president Banda. Landet har utmerkede forbindelser med viktige vestlige land. Malawis nær forbindelse med Sør-Afrika gjennom apartheid-epoken, gjorde forholdet anspent til andre afrikanske nasjoner. Etter apartheids kollaps i 1994, utviklet Malawi sterke diplomatiske forbindelser med alle afrikanske land.
Administrativ inndeling
Malawi er delt inn i 27 distrikter innenfor tre regioner: (Tallene er hentet fra folketellingen i september 1998 )
Økonomi
Malawi har få utvinnbare mineralressurser og økonomien er svært avhengig av landbruket. De tre viktigste eksportavlingene er (i rekkefølge) tobakk, te og sukker. Malawis president gikk nylig ut og oppfordret bøndene til å vurdere andre avlinger som bomull som et alternativ til landets viktigste avling tobakk, siden sigarettkonsumeringen i vesten fortsetter å synke. Tradisjonelt har Malawi vært selvforsynt med mais, og i løpet av 1980-årene eksporterte de betydelige mengder til sine tørkerammede naboland.
Landbruk representerer 38,6 % av BNP, bruker 80 % av arbeidsstyrken og representerer rundt 80 % av all eksport. Om lag 90 % av befolkningen er sysselsatt i landbruket, i hovedsak i form av subsistensjordbruk.Småbruk produserer ulike avlinger som mais, bønner, ris, kassava samt tobakk og jordnøtter (peanøtter). Landbrukssektoren bidrar med 63,7 % av totalinntekten til landsbygdbefolkningen, 65 % av foredlingssektorens råvarer og rundt 87 % av antallet arbeidsplasser. Finansiell rikdom er stort sett konsentrert i hendene på en liten elite. Malawis foredlingsindustri ligger rundt byen Blantyre.
Malawis økonomiske avhengighet av eksporten av landbruksvarer gjør det særlig sårbart for eksterne sjokk som dårligere betingelser i handelen og tørke. Høye transportkostnader, som kan utgjøre over 30 % av importregningen, utgjør en alvorlig hindring for økonomisk utvikling og handel. Malawi må importere alle sine drivstoffsprodukter. Mangel på utdannet arbeidskraft, vanskeligheter i å skaffe arbeidsløyve til ekstern arbeidskraft, byråkrati, korrupsjon og for dårlige og manglende vedlikehold ved veier, elektrisitet, vann og infrastruktur for telekommunikasjon skaper videre hindre for den økonomiske utviklingen i Malawi. Men nyligere regjeringsinitiativ har begynt å gjøre investeringsmiljø mer attraktivt.
Landet har satt i gang økonomiske strukturelle justeringsprogram som støttes av Verdensbanken, IMF og andre donorer siden 1981. Brede reformmål inkluderer stimulering av aktiviteter på privat sektor og deltagelse gjennom eliminering av priskontroller og industriell lisensiering, liberalisering av handel og ekstern valuta, rasjonalisering av skatter, privatisering av statseide foretak og reformer i velferdstjenesten. Malawi kvalifiserte for gjeldssanering blant tungt gjeldstyngede fattige land (HIPC).
Sent i mai 2004 ble IMF-programmet som startet i 2000 avlyst og et stabsovervåket program (SMP) ble satt i verk. I etterkant av spørsmålene om fornuftig statsbudsjett, er SMPs mål å gi Malawis nyvalgte regjering sjansen til å etablere disiplinerte statsbudsjett.
Reell BNP økte med rundt 3,9 % i 2004, fra 4,3 % i 2003 og 2,4 % i 2002. Inflasjon har stort sett vært under kontroll siden 2003 med et gjennomsnitt på 10 % i året og 15,0 % (anslått) i 2004. Avdrag og kommersielle lånerenter gikk også ned fra 40–45 % i 2003 til 25 % tidlig i 2004. Kwachaens gikk fra 90 til 101 mot den amerikanske dollaren i midten av 2003 og var på 108 mot slutten av 2004.
Malawi har bilaterale handelsavtaler med sine to største handelspartnere, Sør-Afrika og Zimbabwe, begge tillater tollfri inngang for malawiske produkter i sine land.
Kultur
Malawierne var fra gammelt av et reisende folk, og som et resultat av dette, har deres musikk spredt seg over det afrikanske kontinent. I nyere tider er det lite av malawisk musikk som har blitt internasjonalt kjent, selv om landet har sine musikalske kjendiser som er velkjent i noen utenlandske fora.
En av de viktigste nyere årsakene til smeltedigelen som malawisk musikk er, var andre verdenskrig da soldater både førte med seg musikk til fjerne land og førte den tilbake. På slutten av krigen var duetter med gitar og banjo den mest populære typen danseband. Begge instrumentene ble importert.
Sent i 1960-årene, var sørafrikansk kwelamusikk populær i Malawi. Landet produserte sine egne kwelastjerner som Daniel Kachamba & His Kwela Band. Malawisk jazzband ble også populære. Til tross for sitt navn, har malawisk jazz lite til felles med sin amerikanske navnebror. Musikere på landsbygda spilte akustiske instrumenter, ofte på svært tradisjonelt vis. Disse utøverne inkluderte Jazz Giants, Linengwe River Band, Mulanje Mountain Band og Chimvu Jazz. I begynnelsen av 1970-årene hadde elektrisk gitar blitt vanlig, og amerikansk rock and roll, soul og funk innflytelse på den musiske arena, noe som førte til en fusjon kalt afroma. New Scene, ledet av Morson Phuka, var den mest velkjente eksponenten av afroma.
I 1980-årene ble soukous fra Den demokratiske republikken Kongo (da Zaire) populært og resulterte i en malawisk variant kalt kwasa kwasa. Gospel ble også populært i denne perioden, og til og med mer populært i 1990-årene. Pavens besøk i 1989 inspirerte veksten i gospelmusikken som også ble drevet av landets intense fattigdom. Reggae har også blitt svært populært, særlig langs den turistfylte bredden av innsjøen.
Tradisjonell malawisk musikk har også blitt en kommersiel suksess, som folekfusjonistene Pamtondo, hvis musikk bruker rytmer fra lomwe, makuwa og man'ganja-folkene. Der har også vært mer tradisjonelle utøvere som Alan Namoko.
Der er et Malawi Broadcasting Corporation, og jevnlige lyttere til «Radio One» vet at malawiske utenlandske favoritter er Don Williams, Shaggy og sørafrikanske Lucky Dube and Brenda Fassie.
Idrett
Idretten i Malawi har blitt formet av sin historie som koloni i det gamle britiske imperiet. De mest populære idrettene kom fra Storbritannia.
Fotball er den mest populære idretten. Den spiller av gutter på alle nivå fra nypløyde åkere på landsbygda til seriekonkurranser i skolen. Malawi har.
I Malawi etter kolonitiden, har andre idretter blitt innført i skolene. Volleyball og basketball har fått feste, først og fremst gjennom forsøkene til frivillige fra Fredskorpset i USA midt på 1960-tallet. African Bible College har videre bidratt til veksten til basketball ved å føre profesjonelle fra USA til å drive treningsleirer og også sende noen av sine beste spillere til USA.
Friidrett og terrengløp har også utviklet seg siden den malawiske uavhengigheten. En pionér i den systematiske treningen av unge løpere med talent, er Harold Salmon, en frivillig fra fredskorpset som virket i Malawi fra 1966 til 1968. Fra år 2000 har det vært fremgang i kvaliteten på utøvere og den mest kjente er Catherine Chikwakwa som nå bor i Tyskland. Der er andre løpere fra universitetet i Malawi og hæren som har vist betydelig fremgang.
Andre idretter som tennis og squash har nylig fått popularitet, stort sett på grunn av malawienes tilgang til sport gjennom TV. Squash-laget var kvalifisert for Samveldelekene 2006.
Oppføring på UNESCOs lister
Verdensarvsteder
Oppføringer på UNESCOs verdensarvliste (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvsteder.
Barbara Fusar-Poli
Barbara Fusar-Poli (født 6. februar 1972 i Sesto San Giovanni), er en italiensk tidligere kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1998 i Nagano, 2002 i Salt Lake City og 2006 i Torino.
Fusar-Poli vant en olympisk bronsemedalje i kunstløp under Vinter-OL 2002 i Salt Lake City. Sammen med Maurizio Margaglio kom hun på tredjeplass i isdans, bak Marina Anissina / Gwendal Peizerat fra Frankrike og Irina Lobatsjova / Ilja Averbukh.
Fusar-Poli ble verdensmester i kunstløp 2001, i isdans sammen med Maurizio Margaglio.
Personlig
Hun er gift med kortbaneløper og OL-deltager i Vinter-OL 1998 Diego Cattani.
Malawi
Oppføring på UNESCOs lister
Oppføringer på UNESCOs liste knyttet til aktivt vern av immateriell kultur (Intangible Cultural Heritage). Årstallet angir når det ble listeført hos UNESCO.
Ungnadia
Ungnadia  er en planteslekt av blant annet løvtrær i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Artene brukes som prydvekst i hager og parker.
Landegode
Landegode (også skrevet Landego, pitesamisk: Lángåvvå) er ei øy i Vestfjorden, like nord for Bodø. Øya tilhører Bodø kommune og har et areal på 30,75 km². Høyeste punkt på øya er Rypdalstinden på 802 moh. Landegode har 42 innbyggere.
Øya har en barneskole på Fenes. Landego skole er den minste skolen i Bodø kommune. Fram til 1963 lå skolen på Kvig og var internatskole, men senere flyttet den til Fenes. Det finnes også dagligvarebutikk og fiskemottak på øya. Sør på øya går det vei mellom Fenes og Kvig. Veien var ferdig i 1994. Landegode har hurtigbåtforbindelse til Bodø.
På holmen Eggløysa like nord for Landegode ligger Landegode fyr. Fyret ble automatisert og avfolket i 1993. På den lille Bjørnøya like øst for Landegode ligger Bjørnøy fyr. Dette fyret ble automatisert i 1972.
Skipsforlis
Nordgående hurtigrute DS «Haakon Jarl» forliste natt til 17. juni 1924 ved Utgrunnsflesa, 6 sjømil nord for Landegode, etter at den hadde kollidert i tåke med sørgående hurtigrute DS «Kong Harald». 17 mennesker omkom i forliset.
Nordgående hurtigrute DS «Prinsesse Ragnhild» eksploderte og sank ved Landegode 23. oktober 1940. Ca. 300 mennesker omkom, mens 145 mennesker ble reddet. Årsaken til eksplosjonen er usikker, men det antas at skipet kan ha gått på ei undervannsmine, eller at ammunisjon i lasterommet kan ha eksplodert. ,
Skolen på øya
Det er en skole på Landegode, som er en avdeling av Skolen i Væran. Skolen står i Fenes.
Primera División 1943–1944
Primera División er den spanske toppdivisjonen i fotball. Den ble opprettet i sesongen 1929-30. Det spanske fotballforbundet står for organiseringen av ligaen.
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
George Sanders
George Henry Sanders (født 3. juli 1906 i St. Petersburg i Det russiske keiserdømmet, død 25. april 1972 i Castelldefels i Spania) var en britisk skuespiller.
Iichirō Hatoyama
Iichirō Hatoyama (鳩山 威一郎) var en japansk politiker. Han var administrativ visefinansminister, den ledende administrative stilling i finansdepartementet, før han ble innvalgt i overhuset og tjente som utenriksminister fra 1976 til 1977.
George Sanders
Bakgrunn
Sanders ble født i St. Petersburg i Tsar-Russland. Hans foreldre var Henry Peter Ernest Sanders (1868–1960), og Margarethe Jenny Bertha Sanders (født Kolbe; 1883–1967), som var født i St. Petersburg av for det meste tysk, men også av estisk og skotsk slektsbakgrunn. En biografi publisert i 1990 hevdet at Georges far var uekte barn av en russisk adelshvinne tilknyttet tsarens hoff og en prins av huset Oldenburg, gift med en søster av tsaren. Skuespilleren Tom Conway (1904–1967) var George Sanders' eldre bror. Deres yngre søster, Margaret Sanders, ble født i 1912.
Under den russiske revolusjon, da George var 11 år gammel, forlot familien landet, og George fikk sin utdannelse i England.
Karriere
Hans første filmrolle var i Love, Life and Laughter (1934). I årene 1939-41 spilte han figuren Simon Templar («Helgenen») i fem B-filmer, basert på Leslie Charteris' krimbøker. Han spilte senere i to av Alfred Hitchcocks filmer: Rebecca og Utenrikskorrespondenten (begge fra 1940).
Sanders gjorde seg bemerket i filmene Skillingen og drømmen (1942), etter Somerset Maughams roman, og Bildet av Dorian Gray (1945), etter Oscar Wildes roman. Han vant Oscar for beste mannlige birolle for rollen som teaterkritikeren Addison de Witt i dramafilmen Alt om Eva (1950). Sanders spilte mot Ethel Merman i filmmusikalen Call Me Madam (1953), en filmatisering av Irving Berlins musikal. Sanders gav stemme til tigeren Shere Khan i Walt Disneys tegnefilm Jungelboken (1967). Hans siste store filmrolle var i Brevet til Kreml (1970). Sanders har to stjerner på Hollywood Walk of Fame, én for TV og én for film.
Sanders var gift fire ganger. Det andre ekteskapet var med Zsa Zsa Gábor og det siste var med Magda Gabor, den eldre søsteren av hans andre hustru, som han gifet seg med 4. desember 1970. Dette ekteskapet varte i seks uker.
Sanders' helse ble dårligere og han valgte å ta sitt eget liv. Han etterlot et kort, signert brev: «Kjære Verden. Jeg drar fordi jeg kjeder meg. Jeg synes jeg har levd lenge nok. Jeg forlater dere med deres bekymringer i denne flotte kloakkummen. Lykke til.» Sanders ble 65 år gammel.
Iichirō Hatoyama
Iichirō Hatoyama regnes som tredje generasjon i Hatoyama-dynastiet i japansk politikk. Han er sønn av Ichirō Hatoyama (1883–1959), som var statsminister i perioden 1954 til 1956 og som grunnla Japans liberaldemokratiske parti. Iichirō Hatoyama har selv to sønner, som begge var aktive politikere. Den fremste av disse er Yukio Hatoyama, som i september 2009 ble valgt til statsminister i Japan.
Tsingya
Tsingya  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Ski-VM 2003 for handikappede
Ski-VM 2003 for handikappede ble arrangert 7. – 15. februar 2003 i Baiersbronn i Tyskland.
Dette var det 7. ski-VM for handikappede som ble arrangert.
Norge deltok med 5 deltakere; Kjartan Haugen, Andreas Hustveit, Hilde Ingvaldsen, Terje Roel og Nils Erik Ulset. Norge fikk én medalje av hver valør; Kjartan Haugen tok en gull og en sølv, mens Nils Erik Ulset tok en bronse.
Ma’anshan 3 kullkraftverk
Ma'anshan 3 kullkraftverk , også kalt Maanshan Nr 3, er et kullkraftverk i Dangtu i byprefekturet Ma'anshan, provinsen Anhui i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1.200 MW, fordelt på fire like store generatorer.
Operatør og eier er China Datang Corporation.
Laguna
Laguna er en filippinsk provins i landsdelen Luzon. Den ligger sørvest for Manila, i regionen CALABARZON. Provinshovedstaden er Santa Cruz. Nord for Laguna er hovedstadsområdet Metro Manila og provinsen Rizal. I øst er Quezon, i sør Batangas og i vest Cavite. Laguna omslutter omtrent hele innsjøen Laguna de Bay, Filippinenes største innsjø.
Navnet Laguna
Provinsen ble kalt La Laguna av spanjolene; det spanske ordet "lago" betyr innsjø.
Politisk inndeling
Laguna er delt i 2 "cities" (bykommuner) og 28 "municipalities" (landkommuner).
Petrovsk
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
ND Gorica
ND Gorica er en slovensk fotballklubb fra byen Nova Gorica, grunnlagt i 1947. De har vunnet det slovenske seriemesterskapet tre ganger på rad fra sesongen 2003/2004. Matej Mavrič, som tidligere spilte for Molde FK, har spilt for klubben. I 2013-sesongen kom den slovenske klubben på 4.-plass og vant cupen.
Sekretærfugl
Sekretærfugl (Sagittarius serpentarius) er en haukefugl og svært særpreget rovfugl som lever i åpent landskap i Afrika sør for Sahara. Arten ble i 2020 omkategorisert fra sårbar til sterkt truet på IUCNs rødliste på grunn av sterk bestandsnedgang.
Arnemannsveien
Arnemannsveien (1–7) er en kort veistrekning som strekker seg vestover fra krysset Hønefoss bru/Kongens gate i Hønefoss og til den ender i Soknedalsveien ved tidligere Ringerikes Meieri, like nord for Hønefoss stasjon. På veien krysser den under Begna bru på Bergensbanen. Før det ble bygget ny omkjøringsvei (E16) rundt byen var denne veistrekningen en hovedferdselsåre for ferdsel til og fra Hallingdal via riksvei 7.
Bakken opp fra krysset med Hønefoss bru kalles Øyabakken og er oppkalt etter Øya i Hønefossen, som siden fossen ble «temmet» riktig nok ikke lenger er noen øy. Tidligere gikk fossen helt bort til Fossveien og det vare flere fossefall der og ei større og flere mindre øyer. Øya utgjorde i sin tid et lite samfunn i seg selv. Under folketellingen i 1865 var Øya med sine 19 bolighus den fjerde største av byens fem bydeler.
Veien har sitt navn fra familien Arnemann fra Hamburg. Disse ga et stort lån til Johan Fredrik Thorne, som eide mange eiendommer ved Hønefossen, og da Thorne gikk konkurs i 1850 kjøpte to av brødrene, Leo og Theodor, eiendommene hans. De kjøpte også opp flere møller og sagbruk der, og eide disse fram til 1873.
Creil
Creil er en kommune i departementet Oise i regionen Hauts-de-France nord i Frankrike.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Creil
Church Mission Society
Church Mission Society (CMS) er et anglikansk misjonsselskap, opprettet i London den 12. april 1799 av parlamentarikerne Henry Thornton og William Wilberforce og et antall andre medlemmer av Claphamsekten.
Fra begynnelsen av stod tre store oppgaver i fokus: Forbud mot slavehandel, sosiale reformer og internasjonal evangelisering.
CMS har sendt ut omkring 900 misjonærer til mange land i løpet av 200 år.
Eksterne lenker
CMS hjemmeside
Henryk Wieniawski
Henryk Wieniawski (født 10. juli 1835 i Lublin, død 31. mars 1880 i Moskva) var en polsk komponist og pedagog. Han regnes som en av musikkhistoriens betydeligste fiolinvirtuoser, og komponerte noen av de viktigste verkene innen fiolinmusikken.
Feset
Feset er en liten bygd i Bamble kommune i Telemark. Den ligger ved E18, mellom Langesund og Kragerø. Feset ligger ikke så langt fra sjøtettstedet Valle.
Henryk Wieniawski
Liv og virke
Han ble født i en polskjødisk familie som hadde konvertert til katolisismen. Hans far, Tadeusz, var en kjent kirurg, og hans mor, Regina, var en fremtredende pianist. Hun var Wieniawskis første pedagog, og senere studerte han hos Jan Hornziel, fiolinist ved Teatr Wielki i Warszawa, og Stanisław Serwaczyński, solist og konsertmester ved Operaen i Budapest.
I 1843, i en alder av åtte år, reiste han til Paris, hvor han studerte hos Lambert-Joseph Massart ved konservatoriet. Han fullførte studiene i 1846, i en alder av 11 år, og i 1848 debuterte han i St. Petersburg. I 1850 ble han sammen med sin bror Józef med på utstrakte konsertreiser i mange europeiske land, og skapte sensasjon med sitt fiolinspill. Etter flere suksesser ble han i 1859 utnevnt som solofiolinist hos den russiske tsar, og underviste ved konservatoriet i St. Petersburg 1862-1867.
I 1872, etter 12 år i Russland, reiste han sammen med Antoni Rubinstein på en stor turné i USA. I løpet av 8 måneder gav han 215 konserter. Wieniawski ble i USA frem til 1874, hvor han konserterte med den kjente operasangerinnen Pauline Lucca. Etter å ha kommet tilbake til Europa underviste han ved konservatoriet i Brussel 1874-1877, hvor han var lærer for blant andre Eugène Ysaÿe.
Wieniawski døde i Moskva, og ble gravlagt på Powązki-kirkegården i Warszawa.
Ettermæle
Siden 1935 avholdes en internasjonal fiolinkonkurranse til hans ære (Henryk Wieniawski internasjonale fiolinkonkurranse). Denne er verdens eldste fiolinkonkurranse, og regnes som en av verdens mest prestisjefulle.
Wieniawski gjenkjennes som en av de fremste fiolinister og mest anerkjente komponister innen fiolinmusikken. Komposisjonene hans er delvis holdt i brillantstilen, med elementer av romantisk lyrikk og polske folkemusikktradisjoner. Han komponerte hovedsakelig for fiolin, og tok i bruk et bredt spekter av virtuosteknikker i verkene sine. Han skrev noen av de viktigste og vanskeligste verker innen repertoaret, blant annet to svært vanskelige fiolinkonserter (1853 og 1870). Andre kjente verker omfatter blant annet hans Études-Caprices (1863), Scherzo-Tarantelle (1856), Légende (1860) og en rekke masurkaer, poloneser og kujawiaker.
Saljut 1
Saljut 1 / (DOS-1) (russisk: Салют-1) var den første romstasjonen skutt opp i bane rundt jorden. Romstasjonen ble skutt opp 19. april 1971.
De første som besøkte romstasjonen var mannskapet fra Sojuz 10. De fikk fysisk kontakt med romstasjonen, men de greide ikke å koble seg til skikkelig. Tilkoblingen var for usikker til at de kunne åpne dørene mellom fartøyet og stasjonen. Det viste seg at låsen i Sojuz 10 hadde kilt seg og etter 5 timer bestemte de seg for å gi opp forsøket med å komme inn i stasjonen. Deretter viste det seg at de også hadde problemer med å koble seg fra romstasjonen igjen, selv om de til slutt fikk det til. De tre kosmonautene ombord i Sujoz 10 returnerte til jorden uten å ha vært ombord i romstasjonen.
Det andre mannskapet som besøkte romstasjonen var Sojuz 11 som etter tre timer koblet seg til romstasjonen og var ombord i romstasjonen i 23 dager før de returnerte med Sojuzfartøyet til jorden. En ventil som skulle utligne lufttrykket i fartøyet ved tilbakekomsten til jorda åpnet seg allerede ved frakobling fra romstasjonen. All luften forsvant ut i rommet og mannskapet på tre omkom ved tilbaketuren.
11. oktober 1971 brann Saljut 1 opp ved den planlagte tilbakekomsten til jordens atmosfære
Nueva Vizcaya
Nueva Vizcaya er en filippinsk provins i landsdelen Luzon. Den ligger nord på øya Luzon, i regionen Cagayan Valley. Provinshovedstaden er Bayombong. Nord for Nueva Vizcaya er provinsene Ifugao og Cagayan. I øst er Quirino og Aurora, i sør Nueva Ecija og Pangasinan, og i vest Benguet.
Politisk inndeling
Nueva Vizcaya er delt i 15 "municipalities" (landkommuner).
På gang 16
På gang 16 er en musikkassett med diverse artister, utgitt i 1984.
Michele Scarponi
Michele Scarponi (født 25. september 1979 i Filottrano, død 22. april 2017 samme sted) var en italiensk profesjonell landeveissyklist som syklet for UCI WorldTour-laget Pro Team Astana. Han hadde flere store seiere, blant annet sammenlagt i Giro d'Italia i 2011 etter at Alberto Contador ble fratatt seieren.
Operación Puerto
Den 8. mai 2007 innrømmet Scarponi at han hadde vært involvert i dopingskandalen Operación Puerto. Som en følge av dette ble han utestengt i 21 måneder. Han hadde vært mistenkt i saken siden 2006, men hadde klart å få kontrakt med Acqua & Sapone. I 2007 innrømmet han at han hadde vært involvert, og han ble suspendert. Etter at han var ferdig med suspensjonen, signerte han for Serramenti PVC Diquigiovanni, som han syklet for i to år. Der kom flere gode resultater, blant annet i Giro d'Italia, som gjorde at han senere fikk kontrakt i Lampre-ISD.
Død
Scarponi døde etter å ha blitt truffet av en varebil under en treningstur i hjembyen Filottrano 22. april 2017. Scarponi etterlot seg kone og to barn.
Maurizio Margaglio
Maurizio Margaglio (født 16. november 1974 i Milano), er en italiensk tidligere kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1998 i Nagano, 2002 i Salt Lake City og 2006 i Torino.
Margaglio vant en olympisk bronsemedalje i kunstløp under Vinter-OL 2002 i Salt Lake City. Sammen med Barbara Fusar-Poli kom han på tredjeplass i isdans, bak Marina Anissina / Gwendal Peizerat fra Frankrike og Irina Lobatsjova / Ilja Averbukh.
Margaglio ble verdensmester i kunstløp 2001, i isdans sammen med Barbara Fusar-Poli.
Convoy
Convoy kan også referere til:
Landegode fyr
Landegode (Landego) fyr (fyrnummer 704500) er et fyr i Bodø kommune i Nordland. Fyret ligger på holmen Eggløysa, like nord for øya Landegode (Landego). Fyrtårnet og fyrmesterboligen ble bygd i 1901, og fyret ble satt i drift i 1902. I 1934 ble det installert tåkelur (diafon), og i 1936 ble assistentboligen bygd. Fyret fikk radiofyr i 1939 og ble elektrifisert i 1960. Et bifyr ble satt opp i 1972 for å markere den farlige Øyensvegrunnen. Fyret ble automatisert og avbemannet i 1993. Landegode fyr har ITOFAR (International Time Offset Frequency Agile Racon) med utstrekning 1,13 nautiske mil og morsetegnet «G».
I 1998 ble Landegode fyrstasjon fredet av Riksantikvaren. Fredningen omfatter fyr, fyrvokterbolig, bolig for betjening, uthus, maskinhus og to naust. Skagen Hotel i Bodø har drevet Landegode fyr som turistanlegg siden 1994.
FC Sioni Bolnisi
FC Sioni Bolnisi er en georgisk fotballklubb fra byen Bolnisi. Klubben ble grunnlagt i 1936 og er blitt seriemester én gang; i 2005/2006-sesongen.
De spiller sine hjemmekamper på Tamaz Stephania Stadion. Lagets trener er Khvicha Kasrashvili.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2007/08 – Verdenscup 4
Det var fullt hus med om lag 13 000 tilskuere hver av dagene.
Bjørnøy fyr
Bjørnøy fyr er et fyr i Bodø kommune i Nordland. Fyret ligger på den lille Bjørnøya, like øst for øya Landegode. Fyret ble opprettet i 1890. I 1972 ble det nedlagt og erstattet med ei ubemannet fyrlykt.
Bjørnøy fyr var et av fyrene som ble solgt av Kystverket i 2005. Bodø Dykkerklubb leide fyret en periode fram til 2004.
20. juli 2006 åpnet miljøvernminister Helen Bjørnøy (SV) fyret for friluftsfolk, ved å gjøre det om til et friluftsfyr. Også Flatøy fyrstasjon i Steigen åpnes.
Fish and chips
Fish and chips (engelsk for fisk og pommes frites) er en hurtigmatrett av engelsk opphav, men er også en populær rett ellers i Storbritannia, i Irland, Australia, på New Zealand, i Canada og i noen kystbyer i Nederland og Norge. I de senere år har også fish and chips blitt svært vanlig i USA og mange andre steder. I flere tiår var fish and chips den dominerende, eller ofte mer eller mindre den eneste, hurtigmaten i Storbritannia.
De frityrkokte potetene blir kalt chips i Storbritannia og de fleste andre engelskspråklige steder i verden. I USA sier man helst french fries, men man kaller likevel denne matretten fish and chips. I Norge bruker man tilsvarende gjerne det britiske ordet chips langs kysten, mens man i innlandet og rundt Oslo heller bruker det franske navnet pommes frites. Når man omtaler kombinasjonen av frityrkokt fisk og potet bruker man allikevel bestandig navnet «fish and chips».
I Kristiansund, som er et av stedene i Norge som har lengst tradisjon med fish and chips, kaller man gjerne retten «fishan».
Historie
Fisk og chips (pommes frites) har begge en relativt lang historie som mat i England, selv om poteten ikke ble tatt i bruk i Europa før på 1600-tallet.
Den opphavlige sefardiske matretten pescado frito, eller deigdyppet fisk frityrkokt i planteolje, kom til Nederland og England med de spanske og portugisiske jødene på 1600- og 1700-tallet. Denne matretten ble etterhvert populær blant folk i London og i det sørøstlige England. Charles Dickens nevner et «fried fish warehouse» i Oliver Twist (1838).
I mellomtiden blir handelen med frityrstekte, «opphakkede» poteter utviklet i Nord-England. Man vet ikke sikkert hvor og når fisken og poteten ble sammenslåtte til «fish and chips» slik man kjenner den i dag. Den første «fish and chips shop» man vet om ble åpnet i London i 1860 av en mann ved navn Joseph Malin.
Det sier mye om hvilken rolle fish and chips har spilt i Storbritannia, når man vet at retten var en av de få varene som ikke var rasjonerte der under andre verdenskrig.
Valg av fisk
Det vanligste fiskeslaget til fish and chips i Storbritannia er torsk, men mange andre fiskeslag blir også brukt – særlig annen hvit fisk, slik som hyse, sei, skate og rødhai.
Servering
I Storbritannia blir fish and chips vanligvis servert med salt og eddik. Man bruker gjerne malteddik eller «onion vinegar» («løkeddik», laken fra glass med syltet løk). Ofte bruker man noe som kalles «non-brewed condiment» – en løsning av eddiksyre og vann med tilsatt karamell for farge – istedenfor ekte malteddik.
«Scraps», eller rester – små biter med stekt røre og avbrutte biter av fisk – er også populære blant noen kunder. Tilgangen på «scraps» er naturlig nok størst mot slutten av dagen.
Populære sauser som blir brukt er:
Annet tilbehør kan være erterstuing, syltet løk og syltede egg.
Serveringssteder
I Storbritannia, i Australia og på New Zealand blir fish and chips vanligvis solgt i egne serveringssteder eller buer. Disse serveringsstedene blir gjerne kalt «chippies» eller «chip shops» i Storbritannia og «fish shops» i Australia og på New Zealand. En velkjent kjede av serveringssteder i Nord-England er Harry Ramsden's. Omtrent 25% av totalforbruket av hvit fisk og 10 prosent av totalforbruket av potet i Storbritannia blir solgt ved slike serveringssteder.
I USA er de viktigste fish and chips-kjedene Long John Silver's, Captain D's, H. Salt Fish and Chips, Arthur Treacher's og, på nordlige deler av vestkysten, Ivar's. I 1990-årene førte ryktet i USA om at fish and chips er usunt til at forbruket gikk ned, og kjedene Long John Silver's og Arthur Treacher's fikk problemer med økonomien. Disse kjedene ble så oppkjøpt av andre restaurantkjeder, og kombinerer nå som oftest fish and chips med andre matretter. I Canada selger først og fremst fastfood-kjedene Harvey's og La Belle Province fish and chips, men dette utgjør bare en mindre del av menyen deres.
Fish and chips-serveringssteder serverer vanligvis også andre typer hurtigmat, slik som kjøtt, pai, ulike pølseslag og fiskekaker, alt selges sammen med chips. Noen serveringssteder selger også andre typer frityrmat som kan inkludere hva som helst fra kylling til frukt som banan og ananas. Noen steder, spesielt i Skottland, selges til og med frityrstekte Mars-sjokoladestenger. I Australia er trolig det mest populære tilbehøret «potato scallop» – en tykk potetskive som er dyppet i røre og deretter frityrstekt. I Victoria kaller man dette tilbehøret «potato cake».
I Skottland og Nord-England kaller man et fish and chips-måltid for «fish supper». Dette henger sammen med lignende skotske uttrykk som «haggis supper» og «steak pie supper», der ordet «supper» står for «med chips».
Bilder Nordic School of Photography
Bilder Nordic School of Photography er en norsk fotoskole som ligger i Nedre Vollgate 8 i Oslo. Den er en del av Høyskolen Kristiania.
Villa Forni Cerato
Girolamo Forni var ikke adelig, men velstående trelasthandler som har vært leverandør til en rekke av Palladios byggeprosjekter. Det første av disse var Palazzo Chiericati. Han var kulturelt interessert og medlem av Accademia Olimpico. Villaen er resultatet av en ombygging av et eksisterende bygg.
Bilder Nordic School of Photography
Skolen tilbyr både grunnutdanning i foto og to-årig fotografutdanning. Grunnutdanningen kan tas over ett semester på dagtid eller to semestre på kveldstid. Den to-årige utdanningen er rettet inn mot kommende yrkesfotografer. I andre skoleår er det spesialisering innen presse/dokumentar eller reklame/mote.
Opel Monza
Opel Monza er en bilmodell fra den tyske bilprodusenten Opel. Monza kom på markedet høsten 1977 og var Senators søstermodell. Mens Senator var en 4-dørs sedan, var Monza 3-dørs kombi-coupe. Den hadde ellers identisk modell-utvalg som Senator. I likhet med Senator fikk Monza en liten ansikts- og hekkløfting i 1982, men Monza ble imidlertid ikke fornyet i 1987, da Senator B ble introdusert.
Scyphonychium
Scyphonychium  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Europavei 4
Europavei 4 går mellom Helsingborg i Sverige og Torneå i Finland.