cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Charles Evans Hughes
Biografi
I 1885 møtte han Antoinette Carter, som var datter av en seniorpartner i advokatselskapet Hughes arbeidet for, og paret giftet seg i 1888. De fikk 3 barn sammen, blant andre Charles Evans Hughes jr. og Elizabeth Hughes Gossett. I 1891 forlot Hughes advokatpraksisen til fordel for en professorstilling ved Cornell Law School, men allerede i 1893 gikk han tilbake til sin advokatpraksis i New York. På denne tiden underviste han også ved New York Law School sammen med blant andre Woodrow Wilson. Fra 1905 satt han i ulike undersøkelseskommisjoner for staten New York.
Guvernør i New York
Etter å ha stilt som guvernørkandidat for det republikanske partiet i New York i 1906 vant han valget over blant andre mediemagnaten William Randolph Hearst og gikk inn i vervet som guvernør i januar året etter. Hughes var for øvrig også den eneste republikaneren som vant et guvernørvalg dette året. I 1908 ble han tilbudt nominasjonen som visepresident av William Howard Taft, men Hughes avviste dette til fordel for å stille til nyvalg i guvernørembetet. Hughes satt i dette vervet til begynnelsen av oktober 1910 da han ble erstattet av Horace White.
Dommer og presidentkandidat
Den 10. oktober 1910 ble Hughes utnevnt til høyesterettsdommer i Supreme Court of the United States av president William Howard Taft. Han satt i dette embetet frem til midten av juni 1916, da han søkte avskjed for å stille motvillig til valg som landets republikanske presidentkandidat i 1916 med Charles W. Fairbanks som republikansk visepresidentkandidat. Til dette valget ble han også støttet av det progressive partiet. Hughes tapte valget til fordel for den sittende presidenten Woodrow Wilson i en sjelden knepen valgkamp, hvor Wilson også hadde regnet med å tape på grunn av en sterk kandidat i Hughes og det gjenforente republikanske partiet.
Valgkampen hadde fokus på utenrikspolitikken, og hovedspørsmålet var hvilken av kandidatene som kunne holde landet ute av første verdenskrig. I avisoppslagene som kom ut morgenen etter valgnatten stod det at Charles Evans Hughes hadde vunnet valget, men i dagene som fulgte med fintelling viste det seg at Wilson hadde vunnet tvilerne og dermed flertallet. California ble en viktig delstat, som Wilson til slutt vant med kun 3 800 stemmer.
Resultatet av valgkampen i 1916 ble også at Hughes på vegne av det republikanske partiet for første gang siden 1892 ikke klarte å få et flertall av stemmene i et presidentvalg. Etter valget fortsatte Hughes med privat rettspraksis hos sitt advokatselskap Hughes, Rounds, Schurman & Dwight i New York.
Utenriksminister og høyesterettsjustitiarius
I mars 1921 returnerte Hughes til et offentlig embete da han av den nyvalgte presidenten Warren G. Harding ble utnevnt til landets 54. utenriksminister. Som utenriksminister sammenkalte han til Washingtonkonferensen, som var et grep for å begrense marinebevæpning blant stormaktene. Både Hughes og resten av Harding-administrasjonen var for en internasjonal nedrustning, men det var Hughes som var pådriveren for å få dette til, blant annet med den internasjonale nedrustningskonferansen som USA var vert for i perioden 1921 til 1922. Utenrikspolitisk bidro også Hughes til at USA kom inn i en isolasjonistisk bølge som varte helt til angrepet på Pearl Harbor i 1941.
Hughes var også pådriver for en «åpen dør-politikk» mot Kina, og søkte samtidig å garantere Japans sikkerhet i det vestlige Stillehavet. I september 1922 undertegnet han Hughes–Peynado-pakten, som endte den amerikanske okkupasjonen av Den dominikanske republikk fra 1916. Ved Hardings død i august 1923 tok visepresident Calvin Coolidge over presidentembetet og ryddet opp i den skandaleberørte Harding-administrasjonen. Hughes fikk likevel fortsette som utenriksminister på grunnlag av sitt arbeid. Han tok likevel avskjed med embetet etter gjenvalget til Coolidge i mars 1925, og ble umiddelbart erstattet av Frank B. Kellogg.
Etter sitt arbeid i utenriksdepartementet gikk han tilbake til sin advokatpraksis, som siden ble et av landets mest etterspurte. I perioden fra 1925 til 1930 deltok Hughes i De forente staters høyesterett over 50 ganger. Fra 1928 til 1930 var han medlem av den faste internasjonale voldgiftsdomstolen i Haag samt dommer for den faste domstol for mellomfolkelig rettspleie. I slutten av februar 1930 ble Hughes utnevnt til høyesterettsjustitiarius av president Herbert Hoover som erstatter for tidligere president William Howard Taft.
I domstolen gikk han blant annet sammen med Louis Dembitz Brandeis, Harlan F. Stone og Benjamin N. Cardozo for å kontrollere at Franklin D. Roosevelts New Deal-lover ikke var i strid med grunnloven. Han motsatte seg blant annet Roosevelt-administrasjonens plan om å utnevne flere dommere enn det var tradisjonelt grunnlag for. Hughes var for øvrig også med på å forstave presidenteden for Franklin D. Roosevelt hele tre ganger, både i 1933, 1937 og i 1941. Etter å ha fungert i embetet i syv år pensjonerte han seg i slutten av juni 1941 og trakk seg tilbake fra offentligheten. Charles Evans Hughes døde av alderdom den 27. august 1948 i Barnstable i Massachusetts i en alder av 86 år.
Sveits under EM i friidrett
Sveits deltok under de første EM i friidrett under EM i friidrett 1934 i Torino og har siden uten unntak deltatt. Sveits har til nå arrangert mesterskapet 2 ganger: i 1954 og 2014.
Edwien Thürmer
Edwien William Thürmer (født 24. desember 1861, død 6. juli 1931) var en norsk arkitekt og murmester.
Thürmer ble født i Moss som sønn av tømmermester Johan Christian Fredrik Thürmer (1830–1905) fra Weimar. Han vokste opp i Larvik og skal ha tegnet det gamle postkontoret der. Fra tidlig på 1890-tallet virket han som murmester og arkitekt i Kristiania, i første omgang med mindre arbeider. Fra 1898 drev han i kompaniskap med Jens Kristian Thune under navnet Thune & Thürmer, og hadde i den sammenheng en relativt omfattende produksjon frem til 1923.
Columbea
Columbea er en klade som inkluderer de to søsterkladene Mirandornithes (Phoenicopteriformes og Podicipediformes) og Columbimorphae (Columbiformes, Mesitornithiformes, og Pteroclidiformes). Kladen er et resultat av nye analyser gjort med genom. Columbea er søstergruppen til Passerea.
Eg veit i himmerik ei borg
«Eg veit i himmerik ei borg» er en salme, oversatt av Bernt Støylen, dels etter den tyske salmen «Ich weiss ein ewiges Himmelreich», dels etter H.C. Sthens danske oversettelse av den samme salmen: «Jeg veed et evigt Himmerig»
Salmen er skrevet som en samtale mellom Jesus Kristus og menigheten. Menigheten er en pilegrim som lengter etter å nå frem til det trygge himmelriket (vers 1-3). Jesus trøster med at han har frelst vandreren (vers 4-6) og menigheten svarer med bønn og takk til Jesus.
Historie
Salmen er trolig diktet i Tyskland på 1500-tallet, med tone etter en verdslig melodi: «Ich weiss ein Schlösslein in Österreich». Den tyske teksten er kjent fra Geistliches Gesangbuchlein, trykt i Hamburg i 1612.
H.C. Sthen har i sin gjendiktning skrevet et nytt niende vers. Dessuten har teksten hans mer fullkomne rim.
Chen-dynastiet
Chen-dynastiet (kinesisk: 陳朝, pinyin: Chén cháo, 557-589) var det fjerde og siste av Kinas Sørdynastier, som til slutt ble knust av Sui-dynastiet. Da dynastiet ble dannet av keiser Wu var det svært svakt og behersket bare en liten flik av det territorium som var blitt holdt av forgjengerdynastiet Liang-dynastiet – og dette området var stygt herjet av de krigene som hadde veltet Liang-dynastiret omkull. Keiser Wus etterfølgere keiser Wen og keiser Xuan var dyktige herskere, og staten ble konsolidert og tiltok i styrke, til den var omtrent likeverdig i makt med sine rivaler Det nordlige Zhou og Det nordlige Qi.
Eg veit i himmerik ei borg
Historie
Salmen ble mye brukt i Danmark og Norge på 1600-tallet. Thomas Kingo oppfører den som meloditilvisning for flere av salmene sine. Likevel tok han ikke med teksten i Kingos salmebok, noe som førte til at den etter hvert ble glemt. I Landstads kirkesalmebog ble den danske teksten tatt med i lett modernisert språk. Bernt Støylen skrev så en gjendiktning i 1905. I denne formen kom salmen med i kirkesalmebøkene, som kom ut på 1900-tallet.
I Nynorsk salmebok er den oppført under bolken for salmer andre søndag i advent. I Norsk salmebok er den oppført i kapitlet «Den kristne vona», og blir i dag kanskje fremfor alt brukt til Allehelgensdag.
Chen-dynastiet
Verket Chenshu er ett av de mest fullstendige verker om Chendynastiet som er blitt bevart for ettertiden.
Eg veit i himmerik ei borg
Historie
Lov Herren Katolsk salmebok har med de tre første og de fire siste versene. Det er de syv versene som menigheten synger.
Beryktet
Beryktet (originaltittel Infamous) er en amerikansk biografisk dramafilm fra 2006 regissert og skrevet av Douglas McGrath.
Filmen har Toby Jones i hovedrollen som forfatteren Truman Capote under perioden hvor han skrev romanen I kaldt blod. Sandra Bullock, Daniel Craig, Lee Pace og Jeff Daniels har også hovedroller, mens Sigourney Weaver, Hope Davis og Gwyneth Paltrow spiller biroller. Filmen har ofte blitt sammenlignet med den biografiske filmen Capote, som ble utgitt ett år tidligere.
Handling
Truman Capote er godt kjent i New York City for sin humor og mote, og er kjent i litterære kretser som en berømt forfatter av blant annet Frokost hos Tiffanys - og flere andre bøker. I New York Times den 16. november 1959 leser han en kort artikkel om drapet på en bonde-familie i Holcomb, Kansas. Veldig nysgjerrig på hvordan innbyggerne i den lille byen reagerer på en slik brutal massakre, reiser forfatteren og vennen hans, Nelle Harper Lee (spilt av Sandra Bullock) som nettopp har publisert den kjente romanen Drep ikke en sangfugl.
Capote og Lee underholder deretter Alvin og hans kone med personlige anekdoter om Humphrey Bogart, John Huston, Frank Sinatra og lignende. Som et resultat, når de eks-domfelte Richard Hickock og Perry Smith endelig blir pågrepet i Las Vegas og utlevert til Holcomb, Kansas gir Capote tillatelse til at Capote kan intervjue de to morderne i fengsel. De to tiltalte blir etter hvert funnet skyldige, men en veldig lang anke-periode begynner. Samtidig som Capote forsøker å få dem til å fortelle deres egen versjon av hva som skjedde drapsnatten, og skrive den nye boken sin.
Saxegothea
Saxegothea eller Prins Albert-barlind (latin: Saxegothea) er en slekt av bartrær innenfor gultrefamilien. Det er bare én eneste art – Saxegothaea conspicua, også kalt Prins Albert-barlind eller «Prince Albert's Yew» – som riktignok ikke er noen barlindart, og den vokser i det sørlige Sør-Amerika (Chile og litt innover i Argentina).
Jordan (elv)
Jordan er en elv i Midtøsten. Vassdraget har utspring i Hermonfjella, og renner gjennom den jordanske Riftdalen via Genesaretsjøen i Galilea i Israel. Elven renner sørover til den stopper i Dødehavet, som ingen elver renner ut fra.
Saxegothea
Arten blir 10-27 meter høy, på omkring 1 000 moh. barken er tynn og purpur-brun. Konglene er 1 cm lange og har 10-25 skjell.
Jordan (elv)
Elven utgjør grensen mellom Jordan i øst og Israel og Vestbredden i vest. Vestbredden av Jordan ble okkupert av Israel etter seksdagerskrigen i 1967. Nord for Genesaretsjøen går deler av elvens løp innenfor grensene av den israelsk-annekterte Golanhøyden.
Jordan er den viktigste ferskvannskilden i området og det er strid om hvilke land og folkegrupper som får benytte seg av vannet. Statene Israel, Libanon, Syria, Jordan og i tillegg den palestinske selvstyremyndigheten har alle interesse av å benytte vannet i vassdraget.
Geografi
Jordan er 223 km lang og munner ut i Dødehavet. Middelvannføringen ved utløpet fra Genersaretsjøen er 16m³/s, men kan variere fra 10 til 30m³/s.
Elvens fire hovedkildeområder:
De fire elvene går sammen i nordre Israel, nær kibbutzen Sede Nehemya. Elven renner videre til Hulasjøen, omkring 70 meter over havnivå, og fortsetter siden til Genesaretsjøen (Galileasjøen) i Galilea. Etter Galileasjøen saktner elven og begynner å meandrere. To elver kommer østfra og anslutter til Jordan, nemlig Jarmuk og Jabbok. Tilslutt når elven Dødehavet, ca. 430 meter under havnivå.
Omtale i Bibelen
Jesus skal ha blitt døpt i elven da han var omtrent 30 år.
Sabb Motor
Damsgård Motorfabrikk, senere omdøpt til Sabb Motor, ble grunnlagt den 30. april 1925 av brødrene Håkon og Alf Søyland fra Flekkefjord, sammen med Harald Svendsen. Fram til 1929 holdt de til i ei sjøbu ved Damsgårdssundet, i Laksevåg ved Bergen. Firmaet ble etterhvert for stort til plassen, og flyttet til nåværende adresse (Damsgårdsveien 113) hvor der etterhvert ble to fabrikkhaller vegg i vegg (bildet).
Den første motoren, modell A, var en 3 hk glødehodemotor. En tok sikte på levering til små fiskebåter som det var mange av langs kysten. Motoren ble populær og fikk ry som pålitelig og driftssikker. Den siste av disse motorene ble levert i 1962.
En noe større glødehodemotor var en 5 – 9 hk glødehodemotor som forble i produksjon i 38 år. En snekkemotor på 4–5 hk ble laget fra 1935 og til midt på 1960-tallet.
I 1958 kom den første fulldieselen, en firetakter på 8 hk, med betegnelsen type G. Dette er den kjente ensylindrete SABBen som finnes i utallige fiske- og fritidsfartøyer. Etterhvert ble den utstyrt med startkrans og oppjustert til 10 hk. Det ble også laget 2-sylindrede versjoner av type G, ratet til 22 hk. Motorene har rullelager og plaskesmøring, og et innovativt system for omstyring av propellvingene. Totalt er det laget over 20.000 av SABB type G. Den fantes også som stasjonærmotor uten omkasting, og som luftavkjølt livbåtmotor, da gjerne med reverseringsgear og fast propell. Den siste motoren av denne typen ble produsert ved fabrikken i 2001.
En gikk da for fullt inn med marinisering av motorer fra andre fabrikker, samt fortsatte med produksjon og tilpasning av systemer med vridbare propeller, girkasser og andre spesialiteter. Motorene utstyres da med Sabb-merket.
Sabb er nå en del av Frydenbø-konsernet. Lokalene er per 2014 på samme sted som fra 1939.
Theodor Dannecker
Theodor Dannecker (født 27. mars 1913 i Tübingen, død 10. desember 1945 i Bad Tölz) var en tysk SS-Hauptsturmführer var en sentral medarbeider ved gjennomføring av holocaust. Som Judenreferent eller  Judenberater var han en av de ansvarlige for gjennomføring av anti-jøde lovgivningen og deportasjoner av jødene som var under deres ansvarsområde. Han var en av Adolf Eichmanns medarbeidere.
Martin Sandberger arbeidet for Dannecker ved deportasjon av jøder fra Italia. De to var bekjente fra Tübingen. Dannecker arbeidet for Eichmann ved deportasjoner fra Bulgaria (1943), Frankrike og Ungarn (1944). Bulgaria tillot deportasjoner fra annekterte områder men ikke av jøder med bulgarsk statsborgerskap innenfor Bulgarias gamle grenser. Dannecker ivret for å deportere alle jøder fra Bulgaria, men ble stanset av kong Boris som ble støttet av den ortodokse kirken. Etter Boris' død kom ikke Dannecker noen vei med deportasjoner fra bulgarsk kjerneområde.
Eichmann ga Dannecker oppdrag å gjennomføre deportasjoner fra Frankrike. Dannecker forsto ikke at det tyskvennlige Vichy-regimet betraktet landets jødiske innbyggere som franskmenn. I sin tid i Frankrike begynte Dannecker forretningsvirksomhet i form av en kjede nattklubber som han tjente godt på. Dannecker ble da fjernet fra Frankrike og tiltalt for korrupsjon. Deportasjoner fra det okkuperte Frankrike begynte i 1942 og ble kamuflert som «forflytninger».
Det anslås at han hadde ansvar for deportasjon av minst 476.000 mennesker til dødsleirene.
Dannecker tok sitt eget liv i desember 1945 i amerikansk varetekt i Bad Tölz, Østerrike. Han beskrives som en ekstrem antisemitt og en av Eichmanns mest hensynsløse medarbeidere.
Ingeborg Nilsdatter Gyldenløve
Ingeborg Nilsdatter var en norsk adelsfrue og godseier. Nøyaktig fødselsdato er usikker men man antar at hun var født omkring 1507, hun døde på Fossesholm 21. august 1597.
Hun var datter av riksråd Nils Henriksson Gyldenløve og Inger Ottesdotter Rømer. Omkring 1540 lot hun seg vie til danskfødte Peder Hansen (Litle eller Basse), som gjennom giftemålet kom i tett forbindelse med Norges gamle adel.
I årene etter vielsen bygget han opp en stor godssamling med tyngdepunkt på Eiker, og med Foss som setegård. Etter at han døde i 1551, overtok Ingeborg værgemålet over deres umyndige barn, sønnen Hans og døtrene Lisbet og Margrethe. Som enke satt hun igjen med en anseelig mengde gods, som hun måtte kjempe for å beholde fra anklagende bønder som ønsket at ektemannens kjøp skulle gå tilbake. Hun ble dog sittende med godset, og døde som Gyldenløveslektens siste medlem på Foss i 1597, etter å overlevet sin mann med 46 år.
Både Ingeborg og ektemannen ble bisatt i et gravkammer under gulvet i Haug kirke. Gravstenen lå i kirkegulvet frem til en brann i 1818.
Vladislav Jakovlev
Vladislav Jakovlev (født 1. januar 1993) er en kasakhstansk roer som spesialiserer seg i singlesculler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 28.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 19 i singlesculler.
Hellas under Sommer-OL 1904
Hellas under Sommer-OL 1904. Fjorten sportsutøvere fra Hellas deltok i tre sporter, friidrett, vektløfting og tautrekking, under Sommer-OL 1904 i St. Louis. Hellas kom på delt åttendeplass med en gull- og en bronsemedalje.
Fylkesvei 7226
Fylkesvei 7226 går mellom Kvitle og Arnes i Sømna kommune. Veien er 5,5 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 44.
Gabriele Fähnrich
Gabriele Fähnrich (født 8. april 1968 i Hoyerswerda), tysk turner som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul.
Faehnrich vant en olympisk bronsemedalje i turn under Sommer-OL 1988 i Seoul. Hun var med på det østtyske laget som kom på tredjeplass i mangekamp for damer bak Sovjetunionen og Romania. De andre på laget var Dagmar Kersten, Martina Jentsch, Ulrike Klotz og Bettina Schieferdecker og Dörte Thümmler.
Hun ble verdensmester i skranke 1985 i Montréal.
Repetervåpen
Repetervåpen er en type skytevåpen med magasin, hvor det kan avfyres flere skudd etter hverandre uten å fylle ny ammunisjon i våpenet. Motsatsen til repetervåpen er enkeltskuddsvåpen, der skudd lades enkeltvis gjennom mekanismen (bakladere) eller via munningen (forladere). Skytevåpen med flere løp, slik som haglegevær vanligvis har, omtales heller ikke som repetervåpen. Vanligvis brukes begrepet om våpen der lading av nytt skudd skjer med et enkelt håndgrep, men selvladere, der restenergi fra skuddet brukes til å lade om, er også repetervåpen.
Historie
Våpen til å avfyre flere skudd ble utviklet tidlig. De første flerskuddsvåpnene hadde flere løp, der hvert løp ble fyrt av etter tur, slik som på moderne hagler. Virkelige repetervåpen ble utviklet på midten av 1800-tallet. De første praktiske repetermekanismene var revolvermekanismer, der en tønne med en serie kamre fungerte som magasin. Siden hvert enkelt kammer var ladet med et enkelt skudd som ikke ble skiftet ut mellom to skudd, står revolverne i grenselandet mellom våpen med flere løp, og de virkelige repetervåpnene.
Repetervåpen ble først praktiske ved innføringen av patroner på 1860-tallet. Disse ble først og fremst benyttet i geværer, med en rekke forskjellige repetermekanismer, slik som sylinderlås, bøylemekanisme og pumpemekanisme. Med innføringen av røyksvakt krutt på 1890-tallet kom halv- og helautomatiske skytevåpen, der rekylen eller kruttgassen fra avfyring av våpenet drev mekanismen uten av skytteren trengte å ta ladegrep. Manuelle repetervåpen fortsatte likevel å være populære, særlig til sivilt bruk.
Revolver
Revolvere har et enkelt løp foran en roterende tønne som fører fram et ladd kammer bak løpet. Dette var den første repetermekanismen som ble tatt i bruk i større omfang. Selv om noen riflevåpen benyttet denne mekanismen, ble den først og fremst benyttet i pistoler.
De første revolverne var munnladere, der krutt og kule fylt i hvert kammer i tønna, og en tennhette på en nippel bak hvert kammer. Moderne revolvere bruker patroner som lades i kamrene, men fungerer ellers på samme måte. Når hanen spennes (enten separat eller via avtrekkeren) vris tønnen slik at et nytt kammer kommer mellom avfyringsmekanismen og løpet.
Sylinderlås
En sylinderlåsrifle har et sluttstykke som føres frem og forsegler kammeret. Sluttstykket har også avfyringsmekanismen som en integrert del, vanligvis et tennstempel. Sluttstykket holdes på plass av låseklakker som føres ned i utfreste spor i glidekassen. Ved å løfte en ladearm kommer låseklakkene ut av sporet og sluttstykket kan føres tilbake. En utstøter tar tak i en eventuell patronen i kammeret og trekker patronen tilbake sammen med sluttstykket, og kaster patronen ut av sluttstykkehodet. En fjær i bunnen av magasinet fører en ny patron opp i posisjon mellom sluttstykket og kammeret. Når sluttstykket føres fremover, presses patronen inn i kammeret og låses på plass, slik at neste skudd kan avfyres. Bevegelsen av sluttstykket klargjør også tennstempelet for nytt anslag. Sylinderlås brukes nesten utelukkende på rifler, men det finnes også pistoler med sylinderlås. Det fins tre velkjente varianter som til dags dato benyttes i moderne våpen: Mauser-mekanismen, Lee-Enfield og Mosin-Nagant. Av disse er nok Mausers mekanisme den mest velkjente, og de fleste nåværende rifler har videreført dette designet. I tillegg finnes mindre kjente mekanismer slik som den norske Krag-Jørgensen.
De fleste botrifler er laget slik at skytteren manuelt vrir låseklakkene ut av sporet ved å føre ladearmen opp, men det finnes også enkelte modeller konstruert for rettrekk, slik som den kanadiske Ross rifle og sveitsiske Schmidt-Rubin.
Bøylemekanisme
En bøylerifle lades ved at et bøyleformet håndtak ved kolben til våpenet føres ned og fremover. De fleste bøyelrifler har et rørmagasin liggende under løpet. Bevegelsen av bøylen senker en heis ned til bakkanten av magasinet. Her dytter en fjær et skudd inn i heisen. Når bøylen føres tilbake bringer heisen patronen opp til kammeret, fører sluttstykket fram og låser det. Samtidig spennes en kort sluttstykke eller hane tilbake og klargjør avfyringsmekanismen. Etter avfyring føres bøylen ned og fremover igjen, og hylsen trekkes ut fra kammeret og kastes ut, samtidig som heisen igjen henter neste patron.
Kjente bøylerifler er Henry Modell 1860 og Winchester Modell 1873.
Pumpemekanisme
Pumpemekanismen ble først og fremst benyttet på haglevåpen, men det fins et eksempel på en pumpeladet rifle, Remington Model 7600 serien. Magasinet er oftest et rørmagasin som ligger parallelt på undersiden av løpet. I en pumpemekanisme er vanligvis forskjeftet en del av mekanismen, og våpenet lades ved å føre forskjeftet bakover og deretter frem igjen. Når skjeftet trekkes tilbake, kastes forrige tomme patron ut ved hjelp av en utstøter. Neste patron presses bakover av en fjær, og løftes opp og inn i kammeret når forskjeftet føres fremover igjen. Denne pumpebevegelsen spenner også tennstempelet.
Kilemekanisme (Fallblokk)
Selv om de aller fleste våpen med kilemekanisme er enkeltskuddsvåpen som den britiske Martini-Henry, benyttet noen tidlige repetergevær denne mekanismen, for eksempel norske Krag-Petersson og den amerikanske Spencer rifle. I en kilemekanisme forsegles kammeret av en blokk som føres på plass bak kammeret etter at patronen har blitt ført inn. Etter avfyring trekkes kilen unna og blokken senkes eller vippes ned og patronen blir kastet ut av utstøteren. Siden denne mekanismen forsegler kammeret med en stålblokk, er denne konstruksjonen meget kraftig, og kan benyttes med store kalibre og høye ladninger. Konstruksjonens styrke gjorde at mekanismens hovedsakelig ble benyttet i kanoner.
Automatiske mekanismer
Med en automatisk lademekanisme kreves ingen manuell handling av brukeren for å lade neste skudd til kammeret eller for å spenne hanen eller tennstempelet. Det er viktig å bemerke forskjellen mellom et helautomatisk våpen og en helautomatisk lademekanisme. Selv om et våpen er i stand til å lade neste skudd automatisk, kan ikke våpenet nødvendigvis avfyres helautomatisk.
Masseretardert sluttstykke
Mekanismer med masseretardert sluttstykke (engelsk blowback) har en såkalt «løst sluttstykke», hvor sluttstykket ikke låses mot kammeret. Kammeret holdes forseglet bare ved hjelp av sluttstykkets vekt. Rekylen og trykket fra skuddgassene presser sluttstykket tilbake når skuddet avfyres. På sin vei bakover i glidekassa presser sluttstykket sammen en spiralfjær, som så skyver sluttstykket tilbake igjen. Siden fjæra og vekten av sluttstykket er det eneste som holder sluttstykket lukket under avfyring, er det begrenset hvor kraftig ammunisjon som kan brukes. Vanligvis brukes mekanismer med masseretardert sluttstykke bare til våpen som skyter pistolammunisjon, slik som automatpistoler og maskinpistoler. Kraftigere patroner vil åpne kammeret så tidlig at det vil være farlig for skytteren, eller kreve et så tungt sluttstykke at våpenet ville blitt uhåndterlig.
Bevegelig pipe og fast sluttstykke
Bevegelig pipe og fast sluttstykke (engelsk blow forward) er en type mekanisme der løp og sluttstykke skilles ved at friksjonen fra prosjektilet trekker selve løpet forover, men sluttstykket blir stående igjen bak. Fordi løp og sluttstykket beveger seg i forhold til hverandre, er resten av mekanismen ellers som på en mekanisme med masseretardert sluttstykke, med en utstøter og slagstift/hane i forbindelse med sluttstykket, og en utkasteråpning for patronen som blottlegges når løp og sluttstykke er lengst fra hverandre. Rekylfjæra ligger rundt løpet i stedet for bak sluttstykket, og all følt rekyl fra skuddet overføres direkte til rammen i våpenet, og derved skytteren. Mekanismer med bevegelig pipe og fast sluttstykke er lite utbredt.
Gassdreven
I et våpen med gassdrevet mekanisme blir en del av avgassene som driver prosjektilet ut av løpet tappet av og avledet for å drive et stempel. Stempel og stempelstag finnes oftest i et eget rør over eller under selve løpet. Stempelet virker normalt gjennom et stag som skyver til side låseklakkene som holder sluttstykket på plass. Deretter skyver staget selve sluttstykket bakover. Sluttstykket trekker med seg og kaster ut den avfyrte patronen. Sluttstykket er fjærbelastet, og neste patron mates inn i kammeret når sluttsykket presses forrover igjen av fjærmekanismen. De fleste moderne halv- og helautomatiske rifler benytter mekanismer av denne typen, de best kjente er trolig AK-47 og M-16.
Rekyl
Med en rekylmekanisme er kammer og sluttstykke låst sammen når skuddet avfyres. Rekylen fra skuddet beveger de sammenføyde delene, vanligvis i en glidekasse på geværer eller glidestykket på pistoler, og kammer og sluttstykke beveger seg først fra hverandre når glidestykket har blitt drevet helt tilbake. En fjær driver løpet og kammeret fremover igjen, mens sluttstykket holdes tilbake. Den brukte patronen kastes ut, og en ny patron løftes. Kammeret og sluttstykket føres til slutt sammen av en rekylfjær som igjen låser kammer og sluttstykke, med neste patron ladd i kammeret. Denne konstruksjonen er kan håndtere høyere trykk enn masseretardert sluttstykke, og kan dermed brukes med kraftigere patroner.
Gatling
En gatlingmekanisme er strengt talt ikke en automatisk mekanisme. Den benytter ikke energien fra patronen, men mekanisk energi fra en sveiv for å lade en rekke løp montert i en sylinder. Mens sveiven blir brukt dreies løpene rundt, og patroner mates, vanligvis bare ved hjelp av gravitasjon, ned i et spor og føres inn i løpets kammer. Løpet avfyres, og mens det dreies rundt etter avfyring blir den brukte patronen kastet ut, og løpet er igjen klart til å lades.
Gatlingmekanismen var den første praktiske formen for mitraljøse. Senere maskingevær og maskinkanoner bruker for det meste rekyl- eller gassdrevne mekanismer som beskrevet over.
Kjedemekanisme
I en kjedemekanisme hentes energien fra en ekstern kilde, slik som en elektrisk motor, i stedet for avgasser eller rekylkraft. Et kjede beveger seg i et firkantet mønster rundt fire tannhjul, og er koblet direkte til sluttstykkebæreren. (Derav det engelske navnet Chain gun) Denne beveges frem og tilbake for å lade, avfyre, trekke ut og kaste patroner. Til forskjellen fra en gatling gun har et kjededrevet maskingevær kun ett løp. De fleste våpenene som benytter denne mekanismen er kanoner som avfyrer 20mm kaliber eller større, men det fins også maskingevær slik som HK EX-34 (Montert koaksialt med kanontårnet på Britiske Challenger 2) som avfyrer mindre kaliber (7.62). Siden hastigheten på kjedet bestemmer hvor raskt våpenet lades og avfyres, kan kjedevåpen i prinsippet avfyres i variabel hastighet, fra enkeltskudd og helt opp til det som bedømmes trygt for modellen, ofte flere hundre skudd i minuttet.
Iskorn
Iskorn er en form for nedbør som består av ørsmå frosne vanndråper. Dette regnes av og til feilaktig som hagl, men måten de dannes på er forskjellig, og iskornene er som regel, men ikke alltid, mindre. Iskorn oppstår når snø faller gjennom et lite lag med varmere luft i atmosfæren og begynner å smelte. De kan fryse på nytt om de går inn i et kaldere lag før de når bakken, og dette fører til små kuler av is. De dannes altså bare ved inversjon, mens ekte hagl bare dannes når temperaturen synker sterkt med høyden i en bygesky (Cumulonimbus). De små iskulene kan sprette når de treffer bakken, og fryser ikke til en solid masse med mindre de er blandet med underkjølt regn.
METAR-koden for iskorn er PL.
Religia.tv
Religia.tv var en religiøs polsk TV-kanal eid av ITI Group. Den ble lansert 15. oktober 2007 og avsluttet sendingene 31. januar 2015. Kanalens direktør var Kazimierz Sowa.
I september 2010 ble den offisielle nettsiden til Religia.tv-kanalen opprettet. I desember 2010 ble kanalen med på satellittilbudet til DISH Network, og gjorde Religia.tv tilgjengelig i USA. 29. april 2011 ble kanalen med på Cyfrowy Polsat tilbud.
I desember 2014 ble det kunngjort at Religia.tv-kanalen ville avslutte kringkastingen 31. januar 2015.
Kate McKinnon
Kate McKinnon Berthold (født 6. januar 1984 i Sea Cliff i New York), eller bedre kjent som Kate McKinnon, er en amerikansk skuespiller og komiker.
McKinnon er mest kjent som skuespiller i komiseren Saturday Night Live der hun gjør sketsjer og kjendisetterligninger. Hun har også vært med i filmer som Ghostbusters (2016), Ted 2 (2015) og Angry Birds Filmen (2016).
Såkorn
Såkorn er en benevnelse som stammer fra nettopp «korn til å så». Når bonden høster korn, tar han vare på nok korn til å kunne så neste år. Resten kan bli malt til mel.
NM i friidrett 1911
Norgesmesterskapet i friidrett 1911 ble arrangert på Frogner stadion i Kristiania fra 23. til 24. september. Arrangør var IF Ørnulf. Kun menn deltok.
Kongepokalvinner ble Dennis W. Johansen.
David Copperfield (1911)
David Copperfield er en amerikansk stumfilm fra 1911 regissert av Theodore Marston.
Kredittid
Kredittid er den tiden en kredittkunde får låne penger. Dersom kredittiden er mer enn 30 dager, har kredittakeren rett til å få vite hva det vil koste. Betaler man før kredittiden er omme, blir beløpet man skal betale tilbake, mindre. Hvis man derimot overskrider betalingstiden, må man betale ekstra.
A Decree of Destiny
A Decree of Destiny er en amerikansk stumfilm fra 1911, regissert av D. W. Griffith.
LiveAndWell.com
liveandwell.com er et konsertalbum fra David Bowie som ble utgitt i et begrenset opplag i 1999. Det er ikke tilgjengelig for salg og kunne bare anskaffes ved å bli medem av David Bowies lukkede nettsamfunn BowieNet. Opptakene ble tatt under Earthling-turneen, hvor Bowie blant annet besøkte Kalvøyafestivalen. Livealbumet inneholder musikk fra albumene Earthling (1997) og 1. Outside (1995). En annenutgivelse av CD-en kom i år 2000 med fire ekstraspor.
I forbindelse med utgivelsen ble de besøkende på David Bowies nettsider oppfordret til å sende inn grafisk materiale fra Earthling-turneen. Vinnerne ville få bidragene presentert på coveret og albumets øvrige grafiske innpakning.
Sasha Clements
Sasha Nicole Clements (født 14. mars 1990 i Toronto i Ontario) er en kanadisk skuespillerinne som blant annet har spilt i How to Build a Better Boy (2014) og TV-serien Majority Rules!.
Brave (Marillion-album)
Brave er det sjuende studioalbumet til det britiske rockebandet Marillion. Albumet ble utgitt i februar 1994.
Etter det relativt poppete albumet Holidays in Eden valgte Marillion en mer progressiv stil for Brave. Sanger Steve Hogarth lot seg inspirere av en sak han hadde hørt på radio, der politiet hadde tatt hånd om ei jente som ble funnet gående på motorveibrua over elva Severn. Jenta ville eller kunne ikke gjøre rede for seg, og politiet gikk ut i media for å prøve å finne ut hvem hun var. I tillegg til flere tekster fra Marillions «hjelpemann» John Helmer skrev Steve Hogarth tekster inspirert av dette «mysteriet».
Marillions plateselskap EMI ønsket å få plateinnspillingen unnagjort raskt, men i stedet tok skrive- og innspillingsprosessen svært lang tid, til tross for at gruppa fikk flere tekster ferdigskrevet fra John Helmer. Skriveprosessen begynte i Marillions daværende øvingsstudio (nå hovedstudio) The Racket Club i Aylesbury i november 1992. Fra februar 1993 fortsatte skrive- og innspillingsprosessen på slottet Marouatte i Dordogne i Frankrike. Gruppa arbeidet sakte men intenst, all improvisasjon ble tatt opp, og produsent Dave Meegan hørte igjennom absolutt alt råmaterialet for å finne deler av musikk som kunne brukes i sangene som ble komponert. Selv etter mange måneders arbeid i slottet sto mye innspillingsarbeid igjen, og innspillingen ble fullført i Parr Street Studios i Liverpool høsten 1993.
Til tross for det enorme arbeidet med albumet ble ikke Brave noen storselger. Dette skyldtes delvis den progressive musikkstilen og at albumet manglet sanger med klart hitpotensiale, men også at plateselskapet gjorde en dårlig jobb med å markedsføre albumet. Men Brave ble likevel populær blant Marillions mest dedikerte fans, og blir av mange fans sett på som Marillions beste album etter at tidligere sanger Fish sluttet i bandet.
Det ble gitt ut tre singler fra albumet, men ingen av dem solgte noe særlig. «The Great Escape» ble utgitt i januar 1994. «The Hollow Man» kom i mars, og nådde 30.-plass på singellista. «Alone Again in the Lap of Luxury» kom ut i april. Albumet Brave nådde 10.-plass på albumlista i februar 1994.
I februar 1995 kom en kort spillefilm basert på albumet Brave. Filmen var regissert av Richard Stanley, og inneholdt mye av musikken fra albumet. Filmen ble utgitt på DVD i august 2004.
I 1995 ga Marillion ut en dobbelt-CD med demo-materiale fra innspillingen av Brave – The Making of Brave. Denne demo-samlingen har senere blitt gjenutgitt flere ganger, og ble den første i ei rekke med samlinger av demo-materiale fra innspillingen av Marillions albumer.
Brave ble utgitt i remastret utgave i oktober 1998, med en bonus-CD med alternative versjoner, singel-B-spor og demoversjoner. Det remastrede albumet er også utgitt uten bonus-CD-en. De to singel-B-sporene «Marouatte Jam» og «Winter Trees» var, med unntak av demoversjoner, de eneste helt instrumentale låtene Marillion hadde gitt ut fram til sporet «Liquidity» på albumet Happiness is the Road i 2008. Bonus-CD-en inneholder også den såkalte «spiral remake»-versjonen av sangen «The Great Escape». Den versjonen var med på LP-utgaven av Brave, som en alternativ slutt på albumet, i tillegg til den ordinære slutten.
Musikken fra Brave finnes i sin helhet på to live-utgivelser: på konsertalbumet Made Again (utgitt 1996) og Brave Live 2002 (utgitt 2003, også på DVD).
Bonus-CD
All musikk er skrevet av Steve Hogarth, Steve Rothery, Mark Kelly, Pete Trewavas og Ian Mosley. Tekstene er skrevet av Steve Hogarth, med unntak av låtene merket *, som har tekst skrevet av John Helmer, og ** tekst Steve Hogarth og John Helmer.
Benzodiazepin
Benzodiazepiner er en gruppe kjemisk beslektede psykotrope medikamenter med potente antiepileptiske (Antieleptikum), angstdempende (Anxiolytika), muskelavslappende (Muskelrelaksantium), anestetiske, respirasjonsdempende og søvninduserende (sedative) virkninger.
De medisinske indikasjonene er først og fremst epilepsianfall, akutt angst og forbigående søvnproblemer. Langvarig bruk anbefales ikke, da benzodiazepiner er sterkt vanedannende/avhengighetsskapende. Benzodiazepiner brukes i stor utstrekning som rusmiddel, og mange pasienter med kroniske angstplager har blitt avhengige av benzodiazepiner og endt opp med rusmiddelavhengighet. Derfor er de fleste leger generelt sett veldig forsiktig med å skrive ut disse typene medikamenter.
Farmakologiske egenskaper
Benzodiazepiner virker i likhet med barbiturater ved binding til GABAA-reseptorer i sentralnervesystemet og bidrar til økt effekt ved interaksjon mellom GABA og GABAA-reseptor.
De såkalte Z-medikamentene zopiklon og zolpidem er nært beslektet med benzodiazepinene og virker ved binding til GABAA-reseptor, men gir ikke antiepileptisk og muskelavslappende effekt.
Bivirkningene er blant annet søvnighet, nedsatt hukommelse og svekket læring. Benzodiazepiner kan indusere hukommelsestap. Ved bruk ut over 1-2 uker utvikles toleranse for de angstdempende og søvninduserende egenskapene. Benzodiazepiner har respirasjonsdempende effekter som særlig i kombinasjon med alkohol eller opioider kan være dødelig. Dette er blant annet bakgrunnen for at bruk av benzodiazepiner i legemiddelassistert rehabilitering ikke er anbefalt uten tett oppfølging av fastlege og/eller LAR.
Gâche de Guernesey
Gâche de Guernesey er en lokal rett fra Guernsey. Gâche betyr kake på guernésiais.
Benzodiazepin
Farmakologiske egenskaper
Ved tilvenning vil brukeren føle at det oppstår uro, angst, skjelving og rastløshet, i form av benzodiazepin abstinens (engelsk: benzodiazepine withdrawal syndrome), når medikamentet er i ferd med å forsvinne ut av kroppen. Dette kalles «backlash» reaksjon som er langt verre enn pasienten ville vært ubehandlet. Denne reaksjonen forsvinner på kort tid om personen tar en ny dose. Plagsomme reaksjoner når det er lenge siden siste dose er tatt, og rask premiering av å ta ny dose, kan sammenlignes med den psykologiske effekten av hundedressur og er årsaken til den store tilvenningsfaren.
Gâche de Guernesey
Kaken er et søtt, fint brød med rosiner, sultanaer, kirsebær og fruktskall.
Benzodiazepin
Historikk
Det første benzodiazepinet, klordiazepoksid (Librium), ble oppdaget i 1954 av østerrikeren Leo Sternbach (1908–2005) mens han arbeidet for legemiddelprodusenten Hoffmann-La Roche. I starten gav han opp arbeidet med forbindelsen Ro-5-0690, men han gjenoppdaget det i 1957 da en assistent ryddet laboratoriet. Til tross for advarsler fra arbeidsgiveren fortsatte Sternbach forskningen som avdekket forbindelsens bedøvende egenskaper.
Da diazepam (Valium) kom på markedet i 1963, ble det ansett som det beste alternativet til barbituratene. På grunn av de relativt få bivirkningene, fikk legene et relativt sikkert medikament mot angst. Diazepam var det mest solgte medikamentet i USA fra 1969 til 1982. Først i 1973 ble befolkningen gjennom programmet 60 Minutes gjort oppmerksom på de alvorlige avhengighetsproblemene knyttet til benzodiazepiner. Det finnes en rekke benzodiazepiner; klordiazepoxid (Librium, Risolid, Alpoxid), diazepam (Valium, Vival, Stesolid), oxazepam (Sobril, Serepax, Alopam), clonazepam (Rivotril), medazepam (Nobrium), chlorazepat (Tranxilen), lorazepam (Temesta), alprazolam (Xanor). Enkelte benzodiazepiner er lansert som sovemidler; nitrazepam (Mogadon, Paxisyn, Apodorm), flurazepam (Dalmadorm), flunitrazepam (Rohypnol, Flunipam, Flutraz), triazolam (Halcion), temazepam (Restoril, Normison, Tenox), midazolam (Dormicum). De fleste av disse, bortsett fra lorazepam og temazepam, har vært registrert i Norge, men flere av dem ble avregistrert tidlig på 90-tallet, som f.eks Librium og Dalmadorm. Grunnen var til dels lavt salg på grunn av utkonkurrering fra diazepam og oxazepam, og fordi norske myndigheter ville begrense antallet benzodiazepiner i Norge.
Potenthetsskala for Benzodiazepiner i Norge
Dette er en liste over potentheten av Benzodiazepinene som man kan få utskrevet på resept i Norge. Denne listen er kun til informasjon om de forskjellige virkestoffene.
Víctor Aspillaga
Víctor Aspillaga (født 2. juli 1985) er en peruansk roer som spesialiserer seg i singlesculler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 27.
Jernbane i Tyskland
Tysklands jernbanenettverk besto i 2015 av 33 331 km jernbane, hvorav 19 983 km er elektrifisert og 18 201 km er dobbeltsport.
Oversikt
I 2006 ble det i Tyskland fraktet rundt 119 968 000 passasjerer på langdistansetog (gjennomsnittlig avstand på 288 km), og 2 091 828 000 passasjerer på kortdistansetog (21 km i snitt). Samme år ble det fraktet 346 118 000 tonn gods med en gjennomsnittlig avstand på 309 km.
Republikanske partier
Det republikanske parti og liknende navn er betegnelse på konservative partier i flere land med ulike politisk program. Mest kjent er Republican Party i USA, ett av de to dominerende politiske partiene der. Partienes medlemmer kalles ofte «republikanere». Republikaner kan også bety «tilhenger av statsformen republikk».
Nåværende republikanske partier
«Det republikanske partiet» kan vise til politiske partier i mange land:
Kollafjørður
Kollafjørður (, foreldet dansk skrivemåte: Kollefjord) er en bygd på Færøyene. Bygda strekker seg omtrent 10 km langs fjorden med samme navn på Streymoy og opp langs Sundini. Kollafjørður ligger langs hovedveiene fra både Vágar og Eysturoy til hovedstaden Tórshavn. Den 1. januar 2020 hadde Kollafjørður 816 innbyggere.
Kollafjørður og bygdene langs Sundini veksler på å arrangere Sundalagsstevna, en festival som avholdes hver sommer med idrett- og kulturaktiviteter. Hvert tredje år arrangeres Sundalagsstevna i Kollafjørður.
Kollafjørður er første gang nevnt skriftlig i jordeboken fra 1584.
Kollafjarðar kirkja er en tradisjonell trekirke fra 1837.
Wang Ming-hui
Wang Ming-hui (født 24. oktober 1985) er en taiwansk roer som spesialiserer seg i singlesculler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han Kinesisk Taipei, der han ble nummer 26.
Mads Pedersen (fotballspiller)
Mads Pedersen (født 17. januar 1993) er en dansk midtbanespiller som spiller for Sandefjord Fotball. 21-åringen har representert samtlige danske ungdomslandslag opp til U20 og har totalt 40 kamper, alle som kaptein. Han har spilt både sentral midtbane og indreløper.
Før han kom til Sandefjord sommeren 2014 har han også vært utlånt til den danske klubben Lyngby. Han fikk 24 kamper på det nest høyeste nivået i Danmark.
Høsten 2014 fikk han fem kamper i 1.divisjon og han scoret også et mål i bortekampen mot Bærum SK.
Joseph Cheng Tien-Siang
Joseph Cheng Tien-Siang (født 28. juni 1922 i Fuzhou i Fujian i Kina, død 19. august 1990) var katolsk erkebiskop av Kaohsiung på Taiwan.
Han ble presteviet for dominikanerne den 28. august 1952.
Han ble utnevnt til biskop av Kaohsiung 21. mars 1961 og ble bispeviet 21. mai samme år. I 1979 fikk han den personlige tittel «erkebiskop».
Raumo landkommune
Raumo landkommune (svensk: Raumo landskommun, finsk: Rauman maalaiskunta) er en tidligere kommune i landskapet Satakunta i Finland. Kommunen hadde innbyggere i 1988. Raumo landkommune var en finskspråklig kommune.
Bjarne Herjolvsson
Bjarne Herjulvsson var en islandsk handelsmann og oppdager på 900-tallet som er den første kjente europeer som oppdaget det amerikanske kontinent da han kom ut av kurs og fikk se det i 986. Bjarne gikk derimot ikke på land, men hans fortelling var en motivasjon for Leiv Eiriksson som rundt ti år senere søkte og fant det landet som Bjarne hadde sett: Vinland.
Vegen til Grønland
Bjarne var sønn av Herjulf Bårdsson, som var sønn av Bård Herjulvsson og Torgerd på Island. Bjarne selv bodde i Norge, men han besøkte sin far hver sommer på Island. Grønlendingenes saga forteller at «det var en flink og kjekk kar. Alt som ung ville han ut til andre land, og han fikk godt både med gods og heder.» Faren flyttet til Grønland og tok land på stedet som han kalte Herjolvsnes.
År 986 kom han fra Norge til Island for å tilbringe vinteren hos sin far, men fikk vite at denne var flyttet over til Eirik Raude på Grønland.
Videre forteller sagaen at Bjarne bestemte seg for å seile til Grønland for å treffe foreldrene, skjønt det var et vågal seilas: «Det er vel en uvettig ferd av oss etter som ingen av oss noen gang har vært i Grønlandshavet.» De stakk likevel til havs og seilte i tre dager til de ikke hadde syn for land, men deretter kom det nordavind og tåke, og i mange dager visste de ikke hvor de var. Da solen endelig kom fram kunne de igjen få peilet inn himmelretningene. Etter ytterligere et døgn fikk de sikt på land og de undret seg over hvilket land det var som ikke hadde fjell, men var skogkledd og med lave åser.
Etter ytterligere to døgn fikk de igjen se land, men Bjarne mente at dette heller ikke var Grønland for det var ikke jøkler, men også flatt og skogkledd. Mannskapet ville gå i land etter ved og vann, men Bjarne mente de ikke manglet noen av delene. De heiste seil og seilte i ytterligere tre døgn før de igjen fikk se land. «Dette landet var høyt og bergfullt, og der var jøkler,» sier Grønlendingenes saga. Da de seiler videre ser de at det er en øy og Bjarne mente at «dette landet var det lite gagn i.»
De seiler igjen videre i fire døgn og så land for fjerde gang. «Dette likner på det som er fortalt meg om Grønland, og her styrer vi til land.»
Oppdagelsen av Amerika
Det har blitt spekulert mye på hvilke land Bjarne så, men beskrivelsene i Grønlendingenes saga er for upresise til at det kan avgjøres med sikkerhet. Eksempelvis har det blitt foreslått at kan ha vært Nova Scotia, Newfoundland og Maine, sannsynligvis ikke lengre syd enn mellom 40-50 breddegrad. Til tross for at noen forskere har argumentert for at han kom så langt syd som til Maine, er kanskje det minst kontroversielle forslaget at de land han så var Newfoundland, Labrador og Baffin Island.
Bjarne blir godt mottatt hos Eirik Raude og blir senere hans hirdmann. Han forteller om sin seilas og grønlenderne er ivrige etter å høre om det ukjente landet han hadde oppdaget, men han har ikke mer å fortelle om dem og dét blir han bebreidet for.
Bjarne blir boende på Grønland fra neste sommer av hos sin far Herjolv så lenge faren levde og overtok gården etter ham. Fortellingene om det nye, ukjente landet han hadde sett levde derimot videre. Eirik Raudes sønn Leiv Eiriksson kjøpte skipet av Bjarne da dennes dager som handelsmann var over. I år 1000, etter at Leiv hadde vært i Norge, seiler han ut for å finne landet Bjarne hadde sett, finner det og døper det nye landet Vinland. Historien husker derfor Leiv Eiriksson som oppdageren av Nord-Amerika.
Dang (distrikt i Nepal)
Dang er et av de 75 administrative distriktene i Nepal.