cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
6. etappe av Tour de France 2012
Dagens brudd besto av fire mann; Karsten Kroon, David Zabriskie, Romain Zingle og Davide Malacarne. Rittet ble preget av en massevelt som skjedde 25 km fra mål. Skadene førte til at fire ryttere ikke fullførte og åtte ryttere startet eller fullførte ikke neste etappe.
Flere av sammenlagtkandidatene tapte mye tid.
Poengspurt (Saint-Mihiel)
Etter 135,5 km
Handlings- og refleksjonsmodellen
Handlings- og refleksjonsmodellen er en veiledningsteoretisk tilnærming som retter seg inn mot veiledning av undervisningsrelaterte temaer. Gjennom veiledningen ønsker man å skape større bevissthet rundt verdigrunnlaget som ligger bak den kunnskap som man støtter seg til og derigjennom styrke veisøkerens yrkesidentitet.
6. etappe av Tour de France 2012
Fjellspurt (Côte de Buxières)
4. kategori stigning på Côte de Buxières, etter 145 km (393 m; 2,7 km à 3,8 %)
Handlings- og refleksjonsmodellen
Bakgrunn
Det synes å være bred enighet om at Handlings- og refleksjonsmodellen har vært den mest innflytelsesrike modellen og teorien innenfor pedagogisk veiledning i Norge siden 1980-årene. I Norge er det i stor grad Gunnar Handal og Per Lauvås som har utviklet modellen. Flere betegnelser blir brukt, for eksempel både Handlings- og refleksjonsmodellen eller «veiledning som refleksjon over handling».
6. etappe av Tour de France 2012
Eksterne lenker
2012 Tour de France, Prologue to Stage 10
Handlings- og refleksjonsmodellen
Bakgrunn
Gjennom den nasjonale rammeplanen for studier i veiledning ved norske høgskoler har denne modellen blitt retningsgivende for en generasjon norske veiledere. Modellen har også stått svært sentralt i «førskolelærerutdanning|førskolelærerutdanningen» siden tidlig på 1990-tallet.
Bakgrunnen for utviklingen av modellen var en økende kritikk rettet mot den sterke styringen som øvingslærerne hadde over lærerstudentenes praksis. Lærerstudentene måtte føye seg etter øvingslærernes ønsker fordi de satt med makten når de til slutt skulle sertifisere lærerkandidatene. Man mente derfor at lærerutdanningen primært bidro til å skape tilpasningsdyktige lærere.
På mange måter kan man si modellen ble utviklet som en motvekt mot mesterlæringen, som stod sentralt i lærerutdanningen til langt ut på 80-tallet. Det ligger som en forutsetning i mesterlæringen at mesterens arbeid er eksemplarisk og verd etterligning. Den riktige yrkesutøvelsen er forbildet.
Kjennetegn
Veiledningens kjerne blir derfor å være en hjelp for den enkelte til å forstå bedre sin egen praksisteori, det vil si hvilke verdier, erfaringer og kunnskap som ligger bak det man gjør eller planlegger å gjøre. Fordi verdigrunnlaget i praksisteorien kan være motsetningsfylt blir det ekstra viktig å arbeide med bevisstgjøring av verdigrunnlaget og hvilken kunnskap man støtter seg til. Veiledningen kan være en hjelp til å avdekke motsetninger i kunnskapsbasen og verdiene. Spørsmål om hva man selv står for som yrkesutøver og hvilke verdier man bygger sine handlinger ut fra, kan bidra til å styrke yrkesidentiteten.
I denne veiledningstilnærmingen trenger man heller ikke bare fokusere på problematiske eller vanskelige spørsmål. Det vil også være en fordel å fokusere på det som man får til. Likevel viser det seg at veiledning i stor grad dreier seg om det som er problematisk.
I «Handlings-og refleksjonsmodellen» legger man mer vekt på planlagte, formaliserte veiledningssamtaler enn i mesterlæren som i større grad vektlegger uformell veiledning. Veiledningen må ta utgangspunkt i veisøker sitt veiledningsbehov. Det er derfor vanlig å be veisøker om å utforme et veiledningsgrunnlag. Dette er et notat som skal hjelpe både veileder og veisøker til å være forberedt til veiledningen.
Veiledningen vil kunne variere avhengig av hvor lenge man har jobbet. Nyutdannete lærere vil for eksempel kunne ha behov for veiledning for å bli tydeligere på egen yrkesidentitet. Mer erfarne yrkesutøvere vil kunne ha behov for veiledning for blant å motvirke stagnasjon og utbrenthet..
Teoretiske inspirasjonskilder
Handal og Lauvås sier ikke så mye eksplisitt om det teoretiske grunnlaget for modellen de har utviklet. De betegner veiledningsstrategien som humanistisk og dialektisk og ser ut til å være inspirert av flere ulike personer. For det første var de inspirert av dansken Ole B. Thomsen som mente lærerstudenter også få være med å utvikle kriterier for god undervisning. For det andre var ideen om en mer studentsentrert veiledning påvirket av Carl Rogers ideer om klientsentrert terapi. Inspirert av Rogers og filosofen Kierkegaard forfektet de ifølge Skagen det man kunne kalle en personsentrert dialogpedagogikk: ''I den første fasen i et veiledningsforløp må veilederen, som Kierkegaard sier, underordne seg den som veiledes. I første runde må det ikke være spørsmål om hva veileder mener man bør gjøre og ikke gjøre. Den andre vil trolig lete desperat etter signaler om hva «veilederen synes». Dette skal ikke veilederen stille opp på''. De mente imidlertid at veileder i midtfasen av veiledningen i større grad kunne stille krav kritisere og vurdere atferd. For det tredje har de vært inspirert av Donald Schön.
Kritikk av modellen
Handlings- og refleksjonsmodellen er blitt kritisert på flere punkter. For det første vil den kunne eliminere veilederen som faglig autoritet fordi man i så stor grad frykter at studenter skal bli undertrykt av autoritære veiledere og øvingslærere. Autoritet finnes ikke. Det er den saklige samtalen som skal ligge bak avgjørelser. Troen på dialog er sterk. Den beskrevne veilederrollen i modellen blir også gitt allmenn gyldighet og man kan spørre seg om man i større grad må ta hensyn til individuelle forskjeller og ønsker eller tilpasse seg mer til de spesifikke oppgaver som veiledningen skal ta for seg. For det tredje bygger modellen på et utydelig teoretisk grunnlag. Ved i så stor grad å vektlegge betydningen av refleksjon kan dessuten fokus på gode handlinger forsvinne noe. Modellen vil i tillegg kunne favorisere veisøkere som er flinke til å formulere seg verbalt (Skagen 2004:124).
Oslo Kristne Senter
Visjon og tro
OKSs visjon lyder som følger: "Å bygge en kirke som setter et synlig, tydelig og varig avtrykk i vår verden, som med de gode nyhetene i evangeliet bringer Jesus til mennesker og mennesker til Jesus."
Utad verdier:
Indre verdier:
Ledelse
I 2012 overtok Thomas og Katrine Åleskjær som menighetens hovedpastorer. OKS ledes av et økonomiråd og et pastorråd også kalt "visjonsteamet". Pastorens råd skal behandle kirkens visjoner og strategier for fremtiden. Pastorens råd består av Thomas og Katrine Åleskjær, Kjartan Håvik, Roberto Opheim, Håvard og Monica Kilvær, Lillianne Johnsen og Trond Egil Lunde.
Medlemmer
OKS har sin hovedbase på Kjeller utenfor Oslo, og består av syv kirker i seks norske byer, i tillegg til én i Mexico.
Per 2022 hadde OKS-kirkene i Norge til sammen 2 342 tilskuddstellende medlemmer.
Kirker
I tillegg til vanlig menighetsarbeid driver Oslo Kristne Senter sin egen grunnskole (privatskole), bibelskole, bokhandel, nødhjelps- og rehabiliteringsarbeid. De er også engasjert i arbeid blant rusmisbrukere og misjon.
Menigheten har flere ukentlige møter og omtrent 2000 mennesker deltar til sammen på disse møtene. En del av menighetens medlemmer samles i smågrupper i hjemmene. Disse er etablert etter bosted eller på grunnlag av ulike interessefellesskap.
Tilknytning
Oslo Kristne Senter er ikke formelt tilknyttet noe kirkesamfunn, men har et samarbeid med flere frikirker, trossamfunn og bevegelser.
Ved oppstarten i 1985 var menigheten nært knyttet til og hadde sitt utspring i trosbevegelsen.
I dag definerer menigheten seg som frittstående, og kan sies å tilhøre den store bredden av norsk kristenhet. OKS er medlem i Norges Kristne Råd sammen med eksempelvis Den norske kirke og Pinsebevegelsen.
I tillegg er OKS en del av den globale pinsekarismatiske bevegelsen Hillsong Family fra Sydney, Australia. Hovedpastor Thomas Åleskjær har samtidig sin pastorutdannelse fra Hillsong i Australia.
Konferanser
Hver sommer samler menigheten deltagere fra Norge og Skandinavia til konferansen OKS Festival med egen BarneCamp.
Både denne og den årlige Lederkonferansen har forkynnere fra ulike verdensdeler. Lederkonferansen hos Oslo Kristne Senter er åpen for alle.
Noen kjente forkynnere som har gjestet Oslo Kristne Senter, er Åge Åleskjær, Peter Pretorius, Joseph Prince, Brian Houston, Bobbie Houston, Paul Scanlon og Ray Bevan.
Alle søndagsmøter gjøres tilgjengelig som lydfiler på nett i tillegg til at enkelte møter og konferanser sendes live på web-TV.
Francisco Antonio Cebrián y Valdá
Han ble kreert til kardinal av pave Pius VII i september 1816.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Stortingsvalget 2013 i Vefsn
Stortingsvalget 2013 i Vefsn ble avholdt 9. september 2013 i Vefsn kommune i Nordland. Det var 10,210 stemmeberettigede velgere i Vefsn. Av disse avga 7,515 stemme. De godkjente stemmene fordelte seg slik på partiene:
Swieqi
Swieqi (maltesisk: Is-Swieqi) er en by i Reġjun Tramuntana på Malta. Det er en by og kommune, med grense mot blant annet San Ġiljan og San Gwann.
Oversikt
Områdets rolige miljø og sentrale plassering har gjort det populært blant middelklassen og overklassen på øya. Det er vanskelig å finne ledige eiendommer i dette området. Swieqis befolkning har økt betraktelig de senere årene, og det bor nå over 8000 personer i kommunen.
Kommunen Swieqi består av strøkene Swieqi, Tal-Ibraġ, Madliena og en del av St. Andrews. Madliena og St. Andrew's var opprinnelig en del av Ħal Għargħur.
Vennskapsbyer
Swieqi er vennskapsby med:
Skopunar kommuna
Skopunar kommuna er en kommune på Færøyene. Den omfatter bygden og sognet Skopun, lengst nord på Sandoy. Den 1. januar 2017 hadde kommunen 454 innbyggere.
Kommunen ble opprettet ved delingen av Sandoyar prestagjalds kommuna i 1930.
Magiske Maurits og hans gløgge gnagere
Magiske Maurits og hans gløgge gnagere (engelsk: The Amazing Maurice and his Educated Rodents) er ei barnebok fra  av den britiske forfatteren Terry Pratchett. Den innegår i Pratchetts bokserie og fantasyunivers Skiveverdenen som nr 28, og som den første barneboka i serien. Boka ble tildelt Carnegie Medal in Literature da den utkom. Den er en versjon av eventyret om Rottefangeren fra Hameln, gjenfortalt med komisk vri og fra rottenes synsvinkel.
Maurits er en katt med menneskelig forstand. Han er leder for en gruppe rotter – også de med menneskelig forstand, som samarbeider med den fløytespillende unggutten Keith om å narre penger fra byer som frykter at rottene utgjør en pestsmittet rotteinvasjon. Noen av rottene har fått samvittighetskvaler for bedragene. Boka forteller om deres siste kupp, hvor de skal narre innbyggerne i Bad Blintz. Her møter de flere farer enn tidligere. De blir også kjent med borgermesterens datter Malicia, som avslører for rottene at deres «hellige bok» Kalle Kanin på eventyr (Mr Bunnsy Has an Adventure) – hvor rotter og mennesker lever sammen i harmoni, er et oppdiktet eventyr.
En anmelder mener at boka er velkomponert og tar opp interessante etiske problemstillinger. Tildelingen av Carnegie Medal var den første større utmerkelsen Pratchett fikk for sitt forfatterskap.
Maurits og rottene var tidligere nevnt såvidt i den ellevte av Skiveverdenbøkene, Mannen med ljåen (1991). Magiske Mauritz og hans gløgge gnagere var den første barneboka i serien; senere er det utgitt tre andre barnebøker innenfor serien.
Boka utkom på norsk i 2002, oversatt av Torleif Sjøgren-Erichsen. Historien er også omarbeidet av Matthew Holmes til musikal, tenkt for skoleforestillinger.
Boken fikk en animasjonsfilmadapsjon i 2022, basert på den samme historien. Navn, utrykk og formuleringer fra den orginale oversettelsen av boka er godt bevart i den norske dubben av filmen.
Kilemoen
Kilemoen er en stor breelvavsetning etter siste istid som ligger i tidligere Norderhov herredskommune langs vestbredden av Ådalselva, på grensen mot det sørvestre Ytre Ådal og like nord for Begnamoen i Ringerike kommune i tidligere Buskerud. Adkomst går via avkjøring fra europavei 16 ved Follum, like nord for Heradsbygda. Området preges av en mo kledd med boreal barskog og lyng. Den inkluderer dessuten et industrifelt, kommunens vannverk, et pukkverk og et grustak med store reserver.
Kile
Kilemoen har navn etter den gamle storgården Kile (gnr. 51) som ligger langs Kilealleen, like nord for den gamle storgården Follum og rett sør for Kilemoen. Kilealleen utgjorde imidlertid tidligere nedre del av den gamle ferdaveien mot Vestre Ådal. Kile kan opprinnelig være den eldste av de to storgårdene, men Kile er i dag delt i Kile (gnr. 51/1) og Østre Kile (gnr. 51/2). Av skattemanntallet for fogderier i Opplandene under Akershus len i 1528 (NRJ IV s. 147) går det fram at Helge i Kile (nevnt som Helig i Kyler) måtte ut med 1 lod sølv i gjengjerdsskatt. Det betyr at gården da var en fullgård. Kile tilhører tidligere Heradsfjerdingen i Norderhov og grenser i nord mot Rognerud (gnr. 280) i Ytre Ådal.
Sveio Skulekorps
Sveio skulekorps er et skolekorps i Sveio kommune. Korpset ble stiftet etter vedtak i Sveio skulestyre i 1962. Antall medlemmer har gjennom de fleste årene stort sett vært mellom 20-24.
Bette Midler
Bette Midler (født 1. desember 1945 i Honolulu i Hawaii) er en amerikansk sanger, skuespiller og komiker. Hun er oppkalt etter skuespilleren Bette Davis, selv om Davis uttaler navnet sitt annerledes. (Les: 'Betti' Davis, 'Bett' Midler)
Sveio Skulekorps
Historikk
På denne siden av tusenårsskiftet har medlemstallet i hovedkorpset stort sett vært omkring 30-35 musikanter og det totale medlemstallet i korpset med aspiranter og juniorer vært rundt 40-50.
Kilemoen
Øvre og Nedre Kilemoen
På Nedre Kilemoen ligger det en lang rekke mindre industri- og tjenestebedrifter på hver side av Follummoveien, som fører inn på industriområdet.
Bette Midler
Singler med listeplasseringer
fra The Divine Miss M
Sveio Skulekorps
Historikk
Den siste vanskelige perioden hadde korpset i 1998. Manglende rekruttering gjennom flere år samtidig som mange gikk av for aldersgrensen, medførte store vanskeligheter for organisasjonen.
Bette Midler
Singler med listeplasseringer
fra Bette Midler
Sveio Skulekorps
Historikk
Etter flere år hvor korpset enten ikke evnet å stille i NM, eller måtte ta til takke med jumboplasseringer i laveste divisjon, ble det laget en strategiplan for å få korpset opp i øverste divisjon.
Bette Midler
Singler med listeplasseringer
fra Songs for the New Depression
Sveio Skulekorps
Historikk
I 2001 tok Sveio skulekorps steget opp i 2. divisjon og fikk nest siste plassering. Året etter fortsette oppturen og korpset havnet på 5.-plass i samme divisjon. I 2003 gjekk Sveio Skulekorps helt til topps i divisjonen, med 96 av 100 oppnåelige poeng – den høyeste poengsummen oppnådd i samtlige divisjonar det året.
Bette Midler
Singler med listeplasseringer
fra Live at Last
Sveio Skulekorps
Historikk
Etter seier i 2. divisjon, så korpset det som naturlig å ta steget videre opp i første divisjon, der de etterhvert har etablert seg, uten å nå helt til topps.
Bette Midler
Singler med listeplasseringer
fra Broken Blossom
Sveio Skulekorps
Drift
Sveio skulekorps arrangerer to arrangementer årlig for å finansiere innkjøp av instrumenter og drift: Sveiomarknaden og en årlig brasskonkurranse.
Sveiomarknaden
Sveiomarknaden har blitt arrangert av Sveio Skulekorps hvert år fra 1989 til 1993, og annenhvert år fra og med 1995. Gjennom dette arrangementet mønstrer en kunst og håndverk, næringsliv og frivillige lag og organisasjoner for å presentere Sveio for bygdefolk og Haugalandet/Sunnhordland. Til Sveiomarknaden hører også tivoli, underholdning, politikk og musikk. Sveiomarknaden samler 4–5 000 og er det største arrangementet i Sveio kommune.
Bette Midler
Singler med listeplasseringer
fra The Rose soundtrack
Sveio Skulekorps
Årlig Brasskonkurranse
Sveio Skulekorps arrangerer hvert år i november en korpskonkurranse i Festiviteten Haugesund Konserthus i Haugesund. Tradisjonelt har dette vært en korpskonkurranse med en skolekorpsklasse (Brass) og en amatørkorpsklasse. Konkurransen har de siste årene blitt utvidet med flere skolekorpsklasser, der skolekorps janitsjar har blitt en egen klasse.
Bette Midler
Singler med listeplasseringer
fra Divine Madness
fra No Frills
fra Beaches soundtrack
Sveio Skulekorps
Årlig Brasskonkurranse
De tre første i hver klasse og divisjon får pokal. Vandrepokal blir tildelt korpset med høyest poengsum, og den beste solisten får også pokal. Alle korps får diplom og en skriftlig vurdering av dommerne.
Bette Midler
Singler med listeplasseringer
fra Some People's Lives
fra For the Boys soundtrack
fra Bathhouse Betty
Desorpsjon/ionisering på silisium
Desorpsjon/ionisering på silisium (DIOS) er en myk laser desorpsjonsmetode brukt til å generere gassfase-ioner for massespektrometri analyse. DIOS regnes som den første overflatebaserte overflateassisterte laser desorpsjon/ionisering (SALDI-MS) tilnærmingen. Tidligere tilnærminger ble oppnådd ved bruk av nanopartikler i en matrise av glyserol, mens DIOS er en matriksfri teknikk der en prøve avsettes på en nanostrukturert (porøs silisium) overflate og prøven desorberes direkte fra den nanostrukturerte overflaten gjennom adsorpsjonen av laserlysenergi. DIOS har blitt brukt til å analysere organiske molekyler, metabolitter, biomolekyler og peptider, og til slutt til vev og celler.
Bakgrunn
Myk laser desorpsjon er en myk ioniseringsteknikk som desorberer og ioniserer molekyler fra overflater med minimal fragmentering. Dette er nyttig for et bredt spekter av små og store molekyler og molekyler som enkelt fragmenteres. De første myklaser desorpsjonsteknikkene inkluderte matriksassistert laser desorpsjon/ionisering (MALDI) nanopartikler i glyserol. I MALDI blandes analytten først med en matriksløsning. Matrisen absorberer energi fra laserpulsen og overfører den til analytten, forårsaker desorpsjon og ionisering av prøven. MALDI genererer [M+H]+ ioner.
DIOS ble først rapportert av Gary Siuzdak, Jing Wei og Jillian M. Buriak i 1999. Det ble utviklet som et matriksfritt alternativ til MALDI for mindre molekyler. Fordi MALDI bruker en matrise, introduseres bakgrunnsioner på grunn av ionisering av matrisen. Disse ionene reduserer bruken av MALDI for små molekyler. I kontrast bruker DIOS en porøs silisiumoverflate for å fange analytten. Denne overflaten er ikke ionisert av laseren, og skaper derfor minimal ionisering av bakgrunnen og muliggjør dermed analyse av små molekyler.
Applikasjoner
DIOS har vist seg å være et ultrafølsomt middel for å generere og oppdage molekyler på yoktomolnivå, både for DIOS nanostrukturerte overflater modifisert med fluorkarboner, og en påfølgende relatert teknologi kjent som Nanostructure-Initiator Mass Spectrometry og/eller Nanostructure Imaging Massespektrometri (NIMS).
DIOS har vist seg å oppdage peptider, naturlige produkter, små organiske molekyler og polymerer med liten fragmentering.
DIOS kan brukes til proteomikk. Det har blitt rapportert som en nyttig metode for identifikasjon av proteiner. Fordi den er matrisefri, kan den brukes til å identifisere mindre biomolekyler enn MALDI. I tillegg kan den brukes til å overvåke reaksjoner på en enkelt overflate gjennom gjentatte MS-analyser. Reaksjonsovervåking kan brukes til å skjerme enzymhemmere.
Atmosfærisk trykk DIOS ble vist å være et effektivt verktøy for kvantitativ analyse av legemidler med høy protonaffinitet.
Bruken av DIOS til å avbilde små molekyler har blitt demonstrert. Lin He og kollegaer avbildet små molekyler på museleverceller. De brukte også markørmolekyler for å avbilde HEK 293 kreftceller.
Alti Nordbyen
Alti Nordbyen er et kjøpesenter i Larvik kommune med 46 butikker og spisesteder, og ligger like nord for Larvik sentrum.
Den 3. juni 2021 ble senteret solgt til Aurora Eiendom AS, og senteret byttet siden navn til Alti Nordbyen. Senteret forvaltes av Alti Forvaltning AS.
En fortid
En fortid (dansk: ) er et kort dansk stumfilmdrama fra 1913 regissert av Eduard Schnedler-Sørensen. Manuset ble skrevet av Lars Svenné Langkjær. Norske Ragna Wettergreen finner vi i rollen som den forhenværende varietésangerinnen Fanny Harlev.
Juva
Juva (tidligere Jukainen, eldre svensk: Jockas) er en kommune i landskapet Södra Savolax, Finland, nært S:t Michel. Arealet er på 1346,13 km², derav 177,45 km² vann. I 2004 var det 7541 innbyggere, hvilket gir en tetthet på drøyt 6,3 per km². Juva grenser til kommunene Puumala, S:t Michel, Pieksämäki, Jorois, Rantasalmi og Sulkava.
Man har funnet bosetting fra over 5000 år siden. Den første etablering av kommunen fant sted i 1442, men egen administrasjon i 1868. Den finske filologen Carl Axel Gottlund vokste opp i Juva, likeså den kjente ishockeyspilleren Eero Kilpeläinen (Dallas Stars).
Jordbruk og trevare er den viktigste næringsveien i kommunen, i tillegg til produksjon av møbler, bøker, klær. Juva har årlig treskjæringsfestival ved Vehmaa, skogfolkfestival, Puustock Rock (rockfestival), og musikkdagene til ære for Jorois i Juva kirke.
Tawakkol Karman
Karman ble tildelt Nobels fredspris i 2011 sammen med Leymah Gbowee og Ellen Johnson Sirleaf for «den ikke-voldelige kampen de har kjempet for kvinners rettigheter i fredsbygging i hele verden». Ved utnevnelsen av fredsprisen var hun med sine 32 år den yngste mottakeren noensinne. Hun er også den 2. muslimske kvinnen som har mottatt fredsprisen etter Shirin Ebadi som fikk prisen i 2003.
Personlige liv
Tawakkol Karman ble født 7. februar 1979 i Mekhlaf i Taizz provinsen i Jemen. Hun vokste opp nær Taiz, som er den tredje største byen i Jemen og er beskrevet som et sted for undervisning i et konservativt land. Hun er datter av Abdel Salam Karman, en advokat og politiker, som tjenestegjorde og senere leverte inn sin avskjedssøknad som Minister for Juridiske anliggende i Ali Abdullah Salehs regjering. Hun er søster til poeten Tariq Karman. Hun er gift med Mohammed al-Nahmi og er mor til tre barn.
Saleh er den eneste presidenten som Kaman har kjent til, da han kom til makten ett halvt år før hun ble født.
Clay County
Clay County er navnet på atten fylker i USA:
Tawakkol Karman
Personlige liv
Karman har en grad i statsvitenskap fra Sana universitet.
Kvinnelige journalister uten lenker
Tawakkol Karman er en av grunnleggerne av menneskerettighetsgruppen Kvinnelige journalister uten lenker (Women Journalists Without Chains – WJWC) sammen med syv andre kvinnelige journalister i 2005 for å kjempe for menneskerettigheter, «spesielt frihet til egne meninger og uttrykksfrihet, samt demokratiske rettigheter». Organisasjonen var het opprinnelig «Kvinnelige reportere uten grenser» («Female Reporters Without Borders»). Hun har uttalt at hun mottok «trusler og fristelser» og var målet for trakassering fra jemenittiske myndigheter per telefon og brev fordi hun nektet å godta Informasjonsministeriets avvisning av WJWC søknad om lovlig å opprette en avis og en radiostasjon. Gruppen tok til orde for frihet for SMS-nyhetstjenester, som hadde blitt sterkt kontrollert av regjeringen til tross for at de ikke falt inn under Presseloven av 1990. Etter en statlig gjennomgang av SMS-tjenestene, var den eneste tjenesten som ikke ble gitt konsesjon til å fortsette var Bilakoyood, som tilhørte WJWC og hadde operert i et år. I 2007 ga WJWC ut en rapport som dokumenterte jemenittisk misbruk av pressens frihet siden 2005. I 2009 kritiserte hun Informasjonsministeriet for å etablere rettssaker med journalister som målskiver. Fra 2007 til 2010 ledet Karman jevnlig demonstrasjoner og sit-in-protester på Al-Tahrir plassen.
Tawakkol Karman var tilknyttet avisen Al-Thawrah når hun grunnla WJWC i mars 2005.
Skopun
Skopun (, dansk: Skopen) er den nordligste bygden på Sandoy på Færøyene. Skopun er eneste bygd i den 9 km² store kommunen med samme navn, og ligger ved Skopunarfjørður. Den 1. januar 2013 hadde Skopun 470 innbyggere.
Historie
Stedet skal ha vært bebodd allerede i vikingtiden, men senere fraflyttet. Jorden tilfalt grunneiere på Sandur på sørkysten frem til den nåværende bygden ble grunnlagt som en niðursetubygd i 1833/1834. Initiativet ble tatt av amtmann Frits Tillisch, som ønsket en nordlig havn på Sandoy og fant en passende kandidat som nybygger fra Hestur. Tradisjonelt har innbyggerne i Skopun vært jordløse sjøfolk, noe som forklarer hvorfor bebyggelsen ligger så tett samlet.
Skopunar kirkja ble oppført i 1897 med materialer fra den revne kirken i Vestmanna. Kirken ble senere utvidet i 1960. Gravplassen ligger innenfor grensene til nabokommunen Sandur.
Samfunn
Den fremste næringsveien i bygden er fiskeriet, etterfulgt av offentlig og privat tjenesteyting.
Politisk var Skopun en bastion for Sjálvstýrisflokkurin i første halvdel av 1900-tallet, ofte med 90 % av stemmene i valg, noe som delvis forklares med lærer og lagtingsmann Johan Hendrik Poulsens stilling i lokalsamfunnet. Siden har Javnaðarflokkurin og Tjóðveldi vunnet stor oppslutning. Den mest sentrale lagtingsmannen fra Skopun i nyere tid er Gerhard Lognberg, som i stor grad tok med seg velgerne fra Javnaðarflokkurin til Sambandsflokkurin da han selv meldte overgang dit i 2014.
Demografi
Her følger en oversikt over utviklingen i folketallet:
Samferdsel
Den første veiforbindelsen mellom to bygder på Færøyene ble anlagt mellom Skopun og Sandur i 1926. Havnen i Skopun ble påbegynt i 1924 og ferdigstilt i 1926. Den har blitt forbedret og utvidet mange ganger på grunn av de vanskelige værforholdene. I 1982 fikk havnen en sjøport som kan stenges når været er dårlig.
Den gamle bilfergen i Skopun forbandt bygda direkte med hovedstaden Tórshavn, men siden 1991 har forbindelsen gått til fergehavnen Gamlarætt på Streymoys vestkyst. Høsten 2004 undersøkte man første gang mulighetene for å anlegge den nye Sandoyartunnilin, en tunnel mellom Streymoy og Sandoy. Med sine 9 km vil dette i tilfelle bli verdens lengste undersjøiske tunnel.
Sluttspill i National Football League
Sluttspillet i National Football League (NFL) består av en utslagsturnering avholdt etter seriespillet for å avgjøre ligamesteren. Syv lag fra hver av ligaens conferencer kvalifiserer seg til sluttspillet. Om nødvendig har ligaen regler for tiebreakere. Turneringen avsluttes med Super Bowl: ligaens tittelkamp hvor ett lag fra hver conference møtes for å avgjøre mesteren.
NFL introduserte en form for sluttspill først i 1933 med NFL Championship Game, men kvalifisering for tittelkampen i de tidlige årene var basert kun på resultat i seriespillet. Fra 1933 til 1966 bestod sluttspillet vanligvis av kun tittelkampen, hvor vinnerne av ligaens to divisjoner møttes (ligaen avholdte tidvis én sluttspillkamp dersom lag lå likt etter seriespillet). Etter 1967 ble sluttspillet utvidet til at fire lag kvalifiserte seg for turneringen. Da ligaen ble slått sammen med American Football League (AFL) i 1970 ble sluttspillet utvidet til åtte lag. Det ble videre utvidet til ti lag i 1978, 12 i 1990 og 14 i 2020.
Blant de store profesjonelle idrettsligaene i USA er NFLs sluttspill det eldste som har brukt et utslagsformat i alle rundene. Major League Baseball (MLB) har brukt et "best av"-format og hadde sitt første wildcard-format i 2012 som bestod av én kamp, frem til dette ble erstattet av en best-av-tre i 2022. Major League Soccer (MLS) begynte ikke å bruke utslagsformatet før i 2019. Både National Basketball Association (NBA) og National Hockey League (NHL) bruker fremdeles "best-av"-formatet.
Rick Cosnett
Richard James "Rick" Cosnett (født 6. april 1983) er en australsk skuespiller, kjent for å spille Wes Maxfield i The Vampire Diaries, Elias Harper i Quantico og Eddie Thawne i The Flash.
Sluttspill i National Football League
Nåværende system
National Football League med ligaens 32 lag er delt inn i to conferencer, American Football Conference (AFC) og National Football Conference (NFC). Siden 2002 har hver av conferencene hatt 16 lag og vært videre delt inn i fire divisjoner med fire lag i hver. Per 2020 fungerer kvalifisering til sluttspillet som følger:
Dersom lag har likt sesongresultat blir seedingen avgjort basert på NFLs tiebreaker-regler.
Navnene på de to første rundene av sluttspillet stammer fra formatet som først ble tatt i bruk i 1978, da ligaen la til ett andre wildcardlag i hver conference. Første runde av sluttspillet har fått navnet wildcardrunden. I denne runden tar divisjonsvinnerne med andre seed imot wildcardlaget med syvende seed, divisjonsvinnerne med tredje seed tar imot sjette seed, og fjerde seed tar imot femte seed. Der er ingen restriksjoner som hindrer lag i samme divisjon fra å møtes i noen av rundene. Divisjonsvinneren med best resultat fra hver conference får en friuke og går automatisk til andre runde, divisjonsrunden, hvor de tar imot laget med lavest seed fra første runde mens de to andre vinnerne i wildcardrunden møter hverandre, hvor laget med høyest seed spiller på hjemmebane. De to lagene som overlever divisjonsrunden i hver conference møter hverandre deretter i enten AFC eller NFC Conference Championship-kampene, hvor høyeste seed spiller på hjemmebane. Vinnerne av disse kampene går videre til å møte hverandre i Super Bowl, som arrangeres i et forhåndsbestemt nøytralt stadion.
New York Giants og New York Jets har delt stadion siden 1984 (Giants Stadium fra 1984 til 2009 og MetLife Stadium siden 2010). Hvis lagene skal spille sluttspillkamp samme helg må de derfor spille på forskjellige dager, inkludert i Conference-runden hvor begge kampene vanligvis er lagt til samme dag. Den eneste gangen en slik konflikt har oppstått var i wildcarduken i 1985, da kun 10 lag kvalifiserte seg til sluttspillet og der kun var to wildcardkamper. Istedenfor å spille begge wildcardkampene samme dag, som var tilfellet da dette systemet ble brukt fra 1978 til 1989, spilte Jets sin hjemmekamp lørdag 28. desember og Giants sin hjemmekamp søndag 29. desember. En slik konflikt kan også oppstå for Los Angeles Chargers og Los Angeles Rams, som begynte å dele SoFi Stadium i 2020.
Tiebreakere
Det er ikke sjeldent at flere lag avslutter sesongen med samme sesongresultat, og det ble derfor nødvendig for ligaen å legge ned regler for tiebreakere for å avgjøre hvilke lag som kvalifiseres til sluttspillet, eller for å avgjøre hvilke lag som får hvilke seeds. Reglene under tas i bruk i rekkefølgen som er vist helt til et lag vinner en tiebreaker. Uavgjort innad divisjoner blir først brutt opp slik at kun de høyest rangerte lagene i hver divisjon er gjenværende før man bruker tiebreakere mellom lag i forskjellige divisjoner, men det må påpekes at for lag som ikke er divisjonsvinnere er rangering innad divisjonen ikke en tiebreaker. Om et lag på andreplass i sin divisjon har samme sesongresultat som lag som endte sesongen som nummer tre eller fire i andre divisjoner, vil lagenes sesongresultat sammenlignes uten å se på plassering innad divisjonene.
Dersom tre eller fire lag i én divisjon ligger delt for divisjonstittelen og/eller andreplass, og dersom etter man etter tiebreakere innad divisjonene sitter igjen med tre eller flere lag i forskjellige divisjoner med samme resultat, så gjentar man rutinene for tiebreaker så snart ett eller flere lag blir kvalifisert eller eliminert. Dersom flere plasser i sluttspillet står for spill brukes reglene frem til ett lag blir kvalifisert eller diskvalifisert, før prosessen begynner på ny for gjenværende lag. Til slutt blir seeds ikke endret uavhengig av lagenes resultater i wildcard- eller divisjonsrunden. Det vil si at et lag med høyere seed spiller på hjemmebane i neste runde uavhengig av om det andre laget, med lavere seed, hadde bedre resultater mot laget med høyere seed i seriespillet.
Reglene har blitt endret gjennom årene, og ble sist endret i 2002 for å tilpasses ligaens omorganisering til åtte divisjoner med fire lag; resultat mot felles motstandere og de fleste andre kriteriene som involverer seiere og tap ble flyttet høyere opp på listen, og kriterier som involverte samlede statistikker som poeng for og mot ble flyttet til bunnen.
De nåværende reglene er som følger, og dersom det fremdeles står likt etter prosessen avgjøres det hele med et myntkast:
Overtidsregler
NFL introduserte overtid for tiebreakerkamper i divisjoner i og for tittelkamper i. Den første sluttspillkampen med disse reglene var NFL Championship Game 1958 mellom Baltimore Colts og New York Giants (kampen fikk senere kallenavnet «Greatest Game Ever Played»), som ble avgjort med et 1-yard løp for en touchdown av Colts' fullback Alam Ameche, åtte minutter og femten sekunder på overtid. Under det originale formatet var overtid basert på sudden death hvor det første laget som scoret ble erklært vinneren.
I mars endret NFL reglene for overtid i sluttspillet, en endring som ble introdusert i seriespillet i mars 2012. Dersom et lag scorer en touchdown, eller om forsvaret scorer en safety på (motstanderlagets) første drive blir det laget erklært vinner. Dersom de scorer et field goal på første drive må de derimot sparke ballen til motstanderlaget, som da får en sjanse til å score. Om stillingen igjen er uavgjort etter det drivet går kampen over til sudden death og det neste laget som scorer vinner. Dette formatet ville fortsatt i videre ekstraomganger til en vinner er erklært.
Reglene for overtid ble igjen endret i mars, hvor begge lag nå skulle få mulighet til å score uavhengig av om det første laget scorer en touchdown.
Dobbel overtid
Ettersom at kamper i sluttspillet ikke kan ende uavgjort, i motsetning til kamper i sesongoppkjøringen eller seriespillet, blir det spilt ekstra runder med overtid dersom nødvendig. Regler om kampklokken gjelder som om kampen hadde begynt på nytt. Dersom den første perioden med overtid ender uavgjort bytter lagene side før andre periode. Dersom en kamp fremdeles er uavgjort med to minutter igjen av andre overtidsperiode kommer en 2-minute warning (men ikke i første overtidsperiode). Dersom det fremdeles er uavgjort etter andre overtidsperiode starter tredje periode med et avspark. Selv om en kamp i teorien kunne vart for alltid, eller var i flere overtidsperioder som flere kamper i National Hockey Leagues sluttspill har gjort, har ingen sluttspillkamper i NFL gått forbi to overtidsperioder. Den lengste kampen varte i 82 minutter og 40 sekunder: Miami Dolphins' kicker Garo Yepremian scoret et 37-yard field goal 7:40 inn i andre overtidsperiode for en 27–24 seier over Kansas City Chiefs i en divisjonskamp den 25. desember 1971.
Sluttspill og tittelkamper
Måten NFL har utpekt ligamesteren har endret seg over tid.
Tidlige år
Fra ligaen ble stiftet i 1920 og frem til 1932 planla ligaen ikke tittelkamper. Fra 1920 til 1923 ble tittelen gitt til laget basert på en avstemning mellom lageiere under det årlige eiermøtet. Fra 1924 til 1932 fikk laget med best seierprosent tittelen (dette var de facto standarden eierne hadde brukt i avstemningene). Ettersom at hvert lag spilte et forskjellig antall kamper var det ikke nok å bare telle antall seiere og antall nederlag. I tillegg ble kamper som endte uavgjort ikke inkludert når man skulle finne seierprosenten (med moderne regler telles en uavgjort som en halv seier og et halvt nederlag). Der var en tiebreaker basert på kamper mellom gjeldende lag: for lag som møttes to ganger og hadde hver sin seier var det laget som vant det andre møtet som ble utpekt til mester (dette ble brukt for å avgjøre ligamesteren i ).
Sluttspillkampen i 1932
I delte Chicago Bears (6–1–6) og Portsmouth Spartans (6–1–4) førsteplass med en identisk seierprosent på .857. Samme år hadde Green Bay Packers (10–3–1) flere seiere, men lavere seierprosent (.769) ifølge regnemåten ligaen brukte da, som ignorerte kamper som endte uavgjort. Det var derfor nødvendig med en ekstra kamp for å avgjøre ligamesteren. Det ble enighet om at kampen skulle spilles i Wrigley Field i Chicago, men dårlig vintervær og frykten for lave tilskuertall førte til at kampen ble flyttet innendørs, til Chicago Stadium. Kampen ble spilt under tilpassede regler på banen som kun var 80 yards, og Bears tok seieren 9–0. Etter kampen hadde Bears en høyere seierprosent (.875) og vant dermed tittelen. Med nederlaget hadde Spartans en seierprosent på .750, som førte til at de falt til tredjeplass bak Packers. Selv om det ikke er en klar konsensus om hvorvidt kampen var en ekte "tittel"-kamp (eller i det hele tatt en sluttspillkamp), vakte kampen ekstra oppsikt og førte til introduksjonen av det offisielle NFL Championship Game i.
Før Super Bowl
Som et resultat av interessen for tittelkampen og et ønske om en mer rettferdig måte å avgjøre ligamesteren ble ligaen delt opp i to conferencer i. Vinnerne fra hver conference (laget på førsteplass i hver conference) møttes i NFL Championship Game etter sesongen. Der fantes ikke et system for tiebreakere; dersom det var uavgjort mellom lag ved sesongslutt arrangerte ligaen en sluttspillkamp, noe som skjedde i 1941, 1943, 1947, med to kamper i 1950 og en kamp hver i 1952, 1957, 1958 og 1965. Ettersom stadion og dato for tittelkampen ofte ikke var kjent før den siste kampen i sesongen kunne disse sluttspillene til tider ende opp med å utsette sesongslutten med en uke.
Noen mente at luttspillsystemet som ble brukt fra 1933 til 1966 var urettferdig da det flere ganger førte til at de to lagene med best sesongresultat ikke møttes i tittelkampen, da det var kun det beste laget i hver conference som gikk videre. I fire sesonger mellom 1950 og 1966 (1951, 1956, 1960 og 1963) nådde ikke laget med nest best sesongresultat ikke sluttspillet, mens laget med best resultat i den andre conferencen, men tredje best i ligaen, gikk videre til tittelkampen.
I utvidet NFL til 16 kamper og delte dermed de to conferencene videre inn i to divisjoner med fire lag i hver divisjon. De fire divisjonsvinnerne gikk videre til sluttspillet og et system for tiebreakere ble introdusert. Første runde av sluttspillet avgjorde hvilket lag som vant sin conference og gikk videre til NFL Championship Game, som ble spilt uken etter. 1967 var dermed den første sesongen hvor det var en planlagt sluttspillturnering for å avgjøre hvilke lag som skulle spille om tittelen.
I løpet av de tre årene ligaen brukte dette systemet (1967 til 1969) ble tiebreaker-systemet brukt én gang. I 1967 avsluttet Los Angeles Rams og Baltimore Colts seriespillet 11–1–2 i Coastal Division. Colts var ubeseiret før sesongens siste kamp, men tapte mot Rams. Selv om Colts hadde delt best seierprosent i NFL det året klarte de ikke å nå sluttspillet, mens tre andre lag med dårligere sesongresultat vant sine divisjoner. Dette spilte en rolle i avgjørelsen om å introdusere et wildcardlag i sluttspillturneringen etter sammenslåingen av AFL og NFL i 1970.
På 1960-tallet ble en tredje sluttspillkamp spilt i Miami under tittelen Playoff Bowl. Kampen ble spilt tidlig i januar mellom 1960 og 1969. Selv om de ble sett på som offisielle sluttspillkamper da de ble arrangert beskriver NFL de ti kampene (og statistikker fra dem) som vennskapskamper.
Sluttspill i AFL og AAFC
I sesongene mellom 1960 og 1968 brukte AFL et format med to divisjoner for å avgjøre ligamesterne. De hadde ikke et system for tiebreakere, så da lag delte førsteplassen i Eastern Division i 1963 og i Western Division i 1968 måtte ligaen bruke sluttspillkamper for å avgjøre laget som skulle representere divisjonene i tittelkampen.
I 1969-sesongen, den siste før sammenslåingen med NFL, introduserte AFL en første runde hvor divisjonsvinnerne spilte mot laget på andreplass i den andre divisjonen. Vinnerne av disse kampene møttes i AFL Championship Game. I det eneste året med dette formatet var det Kansas City Chiefs, som kom på andreplass i Western Division, som vant ligatittelen. Chiefs gikk videre til å vinne Super Bowl IV samme sesong, og ble dermed det første laget til å vinne et Super Bowl uten å vinne sin egen divisjon.
I løpet av ligaens korte levetid brukte AAFC, som ble slått sammen med NFL før 1950-sesongen, et identisk sluttspillsystem som NFL mellom 1946 og 1948. I 1949 (ligaens siste år) slo AAFC sammen de to conferencene da ett lag ble nedlagt og brukte et sluttspillsystem med fire lag. I 1948 gikk San Francisco 49ers glipp av sluttspillet til tross for et sesongresultat på 12–2 da Cleveland Browns, som var i samme conference, avsluttet sesongen 14–0; Browns vant tittelkampen mot Buffalo Bills som vant sin conference med et sesongresultat på 7–7.
Super Bowl og sammenslåingen
Super Bowl begynte som en tittelkamp mellom vinnerlaget i AFL og i NFL, og ble først foreslått av Lamar Hunt, eieren av Kansas City Chiefs. Situasjonen oppstod som et resultat av det økte presset den nye ligaen la på NFL, og AFLs suksess førte eventuelt til en sammenslåing av de to ligaene.
Fra 1966-sesongen til 1969-sesongen (Super Bowls I–IV) var det vinnerlaget fra AFL som møtte vinnerlaget i NFL. Siden 1970-sesongen har kampen vært mellom vinnerlaget i National Football Conference (NFC) og vinnerlaget i American Football Conference (AFC).
Da ligaene ble slått sammen i 1970 ble det nye NFL (med 26 lag) organisert i to conferencer med tre divisjoner hver. Fra 1970-sesongen til 1977-sesongen ble fire lag fra hver conference kvalifisert til sluttspillet. Disse inkluderte de tre divisjonsvinnerne og et fjerde wildcardlag.
Til å begynne med ble hjemmelaget i sluttspillene avgjort med en årlig rotasjon. Fra 1970 til 1974 roterte divisjonsrunden mellom hvem av de tre divisjonsvinnerne som fikk spille på hjemmebane, og wildcardlagene og deres motstandere i divisjonsrunden måtte spille borte. Fra 1970 av bestod divisjonsrunden av at vinnerne i AFC Central og NFC West måtte spille bortekamper. I 1971 roterte det til at vinnerne i AFC East og NFC East måtte spille på bortebane. I divisjonsrunde i 1972 var det vinnerne i AFC West og NFC Central som spilte borte, og i 1973 begynte rotasjonen på ny.
Dette systemet førte til noe urettferdighet, som for eksempel:
Ligaen introduserte ikke seeding for sluttspillet før i 1975, hvor de gjenværende lagene med høyest seed spilte hjemme i hver runde. Divisjonsvinneren med høyest seed spilte dermed hjemme mot et wildcardlag, og de to gjenværende divisjonsvinnerne spilte på laget med høyest seeds stadion, som førte til at divisjonsvinneren med de svakeste resultatene i seriespillet måtte starte sluttspillet på bortebane. To lag fra samme divisjon kunne derimot ikke møtes før conference-kampen. Det kunne derfor hende at divisjonsrunden endte opp med å være kamper mellom første og tredje seed og mellom andre og fjerde seed.
Utvidelse
Etter at seriespillet ble utvidet fra 14 til 16 kamper i la ligaen til et ekstra wildcardlag i hver conference. Disse to spilte kamp uken før divisjonsvinnerne. Vinneren av denne kampen spilte divisjonsvinnerne med høyest seed, et system som ble brukt fra 1970 til 1977. Ligaen fortsatte å hindre divisjonslag i å møtes i divisjonsrunden, men tillot det i wildcardrunden. Dette formatet med ti lag ble brukt ut 1989-sesongen. Oakland Raiders ble det første wildcardlaget til å vinne et Super Bowl etter 1980-sesongen.
I -sesongen, som ble forkortet på grunn av en spillerstreik, ble det kun spilt ni kamper i seriespillet og ligaen tok i bruk et modifisert sluttspillformat. Divisjonskamper ble ignorert (i noen tilfeller ble de to kampene mellom divisjonslag droppet på grunn av spillerstreiken, men alle divisjonene endte uansett opp med å sende minst ett lag til sluttspillet) og de åtte beste lagene i hvert conference (basert på kampresultater) gikk videre til sluttspillet. Dette ble dermed det første året hvor et lag med et negativt sesongresultat nådde sluttspillet: Cleveland Browns (4–5) og Detroit Lions (4–5).
Mellom 1978 og 1989 hendte det flere ganger at de to wildcardkampene måtte spilles på forskjellige dager, hvor de vanligvis begge skulle spilles på søndagen. I 1983 og 1988 ble kampene spilt lørdag og mandag da søndagen var første juledag, og NFL hadde aktivt unngått å spille kamper på den dagen. I 1984 ble begge kampene spilt i tidssonen Pacific Time og måtte derfor spilles på lørdag og søndag på grunn av tidsforskjellene. I 1985 spilte både New York Giants og Jets hjemme i wildcardkampene. Ettersom at de hadde delt stadion siden 1984 måtte kampene spilles på forskjellige dager.
I -sesongen ble det innført et tredje wildcardlag i hver conference, som utvidet sluttspillet til tolv lag. Divisjonsvinneren med lavest seed måtte dermed spille i wildcardrunden. I tillegg ble restriksjonene som hindret divisjonslag å møtes i divisjonsrunden fjernet.
ble det første året hvor en sluttspillkamp ble spilt i beste sendetid.
Formatet som ble innført i 1990 fortsatte å være i bruk frem til ligaen i ble utvidet og omorganisert til åtte divisjoner. I dette formatet, som var i bruk frem til 2019-sesongen, var det de fire divisjonsvinnerne og de to wildcardlagene i hver conference som ble seedet fra 1 til 6, hvor de to lagene med høyest seed gikk direke il divisjonsrunden og de høyeste seedet i hver runde spilte hjemme mo de lavese seedet.