cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nils Eriksen
I årene 1955–1958 satt Eriksen i det norske landslagets uttakskomité.
Wilhelm Kment
Wilhelm Friedrich Kment (født 1914, død 22. desember 2002) var en østerriksk fotballspiller og -trener.
Han ble hentet til Norge for å trene Ski- og Ballklubben Drafn i 1954 og 1955, og han var trener for det norske i periodene 1960–1962 og 1967–1969 (totalt 45 kamper). Senere var han trener for i 1976.
Nordkraft
Selskapet er eid av Hålogaland Kraft Holding med 37,62%, Narvik kommune med 35,6%, Jämtkraft AB med 19,93%, Trollfjord AS 4,4% og Andøy Energi Holding AS 2,45%.
Arc-sous-Cicon
Arc-sous-Cicon er en kommune i departementet Doubs i Bourgogne-Franche-Comté-regionen øst i Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Ornans som tilhører arrondissementet Pontarlier.
Nordkraft
Selskapet fusjonerte i 2021 med Hålogaland Kraft.
Selskapet eier direkte og gjennom Nordkraft Magasin følgende kraftverk:
Selskapet driver også Nygårdsfjellet vindpark samt nettvirksomhet.
Eksterne lenker
Hjemmeside
Human Desire
Human Desire er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Wilfrid North.
Handling
Inspirert av en statue av spedbarnet Kristus i hendene på Jomfru Maria, unnfanger Bernice - som bor i et kloster i Napoli, Italia - en dyp lidenskap for babyer. Bernice får vite at det finnes spedbarn som dør av sult og omsorgssvikt i Amerika, og hun bestemmer seg straks for å hjelpe dem.
Utkledd som en ung gutt ankommer hun New York, hvor hun snart møter kunstneren Robert Bruce som ansetter henne til å posere for et maleri. De to forelsker seg i hverandre frem til - under Roberts fravær - hans kone dukker opp og kaster Bernice på gatene. Men etter at hans kone dør i en bilulykke, står Robert fritt til å gifte seg med modellen hans.
Fauxdemningen
Fauxdemningen er en demning med vannkraftverk i Frankrike. Den er anlagt øverst i sideløpet Maulde ved kildene til elva Vienne, som er ei stor sideelv til vasdraget Loire. Demningen leverer kraft til eget vannkraftverk knyttet direkte til damanlegget. Demningen er inntil 25 meter høy.
Anlegget ligger i kommunen Faux-la-Montagne øst for storbyen Limoges, helt sørvest i departementet Creuse og samtidig nær grensen til nabodepartementet Haute-Vienne, beliggende i regionen Nouvelle-Aquitaine.
Elva Viennes øvre løp (Maulde) har 17 demninger ovenfor byen Limoges, og ytterligere 4 nedenfor. Dessuten er det 7 damanlegg i sideelva Creuse i øst. I alt har de beskjedne damanleggene i Limoges-regionen en installert, samlet kapasitet på 262 MW, og mange av dem er fra første halvdel av 1900-tallet. De eies av Electricite de France (EDF). I tillegg er det også en uavhengig eid demning i sideelva La Couze mellom Vienne- og Creuse-vassfarene.
Weather Report Girl
Weather Report Girl お天気お姉さん (Otenki Onēsan), også kjent som Weather Woman er en toepisoders OVA-anime innenfor yuri- og ero-sjangerne. Den ble først sluppet ut i Japan i august 1994 av Toho og senere i USA på VHS i september 1996 og på DVD i august 2005 av Right Stuf. Den er basert på en softcore eromanga av Tetsu Adachi.
Handlingen dreier seg rundt Keiko Nakadai, som jobber som kontordame hos ATV-TV-kanalen, som konsekvent har lavest seertall. Hun blir valgt ut til å ta over jobben til en av værdamene en dag, og Keiko tar nytte av denne muligheten ved å helt åpenbart vise frem undertøyet sitt på TV. Dette gjør at seertallene flyr oppver, og i TV-kanalens håp om å få høyere seertall, blir hun den nye værdamen til kanalen.
Sönke Rothenberger
Han representerte Tyskland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok gull.
Merian
Merian (Origanum majorana, syn. Majorana hortensis) er en ettårig, grønn krydderplante i leppeblomstfamilien, i nær slekt med bergmynte som gir krydderet oregano. Bladene er grålodne og blomstene hvite eller fiolette. Merian har en sterk, aromatisk lukt og passer til fisk, lammekjøtt, eggeretter, i posteier, pølsemat og fjærkre. Er mindre passende i tomatbaserte retter som pasta og pizza. Den brukes alene, eller sammen med andre krydder som timian, salvie og rosmarin. Benyttes frisk eller tørket.
Vetle Sjåstad Christiansen
Vetle Sjåstad Christiansen (født 12. mai 1992) er en norsk skiskytter og langrennsløper. Han er født på Geilo, men er bosatt i Oslo. Han er barnebarn av alpinisten Asle Sjåstad og storebror til freestyleutøveren Tiril Sjåstad Christiansen og yngre bror av programlederen Pia Rivelsrud. Han ble verdensmester da han var med på de norske lagene som vant mix-stafett og stafett under VM i skiskyting 2019 i Östersund. Han gikk ankeretappen på Norges lag som ble verdensmester på stafett under VM i skiskyting 2021 i Pokljuka. Under de olympiske leker i Beijing 2022 ble han olympisk mester på stafett og tok bronsemedaljen på fellesstarten.
Karrière
Han vant 5 km fri teknikk ved Hovedlandsrennet på Steinkjer i 2007, i 15-årsklassen. Han ble juniornorgesmester i sprintlangrenn, han vant gull i NM Sprint junior på Røros i 2009, i 17-årsklassen. Sindre Bjørnestad Skar tok sølvet, og Jørgen Thorrud Grinna bronsen.
I skiskyting har han vunnet samtlige junior-norgesmesterskap han har stilt opp i. I senior-NM har han også gode plasseringer, og i 2009 tok han også gull i senior-NM på stafetten. Da gikk han på lag med blant andre Frode Andresen og Ole Einar Bjørndalen. Han tok 27. januar 2010 bronse på normaldistansen i Junior-VM i Torsby. Han fikk noen bom for mye, men viste god langrennsform og gikk nesten to minutter raskere enn vinneren. Han tok også bronse på sprintdistansen og på stafetten sammen med Erling Aalvik og Kristian Nesheim.
Han vant tre medaljer i ungdomsklassen i junior-VM 2011 i Nové Město. Først fikk han sølv på sprinten, bak russiske Maxim Tsvetkov. På jaktstarten gikk han ut 18 sekunder bak Tsvetkov, og de lå likt ved siste skyting, men med to bom måtte han nøye seg med sølvet. Aleksandr Loginov tok bronsen, og Erling Aalvik gikk seg opp fra åttendeplass på sprinten til sjetteplass på jaktstarten. Deretter fikk han bronse på normaldistansen 12,5 km, der Pavel Hancharou tok gullet. Året ble avsluttet med gull i klassen 19/20 år i Ribberennet på Gol, foran Sindre Bjørnestad Skar.
I Ungdoms- og junior-VM i skiskyting 2012 i februar deltok han i juniorklassen og gikk inn til 13.-plass på 10 km, men gikk seg opp til sølv på den påfølgende jaktstarten. I tillegg fikk han 16.-plass på 15 km, og han deltok på stafettlaget som fikk gull på 4 x 7,5 km stafett. De andre på stafettlaget var Erling Aalvik, Johannes Thingnes Bø og Marius Hol.
Han gikk i årene 2008–2011 på Norges Toppidrettsgymnas på Geilo.
Han tok sin første verdenscupseier på sprinten i Soldier Hollow i USA februar 2019. Han ble verdensmester da han gikk ankeretappen på det norske laget som vant mix-stafett og da han gikk andreetappen på laget som tok gull på stafett under VM i skiskyting 2019 i Östersund. Han gikk også ankeretappen på Norges lag som ble verdensmester på stafett under VM i skiskyting 2021 i Pokljuka.
Gran (kommune)
Gran er en kommune i Innlandet, rundt sju mil nord for Oslo. Kommunen grenser i nord til Søndre Land og Vestre Toten, i øst til Hurdal og Nannestad, i sør til Lunner og Jevnaker, og i vest til Ringerike. Det er heller ikke langt til Sør-Aurdal og Valdres fra den nordvestre delen av kommunen. Gran kommune er del av Hadeland, et tidligere sentralt småkongerike på Østlandet. Stedsnavnet kan enten stamme fra trenavnet gran og vin som betyr eng, den keltiske guden Granum eller det latinske ordet granula som betyr korn.
Geografi og befolkning
Arealet er delt i to av Randsfjorden (ca. 134 moh.), der den vestre delen utgjør den minste arealdelen av kommunen. Veldig sentral i den østlige delen av kommunen er Viggadalen med den lille elva Vigga som renner ca. 15 km fra sør mot nord gjennom kommunen fra Lunner kommune. Jordbrukslandskapet ligger stort sett fra 135 moh. til 500 moh. Det høyeste punktet i kommunen er Lushaugen 812 moh, på grensa mot Hurdal kommune. I kommunen ligger også Brandbukampen og Sølvsberget, som begge er vulkanske plugger. Godt synlig er også Hvalebykampen like øst for Jarenvatnet.
De fleste innbyggerne bor i tettstedene Gran (også kalt Vassenden – i den søndre enden av Jarenvannet), Brandbu og Jaren og en del i Grymyr. Bjoneroa er det eneste tettstedet på vestsiden av Randsfjorden.
God sobaki
God sobaki (originaltittel: Год собаки) er en russisk film fra 1994, regissert av Semjon Aranovitsj.
Gran (kommune)
Geografi og befolkning
Gran har mange bondegårder, noen helt tilbake fra før vår tidsregning, med stor arealdyrking av korn, poteter, grønnsaker, frukt o.l. sammen med et stort dyrehold. Bl.a. var kommunen lenge størst i landet innen svinehold. Det må også nevnes at Gran (sammen med de 2 andre Hadelandskommunene) er ei kjent hestebygd, særlig innen travsporten, med massevis av gode travhester som f.eks. Alm Svarten og Mørtvedt Jerkeld. Grendene i Gran er mange, utenom tettstedene kan det nevnes Granavollen, Granåsen, Vestre Gran, Tingelstad, Søndre Ål (nå også kalt SÅS etter sportsklubbens navn), Nordre Ål/Ringstad (med Skjervumsfeltet), Jarenstranda, Moen, Røykenvika, Bleiken, Hennung, Gullerudvika/Elvestua (også kalt Suppedalen), Stranda/Gjervika, Bjonskogen og Vestre Brandbu.
God sobaki
Handling
Sergej blir løslatt fra fengsel, hvor han har sonet en dom for ulike straffbare forhold. På grunn av sin kriminelle bakgrunn og sin aggressive, desillusjonerte karakter, opplever han store problemer med å finne sin egen plass i samfunnet. Han forsøker å utnytte Vera, en naiv middelaldrende kvinne, men dette får uventede konsekvenser ettersom det utvikles et ømt, nølende forhold mellom dem.
Dessverre blir Sergej involvert i en konflikt, hvor en av motstanderne hans blir dødelig såret. Sergej stikker av sammen med Vera til landsbygda, og de gjemmer seg i en forlatt landsby. Men kort tid senere innser de at noe er alvorlig galt med det nye gjemmestedet deres.
Gran (kommune)
Aktiviteter
Granavollen er et eldgammelt sentrum, muligens fra lenge før vikingtiden og trolig en av de mest sentrale i hele landet i hundrevis av år. I Granåsen ved Buhammeren finnes det et gammelt nedlagt marmorbrudd med marmor med fargene rød, hvit, grå og blå er meget vakker, men dessverre altfor sprø til å brytes og brukes nå, så et pukkverk er nå den eneste steinindustrien i området. Den bergenske kongevei fra Oslo til Bergen og Pilegrimsleden fra Oslo til Nidaros skjærer gjennom kommunen fra sørvest og sør mot nord og nordøst, begge med hvilested på Granavollen.
Økonomi
Kommunens økonomi for 2002 var 24 098 kr i frie inntekter pr. innbygger, og nettogjeld pr. innbygger var 41 835 kr. (også kommunens). Pleie- og omsorgsbudsjettet representerer en tredjedel av kommunens utgifter, noe som er 7,5 % høyere enn landsgjennomsnittet. 5,1 % er ansatt i primærnæringer, landsgjennomsnittet er 9 %.
Politikk
Gran kommunes politiske inndeling består av kommunestyre og de to «likestilte» utvalgene formannskap og fast utvalg for plansaker. Formannskapet har ni medlemmer. Fast utvalg for plansaker har som formannskapet ni medlemmer.
Tusenårssted
Kommunens tusenårssted er det eldgamle historiske senteret Granavollen, som er området rundt Søsterkirkene og Steinhuset i Gran, antagelig et senter på Østlandet i rundt 2000 år eller mer. Granavollen består dessuten av mer enn 300 år gamle Granavoldens Gjæstgiveri, Grans gamle kommunehus, de gamle stallene, enkesetet Sjo gård hvor Åsmund Olavsson Vinje døde (han ligger gravlagt ved Søsterkirkene), Sanne skole og noen andre bygninger med kunst, kultur og historie. Dessuten er det flere hoteller og pensjonater i området. En travbane er også anlagt i området. På Granavollen har man utsikt over de fruktbare flatbygdene på Hadeland og til åsene rundt Hadeland, men bare nesten til den fiskerike Randsfjorden som man kan ane i vest. Også Oppland fylkes tusenårstre er plantet her. Granavollen er utgangspunkt for fotturer rundt i "kulturlandskapet" og opp på topper (f.eks. Sølvsberget) og opp til Granåsen.
Søsterkirkene er to steinkirker fra middelalderen som er bygd side ved side. Den minste og eldste er Mariakirken, en enskipet romansk kirke, mens Nikolaikirken er en treskipet basilika, sannsynligvis inspirerert av byggingen av Halvardskirken i Oslo.
Ifølge sagnet ble kirkene bygd av to søstre, men en bedre forklaring er at Mariakirken er bygd for den lokale menigheten, mens Nikolaikirken er en hovedkirke for Hadeland som den gang var et meget betydelig større område enn det er i dag.
Jan Willem Janssens
Jan Willem Janssens (født 12. oktober 1762, død 23. mai 1838) var en nederlandsk soldat og statsmann som tjente som guvernør både i Kappkolonien og Nederlandsk Østindia.
Han var født i Nijmegen og sluttet seg til hæren da han var ni år gammel. Da De forente Nederlandene ble invadert i 1793, var han oberst og ble såret i felttoget.
Den nederlandske overgivelsen i 1795 banet vei for den hovedsakelig fredelige etableringen av Den bataviske republikk, en satellittstat under Napoléon Bonapartes voksende imperium. Oberst Janssens tjente for det meste som administrator innenfor den nye bataviske hæren fra 1795 til 1802. Han ble utnevnt til generalguvernør i Kappkolonien da den ble returnert til nederlenderne av britene under betingelsene i Amiensavtalen i 1802. Han ankom tidlig i 1803 og forsøkte å styrke koloniens forsvar, men ressursene manglet. Han hadde for få trente soldater til rådighet og den politiske situasjonen var spent. I løpet av denne tiden ble han forfremmet til generalløytnant.
Ved utbruddet av krigen til den tredje koalisjonen markerte nok en britisk invasjon av Kappkolonien. Janssens hadde ikke følelsen av at han hadde evnen til å kunne beseire de britiske styrkene ledet av generalløytnant David Baird. Likevel mobiliserte han sine styrker og møtte britene den 8. januar 1806 i slaget ved Blaauwberg nær Cape Town. Styrkene hans ble knust og tvunget til å trekke seg tilbake, og Kappkolonien overgav seg til britene for siste gang den 18. januar. Under betingelsene til overgivelsen ble Janssens transportert tilbake til Nederland hvor han ankom Den Haag 8. juni 1806.
Innen Janssens overgav seg til britene, hadde krigen i Europa tatt slutt med Pressburgavtalen. Da han returnerte til Nederland, hadde Napoleon allerede innsatt sin bror Louis Bonaparte som konge i det nylig etablerte Kongeriket Holland.
Louis Bonaparte utnevnte Janssens som generalsekretær for krigsdepartementet da han kom tilbake. Han hadde en rekke høyere administrative poster i kongeriket til Louis Napoleon abdiserte og Frankrike annekterte Nederlandene i 1810. 11. november 1810 ble han utnevnt som generalguvernør i territoriet som før annekteringen avr kjent som Nederlandsk Østindia og erstattet Herman Willem Daendels. Han ankom i Batavia på Java den 15. mai 1811 og involverte seg umiddelbart i forsøkene på å styrke koloniens forsvar. Java trakk fordel av en større andel nederlandske og franske soldater, i tillegg til bedre forsvarsverk, sammenlignet med Kappkolonien. Men den britiske invasjonsstyrken ankom kort tid etter, den 30. juli, ledet av Samuel Auchmuty.
Janssens satte i gang et forsvar sentrert rundt de eksisterende festningsverkene, for det meste Meester Cornelis. Men de franske soldatene under hans kommando manglet godt trente offiserer, og da britene beleiret festningen, ledet Janssens personlig et fåfengt forsvar og ble tvunget til å trekke seg tilbake til Buitenzorg som senere ble bostedet for den britiske generalguvernøren Stamford Raffles. Et stort antall franske soldater ble tatt under retretten og den påfølgende forfølgelsen, og Janssens var tvunget til å overgi seg den 18. september 1811. Han var fengslet i Storbritannia frem til 12. november 1812, da han ble utlevert til Nederland.
Han var involvert i noen mindre trefninger i de påfølgende årene til han sa opp sin post i den franske hæren den 9. april 1814.
Janssens var involvert i det nyfødte Kongeriket Nederlandene som provinsiell krigsgeneralkommissær, men han sa opp sin post etter at hans ønske om igjen å bli generalguvernør i Nederlandsk Østindia ble avslått. Han trakk seg tilbake fra aktiv tjeneste den 22. mai 1815.
Han døde i Den Haag i en alder av 75 år.
The Legend of Zelda: Oracle of Seasons og Oracle of Ages
The Legend of Zelda: Oracle of Seasons (ゼルダの伝説 ふしぎの木の実 大地の章 Zeruda no Densetsu Fushigi no Ki no Mi Daichi no Shō) og Oracle of Ages (ゼルダの伝説 ふしぎの木の実 時空の章 Zeruda no Densetsu Fushigi no Ki no Mi Jikū no Shō) er to action-eventyrspill utviklet av Flagship, og utgitt av Nintendo til Game Boy Color.
Dette var de syvende og åttende spillene i The Legend of Zelda-serien, og ble utgitt i Japan 27. februar 2001, i Nord-Amerika 14. mai 2001 og i Europa 5. oktober 2001. Når man spiller Oracle of Seasons og Oracle of Ages på en Game Boy Advance er spesialinnhold, som for eksempel ytterligere gjenstander, tilgjengelig.
Fakta om spillet
Grunnleggende kontroller, grafikk og lyder ble kopiert fra forgjengeren i The Legend of Zelda. Karakteren bruker sverd for sitt primære angrep, supplert med sekundære våpen og gjenstander. Grunnleggende ting, deriblant bomber og en boomerang, er felles for flere av Zelda-spillene. Det meste av spillet blir brukt på å finne en rekke gjenstander som ligger skjult i forskjellige enorme fangehull - et stort, vanligvis underjordisk område som inneholder både fiender og gåter. Både sverdets offensive kraft og skjoldets defensive evner kan oppgraderes to ganger. Et sentralt elementet i spillet er "Harp of Ages" som karakteren kan bruke for å manipulere tid, og dermed reise mellom fortid eller nåtid.
Når spilleren ikke søker gjennom de forskjellige fangehullene, utforsker man resten av verdenen. En over-verden heter Holodrum, og den underjordiske verdenen heter Subrosia som blir bebodd av det dverg-lignende Subrosian-folket. De to verdenene blir koblet sammen via en rekke portaler. Enkelte områder i den ene verden bare tilgjengelig fra noen få portaler fra den andre verden. Alle områdene i spillet inneholder enkelte valgfrie side-oppdrag og oppgraderinger for karakteren og hans utstyr.
Et slikt side-oppdrag er blant annet ring-innsamling; ringer kan gi Link forskjellige bonuser og evner, for eksempel forbedret forsvar. Noen ringer har ingen praktisk bruk, for ekseempel ringer som kan svekke spillerens angrep eller forsvar. Et annen side-oppdrag består av valgfri handel hvor karakteren skal motta eller levere spesielle produkter til bestemte karakterer over hele området. Når hele ette oppdraget er gjennomført, mottar spilleren et oppgradert sverd.
Handling
Spilleren får rollen som Link fra Hyrule Castle, som møter en omreisende gruppe ledet av en danser ved navn Din. Dins ledsager, Impa, forteller til Link at de var på vei mot Hyrule, og hun instruerer Link om å gå til Maku-treet i Horon Village, hovedstaden i Holodrum. Link finner et sverd i en hule, og reiser mot treet. Maku-treet forteller Link at han vil trenge de åtte "Essences of Nature" og gir ham en Gnarled Key, som kan låse opp et fangehull som inneholder den første Essence of Nature.
Link må deretter få tak i de åtte essensene som ligger spredt over åtte forskjellige fangehull, som er spredt over hele Holodrum og Subrosia. Spilleren må bringe alle disse sverdene til Maku-treet, som bruker sverdene for å lage et stort Maku-frø, et hellig frø som gjør at Link kan komme inn i et slott. I slottet må Link beseire Onox og forsøke å redde Din. Link mottar et sverd fra Impa, og kommer seg til Maku-treet i Lynna City, hovedstaden i Labrynna. Men treet blir beordret ødelagt, og Link må finne en tidsportal for å reise til fortiden og hindre at treet blir skadd. Maku-treet forteller Link at han behøver de åtte essensene for å beseire en fiende. Link må deretter få tak i de åtte essensene, skjult i åtte fangehull over hele Labrynnas fortid og nåtid.
The Birth of a Nation (2016)
The Birth of a Nation er en amerikansk historisk dramafilm fra 2016, regissert av Nate Parker i sin regidebut. Filmen er løst basert på den sanne fortellingen om Nat Turner, en slave som gjorde opprør i Southampton County i Virginia i 1831. Parker spiller selv Nat Turner, mens Armie Hammer, Aja Naomi King, Jackie Earle Haley, Penelope Ann Miller og Gabrielle Union spiller biroller. Innspillingen ble satt i gang i mai 2015 med et budsjett på 10 millioner dollar.
Filmen hadde verdenspremière under Sundance filmfestival 25. januar 2016, hvor den blant annet vant publikumsprisen. Fox Searchlight Pictures kjøpte filmrettighetene til filmen, og den hadde kinopremière i USA 7. oktober 2016. Den skal etter planen ha kinopremière i Norge 27. januar 2017. The Birth of a Nation fikk god kritikk, spesielt for Parkers regi, skuespillernes rolleskildringer, Henry Jackmans lydspor og Elliot Davis' foto.
Handling
Unge Nat Turner blir lært opp til å lese så han kan studere Bibelen og bli en predikant for sine medslaver. Når Turner blir med slaveeieren på en turné i USA oppdager han størrelsen på slaveriet. Han bestemmer seg for å gjøre opprør og bli en annerledes leder.
Fylkesvei 532
Fylkesvei 532 går mellom Rabben i Hustadvika og Høgset i Gjemnes.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 279.
Hiorthfjellet
Hiorthfjellet er et 928 meter høyt fjell på nordsiden av Adventfjorden rett nord for Longyearbyen, og vest for Mälardalen og videre Operafjellet. Hjorthfjellet er et godt synlig landemerke ved innseilingen til Longyearbyen og ses fra tettstedets sentrum. Sørveggen skjæres i to av Telegrafdalen. I vest går en utløper ved navnet Adventtoppen (786 m) utover mot Advent City og Revneset i nordvest. I nordvest fortsetter fjellet som sidetoppen Kjødetoppen (769 m). I nord strekker Hanaskogdalen seg øst-vest.
Ved foten av fjellet ligger også Hiorthamn - en tidligere gruveby. Det er godt, skrånende horisontalt lag av kull fra tertiær-tiden drøye midtveis oppe i fjellet, en levning fra tiden hvor et grunt hav dekket dagens Adventfjord-basseng med vegetasjon og skog rundt strandkantene.
I 1902 kjøpte det britiske selskap The Spitsbergen Coal and Trading Company Ltd de lavereliggende kullfeltene fra kritt som B. Pedersen (en kompanjong av Henrik B. Næss fra Trondheim) hadde tatt utmål på ved Revneset. Men kullet hadde dårlig kvalitet og driften ble derfor flyttet til Hiorthamn i 1908. Selskapet A/S De Norske Kulfelter Spitsbergen under ledelse av Fredrik Hiorth startet i 1917 drift på de høyereliggende kullfeltene fra tertiær med innslag oppe i fjellsiden. Gruveinnslaget ligger 582 meter over havet og går under navnet Sneheim. Det ble drevet ut kull til 1921, og en kort periode igjen 1924-25, og sporadisk deretter med siste driftsår i 1940. I Hiorthamn var det både brakker, smie, lager, kjøkken, sag, hospital, boliger, kontor, og en rekke gruveanlegg og gruveveger. Eiendommen Austre Adventfjord, som Hiorthhamn, Hiorthfjellet og Operafjellet er en del av, er eid av familien Horn (Johan Jacob Horn).
Omkring 2010 ble det etablert en enkel, privat nedlesningsstasjon for satellitt-basert bredbånd med salg av bredbåndsforbindelse til private i Longyearbyen. Ellers er Hiorthfjellet også brukt til farlig - og ulovlig - fjellsidekjøring med scooter vinterstid. En del fastboende har hytter langs sørfoten av fjellet.
Of (by)
Of er en by med 41 248 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Trabzon. Den ligger nord for Dernekpazarı, sør for Svartehavet, øst for Sürmene, og vest for İyidere.
Master i Margarita
Master i Margarita (originaltittel: Мастер и Маргарита) er en russisk film fra 1994 regissert av Jurij Kara, basert på romanen Mesteren og Margarita av Mikhail Bulgakov.
Handling
Den andre historien, som finner sted i Jerusalem, beskriver Pontius Pilatus sine problemer rundt korsfestelsen av Jesus Kristus. Den tredje historien forteller om kjærligheten mellom en navnløs forfatter i Moskva på 1930-tallet og kjæresten hans Margarita. Han har nylig skrevet ferdig en roman sentrert rundt Pontius Pilatus, et emne som var tabu i det offisielt anti-religiøse og ateistiske Sovjetunionen.
Vlad Khadarin
Vladislav «Vlad» Aleksejevitsj Khadarin (Владислав Алексеевич Хадарин; født 22. februar 1998) er en russisk snøbrettkjører, som tok sølvmedalje i slopestyle under Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer og deltok to år senere sammen med olympiske utøvere fra Russland under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang.
Zeolitt
Zeolittmineraler (fra gresk ζεω zeo = «koke» + λįθος lithos = «stein») er vannholdige aluminiumsilikater. Det er porøse stoffer hvor krystallstrukturen består av SiO4 og AlO4 bygget opp i et åpent gitter av tetraeder. I de indre hulrommene kan stoffet ta opp vann og metallioner. Dette skjer uten at strukturen endres.
Et eksempel på formelen er natrolitt: Na2Al2Si3O10·2H2O
Zeolitter ble først beskrevet i 1756 av svensken A. F. Cronstedt, som oppdaget at de avgir vann ved oppvarming (derav navnet). Naturlige zeolitter dannes når vulkanske klipper og askelag reagerer med basisk grunnvann. Siden undersøkelsene av havbunnen skjøt fart i begynnelsen av 1950-årene, har man avslørt at det også finnes mange forskjellige typer zeolitter i bunnslammet, og med den mengde slam som finnes må zeolitter være noen av verdens mest alminnelige mineraler.
Foruten de naturlige zeolittene som man kjenner over 40 av, er det fremstilt et tilsvarende antall kunstige. De fremstilles ved en langsom krystallisering av en silisium-aluminium-gel i nærvær av organiske stoffer. Zeolitter brukes til mange tekniske formål, spesielt hvor deres evne til å ta opp og frigi ioner kan være nyttig. I prinsippet virker de som molekylære sikter som kan adskille uønskede stoffer som f.eks. oljeforurensning eller kalk fra vann.
Zeolitt har også blitt benyttet som alternativ medisin, deriblant mot kreft. Det finnes ingen dokumentert effekt mot kreft eller andre sykdommer, derimot er det påvist at zeolitt kan hemme effekt av annen medisin og også i seg selv være kreftfremkallende.
Replot
Replot (finsk: Raippaluoto) er en tidligere kommune i landskapet Österbotten i Finland. Kommunen hadde innbyggere i 1970. Replot var en svenskspråklig kommune (98,4 % svensktalende i 1960).
thumb|left|250px|Replotbron Kommunene Björköby, Kvevlax, Replot og hoveddelen av Solf ble slått sammen med Korsholm i 1973.
Replot er en øy i Kvarken utenfor Vasa. Siden 1997 er øya forbundet med fastlandet i Korsholm via den 1045 meter lange Replotbron, som er Finlands lengste bro.
Kallsjön
Kallsjön er en innsjø nord for Åreskutan i Åre kommune i Jämtland, Sverige. Kallsjön, som siden tidlig på 1940-tallet er regulert til vannkraftsformål, har et overflateareal på 158,5 km² og en dybde på 134 meter, er Sveriges åttende største innsjø målt i volum, med 6,1 milliarder m³ (6,1 km³).
Navnet kommer trolig fra dialektordet for «karl» (på mere moderne norsk dialekt «kall»). Innsjøens opprinnelige navn (Kalln) betyr altså karen eller gubben, og har ingenting med kjølig å gjøre. Den innsjøens navn var ment for, var ifølge tradisjonen en «karl» som var i slekt med guden Frøy, som hadde gitt Frösön i Storsjön navn. Kall er for tiden også navnet på kirkestaden ved innsjøens østside. Ved innsjøens vestside finner man tettstedet Huså, som fram til tidlig på 1900-tallet var et industrisamfunn. Ved den sørlige enden av innsjøen finner man Åre kommunes administrasjonssenter, Järpen.
Hetsjakt
Hetsjakt er en jaktform der såkalte hetsende hunder renner etter byttet/viltet for å nedlegge det selv, men slik jakt er ikke lenger tillatt i Norge og mange andre industrialiserte land. De mest typiske jakthundene for hetsjakt er såkalte mynder og krysninger der mynder inngår, fordi disse er svært hurtige og ofte har et bedre utviklet syn enn andre hunderaser, men også hurtige spisshunder, støvere og terriere blir benyttet i noen grad.
Tradisjonell hetsjakt
Tradisjonell hetsjakt foregår ved at jegeren fører hunden sin fram til de oppnår synskontakt med viltet før de(n) slippes. Hunden sprinter etter (hetser) viltet til det enten styrter av utmattelse eller blir tatt igjen, for så å nedlegge det. Dersom det er flere enn en hund som jakter samarbeider disse gjennom å posisjonere seg på en slik måte at en eller flere kan angripe og nedlegge byttet. Vanligvis skal ikke hundene drepe viltet, men kun holde det fast til jegeren ankommer og kan avlive det. Her er det både rasevise og stedvise forskjeller. Eksempelvis er det gjerne viktigere ikke å drepe byttet i varme strøk enn kalde, fordi skrotten (kjøttet) lett skades i varmen. Pariahhunder dreper gjerne byttet selv, fordi de stort sett jakter for egen føde.
Parforsejakt
Parforsejakt er en annen type hetsjakt, en jaktform der et jaktlag av jegere jakter på rødrev fra hesteryggen og bruker et kobbel av hunder, tradisjonelt av hunderasen foxhound eller en annen hurtig støvertype som jager i flokk, til å søke opp og hetse etter rødreven til dyret blir utmattet og styrter. Som regel blir reven drept ved at hundene river den i filler.
Parforsejakt var spesielt utbredt blant kongelige, adel og rikfolk i Europa. Denne formen for revejakt, som av mange regnes som en bestialsk måte å jakte på (en blodsport uten verdi), har lenge vært forbudt i store deler av den industrialiserte verden, men på De britiske øyer har det vært vanskelig å få en slutt på den. Den 18. november 2004 ble imidlertid parforsejakt forbudt ved lov i England og Wales, med virkning fra februar 2005.
Falkoneri
Rovfugler lar se dressere til å drive hetsjakt på småvilt og andre fugler. Det er spesielt ørner og falker som brukes, ofte jaktfalk eller kongeørn. Denne formen for jakt og jaktdressur kalles falkoneri, og de som holder på med dette kalles falkonerere.
Falkoneri hadde høy status i Europa i middelalderen, men er nå blitt uvanlig og ofte ulovlig. Det finnes imidlertid fortsatt falkoneri i noen europeiske land, for eksempel i Storbritannia og Spania. I flere land utenfor Europa er falkoneri fortsatt i bruk for matauk. I andre land brukes slike fugler aktivt til å beskytte fly og flyplasser, gjennom at rovfuglene jager vekk andre fugler, som ellers kan havne i jetmotorene til flyene og forårsake store katastrofer.
Forbudt i Norden
Ingen former for hetsjakt er lenger tillatt i Norden, der denne jaktformen regnes som en blodsport. Også i de fleste andre industriland er hetsjakt nå forbudt, selv om det fortsatt drives en del ulovlig hetsjakt i land som Storbritannia, Irland, Portugal, Spania og Italia. I mange østeuropeiske land og i land utenfor Europa, drives det fortsatt utstrakt hetsjakt på vilt, for det meste som matauk.
Lierbygda Orienteringslag
Lierbygda Orienteringslag er orienteringsklubben i Lier kommune. Den ble stiftet 18. november 1976 med Arne Ask som formann. Klubben arrangerte i samarbeid med Lier IL og Vestre Lier IL norgesmesterskap i orientering i 1978 og hadde tre år senere 320 medlemmer. I 1984 stod klubben for arrangementet av o-cup finalen for hele landet.
Klubbens medlemmer har med hell deltatt i en rekke stevner i inn- og utland.
Høsten 2007 arrangerte klubben igjen NM. Denne gangen var det natt-NM og junior-nm stafett som blei arrangert.
Wolfram
Wolfram er et grunnstoff med atomnummer 74 og kjemisk symbol W.
Terry Labonte
Terrence Lee Labonte (født 16. november 1956 i Corpus Christi, Texas, USA) er en utøver av den amerikanske motorsporten NASCAR. Labonte ble introdusert for sporten av sin far, som hadde jobbet med bilene til vennene sine, som en hobby. Terry er den eldre broren til Bobby Labonte, som vant NASCARs Winston Cup-mesterskap i 2000.
Wolfram
Det gamle svenske navnet på scheelitt, tungsten, har gitt opphav til betegnelser på wolfram på en rekke språk: engelsk og tyrkisk tungsten, fransk tungstène, italiensk tungsteno, brasiliansk portugisisk tungstênio, europeisk portugisisk tungsténio, katalansk tungstè, irsk og skotsk-gælisk tungstan, walisisk twngsten, gassisk tongstena, hebraisk. På svensk brukes imidlertid navnet volfram.
Historie
I 1779 gjettet Peter Woulfe at han hadde å gjøre med et nytt grunnstoff da han undersøkte mineralet wolframitt. I 1781, oppdaget Carl Wilhelm Scheele at en ny syre, wolframsyre, kan være laget av scheelitt (på den tiden kalt tungsten). Scheele og Torbern Bergman antydet at det kunne være mulig å få et nytt metall ved å redusere denne syren. I 1783 lyktes de spanske brødrene José og Fausto Elhuyar å isolere det nye stoffet. De er kreditert oppdagelsen av wolfram. Navnet kommer av tysk wolf schaum, senere wolf rahm som betyr «ulvefråde».
Under 2. verdenskrig spilte wolfram en stor rolle på grunn av sine mange anvendelsesmuligheter i rustningsindustrien. Nøytrale Portugal som hadde de største europeiske forekomstene av wolframitt-malm, ble satt under press fra begge sider i konflikten.
Egenskaper
Rent wolfram er et hardt stålgrått til tinn-hvitt transisjonsmetall som kan kuttes med skjærfil. Av grunnstoffene har wolfram det nest høyeste smeltepunktet (etter karbon), det laveste damptrykket og den høyeste strekkfastheten (4 200 N/mm²). Wolfram har videre den laveste termiske utvidelseskoeffisienten av alle rene metaller. I uren form er det sprøtt og vanskelig å bearbeide. Det er meget korrosjonsbestandig, og det angripes nesten ikke av syrer. I romtemperert luft dannes et passiviserende oksidsjikt, men wolfram oksiderer ved høyere temperaturer.
Isotoper
Naturlig forekommende wolfram består av 5 isotoper, 3 stabile: 180W (0,13 %), 182W (26,3 %), 186W (28,6 %) og 2 ustabile: 183W (14,3 % og halveringstid 1,1 · 1017 år) og 184W (30,67 % og halveringstid 3 · 1017 år). De lange halveringstidene gjør at de 2 ustabile isotopene ofte betraktes som stabile. I tillegg finnes 30 kunstig fremstilte ustabile (og dermed radioaktive) isotoper hvorav de mest stabile er 181W – halveringstid 121,2 døgn, 185W – halveringstid 75,1 døgn, 188W – halveringstid 69,4 døgn, og 178W – halveringstid 21,6 døgn. De resterende isotopene har alle halveringstider kortere enn 1 døgn, og de fleste kortere enn 1 time.
CAS-nummer: 7440-33-7
Forekomst
Wolfram forekommer ikke i ren form naturlig, men finnes i mineraler som wolframitt ((Mn, Fe)WO4), scheelitt (CaWO4), stolzitt (PbWO4) og tuneptitt (WO3 · H2O). Wolframinneholdet i jordskorpen er omkring 0,0001 vektprosent.
De største forekomstene finnes i Kina (med omkring 57 % av forekomstene), USA, Korea, Bolivia, Kasakhstan, Russland, Østerrike og Portugal. Verdens gjenværende reserver anslås til 2,9 millioner tonn rent wolfram.
I 2006 ble det produsert 73 300 tonn rent wolfram på verdensbasis. Den suverent største produsenten er Kina med over 80 % av verdensproduksjonen. Kommersiell fremstilling foregår ved kjemisk reduksjon av wolframoksid med hydrogen eller karbon.
De største wolfram-produserende land i 2006:
Anvendelse
Wolfram benyttes til glødetråd i lyspærer. Lyspæreprodusenten Osram har hentet sitt navn fra grunnstoffene osmium og wolfram.
Det brukes også i TIG-sveising (Tungsten Inert Gass) og som ballastvekt i høyteknologiske motorsporter som formel 1 og NASCAR.
I legeringer gir wolfram økt varmebestandighet og hardhet og blir derfor blant annet mye brukt i verktøystål.
I nyere tider har sintret wolfram blandet med plaststøv (engelsk "tungsten matrix") blitt benyttet i haglepatroner, da metallet har egenskaper som gjør det meget godt egnet til jakt kontra stål og andre alternativer. Det gir mindre rikosjettfare, samt at det er mykere og sliter ikke ut løp eller trangboringer like fort.
Kaldnes
Kaldnes kan sikte til
Mini-LP
En mini-LP eller minialbum er en kort variant av album eller LP, vanligvis priset lavere enn et album ansett for å være full-lengde. Den er annerledes enn EP på grunnlag av å ha flere spor og litt lenger lengde tidsmessig.
Historie
Mini-LP-er ble populære på begynnelsen av 80-tallet med plateselskaper som hadde kunder som var nølende med å kjøpe album med full lengde og pris som målgruppe. Flere mini-LP-er hadde blitt utgitt sent på 70-tallet, blant annet  John Cooper Clarkes Walking Back to Happiness, som benyttet seg av 10-tommersformatet. Formatet som vanligvis ble brukt var 12- eller 10-tommers vinyl, med en lengde mellom tjue og tredve minutter, og rundt sju spor. De ble ofte brukt som en måte å introdusere nye band og artister til markedet, eller som en måte å gi ut midlertidige album mellom hovedalbumene. Epic Records introduserte 10-tommers Nu-Disk format på starten av 80-tallet, men hadde problemer med å merchandise det. Derfor ble 12-tommers mini-LP-er mer vanlig. Noen eksempler på mini-LP-er tidlig på 80-tallet er blant annet U2s Under a Blood Red Sky, som nådde nummer to på UK Albums Chart i 1983, og The Honeydrippers' Volume 1, som nådde nummer fire på Billboard 200 i 1984. I Norge er Kjøtts selvtitulerte utgivelse fra 1980 et eksempel på minialbum. Det ble i 2011 kåret til det fjerde beste norske albumet i forbindelse med Morgenbladet topp 100.
Uavhengige plateselskaper ga ofte ut mini-LP-er av artister før de slapp album med full lengde. Selskapet  4AD brukte denne tilnærmingen med Pixies' debut, Come on Pilgrim, i 1987. De brukte også formatet på det andre albumet til Throwing Muses, The Fat Skier, samme året.
Maxentius
Maxentius (latin: Marcus Aurelius Valerius Maxentius Augustus; født ca. 278, død 28. oktober 312 ved den milviske bro) var romersk keiser fra 306 og til 312. Han var sønn av tidligere keiser Maximianus og svigersønn av keiser Galerius. Han er kjent som Konstantin den stores motstander og druknet i Tiberen under retretten fra slaget ved Pons Mulvius (Ponte Milvio) hvor han hadde kjempet mot hæren til Konstantin.
Bakgrunn
Han var sønn av keiser Maximian Herculius og vokste opp i vest, ble svigersønn av keiser Galerius, men ble holdt utenfor tronfølgen i 305 på grunn av strid med enten sin far eller svigerfaren.
En av fire keisere
Da Konstantius Klorus døde i 306 lot Maxentius seg utrope til keiser i vest og i konkurranse med Konstantin. Han fikk, kanskje ved press, Maximian til å støtte sine krav. Sammen med denne beseiret han og henrettet den utpekte nye keiseren Valerius Severus og avviste deretter med suksess Galerius’ forsøk på invasjon.
I disse årene styrte Maxentius sørvestlige Europa med sentrum i Roma, og overlot det som i dag er England og Frankrike til Konstantin. Hans strid med sin far førte imidlertid til nye kriger og sistnevnte søkte da Konstantins hjelp, men ble tatt til fange og døde. I 312 kom det til et endelig oppgjør, Maxentius allierte seg med Maximinus Daza,
Konstantin invaderte Italia og da Maxentius forsøkte å avvise angrepet ble han beseiret i slaget ved Pons Mulvius (den milviske bro) i oktober og druknet under flukten. Det var i dette slaget hvor Konstantin skal ha hatt en visjon om et kors på himmelen sammen med bokstavene ΧΡ (de greske bokstavene chi og rho, de første bokstavene i Christos, Kristus) sammen med frasen «I dette tegn skal du seire» (gresk: Εν Τουτω Νικα, latin: IN HOC SIGNO VINCES). Konstantin, som ennå ikke var kristen, skal ha latt sine soldater bære symbolet på sine skjold. Slaget var således et vendepunkt på flere måter.
Maxentius har, som Konstantins fiende, generelt fått et dårlig ettermæle; han skildres som arrogant og maktlysten. Det blir for så vidt ikke motsagt av begivenhetene, men det er neppe riktig å oppfatte ham som en religiøs motpol til Konstantin da han selv synes å ha vist stor toleranse overfor kristendommen.
Det kjente Romulus’ Tempel på Forum Romanum er oppkalt etter hans sønn som døde ganske ung.
Alfredo Palacio
Dr. Luis Alfredo Palacio González (født 22. januar 1939) er en ecuadoriansk kardiolog og tidligere politiker, som var presidenten i Ecuador fra 2005 til 2007. Fra 15. januar 2003 til 20. april 2005 var han visepresident i landet. Etter det ble han pekt ut til å bli president i Ecuador etter at nasjonalkongressen i Ecuador fjernet Lucio Gutiérrez etter en politisk krise.
Korsvattnet
Korsvattnet (sørsamisk: Kroessejaevrie) er en innsjø i Krokom kommune i Jämtland, Sverige. Korsvattnet består av to sammenhengende innsjøer, Stora Korsvattnet og Lilla Korsvattnet. Innsjøen ligger i Oldfjällen, og dreneres av en av Långans to større kildeelver, som deretter renner ut i Yttre Oldsjön.
Harunosågirebort
Harunosågirebort er et musikkalbum med Trond-Viggo, utgitt i 1977.
Vassivière-demningen
Vassivière-demningen er en demning med vannkraftverk i Frankrike. Den er anlagt øverst i sideløpet Maulde ved kildene til elva Vienne, som er ei stor sideelv til vasdraget Loire. Demningen leverer kraft til eget vannkraftverk knyttet direkte til damanlegget – Peyrat-le-Château vannkraftverk. Installert effekt her er 56 MW, mens den årlige produksjonen av elektrisk kraft normalt er 115 GWh.
Demningen er en betong sperredam 33-38 meter høy og 233 meter lang. Den skaper et reservoar – Vassivière-reservoaret – som er 976 hektar stort (9,76 km²) og har et største vannvolum på 106 millioner m³. Reservoaret er den 23. største innsjøen i Frankrike.
Anlegget ligger i kommunen Peyrat-le-Château, øst for storbyen Limoges, i departement Haute-Vienne men på grensen mot departementet Creuse (elva er grense), beliggende i regionen Nouvelle-Aquitaine.
Elva Viennes øvre løp (Maulde) har 17 demninger ovenfor byen Limoges, og ytterligere 4 nedenfor. Dessuten er det 7 damanlegg i sideelva Creuse i øst. I alt har de beskjedne damanleggene i Limoges-regionen en installert, samlet kapasitet på 262 MW, og mange av dem er fra første halvdel av 1900-tallet. De eies av Electricite de France (EDF). I tillegg er det også en uavhengig eid demning i sideelva La Couze mellom Vienne- og Creuse-vassfarene.
Rederiaksjeselskapet Torvald Klaveness
Rederiaksjeselskapet Torvald Klaveness er et norsk konsern etablert i 1946 av Torvald Klaveness, som driver med skipsfart, skipsmegling, aksjetegning, tegning av andeler, ytelser av lån og andre lignende tjenester hvor de gjør seg interesser i andre selskaper. Selskapet eies og drives av brødrene Trond Harald Klaveness og Tom Erik Klaveness, sønner av Torvald. Største investor i selskapet er Thk Holding AS.
Selskapets hovedkontor ligger i Oslo, men selskapet har også kontorer i blant annet Beijing, Manila og Singapore.
Marie
Marie er en opprinnelig fransk og senere nordisk form av kvinnenavnet Maria som er en gresk variant av det arameiske kvinnenavnet Miriam. Den opprinnelige betydningen av navnet er omstridt, det kan være dannet av det egyptiske ordet mry, «elsket», eller av hebraiske ord for «opprørsk», «bitter» eller «vakker». Navnet Marie har navnedag den 25. mars.
Uttale
På norsk uttales Marie med trykk på i-en og med uttalt e på slutten: [ ]. På fransk er e-en stum, slik at uttalen blir [ ]. Merk at i den franske uttalen er trykket er på siste stavelse, og ikke på første som i norsk uttale av navnet Mari.
Utbredelse
Navnet Marie har vært blant de mest populære døpenavnene på jenter i Norge fra slutten av 1800-tallet og fram til ca. 1925, og igjen fra ca. 1990.
Når en teller første og andre fornavn sammen, er Marie Norges vanligste kvinnenavn. I 2014 var det over 75 000 norske kvinner med navnet. De fleste av de i Norge som het Marie i 2005 hadde dette som eneste fornavn. Vanlige sammensettinger av navnet var allikevel: Anne-Marie, Inger-Marie og Else-Marie. Marie var per 1998 det vanligste andrenavnet i dobbeltnavn på kvinner i Norge. De vanligste kombinasjonene var: Anne Marie, Inger Marie, Else Marie, Ellen Marie og Ida Marie.
I Danmark var Marie et svært populært navn på jentebarn født på første halvdel av 1900-tallet, og igjen i 1980-årene.
Marie var et populært navn i USA fra 1880-årene til 1940-årene.
I England var Marie et populært navn i 1970-årene.
Marie er i dag det mest brukte første fornavnet på kvinner i Tsjekkia og Frankrike. Navnet er også svært vanlig i Sverige, Belgia og på Grønland. Hvis man også teller med andre fornavn hos de som har flere fornavn så er Marie det vanligste kvinnenavnet i Danmark.
Marie er også brukt som mannsnavn i enkelte katolske land.
Halsten Knudsen
Halsten Knudsen (født 1805 i Drammen, død 7. september 1855 i Christiania) var hattemaker og lokal leder av thranebevegelsen på Ringerike. Han sto sterkt i den lokale arbeiderbevegelsen og var radikal i sine synspunkter. Han stiftet dessuten arbeiderforeninger både på Hadeland og i Land.
Arbeiderbevegelsen på Ringerike
Arbeiderforeningene på Ringerike var mange og blant de største og mektigste i landet. Foreningene i Norderhov og Hønefoss hadde mellom tre- og firehundre medlemmer hver. Knudsen, som kan sies å ha vært den første lederen av den lokale arbeiderbevegelsen på Ringerike, var selv i opposisjon til Marcus Thrane og protesterte mot ham på det første landsmøtet for bevegelsen. Han var uenig i Thranes synspunkt om at man måtte søke å unngå voldshandlinger. På det andre landsmøte, det såkalte lilletinget, var Knudsen igjen i venstreopposisjon og agiterte mot respekt for loven.
Marcus Thrane (1817–1890) sjøl var den som startet flest arbeiderbevegelser i landet. Knudsen kom til Hønefoss med borgerbrev som hattemaker fra Drammen, og fikk jobb hos hattemaker Lars Andresen, og den 21. juli 1851 startet bråket. Sorenskriver Jørgen Meinich holdt rettslig forhør av holeværingen Christian Fjeld i Madame Glatvedts gård på Norsida. Bakgrunnen var at Fjeld hadde vært Hole Arbeiderforenings representant til sentralstyremøtet i Christiania, og der hadde det blitt tatt opp en del radikale punkter, som Stortinget besluttet å gripe inn mot. Dagen etter skulle hattemaker Knudsen avhøres, og da ble det bråk for alvor.
Hattemakerfeiden
Om kvelden 26. juli 1851 ankom derfor to kompanier fra det Norske Jegerkorps til Klokkergården ved Hønen i Norderhov. De hadde blant annet med seg to 6-punds kanoner. Straks etter ankom dessuten også et kompani fra Modum. Knudsen forsto at det begynte å brenne under føttene hans, og dro derfor opp i Ådalen på kvelden den 22. juli. Der mobiliserte han mer enn hundre trosfeller, fortelles det, som etter å ha hørt hans flammende tale marsjerte mot byen. De skal ha vært bevæpna med møkkagreip, hakker og kjepper. Vel framme hevdet ådølingene at de ikke hadde brutt noen lov, og forlangte å få være til stede under avhørene av formannen deres, Johan Semmen. Dette ble innvilget og situasjonen roet seg.
Hattemakeren følte seg imidlertid ikke like trygg, og dro straks oppover Ådalen igjen. Der samlet han på nytt en horde med trosfeller, men denne gangen ville han at det skulle bryte ut bråk for alvor. Det hjalp ikke at folk forsøkte å roe ned Knudsen, som klarte å mobilisere nær 300 mann ved at han lovet hjelp fra både Vestlandet og Trøndelag. På vei ned dalen fikk de imidlertid høre at militære avdelinger med kanoner ventet på dem i Hønefoss, og motet sank brått. Knudsen forsøkte å oppildne flokken igjen, men den snudde allikevel. Slaget var tapt for hattemakeren, som sammen med flere andre ledere snart ble arrestert. De ble låst inne i kornmagasinet ved Norderhov kirke og sendt videre til Akershus festning den 2. august. Etter dette ble Thranebevegelsen satt under lupen av myndighetene.