cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mervyn Allister King
King ble i dronningens fødselsdagsliste for 2011 utnevnt til storkorsridder av Den britiske imperieordenen. Etter sin avgang som sentralbanksjef ble han gjort til life peer som baron King av Lothbury som ga medlemskap i overhuset. I april 2014 ble han utnevnt til ridder av Hosebåndsordenen.
Han er gift med finske Barbara Melander.
Ralph Evinrude
Liv og virke
Evinrude ble født i Milwaukee i Wisconsin som eneste sønn av Bess Cary og Ole Evinrude. Evinrudes far hadde utvandret fra Norge i 1882 og i USA utviklet den første kommersielt mulige påhengsmotor. Således skapte han en helt ny form industri og rekreasjon med fritidsbåter. I 1927 gikk Ralph inn i familiebedriften, som da het Elto Outboard Motor Company, etter to år på Universitetet i Wisconsin–Madison. Han var utsett til å overta, og i løpet av sine sju første år lærte han forretningen gjennomgående ved å ha en rekke posisjoner både innenfor ingeniørvirksomhet og markering.
Hans far døde den 12. juli 1934 og Ralph Evinrude overtok ledelsen av selskapet 27 år gammel, og drev det i de neste 55 år i bedriften. I 1936 ble Elto slått sammen med et tilsvarende selskap for påhengsmotorer, Johnson Motor Company, basert i Waukegan i Illinois. Den ny selskapet ble hetende Outboard Marine Corporation (OMC). Han fungerte som president, direktør og styreformann før han til sist gikk av som styreformann i januar 1982 etter 19 år i denne posisjonen.
Evinrude giftet seg med Joan «Bobbe» Everett i Lake Forest i Illinois i desember 1951. Etter at hans første kone døde, giftet han seg på nytt, men ble skilt og i 1955 giftet han seg med skuespilleren og sangeren Frances Langford. Han flyttet til hennes eiendom i Jensen Beach i Florida. De hadde felles interesser i forretning, filantropi og fritidsbåt, og tilbrakte mye tid om bord i deres 36 meter yacht «Chanticleer».
Han døde i Stuart i Florida, og etterlot seg sin enke, en datter, Sally Slater av Jensen Beach, og en sønn, Thomas Evinrude av Marquette i Michigan; fire barnebarn og et oldebarn. < Han mistet et barnebarn i 1982, den 18 år gamle Frances Julia Slater som ble bortført fra en butikk hun arbeidet i, stukket i hjel og skutt, før hun ble kastet ut av en bil. Tre menn ble tatt og fikk dødsstraff.
Rotvær fyr
Rotvær fyr ligger i Lødingen kommune i Nordland. Fyret ligger på Fugløya i Rotværet, inne i Vestfjorden, sørvest for tettstedet Lødingen. Fyret ble opprettet i 1914, samtidig som Lødingen fyr ble nedlagt. I 1954 ble fyret elektrifisert og fikk tåkelur. Tåkeluren ble nedlagt og fyret automatisert og avfolket i 1985.
Rotunde
En rotunde, av latin rotundus rund avrundet, er en bygning, en sal eller et rom som har en sirkelformet grunnplan. Noen sentralkirker er rotunder.
Nagasaki
Nagasaki (長崎市) er en havneby på sørvestkysten av øya Kyushu i Japan. Under andre verdenskrig ble byen bombet av amerikanerne med en atombombe.
Nagasaki ligger ved en lang bukt som danner Kyushus klart beste naturlige havn. Byens forretningssentrum og den viktigste boligbebyggelsen er på en liten slette ved slutten av bukten. To elver atskilt av en fjellrygg danner de to dalene som byen ligger i. Det mest tettbebygde området er innesluttet på et nokså lite område.
Den eldste tid
Nagasaki ble grunnlagt rundt 1500 og var ikke viktig før portugiserne dukket opp i området i 1542 et sted i prefekturet Kagoshima. Jesuittermisjonæren Frans Xavier ankom en annen del av området i 1549, men dro videre mot Kina i 1551 og døde der kort etter. De av hans følgesvenner som forble i Japan klarte å omvende en del føydalherrer (daimyo) til katolisismen.
Den som åpnet døren for dem i Nagasaki-området var føydalherren Nagasaki Sumikage, som var en vasall under daimyoen Omura Sumitada. I mai 1563 lot Omura og 24 av hans vasaller (deriblant Sumikage) seg døpe i havnebyen Yokoseura, som året før var blitt anløpt av portugisernes årlige handelsskip. Etter sin dåp vendte Sumikage tilbake til Nagasaki. Omura Sumitadas dåp innebar at alle som bodde i hans domener måtte konvertere til kristendommen.
I 1571 utvirket Sumitada en avtale om utviklingen av Nagasaki som handelssted for portugisere. Den lille havnebyen vokste fort til et handelssentrum, og mange av produktene som portugiserne importerte hit ble en del av den japanske kulturen, som for eksempel tobakk, brød, tempura, tekstiler og en portugisisk kake kalt castellas. Portugiserne tok også med seg mange handelsvarer fra Kina.
I den ustabile perioden kalt de stridende staters tid utviklet Sumitada og jesuittenes leder, pater Alessandro Valignano, en plan om at den administrative kontroll over den nå katolske byen Nagasaki skulle gå over til jesuitterordenen, for å forebygge at byen senere skulle falle under en ikke-katolsk daimyo hvis makt var sterkt tiltagende på Kyushu. Slik gikk det til at byen i en kort periode i 1580-årene var en jesuittisk koloni der denne presteordenen hadde kontroll med administrative og militære anliggender.
Men i 1587 endret dette seg; da ble Nagasakis velstand berørt av at Toyotomi Hideyoshi kom til makt i landet. Han var bekymret over den store kristne innflytelsen i det sørlige Japan, og beordret alle misjonærer utvist. Nå ble alt tilbakeført til keiserlig kontroll. Japanske og utenlandske kristne ble forfulgt, og i 1596 korsfestet Hideyoshi 26 kristne i Nagasaki for å avskrekke alle som måtte ha tanker om å vende seg mot ham. De portugisiske handelsfolkene ble imidlertid ikke fordrevet, og byens økonomi ble ikke skadelidende.
Tokugawa-shogunatets tid
Da Tokugawa Ieyasu grep makten nesten tyve år etter, ble ikke forholdene vesentlig bedret. Tvert i mot.
I 1614 ble kristendommen regelrett forbudt. Alle misjonærer ble landsforvist, likeså enhver daimyo som ikke ville avsverge kristentroen. En brutal kristenforfølgelse fulgte, med tusener av dødsofre over hele Kyushu og i andre deler av Japan.
De kristne gjorde til å begynne med motstand: Folket i Shimabara-enklaven i Nagasaki gjorde opprør i 1637. Et flertall av opprørerne var kristne. De var til slutt 40 000 mann og klarte å erobre Shimabaraborgen og ydmyket den stedlige daimyo. Men shogunen sendte 120 000 soldater for å slå ned oppstanden, og slik kom Japans korte «kristne århundre» til sin avslutning. Det var fremdeles mange kristne i befolkningen, men de gikk i dekning og holdt sin tro hemmelig. De ble av og til ofre for forfølgelser.
På denne tiden hadde nederlenderne bygget seg opp i Nagasaki og det lyktes dem å overbevise shogunen om at de bare var interessert i handel og ikke misjonsvirksomhet. I 1644 fikk nederlenderne en egen øy, Hirado, utenfor Nagasaki. I 1720 ble forbudet mot nederlandske bøker opphevet, og det førte til at hundrevis av japanske lærde strømmet til Nagasaki for å studere rangaku, «hollandsk lærdom». Frem til 1855 var dette Japans eneste kontakt med omverdenen.
Moderne tid
Etter at shogunatet falt fra hverandre i Japan åpnet landet seg for omverdenen, og i 1859 ble Nagasaki frihavn. Igjen kom det europeere til byen.
Den 17. mars 1865 møtte den franske katolske prest Bernard Petitjean en gruppe på 15 besøkende kvinner i den nybygde Oura-kirken. De var katolikker og etterkommere av kristne som var gått under jorden hva gjaldt sin religiøse overbevisning i forfølgelsestidene over 200 år tidligere. De besøkende klarte ved hjelp av tre spørsmål som de fra sine forfedre var blitt bedt om å benytte når den tid kom å slå fast at deres kirke atter var tilbake. Hendelsen er kjent som kristendommens gjenoppliving. De tre spørsmålene de gamle katolske prestene hadde innprentet var: «Aksepterer du paven i Roma?» (Ja). «Ærer du jomfru Maria, Guds mor?» (Selvfølgelig!). «Fader, er du gift?» (Nei, prester er ikke gifte). I Meijiperioden utviklet Nagasaki seg kraftig og fikk stor økonomisk betydning. Hovedindustrien var skipsbygging. Byen var en viktig base for den keiserlige japanske marine under den første kinesisk-japanske krig og den russisk-japanske krig. Det var dens status som verfts- og marineby som gjorde at den under annen verdenskrig ble satt opp som et viktig bombemål for amerikanerne, og på listen over mulige mål for atombomben.
Atombomben
Den 9. august 1945 angrep amerikanerne Nagasaki med et B-29 bombefly som slapp en atombombe (kalt «Fat Man», 22 kt TNT-ekvivalent i sprengkraft) som medførte store ødeleggelser og tap av menneskeliv. Bomben ble sluppet kl 11:02. Den eksploderte like over den ytre bydelen Urakami, bare 500 m fra Urakami-katedralen (bygd 1925), den største domkirken i Øst-Asia.
Nagasaki var den japanske katolske kirkes viktigste sentrum, og mange av de drepte var menighetslemmer tilhørende katedralmenigheten. Fordi bomben ble sluppet over nettopp denne byen var over ti prosent av ofrene katolske kristne (8 500, hele den katolske menighet hadde kun 12 000 medlemmer). I selve kirken var det bare 30 mennesker; to prester hørte skriftemål. Alle omkom. Kun én prosent av den japanske befolkningen var katolske kristne på denne tiden. Dette gjorde tapet ekstra stort for det katolske miljøet i Japan.
Åtti prosent av husene innen to kilometer fra hyposenteret ble jevnet med jorden. Ettersom den eksploderte i et dalsøkk og ikke over det tettest befolkede områdene, krevde den færre menneskeliv (74 000) enn hiroshimabomben, selv om den hadde større sprengkraft. En annen grunn til at bomben krevde færre menneskeliv enn den mot Hiroshima tre dager før, var det konvensjonelle bombeangrepet mot byen en drøy uke tidligere, den 1. august. Det angrepet utløste en del evakuering, ikke minst av skolebarn, slik at byens faktiske befolkning var en del redusert.
Bombeflyets opprinnelige mål var byen Kokura, men denne lå skjult av røyk fra branner i nabobyen Yawata, som var blitt bombet. Kokura ble derfor oppgitt. De to alternative bombemålene var Niigata, som lå for langt borte da drivstoffet begynte å bli knapt, og Nagasaki, som allerede var bombet – man foretrakk et uberørt mål for å kunne bedømme hvor massive ødeleggelsene fra en atombombe er. Mannskapet hadde likevel ikke noe annet valg enn Nagasaki, som imidlertid viste seg å være dekket av et skylag. Flyet sirklet en stund før det oppstod et hull i skydekket, og bomben ble sluppet.
I de påfølgende år regner man med at 60 000 fikk en fremskyndet død på grunn av senvirkningene særlig av radioaktiviteten fra bomben.
Den gjenoppbygde by
Etter annen verdenskrig ble byen gjenoppbygd, skjønt med dramatiske forandringer. Nye templer ble bygd, likeså nye kirker, ettersom det kristne nærværet ikke forsvant og antallet kristne tvert i mot økte markant i etterkrigstiden. Noen av ruinene er blitt beholdt som minnesmerker, og atombombemuseet er tilknyttet slike ruiner.
I ruinene til Uramikatedralen ble det funnet hodet til en Mariafigur, med utbrente øyne. Hodet er senere blitt satt på en ny figur, og ble på 60-årsdagen den 9. august 2005 satt inn i et nybygd kapell «Vår Frue av Atombomben» i den nye katedralen, som ble gjenoppbygd i 1959.
US Open Championship 2023
US Open Championship 2023 ble arrangert i Los Angeles i USA fra 15. til 18. juni 2023.
De olympiske ringene
De olympiske ringene ble tegnet i 1913 av de moderne lekers grunnlegger, den franske baron Pierre de Coubertin. Ringene ble det offisielle emblemet for de olympiske leker, og ble først brukt i forbindelse med sommer-OL 1920 i Antwerpen.
Symbolikk
Symbolet består av fem sammenvevde ringer i fargene blå, gul, sort, grønn og rød, lagt på en hvit bakgrunn. Coubertin presenterte det nye emblemet i augustutgaven av Revue Olympique i 1913. Her beskrev han at ringene skulle symbolisere de fem verdensdelene (Nord- og Sør-Amerika blir sett som ett kontinent). Den blå ringen representerer Europa, gul er Asia, sort er Afrika, grønn er for Oseania, og rød for Amerika. Noen mener at den hvite bakgrunnen representerer polområdene Antarktis og Arktis, men dette vites ikke sikkert. Ringene beskrev de områdene av verden som nå hadde tatt til seg olympismen, og aksepterte den sunne og vennlige kappestriden som Coubertin brant for.
Flagget
Emblemet ble offisielt tatt opp som de olympiske lekers symbol i 1914, og var tenkt brukt på et offisielt OL-flagg under sommer-OL 1916, men etter avlysningen av lekene på grunn av den første verdenskrig ble flagget for første gang heist over stadion i Antwerpen i forbindelse med sommer-OL 1920.
Referanser
Ολυμπιακά σύμβολα 올림픽 심벌 Simboli olimpici Олимпийская символика
Camalig
Camalig er en kommune i provinsen Albay på Filippinene. Ved folketellingen i 2000 hadde den 58.141 innbyggere.
Den er en av åtte kommuner som grenser mot den aktive vulkanen Mayon.
Barangayer
Camalig er politisk inndelt i 50 barangayer.
Jürgen Schumann
Jürgen Schumann (født 29. april 1940 i Colditz i Tyskland, død 16. oktober 1977 i Aden i Jemen) var en tysk pilot. Han var kaptein for «Landshut» da det ble kapret i 1977, og ble drept av kaprerne.
Under kapringen av Landshut klarte han å gi myndighetene informasjon om antallet flykaprere. Under en mellomlanding på grunn av drivstoffmangel i Aden ble han myrdet. Schumann hadde fått lov å forlate flyet for å inspirere hjulene, men ble borte lenger enn planlagt. Trolig ble han tatt i forvaring av myndighetene i Jemen for en tid, men dette fikk han aldri forklart for kaprerne som straks etter at han vendte tilbake til flyet skjøt ham i hodet i flyets midtgang.
Bygningen til Lufthansas flyverskole i Bremen er oppkalt etter ham. Det samme er en gate i hjembyen Babenhausen og en grunnskole i Hochtaunus samt en gate i byen Landshut, som flyet var oppkalt etter.
Trinidad og Tobago under Panamerikanske leker 1963
Trinidad og Tobago under Panamerikanske leker 1963. Trinidad og Tobago deltok i de fjerde Panamerikanske leker som ble arrangert i São Paulo mellom 20. april og 7. mai 1963. De kom på tiendeplass med en gull-, to sølv og to bronsemedaljer.
Jevgenij Prigozjin
Jevgenij Viktorovitsj Prigozjin (født 1. juni 1961 i Leningrad) er en russisk oligark fra den tidligere Sovjetunionen,, som eier konglomeratselskapet Konkord og leder leiehæren Wagnergruppen.
I flere år bygde han opp en stor formue og maktbase på grunnlag av tette bånd til Russlands president Vladimir Putin. Prigozjins leiesoldater var involvert i krigføring i Afrika, Syria og kampene om Bahmut i Ukraina. Alliansen med Putin varte til 23. juni 2023 da Prigozjin satte i gang et målrettet opprør mot Russlands forsvarsdepartement.
Biografi
Jevgenij Prigozjin gikk på Idrettsinternatskole nr 62 og trente til profesjonell langrennsløper til han ble dømt i Leningrad til to og et halvt års betinget fengsel for tyveri i 1979. I 1981 ble han dømt til ytterligere tolv års fengsel for ran, svindel og befatning med prostitusjon av mindreårige. Han sonet totalt ni år i fengsel.
Han begynte deretter i 1990 å selge hotdogs, en virksomhet som ekspanderte til matvarekjeden Kontrasta. Han grunnla senere en restaurantkjede i Sankt Petersburg og Moskva. Han utdannet seg også til farmasøyt ved Leningrads kjemisk-farmasøytiske institutt.
I desember 1996 åpnet han luksusrestauranten Staraja tamozjnja («Gamle vaner») i Sankt Petersburg, og senere tre restauranter i samme by: Sem sorok («syv og førti»), Stroganovskij dvorets («Stroganoffpalasset») og Russkij kittsj («Russisk kitsch»), samt kroen «New Island» på et fartøy ombord til Vladimir Putin inviterte George W. Bush til et måltid i mai 2002. Han bygde også fra 1997 opp cateringselskapet Konkord kejtering («Konkord catering»), som fikk mange større kontrakter med statlige institusjoner som skoler og militærforlegninger. Frem til 2010 hadde den russiske armé selv tilberedt sin mat med hjelp av vernepliktige, men deretter ble det levert mat fra private selskaper.
Prigozjin fikk tilnavnet «Putins kokk» i en artikkel fra Associated Press på grunn av sine restauranter og cateringbedrifter som har vært vertskap for middager der Vladimir Putin har møtt utenlandske embetsmenn. Prigozjin kontrollerer «et nettverk av bedrifter, inkludert tre anklaget for i 2016 å ha blandet seg inn i USA-valget. Prigozjin er også anklaget for å ha forsøkt å påvirke mellomvalget i USA 2018.
Fjell i Oppland
Dette er en liste over de 25 høyeste fjellene i Oppland med en primærfaktor på minst 50 meter, samt øvrige kommunetopper over 2100 moh.
Jevgenij Prigozjin
Biografi
Prigozjin står bak Wagnergruppen (Частная Военная Компания Вагнера, Tsjastnaja Voennaja Kompanija Vagnera), en privat hær som har kjempet i russisk interesse blant annet i Afrika og på russisk side under Russlands invasjon av Ukraina 2022.
En undersøkelse foretatt av Bellingcat og Der Spiegel av Prigozjins virksomhet, viser at den var tett integrert med Russlands forsvarsdepartement og etterretningsorganisasjonen GRU.
EU besluttet i oktober 2020 å innføre sanksjoner mot Jevgenij Prigozjin som den del av dens beslutninger i anledning mordforsøket på Aleksej Navalnyj. Han ble ikke tillatt å reise inn i EU eller disponera bankmidler innen EU. Bakgrunnen var Prigozjins nære tilknytning til Wagnergruppen. Også USA innførte gjennom det amerikanskr finansministerium sanksjoner i april 2021, på linje med EUs beslutning.
Prigozjin benektet lenge å ha medvirket i operasjoner som hadde til hensikt at blande seg inn i de amerikanske valg. I november 2022 innrømmet han sin rolle i sålike operasjoner og sa at de ville fortsette. I februar 2023 erklærte han at han var grunnlegger og mangeårig leder av Internet Research Agency, et russisk firma anklaget for online propagandaoperasjoner.
Prigozjin hevdet i januar 2023 å ha 67 nordmenn i sin tjeneste, hvorav 52 skal være klare til å returnere til Norge for å organisere et militærkupp etter at krigen i Ukraina er avsluttet.
I juni 2023 gjorde Wagnergruppen opprør mot den russiske militærledelsen under den pågående krigen i Ukraina. Den væpnede protesten ble ledet av den nasjonalkonservative og militante Prigozjin, som krevde at forsvarsminister Sergej Sjojgu og forsvarssjef Valerij Gerasimov måtte gå av. Den kortvarige aksjonen ble avsluttet etter forhandlinger formidlet av Belarus. President Putin uttalte etterpå at Prigozjins leiehær var finansiert av den russiske staten. Russland hadde brukt omring 11 milliarder kroner på Wagner-gruppen det siste krigsåret og like mye på Prigozjins andre forretningsvirksomheter.
Noter
<references group="lower-alpha"/>
University College Dublin
University College Dublin (UCD, også kalt National University of Ireland, Dublin) er Republikken Irlands største universitet, med mer enn 20 000 studenter. Det ligger i hovedstaden Dublin. Universitetet er en del av National University of Ireland.
Med 33 284 studenter er det Irlands største universitet, og blant de mest prestisjefylte universitetene i landet. Fem nobelprisvinnere er blant UCDs tidligere studenter og nåværende og tidligere ansatte. I tillegg har fire irske taoiseach (statsministre) og tre irske presidenter blitt uteksaminert fra UCD, sammen med en president i India.
Lokalisering
Opprinnelig lå University College Dublin på Earlsfort Terrace, hvor Royal University of Ireland hadde ligget tidligere. I 1950-årene flyttet det til bydelen Belfield, i den sørlige delen av Dublin. Campus er omkring 1,4 km² stort. Flyttingen var resultatet av et arbeid som hadde pågått siden 1930-årene med å skape et moderne universitet. Innen 2003 hadde det aller meste av universitetet flyttet.
En av dets tidligere bygninger, Royal College of Science i Merrion Street, tilhører den irske regjeringen, og rommer blant annet Taoiseachs kontor.
University College Dublin hadde også en eiendom i Glasnevin, Albert Agriculture College, som nå huser Dublin City University.
Norgescup i motbakkeløp 2010
Salomon Norgescup i motbakkeløp 2010 var en konkurranse bestående av 7 utvalgte motbakkeløp i Norge i løpet av sesongen 2010. Denne cupen ble for første gang arrangert i 2008.
Vinnere
Sammenlagtvinnere etter syv løp ble:
Konkurransekriterier
Cupen var en sammenlagtkonkurranse der det blett gitt poeng til de 30 beste etter individuell plassering. For å få registrert poeng måtte man representere en klubb tilknyttet Norges Idrettsforbund. Sammenlagt poengsum dannet da sluttplasseringen.
Earvin N’Gapeth
Earvin N'Gapeth (født 12. november 1991) er en fransk volleyballspiller.
Chi Li
Hun tok eksamen i kinesisk litteratur ved Wuhanuniversitetet i 1986. Siden 1980-tallet har hun skrevet en rekke romaner og regnes som eksponent for kinesisk nyrealisme. Noen av hennes romaner har dannet utgangspunkt for fjernsynsserier.
Ida Roggen
Ida Rannveig Stuve Roggen (født 16. september 1978 i Oslo) er en norsk jazzsangerinne, informasjonsrådgiver og litteraturviter. Hun er yngre søster til jazzsangerinnen Live Maria Roggen og tvillingsøster til sopranen Ane Carmen Roggen.
Karriere
Roggen ble vel kjent i Norge med vokalgruppa Pitsj etter utgivelsen av plata Pitsj (2006), innspilt i studioene til The Real Group med Anders Edenroth som produsent, etterfulgt av suksess i NRK-konkurransen «Kjempesjansen». Pitsj var da Tora Augestad, Anine Kruse, Benedikte Kruse and her twin sister Ane Carmen. Seinere erstattet Anja Eline Skybakmoen Tora Augestad. Roggen samarbeidet også med det norske rockbandet «CC Cowboys» on the album Innriss (2011).
U18-EM i fotball for menn 1962
U18-EM i fotball for menn 1962 ble arrangert i Romania i 1962.
Robert Gordon University
Robert Gordon University (RGU) er et universitet i Aberdeen i Skottland. Det fikk universitetsstatus i 1992 og har sin historie fra en utdannelsesinstitusjon grunnlagt i det 18. århundre av Robert Gordon – en fremgangsrik forretningsmann i Aberdeen – og diverse institusjoner som tilbød voksenopplæring og yrkesrettet utdannelse i det 19. og det tidlige 20. århundre.
Rolf Ødegård
Rolf Ødegård (født 1941 på Nordsinni, død 22. januar 2002) var en norsk revisor og lokalpolitiker som representerte Arbeiderpartiet.
Ødegård satt som medlem i kommunestyret i Nordre Land i periodene 1972 til 1975 og 1980 til 1985, og i perioden 1988 til 1991 var han varaordfører og i perioden 1996 til sin død i 2002 var han kommunens ordfører.
Utenfor politikken var Ødegård engasjert i idretten både regionalt og nasjonalt, og fra 1985 var han 2. visepresident i Norges Skiforbund og videre fra 1987 til 1991 var han innvalgt som 1. visepresident i forbundet.
Lars Sørgard
Lars Sørgard (født 1959) er en norsk økonom. Han er professor i samfunnsøkonomi ved NHH i Bergen.
Han har doktorgrad i økonomi (dr.oecon.) fra NHH fra 1993. Han disputerte på en avhandling om etableringskonkurranse i det norske sementmarkedet. Han ble førsteamanuensis i samfunnsøkonomi ved NHH i 1994 og professor i 1998.
Sørgard var forskningssjef ved Senter for næringsøkonomi ved SNF (forskningssenter i NHH-miljøet) fra 2000 til 2002 og styreleder ved SNF fra 2013 til 2015. Han var med på å etablere Bergen Center for Competition Law and Economics (BECCLE) i 2011 og satt i ledelsen for senteret frem til 2015.
Sørgard har forsket og undervist på feltene næringsøkonomi og konkurransepolitikk. Han har publisert artikler i tidsskrifter som RAND Journal of Economics, Economic Journal, European Economic Review, Marketing Science, Journal of Industrial Economics, International Journal of Industrial Organization, Journal of Economics & Management Strategy og Marketing Science.
Fra 2007 til 2007 var han sjeføkonom i Konkurransetilsynet. Fra 2015 til 2016 var han igjen sjeføkonom i Konkurransetilsynet, og fra 2016 til 2022 direktør i Konkurransetilsynet (konkurransedirektør). Han søkte ikke nytt åremål som konkurransedirektør, og han gikk tilbake til professorstillingen ved NHH.
Han har deltatt i flere offentlige utvalg, blant annet hjemfallsutvalget (2002–2004), utvalget som reviderte konkurranseloven (2010–2011), og ekspertgruppen for et bedre organisert strømnett (2014). Han ledet Energikommisjonen (2022–2023).
Glomfjord kraftverk
Glomfjord kraftverk er et vannkraftverk ved Glomfjord i Meløy kommune i Nordland fylke.
Fra 1994 kjøres kun aggregat 3. Årsaken er at størstedelen av vannet som før ble brukt i kraftverket, nå overføres til Svartisen kraftverk. Det er drift av ett aggregat som gir 20 MW. Midlere årsproduksjon er på 85 GWh.
Selve kraftstasjonen ligger i dagen, og er et monumentalt bygg, tegnet av arkitekt Olaf Nordhagen.
Fykanvannet kraftverk er et minikraftverk fra 2014 som er bygd på plassen til en av de eldre generatorene.
Store planer for industrireisning
Storglomvatnet og Fykanåga er et betydelig vassdrag og tidlig ble potensialet i dette vurdert utnyttet. I 1898 kjøpte lensmannen og kirkesangeren i Meløy sammen fallrettighetene i elva. Imidlertid solgte de rettighetene noen få år etter til Ragnar Schjølberg i Bodø og Ole Wilhelm Lund, henholdsvis forretningsmann og ingeniør, som stiftet Glomfjord Aktieselskap. I sitt selskap hadde også de svenske investorer. Deres hensikt var å bygge en stor kraftstasjon og lage en fabrikk for utvinning av nitrogen. Selskapet ble stiftet i 1912, syv år etter at Norsk Hydro ble etablert og denne typen industri var kommet i gang på Notodden og Rjukan. Imidlertid ble Haber-Bosch-prosessen kjent i 1914 og da var ikke lenger dette aktuelt, men innen da var kraftverk i Glomfjord allerede under bygging. Det ble til at staten kjøpte kraftverket. Samtidig som dette skjedde hadde det blitt etablert et selskap for å bygge et smelteverk for sink i Glomfjord, Glomfjord Smelteverk AS. Dermed kunne staten inngå avtale om kraftlevering til denne bedriften. Til denne virksomheten leverte Glomfjord kraftverk strøm fra to aggregater i 1920, og fra 1922 ble en tredje generator satt inn. Frekvensen var på 25 Hz (50 Hz var det vanlige).
Tidlig i mellomkrigstiden var det stor optimisme for at Glomfjord ville utvikle seg til et betydelig industristed på samme måte som Rjukan og andre steder i Norge på denne tiden. Istedenfor fikk Glomfjord Smelteverk AS store økonimiske vansker og gikk konkurs. Staten kjøpte fabrikken og solgte den vidre til et engelsk selskap som hadde til hensikt å produsere aluminium. Dette ble heller ikke noen suksess, og kraftbehovet fra Glomfjord kraftverk tilsvarende redusert.
Under andre verdenskrig så imidlertid den tyske okkupasjonsmakten muligheten for økt aluminiumproduksjon og startet utvidelse. Til dette trengtes enda mer energi og Glomfjord kraftverk ble besluttet utvidet med enda tre nye generatorer. Dette arbeidet ble stoppet i 1942 på grunn av Operasjon muskedunder der 12 allierte kommandosoldater lyktes i å ødelegge sentrale deler av anlegget. Soldatene utførte en sabotasjeaksjon mot Glomfjord Kraftverks turbinhall og rørgate. Etter aksjonen oppgav okkupasjonsmakten utbyggingen av aluminiumsverket i Glomfjord.
Kraftproduksjon for Norsk Hydro
Etter krigen ble det til at staten ved NVE fortsatte installeringen av de tre nye generatorene. Det var da besluttet å bygge opp et jernverk i Mo i Rana, som ble hetende Norsk Jernverk, og kraftverket skulle overføre kraft til dette.
Noe senere besluttet en imidlertid at jernverket i Mo i Rana skulle få sitt eget kraftverk og dette ble starten på utbyggingen av Nedre Røssåga. Aluminiumproduksjonen som ikke var noe vellykket prosjekt ble avviklet og Norsk Hydro overtok denne fabrikken og bygde den om til saltpeterproduksjon, senere ammoniakkproduksjon og fullgjødsel.
I 1949 ble produksjonen i Glomfjord Salpeterfabriker satt i gang. Med dette ble det kraftproduksjon fra seks generatorer, hver på 20 MVA i kraftverket. Denne produksjonen fortsatte helt til Svartisen kraftverk i 1993 kom i produksjon med vann fra Storglomvatnet. Etter dette har det kun vært drift av en av kraftverkets generatorer. Denne ble da bygget om for å produsere 50 Hz kraft til overføring i sentralnettet.
Mæle (andre betydninger)
Mæle (av norrønt mælir) er et gammel hulmål for tørrvarer og smør, men kan også vise til:
Skjebergkilen naturreservat
Skjebergkilen naturreservat ligger innerst i Skjebergkilen, der Skjebergbekken munner ut i sjøen. Reservatet omfatter den innerste del av kilen samt tilliggende sump og fuktengarealer. Verneformålet er å bevare et område med truet, sjelden og sårbar natur. Området er særlig viktig som raste- og hekkelokalitet for fugler.
Mæle (andre betydninger)
Kjente personer med etternavnet Mæle
Andre:
Gramenet UEA
Gramenet Unió Esportiva Atlètica er en fotballklubb fra Gramenet i Catalonia. Klubben ble grunnlagt i 1923, og spiller i dag i Segunda División B. Hjemmebanen er Estadio Nou Municipal de Gramenet, som har en tilskuerkapasitet på 5 000.
Sølferbotn
Sølferbotn (nordsamisk: Rivdnjebahta) er en fjordarm av Bøkfjorden på Skogerøya i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Fjorden har innløp via Sølferstraumen i nordøst og strekker seg to kilometer sørvestover til enden av fjorden.
Gramenet UEA
FC Barcelona-spilleren Oleguer Presas starta sin karriere i Gramenet UEA.
Sølferbotn
Det er ingen bosetninger ved fjorden.
Li Na (tennisspiller)
Li Na (født 26. februar 1982 i Wuhan i Hubei i Kina) er en tidligere tennisspiller.
Hun trakk seg fra tenniskarrieren i september 2014 på grunn av kneskader.
Christian Mork
Christian Mork (født 3. februar 1993 på Hareid) er en norsk fotballspiller som spiller angriper for Follo FK. Han har tidligere spilt for Hareid og Hødd. Mork har flere aldersbestemte landskampar for Norge. Han var også i en alder av 15 år på prøvespill hos akademiet til Manchester United.
Mork studerer idrettsfag ved Ulstein videregående skole i Ulsteinvik
Gammalsvenskby
Verbivka (standard svensk: ', lokal svensk dialekt: ') er en del av landsbyen Zmijivka (ukrainsk: ', russisk: ') i Kherson oblast i Ukraina med svensk kulturarv.
Grunnlegginga av Gammalsvenskby
Befolkninga i Gammalsvenskby kan spore sitt opphav tilbake til Dagö (Hiiumaa) i dagens Estland, tidligere en del av det svenske riket. I Katarina IIs periode forlot den svensktalende delen av befolkninga øya i august 1781 på grunn av løfter om at de skulle få fruktbar jord sør i Ukraina, på områder som nylig var kapret fra Det osmanske riket. Noen kilder betegner folkeflyttinga som en regelrett landsforvisning, mens andre viser til at tilbudet til de fattige og undertrykte livegne må ha virka sjenerøst på den tida. Resultat ble imidlertid katastrofalt; mange av de rundt 1 000 landsbyboerne døde på reisen til sitt nye hjem, og da de kom fram var det ingen hus som sto klare til dem, slik de hadde blitt lovet. I løpet av det første året i Ukraina døde en enda større del av gruppa. Ifølge kirkenedtegnelsene var det kun 135 mennesker igjen i mars 1783.
Opprettholdelsen av den svenske arven
Tre nabolandsbyer ble grunnlagt noen få år etter Gammalsvenskby, av tyske kolonister: Schlangendorf, Mülhausendorf (lutherske) og Klosterdorf (katolsk). I dag er disse landsbyene alle del av Zmijivka. Som en konsekvens av dette ble svenskene i mindretall, og i de følgende årene var mange av prestene og lærerne i området tyskere. Dette, samt en økende mangel på dyrkbar mark, førte til et anstrengt forhold mellom innbyggerne i Gammalsvenskby og de tyske landsbyene.
Selv om det ikke var noen vesentlig kontakt med Sverige i rundt hundre år, opprettholdt innbyggerne i Gammalsvenskby sine tradisjoner og sin lutherske tro (Svenska kyrkan), og sin svenske dialekt. På slutten av det 19. århundre ble noen bånd til gamlelandet gjenoppretta. Mye penger ble samla inn i Finland og Sverige til å bygge en svensk kirke, og denne ble innviet i 1885. Besøk fra Sverige tiltok, og noen landsbyboere abonnerte på svenske aviser.
Den russiske revolusjonen
Første verdenskrig avskar på ny kommunikasjonskanalene mellom Gammalsvenskby og Sverige. Etter den russiske revolusjonen påberopte landsbyboerne seg retten til å forlate Sovjetunionen og flytte til Sverige, hvor deres sak ble ivaretatt av en nasjonalistisk bevegelse støttet av erkebiskop Nathan Söderblom. 1. august 1929 ankom rundt 900 landsbyboere Sverige; kun en håndfull hadde valgt å bli værende. Viktig for denne utvandringen til Sverige var Kristoffer Thomasson Hoas, (1877–1941), lærer i landsbyen fra 1896 til 1922 og luthersk pastor der fra 1922 til 1929.
Rundt hundre flyttet senere til Canada, hvor også tidligere utvandrere fra Gammalsvenskby hadde flytta. De fleste av disse slo seg ned i Manitoba.
Flertallet av landsbyboerne ble værende i Sverige, mange av dem slo seg ned på Gotland. Til tross for deres felles opphav fikk de ikke lov til å slå seg ned i én felles bosetning; de ble ansett som innvandrere i et Sverige i økonomisk krise, og ble noen ganger møtt med fiendtlighet. Noen av landsbyboerne begynte snart å snakke om å flytte tilbake til Gammalsvenskby, og med støtte fra Sveriges kommunistiska parti flyttet de første familiene tilbake før utgangen av 1929.
Tilbake i Sovjetunionen
Til sammen valgte rundt 250 landsbyboere å reise tilbake til Gammalsvenskby. Sammen med medlemmer av det svenske kommunistpartiet sendt av Komintern starta de en kollektivgård kalt Svjedkompartija – det svenske kommunistparti.
Livet i Sovjetunionen viste seg imidlertid å være hardt. Hungersnøden i 1932–1933 fornya interessen for å reise tilbake til Sverige, og noen av innbyggerne signerte en liste der de sa seg villige til å forlate landet, noe som førte til arrestasjonen av rundt 20 landsbyboere av GPU. Flere landsbyboere ble drept i den store utrensningen i de følgende årene.
Da den tyske hæren kom til landsbyen 25. august 1941 ble soldatene møtt som frigjørere. Med tilbaketrekkinga av den tyske hæren i 1943 ble svenskene evakuert sammen med tyskerne i området. Mange endte i Krotostsjyn i Warthegau i det okkuperte Polen, og rundt 150 ble tatt til fange av sovjeterne og sendt til GULags arbeidsleire, men fikk tillatelse til å dra tilbake til Ukraina så tidlig som i 1947. Andre klarte å komme seg tilbake til Sverige eller direkte til Gammalsvenskby.
Gammalsvenskby i dag
Etter Sovjetunionens fall har kontakten med Sverige blitt gjenopprettet. Noe økonomisk støtte til landsbyen har blitt gitt av Svenska kyrkan og Gotland kommune. I 1994 etablerte Chumak, et svensk selskap som produserer olje, ketsjup og hermetikkmat, seg i nabobyen Kakhovka. I dag har landsbyen mellom 150 og 200 innbyggere med en svensk kulturarv. Kun noen få snakker den svenske dialekten flytende.
Under Russlands invasjon av Ukraina 2022 ble Gammalsvenskby bombet og i en periode okkupert av russiske styrker før den i begynnelsen av november 2022 ble frigjort av de ukrainske forsvarsstyrkene.
Hōsei-universitetet
Hōsei-universitetet (japansk: 法政大学, Hōsei daigaku; som kan oversettes til «universitet for rett- og statslære») er et privat universitet i Tokyo med tre universitetsområder: Ichigaya-kampusen i Chiyoda, Tama-kampusen i Machida og Koganei-kampusen i Koganei.
Universitetet er et av ligaen som kalles «Tokyos seks store universiteter». Det utviklet seg fra rettsskolen Tōkyō Hōgakkō («Rettsvitenskapsskolen i Tokyo»), som ble grunnlagt i 1880 og slått sammen med Tōkyō Futsugakkō (en franskskole) i 1889. I 1903 byttet universitetet navn til «Hōsei»; i 1920 ble den anerkjent som privatuniversitet.
Gustave Emile Boissonade, Tomii Masaaki og Ume Kenjirō tok del i opprettelsen av skolen.
Universitetet er et av 37 universiteter i Japan som er såkalt «Top Global University».
Jan Åge Fjørtoft
Jan Åge Fjørtoft (født 10. januar 1967 i Ålesund) er en norsk tidligere fotballspiller, fotballtrener og sportskommentator.
Som spiller
Som fotballspiller var han en målfarlig spiss som spilte for en rekke forskjellige klubber i Norge, Østerrike, England og Tyskland.
Han spilte 71 landskamper for Norge (hvorav 10 som kaptein), og scoret 20 mål. På landslaget huskes han for målet borte mot Polen den 13. oktober 1993, der han brukte «Fjørtoft-finten» og ga Norge ledelsen 2–0. Norge kvalifisert seg med det til VM i fotball i 1994 for første gang siden 1938. Fjørtoft var Norges foretrukne spiss i kvalifisering til EM i fotball 1996 hvor han startet alle kampene. Hans siste kamp på landslaget var i september 1996, selv om han var med i spillertroppene også etter dette. Han la opp som spiller i 2002.
Etter endt spillerkarriere
Han jobbet en periode som ekspertkommentator for NRK, men sluttet i jobben da han ble manager for Lillestrøm, der han var fra 2004 til 2008.
I slutten av 2006 var han midlertidig trener for Lillestrøm, fra Uwe Rösler gikk av til Tom Nordlie overtok som trener. I denne perioden spilte klubben seks kamper i Royal League, med tre seirer og tre uavgjorte.
Mens han var manager i klubben, var Lillestrøm tapende finalist i cupfinalen i 2005 og Royal League-finalen 2006, men vant cupfinalen og ble Norgesmester i fotball i 2007.
Fjørtoft har jobbet med Champions League for Viasat siden 2004. De første åtte årene som programleder, men de siste årene har han vært intervjuer på indre- bane.
Fjørtoft var styreformann for MTG United for Peace, en stiftelse som arrangerer turneringer for barn i 12 land og som har hvert år en turnering i Oslo hvor 150 barn fra 12 nasjoner deltar. Målet er å bruke fotball til å skape forståelse og toleranse mellom barn fra forskjellige land og kulturer.
Siden 2008 har Fjørtoft vært tilknyttet Norges Fotballforbund hvor han har jobbet med forskjellige prosjekter. Fjørtoft har vært med fra starten på "Handshake for Peace" i nært samarbeid med mannen bak prosjektet, Kjetil Siem. I 2014 ble Fjørtoft utnevnt som Internasjonal Rådgiver for det norske herrelandslaget i fotball.
Annet
Sesongen 2009–2010 stemte leserne av lokalavisen Swindon Advertiser fram sitt favorittlag gjennom tidene og Fjørtoft ble stemt fram som tidenes beste spiss på Swindon Town.
Rådyrstien (Oslo)
Rådyrstien (7–33, 4–10) er en vei på Leirskallen i bydel Nordstrand i Oslo. Den går nordøstover fra Munkerudkleiva og ender som blindvei.
Navnet ble vedtatt i 2002. Tidligere hadde husene i veien adresse Leirskallen.
Edward Charles Malesic
Edward Charles Malesic (født 14. august 1960 i Harrisburg i Pennsylvania i USA) er en amerikansk katolsk prelat og biskop av Cleveland.
Prest
Edward Malesic ble presteviet 30. mai 1987 for bispedømmet Harrisburg.
Biskop av Greensburg
Den 24. april 2015 utnevnte pave Frans ham til biskop av Greensburg. Han ble bispeviet av erkebiskopen av Philadelphia, Charles Joseph Chaput. O.F.M.Cap., den 13. juli samme år. Medkonsekratorer var hans embedsforgjenger biskop Lawrence Eugene Brandt og biskopen av Harrisburg, Ronald William Gainer.
Biskop av Cleveland
Den 16. juli 2020 utnevnte pave Frans ham til biskop av Cleveland. Han ble innsatt i embedet den 14. september samme år.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Topografi
Topografi er beskrivelse av terrengforhold, som høyde, vegetasjon, hav, innsjøer, elver, bebyggelse, veier med mer. Et topografisk kart gir informasjon om topografien i området kartet dekker. Beskrivelse av tilsvarende forhold under vann kalles batymetri. Et foreløpig teknisk høydepunkt finnes i oljeletingsselskapenes holografiske rom, der man med spesialbriller kan se de geologiske lag av fjellgrunnen, og gå rundt inne i modellen for å ta detaljer i nærmere øyesyn.
Språket har en rekke ord for å beskrive ulike topografiske elementer og former. Disse ordene brukes ofte som stedsnavn, eller som deler av stedsnavn. Eksempler er dal, li, fjell, vann, ås, nes, tange, odde.
Topografi handler også om kunsten å beskrive topologiske former. Enkelte kunstnere har brukt kunstneriske virkemidler for å beskrive topografiske modeller. Her kan nevnes M.C. Escher (som lar maur krabbe langs en Möbiusstripe formet som en stige uten ende) og svensken Oscar Reutersvärd (oppfinneren av Penrosetriangelet og andre umulige figurer).
Termen topografi kommer av gresk τόπος (topos), «sted» og γραφή (grafi), «skrift»/«beskrivelse».
U18-EM i fotball for menn 1963
U18-EM i fotball for menn 1963 ble arrangert i England i 1963.
Guinobatan
Guinobatan er en kommune i provinsen Albay på Filippinene. Ved folketellingen i 2015 hadde den 82.361 innbyggere.
CF Badalona
Club de Futbol Badalona er en fotballklubb fra Badalona i Catalonia. Den ble grunnlagt i 1903, og spiller per 2022 i Segunda División RFDF (nivå 4). Hjemmebanen er Camp del Centenari, som har en tilskuerkapasitet på 10 000.
Guinobatan
Den er en av åtte kommuner som grenser mot den aktive vulkanen Mayon.
CF Badalona
Tidligere Liverpool-spiller Luis García starta sin karrière i CF Badalona.
Guinobatan
Guinobatan er fødestedet til general Simon Arboleda Ola, den siste filippinske general til å overgi seg til amerikanerne etter den filippinsk-amerikanske krig.
Barangayer
Guinobatan er politisk inndelt i 44 barangayer.
Våer
Våer er en liten bygd i Tinn som er lokalisert rett ved Norsk Industriarbeidermuseum (åpent hele året) og ligger 5 kilometer fra Rjukan sentrum. En av filmene om Tungtvannsaksjonen (Vemork-aksjonen) ble gjort i dette området.
Idag er Våer, som ligger 500 meter over havet, et boligområde. Tidligere hadde Våer egen skole og dagligvareforretning og da var bebyggelsen var spredd på begge sider av Vemorkjuvet (også kjent som Marijuvet) under Norsk Hydros fabrikk for fremstilling av hydrogen og biproduktet tungtvann.
Vemorkbrua mellom Våer og Vemork har strikkhopp i sommerhalvåret. Juvet er over 90 meter dypt. Våer har også et populært isklatreområde med mange fosser av ulik vanskelighetsgrader. Det er lett adkomst til juvet fra nord/vestsiden og parkeringsplasser er tilgjengelig. Flotte muligheter for klatring om sommer.
Bybussen og Rjukan-Ekspressen stopper ved Våer. Egen sommerrute med skyttelbuss fra Rjukan. Populært rundtur er sabotørstien, også for guidede turer og med buss opp til Rjukan fjellstue, vandring tilbake, med en varighet på ca.3-4 timer.
Våer er kjent for sin krigshistorie knyttet til Vemork, og ikke minst bombingen av fabrikken under krigen, da mange ble drept en kjeller som fikk direkte bombenedslag.
https://www.visitrjukan.com/se-og-gjore/sabotorstien-p509063
O.F. Knudsen
O.F. Knudsen (født Oluf Frederik 14. august 1806 i Sande, død 11. november 1882 i Kristiania) var litograf, daguerreotypist og fotograf. Han var trolig den første til å framstille et daguerreotypi i Norge og kjent for å ha tatt et berømt portrett av Henrik Wergeland. Dette bildet ble grunnlaget for 100-kronerseddelen med Wergeland (Utgave V, Norske sedler 1962-1987).
Knudsen ble født og oppvokst i Sande kommune i Vestfold, og var sønn av rittmester og toller Knud Knudsen (ca. 1765-1837) og hustru Karen Anne Kirstine Knutsen født Schwencke. Faren ble utnevnt til overtollbetjent i Svelvik og han ble konfirmert i Hurum kirke i 1823.
I 1833 søkte han om Staten om et reisestipend til Tyskland og Frankrike for å studere litografi. Søknaden ble støttet av kaptein Munch, Heinrich August Grosch og Johannes Flintoe ved Tegneskolen, men ble avslått. Behandlingen av søknaden er beskrevet og analysert av Dag Solhjell i Akademiregime og kunstinstitusjon (2004).
Den 23. desember 1840 omtaler Morgenbladet et daguerreotypi som skal være tatt av litograf O.F. Knudsen og viser Pipervika og Slottet. Dette må være et svært tidlig daguerreotypi tatt i Norge, trolig det første. Knudsen etablerte seg som fotograf allerede tidlig på 1840-tallet og tok portretter og landskapsfotografier. Hans virksomhet kan følges i en rekke annonser i hovedstadspressen i 1840-åra. I 1860 ble han tilkjent et stipend på 100 spesidalere for å studere sitt fag i Tyskland og England.
Vilhelm Bernhard Jentoft
Vilhelm Bernhard Jentoft (født 28. november 1829 i Buksnes i Vestvågøy, død 15. august 1915 i Bodø) var en norsk kjøpmann og politiker (V), som var ordfører i Bodø i 1861 og 1871.
Milonga (dansetilstelning)
Milonga er navnet på en dansetilstelning der man danser tango. Begrepet brukes også om en dans og en musikkstil som er tett knyttet til tango. Ordet kan også brukes om selve stedet der dansetilstelningen finner sted.
Vilhelm Bernhard Jentoft
Karriere
I 1855 startet han en alsidig forretning med assortert handel, agentur, dampskipsekspedisjon, notfisk, oppkjøp av seitsild og råfisk. Senere utnevnt til konsul. Jentoft var med på å starte opp Bodø sparebank i 2. januar 1858, der han stilte med 10 spd til egenkapitalen og satt i styret fra oppstarten. Koch var en aktiv fiskehandler og hadde hvert år ute ekspedisjoner for å kjøpe saltfisk og lever fra Lofotfisket.
Milonga (dansetilstelning)
I Buenos Aires er tradisjonelle Milongaer preget av streng protokoll. Man kan ikke sette seg hvor man vil, men blir plassert ved et bord av hovmesteren. De beste danserne plasseres gjerne nær dansegulvet. Man skal i utgangspunktet by opp kun ved hjelp av blikk og små gester. Kun menn kan by opp og kvinner kan avvise en invitasjon gjennom rett og slett å ignorere den.
Vilhelm Bernhard Jentoft
Karriere
Notfiske var forbudt i Nordland fram til 1845, så nordlendingene var lite forberedt på stordrift. For å dekke behovet for flere og større nøter startet han opp bøteverksteder sammen med Jens Cornelius Koch, H. M. Fische og Johan Holst.
Milonga (dansetilstelning)
Musikken deles opp i grupper (tanda) på 3-4 danser av samme stil, avbrutt av en cortina, en klart musikalsk brudd som signaliserer for danserne at tandaen er over. Mannen ledsager da kvinnen tilbake til sin plass og takker for dansen.
Televerket (Sverige)
Televerket var en svensk statlig etat grunnlagt i februar 1853 som '''Kongl. Elecktriska Telegraf-Werket'''. Den første elektriske telegrafledningen mellom Stockholm og Uppsala ble tatt i bruk 1. november samme år.
Vilhelm Bernhard Jentoft
Karriere
Han stiftet Bodø Skibsverft i 1864, sammen med Jens Cornelius Koch, Hveding og Ole M. Groth. Verftet holdt til i Jektvika på Burøya og hadde Groth som sjef. Det ble overtatt av J. C. Koch og Albert Bernhoft i 1877.
Milonga (dansetilstelning)
Mer uformelle øvingsaktige tango-dansetilstelninger kalles practica.
Televerket (Sverige)
Allerede fra starten var Televerket både en myndighet og et forretningsdrivende selskap. Det fikk monopol på telefonledninger mellom byer, som gjorde at verket kunne diktere vilkårene for at lokale nett kunne tilslutte seg riksnettet.
Vilhelm Bernhard Jentoft
Karriere
Han eide Nordlands Amtstidende fra litt etter oppstarten i 1862, sammen med Jens Cornelius Koch og Christian Albrecht Jakhelln. Han trakk seg ut i 1881 og startet Venstre-avisen Bodø Tidende.
Televerket (Sverige)
Televerket ble oppløst på 1990-tallet. Myndighetsrollen ble overført til det nyopprettede Post- och telestyrelsen (PTS) i 1992. Driften av de riksdekkende radio- og TV-nettene ble overført til selskapet Teracom, mens telefonkatalogvirksomheten ble solgt til Eniro. Den resterende virksomheten innen telefoni, mobiltelefoni og datanett ble i 1993 omgjort til et statlig aksjeselskap med navnet Telia, som i 2003 ble slått sammen med det finske selskapet Sonera til TeliaSonera.
Vilhelm Bernhard Jentoft
Karriere
Han var direkør i Nordlands Privatbank fra 1893. Han uttalte en gang «Vil de skaff dem et helvete på jord, skal de ha et fartøy liggende på Rønvika».