cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Garth Brooks
Troyal Garth Brooks (født 7. februar 1962 i Tulsa, Oklahoma, USA) er en amerikansk countryartist som slo igjennom med albumet Garth Brooks i 1989. Brooks suksess var å integrere elementer fra rock and roll i countrymusikken, noe som raskt ga seg utslag i popularitet i hjemlandet.
Forliksråd
Kilder
Inge Manfred Bjørlin, Forlikskommisjonene: ”...denne velgjørende Foranstaltning...” En studie av kommisjonenes virke i Trondheim og Strinda 1795/97 – 1804/06, Hovedfagsoppgave i Historie, Institutt for historie og klassiske fag, NTNU, Trondheim, 2004
Garth Brooks
Ifølge Digital Music News og RIAA var Brooks per 18. august 2015 verdens mestselgende soloartist med sine 136 millioner solgte plater, kun slått av The Beatles. Han regnes derfor som en av de mest betydningsfulle countrystjernene gjennom tidene. Brooks ble inkludert i Grand Ole Opry i 1990 og Country Music Hall of Fame i 2012, og han fikk sin egen stjerne på Hollywood Walk of Fame i 2010.
Privatliv
Troyal Garth Brooks er yngste sønn av Troyal Raymond Brooks, Jr. (1931–2010) og hans kone Colleen McElroy Carroll (1929–1999). Faren var teknisk tegner for et oljeselskap, mens mora var en irskættet countryartist som opptrådte på 1950-tallet. Begge foreldrene hadde vært gift tidligere og hadde fire barn (Jim, Jerry, Mike, og Betsy) fra før. Sammen fikk de i tillegg datteren Kelly og Garth. Sang og musikk var en del av familiens fritidssysler og alle måtte delta. Garth lærte tidlig å spille både gitar og banjo. Han var også aktiv i idrett, blant annet amerikansk fotball, baseball og friidrett. Som sådan fikk han et idrettsstipend ved Oklahoma State University i Stillwater, der han konkurrerte i spydkast. Han fullførte studiene med en grad i markedsføring i 1984.
Forliksråd
Kilder
Peter Hersleb Smith, Kongelige Forordninger og aabne Breve samt andre trykte Anordninger m.m., som fra Mar 1670 til 1814 ere udkomne og vedkomme Kongeriget Norges Lovgivning, i tidsfølgende Orden og udtogsviis udgivne og forsynede med alphabetisk Register, Andre del, årene 1755 – 1800, Christiania, 1824
Garth Brooks
Karriere
Garth Brooks startet karrieren som profesjonell musiker i 1985, da han begynte å opptre på lokale klubber og barer Oklahoma. Til å begynne med skal han ha vært mest opptatt av rock and roll, men etter å ha hørt en låt av George Strait skal han ha skiftet mening og blitt mer opptatt av countrymusikk.
I 1985 tilbød musikkagenten Rod Phelps å hjelpe Brooks med å spille inn en demo. Det ble ingen umiddelbar suksess, men Brooks dro til Nashville med hjelp av Phelps, men han returnerte etter 24 timer med uforrettet sak. Phelps oppfordret imidlertid Brooks til å returnere til Nashville, noe han gjorde i 1987. Da flyttet han og kona Sandy Mahl dit.
I 1989 ble det første albumet gitt ut. Albumet Garth Brooks, som var delvis sterkt influert av George Strait, nådde annen plass på Billboard Top Country Albums og 13. plass på Billboard Hot 200. Samme året turnerte han som «oppvarmer» for Kenny Rogers.
Brooks neste album, No Fences, ble sluppet i 1990 og tilbragte 23 uker som nr. 1 på Billboard Top Country Albums. Albumet nådde også 3. plass på Billboard Hot 200, og skulle senere vise seg å bli det mest solgte av alle hans albumer. Det inneholdt blant annet signaturlåten «Friends in Low Places».
Diskografi
Diskografien under omhandler kun studioalbummene.
Chaim Rumkowski
Liv og virke
Łódź hadde i 1939 rundt 750.000 innbyggere, derav var en tredjedel jøder. Rumkowski var talsmann for «redning gjennom arbeid»-politikk, der så mange jøder som mulig skulle sysselsettes i tysk industri og derved sikres overlevelse. Łódź var den styggeste og mest industrialiserte av de polske byene, i likhet med Manchester dominert av tekstilindustri og mengder av umoderne bedrifter. Tyskerne vedtok å åpne en ghetto i byen alt i februar 1940. Łódź-ghettoen var dermed nazistenes første ghetto, og med rundt 160.000 innbyggere var bare Warszawa-ghettoen enda større. Łódź-ghettoen var også den av tyskernes ghettoer som eksisterte lengst; den ble ikke avviklet før i august 1944, trolig pga sin økonomiske betydning og Rumkowskis personlighet.
Før Nazi-Tysklands invasjon av Polen var Rumkowski en ubetydelig, fallert forretningsmann som hadde slått seg ned i Łódź i 1917. I 1940 var han en barnløs enkemann i 60-årene, kjent som en energisk og autoritær fyr, blant annet leder av et barnehjem. Det gikk rykter om at han hadde antastet noen av de foreldreløse jentebarna der. 13. oktober 1939 utnevnte den nazistiske okkupasjonsregjeringen ham til Judenälteste (= jøde-eldste), dvs leder for Judenrat i Łódź. I denne posisjonen rapporterte han direkte til lederen for den nazistiske ghettoadministrasjonen, Hans Biebow, og hadde personlig ansvaret for å skaffe varme, arbeid, mat, hus og helsetjenester til ghettobefolkningen. 5. april 1940 sendte Rumkowski en anmodning til den tyske okkupasjonsmakten om tillatelse til å sette sin arbeidsplan ut i livet. Hvis tyskerne leverte råstoffet, kunne jødene fremstille sluttproduktene mot betaling i penger og mat. 30. april 1940 ble hans tilbud akseptert, med én betydelig endring - jødene ville utelukkende få betaling i mat, og ingenting ble sagt om hvor store forsyninger som kunne påregnes, eller hvor ofte maten ville bli levert. Rumkowski foretok vielser etter at rabbinerne måtte legge ned arbeidet, hans navn ble brukt som kallenavn på ghettoens valuta (rumki eller chaimki), og hans portrett var avbildet på ghettoens frimerker. 27. desember 1941 giftet han seg med en mye yngre kvinne, juristen Regina Wajnberger (1907-44).
Rumkowski var kjent for sin hensynsløshet og for seksuelle overgrep, der han truet sine ofre til taushet ved å true dem med deportering. Slik ble han også kvitt sine politiske motstandere (sionister og kommunister). Rumkowski tolererte ikke unyttige munner, og sørget for at størrelsen på matrasjonen avhang av utført arbeid. Hans jødiske politi og angivere kontrollerte ghettoen, og lyktes godt i å hindre livsnødvendige matforsyninger i å bli smuglet inn. Selv kjørte han omkring i byen med hest og vogn for å ta de forskjellige virksomhetene i øyesyn og motta forventet hyllest fra sine undersåtter. 1. juni 1942 beordret han sine ortodokse undersåtter til å barbere vekk skjegget og sy opp frakkene. Samtidig var han også selv offer for overgrep. I juni 1944 kom Biebow inn på Rumkowskis kontor og ga den gamle mannen så forferdelig juling at han måtte innlegges på sykehus.
«Gi meg barna deres»
Rumkowski huskes spesielt for sin rystende og tragiske tale 4. september 1942, «Gi meg barna deres». Etter åpningen av utryddelsesleiren Chelmno mot slutten av 1941 tvang tyskerne Rumkowski og det jødiske rådet til å organisere deportasjonen av en del av ghetto-befolkningen. Sommeren 1942 var 55.000 jøder fra Łódź alt myrdet i Chelmno, men i september 1942 forlangte tyskerne enda en massedeportasjon, og avkrevde ghettoen 20.000 barn og gamle sendt til tilintetgjørelse i Chelmno. Rumkowski bad innbyggerne om å utlevere barn under ti år og personer over 65, så andre fikk leve; men bare 877 jøder overlevde nedstengningen av ghettoen i 1944, de fleste fordi polakker holdt dem i dekning.
Rumkowski forklarte at tyskerne først hadde krevd 24.000 utlevert de neste 8 dagene, men at han hadde forhandlet antallet ned til 20.000, forutsatt at det dreide seg om barn under ti år. Imidlertid stod bare 13.000 barn og gamle til rådighet, så kvoten måtte fylles opp med syke. «Jeg må skjære lemmene av for å frelse kroppen. Jeg er nødt til å ta barna, for hvis jeg ikke gjør det, gjør andre det.» Straks stormet foreldrene til barn like under tiårsalderen fra Lutomierska-gaten der talen ble holdt, til folkeregisteret for å endre barnas fødselsdato. For å sikre barna sine melkerasjonen lengst mulig, hadde mange innskrevet barna sine som yngre enn de faktisk var. Nå straffet dette seg fryktelig.
5. september ble det innført portforbud, og lastebiler med jødisk politi kjørte opp foran leiegårdene som stod på listene, og omringet hver bygning. Et skudd ble fyrt av som signal til at alle skulle komme ned i gaten til seleksjon. Tyskerne hadde lovet det jødiske politi og brannvesen, som var satt til å utføre razziaen, at nærfamilien deres ville bli skånet. Politifolks og høyere funksjonærers barn var brakt i sikkerhet. Men tyskerne reagerte på at det jødiske politiet ikke arbeidet raskt nok, og overtok aksjonen med langt større brutalitet. Ethvert forsøk på motstand resulterte i skytning. Portforbudet ble først opphevet 8 dager senere, 12. september, da aksjonen var avsluttet. Fabrikkene åpnet igjen 14. september.
Hans endelikt
Rumkowski ble selv deportert til Auschwitz-Birkenau, og det foreligger flere versjoner om hans endelikt. Den ene vil ha det til at han under avviklingen av ghettoen forsøkte å redde sin bror Jozef, men Hans Biebow foreslo at han istedet kunne slå følge med broren, noe han også gjorde. En annen versjon sier at Biebow utstyrte Rumkowski med et brev til kommandanten i konsentrasjonsleiren han skulle deporteres til, for å sikre ham bra behandling på stedet. Rumkowski skal så have bedt Biebow om å sørge for at han og familien hans fikk reise slik det sømmet seg for en mann av hans rang, dvs. i en spesialvogn hektet på bak de krøttervognene som fraktet de andre jødene. Biebow skal personlig ha kjørt Rumkowski til toget og fulgt ham og hans nærmeste familie til togvognen; men straks Biebow snudde seg for å gå, steg en Schupo-vakt frem og fylte - trolig på ordre fra Biebow - Rumkowskis vogn med jøder, til de var 80 personer trengt sammen.
Den overlevende Joe Rosenblum forklarte derimot at Rumkowski var blitt fraktet til krematoriet på en båre. Rosenblum og de andre i Sonderkommando hadde nettopp sett de jødiske politifolkene fra Łódź komme ut av krøttervognene, og at dr. Mengele hadde utvalgt dem til å leve og sendes i arbeidsleir. Men flere i Sonderkommando hadde tilhørt undergrunnsbevegelsen i Łódź og var blitt arrestert og deportert av nettopp disse politifolkene. Nå skyndte de seg over til dem og pekte på den andre køen, den som førte rett til gasskammeret. Rumkowski på sin båre befant seg også i den køen, men visste ikke hva som foregikk. Ifølge Rosenblum skal han ha spurt Rosenblum om dette. Rosenblum svarte bisk at «dette er Auschwitz» - hvoretter Rumkowski angivelig slo seg for pannen i fortvilelse og begynte å fremsi en jødisk bønn.
Matroska
Matroska er et konteinerformat og en åpen, fri standard format for multimedia, et filformat som kan inneholde en ubegrenset antall av video, lyd, bilder eller spor for billedtekster innenfor et enkelt fil. Hensikten er å fungere som et universalt format for oppbevare vanlig multimediainnhold, eksempelvis filmer eller TV-programmer. Matroska tilsvarer lignende konsept i andre konteinerformat som AVI, MP4 eller ASF, men er fullstendig åpen i sine spesifikasjoner, med implementering bestående hovedsakelig av programvare som er åpen kildekode.
Matroska er et engelsk ord som er avledet fra det russiske ordet matrjosjka (russisk: матрёшка), det vil si russiske, sylindriske tredukker som inneholder nye, tilsvarende dukker inni seg i stadig mindre størrelser. Dette henspiller på en konteineraspektet av matrjosjka (media innenfor en form av media/en dukke innenfor en dukke). En løs oversettelse kan være forvirrende for russisktalende da det russiske ordet matroska (russisk матроска) faktisk viser til en matrosdress.
Sympistis
Dagfly (Sympistis spp.) er en slekt av nattfly som tilhører underfamilien Oncocnemidinae. I noen klassifikasjoner blir de regnet til Cuculliinae.
Utseende
Ganske små (vingespenn 22–30 mm for de artene som forekommer i Norge) nattfly, forvingene gråspraglete, bakvingene mer eller mindre mørke.
Levevis
Artene lever i åpne områder i fjellet eller langt mot nord. Larvene utvikler seg gjerne på ulike dvergbusker, for eksempel dvergbjørk, krekling og blåbær. Flere av artene bruker to år på larveutviklingen. De voksne sommerfuglener flyr om dagen i solskinn, gjerne rundt midtsommer.
Utbredelse
Slekten er utbredt i de nordligste områdene av den palearktiske sone og Nord-Amerika, og i fjellområder lenger sør.
Metatrogus
Metatrogus er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia.
Argentina under Sommer-OL 1972
Argentina under Sommer-OL 1972. Nittito sportsutøvere, åttiåtte menn og fire kvinner fra Argentina deltok i tolv sporter under Sommer-OL 1972 i München. Argentina kom på delt 33.-plass med en sølvmedalje.
Isle of Man TT
Isle of Man TT (Tourist Trophy) Race, stundom kalt for kun «Tourist Trophy», er navnet på det årlige motorsykkeltevlingen som blir kjørt på øya Man i Irskesjøen. Første løp var i 1907 og konkurransen skjer årlig og betraktes som det eldste og meste prestisjefylte landevegsløp for motorsykler. I årene 1949–1976 hadde løpet status som delkonkurranse i VM og var en tid også Storbritannias Grand Prix. Fra 1968 har løpet blitt utviklet av Mans departement for turisme som Isle of Man TT Festival.
Begynnelsen
Den internasjonale cupen for motorsykler for 1906 som ble holdt i Østerrike ble anklaget om juks og svindel. En samtale på toget hjem fra Østerrike mellom Freddie Straight, sekretær for den britiske motorsykkelklubben, og brødrene Charlie og Harry Collier fra motorsykkelselskapet Matchless, førte til et forslag om en årlig konkurranse for motorsykler basert på billøpene på Man. Det første løpet ble holdt i 1907 og ble vunnet av Charlie Collier og Rem Fowler i de to ulike klasser.
Løpet
Navnet på selve løpet er Snaefall Mountain course ettersom banen går rundt det største fjellet på Man, Snaefell. Banen er i dag 60,7 kilometer lang og har 226 kurver, men strekningen har blitt endret flere ganger i årenes løp. De MC-tevlinger som ble kjørt på andre asfalterte baner (veger) ble også kalt for «TT-lopp» (landevegsløp). Den typen konkurranse kalles i dag for roadracing. Isle of Man TT er den del av den spektakulære formen for motorsykkelsport som kalles for virkelig roadracing, og som blant annet blir utøvet i Irland, Storbritannia og i Macao i Kina. Under denne formen for motorsykkelkonkurranser kjører førerne på avstengte veger som ikke alltid lever opp til de sikkerhetskrav som ellers er standard innenfor roadracing.
Førere
I årenes løp har flere hundre førere deltatt i løpet. Den mest framgangsrike føreren på Man er Joey Dunlop som var vinner av ulike klasser i konkurransen 26 ganger. Blant de svensker som har deltatt finnes Börje Jansson med to andreplasser, flygeren Peter Lindén som ellers arbeider i det svenske forsvaret, med en tredjeplass, og en del andre svensker. Det har vært med minst en nordmann, Per Ivar Breland fra Kristiansand som debuterte i 2002.
Beste tid hittil for fjelløpet er 17:03.567, 213,562km/t og ble notert i 2015 av John McGuinness, kjørende på en Honda CBR1000RR. Hans gjennomsnittlige hastighet under hele løpet var 209,989 km/timen, (1:09:23,903). Høyeste toppfart på banen hittil – 331,51 km/t – ble oppnådd i 2006 på en Sulby Straight, av newzealenderen Bruce Anstey.
Ulykker
Hvert år skjer det større eller mindre ulykker, både førere og funksjonærer har mistet livet. I 2005 var svensken Joakim Karlsson en av de ni som mistet livet bare i dette året. Dette året hadde det største antallet døde i løpets hundreårige historie. I 1985 omkom svenskene Sven Tomas Eriksson og Mats Urban Eriksson under trening. Andre kjente førere som har blitt drept under Isle of Man TT David Jefferies (2002), Gus Scott og Jun Maeda (begge 2006). Da den italienske føreren Gilberto Parlotti døde i Isle of Man TT for 1972 begynte hans landsmann Giacomo Agostini, da regjerende verdensmester, å boikotte dette løpet. Han fikk flere og flere med seg, og i 1977 ble løpet tatt av VM-programmet. I løpet av årene har konkurransene Isle of Man TT og Manx GP tatt livet av 226 personer i konkurranser og trening samt 13 personer tilknyttet løpene. At konkurransen fortsatt blir satt opp hvert eneste år, dødstallene til tross, har sin økonomiske grunn for Mans turismeindustri.
Melville Fuller
Melville Weston Fuller (født 11. februar 1833 i Augusta i Maine, død 4. juli 1910 i Sorrento i Maine) var en amerikansk jurist og politiker.
Bakgrunn
Fuller startet med å studere ved Harvard University i ett år før han gikk videre til Bowdoin College hvor han ble uteksaminert i 1853. Han studerte deretter i seks måneder ved Harvard Law School, men uten å bli uteksaminert. Etter dette studerte han rettsvitenskap hos sin advokatonkel før han var redaktør for det demokratiske tidsskriftet The Age i Augusta i Maine.
Karriere
Etter dette flyttet han til Illinois, hvor han slo seg ned i Chicago og gjorde karriere som advokat.
I Chicago ble han en av byens ledende advokater, og han fikk opptre i De forente staters høyesterett med saken Tappan v. The Merchants' National Bank of Chicago, som også var den første saken som justitiarius for Fullers fremtidige forgjenger Morrison Waite. Under Presidentvalget i 1860 administrerte han for øvrig kampanjen til den demokratiske kandidaten Stephen A. Douglas.
Fuller var også demokratisk delstatspolitiker i Illinois, og var medlem i én mandatperiode ved Illinois House of Representatives, som er underhuset i delstatens lovgivende forsamling. Han deltok også som delegat fra Illinois ved demokratenes partimøter i 1864, 1871, 1876 og i 1880. I 1876 holdt han blant annet en tale på partimøtet hvor han nominerte Thomas A. Hendricks som presidentkandidat. Hendricks ble ikke valgt ut som kandidat, men han ble tapende visepresident ved presidentvalget samme år og siden seirende visepresident ved presidentvalget i 1884.
Da høyesterettsjustitiarius Morrison Waite avgikk ved døden i mars 1888 ble Fuller nominert til hans etterfølger av president Grover Cleveland. Senatet godkjente utnevnelsen med stemmetallet 41–20. Blant annet stemte ni senatorer fra Det republikanske partiet for utnevnelsen av Fuller. Som justitiarius forstavet han presidenteden for Benjamin Harrison, Grover Cleveland (andre mandatperiode), William McKinley, Theodore Roosevelt og William Howard Taft. Fuller avgikk ved døden i embetet den 4. juli 1910. Han var gift to ganger, første gang i 1858 med Calista Reynolds (som døde i 1864), og andre gang med Mary Coolbaugh i 1866. Han etterlot seg seks døtre.
Mexico under Sommer-OL 1932
Mexico under Sommer-OL 1932. 71 sportsutøvere fra Mexico deltok under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Mexico kom på delt 21.-plass med to sølvmedaljer
New World Order
New World Order kan referere til:
Zico
Arthur Antunes Coimbra (født 3. mars 1953 i Rio de Janeiro), bedre kjent som Zico, er en tidligere brasiliansk fotballspiller. Han ble kalt «den hvite Pele» og var berømt for sitt spill på det og for sine fantastiske frispark. Mange mener han er blant de beste midtbanespillere verden har sett. Zico deltok i VM-sluttspillene 1978, 1982 og 1986. Under sluttspillet i 1982 var han en av de sentrale spillerne på det brasilianske landslaget, sammen med Sócrates, Falcao og Éder.
Zico ble regnet å være verdens beste spiller på slutten av 1970-årene, og på starten av 1980-årene. Hans spillestil lignet på Peles, og han behersket det meste. Han var med i VM første gangen i 1978 da Brasil kom på fjerdeplass. I VM 1982 var han den store stjernen i et brasiliansk lag som regnes som et av de beste lagene noensinne. Før VM 1986 hadde han hatt store skadeproblemer og gjorde ingen nevneverdig innsats. Totalt spilte Zico 89 landskamper og scoret 67 mål. På de ulike klubblagene spilte han angivelig 1086 kamper, og scoret 709 mål.
Zico spilte store deler av karrièren i Flamengo, men han spilte også i italienske Udinese. Han avsluttet karrieren i den japanske ligaen. Zico har etter den aktive karrieren vært trener, og var fra 2002–2006 trener for. Deretter ble han trener for den tyrkiske klubben Fenerbahçe fra 2006-2008. Han tok så over den usbekiske klubben Bunyodkor og ble der i en sesong. Fra 2009 er han hovedtrener for den greske klubben Olympiakos.
I juli 2018 ble han ansatt som teknisk direktør for den japanske klubben Kashima Antlers.
Sidney Greenbush
Hun er tvillingen til Lindsay Greenbush som også er en anerkjent skuespillerinne og tvillingene samarbeidet på flere roller i filmer og TV-serier. Sidney gikk på audition for rollen som Dorothy Gale på Tilbake til Oz fra 1985, men denne rollen gikk til Fairuza Balk fordi Sidney var for gammel til rollen. Sidney spilte hovedrollen i filmen, Hambone og Hillie, fra 1984. Sidney og søsteren Lindsay spilte i enkelte reklamefilmer som Doublemint Gum (1980 og finnes på YouTube), Mattel Toys, Kentucky Fried Chicken og i flere andre reklamefilmer.
De to tvillingene ble uteksaminert i 1988 fra Santa Monica High School. I dag, er Lindsay singel og har datteren, Katlynn Danae (født i 1995). Sidney er bokser på amatør-nivå, og ha konkurrert siden hennes første kamp som ble avholdt den 4. august 2007. I tillegg driver hun ofte med friidrett. Hun er bosatt i det sentrale California. Sidney har en forkjærlighet for hester. Sidney var gift med William «Rocky» Foster som drev med oppdrett av hester. Ekteskapet med Foster varte i ni år, inntil hans dødsfall av selvmord da han var 55 år gammel. Kilder sier at, bare to dager før han begikk selvmord, hadde hun fortalt ham at hun ønsket en skilsmisse.
Lourdes (navn)
Lourdes er et spansk kvinnenavn dannet av det franske bynavnet og pilegrimsmålet Lourdes.
Etymologi
Lourdes har opprinnelse i navnet på den franske byen Lourdes. Byen fikk navn etter en lokal muslimsk leder på 700-tallet, som skiftet navn fra Mirat til Lorus eller Louerda, og ga dette som navn til byen. Navnet betyr «rosa» på arabisk.
Lurdes er en portugisisk form av navnet.
Utbredelse
Byen Lourdes ble et populært pilegrimsmål etter at en ung jente i 1856 hadde gjentatte visjoner av jomfru Maria i en grotte ved byen. En vannkilde i grotten sies også å ha legende egenskaper.
Navnet er kjent brukt i Mexico fra 1930-tallet. I USA var navnet mest brukt på 1960-tallet.
Lourdes har navnedag 11. februar i Frankrike.
I dag er Maria Lurdes et svært vanlig navn i Portugal. Lourdes er ellers utbredt i mange spansktalende land.
Kjente personer med navnet
Personene i listene er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Moss stasjon
Moss stasjon er en jernbanestasjon på Østfoldbanen (Vestre linje) i Moss kommune. Stasjonen ble åpnet i 1879 da Vestre linje ble åpnet og blir betjent av Vys regiontog RE20 mellom Halden/Göteborg C og Oslo S og er endestasjon på R21 mellom Moss og Oslo S. Fra Moss stasjon til Oslo S er det 60,16 km. Adressen til Moss stasjon er Jernbanegata 1.
Stasjonsbygningen er tegnet av Peter Andreas Blix.
Ny stasjon
En ny stasjon skal bygges 300 meter sør fra dagens stasjon, forbindet med bygging av høyhastighetsbane. Byggestart 2019 og i trafikk 2025.
Svalestjerter
Svalestjerter (Papilionidae) er store dagaktive, fargerike sommerfugler. De tilhører gruppen dagsommerfugler, og noen av de største dagsommerfuglene i verden er svalestjerter. Navnet kommer av «stjerten», eller forlengelsen i bakkanten av bakvingen. Ikke alle artene har denne «stjerten».
De fleste artene er utbredt i tropiske og subtropiske områder; fuglevingene er blant disse tropiske artene. Noen andre grupper finnes i kjøligere områder, og kan ha en utbredelse ganske høyt opp i fjellet, slik som de norske artene apollosommerfugl og mnemosynesommerfugl. I tillegg til disse to finnes også arten svalestjert i Norge.
Opera til folket
Opera til folket (tidligere Oslo Operafestival) er en organisasjon som står bak et årlig festivalarrangement i Oslo. Festivalen Oslo Operafestival ble i 2006 arrangert første gang av organisasjonen Kulturentusiastene, med utspring rundt Operaballet i Oslo. Den har siden 2011 har vært arrangert av foreningen Oslo Operafestival. Festivalen tilbyr opera under slagordet «opera til folket».
Svalestjerter
Flere steder i Sørøst-Asia er sommerfuglsafari en attraksjon for turister, og synet av svalestjerter og særlig fuglevinger regnes som et høydepunkt på turen.
Opera til folket
Ved å vise at opera kan fremføres på andre steder og i andre rammer enn det som vanligvis forbindes med opera, ønsker arrangørene å bidra til å «ufarliggjøre» musikkgenren, og gi folk spennende operaopplevelser i både kjente og ukjente omgivelser. Oppsetningene er derfor flere ulike steder i byen, også steder man vanligvis ikke forbinder med opera.
Svalestjerter
Utseende
Det som skiller svalestjerter systematisk fra de andre dagsommerfuglene er at bakvingene har en innoverbøyd bakkant fordi de mangler analribben 3A. Bakvingene har den ene åren i vingen forlenget, slik at den danner en «stjert». Vingene består av ribber med en tynn membran imellom. Membranen er tett besatt med små skjell i ulike farger. Fargene framstår på grunn av vingeskjellets farge eller fordi lyset brytes i overflaten. Langs ytterranden finnes fine hår.
Opera til folket
Videre tar festivalen sikte på å gi yngre, profesjonelle utøvere under etablering en mulighet til å vise seg fram, få inspirasjon og kunstnerisk vekst sammen med etablerte kunstnere.
Svalestjerter
Utseende
Svalestjerter har tre par bein, et på hver av de tre brystleddene. Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur.
I hodet, men også i resten av kroppen finnes sanseorganer og nervesystemet. Sommerfuglene skiller seg fra de fleste andre insektene ved at munnen, hos de voksne (imago), er omformet til en lang sugesnabel. Denne er rullet opp i en spiral, mellom palpene, under hodet, når den ikke er i bruk. Sugesnabelen gir sommerfuglen mulighet til å nå inn i dype blomster for å suge til seg nektar. Snabelen gjør at sommerfugler er avhengig av flytende føde.
De store fasettøynene gir sommerfuglen et godt syn. Fasettøyne er sammensatt av mange enkeltøyne, og tilsammen gir de et skarpt og klart bilde. Antennene er utstyrt med sanseorgan som registrerer lukter, som lukten av det motsatte kjønn (seksualferomoner), nektarrike blomster og de plantearter sommerfuglens larver lever på.
Bakkroppens indre organer hos sommerfugler består av fordøyelses-, forplantnings- og åndedrettsorganer. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet, som kalles stigma. Gjennom disse forsynes det svært finmaskede system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. Sommerfugler har ikke blod, men en blodvæske som sirkulerer i kroppen, den pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte.
Eggenes fasong og overflate varierer. De fleste egg har en eller annen rund form, med et fint punktert mønster, de fleste er omtrent 1 - 2 millimeter brede.
Larvene kan framvise et gaffelformet organ (osmeterium), like bak hodet, om de blir skremt. De ånder gjennom små åpninger langs kroppens sider, som gir luft til trakéene. Bak hodet, på bryststykket, som består av tre sammenvokste ledd, er det tre par bein. Lengre bak har larvene noen bukføtter, som ikke er egentlige bein, men utvekster larven kan bruke til å holde seg fast. Lengst bak har den en analfot. Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noe små antenner larven bruker til å finne riktig føde.
Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen. Enkelte larver slipper avføringen rett ned, mens andre kan skyte den fra seg.
Levevis
Svalestjerter finnes i ulike leveområder (habitater), fra frodige bekkeløp til bratte bergvegger og rasmarker i fjellet. De fleste av artene er knyttet til tropiske skoger.
Om natten og i overskyet vær hviler sommerfuglene. Vingene holdes ofte sammenlagt opp eller ut fra kroppen, og den noe spraglete vingeundersiden gir sommerfuglen en viss kamuflasje og beskyttelse.
Om et par forstyrres under paring, flyr vanligvis hunnen, mens hannen blir hengende passivt. Eggene legges på næringsplanten. Larvens kroppstemperatur er mellom 35 og 38 °C. Ved lavere temperatur blir larven inaktiv. Derfor krever larver hos dagsommerfugler gjerne sollys for å være aktive. Om det blir for varmt regulerer larven temperaturen ved å oppsøke skygge. Svalestjerter har puppestadiet i sin egen noe ubeskyttede hud, uten en ytre kokong. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall.
Når puppen er hard, begynner omdanningen fra larve til det voksne insektet. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering (metamorfose) skjer og dyret bygges opp igjen. Noen arter har pupper som får samme farge som omgivelsene. De kan bli både grønne og brune. Puppeperioden varierer etter temperaturen. De fleste svalestjerter har et puppestadium på mellom to til fire uker.
Litt om enkelte grupper
Fuglevinger er en gruppe av svalestjertene, fra de tre slektene Trogonoptera, Troides og Ornithoptera. Fuglevingene har fått sitt navn fordi framvingene er store og trekantet, spisse og større enn bakvingene, noe som gjør at de minner om fugler når de flyr. Vingene hos de fleste arter er mørke, ofte med en eller flere flekker på bakvingene. Fuglevinger har økonomisk betydning. Særlig på Ny-Guinea finnes sommerfuglfarmer som driver oppdrett av fuglevinger. Disse selges som pupper eller ferdig montert (oppspent) for salg som souvenirer eller til samlere.
De to artene i slekten Lamproptera kalles «dragehaler», et navn de har fått fordi bakvingene har uvanlig lange stjerter og kan minne om halen til en drage.
Sårbar og fredet
Flere av artene er sjeldne og truet. 76 arter er oppført på IUCN rødliste. I 1989 vedtok Direktoratet for naturforvaltning å frede to av de norske artene, apollosommerfugl og mnemosynesommerfugl. Apollosommerfuglen har vært ulovlig å eksportere fra eller importere til Norge siden 1976. Den tredje norske arten, Svalestjert er truet og har trolig tilbakegang i Norge, på grunn av drenering av myr og våtmark. Også internasjonalt er svalestjertene regnet som truet. De sjeldne artene er svært ettertraktet mellom samlere og eksemplarer selges for høye priser. På bakgrunn av dette er det mange svalestjerter mellom de ganske få insektene som er omfattet av CITES-konvensjonens reguleringer. Inkludert på CITES Appendix II (liste over arter der internasjonal handel krever sertifikater) er alle den sørøstasiatiske artene i Troidini, apollosommerfugl, slekten Bhutanitis og slekten Teinopalpus. Tross dette omsettes det fremdeles mange slike eksemplarer på internet.
Systematisk inndeling med europeiske arter
Slektskapsforholdene mellom svalestjertenes delgrupper og slekter er avklart i ulik grad, særlig blant de tallrike tropiske artene. Det er beskrevet en lang rekke arter, samt underarter. Ved senere revisjoner og med større kunnskap om svalestjerter, har det vist seg at enkelte arter var «variasjoner i utseende». Disse er enten ført som underart eller synonym (Nomenklatur (biologi)). Derfor kan endringer skje.
The De Vere Belfry
Klubben har tre golfbaner. The Brabazon Course er hovedbanen for turneringer, og de andre er The PGA National Course og The Derby Course. Hovedkvarteret til The Professional Golfers' Association ligger i nærheten. Klubben var vert for Ryder Cup i 1985, 1989, 1993 og 2002, og har arrangert mange turneringer på Europatouren.
Hjalmar Bergman
Hjalmar Bergman (født 19. september 1883, død 1. januar 1931) var forfatter fra Sverige. Han bodde både i Firenze i Italia, og i Berlin i Tyskland der han døde av en overdose morfin og for mye alkohol.
Han debuterte som forfatter i 1905 med boken Maria, Jesu mor som ikke ble noe stort gjennombrudd. Han giftet seg i 1908, og to år senere fikk han et lite gjennombrudd med romanen Hans nåds testamente som kom ut i 1910. På 1920-tallet ble han kjent som en av Sveriges største epikere, med romanene Markurells i Wadköping og Chefen fru Ingeborg som i dag regnes som klassikere.
Bibliografi
Sammenstilt etter Johannes Edfelts utgave av Hjalmar Bergmans samlede skrifter i årene 1949-1958. Sifrene innen parentes angir antall noveller, dramaer, o.s.v.
Øvrige verk
Et bind av den Edfeltske utgaven er tilegnet til Kåserier och kritiker. Her inngår bl.a. det kjente kåseriet Örebrobekanta och bekanta örebroare, først publisert i Svenska Turistföreningens årsskrift i 1930. Videre inngår et essay om Pavinnen Johanna, først trykt i Vi och vårt i 1910. Til slutt skal nevnes essayet Försök till förvar för villa, trykt i Risebergaboken i 1931.
Et annet bind er tilegnet til Skisser och berättelser 1905-1912. Her inngår ulike kortere verk og noveller som ble publisert i tidsskrifter og julepublikasjoner.
Jessica Biel
Jessica Claire Biel-Timberlake (født 3. mars 1982 i Ely i Minnesota) er en amerikansk skuespiller og tidligere modell.
Biel ble oppdaget som modell allerede som 12-åring, etter å ha deltatt på en konferanse holdt av International Modeling and Talent Association i Los Angeles. Hun spilte i flere reklamefilmer. Rollen som Mary Camden i Den syvende himmel fikk hun da hun var fjorten år. Hun valgte å hoppe av serien etter fem år. Hun har ellers spilt i en mengde filmer, og regnes som en av Hollywoods mest sexy kvinner. I 2007 ble hun kåret til #1 på Stuff magazines liste «100 Sexiest Women» (hundre mest sexy kvinner).
Biel har siden oktober 2012 vært gift med musikeren og skuespilleren Justin Timberlake. De har ett barn sammen.
5. april
5. april er den 95. dagen i året, den 96. i skuddår. Det er 270 dager igjen av året.
Navnedag
Irene, Eirin, Eirill
Fødsler
Se flere som er født 5. april i Kategori:Fødsler 5. april.
Dødsfall
Se flere som døde 5. april i Kategori:Dødsfall 5. april.
Jean Charles Galissard de Marignac
Jean Charles Galissard de Marignac (født 24. april 1817 i Genève, Sveits, død 15. april 1894) var en sveitsisk kjemiker som hovedsakelig arbeidet med atomvekter og som er mest kjent for å ha antydet muligheten for at isotoper eksisterer.
Hans studie av sjeldne jordmetaller førte til hans oppdagelse av ytterbium i 1878 og av gadolinium i 1880. Han var 21 år gammel da han begynte å studere ved École polytechnique i Paris, og fra 1837 til 1839 studerte han ved École des mines, som også ligger i Frankrike. Etter en kortere periode som forsker ved flere laboratorium begynte Marignac i 1841 som professor i kjemi ved akademiet i Genève i Sveits. I 1845 ble Marignac utnevnt til professor i mineralogi også, en posisjon han beholdt frem til 1878, da stadig skrantende helse tvang ham til å gå av som professor. Marignac døde i Genève i 1894 da han var 77 år gammel. Gjennom hele livet hans viste han stor oppmerksomhet til forskjellige sjeldne jordarter, og problemet med å separere og skille disse.
UEFA-cupen 2007/08
UEFA-cupen 2007/2008 ble vunnet av den russiske klubben Zenit St. Petersburg med 2-0 i finalekampen mot den skotske klubben Rangers FC. Dette var UEFA-cupens 37. sesong og nest siste turnering under dette format og navn. Turneringens toppscorertittel ble delt mellom russiske Pavel Pogrebnjak fra Zenit St. Petersburg og italienske Luca Toni fra ACF Fiorentina med sine elleve mål hver.
VV Cephei
VV Cephei er en dobbeltstjerne som man finner i stjernebildet Kefeus, omtrent 3 000 lysår fra Jorden.
VV Cephei A er en rød superstjerne og den nest største stjernen i Melkeveien etter VY Canis Majoris. Stjernens diameter er 1 600 - 1 900 ganger solens, slik at den ville rekke forbi Jupiters bane og nærme seg Saturns bane, om den ble plassert der sola er nå. Stjernes masse er ukjent, men beregninger viser mellom 25-40 solmasser opp til 100 solmasser.
VV Cephei B kretser sammen med VV Cephei A med en middelavstand på 25 astronomiske enheter. Kretsløpet tar 20,3 år. VV Cephei B har en diameter 10 ganger solens.
Referanser
<references group="N" />
Faiz Ahmed Faiz
Faiz Ahmed Faiz (urdu: فیض احمد فیض, født 13. februar 1911 i Sialkot i Punjab i Britisk India, død 20. november 1984 i Lahore) var en pakistansk poet, fremstående blant diktere som brukte språket urdu.
Liv og virke
Faiz var medlem av Anjuman Tarraqi Pasand Mussanafin-e-Hind (All Indian Progressiv Writers Movement) og han var en ihuga marxist. I 1962 ble han tildelt utmerkelsen Lenins fredspris fra Sovjetunionen.
Faiz var sønn av Sultan Mohammad Khan og hans yngste kone Fatima. Etter muslimsk tradisjon i Sør-Asia, ble Faiz i ung alder sendt til en moské for de grunnleggende religiøse studier ved Maulvi Muhammad Ibrahim Mir Sialkoti. Faiz var elev ved Scotch Mission School i hjembyen Sialkot, og etter oppnådd studiekompetanse tok han opp midlertidige studier ved Murray College i samme by, før han startet på sin akademiske utdannelse ved Government College University i Lahore. Hans mest innflytelsesrike lærere fra denne tiden var professor Yousuf Saleem Chishti, som lærte ham urdu, og Shams-ul-Ullamah Syed Mir Hasan, som lærte ham å snakke og skrive arabisk.
Faiz startet en filial av Progressive Writers Movement i Punjab i 1936. Han var medlem og sekretær av denne grenen. Faiz ble utnevnt til lektor i engelsk ved en skole i Amritsar i 1935 og deretter ved Hailey College of Commerce i Lahore. Han vervet seg senere til den britisk-indiske hæren, og han ble snart forfremmet. Faiz sluttet i hæren i 1947 og returnerte til Lahore for å bli den første sjefredaktøren i avisen Pakistan Times, I 1959 ble han ansatt som sekretær i Pakistan Arts Council.
Etter å ha kommet tilbake fra en reise til Storbritannia i 1964 slo Faiz seg ned i Karachi, der han ble utnevnt til rektor ved Abdullah Haroon College. Faiz utmerket seg som journalist og var redaktør for Pakistan Times. Dette var en av de ledende avisene i Pakistan og som ble skrevet på urdu. Faiz skrev også flere artikler for avisen Lail-o-Nihar som ble publisert ukentlig. I en viss periode av livet hans, hadde Faiz flere kommunistiske synspunkter og ble forbundet med kommunistpartiet i Pakistan. Faiz tilbrakte mye av 1950-og 1960-tallet med å fremme flere kommunistiske saker i Pakistan.
I 1930-årene giftet Faiz Ahmed Faiz seg med en britisk kvinne, som etter giftermålet tok til seg navnet Alys Faiz. Ekteparet hadde to døtre sammen, Moneeza og Salima Hashmi. Salima ble en eminent kunstner og Moneeza er en TV-produsent. Døtrene Salima og Moneeza giftet seg med Shoaib Hashmi og Humair Hashmi, som er brødre og kjente personligheter innen pakistansk media. Faiz ble også nominert til en Nobels fredspris kort tid før hans dødsfall i 1984.
Addisjon
Addisjon er en matematisk operasjon som representerer det totale antall objekter i en samling. Symbolet for addisjon er plusstegnet (+).
Addisjon har flere viktige egenskaper. Blant annet er addisjon en kommutativ operasjon, slik at 1 + 2 = 2 + 1. Den er også assosiativ, som vil si at rekkefølgen addisjoner foretas i, ikke spiller noen rolle: (1 + 2) + 3 = 1 + (2 + 3). Og dersom vi adderer null til et tall endres ikke tallet: 2 + 0 = 0 + 2 = 2. Null kalles derfor identitetselementet til addisjon. I aritmetikken er addisjon en av de fire grunnleggende regneartene.
Nanorhopaea
Utseende
En nokså liten (ca. 10 millimeter), brunrød oldenborre. Oversiden er fint og tett hårete, hårene er oppstående og middels lange. Fasettøynene er forholdsvis store og nesten sirkelrunde sett fra siden. Undersiden er tett og fint hårete.
Utbredelse
Arten er utbredt i Australia.
Altiplano
Altiplano (spansk for høyslette) er ei enorm høyslette som ligger i Andesfjellene, i Sør-Amerika.
Altiplano dekker et areal på cirka 170 000 km² og omfatter landområder i Chile, Argentina, Bolivia og Peru. Gjennomsnittshøyden er cirka 3 300 moh. Høysletta domineres av puna, og landskapet er preget av omkransende høye fjelltopper og vulkaner i vest og det tørreste området på hele jordkloden i sørvest, Atacamaørkenen. Altiplano inneholder dessuten de store innsjøene Titicacasjøen og Poopósjøen og de enorme saltslettene Salar de Uyuni (verdens største) og Salar de Coipasa.
Apache Corp.
Apache Corporation (nyse: APA) er et olje- og gasselskap med hovedkontor i Houston i Texas.
Apache er et stort multinasjonalt selskap, med regionalkontorer og virksomheter i Argentina, Australia, Canada, Egypt og Storbritannia Nordsjøen.
I 2008 var markedsverdien til Apache 31 milliarder amerikanske dollar. Selskapets reserver er halvt om halvt med olje og naturgass.
Christian Johnsen
Christian Johnsen (født 13. september 1828 i Norderborg på øya Als i Danmark, død 28. desember 1893 i Kristiansund) var handelsmann, skipsreder, fabrikkeier og dansk konsul i Kristiansund.
Han bygget opp en omfattende forretningsvirksomhet med eksport til og handelsforbindelser i en rekke land. Hans forretningsvirksomhet var sentrert om klippfisk næringen.
Etter hvert bygget han sommerboligen Villa Retiro i Molde som stod ferdig i 1874. På denne eiendommen anla han et parkanlegg som var åpent for Moldes befolkning. I nyere tid ble annekset på naboeiendommen Knausen revet, og det viste seg da at veggene var isolert med gamle protokoller fra Christian Johnsens forretningsdrift. Dette materialet oppbevares nå på Nordmøre museum (Norsk klippfiskmuseum) og Romsdalsmuseet, og har blitt en viktig kilde til forskning på forretningsdriften i Kristiansund og på Johnsens virksomhet.
De første årene
Christian Johnsen var født i Slesvig, nærmere bestemt i byen Nordborg, som sønn av skipsfører Jørgen Johnsen og Anna Laehne. Han hadde tre brødre og en pleiesøster. Som ung gutt reiste han til sjøs med sin far, men i 1850 fikk han seg jobb hos importfirmaet Gurtubay i Bilbao i Spania. Arbeidsgiveren importerte klippfisk fra Shetland, Island og Norge, og Christian Johnsen fikk dermed solid innsikt i hvordan denne handelen foregikk. Som Gurtubays utsending besøkte han både Ålesund og Kristiansund flere ganger i årene frem til 1854.
Klippfisk - produksjon og eksport
Christian Johnsen ble en av Kristiansunds, og dermed Norges, fremste produsenter og eksportører av klippfisk. Han stod også bak oppfinnelsen av den skinn- og benfrie klippfisken. Fra 1883 var han dansk visekonsul.
I boken Handelen med Tørfisk og Klipfisk fra 1893 beskriver et kapittel hvordan norske klippfiskprodusenter klarte å bygge opp et stort eksportmarked utenfor Europa. Boken tilkjenner tre norske firmaer æren for dette: Carl E. Rønneberg og Søn i Ålesund, Nicolay H. Knudtzon i Kristiansund, og Christian Johnsen. «Christian Johnsen gav affæren the finishing touch ved export av klipfisk i dobbelte kasser til Philippinerne (i slutningen af 1850-aarene).»
Annen næringsvirksomhet
I 1876 startet Christian Johnsen å produsere guano og fiskelim i Kristvika på Averøy utenfor Kristiansund. Kristvik Fabriker var i familien Johnsens eie til rundt 1920.
I Stiftelsen Nordmøre Museum s samlinger inngår flere norske og utenlandske diplomer tildelt produkter fra firmaet Christian Johnsen.
Samfunnsengasjement
I 1865 stiftet 29 av Kristiansunds borgere byens første sjømannsmisjonsforening. Christian Johnsen var medlem av foreningens styre.
Han var medlem av Kristiansund bystyre fra 1865 til 1892, og i årene 1872, 1879 og 1884 var han ordfører i byen. Han virket også som direktør for Kristiansunds Sparebank, og var styremedlem i en rekke foretak og foreninger.
Villa Retiro i Molde
I 1874 lot Christian Johnsen oppføre en sommerbolig på Fannestranda, som senere ble innlemmet i Molde kommune. Eiendommen ga han navnet Villa Retiro.
Annet
I 1877 stilte Christian Johnsen opp som vert for Bjørnstjerne Bjørnson da dikteren besøkte byen for å holde foredrag. Ved tidligere Kristiansundsvisitter hadde dikteren vært innlosjert hos konsul Nicolay H. Knudtzon III, men Knudtzon var fornærmet over at Bjørnson hadde gjort narr av at han skrev navnet sitt med Z og ikke med S. Derfor ville han ikke ha Bjørnson i hus mer. Foruten å påta seg vertskapet sørget Johnsen også for forsoning mellom Bjørnson og konsul Knudtzon.
I 2005 ble det lansert en «bacalao-vin» i Kristiansund. Vinen var spansk, men initiativtagerne valgte å dekorere flasken med en etikett som opprinnelig var blitt brukt av Christian Johnsen i hans klippfiskproduksjon: "Hovedetiketten er for øvrig en original etikett brukt av Christian Johnsen, en av de virkelig store klippfiskeksportører i nordmørsbyen for drøyt hundre år siden, og er hentet fra samlingene til Nordmøre Museum."
Høyere utdanning i USA
Høyere utdanning i USA tilbys ved litt over 1 000 læresteder og campuser, med tre- eller fireårig generell læreplan og utvidelsesmuligheter til doktorgrad ved en rekke læresteder. Det brukes ulike begreper på høyere læresteder i USA:
Begrepene «university» og «college» brukes litt om hverandre, men generelt skal universiteter i USA være fireårige og være forskningsinstitusjoner som tildeler minst mastergrad, mens colleger skal være tre- eller fireårige og drive mindre eller ingen forskning. På engelsk går disse typene institusjoner under samlebetegnelser «universities and colleges», og kan være både private eller offentlig eid. Her unntas såkalte community colleges, som er toårige og faglig sett har et enkelt profesjonsfokus. Disse klassifiserer neppe til begrepet «høyere utdanning».
Historie
De første universitetene i USA – Harvard og Yale, ble opprettet av den britiske koloniadministrasjonen for å tilby høyere utdanning og innlede forskning innen naturvitenskap, medisin og jus i den nye verden. I alt 14 høyere læresteder ble opprettet før uavhengigheten i 1779, samtlige langs østkysten. En særegen institusjon var Salem College, opprettet av Brødremenigheten (Moravian Church) og forbeholdt bare kvinnelige studenter helt til vår tid. De fleste andre kjønnsdelte læresteder har i det 20.århundre blitt kjønnsdelte
På 1700-tallet ble det opprettet overveiende private og religiøse læresteder, men også noen statlige. Flere av disse tilhører den eksklusive Ivy League-gruppen av åtte presisjeuniversiteter på østkysten.
Det var behovene for lærerutdanning som var styrende for utviklingen av høyskoler på 1800-tallet, da såkalte Normal Schools ble grunnlagt etter mønster fra de franske Ecole Normale-skolene. Et viktig vendepunkt kom i 1862, med godkjenningen av Morrill Act hvor føderale midler og landområder ble stilt til disposisjon for å opprette en teknisk og landbruksvitenskapelig høyskole i hver delstat. Disse land-grant-universitetene opprettet såkalte Agricultural Experiment Stations for å bistå landbruket lokalt, og ble spirene til senere tekniske universiteter og State universities.
Den amerikanske borgerkrigen og 1930-årene ble demografiske og finansielle nedgangstider for amerikanske universiteter. Med andre verdenskrig økte derimot behovet for universiteter sterkt, til tross for det store utskrivingen av mannskaper til frontavsnitt under krigen. Vekstperioden skyldtes store behov for teknisk utdanning til krigsindustrien, og den store økningen i kvinnelige fagarbeidere som måtte ut i arbeidsliv og industri. I 1945 kom så soldatene hjem og behovet for studieplasser økte enda mer.