cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Læringsplattform
Forskjellige læringsplattformer
Leverandørene legger vekt på stor grad av brukerinvolvering og har etablert ulike fora for at brukerens interesse og behov skal bidra til produktutviklingen, både i forhold til pedagogisk og administrativt verktøy i plattformen. Plattformene er satt sammen av flere komponenter med muligheter for samarbeidslæring, formidlingsbasert lærerstyrt undervisning og elevstyrte aktiviteter. LMS er utviklet i et skjæringspunkt mellom teknologi og pedagogikk. Dette innebærer at de pedagogiske prinsippene i LMS-en også er basert på teknologiske valg som i utgangspunktet ikke er verdinøytrale.
Teknisk bruk
Den tekniske arkitekturen i læringsplattformen skal fremme at elevene må kunne finne fram på en rask og enkel måte. Flere LMSer opererer med en romstruktur hvor hver klasse har sitt eget klasserom i den digitale skolebygningen. Elevene har tilgang til sitt klasserom. Her ligger deres personlige mapper innenfor ulike fag, lenkebanker med relevante lenker for undervisningen, forum hvor de kan diskutere eller samtale samt informasjon som læreren har lagt ut. Det er læreren som administrere rommet og bestemmer hvordan det skal se ut og hva innholdet skal være.
Tilgang og rettigheter
Tilgang er definert på flere nivåer. Lærere kan ha tilgang til hele «skolen» på læringsplattformen, mens skoleledere kan ha tilgang til hele utdanningssektoren i kommunen (om kommunen har felles plattform). Selv om lærere har tilgang til hele skolen er rettighetene begrenset. En lærer har gjerne leserettigheter overalt, skriverettigheter på fellesrom, kun eierrettigheter på sitt eget klasserom. Foresatte kan også ha tilgang til skolens læringsplattform. Her kan de finne ukeplaner, halvårsplaner og annen generell informasjon til hjemmet. Foreldretilgang krever at foresatte har egen bruker.
Tilpassa opplæring
Opplæringslovas §1-3 skal sikre at elever får en opplæring som er tilpasset hver enkelt elevs evner og forutsetninger. I den sammenheng kan det være hensiktsmessig for læringsplattformer å tilby gode verktøy for tilpassing av læreplaner og innhold for hver enkelt elev for å ivareta dette kravet.
Barmouth
Barmouth (på walisisk formelt Abermaw og i dagligtale Abermo eller Y Bermo) er en by i Gwynedd i Wales. Den ligger ved fjorden som elven Mawddach renner ut i og Cardigan Bay, i et a de mest naturskjønne områder i Wales. William Wordsworth besøtke Barmouth i det 19. århundre, og beskrev byen og den omegn i rosende ordelag.
Byen vokste opp omkring skipsindustrien, og har i senere tid blitt et feriested. Mange av de besøkende kommer fra West Midlands i England, ettersom Barmouth er det nærmeste stedet med en god strand for de som bor der. Blant severdigheter finner man Barmouth Viaduct som fører Cambrian Line over Mawddach, middelaldertårnet Ty Gwyn, fengselet Ty Crwn fra det 18. århundre og et livbåtmuseum.
Det er fergeforbindelse mellom Barmouth og Penrhyn Point, og så videre forbindelse via den smalsporede jernbanen Fairbourne Railway til Fairbourne.
Garde côtière canadienne
Garde côtière canadienne (fransk) eller Canadian Coast Guard (engelsk) er Canadas kystvakt, med ansvar for å patruljere landets 202 080 kilometer lange kystlinje; den lengste i verden. Kystvakten er en sivil føderal etat underlagt Fiskeri- og havdepartementet. Etaten ble opprettet i 1962 og har sitt hovedkontor i hovedstaden Ottawa. Det er omkring 2000 ansatte.
Tjenstetegn for befal
Tjenstetegn for befal er i form av farvede passepoiler mellom galonene. Dekksbefal, helikopterpiloter og redningsleder savner passepoiler.
Helge Hafsås
Helge Hafsås (født 5. januar 1966 i Olden i Stryn kommune) er en norsk friidrettsutøver (maraton). Han representerer Olden IL.
12. mai 2007 vant han Ålesund maraton og tok med det sin 100. maratonseier på 127 forsøk. Hafsås er ifølge NRK den første i verden til å vinne 100 maratonløp. Hans beste tid på maraton er 2.29,29 fra Ålesund maraton, 15. mai 2004. Resultatet er blant de 200 beste tidene i Norge per 1. januar 2008
Hafsås holder også norgesrekorden, eller riktigere, bestenotering på 100 km løp, med tiden 6.50,15 fra løpet Bergen Ultra 21. oktober 2006. Det noteres ikke offisielle norske rekorder på denne distansen.
Frøken Snehvit
Frøken Snehvit er en roman av Knut Faldbakken. Boka handler om Jon og seks andre barn som bor i et byggefelt på 1950-tallet. En dag flytter en mystisk ung dame inn i et av de eldre husene i utkanten av byen. Alle blir oppmerksom på frøken Snehvit, og barna vil gjerne få vite hva hun driver med inne i huset sitt, alene og alt.
Romanen tar opp temaer som pubertet, vennskap og foreldres trangsynte oppfatning av det å være i puberteten.
I tillegg peker boka tilbake på Faldbakkens roman Insektsommer fra 1972.
Māhayānasūtrālaṃkārakārikā
Det består av 22 kapitler og totalt 800 vers og viser betydelig likhet i arrangement og innhold med Bodhisattvabhūmiśāstra, selv om første kapittel viser en autentisitet som er unikt for dette verket. Verket finnes både på sanskrit, såvel som i oversettelser til tibetansk, kinesisk og mongolsk.
Abacoleptus
Abacoleptus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Pterostichinae i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Ganske store (21-30 millimeter), slanke, halvmatt mørkbrunlige til svarte løpebiller. Med sin slanke, avlange kroppsform kan de overflatisk minne om smellere (Elateridae). Hodet er tundet med nokså små fasettøyne, antennene er knapt halve kroppslengden. Pronotum er avrundet firkantet med en skarp midtfure. Dekkvingene er nesten jevnbrede med fine punktstriper. Overflaten er tett punktert.
Utbredelse
Slekten er endemisk for Ny-Caledonia.
Systematisk inndeling
thumb|250px| Abacoleptus curtus, den bredeste av artene
70000 Tons of Metal
70000 Tons of Metal er en heavy metal-musikkfestival som første gang ble holdt i 2011 på cruiseskipet MS «Majesty of the Seas». Festivalen strekker seg over alle typer metal, fra black metal til progressiv metal.
SMERSJ
SMERSJ, СМЕРШ (forkortelse for russisk SMERt' SJpionam (СМЕРть Шпионам, «Død over spionene»), fullt navn Главное управление контрразведки СМЕРШ Народного комиссариата обороны СССР) var sovjetiske kontraspionasjeavdelinger opprettet innen, men ikke som del av, Den røde armé i 1943. Avdelingene hadde tre hovedoppgaver:
70000 Tons of Metal
2011
Første gang festivalen ble holdt var fra 24. januar til 28. januar 2011, hvor turen gikk fra Miami Florida til den karibiske øya Cozumel og tilbake. 2083 fans fra 49 land deltok, og 42 band spilte på tre forskjellige scener ombord. Agent Steel, Amon Amarth, Arsis, Blackguard, Blind Guardian, Circle II Circle, Cripper, Dark Tranquillity, Death Angel, Destruction, DuskMachine, Ensiferum, Epica, Exodus, Fear Factory, Finntroll, Forbidden, Gamma Ray, Iced Earth, Korpiklaani, Malevolent Creation, Marduk, Moonspell, Nevermore, Obituary, Rage, Raven, Sabaton, Sanctuary, Saxon, Sodom, Sonata Arctica, Swashbuckle, Testament, The Absence, Trouble, Twilight of the Gods, Týr, Uli Jon Roth, Unleashed, Voivod og Witchburner.
2012
70000 Tons of Metal ble holdt 23.-27. januar i 2012. Turen gikk fra Miami til Caymanøyene og tilbake. Alestorm, Amorphis, Annihilator, Atheist, Cannibal Corpse, Candlemass, Coroner, Channel Zero Children of Bodom, Crowbar, Dark Funeral, Diamond Plate, Exciter, Eluveitie, Edguy, God Dethroned, Grave Digger, Hammerfall, In Extremo, Kamelot, Kataklysm, Massacre, Megora,  Moonsorrow, My Dying Bride, Nightwish, Overkill, Pestilence, Pretty Maids, Riot, Samael, Stratovarius, Sapiency,  Suffocation, Tankard, Therion, Tristania, Virgin Steele, Vicious Rumors, Venom og Whiplash
SMERSJ
Bakgrunn
Virksomheten startet opprinnelig da det 3. februar 1941 da NKVD opprettet slike avdelinger innen hæren og marinen. Da andre verdenskrig brøt ut for Sovjetunionenes del, ved innledningen av Operasjon Barbarossa 22. juni samme år, ble virksomheten igjen reorganisert og flyttet tilbake til NKVD i januar 1942.
Rammeslag II
Rammeslag II er et musikkalbum av Daniel Sandén-Warg og Sigurd Brokke. Det inneholder slåtter fra Setesdal på hardingfele og munnharpe. Plata kom ut på Etnisk musikklubb i 2009.
Mediebedriftenes Landsforening
Mediebedriftenes Landsforening (MBL) er mediebedriftenes bransje- og utgiverorganisasjon. Den kan skrive sin historie tilbake til 18. august 1910 ved etableringen av Norsk Bladeierforening. I 1947 slo denne seg sammen med Osloavisenes Forening (etablert 1912) til Norske Avisutgiveres Landsforbund, som igjen var grunnlaget for etableringen av den nye Norske Avisers Landsforening i 1958. I 2001 tok organisasjonen dagens navn for å omfavne de nye mediene.
SMERSJ
Del av det statlige sikkerhetsapparat
Ettersom utviklingen i krigen flyttet kamphandlingene over på tidligere tysk-okkuperte områder, ble det behov for en annen type virksomhet, da Den røde armé ble mer utsatt for partisanvirksomhet og sabotasje. Den 15. april 1943 ble derfor SMERSJ opprettet med de ovenfornevnte oppgaver. Leder var Viktor Semjonovitsj Abakumov som rapporterte direkte til Lavrentij Berija. Dette viser at virksomheten ble ansett som en del av statens sikkerhet og ikke en del av Den røde armés militære virksomhet.
Etter andre verdenskrig
Dette understrekes også av det faktum at virksomheten fortsatte etter at krigen var over, med et større fokus på kontraspionasje. Til tross for senere reorganiseringer, eksisterte enheter fra det opprinnelige SMERSJ utover på 1950-tallet, og var særlig aktive under Koreakrigen og den kalde krigen.
Mediebedriftenes Landsforening
MBL har per august 2020 tilsammen 317 medlemmer hvorav 185 er avisbedrifter, 18 trykkerier, 30 distribusjonsselskaper, 10 fjernsynsselskaper, to annonsesamkjøringer, 16 konserner og driftsselskaper, ni ukepresse, to multimediaselskaper, to pressebyråer, to radiostasjoner, åtte produksjonsselskaper, åtte nettaviser, syv nettmagasiner, fire salgsselskaper, to tjenestesentre, et kundesenter og ett reklame-/mediebyrå. 10 selskaper kommer inn under kategorien annet.
Medlemsavisene representerer vel 97 prosent av det totale avisopplaget. Mediebedriftene er medlem av Næringslivets Hovedorganisasjon, og er den sentrale forhandlingspart i forhold til avisenes arbeidstagerorganisasjoner, som for eksempel Norsk Journalistlag.
MBL organiserer blant annet innkjøp av avispapir. MBL står også som medeier i Norsk Opplagskontroll, selskapet som er ansvarlig for kontroll av avisenes opplagstall. Disse tallene ligger til grunn ved fordeling av pressestøtten. MBL utgir avisoversikten Aviskatalogen, basert på disse tallene.
Gjennom Avis i Skolen bidrar MBL til at elever i grunn- og videregående skole får kunnskap om avis. MBL utgir avisoversikten Aviskatalogen. I perioden 1924 til 2008 gav organisasjonen ut fagbladet Dagens Medier.
Hvert år arrangerer MBL Årets Mediepriser som tildeler priser og utmerkelser til aviser og ukeblad innenfor kategoriene «årets avisside» og «årets nettavisside» der en kan oppnå hederlig omtale, bronse, sølv eller gull. I tillegg kommer kategoriene «årets ukeblad/magasin», «årets avis» og «årets nettavis» der det tildeles én pris til en vinner i hver kategori.
Mediebedriftenes Landsforening er medlem av Norsk Presseforbund.
Randi S. Øgrey overtok etter Arvid Sand som administrerende direktør i 2011.
The 5,6,7,8’s
The 5,6,7,8's er en kvinnelig japansk rock'n'roll-trio. Musikken deres er basert på amerikansk surfemusikk og garasje-rock. Alle bandmedlemmene kommer fra Tokyo.
Gruppas navn kommer fra årtiene de henter inspirasjon fra, 1950-tallet, 1960-tallet, 1970-tallet og 1980-tallet.
Kill Bill
Gruppa fikk i 2003 et voldsomt oppsving i interesse i vesten etter en opptreden i Quentin Tarantinos film Kill Bill, volume 1. bandet spilte her den boogie woogie-inspirerte låta «Woo Hoo». Dette førte til stort platesalg også utenfor Japan, og flere konserter i USA og Europa. I Norge opptrådte de i 2005 blant annet på Sjonstock-festivalen og på Buktafestivalen i Tromsø.
Diskografi
Gruppa har gitt ut syv album:
Notre-Dame-de-Commiers-demningen
Notre-Dame-de-Commiers-demningen er en demning med vannkraftverk i Frankrike. Den er anlagt i elven Drac, som er en sideelv til Isere og videre Rhône. Anlegget ligger i luftlinje rett sør for Grenoble, i kommunen Notre-Dame-de-Commiers i departementet Isère. Installert vannkrafteffekt er ca 150 MW.
Demningen er en betong buedam som skaper Notre-Dame-de-Commiers-reservoaret på 2 km² areal, som er 3 km langt og strekker seg opp til Monteynard vannkraftverk som ligger litt lengre oppe i elva.
Nahr el-Bared
Nahr el-Bared (arabisk: نهر البارد – «Den kalde elven») er en liten libanesisk elv som har sine kilder i Ras el Ain, i de libanesiske fjellene, ca. 1 180 meter over havet. Elvas navn ved kilden er Nahr Abu Moussa eller Abu Moussa-elven. 20 og 26 kilometer fra kilden er elva oppdemmet for generering av elektrisitet. De to store reservoarene blir brukt til sport og fritidsaktiviteter.
Elva munner ut i Middelhavet ved den palestinske flyktningleiren Nahr el Bared, mindre enn 20 kilometer fra grenseelven mot Syria, Nahr al-Kabir al-Janoubi.
Nahr el-Bared blir utnyttet til vanning, og, som mange andre elver, utløp for kloakk. Elva er ikke seilbar.
Karl Laurids Aastrup
Karl Laurids Aastrup (født 26. november 1899 i Ulfborg, død 14. mai 1980 i Roskilde) var en dansk prest, forfatter og salmedikter.
Bakgrunn
Karl Lauridz Aastrup gikk på Ribe Katedralskole før han studerte teologi ved Københavns Universitet.
Prest
Han var ferdig i 1923, og begynte deretter å jobbe som sogneprest. I 1940 ble han prost i Ulfborg-Hind, men måtte flykte til Sverige på grunn av illegalt arbeid. Fra 1944 til 1945 var han prest for danske flyktninger i Lund i Sverige. Etter at han kom tilbake til Danmark, ble han sokneprest i Odense i 1949, før han senere ble prost i byen og fra 1958 var han domprost i Fyn stift fram til han gikk av i 1967.
Forfatter, dikter
Han gav ut flere bøker, dikt- og salmesamlinger. I 1927 begynte han å skrive salmer, og skrev senere flere almer som ble publisert i Kirkeligt Samfunds Salmetil­læg og Menig­hedsbladet (dette fikk senere navnet Dansk Kirketidende) før han gav ut salmesamlingene Salmer i 1939 og ''Salmer. Anden Samling'' i 1941. I løpet av årene i Sverige gav han ut Salmebog for Den Danske Kirke i Sverige, der han selv hadde skrevet to av de 36 salmene. ''Salmer. Tredie Sam­ling kom i 1945, da han var tilbake i Danmark, og fjerde, femte og sjette samlig kom i henholdsvis 1949, -57 og 62, delvis parallelt med Den Danske Salmebog''. Salmene hans kom i liten grad med i denne salmeboken, men organisasjonen brukte salmene hans mye på sine møter, og gav i 1966 ut samlingen '' K.L. Aastrup. Udvalgte salmer''. Selv gav han i 1966 og -69 ut samlingene 129 Epistelsalmer og 133 Evangeliesalmer.
Han ble Ridder av Dannebrog i 1950 og Ridder af 1. grad i 1961.
Han er begravet på Husby Kirkegård.
Brendan sjøfareren
Brendan sjøfareren (født ca. 486, død 578 eller 583 - dødsdato tradisjonelt datert til 16. mai 577) var en irsk oppdager og helgen.
Han var sønn av Findlugh, og ble antagelig født ved Tralee i Kerry. Som barn ble han overlatt til St. Ita, en nonne som holdt til i Killeedy. Han fikk sin utdannelse ved klosterskolen til St. Jarlath, med biskop Erc av Kerry som lærer. Erc ordinerte ham til prest i 512.
Brendan hadde sin virksomhet først og fremst i den vestlige delen av Irland, hvor man finner mange steder som bærer hans navn, blant annet Mount Brandon på Dinglehalvøya. Han grunnla klostre over hele Irland, med Clonfert Abbey i Galway, ca. 559, som det viktigste. Andre kjente grunnleggelser er Annaghdown Abbey i Galway, Inishadroum Abbey i Clare og Ardfert Abbey i Kerry.
Han reiste mye og skal blant annet ha besøkt Kolomba av Iona i Argyll. Det finnes også flere legender om at han grunnla klostre i Skottland og Wales, og at han reiste til Bretagne. Alt dette er svært usikkert, men han hadde en sterk helgenkult alle disse stedene.
Han døde i 578 eller 583, antagelig under et besøk hos sin søster Brig i Annaghdown i Galway. Brendan skal ha forutsagt at det ville bli gjort forsøk på å holde tilbake hans legeme som relikvie, og sørget derfor for at hans død ble holdt hemmelig slik at legemet kunne fraktes til Clonfert kamuflert som bagasje som han sendte i forveien før han selv reiste hjem til klosteret.
Brendan ble raskt regnet som en helgen, og er en av Irlands tre mest berømte helgener. Han regnes med til gruppen Irlands tolv apostler.
I kunsten vises han gjerne mens han leser messen på et skip, eller stående på en hval. Sistnevnte viser til en historie om at munkene under reisen (se nedenfor) gikk i land på ryggen til en hval for å feire påskemesse. Etter messen tente de et bål på det de trodde var en holme, og måtte flykte tilbake i båtene da hvalen våknet.
Brendans reiser
Tilnavnet «sjøfareren» fikk han på grunn av boken Brendans reiser, som forteller historien om hans reise sammen med seksti munker i skinnkledde båter (currach) da han var syv år gammel. De lette etter et «forjettet land» i Atlanterhavet. Stedet har blitt identifisert som Hebridene eller andre øyer nord for Skottland, Island, Kanariøyene og Nord-Amerika, uten at man har kommet til noen enighet. Boken ble skrevet av en utvandret irsk munk og har trekk fra både tidlige kristne skrifter og irsk folklore. Den var meget populær og er bevart i hele 116 manuskripter på latin fra middelalderen; i tillegg finnes den i oversettelse på middelengelsk, fransk, tysk, flamsk, italiensk, provençalsk og norsk. Historien er gjenfortalt i verseform i moderne språkdrakt av Matthew Arnold.
Fortellingen har fellestrekk med tidligere immram, reiser til underverdenen – henlagt til øyer vest i havet, i irsk mytologi. Den mest kjente av disse er Brans sjøreise.
En ekspedisjon ledet av Tim Severin i 1976/77 viste at det var mulig å seile med irske skinnbåter helt til Nord-Amerika. Severins bok Navigatio – The Brendan Voyage forteller i detalj om mulighetene for at historien er sann, uten at det blir identifisert noe sikkert landingssted for munkene.
Galleri
Dette frimerkearket ble utgitt som sam-utgave mellom det irske, islandske og færøyske postvesen 18. april 1994.
Filmåret 1955
Filmåret 1955 er en oversikt over lanserte filmer, fødte og avdøde filmpersonligheter i 1955.
Fødsler
medlem av Galenskaparna och After Shave ||align=center| || align=center| - ||
|| skuespiller og fotomodell || align=center| || align=center| - || || skuespiller || align=center| || align=center| - ||
|| filmfotograf || align=center| || align=center| - ||
|| filmregissør og manusforfatter || align=center| || align=center| - ||
Steinar Aase
Steinar Aase (født 15. april 1955) er en tidligere norsk fotballspiller. Han spilte for Brann og og var en storscorer, spesielt for Brann.
Aase er sammen med Rune Sagstad og Kenneth Storvik de eneste bergensere som ble seriemester i fotball mellom Branns mesterskap i 1963 og 2007.
Abhidharmakośakārikā
Abhidharmakośakārikā, eller «vers om abidharmas skattkammer», er en nøkkeltekst om Abhidharma som ble skrevet i sanskrit vers av Vasubandhu i det 4. eller det 5. århundre. Den summerer læresetningene til Sarvastivada i 8 kapitler med 600 vers. Teksten ha blitt respektert og brukt av ulike skoler innenfor buddhismen i India, Tibet og Øst-Asia.
Steinar Aase
Brann
Cupmester: 1976, sølv 1978
Start
Seriemester: 1980, bronse 1983
Albin Jakopič
Han representerte Jugoslavia under Vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen, der han ble nummer 44 i det individuelle hopprennet.
Euryabax
''Euryabax' er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Pterostichinae i familiegruppen løpebiller.
Utseende
En stor (ca. 25 millimeter), bred, nokså blankt svart løpebille. Hodet er tundet med nokså små fasettøyne, antennene er omtrent så lange som hode + pronotum. Pronotum er bredt avrundet med en skarp midtfure. Dekkvingene er avsmalnende bakover med kraftige punktstriper.
Utbredelse
Arten er endemisk for Ny-Caledonia. Den er trolig bare kjent fra typeeksemplaret (avbildet ovenfor).
Hanne Sletner
Hanne Sletner (født 27. august 1972) er en norsk tidligere skiorienterer som representerte Dovre IL.
Hun vant fem bronsemedaljer i NM i perioden 1995–1998.
Kukolka
Kukolka (originaltittel: Куколка) er en sovjetisk film fra 1988, regissert av Isaak Fridberg.
Handling
Filmen forteller om en ung gymnastikk-utøver som blir alvorlig skadet, og deretter bestemmer hun seg for å forlate idretten for godt.
Men det blir veldig vanskelig for henne å forsone seg med tanken på at hun nå er akkurat som alle andre.
Mediekompasset
Avis i Skolen var både en undervisningsmetode og et middel i undervisningen til å øke elevenes kunnskaper og interesser for nyhetsstoff.
Målet var å øke interessen for og bruken av aviser blant barn og unge i grunnskolen og de videregående skolene. En ønsket også å gjøre unge vant til å lese avis, og det ble oppfordret til å bruke avis som hjelpemiddel i undervisningen.
De fleste MBL-medlemmene har en egen Avis i Skolen-kontaktperson som er ansvarlig for tiltak i egen avis.
La musikken leve
«La musikken leve» er en norsk sang. Melodien ble skrevet av Nick Borgen og teksten ble skrevet av Eva Jansen. Den var ett av bidragene til Melodi Grand Prix 1984, den norske uttagingen til Eurovision Song Contest 1984 i Luxembourg.
Khemtsjik
Khemtsjik (russisk: Хемчик) er ei elv i republikken Tuva i Russland. Den er ei venstre sideelv til Jenisej. Elva er 320 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 27 000 km². Middelvannføringen 74 kilometer før munningen er 119 m³/s.
Khemtsjik fryser til i november og er islagt til månedsskiftet april/mai. De største sideelvene er Alasj, Ak-Sug, Barlyk og Tsjadan. Byen Ak-Dovurak ligger ved elva.
Liste over kulturminner i Kvæfjord
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Drammen Klatreklubb
Drammen Klatreklubb er både et idrettslag og en friluftslivsorganisasjon. DKK er tilsluttet Norges Idrettsforbund. DKK organiserer klatrere i alle aldre og innenfor alle kategorier, fra konkurranseklatrere til mosjonister og turklatrere. Klubben organiserer klatrere i Drammen og omegn (Nedre Buskerud og Nordre Vestfold). Klubben gir støtte til utvikling og vedlikehold av klatrefelt i området, og klubben jobber for å sikre viktige klatreklipper i området.
Vitalijus Rumiancevas
Rumiancev deltok i slalåm og storslalåm under Vinter-OL 2006 i Torino. Han ble nummer 44 i slalåm og kjørte ut i storslalåm. Fire år senere ble han igjen tatt ut til å representere Litauen i de samme øvelsene under Vinter-OL 2010 i Vancouver. Her ble han nummer 59 i storslalåm, mens han kjørte ut i første omgang av slalåmrennet.
Pizançon-demningen
Pizançon-demningen er en demning med vannkraftverk i Frankrike. Den er anlagt i elven Drac, som er en sideelv til Isere og videre Rhône. Anlegget ligger i luftlinje rett vest for Grenoble, nærmere bestemt i kommunen Chatuzange-le-Goubet like øst for provinsbyen Romans-sur-Isère. Installert vannkrafteffekt er ca 200 MW.
Josyp Slipyj
Prest
Han ble presteviet den 30. september 1917. Fra 1920 til 1922 studerte han i Roma ved Det pavelige orientalske institutt, ved Collegio Angelico, og ved Det pavelige universitet Gregoriana. Han returnerte til Lviv, som nå var del av den annen polske republikk.
Han virket deretter som sjelesørger, publisist og dosent i Lviv.
Første sovjetiske okkupasjon
I 1939 utnevnte Pave Pius XII ham til titularerkebiskop av Serrae og til koadjutor for Lwów. Bispevielsen fant sted den 22. desember 1939 med erkebiskop Andrej Sjeptytskyj som hovedkonsekrator, og som medkonsekrerende assisterte Mykolai Tsjarnezkyj. Bispevielsen måtte skje i det skjulte; hemmeligholdelsen skyldtes at sovjeterne nå var nye makthavere og søkte å undertrykke den ukrainsk-katolske kirke.
Isaak Fridberg
Isaak Sjajevitsj Fridberg (russisk: Исаак Шаевич Фридберг) er en sovjetisk regissør og manusforfatter.
Josyp Slipyj
Den tyske okkupasjon
Senere, da Ukraina var tyskokkupert under annen verdenskrig, ble han overvåket av politiet; han ble forhørt flere ganger av Gestapo.
Annen sovjetiske okkupasjon
Henimot slutten av krigen døde erkebiskop Andrej Sjeptytskyj. Slipyj ble da i november 1944 erkebiskop av det ukrainsk-katolske erkebispesetet i Lvov/Lviv, et verv han hadde frem til sin død, men så godt som hele tiden ble forhindret fra å utøve.
Helt i begynnelsen ble han imidlertid latt i fred av det sovjetiske hemmelige politi NKVD. Som KGB-general Pavel Sudoplatov har fortalt et halvt hundreår senere, ville ikke sovjetledelsen belaste klimaet forut for Jaltakonferansen, for ikke å gi næring til kritiske vestlige røster om at Sovjetunionen kom til å forfølge de ukrainske katolske troende.
Arrestasjon, fangenskap: To måneder etter Jaltakonferansens avslutning, da de vestallierte hadde akseptert at den sovjetrussiske anneksjon av det vestlige Ukraina høsten 1939 (på et tidspunkt at Hitler og Stalin samarbeidet) skulle stå ved lag, ble imidlertid Slipyj arrestert den 11. april 1945, satt fengslet i Lviv, Kyiv og Moskva, dømt til seks års strengt tvangsarbeid og så deportert til fangeleir i Sibir. Dette var ett blant mange tiltak for å undertrykke den ukrainske katolske kirke.
På samme tid sammenkalte de sovjetiske myndigheter under tvang en forsamling med 216 prester den 9. mars 1946. Dagen etter, på det man kalte «Lviv-synoden», avholdt i St. Georgs-katedralen i Lviv, ble Brest-unionen formelt omgjort. Denne unionen var den gang mange århundre tidligere da den ukratinske gresk-katolske kirke hadde formelt inngått i kirkelig kommunion med Pavestolen. Kirken ble nå ved tvang «gjenforent» med den russisk-ortodokse kirke.
Slipyj avviste alle fremstøt om å få ham til å konvertere til ortodoksien. Han ble domfelt igjen og igjen, i 1953, 1957, og i 1962, og slik ble det at han måtte tilbringe atten år i fangeleirer i Sibir og i Mordovia (Dubravlag i Potma).
Ifølge Mykola Posivnych betraktet Josyf Slipyj disse fangenskapens tid som tapte år. Han sørget tungt over at han i sine presumptivt ellers mest produktive år måtte tilbringe sin tid i selskap med kriminelle, etterforskere og leirvakter. Han gikk gjennom mange sykdomsperioder, og hans hender og føtter ble brukket og frostskadet. Han klarte å skrive noe, og noe av det ble sirkulert rundt.
Løslatelse, til Roma
Han ble satt fri i 1963. Løslatelsen var blitt utvirket av pave Johannes XXIII; han hadde tatt opp tilfellet Slipyj i en privataudiens for Aleksej Ivanovitsj Adsjubei, svigersønn til den sovjetiske partisjef Nikita Khrustsjov.
Erkebiskop Slipyj ble løslatt og utvist til Roma, og der levde han i eksil resten av livet. Han ble promotert til storerkebiskop i 1963.
Kardinal
Josyp Slipyj ble kreert til kardinal i 1965, med Sant'Atanasio dei Greci som tittelkirke.
Fra sin løslatelse arbeidet han for den ukrainske katolske kirkes skulle makte å styre seg selv, under ledelse av en egen patriark. Det siste var Pavestolen ikke tilganger av. I 1968, 1970, 1973 og 1976 besøkte kardinal Slipyj mange land i Europa, Amerika, Asia og Australia for å styrke båndene til en oversjøiske ukrainske diaspora, og gjenopplive den ukrainsk-katolske kirke utenlands. Han tok også del i tre internasjonale eukaristiske kongresser (Bombay, Bogotá, Melbourne).
I 1977 bispeviet Slipyj Ivan Choma, Stefan Czmil og Lubomyr Husar uten Romas forutgående approbasjon, og understreket dermed kirkens siktemål å styres av et eget patriarkat. Som Stor-erkebiskop med patriarkale fullmaker innkalte Slipyj en rekke synoder. De viktigste fant sted i 1969, 1971 og 1973.
I Romea kjøpte og ombygde han kirken San Sergius og Bacchus for ukrainske katolikker, og på kirkens grunn opprettet han både et muesum og et hospits. Årene 1967-1968 bygde han katedralen Santa Sofia på Via Boccea i Roma.
I 1963 organiserte Slipyj det ukrainske katolske universitet St. Clemens med eget akademisk forlag; han revitaliserte det ukrainske teologivitenskapelige selskap i eksil, og gjenstartet utfivelsen av skriftserien «Bohoslovia» (Teologi) i 1963 og tidsskriftet «Dzvony» (Klokker) i 1976.
Han deltok på de siste sesjonene under Annet Vatikankonsil. Han ble kreert til kardinal av pave Paul VI i 1965. Han deltok ikke ved de to pavevalgene i 1978; han var da over 80 år og for gammel til det.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Arnfinn Engerbakk
Engerbakk spilte for Kongsvinger i tolv eliteseriesesonger (1986 til 1997). Han var en anvendelig spiller som opptrådte både som spiss, midtbanespiller og høyreback. Han spilte totalt 223 eliteseriekamper og scoret 33 mål. Arnfinn Engerbakk fikk med seg fire kamper for, samtlige i 1987. Norge slapp inn bare ett mål i løpet av disse kampene, men han scoret ingen selv.
NM i maraton 2022
Norgesmesterskapet i maraton 2022 var en del av NM i friidrett 2022, og ble arrangert som en del av Oslo Maraton 17. september 2022.
Nordre Hedemarken
Nordre Hedemarken var en valgkrets i Hedemarkens amt ved stortingsvalgene fra 1906 til 1918. Ved disse stortingsvalgene praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Nordre Hedemarken valgte således én representant og én personlig vararepresentant.
Valgkretsen Nordre Hedemarken bestod av herredene Ringsaker, Furnes, og Nes med rundt 18 000 innbyggere og 8 000 stemmeberettigede etter innføringen av kvinnelig stemmerett.
Valgresultat
(1)Arbeiderdemokratene støttet også Konow i 1906, men stilte egen varakandidat.
(2)Kandidaten for Høyre og Frisinnede Venstre avgikk ved døden mellom første og andre valgomgang.
Bilansvar
Bilansvar i norsk rett er et sett erstatningsrettslige regler som skal sikre erstatning for skader som biler og andre motorvogner forårsaker, uavhengig av om føreren kan bebreides. Det er derfor et objektivt erstatningsansvar.
Reglene for bilansvar er slått fast i bilansvarsloven. Loven bygger på at eiere av biler og andre motorvogner har plikt til å tegne trafikkforsikring. Denne forsikringen skal dekke skader som motorvognen «gjør». Normalt betyr «gjør» at det er de naturlige farene ved motorvognen, som tyngde, fart og støy, som fører til skaden. Regelen gjelder når den brukes som kjøretøy, og når den er parkert i vei, gate eller på annet sted med allmenn ferdsel, eller når den er uforsvarlig satt bort på annet område.
Den som blir utsatt for skade som en motorvogn gjør kan kreve erstatning fra motorvognens forsikringsselskap, for både personskader og skade på ting. Den obligatoriske forsikringen dekker ikke skader på motorvognen som selv forårsaket skaden (ved f.eks. utforkjøring) eller gods som fraktes med denne. Men førerens og passasjerenes personskader, klær og personlige eiendeler dekkes.
Ved sammenstøt mellom motorvogner kan man kreve erstatning fra den andre motorvognens forsikring bare hvis skaden skjedde som følge av uforsvarlig oppførsel, brudd på trafikkregler eller teknisk svikt hos den ene av motorvognene. Forsikring som dekker skader på egen motorvogn – kasko – er frivillig.
Hvis den skadelidte selv har skyld i skaden kan erstatningssummen settes ned eller falle helt bort. Hvis den som brukte motorvognen forårsaket skaden med vilje eller grovt uaktsomt, under rus eller hadde stjålet motorvognen, må forsikringsselskapet betale erstatning til skadelidte, men kan kreve summen helt eller delvis tilbake fra føreren.
Hvis en motorvogn ikke er forsikret slik det er påbudt, dekkes skader som den gjør av alle trafikkforsikringsforeningen, bortsett fra skade på personer i bilen som visste at den ikke var forsikret. Det samme gjelder dersom en ukjent motorvogn forårsaker personskade. Bilansvarsloven blir derfor regnet for å gi et nærmest komplett vern for personskader som motorvogner forårsaker.
Bakgrunnen for bilansvaret
Årsaken til at bilansvaret gjelder uavhengig av skyld hos føreren, er et ønske om at personer som blir påført skade og tap, som ofte er store pga. bilens farlige egenskaper, skal få dekket dette selv om ingen involverte kan bebreides. Det objektive bilansvaret i Norge stammer fra 1912, da man begynte å se bilenes evne til å gjøre skade, selv om den var svært beskjeden da i forhold til i dag.
Plikten til å tegne forsikring sørger for at den uskyldige bilføreren selv slipper å betale for skader som bilen gjør, men at tapet i stedet bæres av forsikringsselskapet og dermed spres ut på alle forsikringstakerne. Forsikringen gjør også at den skadelidte er sikker på å få dekket sitt tap, selv om føreren ikke ville hatt nok midler til å dekke erstatningsbeløpet selv.
Vest-Aserbajdsjan
Vest-Aserbajdsjan (persisk: استان آذربایجان غربی‎ Ostān-e Āẕarbāijān-e Gharbī, azeri: غربی آذربایجان اوستانی Qərbi Azərbaycan ostanı, kurdisk ئازەربایجانا رۆژاڤا Azerbaycana Rojava) en av de trettien provinsene i Iran. Provinsen ligger i det nordvestlige Iran. Den grenser til Tyrkia i vest, den aserbajdsjanske enklaven Nakhitsjevan i nord og Irak i sør. I 2016 hadde provinsen 3 265 219 innbyggere, og arealet er 37 411 km². Administrativ hovedby er Urmia. Andre større byer er Piranshahr, Salmas, Bukan, Khoy, Mahabad og Miandoab. En stor del av innbyggerne er kurdere som snakker språk beslektet med persisk og etniske aserbajdsjanere som snakker et tyrkisk språk som er helt urelatert til persisk.
Albueleddsartrose
Albueleddsartrose (AA), også kalt albueleddsdysplasi (AD). Begge brukes som en samlebetegnelse på flere feilutviklinger som kan skje i leddbrusken i albueleddet hos blant annet hundefamilien. AD er en feilutvikling i albueleddet hos hunder, mens AA er forkalkninger som oppstår som følge av slik feilutvikling. AA kan også komme av andre faktorer. AD vil etter hvert gi smerter og forkalkninger (artroser). Alvorligheten av symptomer avhenger også av graden av feilutvikling og miljøfaktorer.
Niederschlesischer Oberlausitzkreis
Geografi
Kretsen grenset i nord mot Landkreis Spree-Neiße i Brandenburg, i øst mot de polske distriktene Powiat Zgorzelecki og Powiat Żarski, i sørøst mot byen Görlitz, i sør mot Landkreis Löbau-Zittau og i vest mot Landkreis Kamenz og Landkreis Bautzen.
Den største byen var Weißwasser, mens hovedsetet var Görlitz fra 1. august 1994, og deretter Niesky fra 1. januar 1996.
Historie
Forbindelsen mellom Schlesien og de nordlige delene av Oberlausitz går tilbake til 1815. Gjennom en beslutning på Wienerkongressen tilfalt denne delen av Oberlausitz kongeriket Preußen og ble der innlemmet i dets bestående administrative struktur. Fra 1815 til 1921 og fra 1938 til 1941 var området en del av Provinsen Schlesien, og fra 1941 til 1945 en del av Provinsen Nedre Schlesien.
Etter Tysklands gjenforening ble navnene før andre verdenskrig på nytt tatt i bruk. Niederschlesischen Oberlausitzkreis tilsvarte sånn omtrentlig området vest for elven Neiße i den tidligere kretsen Landkreis Rothenburg (Oberlausitz).
I forbindelse med Kretsreformen i Sachsen i 1994 og 1996 ble Niederschlesische Oberlausitzkreis opprettet den 1. august 1994 gjennom en sammenslåing av de tre tidligere kretsene Landkreis Weißwasser, Landkreis Niesky og Landkreis Görlitz-Land.
Fra Landkreis Görlitz-Land ble alle kommunene innlemmet, med unntak av Altbernsdorf auf dem Eigen, Dittersbach, Kiesdorf auf dem Eigen, Leuba, Ostritz og Schönau-Berzdorf. Fra Landkreis Löbau ble kommunen Zoblitz innlemmet, og med virkning fra 1. januar 1996 ble kommunene Mönau og Uhyst innlemmet fra Landkreis Hoyerswerda.
Jugoslavia under Sommer-OL 1960
Jugoslavia under Sommer-OL 1960. 120 sportsutøvere fra Jugoslavia deltok i fjorten sporter under Sommer-OL 1960 i Roma. Jugoslavia kom på attendeplass med en gull- og en sølvmedalje.
Niederschlesischer Oberlausitzkreis
Historie
Den 1. januar 1998 ble stedet Bärwalde i kommunen Lohsa i Landkreis Kamenz innlemmet i kommunen Boxberg. Samme dato forandret også kretsens struktur seg for siste gang ved at kommunene Ludwigsdorf, Kunnerwitz og deler av kommunen Schöpstal ble innlemmet i kommunen Görlitz.
Kretsens hovedsete var opprinnelig den tilgrensende og kretsfrie byen Görlitz. Gjennom den tredje lovendringen av 23. mai 1996 vedrørende kretsreformen, ble hovedsetet flyttet til Niesky.
Niederschlesischer Oberlausitzkreis hadde i løpet av sin eksistens to statsministre (Landrat): Fra 1994 til 2001 Erich Schulze fra Daubitz, og fra 2001 til 2008 Bernd Lange fra Rothenburg.
I forbindelse med kretsreformen i Sachsen i 2008 ble Niederschlesischer Oberlausitzkreis slått sammen med Landkreis Löbau-Zittau og den kretsfrie byen Görlitz til den nye kretsen Landkreis Görlitz den 1. august 2008.
Befolkningsutvikling
Med 70 innbyggere per km² i 2007 var kretsen en av de tynnest befolkede i Sachsen. Folketallet falt fra omkring 114.500 i 1990 til 111.700 i 1995 og 106.100 i 2000. I 2005 var det omkring 96.800 innbyggere i kretsen.
Kretsdagen
Den siste kretsdagen i kretsen bestod av 54 medlemmer:
Byer og kommuner
Ved grunnleggelsen hadde landkretsen 47 kommuner. Som følge av kommunesammenslåinger innenfor kretsen og i byen Görlitz ble tallet redusert til 28 kommuner den 1. oktober 2007. Av disse inngikk 25 kommuner i 9 interkommunale forvaltningsfellesskap og forvaltningsforbund, mens de tre resterende kommunene Krauschwitz, Markersdorf og byen Niesky fortsatte som enhetskommuner.
Innbyggertall den 31. desember 2007:
Multivariat statistikk
Multivariat statistikk er en gren av statistikken som observerer og analyserer tilfeller der flere variabler opptrer samtidig. Anvendelse av multivariat statistikk kalles multivariat analyse. Bivariat analyse er et særtilfelle der det opptrer to variabler.
Referanser
Daudzdimensiju statistiskā analīze
Alfredo Reinado
Alfredo Alves Reinado (født 11. november 1968, død 11. februar 2008) var en øst-timorsk militæroffiser og opprørsleder.
Reinado var major i Øst-Timors forsvarsstyrker inntil han deserterte 4. mai 2006 og sluttet seg til omkring 600 andre tidligere soldater som hadde blitt avskjediget etter protester med bakgrunn i misnøye med favorisering når det gjaldt forfremmelser. Reinado stilte seg i spissen for soldatene og ledet et opprør mot myndighetene. 11. februar 2008 gjennomførte opprørerne under ledelse av Reinado et angrep mot Øst-Timors president José Ramos-Horta og statsminister Xanana Gusmao. Reinado ble skutt og drept under attentatforsøket.
Krishna Prasad Sitaula
Krishna Prasad Sitaula (født oktober 1949 i Sankranti Bazar i distriktet Terhathum, Nepal) er en nepalsk politiker. Han har vært visestatsminister, innenriksminister, justisminister, forsyningsminister og partileder.
Oppvekst
Han har B.Sc. og juridisk bachelor (LLB) fra Tribhuvan University. Sitaula stilte som kandidat til parlamentet for Nepals Kongressparti (NC) i Jhapa distrikt i 1991 og 1994 uten å bli valgt inn. Han blei første gang valgt fra dette distriktet i 1999.
Forhandingsleder
Etter seieren i demokratiopprøret Jana Andolan 2006, da kong Gyanendra blei nødt til å gi fra seg den diktatoriske makta og 1999-parlamentet blei gjeninnkalt, blei Sitaula innenriksminister i G.P. Koiralas samlingsregjering fra Sjupartialliansen for demokrati i Nepal. I løpet av sommeren blei han regjeringas mest profilerte NC-politiker etter statsminister Koirala sjøl.
Sitaula fikk ry for å være NCs og regjeringas mest effektive og smidige forhandler. Da det virka som om fredsforhandlingene med NKP(Maobadi) holdt på å gå i stå i første del av juni, reiste Sitaula til de fjerne vestlige delene av Nepal med helikopter. Der forhandla han fram ei løsning med Prachanda og fløy ham og Baburam Bhattarai tilbake til Katmandu. Resultatet blei at Koirala og Prachanda møttes og undertegna 8-punktsavtalen_2006, som danna grunnlaget for resten av forhandlingene fram til fredsavtalen i november.
Trond Øgrims betraktninger
Sitaula blei etter dette et hatobjekt for de ekstreme rojalistene, som framstilte ham som et redskap for maoistpartiet. Ei gruppe i NC begynte også å angripe ham for å være det. Dette gjaldt bl.a. G.P. Koiralas datter, Sujata Koirala, som krevde at han måtte gå av. Kommentatorer skreiv at Sujata og andre ledende kongress-medlemmer oppfatta sine maktposisjoner trua av Sitaula, og derfor ønska å fjerne ham fra partiledelsen og toppen i partiet før den gamle og sjuke G.P. Koirala trekker seg eller dør.
Under opprøret i Tarai i januar og februar 2007 blei både demonstranter og politifolk drept. Tarai-organisasjonene MJF og JTMM krevde at Sitaula skulle ta ansvaret for det og gå av. Dette kravet blei også reist fra partier i Nepals overgangsparlament 2007 og fra Sujata Koiralas fløy i NC.
Pressekommentarer pekte på at Sitaula hadde ikke noe spesielt ansvar for at situasjonen i Tarai blei voldelig (politisk kunne ansvaret med større rett legges på hele regjeringa og G.P. Koirala) og at kritikere som Sujata Koirala ikke egentlig fremma dette kravet ut fra det som hadde skjedd i Tarai. Både G.P. Koirala og NKP(M) gikk sterkt imot at Sitaula skulle gå av.
Mange kommentatorer spådde at G.P. Koirala ville nytte sjansen til å sette ham ut av regjeringa eller gi ham en annen ministerpost da Nepals overgangsregjering 2007 blei danna 1. april. Men også i denne regjeringa blei K.P. Sitaula innenriksminister.
Videre karriere
Sitaula var justisminister fra november 2011 til 24. mai 2012, samtidig med at han var Kongresspartiets leder.
Familie
Sitaula er gift og har tre barn.
Kevin Curren
Han ble profesjonell i 1979 og i 1983 nådde han semifinalen i Grand Slam-turneringen Wimbledon. Der tapte han mot den useedede Chris Lewis fra New Zealand som dermed ble den syttende useedede spilleren som har gått til finalen i Wimbledons lange tennishistorie.
I 1984 nådde han finalen i Australian Open men Curren tapte finalen mot svenske Mats Wilander som vant med 6-7, 6-4, 7-6, 6-2.
I 1985 var Curren på nytt i en Grand Slam-finale, denne gangen var det i Wimbledon. På veien til finalen beseiret han store tennisnavn som Stefan Edberg, John McEnroe og Jimmy Connors. Men i finalen tapte han mot den unge Boris Becker som vant med 6-3, 6-7, 7-6, 6-4 og Becker ble med sine 17 år den yngste mannlige Grand Slam-vinneren gjennom tidene.
Curren lyktes aldri å vinne noen Grand Slam-tittel i singel men han vant fire i double, i 1981 vant han US Open mixed double og i 1982 vant han Wimbledons mixed doubles og både double for menn og mixed double i US Open.
Curren ble i slutten på 1984 eller i begynnelsen av 1985 amerikansk statsborger og han trakk seg fra den profesjonelle tennisen i 1993. I løpet av sin tenniskarriere vant han 5 single- og 26 doubleturneringer og som best var han nummer fem på rankinglisten over verdens beste tennisspillere i single og nummer tre for doublespillere.
Helge Karlsen
Helge Karlsen (født 29. juni 1948) er en norsk tidligere fotballspiller som tilbragte mesteparten av karrieren i hvor han spilte fra 1967 til 1979. Karlsen var sentral i [Brann i 1970-årene og var med på å vinne NM i 1972 og 1976. Han spilte 323 kamper og scoret 7 mål for Brann. Han ble sammen med Tom Lund kåret til Årets spiller i norsk fotball av VG i 1977. Han fikk også med seg 35 landskamper.
Aktiv Kapital
Aktiv Kapital er norsk leverandør innenfor inkasso og kjøp av forfalte fordringsmasser. Aktiv Kapital er lokalisert i Kristiansand, Ålesund og Rørvik. Hovedkontoret ligger i Oslo. Aktiv Kapital ble etablert i Norge i 1991, og har i dag forretningsområder og kontorer i 11 land på verdensbasis. John Fredriksen kontrollerer rett under 40 % av Aktiv Kapital.
Intrum Justitia meldte 16. desember 2010 at de kjøper inkassovirksomheten til Aktiv Kapital i Norge, Sverige og Finland for 375 millioner kroner.
Travancore
Travancore var et fyrstedømme som i 1956 ble sammenslått med fyrstedømmet Cochin og delstaten Malabar for å danne den indiske delstaten Kerala.
Kuttainen
Kuttainen (nordsamisk: Guhttás) er et gammelt tettsted i Kiruna kommune i Norrbottens län i landskapet Lappland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 333 innbyggere.
Stedet Kuttainen i nordligste Lappland ligger ved Muonioälven ved finskegrensen i Kiruna kommune i Norrbottens län, ca. 20 km sydøst for Karesuando og ca. 200 km nord for polarsirkelen. I Kuttainen har det vært mye jordbruksdrift og det er sterkt preget av kristne idealer der gamle tradisjoner fortsatt lever.
Bjørn Erik Rasch
Bjørn Erik Rasch (født 15. oktober 1953) er en norsk statsviter som er professor i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo.
Karriere
Han er utdannet ved Universitetet i Oslo, der han ble cand.polit i 1982. Han var deretter stipendiat (1983–1987) og forsker (1987–1990) ved Universitetet i Oslo, og forsker ved Institutt for samfunnsforskning (1990–1994). Han ble professor i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo i 1994. Han var prodekan ved Det samfunnsvitenskapelige fakultet 2012–2015, leder for det sentrale valgstyret ved Universitetet i Oslo 2018–2019 og ble i 2019 valgt til instituttleder ved Institutt for statsvitenskap for valgperioden 2020–2023.
Han er tidligere medredaktør for Norsk Statsvitenskapelig Tidsskrift. Rasch har vært gjesteforsker ved University of California, San Diego, Harvard University, Columbia University og Sciences Po.
I 2012 ble han valgt inn i Det Norske Videnskaps-Akademi i gruppe for samfunnsfag.
Rasch er far til to døtre, bl.a. danseren Benedicte Rasch.
Shinji Tatsuta
Shinji Tatsuta (født 23. desember 1914) var en japansk skihopper.
Han representerte Japan under Vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen, der han ble nummer 46 i det individuelle hopprennet.
Frank Øren
Han jobber i dag som kateket i Steinkjer.
1919 Eternal
1919 Eternal (også stilisert som 1919 ★ Eternal) er det tredje studioalbumet til heavy metal bandet Black Label Society. Det ble gitt ut 5. mars 2002 og ble skrevet for Zakks far. 1919 Eternal er oppfølgeralbumet til utgivelsen Stronger Than Death fra 2000.
Bakgrunn
Fem sanger fra dette albumet ble opprinnelig skrevet av Zakk til Ozzy Osbournes album Down to Earth. Ozzy avviste sangene fordi de var for mye preg av Black Label, så Zakk beenyttet de til dette albumet. Sangene var «Bleed For M»e, «Life/Birth/Blood/Doom», «Demise Of Sanity», en alternativ pianoversjon av «Bridge to Cross» og en demo som antagelig heter «I'll Find The Way». De to sistnevnte ble aldri utgitt. På de originale demolåtene spiller trommeslager Christian Werr, en venn av Zakk, som tilfeldigvis var på rett sted til rett tid for å spille inn sporene. Senere, da Zakk skulle spille inn 1919 Eternal, ble Christians trommespor brukt på «Bleed For Me», «Life, Birth, Blood, Doom», og «Demise Of Sanity», noe som er grunnen til at Craig Nunenmacher ikke krediteres på disse sangene.