cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Børge Ousland
Arktis 2020
Børge Ousland har mottatt en rekke internasjonale utmerkelser og priser for sine ekspedisjoner, blant annet fra Royal Scottish Geographical Society og Spanish Geographical Society.
Artistic Creation
Artistic Creation er en britisk stumfilm fra 1901 regissert av Walter R. Booth.
Janus Tjørnelund Rasmussen
Janus Tjørnelund Rasmussen (født 1974) er administrerende direktør i Lactobio A/S. Tidligere administrerende direktør i Philip Morris Danmark og Norge.
Garbsen
Bydeler
Byen har tolv bydeler
Landskvindestemmeretsforeningen
Landskvindestemmeretsforeningen (LSKF) var en norsk forening som arbeidet for kvinners stemmerett. Den ble grunnlagt i 1898 av sentrale medlemmer i Norsk Kvinnesaksforening (NKF). De sentralene medlemmene i LSKF var fortsatt med i mororganiasjonen NKF, som hadde et bredere program enn bare stemmerettssaken. LSKF ble raskt den største og mest aktive organisasjonen som arbeidet for kvinners stemmerett. I 1906 hadde den 2 500 medlemmer fordelt på 40 lokallag, og i 1914 hadde den 45 lokallag. I 1905 stod foreningen bak en underskriftskampanje som samlet inn 278 298 underskrifter fra kvinner til støtte for unionsoppløsningen, ettersom kvinner ikke fikk stemme i selve folkeavstemningen. Foreningen oppnådde sitt mål om full stemmerett for kvinner i 1913, og etter dette eksisterte foreningen som en kvinnelig velgerforening frem til den ble formelt nedlagt i 1938, men den var i senere år lite aktiv. Foreningen representerte den norske kvinnebevegelsen i Den internasjonale kvinnestemmerettsalliansen fra 1904 til 1937, da medlemskapet ble overtatt av NKF. LSKF ble ledet av Fredrikke Marie Qvam i hele organisasjonens historie; tidvis ledet Qvam tre kvinnesaksorganisasjoner samtidig: LSKF, NKF og NKS. NKF regner LSKF som en tidligere datterorganisasjon av NKF.
Historie
Landskvindestemmeretsforeningen ble etablert i 1898 som en landsdekkende organisasjon, i motsetning til Kvindestemmeretsforeningen (stiftet 1885) som da kun omfattet Kristiania. LSKF representerte en splittelse, der utbryterne ønsket stemmerett for kvinner på lik linje med menn med én gang, mens Kvindestemmeretsforeningen hadde gått inn mer forsiktige krav om stemmerett kun for kvinner med en viss inntekt i første omgang.
Både Kvindestemmeretsforeningen og senere Landskvindestemmeretsforeningen sprang ut av Norsk Kvinnesaksforening (NKF) og de samme personene hadde sentrale roller i organisasjonene. Grunnleggelsen av både Kvindestemmeretsforeningen og senere Landskvindestemmeretsforeningen skyldtes at sentrale medlemmer i NKF ønsket å gå raskere frem i stemmerettskampen og ha organisasjoner som fokuserte spesielt på dette i tillegg til den mer generelle kvinnesaksorganisasjonen. De to dominerende skikkelsene i etableringen av LSKF var Gina Krog og Fredrikke Marie Qvam, som ledet organisasjonen i hele dens eksistens fra 1898 til 1938; dessuten var Betzy Kjelsberg og Fredrikke Mørck med. LSKF hadde i hele sin aktive periode et nært samarbeid med NKF, der Qvam også var nestleder fra 1898 og leder fra 1899. I noen år var Qvam leder i tre kvinnesaksorganisasjoner samtidig: NKF, LSKF og NKS, i tillegg til at hun i 1904 ble nestleder i Norske Kvinners Nasjonalråd, noe som gav opphav til uttrykket «alle tråder løper sammen hos fru Qvam».
Kvinners stemmerett ble nedstemt i 1898, da menn fikk allmenn stemmerett, hvilket året etter avstedkom en petisjonsliste fra LSKF, for kvinners like rett med 12 000 signaturer. Under ledelse av formann Fredrikke Marie Qvam, Elise Welhaven Gunnerson og Marie Kjølseth avholdt LSKF i 1905 egen nasjonal underskriftkampanje til støtte for unionsoppløsningen, underskrevet av 244 765 kvinner som ikke hadde stemmerett på den tiden. Listene ble overlevert Stortinget i august 1905. Fra 1906 arbeidet de også internasjonalt, mot International Organization of Women.
I 1904 var Landskvindestemmeretsforeningen medstifter av Den internasjonale kvinnestemmerettsalliansen, der den representerte Norge til 1937 da LSKFs medlemskap ble overtatt av Norsk Kvinnesaksforening (NKF). NKF regner LSKF som en tidligere datterorganisasjon av NKF, og forstår seg derfor som forvalter av arven etter LSKF. LSKF ble nedlagt i 1938 da lederen Fredrikke Marie Qvam døde, og etter at foreningens hovedmål var oppnådd.
Styret i LSKV ved stiftelsen
Leder («Formand»): Fredrikke Marie Quam. Styremedlemmer: Olaug Løken, Frederikke Mørck, Ragnfrid Løken, Petra Castberg Lange, Antonie Borchsenius, Elise Welhaven Gunnerson, Marie Kjølseth, Trude Johnsen, Jonette Ellingsen, Louise Keilhau, Louise Quam, Anna Holck, Karen Retvedt, Anna Gjøstein, Marie Mathisen, Louise Andersen.
Utviklingen av stemmerett for kvinner
Stemmerett for kvinner utviklet seg som følger: LSKF ble etter alt dette mindre aktiv, og ble formelt nedlagt i 1938.
Ring politiet!
Ring politiet! (originaltittel Dial M for Murder) er en amerikansk kriminalfilm fra 1954, regissert av Alfred Hitchcock. Ray Milland, Grace Kelly, Robert Cummings og John Williams har hovedrollene. Den ble spilt inn i 3D med den tilgjengelige teknologien på den tiden. Filmen ble raskt konvertert til vanlig 2D-projeksjon ettersom 3D-bruken var i en nedgangsperiode. Manuset er basert på Frederick Knotts skuespill Dial M for Murder. Skuespillet hadde urpremiere på BBC Television i 1952 og ble senere satt opp på både West End i London og Broadway i New York. Filmen ble produsert av Warner Bros..
Det amerikanske filminstituttet (AFI) har kåret Ring politiet! til tidenes 48. beste spenningsfilm fra USA.
Handling
Handlingen utspiller seg hovedsakelig i leiligheten til Tony (Ray Milland) og Margot Wendice (Grace Kelly), som lever i et livløst ekteskap. Margot har et hemmelig forhold til den amerikanske kriminalforfatteren Mark Halliday (Robert Cummings), men da ektemannen oppdager dette, bestemmer han seg for å rydde henne av veien for å arve formuen hennes før hun skiller seg. Tony planlegger det perfekte mord. Han presser en gammel skolekamerat til å gjøre jobben for seg, men saken tar en uventet vending den kvelden mordet skal finne sted.
Revolution Is My Name
«Revolution Is My Name» er en sang fra det amerikanske heavy metal-bandet Pantera. Som sangen «Becoming» fra albumet Far Beyond Driven, utgitt i 1994, bruker Dimebag Darrell en Digitech Whammy-pedal. Sangen er i standard D (DGCFAd). Det var den første singelen fra bandets siste album, Reinventing the Steel. Den ble også nominert til Best Metal Performance under 43. Grammy Awards.
American Legion
American Legion er en amerikansk organisasjon for krigsveteraner. I tillegg til å arrangere minnehøytider og frivillig arbeid, så engasjerer de seg i amerikansk politikk.
Revolution Is My Name
Musikkvideo
Sangens musikkvideo ble stemt opp til 15th Greatest Metal Video i det 21. århundre på Headbangers Ball i 2005.
Euanthe (måne)
Euanthe, også kjent som Jupiter XXXIII, er en retrograd og irregulær naturlig satellitt og en av Jupiters måner. Den ble oppdaget av et lag av astronomer ved University of Hawaii ledet av Scott S. Sheppard i 2001, og gitt den midlertidige betegnelsen S/2001 J 7.
Euanthe er ca. 3 km i diameter og går i bane rundt Jupiter med en gjennomsnittlig avstand på 20,465,000 km med en omløpstid på 598,093 dager ved en inklinasjon på 143° mot ekliptikken (142° mot Jupiters ekvator). Månen har en eksentrisitet på 0,2001.
I august 2003 fikk månen navn etter Euanthe, som var mor til Gratie ifølge noen greske forfattere.
Månen tilhører Anankegruppen, retrograde irregulære måner som går i bane rundt Jupiter mellom 19,3 og 22,7 Gm med inklinasjoner på ca. 150°.
Thunderbird
Thunderbird har flere betydninger:
Asiamesterskapet i fotball for kvinner 1989
Asiamesterskapet i fotball for kvinner 1989 ble arrangert i Hongkong. Det var det sjuende arrangementet av Asiamesterskapet i fotball for kvinner. Taiwan kom tilbake til AFC, og var med på dette mesterskapet som ferske Oseaneamestre. I tillegg debuterte Nord-Korea.
Kina vant finalen for andre gang, denne gangen mot Taiwan. Rent fotballhistorisk markerte dette avslutningen på Thailands tid som topplag, og også Taiwans nedgang. Kina og Nord-Korea ble de nye topplagene.
Sluttspillet
Deltakerlandene var:
Quanera Hayes
I 2021 representerte hun landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 400 meter der hun kom på 7. plass i finalen.
The Artist’s Dilemma
The Artist's Dilemma er en amerikansk stumfilm fra 1901.
Mozilla Thunderbird
Mozilla Thunderbird er en åpen og fri (også gratis) e-postleser med utspring i Mozillas originale e-postleser. Thunderbird støtter IMAP og POP3, samt NNTP for nyhetsgrupper. Thunderbird har innebygd spamfilter og støtter utvidelser. Thunderbird har en flere standardfunksjoner, som stavekontroll og PGP-kryptering.
Falurødt
Falurødt er et pigment som har vært mye brukt i Skandinavia for utvendig maling av bolig- og uthus. Fargen har navn etter den svenske gruvebyen Falun, der pigmentet har vært produsert siden 1500-tallet. Fargen kalles også karmosin og engelskrødt. Pigmentet framkommer ved at jernholdig malm fra Falun gruve forvitrer over lang tid og er for en stor del et biprodukt fra kobberproduksjon i Falun. Forvitringsproduktet brennes og males til pulver. Foruten kopper inneholder pulveret jernoker, kiselsyrer og sink, og har derved en viss konserverende virkning (beskyttelse mot råte) på treverk. På laftede bygg ble den råtebeskyttende effekten utnyttet ved at endeveden (laftehodene) ble malt, senere ble dette overført til reisverkshus dere hele bordkledningen ble malt.
Tradisjonelt har pigmentet inngått i komposisjonsmaling, men brukes også i linolje- og alkydmaling.
Fargen er den mest brukte utendørsfarge på den svenske landsbygda. Fra sent på 1500-tallet var den røde husfargen et tegn på velstand og ble først og fremst brukt i byene. Den svenske kongen beordret i 1570 slottene i Stockholm og Turku malt røde. Fra 1764 ble rødmalingen produsert kommeriselt. Fra 1800-tallet ble den allemannseie og erobret landsbygda, samtidig som en i byene tok i bruk lysere oljemalinger. I Norge har fargen særlig vært populær nær svenskegrensa. Den utbredte bruken av falurødt fra 1600-tallet bidro til å gi bebyggelsen i Sverige et enhetlig preg.
Fra rundt 1730 til 1815 var det alunbrudd på Ekeberg ved Oslo. Rødfarge var et biprodukt av virksomheten og kongen forsøkte å stansen import av rød farge fra Sverige.
Nærmeste NCS-kode er S 5040-Y80R eller 4050-Y80R.
Eksterne lenker
www.falurodfarg.com
Band and Battalion of the U.S. Indian School
Band and Battalion of the U.S. Indian School er en amerikansk stumfilm fra 1901.
Michael Matthews
Michael Matthews (født 26. september 1990) er en australsk syklist. Høsten 2010 signerte han en 2-årskontrakt for Rabobank og fikk senere sitt store gjennombrudd ved å bli verdensmester på landevei for U23-ryttere.
Charles Sands
Charles Edward Sands (født 22. desember 1865, død 9. august 1945) var en amerikansk golf- og tennisspiller.
Sands ble olympisk mester under Sommer-OL 1900 i Paris da han vant golfturneringen for herrer. Han deltok også i tennisturneringen i samme OL.
De kjører i natten
De kjører i natten (originaltittel: They Drive by Night) er en amerikansk film noir fra 1940 regissert av Raoul Walsh med George Raft, Ann Sheridan, Ida Lupino og Humphrey Bogart i hovedrollene.
Handling
Brødrene Joe og Paul Fabrini er lastebil-sjåfører, og Joe overbeviser Paul om å starte deres egen lille virksomhet. De må kjøpe en ny lastebil til dette prosjektet, men skylder penger til en lånehai ved navn Farnsworth som ønsker å få lastebilen sin tilbake. Ved et spisested tiltrekkes Joe av en servitør, Cassie Hartley. Senere, på vei til Los Angeles, plukker brødrene opp en haiker som viser seg å være Cassie, som sluttet i jobben sin etter problemer med sjefen hennes.
Ved et annet spisested prater de med en bekjent, McNamara, en annen lastebil-sjåfør, som er ekstremt overarbeidet og sliten. Senere, tilbake på veien, kjører brødrene og Cassie bak McNamara som sovner bak rattet. Lastebilen hans kjører snart av veien, og eksploderer i flammer. Like utenfor Los Angeles blir Paul gjenforent med hans bekymrede kone, Pearl, som helst vil at Paul skal slå seg ned i en tryggere og roligere jobb. I byen finner Cassie seg ett sted å bo, og etablerer snart et forhold med Joe. Men ytterligere problemer oppstår for brødrene når Paul tar på seg en annen lastebil-oppdrag. Men han sovner bak rattet, og forårsaker en trafikkulykke som koster ham høyre arm og ødelegger lastebilen.
Hægebostad Idrettslag
Hægebostad Idrettslag (stiftet i 1936) er et idrettslag fra Hægebostad i Agder, som har Kollemo Stadion som hjemmearena.
Fotball
Klubbens A-lag i fotball for menn spilte 2019-sesongen i 5. divisjon.
Novorzjev
Novorzjev fikk bystatus under Katarina den stores lokalstyrereform i 1777.
Løvfrosker
Se tekst
Løvfrosker eller trefrosker er en familie av springpadder. De fleste artene lever i busker og trår, men det finnes også bakkelevende og akvatiske arter. Familien finnes i tropiske til tempererte miljøer over hele kloden, men unntak av Afrika sør for Sahara og det indiske subkontinent.
Det finnes ingen representanter for familien i Norge, men europeisk løvfrosk, Hyla aborea finnes i Skåne og sørover i Europa.
Kjennetegn
De fleste løvfrosker tilpasset et liv i trærne. Mange av dem har øyne som er rettet framover slik at de får samsyn og derved muligheten til å beregne avstand. De fleste har også festeskiver på fingre og tær som hjelper dem å klatre. Hos ikke-klatrende slekter kan disse trekkene være redusert eller mangle helt, slik som hos Cylorana som er gravende og lever nesten hele livet under jorda i Australias ørken. De fleste løvfrosker lever av invertebrater, men noen av de største artene kan ta små virveldyr.
Formering
Mange løvfrosker legger eggene sine i små dammer slik det er vanlig hos de fleste frosker, men noen av dem legger eggene sine i trær. Noen regnskogsarter bruker Bromelia og andre planter som danner en liten vannpytt mellom bladene. Andre arter legger eggene direkte i vegetasjonen over dammer og elver, slik at rumpetrollet kan skli ned fra bladet og ned i dammen når de klekker. Noen få arter legger egg i bekker og elver med ganske sterk strøm. Rumpetrollene hos slike arter har en uvanlig tilpasning der munnen fungerer som sugekopp og lar dem feste seg til steiner slik at de ikke skylles ned med strømmen. Flere av artene pisker opp skumreir av et proteinholdig sekret fra kloakken, og legger eggene sine der. Reirene festes til vegetasjon over vann og elver. Etter hvert som rumpetrollene klekker, tar de seg ut av skumreiret og faller ned i vannet under. En uvanlig bruk av slike reir finnes hos enkelte søramerikanske løvfrosker, der hunnen bærer med seg skumreiret med eggene på ryggen til vel etter at rumpetrollene har klekket.
Rumpetrollene til de fleste løvfrosker har øynenen plassert på siden av hodet og en bred hale med frynsete tupp.
Otto Mueller
Otto Mueller (født 16. oktober 1874 i Liebau i Schlesien i Tyskland, død 24. september 1930 i Breslau) var en tysk maler og grafiker. Han regnes som en av de sentrale tyske ekspresjonistene.
Bakgrunn
Han ble født i byen Liebau i Niederschlesien (nå Lubavka, Polen). Han fikk opplæring i grafikk (litografi) i Görlitz og Breslau (nå:Wrocław) (1890 – 1892) etter sterkt press fra faren, etter å ha kommet gjennom en skolegang uten avsluttende eksamenspapirer. Studiene fortsatte ved kunstakademiene i Dresden (1894 – 1896) og München fra 1898 og til han forlot akademiet etter å ha fått karakteristikken «uten talent» av Franz von Stuck.
Karriere
Hans tidligste arbeider viste innflytelse fra impresjonismen, fra jugendstilen og symbolismen som var rådende i tiden. Han slo seg etterhvert ned i Berlin (1908) hvor han stilmessig dreide mere mot ekspresjonismen. 1910 til 1913 var han medlem av kunstnergruppen Die Brücke, men holdt seg til mere avdempede fargevirkninger enn sine kolleger. Han hadde samtidig kontakt med Blaue Reiter-gruppen.
Han deltok som soldat i den første verdenskrigen og holdt på å miste livet på grunn av en lungeskade. Etter krigen ble han professor ved Akademi for bildende kunster i Breslau. Denne stillingen beholdt han til han døde i 1930.
Han skapte i alt 172 trykk, i tresnitt, radering og litografi. 357 av arbeidene ble inndratt fra tyske museer i 1937, da nazi-myndighetene aksjonerte mot «Entartete Kunst».
Han er regnet som den mest lyriske av de tyske ekspresjonistene. Hovedtema i arbeidene var enheten i menneske og natur, mens maleriene brukte forenklede former, med dempet fargebruk og klare konturer. Han er mest kjent for sine aktbilder og bilder av sigøynerkvinner og -barn.
Verk i utvalg
De tyske titlene er beholdt for bilder i tyske samlinger.
Kilimanjaro internasjonale lufthavn
Kilimanjaro internasjonale lufthavn er Tanzanias andre internasjonale lufthavn (hovedlufthavna er Julius Nyerere internasjonale lufthavn i Dar-es-Salaam). Den betjener Kilimanjaro (region)-området, deriblant Arusha og Moshi, samt turistindustrien i området som er basert på fjellet Kilimanjaro, Arusha nasjonalpark, Ngorongoro naturvernområde og Serengeti nasjonalpark. Flyplassen beskriver seg som «inngangen til Afrikas villmarksarv».
Mange turister drar også fra Kilimanjaro internasjonale lufthavn til nasjonalparker i Kenya, til indiahavskysten og øyer som Zanzibar, og til Victoriasjøen, noe som reflekteres i flyrutene til og fra flyplassen.
Til tross for at det er en liten flyplass kan den ta imot fly på størrelse med Boeing 747. Flyplassen betjente 294,750 passasjerer i 2004.
Norges ingeniør- og teknologorganisasjon
NITO – Norges ingeniør- og teknologorganisasjon er en norsk organisasjon stiftet i 1936. Den er Norges største profesjonsorganisasjon for ingeniører og teknologer, med over 100 000 medlemmer. NITO organiserer både ingeniører, bioingeniører, og andre med høyere teknologisk utdanning, herunder sivilingeniører og sivilarkitekter. NITO er partipolitisk uavhengig og er ikke tilsluttet noen hovedorganisasjon, men samarbeider med Akademikerne i tariffspørsmål innenfor kommunal og statlig sektor. Organisasjonen er representert i hele landet med 20 avdelinger og på over 1900 arbeidsplasser. De fleste av de yrkesaktive medlemmene er tilsluttet en bedriftsgruppene som består av alle NITO-medlemmer i en bedrift/virksomhet – som utgjør en juridisk enhet. Organisasjonen har en rekke faggrupper, blant annet NITO Lederforum, NITO Petroleum, NITO IKT, NITO Egen bedrift, NITO Bygg og anlegg, og Bioingeniørfaglig institutt (BFI).
NITO er deleier i Teknisk Ukeblad Media AS som gir ut Teknisk Ukeblad.
Stiftelsen
Helt fra starten i 1936 var det en kamp med Den norske ingeniørforening (NIF, nå Tekna) om retten til å kunne kalle seg ingeniør. NIF mente det holdt med diplomet fra NTH, mens NITO hevdet at man måtte ha praksis i tillegg før man kunne kalle seg ingeniør. Striden løste seg først etter andre verdenskrig, da de som utdannet seg fra NTH fikk sivilingeniørtittel.
Andre verdenskrig og etterkrigstiden
Da Quisling i 1941 ville nazifisere foreningslivet i Norge, vedtok hovedstyret i NITO å legge ned virksomheten. Det skjedde ved at organisasjonen i all hemmelighet ba medlemmene melde seg ut. Samtidig reiste formann Arne G. Myhrvold rundt til de lokale avdelingene og orienterte om utviklingen. Medlemskartoteket hadde jernbanemannen Myrvold gjemt under sporene på Østbanen (dagens sentralstasjon), og det ble gravd frem igjen til det første hovedstyremøtet 18. mai 1945.
Perioden fra 1945 til 1959 var preget av til dels harde kamper for å få forhandlingsrett for medlemmene i staten, i kommunene og i privat sektor. Det var en oppfatning at ingeniører og teknikere hadde for lav lønn, og en forutsetning for å gjøre noe med det var å få forhandlingsrett.
NITOs statstjenestemannsgruppe var først ute og fikk tilkjent forhandlingsrett ved kongelig resolusjon 13. juni 1947. Samme år gjorde NITO fremstøt for å få en hovedavtale med Norsk Arbeidsgiverforening (NAF). Det lyktes i 1951, til protester fra NIF, som fryktet at NITO gjennom avtalen skulle få et godkjenningsstempel som ingeniørorganisasjonen.
NITO og LO
Kampen om forhandlingsretten var hardest i kommunesektoren. Kommunene fikk etter hvert tekniske etater, som ble bemannet med ingeniører og teknikere, og LO mente at denne gruppen kunne melde seg inn i Kommuneforbundet (LO).
Forholdet til LO ble ikke bedre da NITO i 1957 gikk til streik i Skoger kommune i Vestfold og tok ut driftsbestyreren i det kommunale kraftverket. Han koblet ut «strømmen», som raskt ble tilkoblet igjen av en LO-organisert montør. NITO beskyldte LO for streikebryteri, en sak som vakte sterke reaksjoner hos arbeiderlederen Martin Tranmæl, i LO-ledelsen for øvrig og beskyldninger om at «NITO bare var et bridgelag». I 1959 fikk NITO endelig avtale med By- og Herredsforbundet, og etter hvert også et bedre forhold til LO.
Teknisk utdanning og dens utvikling
Utviklingen av den tekniske utdanningen har vært en hjertesak for NITO helt siden organisasjonen så dagens lys. Det var utdanningen medlemmene hadde til felles, og de mellomtekniske skolene hadde vært utgangspunktet for dannelsen av NITO. I 1936 forsvant for øvrig det forhatte «mellom» fra de tekniske skolene.
De gamle tekniske skolene, som ble omgjort til mellomtekniske skoler (2-årig, med praksiskrav for opptak) da NTH startet opp i 1910, var en tre- eller fire-årig utdanning. NITO kjempet tidlig for å «få tilbake» en tre-årig teknisk utdanning og deltok aktivt både i den såkalte Eide-komiteen (1952) og Siem-komiteen (1959). En tre-årig utdanning ville være mer teoretisk, og som et resultat av den store skolereformen i 1961 skulle de som tok en treårig teknisk utdanning få ingeniør-tittelen på vitnemålet.
Med det falt også det strenge praksiskravet bort, til stor skuffelse for alle dem som mente at man ikke kunne bli ingeniør uten at man først hadde hatt noen års praksis. Og i 1964 vedtok NITOs representantskap å døpe om organisasjonen til Norges Ingeniørorganisasjon. NITO ble beholdt, fordi det var innarbeidet som navn og som logo.
Debatten om NITOs tilknytning til hovedorganisasjonen
Allerede tidlig i 1950-årene snakket tillitsvalgte i NITO om de skulle forene krefter med andre frittstående fagorganisasjoner, for å få større innflytelse i samfunnet og bli en motvekt mot LO. Det ble likevel ingen realitet før i 1976, da NITO meldte seg inn i Akademikernes Fellesforbund (AF). Samtidig med at NITO diskuterte opptak med AF, var en stor gruppe i NITO, med president Lars Harlem i spissen, i ferd med å etablere en annen ny hovedorganisasjon, nemlig Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS). Det var lenge uklart hvilken hovedsammenslutning NITO ville havne i, og valget måtte tas i et ekstraordinært representantskapsmøte. I 1999 sto NITO igjen på egne bein. To år før ble Akademikerne etablert, av organisasjonene i AF som hadde medlemmer med masterutdannelse eller tilsvarende. Det betød i realiteten slutten på AF, og NITO valgte å bli frittstående og har vært det siden.
Fusjonen med NOBI
Gjennom årene har flere og flere yrker fått et økende innslag av teknologi, blant annet i helsesektoren. Sentrale krefter i NITO hadde i mange år ønsket å få flere av disse som medlemmer. Den største gruppen av dem var fysiokjemikerne (senere bioingeniører), og i 1997 vedtok NITO og Norsk Bioingeniørforbund (NOBI) å fusjonere, med virkning fra 1. januar 1998. Planen ble vedtatt ved en uravstemning og daværende president for NITO var Svein Vikhals. NOBIs leder var Marit Stykket. Stykket ble valgt til NITOs president i 2003.
Fusjonen med NOBI satte fart i NITOs arbeid med fag- og karriereutvikling, og bioingeniørene fikk sitt eget faglige institutt i NITO. I 2019 har organisasjonen ti faglige nettverk, som omfatter rundt 10 000 av organisasjonens medlemmer, i tillegg til de rundt 6 000 som er med i Bioingeniørfaglig institutt.
Moderne tid
Det var de lokale avdelingene som ble grunnmuren i NITO. Antallet organisasjoner vokste jevnt og trutt helt frem til 1992, da NITOs representantskap vedtok å så slå sammen de 82 avdelingene til nye fylkesavdelinger. Det har tatt mange år å gjennomføre fusjonene, og i 2019 er det 20 lokalavdelinger, som nesten alle følger fylkesgrensene. NITOs utvikling har gått fra 700 medlemmer i 1936 til over 100 000 medlemmer ved utgangen av 2020. Organisasjonen har hatt et særlig fokus på områder innen arbeidsrett. Dette har vært betydelig i perioder med nedbemanninger i arbeidslivet, ikke minst i årene 2015–2017, da rundt fire prosent av medlemmene var ledigmeldt.
NITO hadde ved årsskiftet 2018/2019 nærmere 5 000 tillitsvalgte, de fleste i bedrifter og virksomheter i hele landet. Organisasjonens sekretariat hadde 130 årsverk, hvorav 100 var plasser i Oslo og resten på kontorer tilknyttet de lokale avdelingene.
Forhandlinger, tariffavtaler og lønn
NITOs lønnspolitikk bygger på prinsippene om lokal lønnsdannelse, individuell og differensiert lønn og markedsbasert lønnsnivå. NITO arbeider for medlemmenes lønns-, inntekts- og arbeidsvilkår gjennom kollektive avtaler og individuelle tilpasninger. Arbeidet med å etablere forhandlingsrett for NITO startet rett etter at krigen var slutt. Tidligst ute var Oslo kommune som etablerte en forhandlingsrett for NITO-ingeniørene i 1947, men uten at det lå noen tariffavtale til grunn. Forhandlingsrett for de privatansatte medlemmene i bedrifter med medlemskap i Norsk Arbeidsgiverforening (nå NHO), kommunesektoren utenom Oslo kommune og staten som arbeidsgivermotpart ble etablert gjennom 1950-årene.
I offentlig sektor utviklet det seg et ønske om å stå sammen med andre fagforeninger for å kjempe for felles mål og øke gjennomslagskraften. NITO valgte derfor i 1977 å melde seg inn i Akademikernes Fellesorganisasjon (AF) som var operativ på forhandlingssiden i stat og kommune samt Oslo kommune. Dette medlemskapet varte fram til 1. januar 1999 da NITO meldte seg ut, rett før AF ble oppløst. Den etterfølgende organisasjonen Akademikerne ble i 1997 dannet av fagforeninger med i hovedsak medlemmer med lengre akademisk utdannelse. NITO kvalifiserte ikke for medlemskap i Akademikerne, men etablerte tilslutningsavtaler avgrenset til statlig og kommunal sektor etter noen år (senest i staten fra 1. januar 2008), noe som innebærer at Akademikerne også forhandler for NITO. Akademikerne har en lønns- og forhandlingsfilosofi som er den samme som den NITO forfekter.
NITO har etablert en egen tariffavtale for energiselskap med medlemskap i KS Bedrift (2000), nye hovedtariffavtaler for kommunene som bygger på at lønn skal forhandles lokalt (2002) og en tilsvarende ordning for statlig sektor med fokus på lokal lønnsdannelse (2016). I alle disse avtalene har man gått bort fra sentrale kollektive lønnstillegg.
Arbeidsgiverforeningen NAVO (nå Spekter) ble dannet i 1993. Medlemmene besto av virksomheter som var i statlig eie, men ikke lenger var en del av forvaltningen. Den sentrale forhandlingsretten ble i likhet med stat og kommune lagt på et sammenslutningsnivå på arbeidstakersiden. Derfor ble SAN (Sammenslutning av Akademikerforeninger i NAVO) dannet med NITO som en av de toneangivende organisasjonene. Etter at sykehussektoren ble innmeldt i Spekter forhandler Akademikerne Helse for de Akademikerforeningene som har medlemmer i sykehusene, resten tar SAN seg av.
Fylkesvei 3462
Fylkesvei 3462 går mellom Tveite og Laget i Tvedestrand kommune.
Norges ingeniør- og teknologorganisasjon
Organisasjon
Hovedstyret er NITOs øverste politiske organ i den treårsperioden det er valgt. Medlemmene i hovedstyret velges av kongressen og alle medlemmer er personlig valgt. Hovedstyrets oppgave er å ivareta NITO-medlemmenes interesser i utdanning, samfunnspolitikk, lønns- og arbeidsvilkår. De leder og representerer NITO i samsvar med gjeldende lov og vedtekter, samt kongress- og ledermøtevedtak. Hovedstyrets president er Trond Markussen, der visepresident er Kjetil Lein.
Presidenter
NITOs formenn (1936-1968) og presidenter (1968 - ).
Fylkesvei 3462
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 101 (Aust-Agder).
Norges ingeniør- og teknologorganisasjon
Generalsekretærer
NITOs generalsekretær er sekretariatets øverste leder. Sekretariat ledes i dag av generalsekretær Egil Thompson. Totalt ti personer har bemannet stillingen siden 1945.
Bioingeniørfaglig institutt (BFI)
Bioingeniørfaglig institutt (BFI) er en selvstendig faglig enhet NITO, og ledes av et fagstyre som er valgt av medlemmene ved direkte valg. BFI ivaretar bioingeniørenes fag- og profesjonsinteresser, og instituttets prioriterte arbeidsområder vil til enhver tid gjenspeile utviklingen innen bioingeniørfaget. BFI har som ambisjon å være med på å forme samfunnets helse- og omsorgspolitikk og arbeider aktivt med å synliggjøre bioingeniørens kompetanse og rolle i norsk helsevesen. Instituttet eier og gir ut det vitenskapelige tidsskriftet Bioingeniøren.
NITO Studentene
NITO Studentene er en studentorganisasjon for master- og bachelorstudenter innen ingeniør- og teknologifag. Organisasjonen har over 12 000 studentmedlemmer og er representert på 23 studiesteder i Norge. NITO Studentene arbeider for å ivareta interesser til teknologi- og ingeniørstudenter. Organisasjonen ble stiftet i 2002 og er i dag, grunnet sin medlemsmasse, Norges sterkeste utdanningspolitiske stemme for ingeniør- og teknologistudenter. Organisasjonen vedtar sin overordnede politikk på sitt årlige landsmøte, hvor alle lokallagene er representert. Organisasjonen har et eget sentralstyre bestående av åtte studenter, som vedtar høringer og politiske innspill basert på landsmøtets vedtak.
NITOs æresmedlemmer
Særlig fortjente personer kan av kongressen, etter innstilling fra et avdelingsstyre og et enstemmig hovedstyre eller fra et enstemmig hovedstyre, utnevnes til æresmedlemmer. Hovedstyret skal legge frem for kongressen skriftlig betenkning om forslaget. Utnevnelsen skjer i forbindelse med kongressen, og æresmedlemmer tildeles NITOs æresmedalje og jakkemerke for æresmedlemmer samt et diplom underskrevet av organisasjonens president. , har det blitt utnevnt 28 æresmedlemmer i NITO.
Legeme
Legeme (av norr. líkami), kropp og skrott er betegnelser som refererer til menneskets- og dyrs anatomi som et hele, med eller uten hode og lemmer, og både som levende eller død. Legeme kan som begrep også brukes synonymt med uttrykket kjød. Et dødt legeme kan dessuten refereres til som et kadaver (døde dyr) eller lik (døde mennesker), og kadavre av dyr, som fungerer som en kilde til ernæring av levende dyr, kalles gjerne et åtsel.
Kvinnen som forsvant
Kvinnen som forsvant (originaltittel: Phantom Lady) er en amerikansk film noir fra 1944 regissert av Robert Siodmak med Franchot Tone, Ella Raines og Alan Curtis i hovedrollene.
Handling
Etter en heftig krangel med sine kone plukker Scott Henderson, en 32 år gammel ingeniør, opp en like ulykkelig kvinne ved Anselmo's Bar på Manhattan. De reiser med drosje for å se et show. Men kvinnen nekter å fortelle ham noe om seg selv. Når Henderson kommer hjem etterpå, møter han politi-etterforsker Burgess og to av hans ansatte som ønsker å avhøre ham. Hans kone har blitt kvalt med et av slipsene hans. Henderson blir deretter dømt til døden i en rettssak. Carol Richman, Hendersons lojale sekretær, som i hemmelighet er forelsket i ham, ønsker å bevise at Henderson var uskyldig. Hun møter noen som skal ha mottatt 500 dollar for deres falske vitnesbyrd mot Henderson. Men etterpå dukker den virkelige morderen opp, og myrder vitnet.
The Big Swallow
The Big Swallow er en britisk stumfilm fra 1901 regissert av James Williamson.
Gunnar Iversen
Gunnar Iversen (født 18. januar 1959) er professor i filmvitenskap ved Carleton University i Ottawa i Canada. Han var professor ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet i Trondheim fra 2001 til 2017. Han har utgitt en rekke bøker og artikler om filmhistoriske emner, og er blant annet en av de faste skribentene som leverer artikler til det norske digitale film- og TV-tidsskriftet Rushprint.
Iversen vokste i hovedsak opp på Disen i Oslo. Etter å ha gått Sinsen Gymnas, studerte han videre i Stavanger 1980–82. Etter studietiden i Stavanger, studerte/jobbet han i Stockholm, før han ble ansatt på NTNU i 1992.
Gunnar Iversen er en pioner innen tidlig filmhistorie, lokal filmkultur og arkivarbeid. Siden disputasen ved Universitetet i Stockholm i 1992 på en avhandling om den norske filmskaperen Erik Løchen har han forsket og skrevet om emner fra fransk ny bølge film, italiensk neorealisme, krigsfilm, Arne Skouen, Per Høst, norske skuespillerinner i tysk film og nyere tendenser i norsk film med mer. Særlig viktig har hans forskning innenfor norsk film, kortfilm, tidlig kinohistorie og dokumentarfilm vært.
Han leverte viktige bidrag til de store forskningsprosjektene «Levende bilder i Norge» og «Estetiske teknologier 1700-2000».
Boken ''Veier tilbake. Filmhistoriske perspektiv'' (red. Sara Brinch & Anne Gjelsvik), 2009 ble utgitt i anledning Gunnar Iversens 50-årsdag.
Bremsekraftforsterker
Bremsekraftforsterker brukes på biler for at det ikke skal være så hardt å bremse. Den er en sylinder med diameter som en tilitersbøtte, og sitter rundt et stempel på den stanga som går fram og tilbake når man bremser og som trykker på de stemplene som komprimerer bremsevæske.
Bremsekraftforsterkeren er forbundet med slange og tilbakeslagsventil til bensinmotorens innsug, slik at den alltid er undertrykk vakuum. Siden dieselmotorer ikke har gasspjeld, har biler med dieselmotor egen vakuumpumpe. Når man bremser, fylles den halvdelen som er nærmest bremsepedalen med atmosfærisk lufttrykk, slik at stempelet bidrar til å presse stanga innover. Når bremsepedalen slippes, fylles den andre halvdelen med luft også.
Marvin Plattenhardt
Marvin Plattenhardt (født 26. januar 1992) er en tysk fotballspiller som fra den 30. juni 2023 er klubbløs.
Landslaget
Den 6. juni 2017 fikk han sin første landskamp for mot.
Han ble tatt ut i s tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
NMT
NMT kan bety:
Patrick Roest
Patrick Roest (født 7. desember 1995) er en nederlandsk skøyteløper.
Han representerte Nederland under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han tok sølv på 1,500 meter og bronse på lagtempoen. Han ble verdensmester under Allround-VM på skøyter 2018 i Amsterdam, og i Allround-VM på skøyter 2019 i Calgary. Roest topper i tillegg Adelskalenderen.
Verdensrekorder
Liste over verdensrekordnoteringer gjort av Patrick Roest.
Øyvor Dalan Vik
Øyvor Dalan Vik (født 2. april 1966) er en norsk forfatter, spaltist, oversetter og filmanmelder. Hun er filmanmelder i Dagens Næringsliv og siden 2006 leder i Norsk Filmkritikerlag. Hun har også siden 1996 vært fast spaltist i Morgenbladet under pseudonymet «Scruella de Ville».
Vik satt i juryen for Nordisk råds filmpris 2008.
Vik har oversatt en rekke bøker til norsk, blant annet flere av amerikanske Bill Brysons humoristiske bøker.
Vik har mellomfag i fransk og sosiologi og grunnfag i kriminologi fra Universitetet i Oslo. I studietiden var hun aktiv i Radio Nova.
Kjærrane
Kjærrane er en tidligere husmannsplass under gården Grim i Kristiansand kommune. Plassen ligger ved Gamle Mandalsvei i et kommunalt skogsområde kjent som Byskauen. Kjærrane er et sentralt utganspunkt for skogsturer i området, både mot vest og øst langs Gamle Mandalsvei, mot nord og mot sør til Hellemyr.
Jeans-ustabilitet
Jeans' ustabilitet er en tilstand innen astrofysikken som fører til kollaps av interstellare gasskyer og til etterfølgende dannelse av stjerner. Dette inntreffer når det interne gasstrykket ikke er høyt nok til å motvirke en gravitasjonell kollaps i et område fylt med materie. For stabilitet må skyen være i en tilstand av hydrostatisk likevekt, der M_{in} er den tilhørende massen, p er trykk, G er gravitasjonskonstanten og r er radiusen. Likevekten er stabil om små forstyrrelser dempes og er ustabil om de forsterkes. Generelt sett er skyen ustabil om den enten er veldig massiv ved en gitt temperatur eller om den er veldig kaldt ved en gitt masse for at gravitasjonen skal overvinne gasstrykket.
Kjærrane
Kjærrane sportskapell
På den gamle husmannsplassen ble hovedbygningen i 1946 ombygd til sportskapell. Det var Ynglingeforeningen i Kristiansand som ervervet eiendommen og engasjerte arkitekt Gabriel Tallaksen til å tegne det nye kapellet. Der er det om søndagene sportsandakt og lettere servering.
Jeans-ustabilitet
Den har navn etter briten James Hopwood Jeans.
Palme (andre betydninger)
Palme kan referere til:
Engelsk rødt
Engelsk rødt er navnet på et rødbrunt pigment basert på jernoksid. En mengde andre valører finnes også, gjerne oppkalt etter stedet de ble produsert: for eksempel italiensk rødt, tyrkisk rødt, malagarødt. Biprodukt fra jernfremstilling. Fargen ble i eldre tid fremstilt lokalt i Norge ved gløding av myrmalm. Rødt pigment av jernoksid ble også fremstilt industrielt ved Alunverket under Ekeberg ved Christiania som et biprodukt under fremstillingen av alun. Verket var med noen avbrudd i drift fra 1737 til 1815, men der er usikkert i hvilke perioder det produserte rødt pigment.
Chandler (Arizona)
Opprinnelig var jordbruk hovednæringen, basert på bomull, mais og alfalfa. Flere foretak innen IT og kommunikasjon har nå etablert seg i området, blant annet Intel, Motorola og Microchip. Dette er delvis årsaken til den store veksten Chandler har opplevd siden 90-tallet.
I 2012 feiret byen sitt 100-årsjubileum.
Braga
Fotballklubben SC Braga kommer fra byen.
De viktigste næringene i byen er kunstruksjon, metallurgi og mekanikk, software-utvikling og webdesign. Dataindustrien er i sterk vekst i Braga.
Freguesier
Kommunen er delt inn i 37 freguesier (sogn):
Høiskolens Chemikerforening
Høiskolens Chemikerforening (HC) er linjeforeningen til sivilingeniørstudenter ved linjen Industriell kjemi og bioteknologi ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) i Trondheim, tidligere ved Norges tekniske høgskole (NTH). Foreningens fane og navn indikerer at røttene strekker seg tilbake til den gamle høyskolen og den tradisjonelle sivilingeniørutdanningen. I de senere år er også studenter ved linje for Materialteknologi tatt opp i foreningen.
Historie
Høiskolens Chemikeforening ble offisielt stiftet 8. mars 1915. Foreningen avholdt sitt første møte 10. mai 1915, hvor foreningens første lover ble behandlet og vedtatt. Foreningens første pHormand var Endre Berner.
HCs ridderskap Cornu Aureum (Den Gyldne Retorte) ble dannet I 1918 og eksisterer den dag i dag. HCs pHormand eller pHorquinde er i sin funksjonsperiode også ridderskapets Stoormaester. I 1932 kom de første kvinnene inn i HCs liv, men det var bare etter nøye overveielse at de ble tatt opp som medlemmer av foreningen, og den første kvinnelige pHorquinde ble valgt først i 1953. På femtitallet ble også flere kjemikertradisjoner som StoorpHaest, HyttepHaest og Gaukerennet slått sammen til et felles arrangement, nemlig det vi i dag kjenner som Vinterblotet. Vinterblotet feires den uken som leder opp til StoorpHaest, som arrangeres første lørdag etter foreningens stiftelsesdag 8. mars. Vinterblotet 2015 markerte foreningens 100-årsjubileum.
Organisasjon
Foreningen ledes av et styre på åtte Alchymister: pHormand/pHorquinde, VicepHormand/VicepHorquinde, Secreteuse, Kasserer, pHaestsjaepH, KjellersjaepH, IndustrisjaepH og WebsjaepH. Hvorav sistnevnte ble innfelt i lovverket på medlemsmøtet 9. april 2018. Førstnevnte fungerer som leder også i foreningens orden, Cornu Aureum, her med tittelen Stoormaester.
Sugepumpen
Sugepumpen er Høiskolens Chemikerforenings egne uperiodiske bulletin, bedre kjent som linjeforeningens avis. Den kommer ut ca. tre ganger i semesteret, og distribueres fritt til alle på studiet.
Cornu Aureum
Cornu Aureum er foreningens orden, den Gyldne Retortes Ridderskab.
Opprettelsen av Cornu Aureum skjedde etter vedtak 19. april 1918, og det ble besluttet at det skulle foretas utnevnelser på den årlige StoorpHaesten, som avholdes til minne om HCs grunnleggelsedato 8. mars.
Ridderskap tildeles ordinært for fortjenstfullt virke innen chemikerforeningen og kan ordinært tildeles opptil fire personer per år. Ridderskabet ledes av Stoormaesteren og et ordenscapitel bestående av Cantzler og Skatmaester.
Skandinaviske vennskapsforeninger
Chemikerne fikk etterhvert flere vennskaps-kjemiforeninger i andre land og det ble vanlig å besøke andre foreninger i Finland og Sverige. En fast tradisjon er ihvertfall å besøke Kemistklubben i Åbo i Finland før jul hvert år. HC får til gjengjeld besøk av både finner og svensker under sitt eget blot. De siste årene har også en liten delegasjon med Chemikere besøkt Berzelii-dagarna på KTH i Stockholm.
Fagerliheii
Fagerliheii er et fjell i Kviteseid og Drangedal kommuner i Telemark. Dette var tidligere ansett å være det høyeste toppen i Drangedal, men da kommunegrensa ikke går presis over toppen, er nå Kollingan lenger mot nordøst angitt som den høyeste toppen i Drangedal. Høyeste punkt er likevel NNØ for varden på Fagerliheii, 910 moh.
Kommunegrensa er samtidig grense for Grytdalen naturreservat i Drangedal.
Moquegua (region)
Moquegua er en region i det sørlige Peru. Regionens hovedstad er byen Moquegua.
Politisk inndeling
Regionen er delt inn i følgende 3 provinser, som igjen er delt inn i til sammen 20 distrikter.
Xinhua (andre betydninger)
Xinhua kan være:
Anne Louise Hübert
Anne Louise Hübert (født 25. april 1989) studerer medisin og bor i Oslo. Hun er grunnlegger av frivillige hjelpeorganisasjonen Aid in Action og bedriften Morembo.
Bakgrunn
På en backpackertur i 2008 kom Hübert til landsbyen Ngumbulu i Sørøst-Kenya som var rammet av tørke og sultkatastrofe. Det gjorde sterkt inntrykk på henne å se alle barna som sultet. Hun begynte å samle inn penger i Norge for at barna på den lokale barneskolen skulle få mat. Resultatet var at 1500 barn fikk skolemat under den verste tørken.
Hübert samlet også inn penger til boring av brønn. De fant grunnvann til tre landsbyer, inkludert fire skoler (ca 8700 mennesker). Nå er det blitt et stort vanningsanlegg og over 10 km rør er lagt. Det er også boret ny brønn i Kiukuyuni landsby.
David Cameron
David William Donald Cameron (født 9. oktober 1966) er en britisk politiker, næringslivsmann og lobbyist. Han var Storbritannias statsminister fra 2010 til 2016 og partileder for Det konservative partiet fra 2005 til 2016.
Anne Louise Hübert
Aid in Action
Fra september 2008 var innsamlingen drevet på privat initiativ, men ettersom arbeidet vokste så Hübert behov for å starte en formell organisasjon for å fortsette arbeidet i Kenya. Aid in Action ble derfor grunnlagt i 2010. Hübert opprettet en bedrift, Morembo (tidligere Elevating Trade), med 250 damer i Ngumbulu for produksjon av vesker, interiørkurver og smykker som håndlages av kvinnene i landsbyen og selges i design- og interiørbutikker i Norge.
Boxing in Barrels
Boxing in Barrels er en amerikansk stumfilm fra 1901.
Barbe-Bleue
Barbe-Bleue er en fransk stumfilm fra 1901 regissert av Georges Méliès. En filmatisering av Charles Perrault eventyr Ridder Blåskjegg.
Anne Louise Hübert
Aid in Action
I 2011 ledet Hübert byggingen av barnesenteret ACDC (Annes Children Development Center), i Ngumbulu for ca. 100 foreldreløse og svært trengende barn. Gjennom Aid in Action har hun også fått i gang skolesponsing for til nå 30 elever.
Plantekonkurranse
Et av prosjektene Hübert har startet er en plantekonkurranse som blant annet er dokumentert i en reportasje fra NRK. Første halvår plantet de 10 000 trær og fram til oktober 2011 er nærmere 40 000 nye trær plantet. En stor andel av disse er papayatrær. Aid in Action har også ferdigstilt et utviklingssenter som blant annet fungerer som en mottaks- og salgsavdeling i landsbyen for å hjelpe innbyggerne å selge frukten sin.
Sommeren 2011 engasjerte Hübert seg sterkt for å hjelpe flest mulig av de hardest rammede barna i Gedo-regionen i Somalia. Kirkens Nødhjelp er en av få organisasjoner som er i området og Hübert samlet inn penger på vegne av dem med bruk av Facebook som hovedkanal. På den måten nådde hun også mange unge givere.
Bøker
Anne Louise Hübert: ''Papyane i Gombolo. Om å plante en drøm i Afrika ''(Gyldendal, 2013)
Gikt
Gikt kan blant annet vise til:
David Cameron
Cameron var EU-tilhenger og tok initiativ til folkeavstemningen om britisk EU-medlemskap i juni 2016, som endte med seier for Brexit. Etter tapet i folkeavstemningen trakk Cameron seg som partileder og statsminister og ble etterfulgt av Theresa May.
Akerselva
Akerselva, i middelalderen kalt Frysja, er en elv som renner gjennom Oslo. Akerselva har sitt utspring i drikkevannskilden Maridalsvannet i Maridalen, løper gjennom Bydel Nordre Aker, Bydel Sagene, Bydel Grünerløkka, Sentrum og Grønland i Bydel Gamle Oslo, og renner til slutt ut ved Paulsenkaia i Bjørvika. Den er nederste del av Nordmarksvassdraget, som i sin tur tilhører Oslomarkavassdragene. Akerselva er 9,8 kilometer lang og har et fall på 149 meter, et nedbørfelt på 237,911 km² og middelvannføringen ved munningen er 6,43 m³/s.
David Cameron
Bakgrunn
Cameron vokst opp i Pearsemore i nærheten av Newbury i Berkshire. Foreldrene er økonom Ian Donald Cameron og Mary Fleur Mount, datter av William Malcolm Mount, 2. baronet. Faren ble født på Blairmore House i nærheten av Huntly i Skottland, bygd av Camerons farfar. Camerons far var direktør for John D. Wood. Camerons morfar, Alex Geddes, som hadde tjent en formue på korn i Chicago, vendte tilbake til Skottland i 1880-årene. David Camerons familie er fra Inverness-området i det skotske høyland.
Camerons oldefar, Arthur Francis Levita (Cecil Levitas bror), ledet børsmeglerfirmaet Panmure Gordon. Farfaren, Ewen Donald, og faren, Ian Donald, arbeidet for Panmure Gordon.
Akerselva
Navn og historie
Frysja er et gammelt navn på Akerselva, nevnt flere ganger i Sverres saga. Navnet er tolket som «den kalde», etter verbet «fryse». Navnet har trolig sammenheng med det gammelnorsk «fruse»/«frøse» («sprute») er nevnt og henspiller da på de mange små «sprutende» eller brusende fossene i elva.