cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Storbritannia
Næringsliv
Den britiske industrien har hatt en nedtur siden andre verdenskrig. Den er fremdeles en betydelig del av økonomien, men sto bare for en sjettedel av nasjonal verdiskapning i 2003. Den britiske bilindustrien er en betydelig del av denne sektoren, selv om all produksjon av et visst volum eies av utenlandske interesser. Flyindustrien er dominert av BAE Systems og det europeiske konsernet Airbus. Rolls-Royce er en stor internasjonal aktør innenfor flymotorer. Kjemisk og farmasøytisk industri er også sterk, med verdens andre og tredje største farmasøytiske firmaer (GlaxoSmithKline og AstraZeneca).
Den britiske landbrukssektoren er liten i europeisk målestokk, med bare 0,9 % av BNP. Storbritannia har fremdeles store reserver av kull, gass og olje. Primærproduksjon av energi står for omtrent 10 % av BNP, en av de største andelene i noen industrialisert stat.
Valutaen i Storbritannia er pound sterling, representert ved symbolet £. Bank of England er sentralbanken og utgir valutaen, selv om banker i Skottland og Nord-Irland har rett til å trykke egen valuta så lenge de har reserver av Bank of England-sedler. Storbritannia valgte å ikke gå inn i euro-samarbeidet.
Storbritannia ble relativt hardt rammet av finanskrisen i 2008, med 12,7 % nedgang i industriproduksjonen fra april 2008 til 2009. Men våren 2009 begynte industriproduksjonen å øke igjen etter 14 måneders sammenhengende nedgang.
Utdanning
Storbritannia har noen av verdens ledende og mest kjente universiteter, deriblant University of Cambridge, University of Oxford, University of London og University of Glasgow.
Blant kjente britiske vitenskapsmenn finner man Isaac Newton, Charles Darwin, Stephen Hawking, Adam Smith, James Clark Maxwell, William Thomson og Isambard Kingdom Brunel. Mange kjente oppfinnelser har også sitt opphav i Storbritannia, blant annet lokomotivet, vaksinering, fjernsyn, jernbane, intern forbrenningsmotor og jetmotor. Den første programmerbare datamaskinen var også britisk; Colossus på Bletchley Park ble bygget i 1944 og så holdt topphemmelig til 1970-årene.
I 2006 skal Storbritannia ha hatt det nest mest produktive forskermiljøet etter USA, med 9 % av verdens forskningsrapporter og 12 % av referansene.
Massemedia
Storbritannia har omfattende medievirksomhet med stor spennvidde. Ettersom engelsk er et internasjonal språk, er engelske medier også kjent over store deler av verden.
BBC er landets offentlige radio- og fjernsynsselskap, og er verdens eldste kringkastingsselskap. Det finansieres gjennom tvungen fjernsynslisens, og driver flere fjernsyns- og radiokanaler både i Storbritannia og i utlandet. BBC World Service sender på 33 språk over hele verden. BBC News er tilgjengelig i svært mange land, og regnes av mange som en av de sikrere nyhetskilder.
Blant private fjernsynskanaler med bakkesendinger finner man ITV, Channel 4 og five. Av satellittkanaler er Britisk Sky Broadcasting den største. Størsteparten av digitale kabeltjenester leveres av NTL:Telewest etter at NTL og Telewest ble slått sammen i mars 2006.
Britisk radio domineres av BBC Radio, som har ti nasjonale og 40 regionale kanaler. Den mest populære målt etter antall lyttere er BBC Radio Two, som først og fremst sender populærmusikk og er beregnet på det midtre aldersmessige segmentet av lyttere. BBC Radio One er rettet mot lyttere i alderen 15–24, og var tidligere markedsledende. Kommersielle kanaler er i de fleste tilfeller regionale, men Virgin Radio og Classic FM sender nasjonalt. Blant de mest populære regionale kanalene er Capital FM i London, Heart i London og Midlands, Galaxy i Birmingham, Magic i London og Nord-England og Radio Clyde i Glasgow.
Britiske aviser deles ofte i seriøse aviser og tabloider. Dette skillet går i mindre grad enn tidligere på fysisk format, ettersom flere av de seriøse avisene har skiftet til et mer kompakt format. The Sun har det største opplaget, med omkring en fjerdedal av antall solgte aviser, mens søsteravisen News of the World er den største søndagsavisen. Begge aviser bruker mye kjendis- og skandalestoff. Blant seriøse aviser er The Daily Telegraph, som politisk befinner seg noe til høyre for sentrum, den mestselgende etter å ha gått forbi The Times og The Guardian. Den viktigste finansavisen er Financial Times, som er lett gjenkjennelig med sitt lakserosa papir.
Musikk
Innen klassisk musikk finner man en rekke kjente britiske komponister, som William Byrd, John Taverner, William Lawes, John Dowland, Thomas Tallis og Henry Purcell fra 16. og 17. århundre, og i senere århundrer personer som Edward Elgar, Arthur Sullivan, Ralph Vaughan Williams og Benjamin Britten. Georg Friedrich Händel tilbrakte det meste av sitt aktive yrkesliv i England.
Storbritannia var sammen med USA et viktig sted for utviklingen av rock. Blant kjente artister og grupper innen denne og relaterte musikkstiler finner man The Beatles, David Bowie, Elton John, Ozzy Osbourne, Queen, Deep Purple, Led Zeppelin, Pink Floyd, Genesis, Rolling Stones, The Who, Duran Duran, The Smiths, Depeche Mode, The Cure og mange andre. Innen punk var Storbritannia lenge i første rekke, med band som Sex Pistols og The Clash. Det samme gjaldt i en periode heavy metal, med bl.a. Judas Priest, Black Sabbath, Motörhead og Iron Maiden.
I midten av 1990-årene begynte skjøt fenomenet britpop ny fart, med band som Oasis, Blur, Spice Girls, Radiohead og Coldplay. Storbritannia har også ligget langt fremme innen electronica, med for eksempel The Prodigy, Chemical Brothers, Faithless og Aphex Twin.
På grunn av de mange innvandrere fra Karibia har karibisk musikk, særlig i form av reggae og indie rock, også vært utbredt i Storbritannia. Blant utøvere finner man Kaiser Chiefs, Franz Ferdinand, The Libertines, Bloc Party, Arctic Monkeys og Keane.
.
Litteratur og skriftkultur
1500-tallsdramatikeren William Shakespeare er sannsynligvis den mest kjente engelske forfatter. Blant andre kjente forfattere og diktere som har bidratt til å forme bildet av det britiske, finner man søstrene Charlotte, Emily og Anne Brontë, Jane Austen, Virginia Woolf, J.K. Rowling, J.R.R. Tolkien, P.G. Wodehouse, C.S. Lewis, John Milton, Oscar Wilde, H.G. Wells, Walter Scott, Charles Dickens, J.M. Barrie, Arthur Conan Doyle, George Orwell, Geoffrey Chaucer, William Blake, Lord Byron, Robert Burns og Alfred Tennyson.
Idrett
Flere store idrettsgrener har sitt opphav i Storbritannia, blant annet fotball, rugby, golf, cricket, tennis, boksing, bandy og landhockey.
Fotball er den sport som tiltrekker flest deltagere og tilskuere. Storbritannia konkurrerer ikke som ett land i internasjonale turneringer, i stedet er det de fire nasjonene som stiller hvert sitt lag. På grunn av dette har Storbritannia aldri deltatt i fotball under de olympiske leker, men under sommer-OL 2012, som ble holdt i London, ble det satt sammen et britisk lag spesielt for anledningen. Englands og Nord-Irlands fotballforbund deltok i dette, mens det walisiske og det skotske forbundet takket nei.
Mange kjente fotballklubber er hjemmehørende i Storbritannia, som Manchester United, Arsenal, Newcastle United og Liverpool i England og Celtic og Rangers i Skottland. De konkurrerer i nasjonale ligaer, og en del er med i europeiske tevlinger. Britiske lag har ofte gjort det svært godt i europeisk sammenheng. I mange europeiske land er det vanlig at fotballfans følger både sitt lokale lag og et engelsk lag, og mange reiser til England ens ærend for å gå på fotballkamp.
Snooker (en britisk biljardvariant) er Storbritannias mest populære innendørssport og nest mest populære TV-sport (etter fotball). Denne populariteten ble spesielt godt illustrert under VM-finalen i 1985, hvor det ble satt flere seerrekorder med 18.5 millioner seere under matchens klimaks: største britiske sportspublikum på TV, største publikum på BBC Two, og største publikum etter midnatt.
Wimbledon Championships er en internasjonal tennisturnering som holdes i Wimbledon i London hver sommer. Den regnes som en av de mest prestisjefylte tennisturneringene.
Royal and Ancient Golf Club of St Andrews regnes som golfens fødested. Både Skottland og England har mange golfbaner, og for mange golfspillere er en rundtur på de skotske banene en drøm.
Hesteveddeløp er også en populær idrett. Under Karl II fikk den status som «Kongenes idrett», og har fortsatt en særstilling for kongefamilien. Blant de mest kjente løpene er Grand National og Epsom Derby.
Cricket fremstår for mange som den mest britiske av alle sporter. I internasjonale tevlinger stiller Wales og England sammen, Skottland stiller for seg selv, mens Nord-Irland stiller i et all-irsk lag. Idretten er desidert mer populær i England enn i de andre nasjonene.
I Nord-Irland er de tradisjonelle irske idrettene gælisk fotball og hurling populære. Særlig Tyrone og Armagh har hevdet seg innen gælisk fotball.
Motorsport er populært i Storbritannia, med en rekke lag og førere i Formel 1 og World Rally Championship. I tillegg til at flere løp innen internasjonale konkurranser arrangeres i Storbritannia, er det også et eget britisk Touring Car Racing-løp, BTCC. Blant kjente førere finner man Mike Hawthorn, Graham Hill, Jim Clark, John Surtees, Jackie Stewart, James Hunt, Nigel Mansell, Damon Hill, Lewis Hamilton og Jenson Button innen Formel 1, og Colin McRae og Richard Burns innen rally.
Oppføring på UNESCOs liste
Verdensarvsteder
Oppføringer på UNESCOs verdensarvliste (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvsteder.
Havneområdet i Liverpool var også med fra 2004, men ble strøket av listen i 2021.
Promenade des Anglais
Promenade des Anglais («Englendernes promenade») er en promenade ved Middelhavet i Nice i Frankrike.
Blant lokalbefolkningen omtales Promenade des Anglais som la Promenade eller bare la Prom. På søndager sees syklister, barnevogner og familier langs Promenade. Det har også blitt favorittsted for skateboardere og skatere.
Begivenheter som f.eks. carnaval de Nice arrangeres langs Promenade des Anglais. Gaten har også sine karakteristiske blå stoler (chaises bleues) og skyggefulle telt (cabanas) ved Middelhavet og Baie des Anges.
Langs gaten er det en rekke kjente bygninger, med Hôtel Négresco som den mest kjente. Ellers er gaten sterkt trafikkbelastet, med opptil fire kjørefelt i hver retning.
Terrorangrepet i 2016
På Frankrikes nasjonaldag 14. juli 2016 kjørte en lastebil inn i folkemengden som var samlet for å se på det tradisjonelle fyrverkeriet. Terrorangrepet drepte mer enn 80 personer, og skadet mange andre.
Stavanger skytterlag
Stavanger skytterlag er et skytterlag som holder til på Madla i nærheten av Sjøforsvarets base KNM Harald Haarfagre. Laget ble stiftet 7. desember 1861 og er Stavangers eldste idrettslag ved siden av Stavanger Turnforening. Av sportslige prestasjoner har laget hatt deltakere på kongelaget, skytterprins, norgesmestre i felt og nordiske mestre. Madla skytebane er lagets skytebane hvor det skytes på 15 m (vinterstid), 100 m og 200 m. Det arrangeres også trening og skyteprøve for jegere.
Nordreisa Idrettslag
Nordreisa Idrettslag (stiftet 17. september 1946) er et fleridrettslag. fra Nordreisa i Troms, som driver med blant annet håndball, friidrett, idrettsskole (barn 6-9) fotball, langrenn, skiskyting, orientering og sykkel.
Fotball
A-laget i fotball for herrer spiller i 5. divisjon i 2016. I 2012-sesongen i 3. divisjon, etter å ha rykket opp fra 4. divisjon i 2011.
Tiyas
Tiyas (arabisk: التياس, også kjent som al-Safa, الصفا ) er en landsby i det sentrale Syria, administrativt del av guvernementet Homs, øst for Homs. Den ligger i Den syriske ørken, og nærmeste bosetninger er Tadmur (Palmyra) i øst, al-Qaryatayn i sørvestt, Furqlus i vest og Uqayribat i nordvest. Ved folketellingen i 2004 hadde Tiyas 2.564 innbyggere.
Tiyas er også nær en syrisk militær flybase av samme navn. Den ligger rett sørvest for landsbyen.
I 1960- og 1980-årene fikk Sovjetunionen benytte basen til periodisk stasjonering av marinefly.
Hurum-ulykken
Hurum-ulykken var en flyulykke som inntraff da et Douglas C-47 Skytrain med registreringsnummer PH-TFA fra flyselskapet Aero Holland styrtet i skogen på Hurum den 20. november 1949 klokken 16.56 under innflyvning til Fornebu lufthavn. 30 av 31 passasjerer og hele besetningen på fire, til sammen 34 personer, omkom. Flyet, som hadde mellomlandet i Brussel, var savnet i 42 timer før det ble funnet. Én gutt overlevde.
Flyulykken på Hurum bidro mer enn noen annen enkeltbegivenhet til det sterke Israel-engasjementet i Arbeiderpartiet i 1950-årene. Flyet som hadde med 28 jødiske barn på vei fra Tunisia til en mellomstasjon i Norge før de skulle videre til sine nye hjem i Israel, styrtet etter at det traff terrenget da det kom inn i skyer på Hurum. Flyet fulgte visuelle flygeregler. Flyulykken var den nest største i Norge til da, bare i Kvitbjørn-ulykken hadde det omkommet flere, og bare én jødisk gutt overlevde. Han het Isac Allal. Han ble hentet i skogen av medlemmer av Drammen HV ungdomstropp og kjørt til Drammen sykehus. Her ble han liggende en ukes tid.
Ulykken gjorde et enormt inntrykk på det norske folk. Arbeiderpartiets partisekretær Haakon Lie var blitt en varm Israel-venn, noe som blant annet hadde sin bakgrunn i hans kontakt med jødiske organisasjoner i USA under krigen. Lie gikk etter ulykken i bresjen for en innsamlingsaksjon som hadde som formål å bygge opp en norsk landsby i Israel, kalt «Moshav Norge». Lie hadde stor innflytelse på Israel-engasjementet i den norske arbeiderbevegelsen, og han har i samtale med utvalget påpekt at han var en meget nær venn av Israels statsminister Golda Meir. Venner av Israel i Norsk Arbeiderbevegelse (VINA) samlet inn penger til en minnestein, som er reist i Moshav Yanuv.
Manish Kaushik
Manish Kaushik (født 11. januar 1996) er en indisk bokser.
Han representerte India under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i første runde.
André de Longjumeau
André the Longjumeau (død 1253 eller senere) var en misjonær og oppdagelsesreisende tilhørende dominikanerordenen.
Kong Ludvig IX av Frankrike sendte ham i 1238 til Konstantinopel for å hente Jesu tornekrone, som kongen hadde kjøpt av den latinske konge av Konstantinopel, kong Balduin II av Courtenay.
Han ledet senere to sendeferder til mongolenes rike. Første gang, 1245-1247, hadde han med seg brev fra pave Innocent IV. Den andre gangen, 1249-1251, bragte han med seg gaver og brev fra kong Ludvig IX av Frankrike til Güyük Khan (som imidlertid i mellomtiden var avgått med døden).
Da han i 1251 kom tilbake fra sin annen reise til mongolene, bragte han med seg informasjon om nestorianske kristne både i storkhanens hoff og i hans nære familie. Dette førte til at den franske konge sendte en misjonær, Willem van Rubroek, til mongolene.
Selv døde pater André i 1253 eller noe senere som misjonær i Det hellige land.
Steinar Saghaug
Steinar Saghaug er navnet til flere personer:
Robert Laxalt
Robert Laxalt (født 25. september 1923, død 23. mars 2001) var en amerikansk forfatter. Foreldrene hadde innvandret fra Baskerland.
Biografi
Robert Laxalt begynte sin karriere som journalist i United Press før han startet sitt eget nyhetsbyrå i Nevada på 1950-tallet.
I 1957 ga han ut sin første og mest kjente bok, Sweet Promised Land. Den var basert på historien til hans far Dominique og hans tilbakevendelse til Baskerland etter 47 år som innvandrer i Nevada. Boken ble tatt særlig godt imot i områdene rundt Nevada og de nærliggende statene.
Mao Yushi
Mao Yushi (kinesisk: 茅于轼, pinyin: Māo Yúshì, født 14. januar 1929 i Nanjing i Kina) er en kinesisk mikroøkonom. Han ble kritisk til Mao Zedong på et tidlig tidspunkt, og ble derfor brennemerket som høyreavviker i 1950-årene.
Han ble uteksaminert i 1950 fra Shanghai Jiaotong-universitet som maskiningeniør. Han begynte så som lokomotivfører ved Qiqihars jernbaneandninistrasjon til han i 1955 ble forskningsingeniør ved Instituttet for jernbaneforskning i Beijing med lokomotivtermodynamikk og togmotstand som spesialfelter. Der virket han til 1984.
Fra slutten av 1970-årene begynte han å beskjeftige seg om matematisk økonomi og utarbeidet den matematiske metode for prinsippet for optimal allokasjon i 1979.
Mao Yushi har innehatt stillinger ved Harvard University i USA og ved Beijings økonomiske institutt. I 1993, etter at han sluttet ved Det kinesiske akademi for samfunnsvitenskap (CASS), lanserte han det første kinesiske ikke-statlige mikrokredittprogram for fattige landsens bønder. Han har vært formann for Unirule Institute of Economics siden 1999 (en uavhengig tankesmie som arbeider for utvidelse av markedsøkonomi og reformer innen den nasjonale økonomiske politikk), og har blant annet engasjert seg for energisparing og «grønn» økonomi.
Han undertegnet i 2008 det samfunnskritiske Charta 08, og protesterte også på fengselsdommen mot Liu Xiaobo.
Den 4. mai 2012, ble Mao Yushi tildelt Cato-instituttets Milton Friedman-pris for Frihetens Fremme, for sitt arbeid innen klassisk liberalisme og for fri markedsøkonomi.
Arche de la Défense
Arche de la défense (Grande Arche de la Fraternité eller bare La Grande Arche) er et monument i form av en triumfbue i kontor- og forretningskvarteret La Défense vest for Paris. Monumentet er et verk av den danske arkitekten Johan Otto von Spreckelsen.
I 1982 tok den franske presidenten François Mitterrand initiativ til å utlyse en arkitektkonkurranse. Konkurransen ble vunnet av Spreckelsen og den danske sivilingeniøren Erik Reitzel. Deres prosjekt var en moderne utgave av Triumfbuen: et monument for menneskeheten og de humanistiske idealer i stedet for militære triumfer.
Arche de la défense ble innviet i juli 1989 med store festligheter og et G7-toppmøte i monumentets taketasje. Samtidig var det militærparader og opptog som markerte tohundredåret for den franske revolusjon.
Beskrivelse
Arche de la défense er 108 meter bred, har en høyde på 110 meter og dybden er 112 meter. Den har en betongramme dekket av glass og carraramarmor fra Italia og ble bygget av et fransk entreprenørfirma.
Meningen er at monumentet skal avslutte monumentalaksen Axe historique som går gjennom Paris. Arche de la défense er dreiet i en vinkel på 6,33° i forhold til aksen. Med en metrostasjon, en RER-stasjon og en motorvei plassert direkte under bygningen var vinkelen den eneste måten man kunne gi plass for bygningens 12 gigantiske fundamenter. Dreiningen ble foreslått av ingeniøren allerede i konkurransefasen og akseptert av arkitekten ettersom den ville fremheve monumentets dybde og skape symmetri med det tilsvarende vinklede Louvre i aksens motsatte ende.
De to sidene av Arche de la défense er hjemsted for regjeringskontorer. Taketasjen har et areal på mer enn 1 hektar og inneholder et utstillingssenter. Byggverket har et utvendig heistårn av rustfri stålstenger hvor det er 4 heiskabiner i glass og stål.
Ho Feng-Shan
Ho Feng-Shan (tradisjonell kinesisk: 何鳳山; forenklet kinesisk: 何凤山; pinyin: Hé Fèngshān; født 10. september 1901 i Yiyang i provinsen Hunan i Kina, død 1997 i San Francisco i USA) var en kinesisk diplomat. Han reddet hundrevis, sannsynligvis tusenvis, av jøder under annen verdenskrig.
Ho kom fra en fattig familie; faren døde da han var syv år gammel. Med sin flid og harde innsats kom han inn på Yali-skolen i provinshovedstaden Changsha og senere på Yale-in-China University. Han dro til München i 1926 og tok i 1932 doktorgrad i politisk økonomi.
Fra 1937 arbeidet Ho Feng-Shan for det kinesiske konsulat i Wien. Etter at Østerrike ble innlemmet i Tyskland i 1938, trengte man for å kunne forlate Østerrike et emigrasjonsbevis, som for eksempel et utenlandsk visum. Mot sin foresattes vilje begynte Ho å utstede visa for Shanghai. For innreise til Shanghai trengte man den gang intet visum, men for å kunne forlate Østerrike trengte jødene å forevise et visum. Mange av de jødene som slik kunne komme seg til Shanghai og klarte seg gjennom tiden i Shanghaighettoen, klarte senere å reise til Hongkong eller Australia.
Senere virket Ho Feng-Shan som ambassadør for Republikken Kina i en rekke land; i Egypt, Mexico, Bolivia og Colombia. Etter endt tjeneste slo han seg ned i San Francisco i California.
Parlamentsvalget i Storbritannia 1922
Parlamentsvalget i Storbritannia 1922 ble avholdt den 15. november 1922. Det var det første parlamentsvalget som ble avholdt etter at Den irske fristaten forlot Det forente kongeriket. Det konservative partiet, under ledelse av Andrew Bonar Law, fikk flertall i Underhuset.
Det liberale partiet var delt mellom "National Liberals" som støttet David Lloyd George og "Liberals" som støttet Herbert Asquith. Noen kandidater gikk imidlertid inn for et gjenforent liberalt parti, mens andre ga sin støtte til både Asquith og Lloyd George. Det er vanskelig å gi eksakte tall, da ulike kilder gir ulike opplysninger.
''Totalt antall avlagte stemmer: 13 748 300. Alle partier vises. Det konservative partiet inkluderer Ulster Unionist Party.''
Mengíbar
Mengíbar er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Jaén. Kommunen har 9,973 innbyggere (2021).
Smedveien (Oslo)
Smedveien er en vei i Bydel Søndre Nordstrand i Oslo.
Veien begynner i Skulleruddumpa, og går østover i retning Østmarka. Den har kun ett tilhørende hus (nummer 7), husmannsplassen Smeden. Veien fikk navn i 2003 etter denne plassen.
Slaget ved Capua (211 f.Kr.)
Det andre slaget ved Capua ble utkjempet i 211 f.Kr. da romerne beleiret Capua.
Hannibal forsøkte å bryte beleiringen av Capua ved å marsjere mot Roma. Han hadde håpet at denne trusselen ville tvinge romerne til å bryte beleiringen og marsjere tilbake til Roma for å forsvare byen. Med en gang romerne var ute i åpent landskap, planla han å engasjere romerne i et feltslag og beseire dem igjen. Men Hannibal oppdaget at forsvaret av Roma var formidabelt, og de romerske styrkene ved Capua visste dette. De brøt derfor ikke beleiringen. Hans forsøk hadde mislyktes, Hannibal var tvunget til å trekke seg tilbake sørover og Capua falt til romerne kort tid etterpå.
Aiurasyma
Aiurasyma er en slekt av underamilie av trebukker (Cerambycidae).
Levevis
Som andre trebukker lever larvene av de fleste artene i død ved. De voksne billene er oftest nattaktive.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Colombia.
Spaceworld Norge
Spaceworld var en av Norges store elektronikkjeder. Kjeden fokuserte på varegrupper som data, multimedia, programvare, videospill, DVD, telematikk,foto samt andre produkter.
Historikk
Spaceworld-kjeden ble dannet i 1985 som et samarbeid mellom Scanpartner-gruppen og Kodak Norge. Kodak Norge hadde støtte fra Kodak internasjonalt for å prøve ut et konsept som kunne bli en mulig fremtidig distribusjonskanal for deres produkter.
Allerede den gang så begge parter den sammensmelting av produktgruppene foto, data, telematikk, lyd, bilde og diverse elektronikk som er så innlysende i våre dager. Man så for seg en kjede av forretninger som skulle selge alt av underholdningselektronikk over disk til mentalt unge elektronikkinteresserte forbrukere.
Kai Hukkelberg og Geir Eriksen tok over konseptet, samt to forretninger i 1987 og 1988. I 1989 bestemte de to for å starte en ny kjede på grunnlag av et endret konsept, hvor alle kjedemedlemmene skulle sammenknyttes på basis av en franchiseavtale. På bakgrunn av dette ble Spaceworld Norge AS stiftet mai 1990. Intensjonen var at man skulle knytte til seg stadig flere franchisetakere, samtidig som administrasjonen og aktivitetene skulle utvides i takt med inntektene.
Spaceworld Norge AS besluttet deretter at driften skulle konsentreres rundt kjedeutvikling, og alle egeneide butikker ble solgt. Nettbutikken MySpaceworld ble skilt ut i et eget selskap.
I 2005 ble kjeden kjøpt opp av Reitan Convenience Norge AS, som står bak blant annet Narvesen og 7-Eleven i Norge. I 2009 flyttet Spaceworld Norge AS inn i nytt Reitan-bygg sammen med resten av Reitan i Gladengveien 2.
I 2015 ble Spaceworld fusjonert med Soundgarden til Spaceworld Soundgarden.
Beliggenhet
Spaceworld-kjeden baserte seg på å etablere seg i eller ved store sentre.
Hovedkontoret lå i Gladengveien 2, Ensjø i Oslo.
Oprah Winfrey
Oprah Gail Winfrey (født 29. januar 1954 i Kosciusko i Mississippi) er amerikansk talkshow-vertinne. I 1971 ble hun nyhetsoppleser på radiostasjonen WVOL i Nashville i Tennessee. Fra 1973 til 1978 var hun nyhetsoppleser på TV for kanalen WTVF-TV i Nashville og senere WJZ-TV i Baltimore i Maryland. I 1978 fikk hun sitt eget talkshow, People Are Talking, på samme kanal. Fra 1984 var hun vert i talkshowet A.M. Chicago i Chicago i Illinois, som ble omdøpt til The Oprah Winfrey Show året etter. Showet gikk nasjonalt i USA fra 1986 til 2011.
Oppvekst
Winfrey vokste opp på gården hos den fattige bestemoren, flyttet så til moren og ble misbrukt av slektninger før det ble bestemt at hun skulle sendes til et hjem for uskikkelige piker på grunn av utagerende oppførsel. Men hjemmet hadde ikke plass til henne, så Winfrey ble isteden plassert hos sin strenge, men menneskelige far Vernon og hans kone. Der måtte hun lese bøker og levere bokrapporter hver uke, noe hun senere har uttrykt stor takknemlighet for.
The Color Purple
Siden Winfrey selv ble seksuelt misbrukt som barn, hadde hun stor glede av Maya Angelous bok I Know Why the Caged Bird Sings, og Alice Walkers bok A Color Purple. Hun ble gravid da hun var 14 år gammel, men barnet døde under fødselen. Som nyhetsoppleser i Baltimore tidlig i 1980-årene fikk hun høre at sistnevnte bok skulle filmatiseres. Da begynte hun å dramatisere den for seg selv. Det var ingenting hun hadde mer lyst til enn å spille en rolle i filmen om fattige, svarte Oprah-er i begynnelsen av det 20. århundret. Winfrey ble styrket i sin tro på universets logikk da Quincy Jones oppdaget henne på nyhetene og ba henne spille rollen som den hardt belastede Sofia i Purpurfargen (1985). Steven Spielberg regisserte, og Winfrey ble Oscar-nominert for beste kvinnelige birolle.
The Oprah Winfrey Show
Det er ikke bare mannen i gata som betror seg til Winfrey. I 1993 lot Michael Jackson seg intervjue av henne i over en time, etter elleve års offentlig taushet. Det var slik The Oprah Winfrey Show kom til Norge, og siden har showet gått vekselvis på TVNorge og TV3, med en liten pause rundt årtusenskiftet da norske seere ble henvist til TV4.
Det som skiller et Winfrey-show fra et hvilket som helst annet talkshow er ideen om at man skal bli et bedre menneske av å se på. Winfreys livsfilosofi baserer seg på et sett universelle lover, og en av dem er at man alltid får tilbake det man gir. Ikke nødvendigvis fra personen man ga noe, men fra «God, the greater spirit, the Universe or whatever,» som det heter i Winfreys diplomatiske livssyn.
Våren 1996 nevnte Winfrey i et show at hun hadde sluttet å spise hamburgere etter rykter om kugalskap. Kjøttsalget i USA sank øyeblikkelig med 10 %, og kjøttarbeiderne i Winfrey Texas var ikke sene om å saksøke Winfrey. Hun vant saken, og psykologen hennes under rettssaken, «Tell-it-like-it-is-Phil», ble oppbyggelig stamgjest i showet. Senere fikk Phil McGraw sitt eget talkshow, Dr. Phil, med stor suksess. I 1996 startet Winfrey også en egen bokklubb, Oprah's Book Club, som idag er verdens største bokklubb.
I 1997 stiftet Winfrey The Angel Network, som gir penger, heder og ære til folk som gjør en god gjerning. Dette førte til en rekke aksjoner i hele USA, deriblant frivillig husbygging. Senere begynte Amazon.com milliardær Jeff Bezos å matche alle beløp som kom inn til fondet fra egen lomme.
Høsten 1998 dukket det stadig opp eksperter på mental og åndelig helse i showet, veltalende og karismatiske, med enkle, praktiske leveregler og korstog for selvtillit. Winfreys satsing på "Change your life-TV" i denne perioden var inspirert av studiostabens sommerkurs i selvutvikling hos John Gray, forfatter av Men are from Mars, women are from Venus. John ble også stamgjest, og gjester som ikke var berømte fra før ble det hos Winfrey, deriblant Iyanla Vanzant og Gary Zukav. Winfrey sendte også en rekke ukjente forfattere til bestselgerlisten med bokklubben sin.
I 2006 lanserte Winfrey kanalen Oprah and Friends på XM Satellite Radio. Hun har også laget egne sendinger for podcast og web-TV. Best kjent er ti programmer med forfatteren Eckhart Tolle og hans spirituelle bok A New Earth fra 2008.
I 2009 annonserte Winfrey at hun ville legge ned showet i 2011, og vie seg til den nye TV-kanalen OWN (The Oprah Winfrey Network).
Programmet ble avsluttet 25. mai 2011 etter 25 sesonger og totalt 4561 episoder.
Suksessen
I dag er Winfrey dollarmilliardær, med selveid produksjonsselskap (Harpo; Oprah baklengs) og en tidvis årslønn på 1 milliard norske kroner. Men det beste beviset på suksessen er likevel de immaterielle fruktene. Selv sier Winfrey: «It’s not just about being able to write a check. It is being able to touch somebody's life in such a way that Mrs. Duncan touched mine. It is being able to make someone see the light in him or herself». («Det handler ikke bare om muligheten til å kunne skrive ut en sjekk. Det handler om å kunne gjøre en forskjell i noens liv slik Fru Duncan gjorde i mitt. Det er å ha evnen til å la andre se lyset i seg selv.»)
Fru Duncan var en av Winfreys lærere på barneskolen.
I et intervju forklarer Oprah sin egen suksess slik: «I would have been an entirely different person if I had not been taught to read at an early age. Even in my darkest moments of sexual and physical abuse, I knew there was another way. I knew there was another kind of life because I had read about it.» («Jeg ville vært en totalt annen person dersom jeg ikke ble lært opp til å lese i ung alder. Selv i mine mørkeste stunder under seksuell og fysisk mishandling, visste jeg at det fantes en annen vei. Jeg visste at det fantes et annet liv fordi jeg hadde lest om det.»)
Åpenhjertig TV-venninne
For Winfrey betyr framtoningen lite for hvor vidt hun er på TV eller ikke. Rett som det er må hun si «get me some Clenex please,» og det betyr at det er en running-mascara-day, altså en meget trist eller rørende dag i showet. Hun har latt seerne ta del i sin skrekk for å ta hull i ørene (og selvsagt selve inngrepet), og refererer stadig til telefonsamtaler med bestevenninnen Gayle. Seerne har fått vite at hun er minst like glad i vennen John Travolta som i samboeren Steadman Graham, at hun ble gravid og tok abort i svært ung alder, at hun trener pilates, mediterer og skriver dagbok hver dag om det hun er takknemlig for og at det første hun gjorde da hun fikk god råd var å pensjonere moren sin.
Winfrey ble i 2013 tildelt Presidentens frihetsmedalje. I 1994 ble hun innvotert i National Women's Hall of Fame.
Skogbygda
Skogbygda omfatter Rønnål, Oppsal, Fyriseterskauen, Usjøsetra, Murukoll, Ilangsetra, Gusterudsetra, Sjøli, Ersrudsetra, Ingeborgrud, Dystland, Togstad, Ås, Bårhaug, Grønlia, Skårer og deler av Hjellum, Vøyen, Rustad, Greni, Rudseterskauen og Skarning. Det er ingen næringssentra i Skogbygda, men stedet har egen lokalbutikk og frisør. Dessuten ligger Ringfoss Markiser på Togstad. På Oppsal ligger gardsbruket Oppsal (tidligere kjøpt opp og døpt om til Bergvad av Lai Berg), hvor det drives kyllingoppdrett.
Navnet
Navnet Skogbygda er selvforklarende: bygda ligger spredt inne i et stort skogsområde. Skogbygda hadde tidligere postadressa Seterstøa. Det første posthuset i bygda ble etablert på Togstad, men ble senere flyttet til Ingeborgrud. I dag er det «post i butikk» på Ingeborgrud.
Skole
Skogbygda skole er en barneskole på Ingeborgrud som ble åpnet 1967. Omfattende utbygginger ble foretatt i 1999, med ytterligere tilbygg i 2010. Antall elever skoleåret 2010–2011 er 186. Den tidligere skolekretsen til Oppåker skole tilhørte fra 1. august 2010 Skogbygda skolekrets. Tidligere var det flere skolekretser i bygda, med skolene Sjøli, Togstad samt Halmsås som lå på Skarning.
Barnehage
Skogbygda barnehage er en kommunal barnehage på Skårer. Etter at barnehagen var ferdig utbygd mai 2006, er det nå kapasitet for 44 barn. «Maurtua» er avdelingen for de minste barna, mens «Revehiet» og utelivsgruppen. «Ekorntoppen» har barn som nærmer seg skolealder. Tidligere ble det drevet barnepark i den gamle skolen på Togstad.
Skogbygden skytterlag
Skogbygden skytterlag har sitt skytterhus med skytebane på Skårer. Her arrangeres skytestevner for alle aldersklasser.
Gutteklubben Tempo
Gutteklubben Tempo var en skøyteklubb som holdt til ved Bårhaugtjenn på Bårhaug i gamle dager.
Kultur
Skogbygda benytter hovedsakelig to steder for markering av begivenheter. For mindre tilstellninger benyttes samfunnshuset Fagerheim. For større sammenkomster brukes Skytterhuset.
Bergvad har også arrangert enkelte tilstelninger i «Vognskjulet».
Skogbygda Skolekorps har tradisjonelt sett hatt mange medlemmer, og de leverer nå korpstjenestene sine til flere tettsteder i Nes i forbindelse med 17. mai-feiring.
Ingeborgrud kirke het tidligere Ingeborgrud kapell, men har nå fått status som kirke. Kirka står på Ingeborgrud.
Fritid
Skogbygda er rik på natur. Badeplassen Fløyta nord for Togstad benyttes flittig på sommeren.
Jelly Roll Morton
Ferdinand «Jelly Roll» Morton (født Ferdinand Joseph Lamothe 20. september 1885 eller 20. oktober 1890 i New Orleans, Louisiana i USA, død 10. juli 1941 ] i New Orleans) var en pianovirtuos, en orkesterleder og en komponist som noen kaller den første sanne jazzkomponist. Morton var en fargerik personlighet som likte å skape blest om seg ved å skryte av seg selv. Visittkortet hans refererte til ham som «The Originator of Jazz», og han var, og er, sett på som en kilde om sjelden informasjon om tidlig jazz, til tross for hans tilbøyelighet til å overdrive.
Fødsel
Ferdinand Joseph Lamothe ble født inn i et kreolsk samfunn i bydelen Faubourg Marigny i sentrum av New Orleans omkring 1885 eller 1890. En dåpsattest utstedt i 1984 daterer hans fødsel som 20. oktober 1890; imidlertid påsto Morton selv og hans halvsøstre at 20. september 1885 er korrekt. Foreldrene hans var F.P. La Menthe og Louise Monette (skrevet som Lemott og Monett på dåpssattesten). Eulaley Haco (Eulalie Hécaud) var gudfaren. Eulalie hjalp ham med å bli døpt med navnet Ferdinand. Mortons foreldre var i et papirløst ekteskap og ikke legalt gift. Det er ennå ikke funnet noen fødselsattest. Han tok navnet Morton som en anglifisering av stefarens navn, Mouton.
Chicago
Morton flyttet tilbake til Chicago i 1923 for å hevde opphavsrett for sin nylig utgitte rag "The Wolverines" som hadde blitt en hit som "Wolverine Blues" i Chicago. Mens han var der ga han ut den første av sine kommersielle innspillinger, først som pianoruller, deretter på plate, både som pianosolist og med ulike jazzband.
Victor Records
I 1926 greide Morton å få en kontrakt for plateinnspillinger for Victor, USAs største og mest prestisjetunge plateselskap. Dette ga han en sjanse til å få sine arrangement spilt inn i Victors platestudio i Chicago. Disse innspillingene av Jelly Roll Morton & His Red Hot Peppers er regnet som klassikere i 1920-åras jazz. Orkesteret besto av jazz-personligheter som Kid Ory, Omer Simeon, George Mitchell, Barney Bigard, Johnny Dodds og Baby Dodds. Jelly Roll Morton & His Red Hot Peppers ble en av de første som ble booket til turnéer av MCA.
New York
I november 1928 giftet Morton seg med sparkepiken Mabel Bertrand i Gary, Indiana og flyttet til New York City hvor han fortsatte sine innspillinger for Victor. Hans pianosoloer og trioinnspillinger er høyt ansett, men bandinnspillingene hans lider sammenlignet med opptakene fra Chicago der Morton kunne få tak i mange store musikere fra New Orleans som medspillere. Selv om han spilte inn plater med store musikere som klarinettistene Omer Simeon, George Baquet, Albert Nicholas, Wilton Crawley, Barney Bigard, Lorenzo Tio og Artie Shaw, trompetistene Bubber Miley, Johnny Dunn og Henry "Red" Allen, saksofonistene Sidney Bechet, Paul Barnes og Bud Freeman, bassisten Pops Foster og trommeslagerne Paul Barbarin, Cozy Cole og Zutty Singleton hadde Morton generelt problemer med å finne musikere som ville spille hans jazzstil og innspillingene fra New York lagde aldri noen hit. På grunn av den store depresjonen og nesten-kollapsen til fonografplateindustrien, ble ikke Mortons platekontrakt fornyet av Victor i 1931. Morton fortsatte å spille mindre fremgangsrikt i New York, og hadde en kort periode et radioprogram i 1934. Deretter ble han redusert til å dra på turné med et band i en omreisende varieté, mens komposisjonene hans ble spilt inn av Fletcher Henderson, Benny Goodman og andre, men han mottok aldri royalties fra disse innspillingene. Han endte opp i Washington D.C. der folkloristen Alan Lomax hørte han spille solopiano i en kneipe i et afro-amerikansk nabolag, denne skiftet navn ofte og hadde navn som "The Music Box", "Blue Moon Inn" og "Jungle Club". (Morton var også ansvarlig for seremonier, leder og bartender i denne klubben).
Intervjuene fra The Library of Congress
Lomax var veldig interessert i Mortons tid i Storyville og noen av de falmete sangene som ble spilt i Storyville. Morton var motvillig til å fortelle om og spille inn disse, men føyde Lomax etterhvert. Mortons kallenavn "Jelly roll" er en seksuell referanse og mange av tekstene fra tiden i Storyville var vulgære. Noen av innspillingene fra the Library of Congress har ikke vært utgitt før slutten av det 20. århundre på grunn av dette.
Morton var klar over at på grunn av at han ble født i 1890 så var han litt for ung til å overbevise om at han var jazzens oppfinner, og presenterte derfor seg selv som fem år eldre. Forskning har vist at Morton plasserte datoene på noen av de tidligste hendelsene i livet sitt noen år for tidlig, og at uttalelsen hans om at Buddy Bolden spilte ragtime, men ikke jazz er benektet av andre samtidige fra New Orleans. Det er likevel mulig at disse motsetningene kan stamme fra ulike definisjoner på begrepene "ragtime" og "jazz". De fleste av de andre av Mortons erindringer, har likevel vist seg å være pålitelige.
Disse intervjuene, som har blitt utgitt i ulike former opp igjennom årene, ble utgitt på en 8-CD-boks i 2005, The Complete Library of Congress Recordings. Denne samlingen vant to Grammy-priser. Det samme året ble Morton hedret med Grammy Lifetime Achievment Award.
Mortons senere år
I løpet av perioden da han spilte inn sine intervjuer, ble Morton alvorlig skadet av knivstikk da en slåsskamp brøt løs i kneipen i Washington, D.C. der han spilte. Rett ved lå det et sykehus som kun var åpent for hvite, men han måtte fraktes til et sykehus som både var lengre unna og som var dårligere på grunn av hans afroamerikanske hudfarge. Da han lå på sykehuset la legene is på sårene han i flere timer før de tok seg av hans omsider dødelige skader. Han kom seg aldri helt etter skadene og var i ettertid mye syk og fikk lett pusteproblemer. Morton gjorde en ny serie med kommersielle innspillinger i New York, flere fortellende låter fra sine tidligere år som han hadde snakket om i intervjuene fra the Library of Congress.
Komposisjoner
Morton skrev mange sanger, inkludert «Wolverine Blues», «The Pearls», «Mama Nita», «Froggie More», «Black Bottom Stomp», «London Blues», «Sweet Substitute», «Creepy Feeling», «Good Old New York», «Sidewalk Blues», «Tank Town Bump», «Kansas City Stop», «Freakish», «Shake It», «Dr. Jazz Stomp», «Burnin' The Iceberg», «Ganjam», «Pacific Rag», «My Home Is In A Southern Town», «Turtle Twist», «Why?», «New Orleans Bump», «Fickle Fay Creep», «Stratford Hunch», «Shreveport Stomp», «Milenberg Joys», «Red Hot Pepper», «Jungle Blues», «Mint Julep», «Pontchartrain», «Pep», «Someday Sweetheart», «The Finger Buster», «The Crave» og «Grandpa's Spells».
Morton kategoriserte sine komposisjoner i tre grupper som blues, "stomps" og "Spanish Tinge" for de med habanera-rytmer. . Låter inkludert i gruppen "Spanish Tinge" var "New Orleans Blues", "La Paloma", "The Crave" og "The Spanish Tinge".
Arven etter Morton
To show på Broadway har hatt med musikken hans; Jelly Roll og Jelly's Last Jam. Den første bygger tungt på Mortons egne ord og historier fra intervjuene fra the Library of Congress. Den siste forestillingen har laget store kontroverser med sitt eget og veldig oppdiktede og usympatiske portrett av Morton, og har forfatteren har blitt saksøkt av Mortons familie.
Et uvanlig musikkdokument er The Piano Rolls fra 1997, der et utvalg av Mortons pianoruller fra 1923/24 ble innspilt på et elektronisk styrt piano ved hjelp av computerteknikk.
Jelly Roll Morton er også portrettert i Giuseppe Tornatores film The Legend of 1900 av skuespilleren Clarence Williams III. I denne fiktive episoden er han skildret som en gretten og uforskammet vidunderbarn i en pianokonkurranse mot filmens hovedperson.
Merknader vedr. fødselsdag
Hans dødsattest fra California oppgir hans fødselsdag til å være 20. september 1889, og angir hans mors pikenavn som Monette.
Don Juan de Austria
Don Juan de Austria (født 24. februar 1547 i Regensburg i Bayern, død 1. oktober 1578 i Bouge som senere er blitt del av byen Namur) var en militær leder fra huset Habsburg. Han er mest kjent som de kristnes leder i slaget ved Lepanto i 1571.
Juan blir beskrevet som en elegant mann, ridderlig av sinnelag, storslagen og impulsiv. Dette var i motsetning til den mer grå halvbroren kong Filip, noe som førte til en viss misunnelse fra kongens side.
Bakgrunn
Juan var uekte sønn av keiser Karl V og Barbara Blomberg, en tysk vertshuspike i Regensburg som var keiserens elskerinne en periode i 1546, da hun var 19 år gammel. Juan ble født i hemmelighet, ble tatt fra moren og vokste opp i en anonym tilværelse i Spania, ukjent også for Karls øvrige familie.
Etter farens avgang som keiser i 1556 ble Karls arving, Filip II, klar over sin ukjente halvbror. Filip kalte Juan til hoffet og gav ham en passende tittel og lot han bo på et av sine slott.
Militær karriere
Keiser Karl og kong Filip ønsket i utgangspunktet at Juan skulle velge en karriere innenfor kirken, men selv ønsket han heller å gå for en militær karriere. Han ble i 1568 leder for en spansk flåtestyrke i Middelhavet, og ble senere også leder for en styrke som slåss med stor fremgang 1569–1570 mot muslimske opprørere i Granada.
I flere uker lurte hans sjøsyrker på den osmanske flåte, for å kunne slå til på gunstig tid og sted. I slaget ved Lepanto i 1571 ledet Juan Den hellige liga i kampen mot de osmanske tyrkerne. Slaget endte med kristen seier, og hindret den videre tyrkiske ekspansjonen i middelhavsområdet.
Dette sjøslaget var det siste sjøslag som ble utkjempet med galeier. Etter sin seier seilte han i triumf tilbake til Messina, og dro deretter til Napoli. Sin andel av krigsbyttet overlot han til de sårede, av hvem også den store spanske dikter Miguel de Cervantes var en, og som hadde mistet sin venstre hånd under slaget. Etter Lepanto aktet pavene Pius V og så Gregor XIII å finne et kongerike de kunne skjenke ham.
Mysteriespill
Mysteriespill og mirakelspill er blant de tidligste formelt utviklede teaterspill i middelalderens Europa. Middelalderens mysteriespill fokuserte på fortellinger fra Bibelen i kirkene foruten på offentlige steder fremført av amatører. Hendelsene rundt påskeuken var et vanlig tema med en undergruppe kalles for påskespill eller pasjonspill, men også mange andre bibelske fortellinger ble benyttet. Typisk eksempel er Adamsspillet.
Don Juan de Austria
Militær karriere
I 1573 erobret han Tunis, der han hadde ønske om å grunnlegge et eget rike, men erobringen gikk tapt det påfølgende år.
Stattholder
I 1576 ble Juan utnevnt til stattholder i de spanske Nederlandene, som på denne tiden var herjet av åttiårskrigen. Juan mislikte dette vervet, da det i praksis satte ham på sidelinjen i europeisk storpolitikk. Denne utnevnelsen var et bevisst trekk fra kong Filip, som ønsket å begrense halvbrorens innflytelse.
Mysteriespill
De ble utviklet fra 900-tallet og fram til 1500-tallet og nådde sitt høydepunkt i popularitet på 1400-tallet før de ble foreldet ved framveksten av profesjonelt teater. Mange steder i Nord-Europa ble mysteriespill forbudt etter reformasjonen på 1500-tallet. Et velkjent pasjonspill som fortsatt fremføres er Oberammergau i Tyskland. I Storbritannia er det i dag relativt vanlig med moderne rekonstruksjoner av gamle spill.
Don Juan de Austria
Stattholder
Det raste da et opprør mot spanjolene i Nederlandene. Juan forsøkte ved mildhet å gjenvinne de opprørskes sympati, men i desember 1577 ga de nederlandske stendene formelt opp sin tro og lydighet til ham. Juan klarte deretter å beseire de opprørske ved Gembloux (31. januar 1578).
Han døde kort deretter, etter bare to år som stattholder.
Mysteriespill
Opprinnelse
I antikken var drama et eget begrep, og det gjenoppstod i renessansen. Kirken tok kontroll over middelalderens teater før fremstillingen beveget seg ut av kirken og i gatene og på offentlige plasser. Begrepet spill var det samme for teater, lek og idrett, og spillene var fleksibelt og folkelig i sin struktur. Dramaturgien var ikke formalisert slik som det er beskrevet hos Aristoteles og Horats i henhold til tragedie/komedie
Don Juan de Austria
Stattholder
En plan om å bevirke Maria Stuarts befrielse fra engelsk fangenskap og så giftermål med henne og slik vinne Skottlands krone, forsøkte han aldri å sette ut i livet.
Han ble begravet i San Lorenzo de El Escorial, det vanlige gravstedet for spanske kongelige.
Mysteriespill
Opprinnelse
Teaterframførelsene hadde sin opprinnelse som enkle troper, billedlige uttrykk, verbale utbrodering av den liturgiske teksten, og ble etterhvert stadig mer utbrodert. Etterhvert som disse liturgiske dramaene ble stadig mer populære oppsto det fremstillinger på morsmålet med reisende skuespillerselskaper og teaterfremstillinger som ble organisert av lokale samfunn.
Vilhelm Lundstedt
Anders Vilhelm Lundstedt (født 11. september 1882 i Göteborg, død 20. august 1955 i Uppsala) var en svensk jurist og professor ved Universitetet i Uppsala. Han var en av de fremste representantene for Uppsalaskolen innenfor rettsvitenskapen, og medlem av den svenske riksdagen for Sosialdemokratene.