cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eg sykehus
Historikk
Under andre verdenskrig var Eg delvis beslaglagt av tyskerne som lasarett, og delvis tuberkulosesykehus. Etter krigen fikk det navnet Eg psykiatriske sykehus, og vokste til en av landets største psykiatriske sentralinstitusjoner.
Terapi
Svært tidlig ble pleien fokusert på aktivitet, arbeidsterapi, utflukter i fri natur, og meningsfullt gårdsarbeid til egen nytte. Gårdsdriften og teglverket nede ved Otra ga arbeidstrening og inntekter som kom både sykehuset og pasientene til nytte. Fra 1922 ble det reist en villa på området – «Kolonien» – hvor de minst syke pasientene fikk være sammen på dagtid som et pustehull fra den mer lukkede avdelingspsykiatrien.
På det meste hadde sykehuset på 1970- og 80-tallet over 500 pasienter, før det etter HVPU-reformen ble kraftig nedbygd og spesialisert. Fra 1980-tallet ble de minst syke pasientene overført til kommunenes helse- og omsorgstjeneste, mens Eg sykehus utvklet mer spesialiserte behandlingstilbud for de gjenværende pasientene. Utviklingen av familieterapi stod etterhvert sentralt.
Eg sykehus er i dag en del av Sørlandet sykehus HF under Helse Sør-Øst – under navnet Psykiatrisk Sykehusavdeling (PSA). I 2005 hadde psykiatriavdelingene i Arendal og Kristiansand til sammen 136 sengeplasser.
Direktører og administrerende overleger
Eg sykehus har hatt følgende øverste faglige ledere siden grunnleggelsen: ...
Satoshi Sakashita
Satoshi Sakashita (født 20. desember 1989) er en japansk skøyteløper som konkurrerer i kortbaneløp. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste individuelle resultat var nummer 20 på 500 meter.
Jordskjelvet i Indiahavet 2006
Jordskjelvet i Indiahavet 2006 var undersjøiske jordskjelv utløst den 17. juli 2006 kl 10:19 (norsk tid), det første sør for øya Java i Indonesia. Skjelvet fant sted ca. 225 km nordøst for Christmasøya og 355 km sør for Jakarta (9.295°S, 107.347°E). Bygningene svaiet i Indonesias hovedstad Jakarta under jordskjelvet som varte i to minutter. Skjelvets episenter ligger omtrent 1400 km unna episenteret til jordskjelvet i Indiahavet 2004, og geologisk sett er det de samme kontinentalplatene som kolliderer denne gangen som i 2004.
Skjelvet målte 7,2 på Richters skala, og er dermed lang mindre enn skjelvet i 2004, som målte 9,0 på samme skala. Et etterskjelv målt til 6,1 på Richters skala ble målt to timer etter hovedskjelvet.
Senere, rammet ca. 2 meter høye tsunamibølger Indonesia. Turiststedet Pangandaran Beach ble rammet, der et hotell ble ødelagt av bølgene. Mange andre hus ble ødelagt av bølgene. Minst 654 mennesker ble drept, om lag 978 skadd og 329 er fortsatt savnet. Om lag 54 254 ble hjemløse.
Reidar Almås
Reidar Almås (født 1943) er norsk sosiolog og forsker med bygdesosiologi og regionalpolitikk som sine spesialområder. Han ble utnevnt til professor i sosiologi ved Universitetet i Trondheim i 1986 og var frem til 2001 ansatt som professor II ved Institutt for sosiologi og statsvitskap, NTNU. I 2001 ble han ansatt som professor i bygdesosiologi og regionalpolitikk ved forskningssenteret Ruralis, NTNU. Han var også med å etablere senteret (1982) og var daglig leder fra 2002 til 2007. Han har utgitt flere bøker innen sitt fagområde.
Som forsker har Almås vært spesielt opptatt av fremtiden til det norske landbruket, men også landbruk internasjonalt. Han har hatt flere forskningsopphold i utlandet. Han også vært en aktiv formidler av sitt fag utenfor sitt fagmiljø, både gjennom kronikker og debatter.
Almås tok cand.mag. ved Universitetet i Trondheim (1968), hovedfag ved Universitetet i Bergen (1973) og en doktorgrad ved Universitetet i Trondheim (1980). Avhandlingen var om samdrift og hadde tittelen Nye organisasjonsformer i jordbruket.
Forskning
Almås har forsket på tema som Arbeidsulykker og yrkeslitasje i landbruket, Samdrift, Arbeidsinnvandring til det norske landbruket, Offentlig dialog om genmodifisert mat og Landbrukspolitikk og klimakrise.
Han har også hatt forskningopphold i utlandet og var gjesteforsker ved Universitetet i Hohenheim (1976–1977), University of California, Santa Cruz (1987–1988) og École des hautes études en sciences sociales (1994–1995). I tillegg var han gjesteprofessor ved Queensland University i Brisbane i Australia (2007–2008).
Han har utgitt bøker som Norsk jordbruk – det nye hamskiftet (1977), Bygdesosiologi (1985), Arbeidsmiljøet i landbruket (1993), Bygdeutvikling (1995), Norges landbrukshistorie Bind IV (2002), Den nye bygda (2008) og Norsk matmakt i endring (2015) (medforfatter sammen med Hilde Bjørkhaug og Jostein Vik).
Annet
Sommeren 1975 sto Almås i spissen for den såkalte Hitraaksjonen, der småbønder på trøndelagskysten gikk sammen om en skattenektaksjon i protest mot regjeringens landbrukspolitikk. Han var denne tiden medlem i AKP(m-l).
I 2001 var han med i den tre-delte NRK-dokumentaren Norgebygda.
I 1998-2001 var han med i styringsgruppa i Verdikommisjonen.
I 2008-2012 var han president i den internasjonale bygdesosiologiorganisasjonen, International Rural Sociology Association (IRSA).
I 2011 ble han utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for sin innsats innen bygdesosiologi.
Pine Mountain Ski Jump
Pine Mountain Ski Jump er en hoppbakke i Iron Mountain i delstaten Michigan, USA. Bakken ligger i Breitung Township i Dickinson County. Den har K-punkt 120 meter og bakkestørrelse 133 meter. Anlegget består også av tre mindre hoppbakker med størrelse K38, K25 og K10.
Bakkerekord satt i verdenscuprenn er 140 meter, satt av Masahiko Harada (Japan) 18. februar 1996. I kontinentalcupen har Stefan Thurnbichler (Østerrike) hoppet 143,5 meter 15. februar 2009.
Pine Mountain er en av tre hoppbakker i USA med K-punkt 120 meter (de to andre er storbakkene i MacKenzie Intervale Ski Jumping Complex i Lake Placid og Utah Olympic Park Jumps i Park City). Pine Mountain har den lengste bakkerekorden av disse tre, og målt etter bakkerekord gjør det den til den største hoppbakken i USA som er i drift, bare slått av skiflygingsbakken Copper Peak (også i Michigan), som ikke lenger er i bruk.
Historie
Den første hoppbakken i Iron Mountain ble bygd ved Hemlock Street i 1929, men den eksisterte bare kort tid. I 1933 ble hoppbakken Devil's Hill bygd ved Crystal Lake. Denne bakken ble revet under 2. verdenskrig. Byggingen av hoppbakken i Pine Mountain startet i 1937, og bakken sto ferdig høsten 1938. Den har siden blitt utbygd flere ganger.
Pine Mountain har vært arena for verdenscuprenn i spesielt hopp to ganger, i 1996 og 2000. Bakken har hatt kontinentalcuprenn hvert år siden 2001, bortsett fra 2003. Pine Mountain har vært arena for USA-mesterskapet i skihopping 3 ganger, i 1958, 1960 og 1966.
De to kontinentalcuprennene i Iron Mountain 21. februar 2015 var preget av mye vind, og rekorder for vindkompensasjon kan ha blitt satt i disse rennene. I det første rennet fikk Joachim Hauer (Norge) til sammen -87,1 poeng i vindkompensasjon (-45,0 og -42,1 poeng i de to omgangene, for 5,16 og 4,82 m/s oppdrift). I det andre rennet fikk Dusty Korek (Canada) -50,9 poeng i vindkompensasjon i andre omgang, tilsvarende 5,83 m/s oppdrift.
Miniportrettet
Miniportrettet er en norsk sportsrelatert portrettserie med Mini Jacobsen som gikk på TV 2 fra 2001 til 2003. Konseptet gikk ut på at Mini i hver episode besøkte en kjent norsk indrettsutøver som ble intervjuet, enten hjemme hos seg selv eller på tur med programlederen. Programmet hadde mange likheter med Minitimen, som Mini ledet på TV3 på 1990-tallet. Programmet gikk på mandager.
Struer kommune
Struer kommune er en kommune i Region Midtjylland etter regionreformen i 2007. Den oppsto som en sammenslåing av Thyholm kommune og tidligere Struer kommune.
Allerede 15. november 2005 ble kommunestyret valgt med Martin Merrild fra Venstre som leder for sammenslåingsutvalget og kommende borgmester. Største by i kommunen er Struer, som også er administrasjonssenteret.
Jon Eley
Jon Eley (født 19. august 1984) er en britisk skøyteløper som konkurrerer i kortbaneløp. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste individuelle resultat var nummer 20 på 500 meter.
Gemma Galgani
Maria Gemma Umberta Pia Galgani (født 12. mars 1878 i Camigliano i provinsen Caserta i Toscana, død 11. april 1903 i Lucca) er en italiensk helgen anerkjent av Den katolske kirke.
Hun ble saligkåret 14. mai 1933 av pave Pius XI og helligkåret 2. mai 1940 av pave Pius XII.
Hun var en kristen mystiker og stigmatiker. Hun døde bare 25 år gammel av tuberkulose og ble helligkåret primært på grunn av sin livsførsel og religiøse hengivenhet.
Moren døde da Galgani var åtte år. Hennes far sendte henne til Sankt Zita-søstrenes kostskole, som hun beskrev som et «paradis», men måtte slutte før eksamen pga dårlig helse. Hun var 19 år da hennes far døde. Hun måtte da ta seg av sine syv yngre søsken. Da de var gamle nok til å klare seg selv, bodde Gagliani en stund hos en gift tante. To menn fridde til henne, men hun avslo ut fra sitt ønske om tilbaketrekning og ro. Hun fikk hjernehinnebetennelse da hun var 20, men denne forsvant. Ved Jesu hjertefest 8. juni 1899, falt hun plutselig i ekstase. Med hennes egne ord: «I samme øyeblikk kom Jesus til syne med sine sår åpne; men i stedet for blod, skjøt det ut flammer av ild fra sårene.»
Resten av uken var de lukket og synlige som hvite arr på huden. Etter februar 1901 opplevde hun Jesu tornekroning (19. juli 1900), pisking (1. mars 1901) og blodsvette i Getsemane. Hun prøvde i ydmykhet å holde sine stigmata hemmelig gjennom å ha på seg svarte hansker og en nonnelignende kjole.
I denne perioden hevdet hun å se sin skytsengel daglig, og hun sendte ham angivelig ofte ut i ærend, vanligvis med beskjeder til hennes skriftefar i Roma. Angivelig mottok hun også besøk av Jesus og jomfru Maria, og djevelen viste seg og prøvde å lokke henne til å spytte på korset og bryte en rosenkrans.
Merkene på Galgani ble sagt alltid å stemme overens med det krusifikset hun mediterte over.
Som ofte med disse fenomenene, var kirkens representanter skeptiske, og i 1901 forbød hennes skriftefar henne å akseptere sårmerkene: Etter intense bønner opphørte fenomenet. Men de hvite arrene var synlige helt til hennes død.
Langfredag 1903 lå hun med utstrakte armer i en forlenget ekstase, «naglet med Jesus til korset», sa hun. Neste dagen fikk hun den siste olje og døde.
Fatalisme
Fatalisme er en filosofisk tanke eller holdning som forutsetter at alle handlinger er bestemt på forhånd for all tid og at mennesker er maktesløse i å endre hva som skal skje. Det motsatte av fatalisme er anomi.
Fatalisme er en måte å se på verden hvor fri vilje er en illusjon og hvor skjebnen bestemmer. Fatalisme er en form for determinisme, men hvor determinisme mener at alt er fastlagt i en årsak-virkningsforhold ned til den minste detalj betrakter fatalismen kun de store linjene som fastlagte og gir således spillerom for endringer, om enn små.
Émile Druart
Émile Druart var en belgisk bueskytter som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Druart kom på delt andreplass i bueskyting, Sur la perche à la herse, sammen med Auguste Serrurier fra Frankrike under OL 1900 i Paris. Landsmannen Emmanuel Foulon vant konkurransen og ble olympisk mester.
Cuts Like a Knife
Cuts Like a Knife er det tredje albumet fra den canadiske rockartisten Bryan Adams, utgitt i 1983.
Yngvar Hauge
Yngvar Hauge (født 6. april i Oslo 1899, død 7. mars 1977 i Oslo) var en norsk forfatter, kjent for en rekke biografier og dokumentarbøker fra norsk og europeisk historie, og fordi han var praktisk talt blind.
Hauge var elev ved Kristiania blindeinstitut 1908–1915, og deretter ved Dalen blindeskole i Trondheim 1915–1918. Hensikten med utdannelsen ved Dalen var at blinde og sterkt svaksynte skulle lære et håndverksfag, men det ble tidlig klart at Hauge ikke hadde praktiske anlegg. Han tok artium i 1922, og studerte deretter historie og kunsthistorie ved Universitetet i Oslo.
Han debuterte i 1925 med romanen Ulv av Lauvnes, en livssaga fra kong Sverres tid. Samtidig med forfatterskapet arbeidet han også som journalist i Morgenbladet. Karakteristisk for forfatterskapet ble etterhvert en lang rekke romaner med biografiske og dokumentariske trekk, hvor trilogien om Karl Johan 1940-42 må regnes som et hovedverk. Hauge har ellers skrevet romaner og kulturhistorisk om Ove Bjelke og Austråttborgen, om keiserinne Teodora av Bysants, Carsten Anker, Haakon VII, Iver Huitfeldt, Ulefos Jernværk, Morgenbladets historie, Bogstad gård, Blindeskolen og Slottet. Andre av hans romaner henter miljø fra antikkens Athen og Roma, fra spansk middelalder og fra dansketiden.
Hans synsevne lå under grensen for medisinsk blindhet, og han skrev sine manuskript med braille, punktskrift. Hans kone Lolla, som også selv var blind, renskrev hans manuskripter.
Han ble utnevnt til statsstipendiat i 1963, og mottok Mads Wiel Nygaards legat i 1964.
Don’t Break the Oath
Don't Break the Oath er det andre studioalbumet til det danske heavy metal-bandet Mercyful Fate.
Albumet ble utgitt i 1984 på Roadrunner Records. Albumet ble utgitt på nytt i 1997 og 2007. Metal-Rules.com har utnevnt albumet som det beste ekstrem metal albumet noensinne.
St. Andreaslogen Oscar til den flammende Stjerne
St. Andreaslogen Oscar til den flammende Stjerne er St. Andreasloge nr. 1 i Den Norske Frimurerorden. Logen er underlagt Den Norske Store Landsloge.
Logens valgspråk er Spes nescia fallere (Håpet svikter aldri).
Logen ble opprinnelig grunnlagt i Drammen i 1826 som St. Johannesloge. Etter en ansøkelse til Den Svenske Landslosje ble den overført til Christiania og opphøyet til St. Andreasloge. Kapitulasjonsakten som St. Johannesloge ble utferdiget den 10. april 1836. Konstitusjonspatenten som St. Andreasloge ble deretter utferdiget den 10. april 1841.
Logen var en av seks loger som ble tilsluttet «den X provins» (idag Den Norske Frimurerorden) den 24. juni 1891.
Siden 1981 har logen utgitt bladet «Oscarsposten».
Credit default swap
Credit default swap (CDS, norsk: «kredittapsforsikring») er en swapkontrakt mellom to parter for overføring av tredjeparts kreditteksponering. Kjøper av en CDS får kredittbeskyttelse, mens selger garanterer for det underliggende instrumentets kredittverdighet mot betaling. Typiske underliggende instrumenter er obligasjoner og lån, og den antatte risikoen for mislighold på disse gjenspeiles i prisen på kredittbeskyttelsen. Det er ikke nødvendig å eie det underliggende instrumentet i en CDS-avtale. Kjøp og salg av CDS-er foregår gjerne i form av spekulasjon i tredjeparts kredittverdighet eller som forsikring ved direkte eksponering mot produktet.
Ålänningens sång
«Ålänningens sång» har vært Ålands nasjonalsang siden 1922, og har svensk tekst da Åland er en svenskspråklig del av Finland. Teksten ble skrevet av John Grandell, og musikken ble komponert av Johan Fridolf Hagfors. Sangen har fire vers, men det tredje blir av ukjent anledning ofte utelatt.
Tekst
Engelsk oversettelse
Rolf Gerhard Tiedemann
Rolf Gerhard Tiedemann (født 8. februar 1941, død 1. august 2019) var en tysk sinolog som underviste ved det historiske fakultet ved School of Oriental and African Studies i London. Hans forskningsinteresser var særlig kristendommen i Kina, bokseropprøret og kinesiske sosiale bevegelser.
Han fikk sin høyere utdannelse ved University of Wisconsin og fra University of London.
Fra 1980-årene besøkte han ofte Folkerepublikken Kina for feltarbeid, undervisning og akademiske konferanser. Han var redaktør for, og hovedbidragsyter til, to sentrale referanseverker: Reference Guide to Christian Missionary Societies in China: From the Sixteenth to the Twentieth Century (2009), og Handbook of Christianity in China: 1800 – Present (2010).
You Want It You Got It
You Want It You Got It er det andre albumet fra den canadiske rockartisten Bryan Adams, utgitt i 1981.
Ordo Ad Chao
Ordo Ad Chao er det norske black metal-bandet Mayhem sitt fjerde full-lengde album. Mayhem mottok Spellemannprisen 2007 i klassen metal for albumet. Dette er den tredje Mayhem-plata med latinsk tittel, og som begge de foregående er grammatikken i tittelen feil. Den riktige tittelen ville vært Ordo ad chaos (med «chaos» i akkusativ) som betyr «(fra) orden til kaos», altså omvendt av det latinske uttrykket «ordo ab chao» (ut av kaos kommer orden).
Det finnes også en spesialutgave som kommer med et metallcover, opplaget er begrenset til 3000.
Liang Wenhao
Liang Wenhao (født 6. juli 1992) er en kinesisk skøyteløper som konkurrerer i kortbaneløp. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste individuelle resultat var nummer 20 på 500 meter.
Sue Gardner
Sue Gardner (født 11. mai 1967) er en canadisk journalist, og siden 2007 daglig leder for Wikimedia-stiftelsen i San Francisco.
Biografi
Gardner vokste opp i Canada, der hun i 1990 tok eksamen i journalistikk ved Ryerson University. Deretter begynte hun å arbeide for CBC Radio One med nyhetsprogrammet «As it happens». I mer enn ti år arbeidet hun som reporter, produsent og dokumentarskaper, både for CBC och for Newsworld International, og hun interesserte seg spesielt for populærkultur og samfunnsspørsmål, inkludert medias rolle under Gulfkrigen.
Gardner fortsatte i CBC, der hun i mars 2006 tok over jobben som leder for avdelingen for nye medier, som utviklet nettstedet CBC.ca. Under Gardners tid vant CBC.ca flere internasjonale priser og ble Canadas mest populære nyhetsside. Hun har også jobbet for British Broadcasting Corporation og National Public Radio.
Gardner er medlem av Online News Association, Society for News Design, Women in Film and Television, Canadian Association of Journalists og Canadian Women In Communications.
Wikimedia-stiftelsen
I mai 2007 sluttet Gardner i CBC, og begynte kort tid senere som konsulent for Wikimedia-stiftelsen, som blant annet drifter nettleksikonet Wikipedia, der hun arbeidet med organisasjonsstruktur. Midt i Wikimedia-stiftelsens innsamlingskampanje i desember 2007 ble Gardner ansatt som stiftelsens daglige leder. Hun tok da over etter Brad Patrick.
Fra september 2007 ledet Gardner flyttingen av Wikimedia-stiftelsens kontorer fra St. Petersburg i Florida til San Francisco, og hun økte størrelsen på organisasjonen betraktelig gjennom nyansettelser. I perioden 2007 til 2010 økte antall ansatte fra 8 personer til over 30.
I oktober 2009 utnevnte nettavisen The Huffington Post Sue Gardner til en av de ti mest innflytelsesrike personene innen media i 2009 for hennes arbeid for Wikimedia.
Louis Glineux
Louis Glineux (født 10. desember 1849) var en belgisk bueskytter som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Glineux kom på tredjeplass i bueskyting, Sur la perche à la pyramide, under OL 1900 i Paris. Émile Grumiaux fra Frankrike vant konkurransen og ble olympisk mester foran sin landsmann Auguste Serrurier.
St Antony’s College (Oxford)
St Antony's College er et av kollegiene ved University of Oxford. Det ble grunnlagt i 1950. St Antony's College spesialiserer seg på fagområdene internasjonale studier, økonomi og historie, samt Europa-, Øst-Asia- og Midtøstenstudier.
Pantelånerne i Las Vegas
Pantelånerne i Las Vegas (originaltittel: Pawn Stars) er en amerikansk dokusåpe som har gått på History Channel siden 2009. Den ble raskt populær og har fostret flere spin-offs, som Cajun Pawn Stars, American Restoration, Counting Cars. I tillegg er det etablert egne versjoner av serien i Storbritannia, Australia og Sør-Afrika. Den har også fått flere konkurrenter fra pantelånermiljø, der Pantelånerne i Detroit kanskje er mest kjent.
Serien er om pantebutikken Gold & Silver Pawn Shop i Las Vegas Nevada, som er åpen 24 timer i døgnet, og man følger innehaverne Richard Harrison («The Old Man») og sønnen Rick Harrison samt hans sønn Corey («Big Hoss») som en dag skal ta over. Med er også Austin «Chumlee» Russell, en tilsynelatende mindre begavet, men morsom ansatt, som er Coreys venn helt fra barndommen. Gold & Silver Pawn Shop ble åpnet i 1989 av Richard og Rick.
Guttaperka
Guttaperka (gutta percha) er et stoff som består av inntørket melkesaft fra flere trær som hører til familien Sapotaceae og som finnes på Malayahalvøya, Sumatra, Borneo og andre øyer. Denne massen har både medisisnk bruk og har vært benyttet som en tidlig form for plast. Før massen stivner renses den for barkbiter, formes til en blokk og tørkes i solen. Råvaren renses på fabrikk og valses ut til 2-5 mm tykke skiver. Etter ytterligere rensing med  bensol, kloroform og alkohol får vi hvit guttaperka som selges i 3-4 mm tykke staver som tannkitt. Tilsatt bl.a. sinkoksid benyttes guttaperka som et fyllingsmiddel under rotfylling.
Pantelånerne i Las Vegas
Man ser hvordan kunder kommer til butikken med hensikt til å enten pantsette eller selge gjenstander, og hvordan man diskuterer pris for enten å bli enig eller ikke. Butikken henter ofte inn eksperter for å få verifisert eller restaurert gjenstander. En av disse er Rick Dale i Rick's Restorations, som ble stjerne i sin egen spin-off av serien, American Restoration, som hadde premiere i oktober 2010.
Guttaperka
Guttaperka var ikke kjent i Europa før 1840-tallet. Der er opptatt i en rekke lands farmakopeer.
Pantelånerne i Las Vegas
I Norge har serien, i tillegg til History Channel, gått på MAX siden 2010. I 2011 og 2012 lå seertallene på rundt 90 000, noe som gjorde den til en av de mest sette program på kanalen.
Lynyrd Skynyrds "Winning Isn't Everything" brukes som åpningsvignett.
Guttaperka
Guttaperka brukes også i golfballer.
Franz Kapus
Franz Kapus (født 12. april 1909, død 4. mars 1981) var en sveitsisk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz, 1952 i Oslo og 1956 i Cortina d'Ampezzo.
Kapus ble olympisk mester i bobsleigh under Vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han var med på det sveitsiske laget som vant firerbob foran Italia og USA. De andre på laget var Gottfried Diener, Robert Alt og Heinrich Angst.
Kapus ble verdensmester i firerbob i 1955.
Ricky Gervais
Ricky Dene Gervais (født 25. juni 1961) er en engelsk manusforfatter og regissør, skuespiller og komiker.
Han er mest kjent for rollen som David Brent i komedieserien Kontoret, som han skrev og regisserte med Stephen Merchant. De to lagde også TV-serien Extras. Ricky har gitt ut flere bøker, blant annet Flanimals. Han driver også med stand-up, med showene «Out of England», «Animals», «Politics», «Fame», «Science», og hans siste stand-up spesial på Netflix, «Humanity».
I 2005 startet han podcasten The Ricky Gervais Show sammen med Stephen Merchant og Karl Pilkington, hvorav de tolv første episodene ble utgitt gratis i samarbeid med Guardian Unlimited. Serien ble deretter en betalingstjeneste, blant annet gjennom iTunes. Totalt ble det gitt ut tre sesonger i 2005 til 2006 samt tre ekstra-episoder i forbindelse med høytider fra november til desember 2006. I 2010 dukket den animerte fjernsynsserien med samme navn opp på HBO.
I 2010 kom TV-serien An Idiot Abroad hvor Merchant og Gervais sendte Karl Pilkington rundt for å se verdens sju nye underverk. Året etter kom en ny sesong, hvor Pilkington besøkte steder og gjør ting fra en liste over ting man bør gjøre før man dør. I 2012 kom en tredje sesong, denne gang kun regissert av Gervais, hvor Pilkington fikk i oppdrag å reise langs Silkeveien fra Europa til Asia, denne gangen sammen med Warwick Davis.
Val Verde County
Val Verde County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger i den vestlige delen av staten og det grenser mot Crockett County i nord, Sutton County i nordøst, Edwards County og Kinney County i øst og mot Terrell County i vest. Det har også grense mot Mexico i sør.
Val Verde Countys totale areal er 8 372 km² hvorav 161 km² er vann. I 2010 hadde fylket 48 879 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Del Rio. Navnet Val Verde betyr grønn dal.
Idiopidae
Idiopidae er en gruppe (familie) av edderkopper som tilhører den forholdsvis primitive gruppen Mygalomorphae. Denne familien er representert med én art i Europa (i politisk, ikke geografisk forstand). Det er en nokså artsrik familie der nesten alle artene lever på den sørlige halvkulen.
Levevis
Som de fleste andre mygalomorfe edderkopper bygger den silkekledte ganger. Noen, men ikke alle, artene lukker disse med en dør av silke. Gangene kan ha flere utganger.
Utbredelse
Familien er vidt utbredt, men de aller fleste artene lever på den sørlige halvkulen, særlig Australia, New Zealand og det sørlige Afrika. De finnes ikke i Europa i geografisk forstand, men én art lever på Kanariøyene.
Elias Figenschou
Elias (Hansen) Figenschou (født ca. 1600, død ca. 1661   ) også stavet Figenschoug, Fiigenschoug, Figenschou, Figenschau og Fiigenschow, var en av Norges fremste barokkmalere på 1600-tallet.
Det antas at han har gått i lære i Amsterdam, hvor han har hatt forbindelse med andre kunstmalere. Hans arbeider har flamsk påvirkning, med direkte «lån» fra Rubens slik det kommer til uttrykk blant annet i Figenschous altertavle i Voss kirke. Han har malt en rekke presteportretter, portrettmedaljonger av tyske kjøpmenn og epitafier.
Figenschou kom til Bergen og er oppført i Skattemanntallet der fra 1645. I 1652 ble han omtalt han som «Kontrefejeren i Bergen, Elias Fugelschoug». Det hersker allikevel usikkerhet med hensyn til når han kom til Norge, han kan ha virket i Bergen allerede fra rundt 1630.
Figenschougs presteportretter omfatter blant annet ekteparet Miltzow fra 1633 og portrettene av sogneprest Erik Nordal i Leikanger prestegjeld og hans andre ektefelle Lene Splidsdatter, de siste to fra 1641. Maleriene av Nordal og ektefellen henger i Leikanger kirke i Leikanger.
I tillegg til portretter utførte han religiøse motiver, både epitafier og malerier til altertavler. Han malte også Norges første kjente landskapsmaleri, av Halsnøy kloster i 1656, dette tilhører Skoklosters slott utenfor Stockholm og har muligens kommet dit som krigsbytte. Samme år malte han et portrett av Christian IV av Danmark og Norge på likstrå, det er sannsynligvis en kopi etter Berent Hilwaertz.
Familie
Figenschous foreldre var antagelig kongelig hoffsalmaker Hans Fiigenschouch fra København og Katharina fra Hindelang. Han giftet seg med datteren til fogden i Salten, Anna Christensdatter Bloch.
Elias Figenschou og Anna Christensdatter Bloch har en stor etterslekt i Norge. Michael Håkon Holmboe er direkte etterkommer av Elias Figenschou.
Annet
Verklisten er basert på Norsk biografisk leksikon
Peder Ristvedt
Peder Ristvedt (født 20. mars 1873, død 1955) var et av medlemmene på Roald Amundsen sin ekspedisjon gjennom nordvestpassasjen med «Gjøa» i 1903-05.
Ristvedt ble født i Øvre Sandsvær og tok i 1893 underoffiserseksamen. I 1907 tok han handelsskoleeksamen. Han hadde sin yrkeskarriere hos tollvesenet i Oslo.
«Gjøa»
Under ferden gjennom nordvestpassasjen reiste Amundsen og Ristvedt i 1904 ut med hundespann for å bestemme posisjonen til den magnetiske nordpol. På veien knuste Amundsen deres eneste lomme-kronometer. Kronometeret var en forutsetning for å kunne gjennomføre de magnetiske observasjonene. Ristvedt reiste alene med hundene tilbake til «Gjøa» og tilbakela en distanse på 100km på 24 timer uten stopp. Ombord i «Gjøa» hentet han et nytt kronometer og gjorde samme hastighet på tilbaketuren. Dette var en stor bragd tatt i betraktning utrustningen og den treningen Ristvedt hadde med hunder. 26. april 1904 nådde Amundsen og Ristvedt den posisjonen James Clark Ross tidligere hadde fastslått at polpunktet lå på, og tre uker senere fant de den nye posisjonen. Dermed ble de de første som beviste at de magnetiske poler flytter på seg.
Til minne om Ristvedt
I Kongsberg finnes Peder Ristvedts vei, som fikk sitt navn i 1977.
Bryan Adams (album)
Bryan Adams er debutalbumet til Bryan Adams og ble gitt ut i 1980.
Andrews County
Andrews County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger i den vestlige delen av staten og grenser mot Gaines County i nord, Martin County i øst, Midland County i sørøst, Ector County i sør og mot Winkler County i sørvest. Det grenser også mot delstaten New Mexico i vest.
Jernkroneordenen
Jernkroneordenen (tysk: Orden der Eisernen Krone, fransk: Ordre de la Couronne de Fer, italiensk: Ordine della Corona di Ferro) var en østerriksk keiserlig orden. Den ble opprinnelig innstiftet i Milano 5. juni 1805 av Napoléon Bonaparte. Ordenen ble oppkalt etter Lombardias jernkrone. Etter at Østerrike i 1815 erobret Lombardia og etablerte Kongedømmet Lombardia-Venetia, ble ordenen 12. januar 1816 reformert av keiser Frans I og innlemmet i det østerrikske ordensvesen. Jernkroneordenen ble tildelt for sivile og militære fortjenester. Ordenen opphørte ved monarkiets fall og oppløsningen av Østerrike-Ungarn i 1918.
Andrews County
Andrews Countys totale areal er 3 888 km² hvorav 1 km² er vann. I 2000 hadde fylket 13 004 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Andrews.
Fylket er oppkalt etter den texianske soldaten Richard Andrews, den første som falt i kamp under Texasrevolusjonen.
Jernkroneordenen
Inndeling
Jernkroneordenen var inndelt i tre klasser:
Insignier
Ordenstegnet for Jernkroneordenen besto av en kronring besatt med juveler i rød og grønn emalje, en representasjon av Lombardias jernkrone. Kronen er festet i en keiserlig dobbelthodet ørn, som holder septer og rikseple i klørne og som på brystet har et blåemaljert skjold med initialen «F» for Frans. Baksiden bar årstallet «1815». Over ørnens hoder står en keiserkrone. Ordensstjernen var av sølv og hadde åtte tagger. Midtmedaljongen var prydet av jernkronen omgitt av en blå bord med innskriften «AVITA ET AUCTA» («gammel og fornyet»). Ordenskjedet besto av ledd med monogrammet «FI», jernkroner og kranser av eikeløv. Kjedet ble båret av innehavere av 1. klasse ved høytideligheter av seremoniell karakter. Ordensbåndet var gult med blå kanter.
Tildeling
Det var satt begrensninger på antallet samtidige innehavere av Jernkroneordenen. Det kunne maksimalt finnes 20 storkors, 100 kommandører og 500 riddere. Utnevnelse til Jernkroneordenen medførte adelskap. Ordenen ble også tildelt utlendinger.
Norske innehavere
Også nordmenn ble tildelt Jernkroneordenen. Blant disse var Niels Petersen Vogt og Fritz Wedel Jarlsberg.
Øystein Sevåg
Han er sønn av musikketnolog Reidar Sevåg fra universitetet i Oslo (1923–2016) og tegneren Kate Holmsen Sevåg (1924–2018). Øystein Sevåg begynte å spille piano 5 år gammel, og hans pianolærer i barndommen var faren. Da han var 11 år var han med på en av farens registreringsreiser rundt i Norge for å gjøre opptak av gamle spellemenn, og å fotografere og måle opp instrumentene deres. Utstyrt med transportabel båndopptager, kamera og meterstokk reiste de fra gård til gård i Gudbrandsdalen for å sikre materialet for ettertiden. I 12 års alder begynte Øystein å spille gitar og bass, og 14 år gammel hadde han som bassist sine første betalte spillejobber. Han tok musikklinjen på Rud videregående skole med tverrfløyte som hovedinstrument. Hans første fløytelærer var Halvard Johnsen. Her traff han gitaristen Lakki Patey som skulle bli en viktig samarbeidspartner i mange år fremover. De etablerte bandet Ischjazz som de begge komponerte musikk til, med Sevåg på keyboards. Bandet opptrådte på NRK TV i oktober 1976. Fra 1977 til 1981 studerte Sevåg ved Barratt Due musikkinstitutt i Oslo med tverrfløyte som hovedinstrument, parallelt med private studier i komposisjon og kontrapunkt hos Bjørn Fongaard og Johan Kvandal.
Samtidig med studiene utforsket han ulike former for jazz gjennom flere eksperimentelle band som det helakustiske Windflowers med Lakki Patey (Nominert til Spellemannprisen i kategorien jazz - medvirkende blant andre Sigurd Køhn, Morten Halle, Bjørn Kjellemyr, Crico, Ole Edvard Antonsen, Jens Wendelboe og strykere fra Kringkastingsorkestret), og det mer elektriske bandet Celeste (med Bendik Hofseth, Erik Wøllo, Inge Norum og Jan Erik Salater). Bandet utga albumet Design by Music i 1983, spilte på jazzklubber i Norge og hadde sin siste konsert på Molde Jazzfestival 1984.
Etter studietiden bodde Øystein Sevåg en periode i Triora i fjellene i Nord-Italia der han skrev strykekvartetten Triora, før han sommeren 1984 flyttet inn i Bogen Kunstnerverksteder ved Oslofjorden i Stokke. Der bygget han Bogen Lydstudio, og eksperimenterte med 3-dimensjonal opplevelse av lyd og lyd som arkitektur. Han var med i Ny Musikks Komponistgruppe (1984–1987) og prøvde ut nye musikalske virkemidler. Etter å ha fått et oppdrag fra IBM i 1986 om en lydskulptur (sammen med billedhugger Olav Orud) begynte Sevåg å bruke pc til komponering. Året etter begynte han å bruke pc til å skrive kammermusikk. Det første verket var blåsekvintetten The Lyrical Joke, fremført av Den Norske Blåsekvintett i Oslo i 1987. Verkene «The Lyrical Joke» og «Triora» ble innspilt og utgitt på CD i 2000 (Siddhartha SSRCD8 - med ensemblene Bergen Wind Quintet og Triora Quartet Freiburg).
I 1989 etablerte Øystein Sevåg plateselskapet Siddhartha Records. Han utga der sitt første soloalbum «Close Your Eyes and See». Albumet ble snart plukket opp av radiostasjoner i mange av de større byene i Usa, og i 1991 ble albumet utgitt på den amerikanske labelen Music West. Året etter signerte Sevåg kontrakt med Windham Hill Records for tre nye album. Han signerte samme år en publishingavtale med Warner Chappell i Los Angeles. Tre år senere hadde Sevågs soloalbum nådd et publikum i over 100 land distribuert gjennom Windham Hill / BMG (senere SonyMusic), og vunnet priser og utmerkelser i Usa, blant annet Indie Award for albumet Bridge i 1998.
Fra 2006 har Sevåg bidratt på Benedicte Torgets debutalbum After a Day of Rain (2008). I 2014 ga Sevåg og Torget ut albumet Karin Boye sånger hvor de satte musikk til Karin Boyes dikt. For musikken fikk de NOPAs musikkpris for 2014. De to har også laget musikk for flere tv-serier.
Øystein Sevåg er medlem av Norsk Komponistforening. I perioden 2018-2021 har Sevåg skrevet mye musikk for orkester diverse kammerbesetninger, bl. a. messingkvintett, stykker for solo piano og et verk for 5 fløyter, samt "European Memories" - Concerto for Bassoon and Orchestra, tilegnet og urfremført av Per Hannevold og Bergen Filharmonisk Orkester 21. jan 2021.
Magne (barneblad)
Magne var et barneblad utgitt fra 1891 til 1989. Formålet var å fremme avholdssaken blant barn. Eierskapet varierte, men var dominert av organisasjoner som IOGT og Det norske Totalavholdsselskap.
Innholdet i Magne var dikt, barnesanger, eventyr og små fortellinger av alle slag. Oppdragende artikler med opplysning om alkoholens virkning på menneskekroppen var en viktig, men ikke dominerende, del. Bladet inneholdt også små notiser med nytt fra barnelag og losjer, samt leserbrev. Magne har vært kjent som et kvalitetsblad, med bidrag fra en lang rekke kjente norske forfattere og illustratører.
Nord-Irlands kvinnelandslag i fotball
Nord-Irlands kvinnelandslag i fotball representerer Nord-Irland i internasjonal fotball. Nord-Irlands første registrerte kamp var den 7. september 1973 mot England, en kamp som endte 1-5. Norge vant sin første landskamp mot nettopp Nord-Irland i 1979.
Magne (barneblad)
Bladet tok navnet etter den norrøne guden Magne, sønn av Tor. Tittelvignetten i bladet har en tegning av Magne idet han løfter foten til jotnen Rungne vekk fra halsen til Tor. Jotnen symboliserer alt vondt som kan skade mennesket, inkludert alkoholen, og Magne er barnet som bringer hjelp og støtte.
Nord-Irlands kvinnelandslag i fotball
Nord-Irland har aldri blitt kvalifisert til noe mesterskap. Dette er delvis på grunn av at laget trakk seg fra kvalifiseringen fra og med EM i 1993 til og med EM i 2005. Laget har få seire i kvinnefotball, men de vant sin gruppe i første kvalifisering til EM i Finland ved blant annet å slå Kroatia og Georgia med 4 mål. I andre kvalifiseringsgruppe fikk laget ett poeng etter en uavgjort hjemme mot Hviterussland.
Magne (barneblad)
Historie
Det første nummeret av Magne kom ut 15.april 1891, med stud.theol Alfred Janson fra Trondheim og stud.filol Lars O Jensen fra Kragerø som viktige drivkrefter, sammen med en ingeniør Laumann og Johs. Christiansen. Bak det nye barnebladet stod også «Kristiania distriktsraad for børnetemplerne av IOGT». Som undertittel hadde det nye bladet teksten «Afholdsblad for de unge». Startkapitalen var 200 kroner, som selv etter den tids målestokk var liten. Mye av arbeidet var basert på frivillig innsats.
Nord-Irlands kvinnelandslag i fotball
I kvalifiseringen til VM i Tyskland hadde Nord-Irland en liten opptur ettersom de spilte i gruppe med Kroatia, Estland og Serbia. Nord-Irland tok tilsammen 10 poeng, og endte på tredjeplass i gruppen, bak Island] og Frankrike.
Magne (barneblad)
Historie
Alfred Janson var bladets første redaktør. Bladet kom ut to ganger i måneden, med fire sider. Ganske raskt etablerte bladet seg med en jevnt voksende leserkrets. I 1946 var opplaget oppe i 70000. Et 40-siders julenummer kom ut i enda større opplag, i 1914 i 100000 eksemplar. I 1904 døde Alfred Janson, og redaktørvervet ble etter en kort mellomperiode overtatt av ektemaken Othilde Josephine Janson, født Engh. I Magne brukte hun ofte navnet «Fiffi» når hun skrev artikler. I hele 42 år er redaktøren i Magne oppgitt som «Fru Pastor Janson». Josephine Janson var lærer av yrke. Sammen hadde ekteparet fire barn, deriblant billedhugger Gunnar Janson.
I startfasen hadde Magne tekster både på landsmål og på bokmål. I en periode kom bladet ut i to parallelle utgaver, på nynorsk og på bokmål, en ordningen som varte fram til 1976.
I perioden 1963-1975 var bladet drevet av Forlaget Magne, med Det norske Totalavholdslag som eier. I 1975 skiftet dette til Forlaget Magne A/S, med en rekke avholdsorganisasjoner som eiere.
Bladet skiftet i senere år navnet fra Magne til Magne-posten for jenter og gutter.
Redaktører
Lars O Jensen vikarierte i et par måneder i 1895, da Alfred Janson gjorde seg ferdig med prestestudiet.
Bidragsytere
Magne hadde en lang rekke bidragsytere, også mange forfattere som ikke nødvendigvis delte bladets syn på avholdssaken.
En av de tidlige bidragsyterne var forfatteren August Steinhamar.
Halldis Moren Vesaas debuterte i Magne ni år gammel. Også Herbjørn Sørebø skrev artikler i Magne som barn.
Dikken Zwilgmeyer var en trofast bidragsyter, og da hun døde i 1913 hadde Magne et minnestykke på første side.
Margrethe Munthe hadde en rekke sanger på trykk i Magne. Andre forfattere var Hans Aanrud, Gabriel Scott, Barbra Ring og Nils Johan Rud. Illustrasjoner var laget av blant annet Eivind Nielsen, Jacob Sømme, Olav Engebrigtsen og Louis Moe.
Ingeborg Refling Hagen skrev barneboka Også vi når det blir krevet, utgitt i Magne i 1967.
Hederspriser
En rekke av Kulturdepartementets priser for god barne- og ungdomslitteratur har gått til bidrag i Magne :
Bladstatistikk
Opplysningene i tabellen er hentet fra boka Den norske barnelitteraturen gjennom 200 år, samt fra diverse årganger av Magne. Abonnementsprisen er oppgitt for ett enkelteksemplar. Rabatt ble gitt for kjøp av ti eller flere eksemplar.
MOD11
MOD11 (Modulus11) er en kontrollsifferalgoritme som blant annet benyttes for å validere kontonumre i norske banker, organisasjonsnummer og det siste sifferet i norske fødselsnummer. (Norske fødselsnummer har to kontrollsifre, det nest siste er også et modulo 11-kontrollsiffer, men ved beregningen av dette benyttes det multiplikatorer i en annen og uregelmessig rekkefølge).
Bakgrunn
Kontrollsiffer benyttes for å oppdage feil ved inntasting av f.eks. KID, kontonumre og fødselsnumre. Det benyttes i all hovedsak to algoritmer for dette, MOD10 og MOD11. Disse kontrollsifrene kontrolleres maskinelt ved OCR-lesing i skranken hos banker. En del IT-systemer kontrollerer også disse kontrollsifre for å sikre at brukere ikke har tastet feil. Dette inkluderer nettbanker og lønnssystemer.
Dersom to eller flere siffer i det inntastede felt er feil, øker sjansen for at kontrollsifferet beregnes til det samme, og at feilen ikke oppdages. Den vil likevel ikke være mer enn om lag 9 % for MOD11 – og 10 % for MOD10. Dersom en tilfeldig tallrekke kontrolleres, er sannsynligheten om lag 9 % for at siste siffer stemmer med kontrollsiffer beregningen (MOD11 bruker også tegnet «-» som et kontrolltegn, så det blir elleve varianter).
Denne kontrollsifferalgoritmen er også designet til å oppdage ombytting av sifre. Det er noe økt sjanse for at brukere taster inn f.eks. en KID der to sifre har byttet plass. Derfor brukes et prinsipp med varierende vekttall for hvert siffer i algoritmen nedenfor. I modulus-10 kan det oppdages om to påfølgende siffer har byttet plass, men ikke første og siste i gruppe på tre. Modulus11 vil også oppdage det.
Beregning av kontrollsiffer med Modulus11
Hvert siffer i eksempelet over multipliseres med vekttallene 2,3,4,5,6,7,2,3,4,5 (eventuelt videre ,6,7,2,3 og så videre for tall med flere sifre), regnet fra høyre mot venstre.
0 × 2 = 0 9 × 3 = 27 8 × 4 = 32
7 × 5 = 35
6 × 6 = 36
5 × 7 = 35
4 x 2 = 8
3 x 3 = 9
2 x 4 = 8
1 x 5 = 5
Summen er 0 + 27 + 32 + 35 + 36 + 35 + 8 + 9 + 8 + 5 = 195.
Kontrollsifferet blir nå det tallet som må legges til summen for å få et tall som er delelig med 11.
Summen divideres med 11 og vi noterer «resten» som blir 8 i dette tilfellet. Denne resten trekkes fra 11 og vi får 3 som blir kontrollsifferet.
11 - 8 = kontrollsifferet 3
Komplett og gyldig kontonummer i dette eksempelet er derfor 1234.56.78903.
Dersom summen er delelig med 11 blir også resten 0 og kontrollsifferet 0. Dersom «resten» ved divisjonen blir 1 skal «kontrollsifferet» ha tallverdien 10, da benyttes isteden et minustegn (eller bindestrek) istedenfor kontrollsifferet. Imidlertid gjelder for kontonumre (og også for personnummer) at slike tall isteden skal forkastes slik at for de typene tall kan kontrollsiffer «-» aldri forekomme.
Athenry
Athenry (irsk: Baile Átha an Rí) er en liten by i grevskapet Galway øst i Irland, omkring 25 kilometer øst for byen Galway. Noen av attraksjonene i middelalderbyen er bymuren, borganlegget Athenry Castle, priorinneklosteret og gateplanet fra 1200-tallet. Athenry er også kjent fra sangen «The Fields of Athenry» om hungersnøden 1845–1849, skrevet av Pete St. John i 1979. I henhold til folketellingen av 2016 har byen en befolkning på 4 445 innbyggere.
Historie
Athenrys navn stammer fra vadestedet (Áth) som krysser elven Clarin like øst for bebyggelsen. Selv om det fortsatt gis andre unøyaktige forklaringer, ble det kalt Áth na Ríogh («Kongenes vadested») ettersom det var hjemmeområdet til Cenél nDéigill, konger av av oldtidsfolket Soghain, hvis ledende avstamning var den mytologiske Ó Mainnín. På noen middelalderkart med engelsk opprinnelse heter byen Kingstown. Kongene som navnet henviser til var fra tre kongedømmer i området: Hy-Many i nordøst, øst og sørøst, Aidhne i sør og sørvest og Maigh Seola i vest og nordvest. Det finnes ikke historiske eller arkeologiske bevis for at kongene hadde noen befatning med selve bosetningen til Soghain.
Etter 1135, og innen 1152, innlemmet imidlertid Tairrdelbach Ua Conchobair, konge av Connacht, bosetningen i den nyopprettede trícha cét (tretti hundrer, enhet for land) til området Clann Taidg, styrt av herrer som Fearghal Ó Taidg og Teaghlaigh, som forviste Ó Mainnín-klanen. På 1230-tallet ble imidlertid Ó Taidg an Teaghlaigh-klanen på sin side fordrevet av normanneren Meyler de Bermingham.
Den eldste gjenværende bygningen i byen er Athenry Castle som ble bygget en gang før 1240 av Meyler de Bermingham, andre baron av Athenry, som således er byens grunnlegger. Middelalderbyen fikk et stipend fra kongen i 1310 for å samle inn penger til å bygge en beskyttende mur. I 1241 ble nonneklosteret tilhørende dominikanerordenen grunnlagt, og ble et viktig senter for læring og undervisning. Den ble tilsynelatende stengt under den protestantiske reformasjonen, men overlevde til den ble vanhelliget og brent under Mac an Iarla-krigene på 1560-1580-tallet, og ble til slutt vandalisert av Oliver Cromwells puritanske hær på 1650-tallet. Middelaldermurene rundt Athenry er blant de mest komplette og best bevarte i Irland, med 70 % av den opprinnelige kretsen fortsatt stående, sammen med noen av de opprinnelige tårnene (fem av dens seks) og den opprinnelige nordporten. Restene av Lorro-porten, byens hovedankomst i middelalderen, ble delvis avdekket i 2007 under ombyggingen ved veiarbeid i området.
I sentrum av byen er torget hvor det ble holdt markeder fra 1600-tallet og utover, og hvor byens byens markedskors fra slutten av 1400-tallet fortsatt står. Monumentet er et uvanlig ved at det består av en bratt trappet pyramideformet fundament som er satt en utskåret hylsestein med en oppreist, rektangulær seksjonert skulpturert stein på toppen. Til tross for at det kjent som Markedskorset, framstår egentlig ikke som et kors, til tross for utskjæringen av en korsfestelse på den ene siden av den stående steinen. Det er faktisk de siste restene av et fint gotisk kors fra senmiddelalderen av typen tabernakel eller lanterne. Det er det eneste i sitt slag i Irland og det eneste middelalderkorset som fortsatt står in situ i landet. Et senter for kulturarven fyller nå restene av kirken St Mary's Collegiate Church fra midten av 1200-tallet ved siden av torget. Den opprinnelige middelalderkirken er i stor grad ødelagt, men i 1828 ble en ny kirke bygget inn i koret.
I 1791 besøkte den franske entomologen Jean Antoine Coquebert de Montbret (1753-1825) byen som han beskrev som:
Moyode Castle er et annet høyt befestet tårnhus fra 1500-tallet, 5,6 km fra byen Athenry, antatt bygget av MacHubert Burke. En nytt, alternativ borg ble bygget i 1820 av Burton de Burgh Persse etter at det opprinnelige tårnhuset hadde forfalt i ruiner, skjønt etter hvert restaurert som en del av Persse-eiendommen. I 1920 brant den nye Moyode Castle ned til grunnen, og kun 1600-tallets Moyode Castle sto igjen. Borgen ble kjøpt som en ruin av den amerikanske historikeren og forfatteren James Charles Roy i 1969, og har i stor grad blitt restaurert. Borgen har hatt mange eiere i århundrenes løp, og på 2020-tallet er det igjen for salg til en pris av €450 000, omtrentlig 4,8 millioner NOK.
I 1863 ble et dekorert skjold av uthamret bronse fra sen bronsealder funnet i nærheten av Athenry, og er nå holdt i British Museums samling i London.