cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Skjellstrupehonningeter
Skjellstrupehonningeter (Myzomela blasii) er en fugl i slekten Myzomela i familien honningetere. Den forekommer på øyene Seram, Boano og Ambon i Indonesia.
Kjell Berglund
Han vant fem NM-gull og ti NM-medaljer i perioden 1952–1959.
Harris Dickinson
Harris Dickinson (født 24. juni 1996 i London i England) er en britisk skuespiller. Han begynte sin karriere med en hovedrolle i dramaet Beach Rats (2017).
Swe Cup 2015/16
Swe Cup 2015/16 var den nasjonale cupen i skiskyting i Sverige for sesongen 2015/16.
For hver utøver telte de åtte beste rennene av de ti rennene som ble arrangert.
Referanser
<References />
Kardinalhonningeter
Kardinalhonningeter (Myzomela cardinalis) er en fugl i slekten Myzomela i familien honningetere. Den forekommer på Amerikansk Samoa, Samoa, Salomonøyene og Vanuatu.
Underarter
Det er beskrevet åtte underarter av kardinalhonningeter :
Filosofiåret 1486
Filosofiåret 1486 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1486.
Milán Szabó
Milán Gábor Szabó (født 28. desember 1990 i Vác) er en ungarsk langrennsløper og skiskytter. Han representerte Ungarn under Vinter-OL 2014 i langrenn.
Fondet for dansk-norsk samarbeid
Fondet for dansk-norsk samarbeid er et bilateralt fond som har som formål å arbeide for økt forståelse og samarbeid mellom Danmark og Norge. Formålet blir realisert gjennom dansk-norske kurs, seminar og konferanser, gjennom utstillinger, utgivelser og prosjekter med dansk-norske tema og gjennom stipendopphold for enkeltpersoner og grupper fra nabolandet. Fondet gjennomfører denne virksomheten på fondets eiendommer Lysebu i Oslo og Schæffergården ved København. Virksomheten finansieres gjennom driften av Lysebu og Schæffergården.
Milán Szabó
Szabó debuterte i verdenscupen i skiskyting i Oberhof i januar 2013, og i verdencupen i langrenn i Davos i desember 2013.
Fondet for dansk-norsk samarbeid
Fondet arbeidet for økt kunnskap om nabolandenes kultur og utdanning gjennom kurs og seminarer. Den viktigste målgruppen er studenter på universitet og høgskoler med lærerstuderende som største enkeltgruppe.
Milán Szabó
OL-resultater
Sotsji 2014
Fondet for dansk-norsk samarbeid
Historie
Fondet har sin opprinnelse i den andre verdenskrig, da den danske admiral Carl Hammerich og hans norskfødte hustru, Borghild Hammerich, stiftet Norgeshjælpen (kalt Danskehjelpen i Norge), en av de største pengeinnsamlinger i dansk historie. Pengene ble brukt til å kjøpe matvarer, som ble sendt til Norge. Etter krigen var det 13 millioner kroner igjen etter innsamlingen. Disse midlene ble tilført Fondet for dansk-norsk samarbeid ved stiftelsen den 1. mars 1946.
I 1947 ble eiendommen Lysebu skjenket til Fondet for dansk-norsk samarbeid som en norsk folkegave til minne om dansk brorskapsånd i krigsårene. I 1950 kjøpte fondet Schæffergården, som skulle tjene samme formål i Danmark som Lysebu i Norge: å ta imot stipendiater fra det andre landet. Dermed var rammene for fondets virksomhet lagt. Siden da har de to eiendommene vært bolig med full forpleining for danske og norske stipendiater. For å sikre midler til fondsvirksomheten besluttet Fondets styre å modernisere begge anlegg, slik at de kunne åpnes for alminnelig kursvirksomhet. Lysebu og Schæffergården har fra henholdsvis 1965 og 1972 fungert som kurs- og konferansesenter. Avkastningen av Fondets kapital, både den som er plassert i verdipapirer, og den som er plassert i eiendommene, skal i sin helhet gå til den ideelle virksomheten.
Styre og ledelse
Fondets styre består av 14 medlemmer, halvparten bosatt i Danmark, halvparten i Norge. I styret sitter representanter fra akademia, skolen, kirken, kunsten, næringslivet og arbeiderbevegelsen i hvert land. Ett av medlemmene fra hvert land skal være jurist. Norsk styreleder er professor Ola Mestad, og dansk styreleder er centerleder, tidligere minister Pia Gjellerup.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2016/17 – Verdenscup 2 – Lagtempo menn
Verdenscup runde nummer to i sesongen 2016/17 i hurtigløp på skøyter for menn på lagtempo i M-Wave i Nagano, Japan ble arrangert lørdag den 19. november 2016.
Det er 3 løpere på hvert lag, som alle skal fullføre hele løpet og tiden blir tatt på siste lagmedlem i mål.
Det nederlandske laget bestående av Sven Kramer, Jorrit Bergsma og Douwe de Vries som tok alle pallplassene på 5,000 meter dagen før vant foran det sørkoreanske laget med Joo Hyeong-joon, Kim Min-seok og Lee Seung-hoon som tok andreplassen. Laget fra New Zealand bestående av Reyon Kay, Shane Dobbin og Peter Michael tok overraskende tredjeplassen, som dermed tok sin første pallplassering i verdenscupen i hurtigløp på skøyter i lagtempo noensinne.
Etter å ha vunnet begge lagtempoløpene så langt i sesongen ledet Nederland lagtempocupen for menn på 200 poeng foran Sør-Korea på 150 poeng. Norges lag fulgte på tredjeplass med 125 poeng og lagene fra New Zealand, Italia og Japan delte fjerdeplassen på 110 poeng hver seg etter to verdenscupstevner i lagtempo.
Can the Can
Can the Can kan sikte til:
Antonianismen
Antonianismen var en synkretisk profetisk-messiansk bevegelse blant bakongofolket i kongeriket Kongo på begynnelsen av 1700-tallet, ledet av profetinnen og religionsreformatoren Beatriz Kimpa Vita, som hevdet å være besjelet av St Antonius av Padua. Den utviklet seg utenfor den katolske kirke, selv om den anerkjente pavens myndighet. Bevegelsen ble snart bekjempet i Kongoriket og Beatriz Kimpa Vita ble brent på bålet som kjetter.
Kongoriket var det største og mektigste kongedømmet i Sentralafrika, men dets innflytelse var i tilbakegang; i løpet av 1600-tallet ble Portugal den dominerende militære og økonomiske kraft i regionen. Portugiserne var begynt på å omvendet folket i Kongo til katolisisme så tidlig på 1400-tallet. Adelen og almuen praktiserte katolisismen.
Den opprinnelige antonianismen bestod egentlig bare fra 1704 til 1708, før den ble undertrykt. Men med transportene av slaver blant annet til Brasil, nådde antonianismen det amerikanske kontinent der den overlevde og utviklet seg, og genererte noen varianter av kulten tre hundre år senere.
Begrepet antoniano brukes også om medlemmer av et katolsk ordenssamfunn oppkalt etter St Antonius abbeden, grunnlagt i Frankrike ca 1095 og opphevet på 1800-tallet.
Bakgrunn
Selv om det er flere helgener som er kanonisert av den katolske kirke med navnet Antonio, er det to som skiller seg ut for sin popularitet og sitt forhold til Afrika: St Antonius abbeden, også kjent som afrikaneren eller ankoreten, født i Egypt (251–356), og St Antonius av Pádua ([tel:1191/1195–1231 1191/1195–1231]), født i Lisboa. Ifølge noen forskere har egenskaper knyttet til hver av disse i antonianistbevegelsen og i folkefromheten blitt sammenfiltret.
Katolisismen ble introdusert til Afrika sør for Sahara på slutten av 1400-tallet. I 1491, etter portugisernes ankomst til kongeriket Kongo, gikk kong Nzinga Nkuvu med på å bli døpt, og tok navnet Juan (João) til ære for sitt portugisiske kongelige motstykke. I 1597 ble det opprettet et bispesete i hovedstaden i det kongolesiske rike, Mbanza Kongo (av portugiserne kalt São Salvador). Dette er et sted langt nord i det senere Angola. På 1600-tallet presenterte kapusinerne, for det meste italienske og spanske, St Antonius som «formidler av frelse ved ulykker og sykdom». Denne helgen ble gjenstand for en særlig kult blant kongoleserne; deres tradisjonelle statuettfetisjer av tinn eller elfenben, fikk nå en egen versjon kalt «Toni Malau», inspirert av «Antonio de la buena fortuna»: Disse amulettene ble tillage en beskyttende kraft.
I en situasjon med politisk kaos og vanstyre, begynte det å florere med profeter av mange slag. I 1632 erklærte Francisco Kasola, en berømt nganga (medisinmann), seg selv som Guds sønn: Han søkte å kombinere de katolske misjonærers metoder og lære med de tradisjonelle, hevdet å utføre mirakler, og fikk mange tilhengere. Ifølge kapusinermunkenes beretninger mellom slutten av 1600-tallet og begynnelsen av 1700-tallet ble mange lignende fenomener observert.
På begynnelsen av 1700-tallet forsikret en gammel kvinne ved navn Apollonia eller Mafuta at jomfru Maria hadde formidlet til henne Jesu Kristi indignasjon over situasjonen i Kongoriket, og forkynte at Gud ville straffe kongoleserne hvis de ikke gjenoppbygde hovedstaden. Hun forsikret at hun allerede hadde sett Den hellige jomfru Maria og de hellige, og de var alle svarte. Snart ble Mafuta underordnet en annen profetinne: den unge Beatriz Kimpa Vita.
Beatriz Kimpa Vita
På begynnelsen av 1700-tallet, i 1704, hevdet en ung kongoleser, Kimpa Vita, kjent som Dona Beatriz, etter å ha overvunnet en alvorlig sykdom, å ha visjoner, å ha møtt St Antonius i himmelen, og for å være blitt en formidler av helgenens vilje. Hennes tilhengere fikk navnet «antonianistas» av portugiserne. Beatriz ble kjent for helbredelser og andre mirakler. Hun begynte å forkynne i sitt land, ved Kibangu-fjellet, dit kong Pedro IV hadde trukket seg tilbake med sitt hoff. Profetinnen dro til palasset for å be kongen om å bli med henne og vende tilbake til den avfolkede hovedstaden Mbanza Kongo, men han ignorerte henne.
Beatriz Kimpa Vita prioriterte i sine budskap og intervensjoner kravet om å gjenoppbygge Kongoriket, og bød tronpretendenterne om å avslutte sine interne maktkamper. Han hevdet også en «afrikansk stolthet» og tok et oppgjør med misjonærene, og mot de hvite som var involvert i slavehandel.
Tilhengerne hennes var opprinnelig konsentrert i hovedstaden Mbanza Kongo (São Salvador), som hadde nådd et folketall på sytti tusen innbyggere og var blitt avfolket, plyndret og forlatt i 1678 på grunn av konstante kriger og vanstyre på 1600-tallet. De beseirede ble solgt som slaver. Bispestolen ble overført i 1674 til Luanda og siden 1685 var det ingen misjonærer igjen i São Salvador.
Antonianismen forkastet korset, som ble holdt ansvarlig for Kristi død, og forkastet likeså dåp, skriftemål og bønn. De trodde at Jesus var svart og at han ble født i Kongo, kristendommens sanne vugge.
Selv om bevegelsen hadde kort levetid i Dona Beatriz' levetid, har en rekke artefakter overlevd inn i ettertiden, som kigurene av St. Antonius av «tinn, elfenben, tre ... festet til kors, benyttet som sluttstykker på staver, og båret som pendanter ... disse bilder, kaltToni Malau, var til beskyttelse mot sykdom og annen motgang».
Neocorestheta
Utseende
Parmenini er ganske små, oftest brunlige trebukker med hvelvet kropp.
Levevis
Ulikt de fleste andre trebukker lever disse artene på bakken, de voksne kan ikke fly. Larvene lever underjordisk på røtter.
Vitenskapsåret 1553
Vitenskapsåret 1553 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1553.
Per Arne Pedersen
Per Arne Pedersen (født 13. november 1944 i Oslo) er en norsk tidligere svømmer som representerte Vika IF.
EM i friidrett 1934 – Stavsprang menn
Stavsprang herrer ved EM i friidrett 1934 ble avholdt på Stadio Benito Mussolini i Torino, Italia den 7. september 1934.
Per Arne Pedersen
Han vant fem NM-gull og 12 NM-medaljer i perioden 1961–1966. Han vant kongepokalen i 1964.
EM i friidrett 1934 – Stavsprang menn
Norge var ikke representert i øvelsen.
Reto Hollenstein
Reto Hollenstein (født 22. august 1985 i Frauenfeld) er en sveitsisk landeveissyklist. Han sykler for Israel Start-Up Nation.
Den norske blyantfabrikk
Den Norske Blyantfabrikk (etablert 1932 i Kristiania, nedlagt 1972) ble startet av brødrene Aksel Emil Senjen (1893–1987) og Jens Hagerup (1884–1961), begge opprinnelig fra øya Senja nordpå. Opprinnelig hadde de sine produksjonslokaler i Sandakerveien 14. Hagerup var en tidligere forfatter, med seks romaner om samer bak seg, da han og familien flyttet til Kristiania for å starte forretning. Fabrikken, som forøvrig var landets eneste og ble en suksess, Etter Hagerups bortgang i 1961, gikk direktør-posten til deres datter, den tidligere operasangerinne Liv Hagerup (1917–1992). Fabrikken ble senere relokalisert til Vaterland og nedlagt etter at produksjonsutstyret fikk skader under sanering. Direktøren på det tidspunktet var en Fredrik Wassvik og firmaet het da Oslo Blyantfabrikk.
John Vengel
Han vant 8 NM-gull og 15 NM-medaljer i perioden 1960–1965. Han vant kongepokalen i 1962 og 1963.
Gene Amdahl
Gene Myron Amdahl (født 16. november 1922 i Flandreau i Sør-Dakota, død 10. november 2015 i Palo Alto i California) var en amerikansk datamaskinarkitekt og entreprenør innenfor høyteknologi som hovedsakelig er kjent for sitt arbeide med stormaskiner ved IBM og senere i sitt eget selskap, Amdahl Computing. Han var arkitekten bak stormaskinen IBM System/360. Han er også kjent for å ha formulert Amdahl's lov som sier at det er fundamentale begrensninger ved parallell databehandling.
Baltijskij-banegården
Baltijskij-stasjonen (russisk: Балти́йский вокза́л) eller Baltijskij-banegården eller Baltikum jernbanestasjon i St. Petersburg er en av Russlands travleste jernbanestasjoner, på grunn av nærtrafikken.
Stasjonens arkitekt, Aleksander Krakau, brukte Gare de l'Est i Paris som forbilde. Byggingen tok til i 1854. Stasjonen ble åpnet 21. juli 1857 som Peterhof-stasjonen, siden den betjente Peterhofbanen, og betjente senere, som navnet tilsier, også den baltiske jernbanen.
Stasjonsbygningen har beholdt et glasstak over terminalplattformene og er flankert av to-etasjes vingbygninger. Den venstre var opprinnelig reservert medlemmer av den russiske herskerfamilie, som dro herfra til sine palasser i Strelna, Peterhof eller Oranienbaum. Et glasspanel på fasaden har fremdeles den opprinnelige klokken, tegnet av Pavel Bure, en ledende klokkemaker for tsaren.
I 1872, etter at jernbanelinjen var blitt forlenget til Reval (Tallinn), fikk jernbanestasjonen sitt nåværende navn. I 1931-32 ble stasjonen ombygd. Siden 1933 har stasjonen bare vært benyttet for nærtrafikk.
Turrialba (by)
Turrialba er en by og administrasjonssentrum i kantonen Turrialba i provinsen Cartago i Costa Rica. Byen hadde 26 680 innbyggere i 2011.
Nudaurelia
Nudaurelia er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).
Turrialba (by)
Den ligger i leiet til Turrialbaelva, som er ei av de viktigste sideelvene til Reventazón. Byen befinner seg 646 meter over havet.
Nudaurelia
Utseende
Store (vingespenn 80-150 millimeter), brune eller gulaktige påfuglspinnere med lange vinger. Vingene har en tverrstripe som går over begge vingepar, og øyeflekker i alle fall på bakvingene, ofte på alle fire vinger.
Turrialba (by)
Byen oppsto takka være den tidligere jernbanen som frakta bananer fra plantasjene nær den karibiske kysten inn til hovedstaden San José, som hadde stoppested i Turrialba. Den transporterte også sukkerrør og kaffe som ble dyrka i Turrialba.
Nudaurelia
Levevis
Som vanlig for påfuglspinnere kan larvene lever på mange ulike slags busker og trær.
Guainía (elv)
Guainía er ei elv i Colombia og Venezuela. Den er en av tilløpselvene til elva Negro, som er en av Amazonas' største sideelver, og blir ofte ansett som Negros øvre løp. Elva er 617 km lang.
Elva har sitt utspring i den sørvestlige del av departementet Guainía i Colombia. Den renner først mot øst, senere nordøst, gjennom et tynt befolket område, og etter 350 km når den fram til grensa mot Venezuela. Elva snur nå gradvis mot øst, senere mot sørøst, og over resten av sitt løp er den grenseelv mellom de to landene. Den løper sammen med Casiquiare rundt 10 kilometer nordvest for byen San Carlos, og renner videre som elva Negro.
Nudaurelia
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
Amithao
Amithao er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen Scarabaeoidea.
Walter Burley Griffin
Walter Burley Griffin (født 1876 i Maywoord, Illinois i USA, død 1937 i Lucknow, India) var en amerikansk arkitekt og byplanlegger.
Maurice Taylor
Maurice Taylor (født 5. mai 1926 i Hamilton i Lanarkshire i Skottland, død 14. juni 2023 i Kilmarnock ) var en britisk katolsk prelat og biskop av Galloway.
Amithao
Utseende
Middelsstore, mer eller mindre brunlige gullbasser uten metallglans. Pronotum er forlenget bakover i midten og dekker scutellum.
Walter Burley Griffin
Etter at han ble gift med arkitekten Marion Mahony Griffin i 1911 er begges karrierer tett knyttet sammen. De hadde begge arbeidet i Frank Lloyd Wright sitt studio. Mahony Griffin og Griffin samarbeidet om flere hundre prosjekter i USA, Australia og India, inkludert den prisvinnende byplanen for Australias hovedstad, Canberra i 1912.
Maurice Taylor
Bakgrunn
Maurice Taylor gikk på St Cuthbert's Primary School i Burnbank, deretter St Aloysius' College i Glasgow og senere Our Lady's High School i Motherwell. Han studerte filosofi ved Blairs College i Aberdeen fra 1942 til 1944.
Sesongåpningen i langrenn i Finland 2019
Sesongåpningen i langrenn i Finland 2019, for sesongen 2019/20, ble arrangert i Muonio fra 15. til 17. november 2019.
Maurice Taylor
Bakgrunn
Han tjenestegjorde i Royal Army Medical Corps, hjemme, i Britisk India og i Kongedømmet Egypt. Han gikk på Pontifical Scots College i Roma fra 1947 til 1951, og studerte teologi ved Det pavelige universitet Gregoriana til 1951.
Sesongåpningen i langrenn i Finland 2019
Det ble gått sprint fredag, klassisk lørdag og fri teknikk søndag.
Sprint klassisk
Noen norske plasseringer: Torgeir Sulen Hovland (7), Aslak Ole Rognerud Eira (12) og Eirik Mikkelsen (15). Alexander Bolsjunov vant også prologen, to sekunder foran Andrej Sobakrev.
Maurice Taylor
Prest
I ti år underviste han i filosofi og teologi ved St Peter's College i Cardross. Fra 1965 til 1974 var han rektor for Royal Scots College i Valladolid i Spania. I 1974 rwturnerte han til Skottland og ble utnevnt til sogneprest for Our Lady of Lourdes i East Kilbride, der han forble til sin bispeutnevnelse.
Sesongåpningen i langrenn i Finland 2019
15 km fri teknikk
Noen andre norske plasseringer: Aslak Ole Rognerud Eira (13), Arnt Gunnar Winther (14) og Edvin Frost (29).
Maurice Taylor
Biskop av Galloway
Pave Johannes Paul II utnevnte ham den 4. april 1981 til biskop av Galloway. Erkebiskopen av Saint Andrews und Edinburgh, kardinal Gordon Joseph Gray, bispeviet ham den 9. juni samme år; medkonsekrerende var Joseph Michael McGee, emeritert biskop av Galloway, og Francis Thomson, biskop av Motherwell.
Sesongåpningen i langrenn i Finland 2019
Sprint klassisk
Noen andre norske plasseringer: Amanda Darell (21), Ida Storjord Tovås (23) og Ingrid Mathisen (24). Natalja Neprjajeva vant også prologen, knappe sekundet foran Anne Kyllönen.
Maurice Taylor
Biskop av Galloway
Han er forfatteren av The Scots College in Spain (1971); Guatemala: A Bishop's Journey (1991) og El Salvador: Portrait of a Parish (1992).
Sesongåpningen i langrenn i Finland 2019
5 km klassisk
Noen norske plasseringer: Silje Theodorsen (9), Synne Arnesen (14) og Ingrid Mathisen (23).
10 km fri teknikk
Noen norske plasseringer: Ingrid Mathisen (14), Synne Arnesen (21) og Julie Waltenberg (23).
Maurice Taylor
Biskop av Galloway
I mer enn ti år var han medlem av International Commission on English in the Liturgy (ICEL), der han representerte Conference of Bishops of Scotland. Fra 1997 til 2002 var han president for denne kommisjonen.
Den 7. april 2004 innvilget pave Johannes Paul II hans aldersbetingede avskjedssøknad, og ble etterfulgt av John Cunningham. Han trakk seg tilbake til Ayr i South Ayrshire.
I 2013 ble det avslørt at bispedømmeprest Paul Moore i 1996 hadde tilstått overfor biskop Taylor at han hadde seksuelt misbrukt en gutt året før. Monsignor Taylor bestemte seg for å sende Moore til et behandlingssenter i Toronto og Fort Augustus Abbey i det skotske høylandet i stedet for å rapportere ham til myndighetene. Biskop Taylor samarbeidet senere under pater Moores rettssak, noe som resulterte i en domfellelse i 2018.
Etter at han var blitt pensjonist skrev han Being a Bishop in Scotland (2006) og It's the Eucharist, Thank God (2009). Det første av disse senere verkene gir en beretning om Monsignor Taylors liv og erfaringer som biskop. Han reflekterer også over kirken i dag, med særlig henvisning til de vanskelige forholdet mellom Den hellige stol og ICEL. Den siste gir en mer detaljert analyse av forholdet mellom Kongregasjonen for gudstjenesten og sakramentsordningen og ICEL, samt gir ytterligere refleksjoner om nattverden.
Taylor døde den 14. juni 2023 i en alder av 97 år på et pleiehjem i Kilmarnock i Ayrshire.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Ludwig Borchardt
Ludwig Borchardt (født 5. oktober 1863 i Berlin, død 12. august 1938) var en tysk egyptolog og arkitekt.
Virke
Borchardt ble i 1907 direktør for det nyopprettede Kaiserlich Deutsches Institut für Ägyptische Altertumskunde i Kairo, og ledet igangsatte utgravninger i Abusir (her ble Abusir papyri funnet) og seinere i Tell el-Amarna, begge for Deutsche Orient-Gesellschaft.
Nagara sutta
Nagara sutta er en buddhistisk tekst (sutra) som er en del av pāḷikanonen til skolen Theravāda. Der utgjør den Nidanavagga 12, Nidanasamyutta 65, blant Majjhimanikaya («de mellomlange avhandlinger») i Sutta pitaka.
Teksten er også bevart i en versjon på sanskrit, som ble oppdaget i den sentralasiatiske byen Turfan.
Teksten er formet som en fortelling av Buddha. Der beretter han om sin tilstand før opplysningen, hvordan han hadde bekymringer for fødsel, sykdom og død i verden, og hvordan han oppdaget de betingelser som førte til deres opphør. Han beskriver dette som en lignelse om en reisende som vandrer gjennom en skog og oppdager en urgammel og forlatt by. Den reisende kunngjør sin oppdagelse for kongen, som sørger for å restaurere byen. Den gamle byen blir brukt som et symbol på en urgammel vei, som opplyste har vandret på i uminnelige tider forut for Buddha, og restaureringen av byen symboliserer etableringen av det buddhistiske samfunn.
Månedens friidrettsutøver i Europa
Månedens friidrettsutøver i Europa (European Athlete of the Month) er en pris som kan bli vunnet av friidrettsutøvere som deltar i arrangement organisert av det europeiske friidrettsforbundet. Prisen ble opprettet i januar 2007 for å anerkjenne europeiske prestasjoner, og vinneren blir stemt frem på Facebook og Twitter etter at fem mannelige og fem kvinnelige kandidater har blitt nominert av forbundet.
Vassilios Skouris
Vassilios Skouris (født 27. januar 1947 i Pierus i Hellas). Han har hatt en rekke internasjonale verv i blant annet EU, FN og ICT-domstolen. Fra 2003 har han også vært president i EU-domstolen. Skouris er gift, og har 6 barn.
Samgeun av Baekje
Samgeun av Baekje (født 465, død 479 var 23. konge i det koreanske kongedømmet Baekje. Ifølge Samguk Sagi var han kong Munjus eldste sønn.
Sébastien Reichenbach
Sébastien Reichenbach (født 28. mai 1989 i Martigny) er en sveitsisk landeveissyklist. Han sykler for Tudor Pro Cycling Team.
Samgeun av Baekje
Bakgrunn
I 475 hadde kongedømmet Goguryeo tvunget Baekjes hovedstad sørover fra dagens Seoul til Ungjin (nær dagens Gongju) og Baekjehoffet hadde mistet mye av sin makt til aristokratiet. Innad i aristokratiet hadde klaner fra den tidligere Mahanføderasjonen, som Baekje tidligere hadde innlemmet, økt sin innflytelse.
Kongetid
Samgeun var bare 13 år da han overtok kongetrona etter sin far. Han var ikke egnet til å kontrollere hæren, noe general Hae Gu tok seg av.
I 478 slo Hae Gu seg sammen med opprørere ledet av Yeon Sin, fra Daedufestningen. Samgeun sendte først den adelige Jin Nam for å erobre festningen med 2000 soldater, men mislyktes. Deretter sendte han Jin Ro, som slo ned opprørerne med 500 soldater. Yeon Sin flyktet til Goguryeo. Jin-klanen fikk tilbake sin gamle styrke i Baekje etter dette.
Samgeun døde året etter og ble etterfulgt av Gonjis sønn.
Kung Fu Panda 3
Kung Fu Panda 3 er en amerikansk animasjonsfilm fra 2016. Filmen er regissert av Alessandro Carloni og Jennifer Yu og skrevet av Jonathan Aibel og Glenn Berger. I denne tredje filmen i serien av Kung Fu Panda-filmer spilte Jack Black, Angelina Jolie, Dustin Hoffman, Jackie Chan, Seth Rogen, Lucy Liu og David Cross de samme stemmerollene som i de to første filmene, mens Bryan Cranston, Kate Hudson og J.K. Simmons dukket opp som nye figurer.
Om filmen
Filmen er den tredje i rekken av Kung Fu Panda-filmer, etter Kung Fu Panda (2008) og Kung Fu Panda 2 (2011), og hadde kinopremiere 18. mars 2016 i Norge.
Handling
Pandaen Po, som var hovedskikkelsen i de to første filmene, møter igjen sin biologiske far og returnerer til fødestedet sitt, et hemmelig pandaparadis, hvor han ikke passer inn. Der møter han Mei Mei, en overivrig panda, som har blitt lovet et arrangert ekteskap med Po. Når en ond ånd ved navn Kai terroriserer Kina og stjeler krefter fra beseirede kung fu-mestere, må Po trene opp en landsby med klønete, spøkefulle pandaer til å bli en gjeng med Kung Fu Pandaer.
Oppfølger
Oppfølgeren, kalt Kung Fu Panda 4, ble annonsert av DreamWorks Animation 12. august 2022, med planlagt premiere 8. mars 2024.
Paal Aagaard
Paal Aagaard (født 18. januar 1950) er en norsk tidligere svømmer som representerte Trondhjems SLK.
Han vant fem NM-gull og 13 NM-medaljer i perioden 1967–1974.
Aagaard ble rangert som nummer 221 på listen over de tusen beste idrettsutøverne i Trøndelag i avisa Nidaros sin kåring i 2022.
«Ormen» (1710)
«Ormen» var den første kommandoen for den dansk-norske sjøhelten Peter Wessel som formelt overtok fartøyet fra skipsbygger Jørgen Pedersen Lund i Langesund den 9. september 1711. «Lindormen», som er bedre kjent for ettertiden som løytnant Wessels «Ormen», var et tomastet fartøy med råseil, en såkalte snau med seks kanonporter og et halvdekk mot akterspeilet, som skulle ha en total lengde på 23,9 meter med en bredde på 5,7 m. Andre opplysninger vil at fartøyet skulle være 11,5 meter langt og litt over 4 meter bredt med en dypgang på 2 meter, bestykket med fire eller fem kanoner.
Som et rekognoseringsfartøy med kapasitet for å bekjempe de svenske kapere som herjet blant dansk-norske handelsskip i Skagerrak, Kattegat og Nordsjøen, var snauen bestykket med et varierte antall kanoner fra ett til fire pund. I tillegg måtte besetningen på 46 mann ha 36 geværer og 19 huggerter for å kunne verge seg mot fiendtlige kapere. Mens Wessel hadde kommandoen, var det fra fire til fem kanoner som bestykningen på et fartøy som likevel var en hurtig seiler. I trang farvann som skjærgården var «Ormen» utstyrt med 28 årer om vinden skulle utebli.
Løytnant Wessel ble utnevnt til sjef for det nye fartøyet som var under utrustning i Langesund den 25. august bare to dager etter møtet med stattholderen i Norge, Ulrich Frederik Valdemar Løvendal i Tanum, Båhuslen. Løvendal hadde irriterte seg over passiviteten hos skipsoffiserene som opererte i norske farvann, dermed ble møtet med den ærgjerrige og aggressive løytnanten fra «Postillon» oppmuntrende for stattholderen som gav ham et skip. Det var om bord på den nye snauen løytnanten startet sin karriere i den dansk-norske orlogsflåden som skulle slutte ni år senere med viseadmiralgraden.
Med «Ormen» seilte Wessel til Frederikstad for et møte med stattholderen, og deretter til Halden hvor skipet ble beskutt for første gang ved en misforståelse ved Sponviken av den danske skansen. I de første fire måneder krysset «Ormen» i Kattegat, rekognoserte ved svenskekysten og fungerte som eskorte for transporter mellom Danmark og Norge. Det var først i det neste året den unge løytnanten skulle skape seg et navn under sjøkrigen med dristige tokter langs svenskekysten. Den første trefningen mellom Wessel og svenskene var ved Käringön mellom Marstrand og Lysekil den 24. april 1712, da hadde han gjort seg beryktet for sine raider langs Båhuslenskysten.
Wessel hadde den 23. april forsøkt å fange den svenske kaperbåten «Vinthunden», men svenskene kom seg bort, og i den neste dagen kom to store sjalupper mot «Ormen» som lå utenfor Gulholmen i trangt farvann. Wessel klarte å komme seg ut ved hjelp av årene på fjorden, og dermed kunne ta opp kamp med sjaluppene. Etter to timers strid uten tap for noen av partene trakk svenskene seg tilbake mellom skjærene. Både før og etter trefningen hadde Wessel rekognoserte på vegne av eskadresjef Knoff som var på vei til Fladstrand for å eskortere en konvoi til Norge.
Kommandørkaptein Knoff ombord på orlogsskipet «Fyen» kom til Fladstrand sammen med fire fregatter og tre snauer, stadig i kontakt med «Ormen». Svenskene sendt ut en sterk eskadre på fire orlogsskip og tre fregatter fra Göteborg for å angripe den dansk-norske eskadren og konvoien, dermed startet slaget ved Fladstrand den 11. mai 1712. Ved dette tidspunktet hadde Wessel gått fra borde i Stavern den 30. april, overlatt kommandoen til løytnant Andreas Kralbeck.
«Ormen» fortsatte som en del av Nordsjøeskadren sammen med den nye fregatten «Løvendals Galei», med Peter Wessel som skipssjef i mai 1712. Snauen forliste den 4. april 1714 utenfor Norge.
Turrialba
Turrialba har flere betydninger:
Mord på Orientekspressen (roman)
Mord på Orientekspressen er Agatha Christies 14. kriminalroman. Den ble opprinnelig utgitt 1. januar 1934 som Murder on the Orient Express i Storbritannia. Den amerikanske førsteutgaven ble offentliggjort senere samme år med tittelen Murder in the Calais Coach. Tittelen ble forandret for å unngå forveksling med romanen Stamboul Train av Graham Greene, som hadde blitt utgitt i USA 1933 med tittelen The Orient Express.
Handling
Mord på Orientekspressen handler om den belgiske detektiven Hercule Poirot. Når han ankommer Tokatlian Hotell, mottar han et telegram som får han til å avlyse arrangementene og dra tilbake til London. Han prøver å få bestilt en kupe på første klasse, men det viser seg å være umulig siden det er mange reisende på denne tiden av året. Han får booket en kupe allikevel igjennom sin venn M. Bouc, som er direktør i Compagnie Internationale des Wagons-Lits. Etter påstigning blir Poirot konfrontert av en mann ved navn Mr. Samuel Ratchett. Han er en eldre amerikansk mann han tidligere har sett på Tokatlian. Ratchett mener at livet hans er i fare, og vil ansette Poirot som hans privat-detektiv. Poirot avslår tilbudet fordi han ikke liker ansiktet til mannen.
Den andre natten på reisen, siden han er den eneste som reiser til Italia, gir M. Bouc kupeen sin til Poirot som skal til Calais og videre til London. Dette gir Poirot rom ved siden av Mr. Ratchett. Toget stopper på grunn av ekstremt snøvær i nærheten av Vinkovci. Flere ting forstyrrer nattesøvnen til Poirot den natten, særlig et skrik fra Ratchetts kupe. Poirot bestemmer seg for at det sikkert bare er en bagatell og sover videre. Morgenen etter blir Poirot informert av M. Bouc om at Mr. Ratchett har blitt drept, og han ber Poirot om å etterforske saken.
Etter at Poirot og Dr. Constantine undersøker kroppen til Ratchett og kupeen hans, finner Poirot et notat med ordene – «lille Daisy Armstrong». Det gjør at Poirot kan fastslå Ratchetts virkelige identitet, og kanskje også motivet for drapet. Noen år tidligere, i USA, ble tre år gamle Daisy Armstrong kidnappet av en mann med navn Lanfranco Cassetti. På tross av løsepengene som skulle kreves av Armstrong familien, ble barnet drept. Cassetti ble tatt, men forlot landet etter at han ble frikjent. Det var mistenkt at Cassetti brukte betydelige ressurser for å rigge rettssaken. Poirot konkluderer med at Cassetti og Ratchett er samme person.
Mens Poirot etterforsker drapet, oppdager han at alle på toget har en forbindelse til Armstrong-familien, og har derfor et motiv til å drepe Cassetti. Etter å ha grublet over bevisene, samler Poirot, Bouc og Dr. Constantine sammen de 13 andre mistenkte i restaurant-vognen. Han legger fram to mulige forklaringer på mordet på Cassetti. Den første muligheten er at en fremmed – en fiende av Cassetti – har gått om bord på toget i Vinkovci, det siste stoppet, drept Cassetti, og deretter flyktet ubemerket og kanskje også forlatt landet. Drapet skjedde en time tidligere enn det de trodde fordi de ikke la merke til at de hadde kommet inn i en annen tids-sone.
Den andre forklaringen er mer detaljert og oppsiktsvekkende: alle de mistenkte er skyldige. Poirots første mistanke var det at alle passasjerene på toget var av så mange forskjellige nasjonaliteter, og at bare i hjertet av USA ville en slik gruppe forskjellige individer ha en forbindelse til hverandre. Alle disse personene var blitt alvorlig påvirket av drapet på Daisy, og var rasende over at han hadde sluppet unna med det. De tok saken i egne hender, for å straffe Cassetti når loven ikke ville gjøre det.
Grevinne Andrenyi deltok ikke i drapet siden hun ville blitt sett på som hovedmistenkt, så Grev Andrenyi tok plassen hennes i stedet. En ekstra køye var booket under det falske navnet Harris, så ingen andre enn de sammensvorne og offeret ville være om bord på vognen, og den falske personen ville senere forsvinne og bli hovedmistenkt i drapet. Denne personen finnes selvfølgelig ikke. De største ulempene for drapsmennene var snøstormen, og tilstedeværelsen til Poirot.
Poirot oppsummerer at det kan ikke være noen annen måte drapet kan ha funnet sted, gitt bevisene som ble funnet. Flere av de mistenkte brøt sammen når de ble konfrontert med historien og når det blir avslørt at de har en tilknytning til Armstrong-familien. Mrs. Hubbard innrømmer at den andre teorien til Poirot er korrekt, men ber han om å fortelle politiet at hun har handlet alene i drapet. Bevisene kan bli lagt mot henne, og hun ville gjerne gå i fengsel hvis det betyr at de andre passasjerene vill gå fri. Bouc som sympatiserer veldig med Armstrong familien, erklærer den første teorien som riktig, Constantine er enig og forandrer den originale rapporten av mordet. Dette gjør at Poirot sin forklaring blir sannsynlig, og Poirot erklærer at han trekker seg fra saken.
Eddie Adams
Edward Thomas Adams (født 12. juni 1933 i New Kensington i Pennsylvania i USA, død 19. september 2004) var en amerikansk fotograf, fotojournalist og vinner av Pulitzerprisen. Han var kjent for sine portrettfotografier av kjendiser og politikere og sin fotografiske dekning av 13 kriger.
1. divisjon håndball for menn 2011/12
1. divisjon håndball for menn 2011/12 var det neste øverste nivået i norsk herrehåndball i 2011/12-sesongen.
Eddie Adams
Under Koreakrigen var Adams innrullert i United States Marine Corps som krigsfotograf, og han hadde bl.a. som oppgave å fotografere hele den koreanske, demilitariserte sonene etter krigens slutt. Det var likevel hans arbeid for Associated Press under Vietnamkrigen som gjorde ham verdenskjent da han tok en av Vietnamkrigens mest kjente bilder. Det viser general Nguyễn Ngọc Loan fra den sørvietnamesiske politistyrken i det han henretter en FNL-fange, Nguyễn Văn Lém på åpen gate i Saigon under Slaget om Saigon den 1. februar 1968.
I 1969 vant han Pulitzerprisen «for Spot News Photography i tillegg til World Press Photo-pris for bildet, titulert 'General Nguyen Ngoc Loan executing a Viet Cong prisoner in Saigon'). Han beklaget senere den voldsomme oppmerksomheten bildet hadde fått, og beklaget personlig overfor general Nguyễn og hans familie den uopprettelige skaden bildet hadde forårsaket. Da general Nguyễn døde i 1998, hyldet Adams ham som en «helt» i «en rettferdig sak».
Adams skrev senere i Time:
Utmerkelser
I tillegg til Pulitzerprisen, mottok Adams over 500 andre utmerkelser, inkludert Georg Polk Award for pressefotografi i 1968, 1977 og 1978 og en rekke utmerkelser fra bla. World Press Photo, NPPA, Overseas Press Club.
David de la Cruz
David de la Cruz Melgarejo (født 6. mai 1989 i Sabadell) er en spansk profesjonell landeveissyklist som sykler for Astana Qazaqstan Team.
Chacocassis
Chacocassis er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
En middelsstor, avlangt oval, blank, gullig (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbille dekkvingene med tre (den midtre går over begge dekkvinger) brede, svartkantede, brunrøde lengdestriper. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen oval, bredest npe foran midten av dekkvingene. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" noe framskytende. Oversiden er spredt punktert.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. Arten lever på planter i slekten Zizyphus (Rhamnaceae).
Utbredelse
Arten er utbredt i Uruguay og Argentina.
Systematisk inndeling
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.
Salim Nkubiri
Salim Frederick Nkubiri (født 29. juli 2004) er en svensk fotballspiller som spiller for.
Fisher
Fisher er engelsk for yrket eller hobbyen å drive med fangst av fisk, fisker. Det er samtidig et vanlig etternavn i engelskspråklige nasjoner, men kan ha flere betydninger:
Lauri Korpikoski
Lauri Korpikoski (født 28. juli 1986) er en finsk profesjonell ishockeyspiller som for tiden spiller for den amerikanske klubben Columbus Blue Jackets i National Hockey League (NHL). Han har tidligere spilt for New York Rangers, Arizona Coyotes, Edmonton Oilers og Dallas Stars i NHL og TPS i den finske SM-liiga. Han ble valgt som nummer 19 i NHL Entry Draft 2004 av New York Rangers.
Fisher
Personer med Fisher som etternavn:
Louisiadehonningeter
Underarter
Det er beskrevet to underarter av louisiadehonningeter :
Befalselevenes Samarbeidsorgan
Befalselevenes Samarbeidsorgan (BESO) ble dannet i 1979 som et partipolitisk nøytralt organ for befalselever fra Sjøforsvaret, Hæren og Luftforsvaret, innen YS. Initiativtaker, grunnlegger og første leder var Pål Wold, som hadde gjennomgått Sjømilitære Korps - Sjøforsvarets tekniske befalsskole. BESO ble opprettet i erkjennelsen av at befalselever er en spesiell gruppe i Forsvaret som har egne problemområde. Tillitsmannsordningen i Forsvaret (TMO) ivaretok sjelden befalselevene interessefelt like godt og kjente ikke alltid regelverket som omhandlet befalselever spesielt. Videre er jo ikke befalselevene befal ennå, så elevene falt til en viss grad mellom to stoler.
CENELEC
CENELEC (Comité européen de normalisation en électronique et en électrotechnique; European Committee for Electrotechnical Standardization) er ansvarlig For europeisk standardisering i området elektroteknikk. Sammen med ETSI (telekommunikasjon) og CEN (andre tekniske områder), danner de det europeiske systemet for teknisk standardisering. Standarder harmonisert av disse byråene blir regelmessig vedtatt i mange land utenfor Europa som følger europeiske tekniske standarder. Selv om CENELEC jobber tett med EU, det er ikke en EU-institusjon. Likevel er standardene "EN" EU (og EØS) standarder, takket være EU-forordning 1025/2012.
Befalselevenes Samarbeidsorgan
For å rette på dette opprettet Befalets Fellesorganisasjon, altså BESO i 1979.
CENELEC
CENELEC ble grunnlagt i 1973. Før det var to organisasjoner ansvarlige for elektroteknisk standardisering: CENELCOM og CENEL. CENELEC er en ideell organisasjon under belgisk lov, basert i Brussel. Medlemmene er de nasjonale elektrotekniske standardiseringsorganene i de fleste europeiske land, som Rasjonell Elektrisk Nettvirksomhet i Norge.
Befalselevenes Samarbeidsorgan
''Styrets oppgaver er å gjennomføre det som Landskonferansen pålegger det. Styret er altså den utøvende makt i BESO og ansvarlig for koordinering av lokale elevforum.Ved hver skole opprettes det et lokalt elevforum hvor det velges et styre. Dette styret skal stå for lokal aktivitet samt å rapportere til Landsstyret. For å kvalitetssikre dette arbeidet har BFO sekretariat en heltidsansatt person som har ansvar for BESO-driften.''"
Eksterne lenker
Organisasjonens nettsider
CENELEC
Medlemsland
De nåværende medlemmene av CENELEC er: Østerrike, Belgia, Bulgaria, Kroatia, Kypros, Tsjekkia, Danmark, Estland, Finland, Frankrike, Tyskland, Hellas, Ungarn, Island, Irland, Italia, Latvia, Litauen, Luxembourg, Malta, Nederland, Nord-Makedonia, Norge, Polen, Portugal, Romania, Serbia, Spania, Slovakia, Slovenia, Sverige, Sveits, Tyrkia og Storbritannia.
Villacarlos
Villacarlos (katalansk: es Castell) er en by og kommune i det østlige Spania, på øya Menorca i provinsen Balearene. Kommunen har 7,530 innbyggere (2021).
Stade Pater Te Hono Nui
Stade Pater Te Hono Nui er et flerbruksstadion i Pirae ved Papeete på Tahiti i Fransk Polynesia. Stadionet åpnet i 1971 og ble modernisert og 2010. Det har fotballbane og er utstyrt for friidrett.
Adelothyreus
Adelothyreus er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae).
Utbredelse
Slekten har sin hovedutbredelse i den neotropiske økosonen, tre arter går nord til Nord-Amerika. Forekommer også i India.
Christer Kjølholdt
Christer Kjølholdt (født 20. mai 1968) er en norsk tidligere svømmer som representerte Sarpsborg IL og IL Varg. Kjølholdt representerte også det norske landslaget i svømming.
Han vant 5 NM-gull og 27 NM-medaljer i perioden 1987–1993.
Kjølholdt virket senere som fysioterapeut på det norske svømmelandslaget.
CENELEC
Tilknyttede medlemmer
Albania, Hviterussland, Bosnia/Hercegovina, Egypt, Georgia, Israel, Jordan, Libya, Moldova, Montenegro, Marokko, Tunisia og Ukraina er per 2022 tilknyttede medlemmer. med sikte på å bli fullverdige medlemmer.
Andre
CENELEC har samarbeidsavtaler med: Canada, Kina, Japan, Sør-Korea og Russland, samt en uformell avtale med USA.
Museum of Transport and Technology
Museum of Transport and Technology (MOTAT) er et museum i Auckland på New Zealand. Museet har en større samling sivile og militære fly samt kjøretøy. Museet ble etablert i 1960 og åpnet i 1964.
Museet etablerte en egen trikkelinje i 1967 som senere har blitt utvidet flere ganger. Årlig har trikkelinjen 200 000 reisende.
Jordan Peele
Jordan Peele (født 21. februar 1979 i New York City i New York) er en amerikansk filmregissør, skuespiller, komiker og stemmeskuespiller.
Han vant Oscar for beste originalmanus for manuset til skrekkfilmen Get Out (2017).
NSB type 22
Type 22 var opprinnelig utviklet for å gå i snørydding på Bergensbanen. Allerede i 1908 måtte maskinen ta sin tørn som assistanselokomotiv for den roterende snøplogen, og ble siden også brukt i arbeidstog og godstog på banen. Mellom 1924 og 1946 ble lokomotivene overført til Drammen og Oslo distrikt hvor de ble utrangert i 1956-58. De var her i bruk pa Valdresbanen, Gjøvikbanen, Randsfjordbanen og Krøderbanen. Type 24 var en videreutvikling av type 22, men med helt marginale forbedringer.
Felles KartdataBase
Felles KartdataBase (FKB) er en rekke datasett som sammen utgjør noe av de mest detaljerte og grunnleggende kartdataene i Norge. FKB-spesifikasjonen eies av Geovekst-samarbeidet gjennom Geovekst-forum.
Dataene er i hovedsak konstruert på grunnlag av flyfotografering (omløpsfoto) som gjøres periodisk. Det gjøres løpende ajourhold av datasettene gjennom saksbehandling og oppmåling.
Sentral Felles KartdataBase (SFKB) er forvaltningsløsningen for FKB-data som administreres av Kartverket. Gjennom SFKB kan alle partene fortløpende både oppdatere og automatisk motta oppdateringer gjort av andre parter på FKB-datasett.
Jan Kirchhoff
Kirchhoff har tidligere spilt for Bayern München, Sunderland AFC, 1. FSV Mainz 05 og FC Schalke 04.
Coca-Cola Amatil
Coca-Cola Amatil (CCA) er et av de største tapperiene av alkoholfrie drikkevarer i Asia-Stillehavet-regionen, og et av verdens fem største Coca-Cola-tapperier. CCA har virksomhet i seks land: Australia, New Zealand, Indonesia, Papua Ny-Guinea, Fiji og Samoa.
Produkter
CCA har en diversifisert portefølje av produkter som inkluderer kullsyreholdig mineralvann, kildevann, sportsdrikker og energidrikker, fruktsaft, iste, smaksatt melk, kaffe, te og ferdigpakkede frukt- og grønnsakssnacks og -produkter.
Johannes Dümichen
Johannes Dümichen (født 15. oktober 1833 i Weißholz ved Großglogau, Schlesien, død 7. februar 1894 i Strasbourg) var en tysk egyptolog.
Coca-Cola Amatil
Land
Per desember 2014 hadde Coca-Cola Amatil 14.700 ansatte i seks land i Asia-Stillehavet-regionen.
Johannes Dümichen
Biografi
Dümichen studerte filologi og teologi i Berlin og Breslau. Etterhvert ble han elev av Karl Lepsius og Heinrich Brugsch, og egnet seg til studier av egyptiske inskripsjoner. Han reiste mye i Egypt, og publiserte resultatene sine i mange viktige bøker.
Coca-Cola Amatil
Land
Selskapet er tapperi for Coca-Cola-produkter i Australia, New Zealand, Indonesia, Papua Ny-Guinea, Fiji og Samoa.
Johannes Dümichen
Biografi
Dümichen ble sendt av den prøyssiske regjeringen for å utforske nildalen i 1862 og 1868. Han ledsaget også den prøyssiske kronprinsen til Egypt ved åpningen av Suezkanalen. I 1872 ble han utnevnt til professor i egyptologi i Strasbourg, hvor et nytt professorat var opprettet for å konkurrere med det berømte professoratet ved Collège de France.
Verk
Verdien av hans arbeid består ikke bare i mengdene av materiale som han samlet, men også i framgangen han hadde med håndtere de mange problemstillingene som inskripsjonene bød på.
Coca-Cola Amatil
Eierskap
Coca-Cola Amatil er notert på Australian Securities Exchange, men The Coca-Cola Company har 29 prosent av aksjene i Coca-Cola Amatil, slik det gjør med hvert av sine primære tapperier i det verdensomspennende Coca-Cola-systemet.
Lou Rymkus
Louis Joseph «the Battler» Rymkus (født 6. november 1919 i Royalton i Illinois, død 31. oktober 1998 i Houston i Texas) var en amerikansk fotballspiller og -trener som var aktiv i All-America Football Conference (AAFC), National Football League (NFL) og American Football League (AFL). Han spilte tackle for Cleveland Browns i AAFC og NFL på slutten av 1950-årene og begynnelsen av 1950-årene, hvor han beskyttet quarterback Otto Graham på vei til fem ligatitler. Etter spillerkarrieren tok han forskjellige stillinger som assistenttrener før han fikk sin første jobb som hovedtrener for AFLs Houston Oilers i 1960. Laget vant ligaens første tittelkamp, men lagets eier Bud Adams sparket Rymkus etter en dårlig start på 1961-sesongen.