cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slaget om Xuzhou
Etter dette nederlaget ville japanerne gjennomføre en omringning av Xuzhou og innsatte hæren i Nord-Kina i nord og den sentralkinesiske ekspedisjonshær i sør. Hæren i Nord-Kina hadde fire divisjoner og to infanteribrigader, som var hentet fra Kwangtung-arméen. Den sentralkinesiske ekspedisjonshær hadde tre divisjoner og 1. og 2. stridsvognsbataljon med motoriserte støttenheter som ble formert til Iwanaka- og Imada-styrkene, som fikk ordre om å bevege seg vest for Xuzhou for å avskjære og forhindre kinesiske styrker fra å trekke seg tilbake vestpå. 5. stridsvognsbataljon ble brukt til støtte, og 3. infanteridivisjon trengte seg frem mot nord langs jernbanen til Xuzhou. Ytterligere tropper ble innsatt i slaget om Nord- og Øst-Henan av hæren i Nord-Kina for å stoppe kinesiske forsterkninger fra vest. Et kinesisk motangrep her resulterte i slaget om Lanfeng.
Med den sentralkinesiske ekspedisjonshærens fremrykning sørfra var den overordnede situasjonen alvorlig, og Chiang Kai-shek ga ordre til hærene om å trekke seg tilbake. Ødeleggelsen av dikene som holdt vannet i Den gule flod tilbake, ga ham mer tid til forberedelse av forsvaret av Wuhan, men den resulterende oversvømmelsen ødela også en stor del av området omkring elvens nye løp.
Riachinho (Tocantins)
Riachinho er en kommune i delstaten Tocantins i nordregionen av Brasil.
Erik Jendrišek
Erik Jendrišek (født 26. oktober 1986) er en slovakisk fotballspiller som spiller for MFK Tatran Liptovský Mikuláš. Han er også en del av.
Jendrišek har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Kaiserslautern og Hannover 96 fra Slovakia.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Verdensmesterskapet i triatlon
Mesterskapene frem til 2008 ble arrangert i en enkeltserie, mens fra 2009 blir det konkurrert i en serie av konkurranser.
Johannes Døperens katedral (Torino)
Johannes Døperens katedral i Torino er det eneste eksempel på kirkebygg fra renessansen i Torino. Katedralen er viet til Døperen Johannes som er byens vernehelgen. Den nåværende bygningen er bygget mellom 1491 og 1498.
Kirken har et kapell hvor Likkledet i Torino er oppbevart.
Ellen Einan
Ellen Johanna Einan (født 5. juni 1931 i Svolvær, død 25. mars 2013 i Kabelvåg) var en norsk lyriker fra Svolvær. Hun debuterte 51 år gammel, med diktsamlingen Den gode engsøster i 1982. Likevel oppnådde hun i løpet av en tiårsperiode å bli anerkjent som en de av viktigste samtidslyrikerne i Norden.
Dop
Dop er et slanguttrykk for rusmidler, hovedsakelig illegale rusmidler.
Dop eller DOP kan også sikte til:
Rio Sono
Rio Sono er en kommune i delstaten Tocantins i nordregionen av Brasil.
Utropia
Utropia var en studentavis for studenter ved Universitetet i Tromsø. Avisa startet opp i 1975 og ble utgitt hver fjortende dag gjennom undervisningsåret i et opplag på 5000 og utkom frem til 2016. Avisa var gratis og ble finansiert gjennom semesteravgifta fra studentene og annonser. Avisa var politisk uavhengig, og journalistisk profil ble bestemt av redaksjonen.
Avisa var oppdelt i en nyhetsdel og en kulturdel, samt en hendelseskalender som opprinnelig het «mens vi venter på Polarinstituttet». Etter at Polarinstituttet ble flyttet nord for polarsirkelen, ble kalendertittelen endret til «mens vi venter på Nord-Norgebanen».
Historie
Avisa ble opprinnelig startet i 1975. Den var ikke formelt organisert og kom ut uregelmessig. Avisa var da kommunistisk, noe som kom til å vare til ca. 1980. Avisa ble ledet av en redaksjon som tok alle avgjørelser gjennom allmøter. Svært mye av spalteplassen ble i de første årene viet til reportasjer om streiker og 1. mai-tog. På begynnelsen av 1980-tallet fikk upolitisk stoff som musikkanmeldelser og artikler om studentvelferd en større del av spalteplassen. Hvert eneste år gjennom 30 år gikk redaksjonen ut i spaltene og karakteriserte statsbudsjettets studiefinansiering som «en katastrofe».
Første redaktør var Tage-Stabell Kulø (senere informatikkamanuensis). Aktiviteten steg gradvis fra 1982 til et foreløpig høydepunkt ca. 1994 da redaksjonen talte nesten 50 medlemmer. På tidlig 90-tall begynte avisa å få sitt nåværende sidetall på 28-36 sider.
Avisdesken holdt i årenes løp til i forskjellige bygninger på Universitetet. De fleste årene ble de fleste av redaksjonsmedlemmene rekruttert blant studenter som studerte samfunnsvitenskap og humaniora.
De siste årene ble en gradvis større andel av artiklene skrevet på engelsk, og stadig flere saker var rettet mot utvekslingsstudenter.
Avisa ble lagt ned i desember 2016 etter at avisen hadde slitt med stort underskudd og fikk redusert økonomisk støtte fra Studentparlamentet. Senere ble avisa startet opp igjen med ny organisering og kun som nettavis, da hetende Midnattsolposten. Avisen og studentforeningen som helhet ble lagt ned i mai 2020.
Avisa ble lagt ned i desember 2016, før den gjenoppstod på nytt som en nettavis med navnet Midnattsolposten. Etter tre års drift meldte Midnattsolposten i en pressemelding 6. mars 2020 at avisen skulle legges ned på nytt. Begrunnelsen som ble gitt i 2020 var at avisen ble lagt ned på grunn av manglende rekruttering til styret.
Skalabruk
Skalabruk betyr å tildele nummer eller andre symboler til karakteristika ved objekter etter bestemte regler. Det er viktig å presisere at vi ikke måler personen, men egenskaper eller attributter ved personen, slik som inntektsnivå, meninger o.l. Det er vanlig å operere med forskjellige målenivåer for egenskaper eller variabler: nominalnivå, ordinalnivå, intervallnivå og forholdstallnivå.
Nominal (navn) skala er laveste nivå. Eksempler på slike variabler når det gjelder individer er kjønn og bosted. Statistisk bruk: prosent, mode (høyeste frekvens) antall, Kji-kvadrat.
Ordinal (relativ posisjon) skala. Nummer som indikerer objektets relative posisjon, men sier ingen ting om styrken eller forskjellen mellom dem.
Intervall (definert avstand) skala. Forskjellen mellom 1 og 2 er den samme som forskjellen mellom 3 og 4. (Temperaturmåleren er et eksempel hvor det ikke er noe naturlig nullpunkt når vi sammenligner fahrenheit med celsius).
Forholdstall (absolutt nullpunkt) skala. Høyde, vekt, antall, inntekt. Vi kan regne relative tall (prosenter), aritmetisk gjennomsnitt, median og mode. Det er ingen begrensninger i hvilke statistikker vi kan bruke. Forholdstall kan også transformeres til andre måleenheter (eks. kr ⇒ $ eller £).
Rio da Conceição
Rio da Conceição er en kommune i delstaten Tocantins i nordregionen av Brasil.
Kollsjøelva
Kollsjøelva er ei elv i Ringerike kommune i Viken. Elva, som ligger i Strømsoddbygda i Soknedalen, renner fra dammen i sørenden av Øvre Kollsjø og sør til nordenden Nedre Kollsjø. Kollsjøelva er 1,6 kilometer lang.
Ț
Ț ț (T-komma) er en bokstav i det rumenske alfabetet. Den blir brukt til å representere lyden /ts/ i det rumenske språket.
Denne bokstaven var dog ikke en del av de tidligere Unicode-versjonene. Dette er grunnen til at Ţ (T-cedille) er ofte brukt i digitale tekster på rumensk. T-komma ble introdusert i Unicode 3.0 i 1999 etter en oppfordring fra det rumenske standardiseringsbyrået, men fremdeles bruker de fleste datamaskiner fonter som ikke har bokstaven. Windows-versjoner eldre enn Windows XP har ikke kompatible fonter. Dette er grunnen til at nesten alle rumenske tekster fremdeles bruker Ţ|T med cedille (eller bare T), til tross for anbefalingene om å gå over til T-komma.
Skierniewice
Skierniewice er en by plassert sentralt i Polen med litt over 49 000 innbyggere. Byen ligger i Łódź voivodskap.
Zhou Zuoren
Zhou Zuoren (kinesisk: 周作人; Wade-Giles: Chou Tso-jen, født 16. januar 1885 i Shaoxing i provinsen Zhejiang i Kina, død 6. mai 1967 i Beijing), bror av den bedre kjente Lu Xun (鲁迅; som egentlig het 周樹人 Zhōu Shùrén, 1881-1936), var en kinesisk oversetter og forfatter.
Liv og virke
Han studerte ved flåteakademiet i Nanjing og deretter fra 1906 til 1911 i Tokyo. Der giftet han seg i 1909 med Hata Nobuko (1887–1962). Han kom i konflikt med sin bror Lu Xun i 1923.
I 1941 ble han medlem av det projapanske parlamentet etablert av Wang Jingwei (1883–1944).
I august 1966 ble han tatt til fange og holdt innesperret av rødegardistene da kulturrevolusjonen brøt ut.
BMW M43
BMW M43 er en stempelmotor med fire sylindere på rekke bygget av BMW. Sylindervolumet varierer mellom 1 600 cm³ og 2 000 cm³, og motoren var etterfølgeren til M40-motoren.
Motoren er utstyrt med to ventiler per sylinder, 8 totalt. I 1998 fikk motoren en teknisk oppgradering, som blant annet besto i en økning av sylindervolum til 1,9 liter samt et innsugsmanifold i plast for lavere vekt.
M43B16
M43B16 har et sylindervolum på 1,6 liter (1 596 cm³) og leverer en effekt på 75 kW (102 hk) og 150 Nm (111 ft-lbf).
Brukt i:
M43B18
M43B18 har et sylindervolum på 1,8 liter (1 796 cm³) og leverer en effekt på 85 kW (115 hk) og 168 Nm (124 ft-lbf).
Brukt i:
M43B19
M43B19 var den største motoren i serien med et sylindervolum på 1,9 liter (1 895 cm³). Den utvikler en effekt på 87 kW (117 hk) og maksimalt dreiemoment er 180 Nm (133 ft-lbf) eller 78 kW (103 hk) og 165 Nm (122 ft-lbf).
Brukt i:
Carbonariene
Carbonariene (italiensk: Carbonari = «kullbrennere») var fellesbetegnelsen for en rekke hemmelige revolusjonære selskaper som ble grunnlagt tidlig på 1800-tallet i Italia. De var sentrale drivkrefter ved planleggingene av en rekke opprør og revolusjoner i en rekke italienske stater, i 1820, 1830–1831 og 1848.
Carbonarienes historiske røtter er noe uklare, men dette hemmelige brorskapet utviklet seg i Kongedømmet Napoli og var tidlig en faktor i og rundt hovedstaden Napoli. Her støttet carbonariene først Joachim Murat (som Napoleon hadde innsatt som konge), men gav så sin tilslutning til kong Ferdinand I.
De ble organisert på samme vis som frimurerne, i små celler, spredt over hele landet. De arbeidet for et liberalt og samlet Italia. Dette skulle skje ved at universitetsstudenter og intellektuelle skulle anføre spontane opprør i den arbeidene befolkning. Det var også et antiklerikalt element i deres tenkning og program.
Silvio Pellico (1788–1854) og Pietro Maroncelli (1795–1846) var ledende medlemmer blant carbonarine. Begge var i mange år holdt fengslet av østerrikerne, lenge i Borgen Spielberg i Brno i Mähren. Etter at han var løslatt skrev Pellico boken Le mie prigioni, der han i detalj beskriver de ti årene han tilbragte i fengsel. Maroncelli mistet ett bein i fengsel. Han sørget for oversettelse og redigering av Pellicos bok i Paris (1833). Blant carbonariene var også Giuseppe Garibaldi og Giuseppe Mazzini.
Revolusjonene ble slått ned av franskmennene under Louis Napoleon og av de østerrikske habsburgerne, som forsøkte å holde på sine maktposisjoner i Italia (Venezia og Milano var begge del av det østerrikske rike, og Kongedømmet Begge Sicilier har styrt av konger fra huset Bourbon som stod under sterk innflytelse fra den franske regjering). At revolusjonene slo feil, viste at nasjonal samling ikke kunne skje alene på grunnlag av idealisme, men måtte drives frem ved «realpolitikk». Samlingen av Italia i 1860- og 1870-årene ble tilslutt virkeliggjort ad diplomatisk vei fra Piemonte-Sardinias side.
Annet
Matretten spaghetti alla carbonara, det vil si spaghetti på kullbrennernes vis, sies å ha sin bakgrunn i disse hemmelige selskapene, uten at noen kan oppvise kilder for dette.
I Fought the Law
«I Fought the Law» er en sang opprinnelig skrevet innspilt av Sonny Curtis og The Crickets i 1959, men best kjent fra coverversjoner. Blant de mest kjente er Bobby Fuller Four som spilte inn og ga ut sangen i 1965 og The Clash' utgivelse av sangen i 1979.
Versjonen av Bobby Fuller Four
Akkurat da sangen ble en topp ti hit, ble Bobby Fuller funnet død i en bil ved hjemmet sitt i Los Angeles. Politiet betraktet det som et tilsynelatende selvmord, «men bortimot alle som kjente han var uenig» og mente han ble myrdet.
Sangen ble senere rangert som nr 175 da Rolling Stone kåret «Tidenes 500 beste sanger».
Versjonen av The Clash
En versjon for hvorfor The Clash valgte å lage en coverversjon av sangen, skal være at det fantes en Bobby Fuller versjon av sangen i en amerikansk studio jukebox, og det er sant at Ducks Deluxe i 1975 lagde en coverversjon av sangen i Storbritannia og at Joe Strummer med bandet 101'ers hadde vært på samme pub som Ducks Deluxe. The Clash som holdt på å spille inn sitt andre album, Give 'Em Enough Rope på det tidspunktet, og Fullers versjon hadde ikke blitt en hit i Storbritannia. The Clash valgte derfor å spille inn en coverversjon av sangen i 1978
Versjonen var først å finne på EP-en The Cost of Living i mai 1979 og senere gjort i 1979 som del av den amerikanske utgivelsen av albumet med samme navn som bandet. Denne coverversjonen hjalp bandet med å få mer spilletid på radio i USA og er samtidig også en av de mest kjente coverversjonene av sangen.
Sangen ble senere i 1988 re-utgitt av plateselskapet CBS Records i formatet CD 12" og Vinyl 7" med «City of the Dead» og «1977» som B-sider.
Versjonen av Dead Kennedys
Dead Kennedys omskrev sangen litt i sin innspilning i 1987 som en kommentar til Dan Whites drap i 1978 på San Franciscos ordfører George Moscone og City Supervisor Harvey Milk. Whites advokat fikk retten til å dømme White til uaktsomt drap i stedet for forsettelig med henvisning til at White skal ha lidd av depresjon da drapet ble begått og dermed ikke i stand til å ha hatt forsett. En endring av kostholdet fra sunnere mat til en stor andel søte kaker av varemerket Twinkie skal ha vært et symptom på lidelsen, da deprimerte ofte endrer kostholdet så det består mer av søtsaker. Metoden har gitt opphav til uttrykket «Twinkie-forsvar». Sangen, sunget fra Whites perspektiv, erstattet linjen «I fought the law and the law won» med «I fought the law and I won», og på slutten til «I am the law, so I won». Tekstlinjen «Twinkies are the best friend I ever had» inngår også i Dead Kennedys' versjon.
Andre versjoner
Sangen er blitt spilt en rekke ganger under konserter og blitt spilt av mange artister i studio. Deriblant av London gangsteren David Courtney som sang sangen sammen med det skotske pop-punk bandet Mute, frontet av Jay Burnett som skrev en oppgradert versjon av sangen. Både denne versjonen og Dead Kennedys' versjon hadde endret «I fought the law and the law won» til «I fought the law and I won» i refrenget.
Andre artister som har gjort coverversjon av sangen: She Trinity, Beatsteaks, Viper, Bryan Adams, John Cougar Mellencamp, Bruce Springsteen, Roy Orbison, Tom Petty, Social Distortion, Stiff Little Fingers, Mike Ness, Hank Williams Jr, Waylon Jennings, Ska-P, Grateful Dead, Stray Cats, Mary's Danish, Claude François, Mano Negra, the Big Dirty Band, Nonstop Body/Lolita No. 18, The Brian Jonestown Massacre, Sex Pistols, Attaque 77, Die Toten Hosen, Status Quo, Nanci Griffith, Anti-Flag, Chumbawamba, Tokyo Ska Paradise Orchestra, Nick Stockton, Johnny Marr
Stanislav Šesták
Stanislav Šesták (født 16. desember 1982) er en slovakisk tidligere fotballspiller. Han spiller angrep, og er også en del av. Šesták har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet MŠK Žilina og Slovan Bratislava fra Slovakia.
Landslaget
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Ulrika Toft Hansen
Ulrika Toft Hansen (født Ågren; 13. juli 1987) er en svensk håndballspiller som spiller i den danske klubben }.
Ågrens moderklubb er IFK Bankeryd.
Rio dos Bois
Rio dos Bois er en kommune i delstaten Tocantins i nordregionen av Brasil.
Moritz Christian Julius Thaulow
Moritz Christian Julius Thaulow, kjent som Julius Thaulow (født 19. november 1812 i Slesvig i hertugdømmet Slesvig, død 20. juli 1850 i Kristiania) var en norsk kjemiker.
Etter latinskole i Flensburg var han apotekerlærling i Oldenburg 1830-31, leste litt ved Universitetet i Kiel før han i 1832 kom til Kristiania. Her overtok han storebroren Heinrich Arnold Thaulow's stilling som assistent i fysikk og kjemi hos professor Jens Jacob Keyser. I 1837 forlot han denne stillingen, som ble overtatt av lillebroren Harald Conrad Thaulow (1815–1881). Selv studerte Julius i de neste årene med stipend kjemi dels i Berlin, dels hos Justus von Liebig i Giessen, dels i Paris. Etter sin hjemkomst (1839) ble han lektor i kjemi ved Universitetet som den første læreren med dette som eget felt. I 1844 ble han professor og virket som det ved Universitetet frem til sin død. Den tyske Adolph Strecker overtok stillingen og virket 1850-60.
Utgivelser
Han var eneforfatter på alle. Artikkel 1 til 4 er publisert i Poggendorffs Annalen der Physik und Chemie
Nyromantikken
Omkring 1890 foregikk det en nyorientering innen kunsten i Norge. Det var liknende tendenser også i våre naboland – og ute i Europa. 1890-årene i Norge representerer et mangfold av «retninger», og nyromantikken er strengt tatt ett strømdrag blant flere, men brukes ofte i vid mening om hele perioden fra ca. 1890 til ca. 1905. Som helhet kan 90-årene sies å være en reaksjon på realismen og naturalismen, skjønt også disse retningene hadde sine fremragende representanter på 1890-tallet. Det er god grunn til å tale både om brudd og om sammenheng mellom 80-år og 90-år.
Henrik Ibsen hadde allerede i 1884 gitt ut Vildanden, et verk som litteraturhistorisk sett befinner seg i vannskillet mellom realisme-naturalisme og symbolisme. Flere i den eldre forfattergenerasjonen, så som Garborg og Jonas Lie, heiser også til dels nye signaler. Rundt 1890 trådte det dertil fram en ny diktergenerasjon med folk som Knut Hamsun, Hans E. Kinck, brødrene Krag, Tryggve Andersen, Obstfelder m. fl. En del av dem, ikke minst Tryggve Andersen, ville markere en ny romantikk, og slo røttene bevisst tilbake mot tidligere romantiske strømninger som høyromantikk og nasjonalromantikk.
På 1890-tallet kommer en ny sans for romantikken til uttrykk bl.a. i en slags kjærlighetsdiktning med assosiasjoner til middelalderen og hva den sto for. Og som i alle mer eller mindre romantiske perioder, bryter lyrikken fram igjen med full kraft og baner seg vei også inn i prosaen. (f. eks. Hamsun, Kinck, Obstfelder.)
Sansen for poesi, prosalyrikk, eventyrdiktning i vid forstand (Jonas Lies to samlinger Trold, Kincks Eventyr vestfra, undertittel på novellesamlingen Flaggermusvinger, Garborgs diktsyklus Haugtussa) hører til periodens kjennetegn. Interessen rettes gjerne mot ulike former for ubevisst sjeleliv og ekstreme sjelsytringer. Sentrale tema er forholdet mellom natur og sivilisasjon og forholdet mellom den ene og de mange. Den ene kan være en særling som av ulike grunner faller utenfor samfunnet, eller et mer eller mindre genialt enkeltmenneske som i noen tilfeller faller utenfor, i andre tar opp kampen med samfunnet. Det er imidlertid stor forskjell på dikterne, og ikke alle følte seg vel med merkelappen «nyromantikk». Kinck må ha følt et visst ubehag ved trekk som han fant motepregede og affekterte. Han må ha skilt mellom en ekte og en søkt romantikk på 1890-tallet. Men han betraktet Tryggve Andersen som mer av en genuint romantisk dikter enn en del andre som han unnlater å nevne navnet på. Tryggve Andersen er «ekte» (jf. essayet «En hovmodig dikter»).
I denne perioden blomstrer dessuten heimstaddiktningen, og vi får vi en ny og lødig diktning for barn og unge.
Programerklæringer
I første nummer av tidsskriftet Samtiden i 1890 slo Hamsuns til lyd for noe han mente var nytt med essayet "Fra det ubevidste Sjæleliv". I første årgang av samme tidsskrift finner vi Vilhelm Krags dikt «Fandango», med innslag både av noe eksotisk og uttrykk for såkalt «verdenssmerte». Garborg skrev samme år om «den idealistiske reaksjon», og må innse at det ikke nytter å motsette seg "Ny-idealismen" (Jf. Garborg: Tankar og Utsyn II.) I 1891 reiser Hamsun land og strand og holder foredrag om sine kjepphester og går til angrep på erklærte storverk i verdenslitteraturen. Hans Jæger og Chr. Krohg vil ha en ny psykologisk diktning. Kort sagt: det er flust med programerklæringer, og de følges opp på vekslende måter.
Toppris
Toppris er en melkesjokolade fylt med sprø røstetris og toffee. Sjokoladen er laget av Freia (nå eid av Mondelēz International), og ble første gang utgitt i 1969. Sjokoladen het opprinnelig Toppris-rull, men i 1973 ble betegnelsen kubber tatt i bruk. Noen år senere, i 2012, ble også sjokoladeplata til Toppris introdusert. Toppris blir produsert ved Kraft Foods fabrikk på Rodeløkka i Oslo.
Sør-Rana
Sør-Rana er en tidligere kommune i Nordland fylke, fra 1837 del av Hemnes formannskapsdistrikt. Kommunen hadde et areal på 776,95 km², herav 736,88 km² landområde.
1. januar 1964 ble området sør for Ranfjorden i Sør-Rana med 934 innbyggere slått sammen med Korgen og Hemnes kommuner samt en del av Hattfjelldal til den nye Hemnes kommune.
Folketall
Statistisk sentralbyrå oppgir følgende folketall i Sør-Rana i perioden 1929–1964:
Malaysias Grand Prix 2007
Malaysias Grand Prix 2007 var et Formel 1-løp arrangert den 8. april 2007 på Sepang International Circuit. Det var det andre løpet i Formel 1-sesongen 2007.
Regjerende verdensmester Fernando Alonso vant løpet fra andre posisjon i startrekken, med McLaren-kollega Lewis Hamilton på andreplass. Dette var McLarens første dobbeltseier siden Brasil Grand Prix 2005. Kimi Räikkönen, som vant det forrige løpet, kom på tredjeplass. Felipe Massa, Räikkönen's teamkollega i Ferrari, startet løpet fra pole position, men ble forbikjørt av begge McLaren-bilene allerede i de to første svingene på første runde, og endte til slutt opp på en femteplass bak BMWs Nick Heidfeld.
Løpet
Noter til tabellen:
Capital Region internasjonale lufthavn
Capital Region internasjonale lufthavn er en offentlig flyplass 5 km nordvest for Lansing sentrum, en by i Ingham County, Michigan i USA. Flyplassen er statlig eid av Capital Region Airport Authority. Flyplassen ble åpnet i 1928. I 2000 reiste 656 703 passasjerer gjennom flyplassen. I 2012 reiste 389 600 passasjerer gjennom flyplassen.
Fasiliteter og fly
Capital Region internasjonale flyplass dekker et område på 874,1 ha. Den har tre asfaltert/betongbelagt rullebaner.
Abrahamsberg tunnelbanestasjon
Abrahamsberg tunnelbanestasjon er en stasjon på Stockholms tunnelbane. Den trafikkeres av T-bane 1 (grønn linje) og ligger mellom stasjonene Stora Mossen og Brommaplan. Til tross for navnet ligger ikke stasjonen i bydelen Abrahamsberg, men i Riksby. Stasjonen ble innviet 26. oktober 1952 som den 26. stasjonen.
61 Cygni
61-Cygni er en stjerne i stjernebildet Svanen. Stjernen befinner seg 11 lysår fra solen. 61-Cygni er den første fiksstjernen hvor avstanden ble bestemt. Det ble gjort ved parallaksemetoden av Friedrich Wilhelm Bessel i 1838.
61 Cygni kommer fra John Flamsteeds stjernekatalog fra 1700-tallet og betyr at det var den 61. stjerne i Svanen (Cygnus), målt fra vest. 61 Cygni har senere vist seg å være en dobbeltstjerne med HIPPARCOS-katalogbetegnelsene HIP 104214 (61 Cyg A) og HIP 104217 (61 Cyg B).
John Foxe
John Foxe (født 1516, død 8. april 1587) var en engelsk protestantisk martyrolog. Han er spesielt kjent for boken ''Foxe's Book of Martyrs.
Tidlig liv og utdanning
Foxe ble født i Boston i Lincolnshire, i en familie som tilhørte den øvre middelklasse. Han ser ut til å ha vært et uvanlig driftig og gudfryktig barn. Omkring 1534, da han var omkring seksten år gammel, kom han inn på Brasenose College i Oxford, der han var elev av John Hawarden. I 1535 kom han inn på Magdalen College, hvor han enten studerte latin eller virket som juniorlærer. Han ble fellow på prøve i juli 1538 og på fast basis året etter.
Den 17. juli 1537 tok han bachelorgrad og i juli 1543 mastergrad. I 1539 og 1540 foreleste han i logikk. En serie brev av hans hånd datert 1544 og 1545 viser at han var vennlig og varm av sinn, dypt religiøs, en flittig student og dyktig til å bli kjent med forskere. Innen han var 25 år gammel hadde han lest de latinske og greske kirkefedrene, kirkerett og hadde gode kunnskaper i hebraisk.
I 1545 ble han protestant og forlot derfor kollegiet. Han bekjente seg til en tro som ble fordømt av Henrik VIII, og det er mulig at han nektet å gå til messe. Etter et år med offentlige forelesningen skulle han ha avlagt presteløfter ved mikkelsmess i 1545, og hans primære årsak til å forlate kollegiet før dette var antagelig hans motstand mot sølibatet, som han til en venn beskrev som «selvkastrering». Det er også mulig at han ble presset ut i en utrensning av protestanter, men kollegiets bøker forteller at han gikk selv, ex honesta causa («av en verdig årsak»). Hans nye tro ser ut til å ha ført til et brudd med stefaren, og kan ha satt hans liv i fare. Han var vitne til brenningen av William Crowbridge i september 1538.
Etter å ha forlatt kollegiet vendte han seg til trosfeller. Hugh Latimer inviterte han til å bo hos seg. Etter en periode i stor nød fikk han jobb som privatlærer hos Thomas Lucy i Charlecote nær Stratford-upon-Avon. Han giftet seg der med Agnes Randall den 3. februar 1547 og forlot Lucy-familien kort tid etter.
Eksil under Maria
Da Maria I tiltrådte i juli 1553 ble Howard-barnas farfar Thomas Howard, 3. hertug av Norfolk sluppet ut av fengsel, og Foxe mistet dermed lærerjobben. Han gikk forsiktig frem ettersom han hadde gitt ut protestantiske bøker under eget navn. Etterhvert som det politisk-religiøse klimaet ble hardere følte han seg truet av biskop Stephen Gardiner. Like før han skulle blitt arrestert seilte han med sin gravide kone fra Ipswich til Nieuwpoort. Han reiste så til Amsterdam, Rotterdam, Frankfurt am Main og Strasbourg, med ankomst siste sted i juli 1554. Han publiserte der en historie over kristenforfølgelser på latin, basert på et uferdig manus han hadde tatt med fra England.
Høsten 1554 flyttet han til Frankfurt, hvor han var predikant for de engelske flyktningene i byen. Han ble der, ufrivillig, dratt inn i en bitter teologisk strid. En fraksjon støttet Den engelske kirkes linje og bruken av Book of Common Prayer, mens en annen ønsket en reformert kirke etter Jean Calvins lære. Foxe støttet sistnevnte gruppe, som ble ledet av John Knox, senere kjent som grunnlegger av Den skotske kirke. Den andre gruppen ble ledet av Richard Cox. Knox ble til slutt presset ut, og høsten 1555 forlot Foxe og et tyvetalls andre Frankfurt. Selv om Foxe hadde støttet Knox var han irritert over striden.
Han flyttet til Basel, hvor han sammen med John Bale og Lawrence Humphrey sysselsatte seg med korrekturlesning. I denne perioden fullførte han et kristent dramma, Christus Triumphans (1556), skrevet i verseform på latin. Til tross for enkelte bidrag fra engelske handelsmenn på kontinentet ser det ut til at han var svært fattig og hadde en marginal tilværelse.
Da han fikk bud fra England om pågående religiøse forfølgelser der skrev han en pamflett hvor han oppfordret den engelske adelen til å bruke sin innflytelse hos dronningen til å stoppe det. Han fryktet at denne appellen ikke ville ha noen effekt, noe han fikk rett i. Da hans venn Knox angrep Mary Stuart i sin The First Blast of the Trumpet Against the Monstrous Regiment of Women kritiserte Foxe ham for «uhøflig aggressivitet», men deres vennskap ser ikke ut til å ha lidd under dette.
Tilbake til England
Etter Marias død i 1559 skyndte ikke Foxe seg hjem, men ventet for å se om endringen viste seg å være mer eller mindre permanent. Han var også så fattig at han ikke kunne reise før familien sendte penger. Etter å ha kommet hjem ser det ut til at han bodde i ti års tid i Aldgate i London, i huset til sin tidligere elev Thomas Howard, som da hadde blitt fjerde hertug av Norfolk. Han ble raskt knyttet til trykkeren John Day, og publiserte religiøse verker mens han jobbet på sin nye martyrologi.
Han ble presteviet av sin venn Edmund Grindal, som hadde blitt biskop av London. Idet han hadde en dragning mot puritanismen hadde han, i likhet med mange andre som hadde vært i eksil, skepsis mot å gå med presteklærne som hadde blitt innført av dronningen i 1559. Mange av hans venner gikk med på det, man Foxe var staere. Det var derfor ikke mulig å finne et embete til ham, selv om mange prøvde å hjelpe ham.
Book of Martyrs
Foxe jobbet jevnt og trutt med martyrologien, med hjelp fra protestanter for kontinentet som Conrad Gesner, Alesius Ales, Heinrich Pantaleon og Matthias Flaccus. Hans hovedemne var opprinnelig forfølgelsen av lutheranere, men brenningen av vennen John Rogers i England førte til at han vendte blikket også mot England. Han oversatte også Thomas Cranmers argumentasjon mot Stephen Gardiner til latin, men denne ble for kontroversiell for trykkere på kontinentet. Han jobbet også med en latinsk martyrologi, som ikke ble utgitt i fullstendig form. Den ble trykket av Oporinus og Nicholas Brylinger i 1559, og var på 750 sider. Boken endte med Maria Is regime og henrettelsene av Foxe' venner John Rogers og John Hooper.
23. mars 1563 ble den første utgaven av Book of Martyrs utgitt, under tittelen Actes and Monuments.
Første utgave
Den første utgaven, på 1800 foliosider, ble trykket av John Day. Den fulle tittelen var ''Actes and Monuments of these latter and perilous Dayes, touching matters of the Church, wherein are comprehended and described the great Persecution and horrible Troubles that have been wrought and practised by the Romishe Prelates, especiallye in this Realme of England and Scotland, from the yeare of our Lorde a thousande to the time now present. Gathered and collected according to the true Copies and Wrytinges certificatorie as well of the Parties themselves that Suffered, as also out of die Bishop's Registers, which were the Doers thereof, by John Foxe''. Den fikk raskt sin mer kjente tittel Foxe's Book of Martyrs.
Flere grove feil fra hans tidligere latinske verk hadde blitt rettet i den engelske boken. Den ble enormt populær, i en tid hvor de marianske forfølgelsene var friskt i minne. Den grafiske fremstillingen av lidelsene intensiverte lesernes hat mot Spania og inkvisisjonen. I flere generasjoner satte boken standarden for den engelske allmennhetens oppfatning av Den katolske kirke.
Annen utgave
I 1570 kom derfor en korrigert annen utgave, Ecclesiastical History, contayning the Actes and Monuments of things passed in every kynges tyme. Det ble beordret av en kopi av denne skulle legges i enhver kollegiekirke. Foxe svarte sine kritikere gjennom å i det stille korrigere feilene som hadde blitt påpekt, og ved å svare høylytt på annen kritikk.
Nøyaktighet
Foxe baserte verket dels på autentiske dokumenter og rapporter fra rettssaker, og dels på uttalelser fra venner av de henrettede. Han slet med tidsfrister, og brukte ikke moderne metoder basert på objektivitet. Anthony à Wood mener at Foxe trodde på alt som ble sagt til ham, og at det er grunn til å tro at han bevisst ble villedet av de som ønsket å kunne diskreditere ham. Hans voldsomme motvilje mot Den katolske kirke ser ut til å ha fått ham til å tro på alle beskyldninger som kunne rettes mot dronningen og kirken. Samtidig hadde han et syn på religiøs frihet som var forut for sin tid, noe man blant annet ser i hans forsvar av nederlandske anabaptister og hans tidligere nevnte kommentarer til John Knox.
Under Elizabeth I
22. mai 1563, kort etter av Actes and Monuments ble utgitt første gang, ble Foxe utnevnt til prebendar av Shipton i Salisburykatedralen. Han besøkte aldri katedralen, og utførte ingen av oppgavene knyttet til embetet utover å utnevne William Masters til vikar. Foxe ble kritisert for å ikke utføre arbeidet, og tiltalt for å ikke betale tiende til vedlikehold av katedralen.
Innen 1565 hadde Foxe blitt dratt inn i gevantkontroversen, som ble ledet av hans venn trykkeren Robert Crowley. Foxe' navn hadde blitt med på en liste over «gudfryktige predikanter som har fullstendig forsaket Antikrist og alle hans romerske filler», det vil si puritanere. Denne listen ble gitt til Robert Dudley, 1. jarl av Leicester en gang mellom 1561 og 1654. Den 20. mars 1565 var Foxe en av tyve klerikere som søkte om å slippe å bære prestegevanter. Ulikt de andre hadde han ikke noe embete å tape da erkebiskop Matthew Parker krevde konformitet. Crowley mistet sitt embete i St Giles-without-Cripplegate, og Foxe klarte da å få ta over for ham. Noen år senere, omkring 1568, flyttet han ut av Norfolks hus til Grub Street i sognet St. Giles. Hans venn John Field ble sogneprest i kirken.
Flyttingen var antagelig motivert av frykt for Norfolks handlinger, som førte til at han ble fengslet i Tower of London 8. oktober 1569 og dømt til døden 26. januar 1572 etter Ridolfikomplottet. Foxe og Alexander Nowell virket som sjelesørgere for Norfolk inntil henrettelsen, som Foxe overvar, den 2. juni 1572.
2. februar 1577 prekte han igjen ved Paul's Cross, noe som førte til at Frankrikes ambassadør klagde til dronningen over at han hadde oppfordret franske protestanter til å ta til våpen mot kongen. Foxe måtte forsvare seg overfor biskopen av London.
Göthe Hedlund
Göthe Emanuel Hedlund (født 30. juli 1918 i Vallentuna, død 15. desember 2003 i Lidingø) var en svensk skøyteløper som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz og 1952 i Oslo. Han representerte klubben Brunnsvikens SK som aktiv skøyteløper, men var i senere år medlem av IFK Lidingö.
Hedlund vant en olympisk bronsemedalje i vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han kom på tredjeplass på 5 000 meter skøyter, bak Reidar Liaklev og Odd Lundberg fra Norge.
Familie
Göthe Hedlund er far til skøyteløperen Ylva Hedlund som deltok i vinter-OL 1968 og vinter-OL 1972.
Sampaio
Sampaio er en kommune i delstaten Tocantins i nordregionen av Brasil.
BMW N42
BMW N42 er en stempelmotor med fire sylindre i rekke fra BMW. Motoren debuterte i BMW E46 i 2001, og sylindervolumet varierer fra 1,8 til 2,0 liter.
N42B18
N42B18 har et sylindervolum på 1,8 liter (1 796 cm³) og leverer en effekt på 85 kW (114 hk) og 175 Nm. N42B18 vant prisen International Engine of the Year i klassen mellom 1,4 og 1,8 liter i 2001.
Brukt i:
N42B20
N42B20 har et sylindervolum på 2,0 liter (1 995 cm³) og leverer en effekt på 105 kW (143 hk) og 200 Nm.
Tremplin du Praz
Tremplin du Praz er et skihoppanlegg i Courchevel i Frankrike. Anlegget kalles også Stade de Saut à Ski de Courchevel (norsk: Courchevel Skihoppstadion) eller Stade Olympique de Courchevel (norsk: Courchevel Olympiastadion). Det ligger i byen Courchevel 1350 (Le Praz) og ble brukt under OL i Albertville i 1992. Anlegget består av tre hoppbakker med størrelse K120 (HS132), K90 (HS96) og K60.
BMW N42
N42B20
Brukt i:
Tremplin du Praz
Den første hoppbakken på stedet der dagens anlegg nå ligger, ble bygd i 1944. I 1990 ble et helt nytt og moderne hoppanlegg bygd til OL, med storbakke og normalbakke. En K60-bakke ble bygd i tilknytning til normalbakken i 2004. Alle bakkene har plastmatter slik at de kan brukes hele året. Storbakken har renn årlig i Sommer Grand Prix. Normalbakken brukes ikke lenger til internasjonale renn, selv om begge bakkene fremdeles er homologert (sertifisert til internasjonale renn) av FIS.
Tilløpet i K90- og K120-metersbakken ble modernisert sommeren og høsten 2011, mens plastmattene ble oppgradert våren 2012.
Bakkerekorden på snø i K120-bakken er 134 meter, satt av Jörg Ritzerfeld (Tyskland) i kontinentalcupen 19. januar 2002. På plast er anerkjent rekord 137 meter, satt av Kamil Stoch (Polen) i Sommer Grand Prix 12. august 2011. Andreas Wank (Tyskland) hoppet 137,5 meter i kontinentalcupen 30. juli 2011. I K90-bakken er rekorden 101,5 meter, satt av Arthur Royer (Frankrike) i det franske juniormesterskapet 10. mars 2012.
Viktige renn
Omfatter ikke Sommer Grand Prix-renn.
Willy Breinholst
Willy Breinholst (født 27. juni 1918 i Fredensborg i Danmark, død 19. september 2009) var en dansk forfatter, virksom blant annet i filmbransjen som manusforfatter og oversetter.
Nord-Rana
Nord-Rana er en tidligere kommune i Nordland fylke, del av Mo formannskapsdistrikt fra 1837.
Nord-Rana ble skilt ut som egen kommune fra Mo 1. januar 1923.
1. januar 1964 ble Nord- og Sør-Rana samt Mo kommuner med tillegg av et område fra Nesna slått sammen til den nye Rana kommune. Nord-Rana hadde ved sammenslåingen 11 636 innbyggere.
Navnet Nord-Rana brukes også om den innerste delen (fra Hemnesberget til Mo i Rana) av Ranfjorden.
Folketall
Statistisk sentralbyrå oppgir følgende folketall i Nord-Rana i perioden 1930–1964:
Ricotta
Ricotta er et italiensk melkeprodukt laget av myse. Navnet ricotta kommer fra latin recocta, kokt en gang til. Fersk ricotta er en hvit, bløt, umodnet ost som kan minne om cottage cheese i utseende. Den har en mild, søtlig smak når den er fremstilt av fersk, søt myse. Opprinnelig ble ricotta fremstilt av myse fra produksjon av saueost. Således har mozzarella og ricotta naturlig fulgt hverandre i produksjon og utbredelse, fordi ricotta tradisjonelt er blitt framstilt av myse fra produksjon av mozzarella.
Produksjonsprosess
Den tradisjonelle måten å lage ricotta på er allerede nevnt i tidlig romersk tid.
Når ostestoffet, kaseinet, er skilt ut for å lage vanlige, harde oster, gjenstår den søte mysen, som så brukes til ricotta. Denne produksjonen gjør det mulig å utnytte en del mysetørrstoff på en tiltalende og velsmakende måte. Mysen blir først varmet opp til 70 til 80°C. En tilsetter så syre av noe slag, gjerne svake organiske syrer. Proteinene vil da denaturere og felles ut av mysa, og det vil dannes et koagel av de felte proteinene som inneslutter andre komponenter. Når mysen varmes opp, føren den naturlige melkesyra til at et eggehvitestoff, albumin, smelter. Da smelter albuminet sammen med andre stoffer i mysen, som melkefett, mineraler og vitaminer. Så blir ricottaen varmet opp enda en gang (derav navnet ricotta), og da skilles væsken seg fra ricottamassen. Massen blir så lagt i kurver, slik at restvæsken kan dryppe av.
I våre dager bruker de store meieriene andre produksjonsmetoder. I dag tilsettes gjerne salter eller syrer, slik som sitronsyre, for å få melkeproteinene til å smelte sammen og tykne i mysen.
Ricotta har en naturlig søtsmak som kommer av melkesukkeret, laktosen som finnes i myse, fra 2 til 4%. Fettinnholdet varierer fra 8% i kumelk til 24% i sauemelk.
Typer
Det finnes en rekke typer ricotta, fra kumelk, saumelk, geitemelk og bøffelmelk, samt blandinger av disse. Ricotta er et forholdsvis magert produkt, 130-240kcal/100g, unntatt de typene ricotta som er tilsatt melk eller fløte. Ricotta er også rik på verdifulle proteiner.
Bruk i kjøkkenet
Ricotta brukes i såvel søte desserter som salt middagsmat. Blant kjente desserter laget på ricotta kan nevnes diverse ostekaker, slik som den sicilianske konfektostekaken cassata, samt fyllet i de sicilianske krumkakelignende kremmerhusene cannoli. Ricotta med nøtter, honning og rosiner er en vanlig dessert i Italia.
Ricotta og spinat er et vanlig fyll i pasta, for eksempel ravioli og tortellini, og i squashblomster (fiordizucca). Ricotta blandes også med forvellet spinat i retten ravioli ignudi («nakne ravioli»).
Produksjonsområder
I ulike områder av Italia lages det ulike typer ricotta. I Lazio lages ricotta romana, som typisk er solid og tørr. På Sicilia lages det utelukkende saue-ricotta, mens det også lages ricotta på Sardinia, i Calabria, i Puglia, i den nordøstre regionen Friuli-Venezia Giulia, i Lombardia og i Piemonte.
Ricotta-varianter finnes også i tilgrensende utland, slik som Frankrike, hvor den kalles «sérac» eller den korsikanske brocciu. I Hellas finnes varianten mizithra og i Spania requeson. I de tysktalende alperegionene finnes Zieger.
Sandolândia
Sandolândia er en kommune i delstaten Tocantins i nordregionen av Brasil.
Malice (Gehenna-album)
Malice er det tredje studioalbumet til det norske black metal-bandet Gehenna.
Róbert Vittek
Róbert Vittek (født 1. april 1982) er en slovakisk tidligere fotballspiller.
Han spiller angrep, og er også en del av. Vittek har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet 1. FC Nürnberg og Lille OSC fra Slovakia.
I fotball-VM 2010 i Sør-Afrika scoret han fire mål og ble Slovakias toppscorer.
Cordelia
Cordelia var en mytisk dronning av Britannia, og det finnes ingen historiske bevis for hennes mulige eksistens. Hennes fortelling kommer fra Geoffrey av Monmouths Historia Regum Britanniae (De britiske kongenes historie), skrevet omkring 1136. Her gjengis hun som den yngste datteren til Leir og hun var den andre herskende dronningen som Geoffrey hevdet hersket i det førromerske Britannia.
Cordelia var Leirs favorittdatter, den yngre søsteren til Goneril og Regan. Leir besluttet på sine eldre dager å dele sitt kongedømme mellom sine døtre og deres ektefeller, men Cordelia ville ikke å smigre ham. Som svar på hennes manglende underdanighet nektet han å la henne arve noe land i Britannia og eller bli velsignet med en ektefelle. Likevel fridde Aganippus, frankernes konge, til henne, og Leir aksepterte frieriet, men ville ikke gi ham noen medgift. Hun flyttet til Gallia og bodde der i mange år.
Leir fikk vanskeligheter og måtte flykte fra Britannia etter at hans to døtres ektefeller hadde tatt fra ham kongedømmet, og da reiste han til Cordelia i Gallia. Til tross for farens tidligere oppførsel tok hun respektfullt imot ham og samlet sammen hær for at han skulle få sin rett tilbake. Hun invaderte Britannia og beseiret de herskende fyrstene og skaffet faren hans kongedømme tilbake. Etter Leirs død tre år senere og da hennes ektefelle Aganippus også var død, flyttet Cordelia tilbake til Britannia og ble kronet som dronning.
Cordelia styrte fredelig i fem år inntil hennes nevøer, Cunedagius og Marganus, var blitt gamle nok. Disse to hertugene av Cornwall og Alba mislikte at en kvinne styrte et kongedømme og samlet sammen hver sin hær for angripe Cordelia. Hun kjempet imot dem i flere slag, men ble til sist tatt til fange og fengslet av sine nevøer. I sin sorg begikk hun selvmord. Cunedagius etterfulgte henne som konge av Britannia i landområdet sørvest for elven Humber mens Marganus styrte regionen nordøst for elven. Borgerkrig brøt snart ut mellom dem.
Tidlig moderne referanser
Denne fortellingen ble benyttet av William Shakespeare i hans drama Kong Lear (1605). Før Shakespeare ble fortellingen også benyttet i Edmund Spensers epos The Faerie Queene (1590) og i et anonymt skuespill, King Leir (1605). Cordelias popularitet i den elisabethanske perioden har antagelig sin årsak i framstillingen av henne som en heroisk dronning som var sammenlignbar med dronning Elizabeth I av England (1558–1603).
Blankvannet (Ringerike)
Blankvannet er en innsjø i Ringerike kommune i Viken. Vannet ligger i Strømsoddbygda i Soknedalen, like under Urdevassfjellet på vestsiden av Ådalsfjellene. Utløpet er mot sørvest til Blankvassbekken, som renner ned til østsiden av Ulevann.
Tutajev
Tutajev (russisk: Тута́ев) er en by og det administrative sentrum i Tutajevskij rajon (kommune) i Jaroslavl oblast i Russland. Innbyggertall: 42 644 (folketelling 2002).
Før 1918 het byen Romanov-Borisoglebsk (russisk: Рома́нов-Борисогле́бск), og før 1822, da de ble slått sammen etter ordre fra tsaren, var det to separate byer: Romanov (på høyre side av Volga) og Borisoglebsk (på venstre side). Romanov har eksistert siden 1300-tallet, og Borisoglebsk siden 1400-tallet. På 1400-tallet ble Romanov styrt av khaner fra Den gylne horde.
Beck – Det siste vitnet
Beck – Det siste vitnet er en svensk spillefilm fra 2002.
Tutajev
Mesteparten av befolkningen bor på høyre side av elva (det tidligere Romanov). Områdene i byen som ligger nærmest Volgas høyre bredd har mange gamle trehus og historiske bygninger (inkludert den slående Gjenoppstandelseskatedralen), men lengre unna elva er det boligblokker fra sovjettiden som dominerer. Det er ingen bru over Volga i Tutajev, så folk må bruke ferge eller reise nord til Rybinsk eller sør til Jaroslavl for å krysse elva.
Beck – Det siste vitnet
Handlingen
Flere unge kvinner fra Latvia blir funnet myrdet forskjellige steder rundt Stockholm i løpet av en varm sommermåned. Mistankene faller først på prostitusjon, men når Gunvald Larsson innynder seg i Stockholms pornobransje framkommer det at kvinnene ikke kom til Sverige for å prostituere seg. Det finnes i stedet for koplinger til et legemiddelfirma som holder på å utvikle en vaksine mot aids.
Utvikling av karakterer
Samtidig som den kompliserte etterforskningen krever Becks fulle oppmerksomhet og konsentrasjon tar hans stressede liv effekt og han rammes av hjerteproblemer.
Om filmen
Filmen er en del av de 24 filmene og TV episodene om Martin Beck og hans gruppe. Peter Haber og Mikael Persbrandt gjør igjen rollene som Martin Beck og Gunvald Larsson. Filmen hadde premiere på ulike kinoer 4. januar 2002, og den 30. november 2003 ble filmen vist på svensk TV4. Filmen ble spilt inn i juli 2001 og deler av innspillingene skjedde på AlbaNova i Stockholm.
Tutajev
Venstresiden av elva har flere kirker: Krestovozdvizjenskij-katedralen fra 1658, Kazan-Preobrazjenskijkirken fra 1758, Frelser-erkeengelkirken bygget 1746-1751, Pokrovskajakirken fra 1674, Tikhonkirken fra 1911, Blagovestsjenskkirken fra 1660, og Leontevskaja-Voznesenskajakirken fra 1795.
I Tutajev ligger Tutajev Motorfabrikk, som er en av Russlands største produsenter av dieselmotorer.
Blekkhus
Et blekkhus er en liten beholder med blekk, for en dyppepenn å hente blekk fra. Beholderen er utstyrt med kork, slik at innholdet skal holde seg flytende lengst mulig.
Blekkhuset kan være en forseggjort krukke av glass eller keramikk. En blekkflaske med bred åpning (som i bildet til høyre) kan også fungere som blekkhus.
Santa Fé do Araguaia
Santa Fé do Araguaia er en kommune i delstaten Tocantins i nordregionen av Brasil.
Karl Emmanuel IV av Sardinia
Karl Emmanuel IV av huset Savoia (født 24. mai 1751 i Torino i kongedømmet Sardinia, død 6. oktober 1819 i Roma) var konge av Kongedømmet Sardinia fra 1796 til 1802. Han målte 1.49 meter på strømpelesten.
Blankvassbekken
Blankvassbekken eller Blankvannselva er ei lita elv/bekk i Ringerike kommune. Den renner fra Blankvannet ved Urdevassfjellet (på vestsiden av Ådalsfjellene) til Ulevann og ligger i Strømsoddbygda i Soknedalen.
Drosjetransport i Mexico
I store deler av Mexico blir taxi benyttet som transportmiddel. Det er et varierende utvalg av drosjer. Både priser og standard på bil varierer veldig fra sted til sted.
Mexico By
Mexico by har flere typer drosje. De vanligste er delt inn i gruppene, «Libre», «Sitio» og «Radio».
Libre er en betegnelse på drosjer som kjører rundt i byen uten å være tilknyttet en egen sentral. Dette er de billigste alternativene av drosjer. Et kjennetegn tidligere for disse var bokstaven «L», for «Libre», som man finner først i deres registreringsnummer. Fra 2008 har alle autoriserte drosjer fått nye skilt. De begynner nå med «A». (Uformelt kalt for «autorizado»). «B» har også blitt tatt i bruk.