cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hedmark
Politisk styring
Det øverste politiske organet i Hedmark fylkeskommune er fylkestinget, som ledet av tidligere fylkesordfører Arnfinn Nergård (Sp). Hedmark fylkeskommune ble styrt etter en parlamentarisk modell, og det utøvende organet fylkesrådet (fylkesregjeringen) er satt sammen av Arbeiderpartiet og Senterpartiet, som oppnådde flertall i fylkestinget ved valget i 2011.
Hedmarks fylkesråd er slik sammensatt:
Fylkestinget 2015–2019
Fylkestinget har 33 representanter. Dag Rønning (Sp) var fylkesordfører og Gunn Randi Fjæstad (Ap) var fylkesvaraordfører.
Stortingsrepresentanter
Hedmark har syv stortingsrepresentanter i perioden 2017–2021: Se også Stortingsvalget 2013 i Hedmark og Stortingsvalget 2017 i Hedmark.
Partioppslutning
Historisk prosentvis partioppslutning ved stortingsvalg i Hedmark siden 1973:
Jord og jern
Jord og Jern er Rolf Jacobsens første diktsamling, og ble utgitt i 1933. Den blir av mange regnet som den første modernistiske diktsamlingen i Norge.
"Rulle rundt – (og rundt)" er et av mange dikt der han prøver å få fram aspekter av samfunnet. Diktet har en skarp, og sarkastisk tone.
Metasøkemotor
Metasøkemotorer er en type søkemotor som ikke leverer egne søkeresultater. De presenterer derimot resultater fra andre søkemotorer og kataloger.
Metasøkemotorer om for eksempel flyreiser søker hos flere flyselskap og reisebyråer. Disse søker i sin tur i et system som inneholder informasjon om flybiletter og priser. Et annet eksempel på en metasøkemotor er om rubrikkannonser som samler og sorterer alle norske rubrikkannonser etter tema.
Dragon Ball (anime)
Dragon Ball (ドラゴンボール Doragon Bōru) er en japansk anime-serie som gikk på TV fra 1986 til 1989 og er basert på Akira Toriyamas kjente manga-serie Dragon Ball. Den gjenforteller bok 1-17 av mangaen og etterfølges av anime-serien Dragon Ball Z (1989-1996). Dragon Ball består av 153 episoder. Serien ble først vist på japansk TV fra 1986 til 1989, og har blitt oversatt til en rekke språk, blant annet spansk, fransk, tysk og engelsk.
Inndeling av serien
Serien er delt inn i følgende fem deler:
Introer
魔訶不思議アドベンチャー！ (Makafushigi ADOBENCHAA!)
Avslutninger
ロマンティックあげるよ (ROMANTIKKU ageru yo)
ドラゴンボール伝説 (DORAGONBOORU densetsu)
Altaj (republikk)
Altaj er en av Russlands republikker og ligger i Asias geografiske midtpunkt hvor den sibirske taigaen møter de sentralasiatiske steppene og Mongolias halvørkener.
Republikken grenser mot Kemerovo oblast og Khakasia i nord, Tuva i øst, Mongolia, Kina og Kasakhstan i sør og Altaj kraj i vest.
Altajfjellene utgjør en stor del av republikken, som er kjent for sin vakre og uberørte natur.
Pilcomayo
Pilcomayo er ei elv i den sentrale delen av Sør-Amerika. Den er den lengste av de vestlige sideelvene til elva Paraguay, og den er 2500 km lang, med et nedbørfelt på 270 000 km².
Pilcomayo har sitt utspring ved foten av Andesfjellene, mellom de Bolivianske departementene Potosí og Oruro, øst for Poopósjøen. Derfra renner den i sørøstlig retning 2000 km gjennom departementene Chuquisaca og Tarija, og passerer gjennom den argentinske provinsen Formosa og Gran Chaco-slettene i Paraguay, hvor den danner grensen mellom disse to landene før den løper sammen med elva Paraguay nær Asunción.
VM i sandvolleyball 2009
VM i sandvolleyball holdes hvert andre år, og Norge er det første land i Nord-Europa til å være vertskap. Stavanger har tidligere vært vert for ti arrangementer i verdensturneringen. Mesterskapet i 2009 var den syvende offisielle utgaven av mesterskapet etter at ti uoffisielle mesterskap hadde blitt arrangert, alle for øvrig holdt i Rio de Janeiro i Brasil. Det totale beløpet som kunne vinnes i 2009 var en million amerikanske dollar.
Pilcomayo
I elvebekkenet bor rundt 1,56 millioner mennesker, én million i Bolivia, 300 000 i Argentina og 200 000 i Paraguay.
Mohammed Najibullah
Mohammad Najibullah (født 6. august 1947 i Kabul, død 27. september 1996 i Kabul) var den fjerde presidenten i Afghanistan i Den demokratiske republikken Afghanistan.
Bakgrunn, tidlig virke
Najibullah ble født i Kabul. Han tilbrakte store deler av oppveksten i den pakistanske grensebyen Peshawar. Faren var statstjenestemann med oppdrag å samordne de innbyrdes stridende stammene i grenseområdet.
Najibollah tok gymnaseksamen i Kabul i 1965. Han utdannet seg innen medisin ved universitetet i Kabul og tok eksamen i 1975.
Han vendte tilbake til Kabul etter den sovjetiske invasjonen i 1979. I 1980 ble han utropt til leder av KHAD, det hemmelige politi. Det er hevdet at KHAD under Najibullah arresterte, torturerte og henrettet titusenvis av afghanere. Av og til henrettet Najibullah fanger selv. Dette skal Najibullah ha gjort ved å kaste dem ned på bakken og sparke dem i hjel.
President
Najibullah erstattet Babrak Karmal som president i 1986.
Etter at Sovjetunionen trakk seg ut av landet i 1989, og spesielt etter at FN-styrken ble oppløst i 1990, forstod mange, inkludert Najibullah selv, at den daværende regjering ikke kom til å vare for alltid. Han klarte imidlertid å slå ned et kupp som ble ledet av hans forsvarsminister Shahnawaz Tanai i 1990 og dempet sin personlige politiske kontroll for å få mer støtte. Kuppforsøket i 1990 var ikke et mujahedin-kuppforsøk, men var begått av Khalq-lojalister. Ifølge den afghanske politikeren Halimzai, som var med i kuppet, hadde Tanai hatt samtaler med Mohammed Zahir Ofoq, lederen av et lite kommunistparti, noen måneder tidligere der de prøvde å finne en strategi for kuppet.
Den afghanske regjering ble kraftig svekket etter at general Abdul Rashid Dostum deserterte og allierte seg med mujahedin-lederen Ahmad Shah Massoud.
I 1992 gikk Najibullah med på å trekke seg for å slippe til en overgangsregjering. Han prøvde å flykte fra Kabul, men hans avreise ble hindret av styrker som var lojale lojale mot Abdul Rashid Dostum.
Død
Najibullah søkte tilflukt hos FN i Kabul. Han ble der til september 1996 da Taliban erobret Kabul. Taliban kastrerte ham, slepte ham etter et kjøretøy fra FN-leiren og hengte ham opp fra et trafikklys i en av hovedstadens gater.
Også hans bror Shahpur Ahmadzai ble drept av Taliban på samme måte.
Henrettelsen skapte internasjonalt store reaksjoner,spesielt i land som India, som hele tiden hadde vært en alliert av Najibullah.
Det russiske alfabetet
Det russiske alfabetet er en variant av det kyrilliske alfabetet som i dag blir brukt til å skrive russisk. Alfabetet har 33 tegn og fikk sin nåværende form i 1918 da enkelte unødvendige tegn ble sløyfet, bruken av det harde tegnet ble sterkt redusert og bokstaven i fikk ny utforming.
Det finnes i hovedsak to tradisjoner for translitterasjon eller transkripsjon av russisk kyrillisk til norsk. Den mest vanlige metoden vedlikeholdes av Språkrådet, som vedtok sine nåværende retningslinjer i 1995. Disse bygger på fellesnordiske regler vedtatt i 1970. Dessuten finnes ISO 9-systemet, som har den fordelen over Språkrådets system at antallet bokstaver i den oversatte teksten forblir det samme som i originalteksten, og at man enkelt kan translitterere tilbake til russisk ved behov. ISO 9 kalles ofte «vitenskapelig transkripsjon» og er mer utbredt blant fagpersoner, men tar ikke på samme måte som Språkrådets retningslinjer hensyn til uttalen på norsk. Disse to parallelle systemene gjør at samme russiske navn kan skrives på to forskjellige måter i to forskjellige norske bøker, for eksempel vil navnet som vanligvis blir skrevet «Gorbatsjov» skrives «Gorbačëv» om det blir translitterert med ISO 9. Transkripsjon av russisk til norsk vil også ofte arte seg forskjellig sammenlignet med transkripsjoner fra russisk til andre europeiske språk; mens navnet «Пушкин» blir til «Pusjkin» på norsk (etter Språkrådets retningslinjer) blir det «Poesjkin» på nederlandsk, «Pushkin» på engelsk og spansk, «Pouchkine» på fransk og portugisisk, «Puschkin» på tysk og så videre.
I tabellen nedenfor viser norsk transkripsjon, som er Språkrådets tilrådte norske transkripsjon. Uttale viser den vanligste uttalen av bokstaven i Moskva-russisk, med norsk skrivemåte. For vokaler viser kolonnen uttalen i trykksterk posisjon.
Referanser
Kyrillisches Alphabet
Monumento a la Revolución
Monumento a la revolución er et monument i Mexico by. Den har form som en stor bue, og befinner seg på Plaza República i Colonia Tabacalera, nær den kjente bulevarden Paseo de la Reforma.
Bygginga av monumentet ble satt i gang av president Porfirio Diaz, og det skulle egentlig bli landets nye parlamentsbygning. Grunnsteinen ble lagt 23. september 1910 av presidenten selv. Grunna opptakta til den meksikanske revolusjonen, var det mangel på arbeidskraft, og bygginga ble avbrutt. Da revolusjonen var slutt bestemte man at den påbegynte bygninga skulle bli et monument over revolusjonen. Man satte i gang å bygge igjen i 1933, og i 1938 sto monumentet ferdig, med sterke innslag av art deco, en stilart som er typisk for den tida. Seinere gjorde man også monumentet til et mausoleum for noen av hovedpersonene fra revolusjonen. I 1986 ble det åpna et revolusjonsmuseum i underetasjen.
Fuglehunder
Fuglehunder er en fellesbetegnelse for brukshunder som er avlet frem med tanke på å jakte fugl. Disse hundene kan imidlertid med fordel deles inn i 3 kategorier.
Lærløper
Lærløper (Carabus coriaceus) er en av billene i delgruppen (underfamilien) jordløpere i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.
Utbredelse
Lærløper finnes i nesten hele Europa, men er noe sjeldnere helt i vest. Den er utbredt østover i Asia og Midtøsten. Finnes i Norge der den er vanlig i Sør-Norge.
Utseende
Lærløper er den største av de nordiske løpebillene og en av de største billeartene som forekommer i Nord-Europa, 32-40 millimeter lang. Fargen er matt og helt svart uten metallisk glans. Dekkvingene uten lengderibber, men med et uregelmessig rynket mønster. Munnskjoldet (clypus) med en leppe i fremkanten, som stikker litt frem over kjevene og palpene. Slekten Carabus er slekten med de «ekte jordløperne». Beina er lange løpebein, kroppen er elegant bygd. Dekkvingene mangler lengdestrimler, men kan ha rekker av groper eller være knudret (små forhøyninger). Antennens tredje og fjerde ledd med en lang børste/børster i spissen, mens leddene ellers er bare (nakne) og helt uten fine korte hår. (Krever forstørrelse for å se).
Carabus glabratus og fiolett jordløper ligner litt, men de har glatte dekkvinger (overflate), de er også er noe mindre.
Levevis
Lærløper lever i skog (løvskog og litt rikere barskog), men også i parker og villahager. Den foretrekker litt skyggefulle steder med god fuktighet. Overvintrer som voksen (imago), nedgravd i et hulrom under en stein eller en rot. Den er nattaktive og lever som predator på andre dyr, blant annet landlevende lungesnegler og meitemark, spiser også på døde dyr.
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres. De voksne billene av denne store og tunge arten har reduserte flygevinger og kan ikke fly. Med sin store kropp virker den tung og treg sammenlignet med de fleste andre løpebiller.
Kim Kirchen
Kim Kirchen (født 3. juli 1978) er en luxembourgsk syklist. Han fikk hjerteinfarkt under Sveits rundt 2010 i juni 2010, og det blir ansett som lite sannsynlig at han vil konkurrere mer.
Kirchen ble profesjonell i 2000. Han har lenge vært en god hjelperytter og spesielt dyktig i bakker og mindre fjell. Imidlertid manglet han lenge ferdighetene som trengs for å hevde seg helt i toppen i annet enn mindre ritt som Nederland rundt, som han vant i 2002. I 2004 i Niederanven ble han luxembourgsk mester i landeveisritt. Samme år deltok han for første gang i Tour de France. Kirchen syklet for det italienske laget Fassa Bortolo frem til det ble oppløst i 2005 og gikk deretter over til T-Mobile Team.
I 2007 tok Kirchen store steg fremover, og gikk fra å være en viktig hjelperytter til å være kaptein i flere etapperitt i Pro Tour. I mars ble han nummer to i Tirreno-Adriatico, bare slått av Andreas Klöden med 4 sekunder, og i juni kom det som så langt var karrierens høydepunkt: Andreplass i Tour de Suisse. Selv om både Tirreno-Adriatico og Tour de Suisse er Pro Tour-ritt, er det siste et svært hardt ritt med flere fjelletapper, samt at det kommer godt inn i sesongen, noe som innebærer at svært mange ryttere er i form.
Tour de France 2007
Kirchen var blant T-Mobile Teams 9 utvalgte til Tour de France 2007, og det var ventet at han ville bli en av Michael Rogers' viktigste hjelperyttere i fjellene, men da Rogers måtte bryte på den andre fjelletappen (etappe 8) endret ting seg. På den etappen Rogers måtte bryte ble Kirchen hjelperytter for Linus Gerdemann, som da ledet sammenlagt, men allerede på neste etappe ble det klart at Kirchen var bedre enn Gerdemann, og han overtok derfor kapteinsrollen. Det at Team Astana måtte trekke seg og Rabobank suspenderte Michael Rasmussen, bidro til at Kirchen klatret i sammendraget, men det viktigste enkeltbidraget kom han med selv, da han på den 15. etappen syklet inn til andreplass og tok over 5 min på de andre i toppen av sammendraget. Denne etappen ble vunnet av Alexander Vinokourov, som senere ble dopingtatt, så Kirchen ble tilkjent sieren etter at også Vinokourovs b-prøve var positiv.
På den 16. etappen (den siste fjelletappen), slet Kirchen med å holde følge med de andre sammenlagtryttere, og det så ut til at han ville falle mange plasseringer. Imidlertid fikk han god hjelp av Linus Gerdemann opp de første fjellene, og opp Tourens siste fjell klarte han å finne sitt eget tempo fremfor å henge med de andre, noe som begrenset tidstapet. Den solide innsatsen gjorde at han kun tapte kun 1 plassering på denne etappen, selv om han måtte slippe hovedfeltet opp alle fjellene.
Med sin plassering ble han også den beste luxemburger i Tour de France på 45 år.
Tour de France 2008
Fordi Michael Rogers pådro seg kyssesyke tidlig på våren og ikke klarte å komme i form til Touren, ble Kirchen nok en gang lagets kaptein. På forhånd var det ventet han han skulle bli blant de 10. beste sammenlagt, og kanskje klare en pallplass med maks uttelling.
Etter 2. og  3. etappe kunne han bære grønn trøye. Svært overraskende lå Kirchen som nummer to gjennom hele 4. etappe i Tour de France 2008 og han økte poengledelsen til Thor Hushovd og beholdt den grønne trøya. Med 17 poengs ledelse hadde Kirchen da god sjanse for å sykle i grønn trøye frem til fjelletappene, men i 5. etappe la han seg foran i hovedfeltet 2,5 km før mål, ble tatt igjen og måtte overlate grønn trøye til Thor Hushovd. I 6. etappe i Tour de France 2008 fikk han tilbake den grønne trøyen og kunne også iføre seg gul trøye. En kupert 7. etappe passet for Kirchen som styrket sin poengledelse og beholdt den gule trøya med sin 4.-plass. Han beholdt trøya til 10. etappe da han falt ned til syvendeplass og måtte overlate trøya til Cadel Evans. Kirchen endte til slutt på åttendeplass sammenlagt.
Acmaeops smaragdulus
Acmaeops smaragdulus er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den har ikke fått normert navn av Artsdatabanken, men Smaragdbukk er foreslått. Det er en nordlig art som ikke lenger finnes i Norge.
Utseende
En liten til middelsstor (7–12 mm), mørk trebukk med et tydelig grønnskjær, dette gjør arten lett å kjenne. Kroppen er ganske tett kledt med lyse hår. Den er ganske ensfarget over hele kroppen. Antennene er snaut halvparten så lange som kroppen, pronotum er sterkt hvelvet med rundede sider. Dekkvingene er mye bredere enn pronotum og har markerte, rettvinklede skuldre.
Levevis
Biologien til denne arten er ikke godt kjent, men larvene lever under løs bark på døde bartrær. Larveutviklingen tar to år. De voksne billene er aktive i juni-august og besøker gjerne blomster.
Utbredelse
Arten er en typisk nordlig art som er utbredt i Skandinavia og det nordlige Russland, den er dessuten funnet i Alpene. I Norge er den nå regnet som utdødd, tidligere funnet på det indre Østlandet og i Troms og Finnmark.
Acmaeops marginatus
Lysrandet bartrebukk (Acmaeops marginatus) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). I Norge er den svært sjelden, men funnet over mye av landet. Den er trolig helt avhengig av skogbranner for å overleve. Artsdatabanken har ikke normert norsk navn, men Lysrandet bartrebukk er foreslått.
Utseende
En liten til middelsstor (7–11 mm), mørk trebukk. Kroppen er svart med forholdsvis lange, lyse hår. Hodet er forholdsvis stort, minst så bredt som pronotum. Antennene er svarte, forholdsvis slanke og snaut halvparten så lange som kroppen. Pronotum er omtrent så langt som bredt, sterkt hvelvet med rundede ytterkanter, smal, avsnørt "krage" fremst og en tverrfure bakerst. Dekkvingene har markerte, rettvinklede skuldre og er mye bredere enn pronotum. De har vanligvis gul ytterkant, men kan også være helt gulbrune. Det er et markert søkk like innenfor skuldrene. Beina er nokså lange og mørkbrune til svarte, leggene er lysere, rødlige.
Levevis
Arten ser ut til å være helt avhengig av skogbranner. Larvene utvikler seg under barken på døde furuer drept av brann. Trærne må kanskje være angrepet av spesielle sopper for å være brukbare for denne arten. Larveutviklingen tar to år. Voksne biller kan finnes i juni-august, blant annet på furuas blomster.
Utbredelse
Arten er utbredt i den palearktiske sone, fra Europa (unntatt de vestligste delene) øst til Mongolia. I Norge er den funnet på enkelte lokaliteter over mye av landet, men ikke på Vestlandet. Den er regnet for å være svært sjelden og lokal.
Lønnhaugen allé (Oslo)
Lønnhaugen allé (1–9, 2–12B) er en vei på Grimelund i bydel Vestre Aker i Oslo. Den fremstår som en blindvei som går nordøstover fra Grimelundshaugen, skjønt nummereringen går i motsatt rekkefølge. Utvidelse av Ring 3 har gjort et innhugg i veien.
Veien fikk navn i 1939 etter den store tudorstil-villaen Lønnhaugen (nummer 10 i alléen).
Maukstadmoen leir
Maukstadmoen leir ligger i Øverbygd i indre Troms.
Denne leiren huser Ingeniørbataljonen med innrykk i august og januar, samt 2. bataljon med innrykk i august. Leiren rommer alt i alt ca. 800-900 menn og kvinner. Den har et velferdsbygg med kantine, voksenopplæring, undervisningsbygg, depoter, utallige garasjer, vedlikeholdshaller og verksteder, 6 kaserner og ei mannskapsmesse.
Se også Skjold leir.
Landnot
Landnot er et fiskeredskap, en type not (fiskeredskap) som alltid brukes ved land. Som andre nøter er landnoten et redskap som stenger fisken, og landet brukes sammen med noten til dette. Landnot er trolig den eldste type not, men er et redskap som brukes lite i dag.
Ei landnot var et stort og kostbart fiskeredskap. Ofte var nøter eid av flere i fellesskap gjennom et notlag. Et notlag kunne eie en eller flere landnøter med tilhørende notbåter, og gjerne en sjøbod, ei notbu, til å oppbevare redskapen i.
Liarvatnet
Liarvatnet er en innsjø som ligger på grensen mellom Strand og Hjelmeland kommune i Rogaland. Vannet ligger 296,5 meter over havet, og er en del av Jørpelandsvassdraget. Innsjøen er regulert som magasin for Jøssang kraftverk.
Det er mulig å kjøre opp til Liarvatnet via Fv527, Dalavegen. Veien ender ved vestenden av Liarvatnet og her er det anlagt en parkeringsplass.
Det ligger flere hytter langs Liarvatnet, der de fleste ligger i den vestre del av innsjøen. I tillegg er området rundt kjent som populært turområde. Ved Foreneset starter det en lysløype for skigåing vinterstid og flere merkete turstier for fotturer. Det er merket turstier til flere av fjelltoppene i området rundt, deriblant til Tibergfjellet, Ternefjellet, Revafjellet og Heiahorn. Heiahorn er den høyeste fjelltoppen i Strand kommune.
Grimsli var en husmannsplass i østenden av innsjøen som lå under gården Nag.
Vannet har en brun-gul farge, som tyder på at bunnen består av humus. Det er registrert forekomst av både ørret og ål i vannet.
Fiske
Liarvatnet var tidligere rammet av forsuring, og fiskebestanden var nær utryddet. Vannet ble siden kalket, og har nå livskraftig bestand av ørret. Undersøkelser med elektrisk fiskeapparat har påvist at naturlig rekruttering skjer i tilløps- og utløpsbekker. I en undersøkelse fra 1998 ble det satt ut prøvegarn, og i løpet av én natt kom det 125 fisk i garnet. Gjennomsnittsvekten var imidlertid lav, og kun to av fiskene var lengre enn 23 centimeter. Den største fisken veide 165 gram.
Aldersbestemming ved hjelp av skjell viste at fiskens alder lå på rundt 2-3 år. Konklusjonen ble tolket i retning av at Liarvatnet har en for tett bestand, selv om den aller yngste fisken synes å ha god tilgang på næring.
Om navnet
Navnet kan komme av at vannet ligger ved ei li, Jørpelandslia. I en tinglysning fra 1912 om vegen som ble bygget i forbindelse med Ryfylke Kraftanlæg sin virksomhet i området, omtales navnet som Learvand. Det kan deretter tenkes at navnet kommer av at vannet ligger i le av fjellene.
Valutahandel
Valutahandel foregår i valutamarkedet - også kalt interbankmarkedet - og gir mulighet for at stater, virksomheter og privatpersoner kan kjøpe og selge valutaer. Ifølge Bis.org har markedet for valutahandel økt med 1,5 billioner amerikanske dollar per dag fra 2016 til 2019. Den den daglige omsetningen er nå 7,5 trillioner dollar (USD), noe som gjør valutamarkedet til det mest likvide markedet i verden.
En rapport fra Valutamegler.no viser at derivater vokser raskest, mens både valutaswap og CFD-er nå slår tradisjonell spothandel. Det har tradisjonelt sett vært banker, store virksomheter og lignende, som har hatt adgang til valutamarkedet, hvilket primært skyldes høye minimumstransaksjoner. Siden 2004 har volumet gått betraktelig opp, grunnet større interesse blant private tradere.
Studentsamskipnaden i Bodø
Studentsamskipnaden i Bodø (SSiB) var en studentsamskipnad som dekket velferdsbehovene til studenter ved Universitetet i Nordland og Politihøgskolen i Bodø. Studentsamskipnaden i Bodø fusjonerte sammen med Studentsamskipnaden i Narvik til Studentsamskipnaden i Nordland 1. januar 2013.
Emilie Haavi
Emilie Bosshard Haavi (født 16. juni 1992 i Bærum) er en norsk fotballspiller som spiller for Roma i Serie A, og det norske landslaget.
Hun er den mestvinnende kvinnen i norsk fotball, og den nest-mestvinnende spilleren i norsk fotball gjennom tidene. Med ni seriegull og syv cupmesterskap, er hun kun slått av Roar Strand (21 titler).
Røa (2008–2012)
Haavi spilte for Stabæk da laget fortsatt tilhørte nedre del av divisjonssystemet før fusjonen med Asker. Før 2008-sesongen ble hun sammen med Gunhild Herregården, Hedda Vedeler og Ada Finskud hentet til Røa. På tross av at hun ikke scoret noen mål, gjorde hun seg bemerket i sin første sesong for klubben. En sesong som endte med både seriegull og cupgull, i cupfinalen fikk hun et innhopp mot slutten av kampen.
I 2009-sesongen fortsatte utviklingen for Haavi. I 5. serierunde scoret hun sitt første toppseriemål, i bortekampen mot Sandviken. Hun scoret samtlige av målene sine den sesongen mot Bergens-lag, da hun scoret vinnermålet hjemme mot Sandviken, og to ganger borte mot Arna-Bjørnar. Haavis store gjennombrudd kom i Champions League-kampen mot Everton, der hun ble banens beste med en målgivende og en scoring. Også i 2009 tok hun the double med Røa og vant både serien og cupen.
Da Lene Mykjåland forlot klubben ble Haavi fast på venstre kant i førsteelleveren til Røa. Hun var nær ustoppelig, og kjempet om toppscorertittelen i 2010-sesongen. Dessverre for Haavi gjorde en skade i kampen mot Stabæk den 25. september at hun mistet resten av sesongen. Dermed endte Haavi på tredjeplass på toppscorerlisten, tre mål bak Lise Klaveness.
LSK Kvinner (2013–2016)
Før 2013-sesongen ble Haavi hentet til regjerende seriemester LSK Kvinner. Hun debuterte for klubben med scoring borte mot Sandviken. Hun ble den første spilleren til å score i en Champions League-kamp for klubben da hun scoret mot LdB FC Malmö, 10. oktober 2013. Haavi ble en av de viktige spillerne i laget som tok ¨the double¨ i 2014, 2015 og 2016. Hun tiltrakk seg oppmerksomhet fra utenlandske klubber og takket nei til Liverpool to ganger på et år i 2015.
Boston Breakers (2017)
I oktober 2016 ble det kjent at Haavi ville forlate LSK Kvinner etter sesongslutt, og hadde signert for den amerikanske klubben Boston Breakers for 2017-sesongen. Haavi brakk ankelen allerede på sin tredje trening med sin nye klubb i januar. Etter å ha kommet tilbake fra skaden kolliderte hun med en spiller på trening og ble påført tre brudd i kjeven og måtte operere. Oppholdet ble et skademareritt og da hun ikke kunne spille fotball ble hjemlengselen forsterket, i august ble hun enig med klubben om å terminere kontrakten.
LSK Kvinner (2017–2021)
15. august 2017 signerte hun igjen for LSK Kvinner. Hun var med å sikret nok et seriemesterskap for klubben samme høst. Og med Haavi tilbake på laget fra sesongstart tok de ¨the double¨ også i 2018 og 2019. Hun ble toppscorer i Toppserien 2021 med 13 mål.
Roma (2022–)
I desember 2021 ble det kjent at Haavi hadde signert for italienske Roma i Serie A. I 2022/23-sesongen ble hun seriemester med Roma, og ble kåret til årets spiller i Serie A.
Landslagskarriere
Hun fikk debuten på A-landslaget i en alder av 17 år, mot Canada, 3. juni 2010.
Hennes første scoring for A-landslaget kom mot Hviterussland, 23. juni 2010.
19 år gammel ble hun tatt ut i Norges tropp til VM i Tyskland 2011. Hun scoret Norges eneste mål i åpningskampen mot Ekvatorial-Guinea.
Haavi var også i den norske troppen under EM i Sverige 2013, VM i Canada 2015, EM i Nederland 2017 og VM i Frankrike 2019.
Under VM i Frankrike 2019 fikk hun noen minutter på tampen av åpningskampen mot Nigeria, før hun på trening noen dager senere røk korsbåndet og måtte reise hjem fra mesterskapet.
Etter å ikke ha fått plass i troppen til EM året før, var Haavi igjen en del av troppen til VM i Australia og New Zealand 2023. Underveis i mesterskapet spilte hun sin hundrede A-landskamp.
Meritter
Med Røa Med LSK Kvinner Med AS Roma
Med Norge Personlig
Haaretz
Haaretz (hebraisk: ) er en israelsk venstreorientert dagsavis grunnlagt i 1919. Tittelen betyr direkte oversatt «Landet» og refererer til Det hellige land. Avisen ble etablert i 1919 i Jerusalem av for det meste russiske sionistiske jøder. og er Israels eldste dagsavis. Det finnes også en utgave oversatt til engelsk, som kommer ut som ukeavis i Nord-Amerika. Avisen kan leses på verdensveven både på hebraisk og på engelsk.
Siden 1992 er sjefsredaksjonen i Tel Aviv.
Sammenlignet med andre aviser i Israel, særlig Maariv og Yedioth Ahronoth, er overskriftene og skriftstørrelsen i Haaretz mye mindre, det er færre bilder og artiklene er mer analytiske.
25. desember
25. desember er den 359. dagen i året og den 360. i skuddår. Det er seks dager igjen av året.
Fødsler
Se flere som er født 25. desember i Kategori:Fødsler 25. desember.
Dødsfall
Se flere som døde 25. desember i Kategori:Dødsfall 25. desember.
1324 Knysna
1324 Knysna er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaget 15. juni 1934 av Cyril V. Jackson ved Union Observatory i Johannesburg.
Holtnesdalen naturreservat
Holtnesdalen er en ravinedal mellom Holmsbu og Rødtangen, ved Drammensfjorden sørvest på Hurumlandet i Asker kommune. En liten bekk med mange sidebekker har over tid gravd ut dype, mørke dalsøkk i leirjordsterrenget, med bregner og løvskog på leirjorden, og barskog på knausene av drammensgranitt.
Hele dalen på 262 dekar ble vernet som naturreservat i 1974, med en utvidelse i 2007. Naturreservatet ble opprettet for å verne et viktig edelløvskogsområde, hvor alle norske løvtrearter bortsett fra bøk forekommer. Her finnes eksempler på svartor–sumpskog, snelle–askeskog, gråor–askeskog og alm–lindeskog. I bekkekløftene finnes også velutviklede mosesamfunn. Av karplanter finnes blant annet firblad, maiblom og skogsivaks.
Helt i nordvest finnes også den fremmede og uønskde arten kjempespringfrø.
Sørvest for naturreservatet ligger gården Holtnes, hvor det er gjort mange funn fra forhistorisk tid. Enkelte gravhauger fra jernalderen ligger innenfor grensen til naturreservatet.
Calisto (sommerfugl)
Calisto er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Slekten er utbredt i Vestindia.
Utseende
Middelsstore, brune sommerfugler med øyeflekker på vingene. Slekten ligner mye på mange andre Satyrini.
Utbredelse
Denne slekten finnes hovedsakelig på De store Antiller, der den har hatt en radiasjon og er representert med over 40 arter. Særlig mange er det på Hispaniola. Det er også noen få arter i Mellom-Amerika og det nordlige Sør-Amerika,
Heltbergs Studentfabrik
Heltbergs Studentfabrik, egentlig Heltberg og Reehorst Real- og Latinskole, var en norsk «studentfabrikk», dvs. en skole som forberedte studentene på opptakseksamen ved universitetet, og ble opprettet av Henrik Anton Schjøtt Heltberg (1806–1873) og Wessel Joachim Andreas Reehorst (1824–1910) i 1846. Heltberg selv tilhørte på 1830-tallet kretsen rundt Henrik Wergeland.
Skolen lå i Kongens gate 5 i Christiania og var et artiumsforberedende kurs for dem som ikke var kommet gjennom de ordinære skolene og eventuelt hadde lest som privatister. Skolen var toårig, og ble i 1852 utvidet til treårig. Henrik Ibsen var f.eks. elev kun i fire måneder, fra mai til august 1850. Skolen ble kalt studentfabrikk fordi den opprinnelig innebar et mer komprimert løp frem mot examen artium enn de vanlige skolene.
Forfattere som A.O. Vinje, Henrik Ibsen, Bjørnstjerne Bjørnson og Jonas Lie gikk der. Og Heltberg selv var meget tilfreds med alle dikterne som hadde vært hans elever. På den tid Vinje, Ibsen, Bjørnson og Lie var elever ved skolen, holdt den til «i midlertidige lokaler på Øvre Hiortnæs, en løkkeeiendom mellom Observatoriet og Skillebekk et stykke unna Drammensveien.»
Slik skildres de i Bjørnstjerne Bjørnsons dikt «Gamle Heltberg»:
Bjørnson fremstiller Heltberg som en betydelig pedagog i linjer som disse:
Bjørnson legger vekt på at hans undervisning bidro til å gjøre elevene til sterke og selvstendige personligheter som skulle komme til å gjøre seg gjeldende «i tingets sal, for skranken, i skolen, i kirken, / i digtning og i kunst.» Heltberg var en pedagog med evne til å gjøre selv latinen åndfull og til å levendegjøre grammatikken.
Arne Garborg var aldri elev av Henrik Anton Heltberg, men har likevel gitt et berømt portrett av pedagogen Heltberg, eller «Gamlen», i romanen Bondestudentar (1883).
Fylkesvei 1950
Fylkesvei 1950 går mellom Velta og Galterud i Sør-Odal. Veiens lengde er 5,2 km. Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 294 (Hedmark).
Folk
Folk har flere betydninger:
John Balfanz
I 1963 ble han ranket som nummer to i verden av FIS i spesielt hopp, og deltok i 17 internasjonale renn i Europa. Han vant to av dem, og var aldri dårligere enn nr. 7. Han ble nr. 2 i Holmenkollen dette året. Han satte ny personlig lengderekord i Holmenkollen i 1964.
Balfanz flyttet til Colorado i 1964 og deltok i OL i Innsbruck samme år. Han vant rennet i 90-metersbakken i LaBrasses, Sveits, og i Garmish-Partenkirchen. Ny personlig rekord ble satt i Obersdorf, Tyskland, med 427 fot.
Fra 1965 til 1968 var han en del av USAs landslag, og deltok i begge renn i OL i Grenoble i 1968.
2019
2019 (MMXIX) i den gregorianske kalenderen var et normalår som begynte på en tirsdag.
Savoie (departement)
Savoie er et fransk departement i regionen Auvergne-Rhône-Alpes. Prefekturet er Chambéry. Departementsnummeret er 73.
Departementet Savoie er et av to departementer i det tidligere grevskapet og hertugdømmet Savoie som ble annektert av Frankrike 24. mars 1860. Det andre er Haute-Savoie.
Lewis Carroll
Han er mest kjent som forfatteren av Alice i Eventyrland og fortsettelsen Gjennom speilet, men skrev også bøker om matematikk og logikk, som Euclid and his Modern Rivals (1879) og Symbolic Logic (1896), publisert under hans egentlige navn.
Biografi
Charles Lutwidge ble født i det lille prestegjeldet Daresbury i Cheshire. Faren Charles Dodgson (1800–1868) var prest der; han giftet seg i 1827 med sin kusine Frances Jane Lutwidge (1803–1851). Charles jr. var den eldste gutten, men allerede det tredje barnet. Han fikk etter hvert åtte søsken til, og de ble i alt syv jenter og fire gutter. Da Charles var elleve år, ble faren prest i Croft-on-Tees nord i Yorkshire. Det ble deres hjem de neste 25 årene.
Han studerte ved Christ Church (Oxford) 1851–1854 og ble i 1855 ansatt som lærer i matematikk samme sted; en stilling han beholdt til 1881.
Han var også tydelig sosialt ambisiøs, ivrig etter å sette sitt merke på verden på en eller annen måte; som forfatter eller som kunstner. Hans utdannelse var bare et stopp på veien. Han skrev dikt og noveller og sendte dem til forskjellige blader, og hadde tidlig en viss suksess. Mellom 1854 og 1856 fikk han publisert arbeider i landsdekkende blad som The Comic Times og The Train.
Fra barndommen av hadde han vært interessert i tegning, og mange av arbeidene er bevart. I 1856 gikk han i gang med fotografi, som dengang var en ny kunstform. Han ble etter hvert kjent som en dyktig fotograf; blant annet laget han portretter av John Everett Millais, Ellen Terry, Dante Gabriel Rossetti, Michael Faraday og Alfred Tennyson. I 1880 sluttet han plutselig å fotografere, men det er ikke klart hvorfor.
I 1856 ble en ny dekan ansatt ved Christ Church, Henry Liddell, som ankom med sin unge kone og barn. Liddell-familien skulle spille en stor rolle i Dodgsons liv de neste årene. Han ble nære venner med moren og barna – Lorina, Alice og Edith. På en båttur med barna i juli 1862 ble de første kimene til Alice i Eventyrland utviklet. Boka ble presentert som en håndskrevet gave til Alice Liddell i november/desember 1864, og førsteutgaven utkom i 1865. Det nære forholdet til familien Liddell ble brutt i 1863, og det er flere teorier om hvorfor. En vanlig antagelse er at Dodgsons fortrolige forhold til Alice, som etter alt å dømme ikke var usømmelig, hadde nådd et punkt hvor foreldrene ønsket mer distanse.
Han fortsatte å undervise ved Christ Church til 1881, og fortsatte å bo der til han døde. Han publiserte Gjennom speilet i 1872; The Hunting of the Snark 1876 og tobindsromanen Sylvie and Bruno i 1889 og 1893. Han publiserte også flere matematiske artikler under sitt eget navn. Han besøkte Russland i 1867, sammen med vennen Henry Liddon.
Hans søsken bosatte seg i Guildford etter farens død i 1868, i huset «The Chestnuts», som han stod som leietaker av. Han besøkte dem regelmessig, og døde der, av en plutselig lungebetennelse, 14. januar 1898.
Forfatterskap
I 1856 publiserte han det første arbeidet under navnet som senere ville gjøre ham berømt. Et lite romantisk dikt, «Solitude» ble trykt i the Train under navnet Lewis Carroll. Dette pseudonymet var et spill på hans virkelige navn.Lewis var en mer engelsk versjon av Ludovicus, som var latin for Lutwidge, og Carroll en engelsk versjon av Carolus, latin for Charles.
Fortellingen Alice i Eventyrland (1865) ble utviklet på en serie båtturer med Liddell-barna. Turene skal ha begynte 4. juli 1862, og boka utkom samme dato tre år senere. Historien i Alice er delvis bygget rundt kortstokken som persongalleri. I oppfølgeren Gjennom speilet (1871) er historien basert på en runde sjakk, spilt på et gigantisk brett. De fleste hovedfigurene er representert som en sjakkbrikke. Alice er selv en bonde. Det nonsensaktige helteparodiske diktet Jabberwocky inngår i Gjennom speilet. Bøkenes popularitet var ikke umiddelbar, men vokste raskt, og ved Carrolls død i 1898 hadde Alice solgt i 180.000 eksemplarer. Bøkene kan sees som nonsenseventyr, men er også preget av en gjennomarbeidet struktur, og kan dertil leses som en kommentar til barns stilling i viktoriatiden. Alice har blitt beskrevet som «the favourite 'mystery girl' of English literature, symbol of childhood innocence and at the same time of a certain youthful knowingness.»
The Hunting of the Snark (1876) er på samme måte som Jabberwocky et nonsensaktig helteparodiske dikt, mer episk utviklet.
Ettermæle
Ettersom Alice har utviklet seg til å bli en klassiker, har interessen for Carrolls/Dodgsons liv og forfatterskap vedvart, med regelmessige biografier og utgivelsen av hans dagbøker i 10 bind fra 1950
Det britiske The Lewis Carroll Society ble etablert i 1969. The Lewis Carroll Society of North America ble etablert i 1974.
Bengt Eriksen
Bengt Åge Eriksen (født 13. mars 1965 i Oslo) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som foran 2023-sesongen ble ansatt som hovedtrener for Jevnaker IF.
Eriksen er født og oppvokst på Oppsal i Oslo, der han nå er bosatt. Han har tidligere vært fotballspiller for, og , og fotballtrener for  og. Han er sønn av den tidligere spilleren og treneren Leif Eriksen (født 1940).
Eriksen var fotballekspert i TV 2 Sporten i perioden 2003–2011. Han hadde senere samme rolle hos både C more og Eurosport.
VG meldte 24. november 2008 at Eriksen var klar som ny sportsdirektør i VIF, en jobb han takket nei til.
Det ble 6. januar 2012 kjent at Eriksen ikke lenger skulle fortsette som fotballekspert for TV 2 Sporten, etter å ha vært heltidsansatt siden 2006. . 11. april 2013 kunngjorde TV-kanalen C More at de hadde fått Eriksen inn i sitt team av fotballeksperter til sendingene fra Tippeligaen, som kanalen hadde hovedrettighetene til å sende.
Eriksen ble i desember 2012 kåret til Årets Osloborger av Aftenpostens lesere for sitt engasjement i letingen etter Sigrid Giskegjerde Schjetne.
1325 Inanda
1325 Inanda er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 14. juli 1934 av Cyril V. Jackson ved Union Observatory i Johannesburg.
Jernbanegaten (Tønsberg)
Jernbanegaten (1, 2-8) er en 670 meter lang gate i Tønsberg sentrum. Den går fra Grev Wedels gate ved Tønsberg stasjon til St. Olavs gate. Utenfor rutebilstasjonen er gaten reservert for busstrafikk.
Ruberth Morán
Dickson Ruberth Morán Puleo er en fotballspiller fra Venezuela som i 2006 gikk til Odd Grenland. Han klarte imidlertid ikke å spille seg inn på laget, og etter et halvt år ble kontrakten annullert. En medvirkende grunn til dette var også at Morán, i motsetning til hva han forespeilet klubben, ikke fikk italiensk pass, og dermed ikke kunne spille på laget så lenge to andre ikke-EU/EØS-spillere spilte. Morán har 62 landskamper og 15 mål for, hvorav to i VM-kvalifisering mot , noe som skaffet ham heltestatus i hjemlandet.
Gunvald Opstad
Jens Gunvald Opstad (født 2. januar 1935 i Søndeled) er en norsk kulturjournalist og forfatter, bosatt i Kristiansand. Han har vært journalist fra 1956 i Jarlsberg, Cappelens Forlag, Aftenposten, Vårt Land og fra 1964 til 1998 i Fædrelandsvennen. Han har kåsert i NRK, Klassekampen og Journalisten, og har skrevet i en rekke kulturtidsskrifter, også som norsk korrespondent for det danske kunsttidsskriftet Hrymfaxe.
David Reiss-Andersen
David Reiss-Andersen (født 14. august 1972) er en norsk filmskaper og regissør. Han driver og er medeier i reklamefirmaet Pravda bl.a. sammen med sin tidligere onkel, Pjotr Sapegin. Hans oldefar var dikteren Gunnar Reiss-Andersen. Han er nevø av Berit Reiss-Andersen. Som regissør laget han sin første fiksjonsfilm, Brakkvann, i 2007 med Kim Bodnia, Gitte Witt og Trine Wiggen.
Gunvald Opstad
Som journalist og forfatter har han arbeidet med å dokumentere det sørlandske kulturliv. I 34 år var han journalist i Fædrelandsvennen.
Opstad har skrevet 16 bøker, blant annet den satiriske Sol sommer Sørland!, Sørlandet og malerne om sørlandsk billedkunst fra 1644 til vår tid, Utav reisendes folk om de siste båtfanter, Til pryd og forøket hygge om Christianssands kunstforening, samt biografier over dikteren Vilhelm Krag og billedkunstnerne Olaf Isaachsen, Amaldus Nielsen, Else Marie Jakobsen, Reidar Rudjord og Ottar Helge Johannessen. Han har skrevet Vinterland om dronning Sonjas utstilling av norske vintermotiver til Lillehammer-OL, og hans bok NORWAY er utgitt i flere land, blant annet USA og Japan. Boken Sørlendinger og annet folk med førti portrettintervjuer ble nominert til Sørlandets litteraturpris. Hans siste bok er Min far Emanuel, som utkom på Bokbyen forlag i 2016.
Gunvald Opstad er tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull, Vest-Agder fylkes kulturpris, Kristiansand kommunes kulturpris og Vilhelm Krag-prisen for sin kulturinnsats. Han har hatt Statens treårige arbeidsstipend to ganger, og har nå Statens livsvarige stipendium for eldre fortjente kunstnere.
Esperanto
Esperanto er et kunstspråk som er bygget for å være politisk nøytralt og lett å lære. Esperanto er det minste av verdensspråkene, sammenlignet med språk som har et stort antall brukere og geografisk utbredelse. Av mange forslag til internasjonale hjelpespråk er esperanto det mest suksessrike.
Nossebro
Nossebro er et tettsted i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. Det er Essunga kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 1 846 innbyggere.
Esperanto
Språkets navn kommer fra pseudonymet «Doktoro Esperanto» («doktor håpefull»), som opphavsmannen dr. Ludwik Lejzer Zamenhof brukte da han publiserte sitt forslag til internasjonalt hjelpespråk i 1887. Tanken bak var at esperanto skulle fungere som et felles språk, på tvers av språk-, religion- og kulturbarrierene, og dermed også føre til økt kommunikasjon og samarbeid mellom mennesker under krig og konflikt. Ingen land har tatt i bruk esperanto som offisielt språk. Det brukes mest på samlinger mellom mennesker i ulike deler av verden, på reiser, under brevveksling og i ulike kulturelle sammenhenger, som i litteratur, radiosendinger, Internett og under enkelte TV-sendinger.
Nossebro
Siste onsdag i hver måned er det et stort marked i Nossebro, Nossebro marked. På torvet står verdens største fungerende saks som ble brukt for å innvie Storgaten.
Esperanto
Bakgrunn
I 1887 publiserte den polsk-jødiske øyenlegen Ludwik Lejzer Zamenhof (1859–1917) en grammatikk og ordliste til sitt nye språk «lingvo internacia», som snart kom til å kalles «esperanto». Zamenhofs intensjon med å publisere esperanto var at det skulle bli et felles verdensspråk, et hjelpespråk som mennesker kunne lære seg ved siden av morsmålet for å lette kommunikasjon og forståelse mellom ulike folkeslag. Zamenhof mente at mangelen på kommunikasjon og forståelse var en av årsakene til krig og fiendskap mellom ulike nasjoner. En medvirkende årsak til at akkurat Zamenhof, som ikke var utdannet lingvist, kom på denne idéen, var at han vokste opp i byen Białystok i det nåværende østre Polen, der fem språk – polsk, russisk, belarusisk, tysk og jiddisch – ble talt.
Historie
Allerede i barndommen drømte Zamenhof om et fellesspråk for alle. Han vokste opp i byen Białystok i daværende Russland, hvor fem språk ble talt. Dette førte ofte til misforståelser og dårlig kommunikasjon. Han lurte på hva som kunne få folk til å forstå hverandre bedre, og snart ble ideen om et felles språk født. Etter å ha lært engelsk, skjønte han at grammatikk ikke trenger å være så komplisert, som det den ofte er i andre språk. Han utarbeidet en svært liten grammatikk, men mengden nødvendige ord bekymret ham fortsatt. En dag ble han oppmerksom på ordene «ŝvejcarskaja» og «konditorskaja». Endelsen -skaja satte ham på tanken om at bruk av affikser, forstavelser og etterstavelser, kunne gjøre et språk fleksibelt og holde det nødvendige ordforrådet nede, noe som ville gjøre språket mye enklere og raskere å lære. På gymnaset bestemte han seg for å skape et språk ved hjelp av affikser som kunne bli både fleksibelt og lettlært. Han bestemte seg å ta ordrøttene fra de romanske språkene, med innslag av germanske og slaviske språk. Da han var klar til å publisere språket, slapp det ikke gjennom tsarist-sensuren. Skuffet satt han tilbake, men tilbrakte tiden med å oversette verk som Bibelen og Shakespeare. I 1887 publiserte han endelig et hefte kalt «Unua Libro» med introduksjon til «Lingvo Internacia» under pseudonymet «Doktoro Esperanto» og russiske idealister sluttet seg raskt til språket.
Esperanto skulle komme til å få en nokså turbulent historie. I 1905 ble den første esperanto-kongressen avholdt. To år senere brøt en gruppe ut av esperanto-bevegelsen og dannet det nye språket ido. Til tross vokste esperanto stabilt gjennom begynnelsen av 1900-tallet, men ble sterkt kastet tilbake både i løpet av første og andre verdenskrig.
Alfabet
Esperanto-alfabetet har 28 bokstaver. Hver bokstav kan kun uttales på én måte, derfor er det noen tilleggsbokstaver for lyder som det latinske alfabetet ikke har bokstaver for, samtidig som bokstaver som deler lyd med en annen (for eksempel «q» og «x» (ks) er fjernet fra bokstavrekken.
a b c ĉ d e f g ĝ h ĥ i j ĵ k l m n o p r s ŝ t u ŭ v z
Spesialbokstaver og bokstaver som har uttale som skiller seg fra det man skulle forvente:
Merk: ŭ brukes vanligvis kun sammen med a eller e i diftongene «aŭ» og «eŭ». Men også diftongen «oŭ» forekommer. O uttales [å] og U uttales [o], som i tysk.
Fonologi
Esperanto har 22 konsonanter og 5 vokaler. Betoningen ligger alltid på den nest siste vokalen, utenom i de tilfeller sluttvokalen o utelukkes (i praksis nesten kun i poesi). For eksempel uttales familio (familie) [], men famili’ [].
Konsonanter
Ett relativt stort antall konsonantkombinasjoner kan forekomme, opp til tre initialt i ord og opp til fire medialt, for eksempel i ordet instrui, å undervise. Sluttelige konsonantkombinasjoner er uvanlige utenom når sluttelig «o» utelukkes i poesi, samt i noen få ord som cent (hundre) og post (etter).
Vokaler
Esperanto har fem vokaler, de samme som i for eksempel spansk og swahili. Det finnes ikke fonetisk skille mellom korte og lange vokaler. Det finnes også seks fallende diftonger: /ui̯, oi̯, ei̯, ai̯, au̯, eu̯/.
At vokalsystemet har fem vokaler innebærer at en ganske stor variasjon i uttale tillates. For eksempel varierer /e/ normalt fra [] (en sluttet e) til []. Selv esperantos «o» kan ha en mer åpen eller sluttet uttale. Detaljene berører ofte talerens morsmål. Det forekommer hos visse talere at en glottistøt uttales mellom to vokaler som står etter hverandre, særskilt når disse er samme vokal, som i ordet praavo (oldefar).
Ordforråd
Esperantos ordforråd bygger hovedsakelig på de romanske språk med visse germanske og slaviske innslag. Grammatikken er agglutinerende, noe som innebærer at ordstammene aldri forandres eller forkortes, men settes sammen som puslespillbiter. (Dette innebærer at esperantos ordstruktur står nærmere tyrkisk og japansk enn vestlige språk.) De enkle reglene og mangelen på unntak gjør esperanto betydelig lettere å lære seg enn nasjonalspråkene.