cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
På grunn av bagateller
På grunn av bagateller er et musikkalbum utgitt av Steinar Engelbrektson Band i 2005.
Stivkrampe
Historie
Det første tetanusantiserum ble framstilt i Tyskland i 1890 ved at tetanusantitoksin ble fremstilt fra hesteserum etter aktiv immunisering. I Norge ble vaksinen innført i barnevaksinasjonsprogrammet i 1952. i Vaksinen består av avgiftet og renset tetanustoksin.
I 1994 var 80 % av alle verdens barn vaksinert mot tetanus i første leveår. Likevel var ikke mer enn 50 % av barna beskyttet fordi mødrene deres ikke hadde vært vaksinert mens de gikk gravide. Da kunne de heller ikke overføre beskyttende antistoffer til barnet. Manglende vaksinasjonsdekning av mødrene rammer også kvinnene selv. Hvert år dør anslagsvis 30 000 – 60 000 kvinner på grunn av stivkrampe som oppstår i forbindelse med fødselen.
Fattige land bærer hovedbyrden av tetanus. Årsaken til sykdommen er uhygieniske forhold i forbindelse med fødselen.
I India for eksempel, hvor fattigdom er utbredt over hele landet, er den generelle vaksinasjonsdekningen mot stivkrampe god (ca. 80 %). Likevel ser man 40000 – 60000 dødsfall hvert år på grunn av tetanus. 70 % av dødsfallene skjer imidlertid i fire av Indias delstater hvor vaksinasjonsdekningen er dårlig.
Tegn
Avhengig av hvor mye bakterier du får i såret tar det fra tre dager til tre uker før du blir syk. Bakterien angriper nervesystemet og gir stive muskler og smertefulle kramper. Det starter med stivhet i kjevene og muskulaturen i ansiktet. Det kan se ut som den syke ler eller hever øyenbrynene. Etter hvert utvikles kramper i musklene i hele kroppen. Dette går også utover musklene som vi puster med.
Liste over typiske trekk ved stivkrampe:
Undersøkelser
Sykehistorien og symptomene er ofte typiske. Dyrkning eller andre prøver gir alltid usikre resultater. Diagnosen stilles derfor ved at legen undersøker pasienten og gjør en vurdering.
Tiltak
De fleste får stivkrampevaksine som effektivt forhindrer sykdommen. I tillegg vaksineres det etter spesielle regler ved sårskader. Vaksine mot stivkrampe har vært en del av barnevaksinasjonsprogrammet siden 1952. Etter grunnvaksinasjonen er bortimot 100 prosent av de vaksinerte beskyttet mot stivkrampe i 10 år.
Det er den høye dødeligheten ved infeksjonssykdommen som er årsaken til at vaksine anbefales.
De som rammes av sykdommen blir behandlet ved omfattende revidering av såret, hvis det er nødvendig. Spesifikke immunoglobuliner mot stivkrampebakterien kalles også antitoksin mot tetanus.
Tiden etterpå
Stivkrampe er en alvorlig sykdom. Mellom 10 og 90 prosent dør av denne sykdommen slik den rammer i dag. Dødeligheten er størst hos barn og eldre. Dødeligheten øker med antallet bakterier, og hvis det går kort tid fra såret oppstod til pasienten utvikler symptomer. Ubehandlet vil rundt 50 prosent dø av et naturlig sykdomsforløp av infeksjonen.
Hundstrand
Hundstrand er ei bygd og en grunnkrets i Dyrøy kommune i Troms. Bygda ligger ved Dyrøysundet, omtrent midt mellom Brøstadbotn og Kastneshamn. Gjennom Hundstrand går fylkesvei 211.
Hundstrand grunnkrets strekker seg fra Sæter i nord til Rydningen i sør, og har et areal på 17,84 km². Grunnkretsen grenser i nordøst til Brøstad, i øst til Bjørkebakk og i sør og sørøst til Kastnes. Over sundet i vest ligger Dyrøya.
Grunnkretsens innbyggertall:
Sonya Hartnett
På norsk
Tre av hennes bøker er utgitt på norsk av Cappelen Damm forlag.
Tsjad under Afrikamesterskapet i friidrett 2006
Tsjad deltok under Afrikamesterskapet i friidrett 2006 (utendørs) fra 9. til 13. august 2006 i Bambous på Mauritius.
Zambia under Afrikamesterskapet i friidrett 2006
Zambia deltok under Afrikamesterskapet i friidrett 2006 (utendørs) fra 9. til 13. august 2006 i Bambous på Mauritius.
Akers kommunale middelskole
Akers kommunale middelskole og Aker kommunale middelskole har flere betydninger:
Cupecuara
Cupecuara er en slekt av underamilie av trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, slanke, blanke, svarte trebukker, dekkvingene gjerne mer eller mindre brungule. Antennene er nokså kraftige og lengre enn kroppen, med lange hår. Hodet er rundet, pronotum sekskantet med en pigg midt på hver sidekant, lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede, beina middels lange med litt fortykkede lår.
Levevis
Som andre trebukker lever larvene av de fleste artene i død ved. De voksne billene er oftest nattaktive.
Pelle Parafins Bøljeband
PPB som popkulturell referanse dukket opp i en sketsj i NRKs Team Antonsen-serie i februar 2004, der Harald Eia, utstyrt med liknende pannebånd som Pelle Parafin brukte, ble utsatt for et politiavhør som besto av de første linjene i kjenningsmelodien. Pelle Parafins Bøljeband ble også parodiert en 4-ruters stripe i tegneserien M i humorbladet Pondus i 2005.
"Bølje" henviser til New wave.
Commatocerus
Commatocerus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller, der mange av artene er knyttet til maur.
Utseende
En liten, nærmest pæreformet køllebille. Antennene består tilsynelatende av bare ett, klubbeformet ledd. Hodet er lengre enn bredt med små fasettøyne, pronotum rundet, noe lengre enn bredt, dekkvingene kraftig utvidet bakover, nokså korte.
Levevis
Sannsynligvis er alle medlemmene i gruppen Clavigeritae knyttet til maur (de er myrmekofiler). Denne slekten er i alle fall delvis knyttet til maur i slekten Crematogaster.
Utbredelse
Artene er utbredt i Afrika og Arabia.
Filmåret 1995
Filmåret 1995 er en oversikt over hendelser, lanserte filmer, utdelte priser og fødte og døde filmpersonligheter i 1995.
Trocharanis
Trocharanis er en slekt av hulelevende mycelbiller.
Filmåret 1995
Priser
Oscar-utdelingen (utvalg): Golden Globe (utvalg):
Trocharanis
Utseende
En liten (ca. 4 millimeter), avlang, blind, brunrød mycelbille. Hodet er forholdsvis lite. Antennene er rundt halve kroppslengden. Pronotum er rundet, dekkvingene rundede og hvelvede, beina lange og tynne.
Levevis
Artene lever i huler.
Filmåret 1995
Priser
Palme d'Or (Filmfestivalen i Cannes):
Trocharanis
Utbredelse
Slekten er utbredt i huleområder i Frankrike.
Kilder
Leiodidae i Tree of life
Filmåret 1995
Priser
Golden Raspberry Awards (utvalg):
Døscher-skolen
Døscher-skolen var en privat barneskole i Bergen som ble startet og drevet av Henriette (Henny) Døscher (1882 – 1950) fra 1903 til 1950.
Skolen hadde i starten to klasser med 35 elever og elevene gikk på skolen i fem år. Senere var det tre klasser og fra og med fjerde klasse ble de flyttet til Storetvedt skole (i dag Paradis skole) eller Midttun skole.
Marmorbroen (København)
Marmorbroen er en buebro i København. Den ligger i forlengelsen av Ny Vestergade / Dantes Plads og fører denne veien over Frederiksholms Kanal inn til ridebanen på Christiansborg slott på Slotsholmen gjennom to paviljonger.
Marmorbroen er tegnet av Nicolai Eigtved og oppført sammen med det første Christiansborg i perioden 1739–1745. Den er bekledd med sandstein med medaljongutsmykkinger av billedhuggeren Louis-Augustin le Clerc og er belagt med norsk marmor. Marmorbroen og ridebaneanlegget er det eneste bevarte etter brannen på Christiansborg i 1794.
Marmorbroen regnes som et av Eigtveds hovedverk.
Det var opprinnelig slottets hovedinngang og derfor skulle den gjøre inntrykk på slottets besøkende. Der den lander på Slotsholmen er den flankert av to paviljonger smykket med Christian VI- og Sophie Magdalenes speilmonogrammer samt skulpturarbeider som skal gi inngangspartiet en arkitektonisk helhet. Opprinnelig var det en stor gitterport montert mellom paviljongene, men ettersom den var fremstilt av jern rustet den med tiden. Den ble fjernet i 1830–årene.
I gamle offisielle dokumenter ble broen kalt Den ny Bro, Hovedbroen og Slotsbroen. Det uoffisielle navnet Marmorbroen dukket opp på et senere tidspunkt.
Broen har vært renovert atskillige ganger. Den seneste omfattende restaureringen foregikk i perioden 1970–1995 under ledelse av arkitekt Erik Hansen.
Fredning
Marmorbroen inngår som en del av fredningen av Christiansborg. Fredningen omfatter syv bygninger; selve slottet, ridebaneanleggets bygninger og marmorbroen med kaimuren mot syd, slottskirken og de tre lønngangene samt slottets og høyesteretts fasader mot Prins Jørgens Gård.
Horace A. Moses
Horace Augustus Moses (født 1863, død 1947) var en amerikansk forretningsmann, industrieier og sosial entreprenør. Han var en anerkjent filantrop og brukte mye tid på å legge til rette for at ungdom skulle kunne utvikle egenskaper for å klare seg i livet.
Bedriftseieren
Moses var en markant bedriftseier, og etablerte Mittineague Paper Mill i 1892. Han hadde et opphold i industribyer Skottland og lære om oppbygningen av disse. Han kjøpte Woronoco Paper Co. i Westfield i Massachusetts og slo deretter de to selskapene sammen til Strathmore Paper Company. Områdene rundt fabrikkene ble etablert med oppsiktsvekkende høy standard for arbeiderne. I 1962 tok det større selskapet, Hammermill Papers, over Strathmore.
Junior Achievement
Moses var en av etablererne av organisasjonen Junior Achievement (JA), moderorganisasjonen til den norske Ungt Entreprenørskap. Han begynte å jobbe med JA-programmet i 1919 og ble styreleder året etter. Moses satt som styreleder frem til sin død, 27 år senere. Han stod bak oppføringen av Achievement Hall i West Springfield i Massachusetts. I 1984 ble Moses hedret med sitt portrett på 20 cent frimerke som grunnleggeren av Junior Achievement.
Speiderbevegelsen i USA
Fra 1919 begynte Moses oppkjøp av land i området rundt Russell i Massachusetts og etablerte et større område som familiens sommersted, kalt Woronoake Heights. Området ble nær 6000 mål, inkludert en innsjø som fikk navnet Russellvannet (Russel Pond). På sine eldre dager begynte Moses å selge ut deler av området til Den aktive speidergruppen, Hampden Council of the Boy Scouts of America. Også hovedbygningen, The Manor House, ble overdratt til speideren. Sommerstedet er siden utviklet til en større speider-camp, og er drevet av the Western Massachusetts Council of the Boy Scouts of America.
4H-bevegelsen
Moses tok også tidlig interesse i arbeidet til 4H-klubbene (som skrives 4-H i USA). Fra 1925 til 1945 satt han som styremedlem i National Committee on Boys and Girls Club Work som organiserte 4-H-klubbene. Moses stod som sponsor for en International 4-H Leader Training School in Springfield, Massachusetts. Et prestisjefullt trofe, Moses Leadership trophy, ble tildelt ungdommer i ¤H-systemet.
Mirakel (album)
Mirakel er et musikkalbum utgitt av Steinar Engelbrektson Band i 2006.
Tutajevskij rajon
Tutajevskij rajon er en rajon (kommune) i sentrum av Jaroslavl oblast i Russland. Rajonen på 1444 km² ble etablert i 1929, og dens administrative sentrum er byen Tutajev.
Kjente personer fra Tutajevskij inkluderer geokjemikeren Aleksandr Pavlovitsj Vinogradov og Valentina Tereshkova, første kvinne i verdensrommet.
Shazam
Shazam eller shasam, på norsk sesam, er et trylleord. Det forekommer i den persiske eventyrsamlingen «Tusen og en natt» i historien om «Ali Baba og de førti røverne», og har derfra glidd inn i mange språk. I eventyret er ordet en del av en åpne- og lukkeformel for en fjellhule full av røvergods.
Shazam er i USA et varemerke knyttet til DC Comics' Captain Marvel, en tegneseriefigur som opprinnelig ble skapt i 1939, siden nedlagt, men som gjenoppstod i 1973. Serien handler om en ung gutt som kan omskape seg til superhelt ved å si trylleordet Shazam!.
Ordet kommer trolig fra navnet sesam, en ettårig tropisk plante med vitenskapelig navn Sesamum indicum. Kunnskap om plantens nytte i matlaging og som urteplante ga den en mytisk rolle i oldtiden, derav for eksempel trylleformelen «sesam, sesam, lukk deg opp!». Ordet har i sin tur blitt lånt videre i en rekke andre produkter og ting, for eksempel NRKS barne-TV-serie Sesam Stasjon som ble sendt fra 1991 til 2000 og bygde på den amerikanske serien Sesame Street, og Apples musikkgjenkjennings-app Shazam.
På norsk er uttrykket hokus pokus oftere brukt som trylleformel. En beslektet trylleformel er «sim sala bim», som kan ha opphav i det arabiske ordet simsim som betyr sesam.
Korgan
Korgan er en by med 28 762 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Ordu. Den ligger nordvest for Aybastı, sør for Ünye, sørøst for Kumru, sørvest for Fatsa, øst for Akkuş og vest for Gürgentepe.
Ben Turpin
Ben Turpin (født 19. september 1869 i New Orleans, Louisiana, død 1. juli 1940) var en amerikansk komiker og skuespiller.
Turpin arbeidet innenfor vaudeville og sirkus, i tillegg til hans stumfilmer som han er mest kjent for. Turpin hadde et særpreget utseende med hans børste-bart og fordi han var skjeløyd. Turpin var en hengiven katolikk gjennom hele livet. Ben Turpin dukket opp for første gang i en film i 1907 for filmstudioet Essanay Studios i Chicago i forskjellige biroller. I tillegg til hans arbeider i filmer og på TV, arbeidet Turpin som vaktmester for dette filmstudioet. Dette var det samme filmstudioet som Charlie Chaplin begynte hos i 1915. Ben Turpin døde den 1. juli 1940 av et hjerteinfarkt og han ble gravlagt på Forest Lawn Memorial Park i Glendale i California.
Akers gymnasium
Akers gymasium var en videregående skole i Oslo. Skolen ble etablert i 1912 som Akers kommunale middelskole.
Akers gymasium ble fellesgymnas for hele Aker etter at middelskolen ble nedlagt. Fra 1934 leide skolen lokaler i Akersgata 73a i bydel St. Hanshaugen, i lokalene til Hammersborg skole. Etter hver fikk alle sognene i Aker egne gymnas, og behovet for Akers gymnasium falt bort, og skolen ble lagt ned i 1939.
Ebilun
Ebilun (mandsju: ;, død 1667) var en av de fire verger og assisterende regenter som den kinesiske Shunzhi-keiseren utpekte for sin mindreårige sønn og etterfølger, Kangxi-keiseren tidlig under Qing-dynastiet (1644–1911). Ebilun samarbeidet med Oboi for å sjalte ut Suksaha.
Tobias Skaarberg
Tobias Skaarberg (født 19. januar 1991) er en norsk ishockeyspiller som per 2021 spiller på Comet i 1. divisjon. Han har representert Norge på U16- og U18-landslaget.
Skaarberg er sønn av tidligere målvakt Tommy Skaarberg.
Lech (andre betydninger)
Lech betegner både
Olsøygutane
Olsøygutane er en roman av Olav Duun, utgitt i 1927. Boka handler om de foreldreløse brødrene Johan, Jæger, Arne og Sebulon og deres oppvekst på den karrige Olsøya. Professor Otto Hageberg skriver at «boka handlar om utviklinga til dei fire gutane, og om dei kreftane som styrer livet deira fram mot nederlag og død.»
Professor Jan Inge Sørbø skriver at boka «kan verke som parodien på ein frisk sjø- og kystroman. Dei fire brørne i boka er både rådsnare og munnrappe, men etter kvart blir dei malne opp av uløyste indre spenningar og uerkjende tildriv.»
Boka er oversatt og utgitt på tysk, tsjekkisk, slovensk, svensk og polsk. Boka ble også utgitt av Gyldendal i 1931 som en av tolv bøker i bokverket «Vår nye litteratur», med de beste norske bøkene fra 1900-tallet.
Bakgrunn
Da boka kom ut, hadde Olav Duun forholdsvis nylig fullført det store seksbindsverket Juvikfolket (1918–1923), og var på leting etter et nytt stoff. Han hadde utgitt ei bok i året fra 1907 til 1924, i tillegg til to barnebøker. De 11 bøkene fra romanen Tre venner (1914) til novellesamlinga Blind-Anders (1924) foregår i ett felles landskap med de samme stedsnavnene og med hovedpersoner som opptrer som bipersoner i andre bøker. Professor Otto Hageberg omtaler dette som «Duuns storroman», og også Juvikfolket foregår innenfor dette universet.
Jeannelia
Utbredelse
Slekten er utbredt i Øst-Afrika.
Olsøygutane
Bakgrunn
Han hadde hatt et hvileår uten bok i 1925 og utga en lavt vurdert bok, Straumen og evja, i 1926. Duun-biografen Heming Gujord skriver at «etter de traurige idekonfliktene i Straumen og evja var Olsøygutane nesten som et litterært comeback å regne». Duun utsatte arbeidet med å utvikle forfatterskapet i nye retninger, og «vendte tilbake til det miljøet han kjente best», øyene i Ytre Namdalen.
Innhold
På samme måte som i Hilderøya (1912) og Mennesket og maktene (1938) er handlinga lagt til øyene ytterst på Namdalskysten. Landskapet kan minne om, og navnene er hentet både fra Sørøyan og fra Sør-Gjæslingan. Handlinga begynner i 1892, men foregår for det meste under og etter første verdenskrig, i romanens samtid.
Romanen består av tre hovedbolker, kalt «Born», «Vaksne karar» og «Dei to som vart att». Hver av hovedbolkene er inndelt i seks kapitler.
Guttenes far Jørgen Olsøy mister den første kona si til tæring. Hun nevnes ikke ved navn, var mora til Johan og Jæger, og døde da den eldste bare var to år gammel. Sofia kommer til Olsøya som tjenestejente, og bli raskt mor til Arne og Sebulon, før Jørgen rekker å gifte seg med henne. Jørgen omkommer på sjøen da Johan er bare sju år gammel og Sebulon er tre. To år senere får Sofia dattera Jørgina. Tjenestegutten Kal er faren til Jørgina, men han blir sagt opp og flytter fra øya. Denne etableringa av familiesituasjonen foregår i de to første kapitlene, på i alt 11 sider. Sofia dør på den tida Johan og Jæger går til konfirmasjon.
Familien bor alene på den minste av de tre øyene ytterst ved havet. I tillegg til Olsøya finnes Freøya med to husstander og Skinnarøya med tre familier. På Freøya bor Johanna, som er jevngammel med Johan og Jæger. Det er en mils veg til fastlandet med kirke, skole og butikker. Når guttene reiser til bygdesenteret Finnsvoll for å gå på skole, har de en sterk følelse av å være annerledes, fra en «amputert familie utanfor folkeskikken», og i forsvarsposisjon. Dette kapitlet heter da også «Ut i ville verda». Guttene er stort sett formet av relasjonene seg imellom; de er immune mot tukt og formaninger, og vil finne sin egen veg i livet. Den ytre handlinga er ellers knyttet til livet på sjøen, i fiskerbåter. Båtene utvikler seg gjennom romanens tid, og guttene beskrives av Hageberg som «djerve i båten og dugande fiskarar.» Det ytre presset mot hovedpersonene kommer ikke bare fra naturkreftene rundt dem, men også fra storsamfunnets skiftende økonomiske konjunkturer og bankens krav om renter og avdrag.
Den videre handlinga bæres blant annet av et erotisk trekantmotiv som Duun har brukt i flere bøker. Johan gifter seg med Johanna, selv om han vet at Jæger elsker henne. Når Johan dør på havet, gifter Johanna og Jæger seg uten å bli lykkelige sammen. Hun forelsker seg ulykkelig i den yngste av brødrene, Sebulon. Jæger visner bort, og dør etter hvert av tæring. «Kammerspillet mellom Jæger og Johanna hører til høydepunktene i Duuns diktning», mener Gujord. Johan og Arne beskrives av Bjarte Birkeland som «enkle dagmenneske», mens Jæger er en sammensatt karakter, som har sett inn i seg sjøl, og av den grunn er en «uglad mann».
Arne er den eneste av brødrene som går fri fra «denne umoglege tevlinga» mellom de fire. Han trekker seg ut av kappløpet, gifter seg med Aletta og bosetter seg på Olsøya. Samtidig er også han grunnleggende preget av sjalusi, mannjevning og relasjonen til brødrene.
Tolkning
Boka kan ifølge professor Willy Dahl leses som Duuns siste forsøk på å forsvare sin etablerte norm; at samhold og solidaritet i nærmiljøet kan være «et vern mot en verden i krig og brann.»
Framstillinga preges av vitalitet, og av spontanitet, humor og poetisk glans. Skildringene av livet på sjøen, og de lyse skildringene av barndomsopplevelser, gjør at boka ofte omtales som frisk og lettlest, blant annet av litteraturhistorikeren A.H. Winsnes som kaller det «munterhet og hygge», og av Duun-kjenneren Rolv Thesen. Boka skildrer imidlertid også spenningen mellom brødrene etter hvert som de vokser opp.
Professor Otto Hageberg er uenig i Thesens vurdering av boka som «frisk og sjarmerande». Hageberg peker på at foreldrene dør mens guttene er unge, at guttene selv dør før de blir 35, og at boka skildrer mørke, skjulte krefter. Hageberg mener at kjærlighet og død er «siamesiske tvillingar» i Olsøygutane, og at romanens hovedpersoner er uten muligheter til å bryte ut av fastlagte mønster. «Duun har aldri skrive ein roman så ribba for lykkeleg sluttperspektiv som Olsøygutane, med eit visst unntak for Carolus Magnus, som kom året etter.» Hageberg mener samtidig at det groteske overrisles med en form for humor.
Jordal terrasse (Oslo)
Jordal terrasse (2-14; ingen oddetallsadresser) er en gate som ligger nordøst for Jordal idrettspark i Bydel Gamle Oslo i Oslo, og går fra Hedmarksgata til Rolf Hofmos gate. I praksis er den en blindvei med adkomst til noen parkeringsplasser nord for blokkene i sameiet Jordal Terrasse. Den vestligste delen mot Rolf Hofmos gate er en gangvei som er avstengt med bom.
Tidligere het gaten Helga Helgesens gate. Gaten skiftet navn på grunn av navnelikheten med Helgesens gate.
Liu Yalou
Tidlig liv
Liu Yalou ble født i Wuping i Fujian-provinsen i Kina. Han ble med i Det kinesiske kommunistiske parti plassert i Jinggangshan-fjellene i august 1929 og deltok i omringningskampanjene på kommunistenes side. Som mange andre senere kommunistledere var også Liu en veteran fra den lange marsjen. Under den andre kinesisk-japanske krigen ble han Lin Biaos sjefsassistent ved Den røde armés universitet i Yennan.
Sovjetunionen
Deretter ble han sendt til Frunze-akademiet, Sovjetunionens ledende militærakademi, for å studere. Han studerte i perioden 1939-41, og ble utnevnt til en major i Den røde armé. Under andre verdenskrig deltok han på sovjeternes side på østfronten. Han skrev flere viktige essay om slaget om Stalingrad.
Etableringen av et flyvåpen og missiltropper
Etter opprettelsen av Folkerepublikken Kina gjorde Mao Zedong seg klar til å støtte Nord-Korea i Koreakrigen. Mao beordret Liu til å reise til Sovjetunionen for å drive lobbyvirksomhet til deres hjelp og begynte å trene kinesiske piloter basert på den sovjetiske modellen. Liu ble derfor utnevnt til øverstkommanderende for flyvåpenet til Folkets frigjøringshær i 1949. På daværende tidspunkt hadde det kinesiske flyvåpenet kun 15 MiG-jagerfly til rådighet. I 1955 ble han general.
Leverkreft
Marskalk Lin Biao besøkte de syke aldri før, men det eneste unntaket var da han fikk vite at Liu Yalou hadde fått leverkreft. Lin besøkte Liu for første gang Liu på sykehuset. Etter ett år (i 1965) døde Liu i Shanghai. Lin tok personlig ansvar for Lius begravelsesseremoni fordi Liu var en av de beste assistentene og stabsoffiserene i Lin Biaos militære karriere.
Scáthach
Scáthach (irsk for den skyggeaktige) var en krigerprinesse fra underverden Skyggenes land som trente den irske helten Cúchulainn fra Ulster i krigskunsten i henhold til Ulster-syklusen i irsk mytologi.
Bakgrunn
Mytene om Scáthach er fragmentariske og stundom selvmotsigende, men en av dem mener hun var datteren av kongen av Skytia. Aoife, en annen fryktet kvinnelig kriger var etter sigende hennes søster. En kilde mener hun er mor til to sønner ved Cet og Cuar med en mann som vi ikke kjenner navnet på. Hun trener sønnene innenfor et hemmelig barlintre. En annen myte forteller at hun var mor til tre unge kvinner ved navn Lasair, Inghean Bhuidhe og Latiaran med en mann som het Douglas. Han var kanskje også far til datteren Uathach som også er lærer ved morens krigerskole.
I henhold til myten levde Scáthach i enten Alba (det senere Skottland) eller kanskje Alpene. Noen tekster forbinder henne til øya Skye på Indre Hebridene i Skottland. I 1999 hadde et turistnettsted på øya et foto av noen ruiner fra en festning som ble beskrevet som Scathachs festning.
Død
Scáthachs berømte elev var Cúchulainn som lærte sitt berømte kamphopp ved Scáthachs myndige ledelse og mottok det fantastiske spydet Luin eller Gae Bolg («mave-spydet») fra henne. Straks Gae-Bolg gled inn i kroppen på en fiende ville 30 mothakere åpne seg og slite maven i stykker på veg ut.
Erotikk
Det er flere klare seksuelle assosiasjoner i mytene om Scáthach. Scáthach er den som innvier unge menn til krigskunsten, men er også den som gir dem «lårenes vennskap», det vil si at en eldre, mer moden kvinne innvier og rettleder de unge umodne menn i seksualitetens hemmeligheter. Hun innvigler også Cúchulainn tre ønsker ettersom hennes datter Uathach er blitt forelsket i ham og blir hans elskerinne mens han ble trent av moren. Det første ønsket er å bli trent som kriger, det andre er å gifte seg med hennes datter, og det tredje ønsket er å fortelle hans framtid.
Når søsteren Aoife går i krig er Scáthach eller Uathach redd for ta Cúchulainn med seg i krigen i frykt for at Aoife vil drepe ham. Cúchulainn kjenner til Aoifes rykte som fryktesløs kriger og utfordrer henne til duell. Han har en fordel ettersom Scáthach har hvisket til ham om Aoifes eneste svakhet, hun verdsetter sin hest og stridsvogn høyest av alt. Duellen går som forventet til Aoifes fordel, men da distraherer Cúchulainn henne i et kritisk øyeblikk med å rope at stridsvognen er i vanskeligheter. Aoife vender hodet og da vinner Cúchulainn.
Etter at Cúchulainn har vunnet over Aoife på krigsmarken vinner han i tillegg hennes hjerte. Hun blir hans elskerinne og føder ham en sønn som kalles for Conlai. Sønnens skjebne er å bli drept av sin far.
Juniorasiamesterskapet i friidrett 2012
Juniorasiamesterskapet i friidrett 2012 var den 15. utgaven av Juniorasiamesterskapet i friidrett. Mesterskapet var for U20-utøvere, dvs utøver født fra 1993 til 1996. Over 500 utøvere fra 34 land deltok.
Qatars Ashraf Amgad Elseify satte ny juniorasiarekord og mesterskapsrekord i sleggekast. Seks andre mesterskapsrekorder ble satt: Zhang Wei og Xu Huiqin i stavsprang, Haruka Kyuma på 5000 meter, og Li Ting-Yu i hinderløp. Hamza Driouch og Teng Haining satte også nye mesterskapsrekorder på hhv. 800 meter og 1500 meter.
Medaljetabell
{{legend|#ccccff|Vertlandet er markert i blått|border=solid 1px #AAAAAA}}
Chebbi Mbarek
Chebbi Mbarek (født 17. oktober 1964) er en tunisisk volleyballspiller.
Pioneerplatene
Pioneerplatene er et par gullanodiserte aluminiumsplaketter som ble fastmontert på de ubemannede romsondene Pioneer 10 og Pioneer 11 som ble skutt opp i henholdsvis 1972 og 1973. Platene er påtegnet et piktogram, som skal fungere som en beskjed fra menneskeheten til eventuelt utenomjordisk liv, om sondene noen gang skulle bli oppdaget. Piktogrammet viser tegninger av en naken mann og en naken kvinne, samt flere forskjellige symboler og figurer som forklarer eventuelle utenforstående om romsondens opphav.
Platen er montert på støttestagene til sondens antenne, en plassering som forhindrer at platen vil bli sandblåst av stjernestøv i årenes løp.
Pioneerfartøyene ble de første menneskeskapte objektene til å forlate solsystemet.
Historie
Dr. Sagan var entusiastisk vedrørende tanken om å sende en beskjed sammen med Pioneer-sonden. NASA godkjente forslaget, og ga ham tre uker til å gjøre klar en beskjed. Sammen med dr. Frank Drake designet han platen, og illustrasjonene ble laget av Sagans daværende kone. Den første platen ble skutt opp sammen med Pioneer 10, 2. mars 1972, den andre fulgte med Pioneer 11, 5. april 1973.
Kammermusikk
Kammermusikk er betegnelse for musikk fremført av noen få utøvere, i motsetning til musikk for orkester. Kammerorkesteret og -verkene har navn etter hvor mange musikere som medvirker, for eksempel snakker man om en duett, trio, kvartett, kvintett, sekstett, septett, oktett og nonett osv. Instrumentsammensetningen i kammerorkestre kan variere, men har sjelden mer enn ti utøvere. Den mest vanlige formen er strykekvartetten som består av to fioliner, bratsj og cello. Musikken fremføres gjerne i mindre og mer intime lokaler enn for eksempel en konsertsal. Kammermusikk blir oftest spilt uten dirigent, og har derfor ofte et solistisk preg.
Historikk
Opprinnelig ble begrepet kammermusikk brukt om musikk som ble fremført ved hoffene, i motsetning til kirkemusikk. I barokken ble begrepet utviklet og avgrenset til kun å omfatte ren instrumentalmusikk arrangert for små besetninger. I wienerklassisismen ble formen videreutviklet, først og fremst strykekvartetten. Joseph Haydn og Wolfgang Amadeus Mozart skrev gjerne strykekvartetter som kunne framføres av amatører for hyggens og atspredelsens skyld, og ofte var de ikke beregnet for offentlig framførelse. Disse verkene har gjerne form som en sonate.
Ludwig van Beethoven skrev også kammermusikk beregnet for «hjemmebruk», men hans senere strykekvartetter er komplekse arbeider og er oftest regnet for å være for vanskelige for amatører. I romantikken ble kammermusikken videreutviklet som musikk for profesjonelle ensembler.
Sigrid Thornton
Sigrid Thornton (født 12. februar 1959 i Canberra) er en australsk skuespiller.
Thornton hadde flere kjente roller i Melbourne og Sydney, hvor majoriteten av teater og TV-arbeidet i Australia foregikk på denne tiden. Thornton gjorde sin store TV-debut i rollen som Maria i filmatiseringen av en bøkene til forfatteren Henrik Handel Richardson. Filmen ble gitt ut i 1977. Året etter spilte Thornton i filmen Snapshot regissert av Simon Wincer. I 1979 tolket hun rollen som «Roslyn Coulson», en ung kvinne fengslet for å ha skutt hennes mors morder.
Sokka mine
«Sokka mine» er en norsk sang som ble skrevet av Øystein Sunde og utgitt 1. mars 1999 på Sundes musikkalbum Nå er begeret nådd.
Teksten handler om å vaske klær for så å oppdage at det alltid uteblir en sokk etter vask. Tekstens jeg skylder på vaskemaskinen for de stadige tap av sokker, samt det faktum at det er en av de nye skadefrie sokkene som blir borte.
Både tekst, noter og tilhørende tegning til «Sokka mine» ble publisert i noteboka Sånn er'e bare.
Dana Hill
Hennes mest kjente roller inkluderer «Audrey Griswold» i Hjelp, vi må på ferie til Europa, Max i Langbein og sønn, Jerry i Tom & Jerry setter byen på hodet og «Charles» i Duckman. Hun var også medvirkende i TV-filmen Fallen Angel fra 1981. I tillegg ga Hill også stemme til diverse figurer i Nickelodeon-serien Rugrats.
Hun led av diabetes som forårsaket vekstproblemer og betydelig diabetiske komplikasjoner. Dette førte til at hun fikk slag som hun døde av i 1996.
Tim Buckley
Timothy Charles Buckley III (født 14. februar 1947 i Washington D.C., død 29. juni 1975) var en amerikansk visesanger og låtskriver som eksperimenterte og blandet forskjellige musikksjangre som blant annet jazz, psykedelisk musikk, funk, rock, soul og avantgarde. Buckley var en lovende vokalist, og brukte stemmen nærmest som et «instrument». Til tross for flere kritikerroste albumer, fikk Buckley liten anerkjennelse globalt sett. Buckleys musikkarriere ble svært kort, han døde i 1975 av en overdose heroin.
Tim Buckley fikk en sønn, Jeff Buckley, som arvet mye av farens vokale talenter, og ble derfor en minst like stor musiker på 1990-tallet.
Historie
Tim Buckley ble født i Washington D.C., men vokste sine første år opp i Amsterdam i delstaten New York. Han ble gradvis interessert i musikk, og ble av sine foreldre introdusert for blant annet Johnny Cash, Frank Sinatra, Miles Davis, Judy Garland og country musiker Hank Williams. I en alder av 13 lærte Buckley seg å spille banjo og begynte etterhvert å forme et band på high school. Buckley var en populær og aktiv student og ble fort venn med sin senere musikkpartner Larry Beckett. Etter skolen dannet Buckley bandet «The Bohemians» som hovedsakelig spilte pop-musikk.
I 1965 giftet Buckley seg med Mary Guibert, en av hans skolevenner, og de to inspirerte hverandre til å skrive musikk. Men på grunn av deres unge alder, og fordi Buckleys far var svært imot ekteskapet, skilte de to seg året etter. Jeff Buckley ble født en måned etter skilsmissen. Buckley skilte lag med sin familie for å bygge opp sin musikalske karriere. Sammen med Beckett og flere andre musikere begynte Buckley å skrive sitt debutalbum. Albumet ble kalt Tim Buckley og ble utgitt i 1996. Musikkstilen på albumet var folkrock, en sjanger som var svært vanlig på den tiden. Ikke lenge etter ble det andre albumet utgitt, Goodbye and Hello, som fikk kritikernes anerkjennelse. Albumene gjorde likevel ikke Buckley til noen musikkstjerne, og solgte relativt dårlig.
Det tredje albumet, Happy Sad, var det første uten Buckleys bandmedlem og låtskriver Beckett. Buckley hadde derfor begynt å skrive alene, noe som fikk store konsekvenser. Albumet ble starten på Buckleys eksperimentelle periode, ettersom han utviklet en form for musikk hvor han blandet sitt brede vokale register med jazz. Tekstene ble også mer personlige, i kontrast til Becketts ofte politiske og litterære form for låtskriving. De neste to albumene, Blue Afternoon og Lorca, ble ikke særlig godt mottatt av fansen. Nå hadde Buckley for fullt begynt å utnytte sitt fulle vokale spekter, som var alt fra dyp bass til sin tenor falsett stemme. Buckley begynte å arbeide på hva han så på som sitt beste album, Starsailor, som innholdt mange sanger inspirert av folkrock. Albumet hadde også enkelte eksperimentelle sanger som blant annet låten «Starsailor». Sangen «Song to the Siren», som i gresk mytologi handler om sirenene, har i dag blitt covret av flere musikere, blant annet Robert Plant av Led Zeppelin og John Frusciante.
Han ga videre ut to konsertalbum som heller ikke slo særlig godt an. Men etter en fullsatt konsert i Dallas, Texas følte Buckley at det nå var riktig å feire. Han ble etter en heftig diskusjon utfordret av en venn til å ta heroin. Buckley døde senere den kvelden, av hva som høyst sannsynlig var en overdose.
Sønnen, Jeff Buckley, covret i starten av sin karriere på tidlig 90- tallet flere av farens sanger.
Echague
Pater Pedro Salgado, en dominikaner, skriver i bind I av sin «Cagayan Valley and Eastern Cordillera (1581-1898),» at Echague tidligere het Camarag, etter et stort tre som det var mange av i området. Byen ble grunnlagt i 1752, og ble kirelig sett satt under den hellige Josefs vern den 12. mai året etter. Misjonærene foorsøkte senere å flytte byen fra elven Cagayans bredder til et sted ti kilometer unna, ved elven Ganano. Men det ville ikke befolkningen være med på; jorden var mer fruktbar langs Cagayan. Men i 1776 ble de flyttet under tvang. Så, 72 år etter, vendte folket tilbake til Camarag, nå kalt Echague, etter Rafael de Echagüe y Bermingham, den spanske generalguvernør da.
Barangayer
Echague inndeles i 64 barangayer.
Gedeón Guardiola
Gedeón Guardiola Villaplana (født 1. oktober 1984) er en spansk profesjonell håndballspiller som spiller for den tyske håndballklubben Rhein-Neckar Löwen. Han spiller i posisjonen strek, og er også en del av det spanske håndballandslaget.
Han ble tatt ut til å representere Spania under Håndball-EM 2012 for menn i Serbia.
St. Hanshaugen skole
St. Hanshaugen skole var et gymnas i Oslo. Skolen ble etablert i 1898 Schwensens gate 6 av Halvard Alf Gjønnæs (1864-1945). I 1917 flyttet skolen til leide lokaler hos Statens håndverks- og kunstindustriskole i Ullevålsveien 5. Fra 1934 lå skolen i bygget til den nedlagte Hammersborg skole i Akersgata 73a sammen med Akers gymasium.
Gürgentepe
Gürgentepe er en by med 13 347 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Ordu. Den ligger nord for Gölköy, nordøst for Aybastı, sør for Fatsa, sørøst for Çamaş, sørvest for Ulubey og øst for Kabataş.
Jonathan Cape
Jonathan Cape var et britisk forlagshus grunnlagt i 1919 som Jonathan Page and Company; navnet ble endret i 1921, og det tok over A. C. Fifields avtaler. Fra da av ble forlaget en sentral kraft blant britiske forleggere, med utgivelser av bøker av T. E. Lawrence, Arthur Ransome, Roald Dahl (senere bøker), Malcolm Lowrys Under the Volcano, Fitzroy Macleans Eastern Approaches og James Bond-serien av Ian Fleming. Men forlaget refuserte George Orwells Animal Farm.
Heibladmåler
Heibladmåler (Chlorissa viridata) er en sommerfugl som tilhører familien egentlige målere (Geometridae). Denne lille, grønne arten, som mest lever på myrer, er temmelig sjelden i Norge, den blir vurdert som Sårbar (VU) på Norsk rødliste for arter fra 2010.
Levevis
Heibladmåleren forekommer på myrer og lyngheier. Larven lever vanligvis på røsslyng (Calluna vulgaris), men kan også finnes på bjørk og Salix og andre busker og løvtrær. De voksne sommerfuglene flyr om natten i mai – juli, men blir også lett skremt opp på dagtid.
Utbredelse
Heibladmåleren finnes i Europa og videre østover til Korea og Kina. I Norge er den bare funnet i den sørlige og østlige delen av Østlandet, nord til Åmot i Oppland (2020), og på Tromøya ved Arendal. Den norske bestanden blir regnet som noe truet på grunn av drenering av kystnære myrer, som er artens viktigste habitat. Den har to ulike habitater: Lavlandsmyrer og lyngheier ved kysten.
Fritt Folk
Fritt Folk var en avis som ble utgitt i Oslo fra 1936 til andre verdenskrig sluttet våren 1945. Avisa var hovedorgan («riksorgan») for Nasjonal Samling (NS), Quislings nasjonalsosialistiske fascistparti før og under krigen.
Historie
Fritt Folk ble utgitt i perioden fra 26. mars 1936 til 7. mai 1945. Avisa erstattet Nasjonal Samling som utkom mellom 1934 og 1936. Fritt Folk ble utgitt som dagsavis fram til oktober 1936, deretter som ukeavis fram til 1. april 1940 da den på ny ble dagsavis.
11. april 1940 krevde NS' riksøkonomisjef John Thronsen at Nasjonal Samlings partiavis skulle trykkes av Aftenpostens trykkeri. Samtidig kom det pålegg om at avisa skulle ligge som vedlegg i samtlige Oslo-aviser.
I august 1940 ble Arbeiderbladets lokaler og trykkeri på Youngstorget i Oslo beslaglagt og stilt til Fritt Folks disposisjon. Fritt Folk ble aldri særlig utbredt ut over NS' egen medlemsmasse og inneholdt stort sett propaganda for okkupasjonsmakten og NS, om krigens forløp, politiske nyordninger og annet, men kunne også være kritisk til NS' virksomhet, særlig mot slutten av andre verdenskrig. Fritt Folk var som alle andre aviser som fikk lov til å komme ut, underlagt Presseabteilungs sensurbestemmelser. Etter krigen ble det dokumentert at opplaget sjelden passerte 20 000 eksemplarer, selv om det påstås å ha vært opp mot 100 000 inkludert gratis-distribusjon.
Andre NS-publikasjoner ble i perioder lagt ved som tillegg, deriblant Hirdmannen og Norsk Arbeidsliv.
Redaktører
Fra høsten 1937 og ut året 1939 redigerte i praksis Halldis Neegaard Østbye partiavisa. Hun var propagandasjef i NS og innbitt jødehater.
Platydromus
Platydromus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).
Levevis
Artene er nattaktive rovdyr.
Utbredelse
Slekten er utbredt på Madagaskar.
Tøjhusmuseet
Samlingene kan føres tilbake til begynnelsen av 1600-tallet da Christian IV grunnla en samling av gamle våpen og krigsutrustning i Tøjhuset. Museet har samlinger av kanoner, håndvåpen, rustninger og mye annet fra middelalderen frem til i dag.
Annet krigsbytte er et av de fire 110 tonns og 19 meter lange 38 cm skipskanonrør fra Tirpitz-stillingen ved Blåvand, som lå i Tøjhusmuseets gård inntil mai 2005, da det ble flyttet til Museumscenter Hanstholm.
Organisering
I 2004 ble Tøjhusmuseet og Orlogsmuseet lagt sammen under navnet Statens Forsvarshistoriske Museum. De to museenes utstillinger ble drevet videre som selvstendige museer i Statens Forsvarshistoriske Museums regi. I 2014 ble Statens Forsvarshistoriske Museum en del av Nationalmuseet.
Gjest Baardsen (film)
Gjest Baardsen er en norsk spillefilm fra 1939 i regi av Tancred Ibsen. Alfred Maurstad spilte hovedrollen. Filmen er basert på Gjest Bårdsens liv, men består av både fiksjon og fakta. Handlingen er hentet fra en folkebok utgitt av Holger Sinding i 1880.
Scener til filmen ble spilt inn på gardstunet på Fuhr i Luster, ved Turtagrø på Sognefjellet og på Videseter på Strynefjellet.
Handling
Filmen foregår i en tid preget av hungersnød. Norge har vært i krig med England og Sverige og tidene er vanskelige. Gjest Baardsen har kommet i klammeri med loven, visstnok på grunn av en bagatell. Men Gjest bryter seg ut, i stedet er det lensmannen som blir låst fast med håndjern, mens Gjest flykter.
Presseomtale
Aftenposten skrev «Møt mestertyven og folkehelten Gjest Baardsen – som stjeler fra de rike og gir til de fattige. Han lurer lensmann og fut opp i stry – og ingen fengsler eller lenker kan holde ham. Alfred Maurstad spiller folkehelten med en besettende friskfyraktighet, med kjempesleng og hardingfele og rømninger over fjord og fjell.» Cinemateket i Oslo skrev «Få norske filmer er preget av en slik fengende fart, et slikt humoristisk tempo. Ibsens regi er sikker, og dramaturgien upåklagelig. Mest minneverdig er imidlertid skuespilleren som gir liv til Gjest Baardsen. Alfred Maurstad spiller her på hele sitt mangeslungne register, og leverer en av norsk filmhistories fremste rolletolkninger. Hans gjøglerier, imitasjonskunster og påfunn gjør Gjest Baardsen til den rene fryd, en opplevelse som ikke bare hører julen til, men som kan avnytes når som helst».
Norge under Sommer-OL 1992
Norge under Sommer-OL 1992. Åttitre sportsutøvere, femtien menn og trettito kvinner fra Norge deltok i sytten sporter under Sommer-OL 1992 i Barcelona. Norge kom på 22.-plass med to gull-, fire sølv- og en bronsemedaljer. Seileren Jorunn Horgen var Norges flaggbærer under åpningsseremonien.
Faycal Laridhi
Faycal Laridhi (født 3. mai 1962) er en tunisisk volleyballspiller.
Han representerte Tunisia under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor han ble nummer 9.
Ghadames
Ghadames (berbisk: Hadēməs; klassisk arabisk: غدامس (Ġadāmis)) er en oaseby vest i Libya, ca. 550 km sydvest for Tripoli, nær grensen mot Algerie and Tunisia. Byen har ca. 7000 innbyggere, hovedsakelig tuareg-berbere.
Gamlebyen, som er omkranset av en bymur og beskrives som «ørkenens perle», har blitt erklært som verdensarvsted, på grunn av sin godt bevarte byggeskikk og bystruktur. Husene har en vertikal funksjonsdeling, med lagerrom på grunnplanet, oppholdsrom i andre etasje og på toppen takverandaer forbeholdt kvinnene. Byen er delt i sju distriktet, etter de syv klanene som hører byen til. Hvert distrikt har egne torg og festivalplasser. På 1970-tallet ble det bygd moderne hus utenfor gamlebyen, men mange familier brukre husene i gamlebyen som sommerbolig, på grunn av den gamle byggeskikkens evne til å beskytte mot varmen.
Ghadames omtales av Plinius som Cydamus, og må altså ha eksistert i romertiden. På 500-tallet viser opptegnelser at det levde en biskop her, mens byen på 600-tallet var muslimsk territorium. Byen hadde en viktig rolle i den transsahariske karavanefarten.
Halvor Smeland
Halvor Jørgensen Smeland (født 2. februar 1889, død 24. august 1964) var en norsk gårdbruker og politiker, gjennom mange år ordfører i Gjøvdal.
Fra 1928 var han medlem i Arbeiderpartiet. Han var også formann i Gjøvdal arbeidarlag. Smeland var varamann for AP til Stortinget for Aust-Agder.
Masimjelt
Masimjelt er en svært sjelden plante i erteblomstfamilien og er i Norge bare kjent fra to forekomster i Kautokeino i Finnmark.
Den er en flerårig urt som kan bli opptil 30–40 cm høy. Den har flere stengler fra en pælerot og lengst ned på stenglene sitter det mangefinnete blad. Blomstene har en gulhvit farge. Masimjelt vokser i sprekker i kalkholdig berg og i urer med kalkholdig stein.
Det første norske funnet ble gjort av Johannes M. Norman i 1883 ca. 5 km sør for Masi. I 1981 ble et nytt voksested oppdaget lenger nord ved bredden av Altaelva.
Masimjelt regnes som en egen underart (subsp. norvegica) endemisk for Norge. Arten har ellers en vid utbredelse i Asia (subsp. deflexa) og i Nord-Amerika (subsp. foliosa og subsp. retrorsa). Fra den norske forekomsten er det ca. 7500 km til den nærmeste forekomsten i Altaj og ca. 9000 km til forekomstene i Nord-Sibir og Nord-Amerika.
Rolf Nordhagen og andre botanikere har hevdet at den isolerte forekomsten kan forklares med at masimjelt overlevde istiden i lokale refugier. Forskerne mener nå at dette er lite sannsynlig. Masimjelt var kanskje en vanlig art i det åpne og baseholdige landskapet ved istidens slutt, men konkurranse og forsuring har etterpå snevret inn utbredelsen.
Masimjelt er fredet i Norge ved kongelig resolusjon av 25. januar 1983. Ved rødlistevurderingen i 2021 ble den oppgradert fra sårbar VU til kritisk truet CR.
Rabalder (album)
Rabalder er et musikkalbum utgitt av Steinar Engelbrektson Band i 2008.
Haltichellinae
Haltichellinae er en gruppe som hører til blant parasittvepsene og er en underfamilie i ordenen vepser. Gruppen omfatter rundt 560 kjente arter fordelt på 55 slekter. De er mest artsrike i tropene.
Utseende
Små, gjerne svarte, kraftige snyltevepser uten metallglans. Antennene er forholdsvis korte og knebøyde. På bakbeina er lårene oppsvulmede.
Levevis
De er parasitoider.
Utbredelse
Gruppen er representert i alle verdensdeler.
Johannes von Geissel
Johannes von Geissel  (født 5. februar 1796 i Gimmeldingen ved Mussbach i Rheinpfalz i Tyskland, død 8. september 1864 i Köln) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Köln 1845–1864.
Han ble kreert til kardinal i 1850 av pave Pius IX, med San Lorenzo in Panisperna som tittelkirke.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Çatalpınar
Çatalpınar er en by med 13 410 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Ordu. Den ligger nord for Kabataş, nordøst for Korgan, nordvest for Gürgentepe, sør for Fatsa, sørøst for Ünye øst for Kumru og vest for Çamaş.
Turid Storhaug
I likhet med søsteren Bjørg Storhaug (født 1962) spilte Turid på hjemstedet for Klepp IL som i sin tid ble ledet av deres bestefar Lars Storhaug. De er døtre av politiker og turner Lars Storhaug (født 1935) som var bror til turneren Åge Storhaug (1938–2012).
Turid spilte 22 landskamper for Norge mellom 1986 og 1990, der hun og søstera var med å slå Nederland 2–1 sammen i oktober 1988.
For Klepp IL vant hun 1. divisjon fotball for kvinner 1987 og NM i fotball for kvinner 1989. Hun er hun den med flest mål (306, hvorav 79 i Toppserien). Det ble sølv i NM i fotball for kvinner 1996 da hun ifølge Aftenposten fikk frastjålet sin treningsbag. Hun var den med flest A-kamper inntil Gry Tofte Ims passerte henne i 2015. Hun sitter i styre og stell for Klepp IL og har vært i sentralstyret for Norges Fotballforbund siden 2014.
Philipp Krementz
Philipp Krementz  (født 1. desember 1819 i Koblenz i Tyskland, død 6. mai 1899 i Köln) var en av den katolske kirkes kardinaler og erkebiskop av Köln 1885–1899.
Bakgrunn
Krementz var sønn av en slakter i Koblenz ved Rhinen. I 1837 begynte han på studier i teologi i Bonn, og fortsatte md det fra 1839 i München.
Prest
Etter sin prestevielse den 27. august 1842 i Koblenz virket han der som kapellan. Fra 1846 virket han som religionslærer ved Rheinische Ritterakademie i Bedburg. I januar 1848 ble han sogneprest av St. Kastor i Koblenz og i 1853 dekanat for dekanatet Koblenz.
Den 16. april 1859 ble han utnevnt til æresdomherre i katedralen i Trier, men nektet å motta æresvervet. I 1864 og 1867 stod han på kandidatlistene for bispevalgene i Köln og Trier. Men ved ingen av valgene fikk han det fotnødne flertall. Et tilbud fra biskopen av Trier om å gjøre ham til domherre avviste han.
Biskop
Domkapittelet i Frauenburg valgte den 22. oktober 1867 Krementz, som ble favorisert av dronningen av Preussen som kjente ham personlig, til biskop av Ermeland. Han ble intronisert der den 24. mai 1868, etter at K¨lns erkebiskop Paulus Melchers hadde bispeviet ham den 3. mai. I årene som fulgte ble han etterhvert upopulær av presteskapet i Ermeland på grunn av sin strenge romerske innretning.