cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Apache OpenOffice
Komponenter
Apache OpenOffice er en samling programmer som virker tett sammen for å tilby egenskaper som forventes av en moderne kontorprogramvarepakke. Mange av komponentene er laget for å ligne de som er tilgjengelig i Microsoft Office. Komponentene som er tilgjengelig inkluderer:
Et lite program for Linux og Windows som kjører når maskinen starter. Det forhåndslaster hovedfilene for Apache OpenOffice slik at programmene kan startes raskere senere. Tiden det tar å åpne Apache OpenOffice programmer var en vanlig klagesak i versjon 1.0 av programvarepakken, og Quickstarter var en slags løsning. Substansielle forbedringer har blitt gjort på dette området for versjon 2.2.
Benyttes for å ta opp brukeraksjoner og gjenta dem senere for å hjelpe med å automatisere oppgaver, benytter OOoBasic.
Det er ikke mulig å laste ned disse komponentene individuelt på Windows, selv om de kan installeres separat. De fleste Linuxdistribusjoner bryter ned komponentene i individuelle pakker, som kan lastes ned og installeres separat.
Bruk
OpenOffice.org er en viktig del av mange store linuxdistribusjoner, blant annet norske Skolelinux. Programpakken finnes på en rekke språk, inkludert bokmål og nynorsk. Det finnes også ordlister til stavekontroll på både bokmål og nynorsk.
Makroer kan programmeres med OpenOffice.org-Basic som likner på MS-Basic, det finnes også API for C++ og Java.
Utbredelse
Et regjeringsoppnevnt standardiseringsråd skrev i en innstilling til Fornyingsdepartementet av 8. januar 2009, at PDF og ODF bør benyttes ved utveksling av dokumenter mellom offentlig sektor og innbyggere eller næringsliv. Rådet anbefalte at publikasjon av nye dokumenter i disse formatene blir påbudt fra og med 1. januar 2012. Alt tidligere publisert innhold ble foreslått konvertert til PDF og ODF innen 1. januar 2014. Innstillingen ble vedtatt av Stortinget 2. juli 2009.
Den 1. mars 2010 tok NRK i bruk OpenOffice.org på en del av sine datamaskiner. Mediabedriften hadde i mange år bare benyttet seg av Microsoft Office.
Utvikling og varemerker
Kildekoden har hele tiden blitt utviklet av et brukernettverk der bidragsyterne inkluderer aktører som Novell, Red Hat, RedFlag CH2000, Google, IBM og selvsagt Sun Microsystems og Oracle. I tillegg har mer enn 450 000 mennesker i mange land bidratt til utviklingen av programpakken. Videre utvikling av produktet administreres av Podling Project Management Committee, inntil prosjektet blir "voksent" og går fra å være et inkubator-prosjekt hos Apache til å være et eget prosjekt.
Det offisielle navnet på produktet er Apache OpenOffice, og tidligere OpenOffice.org som det var kjent som før versjon 3.4. Det er egentlig misvisende å kun referere til OpenOffice, da dette er et varemerke som tilhører et selskap i Nederland som ble grunnlagt av bl.a. Wouter Hanegraaff, og benyttes også av Orange UK.
Avarter og kontroverser
Flere Linuxdistribusjoner, herav Ubuntu, openSUSE og Mandriva Linux, har benyttet en fork eller en uoffisiell avlegger av OpenOffice, kalt Go-oo, drevet av utviklere som var uenige med Sun/Oracle om retningen på prosjektet.
I 2010 ble The Document Foundation (TDF) opprettet og de videreførte Go-oo koden under nytt navn, LibreOffice, og mange utviklere som var gått lei av måten Oracle forvaltet produktet og utviklingsmiljøet sitt på. LibreOffice ble støttet av mange av Linux-distributørene og også mange andre bedrifter og organisasjoner i det vakuumet som oppstod mellom Oracle sin utviklings-stans før Apache kom igang med å overta. De som ikke gikk over til TDF, deriblant IBM, har vært aktive i å få flyttet over all koden fra Oracle til Apache og tilpasse programmet slik til Apache-lisensen. IBM har bl.a. donert forbedringene fra Lotus Sympony til Apache OpenOffice.
Mange mener at siden hovedgrunnen til at LibreOffice-forgreningen ble startet var misnøye med Oracle sitt forvalterskap, bør nå utviklermiljøene bak både LibreOffice og Apache OpenOffice samarbeide igjen. Det later ikke til å være så enkelt, delvis på grunn av vondt blod og personkonflikter og delvis på grunn av forskjellene mellom lisensene LGPL og ASL.
The Promise Keepers
The Promise Keepers er en internasjonal konservativ kristen organisasjon for menn som er basert i Denver, Colorado, USA. Gruppen er selverklært som en Kristus-sentrert organisasjon som er dedikert til å introdusere mennesker til Jesus Kristus som sin frelser og herre, og hjelpe dem til å vokse som kristne.
Et medlem av Promise Keeper er forpliktet til ære Jesus Kristus gjennom lovsang, bønn og lydighet mot Guds ord i kraft av Den hellige ånd. De er forplikter til å praktisere åndelige, moralske, etiske og seksuell renhet, og til å bygge sterke ekteskap og familier gjennom kjærlighet, beskyttelse og bibelske verdier.
The National Organization for Women, en amerikansk feministisk organisasjon, har uttrykt det synet at The Promise Keepers er en trussel mot kvinners rettigheter. De hevder at gruppen oppfordrer til ulikhet innenfor ekteskap og lærer sine medlemmer en doktrine av mannlig overlegenhet.
Denny Laine
Denny Laine, eg. Brian Frederick Arthur Hines (født 29. oktober 1944 i Birmingham) er en britisk låtskriver og gitarist, men spiller også flere andre instrumenter. Han er best kjent for sin rolle som gitarist og sanger i The Moody Blues og senere for å ha dannet Wings sammen med Paul McCartney.
Biografi
I 1964 forlot Laine Denny And The Diplomats for å bli med i The Moody Blues, og han sang på deres største hit «Go Now». Hans tid med bandet ble derimot kortvarig, og etter en tid med flere mislykkede utgivelser sluttet han. I 2018 var han imidlertid blant gruppemedlemmene som ble nevnt da Moody Blues ble invotert i Rock and Roll Hall of Fame.
Han dannet deretter gruppa Denny Laine's Electric String Band med seg selv på gitar og sang, Trevor Burton (også gitar og framtidig medlem av Move), og Viv Prince (trommer). Gruppa benyttet elektriske strykere i et opplegg som ikke var ulikt til hva Electric Light Orchestra senere skulle gjøre til sitt varemerke. Gruppa laget to singler, «Say You Don't Mind / Ask The People» (april 1967) og «Too Much In Love / Catherine's Wheel» (januar 1968); og i juni 1967 delte de en opptreden med The Jimi Hendrix Experience og Procol Harum i London, men den nasjonale anerkjennelsen uteble og selv om bandet var en pioner i sin genre ble det oppløst.
Med Wings fikk Danny Laine sine største suksesser og som overgikk også The Moody Blues’ utgivelse av «Go Now»". Han hjalp Paul McCartney å skrive sanger som blant annet «Mull of Kintyre». Sammen med McCartneys kone Linda McCartney dannet Laine grunnstammen i bandet, og både sang og spilte rytmegitar, bass, tangentinstrumenter foruten å kore og stundom også synge førstevokalen.
Laines sang fra 1967, «Say You Don't Mind», ble en hit da den ble innspilt i 1972 av tidligere medlem av Zombie, Colin Blunstone.
Han var kortvarig gift med Jo Jo Laine (13. juli 1953-29. oktober 2006) og fikk en datter, Heidi, med henne.
Try to Remember (sang)
«Try to Remember» er en amerikansk sang fra musikalen The Fantasticks (1960) med melodi av Harvey Schmidt og tekst av Tom Jones, som opprinnelig ble fremført av Jerry Orbach i den originale Off-Broadway-produksjonen.
Det er den første sangen som blir fremført i musikalen for å få publikum til å forestille seg hva det sparsomme settet antyder. Teksten rimer berømmelig «remember» med «September», «so tender» og «December».
I 1975 fikk Gladys Knight & the Pips en enorm internasjonal slager med deres versjon av «Try to Remember», hvor den inngikk i en medley med en coverversjon av Barbra Streisands «The Way We Were». I Knights versjon resiterer hun en del av teksten til «Try to Remember» før hun begynner å synge «The Way We Were».
Den greske sangeren Nana Mouskouri har spilt inn sangen på plate på tre språk: tysk, fransk og italiensk.
The Kingston Trios versjon ble anvendt i soundtracket til spillefilmen The Man Who Fell to Earth. Sangen har dessuten blitt anvendt i videospillet Chrono Trigger og i Hongkong-spillefilmen City of Glass (Boli zhi cheng).
Norsk versjon
Bjørn Endreson har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Gyldne september». Sangen ble spilt inn av Svenn Linn på singlen Nor-Disc NOR 104 i 1965.
Dogri-kangri
Dogri-kangri, tradisjonelt kjent som vestlig pahari, er en gruppe språk og dialekter som snakkes i Himalaya-regionen, fra Pakistan til Nepal.
Turbinveien (Oslo)
Turbinveien (1–21, 2–32) er en vei i Kværnerbyen i bydel Gamle Oslo. Den går fra et kryss med Kværnerveien og Freserveien og møter sistnevnte igjen på den andre siden av Kværnerbyområdet. Fra førstnevnte kryss går Jernbanetrappa opp skråningen og deretter som gangvei langs og under jernbanen og opp til Enebakkveien. Lodalsparken krysser veien der den ender i syd.
Dogri-kangri
Dogri-kangri språkene er tonespråk, liksom deres nære slektning panjabi, men ulik de fleste andre indiske språk. Selv om de tradisjonelt er kjent som vestlig pahari, er de ikke så beslektet med de andre pahari-språkene som de er med Panjabi. Variasjoner som er betraktet som egne språk omfatter:
Turbinveien (Oslo)
Navnet ble vedtatt i 2007 og viser til tidligere virksomhet ved Kværner Brug.
Det gamle administrasjonsbygget ved bruket er i nr. 2/4. I nr. 1–5 er blokker i Møllehjulet borettslag, og i nr. 7–13 blokker i borettslagene Turbinen 1 og 2.
Ian Astbury
Ian Robert Astbury (født 14. mai 1962 i Heswall, Merseyside) er en britisk musiker kjent som vokalist i The Cult.
Han var i flere band før han flyttet til Bradford og startet bandet «Southern Death Cult» i 1981. Bandet ble oppløst i 1983, og sammen med gitarist Billy Duffy, bassist Jamie Stewart og trommeslager Ray Mondo, startet han bandet «Death Cult» samme år. De byttet så navn til «The Cult».
I 2000 ga han ut soloalbumet Spirit\Light\Speed på Beggars Banquet Records.
Angiografi
Angiografi, eller arteriografi, er en medisinsk billeddiagnostisk metode, hvor et røntgenbilde eller MR-bilde blir tatt for å fremstille innsiden av blodfylte strukturer som arterier, vener og hjertekamrene.
Den portugisiske legen og nevrologen Egas Moniz, Nobel-pris vinner i 1949, utviklet i 1927 teknikken ved cerebral angiografi, for derigjennom å diagnostisere ulike sykdommer i nervesystemet som svulster og arteriovenøse malformasjoner. Han regnes som en av pionerene innenfor dette feltet.
Angiografi krever innførsel av et kateter inn i en arterie som fører blod til de arteriegrenene som skal undersøkes.
Bildene kan taes som enkeltbilder, som bilder i rekkefølge med svært få bilder pr.sekund. Bildene kan også taes som film eller video med ca.30 bilder pr sekund, som viser kontrastens passasje gjennom karene i riktig hastighet. På en slik film eller hurtigserie sees hvordan blodet går saktere igjennom en forsnevring og gir dårligere blodforsyning til vevet som den blodåra skal forsyne.
Troy Kemp
Troy Kemp (født 18. mars 1966 i Nassau) er en tidligere friidrettsutøver fra Bahamas som konkurrerte i høydehopp.
Angiografi
Etymologi
Ordet er avledet fra de greske ordene angeion, «blodåre», og graphein, »å skrive eller registrere». Bildet som fremstilles kalles et angiogram.
Troy Kemp
Kemp ble verdensmester 1995 i Göteborg med et hopp på 2,37. I høydefinalen klarte han 2,37 i sitt andre forsøk, mens regjerende verdensmester og verdensrekordholder kubanske Javier Sotomayor klarte høyden i sitt tredje og siste forsøk. På neste høyde 2,39 rev de begge ut seg og Kemp var verdensmester. 12. juli 1995 hoppet han 2,38 i Nice som er hans person-, Bahamas nasjons- og Commonwealth-rekord.
Holmen (selskap)
Holmen er et svensk skogsindustrikonsern som er aktivt innen papirmasse- og papirindustrien (pulp and paper). Blant Holmens viktigste produkter er avispapir, magasinpapir og reklametrykk. Årlig produserer konsernet ca. 2,8 millioner tonn papir og kartong.
Holmen har ca. 3 000 ansatte og hadde i 2017 en omsetning på 16 milliarder SEK.
Selskapet ble etablert i 1874 under navnet Mo och Domsjö AB av industrifamilien Kempe. Grunnlaget for bedriften ble lagt av den pommerskfødte forretningsmannen Carl Kempe (1799–1872), som etablerte et sagbruk i Sverige. Hans sønner grunnla Mo och Domsjö. Firmaet var kjent under forkortelsen MoDo (som gjennom sponsing bl.a. har gitt navn til MODO Hockey). I 1988 ble den tradisjonsrike industribedriften Holmens Bruk AB, som ble etablert som våpenfabrikk i 1609, kjøpt opp av Mo och Domsjö. I 2000 ble konsernets navn endret fra Mo och Domsjö til Holmen.
Selskapet er børsnotert i Stockholm.
Smeltedigelen (Oslo)
Smeltedigelen (1, 2–6) er en vei i Kværnerbyen i bydel Gamle Oslo. Den går fra Freserveien til Turbinveien. Lodalsparken begynner fra veien og strekker seg østover til Turbinveien.
Navnet ble vedtatt i 2007.
Esben Esther Pirelli Benestad
Esben Esther Pirelli Benestad (født Esben Benestad; 3. mai 1949 i Grimstad) er norsk lege, spesialist i klinisk sexologi og Professor Emerit i sexologi ved Universitetet i Agder.
Liv og virke
Benestad er best kjent for sin rolle som professor i sexologi og forkjemper for transpersoners rettigheter. Hen er en internasjonalt anerkjent spesialist på feltet og har tatt i mot og behandlet transpersoner siden 1986. Benestad har vunnet en rekke priser for sine bidrag til forskning og skeives rettigheter. Hen har også fått Esben Esther-prisen, som deles ut hvert år av Pasientorganisasjonen for Kjønnsinkongruens (PKI), oppkalt etter seg.
I 2023 ble Benestad fratatt sin legeautorisasjon grunnet brudd på helselovgivningens krav til forsvarlighet, informasjonsplikt og journalføring. Avgjørelsen er gjenstand for kontrovers og kommer samtidig med at det har blitt innført innskrenkninger av transpersoners rettigheter, både i Norge og internasjonalt. Disse omfatter blant annet utestengelse av brukerorganisasjonene i utvikling av helsetilbudet for transpersoner  og reversering av tilbudet for mennesker under 18 år. Pasienter, som på forhånd ikke fikk beskjed om at deres saker var blitt meldt inn, har stilt seg kritiske til avgjørelsen. Den førte til demonstrasjoner over hele landet og har høstet internasjonal kritikk.
Avgjørelsen om å frata Benestad legeautorisasjonen har siden blitt delvis omgjort, fordi nemnda mente at det ikke var grunnlag for å si at utredningene og behandlingene av pasientene var uforsvarlige. Saken faller inn i en mangeårig konflikt mellom Nasjonal Behandlingstjeneste for Transseksuelle (NBTS) ved Rikshospitalet i Oslo, og de andre behandlingstilbudene for transpersoner i Norge. Benestad er kjent for å være et alternativ for mennesker som identifiserer seg som ikke-binære, som har blitt avvist, eller som av andre grunner oppgir å ha blitt dårlig behandlet ved NBTS.
Benestad har forsøkt å få til et samarbeid med NBTS og har utgjort en kritisk stemme til det offentlige behandlingstilbudet, som hen mener bryter med de internasjonale standardene til, for eksempel, The World Professional Association for Transgender Health (WPATH).
Benestad har tidligere markert seg som lokalpolitiker for Venstre.
Benestad har også gått inn for bruk av pronomenene «hin» og «hen».
Privatliv
Benestad har markert seg som ikke-binær transperson. Første gang hen stod offentlig frem som trans, var i TV 2-programmet En anelse rødt. Som sexolog har Benestad satt søkelys på transpersoners rettigheter og har engasjert seg i det offentlige ordskiftet og debatt rundt transpersoner. Hen har innført ord som transtalent, transbegavet og kjønnsbegeistring.
Benestad har alltid følt seg litt som mann og litt som kvinne. Da hen i år 2000 ønsket å byttet navn i offentlige registre til å inkludere Esther Pirelli, skapte dette store medieoppslag. Selv om Justisdepartementet i første omgang ga avslag til søknaden om å få opprette en tilleggsidentitet for Benestads nye navn var Grimstad-politiet velvillig og utstedte et uoffisielt identifikasjonsbevis.
Benestad er gift med sexologen Elsa Almås og er far til filmregissøren Even Benestad, som laget dokumentarfilmen Alt om min far i 2002.
I november 2019 fikk Benestad påvist tykktarmkreft med spredning til leveren, og har siden gjennomgått flere behandlinger og operasjoner.
Værøy flyplass
Værøy flyplass er en flyplass på øya Værøy i Værøy kommune i Nordland fylke. Flyplassen er privateid. Den er stengt for offentlig trafikk, men grunneier tillater småfly å bruke flyplassen såfremt det ikke er annen aktivitet der.
Værøy lufthavn var navnet dengang flyplassen hadde status som lufthavn. Flyplassen ble åpnet 1. juli 1986 og hadde rutetrafikk med Widerøe. Etter Værøy-ulykken 12. april 1990, ble flyplassen stengt. Flyplassen ble ikke åpnet igjen for offentlig trafikk. Området er idag poststed Værøy gamle flyplass. Flyplassen ble brukt privat som en sjokoladefabrikk for Lofoten Sjokolade, helt til den brant ned 8. oktober 2015.
Værøy helikopterhavn brukes for den offentlige trafikken idag.
Michael Carrick
Michael Carrick (født 28. juli 1981) er en engelsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for.
Han kom fra Tottenham Hotspur i 2006 for over 200 millioner kroner. Han har også spilt for West Ham United og Birmingham City. Han spilte med draktnummer 16 for Manchester United.
Den 11. juli 2017 ble han utnevnt til kaptein for Manchester United.
2022 fikk han sin første permanente fotballtrener jobb for den engelske klubben Middlesbrough.
Vant
Vant er betegnelsen på en vaier, en stang eller et tau som støtter masten sideveis på et fartøy. Vantene er festet i røstjern i borde på hver side av båten. Dersom vantene er montert i borde aktenom masten, vil vantene også gi masten noe støtte akterover. Vantene kan legges over ett eller flere sett med salingshorn. Dersom disse er vinklet akterover vil de gi masten mer eller mindre bøy. Dette kan utnyttes til trimming av seil, særlig på mindre fartøyer og joller der salingsvinkelen justeres etter dagens vindforhold eller endog justeres under seilas. Akterstag og eventuelle lensetakler kan være nødvendige for ekstra støtte under lens, og kan fungere som trimanordninger for justering av mastebøy..
Michael Carrick
Landslaget
Han debuterte fra start på i 2005, og var med i troppen til VM 2006 i Tyskland.
Vant
På moderne seilbåter er det vanlig med to eller flere sett vant. Overvantene går fra mastetoppen via salingshornene til røstjernene. Undervantene går fra undersiden av nederste saling til røstjernene. Eventuelle mellomvant går fra undersiden av et salingshorn over et lavere salingshorn og ned til røstjernet.
Michael Carrick
Meritter
Manchester United
Karriere som spiller (alle turneringer)
''Per 22. mai 2016''
Statistikk
Manchester United
VM i bandy 2003
Bandy-VM 2003 ble arrangert i Russland mellom 24. og 30. mars. Det var det 23. verdensmesterskapet i bandy. Totalt deltok ni lag, fem i A-gruppen og fire i B-gruppen. Først ble det spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang i de respektive gruppene. De fire første lagene i A-gruppen gikk til semifinale og nummer fem i A-gruppen til kvalspill mot vinneren i gruppe B om plass i neste års A-gruppe. Kampene ble spilt i Arkhangelsk. Sverige ble verdensmester for sjuende gang ved å beseire Russland med 5–4 i finalen.
Gruppespill
--
-
Perthshire
Perthshire (skotsk-gælisk: Siorrachd Pheairt), offisielt fylket Perth, er et tradisjonelt grevskap i det sentrale Skottland, som strekker seg fra Strathmore i øst til Drumochter-passet i nord, Rannoch Moor og Ben Lui i vest, og Aberfoyle i sør. Det grenser til grevskapene Inverness-shire og Aberdeenshire i nord, Angus i øst, Fife, Kinross-shire, Clackmannanshire, Stirlingshire og Dunbartonshire i sør og Argyllshire i vest. Det var et lokalt myndighetsfylke fra 1890 til 1930. G8-toppmøtet i 2005 fant sted i Perthshire på det store Gleneagles Hotel.
Perthshire er kjent som «big county», eller kun som «the Shire», på grunn av dets rundhet, sentrale beligghet og status som det fjerde største historiske grevskapet i Skottland. Den har et bredt utvalg av landskap, fra de rike områdene med jordbruk i øst, til de høye fjellene i det sørlige høylandet. I regionen ligger også Scone Palace, residensen ti middelalderen til de skotske kongene. Omtrent 151 910 mennesker er beregnet bosatt i Perth.
Fortingall Yew i Perthshire er antatt å være det eldste treet i Storbritannia og ett av de eldste i hele Europa, et barlind som er antatt å være rundt 5 000 år gammel.
Skottlands eldste platebutikk, etablerte i 1967, den familieeide Concorde Music, ligger i Perth.
Maria Bueno
Maria Ester Andion Bueno (født 11. oktober 1939 i São Paulo i Brasil, død 8. juni 2018 ) var en brasiliansk tennisspiller.
Bueno vant sin første Grand Slam-tittel i 1958 da hun sammen med Althea Gibson vant double-turneringen for damer i Wimbledon. Året etter, i 1959, vant hun sin første Grand Slam-tittel i single, da hun beseiret Darlene Hard 6–4, 6–3 i Wimbledon-finalen. Samme året vant hun også US Open og ble dermed den første ikke-amerikanske kvinnelige spilleren til å vinne både US Open og Wimbledon i ett og samme år.
Bueno vant singleturneringen i Wimbledon tre ganger og US Open fire. Hun nådde finalen i både French Open og Australian Open, men tapte begge gangene til australske Margaret Smith Court.
Boeno vant tolv Grand Slam-turneringer i double sammen med seks ulike partnere og i 1960 ble hun den første kvinnen som klarte å vinne alle fire Grand Slam-titlene i løpet av ett kalenderår. Hun spilte i totalt 35 Grand Slam-finaler, 12 single og 23 double, hvorav hun vant 19, 7 single og 12 i double.
Hun vant singleturneringen for damer i De panamerikanske leker i 1963 i São Paulo i Brasil.
Bueno ble i 1978 opptatt i International Tennis Hall of Fame.
Ketil Hugaas
Ketil Hugaas (født 24. juni 1957 i Sulitjelma) er en norsk operasanger. Han var ved Kungliga Operan i Stockholm fra 2000 til 2008, og er nå engasjert ved Den Norske Opera & Ballett i Oslo. Fra 2016 er han kultursjef i Fauske kommune.
Hugaas var i tidlige år aktiv i hjemstedets og regionens musikkliv. Dirigerte kor, korps og storband samt orkester. Han spiller også keyboard/piano. Han var musikkleder i Fauske kommune 1988-1992.
Hugaas studerte ved Bergen Musikkonservatorium 1985-88 og Norges musikkhøgskole 1992-96 med professor Ingrid Bjoner.
Löplabbet
Kjede
Kjeden har to butikker i Oslo. Ellers finnes den i Sandvika, Fredrikstad, Drammen, Kristiansand, Stavanger, Bergen, Ski Storsenter og Trondheim. I 2008 var omsetningen for de fem butikkene, som da var med i Löplabbet AS og har Plesner-gruppen som største eier, på 40,9 millioner. I 2009 ble den 49 millioner, en økning på 19,8%. Resultatet før skatt økte fra 3,15 millioner til 4,63 millioner, en økning på hele 47%. Totalt er det nå 15 butikker i kjeden, som hadde en omsetning på til sammen 86,74 millioner i 2016. I alt har kjeden om lag 160 ansatte. Alle er aktive løpere, noe som er en forutsetning for å få jobb.
Ketil Hugaas
Hugaas har skrevet musikken til tre musikkspill som omhandler hjemstedets historie:
Roller
TV-produksjoner:
Guds Menighet
Guds menighet er et kristent trossamfunn grunnlagt i 1883 i USA av Aanen Reinertsen (1852–1891) fra Arendal, og senere etablert i Norge i 1887 da Reinertsen flyttet fra USA til Norge. Trossamfunnet har to menigheter, en i Vikten i Flakstad kommune og en i Ørsnes i Vågan kommune.
Reinertsens visjoner
Aanen Reinertsen vokste opp som eldst i en søskenflokk på ti på et lite småbruk vest i Agder. Han reiste til Amerika i 1875. En tid var han mormoner. I 1881 fikk han en visjon: Han fikk i oppdrag fra Gud å gjenreise "den sanne kirke". Han var opptatt av profetiene i Johannes åpenbaring og så seg selv som guttebarnet. Reinert publiserte sine utlegninger i bladet "Domsbasunen".
Historie
Menigheten skapte uro da den etablerte seg i Arendal i 1887, hovedsakelig på grunn av kritikken som ble rettet mot daværende kirke.
Etter Reinertsens død ble virksomheten videreført av Amund Waag (1864-1900) i Kragerø og deretter av Olaf Melby. Menigheten etablerte seg på denne tiden flere steder i Norge, og i Aalborg i Danmark. Melby reiste til USA i 1915 og drev virksomheten derfra.
Menigheten i Nord-Norge
Etablering i Nord-Norge er kjent fra 1897, og i 1900 hadde menigheten i Flakstad 119 medlemmer. Gjennom Richard Johansen fra Vikten i Flakstad fikk menigheten fotfeste i Lofoten. Menigheten ble etablert på Ørsnes i 1926. Melby oppfordret etterhvert medlemmene i USA om å flytte til Lofoten. Johansen var leder av virksomheten til 1971, deretter ble ledelsen overført til Johansens svigersønn Idar Stokvik. I 1996 overtok Idar Stokviks nevø Rainer Stokvik.
Resende (Brasil)
Resende er en by og kommune i delstaten Rio de Janeiro i sørøstregionen av Brasil. Kommunen grenser til nabokommunene Barra Mansa, Itatiaia, Porto Real, Quatis, Areias (SP), Queluz (SP), São José do Barreiro (SP), Bananal (SP), Arapeí (SP), Bocaina de Minas (MG), Passa Quatro (MG), Itamonte (MG), Itanhandu (MG) og Passa-Vinte (MG). Resendel har 119 729 innbyggere (2006) og dekker et areal på 114 km². Byen Resende ble etablert i 1744 og fikk sitt nåværende navn i 1801.
Gregorio Lopez
Gregorio Lopez, opprinnelig Luo Wenzao/Lo Wanzao, også Gregorio Lo Wen-tsao (født mellom 1615 og 1617 i Lo-chia-hang (Luojiang) i Fujian i Kina, død 27. februar 1691 i Nanjing) var dominikanerprest og den første kineser som ble katolsk biskop. De neste seks kinesiske katolske biskoper ble ikke ordinert før i 1926.
Guds Menighet
Menigheten i Nord-Norge
Menigheten består av etterkommere av 7-8 storfamilier som knyttet seg til menigheten på slutten av 1890-tallet og utover mot mellomkrigstiden, minst fire av familiene har bakgrunn fra Fredvang i Lofoten.
Gregorio Lopez
Konversjon
Luo Wenzao ble døpt i 1634 av pater Antonio Caballero de Santa María og ledsaget de følgende årene ham på reiser i Det fjerne østen. Han ville inntre i fransiskanerordenen, men ble ikke antatt av dem. Da ble han i stedet dominikaner, den 1. januar 1650.
Guds Menighet
Menigheten i Nord-Norge
Etikken i det kristne trosamfunnet basererte seg i begynnelsen på nøysomhet og fokus på åndelige og evige verdier, og i mindre grad på materielle verdier. Dette har endret seg med samfunnsutviklingen generelt. De pietistiske trekkene er ikke lenger like tydelige som de var tidligere; i dag kommer den mer til uttrykk gjennom at medlemmene i liten grad deltar i samfunnet utenfor og at medlemmene har et uttalt forbud mot å bruke prevensjon. Medlemmene deltar i liten grad i begivenheter i storsamfunnet som idrett, 17. mai-feiring og politikk. Etter at internett kom er heller ikke medlemmene like avskåret fra kontakt med verden utenfor og mange av medlemmene er på sosiale medier.
Gregorio Lopez
Prest
Han studerte filosofi og teologi i Manila og ble presteviet i 1654 eller 1655 av Manilas erkebiskop Miguel Poblete.
Vjatsjeslav Voronin
Vjatjeslav Nikolajevitsj Voronin (russisk: Вячеслав Николаевич Воронин, født 5. april 1974 i Ordzjonikidze i Nord-Ossetia i Den russiske sovjetiske føderative sosialistrepublikk i Sovjetunionen) er en russisk friidrettsutøver som konkurrerer i høydehopp.
Gregorio Lopez
Prest
Deretter var han misjonær i Kina, og var særlig i forfølgelsestiden mellom 1666 og 1670 til stor hjelp for den unge kirken i Kina. Da var han den eneste kinesiske presten i landet, og ettersom de utenlandske alle var internert var han den eneste som kunne reise omkring i ti provinser og døpe, undervise og oppmuntre de troende.
Guds Menighet
Skoler
Kirkesamfunnet driver privatskoler både i Ørsnes og Vikten. Vikten skole ble opprettet i 1992 og skolen på Ørsnes i 1998. Etableringen av privatskoler var omstridt, i og med at det svekket elevgrunnlaget ved de offentlige skolene i bygdene. Vinteren 2019 slo Bufdir alarm overfor politikerne om manglende integrering av barn og unge mot lokalsamfunnet og storsamfunnet, da de i svært liten grad får ha kontakt med barn og unge utenfor menigheten og heller ikke får delta i f. eks organisert idrett i lokalsamfunnet. (Jfr. oppslaget "Skyer over det forjettede land" i Vårt Land, juli 2019.) Sommeren 2020 førte Utdanningsdirektoratet tilsyn med skolene på Ørsnes og Vikten.
Vjatsjeslav Voronin
Voronin ble verdensmester 1999 i Sevilla med et hopp på 2,37 foran canadiske Mark Boswell (2,35) og Martin Buß (2,32) fra Tyskland. Han vant også innendørs-EM 2000. Hans personbeste er 2,40
Gregorio Lopez
Apostolisk vikar, biskop
Etter initiativ fra Domingo Navarrete og François Pallu utnevnte paven ham til apostolisk vikar for Nanjing og til titulærbiskop den 4. januar 1674. Hans område skulle omfatte ikke bare Nanjing og tilgrensende områder, men også Zhili (Hebei), Shandong, Shanxi, Henan, Shaanxi og Korea. Beskjeden om utnevnelsen nådde ikke pater Luo før i 1677. Til å begynne med ville han ut av beskjedenhet ikke utøve sitt embede. Den neste paven påla ham å påta seg oppgaven under lydighet. Da han fikk vite dette i 1681 bøyde han seg for pavens vilje, støttet av den italienske pater Giovanni Francesco Nicolai a Leonissa. Han ble bispeviet den 8. april 1685 av biskop Bernardino della Chiesa.
Biskop Gregorio arbeidet utrettelig for å utvikle det kinesiske presteskap, og den 1. august 1688 presteviet han tre kinesiske jesuitter i Macao (Wan Qiyuan, 54, Wu Yushan, 57, og Lin Yunde, 60). Biskop Luo utnevnte sin generalvikar, til å overta arbeidet etter hans egen bortgang.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi var:
Angistri
Angistri (gresk: Αγκίστρι; «fiskekrok») er en liten gresk øy og kommune som ligger i Saroniabukta utenfor Athen. Den tilhører den regionale enheten Øyene.
Bosetning
Øya var bosatt i antikken, noe som er bevitnet ved noen arkeologiske steder.
Det er kun tre bosetninger på Angistri: Milos (Megalokori), Skala og Limenaria. Milos med en befolkning på 566 mennesker er hovedlandsbyen og hvor flertallet av øyboerne bor. Skala med 448 innbyggere ligger tyve minutters gange fra Milos langs en kystvei. Skala er stedet hvor de fleste turistfasilitetene og hotellene er. Limenaria er den minste landsbyen med kun 128 beboere og ligger på motsatt side av øya med svært lite turister. Øyas totale befolkning i henhold til folketellingen av 2011 var på 1142 beboere. I sommermånedene kan antallet mennesker ofte tredobles. Dets landareal er på 13,367 km².
Geografi
Angistri er en øy i Saroniabukta. Den ligger omtrent 35 km sørvest for Pireus og seks km sørvest for øya Egina. Halvøya Methana ligger seks km sør for det greske fastlandet på Peloponnes som er 14 km øst. Agistri er seks km lang og opptil tre km bred. Det er dekket av furuskog og er kupert. Det høyeste punktet er på 294 meter.
Angistri ligger meget nær de større øyene i øygruppen De saroniske øyer som Egina. Angistri kan bli nådd fra Egina med båt på rundt ti minutter. Det går en rekke båter, blant annet fra Angistri Express og en rekke båtdrosjer. Øya ligger også en times båttur fra Athens havneby Pireus. Den nærmeste flyplassen ligger ved Athen. Det går ferge til Pireus og hydrofoilbåt mellom Egina og Angistri.
Økonomi
Angistri er en meget populær ferieøy hvor både grekere og utenlandske besøkende kommer for å tilbringe somrene. Det finnes flere store strender på øya. Den største er utenfor landsbyen Skala. Den er meget langgrunn og blir ansett som mest barnevennlig. Det finnes også en nudiststrand som kalles for Halikada. Ved denne finnes det ingen servering som ved andre strender. Da den ligger i skjul nedenfor noen klipper er den noe møysommelig å ta seg ned til. Agistri er også egnet for spaserturer og flere ulike stier.
For noen få tiår siden var fiske det viktigste industrien. Grunnet overfiske og forurensning av farvannet rundt har fiskeindustrien drept seg selv. Landbruket som tidligere drev på med dyrking av oliven, korn og frukt, foruten også harpiks, har også dødd ut.
Arthur S. Maxwell
Arthur Stanley Maxwell (født 14. januar 1896, død 13. november 1970), ellers kjent som «onkel Arthur» av sin trosfeller, var en kjent religiøs forfatter, redaktør og administrator innenfor Syvendedagsadventisters kirke i Storbritannia. Han skrev 112 bøker, mange av dem ble oversatt til en rekke språk og brukt innenfor kirkesamfunnet. De fleste bøkene er ganske korte og enkle. På norsk har en av bøkene hans tittelen Onkel Arthurs skumringsfortellinger (1993).
Han skrev også et mangebinds verk kalt The Bible Story, Bibelen gjenfortalt for barn og rikt illustrert, og med en adventistisk tilnærming. Verket er utgitt på norsk under tittelen Bibelens Beste, først i en forkortet utgave på fire bind som kun tok for seg Mosebøkene og evangeliene, siden i komplett versjon.
Sannar-demningen
Sannar-demningen er en demning i Den blå Nilen, i det østlige Sudan, ved byen Sannar. Anlegget brukes til å samle opp og fordele irrigasjonsvann til bomullsdyrking og annet jordbruk i de østlige delene av landet. Det produseres litt elektrisk kraft av anlegget, med en installert produksjonskapasitet på 15 MW. Demningen er 40 meter høy, og ble ferdigstilt allerede i 1925.
Risk
Risk er et populært tur-basert brettspill, produsert av Parker Brothers (nå en del av Hasbro). Spillet ble funnet opp av den franske filmregissøren Albert Lamorisse, og ble gitt ut for første gang i 1957 som La Conquête du Monde (The Conquest of the World).
Risk blir spilt av to til seks spillere på et spillebrett med napoleonstidens politiske kart over jorda. Spillebrettet er delt opp i 42 territorier, som er fordelt på seks kontinenter. Spillerne kontrollerer hærstyrker, som brukes i et forsøk på å erobre territorier fra de andre spillere ved troppeslag som avgjøres ved terningskast. Målet med spillet er å få kontroll over alle territoriene eller «verdensherredømme», gjennom å eliminere alle de andre spillerne. Ved å bruke area movement, unngår Risk realistiske grenser, slik som størrelsen på verden og logistikken med lange felttog.
Odessa (andre betydninger)
Odessa kan vise til:
Risk
Det er kommet flere spesialutgaver av Risk, blant annet en Ringenes Herre-utgave hvor verdenskartet er byttet ut med et kart over Midgard.
Pc og videospill
Det er blitt gitt ut flere videospillutgaver av Risk, de første gitt ut til Commodore 64 i 1988 og til Macintosh (Mac) i 1989. Siden da har det kommet utgaver til PC, Amiga, Sega Genesis, PlayStation, PlayStation 2 og Game Boy Advance. Det siste spillet er Risk: Global Domination for PC og Mac. I tillegg er det gitt ut flere hundre uoffisielle Risk etterligninger, hvorav mange kan spilles via internett.
Macken W. Aas
Mathias «Macken» Johansen Widerøe Aas (født 12. desember 1886, død 23. februar 1960) var en norsk fotballspiller og forretningsmann. I 1908 spilte han i Norges første, hvor Norge tapte 3–11 for i Göteborg. Etter kampen skal han og lagkamerat Wilhelm Brekke ha havnet i håndgemeng med svensker på grunn av unionsoppløsningen. Aas deltok dessuten i Norges landskamp nummer to, mot Sverige i 1910. På klubbnivå spilte han for Oslo-klubben Mercantile og vant norgesmesterskapet i 1907 og 1912. Aas krediteres for å ha vært den drivende kraft for anleggelsen av Gressbanen på Holmen i Oslo.
Etter fotballkarrieren bedrev Aas bilsport og var innehaver av Centrumsverkstedet AS, som i 1924 fikk importagenturet for det italienske bilmerket Lancia, samt det britiske Lagonda. Hans far var Johan Benedictus Aas (1855-1909), og han var bror av fotballspilleren Rolf Aas. Han var far til tegneren Ulf Aas.
Marthon Skårland
Marthon Skårland (født 28. mars 1949) er en norsk lokalpolitiker for Høyre. Han var ordfører i Bjerkreim kommune i Rogaland fra 2007 til 2015, som den første Høyre-ordfører i kommunen og er varaordfører fra 2015.
Høyre og Senterpartiet innledet i 2007 et valgteknisk samarbeid i denne perioden, og ordfører i forrige periode, Asbjørn Ramsli, (Sp), var varaordfører. Samarbeidet fortsatte i 2011, da med Torbjørn Ognedal fra Senterpartiet som varaordfører. Ognedal ble valgt til ordfører i 2015.
Skårland er også vararepresentant til Rogaland fylkesting. Av yrke er Marthon Skårland selvstendig næringsdrivende.
Det galliske riket
Det galliske rike (latin: Imperium Galliarum) er det moderne navnet på et utbryterrike fra Romerriket som eksisterte fra 260 til 274. Det oppsto i kjølvannet av krisen på 200-tallet, i en periode da Romerriket var på sammenbruddets rand.
Det ble grunnlagt av Postumus i 260 etter invasjoner fra nordeuropeiske barbarer og politisk uro og ustabilitet i Roma. På høyden av det galliske rike besto det av områdene i Germania, Gallia, Romersk Britannia og kortvarig også Hispania. Etter at Postumus ble myrdet i 268 tapte riket mye av sine områder, men fortsatte videre under en rekke keisere og usurpatorer. Hovedstaden var Colonia Agrippinensis, dagens Köln. Riket ble gjenerobret av den romerske keiseren Aurelian etter slaget ved Châlons i 274.
Opprinnelse
Krisen på 200-tallet begynte i 235, da Alexander Severus ble myrdet. Den ble forverret da keiser Valerian ble beseiret og tatt til fange av sasanide-dynastiets Persia. Det etterlot hans sønn Gallienus med en svært skrøpelig kontroll over Romerriket. Kort tid etter brøt deler av de romerske provinsene i øst ut og opprettet det palmyrenske riket, bestående av Syria, deler av Anatolia, Libanon, Judea og Egypt.
Guvernørene i Pannonia (grenset nord og øst av Donau) forsøkte seg med flere mislykte lokale opprør. Keiseren dro til Donau for å fjerne forstyrrelsen. Det etterlot Postumus, guvernør av Germania Superior og Inferior, med ansvaret for grensen av Rhinen. Keiserarvingen Saloninus og den pretoriske prefekt Silvanus ble værende ved Colonia Agrippina (Köln), for å holde den unge arvingen utenfor fare og kanskje også for å stagge og kontrollere Postumus' ambisjoner. Ikke lenge etter kom Postumus med en hær og beleiret Colonia Agrippina, tok stedet og drepte den unge arvingen og hans verge. Postumus etablerte deretter sitt hovedkvarter i Köln.
Det galliske rike hadde sitt eget senat, to årlig valgte konsuler (ikke alle navnene på konsulene har blitt bevart til ettertiden) og sin egen pretorianergarde (spesialstyrke av livvakter). Postumus selv synes å ha holdt posisjonen som konsul fem ganger.
Postumus klarte med hell å slå tilbake Gallienus i 263, og ble aldri utfordret av ham igjen. Imidlertid ble han tidlig i 268 utfordret av Laelianus, antagelig en av hans egne hærførere. Han lot seg erklære som keiser ved Mogontiacum (Mainz) av sin hær Legio XXII Primigenia. Postumus erobret raskt Mogontiacum og fikk Laelianus drept. Imidlertid betydde denne suksessen lite og han ble selv veltet og drept av sine egne soldater, etter sigende ettersom han ikke tillot dem å herje byen.
Etter Postumus
Marcus Aurelius Marius ble innsatt som keiser ved Postumus' død, men han døde meget kort tid etter; tekstkildene sier han styrte i kun to dager, men det er mer sannsynlig at han satt i noen måneder. Deretter kom Victorinus til makten og ble anerkjent som keiser i nordlige Gallia og Britannia, men ikke i Hispania. Victorinus tilbrakte det meste av sin tid med å håndtere opprør og forsøke å gjenvinne galliske områder som hadde blitt tatt av Claudius Gothicus. Han ble myrdet i 271, men hans mor Victoria tok kontroll over hans hær og benyttet sin makt til å få innflytelse på valget av hans etterfølger. Med Victorias støtte ble Tetricus I gjort til keiser, og ble anerkjent i Britannia og i deler av Gallia fortsatt kontrollert av riket. Tetricus bekjempet germanske barbarer som hadde herjet Gallia etter at Victorinus var død, og klarte å gjenerobre Gallia Aquitania og vestlige Gallia Narbonensis mens den romerske keiser Aurelian var opptatt av å ta seg av dronning Zenobias palmyrenske rike i øst. Han etablerte keiserlig hoff i Trier, og i 273 utnevnte han sin sønn Tetricus II til rangen som cæsar. Det påfølgende året ble sønnen gjort til medkonsul, men hans rike ble åpenbart svekket av indre stridigheter, inkludert et mytteri ledet av usurpatoren Faustinus. Ved den tiden da Aurelian hadde nedkjempet det palmyrenske rike og gjort planer for å gjenerobre Vest-Europa. han forflyttet seg til Gallia og beseiret Tetricus i slaget ved Châlons i 274. I henhold til kildene hadde Tetricus, trett av de indre stridighetene, tilbudt seg å overgi seg i bytte for nåde for seg selv og sin sønn. Denne detaljen kan være senere propaganda, men uansett var Aurelian seierrik, og det kortvarige galliske riket ble effektivt oppløst.
Årsaker
Hinsides kun et symptom på kaoset i krisen på 200-tallet, kan det galliske rike bli tolket som et omfang av provinsiell identifisering som konkurrerte med den tradisjonelle følelsen av romanitas, av den bindekraftige lojaliteten til de enkelte legioner, og av den makten som ble samlet av befestete romaniserte aristokratisk slektsnettverk hvor de lokale maktbasene strakte seg fra Rhinen til Hispania Baetica, skjønt omfanget av "gallisk" egenforståelse som nasjonalistiske historikere har lest i det, er antagelig overdrevet. Postumus erklærte at hans eneste hensikt var å beskytte Gallia og i 261 bekjempet og slo han tilbake en blandet gruppe av frankere og alamannere for å holde limes, grensefestninger, ved Rhinen trygge. Dog måtte landområdene bortenfor øvre Rhinen og Donau overlates til barbarer innen et par år.
Bemektigelse av makten i Britannia og nordlige Gallia under Carausius kun tyve år senere reflekterer denne tendensen. Lokal lojalitet fra jordbruksaristokratiet og den stadig dårligere moralen i legionene gjorde det mulig for ham å ta makten i Britannia og deretter forsøke å skape et «britannisk» rike basert på den romerske modell i Britannia og nordlige Gallia. Tilsvarende med tilbaketrekningen av legioner etter 408 var det mange i Britannia som foretrakk en lokal romersk autoritet framfor et nasjonalistisk opprør. behovet for romersk orden og statlige institusjoner var derfor sammenlignbar med en grad av nasjonal separatisme.
Thyholdtvegen borettslag (Tromsø)
Thyholdtvegen borettslag er et boligområde på Tromsøya i Troms fylke som ble ferdigbygd i 2006.
Det har 86 leiligheter fordelt på tre blokker. Borettslaget ligger på selve Tromsøya mellom Universitetssykehuset Nord-Norge/Universitetet i Tromsø og Tromsø sentrum, inn mot krysset Thyholdtvegen/Stakkevollvegen.
Åkerfly
Åkerfly (Tholera spp.) er en slekt av nattfly som tilhører underfamilien Hadeninae. To arter, gulringet åkerfly og hvitribbet åkerfly, forekommer i det sørligste Norge.
Utseende
Middelsstore (vingespenn 32 – 46 mm for de norske artene), kraftige nattfly, grå, brune eller svartaktige på farge. Hannene har smalt fjærformede antenner.
Levevis
Artene har larver som lever på gras og finnes helst på grasmarker, men de to som forekommer i Norge er ikke spesielt knyttet til dyrket mark, så navnet åkerfly er misvisende. De to norske artene flyr i august – september.
Wilhelm Brekke
Wilhelm Brekke (født 24. februar 1887, død 17. mai 1938) var en norsk fotballspiller. Han spilte venstre back i s første landskamp, 12. juli 1908, hvor Norge tapte 11-3 for i Göteborg. Brekke spilte klubbfotball for Mercantile og ble norgesmester for klubben i 1907 og kretsmester i Oslo i 1906, 1907 og 1908. Han deltok dessuten i bandy for Kristiania Skøiteklub.
Hans yngre bror Sigurd Brekke ble også norgesmester og landslagsspiller i fotball.
Perkin Warbeck
Perkin Warbeck (født ca. 1474 i Tournai i Tournaisis, henrettet 23. november 1499 på Tyburn ved London i England) var en falsk tronpretendent for Huset York under Henrik VII av England.
1460 - fremstår med tronkrav
Han ble først kjent ved hoffet i Burgund i 1490, da han fremmet sitt krav på den engelske tronen. Han utgav seg for å være Richard av Shrewsbury, 1. hertug av York, yngre sønn av Edvard IV. Den virkelige Richard var en av prinsene i Tower, og ble med all sannsynlighet myrdet i 1483.
Til Irland og Skottland
Den 3. juli 1495 forsøkte han å stige i land i England. Han hadde en liten styrke, betalt av Margaret av Burgund, og ble nesten umiddelbart tvunget til å flykte til Irland. Det fikk han støtte fra jarlen av Desmond, og beleiret Waterford. Igjen møtte han motstand, og flyktet til Skottland. Der ble han tatt godt imot av Jakob IV, som lot ham gifte seg med sin kusine lady Catherine Gordon.
Skottene angrep England i september 1496, men trakk seg raskt tilbake da den forventede støtten fra Northumberland ikke kom. Det eneste resultatet av angrepet var økte krigsskatter i England, som i sin tur kan ha ført til Det korniske opprøret året etter. Jakob IV ønsket etter dette å bli kvitt Warbeck, og han måtte reise tilbake til Irland der han igjen beleiret Waterford. Denne gangen varte beleiringen i bare elleve dager før han måtte flykte fra Irland. Hans to skip med omkring 120 mann ble forfulgt av fire engelske skip.
Ankomst i England, henrettet
Warbeck steg i land i Cornwall i 1497, i håp om å kunne fiske i rørt vann etter opprøret der tre måneder tidligere. Men opprørerne var blitt slått, og det var få som var rede til å forsøke igjen så snart. Han marsjerte allikevel mot London, og gav i 1498 Henrik VII en nokså stakkarslig militær utfordring. Før det kom til en trefning flyktet han igjen.
Han ble tatt til fange, og plassert i Tower of London. Han skal sammen med Edward Plantagenet, 18. jarl av Warwick, som virkelig hadde et krav på tronen, ha forsøkt å flykte. Det mislyktes, og han ble tatt til fange og henrettet for høyforræderi. I motsetning til hva som var vanlig straff for høyforræderi skal han ha blitt hengt på Tyburn.
Heftyeterrassen
Heftyeterrassen ble oppført av «Byggeselskapet av 1910» i perioden 1911 til 1913. Komplekset inneholder et tredvetalls leiligheter fra 120 til 300 m².
Bygningen har fire etasjer med høy kjeller, og ligger i fallende terreng. Fasadene er i pusset tegl og har høye skråtak. Fasaden deles opp av risalitter, og hjørnepartiene har høye gavler og brukket tak. Balkongene er varierte og har smijernsrekkverk.
Et spesielt trekk ved Heftyeterrassen er inngangspartiene med boder (opprinnelig skiboder) innpasset i arkitekturen.
Karen Ankersted
Karen Marie Ankersted Hansen (født 18. juli 1859, død 6. november 1921) var en dansk lærer og politiker. Hun representerte Det Konservative Folkeparti.
Den donauske slette i Bulgaria
Den donauske slette (bulgarsk Дунавска равнина, Dunavska ravnina) utgjør den nordlige delen av Bulgaria, og ligger mellom Balkanfjellene i sør og Donau i nord. Den strekker seg fra elven Timok i vest til Svartehavet i øst. Sletten har et areal på 31 523 km², er rundt 500 km lang, og mellom 20 og 120 km bred.
Karen Ankersted
Hun tok lærerutdanning ved N. Zahles Skole i 1881, og jobbet som lærer ved ulike skoler fram til 1916, da hun måtte trappe ned på grunn av sykdom.
Allerede fra 1909 var hun medlem av Frederiksberg kommunestyre, fra første gang kvinner hadde lov til å stille som kandidater i valg. Hun representerte da Højre (Det Konservative Folkeparti før 1915). I 1919 ble hun også valgt inn på Folketinget, som en av fire kvinner. Da andre tre kvinnene var Helga Larsen, Elna Munch og Mathilde Malling Hauschultz.