cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
La Morra
Historie og bebyggelse
Benediktinerklosteret i Annunziata er fra 1300-tallet. En periode var klosteret viet til helgenen Martin fra Mercenasco, som i dag er La Morras skytshelgen. Fra 1684 har klosteret vært kalt SS. Annunziata. Fasaden ble utformet av Michelangelo Garove i 1684. I dag står klokketårn, apsis og kapell restaurert med fresker og gjenstander fra romersk tid. Kjelleren ble i 1971 tatt i bruk som Ratti museum for Albaviner. En kirke fra middelalderen eller tidlig moderne tid i Santa Maria finnes det ikke rester av.
På 1200-tallet ble landsbyen av sikkerhetsgrunner flyttet opp på toppen av åsen, der den nå ligger, og det ble bygget en ringmur rundt. Adelsfamilien Falletti, senere markier av Barolo, ble eiere av jorden og styrte La Morra fra 1342. Huset deres fra 1700-tallet står i Via XX Settembre i La Morra og er intakt med kirken og parken i formal stil foran. I husets kjeller ble den første Barolovin i La Morra produsert. Costanzo Falletti plantet på sin bryllupsdag i 1856 et velkjent cedertre på vingården som i dag heter Cordero di Montezemolo. Julius Cæsar er i tradisjonen tillagt uttalelsen «Fra La Morra bringer vi med oss eksellent vin til Roma». Pave Pius VII skal ha sagt «Morra: Vakker himmel og god vin!».
Vinproduksjonen på Nebbiolodrue går tilbake til 1402 eller tidligere – i dette året ble Nebiolium-vinstokker nevnt som kilde til vin av høy klasse i kommunale forskrifter (Statuti di la Morra). Mange av dagens vingårder er nevnt i eiendomsregistre fra 1340 og 1477. La Morra ble formelt inkludert i den avgrensningen av vindistriktet Barolo som skjedde ved vedtak i Alba landsbrukskomite i 1909, og i 1926 kom det nasjonal lovgivning som beskyttet navnet. I Via Vittorio Emanuele nr. 8, i vinhuset Rocco Castelmagna, ligger senteret Ca dj’Amis, med et bibliotek på 3000 bind om vin, mat og kunst fra området.
I 1631 kom Piemonte, og dermed La Morra, under Huset Savoia, som også regjerte kongedømmet Sardinia.
Hovedgaten i La Morra vår tid er Via Umberto I. Her ligger klosterkirken San Sebastian fra begynnelsen av 1700-tallet, i dag avvigslet og brukt som utstillingslokale. Ved enden av Via Umberto I ligger Piazza Castello (Borgplassen) med en storslått utsikt over Langhe. Borgen som lå ved plassen, ringmuren og portene til landsbyen ble ødelagt av franskmennene i 1540-årene. I dag står bare klokketårnet som rundt 1710 ble bygget på ruinen, tilbake. På plassen står et monument tilegnet Italias vinbønder, og en marmorbyste av komponisten Giuseppe Gabetti, som levde siste del av livet i La Morra og er mest kjent for Den kongelige marsj, som var Italias nasjonalsang fra 1861 til 1946.
Ved Piazza del Munizipio, der Via San Martino og Via Carlo Alberti møtes, ligger rådhuset Palazzo del Munizipio, bygget på 1700-tallet. Her er også sognekirken San Martino, ferdig i 1695 og tilegnet byhelgenen, samt klosterkirken San Rocco fra 1600-tallet. San Rocco er i dag avvigslet og brukt til utstilling av kunst.
Andre kirker er
Helga Haugen
Helga Haugen (født 1932) er en norsk tidligere politiker (KrF). Hun var stortingsrepresentant fra Aust-Agder fra 1985 til 1993.
La Morra
Vinproduksjon og annen næringsvirksomhet
I kommunen La Morra produseres i et beregnet normalår potensielt 21 288 hektoliter vin, som utgjør cirka 31% av all Barolovin. Av vinmarkene i kommunen på til sammen 681 hektar er 56% brukt til Barolo, 25% til Dolcetto d’Alba, 14% til Barbera d’Alba, 2,5% til Langhe Chardonnay og 2% til andre DOC-viner. Cantina Comunale di La Morra, produsentkooperativet med drøyt 60 medlemmer i 2007, har siden 1973 sine lokaler i Via Carlo Alberti, der det er utsalg, smakinger, utstillinger og forelesninger.
Helga Haugen
Haugen ble født i Bamble i Telemark, og jobbet som ung voksen som barnearbeider i Norsk Luthersk Misjonssamband. Etter å vært hjemmeværende med barn noen år tok hun lærerutdanning, og arbeidet deretter ved Grimstad barneskole.
La Morra
Vinproduksjon og annen næringsvirksomhet
Jordsmonnet er kalkholdig mergel, som gir litt mindre intense, noe mer åpent duftende viner enn områdene øst i Barolo. Barolovinen fikk kvalitetsmerket DOC (Denominazione di Origine Controllata) i 1946 og DOCG (Denominazione di Origine Controllata e Garantita) i 1980.
Helga Haugen
Innenfor lokalpolitikken satt hun først i Fjære kommunestyre i åtte år, før hun deretter satt ti år i Grimstad kommunestyre, der hun også var i formannskapet. Haugen ble vararepresentant på Stortinget i 1981, før hun fikk fast plass i 1985. Hun ble på Stortinget i to perioder, der hun satt i Energi- og industrikomitéen.
La Morra
Vinproduksjon og annen næringsvirksomhet
Av fremragende vinmarker er Brunate, Case Nere, Cerequio, Fossati, og La Serra i sør mot Barolo, og ved Annunziata of Santa Maria: Arborina, Bricco Chiesa, Bricco Luciani, Bricco Manzoni, Bricco Rocca, Bricco San Biagio, Capalotti, Conca dell Abbazia dell Annunziata, Gattera, Giachini, Rive, Rocche dell Annunziata, Roggeri, Roncaglie og Turna Lunga. Kommunen har laget turkart for vandringer i vinmarkene, fra La Morra til blant andre landsbyene Barolo, Castiglione Falletto, Cherasco, Diano d’Alba, Montforte d’Alba, Novello, Serralunga d’Alba og Verduno.
Helga Haugen
Helga Haugen ble æresmedlem i Aust-Agder KrF i 2008.
La Morra
Vinproduksjon og annen næringsvirksomhet
Turisme er en betydelig næringsgren, med vinsmaking på produsentenes gårder. I 2010 har mellom 10 og 15 gårder tilbud om gårdsturisme med overnatting, fra to til åtte rom. Turistkontor ligger i landsbyen La Morra. I kommunen er det et tyvetalls overnattingstilbud og om lag det samme antall serveringssteder. Om lag halvparten av overnattings- og serveringsstedene ligger i landsbyen La Morra.
Hver siste søndag i august er det vandring i vinmarkene (Mangialonga) med stasjoner med mat og drikke.
Mwanza
Mwanza er en by i Tanzania. Den er hovedstad i regionen Mwanza. Mwanza ligger ved den sørlige kysten av Viktoriasjøen. I folketellinga i 2002 hadde byen 378,827 innbyggere.
Mwanza ble grunnlagt i kolonitida, i Tysk Øst-Afrika. Det tyske navnet «Muansa» antas å være en feiluttale av «Nyanza», et annet navn på Viktoriasjøen. Den tyske folketellinga i byen fra 1912 angir at det var 85 hvite, 15 personer fra Goa, 300 andre indere og 70 arabere, men ingen afrikanere. Det var 12 «hvite» bedrifter og 50 indiske.
Ma chérie ~itoshii kimi e~
«ma chérie ～愛しい君へ～» («ma chérie ~itoshii kimi e~») er den japanske musikk-gruppen Malice Mizers andre singel, og ble utgitt den 10. oktober 1996. Singelen ble utgitt etter bandets andre album, Voyage ~sans retour~. Singelens B-side, «regret», er en pianosolo laget av Gackt som var bandets vokalist på den tiden.
Belgia under EM i friidrett 1969
Belgia deltok med 18 utøvere i EM i friidrett 1969 som ble arrangert 16.–21. september 1969 i Athen. Belgia tok én medalje i mesterskapet.
Klara-distriktet
Klara-distriktet eller Takle er en eldre betegnelse på den delen av bydelen Norrmalm i sentrale Stockholm, som tidligere gjorde Klara moderne. Klara brukes stadig mer sjelden i dagligtalen. Uttrykk som Stockholm city og byen har tatt over. Navnet refererer seg til i dag i dag snarere til nedre Norrmalm, som hadde sprunget opp etter Klarabranden 1751, og før den omfattende modernisering som Norrmalmsreguleringen førte med seg. Klara-distriktet er også forbundet med den såkalte «Klara-Bohemerna».
Avgrensning
En felles avgrensning av Klara-distrikt, er Stockholm sentralstasjon, Drottninggatan og Fredsgatan. .Plassens område er begrenset av Gustav Adolfs torg, Malmtorgsgatan, Brunkebergstorg, Malmskillnadsgatan, Hamngatan, Regeringsgatan, Kungsgatan, Malmskillnadsgatan, Tunnelgatan, Olof Palmes gata og Klara sjö
Fram til 1960-tallet holdt de fleste av Stockholms aviser til her. En grunn var nærhet til jernbanen som var en viktig distribusjonskanal. En større del av avuskvartalet ble revet i forbindelse med Norrmalmsreguleringen.
Niels av Halland
Niels Valdemarsen (død 1218) var greve av Halland fra 1216 til sin død. Han var sønn av kong Valdemar II av Danmark (også kjent som Valdemar Seier); det er ikke kjent hvem moren var.
I 1217 giftet Niels Valdemarsen seg med Oda av Schwerin, datter av grev Gunzelin I. Bruden medbrakte halve Schwerin amt inn i ekteskapet som pant for medgift en. Niels døde allerede i 1218, og hustruen døde to år senere. De etterlot seg sønnen Niels. Kong Valdemar II overtok rådigheten over godsene i Schwerin som var pant for Oda av Schwerins medgift. Da grev Henrik av Schwerin i 1223 tok kong Valdemar til fange på Lyø, måtte Valdemar frasi seg alle krav på Schwerin for å slippe fri.
Angatuba
Angatuba er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Cecilie Pedersen
Cecilie Pedersen (født 14. september 1990) er en norsk tidligere fotballspiller fra Førde i Sveio.
Hun gikk fra Sportsklubben Haugar til Avaldsnes før sesongen 2009. I juni 2009 ble hun tatt ut i landslagstroppen til EM, og i den andre kampen, mot Island, ble hun matchvinner med sin scoring rett før pause. Hun scoret Norges tredje mål i kvartfinalen mot Sverige da Norge vant 3-1. Hennes siste landskamp var i 2013 og hun hadde da 13 mål på 37 kamper.
I Don’t Care (Just as Long as You Love Me)
«I Don't Care (Just as Long as You Love Me)» er en amerikansk sang, skrevet av Buck Owens.
Cecilie Pedersen
Så vendte hun tilbake til Karmøy og Avaldsnes, der hun var klubbens toppscorer i 2013, 2015, 2016, og 2017. Grunnet skader ga hun seg etter 2019-sesongen.
I Don’t Care (Just as Long as You Love Me)
«I Don't Care (Just as Long as You Love Me)» var hans fjerde # 1 på Billboard Hot Country Singles-listen.
Norske versjoner
Lasse Hovd og Vidar Lønn Arnesen har skrevet en norsk tekst. Hovds versjon bærer tittelen «Ingenting». Lønn Arnesens versjon heter «Bare du synes om meg».
Aspidolea
Utseende
Middelsstore (10–25 millimeter), noe blanke, brunlige hornbiller. Disse artene mangler horn og kan ligne på mange andre skarabider. Slekten ligner mye på slekten Cyclocephala, som den ikke er svært klart avgrenset fra. Et kjennetegn er at maxillene (underkjevene) hos Aspidolea har en dusk av lange hår. Antennene består av 10 ledd med en kort klubbe.
Levevis
Lite eller ingenting er kjent om biologien til disse billene, bortsett fra at de voksne er aktive om natten og kommer til lys.
Utbredelse
Artene er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, fra Mexico i nord til Argentina i sør.
Oudegracht
Oudegracht, eller «gamle kanal», går gjennom sentrum av Utrecht i Nederland.
Jens Bjelke
Jens Ågessøn Bjelke (født 2. februar 1580 på Austrått, død 7. november 1659 på Sande i Østfold) var Norges rikes kansler fra 1614 til sin død i 1659.
Studier og tidlig karriere
Han var sønn av Åge Bjelke og Margrethe Thott. I en alder av 20 år ble han for sine studiers skyld sendt utenlands, hvor han studerte i Rostock, Leipzig, Leiden og andre steder. Han studerte blant annet medisin, og skrev et «Compendium 4 monarchiarum» og noen «Compendia gratulatoria». Ved sin tilbakekomst fikk han 20. februar 1605 ansettelse i Danske Kancelli og ble der som sekretær til 20. januar 1609. I denne tiden ble han overdratt aktoratet i saken mot Jørgen Dybvad 1607. Han fortsatte sin beskjeftigelse med dikteriske arbeider og skrev en «Relation om Grønland» på rim i anledning ekspedisjoner for å gjenoppdage landet.
Da han gikk ut av kanselliet for å bosette seg i Norge, ledsaget han først Christian Friis til det danske riksrådsmøtet i Horsens, som skulle holdes i slutten av januar 1609, hovedsakelig for å forhandle om hva man skulle gjøre for å møte svenskenes stadige forsøk på å trenge seg inn i Nordland og Finnmark. Fra Horsens bragte han med seg brev til befalingsmennene over de nordligste norske lenene.
Oudegracht
Byens slusesystem som var ferdig i 1275 stabiliserte vannivået. Det gjorde det mulig å lage tørre kjellere og anløp ved vannkanten. Dermed fikk man bryggekanter under gatenivå, noe som er spesielt for Utrecht. Idag er mange av kjellerne og bryggekanten utenfor gjort om til restauranter og kafeer.
Rawinda Prajongjai
Hun representerte Thailand under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått i gruppespillet i dobbel.
Jens Bjelke
Norges største godseier
Ved hjemkomsten overtok han Austrått etter faren, som var død i 1603.
I 1610 giftet han seg med Sophie Brockenhuus (død 1656). Med henne fikk han setegårdene Elingård og Sande i Smaalenene, Hovinsholm på Hedemarken og Kanestrøm på Nordmøre, samt odelsrett til Evje i Smaalenene. Han var alt nå en av Norges rikeste adelsmenn. Senere kjøpte han setegårdene Storfosna og Tøndel i nærheten av Austrått, Holden på Nordmøre, Hatteberg og Mel (nå Rosendal) i Sunnhordland, Skredshol på Hedemarken, Tøyen Hovedgård ved Christiania samt Kjølberg, Veden og Herrebrøden i Smaalenene. Han var ved sin død Norges største godseier. I 1611 mottok han sin første forlening, Reinskloster i Rissa, ved Trondheimsfjordens nordlige bredder.
Kalmarkrigen
Da Kalmarkrigen brøt ut 1611, fikk Bjelke sammen med befalingsmannen over Trondhjems len, Steen Bille, ledelsen for krigsforanstaltningene i det nordenfjeldske Norge. Om sommeren ledet han en norsk bondehær til Jemtland for å forsvare grensen mot et ventet svensk angrep. Jemtland var på denne tiden en del av Norge. Da han møtte uvilje hos befolkningen, og da bondeskaren viste seg aldeles kampudyktig, måtte han få hæren bragt hjem til Trøndelag, mens Jemtland måtte overlates til svenskene, som gjorde store ødeleggelser. Etter dette utfallet var Bjelkes stilling langt fra god, men ved et personlig besøk i København og ved brevveksling med Christian Friis lyktes det ham å rense seg for alt ansvar og unngå anklage.
Norges kansler
7. desember 1614 ble han Norges kansler og fikk et kanonikat i Oslo samt Onsøy len i Smålenene og Nonneseter klostergods. I denne stillingen var han den øverste sjef for rikets rettsvesen og ble jevnlig anvendt som medlem av undersøkende og dømmende kommisjoner. 1623–24 undersøkte han sammen med Jens Juel skogenes tilstand i Norge og utførte et lignende verv i 1631, sammen med stattholderen. Fra april til august 1632 reiste han rundt omkring i Norge for å pådømme aktuelle saker mellom almuen og fogdene. Bjelke fikk utarbeidet en lovsamling med forklaring til de gamle norske lovene. Denne lovsamlingen ble brukt fram til da Kristian 5.s norske lov ble utgitt.
I juni 1633 ble han forlenet med Bergenhus len, som han ombyttet med Stavanger len 1. mai 1641. Ved fratredelsen fra dette i 1646 mottok han Mariekirkens prosti. Under krigen 1643–45 var han krigskommissarius.
Norsk ordbok
I 1634 gav han ut den første ordboka for norske ord. Boken fungerte i praksis som en hjelpeordbok for dansker som arbeidet i Norge. Boken var primært for hjelp i juridiske saker da jussspråket i Norge på denne tiden var gammel norsk.
Familie
Han hadde i alt 14 barn, hvorav 8 vokste opp og overlevde ham. Hans tre sønner Ove (1611–1674), Henrik (1615–1683) og Jørgen (1621–1696) hadde alle tre fremtredende stillinger. Forøvrig døtrene Dorothea (1612–74) (hvis ætling er den svenske politikeren Carl Bildt), Elisabeth (1616-58?), Birgitte, Maren (1624–52) og Sophie. Også den norske politikeren Anniken Huitfeldt er en av ætlingene til Jens Bjelke.
Det portugisiske imperiet
Det portugisiske imperiet var det første verdensomspennende imperiet i historien, og det eldste og mest langvarige av de vesteuropeiske kolonirikene. Imperiet varte fra 1415 til 1999.
Det var tilknytningen til havet som gjorde at kongedømmet kunne erobre Ceuta i 1415 og utforske Atlanterhavet tidlig på 1400-tallet. Henrik Sjøfareren grunnla en sjøfartsskole i Sagres, og dette skapte grunnlag for oppfinnelser som karavellen i tillegg til at den portugisiske kartografien ble videreutviklet. I 1498 klarte man å finne sjøruten til India, og Portugal begynte å ekspandere utover i verden. De berømte oppdagerne Bartolomeu Diaz, Vasco da Gama og Magellan var portugisere, selv om den sistnevnte seilte for den spanske krone, som var Portugals konkurrent innen sjøfart etter 1492.
Imperiet var avgrenset til en samling av små, men godt bevoktede utposter langs kysten, på grunn av Portugals relativt lave folketall og lille utstrekning. Imperiet var på sitt mektigste på 1500-tallet, men på grunn av manglende engasjement fra Habsburg-kongene og konkurransen fra de nye kolonimaktene England, Frankrike og Nederland, startet et langvarig og gradvis forfall. Etter 1700-tallet konsentrerte Portugal seg om koloniseringen av Brasil og de afrikanske territoriene. Gull fra Brasil ga ny næring til imperiet, men det katastrofale jordskjelvet i Lisboa i 1755, gikk svært hardt ut over imperiehovedstaden, og ble begynnelsen på slutten av Portugals mektige posisjon på den internasjonale politiske arenaen. I 1822 ble Brasil uavhengig, og i 1890 gjorde det britiske ultimatumet slutt på de portugisiske planene om en lignende storkoloni i Afrika.
Etter andre verdenskrig forsøkte Portugal under Salazar-regimet å motarbeide avkoloniseringen, noe som førte til at den portugisiske kolonikrigen brøt ut i 1961. Den varte til 1974. Etter at Goa og Daman og Diu ble overtatt av India, ble det portugisiske herredømmet i Asia redusert til å bare omfatte Macao (egentlig et kinesisk territorium forvaltet av Portugal) og Øst-Timor. Etter nellikrevolusjonen i 1974 endret Portugal politisk kurs og begynte å støtte selvstendighet for koloniene sine. Det oversjøiske portugisiske imperiet fikk en endelig slutt da Portugal overleverte Macao til Kina i 1999, selv om Øst-Timor var et de jure portugisisk territorium fram til det ble uavhengig i 2002. Imperiet har fått en kulturell arvtaker gjennom Samveldet av portugisiskspråklige land, CPLP.
Begynnelsen på imperiet (1415-1494)
Portugisiske soldater tok kontroll over Ceuta på den nordafrikanske kysten i 1415 og nedkjempet maurerne, som forsøkte en gjenerobring i 1418. I 1419 ble to av Henrik Sjøfarerens kapteiner, João Gonçalves Zarco og Tristão Vaz Teixeira ført av en storm til øya Madeira. I 1427 oppdaget en annen portugisisk kaptein øygruppa Asorene.
Under en ekspedisjon til Tanger i 1436, sendt ut av kong Edvard av Portugal, (1433–1438), ble den portugisiske hæren nedkjempet, men klarte å unngå å bli ødelagt ved at de lot prins Ferdinand, kongens yngste bror, bli tatt som gissel. Prins Henriks kapteiner fortsatte med å utforske Afrika og Atlanterhavet. I 1434 ble sjøveien rundt Cape Bojador funnet. I 1441 kom den første ladningen med slaver til Lisboa, og slavehandelen skulle snart bli en av de mest lønnsomme inntektskildene til det portugisiske imperiet. Senegal og Kapp Verde ble nådd i 1445. I 1446 var António Fernandes nær ved å nå Sierra Leone.
I mellomtiden fortsatte koloniseringen på Asorene (fra og med 1439) og Madeira, hvor nybyggere fra Portugal, Frankrike og Flandern produserte sukker og vin. Gull fra Guinea stimulerte den portugisiske handelsøkonomien, og det ble tydelig at oppdagelsene ikke bare hadde religiøse og vitenskapelige fordeler, men i tillegg hadde vært svært økonomisk lønnsomme.
Under Alfonso V, Afrikaneren (1443–1481), ble Guineagolfen utforsket helt fram til Cape St Catherine, og det ble sendt tre ekspedisjoner til Marokko i 1458, 1461 og 1471. I 1458 ble Alcácer Ceguer (El Qsar es Seghir på arabisk) erobret fra maurerne, og i 1471 ble Arzila og Tanger erobret.
I 1474 fikk oppdageren João Vaz Corte-Real et kapitani på Asorene for å ha oppdaget Terra Nova dos Bacalhaus (Det nye torskefisklandet) i 1472. Enkelte hevder at dette er Newfoundland. Det er mulig at dette kan være riktig, men det er få bevis på dette på grunn av at portugiserne ga ut svært lite informasjon om sine egne oppdagelser. Enkelte bevis kan kanskje bekrefte teorien. João Vaz Corte-Real var nemlig far til Corte-Real-brødrene som utforsket Newfoundland i 1500.
Alfonso V gjorde krav på den kastiljansk-leonske tronen da han giftet seg med prinsesse Joan av Castilla, men Isabella utropte seg selv til dronning av Castilla. Alcáçovas-avtalen som ble undertegnet i 1479 ga Portugal enerett til å seile på havet nedenfor Kanariøyene, og portugiserne valgte da å anerkjenne Isabella som dronning av Castilla.
Under João II av Portugal (1481–1495) ble fortet São Jorge da Mina, i dag Elmina i Ghana, grunnlagt for å verne Guinea-handelen. Dette ble det portugisiske hovedkvarteret i Vest-Afrika fram til 1637. Diogo Cão oppdaget Kongo i 1482 og nådde Cape Cross i 1486. I 1488 rundet Bartolomeu Diaz Kapp det gode håp, og dermed var passasjen til India åpen.
Tordesillastraktaten (1494)
Portugal så for seg et enormt handelspotensial gjennom en mulig sjøvei rundt Afrika til India og resten av Asia, og arbeidet offensivt for å oppnå dette både med handelsutposter og festninger.
Pavebullen Inter caetera i 1493 og Tordesillastraktaten i 1494 delte verden utenfor Europa mellom Portugal og Spania. Linjen ble bestemt til å være nord-sør-meridianen 1550 km vest for Kapp Verde-øyene utenfor vestkysten av Afrika. Dette resulterte i at hele Afrika og nesten hele Asia ville tilhøre Portugal, mens nesten hele den nye verden ville tilhøre Spania.
Det første forslaget fra pave Aleksander VI om plasseringen av linjen ble flyttet litt vestover av João den II av Portugal, og dette ble godtatt. Denne nye linjen gjorde at Brasil og Newfoundland (etter datidens oppfatning) ble en del av Portugal i året 1500. Siden avstanden som ble foreslått av João II ikke er et «rundt» tall (370 sjømil (970 engelske mil; 1560 km)), hevder enkelte at Portugal kjente til disse landområdene før Tordesillastraktaten i 1494. João den II døde året etter, i 1495.
Imperiets glansdager (1494-1580)
Etter at Tordesillastraktaten var signert, fikk Portugal enerett på å seile rundt Afrika, og i 1498 nådde Vasco da Gama India, og etablerte de første portugisiske utpostene der. Snart var Portugal senteret for handelen med Øst.
I Øst-Afrika ble små muslimske stater langs kysten av Mosambik, Kilwa, Brava og Mombasa, enten ødelagt eller de ble undersåtter eller allierte av Portugal. Pêro da Covilhã nådde Etiopia allerede i 1490 ved å reise i skjul, og en delegasjon av diplomater møtte lederen for landet i 1520. Den 22. april 1500 gikk Pedro Álvares Cabral i land på det som i dag er Porto Seguro i Brasil, og det ble etablert midlertidige handelsstasjoner for å sanke inn brasiltre som ble brukt til farging.
Sokotra i Det arabiske havet ble okkupert i 1506, og i det samme året besøkte Lourenço d'Almeida Ceylon. I Det indiske hav ble Madagaskar oppdaget i 1507 av et av Pedro Álvares Cabrals skip, og landet ble delvis utforsket av Tristão da Cunha. Mauritius ble oppdaget i det samme året. I 1509 vant portugiserne sjøslaget ved Diu mot en koalisjon sammensatt av Ottoman-sultanen Beyazid II, sultanen av Gujarat, mamelukksultanen av Kairo, raja Samoothiri av Kozhikode, Den venetianske republikken og Ragusan-republikken (Dubrovnik). Det andre slaget om Diu i 1538 gjorde ende på de ottomanske framstøtene i India og bekreftet det portugisiske eneveldet i Det indiske hav.
Portugal grunnla handelsstasjoner på fjerne steder som Goa, Malakka, Molukkene, Macao og Nagasaki. Portugal holdt både europeiske og asiatiske konkurrenter unna, og dominerte ikke bare handelen mellom Asia og Europa, men også mye av handelen mellom ulike regioner i Asia, slik som India, Indonesia, Kina og Japan. Jesuittmisjonærer som den spanske Francis Xavier fulgte portugiserne for å spre den romersk-katolske kristendommen til Asia med vekslende hell.
Mens portugisiske skip utforsket Asia og Sør-Amerika, fikk João Fernandes Lavrador og Corte-Real-brødrene tillatelse av kong Manuel I av Portugal til å utforske Nord-Atlanteren. Lavrador gjenoppdaget Grønland og utforsket området Labrador, som ble oppkalt etter ham. Miguel og Gaspar Corte-Real utforsket Newfoundland og omkringliggende områder. Torsken på Newfoundland banks ble utnyttet og det ble innført skatter for å gi inntekter til kongedømmet. João Álvares Fagundes ba i 1521 om tillatelse til å bygge en koloni i området, og fikk godkjenning av kongen. Kolonien ble forlatt i løpet av fem år, men årsaken til dette er ikke kjent. Siden de afrikanske og asiatiske territoriene var mer lukrative, dalte den portugisiske interessen for Nord-Amerika. I siste halvdel av det 16. hundreår hadde Portugal avgrenset aktiviteten i Newfoundland og Labrador til fiskeri.
I 1503 oppdaget en portugisisk ekspedisjon under ledelse av Gonçalo Coelho at franskmennene gjorde landtog og plyndret området som tilsvarer dagens Brasil. I 1530 organiserte João III koloniseringen av Brasil rundt 15 capitanias hereditárias ('arvelige kapitani-områder'), som ble tilbudt alle de som ville administrere og utforske dem. Det samme året ble en ny ekspedisjon sendt ut under ledelse av Martim Afonso de Souza med ordre om å patruljere hele den brasilianske kysten, kaste ut franskmennene, og grunnlegge de første kolonibyene; São Vicente på kysten, og São Paulo ved høyslettene. Bare to av de 15 opprinnelige kapitania, Pernambuco og São Vicente, opplevde vekst. Da bosettingene ble permanente ble sukkerrør-industrien innført, og den krevde svært mye arbeidskraft. Først ble behovet dekket av indianere, og senere afrikanske slaver. Den første generalguvernøren over Brasil, Tomé de Sousa ble sendt ut i 1549. Han erklærte kapitani-systemet for ineffektivt, og grunnla hovedstaden Salvador ved Baía de Todos os Santos. De første jesuittene kom samme år.
Den tredje guvernørgeneralen i Brasil, portugiseren Mem de Sá, lyktes i å ødelegge den franske kolonien i Guanabarabukten, som hadde navnet France Antarctique, i årene mellom 1565 og 1567. Kolonien hadde da eksistert i 10 år. Mem de Sá grunnla da, sammen med nevøen Estácio de Sá, byen Rio de Janeiro i mars 1567.
Kongehuset Habsburg (1580-1640)
Mellom 1580 og 1640 var den portugisiske tronen under de spanske Habsburg-kongene, noe som utgjorde det største koloniimperiet noensinne til da. I 1583 sendte Filip I av Portugal, II av Spania den sammenslåtte Iberiske flåten ut for å fjerne franske handelsmenn fra Asorene. Asorene var den siste delen av Portugal som sto imot Filips herredøme.
Med to verdensomspennende imperier å styre over, og med konkurransen fra nederlenderne, engelskmennene og franskmennene, lot Habsburg-kongene være å verne om flere av de portugisiske territoriene rundt om i verden. I denne perioden mistet Portugal flere store område til de andre kolonimaktene.
Den portugisiske ekspansjonen fortsatte i Amerika vest for meridianen som ble bestemt av Tordesillastraktaten. Portugal greide å mobilisere en militærekspedisjon som nedkjempet og kastet ut de franske nybyggerne i France Équinoxiale i 1615, mindre enn fire år etter at de kom til landet. Den 30. april 1625 gjenerobret en portugisisk flåte under ledelse av Fadrique de Toledo byen Salvador da Bahia fra nederlenderne. Skvadronen besto av 22 portugisiske skip, 34 spanske skip og 12 500 menn. Tre fjerdedeler var spanske og resten var portugisiske.
I 1627 falt den kastiljanske økonomien sammen. Nederlenderne, som hadde prioritert å bygge opp flåten sin i løpet av tolvårs-våpenhvilen, knuste den spanske sjøfartshandelen etter at det på nytt hadde brutt ut krig. Spania hadde vært helt avhengig av denne handelen etter krakket. Selv om Spania vant flere seire, måtte de bruke ressursene sine over hele Europa, i tillegg til at den livsviktige sjøfarten måtte vernes mot den nederlandske flåten, som hadde blitt kraftig utbedret. Spanias fiender, slik som Nederland og England, higet etter den spanske rikdommen på den andre siden av havet, og valgte ofte å gå til angrep på de svake portugisiske utpostene enn de spanske. Spanjolene klarte ikke lenger å takle slaget om sjøen. Dermed oppsto den nederlandsk-portugisiske krigen.
Mellom 1638 og 1640 skaffet Nederland kontroll over Nordøst-Brasil, med hovedsete i Recife. Portugiserne vant en viktig seier i det andre slaget om Guararapes i 1649. Innen 1654 hadde nederlenderne overgitt seg og gitt tilbake kontrollen av alle områdene til portugiserne.
Den brasilianske rikdommen (1640-1822)
Tapet av kolonier var en av grunnene til at unionen med Spania tok slutt. I 1640 ble João IV erklært konge av Portugal og den portugisiske gjenopprettelseskrigen startet. I 1668 anerkjente Spania slutten på den Iberiske unionen i bytte mot at Portugal ga Ceuta til den spanske kronen.
I 1661 ga portugiserne Bombay og Tanger til England som del av en handel, og i løpet av de neste hundre åra utviklet britene seg til å bli den dominerende makten i India etter som Mogulimperiet gikk i oppløsning. Andre aktører var nesten totalt ekskludert fra å handle der, men Portugal greide å holde på Goa og flere mindre baser gjennom koloniperioden.
I 1755 ble Lisboa rammet av et katastrofalt jordskjelv med en påfølgende tsunami som tok livet av mer enn 100.000 mennesker av en befolkning på 275.000. Dette hadde sterk innvirkning på de portugisiske koloniambisjonene på slutten av 1700-tallet.
I motsetning til spanjolene, delte ikke portugiserne opp det koloniserte området sitt i Amerika. Kapitaniene som ble opprettet i starten måtte innordne seg under en sentral administrasjon i Salvador som rapporterte direkte til kongehuset i Lisboa.
I 1789 oppsto det en opprørsgruppe som ville frigjøre Brasil fra Portugal, som fikk navnet Inconfidência Mineira. Dette ble det slått ned på, og lederen Tiradentes ble hengt.
Dom João flyttet regjeringshovedkvarteret til Brasil i 1808, i et forsøk på å flykte fra Napoleon. Brasil ble da et kongedømme under Dom João VI. Selv om kongefamilien returnerte til Portugal i 1821, var det skapt et voksende ønske om frihet blant brasilianerne. I 1822 erklærte sønnen til Dom João VI, da kronprins Dom Pedro I, selvstendighet fra Portugal, og ble kronet til keiser.
Portugisisk Afrika og de oversjøiske provinsene (1822-1961)
Da den europeiske kolonialismen hadde sin glanstid på 1800-tallet, hadde Portugal mistet territoriet sitt i Sør-Amerika og nesten alle i Asia. I denne perioden fokuserte den portugisiske kolonimakten på å ekspandere utpostene i Afrika. Målet var å gjøre dem om til større landenheter slik at de kunne stå imot de andre europeiske kolonimaktene. De portugisiske territoriene ble da det som i dag tilsvarer Kapp Verde, São Tomé og Príncipe, Angola og Mosambik.
Portugal utforsket innlandsområdene i Angola og Mosambik, og oppdagere som Hermenegildo Capelo og Roberto Ivens var blant de første europeerne som krysset Afrika fra vest til øst. På slutten av 1800-tallet var målet til portugiserne å gjennomføre prosjektet med «Det rosa kartet», som skulle innebære å knytte de to koloniene sammen. Denne idéen var uakseptabel for britene, som på sin side hadde et prosjekt om å lage en linje gjennom Afrika fra nord til sør, mellom Kairo og Cape Town. Det britiske ultimatum i 1890 ble godtatt av kong Carlos I av Portugal, og «Det rosa kartet» ble skrinlagt. Republikanerne brukte kongens reaksjon mot ultimatumet som ledd i den anti-monarkistbevegelsen. I 1908 ble kong Carlos og prins Luís Filipe drept i Lisboa. Broren til Luís Filipe, Manuel, ble kronet til kong Manuel II av Portugal. To år seinere ble Portugal omgjort til republikk.
Under 1. verdenskrigen ble Mosambik truet av tyske styrker, og Portugal ble med i krigen for å verne om koloniene. Portugal var i dårlig forfatning på grunn av de ineffektive og kortvarige republikanske regjeringene, og dette ble forsterket av krigen. I 1926 fikk Portugal et fascistisk regime.
António de Oliveira Salazar tok makten i 1933, og utøvde et diktatorisk regime. Han regnet de portugisiske koloniene som oversjøiske provinser tilhørende Portugal, og han motarbeidet aktivt frigjøringen av koloniene i motsetning til andre kolonimakter, som England, Frankrike og Nederland. Portugal ble dermed det landet som holdt lengst på de større koloniområdene sine.
Den kalde krigen skapte enda mer ustabilitet, siden USA og Sovjetunionen jobbet for å utvide sine kontrollsfærer. I 1957 invaderte India Dadra og Nagar Haveli, og i 1961 ble Goa og Daman og Diu invadert. Dette betydde slutten for det portugisiske kolonistyret i India. I 1961 greide ikke lenger Portugal å stoppe frigjøringsbevegelsene i Afrika, og Den portugisiske kolonikrigen brøt ut.
Forfall og kollaps (1961-1999)
Den portugisiske kolonikrigen var hardest i Portugisisk Guinea (nå Guinea-Bissau), Angola og Mosambik, og de portugisiske styrkene var utsatt for mange dødelige angrep. Den feilslåtte krigen mot de ulike geriljabevegelsene fikk en altfor høy pris for Salazar-regimet, og i 1974 kollapset regimet under den såkalte Nellikrevolusjonen. Det nye, demokratiske regimet som kom etter Salazar, gjorde med en gang slutt på krigene, og startet forhandlingene om tilbaketrekking fra de afrikanske koloniene. I både Mosambik og Angola brøt det omgående ut borgerkrig mellom kommunistiske regjeringer dannet av tidligere opprørsgrupper mot kolonimakta, og støttet av Sovjetunionen og Cuba, mot rebellgrupper støttet av blant andre Zaire, Sør-Afrika og USA.
Øst-Timor ble også uavhengig, men ble omgående invadert av nabolandet Indonesia, som okkuperte landet fram til 1999.
Det portugisiske oversjøiske imperiet tok endelig slutt da Portugal overga Macao til Kina i 1999. Avtalen var forhandlet fram under lignende forutsetninger som avtalen for overleveringen av Hongkong fra Storbritannia. I 1999 ble Øst-Timor frigjort fra den indonesiske okkupasjonsmakten, og ble etablert som en selvstendig stat etter en folkeavstemning i 2002.
De sju tidligere portugisiske koloniene som nå er selvstendige land, har sammen med Portugal dannet Samveldet for portugisisktalende stater, CPLP.
Fjellgardane skole
Fjellgardane skole (Fjellgardane skule) er en barneskole på Bykle i Agder. Skolen har i overkant av 40 elever fordelt på 7 barneskoletrinn. Skolen underviser med nynorsk som hovedmål.
Vedaene
Vedaene er en av de eldste indiske tekstene vi kjenner. De utgjør en vesentlig del av grunnlaget for hinduismen, og gjenspeiler tro og fortellinger fra vedisk mytologi. På Sanskrit betyr ordet Veda «viten» eller «kunnskap», og ordet er beslektet med ordet visdom.
Vedaene fant antakelig sin nåværende form i det siste årtusen før vår tid, men de bygger på langt eldre tradisjoner. De er ført videre i muntlig form, og ble nedtegnet rundt vår tidsregnings begynnelse.
De vediske skriftene
Vedaene består av fire tekstsamlinger; i kronologisk orden Rigveda‚ Yajurveda, Samaveda og Atharvaveda. Rigveda er den eldste og mest omfattende av disse.
De opprinnelige tekstene beskriver offerhandlingene og deres religiøse begrunnelser i det prehistoriske samfunnet i Nord-India. En sentral del av dette er påkallelse og lovprisning av en rekke guder, som Agni, Indra og Varuna og den kultiske planten soma. Det er vanlig å anta at tekstene er forfattet av presteskapet i den ariske nomadekulturen som dukket opp i Nord-India rundt år 1500 før vår tid, og som erstattet den tidligere Indus-kulturen. Den seinere hinduismen har tatt opp i seg elementer fra begge disse kulturene, og flere andre gamle kulturer som vi kjenner mindre til.
Til hver av de fire gruppene av vediske hymner er det knyttet ulike samlinger av kommentarer og utlegninger som (i historisk rekkefølge) kalles henholdsvis brahmanaer, aranyakaer og upanishader. De yngste tekstene, upanishadene, er de lettest tilgjengelige, og finnes i mange utgaver på de fleste språk.
I 2003 ble et utvalg av tekster fra denne tradisjonen utgitt i norsk oversettelse av Bokklubben. Utgivelsen har tittelen Vediske skrifter.
Marion Jones Farquhar
Marion Jones Farquhar (født 2. november 1879 i Nevada i USA, død 14. mars 1965) var en amerikansk tennisspiller som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris
Jones kom på tredjeplass i tennis, både i singleturneringen for damer og i mixeddouble, under Sommer-OL 1900 i Paris. I mixeddouble sammen med Lawrence Doherty fra Storbritannia.
Anhembi
Anhembi er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Marion Jones Farquhar
Hun vant singleturneringen for damer i amerikanske mesterskapet to ganger, i 1899 og 1902
«Pinta»
«Pinta» var et av de tre skipene Kristoffer Columbus i 1492 hadde med seg på reisen for å finne den vestlig sjøvegen til India, men som viste seg å være Amerika. De to andre var «Santa Maria» og «Niña». «Pinta» var en karavell. Besetningen var på 26 mann. Martín Alonso Pinzón var kaptein på «Pinta» under reisen til Amerika.
«Pinta» vendte tilbake og ankom Baiona i Galicia den 1. mars 1493.
Mokokchung (distrikt)
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 193,171 innbyggere i distriktet, mot 227,230 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 28,81 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 10,38 % i 2011 mot 10,16 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 954 i 2011 mot 989 i 2001.
Nordstrand kirke
Nordstrand kirke er en langkirke fra 1866 på Nordstrand i Oslo.
Byggverket er i tegl og hadde opprinnelig (før utvidelse i 2014) 350 plasser. Kirken ble først bygget som et kapell i 1865, men var gjennom flere ombygninger frem til 1935.
Abstrahert gotikk.
Nordstrand kirke har tre glassmalerier i koret, laget av billedkunstneren Frøydis Haavardsholm. De to første laget hun i 1919, og senere et tredje i forbindelse med ombyggingen som ble fullført i 1935.
Det pneumatiske orgelet på galleriet, bygget av J.H. Jørgensen, er også fra 1935. Dette er imidlertid i dårlig stand, og i all hovedsak benyttes i dag et senere installert kororgel, bygget av Åkerman & Lund.
Kulturminne
Nordstrand kirke er et kulturminne og har nummer 85170 i Riksantikvarens kulturminnebase.
Kirken ble bygd om og utvidet i 2014 - 2015.
DS «Hølefjord I» (1913)
DS «Engene»
Fortsatte i samme fart for dette selskapets sprengstoffabrikk.
Campbell County (Kentucky)
Campbell County er et fylke i den amerikanske delstaten Kentucky. Adminstrasjonssenter befinner seg i byen Alexandria.
Du Yue
Du Yue (født 15. februar 1998) er en kinesisk badmintonspiller.
Hun representerte Kina under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble utslått i kvartfinalen i dobbel.
3. divisjon fotball for menn 2012
3. divisjon fotball for menn 2012 var det fjerde nivået i norsk fotball 2012.
Målscorere
46 mål
33 mål
32 mål
30 mål
28 mål
27 mål
26 mål
Borna Sosa
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
3. divisjon fotball for menn 2012
Målscorere
25 mål
24 mål
23 mål
22 mål
21 mål
20 mål
Bulgaria under EM i friidrett 1969
Bulgaria deltok med 19 utøvere i EM i friidrett 1969 som ble arrangert 16.–21. september 1969 i Athen. Bulgaria tok én medalje i mesterskapet.
3. divisjon fotball for menn 2012
Målscorere
19 mål
18 mål
17 mål
16 mål
15 mål
14 mål
Kleptokrati
Kleptokrati (Gresk rot: klepto = stjele, krateïn = styre) er en styreform med svakheter som gjør at myndighetspersoner som har vidtgående disposisjonsmakt over det vesentlige av befolkningens eiendom og inntekter, og benytter seg av dette bevisst og urettmessig i egen interesse.
Begrepet ble preget av den franske journalisten og utenrikskorrespindenten Patrick Meney, som med dette mente å beskrive tilstanden i perioden for Sovjetunionens oppløsning og overgangen til Russland, og dermed begynnelsen av Jeltsin-æraen. Land som ofte har blitt betegnet som kleptokratier er Den demokratiske republikken Kongo, Filippinene og Jamaica.
Sinding
Sinding er et norsk slektsnavn som skriver seg fra den danske sognedegn Jens Sinding i Kundby på Sjælland. Familien etablerte seg i Norge ved hans sønn Holger Ferslew Sinding (1741–89) som var apoteker i Fredrikstad.
Ådal prestegjeld
Ådal prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Ringerike prosti i Tunsberg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet kirkesogn i tidligere Ådal kommune, nå nordvest i Ringerike kommune i Buskerud fylke, og hovedkirken var Viker kirke. Prestegjeldene ble nedlagt i 2004.
Historikk
Ådal sogn ble ved kgl.res. av 2. februar 1857 ble skilt ut fra Norderhov prestegjeld som eget prestegjeld under navnet Aadalens prestegjeld, med Viker kirke som sognekirke. Prestegjeldet dekket Ådal kommune og omfattet deldistriktene Ytre Ådal i sør, Nes i Ådal i nord og Vestre Ådal i vest. Hval kirke på Hallingby overtok etter hvert som sognekirke da denne sto ferdig 1. oktober 1862.
Prestegjeldene ble faset ut under omstruktureringene av Den norske kirke i 2004. Kirkesognene er nå grunnenhetene og organiseres i kirkelig fellesråd. Menighetsprestene kan nå ha ett eller flere kirkesokn som tjenestested og hele prostiet som tjenestedistrikt.
NM i bandy for damer 1995
'''Det 12. Norgesmesterskapet i bandy for damer''' ble vunnet av Stabæk Idrettsforening etter finaleseier 6-2 over Høvik Idrettsforening. Høvik vant seriespillet. Turneringen ble arrangert som rinkbandy.
Finale
lørdag 3. mars 1995, Bærum ishall, 150 tilskuere
Mål Høvik: Sari Hiltula (2) Mål Stabæk: Beate Bjørgerud (3), Anita Svareholt (2), Trude Sørlie (1)
Usbekistans kvinnelandslag i fotball
Usbekistan deltok første gang i Asiamesterskapet i 1995. De havnet i en svært vanskelig gruppe med Japan, Sør-Korea og India. Usbekistan slo India, men tapte de to andre kampene, og røk dermed ut. Det samme skjedde i mesterskapet i 1997, da Usbekistan slo Filippinene, men tapte for Kina og Nord-Korea. i 1999-mesterskapet viste Usbekistan at de tilhørte toppen blant landene bak de beste (Kina, Japan, Nord-Korea, Sør-Korea og Taiwan, da de tapte for Japan, men slo Filippinene, Thailand og Nepal. Det holdt til andreplass, men det ga ikke kvalifisering. I mesterskapet i 2001 tapte Usbekistan stygt for Kina, men vant de resterende kampene, og kom nok en gang på andreplass. Beste toer kom videre til semifinalen, men Japans overlegne målforskjell i sin gruppe gjorde at Usbekistan heller ikke denne gangen kom videre.
I mesterskapet i 2003 raknet det imidlertid for Usbekistan, da de tapte samtlige kamper i gruppespillet, også mot India. I kvalifiseringen til mesterskapet i 2006 kom Usbekistan til siste hinder, der de tapte for Burma. I kvalifiseringen til OL, kom også Usbekistan sist. Usbekistan stilte ikke til kvalifiseringen til Asiamesterskapet i 2008. Imidlertid var de tilbake til kvalifiseringen til Asiamesterskapet i 2010, der de gjorde en god figur. Etter å ha kommet på andreplass på målforskjell bak Jordan i første runde, gikk laget videre til andre runde. Der ble det stopp etter at Thailand slo dem klart. Usbekistan slo imidlertid Iran, og kom på andreplass. Imidlertid er Usbekistan per 2010 et stykke unna formen på 1990-tallet, og tilhører nå heller nedre del av det asiatiske kvinnefotballhierarkiet.
John Armleder
John Armleder (født 24. juni 1948 i Genève) er en sveitsisk performancekunstner, maler, skulptør, kritiker og kurator.
Arbeidene kommer av hans engasjement i Fluxus på 1960- og 70-tallet, da han laget performancekunst, installasjoner og kollektive kunstaktiviteter som var sterkt påvirket av John Cage. Imidlertid har Armleder forsøkt å unngå å bli assosiert med manifester.
Andreas Tews
Andreas Tews (født 11. september 1968 i Rostock), tysk bokser som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul og 1992 i Barcelona.
Tews vant en olympisk sølvmedalje i boksing under Sommer-OL 1988 i Seoul. Han kom på andreplass i den nest letteste vektklassen fluevekt, opp til 51 kg, i semifinalen beseiret han Mario González fra Mexico og i finalen tapte han til Kim Kwang-sun fra Sør-Korea.
Uruwashiki kamen no shōtaijō
«麗しき仮面の招待状» («Uruwashiki kamen no shōtaijō») er den japanske gruppa Malice Mizers første singel, om ble utgitt den 10. desember 1995.
Sporliste
Singelen inneholder også et skjult spor som egentlig er spor nummer 10), som er en annen versjon av den instrumentale «APRÈS MIDI ~あるパリの午後で～».
Uruwashiki Kamen no Shoutaijou
Notodden Fotballklubb
Notodden Fotballklubb ble stiftet 3. november 1999.
Tabellen
Tilskuerrekord: 2 723 mot Odd Grenland Adeccoligaen 2008.
Fra og med sesongen 2005, da Notodden spilte sin første sesong i 2. divisjon, har klubben hvert år blitt sponset med millionbeløp av Kjetil Holta. Dette er mye av grunnen til Notodden sin raske klatring i divisjonene. I 2006 rykket Notodden opp til Adeccoligaen etter å ha ledet 2. divisjon avdeling 1 gjennom hele sesongen. Etter å ha hatt en solid ledelse lenge, ble den knappet kraftig inn og sluttspurten ble rimelig spennende i avdelingen. I siste serierunde møttes Notodden og Lørenskog til opprykksfinale på Notodden Stadion. Status før kampen var at vinneren ville rykke opp. Notodden vant kampen 5-3 og tok med det opprykket. Samtidig satte Notodden Fotballklubb ny tilskuerrekord. Ikke nok med at klubben vant avdelingen, de gikk også ubeseiret gjennom hele sesongen.
Mon (distrikt)
Mon er et distrikt i den indiske delstaten Nagaland. Distriktets hovedstad er Mon.
Notodden Fotballklubb
Tabellen
I første sesongen i Adeccoligaen i 2007 bet Notodden bra fra seg, og endte opp på en niendeplass. I 2008 gjorde laget en meget god figur og endte på en solid sjetteplass, åtte poeng fra kvalifiseringsplass. Sesongen 2009 ble imidlertid en nedtur. Halvveis i sesongen ble trener Jan Halvor Halvorsen løst fra kontrakten og erstattet av Arne Sandstø, men heller ikke han klarte å redde klubben, som til slutt endte med en skuffende fjortendeplass og nedrykk, ti poeng fra fornyet kontrakt.