cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Platja de Bogatell
Platja del Bogatell er en strand i den katalanske byen Barcelona. Den ligger mellom Platja Nova Icària og Platja de la Mar Bella. Den er avgrensa av en molo i begge ender.
Platja del Bogatell har en lengde på 640 meter og en gjennomsnittlig bredde på 39 meter.
Bård Bjerkeland
Bård Ivar Bjerkeland (født 8. desember 1961) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte for Driv Idrettslag,, og. Han ble kåret til Årets spiller i norsk fotball av VG i 1989. Bjerkeland spilte tre A-landskamper for, og fikk sin debut for OL-landslaget i kampen mot den 14. oktober 1986.
Sommeren 1989 ble Bård Bjerkeland solgt til Bundesliga-klubben 1. FC Nürnberg. Ifølge Bjerkeland kom han til en klubb i oppløsning, der presidenten som kjøpte ham fikk sparken. Bare et par uker senere var han tilbake hos Lillestrøm uten å ha spilt obligatoriske kamper for Nürnberg.
Bjerkeland jobbet som drosjesjåfør da han 15. mars 2006 var en av tre personer som ble skutt da en mann skjøt vilt rundt seg med hagle på en bensinstasjon ved Kjeller. Bjerkeland ble truffet av 82-83 hagl av skudd fra 10-15 meters avstand idet han løp unna. Både Bjerkeland og de to andre ofrene overlevde.
Ullsfjord
Ullsfjord (opprinnelig Sørfjord) var en kommune i Troms. Den eksisterte i perioden 1902 til 1964, og hadde navn etter fjorden den omkranset – Ullsfjorden.
Bård Bjerkeland
Meritter
Norgesmester med Lillestrøm i 1981 Norgesmester med Lillestrøm i 1985 Seriemester med Lillestrøm i 1986 Seriemester med Lillestrøm i 1989
Ullsfjord
Geografi, bosetning og næringsliv
Kommunen omkranset fjordarmene Sørfjorden og Kjosen, begge indre armer av den større Ullsfjorden. Førstnevnte gav da også kommunen sitt opprinnelige navn. Kommunen søkte senere om å bytte navn fra Sørfjord til Ullsfjord, og dette ble godkjent av departementet i 1937.
I 1920-årene var 3,36 km² av Ullsfjord areal åker og eng, mens 18,25 km² var dekket av skog. Resten av kommunen bestod av utmark, snaufjell og myr. De viktigste næringsveiene var fedrift og fiskeri, mens det av industri fantes en sildeoljefabrikk.
Ullsfjord kirke fra 1862 lå på Sjursnes, og det var dette kirkesognet som ble skilt ut som egen kommune i 1902. Likevel hadde ikke kommunen noe åpenbart sentrum, og kommunale etater var lagt hjemme hos personene som styrte dem. For eksempel lå ligningskontoret og folkeregisteret fra 1950 hjemme hos ligningssjefen på Jøvik, formannskapskontoret og kommunekassereren hjemme hos ordfører Hans Kristian Hauan på Breivikeidet, og personene med ansvar for skolestyre, jordstyre og sosiale saker bodde på Olderbakken (på andre siden av fjorden). Administrasjonen i Ullsfjord kommune hadde i etterkrigsårene kun tre ansatte, og var således i liten grad profesjonalisert, selv i datidens målestokk. Fjorden var i mange år kommunens viktigste ferdselsåre. Breivikeidet var koblet til riksveinettet i 1939, mens det var ikke før i 1950- og 1960-årene at hoveddelen av kommunen fikk ordentlige veier. Det kom vei fra Sjursnes til Breivikeidet i 1952, og fra 1960 ble den ført videre nordover til Skarmunken. Sør og øst for fjorden tok det enda lenger tid å få på plass veiene, og steder som Lakselvbukt og Jøvik fikk ikke veiforbindelse til Tromsø før omkring 1970, etter sammenslåingen til en ny storkommune.
Kommunesammenlåinger
Ullsfjord var del av Lyngen formannskapsdistrikt fra 1837. Den 1. januar 1902 ble sognet under navnet Sørfjorden skilt ut som egen kommune med 1 139 innbyggere.
1. januar 1964 ble det meste av Ullsfjord med 2 019 innbyggere slått sammen med deler av Hillesøy samt Tromsø og Tromsøysund kommuner til den nye Tromsø kommune. Svensbyområdet i Ullsfjord, med 171 innbyggere, ble slått sammen med fastlandsområdet i Karlsøy samt Lyngen til nye Lyngen kommune.
Ullsfjord-området har hatt en kraftig befolkningsnedgang de siste årene. Bygdene som ble overført til Tromsø kommune i 1964 hadde tilsammen 860 innbyggere den 1. januar 2006.
Politikk
Politisk var Ullsfjord fullstendig dominert av arbeiderbevegelsen. I snitt stemte 70% av befolkningen i kommunen på arbeiderbevegelsens partier i stortingsvalgene mellom 1909 og 1936, i hovedsak på Arbeiderpartiet. Ved stortingsvalget 1945 fikk NKP 20% av stemmene i tillegg til Arbeiderpartiets vel 70%, men i valgene deretter og fram til kommunesammenslåingen i 1964 var Arbeiderpartiet nærmest enerådende i valg i Ullsfjorden.
Kommunevalgene fulgte samme spor som stortingsvalgene, med Ap-mannen Hans Kristian Hauan som mangeårig ordfører. Hauan ble valgt inn i kommunestyret allerede i 1922, og var med unntak av krigsårene 1941–1945 ordfører nesten hele perioden fra 1932 frem til kommunesammenslåingen i 1964. På tross av arbeiderbevegelsens dominans var det noe spenninger mellom forskjellige geografiske grupperinger, og det ble tidvis stilt forskjellige lister med utgangspunkt i Arbeiderpartiet. Forskjellige arbeiderpartilister kunne representere den ytre og den indre delen av kommunen, eventuelt også vestsiden mot østsiden av Sørfjorden. De store politiske kampsakene i kommunen, slik som veiutbygging eller finansiering av kultursektoren, fulgte vanligvis geografi og kunne ofte gå på tvers av de partipolitiske skillelinjene.
Hov (tettsted)
Hov er et tettsted og administrasjonssenteret i Søndre Land kommune i Innlandet. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger på østsiden av Randsfjorden der fylkesvei 247 og fylkesvei 34 møtes. Hov hadde jernbanestasjon på Valdresbanen, da banen hadde persontrafikk fra 1902 til 1988. Her ligger flere butikker og servicetilbud samt Hov kirke.
Lie
Lie er Norges 40. mest vanlige etternavn. 7382 personer hadde pr januar 2020 dette etternavnet.
Splintvest
En splintvest er et beskyttelsesplagg mot splinter fra artilleribeskytning. De ble opprinnelig brukt av bombeflymannskap under andre verdenskrig for å beskytte seg mot tysk luftvernbeskytning.
Flemsøya
Flemsøya eller Skuløya er ei av Nordøyane i Ålesund kommune i Møre og Romsdal. Arealet er 14,3 km². Innbyggertallet er 500 per 1. januar 2016. Skuløya består av Flem, Longva, Rogne og Nogva.
På motsatt side av Longvafjorden i sørvest ligger Haramsøya. Dit er det veiforbindelse via fylkesvei 150 og Ullasundbrua, og ferjeforbindelse videre til fastlandet (Skjelten og Søvik). På nordøstsiden av øya ligger Nogvafjorden og Fjørtofta.
Staying Alive (2015)
Staying Alive er en norsk filmkomedie fra 2015 skrevet og regissert av Charlotte Blom. Filmen handler om et Oslo-pars samlivsbrudd, og hvordan hovedpersonen Marianne (Agnes Kittelsen) med hjelp fra venninnen Kristin (Linn Skåber) kommer seg gjennom skilsmissen med Håkon (Anders Baasmo Christiansen). Filmen hadde premiere 9. januar 2015, er produsert av Maipo Film og distribuert av Nordisk Film.
Morro Grande
Morro Grande er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Gunnar Lønstad
Gunnar Lønstad (født 30. november 1953) er en tidligere norsk fotballspiller som kom til Lillestrøm SK fra Gjøvik/Lyn i 1977. I løpet av sine fem sesonger på Åråsen fikk midtbanespilleren med seg et seriemesterskap og tre cupmesterskap. Gunnar Lønstad ble LSKs første målscorer i en Europacupkamp, da han fra kort hold kriget inn 1-0 målet mot Ajax Amsterdam i det 2. spilleminutt. Kampen, som endte 2-0 til Lillestrøm, ble spilt på Ullevaal stadion 14. september 1977.
Gunnar Lønstad måtte gi seg med toppfotball etter 1981-sesongen, og valgte å returnere til moderklubben Gjøvik/Lyn. Han har 1 junior-landskamp for Norge.
Christiania Taxi
Christiania Taxi as er et norsk drosjeselskap etablert av norsk-pakistanere i Oslo den 1. august 2006 som byens femte drosjesentral.
Jack Bobridge
Jack Bobridge (født 13. juli 1989 i Adelaide) er en australsk syklist. I 2009 ble han U23-verdensmester i temporitt. Han debuterte som profesjonell i 2010 for Garmin-Transitions.
Christiania Taxi
Selskapet er registrert som aksjeselskap under bransjen drift av gods- og transportsentraler.
Jack Bobridge
2. februar 2011 satte han ny verdensrekord på 4000 m individuell forfølgelse på bane med 4:11.114 etter at Chris Boardman hadde hatt rekorden i 15 år.
Han la opp som 27-åring etter 2016-sesongen på grunn av leddgikt.
Christiania Taxi
De er etablert i Norges 3 største byer : Oslo, Bergen og Trondheim.
Selskapets hjemmeside adresse er : www.02365.no
Telefonnr for booking : 02 365.
Finsk lapphund
Finsk lapphund (FCI #189) er en mellomstor spisshundrase som kommer fra Finland og har lange tradisjoner som reingjetende vokterhund. På finsk heter den suomenlapinkoira.
Opprinnelse og alder
Finsk lapphund har lange samiske tradisjoner som reingjetende vokterhund, men hundene vokter også reinflokken mot ulv, jerv og bjørn. Typen er trolig svært gammel, men hvor gamle dagens hunder kan hevdes å være vet man ikke nok om for øyeblikket, men det har vært antydet at finsk lapphund kan være en direkte etterkommer av den opprinnelige lapphunden. Dette mangler imidlertid dokumentasjon. Ifølge den finske kennelklubben var finsk lapphund den femte mest populære rasen i Finland i 2008.
Utseende, anatomi og fysikk
Finsk lapphund er en middels stor og noe rektangulær spisshund, med kraftig benstamme og muskulatur. Den har sterk rett rygg og dypt bryst, og svakt opptrukket buklinje. Hodet er relativt kort og kileformet, med tydelig markert stopp, stramme lepper og bredt ansatte mørke øynene som gir den et livlig uttrykk. Relativt korte spisse stående ører, som luter litt framover og er bredt ansatte. Halen bæres ringlet over ryggen, men faller ofte ned når hunden står rolig.
Pelsen er relativt lang, rett, litt grov og står litt ut fra kroppen. Denne hunden skal ha såkalte bukser på bakbena. Den skal være funksjonell for arktisk klima. Myk og tett underull. Alle farger er tillatt, men grunnfargen skal dominere.
Hannene blir ca. 46–52 cm i skulderhøyde og veier gjerne omkring 18–20 kg. Tispene blir ca. 41–47 cm i skulderhøyde og veier gjerne 3–5 kg mindre.
Lynne og væremåte
Finsk lapphund er en energisk og meget modig hund, men også en rolig, avbalansert og trivelig hund. Den er veldig sosial og glad i mennesker. Den trenger mye mosjon og aktivisering, trives best når den kan være mye ute, der den kan få utløp for all energien sin. Rasen er veldig lærenem og aktiv. Den er snill overfor barn og dyr.
Annet
Finsk Lapphund er en sunn rase. Til å være såpass langhåret trenger den forholdsvis lite pelsstell. På sommeren er det svært viktig at de har tilgang til skygge og kaldt vann; det kan bli svært varmt for en hund som trives best i snø og kulde.
Osława
Osława (tsjekkisk: Oslava, tysk: Oslawa, ukrainsk: Ослава) er en elv i Subkarpatiske voivodskap sørøst i Polen. Elvens navn kommer fra det gamle vestslaviske ordet osła, som betyr «stein». Elven har utspringet sitt i Bieszczadyfjellene og renner gjennom vestlige deler av Sanok. Elven munner ut i San ved Zasław, nord for Zagórz. Den er 64 kilometer lang og har et nedbørfelt på 507 km².
Historie
Osława ble først nevnt i skriftlige kilder i 1400.
Zuo Zongtang
Zuo Zongtang, ''1. marki Keijing av den annen klasse (tradisjonell kinesisk: 左宗棠; pinyin: Zuǒ Zōngtáng; Wade-Giles: Tso Tsung-t'ang''; IPA for mandarin: [tsuɔ tsʊŋtʰɑŋ]; født 10. november 1812 i Xiangyin i Hunan i Kina, død 5. september 1885 i Fuzhou), høflighetsnavn Jigao (季高), ofte kjent som bare General Tso eller General Tsuo til vesteuropeere, var en kinesisk statsmann og militær leder. Han ble født i Wenjialong, nord for Changsha i Hunan i Qing-dynastiets nedgangstid. Han utmerket seg i Qing-dynastiets viktigste (og også verdens største) borgerkrig, taipingopprøret, hvor man antar at 20-30 millioner mennesker omkom. Tsoen i General Tso er noen ganger feilskrevet «Cho» på engelsk, sannsynligvis på grunn av kantonesisk påvirkning.
Tidlig karriere
Zuos karriere fikk en dårlig start da han som ung strøk til den kinesiske embedsmannseksamen sju ganger (fra ~1822 til 1835). Han bestemte seg for å oppgi planene sine om å bli en sivil tjenestemann og dro tilbake til hjemstedet ved Xiangjiang i Hunan for å oppdrette silkeormer, lese og drikke te. Det var i denne perioden han først interesserte seg for vestlig vitenskap og politisk økonomi.
Taipingopprøret
Zuo var 38 år gammel da taipingopprøret brøt ut i 1850, og Zuo ble leid inn som en rådgiver av staben til Hunans guvernør. I 1856 ble han formelt tilbudt en jobb i Hunans provinsregjering.
I 1860 fikk Zuo kommandoen over en frivillig hærstyrke på 5000 mann (senere kjent som «Chu-arméen»), og i september hadde han drevet taipingene ut av Hunan- og Guangxi-provinsene, og inn til kystregionen Zhejiang.
Zuo inntok byen Shaoxing, og derfra dro han inn i Fujian- og Guandong-provinsene, hvor opprøret først hadde startet. I 1863 ble Zuo utnevnt til Zhejiangs guvernør og til krigsundersekretær.
I august 1864 beseiret han sammen med Zeng Guofan taipingenes tenåringskonge, Hong Tianguifu, og slo dermed i stor grad ned opprøret. Han ble utnevnt til jarl Keijing av den første klasse for hans rolle i å slå ned opprøret. Zuo ble sammen med Zeng Guofan og Li Hongzhang kjent som Zeng, Zuo, Li, lederne som slo ned opprøret.
I 1865 ble Zuo utnevnt til Zǒngdū (visekonge eller generalguvernør) av Fujian og Zhejiang (Minzhe – 1862/65-1866). Det følgende året overså Zuo byggingen av Kinas første moderne skipsverft og marineakademi i Fuzhou.
Suksess og utnevnelser
Zuos suksess fortsatte. I 1867 ble han utnevnt til zǒngdū over Gansu og Shaanxi (Shaangan – 1866–1876/1878) av den keiserlige kommissæren over hæren i Shaanxi. I denne stillingen klarte han å slå ned ett nytt opprør, nianopprøret, i 1868.
Etter denne militære seieren dro han vestover med sin hær på 120 000 mann og vant mange seire over de opprørske muslimene i Nordvest-Kina (Shaanxi, Gansu, Ningxia, Qinghai og Kinesisk Turkestan) i 1870-årene. I 1878 klarte han å slå ned Yaqub Begs opprør i Xinjiang og hjalp til å forhandle fram en slutt på den russiske okkupasjonen av grensebyen Ili.
For sine tjenseter til nasjonen og keiseren ble Zuo utnevnt til storsekretær (nèigé) av storsekretariatet, og ble i 1878 forfremmet til marki.
Senere liv og død
Zuo var nå i søttiåra, og ble utnevnt storrådet, da Qing-rikets kabinett, i 1880. Zuo var bekymret for den byråkratiske politikken, og spurte om å bli fritatt fra sine plikter, og ble i stedet utnevnt til zongdu over Liangjiang (Anhui, Jiangxi og Jiangsu – til 1884). Da den fransk-kinesiske krig brøt ut i 1884, mottok Zuo sin fjerde og siste kommisjon som øverstkommanderende og keiserlig kommissær for hæren og inspektørgeneral for kystforsvaret i Fujian (inkludert Taiwan). Han døde kort tid etter at våpenhvilen ble undertegnet av de to nasjonene, i Fuzhou i 1885.
Grunnkretser i Bjerkreim kommune
Grunnkretser i Bjerkreim kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Bjerkreim kommune, Rogaland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Målforstyrrelse
Det eneste unntaket fra denne regelen er dersom en spiller dunker ballen. Da kan en spiller holde på ballen helt til han slipper den inne i sylinderen og velger å henge i en kort periode i ringen.
Dersom forsvarslaget begår en målforstyrrelse skal poengene bli talt som om ballen hadde gått i kurven. Når en målforstyrrelse blir dømt imot det angripende laget skal poengene derimot ikke bli talt, og ballen skal bli gitt til det forsvarende laget. Målforstyrrelse og målforsvaring er de eneste reglene i basketball som fører til automatiske poeng.
Gulehavet
Gulehavet, eller Huang Hai, (kinesisk: 黄海, pinyin: Huang Hai, i Sør-Korea og Nord-Korea: «Vesthavet», hangul: 황해 eller 서해, Hwanghae) er den nordlige delen av Østkinahavet, som igjen er et randhav i Stillehavet. Grensa mot Østkinahavet trekkes ved 33°17'N. Navnet kommer av at løsspartikler fra «Den gule elv» og Hai He gir havet en gulaktig farve. De to elvene flyter inn i Gulehavet helt innerst, i den delen som kalles Bohai (tidligere Pechili-bukten eller Chihli-bukten).
Koreabukten mellom den kinesiske Liaoning-provinsen og det nordvestre Nord-Korea er også del av Gulehavet. Skillet mellom Bohai og Koreabukten er Liaodonghalvøya
Gulehavet har en dybde på maksimalt 105 meter og regnes som et flatt hav, noe på linje med størstedelen av Nordsjøen på motsatt side av dem eurasiske landsmasse. Havets mudderflater er betydelige tilholdssteder for migrerende vadefugler.
Alle større øyer i Gulehavet er sørkoreanske: Anmado, Baengnyeong, Daebu, Deokjeokdo, Gageodo, Ganghwa, Hauido, Heuksando, Hongdo, Jeju-do, Jindo, Muuido, Sido, Silmido, Sindo, Wando, Yeongjong og Yeonpyeong.
Ninnisbreen
Ninnisbreen er en isbre i Antarktis. Den ble oppdaget av Douglas Mawson i 1912 og er oppkalt etter Belgrave E. S. Ninnis som døde på isbreen da han falt igjennom en bresprekk den 14. desember 1912.
Breen faller kraftig ned fra det høyere landskapet lenger inne på kontinentet, er meget kupert og har mange bresprekker.
Promotion CD 2003
Promotion CD 2003 er den andre demoen til det norske industriell metal bandet V:28.
Friidrett under Asialekene 1998
Friidrett under Asialekene 1998. Friidrett var en av flere sporter under de 13. Asialekene som ble arrangert i Bangkok i Thailand i perioden 2. til 16. oktober 1998. Det var totalt 45 øvelser, 24 for menn og 21 for kvinner. Kina ble beste nasjon med 15 gullmedaljer foran Japan med 12.
Morro da Fumaça
Morro da Fumaça er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Danmark under Sommer-OL 2004
Danmark under Sommer-OL 2004. 92 sportsutøvere, 48 menn og 44 kvinner fra Danmark deltok i 16 grener under Sommer-OL 2004 i Athen. Danmark kom på 30.-plass på den uoffisielle medaljestatistikken med to gull- og seks bronsemedaljer. Roeren Eskild Ebbesen var Danmarks flaggbærer under åpningsseremonien.
Barne- og ungdomspsykologi
Barne- og ungdomspsykologi er et fagområde som tar sikte på å beskrive og forklare endringene i opplevelse og atferd gjennom barne- og ungdomsalderen. Barne- og ungdomspsykologi er en del av utviklingspsykologien, som omhandler utviklingen gjennom hele livsløpet – fra unnfangelse til død. Barne- og ungdomspsykologi er et viktig studieområde innenfor pedagogisk psykologi og dermed innenfor pedagogikken.
Megawati Sukarnoputri
Megawati Sukarnoputri (født 23. januar 1947 i Yogyakarta) er en indonesisk politiker. Fra juli 2001 til oktober 2004 var hun landets president.
I landets første direkte presidentvalg, i oktober 2004, tapte hun i andre valgomgang for utfordreren og etterfølgeren Susilo Bambang Yudhoyono.
Megawati Sukarnoputri stilte som presidentkandidat ved valget i juli 2009, men tapte for sittende president Susilo Bambang Yudhoyono. Sammen med den tredje presidentkandidaten hevdet hun at valget hadde store uregelmessigheter, og krevde at Yudhoyonos valgseier måtte annulleres. I august 2009 ble kravet avvist av Indonesias forfatningsdomstol.
I kongens klær
Handling
Ifølge Aftenposten var dette ''«ikke en vanlig film med handling, men en revy over våre rekrutters liv på moen,- fra det øyeblikk de tar imot og til de reiser tilbake til sine hjem. Avslutningen dannes av fellesøvelsene på Gardermoen om sommeren, med defilering for Kommanderende General. Man får oppleve leirliv, brakkeliv, gymnastikk og våpenøvelser. Det var opprinnelig meningen å lage et lystspill over M.B. Landstads Den evigglade sjuåførr, men departementet ville ikke at skuespillere skulle opptre i uniform. I rekruttenes fritid er det lagt inn noen scener fra et marketenteri som bestyres av Hilda Fredriksen og Einar Rose. Her har Rose fått anledning til å synge noen av Arne Svendsens militærviser.»''
Narvik Fotballklubb
Narvik FK kom aldri høyere enn 2. divisjon (nivå 3). Mangelen på framgang etter sammenslåingen gjorde at enkelte tilhengere foreslo gjentatte ganger å gi klubben tilbake navnet Mjølner. Dette forslaget fikk overveldende flertall på et ekstraordinært årsmøte våren 2004. Klubben heter nå Fotballklubben Mjølner.
Narvik FK hadde helhvite drakter med svarte innslag.
Bringebærbiller
Bringebærbiller (Byturidae) er en liten familie av biller som har larver som utvikler seg i ulike slags frukter. De best kjente artene (Byturus tomentosus i Europa og B. unicolor i Nord-Amerika) går på bringebær og det er vanligvis de som er ansvarlige for "mark" i bringebærene. De er et stort problem i dyrking av bringebær.
Utseende
Små (2,5 – 5,5 mm), avlangt ovale biller, matt brunlige eller gråaktige, oversiden svakt hvelvet, kledt med fine, lyse, silkeaktige hår. Hodet er kort og bredt med små fasettøyne. Antennene er middels lange, 11-leddete og ender i en tydelig, tre-leddet kølle. Brystskjoldet (pronotum) er bakerst så bredt som dekkvingene, jevnt rundet tilsmalnet framover. Det har en markert siderand og er dekket av fine hår som ofte danner et virvelmønster. Dekkvingene er avlange, tydelig, men uregelmessig punkterte. Beina er ganske korte og slanke. Larvene er de velkjente "bringebærmark", kort sylindriske, lyse og tynnhudete med en tydelig hodekapsel.
Levevis
De voksne billene spiser på ulike slags blomster, der de gjerne angriper både kronblader og støvbærere, larvene utvikler seg på ulike slags frukter. To arter er alvorlige skadedyr på bringebær og bjørnebær, Byturus tomentosus i Europa og B. unicolor i Nord-Amerika. Disse billene gjør skade både på blomstene og på fruktene under utvikling. De voksne billene spiser på blomsterknoppene og huler dem ofte helt ut, slik kan de redusere fruktsettingen kraftig. De kommer fram tidlig på våren og mens de venter på at bringebærene skal begynne å blomstre spiser de på forskjellige slags andre blomster, særlig rogn. Hunnene legger egg på blomster eller kart og larvene utvikler seg på blomsten, fruktknuten og fruktkjernene. I tillegg til ubehaget ved å finne mark i bærene bidrar de til at mange bær råtner hvis det blir fuktig vær. En hunn kan legge opptil 100 egg, og larver kan finnes så sent som i september. Den ferdig utviklede larven slipper seg ned på bakken, graver seg ned og forvandler seg til en puppe. Den klekkes før vinteren og overvintrer som nyklekket voksen bille. Bringebærbillene bekjempes gjerne ved sprøyting når bringebærene står i knopp. Andre arter i denne familien angriper andre plantearter, gjerne i rosefamilien. Den andre arten som forekommer i Norge, Byturus ochraceus, har larver som angriper humleblom (Geum spp.), de voksne finnes gjerne på løvetann (Taraxacum spp.).
Grunnkretser i Herøy kommune i Nordland
Grunnkretser i Herøy kommune i Nordland er delområder og grunnkretser som seksjonerer Herøy kommune, Nordland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Riksvei 651
Historikk
Opprinnelig var Rv651 veien mellom Volda og Straumshamn rundt Austefjorden. Dette var tidligere den eneste fergefrie forbindelsen til Volda og Ørsta. Da regionsreformen trådte i kraft 1. januar 2010 ble denne strekningen klassifisert som fylkesvei. Etter at Kvivsvegen ble åpnet 2014 fikk denne betegnelsen E39 mellom Volda–Austefjord, og strekningen Austefjord–Straumshamn heter nå fylkesvei 5891.
Den gamle traséen via fergen Volda–Folkestad fikk veinummer Rv651. Før europavei 39 ble opprettet år 2000 var denne strekningen skiltet riksvei 1 og før 1992 riksvei 14.
Navegantes
Navegantes er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Burlington kraftverk
(PSEG) Burlington kraftverk er et varmekraftverk i Burlington County i New Jersey, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 595 MW, fordelt på 4 turbiner for gasskraft på 61 MW hver (2000), og 9 turbiner for oljekraft a 42 MW hver (1972). Operatør er energiselskapet PSEG Fossil LLC.
Kraftverket stod ferdig utbygd i 1972 og utvidet i 2000. Brenselkilden er naturgass og fyringsolje.
Dinorwig vannkraftverk
Dinorwig vannkraftverk er et underjordisk såkalt pumpekraftverk i nordre Wales, i utkanten av nasjonalparkområdet Snowdonia. Det ligger nord i fylket Gwynedd, i den nedlagte skifergruva ved Dinorwig under fjellet Elidir Fawr (924 m). Installert effekt i anlegget er 1 700 – 1 800 MW, fordelt på seks turbiner.
Øvre reservoar er Marchlyn Mawr, mens nedre reservoar for utskiftningen av vann er den 1,8 km lange innsjøen Llyn Peris, begge i Snowdonia. Tunnelsystemene for leding av vann til kraftgenerasjonen er på 16 km lenge. Anleggsarbeidene foregikk fra 1974 til 1984.
Fallhøyden (hydraulig head) er på 545 meter.
Skuddsikker vest
En skuddsikker vest er et plagg som beskytter mot beskytning med håndvåpen. «Skuddsikker» er litt misvisende, da vestene finnes med forskjellige grader av beskyttelse. Ingen vester er skuddsikker mot alt av håndvåpenprosjektiler.
Alle moderne skuddbeskyttende vernevester fra seriøse produsenter blir sertifisert. Det er ulike typer sertifisering, men de mest vanlige er kravene fra amerikanske National Institute of Justice og fra Police Scientific Development Branch i Storbritannia. NIJ-sertifiseringen deles inn i ulike nivåer.
Ett av materialene som i nyere tid blir benyttet til å produsere skuddsikre vester er kevlar.
Norsk Shakespeare- og teatertidsskrift
Historikk
Tidsskriftet ble etablert i 1998, og var i flere år knyttet til Det norske Shakespeareselskap. I de første årgangene hadde tidsskriftet et tilsvarende fokus på William Shakespeare, i form av litterære analyser/essays, teateranmeldelser med mer. Siden har det utviket seg til å bli et allment teatertidsskrift som legger særlig vekt på å dekke ny scenekunst.
Bidragsytere
Bidragsytere har vært blant annet Espen Klouman Høiner, Harold Bloom, Ralph Fiennes, Kristian Smidt, Keith Brown, Edvard Hoem, Leif Høghaug, Svein Jarvoll, Dag Solstad, Henning Hagerup, Øyvind Berg, Knut Ove Arntzen, Niels Lehmann, Leif Zern, Tom Remlov, Thomas Irmer, Jody McAuliffe, Elisabeth Leinslie, Ine Therese Berg, Anette Therese Pettersen, Elin Høyland, Henning Gärtner, Julian Blaue, Ole Johan Skjelbred, Melanie Fieldseth, Svante Aulin Löwenborg og Kjetil Røed.
Rekonstruksjon
Rekonstruksjon innebærer en tilstand der en juridisk person – som vurderes å ha en god forretningsidé, men som av noen grunn har havnet i økonomiske vanskeligheter – kan rekonstruere gjelden uten en konkurs med likvidering av eiendeler. Begrepet anvendes iblant som en allmenn betegnelse på store forandringer av foretak i problemer, men i mange land finnes et særskilt juridisk förfarande for foretaksrekonstruksjon, som innebærer at et foretak kan få en beskyttelse mot konkurs i en viss tid.
I Sverige styres rekonstruksjoner av lov om foretaksrekonstruksjon, som trådte i kraft i september 1996. Foretak søker hos tingretten om rekonstruksjon. Om tingretten bevilger dette utnevnes en rekonstruktør. Rekonstruksjon bevilges normalt for en periode på tre måneder, og kan deretter forlenges med opp til tre måneder om gangen, men aldri til mer enn tolv måneder.
Kapittel 11 i den amerikanske skattelovgivningen åpner for en slik konkursmulighet for amerikanske bedrifter.
I Norge utføres konkurser som likvideringer hvor kreditorer fordeler de gjenværende eiendelene. Det er ingen adgang for rekonstruksjoner.
Transformers (film)
Transformers er en film fra 2007 basert på Transformers-leketøyene og tidligere animasjons- og tegnefilmer. Den er regissert av Michael Bay og produsert av Steven Spielberg.
Handling
Filmen handler om Sam Witwicky, en tenåring som blir involvert i krigen mellom Autobotene og Decepticonene om Allspark.
Roller
Hovedrollen som Sam Witwicky spilles av Shia LaBeouf. Andre roller spilles av Megan Fox, Josh Duhamel, Tyrese Gibson, Jon Voight (som forsvarsminister) og John Turturro, og stemmen til Peter Cullen som Optimus Prime og Hugo Weaving som Megatron. Cullen hadde stemmen til Prime i hele tegnefilm-serien fra 1980-tallet.
Cotty Stenby
Tove Klara «Cotty» Stenby (født 29. desember 1939 i Fredrikstad) er en norsk ballettdanser, koreograf og skuespiller. Hun har deltatt i NRKs Eldrebølgen (2003) og hadde i 2006 en gjesterolle i såpeserien Hotel Cæsar på TV 2. I tillegg hadde hun rollen som moren i miniserien Mens far var på Grini på NRK i 1977. Stenby har også jobbet også som kulturjournalist i Demokraten. Hun drev kunstgalleriet Galleri Clara mellom 2003 og 2015.
Hun er mor til musiker Kyrre Fritzner.
Markus Gandler
Markus Gandler (født 20. august 1966 i Kitzbühel) er en østerriksk tidligere langrennsløper som fra 2003 til ski-VM 2019 var langrennssjef i det østerrikske skiforbundet. Han måtte gå av da to østerrikske landslagsløpere ble tatt for doping under mesterskapet.
Gandler deltok i verdenscupen i 16 år, og la opp i mars 2000. Hans beste verdenscupprestasjon var en tredjeplass i Canmore i Canada vinteren 1989/90. Et foreløpig karrierehøydepunkt ble satt under OL 1998 i Nagano, da han tok sølvmedaljen på 10 km, bare slått av Bjørn Dæhlie. Det var Østerrikes første OL-medalje i langrenn noensinne.
Året etter ble det nok en seier for Gandler, da Østerrike tok et overraskende stafettgull på hjemmebane under VM 1999 i Ramsau. Han var startmann på det østerrikske laget, som hadde Alois Stadlober, Mikhail Botvinov og Christian Hoffmann på de øvrige etappene.
Nicolás Massú
Nicolás Alejandro Massú Fried (født 10. oktober 1979 i Viña del Mar, Chile) er  en chilensk   profesjonell tennisspiller.
Nicolás Massú ble profesjonell på ATP-touren i 1997. Han har frem til november 2006 vunnet seks ATP-seiere i singel, den første vant han i 2002 i Buenos Aires. Han ble i november 2006 ranket på 44.-plass i singel. Hans beste ranking var i september 2004, da ble han ranket på 9.-plass i verdensrankingen.
Skjoldholder
Skjoldholder er i heraldikken en figur som er plassert utenfor og inntil et skjold i et våpen. Skjoldholderne opptrer oftest i par, én på hver side av skjoldet. Det kan være et dyr, ofte en løve, et fabeldyr, som en enhjørning, en fugl, et menneske eller et menneskelignende vesen, for eksempel en engel, eller et tårn, sverd eller annet.
Skjoldholdere kjennes allerede i segl med våpen fra middelalderen. De er mest vanlige i våpen for kongelige og adelige personer, men finnes fra 1700-tallet også i våpen for norske handelsfolk, embetsmenn og andre som ikke var adelige.
Det dansk-norske unionsvåpen hadde to villmenn som skjoldholdere; to nakne menn med eikeløv om livet, eikeløvskrans i håret og en klubbe i den hånden som ikke holder i skjoldet. Forholdsvis store avbildninger og plastiske figurer av villmenn i unionsvåpen finnes i flere norske kirkebygg, blant annet over «kongestolen» i Kongsberg kirke. Villmennene holder fremdeles Danmarks kongevåpen. Det norske og svenske unionsvåpen og kongevåpen hadde to kronte løver som skjoldholdere, og de var og er også til stede i Sveriges «stora riksvapen» både før og etter unionen.
Skjoldholdere ble ikke tatt inn i det norske kongevåpen fra 1905. I offisiell sammenheng er skjoldholdere likevel brukt som dekorative elementer ved det norske riksvåpenet, for eksempel hester eller løver på pengesedler og to løver i borggården på Akershus festning.
I bystyresalen i Oslo rådhus er talerstolen prydet av byens segl i skjoldform med svaner som skjoldholdere. Oslo kommune har ikke noe egentlig (heraldisk) våpen, men har eksperimentert med tre piler som våpenmerke. I billedteppet av Else Poulsson over talerstolen blir dette byvåpenet holdt av to engler. To bjørner forekommer som skjoldholdere i Sarpsborgs kommunevåpen.
Det er skjoldholdere i noen norske slektsvåpen som stammer fra den dansk-norske unionstiden, bl.a. Anker og von Munthe af Morgenstierne.
Det er diskuterbart om skjoldholdere skal anses som en fast eller variabel del av et våpens identitet. De fleste som har våpen med skjoldholdere, bruker sitt våpen også uten skjoldholderne.
Litteratur
Andre land
Tsjoloki
Tsjoloki (georgisk: ჩოლოქი) er en elv i Georgia som danner grensen mellom den autonome provinsen Adsjaria og provinsen Guria. I en periode på 1800-tallet dannet elven grensen mellom Tyrkia og Russland.
Under krimkrigen tvang 13 000 russiske soldater, som hovedsakelig bestod av georgiske militssoldater under generalløytnant Prins Ivan Malkhazovitsj Andronnikov, Sinan Pasha sin tyrkiske styrke på 35 000 soldater bort fra den venstre bredden av Tsjoloki den 4. juni 1854.
En annen militærepisode fant sted 16. april 1918 da den georgiske nasjonalgarden under generalløytnant Giorgi Mazniasjvili slo tilbake den tyrkiske invasjonsstyrken.
Broen over Tsjoloki var hovedveien mellom Adsjaria og resten av Georgia, men den ble sprengt i stykker 2. mai 2004. Den adjsariske lederen Aslan Abasjidze kalte sprengingen «en preventiv handling for å unngå en mulig militæraksjon fra de sentrale georgiske styresmaktene».
Chloroperlidae
Chloroperlidae er en av familiegruppene av steinfluer. De er tilknyttet et liv i ferskvann som nymfer (larve), de voksne tar ikke til seg føde og lever ikke så lenge. Steinfluer finnes bare i nærheten av ferskvann. Selv om de voksne har fire vinger er de ikke særlige dyktige flygere og finnes sjeldent langt fra stedet de levde som nymfe.
Utseende
Små til middelsstore steinfluer med lange haletråder. Både voksne og nymfer er gjerne lyst gule eller grønnlige på farge. Hos de voksne er begge vingepar smale, temmelig like på formen, bakvingen mangler et utvidet analfelt. Hodet har to mørke punktøyne (ocelli) i pannene. Bakerst har det to haletråder som er omtrent så lange som bakkroppen. Nymfene er slanke, hodet litt bredere enn pronotum, som er ganske lite og ovalt. Haletrådene er forholdsvis korte.
Levevis
Nymfene finnes på sand- eller grusbunn i elver eller også på slik bunn i strandsonen på næringsfattige innsjøer.
Janet Baker
Janet Baker (1933–) er en britisk mezzosopran- og altsanger.
Bakgrunn
Gjennom foreldrenes påvirkning fikk Baker tidlig interesse for klassisk musikk. I ungdomstiden bodde hun i York, senere i Grimsby. Fra 1953 studerte hun musikk i London med Helene Isepp og Meriel St. Clair og opptrådte som konsertsanger. 23 år gammel vant hun i 1953 Kathleen Ferrier-prisen. Studiene fortsatte hun i Salzburgs Mozarteum.
Karriere
Hun debuterte i 1959 ved Oxford University Opera Club som Miss Róza i The Secret. Samme år debuterte hun i Glyndebourne, og de følgende årene opptrådte hun ved alle de viktigste engelske operahusene. Scenerepertoaret omfattet store roller i barokk-operaer av Gluck, Händel og Monteverdi. Hun sang nesten hvert år ved festspillene i Edinburgh og Glyndebourne.
Janet Baker fikk et stort ry innen oratoriesjangeren; hun ble snart regnet som sin generasjons mest betydelige oratoriesangerinne. Hun konsentrerte seg ikke bare om sin hjemlige engelske, men framfor alt om det franske og tyske repertoaret for sang med klaverakkompagnement – ofte ledsaget av for eksempel Martin Isepp og Gerald Moore. Dessuten sang hun lieder med orkesterledsagelse: "Nuits d'été" av Berlioz, "Sea Pictures" av Edward Elgar, samt "Kindertotenlieder" og "Rückert-Lieder" av Gustav Mahler hører til hennes mest interessante bidrag, og har i dag status som referanseopptak.
Som oratorium- og konsertsangerinne opptrådte hun over hele verden, men holdt seg strengt til De britiske øyer når det gjaldt operaproduksjon. Selv om hun var sin tids mest etterspurte sangerinne, tok hun på denne måten full kontroll over sitt kunstneriske og private liv og beskyttet seg framfor alt mot tidlig slitasje.
Hennes siste år på operascenen ble dokumentert i filmen Full Circle; det ble avsluttet i september 1982 med en forestilling av Glucks Orfeo ed Euridice. Hun fortsatte imidlertid sin konsertkarrieren.
Hedersbevisning
Dronning Elisabeth II av England utnevnte henne i 1976 til Dame Commander av Order of the British Empire.
Mottakelse
«Kunstnerens alt, som stadig sammenlignes med den store Kathleen Ferrier, utmerker seg like mye gjennom sin tonefylde som sin mønstergyldige fortolkningskunst.»
Hillesøy
Hillesøy er en tidligere selvstendig kommune i Troms fylke, del av Lenvik formannskapsdistrikt fra 1837.
Bosetting
I Hillesøyområdet består bergartene mest av granitt og gneis. Her har man, med hjelp av fynd og forskning, sett at det har bodd mennesker i flere tusen år. På våren og sommeren kom man reisende etter kysten. Man måtte jo på den tiden bosette seg etter kysten der hvor fisken, og de beste mulighetene for å etablere seg, var. Med årene ble de ytterste plassene fraflyttet og når motoriseringen av fiskeflåten startet i begynnelsen av 1900-tallet, så kunne man flytte lenger inn i fjordene der hvor det var mer beskyttet mot vær og vind. Fra 1950-tallet har utviklingen gått raskt.
Historie
Hillesøy handelssted ble etablert på 600-tallet. På 900-tallet begynte den administrative innlemmelsen av Nord-Norge i riket, da rikskongene fikk makta i den sørlige halvdelen av landsdelen. Fra 1500-tallet ble fylket delt opp i 2 len, Senjen og Tromsen. Den moderne administrasjonen ble påbegynt på 1600-tallet, med bofaste lensherrer el. amtmenn nordpå. De administrative områdene ble betydelig større.
I 1662 ble betegnelsen len byttet ut og det ble i stedet amt (fylke) med fogderiene (større landdistrikt), Senjen og Tromsø. De lå først under Nordland og seinere under Finnmark amt. Hillesøy ble løst fra Trondenes prestegjeld 1731. I 1759 ble Hillesøy lagt til Lenvik prestegjeld. Administrativt var Lenvik med Hillesøy, i Lenvik tinglag, under Tromsø sorenskriveri. Amtets landdistrikter var Senjen og Tromsø fogderi. I 1838 ble det foretatt ”representantskapvalg” for de felles sogn: Lenvik, Hillesøy og Målselv. Sogn er et distrikt hvor befolkningen har egen kirke.
Hillesøy ble skilt ut fra Lenvik som egen kommune i 1855 eller 1871. (Statistisk sentralbyrås historiske oversikt over endringer i kommune- og fylkesinndelingen påpeker denne uklarheten.) I 1855 hadde Hillesøy 811 innbyggere. I 1866 ble Troms eget amt. I 1894 opphørte fogdenhetene, og Hillesøy kom under Troms politimesterembete. I 1898 var det i Hillesøy herred 373 skatteytere med en gjennomsnittlig inntekt på 465 kr.
I 1924 ble det oppført et kommunelokale på Brensholmen. Der holdt kommunestyret sine møter med de valgte representanter fra de ulike bygdene. 1. januar 1964 ble Hillesøy delt i to og slått sammen med andre kommuner. Området på Kvaløya og øyene nord for Hekkingen med 1 316 innbyggere ble slått sammen med Tromsø og Tromsøysund kommuner samt det meste av Ullsfjord til Tromsø kommune. Området på Senja og øya Hekkinga med 1 159 innbyggere ble slått sammen med et område på Senja fra Sørreisa kommune, fire gårder fra Tranøy samt Lenvik kommune til den nye Lenvik kommune.
Jugband
Et jugband er et orkester som bruker en eller flere jugspillere i besetninga, og som for øvrig bruker en blanding av tradisjonelle og hjemmelagde instrumenter. Jugband er et amerikansk fenomen, og de hadde sin storhetstid i perioden 1900-1930. Det ble spilt på gjenstander som normalt ikke brukes for å lage lyd, som vaskebaljer (jf. baljebass), vaskebrett, skjeer, ovnsrør, kam og papir. Slike band kunne også gå under navn som «skiffle bands», «spasm bands» eller «juke (jook) bands» når de var uten jugspiller. I jugbandenes første tid kunne også gitarer, banjoer og mandoliner være av hjemmelagd type.
Historie
De første jugbandene kjennes fra 1890-årene i byer i USAs sørstater. De ble danna av svarte musikere som hadde erfaring fra vaudeville og medicine show. Kjerneområdet skal ha vært Louisville, og derfra spredte musikken seg opp og ned langs elvene Mississippi og Ohio. De spilte en blanding av memphisblues og ragtime, oppblanda med musikktradisjoner fra Appalachene (jf. oldtime). Jugbandene har hatt betydning for utviklinga av bluesen, og kan også sies å være en av rockens røtter.
De første jugbandene som det ble gjort innspillinger av, hørte hjemme i Louisville og Birmingham, Alabama. Dette var orkestre som spilte populær dansebandjazz, og som brukte jug som en nyhet. Både vaudevillebluessangeren Sara Martin og bluesjodleren Jimmie Rodgers brukte jugband på sine innspillinger.
Etter hvert ble Memphis i Tennessee et sentrum for jugbandmusikken. Her var orkestrene mer orientert mot countrybluesen og tidlige afroamerikanske musikktradisjoner. De to mest kjente bandene i Memphis var Gus Cannon's Jug Stompers og Memphis Jug Band. Andre kjente band var Jack Kelly and His South Memphis Jug Band, Beale Street Jug Band og Noah Lewis's Jug Band.
Depresjonen i 1930-åra og radioens ødeleggende effekt på platesalget gjorde slutt på jugbandenes storhetstid. De siste opptakene med Gus Cannon's Jug Stompers og Memphis Jug Band ble gjort i henholdsvis 1930 og 1934 (selv om Cannon, med ev avbrudd i 1940-56, fortsatte sin karriere som musiker til 1963). Bill Monroe («bluegrassens gudfar») og hans Blue Grass Boys hadde en jugspiller de første månedene etter at bandet ble dannet i 1939, dvs. før de hadde utviklet den egentlige bluegrass. Deretter ble jug erstattet med kontrabass. Jugspill fortsatte imidlertid sporadisk å dukke opp på ulike artisters innspillinger utover på 1940- og 50-tallet.
Jugbandrenessansen
Fra slutten av 1950-tallet ser en en fornya interesse for jugbandmusikken. I New York oppsto f.eks. The Even Dozen Jug Band, med bl.a. Joshua Rifkin, David Grisman, Stefan Grossman og John Sebastian. I 1960-årene forekom jug flere steder. I bluegrassgruppen The Dillards' sang om hjemmebrenneren Dooley fra 1964 fikk Dooley med seg en jug i graven – og i The Andy Griffith Show, hvor gruppen under navnet The Darlings opptrådte sammen med bl.a. skuespilleren og sangeren Maggie Peterson, spilte Briscoe Darling jug. Mungo Jerry (stiftet 1969) var opprinnelig et jugband under deres første opptredender og innspillinger; Grateful Dead (stiftet 1965) kan også sies å ha jugbandrøtter.
Jugbands har fortsatt å eksistere og utvikle seg opp til vår tid. De opptrer på enkelte bluegrassfestivaler ; i tillegg arrangeres jugfestivaler. Noen band er tro mot røttene, mens andre hele tida arbeider med å utvide repertoaret til å omfatte andre folkemusikalske og populærmusikalske sjangre, og til og med klassisk musikk. Av slike innovative jugband kan nevnes The Hobo Gobbelins, The Kitchen Syncopators, The Inkwell Rhythm Makers og Sour Mash Hug Band.
NonAnthropogenic
NonAnthropogenic er debutalbumet til det norske industriell metal bandet V:28.
Grunnkretser i Måsøy kommune
Grunnkretser i Måsøy kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Måsøy kommune, Finnmark, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Reidun Laengen
Reidun Berit Laengen (født 3. desember 1948 i Vågå, død 9. oktober 1995) var en svaksynt norsk handikappidrettsutøver som har deltatt i langrenn i paralympiske vinterleker og friidrett i paralympiske sommerleker. Hun har til sammen 3 gull og to sølv fra de to lekene hun har deltatt i.
Regjeringen Madsen-Mygdal
Regjeringen Madsen-Mygdal var Danmarks regjering 14. desember 1926 – 30. april 1929.
Endringer: 3. oktober 1928, 6. oktober 1928
Den besto av følgende ministre:
Ben Cruachan vannkraftverk
Ben Cruachan vannkraftverk er et vannkraftanlegg med en demning og et underjordisk såkalt pumpekraftverk i vestre Skottland, som ligger oppe i fjellene øst i fylket Argyll and Bute, under fjellet Ben Cruachan (1 126 m). Installert effekt i anlegget er 440–440 MW, fordelt på fire turbiner.
Demningen som skaper det øvre reservoaret er 316 meter lang. Øvre reservoar er Cruachan Reservoir, mens nedre reservoar 360 meter lavere for utskiftningen av vann er den 840 km² store innsjøen Loch Awe. Anlegget eies av Scottish Power. Anleggsarbeidene foregikk fra 1960 til 1966.
Yanis Varoufakis
Yanis Varoufakis (gresk: Γιάνης Βαρουφάκης) (født 24. mars 1962) er tidligere gresk finansminister (27. januar til 6. juli 2015) og professor i politisk økonomi. Han har både gresk og australsk statsborgerskap.
Faglig karriere
Varoufakis har studert og undervist på University of Essex, University of East Anglia og University of Cambridge. Han var også visiting professor ved amerikanske og australske læresteder.
I Hellas har han undervist i økonomi på Universitetet i Athen, og han ble i 2004-2006 har økonomisk rådgiver for daværende statsminister Papandreou.
Politisk arbeid
I boken A Modest Proposal, som han skrev sammen med Stuart Holland og James K. Galbraith, fremlegges forslag til løsning av euro-krisen. Varoufakis har fremlagt sine økonomiske og politiske analyser i internasjonale medier.
Han var en av Alexis Tsipras' og partiet Syrizas sentrale økonomiske rådgivere og ble utnevnt til finansminister etter valget i januar 2015, en post som gjorde ham til Hellas' hovedforhandler overfor EU om landets økonomiske situasjon. Han gikk av etter folkeavstemningen 6. juli 2015.
I 2017 ga han ut boken Adults in the room om sine erfaringer som finansminister under Hellas gjeldskrise. Boken er et oppgjør med EUs «establishment» og Varoufakis offentliggjør i boken hva som ble sagt i private samtaler blant annet med Wolfgang Schäuble. Varoufakis kritiserer blant andre Tsipras for urealistiske ideer om støtte fra Putin. Varoufakis hadde i hemmelighet gjort opptak av møter og telefonsamtaler. Den politiske journalisten og skribenten Paul Mason omtalte boken som «en av de beste politiske memoarer noensinne» i en anmeldelse i The Guardian.
Ved valget i Hellas i 2019 ble Varoufakis på nytt valgt til parlamentet. Han stilte for det partiet han selv hadde stiftet samme år, Den europeiske realistiske ulydighetsfronten.
Platja de la Mar Bella
Platja de la Mar Bella er en strand i Barcelona i Catalonia. Den ligger mellom strendene Platja de Bogatell og Platja de la Nova Mar Bella, i distriktet Sant Martí.
De besøkende på Platja de la Mar Bella er i hovedsak unge mennesker, og en stor del av dem er faste innbyggere i Sant Martí. En del av stranda er offisielt definert som naturistområde. Dette befinner seg nærmest moloen «Bac de Roda», som skiller Platja de la Mar Bella fra Platja del Bogatell. På vestsida av stranda er det en base for forskjellige typer vannaktiviteter.
Platja de la Mar Bella er 500 meter lang, og har en gjennomsnittlig bredde på 42 meter.
Ffestiniog vannkraftverk
Ffestiniog vannkraftverk er et underjordisk såkalt pumpekraftverk i nordvestre Wales. Det ligger i fylket Gwynedd ved tettstedet Ffestiniog under fjellet Elidir Fawr (924 m). Installert effekt i anlegget er 360 MW, fordelt på fire turbiner.
Øvre reservoar er det oppdemmede Llyn Stwlan, regulert av Stwlan-demningen, mens nedre reservoar for utskiftningen av vann er den oppdemmede innsjøen Llyn Ystradau. Begge reservoarer ligger i ei sideelv til elva Prysor. Anleggsarbeidene var ferdig i 1963, som Storbritannias første pumpekraftverk.
Jackon
Jackon er et norsk industriselskap som produserer isolasjon og emballasje.
Selskapet ble etablert i 1956 av Jacob Solgaard og Konrad Akselsen i Fredrikstad hvor selskapets hovedkontor fortsatt ligger. Produktene fremstilles av ekspandert (EPS) og ekstrudert (XPS) polystyren og anvendes innen byggeindustri, fiskeforedling, catering m.m.
Jackon er det største selskapet i Norden innenfor sin bransje og 850 ansatte sørger for en omsetning på rundt 2 milliarder kroner i året. Flere av selskapets fabrikker ligger imidlertid utenfor landegrensene, deriblant Sverige og Tyskland.