cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ryugyong Hotel
Historie
Konstruksjonsarbeidet ble ledet av Baekdu Mountain Architects & Engineers. Strukturen som består av armert betong er formet med tre mindre fløyer, hver 100 meter høy og 18 meter vid, som samles i hovedbygningen. På toppen av bygningen ligger en 40 meter vid sirkulær struktur med åtte etasjer, som blant annet var tiltenkt roterende restauranter. På toppen av disse er det seks etasjer som utgjør bygningens topp. En kran var montert på toppen, og sto der I mange år. Hotellet er omgitt av paviljonger og hager. Bygningens tre fløyer er bratte, hele 75 grader.
Planen bak byggingen av hotellet var et svar på at et sørkoreansk selskap ferdigstilte det 226 meter høye Westin Stamford Hotel i Singapore året før. Det nordkoreanske lederskapet brukte prosjektet som en mulighet for å skaffe til veie vestlige investorer til landet. Selskapet Ryugyong Hotel Investment and Management Co. ble etablert for å skaffe til veie 230 millioner USD, uten å lykkes. En representant for den nordkoreanske regjeringen er sitert på at «Utenlandske investorer også kan operere kasino, nattklubber eller japanske lounges om de vil.» Bygningen ble inkludert på nordkoreanske kart og frimerker lenge før det var halvferdig.
Nyere historie
Det har vist seg at betongen benyttet i konstruksjonen var av dårlig kvalitet, og hele strukturen bøyer seg under trykket. I tillegg kommer det at den nordkoreanske staten selv ikke har ressursene som skal til for å ferdigstille bygningen.
Esquire beskrev bygningen som en gigantisk økonomisk fiasko, og sammenlignet med om Chicago's John Hancock Center hadde blitt stående uferdig uten muligheter for å bli fullført.
Nordkoreanske myndigheter forsøker fortsatt å lokke til seg utenlandske investorer, tilsvarende 300 millioner USD for å forbedre og gjøre ferdig hotellet. Imidlertid vil bygningen trolig måtte rives først på grunn av de strukturelle problemene. Imens er bygningen fjernet fra bilder, kart og frimerker. I stedet er det bygget et mer moderne hotell (Yanggakdo Hotel) på en øy i Taedongelva som renner gjennom byen.
Selv om hotellet er synlig over alt i byen, er det vanskelig å få noen i tale om det. Det sees ofte på som en metafor på det hemmelighetsfulle systemet i Nord-Korea. CNN-reporter Mike Chinoy sammenlignet det med en gigantisk ansamling av kalsium på nakken til den tidligere diktator Kim Il-sung. På samme måte som hotellet, var utveksten på Kims nakke tydelig synlig, selv om en forsøkte på alle mulige måter å skjule den.
Framtid
Det er fortsatt ikke klart hva som skal skje, men det er montert glasspanel og telekommunikasjonsantenner på bygningen, trolig for det nye mobilnettet til Koryolink, et joint venture der Orascom eier 75 prosent.
Teleselskapet har tidligere fått tillatelse av nordkoreanske myndigheter til å bygge et mobilnett i Nord-Korea, som kan håndtere 100.000 brukere. Fra og med 2013 blir turisters mobiltelefoner ikke lengre konfiskert, (og levert tilbake ved utreise) men det er ikke mulig å bruke dem uten nordkoreansk SIM-kort. Nordkoreanererne selv bruker mobiltelefon på same mate som andre steder i verden, men har ikke mulighet for å ringe ut av landet.
En nordkoreansk talsmann sa at bygningen skulle stå ferdig i 2012, til 100-årsdagen for Kim Il-sungs fødsel. Orascom sier at en i det minste skal få på plass en bedre fasade. Bilder fra endinger i bygningens fasade har også begynt å dukke opp på Internet.
I september 2011 var mesteparten av de utvendige arbeidene ferdig. I 2012 så bygningen relativt ferdig ut utenpå og kranen som i mange år sto på toppen var fjernet.
Høsten 2015 ser bygningen helt ferdig ut, fasaden er på plass kledd i grønn/grått glass. De øverste etasjene er også ferdigstilt utvendig. Det er uvisst om bygningen er i bruk til noe som helst annet enn som telecom-tårn, men den bærer i det minste preg av å være ferdig utenpå. Det er heller ingen synlige tegn til bygg- eller anleggsvirksomnhet rundt bygningen.
Kalvehavebanen
Kalvehavebanen var en dansk privat jernbanestrekning mellom Vordingborg og Kalvehave.
Pinheiro Machado
Pinheiro Machado er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Ludvig Holm-Olsen
Ludvig Holm-Olsen (født 9. juni 1914 i Tromøy, død 10. juni 1990 i Bergen ) var en norsk filolog og professor. Han var rektor ved Universitetet i Bergen 1960–1965.
I 1932 tok Holm-Olsen examen artium på Frogner skole; han ble også cand.philol. ved Universitetet i Oslo i 1940 med hovedfag i norsk. Senere var han tilknyttet Universitetet i Bergen, hvor han var professor i norrønt i perioden 1953–1981. Mest kjent er han for sine studier av Sverres saga og Kongespeilet. Fra 1953 var han medlem i Det Norske Videnskaps-Akademi.
For sitt arbeid ble Ludvig Holm-Olsen i 1967 ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden og storridder av Den islandske falkeorden.
Ulrich Fredrich von Cappelen
Virksomhet
Ulrich Fredrich startet sin egen forretningsvirksomhet med trelasthandel, sagbruk og skipsrederi i Skien. Han var blitt opplært i disse forretningsområdene gjennom farens store virksomhet. Ulrich Fredrich deltok i denne virksomheten sammen med faren og broren, i en periode da den var den største i Skien. En tid etter farens død i 1794, kjøpte Ulrich Fredrich herregården Frednes i Porsgrunn for sin store farsarv. Han flyttet dit ca. 1803 med sin familie og sin forretningsvirksomhet. Han fikk økonomiske problemer mens det var nedgangstider i markedene, og han mistet sin formue i tiden før sin død.
Ulrich Fredrich var den 4. mars 1814 med og underskrev fullmakt fra Porsgrunn by til Jørgen Aall som representant til riksforsamlingen på Eidsvoll.
Familie
Ulrich Fredrich von Cappelen var sønn av Diderich von Cappelen (født 1734, død 1794), Skien, i ekteskap med Petronelle Pedersdatter Juell, og var bror til bl.a. eidsvollsmannen Didrich von Cappelen (død 1828), Skien, grosserer og jernverkseier Peder von Cappelen, Drammen, og Cathrine von Cappelen gift med statsråd Carsten Tank, Rød herregård.
Ulrich Fredrich ble den 26.2.1793 gift i Porsgrunn med Benedicte Henrikke Aall (født 1772 og død 1812). Hun var datter av Nicolai Benjamin Aall (1739–98), som var kjøpmann i Porsgrunn og eier av Ulefos Hovedgaard. Hun var søster av Jacob, Niels og Jørgen Aall. Stattholder Severin Løvenskiold var deres fetter gjennom hans mor, Benedicte Henriette Løvenskiold født Aall.
Det finnes i etterslektens eie både portrettmalerier og silhuetter av Ulrich Fredrich og Benedicte. Deres storslagne bryllupsfeiring er skildret av hennes bror Jacob Aall i hans erindringer, og sitert i Haagen Krog Steffens' store bok om slekten Aall.
Mohamed Guezzaz
Han har dømt i to Afrikamesterskap; 2004, 2006 og ett VM; fotball-VM 2002. Han dømte en kamp i VM; mot.
Kamper i VM
VM 2002
Stuguflåtbrua
Stuguflåtbrua, eller Stuguflåten bru, er en jernbanebru i stein like nord for Stuguflåten på Raumabanen over elva Rauma i Lesja i Innlandet, like øst for fylkesgrensa til Møre og Romsdal. Lengden på brua er 54,1 meter og den har et hovedhvelv over elva med 30 meter spennvidde og et hvelv med 10,6 meter spennvidde ved søndre ende. E136 går under banen ved enden av brua (på Raumas høyre bredd).
Amara lunicollis
Amara lunicollis er en av billene i delgruppen (underfamilien) Pterostichinae i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.
Spenningskapende strategi
En spenningskapende strategi (italiensk: strategia della tensione) er en måte å oppnå makt på ved å splitte, manipulere og kontrollere folkeopinionen gjennom frykt, propaganda, desinformasjon, psykologisk krigføring, agent provocateurer og terroristhandlinger under falskt flagg.
Amara lunicollis
Utbredelse
Amara lunicollis finnes i nesten hele Europa, men er noe sjeldnere i sør. Den finnes nord i Nord-Amerika og Asia. Finnes i Norge.
Stuguflåtbrua
Operasjon Fieldfare forsøkte å sprenge brua januar 1945 for å hemme tysk transport gjennom Romsdalen. Brua fikk mindre skader og ble åpnet etter tre uker.
Spenningskapende strategi
Begrepet ble første gang brukt i en artikkel i avisen The Observer den 7. desember 1969. Avisen hevdet at USA samarbeidet med den daværende fascistiske greske regjeringen i å støtte fascistiske og nynazistiske terrorgrupper. Hensikten skal ha vært å spre panikk i befolkningen og utløse krav om en «sterk regjering» (diktatur) i Italia og Tyrkia, der de demokratiske institusjonene ifølge noen observatører ble truet av kommunistpartiene. Teorien er ikke alment akseptert, ettersom det ikke finnes beviser på at USAs regjering var direkte involvert i terrorhandlinger.
Begrepet ble igjen brukt under rettssakene i kjølvannet av terrorhandlingene i Italia på 1970-tallet og 1980-tallet, som blant annet ble utført av nyfascistiske terrorister med tilknytninger til organisasjonene Ordine Nuovo, Avanguardia Nazionale og Fronte Nazionale. De er også knyttet til Organizzazione Gladio, som var Italias forgreining av NATO-alliansens hemmelige hær Stay Behind.
Amara lunicollis
Utseende
Amara lunicollis er 7,5-9 mm lang, metallisk og mørk på farge. Brystskjoldets bakhjørner er tydelig avsatt, men uten å være markert utstikkende. Sidene og  bakhjørnene er like brede som dekkvingenes skuldre, slik at billen får et ovalt utseende. Dekkvingene tredje rille-mellomrom (fra midtlinjen / sømmen) mangler helt børstepunkter, en fordypning med ett stivt oppstående hår.
Levevis
Amara lunicollis lever på fuktige lokaliteter, våte gressenger, myrområder, langs vassdrag og lignende. Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Nordstranda skole
Nordstranda skole (Nynorsk: Nordstranda skule) er en 1–7 skole (barneskole) i Gloppen, som inntil 2009 het Austrheim skole. Fra høsten 2009 ble skolen slått sammen med naboskolen i vest, Vereide skole. Det nye navnet kommer av at skolens brukere kommer fra området som omtales som Nordstranda på Gloppefjordens nordside. Skolen ligger med utsikt over Gloppefjorden og kommunesenteret Sandane.
Skolen ble nybygget i 1989, og er med det den tredje skolen på den samme tomten. Den gamle skolen fra 1906 ble i 1989 revet på dugnad av Fjellhug/Vereide Idrettslag og deler av materialet ble brukt til bygging av skihytte på Kleivane Skisenter. Det første bygget til Austrheim skole fra 1863 er i dag en del av utstillingene til Nordfjord folkemuseum.
Ved oppstart hadde Nordstranda barnehage lokaler i skolens kjeller, men ettersom skolen vokste i elevtall, ble barnehagen flyttet til tidligere Vereide skole.
Pirapó
Pirapó er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Anders Tvereggens veg
Anders Tvereggens veg (1–36) er en blindvei ved bydelen Nidarvoll/Stubban sør for Trondheim som strekker seg sørover fra Ole Tilseths veg og østover mot Bratsbergvegen. Veien fungerer som adkomstvei for flere frittstående eneboliger, men regnes ikke som en gjennomfartsvei da den går gjennom et boligområde og ender blindt.
Veien ble i 1952 oppkalt etter Anders Tvereggen (1838–1903), som var kommunepolitiker og gårdbruker i Strinda og drev gården Tvereggen sør for Utleira i perioden 1867–1898.
Kjetil Aano
Kjetil Aano (født 29. april 1949) er tidligere prost i Tungenes prosti og tidligere generalsekretær i Det Norske Misjonsselskap (NMS).
Liv og virke
Han var selv vært misjonær på Madagaskar for NMS i to omganger på til sammen sju år. Han har også vært stiftskapellan hos biskop Ernst Baasland i Stavanger, menighetsprest i Hinna og  redaktør for Misjonstidende. Han ble generalsekretær for NMS i 2000.
I 2009 var han den av fem kandidater til bispestolen i Stavanger som fikk klart mest stemmer i kirkelige avstemninger, men han ble forbigått da kirkeminister Trond Giske i juni utvalgte Erling Pettersen til embedet. I den rådgivende avstemningen fikk Aano, som vant denne første runden, 122 førstestemmer og 264 stemmer totalt. Pettersen fikk 79 førstestemmer og 161 stemmer totalt. I neste runde (Kirkerådet og biskopene) fikk Aano sju av ti førstestemmer fra biskopene (derav tre til Pettersen), og kom på førsteplass i Kirkerådets avstemning (10 stemte for Aano, og 5 for Pettersen). Det var derfor overraskende at Regjeringen på tross av et nokså klart kirkelig votum utnevnte Erling Pettersen til ny biskop i Stavanger i stedet for Aano. Kirke- og kulturminister Trond Giske sa selv etter utnevnelsen at Pettersens syn på homofili ikke hadde vært utslagsgivende. Han sa tvert imot at dette ikke hadde vært et tema i det hele tatt i denne sammenheng.
Kjetil Aano er sønn av tidligere stortingsrepresentant Jakob Aano.
Breidablikk skole
Breidablikk skole kan vise til flere skoler i Norge:
Roger Rasmussen (vokalist)
Roger Rasmussen, kjent under artistnavnet Roger Nattefrost, er vokalisten i Carpathian Forest. Nattefrost er også navnet på soloprosjektet hans, som har spilt inn tre album. Han har også vært gjest i bandet Aura Noir.
Istvan Lisztes
István Lisztes (født 8. april 1942) i Ungarn er kunstner og billedhugger. Han var professor i figurativ skulptur ved Statens kunstakademi i Oslo i perioden 1996-2002. Lisztes er utdannet i skulptur ved Kunstakademiet Budapest 1962-1969, samt i filosofisk estetikk ved Universitetet i Budapest 1971-1973. Han er gift med kollegaen Wenche Gulbransen.
Samlinger
Istvan Lisztes er representert i følgende samlinger:
Stromness
Stromness (norrønt: Straumnes; skotsk: Strumnis) er den nest mest folkerike byen i den skotske øygruppen Orknøyene, med et beregnet antall på rundt 2 500 innbyggere for 2020 og ligger sørvest på den største øya Mainland. Byen fikk status som burgh i 1620 og har fergeforbindelse til Scrabster på det skotske fastlandet.
Etymology
Stedsnavnet Stromness kommer fra norrønt Straumnes, hvilket er lett å lese for nordmenn. Første ledd Straumr, «strøm» viser til det sterke tidevannet som river forbi Point of Ness, odden på denne øya, gjennom saltvannstrømmen Hoy Sound sør for byen. Nes betyr nes eller odde. I vikingtiden ble ankerplassen der Stromness nå ligger kalt Hamnavoe.
Byen
Stromness er en veletablert havneby og gamlebyen er samlet langs den karakteristiske og svingete hovedgaten, flankert av hus og butikker bygget av lokal stein, med smale gater og smug som forgrener seg. Det er en fergeforbindelse fra Stromness til Scrabster på nordkysten av Skottlands fastland.
Først registrert som stedet for et vertshus på 1500-tallet, men ble Stromness viktig på slutten av 1600-tallet da Storbritannia var i krig med Frankrike og skipsfarten ble tvunget til å unngå den engelske kanal. Skip fra Hudson's Bay Company var vanlige besøkende, det samme var hvalfangstflåter. Et stort antall menn fra Orknøyene, hvorav mange kom fra Stromness-området, tjente som handelsmenn, oppdagelsesreisende og sjømenn for begge skipene til kaptein Cook, «Discovery» og «Resolution», som anløp byen i 1780 på deres tilbakereise fra Hawaii-øyene, hvor kaptein Cook var blitt drept. Et middagsservise som kaptain Cook brukte på sin siste reise er å se ved Skaill House, Bay of Skaill, hjemmet til William Watt, ekskavatoren av Skara Brae, et herskapshus bygget av George Graham, biskop av Orknøyene 1615-1638, på stedet for en gårdsbruk datert til den norrøne perioden.
Stromness’ Museum gjenspeiler disse aspektene av byens historie og viser for eksempel viktige samlinger av hvalfangsgjenstander, og objekter tilknyttet inuitter brakt tilbake som suvenirer av lokale menn fra Grønland og arktisk Canada.
Stromness’ havn ble gjenoppbygd etter John Barrons formgivning i 1893.
På Stromness Pierhead er det reist en statue som viser polarforsker og legen John Rae oppreist posisjon med en inskripsjon som beskriver ham som «oppdageren av det siste leddet i den første navigerbare Nordvestpassasjen». Statuen som ble avduket i 2013, ble gjort av skulptøren Ian Scott fra North Ronaldsay.
Geologi
Stromness står opp for Atlanterhavet med en rekke klipper på mellom 30 og 150 meter høye, og til Hoy Sound et bånd med fruktbare lavland. Bergartene har stor geologisk interesse, og ble gjort godt kjent ved publikasjon i 1849 av den evangeliske og selvlærte geologen Hugh Miller (1802–1856).
Telšiai
Telšiai (samogitisk Telšē) er den største byen i Telšiai fylke i Samogitia i Litauen. På andre språk heter byen žemaittisk dialekt Telš, טעלז/telz, Telsche eller Telschi, Тельшяй, Тельши eller Тяльшяй og Telsze.
Historie
Mastissjøen er nevnt i forskjellige sagn og myter. Byen ble oppkalt etter en liten bekk, Telšė ,som løper ut i Mastissjøen. En av legenderne lyder at en ridder ved navn Džiugas grunnla byen. Telšiai ble første gang omtalt i skriftlige kilder omkring 1450. Under novemberoppstanden i 1831 var Telšiai fristed for polsk-litauiske partisaner dom kjempet mot russerne.
I årene under Litauens uavhengighet 1918-1940 vokste Telšiai sterkt. Pike- og guttegymnasier, en håndverkerskole og et lærerseminar ble grunnlagt, Alkamuseet ble bygd, og flere kulturaktiviteter ble avholdt.
Bispedømmet Telšiai ble opprettet i 1926 med bispesete i Telšiai. Justinas Staugaitis, en av de tyve undertegnerne av Litauens uavhengighetserklæring i 1918, ble dets første biskop.
I 1927 ble prsteseminaret opprettet. Det ble stengt i 1946 etter den nye sovjetiske okkupasjon av landet, men gjenopprettet ved slutten av den kalde krigen.
Under den sovjetiske okkupasjonen etter Molotov-Ribbentrop-pakten, ble byen beryktet for Rainiaimassakren begått av sovjetrusserne og deres hjelpere mot politiske fanger, mens det store jødiske samfunnet ble nesten fullstendig utslettet etter nazistenes invasjon - unntatt fem prosent som i tide hadde kommet seg over til Sovjetunionen.
Byen
Telšiai ligger ca 29 km øst for Plunge. Byområdet strekker seg omkring Mastissjøen og langs elven Durbinis og har syv bakker. Byens opprinnelige stjerneformede grunnplan er bevart. Bebyggelsen i sentrum består hovedsakelig av murstensarkitektur fra begynbelsen av 1900-tallet, men bygninger fra 16- og 1700-tallet er også bevart.
I midten av Telšiai dominerer domkirken St. Antonius av Padova (sv. Paduviečio katedra Antonio) på en bakke. Kirken er bygd i annen del av 1700-tallet i sen barokkstil. Det rikt dekorerte interiør med syv altere representerer en stilistisk overgangsperiode mellem renessansen og tidlig klassisisme. Ved siden av domkirken ligger presteseminaret som ble grunnlagt i 1740, og er ett av de førende i Litauen. Overfor seminaret ligger bispegården fra 1929.
Hovedgaren i Telšiai, Respublikos gatvė, fører fra markedsgaren Turgaus aikštė) nær Mastissjøen forbi domkirkebakken og rådhuset til busstasjonen.
Telšiai er sentrum for skogindustrien. Byen ligger ved de viktige jernbane- og veiforbindelser fra Klaipėda til Šiauliai.
Erdewan Zaxoyî
Erdewan Zaxoyî (født 1957 i Zakho, død (antatt) 1986 i Bagdad) var en kurdisk artist og peshmerge (soldat).
Da Zaxoyî levde kunne han ikke studere ferdig utdanningen sin på grunn av Saddam Hussein-regimet. I stedet satset han på å synge kurdiske sanger som var ulovlig på den tiden. I 1978 lagde han sitt første kassett, og ble soldat for å stå i mot diktatoriske Irak. Selv etter dette sluttet han ikke med musikk og forsatte med musikken i fjellene.
Erdewan hadde et stort ønske om å spre musikken og budskapet sitt over hele Kurdistan, slik at Irak skulle vite at kurdere kjempet fortsatt for sitt land. Han prøvde i en tid å komme seg til Europa, for å ha en mulighet til og forsette med musikken sin, men klarte det ikke. Selv om Europa ble bare en drøm for han, forsatte han med musikken og lagde musikk om kurdiske styrker og motstanderbevegelser mot Irak.
Etter noen år som soldat kunne han ikke lenger flytte fritt til hjembyen Zakho, og flyktet til Iran. Etter noen år i Iran klarte han ikke å være borte fra familien sin lengre, og flyttet tilbake til hjemmebyen sin. Hver gang han gikk på scenen, gikk han ut på scenen med navnet «Kurdistan, Barzani og peshmerge». Det betyr at han representerte kurderne, Barzani (den kurdiske presidenten) og peshmerge som beskyttet Kurdistan. Det irakiske regimet mislikte dette, og Zaxoyî ble arrestert 26. januar 1986 på et hotell i Bagdad og ble bortført. Ingen vet med sikkerhet hvor han er og hva som har skjedd med han, men man antar at han ble drept. Erdewan Zaxoyî, sammen med Eyaz Zaxoyî , hadde stor innflytelse på kurdisk musikk. De sang sammen, lagde sanger sammen og kjempet for Kurdistan.
Cuernavaca
Cuernavaca er hovedstad og største by i delstaten Morelos i Mexico, og befinner seg ca. 85 kilometer sør for og ca. 700 meter lavere enn hovedstaden Mexico by. Det milde klimaet, konstant rundt 27 grader, gjør at byen kalles for «den evige vårs by». Befolkningen ligger på ca. 980 000. På grunn av sitt gode klima, er byen hyppig besøkt av middelklassen i Mexico by, som gjerne drar hit på helgetur. Det er også en rekke språkskoler, de fleste med et nordamerikansk klientell.
Navnet
Cuernavaca kommer fra nahuátl, det dominerende urfolkspråket i sentrale Mexico, Cuauhnahuac, som betyr «glenne i skogen». Spanjolene fant imidlertid navnet tungebrekkende, og forvansket det til Cuernavaca, som betyr «kuhorn».
Historie
Rundt 1220 utviklet urfolk, kalt Tlahuica («jordbrukere») av sine naboer, et rikt jordbruk i de fruktbare dalene rundt Cuernavaca. I 1379 ble de erobret av aztekerne, som tvang dem til å betale en årlig tributt bestående av 8000 antrekk klær, 16 000 ark barkpapir og 20 000 tønner mais. I Codice Mendocino, aztekernes oversikt over tributter, ble Cuernavaca representert med et symbol bestående av et tre med tre stammer. Dette er nå Cuernavacas byvåpen. Moctezuma I, aztekernes store konge, var resultatet av en union mellom aztekerkongen og den lokale høvdingens datter. Byen var også kjent for sine religiøse seremonier på pyramiden midt i byen, og gode astronomikunnskaper.
I 1521 gjorde Tlahuica-folket sterk motstand mot de framrykkende spanjolene, men ble til sist erobret i april, og Hernán Cortés satte fyr på byen. Byen ble så gjenoppbygd som en spansk by, og steinene i pyramiden ble brukt til å bygge det befestede katedral-komplekset. I 1529 fikk Cortes sin belønning for erobringen i Mexico, nemlig enorme landområder og 23 000 livegne indianere. Han valgte da Cuernavaca som sin residens. Hans etterkommere dominerte byens liv i 300 år. På grunn av sitt behagelige klima ble Cuernavaca både i kolonitiden og senere et favorittsted for forfattere og rikfolk som oppholdssted.
Verdt å se i Cuernavaca
Cuernavacas sentrum i kolonistil har bevart mange gamle partier, og det kuperte terrenget gjør at gatene er bratte og svingete. Midt i ligger katedral-komplekset, bestående av katedralen fra 1520-tallet, en av de eldste kirkene i Mexico, samt en del andre kapeller og bygninger.
Like ved, med fasade ut mot den monumentale plassen Plaza de Armas, ses Palacio de Cortés, erobrerens palass fra 1520-30-tallet, i en middelaldersk stil. Jardín Borda er en hage anlagt av sølvbaronen Juan Borda på 1700-tallet. Teopanzolco-pyramiden er omtrent 800 år gammel, og befinner seg også i bysentret. En rekke fine bygårder, museer og gallerier befinner seg også i bysentret.
Rómulo Díaz de la Vega
Rómulo Díaz de la Vega (født 23. mai 1800 i Mexico by, død 3. oktober 1877 i Puebla) var president i en kort periode i Mexico fra den 12. september og den 3. oktober 1855.
Lars Nedland
Lars Are Nedland (født ), også kjent under artistnavnet «Lazare», er en norsk vokalist, trommeslager og keyboardist.
Lazare var med i norske band som Carpathian Forest i 1998, Ásmegin i 2003. Han spiller for Borknagar, Solefald og Age of Silence. Nedland jobber som regissør, og har blant annet regissert Skaperen på TV 2 og Krimkommisjonen på TVNorge.
Diskografi
Solefald
Sigurd Erixon
Sigurd Emanuel Erixon (født 26. mars 1888, død 18. februar 1968) var en svensk etnolog og kulturhistoriker.
Erixon var den svenske etnologiens lederskikkelse i fagets oppbyggingsperiode, første halvdel av 1900-tallet. En hel generasjon av svenske etnologer hadde ham som lærer. Erixon ble amanuensis ved Nordiska museet i 1914. I 1925 ble han fil.lic. i Uppsala, og fil. hedersdoktor 1927.
Lars Nedland
Diskografi
Age of Silence
Sigurd Erixon
Erixon har utført et omfattende og grunnleggende arbeid for svensk etnologi, særlig innen emnene byggeskikk og samfunn. Han har skrevet en rekke viktige artikler, publisert bl.a. i Nordiska Museets årbok Fataburen og i tidsskriftene Rig og Ymer.
Lars Nedland
Diskografi
Ásmegin
Zhao Shiyan
Zhao Shiyan (kinesisk: 赵世炎, pinyin: Zhào Shìyán) Født 13. april 1901 i Youyang i daværende Sichuan i Kina, henrettet 19. juli 1927 i Shanghai) var en kinesisk revolusjonær og med på å legge grunnlaget for Det kinesiske kommunistiske parti. Han var den senere statsminister Li Pengs onkel.
Lars Nedland
Diskografi
Böh
Sigurd Erixon
Erixon utførte et omfattende arbeid ved allmueavdelingen på Nordiska museet. Han arbeidet også atskillig for ulike svenske hembygdsmuseer, og han redigerte bokverket Svenska kulturbilder (1929ff) og var redaksjonssekretær for verket Kulturhistorisk leksikon for nordisk middelalder.
Zhao Shiyan
Zhao Shiyan var i sin ungdom blitt grepet av 4. mai-bevegelsen, som han aktivt støttet. I mai 1920 forlot han Kina for å arbeide og studere i Frankrike. Der kom han i kontakt med radikale kinesiske abeidere og gjennom dem ble han nærmere kjent med kommunismen. Fra 1921 utgav han en avis sammen med Li Lisan. Senere var han sammen med Zhou Enlai og Zhang Shenfu blant grunnleggerne av en kinesisk kommunistisk ungdomsorganisasjon i Europa. I 1922 ble Zhao Shiyan og Hồ Chí Minh invitert til å bli medlemmer av Det franske kommunistiske parti.
Sigurd Erixon
På 1960-tallet gjennomgikk svensk etnologi det som Karl-Olov Arnstberg kaller et paradigmeskifte. Etter dette har Sigurd Erixon mer og mer forsvunnet fra pensumlistene i faget.
Zhao Shiyan
I 1923 dro han til Moskva for å studere ved Det kommunistiske universitet for Østens slitere, men dro imidlertid allerede i 1924 hjem til Kina.
Etter hjemkomsten ble han sekretær for partiorganisasjonen i Beijing. I denne egenskap var han med på å organisere streiker blant matroser og gruvearbeidere i Tianjin og Tangshan. I 1926 ble han sekretær for partiorganisasjonen for Shanghai og Zhejiang og var med på å organisere de tre store arbeiderstreikene i Shanghai.
Den 2. juli 1927 ble han arrestert av politi fra Kuomintang og den 19. juli ble han henrettet.
Synne Sørheim
Synne Sørheim (født 8. mai 1966) er en norsk overlege i psykiatri, og ofte oppnevnt som rettspsykiater.
Sørheim er utdannet cand.med. ved Universitetet i Oslo og har sittet i styret i Norsk Psykiatrisk Forening.
Sørheim har vært nestleder (2006–2009) og leder (2009–2010) for psykiatrisk gruppe ved Den rettsmedisinske kommisjon inntil 2010, og har vært sakkyndig i en lang rekke straffesaker.
Utenfor fagmiljøet er hun kjent som en av fire sakkyndige i rettssaken mot Anders Behring Breivik, da sammen med Torgeir Husby. Begge gikk inn for at Breivik var utilregnelig. Oslo tingretts dom av den 24. august 2012 falt på den motsatte konklusjon av Sørheim og Husbys.
Paraguay under Sommer-OL 1996
Paraguay under Sommer-OL 1996. Sju sportsutøvere, seks menn og en kvinne fra Paraguay deltok i fem grener, friidrett, fekting, judo, seiling og svømming under Sommer-OL 1996 i Atlanta. Det var sjuende gangen som Paraguay deltok i et sommer-OL og troppen deres vant ingen medaljer
H&R Firearms
H&R Firearms er en våpenprodusent i Gardner, Massachusetts, USA.
Det opprinnelige selskapet (Harrington & Richardson) ble stiftet i 1871 og ble lagt ned i 1986 pga. sviktende økonomi. Et nytt selskap, H&R 1871 Inc., ble stiftet i 1991, og startet med produksjon av revolvere, enkeltskuddsrifler og hagler, med H&Rs gamle design. H&R 1871 Inc ble solgt til H&R 1871, LLC, som er eid av Marlin Firearms, i 2000. Hverken Marlin eller H&R 1871 vil ha noe med de gamle H&R våpnene å gjøre, hverken med deler eller informasjon, noe som er til stor frustrasjon for eiere av disse gamle våpnene.
Nesta Webster
Nesta Helen Webster (født 24. august 1876 i Trent Park, London, død 16. mai 1960) var en engelsk historiker og forfatterinne som kanskje ble mest innflytelsesrik og kjent for sine konspirasjonsteorier om Illuminatus-ordenen. Hun hevdet at medlemmene av det hemmelige selskapet var okkultister som hadde planlagt et kommunistisk verdensherredømme, og trodde i tillegg på et jødisk renkespill der frimurerne og jesuittordenen bare var et røykteppe for utspekulerte politiske særinteresser.
Tidlige leveår
Nesta ble født som overklassekvinnen Nesta Helen Bevan i det statlige hjemmet Trent Park i London. Hun var den yngste datteren til Robert Cooper Lee Bevan, en nær venn av den katolske kardinalen Henry Edward Manning. Hennes mor var datter av Philip Nicholas Shuttleworth, anglikansk biskop av Chichester.
Hun tok sin utdannelse ved Westfield College, idag del av Queen Mary, University of London. Senere reiste hun omkring i verden og besøkte India, Burma, Singapore og Japan. I India giftet hun seg med kaptein Arthur Webster, som var politimester for det engelske politiet.
Under oppholdet i India ble hun fascinert av Østens religioner, og av hinduismens syn på alle religioners likeverd. Der ble hun også interessert i både paganisme og okkultisme.
Interesse for den franske revolusjon
Da hun kom tilbake til England, påbegynte hun sine historiske studier og litterære karriere med en kritisk gjennomgang av den franske revolusjon. Hun ble spesielt opptatt av teorier om at det franske monarkiet var blitt styrtet av en sammensvergelse mellom jøder og frimurere.
I mer enn tre år fordypet hun seg i sin historiske forskning, hovedsakelig i arkivene til British Museum i London og Bibliothèque nationale de France i Paris.
Under disse studiene skal hun ha fått en stadig sterkere følelse av at hun hadde levd tidligere, nærmere bestemt i Frankrike under den franske revolusjon, og at hun da hadde vært en fransk adelsdame. Hennes første seriøse bok om emnet var The Chevalier de Boufflers, som fikk en lengre omtale i ukemagasinet The Spectator.
Inspirert av Augustin Barruels og John Robisons konspirasjonsteorier, ble hun overbevist om at Illuminatus-ordenen var drivkraften bak revolusjonen.
I 1920 var Nesta Webster en av de største bidragsytere til The Jewish Peril, en serie med artikler i London-avisen The Morning Post som var sentrert omkring Sions vises protokoller. Disse artiklene ble samme år samlet og utgitt i bokform under tittelen The Cause of World Unrest («årsaken til verdens sosiale brytninger»).
Nesta var en gang medlem av British Union of Fascists. Hun var erklært motstander av sosialisme i enhver form, og betraktet det engelske folks kultur og sivilisasjon som overlegen i verden. Hun trodde også at hennes egen versjon av kristendommen var den eneste sanne form for sivilisasjon.
Konspirasjonsteorier
Etter første verdenskrig holdt Nesta Webster et foredrag om «verdensrevolusjonens opprinnelse og utvikling» for en gruppe offiserer fra Royal Artillery i Woolwich i London. På oppfordring gjentok hun foredraget overfor offiserer fra Brigade of Guards i Whitehall, hvoretter hun ble bedt om å gjenta det enda en gang overfor offiserer fra den britiske etterretningsorganisasjonen Secret Intelligence Service.
Hennes karisma hjalp henne til å overbevise ledende forfattere, politikere og høytstående militære. Herbert Kitchener i India beskrev henne som «den fremste motstander av politiske opptøyer».
Mount Rainier nasjonalpark
Mount Rainier nasjonalpark er en nasjonalpark i delstaten Washington, USA. Parken ble etablert 2. mars 1899 som den femte nasjonalparken i USA, og er på 953 km². De viktigste naturattraksjonene i nasjonalparken er Mount Rainier, en 4 392 meter høy vulkan med daler og fossefall, enger, gammel skog og mer enn 26 isbreer rundt seg. 97 % av parken er bevart som villmark under beskyttelse av National Wilderness Preservation System. Landskapet i parken løfter seg fra 490 til 4300 moh. Landskapet omfatter både frodige fjellskråninger, uberørt urskog og alpine soner.
I 1997 ble parken erklært som et National Historic Landmark for sine bygninger i «rustikk nasjonalparkarkitektur» fra 1920- og 1930-årene.
Piratini
Piratini er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Åsvang skole
Åsvang skole (barneskole) ligger på Strinda i Trondheim kommune. Skolen ble bygget i 1881. Gammelbygget ble påbygd i 1911. Skolen har gjennomgått flere ombygginger. I 2003 stod et helt nytt skoleanlegg ferdig. Byggene fra 1927, 1957 og 1962 ble revet, mens bygget fra 1974 ble renovert og bygget sammen med siste bygg. Der gymnastikkbygget fra 1963 stod, er det bygget en barnehage.
Years of Refusal
Years of Refusal er tittelen på det niende studioalbumet til Morrissey. Det kom ut tre år etter hans forrige studioalbum, Ringleader of the Tormentors. På insiden av coveret så finner en oljemaleriet Bodegon Con Jarra de Vino fra 1914, av A. Fuentes.
Nyttig idiot
Nyttig idiot i entall eller flertall er et uttrykk som brukes i politisk sjargong for å betegne noen som, gjennom sine holdninger og handlinger, ubevisst støtter eller hjelper en tredjepart som de i utgangspunktet ikke hadde til hensikt å gi støtte. Den nyttig idioten kan bli manipulert til å gjøre dette av tredjeparten, men like ofte skjer denne støtten som en uforutsett og utilsiktet konsekvens av den nyttige idiotens gjerninger. De som drar fordeler av slike nyttige idioter har vanligvis liten eller ingen respekt for disse, men velger å tolerere (og av og til hjelpe) dem fordi de selv tjener av dette.
HA-Invest
HA-Invest er en aksjeforening for norske elever ved Copenhagen Business School. Foreningen ble grunnlagt i 1966, og er organisert som et andelslag.
Nyttig idiot
Historie og bruk
I USA ble uttrykket første gang brukt i 1948 i en artikkel om italiensk politikk i The New York Times, og deretter ikke før i 1961. Uttrykket finnes også på fransk, «idiots utiles», og benyttet først antagelig i samme tidsrom, rett etter den andre verdenskrig.
Purim
Purim (bibelsk hebraisk og jiddisch''', ') feires på den 14. dagen i måneden adār, som vanligvis faller rundt mars. Den 14. Adar er dagen som Haman hadde valgt for å utrydde jødene. Når det er skuddår, og en har to Adarmåneder, feires Purim i den andre måneden, slik at den alltid faller en måned før Pesach.
Nyttig idiot
Historie og bruk
I eksempelvis Danmark er uttrykket blant annet blitt benyttet av flere om venstreorienterte fredsbevegelse som trodde at de støttet fredsprosessen, men i virkeligheten gikk Sovjetunionens ærend under den kalde krigen, liksom uttrykket har vært benyttet om personer som under den kalde krigen lot seg manipulere til å fremme østblokkens interesser og om personer som under Muhammedkarikaturene i Jyllands-Posten lot seg manipulere av andre staters/interesseorganisasjoners interesser. I Norge blir begrepet brukt både om forhold innen politikken, og om folk som på grunn av sin naivitet blir manipulert til å gi støtte til aktører utenfor det politiske liv. Som eksempel på det siste kan nevnes kommentatoren som i 2012 betegnet rettspsykiater-standen som potensielt nyttige idioter for jurist-standen.
HA-Invest
Studentene selv kjøper seg inn i forvaltningskapitalen og blir derved stemmeberettiget ved kjøp og salg av aksjeposter, samt valg av nytt styre ved generalforsamling. Foreningen ble initiert av Erik Must da han var studerende ved daværende Handelshøjskolen i København.
Purim
Ordet Purim betyr «lodder» (men også «skjebne» og «lykke»), og henviser til loddtrekningen som Haman brukte for å bestemme datoen for utryddelsen.
HA-Invest
Formålet med initiativet er å fremme kunnskapen og interessen for aksjemarkedet gjennom analyse, kjøp og salg av verdipapirer på Oslo Børs.
Purim
Dagen før Purim er en fastedag som kalles Ta'anit Ester, Esters faste, som er til minne for de tre dagene Ester fastet før hun gikk inn til kongen.
HA-Invest
Foreningen har i dag over 300 andelshavere.
Purim
Purim-feiringen er fremfor alt en festdag for barn i den jødiske tradisjonen. Barna kler seg ut i karnevalsdrakter, som oftest for å forestille helter og skurker fra bibelens historie om hvordan Ester reddet sitt jødiske folk fra den kongelige rådgiveren Hamans planer om å utrydde jødene. På Purim er alle forpliktet til å høre lesing av Esters bok. Det er en tradisjon å trampe med beina, rope, svinge med skraller eller lage annet bråk hver gang navnet Haman nevnes. Dette er for å «viske ut» Hamans navn.
HA-Invest
HA-Invest vant i 2007 Unge Aksjonærers aksjekonkurranse Studenter på Børs.
Purim
Man er også forpliktet til å spise, drikke og å være glad. Ifølge Talmud, og senere tolkninger av tradisjonen, skal man drikke til man ikke vet forskjellen mellom «forbannet være Haman» og «lovpriset være Mordechai». Det finnes flere fortolkninger av hvor full en skal bli.
I tillegg er det vanlig å sende ut gaver med mat og drikke, og å gi gaver til gode formål. Blant askenasiske jøder er det vanlig å spise hamentaschen (Hamans lommer). Dette er trekantede små kaker fylt med syltetøy. Disse skal visstnok representere Hamans trekantede hatt.
Det er vanlig å holde en karnevallignende feiring på Purim, der en har skuespill, parodier på historien osv.
Purim er ellers en helt vanlig dag der arbeid er tillatt (med mindre den faller på shabbat).
Brekke skule
Brekke skule kan være:
Bolesław Bierut
Bolesław Bierut (født 18. april 1892 i Rury Brigidkowskie ved Lublin, død 12. mars 1956 i Moskva) var en polsk kommunistisk politiker, stalinist og sovjetalliert som ledet Polen etter andre verdenskrig.
Liv
Bierut reiste i 1925 til Moskva for å få kommunistisk skolering ved Kominterns skole. Da det polske kommunistpartiet ble oppløst av Josef Stalin i 1938, unngikk han Stalins utrenskninger blant polske kommunister. I 1943 ble det dannet et nytt polsk kommunistparti, Polska Partia Robotnicza, som han ble utpekt til å lede. Fra 1944 til 1947 var han leder for nasjonalrådet, Krajowa Rada Narodowa. Bierut spilte en viktig rolle i kommunistenes maktovertagelse i Polen, og gav dessuten ordre til å konfiskere tysk land og eiendom i 1946 (Bierut-dekretet). Fra 1947 var han det kommunistiske Polens president.
Bierut døde under et statsbesøk i Sovjetunionen.
Han ble gravlagt på Powązki-kirkegården i Warszawa.
Hansaforbundet
Hansaforbundet var et handelslaug som arbeidet for beskyttelser av handelsprivilegier, og som i en periode dominerte handelen i det nordlige Europa. Deres innflytelse strakk seg fra Baltikum til Nordsjøområdet og med tilhørende innland fra senmiddelalderen og inn i tidlig moderne tid. Det har fått navn etter det lavtyske ordet hanse, som betyr gruppe, følge, eller (handels)selskap.
Forbundet ble etablert for å beskytte de økonomiske interessene og diplomatiske privilegiene i de deltakende byene og statene. Hansabyene hadde eget lovsystem og utstyrte egne hærer og militære flåter for gjensidig beskyttelse og hjelp. Til tross for dette var ikke organisasjonen noen statsdannelse, heller ikke kan den kalles en konføderasjon av bystater, da det var bare få av byene som deltok som hadde egen suverenitet og uavhengighet tilsvarende det som senere var hos de frie riksstedene.
Dagens bruk av Hansanavnet
I dag har byene Hamburg, Lübeck, Bremen og Rostock Hansestadt som en del av det offisielle bynavnet; Hamburg og Bremen er fortsatt bystater med delvis suverenitet. Ofte omtales de tre byene kollektivt som hanseatiske. Man finner begrepet i en rekke institusjonsnavn, f.eks. Hamburgs øverste domstol Hanseatisches Oberlandesgericht. Den tradisjonelle eliten i disse byene, som hadde konstitusjonelle privilegier til 1918–19, kalles også hanseater.
I dag går hansa-benevnelsen igjen i flere navn. Noen kjente eksempler er det tyske flyselskapet Lufthansa, fotballaget Hansa Rostock, Hanze universitet for anvendt vitenskap i Groningen i Nederland, Hansa bryggeri i Bergen, Hansapank i Baltikum (i dag en del av Swedbank) og seilbåtfestivalen Hanse Sail i Mecklenburg.
Tidligere eksisterte også det store rederiet DDG Hansa, som eksisterte fra det ble stiftet i 1881 til det gikk konkurs i 1980 og flyprodusenten Hansa-Brandenburg under første verdenskrig.
Tidlige hansasammenslutninger
Handelsmenn fra ulike steder i Westfalen etablerte seg på 1100-tallet i Visby på Gotland, på grunn av den gunstige geografiske plasseringen i forhold til handelsstedene i Novgorod. Handelsmenn fra hele det tyske området var også med på de rike fiskeriene rundt Skåne. Tyskerne i Visby sluttet seg sammen i en «Hansa» og hadde medlemmer fra mer enn 30 byer, fra Köln og Utrecht i vest til Reval i øst. Det oppsto også en tilsvarende sammenslutning i Brugge som i 1252 fikk handelsprivilegier av greven av Flandern med gyldighet for «det romerske rikes kjøpmenn». Blant disse var det særlig tre viktige grupper, handelmenn fra Westfalen, fra Lübeck og hansaen i Visby.
Grunnleggelse av forbundet
De første sporene til en fastere handelsorganisasjon oppsto i Lübeck i 1159 under den mektige Henrik Løve som hadde erobret landeiendommer fra Adolf II av Holstein. Hansaforbundet oppstod derfor med utgangspunkt i det rike Lübeck på 1200-tallet med herredømmet over saltkildene i Lüneburg og sølvhandel som den kapitalsterke hovedkraften. I 1282 slo Kölns, Lübecks og Hamburgs hansa i London seg sammen til et felles forbund som omfattet alle de tyske handelsmennene. Det sterke fellesskapet og de handelsprivilegiene som fellesskapet etter hvert fikk, gjorde at også moderbyene fikk en sterke tilknytning til hverandre. Det ble utviklet avtaler og traktater om felles opptreden for å sikre privilegiene og felles organisering av virksomheten i utlandet.
Byene etablerte egne hærer og hjalp hverandre om nødvendig. Handelsskipene ble også brukt til å frakte soldater. Også egen flåte i kamp mot kaprere kunne bli utrustet og særlig kjent er sjøslaget 22. april 1401 hvor en flåte fra Hansaforbundet ledet av Simon av Utrecht slo en flåte fra vitaliebrødrene, under ledelse av Klaus Störtebeker i nærheten av Helgoland.
Lübeck hadde blitt et handelssenter for handelsmenn fra Sachsen og Westfalen som drev handel nord- og særlig østover mot de mindre økonomisk utviklede områdene i de østlige delene av Østersjøen. Disse områdene hadde rikelig tilbud av tømmer, voks, rav, harpiks, pels, samt rug og hvete som ble fraktet fra havnebyenes omland til markedene i havnene. Deler av grunnlaget for hansaens handelsimperium var kontrollen over landforbindelsen over Holstein fra Lübeck til Hamburg. Den ble i 1398 utbygget med den formodentlig eldste kanal i Europa: Stecknitzkanalen, som forbinder elven Trave med Elben. Lübecks hegemoni var på sitt høyeste på 1400-tallet.
Ekspansjon
Lübecks nærhet til Østersjøen og Nordsjøen åpnet for handelsforbindelser både med Skandinavia og Kievriket, og som slik i direkte konkurranse med skandinavene som tidligere hadde kontrollert handelsrutene i Østersjøen. En traktat med hansaen i Visby avsluttet denne konkurransen, da handelsfolk fra Lübeck gjennom denne fikk adgang til Republikken Novgorods havn hvor hansaen etablerte et kontor. Tilsvarende allianser ble etablert innenfor Det tysk-romerske rike. Etterhvert ble det utviklet et nettverk av allianser og avtaler og mellom 70 og 170 byer var, i varierende grad, med i dette nettverket.
I tillegg lyktes forbundet å etablere faktorier i Brugge i Flandern, Bergen og i London, og disse handelspostene ble viktige enklaver. Hansaen i England er første gang nevnt i kildene fra 1282 som Hansa Almaniae (en «tysk hansa»), som nok var mer en bosetning enn en formell etablering. I 1303 fikk denne hansaen skatte- og tollinnrømmelser av kong Edvard I. I 1320 ble det etablert et formelt kontor i London på nordbredden av Themsen hvor Walbrook rant ut i Themsen, rett vest for London Bridge på tomten hvor dagens Cannon Street stasjon ligger.
Londonkontoret fikk særlig innpass i eksporten av både engelsk ull og engelskproduserte ferdige tekstiler, og hansaen fikk kontrollen over tekstilindustrien i Colchester og andre industristeder. Londonkontoret vokste etterhvert til et eget, avgrenset samfunn med varehus, veiehus, kirker, kontorer og boliger, og den store etableringen viser viktigheten og det store aktivitetsnivået som var her. Det ble etter hvert kalt the Steelyard (fra tysk: der Stahlhof) og de eldste referansene til dette navnet finnes i kilder fra 1422. Etableringen i Bergen kom 40 år senere enn i London, i 1360 og håndterte hovedsakelig tørrfiskhandel. Det fantes også faktorier i Oslo og Tønsberg.
Innflytelse
Hansaens hovedhandelsartikkel i handelen med Norge var tørrfisken, som ble eksportert fra Norge til Sentral- og Sør-Europa. Hansaen var en økonomisk stormakt i samtidens Nord-Europa og en betydelig maktfaktor i Skandinavia. Det er spekulert i om Kalmarunionen var et skandinavisk mottiltak mot den økende tyske innflytelsen i skandinavisk politikk.
Hansaen grunnla en rekke byer, særlig i Baltikum, og en varig virkning av den hanseatiske handelsvirksomheten var den sterke tyske kulturelle og språklige påvirkningen i Skandinavia.
I Bergen hadde tyskerne fra først av bare hatt tillatelse til å «sitte» (dvs. handle) i tiden mellom korsmesse om våren (3. mai) og korsmesse om høsten (14. september); men gradvis ble de «vintersittere». Omkring 1259 overvintret flere av dem likevel i Bergen, som leietakere hos norske gårdeiere på Bryggen, og en tysker ble snart huseier selv. Vintersittingen muliggjorde fordelaktige oppkjøp i vinterhalvåret og tidlig utskiping om våren. Likevel nektet tyskerne å betale tiende i Bergen, så kong Håkon forordnet at fremmede som leide hus i byen i 12 måneder, måtte regnes som fastboende og var pliktige å yte tiende og annet på lik linje med nordmenn. I 1250 var det sluttet freds- og handelsavtale mellom kong Håkon og Lübeck som garanti for gjensidige frihandel mellom nordmenn og lybekkere, gjensidig hjelp mot overfallsmenn og vilkår i Norge som det tidligere hadde vært. Tyskerne var imidlertid ikke fornøyd med rettssikkerheten de opplevde. Norsk vrakrett utsatte hanseatene for regulær plyndring når skipene deres forliste langs norskekysten. I tillegg mente kjøpmenn fra Hamburg seg utsatt for en falsk drapsanklage i Bergen. Denne frikjente Magnus Lagabøte dem for senere.