cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Cessna L-19 Bird Dog
Birddog i norsk tjeneste
Norge hadde i 1955 mottatt 16 Piper L-18C Super Cub, som dannet grunnstammen i det som etter hvert ble Feltartilleriets fly-OP-tjeneste. Flyene var levert kostnadsfritt som en del av det amerikanske våpenhjelpprogrammet. Da fly-OP-tjenesten etter hvert skulle utvides, ble Luftforsvaret tilbudt den mer moderne Cessna L-19A, også disse vederlagsfritt som en del av våpenhjelpen (MAP). Ansvarsforholdet for OP-flyene var delt slik at Luftforsvaret hadde det tekniske ansvaret og Feltartilleriet det operative.
Flyene ble rulleført i Luftforsvaret. Den 7. september 1960 ankom de to første flyene til Oslo i kasser. Montering og klargjøring ble satt bort på kontrakt til Widerøe's Flyveselskap A/S. Begge flyene var opprinnelig levert fra Cessna i 1952, men hadde tydeligvis stått lagret siden da. Flytiden var 0 timer på så vel skrog som motor ved ankomsten hit til landet. Propellene var derimot godt brukte, med en gangtid på over 1000 timer. Etter avsluttet montering på Fornebu, ble flyene overført til Værnes og tilsluttet Cub-avdelingen der. Luftforsvarets kjenningsbokstaver for Cessna L-19A ble CE, etterfulgt av flyets individuelle bokstav, f.eks. CE-A.
De neste fem av den første leveransen på syv Birddogs ankom Norge ombord på Wilh. Wilhelmsens MS «Terrier» den 3. november 1961. Igjen var det Widerøe's på Fornebu, som fikk klargjøringsjobben. To av flyene, 51-12641 og 51-12610, var blitt skadd underveis da lasten hadde forskjøvet seg. Skadene var imidlertid ikke verre enn at de lett lot seg reparere. Dette var også lagrede fly med 0 timers gangtid. Alle fem ble etter hvert fløyet fra Fornebu til Værnes.
Den amerikanske hærens typebetegnelse ble som nevnt endret fra L-19A til O-1A i 1962. Det vil si at flyene hadde den nye betegnelsen gjennom størstedelen av tjenesten i Norge. Det tok imidlertid noe tid for Luftforsvaret og Hæren gikk konsekvent over til den nye typebetegnelsen.
Det finnes i dag et sivilt registrert eksemplar i Norge (LN-WNO) i forsvarets farger. Denne har hjemmebase på Kjeller.
Skjells år og alder
Å komme til skjells år og alder, tidligere også skrevet skjels år og alder, betyr at en har blitt så gammel at en har begynt å forstå eller at en har blitt klok.
Skjells i dette uttrykket har med ordene skjelne og skille å gjøre. Når man skjelner eller skiller mellom noe, forstår en, og når en når skjells år og alder, har man fått forstand og blitt fornuftig. Det er det samme ordet som skjellig, som brukes i straffeprosessloven om «skjellig grunn til mistanke», da i betydningen forståelig, rimelig, fortsandig eller klar. Det samme ordet brukes i uttrykk som «å gjøre rett og skjell for seg» eller «det skjeller deg ikke», som betyr «det vedkommer deg ikke» eller «det har du ikke forstand på».
Uttrykket forekommer også på dansk i formen at komme til skels år og alder. Der ble tidligere også ordet skel brukt i betydningen «evne til å skjelne, skjønne», «skjønnsomhet», «fornuft», «forstand» og «(åndelig) sans» og i sammensetninger som skelsaar eller skelsalder. Å komme til skjells år og alder kan på engelsk oversettes med reach the age of discretion.
Agnes Morton
Agnes Morton (født 6. mars 1872 i Halstead i Essex, død 5. april 1952 i Kensington, London) var en britisk tennisspiller.
Morton spilte to damesinglefinaler i Wimbledon, 1908 og 1909, hun tapte begge. I 1908 for Charlotte Cooper Sterry med 4-6, 4-6 og i 1909 for Dora Boothby med 4-6, 6-4, 6-8. I 1914 vant hun damedoublen sammen med Elizabeth Ryan.
Christoffer Inderberg
Jacob Christoffer Johansen Inderberg (født 16. september 1852 i Beitstad i Nord-Trøndelag, død 18. februar 1932 i Vikna i Nord-Trøndelag) var en norsk gårdbruker, sparebankkasserer og politiker (V). Han var stortingsmann for Nord-Trøndelag i til sammen 15 år.
Familie og yrke
Han var sønn av gårdbruker Johan Christoffer Inderberg og hustru Ingeborg Anna Bartnes på slektsgården Inderberg i Beitstad. Han gikk underoffiserskolen i Trondhjem fra 1872 til 1873 og tok avskjed fra underoffiserkorpset med fanejunkers grad i 1912.
I 1878 kom Inderberg til Ytre Namdalen som lensmannsbetjent for lensmann Peder Anzjøn. Han overtok også stillingen som kasserer og bokholder i Vikna sparebank etter Anzjøns svigersønn. Inderberg giftet seg i 1882 med en annen av lensmann Anzjøns døtre, Karoline. Året etter kjøpte han svigerfarens gård, Åkvik i Vikna. Gården var i dårlig forfatning, men Inderberg fornyet bygningsmassen og grøftet jord så den ble «et av de vakreste og mest veldrevne bruk i Vikna».
Inderberg kom til å være i Vikna sparebanks tjeneste som kasserer i 52 år. Sønnen Ingvar Inderberg ble også ordfører og bankkasserer. Fra 1902 til sin død satt Christoffer Inderberg i direksjonen (styret) i Namdalens Aktie-Dampskibsselskab.
Politisk arbeid
Inderberg tilhørte det rene venstre og holdt seg tro mot denne overbevisningen. Han møtte på Stortinget våren 1900 for H.K. Foonæs, og var selv stortingsmann for Nordre Trondhjems amt fra 1904 til 1906. Han ble således med på 7. juni-vedtaket. Etter omleggingen av valgordningen til enmannskretser med flertallsvalg i 1907, var Inderberg innvalgt fra Namdalen krets (Ytre Namdalen) i Nordre Trondhjems amt fra 1910 til 1918. Etter at man gikk tilbake til flermannskretser med forholdstallsvalg i 1921, møtte Inderberg som stortingsmann for statsråd Håkon Five fra 1922 til 1923 og fra 1924 til 1926.
Inderberg hadde mesteparten av sitt virke i Stortingets næringskomité og Stortingets finanskomité. Han la ned en stor innsats for å dekke fiskerienes behov innen havneutbygging, fyrlykter og farvannsmerking. Nidaros skrev: «Mange sektorer i hvitt, rødt og grønt, som i dag stråler i den farlige namdalske skjærgård og værharde fiskevær skyldes hans dyktige arbeid, likeså støtter og staker på lumske bauer og skjær.»
Pimenta
Pimenta er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Sombrerogalaksen
Sombrerogalaksen (katalogisert M104 og NGC 4594) er en spiralgalakse med en masse som tilsvarer 800 milliarder soler, og har sitt navn fra den uvanlige skinnende og oppsvulmede kjernen (som rommer over 2000 kulehoper – 10 ganger så mange som går i bane i vår galakse) samt de mørke gassfeltene som ses fra kanten i galaksens skive. Røntgenstråling tyder på at Sombrerogalaksen har et svart hull i sentrum, med masse tilsvarende en milliard soler.
Christian Nicolai Keyser
Christian Nicolai Keyser (født 1798, død 1846) var en norsk teolog. Han var fra 1829 sogneprest i Tveit og fra 1836 professor i teologi ved Det kongelige Frederiks universitet i Kristiania. Han virket like før sin død i 1846 som sogneprest i Aker.
Cristeana Cojocaru
Cristeana Cojocaru (født 2. januar 1962 som Matei) er en rumensk tidligere friidrettsutøver som hovedsakelig konkurrerte på 400 meter hekk.
Christian Nicolai Keyser
Keyser var som professor opptatt av praktiske spørsmål som organisasjon av skolevesenet. I årene 1839 – 1842 satt han i en komite som skulle revidere Pontoppidans katekismeforklaring, sammen med presten W.A. Wexels og universitetslektor J. Kaurin. Komiteens forklaring ble utgitt i 1843 og ble heftig kritisert fra lekmannshold, fordi den åpnet for omvendelse etter døden.
Christian Nicolai Keyser var sønn av biskop Johan Michael Keyser og bror av historikeren Rudolf Keyser og universitetsbibliotekar Fredrik Wilhelm Keyser, samt fetter av fysikeren og kjemikeren Jens Jacob Keyser.
Cristeana Cojocaru
Hennes fremste meritt er bronsemedaljen på langhekken fra OL 1984 i Los Angeles, bak Nawal El Moutawakel (gull) og Judith Brown-King. Cojocaru er tre ganger rumensk mester på 400 meter hekk (1982–1984), samt en gang på 400 meter (1983). I 1985 vant hun 800 meter under innendørs-VM i Paris.
Fallon County
Fallon County er et fylke i den amerikanske delstaten Montana. Det ligger i den sørøstlige delen av staten og det grenser mot Wibaux County i nord Prairie County i nordvest, Custer County i vest og mot Carter County i sør. Det har også grense mot delstatene Nord-Dakota og Sør-Dakota i øst.
Siemens
Siemens AG er et verdensomspennende tysk industrikonsern, særlig kjent som produsent av elektronikkprodukter og forbruksvarer. Det ble grunnlagt i 1847 i Berlin av Werner von Siemens, og har idag hovedsete i München. Selskapet omsatte i 2004 for over 75 milliarder euro, og har ca. 480 000 ansatte over hele verden. Med sine mange datterselskaper er Siemens AG et av Tysklands største selskaper, og produserer nesten alt innen elektroteknikk, fra lyspærer og mobiltelefoner til kraftverk og lyntog. Omsetningen i 2007 var på nesten 72,4 milliarder euro, noe som tilsvarer 579 milliarder kroner.
Siemens er i dag kjent som en global aktør som utvikler høyteknologiske og innovative løsninger for industri, energi, byer og helse. Selskapet er verdens største leverandør av bærekraftige og miljøvennlige løsninger, og over 40 prosent av omsetningen på 78 milliarder euro kommer fra virksomhetens grønne portefølje.
Siemens ble etablert i Norge i 1898, men hadde allerede levert elektrisk belysning og installasjoner ved flere fabrikker, tresliperier og telefonsentraler. Det første elektriske lysanlegget i Norge ble forøvrig installert av Siemens ved Lisleby Brug ved Fredrikstad allerede i 1877. Den norske virksomheten til Siemens har om lag 2000 medarbeidere fordelt på 18 lokasjoner og omsetter for om lag 5 milliarder kroner. I Norge hadde selskapet sitt hovedkontor på Linderud i Oslo, plassert i store markante røde bygg tegnet av arkitekten Odd Nansen. I dag har Siemens et nyere bygg noen meter vest for det tidligere hovedkontoret.
Ringve Musikkmuseum
Ringve Musikkmuseum er Norges nasjonale museum for musikk og musikkinstrumenter og en av de gamle lystgårdene på Lade like utenfor Trondheim sentrum. Ringve er et av museene som inngår i Museene i Sør-Trøndelag (MiST).
Siemens
Selskapet omfatter også Siemens Business Services (SBS), som leverer IT-systemer og -applikasjoner for bedrifter og offentlige organisasjoner.
Res publica
Res publica er latin for «ting» eller «sak» og «offentlig»/«felles»; på norsk kan det oversettes som «Offentlighetens sak», «folkets område», «folkets eiendom» eller «de felles ting».
Ringve Musikkmuseum
Museet ble åpnet for publikum 11. oktober 1952, og bygger på grunnleggeren Victoria Bachkes private samlinger. Ringve har i dag en instrumentsamling som omfatter ca. 2,000 musikkinstrumenter fra hele verden. Noen av instrumentene brukes aktivt i formidlingen. Under en brann sommeren 2015 gikk imidlertid to klaverinstrumenter tapt, og det ble betydelige skader på deler av bygningsmassen. Bygningene på Ringve representerer fire århundrer i gårdens historie, og den eldste bygningen kan dateres tilbake til 1700-tallet. Ringve gård var eid av familien Wessel, hvor sjøhelten Peter Wessel Tordenskiold bodde i deler av barndommen sin. Ringve botaniske hage på 130 dekar omkranser bygningene, og drives av Vitenskapsmuseet ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU).
Siemens
Produksjon av mobiltelefoner
Siemens Mobile var lenge en stor produsent av mobiltelefoner. Produksjonen gikk imidlertid med store underskudd utover i 2000-årene, og i 2005 tok det taiwanske selskapet BenQ over mobiltelefonproduksjonen til Siemens AG. Mobiltelefonene gikk under navnet BenQ-Siemens, se for eksempel Benq-Siemens EF81.
Res publica
Uttrykket betegnet i antikkens Roma myndighetenes virksomhet, og det er opprinnelsen til ordene republikk og samvelde.
Ringve Musikkmuseum
Victoria Bachkes svigerfar, Anton Sophus Bachke kjøpte gården i 1878. Grunnleggeren Victoria Bachke ble etterfulgt av Jan Voigt som direktør i 1963, av Søren Hjorth i 1994, av Peter Andreas Kjeldsberg i 1997, av Ivar Roger Hansen i 2014 og av Arnfinn Stendahl Rokne i 2020.
Siemens
Rammet av skandaler
I tidsrommet 2004–2008 ble Siemens-konsernet rammet av en rekke korrupsjons- og bedrageriskandaler. I Norge avslørte den tidligere Siemens-økonomen Per-Yngve Monsen at selskapet urettmessig hadde tatt seg for godt betalt fra Det norske forsvaret. Selskapet hadde fakturert over 60 millioner kroner for mye i forbindelse med en dataleveranse. For dette ble selskapet ilagt en bot på 9 millioner av Økokrim. I Tyskland ble flere ledere dømt for omfattende korrupsjon over hele verden. Dette er den største korrupsjonsskandalen noensinne i Tyskland.
Res publica
I Ciceros verk De re publica ("Om staten") er begrepet brukt som en oversettelse av greske politeia.
Etymologi
Latinske res henspiller på noe konkret i motsetning til spes som viser til noe uvirkelig, fjernt. Etymologien for ordet publica er hunnkjønnsordet av adjektivet publicus, som igjen stammer fra et tidligere ord, poplicus, som er relatert til populus (folk). I Roma kunne en park eller hage enten være privat eiendom (res privata) eller forvaltet av det offentlige (res publica). Romerne begynte etterhvert å skrive ordene sammensatt, respublica.
Schuyler Enck
Schuyler Colfax Enck (født 25. januar 1900, død 1. november 1970 i Harrisburg i Pennsylvania) var en amerikansk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris. Enck vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under OL 1924 i Paris. Han kom på tredjeplass på 800 meter bak Douglas Lowe fra Storbritannia og Paul Martin fra Sveits.
Ringve Musikkmuseum
Utstillinger
Ringve har to faste utstillinger, «Hovedbygningen» og «Instrumentsamlingen» som er stengt for ombygging i 2021. Hovedbygningen med interiører fra 1880-årene er ramme for omvisninger med musikkdemonstrasjoner i sommerhalvåret, der guidene spiller musikk på et utvalg av instrumentene. Vanligvis er instrumentsamlingen tilgjengelig hele året. I tillegg er det skiftende utstillinger i Kjeldsbergsalen.
Samlinger
Ringve har i dag en instrumentsamling som omfatter ca. 2000 musikkinstrumenter fra hele verden. Av disse er omkring 700 såkalte klassiske europeiske instrumenter, dertil europeiske og ikke-europeiske tradisjonelle instrumenter. Samlingen kan ses på Digitalt Museum.
Staffan Larsson (1970)
Staffan Larsson (født 10. februar 1970) er en svensk langrennsløper.
Larsson konkurrerte på elitenivå i perioden 1992 og 2005. Han deltok flere ganger i Vasaloppet og ble nr 2 i 1998 etter å ha tapt en spurt mot Peter Göransson. Larsson tok revansje året etter (1999) da han vant Vasaloppet.
KLM-rekka
KLM-rekka (også kalt The Big Red Machine) er Sovjetunionens mest berømte og suksessrike formasjon i ishockeyhistorien, ledet av treneren Viktor Tikhonov. Spillerne ble vervet til hærens lag, CSKA Moskva og ble dermed en slags «hockeysoldater» og offiserer i Den røde armé. Egentlig er KLM-rekka navn på angrepsdelen (der KLM står for initialene til Krutov, Larionov og Makarov), en delmengde av førstefemmeren.
Ishockeyspillet som ble prestert av de sovjetiske spillerne ble regnet som overlegen i hurtighet, styrke og kollektiv spilleintelligens, sammenlignet med konkurrentene – først og fremst Tsjekkoslovakia, iblant Sverige og Canada samt en gang USA (i den avgjørende gruppespillkampen i Lake Placid 1980). Lagets overlegenhet, kombinert med det som ble oppfattet som en skjønnhet i spillet, gjorde på mange måter KLM-rekka til en propagandamaskin for hvordan ishockey kunne spilles.
Mange husker fremdeles navnet på førstefemmeren til Sovjetunionens ishockeylandslag:
Referanser
Russian Five The Big Red Machine
Henry Stallard
Hyla Bristow «Henry» Stallard (født 28. april 1901, død 21. oktober 1973) var en britisk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Strallard vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under OL 1924 i Paris. Han kom på tredjeplass på 1500 meter bak Paavo Nurmi fra Finland og Willy Schärer fra Sveits.
Brandenburg (spesialstyrke)
Brandenburg var en tysk spesialstyrke opprettet som Lehr und Bau Kompanie z.b.V. 800 25. oktober 1939.
Starten
Tysklands satsing på spesialstyrker begynte innen etterretningstjenesten Abwehr, hvor ideen var å trene opp spesialsoldater som snakket utenlandske språk flytende, kunne kle seg ut som fienden og gå dypt inn i fiendens territorium og utføre sabotasje- og spionoppdrag. Dette ble først tatt i bruk under innlemmelsen av Sudetenland i Det tredje rike 1938. Spesialtrente soldater ble sendt inn i Tsjekkoslovakia på forhånd før Tyskland annekterte regionen og gikk inn i Sudetenland 1. oktober.
Som et ledd i planen om å okkupere Polen i 1939 ble spesialsoldater fra Heinrich Himmlers Schutzstaffel (SS) brukt til et falsk angrep på en tysk tollstasjon og en tysk radiostasjon på den tyske siden av grensen mot Polen. Soldatene var ikledd polske uniformer. Angrepet ble oppgitt som årsak til det tyske angrepet på Polen 1. september. Spesialsoldater fra Abwehr ble også brukt i dette tilfelle, under navnet Ebbinghaus. De infiltrerte polakkene sivilkledd, drev med sabotasjehandlinger og tok kontroll over viktige vei- og jernbanepunkter.
Die Brandenburger
Sjefen for Abwehr, Wilhelm Canaris, ga Theodor von Hippel, som var den som kom med ideen om spesialstyrkene, klarsignal til å opprette en ny fast spesialstyrke for lignende oppdrag i fremtiden. Hippel opprettet Lehr und Bau Kompanie z.b.V. 800, med blant annet flere soldater fra Ebbinghaus. Han var selv kommandant. Hippel rekrutterte soldater av forksjellige etnisiteter, og spesielt var han på jakt etter utlendinger som ville kjempe for Tyskland mot sine opprinnelige hjemland. Styrken hadde base i Stendal i Brandenburg, og 15. desember 1939 byttet den navn til Bataillon Brandenburg, og soldatene ble senere kjent som Brandenburger. Senere ble styrken utvidet og fikk navnet Regiment Brandenburg.
Oppdrag
Brandenburg deltok i en rekke viktige oppdrag. I begynnelsen ble de sendt til Nederland, Belgia og Luxembourg. De var med på angrepet på Norge og angrepet på Danmark i 1940. De deltok i å sikre broer over elven Maas ved Gennep under invasjonen av Nederland i 1940 ved å lande med glidefly oppå den sterkt bevæpnede festningen ved broene. I slaget om Hellas i 1941 tok de viktige havner i Orşova og langs Donau dagen før kampanjen startet. De var også med Afrikakorpset til Libya, hvor de opererte som britiske styrker i britiske uniformer og kjøretøy. De deltok også i Operasjon Barbarossa med flere hundre oppdrag, og var de første som krysset grensen til Sovjetunionen i juni 1941.
Overførsel til fronten
Etter 20. juli-attentatet på Hitler i 1944 ble blant annet Canaris, sjefen for Abwehr, arrestert og henrettet for delaktighet i attentatet. Brandenburg ble overført til Sicherheitsdienst. I september 1944 ble det bestemt at man ikke hadde bruk for denne sikkerhetstyrken lenger, og de ble overført til østfronten som Infanterie-Division Brandenburg, en motorisert divisjon. 1,800 mann klarte å bli overført til SS-Jagdverbände Mitte 600, som var en annen spesialstyrke nyopprettet med blant annet personell fra SS-Obersturmbannführer Otto Skorzenys SS-Jäger Battalion Mitte. Året før hadde denne styrken blant annet klart å redde Benito Mussolini som satt i fangenskap i Italia, og flydd ham til Tyskland i en enestående redningsoperasjon.
Kangdong
Kangdong er et av fire fylker (kun) utenfor bykjernen til Pyongyang, hovedstaden i Nord-Korea. Fylket ble en del av Pyongyang-regionen i 1983 etter en fradeling fra Sør-Pyongan og ble satt under direkte styre av Pyongyang bys folkekomité.
Fylket grenser til Sŏngch'ŏn i Sør-Pyongan i nord og øst, Sŭngho-guyŏk i sør og elva Taedong i vest.
Pingo-d’Água
Pingo-d'Água er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Strømlinjeform
thumb|right|Høyhastighetssporvognen Bullet kom på banen i 1930, etter de første vindtunnelforsøk med jernbanemateriell. Foto 	Peter Van den Bossche) Strømlinjeform forekommer både i naturen og for menneskeskapte gjenstander. Den gir mindre vann- eller luftmotstand enn andre former – men ofte strømlinjes også gjenstander hvor dette er uten betydning.
Strømlinjeformer blant dyr
Fossilfunn viser at mange dyr utviklet strømlinjeformer allerede for hundrevis av millioner år siden – først i havet, dels fordi livet oppstod her, dels fordi vannmotstanden er langt større enn luftmotstanden. Noen eksempler:
Båter og skip
Før jernbaner og biler dukket opp, var selv de hurtigste hestevognene fra tidlig 1800-tall så langsomme at kjøretøyenes utforming og luftmotstanden spilte liten rolle. Men vannmotstanden er langt større, så alt for flere tusen år siden bygget sjøfarende folk som fønikere og hellenere strømlinjeformede skip.
Jernbanemateriell
De første forsøk på å strømlinje jernbanemateriell ble antagelig gjort i USA under utviklingen av hurtiggående sporvogner som gikk fra by til by (mellombytrikker, i USA kalt interurbans). I 1905 ble en mengde forsøk gjort av Electric Railway Test Commission på Union Traction Companys skinnegang, hvor en målte luftmotstanden med forskjellige frontpartier ved hastigheter på opptil 110 km/t. Enkelte vogner fikk strømlinjeform, men med datidens tunge materiell og moderate hastigheter spilte frontpartiets utforming liten rolle, og interessen ebbet ut..
I slutten av 1920-årene blåste en nytt liv i interessen for å strømlinje jernbanemateriell, delvis inspirert av flyindustrien, som også innførte bruken av lette aluminiumslegeringer. Nå var også hastighetene blitt større. I 1930 kom sporvogner som Red Devil fra Cincinnati Car Company og Bullet fra J.G.Brill på banen, med hastigheter på opptil 150 km/t; J.G.Brill var de første som brukte vindtunnelforsøk ved fremstilling av jernbanemateriell. Senere i tiåret kom en mengde strømlinjede lokomotiver og tog; mest kjent er kanskje Fliegender Hamburger fra 1933. Et senere av mange eksempler er det britiske InterCity 125 designet av Kenneth Grange. I dag har de fleste høyhastighetstog strømlinjeform.
Innen design
I slutten av 1930-årene ble strømlinjeform noe av en mote innen design – ikke bare for hurtiggående kjøretøy. Også husholdninginnretninger og gjenstander som kjøleskap, radioapparater, kaffebarer og nøtteknekkere fikk et enhetlig og iallfall moderne, aerodynamisk utseende med stumpe, avrundede, myke og glinsende former og krumme (ofte også forkrommede) dekordetaljer. Den skulle uttrykke fart, tempo og effektivitet. Et avrundet kjøleskap er dessuten mindre ubehagelig å kollidere med for f.eks. løpende småbarn, og avrundede smågjenstander er gjerne mindre farlige å leke med enn spisse. Avrundede matbokser er lettere å rengjøre enn tilsvarende med skarpe hjørner.
Raymond Loewy (1893–1986) fra USA tilhørte eliten innen denne sjangren. Han opererte fra 1908 til 1975 og utformet ikke bare strømlinjete biler, modellfly og lokomotiver – men også bl.a. kjøleskap, frysebokser, barbermaskiner, flasker, sigarettpakker og jukebokser.
Stilen var populær på hele 1950-tallet, men også senere har strømlinjeformen blitt brukt og videreført i blant annet design av kjøretøy som skal gi minst mulig luftmotstand (eller i det minste gi inntrykk av det).
Gabon
Gabon, formelt Republikken Gabon (fr. utt. ) er en kyststat som ligger i Guineabukta i det vestlige Sentral-Afrika, ved Atlanterhavet. Landet var fransk koloni fram til 1960. Det grenser til Ekvatorial-Guinea og Kamerun i nord og Republikken Kongo (Kongo-Brazzaville) i øst og sør.
Fransk er det offisielle språket i Gabon. Hovedstaden heter Libreville og er også landets fremste havneby og økonomiske sentrum.
Historie
Landet ble republikk i Det franske fellesskapet i 1958 og uavhengig i 1960. Etter omfattende oljefunn på 1970-tallet ble Gabon ved siden av Nigeria et av to afrikanske medlemsland av Organisasjonen av oljeeksporterende land (OPEC). Gabon meldte seg ut i 1994, men var medlem igjen fra 2016.
Gabon er et av de mer utviklede landene i Afrika takket være den lille befolkningen, rike naturressurser og støtte fra utlandet. Siden oljeprisveksten satte inn for alvor i 2004 har landets omfattende oljeproduksjon gitt kjærkomne eksportinntekter.
Kuppforsøk 2019
7. januar 2019 ble det rapportert om militærkupp i Gabon. Senere samme dag meldte myndighetene at situasjonen er under kontroll og at fire av fem mistenkte opprørere har blitt arrestert. De fem mistenkte opprørerne var lavt rangerte offiserer i landets hær. Den siste ble arrestert senere samme dag.
Joseph Süß Oppenheimer
Joseph Ben Issachar Süßkind Oppenheimer (kort Joseph Süß Oppenheimer, nedsettende også Jud Süß) (født 1698 eller 1699 i Heidelberg, død 4. februar 1738 ved Stuttgart) var en bankier og hoffjøde i Württemberg. Han var finansrådgiver for hertug Karl Alexander av Württemberg og en av de mektigste menn i hertugdømmet. Etter hertugens død ble han stilt for retten og henrettet for «nedrige forbrytelser».
Gabon
Klima og miljø
Noen av Gabons største miljøproblemer er at regnskogen hugges ned, og at det drives ulovlig jakt på truede dyrearter. Det største helseproblemet er hiv og aids. I 2001 var 9 % av den voksne befolkningen smittet eller syke av hiv/aids i Gabon.
Omtrent 65 % av landets elektrisitet produseres gjennom vannkraft og resten med fossile brensler, det vil si olje.
Gabons lengste elv er Ogooué. Landet har tatt initiativ til å opprette og verne store områder som nasjonalparker.
Administrativ inndeling
Gabon er inndelt i 9 provinser, som videre er delt inn i 37 departementer.
Økonomi
Store deler av befolkningen livnærer seg på jordbruk. Men olje ble oppdaget på 1970-tallet, og nå utgjør oljebransjen over halvparten av landets BNP. Trass i sine naturressurser har Gabon hatt problemer med økonomien, først og fremst på grunn av svak finanspolitikk.
En stor devaluering på midten av 1990-tallet førte til en inflasjon på 35 %, men med finansiell hjelp fra Verdensbanken og Frankrike stoppet den negative utviklingen, og prisveksten er i 2006 nede i 6,5 %.
Oljeprisveksten de siste årene har ført til at Gabon i løpet av kort tid har opparbeidet et betydelig eksportoverskudd. Så sent som i 2002 var eksportoverskuddet 1 mrd dollar, i 2006 var det oppe i 4,25 mrd dollar og med raskt økende oljepris er eksportoverskuddet enda større i 2007.
Joseph Süß Oppenheimer
Oppenheimers liv er motiv i Wilhelm Hauffs kortroman Jud Süß fra 1827 og Lion Feuchtwangers roman med samme tittel fra 1925. Historien er også tolket i to filmer, den britiske Jew Süss fra 1934 og den tyske regissøren Veit Harlans antisemittiske propagandafilm Jud Süß fra 1940.
Slaget ved Brunanburh
Slaget ved Brunanburh ble utkjempet i 937 mellom kong Adalstein av England og hans bror Edmund på den ene siden og en allianse av norrøne krigere og skotske gælere med Olav Godfridsson, Konstantin II av Skottland og Eógan eller Owain av Strathclyde i spissen.
Få detaljer er kjent om slaget, men det regnes som et av de viktigste i britisk historie fordi Adalsteins seier over den kombinerte styrken av norrøne og gæliske krigere befestet at England var et angelsaksisk rike. De keltiske kongene måtte dermed konsolidere seg i utkanten av De britiske øyer.
Slaget skal ha vært et av de blodigste i denne perioden av Englands historie. Fem britiske konger og syv jarler falt på den nordisk-keltiske siden, og blant de mange angelsaksiske falne var to av Adalsteins fettere, Alfric og Athelwin, og en saksisk biskop. Eógan eller Owain av Strathclyde døde sannsynligvis også i slaget.
Slagstedet er ikke sikkert identifisert. Flere steder i Northumbria har blitt foreslått, såvel som Bromborough i Cheshire. Burnswark i Annandale ble først foreslått av George Neilson i 1899, og Kevin Halloran har relansert dette som det sannsynlige åstedet i en artikkel i Scottish Historical Review fra 2005.
Kilder og annen litteratur
Hovedkildene for kunnskap om slaget er et angelsaksisk dikt med navn etter slaget, verkene til William av Malmesbury, Brut y Tywysogion og Egils saga. Egil Skallagrimson kjempet på Adalsteins side i slaget.
Arthur Everitt
Arthur Francis Graham Everitt (født 27. august 1872 i Paddington, død 10. januar 1952) var en britisk fekter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
T1300-serien
«1300-serien» T5-T8 var en type forstadsbanevogner som ble brukt på T-banen i Oslo.
Slaget ved Brunanburh
Kilder og annen litteratur
Den engelske poeten Alfred Tennyson oversatte diktet fra Den angelsaksiske krønike i 1880, utga det som en del av hans Ballads and Other Poems. Tennysons sønn Hallam Tennyson utga senere en prosaoversettelse av diktet. Den amerikanske komponisten Derek Strykowski benyttet slaget som grunnlag for Brunanburh-suiten i 2005. Den argentinske forfatteren Jorge Luis Borges skrev flere dikt om eller som nevner sakserne og deres seier ved Brunanburh.
Diktet Slaget ved Brunanburg
Slaget ved Brunanburg er også et angelsaksisk dikt som finnes i kun et håndskrift, men i alle de fire krønikeutgavene av Den angelsaksiske krønike, alle fra 900- og 1000-tallet. Det var også en femte versjon, men den gikk tapt i en brann i 1731.
Slaget ved Brunanburg er ikke blant de angelsaksiske dikt som ruver høyest, men har likevel interesse, blant annet ved at det er et hyldningsdikt knyttet faktiske historiske hendelser, og minner således om de norrøne verseformen dråpa (se Skaldekvad). Diktets form stemmer overens med det tradisjonelle heltedikt som angelsakserne hadde videreført fra den gamle germanske tradisjonen. Alliterasjonen (bokstavrim) følger de tradisjonelle reglene, det samme gjør halvlinjenes rytmiske versemål og det utvalgte arkaiske ordforrådet. Også et annet angelsaksisk dikt om et historisk slag, Slaget ved Maldon, følger det samme skjemaet og strukturen, skjønt ikke like konservativt. Det er opplagt at de gamle heroiske versemålene ble studert og videreført ved de aristokratiske hoffene i det angelsaksiske England på 900-tallet og at de var normbærende.
Atrioventrikulær septumdefekt
Atrioventrikulær septumdefekt, forkortet AVSD, er en medfødt hjertefeil som har utgangspunkt i skilleveggene (latin septum) mellom forkammerne (lat. atrium) og mellom hjertekamrene (lat. ventrikkel). Andre navn brukt tidligere er AV-kanal og «endocardial cushion defect». AVSD utgjør om lag 3 % av de medfødte hjertefeila, noe som utgjør ca. 0,2 pr. tusen levende fødte barn. Det er en sterk sammenheng mellom trisomi 21 (Downs syndrom) og AVSD, noe under halvparten av de med AVSD har Downs syndrom.
Slaget ved Brunanburh
Diktet Slaget ved Brunanburg
Det er naturlig å sammenligne to diktene om Maldon og Brunanburg. Førstnevnte synger om et slag hvor helten blir storslått tragisk ved at slaget ender i nederlag, dog et høyverdig og heltmodig nederlag. Brunanburg forteller derimot om en storstilt nasjonal triumf for kong Adalstein av England og hans bror Edmund i deres seier mot sine motstandere.
Atrioventrikulær septumdefekt
Diagnose
Mistanke om AVSD kan komme av tegn på hjertesvikt. Man kan også høre bilyd ved lytting med stetoskop. Som regel kommer kan det settes rett diagnose med en ultralyd-undersøkelse, ekkokardiografi. Røntgen-bilder kan si noe om ekstra blodstrøm gjennom lungene og dermed hvor alvorlig feilen er.
Slaget ved Brunanburh
Diktet Slaget ved Brunanburg
Selv om diktets innhold er bekreftet av andre kilder og at slaget således er et beviselig historisk slag er det langt vanskeligere, til tross for omfattende forskning, å påvise hvor Brunanburg lå. Andre stedsnavn som opptrer i diktet, eksempelvis Dingesmere, er like vanskelig å påvise som sted i moderne tid.
T1300-serien
1300-seriens 1301-1333 (T5 og T6) ble anskaffet mellom 1978 og 1981. I tillegg ble noen vogner ombygd fra T1000-seriens 1147-1162 (T4) til 1334-1349 (T7 og T8) mellom 1985 og 1989. Vognene skilte seg fra 1000-serien blant annet ved at de var utstyrt med både strømavtaker for luftledning og strømavtaker for strømskinne. 1300-vognene kunne dermed brukes over hele T-banenettverket, bortsett fra på Grorudbanen ovenfor Hasle stasjon på grunn av for lav tunnelhøyde. Utseendemessig skilte også vognene seg noe fra 1000-serien, de fleste vognene hadde for eksempel større vinduer i front, blant annet for å bedre oversikten ved kryssing av planoverganger. Da antall slike vogner var begrenset, ble de brukt nesten utelukkende på linje 1 som tovognstog og 4/6 som trevognstog (1300-vogner ble brukt på Ringbanen siden T5-T7 i motsetning til T1000 hadde automatiske skiltkasser som gjorde det enkelt å skifte skiltingen mellom linje 4 og 6). T1300 var opprinnelig levert kun med takstrømavtakere, men ble siden ombygd for bruk på begge systemer. Før de østlige og vestlige banene ble koblet sammen i 1993 gikk 1300-vognene utelukkende på de vestlige baner, mens vogner i 1000-serien kun gikk på de østlige banene.
Atrioventrikulær septumdefekt
Anatomiske varianter
Klaffene mellom forkammer og hjertekammer vil alltid væra påvirket, graden av hull i skilleveggene er variabel. I realiteten er trikuspidal- og mitralklaffen erstattet av en felles klaff.
Ubehandla er pulmonal hypertensjon (høyt blodtrykk i lungekretsløpet) et problem, og dette kan utvikle seg til Eisenmengers syndrom. Barn med AVSD får problemer med pulmonal hypertensjon tidligere og sterkere enn for eksempel de med vanlig hjartekammerdefekt.
Slaget ved Brunanburh
Diktet Slaget ved Brunanburg
Arthur Sandved har oversatt diktet til norsk (1987) basert på Alistair Campbells kritiske tekstutgave fra 1938. Diktet er ikke langt, kun 58 tekstlinjer.
T1300-serien
Den siste vognen ble sendt til Gjøvik for å bli hugget opp den 22. april 2010. I alt 3 1300-vogner er bevart, vognene 1306, 1320 og 1335.
Vogn 1328 ble opprinnelig bevart av Oppland metall, firmaet som hugget resten av t-banevognene, men vognen ble hugget vinteren 2012.
Atrioventrikulær septumdefekt
Komplett
Det er et sammenhengende hull fra et sted i forkammerskilleveggen til et sted nede på hjertekammerskilleveggen. De to klaffene mellom forkammer er tydelig erstattet av en felles klaff. Høyre og venstre side av hjertet er noen ganger ikke like store. Defekten kalles da ubalansert.
ASD primum
Hjertekammerskilleveggen er tett, det er et hull i forkammerskilleveggen helt ned mot den felles klaffen, som kan være mer eller mindre lekk og mer eller mindre funksjonelt todelt. Sett bort fra eventuelle klaffeproblemer, blir dette som en atrieseptumdefekt.
Bare ventrikkelseptumdefekt
Det er tett mellom forkamrene, men hull mellom hjertekamrene. Dette hullet blir som en vanlig ventrikkelseptumdefekt, men den abnorme klaffen kan gjøre kirurgisk lukking mer utfordrende.
Behandling
Defekten kan som oftest korrigeres kirurgisk, med god langtidsprognose. Klaffefeil og ubalanse mellom størrelsen på hjertekamrene kan gjøre korreksjon umulig. Noen pasienter får derfor tilbud om Fontan-sirkulasjon eller ikke noe kirurgisk tilbud i det hele tatt. Forstyrrelser i hjerterytmen er en ikke uvanlig komplikasjon.
Arthur Everitt
Everitt vant en olympisk sølvmedalje i fekting under Sommer-OL 1912 i Stockholm. Han var med på det britiske laget som kom på andreplass, bak Belgia, i lagkonkurransen i kårde.
Norsvin
Norsvin SA er et samvirkeforetak eid av 1,500 norske svineprodusenter. Norsvins viktigste oppgaver er forsknings- og avlsarbeid, produksjon av rånesæd til kunstig sædoverføring, utvikling og formidling av fagkunnskap, næringspolitikk og informasjonsarbeid. Virksomheten er medlem av interesseorganisasjonen Norsk Landbrukssamvirke.
I 2012 solgte Norsvin 433 761 doser med rånesæd. Rånesæden brukes til inseminering av purker. Norsvin er en betydelig eksportører av rånesæd i Skandinavia, men eksport skjer også til land utenfor Skandinavia.
Den mest betydningsfulle griserasen Norsvin driver oppdrett med er norsk landsvin. Norsvin har også sammen med Gilde Norsk Kjøtt avlet frem griserasen noroc (LYLD). Dette er en trerasekrysning. Kjøttet fra denne grisen er kjent som «Edelgris» i butikkene.
Francisco da Saldanha da Gama
Francisco da Saldanha da Gama (født 20. mai 1723 i Lisboa i Portugal, død 1. november 1776 i Lisboa) var en av Den katolske kirkes kardinaler.
Kardinal
Han ble etter påtrykk fra marki de Pombal kreert til kardinal den 5. april 1756 av pave Benedikt XIV. Noen tittelkirke fikk han ikke; han var for likegyldig til romerske anliggender til at det ble praktisk mulig.
Den 1. april 1758 ble et skriv innhentet fra den aldrende pave Benedikt XIV som utnevnte Saldanha, på anbefaling av den egenrådige marquis de Pombal, til å etterforske beskyldninger fremført i Josef I av Portugals navn mot jesuittordenen. Dermed ble han visitator av jesuittene i Portugal og i Øst- og Vest-Indien. Han var en uttalt motstander av ordenen: Uten å bry seg om å besøke jesuitthusene erklærer han dem som 'korrupsjonsreir'. Ingen bevisstykker ble fremlagt for den apostoliske nuntius som bad ham om det, og ingen rapport om hans kanoniske besøk ankommer til Roma.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Omar Bongo
El Hadj Omar Bongo Ondimba (tidligere navn: Albert-Bernard Bongo, født 30. desember 1935 i Lewai i Fransk Ekvatorial-Afrika, død 8. juni 2009 i Barcelona i Spania) var en gabonsk politiker fra den lille etniske gruppen bateke. Han var president i Gabon i over 41 år fra 1967 til sin død.
Biografi
Bongo ble valgt til visepresident i mars 1967 og ble president da den sittende presidenten døde 28. november 1967. Han avskaffet ettpartistaten i Gabon, men på grunn av omfattende korrupsjon er innbyggernes mulighet til å utøve demokrati sterkt redusert. Han gav etter for folkets ønsker og avholdt frie valg i 1993 og 1998, der han fikk 51,2 % og 66,6 % av stemmene.
Bongos tredje kone, som døde 14. mars 2009, var datter av den kongolesiske presidenten Denis Sassou-Nguesso. Bongos sønn Ali-Ben Bongo Ondimba gikk seirende ut av presidentvalget 30. august 2009 og ble innsatt som president 16. oktober 2009.
Planetkjerne
En planetkjerne er de innerste lagene av en planet.
Steinplanetenes kjerner består hovedsakelig av jern, som kan være i fast form og/eller flytende. Jordens kjerne er delvis flytende, mens man antar at Mars og Venus har helt faste kjerner, da de mangler egengenererte magnetfelt. I solsystemet varierer størrelsen på kjernene for de største objektene fra 20% for månen til nestan 75 % av radius i Merkurs tilfelle.
Gasskjempene har også kjerner av jern. Selv om disse kjernene relativt sett er mye mindre enn for steinplanetene, er gassplanetene så store at kjernen i enkelte tilfeller er større enn jorden. Man antar at Jupiters kjerne har anslagsvis 12 ganger større masse enn hele jorden (3 % av Jupiters totale masse).
Mr. Bungle
Opprinnelse
Mr. Bungle ble grunnlagt i 1985 av skolekameratene Trevor Dunn (bass), Mike Patton (vokal), Trey Spruance (gitar), Scott Fritz (trompet) og Jed Watts (trommer). Fritz deltok ikke på deres første demo The Raging Wrath of the Easter Bunny fra 1986, men deltok på demoen Bowel of Chilley som kom året etter. På dette tidspunktet hadde Watts blitt erstattet med Hans Wagner, og i tillegg hadde Theo Lengyel sluttet seg til på saksofon. På demoen fra 1988, Goddammit I Love America!, var Fritz erstattet av en trompetist som bare gikk under navnet Luke. Den siste demoen til Mr. Bungle før deres første album og gjennombrudd, ble OU818 fra 1989, hvor tittelen tydeligvis ironiserer over tittelen på Van Halens LP OU812 fra året før. Her var Wagner erstattet med Danny Heifetz, Luke var forsvunnet og Clinton «Bär» McKinnon hadde kommet inn på saksofon, slik at bandet nå spilte med to saksofonister.
Gjennombrudd
Gjennombruddet kom imidlertid da Faith No More, som var på jakt etter en ny vokalist, oppdaget Patton da gitarist Jim Martin la merke til Mr. Bungle og Patton på en festival. Martin fikk en demo fra Patton, viste den til de andre i Faith No More, og like etter ble Patton rekruttert som vokalist. Med Patton på vokal slo bandet gjennom, og med det ble Mr. Bungle kjent i langt videre kretser enn tidligere. Etter at Mike Patton opptrådte i en Mr. Bungle-skjorte i den beryktede musikkvideoen til Faith No Mores «Epic», ble flere platekompanier nysgjerrige på hva Mr. Bungle var, noe som til slutt resulterte i en platekontrakt med Warner Bros. Records og den selvtitulerte debutplata som kom i 1991. Denne plata inneholder hovedsakelig sanger bandet tidligere hadde gitt ut på sine to siste demoer som ble spilt inn på nytt med jazzeksperimentalisten John Zorn. Plata er også kjennetegnet ved at det ikke er noen klare skiller mellom sangene. I stedet ha bandet samplet lyder fra ulike kilder som fungerer som overgang mellom de ulike sangene.
Album nummer to skulle bli den langt mer eksperimentelle Disco Volante, som kom i 1995. Her er jazzinspirasjonen kanskje det klareste elementet, samtidig får bandet frem den dystre og til tider psykotiske følelsen Patton har blitt kjent for gjennom senere band og prosjekter, kanskje særlig Fantômas. Lengyel forlot bandet året etter.
Bandets tredje og siste album California ble utgitt i 1999 og er, sammenlignet med de foregående utgivelsene, overraskende tilgjengelig, med sanger som «Sweet Charity», «Retrovertigo» og «Pink Cigarette» i surferock- og popstil. Her var også, i motsetning til på de foregående platene, sangene skilt slik at det i mye større grad fremsto som et album bestående av enkeltsanger som hver for seg kunne stå på egne bein. Plata kom ikke lenge etter Red Hot Chili Peppers' Californication, og mye tyder på at tittelen var myntet på denne i og med at forholdet mellom dem lenge hadde vært anstrengt. California ble faktisk tilbakeholdt av Warner Bros. på grunn av frykt om hva Anthony Kiedis ville gjort om den kom ut før Red Hot Chili Peppers album.
Oppløsning
Bandet ble oppløst i 2000 og medlemmene gikk hver til sitt. Patton fortsatte blant annet arbeidet med plateselskapet sitt, Ipecac Recordings, og prosjekter som Tomahawk og Fantômas. Han samarbeidet også med artister som John Zorn, Björk og Kaada. Spruance fortsatte i Secret Chiefs 3 hvor også Dunn og Heifetz har deltatt. Dunn, som også deltar i Fantômas, ble etter hvert hyret inn som erstatter for Kevin Rutmanis i Tomahawk.
Gjenforening
I 2009 ble Faith No More gjenforent etter å ha vært oppløst siden 1998. I 2011 deltok Spruance på en konsert sammen med bandet der de fremførte albumet King for a Day… Fool for a Lifetime i sin helhet. Dette førte til spekulasjoner blant tilhengere om en mulig gjenforening av Mr. Bungle, men dette ble blankt avvist av Dunn i 2013. Patton var i et intervju i januar 2014-utgaven av ALARM Magazine mer positiv. I august 2019 ble det kjent at Mr. Bungle skulle gjenforenes i tre-konserters miniturne i februar 2020. Besetningen besto av Patton, Spruance og Dunn, samt gitarist Scott Ian (Anthrax) og trommeslager Dave Lombardo (Slayer, Fantômas) og de fremførte demoen The Raging Wrath of the Easter Bunny i sin helhet. Etterspørselen etter billetter var så stor at turneen ble utvidet. Jed Watts, bandets opprinnelige trommeslager, deltok på en av konsertene.
I juni 2020 gav bandet ut en cover av The Exploiteds «U.S.A.» som single. I august 2020 kunngjorde bandet at de utgir en nyinnspilling av demoen The Raging Wrath of the Easter Bunny 30. oktober 2020. Utgivelsen skal inneholde alle sangene fra demoen og flere coverlåter, deriblant Stormtroopers of Deaths «Habla Español O Muere» og Corrosion of Conformitys «Loss For Words.» Sangen «Raping Your Mind» ble utgitt som single samtidig med kunngjøringen.
Samisk senter for samtidskunst
Samisk senter for samtidskunst (tidligere Samisk kunstnersenter, samisk: Sámi dáiddaguovddáš, SDG) er et kunstnersenter som ble etablert i 1986. Senteret jobber med å støtte, formidle og synliggjøre samisk samtidskunst lokalt og internasjonalt. Det har utstillingslokaler i Karasjok og holder rundt 10–11 utstillinger i året.
Senteret finansieres gjennom tilskudd fra Troms og Finnmark fylkeskommune, Sametinget i Norge.
I 2014 flyttet senteret, fra lokaler et par kilometer utenfor Karasjok sentrum til større og mer sentrale lokaler i Karasjok sentrum. Senteret skiftet samtidig norsk navn fra Samisk kunstnersenter til Samisk senter for samtidskunst. Kristoffer Dolmen var direktør fra juni 2018 til august 2022.
Stiftelsen Sámi dáiddaguovddáš
Kunstnersenteret er en stiftelse. Styreleder fra april 2022 er Hilde Skancke Pedersen. Styret ansetter direktør. Senteret har en flersidig målsetting om: økt bruk av kunst, sikring av ytringsfriheten, styrke kompetanse og kunnskap om kunst i samfunnet, bedring av arbeidsvilkårene for kunstnerne og et tilgjengelig og desentralisert kulturtilbud. Senteret arrangerer utstillinger i eget galleri, vandreutstillinger, drive formidling, seminarer og kurs, presse- og informasjonsarbeid.
Pintópolis
Pintópolis er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
TPC Boston
TPC of Boston er en privat golfbane i den amerikanske delstaten Massachusetts, grunnlagt i juni 2002 som del av banenettverket Tournament Players Club. Banen er opprinnelig tegnet av Arnold Palmer i 2003, men gjennomgikk en oppgradering av Gil Hanse i 2007. Banen har vært arena for turneringen Deutsche Bank Championship på PGA-touren siden starten.
TPC of Boston ligger i Norton, en forstad til Boston, 35 minutter fra Boston sentrum og 25 minutter fra Providence i Rhode Island. Banen er på 6847 meter og spiller par 72. Anlegget omfatter et treningsområde på over fire hektar, med driving range og putting- og chipping-områder, og et klubbhus på 3159 kvadratmeter. Rett utenfor fairway på hull 9 ligger William F. Connell Golf House, som er hjem til Massachusetts Golf Association og Massachusetts Golf Hall of Fame.
RedOctane
RedOctane var et amerikansk elektronikkunderholdningsselskap som er mest kjent for utgivelsen av Guitar Hero-serien. RedOctane ble et datterselskap av Activision i 2006, og lagt ned i 2010.
Historie
RedOctane ble etablert i 1999 av Kai Huang og Charles Huang og er best kjent for Guitar Hero spillene. I august 1999, begynte de som verdens første utleie sted for spill på nett. I 2000 utvidet de til å også lage videospilltilbehør, først ut var RedOctane dansematten som var mye bedre enn eksisterende produkter på den tiden. Senere ble de kjent for Ignition dansematten og andre videospilltilbehør som joysticks, trommer og guitarer for musikkspill.
I juni 2005 utvidet de til å utgi videospill. Deres første utgivelse var en PlayStation 2 versjon av In The Groove, et dansespill utviklet av Roxor Games, In The Groove var allerede etablert i arkadehaller.
RedOctane samarbeidet med utvikleren Harmonix Music Systems for å gi ut Guitar Hero i november 2005 til PlayStation 2. Musikkspillet viste seg å bli ekstremt populært, med over 30 lissensierte spillbare sanger med en spesialdesignet guitar peripheral. Spillet fikk gode anmeldelser fra anmeldere og fans, og oppfølgeren Guitar Hero II kom til PlayStation 2 i 2006 og deretter Xbox 360 i 2007. Oppfølgerne til serien kommer nå på flere andre konsoller. Teorien deres var at musikkspill måtte bli introdusert til et massemarked i USA og at et rockbasert spill med en gitarkontroll ville være den beste måten å introdusere slike spill.
I mai 2006, annonserte spillutgiveren Activision planer om å kjøpe opp RedOctane, noe som ble fullført 6. juni, 2006. Activision betalte nesten 100 millioner amerikanske dollar for RedOctane.
Etter at oppkjøpet fra Activision og splittelsen fra Harmonix, som begynte å utvikle Rock Band. RedOctane fikk Activision eide Neversoft (ansvarlig for Tony Hawk-serien) til å utvikle Guitar Hero III: Legends of Rock, som ble utgitt i november 2007.
I løpet av 26 måneder etter første utgivelse hadde Guitar Hero-serien solgt for over 1 milliard amerikanske dollar ifølge Kotaku.