cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
I/O
Programmering på høy-nivå bruker mer abstrakte I/O konsepter. F.eks tilbyr de fleste operativsystem konseptet om en fil. C og C++ programmeringsspråkene og operativsystemer i Unix-familien abstraherer typisk filer og enheter som strømmer (streams) som kan skrives og/eller leses til. Standardbiblioteket til C tilbyr C fil input/output funksjoner for manipulering av strømmer.
Atmosfæremotor
En atmosfæremotor er en forbrenningsmotor som utfør arbeid ved at et stempel har atmosfæretrykket på ene sida og undertrykk på den andre sida. Det var Abbé Hautefeuille som i 1678 foreslo en slik motor, mens Christiaan Huygens lagde en motor, som han demonstrerte i 1680. Samuel Morland eksperimenterte med ei kruttdrevet vanpumpe på 1600-tallet.
Kruttmotorer
I maskina til Huygens var stempelet festa i et tau, som gikk over ei trinse plassert på en påle. Den andre enden av tauet var festa til ei last. Senere motorer av denne typen hadde en bom som var festa til stempelet i den ene enden og til ei last i den andre enden. Lasta løfta stempelet slik at det stor øverst i sylinderen. På de aller første motorene ble ei kruttladning avfyrt i sylinderen. Trykket av eksplosjonen ble ikke nytta for å utføre arbeid, men ble sluppet ut gjennom en ventil, slik at det etter eksplosjonen var omtrent samme trykk på begge sider av stempelet. Når gassen i sylinderen ble avkjølt, ble volumet av gassen mindre og atmosfæretrykket på toppen av stempelet pressa det ned i sylinderen og løfta lasta i andre enden av tauet/bommen og utførte arbeid. Når det ble sluppet luft inn i sylinderen igjen, ville lasta på andre sida av tauet/bommen løfte stempelet til øvre posisjon igjen, klar for neste kruttladning. At motoren måtte «lades» med ei ny kruttladning mellom hvert arbeidsslag var selvsagt noe tungvint, med disse motorene var å regne som forskningsverktøy og var ikke brukbare til praktisk arbeid.
Gassmotor
De fleste forsøka med motorer med intern forbrenning fra tida før 1869 var atmosfæremotorer.
Dampmaskiner
De første eksperiment med dampmaskiner benyttet også atmorfæretrykket for å utføre arbeid. Denis Papin, som var assistenten til Huygens da han arbeidet med kruttmotoren, var en pioner på dampdreven atmosfæremotor. Fra 1690 og utover utførte han flere eksperiment med atmosfæriske dampmaskiner, som han bl.a. nytta i hjuldamper. Dampmaskinene til Thomas Newcomen og Iwan Iwanowitsch Polsunow nytta også atmosfæretrykket for å utføre arbeid.
Dram
Dram kan sikte til:
Sverre H. Huseby
Sverre Holmsen Huseby (født 29. mai 1968) er en norsk programmerer, sakprosaforfatter og seniorkonsulent i firmaet Zenior AS siden 2006. Han gav i 2003 ut boka Innocent Code: A Security Wake-Up Call for Web Programmers. Han har også skrevet artikler for blant annet IT-magasiner som Computerworld. Huseby er gift med biokjemiker og forsker Hanne S. Finstad.
Huadian Baotou kullkraftverk
Huadian Baotou kullkraftverk er et kullkraftverk i Baotou i provinsen Indre Mongolia i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1.200 MW. Operatør er Huadian Group.
Radiodokumentaren (NRK)
Radiodokumentaren er et norsk dokumentarprogram som har gått på NRK Radio siden 1989. Programmet sendes på P2 og går lørdager klokken 10. Radiodokumentar er en internasjonal radiosjanger som bruker dokumentarisk råstoff og fiksjonens virkemidler for å fortelle om en del av virkeligheten som en historie med dramaturgi og flere lag.
Radiodokumentaren har gjennomsnittlig 80 000 lyttere. Redaksjonen har høstet en rekke priser for sine produksjoner.
Historie
Radiodokumentaren ble startet som en forsøksredaksjon i 1989, med redaksjonsmedlemmene Nils Heyerdahl, Berit Hedemann og Kåre Johan Lund, da med navnet Montasjegruppa. Redaksjonen ble permanent med fast sendetid fra 1991 under navnet Radioverkstedet. Da tre-kanalsradioen ble innført i 1993, ble sendingene lagt til P2, og redaksjonen fikk navnet Radiodokumentaren. En systematisk konsulentordning ble innført i 1994, og redaksjonens evalueringsmetode, «sokratisk evaluering», ble innført i 2002. Konsulentordningen og evalueringsmetoden har vært viktige årsaker til at redaksjonen har vunnet mange internasjonale og nasjonale førstepriser. Ordningen med «roterende årsverk» ble innført i 2003, der journalister fra hele NRK kan søke om å få lage en radiodokumentar, og de som har de beste ideene, blir frikjøpt fra sin redaksjon i åtte uker og får hjelp av en konsulent og en lyddesigner til å lage et program på høyt internasjonalt nivå.
Radiodokumentaren har helt fra starten i 1989 deltatt i «verdensmesterskapet» og «europamesterskapet» i radiodokumentar – Prix Italia og Prix Europa. Prix Italia avholdes hvert år på forskjellige steder i Italia. Prix Europa avholdes hvert år i Berlin. I disse konkurransene blir programmene avspilt på originalspråket med følge av et manus i engelsk oversettelse, hvor både tekst og lydkulisser er notert. Prix Radio er norgesmesterskapet i radio. Den internasjonale featurekonferansen (IFC) arrangeres hvert år på nytt sted, og samler rundt 130 radiodokumentarister fra hele verden. Radiodokumentarredaksjonen på NRK P2 har arrangert IFC to ganger, i 1997 i Oslo og i 2013 i Bergen.
Programskapere
Radiodokumentaren har hatt en rekke programskapere og lyddesignere, blant andre Birger Amundsen, Kåre Johan Lund, Lars-Helge Myklebust, Berit Hedemann, Gyrid Listuen, Kari Hesthamar, Hege Dahl, Anders Nicolaysen, Kjetil Saugestad, Geir Hauger, Merete Antonsen, Wenche Ødegaard, Nils Jakob Langvik og Kjetil Hansen.
Meleiro
Meleiro er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Erodos kullkraftverk
Erodos kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Indre Mongolia i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 660 MW.
Jingda kullkraftverk
Jingda kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Indre Mongolia i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 660 MW.
Skjoldhode
thumb|Skjoldhode i våpenet til den tidligere [[Borge (Østfold)|Borge kommune som nå inngår i Fredrikstad ]] Skjoldhode er den øverste del av et skjold i et våpenskjold. Det utgjør som oftest ca. en tredjedel av skjoldflaten og er dermed en geometrisk inndeling som regnes blant de såkalte heroldsfigurene.
Skjoldhodet kan være en opprinnelig inndeling av skjoldet, men kan også være et tillegg som er tilføyd senere – på samme måte som et kvadrat i heraldisk høyre hjørne av skjoldet.
Skjoldhode er en figur som forekommer fra middelalderen, gjennom historien fram til nyere tid, og i de fleste land som har europeiske våpenskjold.
I norske kommunevåpen er det skjoldhode hos Borge (rødt med gull skjoldhode dannet ved tindesnitt) fra 1980, og Sula fra 1983 (blått med sølv skjoldhode med nedvendt heraldisk figur «spiss»).
I norske slektsvåpen er det skjoldhode bl.a. hos Esmark (i rødt en opprett sølv løve under skjoldhode sjakkmønstret i blått og gull) samt Mülertz (i sølv en hjort under skjoldhode kløvd i gull og blått med vinranke rundt stokk i 1. felt og rognebær i 2. felt).
Litteratur
Utenlandsk
Liste de pièces héraldiques
Hjerteskjold
Hjerteskjold er i heraldikken en betegnelse på et lite skjold som er plassert i midtpunktet på et annet og større skjold, for eksempel slik som i det danske og det svenske store riksvåpen (eller kongelige våpen).
I de kompliserte fyrstevåpnene fra 1700- og 1800-tallene, kunne det være flere skjold lagt på hverandre, for å få med flere skjoldfelter og en viss rangordning. I de ekstreme tilfellene kunne det i bunnen være et hovedskjold, på dette et midtskjold, på dette igjen et hjerteskjold og så midt på det hele et lite «navleskjold».
I de heraldiske våpenbeskrivelsene, blasoneringene, blir hovedskjoldet beskrevet først og hjerteskjoldet (eventuelt navleskjoldet) sist.
Fra middelalderen kjennes segl og skjold der et lite skjold er hengt om halsen på et dyr, men dette blir til vanlig ikke kalt hjerteskjold.
Litteratur
Utenlandsk
Mirim Doce
Mirim Doce er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Platja de Sant Sebastià
Platja de Sant Sebastià er en strand i Barcelona i Catalonia. Den er den sørligste av strendene som ligger i selve Barcelona, og er sammen med Platja de la Barceloneta den stranda som ligger nærmest sentrum av byen. Før man starta den omfattende rengjøringa av strendene på 1980-tallet, var disse to strendene kjent for sine chiringuitos, som var små spiseboder med fisk og skalldyr. Spisbodene er fjerna, og strendene holdes nå rene til enhver tid. Platja de Sant Sebastià strekker seg fra havneområdet til gata Carrer Almirall Cervera.
Den er byens mest populære strand for menn (over 50 % av gjestene er menn), og er også den stranda som mest besøkt generelt sett, både blant Barcelonas faste innbyggere (nesten 70 %) og blant turister.
Platja de Sant Sebastià har en gjennomsnittlig bredde på 81 meter, og sammen med Platja de la Barceloneta en lengde på 1 100 meter.
Flerårsmagasin
Flerårsmagasin (også kalt tørrårsmagasin eller overreguleringsmagasin) er et reguleringsmagasin til produksjon av vannkraft som er stort nok til å lagre mer vann enn det som faller som nedbør i et normalår. Med et flerårsmagasin kan det lagres vann i år med høy nedbør som kan benyttes til kraftproduksjon i år med lav nedbør (tørrår). Vannføringen til kraftverket vil dermed bli mer uavhengig av de årlige variasjonene i tilsig i nedbørsfeltet.
På grunn av sin funksjon må flerårsmagasiner nødvendigvis være store, og blant Norges største reguleringsmagasiner er mange flerårsmagasiner, så som Storglomvatnet, Blåsjø og Svartevatn-magasinet.
Olof Håkansson
Olof Håkansson (født 1695 i Lösen, Blekinge, død 18. november 1769 i Stockholm) var en svensk bonde og riksdagsmann. Han var representant for bondestanden fra 1726 til 1769 og bondestandets talsmann fra 1738 til 1762 og 1769.
Han var far til Anders af Håkansson.
Jarle Vespestad
Jarle Vespestad (født 16. april 1966 på Jessheim) er en norsk jazzmusiker (slagverk), utdannet ved Toneheim folkehøgskole (1988) og Jazzlinja (NTNU) (1990). I Trondheim deltok han i Veslefrekk, Farmers Market (1991–), Trondheim Kunstorkester, Gunnar Andreas Berg & The Supernatural (1992–), M'boko og The Stoken Experience og Maria Kannegaard trio (1993–).
I Oslo har han siden 1996 jobbet med en rekke artister, deriblant Sigurd Køhn, Silje Nergaard, Supersilent og Tord Gustavsen og som medlem av Fossum-Aarum Quartet. Jarle er yngre bror til Liz Tove Vespestad som også er musiker.
Dick flick
Dick flick er et nytt sjangerbegrep innen film, og henviser til guttefilmer, og er motsatsen til «chick flick» – et vanlig begrep på romantiske komedier, som vanligvis har vært myntet på det kvinnelige publikum. I dick flicks-ene blir mennene fremstilt som menn med følelser og intelligent «tenåringshumor». Filmproduksjonen er sentrert rundt Judd Apatows produksjonsselskap, som har gjort stor suksess med denne typen filmer de siste årene. Apatow regisserte The 40 Year Old Virgin som kom ut i 2005. Der spiller Steve Carrell en nerdete 40-åring som aldri har vært sammen med en dame, men derimot har en enorm barnelekesamling. Ved hjelp av kameratene sine får han seg til slutt en dame. Filmen spilte inn over 117 millioner dollar, og flere av de påfølgende filmene i sjangeren har blitt veldig populære.
Det har også kommet kritikk. Hovedrolleinnehaveren i Knocked Up, Katherine Heigl, sa til Vanity Fair: «Her blir kvinner portrettert som kjerringer, som humørløse og sure. Menn er derimot elskelige, tullete gutter som elsker moro.»
Blant de mest brukte skuespillerne er Seth Rogen, Jonah Hill, Paul Rudd, Jason Segel og Elizabeth Banks.
Fela liv i Marsteinparken
Fela liv i Marsteinparken er et musikkalbum med Ausekarane, utgitt i 2008. Dette er gruppas debutalbum. Sangene på albumet er hentet fra repertoaret til trubaduren Johannes Kleppevik.
Albumtittelen gjenspeiler stedet hvor Ausekarane hadde sitt første show, Marsteinen Fjordhotell (i dag Panorama Hotell & Resort).
Grunnkretser i Vågsøy kommune
Grunnkretser i Vågsøy kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Vågsøy kommune, Sogn og Fjordane, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Kong Georg Vs jubileumsmedalje
Kong Georg Vs jubileumsmedalje er en britisk medalje innstiftet i 1935 til minne om Georg V av Storbritannias sølvjubileum som konge. Den ble utdelt som ledd i feiringen av kongens 25 år på tronen.
Modelo
Modelo er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Kong Georg Vs jubileumsmedalje
Utforming
Medaljebåndet er rødt med to blå og en hvit stripe langs kantene.
Medaljen ble utformet av William Goscombe John.
Tildeling
Kong Georg Vs jubileumsmedalje ble tildelt i stort antall til kongelige, tjenestegjørende ved det kongelige hoff, ledende politikere, statstjenestemenn, folkevalgte på ulike nivåer, militære og medlemmer av politistyrkene i Storbritannia, i landets oversjøiske besittelser og i samveldeland. Det ble i alt tildelt 85234 eksemplarer av Kong Georg Vs jubileumsmedalje.
Kong Olav ble tildelt Kong Georg Vs jubileumsmedalje.
Linden Cogen kraftverk
Linden Cogen kraftverk(Linden Cogen Plant) er et varmekraftverk i Union County i New Jersey, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 1.019 MW, fordelt på 9 turbiner, herav åtte a 103 mw hver fra 1992, og en siste turbin på 213 MW fra 2002. Anlegget har kogenerasjon. Operatør er energiselskapet Progress Energy Carolinas Inc.
Kraftverket stod ferdig utbygd i 2002. Brenselkilden er naturgass, parafin og dieselolje.
Ringdalsfjorden
Ringdalsfjorden er en grensefjord mellom Norge og Sverige. Den strekker seg fra Oslofjorden og inn til Halden, der den går over i Iddefjorden.
Ringdalsfjorden og Iddefjorden utgjør egentlig bare en enkelt fjord, som er en sidefjord til Oslofjorden. Fjorden heter Ringdalsfjorden inn til Halden, der den skifter navn til Iddefjorden. Årsaken til at navnet på fjorden er todelt er sannsynligvis at det er haldenserne som har gitt fjorden navn, og sett fra Halden kan man snakke om to fjorder, en utover mot sjøen (Ringdalsfjorden), og en innover i landet (Iddefjorden). Dette er gjenspeilet i for eksempel det svenske språket, der fjorden heter Idefjorden i hele sin lengde. Følgelig mener nordmenn at både gamle- og nye Svinesundsbroene krysser Ringdalsfjorden, mens svenskene mener de krysser Idefjorden.
Tartu Maraton
Tartu Maraton er et internasjonalt, årlig turlangrenn i klassisk stil som blir arrangert ved Tartu i Estland. Det er en del av langdistansecupen Worldloppet (FIS Marathon Cup) og er blitt arrangert siden 1960, med kvinneklasse siden 1967.
Rennets lengde og trasé har i løpet av årene variert en del, men siden 2003 har hoveddistansen vært 63 km, fra Otepää til Elva. Det blir også konkurrert over en kortere distanse på 31 km.
Etter at deltakerantallet hadde ligget mellom 1000 og 2000 på 1970-tallet, økte deltakelsen kraftig på 1980-tallet, med en topp i 1986 da 9858 deltakere fra hele Sovjetunionen fullførte hovedklassen. Etter at Sovjetunionen gikk i oppløsning, sank deltakelsen kraftig, men har siden gradvis økt igjen, og nådde i 2013 8010 til sammen for 63 km- og 31 km-klassene. Arrangementskomiteen for Tartu Maraton stiftet i 1991 Club Tartu Maraton, som siden har stått ansvarlig for Tartu Maraton og det sidearrangementer.
Guodian Heze kullkraftverk
Guodian Heze kullkraftverk (Heze II) er et kullkraftverk i provinsen Shandong i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 660 MW, fordelt på 2 x 300 MW turbiner. Det stod ferdig i 2003.
Tartu Maraton
Tartu Maraton på ski, gateløpet Tartu Jooksumaraton, sykkelløpet Tartu Rattaralli og (siden 2000) terrengsykkelløpet Tartu Rattamaraton inngår i sammenlagtkonkurransen Tartu Complex Event.
Guodian Heze kullkraftverk
Operatør er Guodian Group, mens kraftverket eies 36,6% av China Guodian Group, med 29,4% av China Light & Power, og resten av to mindre eiere.
Zhunda kullkraftverk
Zhunda kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Indre Mongolia i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 600 MW.
Børsteveien (Oslo)
Børsteveien (2A–6B; ingen oddetallsadresser) er en vei på Løren i bydel Grünerløkka i Oslo. Den begynner og slutter i Peter Møllers vei, og går rundt en boligblokk på et tidligere fabrikkområde.
Huazhunge’er kullkraftverk
Huazhunge'er kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Indre Mongolia i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 600 MW.
Børsteveien (Oslo)
Veien fikk navn i 1972 etter Jordan børste- og penselfabrikk, som lå her tidligere.
Grunnkretser i Hjartdal kommune
Grunnkretser i Hjartdal kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Hjartdal kommune, Telemark, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Mondaí
Mondaí er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Grethe Sønck
Grethe Sønck, opprinnelig Grethe Ingeborg Nielsen Hald (født 16. juli 1929 Hjerm ved Struer i Danmark, død 12. februar 2010 i Rågeleje) var en dansk film-, revyskuespiller og sanger. Hun tok etternavnet Sønck i 1968.
Bakgrunn
Grethe Ingeborg Nielsen Hald vant i 1946 en talentkonkurranse i Hollænderbyen på Amager, og i 1947 fikk hun jobb som sangerinne på Restaurant Sommerlyst på Dyrehavsbakken, da hun løy seg ett år eldre.
Karriere
Siden fikk hun en karriere som sangerinne og revyskuespiller. Som revyskuespiller startey hun i Cirkusrevyen på Dyrehavsbakken i 1962 og kom senere til Nykøbing Falster Revyen.
Hun har vært gift to ganger. Første gang fra 1952 med Hjalmar Nicolausen, annen gang med Sejr Volmer-Sørensen, som hun møtte i 1958 og levde med til hans død 11. mai 1982.
Den 16. april 2000 ble Grethe ridder av Dannebrog, hvor hun fikk tildelt den fornemme Dannebrogsorden av Dronningen.
Dessuten har Grethe utgitt sine erindringer i boken «Hele Danmarks Grethe».
Grethe Sønck medvirket i 2009 i sommerrevyen «Revyperler på stribe» i Kulturhuset Harmonien ved Rødvig sammen med Grethe Mogensen, Max Hansen og John Martinus. Dette ble Grethes revy nr. 50 - og hun kunne i spilleperioden samtidig feire sin 80 års fødselsdag den 16. juli 2009.
Grethe Sønck døde den 12. februar 2010 i sitt hjem i Rågeleje. Hun ble bisatt den 18. februar 2010 fra Tibirke Kirke. Ved bisettelsen sang Birthe Kjær solo mens Henrik Krogsgaard spilte på orgel. Hun ble stedt til hvile ved de ukjentes grav på Tibirke Kirkegård, hvor hennes avdøde mann Sejr Volmer-Sørensen også ligger begravet, hvilket var etter hennes eget ønske.
Klaus Jørgen
I 1959 innsang Grethe Sønck sin allerstørste hit, nemlig sangen «Klaus Jørgen», som stikker av til Amerika med alle pengene og lar henne alene tilbake derhjemme på gården. Platen ble en kjempemessig suksess. Den nådde 100.000 solgte eksemplarer og gav Grethe Sønck en gullplate. «Är du kär i mig ännu, Klas-Göran?» var skrevet av den senere ABBA-manager Stikkan Anderson. Den danske tekst «Klaus Jørgen» skyldes Gustav Winckler.
«Klaus Jørgen» fulgte Grethe Sønck resten av hennes karriere, og hun sang den stort sett hver gang hun opptrådte.
Tribeč
Tribeč er en krystallinsk fjellkjede vest i Slovakia. Den hører til Fatra-Tatra-området i de indre, vestlige Karpatene og ligger om lag midt mellom byene Nitra, Partizánske og Zlaté Moravce. Rundt fjellene ligger Det donauske lavlandet, Pohronský Inovec, Vtáčnikfjellene og Det øvre Nitra-bekkenet.
Fjellkjeden er 50 km lang og opp mot 18 km på det bredeste. Bøketre er den dominerende tresorten i området. Det høyeste fjellet er Veľký Tribeč på 829,6 meter over havet. Området er en del av Ponitrie vernet landskapsområde.
Pigghå
Pigghå (Squalus acanthias) er en haifisk i håfamilien. Den har en giftig pigg foran på hver av de to ryggfinnene, derav navnet. Det er forbudt å fiske og lande pigghå i Norge. Forbudet gjelder ikke fritidsfiske. Pigghå er en benthopelagisk hai med vid utbredelse i kystnære strøk i nesten hele det nordlige Atlanterhavet og har høyest tallrikhet i boreale til varm-tempererte havområder. Pigghå er en mellomstor (maks. 1,2 m) art med en generasjonstid på 17 år, en reproduksjonssyklus på opptil 24 måneder og lav fekunditet (maks. 15 unger per kull). ICES betrakter pigghå i Nordøst-Atlanteren som én bestand, fra Barentshavet i nord til Biscaya i sør. Langs norskekysten og i fjorder kan pigghå opptre i til dels store konsentrasjoner. Dette kan settes i sammenheng med vandringer knyttet både til beiting og reproduksjon.
Pigghåen er Norges vanligste haiart, utbredt langs hele norskekysten. Den lever på dyp ned til 1400 meter, og opptrer ofte i stimer på flere tusen individer. Den fanges i dag hovedsakelig på grunn av sitt velsmakende kjøtt.
Pigghåen ble plassert i kategorien sårbar VU på Norsk rødliste for arter i 2022, og på verdensbasis er den også sårbar VU.
Hunnene blir opp til 160 cm og kan veie over ni kilo, mens hannene som regel blir 90 cm lange og 6-7 kilo.
Rødlistevurdering
Fangststatistikk for pigghå fra ICES viser en jevn og betydelig nedgang fra starten på 1960-tallet, da fangstene var på det høyeste (62 000 tonn i 1963), til de siste årene før fangsten ble strengt regulert (8 400 tonn i 2005). For norske fangster er nedgangen enda tydeligere, med 83 % reduksjon i fangstene fra 1980 (5 925 tonn) til 2005 (1 010 tonn). Etter 2011, da alt direktefiske ble forbudt, har de norske fangstene ligget på 108–313 tonn, 41–82 % av internasjonal fangst.
ICES vurderer bestanden til å være på et historisk lavt nivå, men ser tegn til økning i biomasse og rekruttering. Det blir brukt føre-var tilnærming i rådgivningen i mangel av bestandsindeks og gode fiskeridata. I 2020 anbefaler ICES fortsatt et forbud mot direkte fiske av pigghå, samt lavest mulig bifangst. Arten tas derfor bare som bifangst (begrenset av en bifangstkvote), og forbudet mot direktefiske inkluderer i Norge også fritidsfiskere.
Norge har minstemål på pigghå (70 cm), mens EU opererer med et maksimumsmål for landing (100 cm).Ved tidligere rødlistevurderinger ble generasjonslengden estimert å være på 25-40 år, men nye undersøkelser (Albert et al. 2019) av pigghå i norske farvann tyder på at den er lavere (17 år). Selv om aldersestimatet viser en viss usikkerhet, er det mer passende å bruke den nye generasjonstiden for vurdering av pigghå i norske farvann. Den lavere generasjonstiden kan resultere i at den norske komponenten gjenoppbygges raskere enn tidligere antatt. Bestandsberegninger fra ICES tilbake til 1969 (tre generasjoner) viser en reduksjon på 50,5 % av bestanden fra ca. 883 000 tonn til ca. 437 000 tonn i 2020. Reduksjonen har stoppet opp og bestanden viser tegn til økning, både i norske farvann og for hele komponenten i Nordøst-Atlanteren.
Pigghå er derfor vurdert i 2021 som sårbar (VU) med A1 (reduksjon i bestandsstørrelse) som gjeldende kriterium. Det er en mindre alvorlig rødlistekategori enn ved tidligere vurderinger og viser at beskyttende tiltak virker. Den lavere kategorien skyldes den nå kjente, kortere generasjonstiden (og dermed vurderingsperioden) og at bestanden har økt langsomt siden 2005.
ICES-biomasseprognosen for 2021 og fremover indikerer at pigghå kan få en enda lavere rødlistekategori (NT) i nær fremtid, forutsatt at den positive trenden fortsetter. Nye ICES-råd som kan støtte dette vil bli tilgjengelig i 2022. Likevel, prognoseestimater inneholder en god del usikkerhet, og pigghåens vandringsmønstre, -distanser og -ruter (og eventuelle kjønnsforskjeller) er fortsatt usikre. Stim-adferd, lang generasjonstid og reproduktiv syklus med begrenset antall avkom gjør pigghå sårbar for overfiske.
Bestanden er fortsatt langt fra størrelsen før 1950 og fortsatt strenge forvaltningstiltak er derfor nødvendig for å opprettholde og forsterke den positive utviklingen. Hvis mulig bør det gjøres tiltak for å kvantifisere, helst redusere, uregistrert utkast av uunngåelig bifangst av pigghå i andre fiskerier.
Litteratur
Ved stikk fra "klo": Rengjøres med antiseptisk rensemiddel (medisinsk sprit pyrisept e.l.) tapes/pilastres.
Førstehjelp ved stikk fra giftig fisk | 113.no "Førstehjelp ved stikk fra giftig fisk | 113.no" https://www.113.no/aktuelt/stikk-av-giftig-fisk/
og
MS «Kronprinsesse Märtha»
Skipet er oppkalt etter kronprinsesse Märtha av Norge.
Pigghå
Litteratur
Som for fjesing, men mindre giftig - helsenorge.no "Fjesing - helsenorge.no" https://www.helsenorge.no/Giftinformasjon/giftige-bitt-og-stikk/fjesing
MS «Kronprinsesse Märtha»
Historie
I 1928 besluttet Det Stavangerske Dampskibsselskab å bygge to nye skip for nattruten mellom Sandnes/Stavanger og Bergen, og kystpostruten Bergen – Oslo. Kontrakten på det første skipet ble vunnet av verftet The international Shipbuilding & Engineering Company i Danzig, og DS «Kronprinsesse Märtha» ble levert i juli 1929 (søsterskipet DS «Rogaland» ble bygd ved Stavanger Støberi & Dok, og ble også levert i 1929). Etter overleveringen ble DS «Kronprinsesse Märtha» satt inn i nattruten Sandnes – Stavanger – Haugesund – Bergen. I mars 1930 ble DS «Kronprinsesse Märtha» erstattet av DS «Stavanger I» i nattruten, og ble i stedet satt inn i kystpostruten Bergen – Oslo. 19 desember 1939 grunnstøtte og kantret skipet ved Bru i Rennesøy like nord for Stavanger. 1 person omkom, og skipet lå halvveis nedsunket. Hun ble hevet og tettet i begynnelsen av 1940, og ankom rederiets eget verft på Klasaskjæret i Stavanger for reparasjon i april 1940. Alle lugarene på styrbord side var ødelagt, men krigsutbruddet gjorde at byggematerialer til reparasjon av lugarene ikke var tilgjengelig. DS «Kronprinsesse Märtha» seilte en tid med bare babord lugarer i bruk, og byttet derfor plass med søsterfartøyet DS «Rogaland», og gikk i nattruten Sandnes – Stavanger – Bergen. I 1942 ble skipet omdøpt DS «Ryfylke» etter pålegg fra Quisling-regjeringen. 23. mars 1944 ble skipet angrepet av allierte bombefly utenfor Lista. Hun fikk ingen direkte treffere, men én bombe detonerte svært nær skipssiden og gjorde at nagler gikk opp i flere skrogplater. DS «Ryfylke» begynte å ta inn vann, og ble satt på grunn for å hindre forlis. Skipet ble reparert i Flekkefjord, og var snart tilbake i trafikk. Etter den tyske kapitulasjonen i mai 1945 fikk skipet tilbake sitt opprinnelige navn.
Pigghå
Eksterne lenker
Fiskipedia.no
MS «Kronprinsesse Märtha»
Etter andre verdenskrig
I 1948 ble dampmaskinen erstattet av en dieselmotor, og DS «Kronprinsesse Märtha» ble dermed MS «Kronprinsesse Märtha» (motorskip). I perioden 1952 til 1962 hadde hun enkelturer i hurtigruten som avløserskip for MS «Sanct Svithun». 9. mai 1956 sprang MS «Kronprinsesse Märtha» lekk etter en grunnberøring, og sank ved Grønholmskjær, øst for Risør. Hun ble hevet og slept til Pusnes mekaniske verksted i Arendal for reparasjon og ombygging. Overbygget ble modernisert, og skipet fikk ny baug, og etterpå ble innredningen skiftet ut ved rederiets verft på Klasaskjæret i Stavanger. MS «Kronprinsesse Märtha» var ikke ferdig reparert før juni 1958, og i mellomtiden ble hun erstattet av Arendals Dampskibsselskabs kystruteskip DS «Galtesund». Etter reparasjonen ble hun satt inn igjen på kystpostruten Bergen – Oslo. I 1962 ble denne ruten nedlagt, og skipet ble satt inn i nattruten mellom Stavanger og Bergen.
Etter tiden i Stavangerske
I august 1974 ble også denne ruten nedlagt, og i oktober samme år ble MS «Kronprinsesse Märtha» solgt til finansselskapet Nika Invest AS i Sandefjord. Skipet ble ominnredet til losjiskip og omdøpt MS «Koster». I mars 1979 kjøpte Sport Rover Shipping Corporation i Panama skipet og døpte henne om til MS «Sport Rover». Hun ble ombygd ved Meyerverftet i Papenburg, Tyskland, for å brukes som moderskip ved dykkeoperasjoner. I 1981 gjorde hun sin første tur som dykkerskip, men finansielle problemer medførte snart at banken tok tilbake skipet og brakte henne til Harlingen i Nederland. Her ble hun benyttet som casino-skip en stund. Etter flere eierskifter og økonomiske problemer tok banken tilbake skipet i 1987. I april 1987 kjøpte Magellan Cruise Ltd. skipet med tanke på cruisefart i Karibien, men finsieringsproblemer gjorde at planene ble skrinlagt, og skipet ble liggende ved verftet i Falmouth, England. Flere kjøpere meldte seg, men betalingen uteble. I april 2000 kjøpte svenske interessenter skipet, og bygde henne om til hotellskip. Hun fikk tilbake sitt opprinnelige navn, og ligger pr. 2020 ved Söder Mälarstrand i Stockholm sentrum som LogInn Hotel MS «Kronprinsesse Märtha».
Skipet
DS «Kronprinsesse Märtha» var bygd som et kombinert laste- og passasjerskip (kystruteskip). Ved levering var skipets tonnasje 898 bruttoregistertonn og 517 nettoregistertonn. Etter ombygging i 1948 var tonnasjen 904 bruttoregistertonn og 489 nettoregistertonn. Etter ombyggingen i 1956 var tonnasjen 996 bruttoregistertonn og 597 nettoregistertonn. Lasterommene lå forut, og lasting og lossing foregikk med 2 kranbommer. Hovedmaskinen var en Lentz firesylindret dobbel compund dampmaskin bygd ved The international Shipbuilding & Engineering Company i Danzig. Oppgitt ytelse var 900 ihk (indikerte hestekrefter) og 145 nhk (nominelle hestekrefter), noe som ga en toppfart på 13 knop. I 1948 ble hun ombygd til motorskip, og fikk installert en 16 -sylindret General Motors 2-takts dieselmotor med oppgitt ytelse 1 200 hestekrefter (bhk).
DS «Kronprinsesse Märtha» var sertifisert for 400 passasjerer i innaskjærsfart, og 275 i liten kystfart. Skipet hadde 139 køyeplasser, hvorav 84 var på 1. plass (1. klasse), og 55 var på 2. plass. 1. plass lugarer var fordelt på hoved- storm- og promenadedekket, og hadde innlagt varmt og kaldt vann. 1. plass salonger og lugarer hadde innredning i mahogni. 2. plass lugarer lå akter på hoveddekket. Dame- og herresalonger samt offisers- og mannskapslugarer lå også på hoveddekket. Spisesalongen rommet 40 personer fordelt på 5 bord. Etter ombyggingen i 1956 var totallengden økt med 1,6 meter til 55,5 meter.
Hydrogenklorid
Hydrogenklorid er en kjemisk forbindelse med formel HCl. Ved romtemperatur er hydrogenklorid en fargeløs gass, som danner en hvit damp av saltsyre når det kommer i kontakt med vanndamp i luft. Formelen HCl refererer ofte også til saltsyre, som er hydrogenklorid i vannløsning. Hydrogenklorid og saltsyre er svært viktige stoffer i teknologi og industri.
Kjemi
Hydrogenklorid er et diatomisk molekyl, bygget opp av en kovalent binding mellom ett hydrogenatom og ett kloratom. Siden kloratomet er langt mer elektronegativt enn hydrogenatomet, er den kovalente bindingen svært polar. Molekylet har derfor et stort dipolmoment med en negativ partiell ladning δ- ved kloratomet, og positiv partiell ladning δ+ ved hydrogenatomet. Den høye polariteten bidrar til at hydrogenklorid er svært løselig i vann (og andre polare løsemidler).
Når hydrogenklorid kommer i kontakt med vann, vil det dannes oksoniumioner (H3O+) og klor anioner (Cl−) i en reversibel kjemisk prosess:
Den resulterende løsningen kalles saltsyre, og er en sterk syre. Syrekonstanten Ka er høy, hvilket betyr at praktisk talt alle HCl-molekylene dissosierer i vannet. Selv i fravær av vann, kan hydrogenklorid opptre som en syre. For eksempel kan hydrogenklorid løses i enkelte andre løsemidler slik som metanol, protonere molekyler eller ioner og virke som en syrekatalysator for kjemiske reaksjoner hvor man ikke ønsker tilstedeværelse av vann.
På grunn av syreegenskapene til hydrogenklorid, er det en korrosiv gass. Dette gjelder spesielt når man samtidig har tilstedeværelse av vanndamp.
Jason Islands
De fem største øyene er:
I tillegg består Jason Islands av en rekke holmer under 1 km².
Jason Islands er et viktig tilholdssted for den nær truede fuglearten brungumpkarakara, med en bestand på om lag 250 hekkende par. Mer tallrike arter er svartbrynalbatross (over 200 000 par), klippehopperpingvin, bøylepingvin, magellanpingvin og sørkjempepetrell.
I 1990-årene ble Steeple Island og Grand Jason kjøpt av filantropen Michael Steinhardt i New York, og han donerte dem senere til Wildlife Conservation Society ved Bronx Zoo. Med gaven fulgte 425 000 USD for bygging av en feltstasjon.
Spelar for livet
Spelar for livet er et musikkalbum med Ausekarane, utgitt i 2011.
Chengdu Jintang kullkraftverk
Chengdu Jintang kullkraftverk er et kullkraftverk i Chengdu i provinsen Sichuan i det sentrale Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1200 MW.
Gunnar Syverstad
Gunnar Bryde Syverstad (født 6. februar 1910 i Horten, død 11. mars 1945 i Rauland) var laboratorieassistent på Vemorkanlegget, Rjukan tungtvannfabrikk. Han var på innsiden og ga motstandsstyrkene informasjon. I februar 1944 måtte Syverstad flykte til England. Her ble han med i Kompani Linge og fikk sersjants grad. Han ble i oktober samme år sluppet i fallskjerm over Ugleflott i øvre Telemark for å delta i Operasjon Sunshine.
11. mars 1945 hadde gruppen tatt lensmannen til fange da de fryktet at gruppen kunne ha blitt avslørt. Under avhør av lensmannen i en hytte på Syrebekkstølen kom broren til lensmannen og skjøt lensmannen fri. Både Leif Tronstad og Syverstad ble drept i oppgjøret. Broren til lensmannen hadde funnet frem ved å følge sporene til hytta, og da han kom frem var det ikke vakthold der. Motstandsmannen Jon Landsverk og Einar Skinnarland gjemte likene i et vann like ved, men de ble funnet av tyskerne og ble fotografert og brent dagen etter.
Minnesmerker
Gunnar Syverstads vei på Rjukan i Tinn kommune går sørover fra FV37 (Fossoveien) på Våer til Vemorkbrua. Veien går videre opp til Vemork hvor produksjonsanlegget for tungtvann ble sprengt under Vemork-aksjonen (Operasjon Gunnerside) natt til 28. februar 1943.
Veien er 380 m lang og er oppkalt etter laborant og motstandsmann Gunnar Syverstad (1910–1945). Dette var Syverstads daglige vei til arbeidet på Vemork i krigsårene. Navnevedtak ble gjort i 1990.
Monte Carlo (Santa Catarina)
Monte Carlo er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Rugldalen stasjon
Rugldalen stasjon er en tidligere stasjon og holdeplass på Rørosbanen i Rugldalen som var i bruk fra banens åpning i 1877 til holdeplassen ble nedlagt i 2003. Distanse fra Oslo S er 420,45 km og den ligger på 663 moh., bare 3,8 km nord for Rørosbanens høyeste punkt på 670 moh. ved Harborg.
Stasjonen bar navnet Tyvold  til den fikk navnet Rugldalen i 1939. I årene 1886–1910 var Tyvold endestasjon for den 9,3 km lange Arvedalslinjen som gikk til Kongens gruve. Tyvold var i denne perioden en viktig mellomstasjon for transport av kobbermalm og svovelkis fra Nordgruvefeltet videre til hhv. Kobberverket på Røros og eksporthavn i Trondheim. 15. august 1959 ble stasjonen ubetjent, og 1974 ble den nedgradert til holdeplass. Stasjonsbygget ble revet i 1975 og togstoppen ble altså innstilt i 2003.
Hull City AFC
Hull City Association Football Club er en engelsk fotballklubb som ble stiftet i 1904, og ble valgt inn i The Football League i 1905. «The Tigers», som er kallenavnet til Hull City, spiller hjemmekampene sine på Kingston Communications Stadium i Hull som har en kapasitet på 25,404. Byen Hull, formelt heter den Kingston upon Hull, ligger i den engelske regionen Yorkshire og Humber, omtrent ti mil øst for Leeds.
Historikk
Fotballklubben ble stiftet i juni 1904, men hadde problemer med å finne en hjemmebane å spille på. Den første sesongen spilte de bare vennskapskamper, da de ikke var i stand til å søke om opptak i The Football League for 1904-1905-sesongen. De første sesongene spilte de på stadionet The Boulevard i Kingston upon Hull, som var rugby-lagets bane. Den første kampen ble spilt 1. september 1904 og endte 1-1 mot Notts County FC.
Laget flyttet etter hvert til Anlaby Road Cricket Ground og ble tatt opp i den engelske andre divisjon (nest høyeste nivå) i 1905-1906-sesongen. Laget endte på femteplass. Etter andre verdenskrig flyttet laget til den nybygde stadionet, Boothferry Park, med en publikumskapasitet på 15 160.
Selv om laget markerte seg noen ganger i FA-cupen, fikk ikke laget noen nasjonal suksess før på begynnelsen av 2000-tallet, da det kom inn en del nye folk i klubbens ledelse, blant andre Adam Pearson som ny styreformann, etter å ha vært markedssjef i Leeds United FC. Samtidig flyttet laget i 2002 til den nye stadionet Kingston Communications Stadium.
Hull City rykket opp i Premier League 24. mai 2008 etter seier 1–0 i playoff-finalen mot Bristol City. Dean Windass (39) ble matchvinner i sin første og sannsynligvis siste kamp på Wembley. Etter tre opprykk på fem år var dette første gang Hull var i den øverste divisjonen i England.
Borgundøya
Borgundøya er ei øy i Klosterfjorden helt sør i Kvinnherad kommune i Hordaland. Arealet er 11,4 km², og det høyeste punktet Borgundnuten ligger 462 meter over havet.
Hull City AFC
Historikk
I sin første kamp i Premier League spilte Hull hjemme mot Fulham 16. august 2008, og selv om det startet med et mål for Fulham, endte det tilslutt med to Hull-mål av Geovanni og Caleb Folan, som ga The Tigers sine første poeng bare 8 minutter før full tid.
Hull City overrasket stort de første månedene med sterke borteseiere over Arsenal, Tottenham, Newcastle og West Bromwich, samt uavgjort mot Liverpool, Stoke, Portsmouth og Blackburn i de ni første bortekampene – det eneste tapet kom etter en underholdende kamp mot Manchester United som til slutt endte 4-3 i favør vertene på Old Trafford.
Kjente spillere
Kjente spillere er Nick Barmby, Anthony Gardner og Jimmy Bullard.
Patricia Routledge
Katherine Patricia Routledge (født 17. februar 1929) er en britisk skuespiller, kjent fra rollen som «Hyacint Bucket» i TV-serien Høy på pæra. Før Høy på pæra hadde Routledge en karriere innen teater, og da spesielt i musikaler i Storbritannia og USA på 1960- og 1970-tallet.
Bakgrunn
Routledge ble født i Birkenhead i Cheshire i 1929. Etter fullført utdanning ved Birkenhead High School og Universitetet i London, begynte hun sin skuespillerkarriere ved Liverpool Playhouse. Hun studerte også ved Bristol Old Vic Theatre School.
Teater
Routledge har opptrådt i en mengde sceneproduksjoner, blant annet Little Mary Earnest, Noises Off, Hvem er Ernest og The Solid Gold Cadillac. Hun hadde sin debut på Broadway i 1966. Routledge vant Tony-prisen for beste kvinnelige hovedrolle i en musikal for innsatsen sin i musikalen Darling of the Day i 1968.
Etter Darling of the Day hadde Routledge roller i flere mindre suksessfulle produksjoner.
Film og TV
Routledge har opptrådt i flere TV-serier, blant annet Coronation Street og Høy på pæra. I Høy på pæra hadde hun rollen som den fisefine «Hyacint Bucket» (som krevde at folk uttalte etternavnet hennes som Bouquet) som er kjent for sine «middager i lyset av stearinlys».
I 1996 fikk hun hovedrollen i en annen TV-serie, Hetty Wainthropp Investigates, der Dominic Monaghan hadde rollen som hennes assistent.
Utmerkelser
I 1993 ble Routledge utnevnt til offiser av Order of the British Empire, og i 2004 ble hun forfremmet til kommandør av samme orden. Nyttårsaften 2016 ble Routledge utnevnt til storkorsdame av Order of the British Empire. Hun ble dermed opphøyd i ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen dame foran sitt navn.
Grunnkretser i Gjerstad kommune
Grunnkretser i Gjerstad kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Gjerstad kommune i Agder for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Huayingshan kullkraftverk
Huayingshan kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Sichuan i det sentrale Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 600 MW.
Pinne
Pinne kan referere til:
Boris Karloff
Boris Karloff (født William Henry Pratt 23. november 1887 i Camberwell i London, død 2. februar 1969) var en britisk-canadisk skuespiller som er særlig kjent fra flere amerikanske grøssere og skrekkfilmer.
Liv og arbeid
Karloff var sønn av Edward John Pratt jr. og hans tredje kone, Eliza Sara Millard. Hans bestemor var Eliza Julia Edwards, søster av Anna Leonowens, hvis historier om livet i Siam (Thailand) dannet grunnlaget for musikalen The King and I. Gjennom henne kunne Karloff påberope seg fjernt øst-indisk opphav, da det synes som Eliza Edwards og hennes søster, Anna, var barn i et blandet ekteskap.
Han ble foreldreløs i ung alder, og ble oppfostret av sine eldre søsken og gikk på Enfield Grammar School før han flyttet over til Uppingham School i Rutland, og til slutt University of London. Karloffs første karrieremål var å bli en del av utenrikstjenesten. Broren, John Henry Pratt, ble diplomat. Istedenfor ble det skuespillerkarriere for ham.
I 1909 reiste Karloff, som fortsatt da hadde navnet Pratt til Canada, hvor han endret navnet sitt. Hans første jobb var i Jeanne Russell Theater Co. i Kamloops i Britisk Columbia.
Da Karloff kom til Hollywood i California, opptrådte han i flere stumfilmer før han i 1931 dukket opp som det gjenopplivede monsteret i skrekkfilmen Frankenstein. Rollen gjorde ham til verdensstjerne, og hans rolletolkning og maskerte ansikt har siden for mange blitt ensbetydende med det «ekte» og opprinnelige Frankensteins monster, til tross for en mengde andre versjoner før og etter. Ett år senere framstilte han nok en rollefigur som også har blitt et ikon i populærkulturen, nemlig «Imhotep» i Mumien. Den første Frankenstein-filmen ble en stor økonomisk suksess og fikk to oppfølgere med Karloff i hovedrollen: Frankensteins brud i 1935 og Frankensteins sønn i 1939.
Karloff framstilte forskjellige slags rolleskikkelser, også i annet enn grøssere. Han spilte blant annet i gangsterfilmen Scarface fra 1932 og det episke dramaet The Lost Patrol fra 1934.
Boris Karloff har fått to stjerner på Hollywood Walk of Fame.
Frank Grønlund
Frank Grønlund (født 13. desember 1952) er en tidligere norsk fotballspiller.
Grønlund var forsvarsspiller, og spilte 175 kamper (12 mål) for LSK i 1. divisjon mellom 1975 og 1983. Totalt, om man inkluderer cup- og treningskamper, spilte Grønlund 394 kamper for klubben mellom 1970 og 1983.Han ble seriemester med LSK i 1976 og 1977, og cupmester i 1977, 1978 og i 1981 som kaptein. Han spilte også to A-landskamper for : en VM-kvalifiseringskamp mot i 1981, og en privatlandskamp mot  i 1982.
Kristoffer Aamots gate (Oslo)
Kristoffer Aamots gate er en gate i Nydalen i bydelene Sagene og Nordre Aker i Oslo. Den går fra Sandakerveien til Maridalsveien.
Fra 1965 var navnet Kristoffer Aamots vei etter Kristoffer Aamot, som var direktør for Oslo kinematografer i 1934–55. Veien er med årene blitt utvidet vestover med bro over Akerselva, og heter fra 2001 Kristoffer Aamots gate.
Nydalen postkontor er i nr. 5. PSTs hovedkontor hadde tidligere adresse nr. 9, men regnes nå å ligge i Nydalen allé 35.
Robert Shaw (skuespiller)
Robert Shaw (1927–1978) var en britisk skuespiller og forfatter som medvirket i flere internasjonalt kjente filmer. Han huskes best fra filmer som Haisommer, Stikket og En mann fremfor alt.
Biografi
Shaw filmdebuterte i den britiske komedien Jeg stjal en million (1951) og har utover det hatt fremtredende roller i filmer som From Russia with Love (1963), Arnennerslaget (1965), En mann fremfor alt (1966), Slaget om Storbritannia (1969), Den unge eventyrer (1972), Stikket (1973), Pelham 1-2-3 kapret (1974), Haisommer (1975), Robin og Marian (1976), Dypet (1977), Styrke 10 fra Navarone (1978) og Avalanche Express (1979).
Shaw tv-debuterte i tv-filmen The Cherry Orchard (1946) og hadde deretter gjesteopptredener i kjente serier som John Drake (1960), The Wide World of Mystery (1974) og fire episoder av ITV Television Playhouse (1957–1960). Han medvirket også i et titalls tv-filmer. Han mest nevneverdige tv-rolle var hovedrollen som kaptein Dan Tempest i den britiske tv-serien The Buccaneers (1956–1957).
Shaw var også en sceneskuespiller og opptrådte både i England og på Broadway.
Han ble nominert til både en Oscar og en Golden Globe i 1967 for sin rolle i En mann fremfor alt. I 1973 ble han nominert til en BAFTA Awards for sin rolle i Young Winston.
Shaw var også forfatter og utgav i perioden 1960-1971 flere bøker, blant dem en trilogi bestående av titlene The Flag (1965), The Man in the Glass Booth (1967) og A Card from Morocco (1969). Flere av hans bøker har blitt bearbeidet til skuespill.
Ekteskap
Shaw var gift tre ganger og fikk i alt ni barn
En av hans sønner, Ian Shaw, er også skuespiller. Også hans andre kone var skuespiller.
Shaw døde av hjerteinfarkt i 1978, 51 år gammel.
Monte Castelo (Santa Catarina)
Monte Castelo er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
CityTaxi
CityTaxi er et norsk drosjeselskap som har ca. 50 biler i trafikk i Oslo og Akershus. Daglig leder er Wilhelm Gustav Medel Clausen som selv besitter 20 av de 50 drosjeløyvene tilknyttet sentralen. CityTaxi startet opp 18. januar 2005 med 15 løyver. Løyvenummerserien til CityTaxi starter på A-7000.
Mange drosjeeiere har forlatt sentralen de siste årene på grunn av økonomisk rot. City Taxi er kjent for sine svært høye priser, og betalingsproblemer. De skal ha gått konkurs minst seks ganger, men blitt starter opp igjen. Selskapet hadde på sitt best ca. 160 løyver i Oslo og Akershus i 2008.
Sinclair C5
Til tross for at den var relativt billig å produsere og kjøpe (den kostet kun 399 britiske pund, omkring 5 000 norske kroner) ble C5 raskt gjort til latter, og ble en kommersiell fiasko med kun omkring 17 000 solgte eksemplarer.
Historie
Sinclair hadde allerede som tenåring begynt å leke med tanken om et elektrisk kjøretøy, og dette var en idé han lekte med i de kommende tiår. Tidlig på 1970-tallet arbeidet Sinclairs selskap, Sinclair Radionics, med prosjektet, men fokuset skiftet over på kalkulatorer, og C5-prosjektet ble liggende brakk frem til slutten av 1970-tallet. Utviklingen startet igjen i 1979, og beveget seg stadig fremover, mens kjøretøyet ble dyrere og dyrere.
I mars 1983 solgte Sinclair noen av aksjene sine i Sinclair Research, og skaffet 12 millioner britiske pund (omkring 150 millioner norske kroner) for å finansiere utviklingen av kjøretøyet. I mai samme år ble Sinclair Vehicles Ltd stiftet, og en utviklingsavtale ble inngått med Lotus, som skulle videreutvikle grunnkonseptet til et produksjonsklart kjøretøy. Samtidig ble det inngått en avtale med Hoover Ltd om produksjon, mens motorene ble produsert av Polymotor i Italia. Til tross for en stor reklamekampanje med den tidligere Formel 1-føreren Stirling Moss ble det raskt klart at C5 var lite praktisk i det britiske klimaet, og kunne være farlig i tett trafikk. Den 13. august 1985 ble produksjonen hos Hoover stoppet, mindre enn 17 000 eksemplarer var bygget. Sinclair Vehicles gikk konkurs den 12. oktober 1985.
Grunnkretser i Stordal kommune
Grunnkretser i Stordal kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Stordal kommune, Møre og Romsdal, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.