cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
«Jesus Maria» (1412)
Spådommen
En flåteopprustning for pilegrimsekspedisjonen til Jerusalem ble startet, men langvarige urolige perioder og uforutsigbare tilstander med en større konflikt med Frankrike, lokale konflikter og opprør i tiden hvor Hundreårskrigen pågikk hadde bidratt sterkt til at Henrik IV og hans sønn måtte startet på nytt i en tid med knappe ressurser. Den ekstraordinære galeibyggingen med tre større galeier var dermed en påkjennelse som i mars 1413 var blitt unødvendig. For engelskkongen opplevd at spådommen gikk i oppfylling. Etter flere års sykdommer var Henrik IV alvorlig svekket da et illebefinnende rammet ham i et rom i abbedbygningen tilknyttet katedralen Westminister Abbey i London. Kongen dør i dette rommet som het Jerusalem Chamber. Sønnen som overtok kongekronen etter hans far, stoppet prosjektet slik at bare den store galeien som fikk navnet «Jesus Maria» var gjort i stand, som ble satt i opplag like etterpå.
Den store galeien
Den store galeien var et av tre planlagte fartøyer som skulle føre kongen til Jerusalem, som forsvant ut av historien uten å ha blitt tatt i bruk, slik at få opplysninger har blitt tilgjengelige om det ekstraordinære rofartøyet fra et land hvor kravellbyggingen var ikke innført. Men «Jesus Maria» som var meget kostbart og stor, hadde 252 årer, et ekstraordinært tall som tyder på at roerarrangementet alla sensile var tatt i bruk. Med dette arrangementet kan en galei ha et meget stort antall årer ved å ha én mann per åre, som settes sammen i en fellesbenk. Dette forutså en utrigger som stakk ut fra relingen mot en langsgående bjelke hvor tollepinnene for årene sto.
Motstridende opplysninger om prosjektet har strukket seg over lang tid; det hevdes på annet hold at det ikke var planer for en pilegrimsreise og at de tre galeiene var ment for en militærsekspedisjon til Guyenne. Men det var utferdiget en kongelig befaling til sekretæren for kongens fartøyer, William Loveney, i oktober 1412 for å hugge ned 800 eiketrær i Eltham park, og dette var bekreftet av et rådsvedtak den 12. november, at man skulle bekoste bygging av tre galeier; ved dette tidspunktet var ekspedisjonen til Guyenne oppgitt. Byggingen er sagt å ha hendt raskt; ved julen skal skipene «ha blitt komplett». Ifølge historikeren Susan Rose var et fartøy som kalles «Galley», «Maria» eller «Jesus Maria» dokumentert i 1409-1411 mens John Starling hadde sekretærposten. Men et galeifartøy var utrustet i året 1413 med opptil 252 årer ifølge bevarte dokumenter.
Galeien ble satt i opplag på Ratcliffe, Thames av Henrik V som konsentrerte flåtebyggingen på seilfartøyer, og den skal ha blitt så vasstrukken etter få år, at den dels kom under vann ved tidevann. Den ble utrangert i 1415 og senere lagt ut på bud i 1417. Den ble solgt for en sum på £ 13, 6 shillinger og 8 daler.
Størrelsen på de engelske galeiene var oppgitt i tallet på årer, også disse medført i reserve; ifølge marinehistorikeren R.C. Anderson hadde «Jesus Maria» 240 årer. Anderson beskrev skipet som et stort og langt fartøy, som skal ha blitt nylig bygd eller gjenbygd; og at det ikke var dokumentert erobret som et utenlandsk fartøy eller kjøpt av kronen. Om galeien var bygd i England, eller ombygd fra et eksisterende fartøy, ment det at den var klinkbygd. Middelhavsgaleiene den gang kunne ha et meget stort antall årer ved å sette roere på felles benker med en åre hver, allerede i 1354 var galeier fra Barcelona beskrevet å ha 180 roere. Store handelsgaleier som hadde tjent som reisetransport for pilegrimer siden de første var sjøsatt av Venezia ved år 1294, var meget store rofartøyer på minst 25 benker med 75 roere på hver side, som stakk dypt i vannet i sammenligning med en vanlig krigsgalei. Disse venetianske handelsgaleiene var 40,3 m langt og 5,3 m bredt, dette utvides til over 46 meter og 8 meter ved begynnelsen på 1500-tallet, med tretti benker og 90 årer hver side, til sammen 180 årer.
Opplysningene om 240 eller 252 årer tyder på at «Jesus Maria» selv sammenlignet med de kravellbygde handelsgaleiene var uvanlig stor. De store quinqueremene på 28 passo (48,72 m) lengde utviklet av Vettor Fausto i 1529 hadde fem årer i hver benke - 140 årer fordelt på 28 benker hver side, til sammen 280 årer. Da roerarrangementet alle sensile utvikles først av genoveserne og senere venetianere fra cirka 1290, fulgt dette til en hektisk periode av eksperimentering i begynnelsen på 1300-tallet. Den første quadrireme på fire årer per benk var utprøvd i Venezia i 1316, så det er en teoretisk mulighet at «Jesus Maria» kan ha så mange årer med dette roerarrangementet.
Google Cast
Google Cast er en proprietær protokoll utviklet av Google for å styre avspilling av lyd og bilde strømmet fra internett på en kompatibel skjerm og/eller høyttalersystem. Eksempler på bruk er avspilling av video på fjernsyn eller musikk på lydanlegg, styrt via en mobiltelefon, personlig datamaskin eller smarthøyttaler. Det er også mulig å speile innhold fra nettleseren Google Chrome.
Utstyr som kommer med innebygd støtte for Google Cast markedsføres under navnet Chromecast built-in.
Historie
Protokollen ble lansert i 2013 sammen med Google sin første generasjon av Chromecast. I 2014 ble programvareutviklingssettet Google Cast SDK gitt ut slik at tredjeparter kunne implementere støtte for protokollen i sin programvare.
Tidligere var det nødvendig at styringseneheten måtte være tilkoblet det samme WiFi-nettverket som avspillingenheten. Siden desember 2014 har det imidlertid vært en funksjonalitet som kalles "gjestemodus" som kan aktiveres, og som gjør det mulig å koble seg til enten ved å detektere en nærliggende spiller med ultralyd eller ved hjelp av en firesifret PIN-kode. Gjestemodus er ikke tilgjengelig på alt utstyr.
Lilleborg menighet
Lilleborg menighet var en menighet i Oslo domprosti i Oslo bispedømme i Den norske kirke, med Lilleborg kirke som menighetskirke.
Historikk
Lilleborg menighet ble opprettet ved kgl.res. av 19. november 1916, ved at den sørøstre delen av Sagene menighet ble skilt ut som egen menighet. Den nye menighetens grenser skulle følge Sannergata, Fagerheimgata, Tverrbakken, Vossegata, Torshovgata og Akerselva.
Kronpr. reg.res. av 30. november 1956 opprettet en ny Lilleborg menighet, gjeldende fra 1. januar 1957, ved at deler av Paulus og Petrus menigheter ble skilt ut. Grensene er beskrevet i resolusjonen, avsnitt II, post 2 (jfr. VI).
Gondraena
Gondraena er en slekt av palpebiller som lever i og ved ferskvann.
Levevis
Palpebillene lever i eller ved vann. Disse artene er beskrevet fra vannsig i fjellområder, mellom 900-1900 meter over havet.
Utbredelse
Slekten er beskrevet fra det sørlige India og Madagaskar.
Jacques av Monaco
Han ble født på Fyrstinne Grace-hospitalet i Monaco, kort etter sin tvillingsøster, prinsesse Gabriella. Han ble døpt sammen med søsteren 10. mai 2015 i Notre-Dame-Immaculée-katedralen i Monaco.
Norgesmesterskapet i orientering 1994
Norgesmesterskapet i orientering 1994 bestod av flere arrangementer som i 1994 kåret norgesmestere i orientering.
Hovedmesterskapet ble arrangert i Øvre Eiker 15.-18. september. Kongepokalene ble vunnet av Hanne Staff og Petter Thoresen.
Kortdistanse
Dato: 17. september
Sted: Øvre Eiker Lengde: 4.1 km
Klassisk distanse
Dato: 15. september
Sted: Hokksund Lengde: 9.5 km
Langdistanse
Sted: Ås Lengde: 16 km
Nattorientering
Sted: Brandval
Stafett
Dato: 18. september
Sted: Vestfossen
Kortdistanse
Sted: Øvre Eiker Lengde: 4.9 km
Klassisk distanse
Sted: Hokksund Lengde: 15 km
Langdistanse
Dato: 2. juli
Fredrik Villumstad
Fredrik Eirinsønn Villumstad (født 21. mars 1999 i Oslo) er en norsk skihopper som representerer Skiklubben Skimt.
I 2020 ble han norsk mester for Akershus i lagkonkurransen.
Norgesmesterskapet i orientering 1994
Langdistanse
Sted: Ås Lengde: 25.5 km
Nattorientering
Dato: 9. oktober
Thaddeus Ma Daqin
Thaddeus Ma Daqin (kinesisk: 马达钦, pinyin: Mǎ Dáqīn; født i 1968 i Shanghai i Kina) er en kinesisk katolsk biskop av Shanghai. Han ble utnevnt til hjelpebiskop med godkjennelse fra Den hellige stol og den kinesiske regjering i juli 2012.. Han kunngjorde at han trakk seg fra den kinesiske patriotiske katolske forening under sin ordinasjonsmesse, og ble pågrepet som følge av dette. Kinesiske myndigheter har siden holdt ham i husarrest (stort sett begrenset til presteseminaret i Sheshan nær Shanghai) og har forhindret ham i å utføre sin bispegjerning.
Bakgrunn, prestegjerning
Ma ble født i Shanghai og ble ordinert til prest i 1994, etter studier ved presteseminaret i Sheshan. Han ble redaktør for Shanghai bispedømmes Guangqi Press, et av de to viktigste katolske forlagene i Folkerepublikken Kina. Han fungerte som leder for Shanghai Pudong-dekanatet, og ble i desember 2011 utnevnt til generalvikar av biskop Aloysius Jin Luxian.
Hjelpebiskop i Shanghai
I 1951 brøt den kinesiske regjeringen de formelle bånd til Vatikanet, og etter kinesisk lov ble katolske gudstjenester bare tillatt i regjeringskontrollerte kirker. Mange av Kinas estimerte 10 millioner katolikker antas å ha forblitt lojale mot paven og samlet seg i egne uoffisielle kirker. Det kinesiske regimet hevder myndighet til å godkjenne og utnevne biskoper.
I 2012 mottok Ma godkjennelse fra både Beijing og Den hellige stol for utnevnelse til hjelpebiskop i Shanghai. Den 7. juli 2012 ble han bispeviet i Shanghai. I St. Ignatius-katedralen, foran en menighet som der det også satt tjenestemenn fra kommunistpartiet, brukte Ma sin ordinasjonstale for å kunngjøre at han trakk seg fra Den kinesiske katolske patriotiske forening.
Katolske prester og nonner hadde forsamlet seg utenfor katedralen i protest mot biskop Vincent Zhan Silus deltakelse i seremonien. Zhan var blitt utnevnt til biskop uten godkjennelse fra Vatikanet, og var lojal overfor Den patriotiske forening. Biskop Jin og to andre vatikangodkjente biskoper utførte håndspåleggelseriten for å nedkalle Den hellige ånd over den nye biskopen under seremonien. Zhan og to andre biskoper aktet også å utføre dette ritualet, men ifølge Reuters forhindret Ma «dem fra å legge hendene på sitt hode ved å reise seg fra knærne og omfavne de tre biskoper i stedet.»
Da han talte fra prekestolen, erkjente Ma deretter tilstedeværelsen av prestene og nonnene utenfor katedralen, før han tok opp om behovet for at han nå fokuserte på biskopens pastorale oppgaver i stedet for de byråkratiske plikter til en biskop i Den patriotiske forening: «Derfor vil jeg fra og med denne min ordinasjonsdag ikke lenger anse det som passende å være medlem av Den patriotiske forening», sa han. Han nektet også å dele nettverdskalken med en nærværende biskop som var blitt ekskommunisert av den romerske kirke.
Mas ord ble tatt i mot av sterk applaus fra menigheten på 1000 medlemmer, men ble ansett av regjeringen som en utfordring mot den statlige kontroll over katolske kirker og geistligheten. Ifølge Reuters forsvant Ma snart fra offentligheten, «instruert av .. biskop Aloysius Jin Luxian til å flytte til et seminar på fjellet utenfor Shanghai, der han har vært innesperret ... Han ble fratatt sin nye tittel, avhørt av tjenestemenn i flere uker og pålagt å delta på kommunistiske omskoleringstimer.»
Utnevnelse til ordinær biskop av Shanghai
I desember 2013 rapporterte BBC at biskop Ma ikke var blitt sett i offentligheten på nesten 18 måneder, og at han under sin innesperring på Sheshan-seminaret fikk «politiske leksjoner - med andre ord kommunistisk indoktrinering - tre ganger i uken».
Da biskop Joseph Fan Zhongliang dæde 16. mars 2014 anerkjente Den hellige stol biskop Ma som biskop for bispedømmet Shanghai. Samme måned rapporterte Reuters at biskop Ma ble værende på Sheshan, og at han regelmessig postet blogginnlegg til de troende: «For det meste utdrag fra Skriften og hilsener til menigheten.» Etter Nelson Mandelas død siterte Ma et av anti-apartheid-lederens mest berømte sitater: «Friheten er udelelig; lenkene båret av noen av mitt folk var lenkene på dem alle, lenkene på hele mitt folk var lenkene på meg.»
Vålerengen menighet
Vålerengen menighet var et prestegjeld tilhørende Oslo domprosti i Oslo bispedømme i Den norske kirke, med Vålerengen kirke som menighetskirke.
MGPjr 2022
MGPjr 2022 var den 21. utgaven av MGPjr, NRKs sangkonkurranse for barn mellom 8 og 15 år. Finalen ble avholdt i Telenor Arena den 28. mai 2022. Selma Ibrahim Karlsen var programleder.
Eucibdelus
Eucibdelus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
Middelsstore, spinkle, brunlige kortvinger.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Øst-Asia.
Camiarus
Utseende
Små, fint hårete, blanke, brunlige til svarte biller. Kroppsformen varierer fra bredt oval til nokså avlang.
Levevis
Biologien til disse artene er svært dårlig kjent.
Utbredelse
Slekten er utbredt på New Zealand (Nordøya).
Kilder
Leiodidae i Tree of life
Avisåret 1820
Avisåret 1820 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1820.
Dødsfall
…
Sinsen menighet
Sinsen menighett var en menighet i Oslo domprosti i Oslo bispedømme i Den norske kirke, med Sinsen kirke som menighetskirke.
Historikk
Sinsen menighet ble opprettet 1. januar 1957 ved at deler av Østre Aker og Grefsen menigheter ble skilt ut fra de respektive menigheter, idet grensen mellom disse menigheter og den nye Sinsen menighet ble fastlagt slik: Fra krysset Trondheimsveien – Hasleveien, Hasleveien til Sinsenveien, denne vei nordover til Lørenveien, denne vei til Økernveien, Økernveien til denne møter Skogvollveien, derfra etter nyregulert vei vestover og nordvestover til grøntbelte ved Refstad gård, derfra sørover langs østsiden av grøntbeltet til grensen møter kraftlinjen som går mellom nr. 13 og nr. 15 i Åkerøveien, følger kraftlinjen til Sinsenveien, denne vei nordover til Trondheimsveien, denne vei sørvestover til Kringsjåveien, denne til Lofthusveien, denne til Kjelsåsveien, denne til Gjøvikbanen, følger vestre grense for Gjøvikbanens trasé et stykke sør for jernbaneundergangen til midt i Torshovdalen og derfra i en linje sørover til det punkt hvor grensene for Torshov og Lilleborg menigheter støter sammen.
Curimus
Curimus er en slekt av biller som hører til familien pillebiller (Byrrhidae). De kjennes særlig på at de hvis de blir skremt, trekker bein og antenner inn i furer på undersiden, slik at hele kroppen blir glatt og jevn, pille-lignende. Et annet særtrekk er at både larver og voksne biller lever av mose, noe som er ganske uvanlig mellom "høyere" insekter.
Utseende
Byrrhidae er små til middelsstore (1–10 mm), ovale biller, kroppen er nokså sterkt hvelvet. På farge er de gjerne grå/brun/svarte, ofte med metallglans. Mange har oversiden dekket av fine, lyse skjell eller fløyelsaktig bestøvning. Hodet er lite, nedbøyd og vanligvis ikke synlig ovenfra. Det kan felles inn i en grop i forbrystet. Fasettøynene er temmelig små og ovale. Antennene er nokså korte, 11-leddete, svakt kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, nokså hvelvet, med tydelig avsatte sidekanter. Dekkvingene er nokså korte og brede, hvelvede, med eller uten punktstriper. Beina er korte, føttene kan felles inn i en fure på leggen og hele beina kan felles inn i furer på undersiden, slik at kroppsformen blir helt glatt. Larvene er C-formede, halvmåneformede eller sylindriske. Artene i denne slekten kjennes på at oversiden er kledt med nokså lange, oppstående, hårlignende skjell.
Levevis
Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Europa, den nordlige delen av Asia og Nord-Amerika, også på New Zealand.
Bambara (bille)
Bambara er en slekt av bittesmå biller som hører til familien fjærvinger (Ptiliidae).
Utseende
Bittesmå (gjerne 0,6-0,7 millimeter), avlange, fint hårete, brunlige fjærvinger. Antennene er 11-leddete, litt utvidet mot spissen uten en markert klubbe. Hodet er kort og bredt. Pronotum er rundet, ytterkantene av pronotum og dekkvingene danner nesten en kontinuerlig kurve. Dekkvingene er litt rundede og hvelvede. Føttene består av et tykkere og to tynne ledd.
Levevis
Fjærvinger finnes ofte i tilknytning til ulike slags råtnende materiale, som løvstrø, kompost og møkk. Fjærvingebillene er ofte svært tallrike i løvstrø, men fordi de er så små kreves det spesielle innsamlingsmetoder for å få tak i dem. Mange av artene er partenogenetiske.
Utbredelse
Slekten er kjent fra varme områder over hele Jorda.
Kilder
Hall, W.E. 1995. Ptiliidae, Featherwing beetles i Tree of life.
Kjedebrev
Et kjedebrev er en melding som forsøker å overbevise mottakeren om å lage et visst antall kopier og sende dem videre til et visst antall mottakere. Kjeden er en eksponentielt voksende pyramide (en tregraf) som ikke kan opprettholdes i det uendelige.
Vanlige metoder brukt i kjedebrev omfatter emosjonelt manipulative historier, bli-rik-hurtig-pyramidespill, og utnyttelsen av overtro til å true mottakeren. Opprinnelig var kjedebrev brev sendt med posten, i dag sendes kjedebrev ofte med e-post, sosiale medier og tekstmeldinger.
Typer
Det er to hovedtyper kjedebrev:
I USA er kjedebrev som ber om penger eller andre gjenstander av verdi og lover en betydelig tilbakebetaling til deltakerne (slik som den berømte Make Money Fast), ulovlige.
Noen høyskoler og militærbaser har laget regler som sier at i høyskolestudenters og militærpersonells private post er kjedebrev ikke autorisert og vil bli kastet ut. Det er imidlertid ofte vanskelig å skille kjedebrev fra ekte korrespondanse.
Jevgenij Onegin (1911)
Jevgenij Onegin (originaltittel: Евгений Онегин) er en russisk stumfilm fra 1911 regissert av Vasilij Gontsjarov. Filmen er basert på Aleksandr Pusjkins versroman Jevgenij Onegin fra 1833.
Litteraturåret 1820
Litteraturåret 1820 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1820.
1812 god
1812 god (originaltittel: 1812 год) er en russisk stumfilm fra 1912 regissert av Vasilij Gontsjarov, Kai Hansen og Aleksandr Uralskij.
Handlingen følger Napoleons felttog i Russland 1812
Grefsen menighet
Grefsen menighet var en menighet i Oslo domprosti i Oslo bispedømme i Den norske kirke, med Grefsen kirke som menighetskirke.
Historikk
Grefsen menighet ble opprettet ved kgl.res. av 11. juni 1937, da den østre delen av Vestre Aker menighet ble skilt ut som egen menighet.
Sinsen menighet ble opprettet fra 1. oktober 1957 ved kronpr. reg. res. av 30. november 1956 av bl.a. av deler av Grefsen menighet. Ny grense mot Torshov menighet ble fastsatt ved kgl.res. av 3. oktober 1958 II 2 (jfr. V.). Solemskogen m.v. ble lagt til menigheten ved samme res. II 5. Tonsen menighet ble opprettet fra 1. januar 1959 ved kgl.res. av 3. oktober 1958 av bl.a. deler av Grefsen menighet.
Ved kgl.res. av 1. oktober 1965 ble en del av Grefsen menighet overført til en nyopprettet Nordberg menighet.
Markus menighet
Markus menighetet var en menighet i Oslo domprosti i Oslo bispedømme i Den norske kirke, med Markus kirke som menighetskirke.
Historikk
Markus menighet ble etablert ved kgl.res. av 17. november 1916, da søndre del av Gamle Aker menighet ble skilt ut som egen menighet. Menigheten omfattet et strøk som var begrenset av Pilestredet, Dalsbergstien, Frydenlundgata, Ullevålsveien og Nordahl Bruns gate.
Ved kgl.res. av 11.februar 1938 ble et område begrenset av Ullevålsveien, Thereses gate, Pilestredet, Dalsbergstien og Frydenlundgata skilt ut fra Gamle Aker menighet og tillagt Markus menighet. Samtidig ble strøket begrenset av Holbergs gate, Stensberggata, Ullevålsveien, Nordahl Bruns gate og Pilestredet skilt ut fra Markus menighet og lagt til Trefoldighet menighet.
Vladislav Starevitsj
Vladislav Aleksandrovitsj Starevitsj (Владисла́в Алекса́ндрович Старе́вич; født i Moskva i Det russiske keiserdømmet, død 1965 i Fontenay-sous-Bois i Frankrike) var en russisk regissør.
Cylloepus
'' Cylloepus er en slekt av biller som kryper rundt på bunnen av rennende vann. De voksne billene puster ved hjelp av et såkalt plastron, og trenger ikke komme opp til overflaten etter luft. Til gjengjeld er de avhengige av oksygenrikt vann.
Utseende
Små (1–7 mm), avlange biller. Artene i underfamilien Elminae er glatte og blanke, underfamilien Larainae fint hårete og matte. Gamle biller kan kjennes på at de er «tilgrodde» med alger og mikroorganismer. Familien kan særlig kjennes på lange fotledd med store klør, som brukes til å klamre seg fast til bunnen. Hodet er lite, antennene er middels lange, 7–11-leddete, tråd- eller kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) har opphøyde lengdelister hos underfamilien Elminae. Dekkvingene er avlange med punktrekker, ofte også opphøyde lengdelister. Beina er lange, særlig fotleddene, og ganske kraftige. Det ytterste fotleddet bærer uvanlig store klør. Larvene er flattrykte og langstrakte. Ryggplater (tergitter) og bukplater (sternitter) er tydelig markerte. Hodet er ganske lite med korte antenner og små kjever (mandibler). De tre parene med bein er korte og kraftige, og bakkroppen langt tilspisset.
Levevis
Elvebillene kryper rundt på bunnen av rennende vann. De kan ikke svømme og er avhengige av å klamre seg fast til bunnen. Både larvene og de voksne lever av å skrape alger og detritus fra steiner og grus. Noen få arter lever på vannplanter i stillestående vann. Larvene puster med gjeller som sitter inne i endetarmen (kan skytes ut), mens de voksne billene har et såkalt plastron. Undersiden er dekket av vannavstøtende (hydrofuge) hår. Disse holder på plass en sølvaktig hinne av luft, og oksygenutveksling skjer mellom denne og det omringliggende vannet. Denne tilpasningen gjør at billene ikke trenger komme til overflaten for å få luft, men til gjengjeld er de avhengige av vann med høyt oksygeninnhold, slik som kaldt, raskt rennende vann. De utvokste larvene kryper på lang og forvandler seg til en puppe i en utgravd hule på bredden. De nyklekte billene kan fly langt, men når de først har funnet en passende bekk slår de seg vanligvis til der for resten av livet. De kan leve flere år.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord-, Mellom- og Sør-Amerika.
Ukhod velikogo startsa
Ukhod velikogo startsa (originaltittel: Уход великого старца) er en russisk stumfilm fra 1912, regissert av Jakov Protasanov.
Handling
En gruppe bønder kommer for å møte Lev Tolstoj og hans kone, for å be om å få litt land hvor de håper å kunne dyrke mat. Tolstoj må forklare dem at det er hans kone som har myndighet over eiendommen deres, men hun ønsker ikke hjelpe dem.
Men Lev Tolstoj blir stadig mer opptatt av de fattiges problemer. Dette fører til en rekke konflikter med hans egen kone, og deretter til en dyp motløshet fordi han forgjeves fortsetter å søke etter svar på lidelsene han ofte ser rundt seg.
Domik v Kolomne
Domik v Kolomne (originaltittel: Домик в Коломне) er en russisk stumfilm fra 1913, regissert av Pjotr Tsjardynin.
Handling
Filme var var basert på en historie av Aleksandr Pusjkin: Den unge Parasha bor sammen med moren sin, en enke. Parasha tar seg flittig av mange oppgaver i husholdningen deres, men hun liker også å flørte med menn som går forbi vinduet hennes - og hun har en spesiell favoritt.
En dag ber Parashas mor henne om å ansette en kokk, og gjøre dette så billig som mulig. Parasha og mannen hun er romantisk interessert i, ser umiddelbart en måte å bruke denne situasjonen til deres egen fordel.
Dvorjanskoje gnezdo
Dvorjanskoje gnezdo (originaltittel: Дворянское гнездо) er en russisk stumfilm fra 1914 regissert av Vladimir Gardin.
Edmund Goulding
Edmund Goulding, født 20. mars 1891 i Feltham i Middlesex, død 24. desember 1959 i Los Angeles i California, var en britisk filmregissør og manusforfatter.
Edmund Goulding kom til USA 1921 og var fra midten av 1920-tallet aktiv innen filmbransjen. Goulding regisserte filmer i varierte sjangre fra komedie til drama.
Junior-VM i skiskyting 2022
Verdensmesterskapet i skiskyting for juniorer ble arrangert i Soldier Hollow i USA fra 23. februar til 2. mars 2022.
Grorud menighet
Grorud menighet var en menighet i Oslo domprosti i Oslo bispedømme i Den norske kirke, med Grorud kirke som menighetskirke.
Historikk
Grorud menighet ble skilt ut fra Østre Aker menighet ved kgl.res. av 7. mars 1947, Jfr. res. av 11. juni 1948. Grensen mot Østre Akers menighet er regulert ved kgl.res. av 3. oktober 1958 II 1 (jfr. V).
Anna Karenina (1914)
Anna Karenina (originaltittel: Анна Каренина) er en russisk stumfilm fra 1914, regissert av Vladimir Gardin.
Filmen var basert på den eponyme romanen skrevet av Lev Tolstoj, og handlingen finner sted på 1800-tallet.
Hovedpersonen, Anna Karenina, ønsker seg større eventyr i livet og innleder en utenomekteskapelig affære som etter hvert forårsaker veldig alvorlige konsekvenser for henne.
Alar Karis
Alar Karis, født 26. Mars 1958, er en estisk molekylærgenetiker, utviklingsbiolog og politiker som fra 11. oktober 2021 har vært Estlands sjette president.
Biografi
Karis ble født i Tartu 26. mars 1958. Fram til 1981 utdannet han seg ved Det estiske universitetet for livsvitenskap (Eesti Maaülikool, EMÜ). I 1999 ble han utnevnt til professor ved Universitetet i Tartu.
Han var rektor ved Det estiske universitetet for livsvitenskap fra 2003 til 2007, rektor ved Universitetet i Tartu fra 2007 til 2012, riksrevisor fra 2013 til 2018 og direktør for Det estiske nasjonalmuseet fra 2018 til 2021.
Presidentvalget i 2021
Presidenten i Estland velges av den lovgivende forsamling, Riigikogu. Nominasjonen av en kandidat må fremmes av minst 21 av forsamlingens 101 medlemmer. Til presidentvalget i august 2021 var bare Alar Karis nominert. Det var parlamentets leder Jüri Ratas som foreslo Karis. Ved første avstemning fikk han 63 av stemmene, men for å bli valgt måtte han ha 68 stemmer (2/3 flertall). I andre valgomgang 31. august 2021 fikk han 72 stemmer og ble valgt. Den sittende presidenten Kersti Kaljulaid som hadde vært president i en periode og kunne bli gjenvalgt for en ny, fikk ikke nok støtte til å bli nominert på nytt.
Valget i 2021 var det første valget etter Estlands konstitusjon av 1992 hvor det ikke var motkandidater, og det avstedkom sterke reaksjoner. Valget ble sammenlignet med de man hadde under Sovjetunionen. Karis sa i sin tale etter valget at den lovgivende forsamlingen burde vurdere nominasjonsprosessen, eller endog innføre direkte valg av president.
Rikke Ingebrigtsli Hansen
Rikke Ingebrigtsli Hansen (født 2. april 2000 i Oslo) er profesjonell innebandyspiller for Pixbo Wallenstam i Svenska superligaen (SSL).
Hun kommer fra Manglerud i Oslo, men flyttet til Gøteborg, laget Pixbo Wallenstam og SSL (Svenska superligan). Hansen spiller også på det norske kvinnelandslaget.
Klubbkarriere
Rikke Ingebrigtsli Hansen begynte å spille innebandy i Tunet innebandyklubb i 2006 og spilte for Tunet sine juniorlag frem til sesongen 2017 da hun ble flyttet opp till damelaget. Hansen har vunnet seks junior NM gull sesongene 12/13, 13/14, 14/15, 15/16, 16/17 og 17/18. I tillegg har Hansen vunnet den prestisjefulle cupen Gothia Cup i Göteborg tre ganger 2015,2016 og 2017 med moderklubben.
Sesongen 2019/2020 flyttet Hansen som 19 åring til Göteborg i Sverige og fortsatte karrieren i storklubben Pixbo Wallenstam i Svenska superligan (SSL). Der har Hansen vunnnet 3 SM sølv sesongene 19/20, 20/21 og 21/22, et Svenska cupen sølv (21/22), seriesølv (19/20, 20/21) og seriemester sesongen 21/22.
Landslag
Ingebrigtsli Hansen debuterte på det norske U-19 landslaget som 16 åring i Polish Cup 2016. Rikke står bokført med 14 poeng på 17 kamper for Norges U-19 landslag. Hansen gjorde sin A-landslagsdebut i 11 november 2018 mot Danmark i Fredrikshamn. På sine 26 A-landslagskamper står Hansen bokført med 45 poeng på 26 kamper.
Norgesmesterskapet i orientering 1996
Norgesmesterskapet i orientering 1996 bestod av flere arrangementer som i 1996 kåret norgesmestere i orientering.
Hovedmesterskapet ble arrangert i Fredrikstad og Råde 12.-15. september.
Kortdistanse
Dato: 14. september
Sted: Fredrikstad Lengde: 3.4 km
Klassisk distanse
Dato: 12. september
Langdistanse
Dato: 22. juni
Sted: Harstad
Nattorientering
Dato: 29. september
Sted: Bø Lengde: 6.5 km
Stafett
Dato: 15. september
Kortdistanse
Sted: Fredrikstad Lengde: 4.6 km
Klassisk distanse
Sted: Råde Lengde: 14.2 km
Nattorientering
Sted: Bø
Stafett
Sted: Fredrikstad
Majorstuen menighet
Majorstuen menighet var en menighet i Oslo domprosti i Oslo bispedømme i Den norske kirke, med Majorstuen kirke som menighetskirke.
Historikk
Majorstuen menighet ble opprettet 1. januar 1957 ved at deler av Ris, Vestre Aker, Fagerborg og Uranienborg menigheter ble skilt ut fra sine respektive menigheter, idet grensene for Majorstuen menighet fastsettes slik: Fra krysset Kirkeveien – Middelthuns gate, følger Middelthuns gate og denne gates forlengelse i en rett linje nordvestover mot kapellet på Vestre Gravlund, følger gravlundens østre grense til Sørkedalsveien, denne til Thaulows vei, denne vei til Røabanen, følger Røabanens trasé til denne møter Sognsvannsbanen, følger Sognsvannsbanens trasé til denne møter den nordre grenselinje for eiendommen Villaveien nr. 38, følger den vestre grense for eiendommen Apalveien nr. 44 over i Apalveien, denne vei til Professor Sælands vei, følger Professor Sælands vei til et punkt hvor denne dreier østover, derfra i en linje nordøst for Marienlyst skole til grensen møter Kirkeveien vest for nr. 98 i forlengelsen av Schwachs gate, følger Kirkeveien til Ullevålsveien, denne til Fagerborggata, denne til Suhms gate, denne til Jacob Aalls gate, denne til Valkyriegaten, denne til Kirkeveien og etter Kirkeveien tilbake til Middelthuns gate.
Djadjusjkina kvartira
Djadjusjkina kvartira (originaltittel: Дядюшкина квартира) er en russisk stumfilm fra 1913, regissert av Pjotr Tsjardynin.
Handling
En mann ved navn Koko bestemmer seg for å leie ut onkelens leilighet, til en rekke forskjellige fargerike karakterer. Det oppstår dermed en rekke uforutsette hendelser.
Iry-Hor
Iry-Hor eller Ro (som lest av egyptologen Flinders Petrie) var en predynastisk farao i Øvre Egypt i løpet av det 32 ​​århundre f.Kr. Iry-Hors eksistens ble diskutert, med egyptologen Toby Wilkinson som bestrider lesningen og betydningen av navnet hans. Fortsatte utgravninger på Abydos på 1980- og 1990-tallet og funnet i 2012 av en inskripsjon av Iry-Hor på Sinai bekreftet imidlertid hans eksistens.
Navn
Iry-Hors navn er skrevet med Horus-falkhieroglyfen (Gardiner-skilt G5) over en munnhieroglyf (Gardiner D21). Mens den moderne lesningen av navnet er "Iry-Hor", leste Flinders Petrie, som oppdaget og gravde ut Iry-Hors grav på slutten av 1800-tallet, den "Ro", som var den vanlige lesningen av munnhieroglyfen ved tid. Med tanke på den arkaiske karakteren av navnet, viste oversettelsen seg vanskelig, og i mangel av bedre alternativ foreslo Ludwig D. Morenz at den bokstavelige oversettelsen beholdes ved å gi "Horus munn". På 1990-tallet oversetter Werner Kaiser og Günter Dreyer Iry-Hors navn som "Companion of Horus". Toby Wilkinson, som bestridde at Iry-Hor var en konge, oversatte skiltene som "Kongenes eiendom". Etter utgravningene ved Abydos og funnet av en inskripsjon av Iry-Hor på Sinai i 2012, blir Wilkinsons hypotese nå avvist av de fleste egyptologer, og Iry-Hor er allment akseptert som en predynastisk konge av Egypt.
Kontroverser
Fram til 2012 hadde ikke navnet Iry-Hor blitt funnet i eller ved siden av en serek, så identifiseringen av Iry-Hor som konge var kontroversiell. Egyptologene Flinders Petrie, Laurel Bestock og Jochem Kahl trodde likevel at han virkelig var en ekte hersker. De pekte på den særegne skrivemåten til Iry-Hors navn: Horus-falken holder munnhieroglyfen i klørne. På flere leire seler er denne gruppen av tegn ledsaget av en andre, frittstående munnhieroglyf. Denne notasjonen minner om mange anonyme sereker som er holdt av en Horus-falk med individuelle hieroglyfer plassert nær den snarere enn i serekene, som man kunne forvente. Endelig kunne sereken vært et stevne som startet med Ka, hvis navn er funnet både med og uten serek. Derfor konkluderte de med at argumentet om at Iry-Hor ikke var en konge fordi navnet hans aldri ble funnet i en serek var utilstrekkelig.
Tilhengere av identifiseringen av Iry-Hor som konge, som egyptologen Darell Baker, pekte også på størrelsen og plasseringen av graven hans. Det er en dobbel grav, så stor som Ka og Narmer, som ligger i en rekkefølge som forbinder den eldre predynastiske "U" -kirkegården med gravene fra First Dynasty. Videre er Iry-Hors navn påskrevet på en stor krukke som viser den kongelige Horus-falken og ligner de som ble funnet i gravene til andre konger i denne perioden.
I kontrast til at noen egyptologer tvilte på at Iry-Hor til og med eksisterte, nettopp fordi navnet hans aldri dukket opp i en serek, mens Horus-falken ganske enkelt ble plassert over munnskiltet. Ludwig D. Morenz og Kurt Heinrich Sethe tvilte på lesningen av Iry-Hors navn og dermed at han var en konge. Morenz mistenkte for eksempel at munntegnet ganske enkelt kan ha vært et fonetisk komplement til Horus-falk. Sethe forsto gruppen av karakterer som dannet Iry-Hors navn som en indikasjon på opprinnelse (av innholdet i en krukke og andre varer som leirforsegler vanligvis var knyttet til). Toby Wilkinson avskjediget graven som ble tilskrevet Iry-Hor som en lagringsplass og navnet som et skattemerk. Faktisk kan r-simplyr ganske enkelt bety kongenes eiendom. Til støtte for hypotesen hans bemerket Wilkinson også at Iry-Hor var dårlig attesteret og frem til 2012 var den eneste inskripsjonen av Iry-Hor utenfor Abydos i Nedre Egypt ved Zawyet el'Aryan, mens Ka og Narmer har mange inskripsjoner lokalisert så langt nord som Kanaän.
Vedtak
Dreyers utgravninger av nydropolis Abydos avslørte at Iry-Hor faktisk ble godt attestert der med over 27 gjenstander som hadde navnet hans, og at graven hans var av kongelige proporsjoner. I 2012 ble det dessuten oppdaget en inskripsjon som nevner Iry-Hor på Sinai, og inskripsjonen omfattet dessuten en arkaisk tom serek til høyre for Iry-Hors navn. Inskripsjonen omtaler byen Memphis, skyver grunnlaget tilbake til før Narmer og konstaterte at Iry-Hor allerede regjerte over den. Etter denne oppdagelsen tror de fleste egyptologer, inkludert G. Dreyer og oppdagerne av inskripsjonen, Pierre Tallet og Damien Laisney, at Iry-Hor virkelig var en konge.
Regjeringstid og attestasjoner
Iry-Hor var mest sannsynlig Ka sin umiddelbare forgjenger og ville således ha regjert i løpet av det tidlige 32-tallet f.Kr. Han styrte sannsynligvis fra Hierakonpolis over Abydos og den bredere tinittregionen og kontrollerte Egypt minst like langt nord som Memphis, ettersom Sinai-bergensinnskriften forteller et besøk av Iry-Hor i denne byen. Egyptologene Tallet og Laisney foreslår videre at Iry-Hor også kontrollerte deler av Nildeltaet.
Han ble gravlagt på den kongelige kirkegården i Umm el-Qa'ab nær Ka, Narmer og Det første dynastiets konger. Iry-Hors navn vises på leirfartøyer fra hans grav i Abydos og en leirforsegling med hieroglyfer for r-Ḥr ble funnet i Narmers grav og kan referere til Iry-Hor. I alt har ikke mindre enn 22 keramikk krukker med Iry-Hors navn vært i Abydos, i tillegg til minst 5 blekkskrevne fragmenter og en sylindertetning. En lignende segl ble også funnet langt nord i graven Z 401 til Zawyet el'Aryan i Nedre Egypt. Et snitt på en spindelhvelv som ble funnet i Hierakonpolis under James E. Quibell og Petrie-utgravningene der i 1900, kan referere til ham. Til slutt utgjør oppdagelsen av en steininnskrift av Iry-Hor på Sinai hans nordligste attest. Inskripsjonen viser navnet til Iry-Hor på en båt, ved siden av ordet Inebu-hedj som betyr "hvite vegger", det eldgamle navnet Memphis.
Gravkammer
Iry-Hors grav er den eldste graven til Abydos-nekropolis B i Umm el-Qa'ab. Det består av to separate underjordiske kamre B1 (6m × 3,5m) og B2 (4,3 m × 2,45m) som ble gravd ut av Petrie i 1899 og senere av Werner Kaiser. Et ytterligere kammer, nå kjent som "B0", ble avdekket under gjengravinger av Iry-Hors grav på 1990-tallet. Disse kamrene har en størrelse som tilsvarer de som finnes i gravene til Ka og Narmer. Ingen overbygning, hvis det noen gang var en, overlever til i dag. Kammer B1 ga krukkefragmenter med hans navn. Kammer B2 produserte et annet snittet krukkefragment, et seglinntrykk, flere blekkinnskrifter og karfragmenter med navnene Ka og Narmer. Deler av en seng ble også funnet på stedet.
UEFA Nations League Finaler tropper 2019
UEFA Nations League Finaler 2019 var en internasjonal fotballturnering som ble avholdt i Portugal 5. til 9. juni 2019. De fire landslagene som var involvert i turneringen ble pålagt å registrere en tropp på 23 spillere, inkludert tre keepere, innen 26. mai 2019, 10 dager før turneringens åpningskamp. Bare spillere i disse troppene var kvalifisert til å delta i turneringen. I tilfelle en spiller på den innsendte tropplisten fikk en skade eller sykdom før lagets første kamp i turneringen, kunne spilleren byttes ut, forutsatt at laglegen og en lege fra UEFA Medical Committee begge bekreftet at skaden eller sykdom er alvorlig nok til å forhindre at spilleren deltar i turneringen.
Posisjonen som er oppført for hver spiller er per de offisielle troppslistene som er publisert av UEFA. Alderen som er oppført for hver spiller er 5. juni 2019, den første dagen av turneringen. Antall kamper og mål som er oppført for hver spiller inkluderer ikke kamper spilt etter turneringsstart. Klubben som er oppført er klubben som spilleren sist spilte en tellende kamp for før turneringen. Nasjonaliteten for hver klubb gjenspeiler det nasjonale forbundet (ikke ligaen) som klubben er tilknyttet.
England
Manager: Gareth Southgate
Englands 27-mans tropp ble annonsert 16. mai 2019. Den endelige troppen ble kunngjort 27. mai.
Nederland
Manager: Ronald Koeman
Portugal
Manager: Fernando Santos
Portugals endelige tropp ble annonsert den 23. mai 2019.
Sveits
Manager: Vladimir Petković
Sveits' endelige tropp ble annonsert den 27. mai 2019. Breel Embolo måtte trekke seg grunnet skade og ble erstatte av Noah Okafor den 30. mai.
Juan Guillermo López Soto
Juan Guillermo López Soto (født 10. februar 1942 i Santa Bárbara i delstaten Chihuahua i Mexico, død 8. september 2021 i byen Chihuahua) var en meksikansk katolsk biskop.
Liv og virke
López studerte på presteseminaret i Chihuahua til 1967 og deretter ved seminaret i Mexico by fra 1967 til 1970. Han fullførte studiene ved førstnevnte presteseminar fra 1970 til 1971.
Han ble presteviet 18. august 1972 i katedralen i Chihuahua av erkebiskop Adalberto Almeida y Merino.
Dem 17. november 1995 utnevnte pave Johannes Paul II ham til første biskop av det nye bispedømmet Cuauhtémoc-Madera. Han ble bispeviet den 15. desember på Estadio Monumental i Cuauhtémoc av erkebiskop og apostolisk nuntius Girolamo Prigione, assistert av erkebiskop José Fernández Arteaga av Chihuahua og biskop Renato Ascencxio León av grensebyen Ciudad Juárez.
Den 30. august 2021 ble han bragt til sykehus i Chihuahua med covid-19. Han døde der den 8. september, i en alder av 74 år. Rekviemsmessen var to dager etter i katedralen i Cuauhtémoc, og i den ble han også gravlagt.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
1733 i Danmark
Begivenheter i året 1733 i Danmark.
John Joseph Cantwell
John Joseph Cantwell (født 1. desember 1874 i Limerick i County Limerick i Irland. død 30. oktober 1947 i Los Angeles i California i USA) var en irskfødt amerikansk katolsk prelat og den første erkebikop av Los Angeles.
Prest
Cantwell ble utdannet i Irland ved Jesuit Crescent College i Limerick og St. Patrick's College i Thurles, ble ordinert til prest 18. juni 1899 for det amerikanske bispedømmet Monterey-Los Angeles.
Biskop
21. september 1917 ble han utnevnt til biskop av Monterey-Los-Angeles. Han ble ordinert til biskop 5. desember samme år av erkebiskopen av San Francisco, Edward Joseph Hanna; medkonsekratorer var Thomas Grace, biskop av Sacramento, og Joseph Sarsfield Glass, biskop av Salt Lake.
Med delingen av bispedømmet Monterey-Los-Angeles i bispedømmene Monterey-Fresno i nord, og og Los-Angeles-San Diego i sør, den 1. juni 1922, ble Cantwell utnevnt til den første biskop av Los-Angeles-San-Diego. Så bidro han til å iverksette deling av også dette bispedømmet ved å splitte ut bispedømmet San Diego og elevere Los Angeles til erkebispedømme; han ble med dette den første erkebiskopen av Los Angeles.
Erkebiskop
Erkebiskop Cantwell grunnla et gutteseminar og et presteseminat, 16 hospitaler og klinikker, 205 menigheter, 34 high schools, og 43 menighetsskolers. Under hans tid vokste antallet katolikker i erkebispedømmet fra 178.000 til 601.000. I 1933 etablerte han Catholic Motion Picture Actors Guild of America, som utviklet seg til National Legion of Decency.
Skuespillerne Spencer Tracy, Bing Crosby, Irene Dunne, Pat O'Brien, June Marlowe, James Cagney, Loretta Young, Frank McHugh og andre katolikker i filmbransjen var på vewnnskapelig for med erkebiskop Cantwell. Hans begravelse i 1947 i Cathedral of Saint Vibiana hadde deltagelse av perlater fra hele USA, som kardinal Francis Spellman fra New York, og medlemmer av filmindustrien og flyindustrien.
Cantwells levninger er senere havnet i mausoleet i Cathedral of Our Lady of the Angels i Los Angeles.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Notsj pered Rozjdestvom
Handling
Basert på en av Nikolaj Gogols historier: Det er julaften, og alle innbygger i en liten landsby har planer. Men Djevelen og heksen Solokha leter etter måter å forårsake ugagn. Chub, en kossak, er mest opptatt av å få tak i vodka. Solokhas sønn, smeden Vakula, ønsker å gifte seg med Chubs sjarmerende datter Oksana.
Men hun setter ham på et oppdrag: hvis Vakula klarer å få tak i tsarinaens sko til henne, kommer Oksana til å gå med på å gifte seg med ham. I mellomtiden får den populære Solokha en rekke mannlige besøkende å stri med. Når Vakula avbryter henne, setter dette i gang en kjede av uforutsette hendelser som fører til en travel julenatt for alle sammen.
Physemus
Physemus er en slekt av biller som lever ved fersk- eller saltvann. Larvene graver i jorden og spiser alger og moser. De voksne flyr og kommer gjerne til lys. Underfamilien Limnichinae lever ved ferskvann og kan også finnes på fuktige steder et stykke fra vann.
Utseende
Små (ca. 1 millimeter), ovale og hvelvede, mørke biller. Oversiden er tett kledt med korte hår. Antennene er middels lange, tynne, de to innerste og det ytterste leddet er forstørrede.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Amerika.
Liu Minghu
Liu Minghu (født 28. juli 1998) er en kinesisk bryter.
Han representerte Kina under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i åttendedelsfinalen.
Erik Skistad
Erik Stavås Skistad (født 12. juni 2001) er en norsk fotballspiller som spiller for.
Han er bror til langrennsløperen Kristine Stavås Skistad.
Abdelhak Kherbache
Abdelhak Kherbache (født 25. juni 1995) er en algerisk bryter.
Han representerte Algerie under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i åttendedelsfinalen.
MS «Ronja Vest»
MS «Ronja Vest» er en norsk brønnbåt bygget ved Myklebust verft som byggenummer 75 i 2021. Skipet ble overlevert til rederiet Sølvtrans, 16. september 2021. MS «Ronja Vest» har en lengde på 87 meter, og en bredde på 18 meter. Skipet frakter levende fisk fra merder til slakteri. MS «Ronja Vest» har en lastekapasitet på rundt 4000 m³, i underkant av 550 tonn fisk.
MS «Ronja Vest» er nummer 2 av totalt 22 fartøy som Sølvtrans har bestilt. Ti av disse skipene skal bygges ved Myklebust verft. MS «Ronja Vest» er det første skipet i rekken som skal leveres fra Myklebust verft. Skroget til MS «Ronja Nærøysund», det andre skipet i rekken ankom Myklebust verft fra Tyrkia 12. juli 2021.
Skoguls vei
Skoguls vei (1-9, 4-16) er en vei på Rykkinn i Bærum kommune i Viken.
Arsen Harutjunjan
Arsen Harutjunjan (armensk: Արսեն Հարությունյան, født 22. november 1999) er en armensk bryter.
Skoguls vei
Veien ligger cirka 105 meter over havet midtveis.
Arsen Harutjunjan
Han representerte Armenia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i åttendedelsfinalen.
Eschborn-Frankfurt 2021
Eschborn-Frankfurt 2021 ble arrangert 19. september 2021.
Jasper Philipsen vant.
John Horton Conway
John Horton Conway (født 26. desember 1937 i Liverpool i England, død 11. april 2020 i Princeton i New Jersey i USA ) var en britisk matematiker.
Han var professor ved University of Cambridge fra 1983 og ved Princeton University i USA fra 1986. Han arbeidet med endelige grupper, knuteteori, tallteori, kombinatorisk spillteori og kodeteori.
Conway ble hyllet for sin pedagogiske evne til å forklare komplekse matematiske teoremer på et tydelig og underholdende vis. For dette fikk han Steeleprisen i 2000.
Han var oppfinneren av den cellulære automaten kalt Game of Life og med på å utvikle Filosofisk fotball; han er også og oppdageren av surreelle tall.
Conway døde som følge av covid-19.
Katarzyna Wasick
Katarzyna «Kasia» Wasick (født: Wilk) (født 22. mars 1992) er en polsk svømmer som spesialiserer seg i fristil. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun røk ut i de innledende rundene på 100 meter fri.
I 2021 tok hun med tiden 24,32 en delt 5. plass for landet sitt i finalen på 50 meter fri under Sommer-OL 2020 i Tokyo.