cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anatolijs Gorbunovs
Anatolijs Gorbunovs (født 10. februar 1942 i Ludzas fylke, Latvia) er en latvisk politiker. Han fikk utdanning som bygningsingeniør og gjorde karriere i det sovjetiske kommunistpartiet i Latvia fra 1966 til 1988. Hans høyeste stilling var sekretær for sentralkomiteen i partiet. Ulikt de fleste kommunister støttet han uavhengighetsbevegelsen og ble landets talsmann for språk og kultur. Gorbunovs var formann i Det øverste Sovjets presidium (Latvias statsoverhode) fra 1988. 1989–1990 var han formann for Den latviske sosialistiske sovjetrepublikks øverste sovjet. 1990–1993 var Gorbunovs formann for Republikken Latvias øverste råd (parlamentsformann og statsoverhode). I 1993 tapte han presidentvalget for Guntis Ulmanis. Gorbunovs sluttet seg da til Latvijas Ceļš og beholdt plassen i Saeimaen til 2002. 1993–1995 var han formann i Sejmen. Mellom 1995 og 2002 var Gorbunovs utviklingsminister, samferdselsminister og visestatsminister.
I 1995 ble han tildelt Trestjerneordenen.
Alexis Pappas
Fra 1947 til 1952 var han statsstipendiat med studieopphold ved Institut du Radium og Collège de France i Paris. Deretter arbeidet han med forskning på kjernekjemi ved Massachusetts Institute of Technology i Boston. I 1952 kom han tilbake til Oslo og forsvarte avhandlingen A Radiochemical Study of Fission Yields for dr.philos.-graden i 1954. Her ledet han den nye kjernekjemiske gruppe under Norges Teknisk-Naturvitenskapelige Forskningsråd. Niels Bohr anbefalte Pappas å delta i det nystartede atomfysiske forskningssenteret CERNs eksperimenter i Uppsala. I 1957 fikk Pappas et gaveprofessorat finansiert av Landsforeningen mot kreft. Det neste tiåret forsket han på opptak av radioaktivt strontium i menneskekroppen. Denne forskningen var svært viktig under den kalde krigens tid, da det var behov for kunnskap om stråleskader i forbindelse med prøvespregninger eller i tilfelle atomkrig. Fra 1962 til han gikk av med pensjon i 1985 var han professor i kjernekjemi ved Universitetet i Oslo.
Hommelvik sjøflyhavn
Bukken Bruse-ulykken 3. oktober 1948 skjedde ved at sjøflyet «Bukken Bruse», av typen Short Sandringham, havarerte. 19 mennesker omkom. Driftsikkerheten ved flyplassen ble kritisert etter ulykken, men den var fremdeles i drift til innpå 1960-tallet.
Munhak Sports Complex undergrunnsstasjon
Munhak Sports Complex undergrunnsstasjon er en stasjon på linje 1 på Incheons undergrunnsbane.
Bøverbru flyplass
Bøverbru flyplass ligger på gården Søndre Stikbakke langs Smågardsvegen fra Bøverbru mot Kolbu i Vestre Toten kommune i Innlandet fylke. Flyplassen ble anlagt av gårdens eier Jan Stikbakke i samarbeide med Seilflyklubben Mjøsa. Seilflyklubben ble nedlagt i 2013. Flyplassen hadde konsesjon fra luftfartilsynet mellom 2003 og 2013.
Plassen disponeres nå av Ringerike Mikroflyklubb. Klubben har en Foxbat (NL-YRM). Flyet brukes som skolefly for mikroflysertifikat og kan leies av medlemmene. Leien er 660kr/t og instruktøren koster 300kr/t (2015). En Ikarus, Rans, ATEC Zephyr og en trike er også stasjonert på plassen.
Flyplassdata
Rullebaneretning 18-36, lengde 600 meter, bredde 30 meter, gress, høyde 1330 fot. Radiofrekvens 123,500 MHz for blind-rapportering. Det er ingen landingsavgift.
Ca. 8 km mot nordvest ligger Reinsvoll flyplass som bruker samme radiofrekvens.
Veibeskrivelse
Kjørebeskrivelse til Bøverbru: Bøverbru flyplass ligger i Vestre Toten kommune. Nærmeste tettsted er Bøverbru som ligger langs riksvei 246, som går fra Lillo ved fylkesvei 33 til Reinsvoll ved riksvei 4. Kjør ca. 1 km på avkjøring sydover fra Bøverbru skiltet Blili. Deretter avkjøring til venstre på fylkesvei 113, skiltet Nerseth. Følg denne veien ca. 2,5 km. Følg denne avkjøringen ca. 500 m så er du fremme.
Ferdinand Verbiest Institute
Ferdinand Verbiest Institute er et katolsk sinologisk institutt i Belgia, støttet av Det katolske universitet i Leuven. Det ble grunnlagt i 1982. Dets hensikt er å fremme dialog mellom Europa og Kina, ikke minst på det kirkelige område.
Instituttets leder var inntil september 2007 pater Jeroom Heyndricx, som ble avløst av den baskiske fransiskaneren Antonio Egiguren.
Hofreistæ
Hofreistæ er en innsjø i Bjerkreim kommune i Rogaland. Det er ett av flere større vann i nedbørfeltet til Bjerkreimselva.
Måneskinnsgurami
Måneskinnsgurami (Trichogaster microlepis) er en labyrintfisk tilhørende familien Osphronemidae. Denne fredelige arten er en populær akvariefisk.
Utbredelse og habitat
Måneskinnsguramien er autokton til Mekongelven i Kambodsja og Vietnam og Chao Phraya-elven. Den har også blitt introdusert i Colombia ved et uhell etter at arten ble sluppet ut fra akvarieoppdrettsfasiliteter.
Seonhak undergrunnsstasjon
Seonhak undergrunnsstasjon er en stasjon på linje 1 på Incheons undergrunnsbane.
Stiftelsen Areopagos
Stiftelsen Areopagos eller Areopagos er en norsk-dansk kirkelig organisasjon rotfestet i den lutherske tradisjonen. Den er vokst frem fra Den norske buddhistmisjon, som lenge var dens navn. Areopagos het frem til 2000 «Den nordisk kristne buddhistmisjon».
Historie
Organisasjonen ble grunnlagt av misjonæren Karl Ludvig Reichelt, da han i 1922 sammen med Notto Normann Thelle startet et brødrehjem i Nanjing for omvandrende buddhist- og taoistmunker. Den bærende ideen bak arbeidet var at kristen tro ikke sto i motsetning til den høyere buddhisme, men fullbyrdet den. Den nordisk kristne buddhistmisjon var opprinnelig en del av Det norske misjonsselskap, men siden Reichelt nektet å velge side i striden mellom liberale og konservative teologer på 1920-tallet, valgte han å etablere den som en egen organisasjon. På grunn av politisk uro og borgerkrig ble brødrehjemmet i 1930 flyttet fra Nanjing til Hongkong, der det ble bygget et kristent senter i buddhistisk stil. Senteret ble kalt Tao Fong Shan, «Fjellet der kristusvinden blåser».
Areopagos er både en stiftelse og en medlemsorganisasjon. Som medlemsorganisasjon har Areopagos nasjonale medlemsforeninger i Norge og Danmark.
I Norge er Areopagos medeier i de kirkelige dialogsentrene i Oslo, Bergen og Stavanger.
Tripper
Tripper er debutalbumet til det danske electronica/post-rock bandet Efterklang. Det ble gitt ut på Leaf Label i 2004. De har tidligere utgitt EP-en Springer.
Albumet har høstet mye bra kritikk fra store utenlandske aviser/blader som The Independent, The New York Times, Pitchfork og The Guardian.
HMS «Hercules» (1910)
HMS «Hercules» var et britisk slagskip av «Colossus»-klassen.
Hovedbestykningen bestod av ti 50-kaliber 12" Mk XI kanoner plassert parvis i fem tårn som hadde tilnærmet samme arrangement som HMS «Neptune». «X»-tårnet var plassert et dekk over «Y»-tårnet, og «P»-tårnet og «Q»-tårnet var skråstilt i forhold til hverandre, men nærmere hverandre enn på HMS «Neptune». Sekundærbestykningen bestod av 16 50-kaliber 4" Mk VII kanoner. I tillegg hadde hun fire 3 punds kanoner og tre 21" torpedorør.
Hun ble solgt for opphugging i november 1921.
Parades (Efterklang-album)
Parades er det andre albumet til det danske elektronika/post-rock bandet Efterklang. Det ble gitt ut på Leaf Label 15. oktober 2007.
Albumet har høstet mye bra kritikk fra store utenlandske aviser/blader som The Independent, The New York Times, Pitchfork og The Guardian.
Volvo S80
Volvo S80 er en kompaktbil fra Volvo. Den første modellen av S80 ble produsert fra 1998 til 2005, og var etterfølgeren til S90. Modellen er Volvos største personbilmodell. Volvo S80 var den første modellen i plattformem P2X.
Prisen på S80 var i 1999 og oppover fra kroner 750 000 til 1 200 000.
I 2006 kom det en ny versjon av modellen.
Friidrett under Asialekene 1951
Friidrett under Asialekene 1951 ble arrangert i New Delhi i India i perioden 8. til 11. mars 1951. Det var 33 øvelser, 24 for menn og 9 for damer. Japan ble beste nasjon med 20 gullmedaljer foran India med ti.
Bjølsen Valsemølle (musikkgruppe)
Bjølsen Valsemølle er en musikkgruppe fra Bjølsen i Oslo. Bandet ble startet i 1975 og gikk opprinnelig under navnet Samvirkelaget. Frontfigur er Trond Ingebretsen. Navnet har de tatt etter mølla fra 1884 som ligger ved Akerselva. Gruppen spiller storbyrock med tekster inspirert av Oslo og hendelser i byen og platedebuterte høsten 1982 med albumet Fem på midnatt, produsert av Åge Aleksandersen i Nidaros Studio i Trondheim.
Bakgrunn
I 1985 kom albumet Vaterlands bru, også det produsert av Åge Aleksandersen i Nidaros Studio. Tittellåten her står nå som kulturminne langs den nye havnepromenaden i Oslo.
I 1986 kom albumet På ørnevinger, spilt inn i Bel studio i Oslo med Ingar Helgesen som produsent. Bandet ble oppløst i 1987, men gjorde comeback på midten av 1990-tallet, da det dukket opp i en episode av underholdningsprogrammet Tore på sporet.
Aloha
Aloha har flere betydninger.
Bjølsen Valsemølle (musikkgruppe)
Bakgrunn
Bjølsen Valsemølle ga så ut samlealbumet Soria Moria i 1996 med to nye låter, før en ny studio-cd kom i 1999, Danse på snø, spilt inn i Ambience studio i Oslo med Jan Roger Fjeldberg og Trond Ingebretsen som produsenter. Etter en del turnering tok Bjølsen på nytt pause, men kom tilbake på en festival i Melhus høsten 2006.
Aloha
Språklig
Aloha er et hawaiisk ord som kan oversettes til «kjærlighet» eller «omtanke». Siden midten av 1800-tallet har det også kommet i bruk på amerikansk engelsk som et ord for «hei» eller «ha det».
Bjølsen Valsemølle (musikkgruppe)
Bakgrunn
17. september 2007 ga bandet ut en dobbel-cd kalt Over elva. Boksen inneholder én plate med nye sanger og en annen med gamle låter i ny drakt. Over elva er spilt inn i Brickwall Studio i Oslo og ble produsert av Jan Roger Fjeldberg, mens videoen til tittellåten, laget av Knut Jorfald, ble til i forbindelse med en konsert for de innsatte på «Botsen».
Aloha
Språklig
Ordet er meget kjent utenfor Hawaii, og delstaten har valgt «The Aloha State» som offisielt motto, og som tekst på sine bilnummerskilt.
Bjølsen Valsemølle (musikkgruppe)
Bakgrunn
Albumet Mohammeds Café ble lansert 12. oktober 2009 og inneholder blant annet sangen «91,72», en hyllest til spydkaster Terje Pedersen og hans verdensrekordkast på Bislett 2. september 1964, og sangen «Mohammeds Café» som var en hyllest til palestineren Mohammed Hussein og hans Habibi Café. Albumet ble spilt inn i Kazett studio på Vormsund og keyboardist Martin Aune produserte. Video til «Mohammeds Café» ble laget av Knut Jorfald.
Bandets keyboardist i en årrekke, Martin Aune, døde seint på høsten 2012, og bandet var en periode i en sjokktilstand, men bestemte seg likevel for å fortsette sin virksomhet.
Et nytt album, Kong Vinter, ble gitt ut 4. februar 2013. Albumet inneholdt blant annet sangen «Tidas elv», tilegnet Martin Aune. Innspillinga ble gjort på låven til bassist Lars Aas-Hansen i Skogbygda og ble produsert av Martin Abrahamsen. Videoen til «Kong Vinter» ble laget av Thor Lønning Aarestad.
29. oktober 2015 ga Bjølsen Valsemølle ut sitt niende album, Tider skal komme, også dette produsert av Martin Abrahamsen og spilt inn hos Eufoni Mediaproduksjon i Oslo. Dette albumet har en klar politisk profil, og inneholder sangen «Israel, det räcker nu», hvor Michael Wiehe er med som gjesteartist. Sangen «Menn i mørket», om Asbjørn Sunde og Osvald-gruppen ble spilt ved avdukninga av minnesmerket på Jernbanetorget 1. mai 2015. Tittellåten «Tider skal komme» er en sang til Tronds barnebarn og handler om kjærlighet over landegrensene
10. desember 2016 tok Bjølsen opptak av en konsert på klubben Herr Nilsen i Oslo. Opptaket ble utgitt 1. mai 2017 på albumet Da taket til slutt forsvant. Etter det la Bjølsen ut en låt digitalt hver måned fra samme konsert for nedlasting fra juni til desember 2017. Albumet inneholder konsert-versjoner av Bjølsen=klassikerne.
Bjølsen Valsemølle spilte vinteren 2019 inn sitt 11. album. Det fikk tittelen Sanger om kjærlighet og ble utgitt 31. mai 2019.
Første singel fra dette albumet, Små ting, ble gitt ut 12. april og tittellåta, Sanger om kjærlighet, kom 15. mai.
Albumet høstet svært gode kritikker og bandet dro atter ut på veien for å promotere den nye utgivelsen. Bjølsen Valsemølle har gjennom koronaperioden i 2020 spilt strømmekonserter og konserter med redusert publikum.
Bandet arbeidet med videoprosjektet Løytnant Von Segebadens fly sammen med filmprodusent Knut Jorfald. Prosjektet har fått navnet fra et flystevne på Hengsenga på Bygdøy vinteren 1921. Den svenske flyveren og luftakrobaten løytnant von Segebaden styrtet og ble drept foran 25,000 tilskuere. Låt og video ble utgitt 6. mars 2021, på hundreårsdagen for hendelsen.
Musikken og video ble spilt på lokalt og riksdekkende TV. Høsten 2021 gikk bandet på nytt i studio, denne gang for å spille inn låt og video med tittelen «Krevende landskap».
Høsten 2021 har bandet vært på turné igjen etter en lang spillepause på grunn av coronaepidemien.
I 2022 feiret de 40 års jubileet for deres første album Fem på midnatt med en ny singel "Krevende landskap".
Kristiansund-Oppdal Auto
Kristiansund-Oppdal Auto AS (KOA), tidligere skrevet Kristiansund-Opdal Auto AS, var et rutebilselskap med hovedkontor på Sunndalsøra.
Tidlig historie
Selskapet ble stiftet 17. mai 1915 under navnet A/S Sundal-Opdal Auto (SOA) og etablerte rutekjøring Sunndalsøra-Oppdal. Etter hvert ble det utstrakt samtrafikk med NSB over Oppdal stasjon.
Veinettet ble gradvis utbygd langs Sunndalsfjorden mot Kristiansund, og rutene ble forlenget i takt med dette. I 1932 tok selskapet navnet Kristiansund-Oppdal Auto AS (KOA) og selskapets hovedrute var i alle år Kristiansund–Tingvoll–Sunndalsøra–Oppdal.
Seinere utvikling
I 1982 ble selskapet fusjonert med Eira - Eidsvåg Billag A/S, Eidsvåg, som hadde rutene Molde–Eidsvåg–Sunndalsøra. I en overgangsfase var navnet KOA-EEB AS inntil Trollheimen Trafikk AS ble nytt navn i 1984.
I 1988 ble Trollheimen Trafikk AS fusjonert med Mørelinjen AS, Surnadal. Nytt navn ble Mørelinjen AS og hovedkontoret ble lagt til Sunndalsøra.
Arthur Dion Hanna
Arthur Dion Hanna (født 7. mars 1928, død 3. august 2021 ) var generalguvernør på Bahamas fra 1. februar 2006 til 14. april 2010.
Kristiansund-Oppdal Auto
Seinere utvikling
Fra 1998 ble Mørelinjen AS fusjonert inn i HOB Møre sammen med Molde Bilruter og Nordmøre Trafikkselskap. Det ble nytt eierskifte og navneendring til Team Møre, men i 2002 ble selskapet overtatt av Nettbuss, og Nettbuss Møre ble navnet videre i flere år. I alle år har selskapene hatt avdeling på Sunndalsøra som har hatt hovedansvaret for de lange personrutene: Krstiansund-Sunndalsøra-Oppdal og Trondheim-Surnadal-Krisiansund, og Trondheim-Surnadal-Molde over Halsa (E39) og over Sunndalsøra-Eidsvåg.
Arthur Dion Hanna
Hanna har vært aktiv i bahamansk politikk siden 1950-tallet. Han var medlem av Progressive Liberal Party og var parlamentsmedlem i Bahamas' House of Assembly fra 1960–1992. I denne perioden hadde Hanna mange ministerproster, som for eksempel visestatsminister i perioden 1967–1984.
Kristiansund-Oppdal Auto
Dagens situasjon
Rutetrafikken Kristiansund-Oppdal i samtrafikk med NSB over Oppdal stasjon, som KOA drev i tidsrommet 1932-1982, har fortsatt videre. Siden 2002 har Nettbuss stått for trafikken. I 2015 ble rutene lagt på anbudskonkurranse, med oppstart 10. oktober 2016. Utfallet ble at Nettbuss fortsetter som operatør på denne strekningen.
Speideren
Speideren kan vise til:
Giuseppe Siri
Giuseppe Siri (født 20. mai 1906 i Genova i Italia, død 2. mai 1989 i Genova) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Genova i Liguria i Nord-Italia. Han ble av mange også ansett som pavekandidat (papabile) ved en rekke konklaver.
Liv og virke
Han ble presteviet den 22. september 1928, og ble hjelpebiskop av Genova i 1944. I 1946 ble han erkebiskop av samme by. I 1953 ble han kreert til kardinal av pave Pius XII, med Santa Maria della Vittoria som tittelkirke.
Han var en av de sentrale skikkelser på konservativ side under Annet Vatikankonsil. Han samarbeidet særlig med to andre italienske kardinaler, Alfredo Ottaviani og Ernesto Ruffini, i en stort sett forgjeves kamp mot flere av de nye utspill.
Ved begge konklavene i «trepaveåret» 1978 ble han kjørt frem som de mest konservative kardinalenes førstevalg, og fikk – ifølge lekkasjer – en del stemmer. Men ved disse konklavene ble som kjent to andre valgt; i august kardinal Albino Luciani av Venezia, i oktober kardinal Karol Wojtyla av Kraków.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Hellmut Wilhelm
Hellmut Wilhelm (født 1905 i Qingdao i Shandong i Kina, død 1990) var en tysk sinolog.
Hellmut Wilhelm ble født i Qingdao i Kina som sønn av den ledende tyske misjonær og sinolog Richard Wilhelm. Under et eksil i Beijing skrev Hellmut Wilhelm en tysk-kinesisk ordbok. Den ble utgitt i 1945.
Fra 1948 til 1971 underviste han ved University of Washington i Seattle i USA. En samling som blant annet har dokumenter knyttet til hans liv, fotografier, og manuskripter vedrørende hans arbeid om Gu Ting Lin, I Ching og Parerga er oppbevart i Det tyske nasjonalbibliotek.
Sinyeonsu undergrunnsstasjon
Sinyeonsu undergrunnsstasjon er en stasjon på linje 1 på Incheons undergrunnsbane.
Europäisches Theaterinstitut Berlin
Europäisches Theaterinstitut Berlin (eti) er en almennyttig stiftelse i Berlin som omfatter Schauspielschule Berlin, eti-werkstatt, eti-produktionen og Theater des Lachens.
Stiftelsens formål er å utdannet teaterkunstnere fra Tyskland og Europa og fremme europeisk kulturutveksling.
Mold
Mold (walisisk: Yr Wyddgrug) er administrasjonsbyen i grevskapet Flintshire i Wales. Den ligger ved elven Alyn. Tidligere var byen administrasjonssenter for Clwyd. I henhold til folketellingen i 2011 har Mold en befolkning på 10 058.
Mold har en kirke fra 1200-tallet, og et lite museum. Blant kjente personer fra byen finner man kunstneren Richard Wilson og forfatteren Daniel Owen; sistnevnte regnes som den fremste walisisksprålige romanforfatteren.
Historie
Byen vokste opp omkring festningen Mold Castle, en normannisk festning av typen motte-and-bailey som nå ligger i ruiner. Det ble bygget av normanneren Robert de Montalt under Vilhem II av England, og det var flere steder kamp mellom engelske og walisiske styrker der. Festningen ble inntatt av waliserne under Owain Gwynedd i 1144, deretter tapte til engelskmennene, for igjen å bli tatt av waliserne i 1202 og 1322. Omkring halvannen km vest for byen ligger Maes Garmon (Germanus' slette), som tradisjonelt regnes som stedet for Germanus av Auxerres britiske styrke slo invaderende piktere og skotter rett etter påsken 430. På grunn av nærheten til påskehøytiden er seieren kjent som «Alleluia Victory», «Hallelujaseieren».
Slaget ved Kapp St. Vincent i 1780
Bakgrunn
Rodneys flåte var på vei for å komme Gibraltar til unnsetning som var under beleiring av spanjolene, tok igjen Langaras mindre skvadron på ni linjeskip. De Langaras skvadron hadde bestått av elleve skip før San Genaro og San Justo ble adskilt fra flåten to dager tidligere på grunn av en storm utenfor Kapp St. Vincent i det sørvestlige Portugal.
Jean Villot
Jean Villot (født 11. oktober 1905 i Saint-Amánt-Tallende i Frankrike, død 9. mars 1979 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var Den hellige stols kardinalstatssekretær fra 1969 og for resten av Pave Paul VIs pontifikat, og deretter under pave Johannes Paul I og pave Johannes Paul II til sin død i 1979.
Mold
Historie
Sommeren 1869 brøt det ut opptøyer i Mold, som skulle få vidtrekkende konsekvenser for framtidige politiinnsatser mot ordensforstyrrelser i Storbritannia. Forhistorien var at den 17. mai 1869 hadde John Young, den engelske sjefen for Leeswood Green kullgruve, annonsert en lønnsnedgang for sine arbeidere. Forholdet mellom Young og arbeiderne var allerede dårlig, ettersom han blant annet hadde forbudt dem å snakke walisisk mens de arbeidet. To dager senere ble det holdt et møte ved gruvenedgangen, fulgt av at arbeiderne angrep Young og slepte ham til politistasjonen. Syv menn ble arrestert, og rettssaken ble berammet til 2. juni. To personer som ble pekt ut som ledere, Ismael Jones og John Jones, ble dømt til én måneds hardt straffarbeid. En stor folkemengde hadde samlet seg for å høre dommen, og politimesteren i Flintshire hadde sørget for at politimenn var innkalt fra hele landet, samt at det var soldater fra Chester tilstede. Mens de dømte ble ført til jernbanestasjonen ble mengden urolig, og noen begynte å kaste ting på politifolkene. Soldatene åpnet ild mot folkemengden, og drepte fire, hvorav en fullstendig uskyldig forbipasserende. Daniel Owens først roman, Rhys Lewis (utgitt i bolker 1882–1884) regnes for å være basert på denne hendelsen, selv om forfatteren selv nektet for det.
Mold var vertskap for den nasjonale Eisteddfod i 1923 og 1991, samt et uoffisielt Eisteddfod i 1873.
Slaget ved Kapp St. Vincent i 1780
Slaget
Rodney formet sin flåte på 18 linjeskip på en slaglinje side ved side og angrep de spanske skipene. De Langara gav sine skip til å begynne med ordre om å danne slaglinje, men da han innså at den britiske flåten var ham tallmessig overlegen, gav han sine skip ordre om å heise alle seil og flykte mot havnen Cádiz, 160 km mot sør. 14.00 beordret Rodney full forfølgelse og lot sine skip jage etter sin egen fart og angripe etterhvert som de kom opp til de spanske skipene. Resultatet var slaget ved Kapp St. Vincent. Takket være at deres skrog var dekket av kobber (som reduserte vekst av marine dyr og planter), var de britiske skipene raskere og tok snart inn på spanjolene.
Noen få minutter over fire, etter to timers forfølgelse, innledet Defence, Bedford, Resolution og Edgar kampene. 16.40 eksploderte spanjolenes Santo Domingo akkurat idet Bienfaisant kom opp for å angripe henne. Det ble mørkt kort tid etterpå. Forfølgelsen fortsatte i mørket og helt til 02.00 da ilden opphørte etter at fronten til den spanske skvadronen overgav seg. Fire spanske linjeskip og to fregatter unnslapp, men seks ble tatt inkludert De Langaras flaggskip Fénix. Om morgenen var Rodneys flåte i grunt farvann. Nødvendigheten i å få skipene ut fra kysten forhindret Rodney i å fortsette jakten.
Jean Villot
Bakgrunn
Jean Villot var det eneste barn av Joseph og Marie (født Laville) Villot. Før han gjorde militærtjeneste til august 1924, studerte han til prest ved seminarer i Riom, Clermont og Lyon. Han ble novise hos maristene den 7. september 1925, men avsluttet dette tre måneder etter.
Slaget ved Kapp St. Vincent i 1780
Etterspill
To av de kaprede skipene, San Julián og San Eugenio, gikk tapt på grunn av de britiske offiserene som ledet dem sin uvitenhet om kystlinjen. De måtte be de spanske kapteinene om hjelp for å få dem ut og seile de kaprede skipene gjennom stormen. Kapteinen på San Julián' som forble om bord, nektet å være til hjelp dersom skipet hans ikke ble satt under hans kommando, noe britene gikk med på. Slik ble de spanske skipene tatt tilbake av deres mannskap. Flåten seilte så til Gibraltar. De britiske tapstallene var på 32 døde og 102 sårede.
Jean Villot
Bakgrunn
Han studerte så ved Institut Catholique de Paris og ved det pavelige athenæum «Angelicum» i Roma, der han tok doktorgrader i kanonisk rett og i katolsk teologi i 1934 med et arbeide med emnet Le pape Nicolas II et le décret de 1059 sur l'élection pontificale.
Slaget ved Kapp St. Vincent i 1780
De britiske skipene
Sandwich 90
Jean Villot
Prest
Han ble presteviet i 1930 i Roma, og fortsatte så sine studier frem til 1934. Frem til 1950 hadde han forskjellige akademiske og pastorale stillinger i Frankrike, og han ble så utnevnt til apostolisk protonotar.
Slaget ved Kapp St. Vincent i 1780
De britiske skipene
Royal George 100
Jean Villot
Biskop
Villot ble i september 1954 utnevnt til titulærbiskop av Vinda og hjelpebiskop i bispedømmet Paris. I desember 1959 ble han så titulærerkebiskop av Bosporo, og koadjutor-biskop med etterfølgelsesrett i erkebispedømmet Lyon. Etter å ha vært undersekretær det Andre Vatikankonsil (1962–1964) ble han i januar 1965 erkebiskop av Lyon.
Slaget ved Kapp St. Vincent i 1780
De britiske skipene
Prince George 90
Jean Villot
Kardinal
Ved konsistoriet i februar 1965 ble han kreert til kardinalprest.
I 1967 ble han prefekt for Kongregasjonen for konsilet (den nåværende Kongregasjonen for kleresiet), og i 1969 ble han kardinalstatssekretær og president for Den pavelige kommisjon for Vatikanstaten og Administrasjonen for Den hellige stols patrimonium.
Slaget ved Kapp St. Vincent i 1780
De britiske skipene
Alfred 74
Jean Villot
Kardinal
Han ledet konklavet i august 1978 og konklavet i oktober 1978, ettersom han var den høyest rangerte kardinal med stemmerett da dekanus for kardinalkollegiet var over 80 år gammel.
Slaget ved Kapp St. Vincent i 1780
De britiske skipene
Culloden 74
Jean Villot
Kardinal
Han døde i Roma 9. mars 1979, og ble gravlagt i sin titularkirke, SS. Trinità al Monte Pincio.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Slaget ved Kapp St. Vincent i 1780
De britiske skipene
Cumberland 74
Defence 74
Edgar 74
Invincible 74
Marlborough 74
Monarch 74
Montagu 74
De spanske skipene
Fénix 80
Diligente 70
Monarca 70
San Agustín 70
Jørn Nordmeland
Jørn Nordmeland (født 15. oktober 1977) er en norsk politiker (V). Han var ordfører i Osen kommune fra 2007 til 2015. Nordmeland ble direktevalgt i kommunevalget 2007 som en av to ordførere i Sør-Trøndelag, og var én av to direktevalgte ordførere for Sosialistisk Venstreparti i 2007-valget. Nordmeland meldte seg ut av partiet i protest mot regjeringen den 22. juni 2010. Han ble senere medlem av Venstre, og var i 2011 førstekandidat på felleslisten for Venstre og Kristelig Folkeparti i Osen.
Slaget ved Kapp St. Vincent i 1780
De spanske skipene
Santo Domingo 70
Jørn Nordmeland
Nordmeland jobbet som bussjåfør, og drev eget bil- og båtverksted, før han tiltrådte som ordfører.
Slaget ved Kapp St. Vincent i 1780
De spanske skipene
San Eugenio 70
San Lorenzo 70
Princesa 70
Pilot- og observatørmerket
Pilot og observatørmerket (Gemeinsames Flugzeugführer und Beobachter-Abzeichen) er en tysk militær utmerkelse.
Historie
Merket ble introdusert av Riksmarskalk Hermann Göring 19. januar 1935, for å erstatte Flymannskapsmerket. Merket var tiltenkt personell som både var flygere og observatører i Luftwaffe i det tredje rike.
Design
Merket er nesten identisk til Pilotmerket, forskjellen er at kransen er gullfarget og ørnen sølvfarget. Merket består av en oval krans hvor den ene siden er laget av laurbærblader, den andre siden av ekeblader. I senter er en ørn med vingene utspredd og med et hakekors i klørne. Merket er i to deler, ørnen er festet fast til kransen med to nagler. Merket ble i begynnelsen laget i buntmetall og aluminium, men kom senere i sink. En versjon i tøy for flyuniform ble også introdusert.
Varianter
En variant med diamanter ble også laget etter ordre ifra Göring, samt en variant i gull med diamanter. Den kom i to utgaver, en for menn og en for kvinner. En versjon i rent gull skal også ha vært laget.
Pilot og observatørmerket i gull med diamanter, for menn
Denne kom i et sett med to merker, en presentasjonsversjon, og en offisiell uniformskopi. Begge har større vinger enn det vanlige Pilot og observatørmerket.
Uniformskopien hadde noe mindre vinger på ørnen, og det var brukt falske diamanter, 32 på høyre vinge, 38 på venstre, 16 på kroppen til ørnen, og 17 stk i hakekorset. Hele merket var laget i sølv, og så ble kransen forgylt. Vekten var 43 gram
Pilot og observatørmerket i gull med diamanter, for kvinner
Merket var 1/3 av størrelsen av den for menn, ørnen var laget platina og var montert på en krans av ekte gull. Merket hadde ekte diamanter innlagt. Den var montert på en stang som hadde en nål bak. Kun en av disse er kjent at er blitt utdelt, til Flykaptein Hanna Reitsch.
Supernova
En supernova er en stjerne som eksploderer. En større variant kalles hypernova.
En supernova oppstår på slutten av «levetiden» til en stjerne. Det er bare stjerner med en masse på over åtte solmasser som kan vokse til superkjemper, og dermed ender opp som supernovaer. Restmassen til en stjerne (massen til stjernen etter at de ytre lagene av stjernen er kastet av) avgjør om stjernen blir en nøytronstjerne eller et sort hull.
Dannelse av en supernova
Hvis temperaturen i sentralområdet til en superkjempe nærmer seg 5 milliarder Kelvin, kan fusjonsprosessene lage jern. Etter dette stopper fusjonsprosessene opp. Jern og nikkel er nemlig de grunnstoffene med minst masse per nukleon. Videre fusjon vil derfor ikke frigjøre energi, men kreve energi. Da får gravitasjonen overtaket over strålingskreftene som opphører, og sentralområdet til superkjempen trekker seg sammen i en implosjon. Dette fører til at sentralområdet bryter sammen, og enorme mengder med potensiell energi blir frigjort, noe som gjør at tyngre grunnstoff enn jern blir dannet.
Mange av solsystemets planeter inneholder materiale fra supernovaeksplosjoner. Uten supernovaeksplosjoner ville det altså ikke blitt dannet tyngre grunnstoffer enn jern.
Grunnstoffer mellom helium og jern blir laget i kjempestjerner. Alle grunnstoffer som er tyngre enn jern blir laget i supernovaer. Supernovaene sprer tunge grunnstoffer ut i verdensrommet, og blander seg med støv og gasser. Det er slike grunnstoffer som senere blir en del av en ny stjerne.
Ulike typer supernovaer
Type 1A supernovaer
Det blir antatt at type 1a supernovaer oppstår fra hvite dvergstjerner. En hvit dverg kan ikke lage en eksplosjon av seg selv, men dersom en stjerne i nærheten innfører nok mengde materiale inntil den krympa stjernen, får den hvite dvergen en ny drivstoffkilde.
Den sterke tyngdekraften til den hvite dvergen gjør at det nye materialet faller på overflaten av den hvite dvergen. Materialet inneholder en kjernekraft som har potensialet til å frigjøre mer energi gjennom kjernefusjon enn normalt. Det nye materialet samles opp på overflaten av den hvite dvergen frem til en kjernereaksjon antennes.
Stjernen vil så gløde en siste glød, før den kollapser.
Type II supernovaer
Det er vanligvis stjerner med opprinnelig masse lik 10 eller 20 ganger solens masse som er kvalifisert som en massiv stjerne, og type II supernova oppstår i siste fasen av utviklingen til en massiv stjerne.
Mens den massive stjernen aldrer, trekker den sammen kjernen sin. Stjernen forsøker å heve temperaturen i kjernen gjennom kjernefusjon for å kunne kontrollere en tyngre kjerne. Det som skjer er at stjernen kollapser, og kjernetemperaturen øker ettersom helium blir til karbon og oksygen, og karbon og oksygen deretter blir til neon og magnesium, og de til silisium og svovel, og til slutt blir silisium og svovel til nikkel og jern. Dette skaper ytrepress for å motvirke tyngdekraften og trekke den innover. Stjernen vil til slutt ikke klare å ta opp mer energi og kollapse fordi den ikke er i stand til å redde seg selv fra dens egen gravitasjon. Etter kollisjonen sitter det igjen en nøytronstjerne.
Kjente supernovaer
Det er over 400 år siden sist gang en supernova eksploderte i Melkeveien. De mest kjente supernovaene vi kjenner i dag, skjedde i år 1054. Det er disse supernovaeksplosjonene som skapte Krabbetåken. I 1572 observerte Tycho Brahe en supernova, som var synlig i 1,5 år, til og med i dagslys.
Remembrance of the Daleks
Historien handler om at Doktoren og Ace drar til 1963 og til Coal Hill School for å finne en Time Lord-gjenstand som Doktoren forlot på jorden fordi to Dalek-grupper slåss om den. Det er også den første historien som ble kringkastet i NICAM stereolyd.
Ben Aaronovitch, som skrev Remembrance of the Daleks, skrev også boken basert på den, som ble gitt ut av Target Books 21. juni 1990 med omslagsillustrasjon av Alister Pearson.
Fréjustunnelen
Fréjus-tunnelen (også kalt Mont Cenis-tunnelen) er en 13,7 km lang jernbanetunnel gjennom Alpene. Den går gjennom Mont Cenis mellom Modane i Frankrike og Bardonecchia i Italia. Den passerer under Pointe du Fréjus (2932 moh.) og Col de Fréjus (2542 moh.).
Tunnelen ble åpnet den 17. september 1871. Den er dermed den eldste av de større tunnelene i Alpene. Man hadde regnet med at byggingen skulle ta 25 år, men takket være pressbormaskineri og elektrisk tenning av eksplosiver skulle det ikke ta mer enn 14 år. Fra 1868 til 1871 var det allerede en jernbaneforbindelse som gikk over fjellene i dette området.
Tunnelen er en del av høyhastighetsforbindelsen mellom Roma og Paris, via Torino og Grenoble.
Det er senere (1974–1980) blitt bygget en veitunnel ved siden av jernbanetunnelen. Den er 12,9 km lang (en kjørebane). Her går europavei 70.
Jamaica under Sommer-OL 2000
Jamaica under Sommer-OL 2000. Førtiåtte sportsutøvere, tjueto menn og tjueseks kvinner fra Jamaica deltok i fire sporter, friidrett, seiling, svømming og triatlon under Sommer-OL 2000 i Sydney. Jamaica kom på 53.-plass på medaljestatistikken med fem sølv- og fire bronsemedaljer. Friidrettsutøveren Deon Hemmings var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Johan Kristoffersen
Johan Kristoffersen (født 9. juli 1889, død 22. januar 1953) var en norsk kombinertløper, som representerte Sørkedalens IF i Oslo.
I perioden 1910 til 1914 var han regnet som Norges beste skiløper etter lagkamerat og «skikonge» Lauritz Bergendahl. Kristoffersen ble dermed kalt «skiprinsen». I 1911 vant han kombinert i Holmenkollen. Han vant kombinert, fikk sølv på 30 km og bronse i hopp i Nordiska spelen i 1913, og vant NM i kombinert samme år. Som kombinertløper hadde Kristoffersen sin styrke i langrennssporet.
I løpet av karrieren vant Kristoffersen fire kongepokaler, i årene 1911–1914. I 1914 ble han tildelt Holmenkollmedaljen.
Kviteseid bru
Kviteseidbrui er ei veibru på riksvei 41 i Kviteseid kommune i Telemark. Brua krysser Haugebukti ved Løyning mellom Sundkilen og Kviteseidvatnet. Kviteseidbrui er 164 meter lang og 13 meter høy. Byggingen startet 1. september 2001 og brua ble åpnet høsten 2003. Den erstattet Sundkil bru fra 1901. Den gamle brua er bevart og vernet.
Baltorobreen
Baltorobreen er en av verdens største breer utenom polområdene. Den er 57 kilometer lang, og strekker seg gjennom deler av fjellkjeden Karakorum i det nordlige Pakistan.
Baltorobreen er kilde til Shigar-elven, som renner ut i Indus. Flere større breer flyter inn i Baltorobreen, som Godwin Austen-breen fra K2, Abruzzibreen og flere breer fra rundt Gasherbrum-massivet, samt Vignebreen, Yermanendubreen (fra Masherbrum), Dungebreen og Trangobreen. Området der Godwin Austen-breen og Baltorobreen møtes er kjent som Concordia; et kjent mål for fotturister i området og med god utsikt til K2, verdens nest høyeste fjell.
Ann Cathrin Eriksen
Ann Cathrin Eriksen (født 9. september 1971 i Bodø) er en norsk tidligere håndballspiller. Hun spilte for Byåsen. For Norge spilte hun 127 landskamper og skårte 119 mål, og ble verdensmester i 1999 og europamester i 1998. Hun har også bronse fra sommer-OL i 2000 i Sydney.
Vancouver Canucks
Vancouver Canucks er et ishockeylag som spiller i den profesjonelle ishockeyligaen NHL. Klubben kommer fra Vancouver, Britisk Columbia i Canada og spiller sine hjemmekamper i Rogers Arena. Klubben ble grunnlagt i 1945 og har vært i NHL siden sesongen 1970–71, men har ikke vunnet Stanley Cup. Vancouver Canucks har for øvrig vært i finalen tre ganger, første gang i 1982 hvor de tapte for New York Islanders med 4-0 i kamper. Andre gang laget var i finalen var i 1994 hvor laget, anført av Trevor Linden, Pavel Bure og målvakten Kirk McLean, tapte for New York Rangers med 4-3 i kamper. Canucks spilte seg til sin tredje Stanley Cup-finale i 2011, men tapte også denne, mot Boston Bruins med 4-3 i kamper. Nederlaget førte til opptøyer blant fansen i de sentrale deler av Vancouver.
Før NHL
Vancouver Canucks ble grunnlagt i 1945 og spilte først i Pacific Coast Hockey League og senere, fra 1952, i Western Hockey League. I denne perioden spilte klubben sine hjemmekamper i Vancouver Forum med plass til 5,050 tilskuere. Da NHL annonserte sine planer om å udvide ligaen fra seks lag (de såkalte Original Six) til tolv lag, søkte klubben om å bli ett av de seks nye lagene i NHL. Til tross for at søknaden ikke gikk gjennom bygde man ett nytt stadion med navnet Pacific Coliseum som stod klart i 1967 og hadde en tilskuerkapasitet på 16,150 tilskuere. Med en ny arena lyktes det i 1970 for en ny gruppe eiere å få klubben med i NHL. Sammen med Buffalo Sabres var Vancouver Canucks med i NHL fra sesongen 1970–71.
Stanley Cup-finaler
Etter en rekke år med magre resultater gikk klubben i 1982 for første gang langt i slutspillet. Etter å ha sneket seg med i sluttspillet slo Canucks først ut Calgary Flames med 3-0 i kamper. Deretter slo de ut Los Angeles Kings med 4-1 i kamper og siden Chicago Black Hawks med 4-1 i kamper. I Stanley Cup-finalen møtte klubben formlaget New York Islanders og de tapte finaleserien med 4-0 i kamper.
Jakten på suksess
I årene etter den andre Stanley Cup-finalen gled laget tilbake i middelmådigheten og selv ikke anskaffelsen av Mark Messier i 1997, som hadde vært med på å beseire Canucks i 1994, kunne rette opp på situasjonen. I det nye årtusenet ble det bygget opp et lag som av mange ble betraktet som et av de beste i NHL. Spillere som Markus Näslund, Todd Bertuzzi og Ed Jovanovski sørget for at klubben spilte en underholdende form for ishockey med god suksess i grunnspillet. Likevel har man enda ikke gjentatt suksessen fra 1982 og 1994. De siste sesongene har man begynt å bygge et nytt lag rundt stjernekeeperen Roberto Luongo med et solid forsvar og de svenske tvillingene Daniel og Henrik Sedin.
Minilager
Et minilager, også kjent som lagerhotell, bodhotell eller lagerbod, er et selvbetjent lagerrom som leies ut. De finnes i ulike størrelser, og styres etter gjør-det-selv-prinsippet ved at kunden selv har tilgang til og håndterer sitt lagerrom. Gjenstandene kan oppbevares løst eller i kasser som for eksempel eurokasser, banankasser eller andre oppbevaringsbokser. Et minilager kjennetegnes gjerne ved at det er ubemannet og at man har tilgang gjennom en app på sin telefon eller at man kan ringe et bestemt telefonnummer som igjen trigger åpning av inngangsdøren til selve lagerbygget.
Internasjonalt
I USA har minilager-bransjen vokst jevnt og trutt siden begynnelsen av 1970-årene. Interessen har særlig skutt fart med reality-programmer som Storage Hunters, og det finnes i dag over 50 000 anlegg som har «self-storage» som sin primære aktivitet. I Europa har utviklingen tatt fart de siste 10 årene, med Storbritannia og Spania som foregangsland.
I Norge
Utleie av minilager er en relativt ny bransje i Norge. De første anleggene så dagens lys på begynnelsen av 1990-årene. Minilager brukes av private, såvel som bedrifter og organisasjoner i Norge. For privatpersoner er leie av minilager vanlig i forbindelse med flytting, lagring av sesongbaserte gjenstander som feks. vinterhjul, ski og utemøbler, mellomlagring av møbler i forbindelse med oppussing, o.l. Stadig mindre leiligheter/hus bidrar til et økt behov for ekstern lagring. Minilager brukes også av små- og mellomstore bedrifter, eksempelvis til lagring av varer, maskiner, utstyr, møbler, arkiv, sesongvarer o.l. Det meste kan vanligvis lagres, utenom mat, gjenstander og ting som lukter vondt, brannfarlig væske og ellers alt som kan medføre skade eller fare.
Det finnes per 2020 flere aktører på utleie av minilager i Norge. Informasjon om disse kan man finne hos relevante firmaopplysningstjenester.
Innendørs minilager
Innendørs minilager er den mest brukte formen for minilager i østlandsområdet. I motsetning til andre former for minilager legger som regel innendørs minilager større vekt på sikkerhet, noe som ofte gir utslag i prisen.
Containerbasert minilager
Containerbaserte minilagre har blitt vanligere de senere år. Lagercontainerne gir som oftest den laveste leien. Samtidig er enhetene i all hovedsak plassert på bakkenivå. Dette gir økt tilgjengelighet.
Mobilt minilager
Mobilt minilager er et nyere konsept, også dette fra USA. Med et mobilt minilager blir lagerrommet i form av en container kjørt ut til kunden, der kunden kan laste inn sine gjenstander. Lagerrommet blir deretter hentet og låst inn i en lagerhall. Med et mobilt minilager slipper kunden å bruke bil eller tilhenger for transport.
Sangfugler
Sangfugler (Passeri) er en stor underorden av spurvefugler (Passeriformes). Gruppen utviklet seg trolig for rundt 50 millioner år siden i Øst-Gondwanaland, et område som stort sett tilsvarer dagens Papua-Australia. Derfra har så artene spredt seg videre til resten av verden, inkludert til Norge og resten av Skandinavia. Løvsanger (Phylloscopus trochilus) er trolig Norges vanligste sangfugl.
Taksonomi
Sangfugler (Passeri) er den mest artsrike og kosmopolitiske gruppen av alle fugler. Gruppa oppsto trolig i Papua-Australia, men den evolusjonære banen fra en enkelt art på et isolert kontinent til verdensomspennende spredning er dårlig forstått.
Biogeografiske analyser antyder at spredningen av arter ut fra Papua-Australia til Asia begynte for omkring 23 millioner år siden, fra hvor den skjedde raskt til andre deler av verden. Ei tidlig linje av passerider oppsto i Asia for cirka 24 millioner år siden, hvoretter flere linjer av corvider og passerider fulgte etter for omkring 16 millioner år siden.
Hendelsene henger sammen med at det australske kontinentet (Papua-Australia) kolliderte med proto-Sulawesi i tidlig miocen, en begivenhet som initierte betydelig øydannelse i Wallacea og ga de første forbindelsene fra Australasia til Sundaland.
Systematisk inndeling
Sangfugler har tradisjonelt vært inndelt i to overfamilier, corvider (Corvida) og passerider (Passerida), men ifølge nyere forskning må man regne med seks klader (se inndeling).
Slektstre
Spurvefuglene er inndelt i tre underordener, hvorav Acanthisitti er søstergruppen til en kladen Eupasseres, som består av de to gruppene Tyranni og Passeri.
Inndeling
Gruppene er oppført i systematisk rekkefølge og følger Jarvis ''et. al.'', 2014, med utfyllende informasjon fra HBW Alive. Norske navn på gruppene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017).
Next (sigarettmerke)
Next er et sigarettmerke markedsført av Phillip Morris. Next ble skapt etter at tobakksavgiftene i Malaysia økte og presset Marlboro ut av markedet. I 2007 ble sigarettmerket lansert i Norge, og finnes i variantene Red og Blue. Next er noe billigere enn andre kjente merkevarer som for eksempel Prince.
Svein Tang Wa
Svein Tang Wa (født 6. april 1946, død 6. august 2021) var en norsk visesanger, tekstforfatter, komponist og billedkunstner.
Han var utdannet grafiker og utga seks musikkalbum. Han bidro også som tekstforfatter og komponist for etablerte Rogalandsband som Stavangerensemblet, Vamp og Leif og kompisane.
Hans første album Toffa ble gitt ut i 1980 med tekster om en oppdiktet Stavangergutt med samme navn. Gunnar Roalkvam stod bak de fleste tekstene mens Tang Wa skrev musikken. Tang Wa spilte albumet inn og ga ut albumet på nytt i 2008 etter at de originale innspillingene var borte. I 1986 kom Tang Was revy. I 1998 kom albumet Hørr gjøken ut. Albumet består av Tang-Was egne sanger. Backingbandet på albumet er satt sammen av en rekke etablerte Stavangerartister og besto av Reidar Larsen (piano), Arne Skage jr. (gitarer), Johan Egdetveit (trekkspill), Tor Mathisrud (bass) og Stene Osmundsen (trommer). Albumet ble kåret til årets beste norske album av NRK P1 i 1998.
I 1999 satte han opp sitt eget barneteater Ein barnetime, noe som også resulterte i et album. På kanten fra 2005 bestod av sanger skrevet av Ragnar Bjerkreim til tekst av Gunnar Roalkvam. I 2007 ga han ut Rødast hjerta som er en oppfølger til Hørr gjøken og med flere av musikerne fra Hørr gjøken.
Tang-Wa ble tildelt Stavanger kommunes kulturpris i 2005 og Stavanger Aftenblads kulturpris i 2009.
Da hans kone Bente døde i 2016, tok han opp igjen billedkunsten for å bearbeide sorgen. Resten av sitt liv fortsatte han med billedkunst ved siden av musikken.
Dyna fyr
Historie
Skjæret ble overdratt fra den norske stat til Christiania Havnevæsen med formålet å bygge et fyrtårn i 1873. Fyrbygningen ble oppført i 1874. Den første tiden var fyret utstyrt med et fast, hvitt lys og en tåkeklokke. I 1928 ble fyrlyset elektrisk og klokken ble erstattet med en nautofon. Hele fyret ble automatisert i 1956 og samtidig ble fyrvokterstillingen inndratt. Senere ble huset overlatt til Oslo Froskemannskole og de fikk i oppdrag å vedlikeholde bygningsmassen. Siden 1992 har fyret vært brukt til selskapslokaler og restaurantdrift i regi av Fursetgruppen restaurant group.
Tekniske fyrdata
Fyrtårnet er heldekkende rødt med en hvit sokkel. Lysets høyde over havet er 5,6 meter og lysvidden er 2,6 nautiske mil. Fyret har okkulterende blink hvert 8. sekund.
Midwayøyene
Midwayøyene (offisielt engelsk Midway Islands, hawaiisk: Pihemanu Kauihelani) er et amerikansk territorium bestående av tre øyer i det nordlige Stillehavet. Som navnet indikerer ligger øyene cirka midtveis mellom USA og Asia.
Midwayøyene tilhører de nordvestlige Hawaiiøyene, men er administrativt en del av USAs ytre småøyer og derfor ikke en del av delstaten Hawaii. Øyene har et totalareal på 6,2 km2 og var tidligere flybase for den amerikanske Marinen. Siden 1988 er øyene viltreservat, såkalt National Wildlife Refuge, administrert av etaten U.S. Fish and Wildlife Service. Ifølge CIA World Factbook hadde øyene i juli 2014 40 innbyggere, som for det meste var ansatte i U.S. Fish and Wildlife Service.
Territoriet er kjent for slaget ved Midway mellom USA og Japan. Det fant sted mellom 4. og 7. juni i 1942 og var en viktig del av Stillehavskrigen. Den amerikanske seieren ble avgjørende for krigens forløp. Japanerne tapte fire hangarskip, 250 bombefly og ca. 4 800 soldater i slaget ved Midway Amerikanerne tapte ett hangarskip, 150 fly og ca. 300 mann.
Besøksprogrammet på øyene startet opp i januar 2008 og tok imot 332 besøkende i 2012. Turene tar utgangspunkt i både natur, miljø og militærhistorie.
Geografi
Midwayøyene er en øygruppe av vulkansk opprinnelse der de største øyene er Sand Island (4,8 km2), Eastern Island (1,35 km2) og Spit Island (20 000 m2). Sand Island og Eastern Island er tilholdssted for millioner av sjøfugler.