cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ellen Beccer Brandvold
Brandvold ble utdannet sykepleier i 1981. Hun har embetseksamen i sykepleievitenskap fra Universitetet i Oslo og executive masterprogram Samspill og ledelse og Personal- og arbeidsjus fra BI. Hun har bred ledererfaring fra offentlig-, privat-, og frivillig sektor. Hun har vært oversykepleier på Medisinsk avdeling på Rikshospitalet, avdelingsjef/fagsjef i Kreftforeningen, kommunalsjef i Nesodden kommune, generalsekretær i Norsk Sykepleierforbund, vik.generalsekretær i Norsk Pasientforening, daglig leder på Stiftelsen Nordberghjemmet og rådmann i Gamvik kommune.
Hun har besittet styreverv på Sunnaas sykehus, Norsk Selskap for sykepleieforskning, Norsk Sykepleierforbund og oppnevnt av Kunnskapsdepartementet som medlem av Regional Etisk Komite for medisinsk og helsefaglig forskning.
Teknisk forlag
Teknisk forlag var et norsk forlag.
18. serierunde i Premier League 2006/07
18. serierunde i Premier League 2006/07 begynte i London og oppgjøret mellom Charlton og Liverpool. Denne kampen gikk lørdag 16. desember klokka 13:45. Denne runden avsluttes på Craven Cottage og kampen mellom Fulham og Middlesbrough mandag 18. desember klokka 21:00.
Et syttitallsshow
Et syttitallsshow (orig: That '70s Show) er en amerikansk komi- og ungdomsserie som gikk på Fox fra 1998 til 2006. Serien handler om seks ungdommer mot slutten av 1970-årene, som bor i et fiktivt forsted til Green Bay, Wisconsin i USA.
I Norge ble de første sesongene vist av NRK2; deretter på TV 2. Per 2017 er serien tilgjengelig for norske Netflix-abonnenter.
Handlingen
Serien handler om en gruppe på seks ungdommer. De tilbringer det meste av tiden i Eric Formans kjeller i huset hvor også Steven Hyde flytter inn i løpet av første sesong, siden hans foreldre har forlatt ham, og Erics mamma, Kitty Forman, har forbarmet seg over ham.
De andre ungdommene i serien er Donna Pinciotti, nabojenta og Erics store kjærlighet; Fez, utvekslingsstudenten som prøver å lære seg å passe inn blant amerikanerne; Michael Kelso, som anser seg selv som den klart vakreste i gjengen og benytter enhver anledning til å ytre dette overfor dem; og til slutt Jackie Burkhardt, rikmannsdatteren som (nesten) bare tenker på sitt utseende og penger.
Handlingen strekker seg fra 17. mai 1976 til nyttårsaften 1979.
Blodig alvor – Carnage
Blodig alvor – Carnage er en svart komedie fra 2011, regissert av Roman Polański. Filmen er basert på teaterstykket «God of Carnage» av Yasmina Reza. Hovedrollene spilles av Jodie Foster, Kate Winslet, Christoph Waltz, og John C. Reilly.
Filmen handler om et ektepar som oppsøker et annet, etter at førstnevntes sønn har slått ut to tenner på sønnen til sistnevnte. Handlingen er lagt til New York, men filmen ble i sin helhet innspilt i Paris.
Den ble ingen publikumssuksess, men fikk ganske bra mottakelse av anmelderne.
Handling
To barneskole-gutter havner i slåsskamp i en park. Dette resulterer i at den ene gutten, Zachary Cowan, slår den andre, Ethan Longstreet, i ansiktet med en pinne. Guttenes foreldre møtes deretter i en leilighet i Brooklyn, for å diskutere det som har skjedd. Zacharys foreldre, Alan (spilt av Christoph Waltz) og Nancy Cowan (spilt av Kate Winslet) besøker hjemmet til Michael (spilt av John C. Reilly) og Penelope Longstreet (spilt av Jodie Foster), Ethans foreldre. Møtet deres er i utgangspunktet ment å bare være kort samtale. Men på grunn av forskjellige omstendigheter fortsetter samtalen å trekke ut. Faktisk begynner Alan og Nancy å forlate leiligheten ved to anledninger, men trekkes raskt tilbake igjen for videre diskusjon.
Til å begynne med er ekteparene vennlige mot hverandre. Men deres respektive kommentarer begynner å såre følelsene til hverandre, noe som får alle til å krangle voldsommere med hverandre. Bortsett fra å krangle seg imellom, skylder parene på hverandre om hvem som egentlig var ansvarlig for konflikten mellom sønnene deres. Alle blir også irriterte på Alan fordi han aksepterer endeløse telefonsamtaler på telefonen sin, avbryter diskusjonen, og gjør det åpenbart at han har mer interesse for forretningene sine enn selve diskusjonen. Michael mottar også en rekke telefoner fra hans syke mor, til hans økende frustrasjon.
Erotikk
Erotikk (gresk: ἔρως, eros; «begjær») er en kvalitet som fører til seksuelle følelser, men også en filosofisk betraktning vedrørende estetikken for seksuelt begjær, sensualitet og romantisk kjærlighet. Denne kvaliteten kan bli funnet i enhver form for kunst, inkludert maleri, skulptur, fotografi, drama, film, tegninger, musikk eller litteratur. Det kan også bli funnet i reklame. Begrepet erotisk kan også referere til en tilstand av seksuell spenning eller opphisselse, eller forventning om seksuell aktivitet, en pågående seksuell impuls, begjær, eller tankemønster.
Blodig alvor – Carnage
Handling
Nancy anklager Michael for å være en morder fordi han, irritert over den konstante støyen den laget om natten, tidligere hadde sluppet datteren Courtneys kjæledyr-hamster ut på gaten. Michael tilbyr alle noe å drikke. Penelope påstår at hun aldri drikker seg full. Men Nancy drikker alt for mye, og gjør til slutt en stopp for Alans telefon-samtaler ved å slippe mobiltelefonen hans i Penelopes blomstervase full av tulipaner og vann. Penelope og Nancy ler av dette, samtidig som Michael og Alan forsøker å fikse telefonen hans.
Erotikk
Som den franske romanforfatteren Honoré de Balzac pekte på, erotikk er avhengig ikke bare av den enkeltes seksuelle moral, men også kulturen og tidsepoken som den enkelte befinner seg i.
Pedinorrhina mediana
Pedinorrhina mediana er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor (ca. 20 millimeter), litt flat, svart gullbasse, dekkvingene med en smal, gul eller oransje tverrstripe. Pronotums sider er oransje.
Utbredelse
Arten er utbredt i Vest-Afrika.
Norderhovgata (Oslo)
Norderhovgata (1-37, 2-38B) er en gate på Kampen i bydel Gamle Oslo i Oslo. Den går fra Ullensakergata i sør til Sons gate ved Kampen park i nord.
Før byutvidelsen i 1878 lå området i Aker, og denne gaten het Bruns gade. Dagens navn er fra 1879, da gaten i likhet med mange andre i området fikk navn etter steder på Østlandet.
Fasciculancylistes
Fasciculancylistes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Levevis
Larvene lever i død ved.
Utbredelse
Arten lever på Madagaskar.
Norgesmesterskapet i alpint 1952
Norgesmesterskapet i alpint 1952 var det norske mesterskapet i alpin skiidrett. Mesterskapet ble arrangert 15.-16. mars i Molde med Molde og Omegn Idrettsforening som arrangør.
Utfor
Dato: 16. mars
Sted: Molde
Storslalåm
Sted: Molde
Slalåm
Dato: 16. mars
Sted: Molde
Storslalåm
Dato: 15. mars
Wang Na (synkronsvømmer)
Wang Na (født 27. januar 1984 i Langzhong) er en kinesisk synkronsvømmer som deltok i de olympiske leker 2008 i Beijing.
Wang vant en olympisk bronsemedalje i synkronsvømming under Sommer-OL 2008 i Beijing. Hun var med på det kinesiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen bak Russland og Spania. De andre på laget var Gu Beibei, Jiang Tingting, Jiang Wenwen, Liu Ou, Luo Xi, Huang Xuechen, Sun Qiuting og Zhang Xiaohuan.
P3 NÅ
P3 NÅ er et norsk nyhets- og aktualitetsmagasin for ungdom som gikk på NRK Radio fra 2003 til 2006. Nyhetsprogrammet var av og for ungdom og gikk på P3, mandag til fredag fra kl. 16 til 16:40. Det ble ledet av Tor-Erling Thømt Ruud frem til 2005, deretter av og Sara Victoria Rygg. Programmet inneholdt nyheter, reportasjer og debatter med et «P3-preg». Det var landets første nyhetsprogram av og for ungdom da det ble lansert. Hovedredaksjonen var på Tyholt i Trondheim, med reportere i Tromsø og Oslo.
P3 Nå hadde et lyttertall på mellom 80 000 og 100 000.
Første sending gikk på lufta den 1. september 2003.
Kalvøysund
Kalvøysund er en liten tettbebyggelse og et sund på Flosterøya i Arendal kommune.
På stedet ligger Kalvøysund festning, et tysk kystfort fra andre verdenskrig, som ble bygget for å beskytte Arendals østre innløp.
Renneskjær like utenfor var på 1800-tallet markert med en lykt med påmalt gult kors som viste at dette var en kolerahavn, der skipene satte kolerasmittede i karantene.
Lyrikeren og billedkunstneren Finn Strømsted bodde i en årrekke i Kalvøysund.
Liste over kulturminner i Lebesby
Liste over kulturminner i Lebesby er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Lebesby. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Kīlauea
Kīlauea (1 247 moh.) er en av fem skjoldvulkaner som danner øya Hawai'i, den største av Hawaiiøyene i Stillehavet. Øya er kjent som Big Island blant lokalbefolkningen. De andre vulkanene på øya er Mauna Loa (4 169 moh.), Mauna Kea (4 205 moh.), Hualālai (2 521 moh.) og Kohala (1 670 moh). Kīlauea er den mest aktive av alle vulkanene i arkipelet.
Henri Doré
Henri Doré (født 1859 i Frankrike, død 1931) var en fransk katolsk misjonær og sinolog tilhørende jesuittordenen.
Hans 18 bind store hovedverk Recherches sur les superstitions en Chine ble oversatt av M. Kennelly til engelsk, med tittelen Researches into Chinese Superstitions. Det er et standardverk om kinesisk religion og kinesiske religiøse skikker, som forfatteren studerte gjennom to årtier i de sentralkinesiske provinser.
Doré fikk sine innsikter ikke bare gjennom kirker og klostre men ved å granske livet i kinesiske familier. Hans mål var å berede grunnen for en forbedring av kinamisjonene ved at man hadde en bedre forståelse for hva de alment utbredte trosforestillinger var.
Potamophilinus
Potamophilinus er en slekt av elvebiller som kryper rundt på bunnen av rennende vann. De voksne billene puster ved hjelp av et såkalt plastron, og trenger ikke komme opp til overflaten etter luft. Til gjengjeld er de avhengige av oksygenrikt vann.
Utseende
Middelsstore, avlange, mørke elvebiller. Artene i underfamilien Larainae fint hårete og matte. Gamle biller kan kjennes på at de er «tilgrodde» med alger og mikroorganismer. Hodet er lite, antennene er middels lange, 7–11-leddete, tråd- eller kølleformede. Dekkvingene er avlange med punktrekker. Beina er lange, særlig fotleddene, og ganske kraftige. Det ytterste fotleddet bærer uvanlig store klør. Larvene er flattrykte og langstrakte. Ryggplater (tergitter) og bukplater (sternitter) er tydelig markerte. Hodet er ganske lite med korte antenner og små kjever (mandibler). De tre parene med bein er korte og kraftige, og bakkroppen langt tilspisset.
Levevis
Elvebillene kryper rundt på bunnen av rennende vann. De kan ikke svømme og er avhengige av å klamre seg fast til bunnen. Både larvene og de voksne lever av å skrape alger og detritus fra steiner og grus. Noen få arter lever på vannplanter i stillestående vann. Larvene puster med gjeller som sitter inne i endetarmen (kan skytes ut), mens de voksne billene har et såkalt plastron. Undersiden er dekket av vannavstøtende (hydrofuge) hår. Disse holder på plass en sølvaktig hinne av luft, og oksygenutveksling skjer mellom denne og det omringliggende vannet. Denne tilpasningen gjør at billene ikke trenger komme til overflaten for å få luft, men til gjengjeld er de avhengige av vann med høyt oksygeninnhold, slik som kaldt, raskt rennende vann. De utvokste larvene kryper på lang og forvandler seg til en puppe i en utgravd hule på bredden. De nyklekte billene kan fly langt, men når de først har funnet en passende bekk slår de seg vanligvis til der for resten av livet. De kan leve flere år.
Utbredelse
Slekten er kjent fra Asia.
Dordi Skuggevik Tande
Dordi Skuggevik (født 4. mai 1945) er en norsk lektor, kulturarbeider, skribent og tidligere vararepresentant for FrP på Stortinget. For sitt arbeid med kulturutveksling mellom Frankrike og Norge, og sitt arbeid med tilbakeføringen av kunnskapen om den gregorianske sangen, mottok hun i 1999 Ordre des Arts et des Lettres, den franske ordenen for kunst og litteratur. I 2011 mottok hun Kleivaprisen av Surnadal kommune.
Dordi Skuggevik er en aktiv debattant i norske medier og på Facbook, hvor hun blant annet, i forbindelse med prinsesse Ingrid Alexandras 18. års bursdagsfeiring, anklaget prinsessen for å ha valgt kjøttfri middag for å ikke provosere muslimer, og omtalte Stortingspresidenten som en muslimsk femtekolonist som «viser […] hvordan Islam tar et land innenfra.»
Coryssopus
Coryssopus er en slekt av biller i familien snutebiller (Curculionidae). .
Utseende
Små (2 – 7 mm) snutebiller, kroppsformen varierer fra kort og bred til langstrakt. Undersiden er vanligvis mer hvelvet enn oversiden. Kroppen er mørk på grunnfarge, men har ofte et mønster av lyse skjell, kan også ha skinnende metallfargede skjell. Hodet er forholdsvis lite, med meget store fasettøyne som dekker det meste av oversiden. Snuten er temmelig lang og slank, i noen tilfeller lengre enn resten av kroppen. Den kan foldes inntil kroppen i en fure mellom framhoftene og holdes vanligvis nedover- eller bakoverbøyd. Antennene er knebøyde og sitter festet på snutens ytre halvdel. Brystskjoldet (pronotum) er smalere enn dekkvingene, med rundede sider, omtrent så bredt som langt. Hannene hos noen arter har et par fremoverrettede pigger på brystet som de bruker i kamp om hunnene. Dekkvingene har fine punktstriper, mangler vanligvis markerte "skuldre". Beina er vanligvis korte og kraftige, men hos noen hanner er de sterkt forlenget. Frambeina er ofte modifisert, enten kraftigere eller lengre enn de andre. Lårene er tykke, spindelformede, og har ofte en kraftig tann på undersiden.
Levevis
For de fleste av de tropiske artene er lite kjent om biologien, men disse billene ser ut til å være tallrike i trekronesjiktet i tropisk regnskog. Man finner ofte billene på død ved og løvverk. Det er kjent at larvene kan utvikle seg i død ved, i bladstilker (på tropiske planter med store blader, blant annet slekten Cecropia), som bladminerere og i frø. Noen få arter er kjent som skadedgjørere, blant annet på bomull. Hos noen arter kjemper hannene om hunnene, de har da gjerne spesielle strukturer (spydlignende pigger, lange bein) som de bruker i denne kampen. Et uvanlig trekk er at de voksne billene av noen arter er svært kjappe og løper rundt på en måte som minner om enkelte fluer. Det vanlige hos snutebiller er at de voksne billene er ganske trege.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.
Charlotte Baden
Sophia Lovisa Charlotte Baden, opprinnelig von Klenau (født 21. november 1740 i København, død 6. juni 1824 samme sted), var en dansk forfatterinne og brevskriver.
Bakgrunn
Charlotte von Klenau var datter av major Gustav Ludvig von Klenau (1703–72) og Bolette Cathrine From (1696–1788). Da hun var fem år gammel ble faren utstasjonert som premierløytnant i Norge, og Charlotte ble derfor satt i pleie hos en velbeslått slektning, Anna Sophie von den Osten. Denne var hoffmesterinne hos Frederik IVs datter prinsesse Charlotte Amalie, og prinsessen kom til å sørge for Charlottes oppdragelse og dannelse. Hun fikk tilkjent en livsvarig pensjon, ble introdusert for en rekke fornemme familier og fikk skolegang på fru Rolffs institutt i Nyborg.
Forfatter, brevskriver
I 1763 inngikk hun ekteskap med den femår eldre filolog (og senere professor) Jacob Baden.
The Legend of Zelda: Link’s Awakening
The Legend of Zelda: Link's Awakening (ゼルダの伝説 夢をみる島 Zeruda no Densetsu Yume wo Miru Shima) er et action-eventyrspill utviklet og utgitt av Nintendo til Game Boy i 1993. Det er det fjerde spillet i The Legend of Zelda-serien. , og det første til en håndholdt spillkonsoll. Spillet er sannsynligvis en direkte oppfølger til A Link to the Past, og i så fall er det den samme Link fra spillet.
Charlotte Baden
Forfatter, brevskriver
Etter 21 års samliv debuterte hun i 1784 med brevromanen Den fortsatte Grandison, som var en fri fortsettelse av Samuel Richardsons roman The History of Sir Charles Grandison. Den ble trykket i Bibliothek for det smukke Kïön i 1784, og gjenutgitt i 1792. Hun fikk også trykket en rekke korttekster om det kvinnelige sjeleliv, ofte kamuflert som brev, i forlegger S. Poulsens Morgen-Posten. Charlotte har det insisterende oppgjør mot sværmeri og føleri til felles med sin samtidige kollega Charlotte Dorothea Biehl.
The Legend of Zelda: Link’s Awakening
Handling
I motsetning til de fleste andre spill fra The Legend of Zelda, ble "Link's Awakening" lagt til utenfor kongeriket Hyrule. Den utelater også en rekke lokasjoner og karakterer fra tidligere spill, bortsett fra hovedpersonen Link og prinsesse Zelda. I stedet foregår spillet i stor grad på Koholint Island, en isolert landmasse avskåret fra resten av området. Øya, selv om den er liten, inneholder et stort antall hemmeligheter. Etter hendelsene i The Legend of Zelda: A Link to the Past, reiser hovedrollen Link med skip til en rekke andre land for å trene for ytterligere trusler.
Charlotte Baden
Forfatter, brevskriver
Hennes interesse for brevgenren må ses i forbindelse med at hun selv var en flittig brevskriver. Hun, som var oppdratt på tysk, skal således ha utviklet sitt muntligee dansk i forlovelsesårenes brevveksling. Men det var i tiden også en mer teknisk interesse for det «naturlige», det vil si ukunstlede brev. Interessen for emnet forbandt seg nok med embedsborgerskabets ideologiske avstandtagen til den seremonielle adels- og hoffkultur, men samtidig fikk fremhevelsen av det naturlige brev sivilisasjonskritisk innhold, da genren forbindes med muntlighet og med kvinners mer opprinnelige uttryksform, upåvirket som den var av lærdomskultur og klassisk retorikk. Det var i dette kulturpolitiske klima at kvinnelige romanfigurer var blitt godt stoff at Charlotte Baden kom til orde, skiftevis i eget navn og under anonymitetens dække.
The Legend of Zelda: Link’s Awakening
Handling
Men dårlig vær ødelegger skipet hans til sjøs, og han skyller i land i nærheten av ved Koholint Island, hvor han blir ført til til Tarin av datteren Marin. En mystisk ugle forteller Link at han må vekke Wind Fish, Koholints verge, for å komme hjem. Wind Fish ligger og drømmer i et gigantisk egg på toppen av fjellet Tamaranch, og kan bare vekkes av Sirens åtte instrumenter. Link må utforske en rekke fangehull, for å gjenopprette de åtte instrumentene. Men over hele Koholint Island forsøker mareritt-aktige vesener å hindre Link i hans søken etter instrumentene, ettersom de selv ønsker å styre Wind Fishs drømmeverden.
Charlotte Baden
Forfatter, brevskriver
Hun var mor til Gustav Ludvig og Torkel Baden.
Svein Erik Søland
Svein Erik Søland (født 5. november 1945) er en norsk redaktør. Han er sjefredaktør i Egmont Serieforlaget, som utgir tegneserien Donald Duck & Co i Norge. Der har han også utgitt for eksempel klassiske serier med Fantomet og en mengde andre serier. Han har også oversatt og utgitt franske tegneserier.
Søland har mottatt Ordre des Arts et des Lettres, en fransk orden for kunst og litteratur.
Søland bor i Oslo.
Tanfoglio
Fratelli Tanfoglio Snc er en italiensk våpenprodusent som har hovedvekt på pistoler.
Tanfoglios våpen er i utstrakt bruk i konkurranser verden over. Fabrikken Tanfoglio ligger i Gardone Val Trompia (Brescia) Italia. Pistolene blir importert til USA med merkenavnet EAA Witness.
Anne Hellum
Anne Hellum (født 26. desember 1952) er en norsk jurist. Hun er professor emerita i offentlig rett ved Institutt for offentlig rett ved Det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo.
Karriere og forskning
Hun er cand.jur. fra Universitetet i Oslo i 1981 og ble dr.juris ved Universitetet i Oslo i 1998 med avhandlingen Women's Human Rights and Legal Pluralism. Hun har vært ansatt ved Institutt for offentlig rett siden 1987, der hun ble professor i 2000.
Hellums hovedområder er diskriminerings- og likestillingsrett, kvinnerett, menneskerettigheter og internasjonal utvikling, afrikansk rett og rettssosiologi. Hennes faglige arbeid er ifølge Google Scholar sitert rundt 1 400 ganger i vitenskapelig litteratur (2023). Hellum bidrar gjerne i debatt om kvinners rettigheter og har vært ivrig forkjemper for FNs kvinnekonvensjon. Hellum har forsket mye på rettslig pluralisme og kvinners menneskerettigheter i Afrika, med fokus på reproduktive rettigheter samt rettigheter til naturressurser som land og vann. Hun deltok i etableringen av Southern and Eastern African Center for Women's Law på 1980-tallet.
Hellum var leder for Avdeling for kvinnerett, barnerett, likestillings- og diskrimineringsrett (KVIBALD) og for forskergruppen Rettigheter, individer, kultur og samfunn (RIKS) ved Det juridiske fakultet, og er redaktør for Kvinnerettslig skriftserie. Hun er fra 2016 medlem av Norges kvinnelobbys ekspertutvalg for kvinne- og likestillingspolitikk.
I 2020 fikk Anne Hellum Gina Krog-prisen fra Norsk Kvinnesaksforening, der hun er medlem. Hun fikk prisen for sitt arbeid innen det internasjonale kvinnerettsarbeidet i Afrika og med kvinnekonvensjonen i Norge.
Janka Kupala
Janka Kupala (født 7. juli 1882, død 28. juni 1942 i Den hviterussiske sosialistiske sovjetrepublikk i Sovjetunionen), psevdonym for Ivan Daminikavitsj Lutsevitsj, var en belarusisk forfatter.
Tor Sverre Holmesland
Tor Sverre Holmesland (født 1956 i Farsund, Vest-Agder) er en norsk tidligere styrkeløfter, som konkurrerte for Kristiansand Atletklubb og Mandal SK. På 1970-tallet, da han konkurrerte for Kristiansand Atletklubb, ble han blant annet junior-norgesmester i styrkeløft i klasse +110 kg. Under dette mesterskapet satte han junior-norgesrekorder i klasse +110 kg i både knebøy, benkpress, markløft og sammenlagt. Disse rekordene økte han ytterligere i senere stevner.
Janka Kupala
Bakgrunn
Kupala ble født i Vjasynka utenfor Minsk. Familien hans tilhørte szlachta, den gamle adelsklassen i landet, men hans foreldre arbeidet som landløse bønder. Kupala avsluttet sin utdanningen i 1898, og etter at faren døde i 1902, tok han flere kortvarige jobber.
Tor Sverre Holmesland
På 1980-tallet meldte Holmesland overgang til Mandal SK, og i Kristiansand 24. mars 1984 ble han kretsmester i styrkeløft i klasse -125 kg. Han løftet da 192,5 kg i knebøy, 150 kg i benkpress, 250 kg i markløft og 592,5 kg sammenlagt.
Janka Kupala
Forfatter
Kupala fullførte sitt første dikt, polske «Ziarno», i 1903–04. Han skrev sitt første dikt på belarusisk, «Мая доля» i 1904. Året etter ga han ut sitt første dikt, «Мужык» («Bonde»). Etter dette ble flere av hans dikter utgitt i belarusiske aviser. Som dikter var han påvirket av belarusisk folkedikting og levesett. Fra 1905 skrev han lyrisk-episke dikt og dikt om bønder i landet og deres frihetslengsel.
I 1908 flyttet Kupala fra Belarus til Vilnius i Litauen. Her gav han ut sin første diktsamling, Жалейка (Den vesle fløyta). Boken vekte harme hos tsar-styret, som oppfattet den som oppviglersk. Året etter ble også et nytt opplag av boken konfiskert av de lokale styresmaktene. I 1909 flyttet Kupala til St. Petersburg, der han gav ut flere verk, før han drog tilbake til Vilnius i 1913.
Han støttet den russiske revolusjonen i 1917, og skrev etter dette også om tema som industrialisering og kollektivisering. Han tok for seg flere oversettingsoppdrag, han oversatte blant annet «Internasjonalen» til belarusisk. Kupala hadde problem med å tilpasse seg den kulturelle ensrettingen under Stalin, og ble uglesett som for nasjonalistisk i sin dikting. På 1930-tallet beklaget han dette offentlig.
I 1928 ble Kupala medlem av det belarusiske og ukrainske vitenskapsakademiet. I 1941 ble han tildelt Leninordenen for diktsamlingen Ад сэрца (1940).
Verkliste
(utvalg)
Uranos
Uranos (gresk: Οὐρανός, Ouranos, «himmel»; latin: Uranus) var i gresk mytologi guden som personifiserte himmelen. Den tilsvarende guden i romersk mytologi var Caelus. Uranos var sønn og ektefelle av Gaia (jorden). I henhold til Hesiods Theogonien ble Uranos unnfanget alene, men andre kilder siterer Aither som hans far. Uranos og Gaia ble foreldre til første generasjon av titanene, foruten også kyklopene og de hundrearmede kjempene hekatonkheirene. Uranos er således stamfar til de fleste av de greske gudene, men ingen kjent kult er kjent for å ha bli opprettet for ham fram til klassisk tid, og Uranos synes ikke å opptre blant de vanlige temaene innenfor gresk vasemaleri. De primære naturkreftene Jorden, Himmelen og Styx (som dannet forbindelsen mellom to verdener, denne og den andre), kan ha bli forent i en høytidelig påkalling i Homers epos.
Etymolog
Den mest sannsynlige etymologi er fra den grunnleggende urgreske form *(F)orsanόj (worsanos), avledet fra substantivet *(F)orsό (worso, sanskrit: varsa «regn»). Den relative urindoeuropeiske roten er *ers «å fukte, å dryppe» (sanskrit: varsati «å regne»), som er forbundet med greske ourόw (latin: «urina», norsk: «urin», sammenlign med sanskrit: var «vann» avestisk var «regn», litauisk jures «hav»" gammelengelsk (angelsaksisk) wær «hav», norrønt ver «hav», eldre norrønt ur «fuktig regn») således er Ouranos «regnmakeren» eller «befrukteren» («gjødseleren»).
En annen mulig etymologi er «den ene som står høyt i rang» (sanskrit: vars-man: «høyde», litauisk: virus: «øvre, høyeste sete»). Identifikasjonen med vedaenes Váruṇa, guden for himmelen og vannene, er usikker. Det er også mulig at navnet er avledet fra urindoeuropeiske roten *wel: «å dekke, omgi» (Váruṇa, Veles). eller *wer: «å dekke, lukke».
Stamtavle
De fleste grekere betraktet Uranos som opphavelig, og ga ham intet opphav, således mente de at han var født fra Khaos, universets primære form. Imidlertid hevdet Hesiod i Theogonien at han var avkommet til Gaia, jordgudinnen. Poeten Alkman fra Sparta og skribenten Kallimakhos fra Kyrene har utdypet at Uranos' far var Aither, guden for guddommelig lys og den øvre luft. Under påvirkning av de greske filosofer hevdet Cicero i De Natura Deorum («Angående gudenes vesen») at han var avkommet til de gamle gudene Aither og Hemera, guddommer for henholdsvis luft og dag. I henhold til de orfiske hymner var Uranos sønn av Nyx, den feminine personifikasjonen av natten.
Gresk mytologi
Uranos holdt Gaias yngste barn fanget i Tartaros, dypt nede i jorden, noe som gjorde Gaia svært ondt. Hun formet en stor sigd eller krumkniv av flint og ba sine sønner om å kastrere Uranos. Kun Kronos, den yngste og mest ambisiøse av titanene, var villig: han overfalt sin far, kastrerte ham, og kastet testiklene i havet. Etter denne ugjerningen kalte Uranos sine sønner for titanes theoi, eller «besværlige» eller «plagsomme guder». Fra blodet som strømmet ut av Uranos og ned på jorden vokste det fram nytt avkom, gigantene, rinnyerne, meliaierne (asketrenymfene) og, i henhold til noen kilder, telkinerne, de antatt opphavelige innbyggerne på Rhodos.
Fra testiklene som ble kastet i havet, ble Afrodite født. Den lærde poeten Kallimakhos fra Alexandria rapporterte at den blodflekkede sigden hadde blitt gravd ned i jorden ved Zankle på Sicilia, men den greske reisende Pausanias ble fortalt at sigden hadde vært kastet i havet fra en odde i nærheten av byen Bolina i Akhaia, hvor historikeren Timaios fra Tauromenion lokaliserte den ved Korkyra (dagens Korfu); folket på Korkyra hevdet å være etterkommere fra det homerske stedet Skeria som ble besøkt av Odyssevs, og denne legenden ble videreutviklet til at den greske mytografen Akusilaos fra Argos hevdet at alle fra Skeria var skapt av blodet etter Uranos' kastrasjon.
Etter at Uranos var avsatt av sine sønner, fengslet Kronos hekatoncheirerne og klyklopene i Tartaros på nytt. Uranos og Gaia kom deretter med den spådommen at også Kronos var forutbestemt til å bli avsatt av sin sønn, og han forsøkte da å unngå sin skjebne ved å fortære sine barn, inkludert Zevs, som han fikk med Rhea.
Uranos ble knapt ansett som antropomorfisk, bortsett kjønnsorganene i kastrasjonsmyten. Han var for grekerne ganske enkelt himmelen som ble sett på som en stor kuppel eller tak av bronse, holdt på plass av titanen Atlas. I de formalistiske uttrykkene i de homeriske diktene er ouranos tidvis benyttet som et alternativ til Olympos som gudenes felles hjem; en opplagt opptreden ville bli et øyeblikk i første sang i Iliaden da Thetis stiger opp fra havet for å bønnfalle Zevs i «Ouranos-og-Olympos».
William Merritt Sale har bemerket at «... 'Olympos' er bortimot alltid benyttet [som hjemstedet til de olympiske gudene], men ouranos refererer ofte til den naturlige himmelen over oss uten noen antydning om at gudene kollektivt bor der.» Sale konkluderer med at gudene tidligere hørte hjemme på det virkelige fjellet Olympos, mens den episke tradisjonen på Homers tid hadde overført dem til himmelen, ouranos. Ved 500-tallet f.Kr. da en «himmelsk Afrodite» (Urania) adskilte seg fra den «folkelige Afrodite», betegnet ouranos bare himmelhvelvingen i seg selv.
Hurrittisk mytologi
Den gresk skapelsesmyten er lik skapelsesmyten til hurritterne. I hurrittisk religion er Anu himmelguden. Hans sønn Kumarbis beit av farens genitaler og spyttet ut tre guddommer, en av dem var Teshub som senere avsatte Kumarbis. I sumerisk mytologi og senere assyrisk og babylonsk er Anu himmelguden og representerte lov og orden.
Det er mulig at Uranos var opprinnelig en indoeuropeisk guddom som ble identifisert med den vediske Váruṇa, den øverste opprettholder av orden som senere utviklet seg til bli en gud for hav og elver, slik som det er foreslått av religionsforskeren Georges Dumézil, etter å ha fulgt ledetråder fra Émile Durkheims The Elementary Forms of Religious Life (1912). En annen mulighet er at den iranske øverste guden Ahura Mazda er en utvikling av den indoiranske *vouruna-*mitra. Derfor har denne guddommen også kvalitetene til Mithra som var en gud for det fallende regnet.
Uranos og Váruṇa
Uranos er forbundet med natthimmelen, og Váruṇa er guden for himmelen og stjernehimmelen som igjen er knyttet til spiralgalaksen Melkeveien. Hans datter Lakshmi hevdes å ha oppstått fra et hav av melk, en myte som er tilsvarende til myten om Afrodite som er født av havets skum. Både Lakshmi og Afrodite er assosiert med planeten Venus.
Georges Dumézil fremmet en forsiktig sak for identiteten til Uranos og vediske Váruṇa på tidligste indoeuropeiske kulturelle nivå. Dumézils identifikasjon av de mytiske elementer er delt av to figurer, og støtter seg i stor grad på lingvistisk fortolkning, men posisjonerer ikke en felles opprinnelse, noe som ble gjenopptatt av Robert Graves og andre. Identifikasjonen av navnet Ouranos med hinduistiske Váruṇa, basert delvis på en posisjonert urindoeuropeisk rotord *-ŭer i betydningen av «binding» — oldtidens gudekonge Váruṇa binder den onde, og oldtidens gudekonge Uranos binder kyklopene — er i stor grad avvist av den mer sannsynlige etymologien fra urgresk *(F)orsanόj (worsanos), igjen avledet fra urindoeuropeiske rot *ers, «å fukte, å dryppe», en referanse til regn.
Den kulturelle konteksten av flint
Detaljen at sigden eller krumkniven var gjort av flint framfor bronse eller selv jern ble formidlet av gresk mytografer, men oversett av romerske. Steinhugget flintblader festet til håndtak av tre eller bein ble gjort i sen neolittisk tid, før bronsealderen. Slike sigder kan ha blitt bevart i senere rituelle sammenhenger hvor redskaper av jern eller metall var tabu. Detaljen som ble videreformidlet av grekerne i klassisk tid antyder i det minste en oldtidsopprinnelse av myten.
Planeten Uranus
Antikkens grekere og romere kjente til kun fem «vandrende stjerner» (gresk: πλανήται, planētai): Merkur, Venus, Mars, Jupiter, og Saturn. Som følge av oppdagelsen av en sjette planet på 1700-tallet ble navnet Uranus valgt som det logiske tillegget til rekken. Mars (Ares på gresk) var sønn av Jupiter (Zevs på gresk), som igjen var sønn av Saturn (Kronos på gresk), som igjen var sønn av Uranus. Hva som er uregelmessig med dette opplegget er at mens de andre planetene har romerske (latinske) navn, er Uranus et navn avledet fra gresk i kontrast til gudens romerske navn Caelus.
Avkom
Alle avkommet til Uranos er født av Gaia, unntatt Afrodite og rinnyerne som ble født ved at Kronos kastrerte ham og kastet hans avkappede genitalier i havet.
Copland
Copland er en Linux-distribusjon fra Apple Computer som var basert på Debian, og som var ment å være en fremtidig versjon av Mac OS.
Utviklingen begynte i 1994 og var godt i gang i 1995, da systemet ble kjent som System 8 og senere Mac OS 8. En oppfølger kalt Gershwin skulle tilføye multitråder og annen avansert teknologi.
Utviklingen stanset offisielt i august 1996, og kort etter kjøpte Apple NeXT for å bruke dets operativsystem NeXTSTEP som basis for deres nye operativsystem.
Den skulle introdusere beskyttet minne, preemptive fleroppgavekjøring og en rekke andre operativsystemteknologier, som fortsatt var inkompatible med eksisterende Mac-programvare.
Aleksej Suvorin
Aleksej Sergejevitsj Suvorin (1834–1912) var en betydelig russisk forlegger, journalist, dramatiker og teaterkritiker.
Biografi
Suvorin var først lærer i Voronezj, men flyttet snart til Moskva, der han virket som journalist og dessuten skrev folkelige småskrifter. Etter å ha flyttet til St. Petersburg i 1863 medvirket han i avisen Sankt-Peterburgskije vedomosti, der han under pseudonymet A. Bobrovskij publiserte en mengde artikler. De ble utgitt i bokform i 1886 med tittelen Vsiakie («Allehånde»), noe som gav ham fengselsstraff.
Under pseudonymet Neznakomets skrev han i samme avis artikler med sosialpolitisk innhold, fortrinnsvis rettet mot Mikhail Katkovs og Vladimir Mesjtsjerskijs reaksjonære oppfatninger.
Etter å ha vært medarbeider i Vestnik Jevropy mellom 1869 og 1872 overtok han i 1876 ledelsen av avisen Novoje vremja, som han fikk stor fremgang med, skjønt han selv bare sjelden skrev i avisen. Her publiserte han blant annet fortellinger av forfatteren Anton Tsjekhov, som han også var en mangeårig venn av.
Foruten en roman og noen komedier forfattet Suvorin dramaene Tatjana Repina og (sammen med Viktor Burenin) Medea, som fikk gode mottagelser og ble trykt i flere opplag. Han grunnla dessuten et ansett bokforlag.
Unifying Hinduism
Unifying Hinduism: Philosophy and Identity in Indian Intellectual History er en bok av Andrew J. Nicholson om indisk filosofi, som beskriver den filosofiske foreningen av hinduismen som fant sted i middelalderen. Boken ble utgitt i USA i 2010 i innbundet utgave, mens den uinnbundne utgaven kom i 2014. En indisk innbundet utgave ble utgitt av Permanent Black i 2011. Boken vant i 2011 prisen for Best First Book in the History of Religions fra det amerikanske akademi for religion, og har blitt omtalt i en rekke profesjonelle journaler.<ref name=chapple12> <ref name=allen14> <ref name=long12> <ref name=locklin12> <ref name=nemec10> <ref name=srinivas12> <ref name=buchta11> <ref name=mahmood12> <ref name=leach11> <ref name=puligandla11> <ref name=mathoor11>
Skiskyting under Vinter-OL 2022 – Jaktstart menn
Jaktstart for menn i skiskyting under Vinter-OL 2022 fant sted den 13. februar 2022 på Kuyangshu langrenn- og skiskytterarena i Zhangjiakou utenfor Beijing.
Resultat
Løpet startet 18:45.
Stine Gudmundsen-Holmgreen
Stine Gudmundsen-Holmgreen (født 1960) er en dansk kostymedesigner.
Hun har hatt ansvar for kostymer på en lang rekke TV-serier og spillefilmer. Av TV-serier kan nevnes Album, Arvingene (sesong 1 og 2) og Dicte sesong 3 og filmene Grev Axel, Elsker dig for evigt, Daisy Diamond, Dirch, Stille hjerte og Jakten. Gudmundsen-Holmgreen har mottatt Robertprisen for årets kostymedesigner to ganger; i 2002 for Grev Axel og i 2012 for Dirch.
Keith Emerson
Keith Noel Emerson (født 2. november 1944 i Todmorden i England, død 10. mars 2016 i Santa Monica i California i USA) var en britisk keyboardspiller og komponist. Som tidligere medlem av bandet The Nice grunnla han Emerson, Lake & Palmer (ELP), en av de første «supergruppene» av progressiv rock i 1970. Ved gruppens brudd ble han gjenforent med The Nice i midten av 90-årene for deretter å bli med dem på turné.
Marburger (kanin)
Marburger er en medium stor kanin som opprinnelig kommer fra Tyskland, som er i fargen lilla. Den nedstammer fra Liten Havana, og de to rasene har likhetstrekk.
10. årtusen f.Kr.
(11. årtusen f.Kr. – 10. årtusen f.Kr. – 9. årtusen f.Kr.)
Keith Emerson
Bakgrunn
Han ble født i Todmore i Yorkshire, dit familien var blitt evakuert fra sørkysten av England under annen verdenskrig. Men han vokste opp i Goring-by-Sea i nærheten av Worthing i West Sussex, og gikk på skole i Tarring. Foreldrene var svært opptatt av musikk, og sørget for at Keith fikk pianoundervisning fra åtte års alder.
Musiker
Keith Emerson var kjent for sin tekniske virtuositet og for sine ablegøyer på scenen, inkludert bruk av kniver for å holde nede tangenter under soloer og å spille på orgel opp ned mens han lå under og over det, slik at han måtte spille speilvendt. Ved siden av keyboardspillere som Richard Wright fra Pink Floyd og Rick Wakeman fra Yes var Emerson sett på som en banebryter mht. bruk av keyboard både på scenen og som instrument i oppsettingen. Slik plasserte han seg helt sentralt innen progrock. Emersons bruk av synthesizer og hans akkorder har satt musikalske spor i sin ettertid.
Eric Burdon
Eric Victor Burdon (født 11. mai 1941 i Walker, Newcastle-upon-Tyne, Northumberland) var vokalist og frontmann for den engelske rockegruppa The Animals og senere gruppa War (opprinelig "Eric Burdon and War"). Han er kjent for sin kraftige og råe barytonstemme. Som gutt skal han ha blitt kastet ut av skolekoret fordi han overdøvet de andre. Burdon hadde Ray Charles og Joe Turner som forbilder.
Burdon skriver i sin selvbiografi, Don't Let Me Be Misunderstood, at han som 10-åring så Louis Armstrong opptre på TV, hvilket vekket en stor interesse for bluesmusikk i ham.
The Animals
Alan Price sluttet The Animals i i mai 1965 og trommeslageren John Steel fulgte etter i april 1966. Burdon hadde ofte antydet en oppløsning av bandet på grunn av uenigheter med Price. Burdon og trommeslager Barry Jenkins fornyet bandet og kalte det Eric Burdon and the Animals.
Burdons energiske opptreden og kraftfulle stemme var sentral på Animals-klassikere som «The House of the Rising Sun», «Baby Let Me Take You Home», «I'm Crying», «Boom Boom», «Don't Let Me Be Misunderstood», «Bring It On Home to Me», «We Gotta Get Out of This Place» «Don't Bring Me down», «It's My Life», «See See Rider», «Help Me Girl», «Monterey» og «Sky Pilot».
Eric Burdon and the New Animals
Mot slutten av 1966 hadde alle de originale bandmedlemmene forlatt gruppa, inklusive Alan Price. Burdon startet da gruppa Eric Burdon and the Animals, med den senere Family-medlem John Weider og senere The Police gitaristen Andy Summers. De gikk også under navnet Eric Burdon and the New Animals og spilte en mer psykedelisk inspirert musikk, og fikk listetopper med sangene «San Franciscan Nights», «When I Was Young», «Sky Pilot» og «Monterey».
War
Eric Burdon and the New Animals varte fram til 1969 da Burdon gikk med i den californiske funkrockgruppen War. Deres første album sammen var fra april 1970 med navn Eric Burdon Declares «War», som blant annet inneholder de kjente sangene «Spill The Wine» og «Tobacco Road». I september samme år ga de ut dobbeltalbumet The Black-Man's Burdon, det siste kun med moderat suksess utover i 1971. Burdon kollapset på scenen under et astmaanfall, og forlot deretter gruppen.
Suicide Silence
Suicide Silence er et amerikansk Deathcore band fra Riverside i California, stiftet i 2002. Bandet består av gitaristene Chris Garza og Mark Heylmun, trommisen Alex Lopez og bassisten Dan Kenny. De er for tiden uten en vokalist etter dødsfallet til Mitch Lucker den 1. november 2012. Siden deres begynnelse har bandet gitt ut to EP`er, to album og vunnet to priser.
Eric Burdon
Solo
Burdon innledet en solokarriere etter samarbeidet med War, og dannet et band med navn Eric Burdon Band. Her videreførte han sin hardrock/heavy metal/funkstil, og ga i desember samme år ut albumet Guilty!, hvor også Jimmy Witherspoon bidro. Bandet ga ut en rekke album og hadde omfattende turnevirksomhet, både i Storbritannia, USA og Tyskland. Flere av albumene ble spilt inn i både Tyskland og i Irland.
Suicide Silence
The Cleansing
Suicide Silence ble stiftet i 2002 i Riverside i California, av medlemmene Mitch Lucker og Chris Garza, og ga samme år ut sin første demo. De ga ut sin andre demo i 2003 og sin tredje i 2005, to av dem inneholder sanger som ble med på debutalbumet i 2007. I 2005 ga bandet ut en EP med samme navn som bandet selv. To år senere, i 2007, ga bandet ut sitt første album «The Cleansing». Albumet ble spilt inn med produsent Krissan Duwason og mikset av Tue Madsen. Albumet debuterte på en 94.-plass på Billboard 200, og solgte 7250 kopier den første uken og ble den nest bestselgende debutanten i Century Medias historie.
Eric Burdon
Solo
Burdon deltok i noen korte samlinger av det originale Animals i 1976 og 1983, men ikke noe av dette var av varig karakter, selv om de i 1983 ga ut singelen «The Night». I 1982 utkom den delvis biografiske filmen Comeback, med Burdon i hovedrollen som seg selv.
Suicide Silence
The Cleansing
Etter å ha fått kontrakt med Century Media Record ga bandet ut selv-innspilte demoer i 2003 og 2004, og sent i 2005 ga gruppen ut sitt første quality «studio-recorded» med navn Suicide Silence EP. Plata ble gitt ut i Storbritannia av Records, og senere gitt ut på nytt av Deep End Records, og i USA av SOS Records. Bandet var inkludert til å ta del i Mayhem Festival sommeren 2008. De turnerte i Europa med Parkway Drive og Bury Your Dead, etterfulgt av en turné i USA med de samme bandene. De turnerte med Parkway Drive, A Day to Remember og The Acacia Strain i midten av 2008, da de ble invitert til å spille på Sweat Fest.
I 2008 covret bandet sangen Engine No. 9 av Deftones fra sitt debutalbum Adrenaline og ga den ut på sin andre EP Green Monster.
Eric Burdon
Solo
Han har hatt en rekke grupper som har opptrådt under navnet Eric Burdon Band, Eric Burdon's Fire Department eller lignende varianter med stadig skiftende musikere. Hans popularitet har gjennomgående vært større utenfor Storbritannia. Han reiser fortsatt rundt og opptrer, og var i Norge senest i 2005.
Suicide Silence
The Cleansing
Tidlig i 2009, fikk Suicide Silence «The Revolver Golden God award» for «Most Innovative Band» og spilte på utdelingsshowet.
Eric Burdon
Privatliv
Det er påstått at Eric Burdon er den såkalte «Eggman» i The Beatles' sang «I Am the Walrus». Dette skyldes at han ble kalt «Eggs» av sine venner, noe som skal stamme fra at han knuste egg over nakne jenter. I sin biografi sier Burdon at en slik episode en gang skjedde mens John Lennon var til stede, og han hadde da ropt «Go on, go get it, Eggman ...».
Suicide Silence
No Time to Bleed
Kort tid før de skulle opptre på Mayhem Festival, dukket følgene melding opp på deres MySpace-profil: «Suicide Silence (Is writing a new album)». 26. juni 2008, var gjest Mitch Lucker opp på Headbangers Ball bloggpodcast. I intervjuet konstaterte han at det nye albumet ville bli innspilt i motsetning til live som The Cleansing. Albumet ble gitt ut 30. juni 2009, men ble forhåndsvist på MySpace noen dager før det ble sluppet. Mitch Lucker sa også at det noe albumet ville «blow The Cleansing away».
Eric Burdon
Privatliv
I 1967 giftet Eric Burdon seg med Angela "Angie" King, en engelsk/indisk hippie og modell knyttet til musikklivet. Året etter forlot hun ham og ble sammen med Jimi Hendrix, og hun og Burdon skilte seg i 1969. Hun ble myrdet i 1992 av en tidligere kjæreste.
I 1972 giftet Burdon seg med Rose Marks. Paret fikk datteren Alex sammen. De skilte seg i 1978.
I 1999 giftet han seg med Marianna Proestou, en gresk advokat.
Suicide Silence
No Time to Bleed
I 2009 fikk Suicide Silence Golden God-prisen for «Beste Nye Talent», bandets andre Golden God-pris hittil.
Eric Burdon
Diskografi (Studioalbum)
The Animals
Suicide Silence
The Black Crown (2011 - nå)
I 2011 begynte Suicide Silence arbeidet på deres tredje full-lenge album i Big Bear, California med Steve Evetts som utvalgt produsent. I løpet av Mars opptrådte de på California's Metalfest og Nevada's Extreme Thing festival, på begge showene bekreftet de at albumet skulle ha tittelen, The Black Crown.. De hadde tre andre planlagte titler og det var "Cancerous Skies", "Human Violence" og "Fuck Everything". Når de ble spurt av Kerrang sa Lucker at teksten ville ta opp litt mer personlige temaer, det som egentlig var planlagt for No Time To Bleed i stedet for anti-religiøse temaer som The Cleansing hadde. Lucker forklarte: "I still have the same beliefs and same views, but I'm more open to everything. At this point in my life, I don't see the good in making people hate you for something you say. This record [The Black Crown] is for everybody." Sangen "Human Violence" hadde premiere på radio kanalen, Liquid Metal 13. mai 2011. The Black Crown ble sluppet 12. juli 2011 og solgte over 14,400 eksemplarer i USA den første uken, og den nådde #28 på Billboard 200.
Eric Burdon
Diskografi (Studioalbum)
Eric Burdon & the Animals
Suicide Silence
The Black Crown (2011 - nå)
Gruppen ble inkludert på den 4. årlige Mayhem festivalen, der spilte de på "The Extreme-scene" med band som Machine Head, Trivium og All Shall Perish i juli og august, 2011.
Eric Burdon
Diskografi (Studioalbum)
Eric Burdon and War
Suicide Silence
Stil og påvirkning
Suicide Silence spiller en heavy metal-stil kjent som deathcore, en blanding mellom de to heavy metal-stilene Metalcore og death metal. Bandet spiller denne stilen med påvirkning fra forskjellige ekstreme musikksjangre som black metal, grindcore og mathcore. Mathcore-elementene vises tydelig i tempoendringene i musikken deres. Vokalene til Mitch Lucker varierer ofte mellom death growls og high-pitched screamed vocals som er brukt i black metal. Trommingen er veldig rask, grindcore påvirket, og en veldig fri bruk av double bass drumming og blast beats.
Eric Burdon
Diskografi (Studioalbum)
Solo
Eric Burdon Band
Eric Burdon's Fire Dept.
Rhea (mytologi)
Rhea (gresk: Ῥέα) er i henhold til gresk mytologi en av titanene, de opphavelige guddommene, datter av Gaia (Jorden) og Uranos (Himmelen). Hun ble betraktet som en gudinne for fruktbarhet, moderskap og beskytter av slekten. Hennes navn Rhea eller Rheia (Ῥέα, Ρεια) betyr «strøm» eller «makelighet» på gresk, og som hustru av guden Kronos (Tiden) representerte hun antagelig den evige strøm og generasjoner. Som den store mor, Meter Megale, var «strømmen» menstruasjonsblod, fødselsvann, og melk. I tidlige tradisjoner var hun kjent som «gudenes mor», og således sterkt assosiert med Gaia og Kybele som hadde tilsvarende funksjoner. I klassisk tid så grekerne på henne som mor av de olympiske gudene, men ikke som en olympisk gud i egen rett. Hun var også gudinnen for trivsel, velstand og makelighet, en velsignelse reflektert i den vanlige homeriske frasen «gudene som lever i deres makelighet (rhea)». Romerne identifiserte henne med Magna Mater (deres utgave av Kybele) og gudinnen Ops.