cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Wildboyz
Wildboyz er et amerikansk humorprogram for ungdom som gikk på MTV fra 2003 til 2006. Programmet regnes som en avlegger og oppfølger til Jackass. Steve-O og Chris Pontius var seriens stjerner, og de utfører stunt og akter med dyr mens de ofte satte seg selv i situasjoner de ikke var trent for. De reiste til forskjellige deler av kloden, der de utførte stuntene sine i eksotiske omgivelser mens de informerte seerne sine om dyrelivet og den lokale kulturen.
Akershus amt
Akershus amt var en administrativ enhet (amt) i Norge 1682–1918, som lenge bestod av de moderne fylkene Oslo og Akershus. Det var i hele sin eksistens underamt til Akershus stiftamt. I 1842 ble Christiania (Oslo) kommune utskilt fra Akershus amt, men fortsatt underlagt Akershus stiftamt; på den tiden omfattet Christiania kun et lite område i sentrum av dagens by, som var helt omgitt av Aker herred som fortsatt lå i Akershus amt. Aker måtte flere ganger avstå territorium til Christiania/Oslo og ble helt innlemmet i Oslo i 1948.
Etter innføringen av eneveldet i Danmark-Norge 1660 ble den gamle lensordningen avviklet og betegnelsene amt (underamt) og stiftamt (hovedamt) innført i takt med nye embetsutnevnelser i perioden 1662–71. Akershus amt ble skilt ut fra Akershus stiftamt i 1682 og var deretter et eget underamt under Akershus stiftamt, men fikk ikke egen amtmann før 1750 og det var igjen felles amtmann med stiftamtet i årene 1763–1810 og 1815–42.
Skrivemåte
Ved overgangen til fylker i 1919 var den offisielle skrivemåten Akershus amt, etter at 1907-reformen innførte liten forbokstav på substantiv (Amt → amt). Før 1907 var således den vanlige skrivemåten Akershus Amt (Ubunden form: Akershus). Tidligere, f.eks. i Matrikkelen av 1838 var skrivemåten Akershuus Amt og i Pontoppidans kart av 1785 står det Aggershuus Amt.
Gotisk:.
Fra 1. januar 1919 fikk Akershus amt navnet Akershus fylke.
Belgias Grand Prix 2009
Belgias Grand Prix 2008 var det tolvte løpet i Formel 1-sesongen 2009. Det ble arrangert 28. – 30. august på Circuit de Spa-Francorchamps i Belgia.
Løpet
Biler som bruker KERS er markert med *
Liste over kommuner i Tyskland
Liste over kommuner i Tyskland med over 10 000 innbyggere i år 2000. Listen er sortert etter innbyggerantall og inkluderer hvilken delstat kommunen tilhører.
Raymond Queneau
Raymond Queneau (født 21. februar 1903, død 25. oktober 1976) var fransk romanforfatter, poet, dramatiker og matematiker. Han var forfatter av blant annet Zazie på metroen og var en av grunnleggerne av den litterære bevegelsen kalt «Oulipo» (Ouvroir de Littérature Potentielle – «Systue for potensiell litteratur»). Han deltok også i surrealistbevegelsen i mellomkrigstiden og var en bekjent av bevegelsens leder André Breton. Han var også kjent for sin kyniske humor.
Liv og virke
På skolen i Le Havre ble han betraktet som en flink elev og var spesielt interessert i språk, historie og naturvitenskap. Hans far tok ham ofte med på kino. Til tross for at han kom fra en handelsfamilie dro han i 1920 til Paris for å studere filosofi på Sorbonne hvor han blant annet fulgte  forelesningene til Alexander Kojève over Hegel.
I 1923 ble han kjent med surrealistbevegelsen, en bevegelse han var engasjert i helt til han ble ekskludert i 1930 etter at forholdet til Breton hadde raknet. I mellomtiden tilbrakte han to år i militæret, hvor han ble eksponert for parisisk slang, ofte betegnet argot. Under en reise til Hellas i 1932 ble han bevisst faren ved å la det litterære og det muntlige språket gli fra hverandre. Å forene disse ble fra da av hans overordnede litterære prosjekt.
Han giftet seg med Janine Kahn i 1928, og med henne fikk han en sønn, Jean-Marie, i 1934. De forble gift fram til hustruens død i 1972.
Vytautas
Vytautas er et litauisk mannsnavn dannet av litauiske vyti, «jage bort», eller vyd, «se», og tauta, «folk».
Witold og Witołd er polske former av navnet.
Utbredelse
Vytautas er det nest vanligste mannsnavnet i Litauen, etter Jonas.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Thorildsplan tunnelbanestasjon
Thorildsplan tunnelbanestasjon er en stasjon på Stockholms tunnelbane i bydelen Kristineberg i Stockholms innerstad.
Stasjonen trafikkeres av T-bane 1 (grønn linje) og ligger mellom stasjonene Kristineberg og Fridhemsplan. Stasjonen består av en utendørs plattform (en av få i Innerstaden). Stasjonen ble tatt i bruk 26. oktober 1952, da strekningen Hötorget – Vällingby ble innviet.
Metta sutta
Metta sutta eller Karaṇīya Mettā Sutta er en religiøs tekst fra buddhismen. Teksten er 10 vers lang, og er en del Uraga Vagga, den første del av «boken» Sutta Nipita; og samtidig også en del av «boken» Khuddakapatha; begge bøkene inngår i Khuddakanikaya-samlingen.
Teksten er en meditasjonstekst som anbefales for å oppnå indre harmoni, konsentrasjon og «oppvåking». Teksten gjenspeiler, og skal bidra til å framme utvikling av, «Metta» (kjærlig vennlighet), en av de ti kvalitetene i Paramita. I teksten beskriftes femten moralske karakteristika som er viktige for å oppnå Metta; blant annet oppriktighet (suju), vilje til å bli korrigert (suvaco), varsomhet (mudu) og fravær av arroganse (anatimani). Teksten brukes ofte i religiøse seremonier i theravadatradisjonen.
Ifølge legender skal Buddha selv ha instruert en gruppe munker i å bruke denne meditasjonsteksten for å motstå trakassering fra fiendtlige guder.
Teksten finnes på norsk i Buddhas lære av Walpola Sri Rahula, 1991; og i samlingen Buddhas fortellinger, 2001.
De hundre regimenter-offensiven
De hundre regimenter-offensiven (kinesisk: 百團大戰; japansk: 百団大戦) var et større felttog i slutten av 1940 under den andre kinesisk-japanske krigen startet av det kinesiske kommunistpartiets Røde armé kommandert av Peng Dehuai mot den keiserlige japanske hæren kommandert av Tada Hayao i Nord-Kina.
Offensiven ble i utgangspunktet planlagt og utført fordi enkelte nasjonalistkinesere mente at kommunistene ikke bidro nok i deres forente front mot de japanske invasjonsstyrkene og var kun interessert i å øke deres egen innflytelse i området, og dette førte til at kommunistene ønsket å starte en større offensiv mot japanerne. General Zhu De koordinerte en offensiv med sine 115 regimenter mot japanskokkuperte byer og jernbanene mellom dem, og ødela noe japansk industri. Senere ble felttogets hovedfokus landsbygda utenfor byene, da japanerne satte inn store styrken og ønsket å fjerne motstanden mot dem der.
Hundre regimenter-offensiven var de kinesiske kommunistenes største seier under krigen, men ble også det siste av bare to større kommunistiske offensiver mot japanerne, siden Peng ble kritisert av Mao for å ha røpet kommunistenes styrke til nasjonalistene. Dette var også en av årsakene som senere førte til Pengs fall.
Ercole Gallegati
Ercole Gallegati (født 21. november 1911 i Faenza, død 19. august 1990) var en italiensk bryter som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles, 1936 i Berlin, 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Gallegati vant en olympisk bronsemedalje bryting under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Han kom på tredjeplass i vektklassen weltervekt opp til 72,0 kg, i gresk-romersk stil bak Ivar Johansson fra Sverige og finske Väinö Kajander.
Seksten år senere, under Sommer-OL 1948 i London vant han sin andre olympiske medalje. Han kom på tredjeplass i mellomvekt i gresk-romersk stil bak Axel Grönberg fra Sverige og tyrkiske Muhlis Tayfur.
Frederik Adeler (1764–1816)
Frederik Adeler (født 25. juli 1764 på Adelersborg i Danmark, død 23. mars 1816 i København) var en dansk embetsmann og baron som blant annet var amtmann i Trøndelag 1802-04.
Han var sønn av kammerherre Conrad Vilhelm Adeler og Ulrika Helene Cicignon, og etterkommer av Cort Adeler. Bare 14 år gammel ble han i 1778 hoffjunker. I 1781 ble han kammerjunker, i 1790 kommittert i Generaltollkammeret og i 1792 kammerherre. I 1802 ble han utnevnt til stiftsamtmann i Trondhjems stiftamt og amtmann over Nordre og Søndre Trondhjems amt, men ble allerede i 1804 forflyttet som amtmann til Holbæk. I 1808 ble han stiftsamtmann i Fyn og amtmann over Odense amt, og året etter ble han geheimekonferensråd og overpresident i København. I 1804 fikk han Storkorset av Dannebrog.
1. juli 1786 giftet han seg med Berta Moltke (1767–1846). Året før hadde han overtatt baroniet Adelersborg samt Gjemsø kloster i Norge. Baroniet ble i 1810 byttet mot en fideikommisskapital, men gården og godset forble et allodialgods eid av etterkommerne av hans datter Sophie Hedevig Adeler (død 1859). Hun var gift med kammerherre, dansk amtmann Herman Løvenskiold (død 1825), bror av stattholder Severin Løvenskiold. Sophie Hedvig og Hermans datter, Bertha H.F. født Løvenskiold, ble gift med Georg F.O. Zytphen som fikk ta navnet Zytphen-Adeler med tittelen lensbaron til Adelersborg.
Roses Are Red (My Love)
Innspillingen ble Vintons første hit. Han fant «Roses Are Red (My Love» i en haug av refuserte sanger på Epic Records. Vinton spilte den først inn som et R&B-nummer, men fikk tillatelse til å spille den inn med nytt arrangment, innbefattet strykere. Singlen ble også den første nummer én-hiten til Epic Records.
«Long As The Rose Is Red»
En svarsang med tittelen «Long As The Rose Is Red» ble spilt inn av Florraine Darlin. Den ble utgitt på singlen Epic 5-9529. Arrangør og dirigent var R. Mersey. Produsent var R. Morgan.
Norsk versjon
Juul Hansen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Rosen er rød».
Brudeegget
Brudeegget ble tegnet og konstruert av båtbyggeren Ole Brude. Sammen med et lite mannskap demonstrerte han eggets kvaliteter ved å seile det over Atlanterhavet fra Ålesund til Gloucester (like nord for Boston) i 1904 - 1905.
I TV-serien Norsk attraksjon presenterte Linda Eide livbåten i sesong 3, januar 2012. Båten ble for anledningen sjøsatt, og ifølge NRK gikk denne testturen Brudeferden i Hardanger en høy gang.
Kompis, kompis
Kompis, kompis (originaltittel: Buddy Buddy) er en amerikansk krim-komedie fra 1981 med Walter Matthau og Jack Lemmon i hovedrollene. Regi er ved Billy Wilder.
I rollene
(utvalg)
Fanta
Fanta er en kullsyreholdig drikk utviklet av The Coca-Cola Companys avdeling i Nazi-Tyskland, etter at utbruddet av andre verdenskrig stanset tilgangen til Coca-Cola-sirup. Navnet stammer fra det tyske ordet for «fantasi» (Fantasie eller Phantasie).
John Hughes (andre betydninger)
John Hughes er navnet til flere personer:
Fanta
Denne erstatningen for Coca-Cola ble fremstilt av eplefibre fra siderpresser og myse fra osteproduksjon. The Coca-Cola Company hadde vært til stede i Tyskland siden 1929, og i 1933 overtok den tyskfødte Max Keith ledelsen av selskapets tyske avlegger, Coca-Cola GmbH. The Coca-Cola Company hadde tross alt vært blant sponsorene som bidro til OL i Berlin 1936, der bannere med Coca-Colas logo blafret side om side med hakekorset. Max Keith benyttet selskapets tiårsjubileum til å arrangere en masse-Sieg Heil til ære for Hitlers femtiårsdag i 1939, i anledning «vår dypeste beundring for vår Führer». Mens krigen raste, satt tidligere straffedømte, kinesere og andre arbeidere i Berlins utkanter og fylte flasker med Fanta.
Avhengig av hvilke varer som var tilgjengelige fra Italia, ble drikken tilsatt druer, sitroner eller appelsiner. Hver eneste av Max Keiths fabrikker ble truffet av bomber i løpet av krigen, mens hans hovedkvarter i Essen ble fullstendig jevnet med jorden. Likevel fant amerikanske styrker ham i gang med å produsere Fanta i en delvis rasert fabrikk i mai 1945.
Fanta med appelsinsmak inneholder 4,5 % råsaft fra appelsin.
Montanas flagg
Montanas flagg er blått og har delstatsseglet i midten med delstatsnavnet over i gule bokstaver. Flagget ble opprinnelig innført 27. februar 1905. I 1981 ble det endret slik at ordet «Montana» ble lagt til.
Montanas segl viser en naturscene som skal representere de store fossefallene i Missourielven samt et fjellandskap. Foran vises jordbruksland med en plog, spade og hakke. På båndet står teksten «Oro y plata» (Gull og sølv), en henvisning til gruvevirksomheten i delstaten.
I likhet med mange andre delstater, der flaggduken også er blå, har Montanas flagg militære faner som forbilde. Fanen som i 1898 ble ført av oberst Harry C. Kessler og 1st Montana infantry i den spansk-amerikanske krig står som modell for Montanas flagg. Også delstatene Pennsylvania, Connecticut, Sør-Carolina, New Hampshire, Virginia, New York, Vermont, Kentucky, Indiana, Maine, Michigan, Wisconsin, Minnesota, Oregon, Kansas, Nevada, Nebraska, Nord Dakota, Idaho, Utah og Alaska har delstatsflagg med blå flaggduk. Louisiana, Oklahoma og Sør Dakota benytter en noe lysere blåfarge i sine delstatsflagg, mens Delawares delstatsflagg har en lysere, gråblå fargetone. Fordi så mange delstatsflagg har blått som hovedfarge, er det vanskelig å skille flaggene fra hverandre. Derfor har en del av delstatene tilføyet delstatsnavnet til flagget, slik Montana gjorde i 1981.
Norgesrekordhistorikk på 100 m butterfly
Oversikt over utviklingen av norgesrekorder på 100 m butterfly for både langbane (50 meter) og kortbane (25 meter).
Gemini 8
Gemini 8 var en bemannet romferd i NASAs Gemini-program. Det var den sjette bemannede romferden i programmet, den tolvte bemannede amerikanske romferden og den 22. bemannede romferd i historien.
Mannskap
Mannskap
Reservemannskap
Romvandringer (EVA)
En utvidet romvandring (EVA) var planlagt utført av Scott, men på grunn av problemene med Agena ble den aldri gjennomført.
Hannibal Sehested (1842–1924)
Hannibal Sehested (født 16. november 1842 i Gudme, død 19. september 1924 samme sted) var en dansk politiker (H). Han var Danmarks statsminister i perioden 1900–1901.
Sehested ble cand.jur. i 1869. Han ble valgt inn i Landstinget i 1886, og satt frem til 1910. Han var Landstingets visepresident 1892–1900. Sehested var den siste danske statsminister før systemskiftet i 1901, og måtte gå av i etterspillet etter det for de konservative så katastrofale valget i 1901. Han ble erstattet av Johan Henrik Deuntzer og landets første Venstre-regjering.
Kjell Hammerø
Kjell Hammerø (født 19. august 1970) var regissør på den Bergens-baserte lavbudsjettsfilmen Bare på jobb (2003). Han skrev manuset til filmen i samarbeid med Knut Halle. Filmen ble støttet av Norsk filmfond med 4 millioner kroner, ved spillefilm-konsulent Erlend Loe.
Hammerø har også regissert/produsert flere reklamefilmer og bedriftsfilmer. I 2003 skrev han manus for noen episoder av den norske såpeserien Hotel Cæsar, og samme år produserte og regisserte han – i samarbeid med teaterinstruktør Yngve Sundvor – filmsekvenser som ble brukt i oppsetningen av Henrik Ibsens Et dukkehjem for Den Nationale Scene i Bergen. Stykket ble regissert av Yngve Sundvor.
Høydeskrekk (film)
Høydeskrekk (originaltittel: High Anxiety) er en amerikansk filmkomedie fra 1977 regissert av Mel Brooks. Filmen handler om en psykolog som blir ansatt som ny sjef på en nerveklinikk i Los Angeles. Han oppdager ganske snart at det er noe riv ruskende galt med stedet og at stedets oversøster og en lege er involvert i det som skjer. Filmen inneholder mange parodier på Hitchcock sine filmer. Hovedrollen spilles av Mel Broks, som i tillegg var tungt involvert på produsentsiden. Sentrale biroller spilles av Harvey Korman, Cloris Leachman og Madeline Kahn.
Handling
Filmen spiller på en rekke kjente filmer av Alfred Hitchcock, som blant annet Vertigo, Psycho, Fuglene, Dial M for Murder, Rebecca, Mannen som visste for meget. I tillegg parodierer den filmer som Gjøkeredet og Trollmannen fra Oz.
Om filmen
Høydeskrekk fikk blandet mottakelse av kritikerne, men har fått såpass som 75 % på Rotten Tomatoes. Både Roger Ebert og Leonard Maltin gav den 2,5 av 4 stjerner.
VG gav den terningkast fem, mens Dagbladet gav den fire.
Filmen innbragte 31 millioner dollar på amerikansk kino. Produksjonskostnadene var på mellom 3,4 og 4 millioner dollar.
I rollene
(utvalg)
Dykkefysikk
Dette er fysikkens lover som en må ta hensyn til ved dykking:
Fysiske effekter i vann:
Hötorget tunnelbanestasjon
Hötorget tunnelbanestasjon er en stasjon i Stockholms tunnelbane. Den trafikkeres av T-bane 1 (grønn linje) og ligger mellom stasjonene T-Centralen og Rådmansgatan.
Stasjonen ble åpnet 26. oktober 1952, som endestasjon for den nyåpnede tunnelbanen til Vällingby.
Mangala sutta
Mangala sutta eller Mahāmangala Sutta er en religiøs tekst fra buddhismen. Teksten er en del Culla Vagga, den andre delen av «boken» Sutta Nipita; og samtidig også en del av «boken» Khuddakapatha; begge bøkene inngår i Khuddakanikaya-samlingen.
Teksten gjengir 38 «velsignelser», eller personlige målsettinger for et liv i pakt med Buddhas lære. Disse er samlet i ti grupper, med en stigende grad av åndelig bevissthet.
Teksten finnes på norsk i Buddhas lære av Walpola Sri Rahula, 1991; og i samlingen Buddhas fortellinger, 2001.
Edward Hyde, 1. jarl av Clarendon
Edward Hyde, 1. jarl av Clarendon, (født 18. februar 1609, død 9. desember 1674) var en engelsk politiker og historiker, og fra 1661 var han den første jarlen av Clarendon (lord Clarendon). Han studerte jus ved University of Oxford, men var mer interessert i historie.
Han ble etter hvert rådgiver for Karl I av England, og var finansminister under borgerkrigen. Ved monarkiets restaurasjon ble han rådgiver for Karl II av England. I november 1667 måtte han flykte landet og tilbrakte resten av sitt liv i eksil i Frankrike. Der skrev han sitt klassiske verk; History of the Rebellion and Civil Wars in England, om den engelske borgerkrigen.
Liv og virke
Hyde satt i det såkalte lange parlamentet hvor han først tilhørte opposisjonen mot kong Karl I. Han bevegde seg med tiden over på rojalistenes side, støttet den engelske statskirkens sak og motsatte seg henrettelsen av kongens fremste rådgiver, Strafford Thomas Wentworth, jarlen av Strafford. Etter 1641 ble Hyde uformell rådgiver av kongen. Under den engelske borgerkrigen tjenestegjorde Hyde i kongens råd som finansminister. Han var en av de mer sparsommelige profilene i rojalistenes leir. I 1645 hadde hans avstand til kongen økt og han ble utpekt til å våke over prinsen av Wales, den kommende Karl II. Sammen med prinsen flyktet han på kongens ordre til Jersey i 1646.
Hyde var ikke delaktig i Karls forsøk på å gjenerobre tronen fra lordprotektoren Oliver Cromwell i årene 1649 og 1651. I denne tiden begynte Hyde å skrive borgerkrigens historie. I 1651 ble han gjenforent med kongen i hans landflyktighet og ble på nytt hans viktigste rådgiver. I 1658 ble han utnevnt til rikskansler av kongen. Da monarkiet ble gjenopprettet i 1660 fulgte Hyde med kongen tilbake til England og fortsatte i posisjonen som rikskansler. Han kom den kongelige familien nær ved at hans datter Anne Hyde ble gift med kongens bror Jakob Stuart, som senere skulle bli den neste kongen av England.
I 1660 ble Hyde adlet som baron Hyde av Hindon i grevskapet Wiltshire og fikk året derpå titlene viscount Cornbury og jarl av Clarendon. Han tjenestegjorde som rektor på University of Oxford i tiden mellom 1660 og 1667. Det er ofte antatt at lordkansleren Clarendon var opphavsmann til Clarendon Code, en oppsetning på fire lover som bevarte regentens overhøyhet over statskirken. Han hadde dog ikke så mye med lovtekstenes framstilling å gjøre, og var faktisk kritisk til store deler av innholdet. At den ble oppkalt etter ham hadde sin årsak at han var den fremste ministeren.
I 1663 var jarlen av Clarenden en av åtte som fikk hver sin del av provinsen Carolina i Nord-Amerika å styre over som eiere, Lord Proprietors. Imidlertid kom han i økende grad i unåde hos kongen. De militære nederlagene under den andre anglo-nederlandske krig, som varte i tiden 1664–1667, førte til at han kom i konflikt med parlamentet som ga ham skylden for krigen og deretter skylden for den freden som til sist ble undertegnet i den nederlandske byen Breda. Clarendon ble stilt for riksrett, delvis for åpenbare brudd mot habeas corpus som å sende fanger ut av England til blant annet Jersey, og holde dem der uten mulighet til å få sin sak i en domstol. Resten av sitt liv tilbrakte Clarendon i landflyktighet hvor han fortsatte sitt arbeid med historien om den engelske borgerkrigen.
Han døde i Rouen den 9. desember 1674. En kort tid etter hans død ble legemet ført tilbake til England og han ble gravlagt i Westminster Abbey.
Gustaf Sjökvists kammarkör
Gustaf Sjökvists kammarkör ble startet i 1994 og ledes av professor Gustaf Sjökvist. Koret har cirka 35 medlemmer og har sin base i Storkyrkan i Stockholm, hvor Gustaf Sjökvist er organist.
GSKK har gjennom årene samarbeidet med artister som Barbara Hendricks, Edita Gruberova, Håkan Hagegård og The Real Group, og med dirigenter som Emmanuelle Haim og Peter Dijkstra.
GSKK har uroppført en rekke verk av Lars Edlund, Sven-David Sandström, Kerstin Jeppsson, Jan Sandström og Georg Riedel.
GSKK turnerer ofte, både i og utenfor Sverige; blant annet har koret gitt konserter i USA, Marokko, Taiwan, Frankrike og Italia. I bryllupet mellom kronprinsesse Victoria og Daniel Westling sang koret sammen med Storkyrkans kör under vielsen i Storkyrkan.
Kristians amt
Kristians amt (Christians Amt) var en administrativ enhet (amt) i Norge i perioden 1781–1918, som i geografisk utbredelse tilsvarte det senere Oppland fylke. Det var inntil 1864 underamt til Akershus Stift, deretter underamt til Hedemarkens amt.
Etter innføringen av eneveldet i Danmark-Norge 1660 ble den gamle lensordningen avviklet og betegnelsene amt (underamt) og stiftamt (hovedamt) innført i takt med nye embetsutnevnelser i perioden 1662–71. Christians Amt ble imidlertid ikke opprettet før 11. april 1781, ved delingen av Oplandenes Amt i Hedemarkens og Christians Amter. Amtet ble gitt navn etter den dansk-norske kongen Christian VII.
Skrivemåte
Ved overgang til fylker i 1919 var den offisielle skrivemåten Kristians amt, etter at 1907-reformen innførte liten forbokstav på substantiv (Amt -> amt). Før 1907 var således den vanlige skrivemåten Kristians Amt (Ubunden form: Kristians). Inntil 1877, f.eks. i Matrikkelen av 1838 og Pontoppidans kart av 1785 var skrivemåten Christians Amt. Amtet ble også omtalt som Vest-Oplandenes Amt, ettersom det var den vestlige delen av tidligere Oplandenes Amt (delt 1781).
Ahmet Kireççi
Ahmet Kireççi (født 27. oktober 1914 i Mersin, død 17. august 1979 samme sted) var en tyrkisk bryter som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin og 1948 i London.
Kristians amt
Skrivemåte
Gotisk: eller
Gunnar Halle
Gunnar Halle (født 11. august 1965 i Helgeroa) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for Hønefoss BK.
Kristians amt
Skrivemåte
Skrevet med f, ettersom fonten ikke har f-varianten av s (f uten horisontal strek).
Gunnar Halle
Etter returen fra England, spilte Halle to sesonger til for Lillestrøm, før han avsluttet karrieren som spillende trener for 3.-divisjonslaget Aurskog/Finstadbru i 2004. Fra 2005-sesongen ble Halle assistenttrener i Lillestrøm, men fikk sparken sammen med hovedtrener Uwe Rösler i 2006. Ikke lenge etter ble han assistentrener for Viking med Uwe Rösler som hovedtrener. Her virket han frem til 2009 da han gikk over til fotballklubben Lyn som assistenttrener med Kent Bergersen som hovedtrener. Da denne senere i sesongen fikk sparken på grunn av svake resultater og økonomisk krise i klubben, ble Gunnar Halle ansatt som Lyns hovedtrener, uten at det førte til noen bedring av resultatene. Halle ledet Lyn til nedrykk til Adeccoligaen høsten 2009 og var klubbens hovedtrener i dens første sesong i 1. divisjon på elleve år. Etter at klubben gikk konkurs sommeren 2010 sto Halle uten arbeidsgiver. Høsten 2010 tok han sammen med hovedtrener Uwe Rösler over nedrykkstruede Molde åtte runder før serieslutt, gikk ubeseiret gjennom samtlige og doblet Moldes poengfangst fra 20 til 40.
Halle studerte Idrettsfag, først ved Larvik videregående skole fra 1981 til 1983, og i forbindelse med at han fikk kontrakt i Lillestrøm tok ha siste året ved Bjerke videregående skole fra 1983 til 1984.
Karriere som spiller
* Kun seriekamper.
Se også
Liste over kjente elever ved Bjerke videregående skole
Publius Quinctilius Varus
Publius Quinctilius Varus (født 46 f.Kr. i Cremona, død 9 e.Kr.) var en romersk senator og general, sønn av kvestor Sextus Quinctilius Varus. Familien hørte til patrisierne, det gamle romerske aristokratiet. Varus er mest kjent for å ha ledet en hær på tre romerske legioner til utslettelse i slaget ved Teutoburgerskogen i år 9 mot en germansk hær under ledelse av Arminius. Under slaget begikk Varus selvmord ved å kaste seg på sitt eget sverd.
Liv og karrière
Faren var republikaner, men Publius var tilhenger og personlig venn av Augustus. Varus var kvestor i 23 f.Kr. eller 21 f.Kr. og steg raskt i gradene og ble gjort til konsul i 13 f.Kr. sammen med  Augustus’ stesønn Tiberius. Begge giftet seg med døtre av Marcus Vipsanius Agrippa. Varus var guvernør over Afrika (dagens Tunisia) i 8 f.Kr. – 7 f.Kr.. Deretter ble han guvernør av Syria, og viste seg her som en dyktig diplomat. Syria var en svært viktig provins i Romerriket med fire legioner og ansvar for å vokte grensene mot parterne. Guvernøren av Syria var også ansvarlig for vasallstatene, herunder Judea der Herodes var en lojal alliert. Etter et opprør mot Herodes’ sønn Herodes Arkhelaos der Varus måtte intervenere, reiste Varus tilbake til Roma. Ifølge den romerske historikeren Velleius Paterculus beriket Varus seg under sin periode i Syria. I år 4 – 6 var Tiberius i Germania, og i år 6 forberedte han et stort felttog mot markomannernes konge Marboduus i Tsjekkia. Opprør i Pannonia førte til at Augustus sendte Tiberius dit, der han brukte tre år på å slå ned opprøret. Varus ble guvernør i Germania etter Tiberius i år 6, og giftet seg antagelig i denne perioden med Claudia Pulchra, datter av en niese av Augustus. De fikk sønnen Quinctilius Varus.
Slaget ved Teutoburgerskogen
I år 9 var Varus øst ved Weser med tre legioner (XVII, XVIII og XIX) da han hørte om uro lenger vest. Han marsjerte vestover for å slå ned opprøret, som ifølge den romerske historikeren Cassius Dio var satt i scene for å lokke Varus inn i et bakhold. Varus og de tre legionene, ca. 20 000 mann, marsjerte inn i et bakhold nær Osnabrück i Tyskland, der de ble fullstendig utslettet av en germansk hær under ledelse av Arminius i slaget ved Teutoburgerskogen, et av de mest avgjørende slag i europeisk historie. Etter slaget identifiserte germanerne Varus lik, skar av hodet og sendte det til Marboduus, da de håpet dette ville få ham til å slå seg sammen med dem i opprøret mot romerne. Marboduus sendte Varus’ hode til Roma, der Augustus lot det begrave på familiegravstedet. Romerske historikere har i stor grad lagt skylden for tapet i Teutoburgerskogen på Varus. Velleius Paterculus, som fulgte Tiberius og formodentlig kjente Tiberius, Varus og Arminius personlig, beskriver ham som treg, glad i luksus og nærmest naiv i forhold til germanerne. På den annen side kunne Varus vise til gode resultater i Syria, og Augustus valgte å sende ham til en viktig grense som den germanske. Germanerne hadde en annen bosetning og organisering enn gallerne, som gjorde Germania vanskeligere å erobre, og det som fra germanernes side var god forsvarsstrategi (unngå konfrontasjon i åpent lende, små raske angrep i terreng som passet germanerne), så for romerne ut som feighet og svakhet.
28 Days Later: The Aftermath
28 Days Later: The Aftermath er en tegneserie-novelle som er en fortsettelse av filmen 28 dager senere skrevet av Steve Niles og distribuert av Fox Atomic Comics. Den ble utgitt 3. april 2007. Boken dekker gapet mellom originalfilmen og oppfølgerfilmen 28 uker senere. Den utforsker fire sammenvevede fortellinger og dykker dypere inn i hvordan Rage-viruset ble skapt, hvordan kampen for overlevelse i London forløp og hva som skulle til for å gjenskape ro og orden.
Handlingsreferat
Imidlertid muterer viruset og reverserer forandringene Warren og Clive gjorde med viruset. Nå er dette et ekstremt smittsomt virus kalt Rage Virus. Etter en fysisk kamp med Warren forsøker Clive å avslutte hele prosjektet. Han forsøker deretter å begå selvmord, ved å skyte seg selv i hodet. I mellomtiden snakker Warren med en ukjent person på telefon, og informerer ham om hans stoff og dets omvendte effekt. Personen informerer Warren om at dette kan ha "andre applikasjoner" når telefon-linjen plutselig blir brutt. I dette øyeblikket hører Warren en merkelig lyd som kommer fra gangen, og går for å undersøke. Han blir tatt i bakhold av en sjimpanse som smitter ham med Rage Virus. Det antydes at sjimpansen var del av et dyreforsøk som ble frigjort av en miljø-gruppe.
Dagen etter dette var en familie på fem personer - foreldrene Roger og Barb, og deres barn Sid, Sophie og Liam - på piknik i en park i Cambridge. Liam, den yngste sønnen, blir angrepet og smittet av en sjimpanse - som Roger deretter dreper. En ambulanse tar med Liam til London. Underveis blir Liams familie vitne til blodbad når Rage-viruset sprer seg over hele byen. Liam smitter ambulanse-arbeiderne, og de angriper ambulanse-sjåføren. Noen få dager senere gjemmer de fire overlevende seg i en bolig i London og hører over radio at en statsminister har erklært unntakstilstand. Familien forsøker å komme seg unna via Themsen.
Mennesker som allerede har blitt smittet begynner å jage familien på vei til Westminster Bridge. Barna kommer seg unna, men Roger og Barbera blir drept kort tid senere. To måneder etter utbruddet har både Sid og Sophie funnet ly, og de møter en rekke andre karakterer. Blant annet Clive, som overlevde selvmordsforsøket men forsøker å skjule hans eget engasjement i utviklingen av Rage-viruset. Barna møter også Hugh, som tidligere jaktet på infiserte mennesker i London. Men Hugh tror at militæret har skjulte motiver, og at folk burde komme seg unna før det er alt for seint.
Forviklingar
Forviklingar (originaltittel Soap) er en amerikansk komiserie som ble sendt på ABC fra 1977 til 1981. Serien tok utgangspunkt i de to søstrene Jessica og Mary. Jessica var gift inn i den rike Tate-familien, mens Mary var gift med arbeideren Burt Campbell og bodde i et arbeiderklassestrøk. Livene til de to familiene ble stadig komplisert av ulike intriger og fantastiske hendelser. Serien var omstridt i sin samtid og i USA vakte den anstøt i konservative kretser på grunn av sin uærbødige behandling av temaer som sex, homofili, kristendom, utroskap og rasefordommer.
TV-serien Benson var en spin-off av Forviklingar.
Soap parodierte såpeoperaer (derav originaltittelen). NRK laget sin egen vri ved å legge til en norsk kommentarstemme (Harald Mæle) i forkant og bakkant av serien, med det velkjente refrenget: «Stadig like forvirra? Ikkje etter denne episoden av Forviklingar!». (I originalen ble de «oppsummerende» kommentarene lest av Rod Roddy). Serien ble vist sporadisk på NRK fra 1980 til 1984. Deler av serien ble vist i reprise i 2001.
Den første virkelige såpen på norsk fjernsyn kom først i 1983 med Dynastiet.
Handlingsreferat
Handlingen ble lagt til den fiktive byen Dunn's River i Connecticut, og handler om to søstre - Jessica Tate og Mary Campbell. Tate og ektemannen Chester bor i et velstående nabolag. Ekteparet er ikke modeller for troskap eller ærlighet, ettersom deres mange forskjellige kjærlighetsforhold resulterer i en rekke problemer for familien. Selv om alle forsøker å fortelle Jessica om Chesters kontinuerlige affærer, tror hun aldri på dem før hun ser dette med hennes egne øyne. En dag ser Jessica ektemannen som har med et forhold til hans sekretær Claire. Den velstående Tate-familien har en sarkastisk butler og kokk ved navn Benson. Benson forakter Chester åpenbart, men liker sønnen hans Billy. Han kommer også overens med Tate sin datter, Corinne, så vel som moren deres, Jessica. Men snakker nesten ikke med den andre datteren, Eunice, selv om dette senere blir endret.
Jessicas fetter er guvernør Gene Gatling. Tate-familien måtte ansette en ny butler / kokk ved navn Saunders som hadde en mer formell personlighet enn Benson. Marias familie, Campbell-familien, er en del av arbeiderklassen. Hennes sønn Danny Dallas, kom fra hennes første ekteskap med Johnny Dallas - en yngre gangster. Danny får beskjed om å drepe stefaren, Burt, som er Marys nåværende ektemann. Det blir senere avslørt at faren til Danny ble drept av Burt i selvforsvar. I den fjerde sesongen avsløres det at Chester var Dannys biologiske far, et produkt av en hemmelig affære mellom ham og Mary før han giftet seg med Jessica.
Marys andre sønn, Jodie (spilt av Billy Crystal) er homofil, og har en hemmelig affære med en berømt profesjonell quarterback i fotball, og vurderer en operasjon for å endre sitt eget kjønn. Den første sesongen avsluttes med at Jessica ble dømt for drapet på Peter Campbell. Selv om det senere viser seg at Jessica egentlig var uskyldig, og at en av fem karakterer - Burt, Chester, Jodie, Benson eller Corinne - drepte Peter Campbell. Chester tilstår senere mordet på Peter, og blir sendt til fengsel. Men han blir snart løslatt fordi han ikke var beregnelig i gjerningsøyeblikket, på grunn av en medisinsk tilstand i hjernen. Chester ble fengslet for Peters drap, men stakk av fra fengsel sammen med en annen innsatt, Dutch, og var plaget med hukommelsestap etter en mislykket operasjon.
EM i friidrett 1969 – 100 meter menn
Øvelsen 100 meter menn ved EM i friidrett 1969 ble avholdt i Athen, Hellas 16. og 17. september.
Ole Bernt Skarstein representerte Norge. Han kom ikke videre fra innledende heat.
Rekorder
Det ble ikke satt ny mesterskapsrekord under konkurransen.
Forsøksheat
16. september
Heat 2
Vind: -3.3 m/s
Heat 4
Vind: -4.5 m/s
Semifinale 1
Vind: -2.3 m/s
Semifinale 2
Vind: -3.1 m/s
Finale
17. september Vind: -2.7 m/s
Country
Country, eller countrymusikk (også kalt country and western og C&W, på norsk også køntri og køntrimusikk), er en musikksjanger som oppsto i det sørlige USA og siden har påvirket en rekke andre musikksjangre innen populærmusikken. Countrymusikkens største stjerner har blitt inkludert i Country Music Hall of Fame siden 1961.
St. Eriksplan tunnelbanestasjon
St. Eriksplan tunnelbanestasjon er en stasjon på Stockholms tunnelbane, beliggende i bydelen Vasastaden i Stockholms innerstad.
Country
Musikkformen utviklet seg i USA, fra en blanding av populær musikk som eksisterte i sørstatene, blant annet i Nord-Carolina, Kentucky, Tennessee og Virginia. Countrymusikk ble utviklet av hvite amerikanere særlig med bakgrunn i skotsk-irsk musikktradisjon og påvirket av svart musikk som blues, jazz og spirituals. Tidlig countrymusikk var dominert av strenginstrumenter, særlig fele – ofte også gitar og (særlig i North Carolina) banjo. Den var i stor grad basert på oldtime-musikk og har røtter i tradisjonell folkemusikk, keltisk musikk, gospelmusikk, blues og musikk fra minstrelshowene (hokum) og vaudeville-scenen. Tidlig countrymusikk (old-time country eller hillbilly music) var i hovedsak musikk av og for den hvite arbeiderklassen, men betydelig påvirket av svarte artister.
Det som i USA er kalt Old-time country music, hillbilly music eller mountain music er i videste forstand all countrymusikk fra tiden før honky-tonk, rockabilly og country pop slo gjennom fra omkring 1950 og framover, selv om oldtime også lever videre gjennom nye komposisjoner av artister som har fortsatt i samme stil eller begynte med denne musikkformen senere. Samtidig fantes det som senere er kalt oldtime til dels lenge før de første countrystjernene slo gjennom i 1920-årene.
Alt i countrymusikkens barndom i 1920-årene fantes et mangfold av former og nyanser. Musikkarten utviklet også raskt nye undersjangre, oftest fordi elementer fra andre stilarter ble adoptert inn i countrymusikken. Og om en undersjanger gikk av mote, kunne den leve videre som mer av et nisjeprodukt.
Erhard Milch
Erhard Milch (født 30. mars 1892 i Wilhelmshaven, død 25. januar 1972 i Düsseldorf) var en tysk luftfartspioner og offiser (generalfeltmarskalk). Han hadde ansvaret for utviklingen av det som skulle bli Luftwaffe. Han hadde jødisk bakgrunn, noe som ble problematisk i forhold til hans posisjon i militæret under det tredje rike.
St. Eriksplan tunnelbanestasjon
Stasjonen ble tatt i bruk 26. oktober 1952 i forbindelse med åpningen av tunnelbanen Hötorget – Vällingby. Den trafikkeres av T-bane 1 (grønn linje) og ligger mellom Odenplan og Fridhemsplan.
Erhard Milch
Milch ble etter andre verdenskrig dømt til livstid i fengsel for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten. Straffen ble omgjort til 15 år og han ble løslatt etter ni år.
Bakgrunn
Milch var født i Wilhelmshaven som sønn av Anton Milch, en jødisk lege som arbeidet i Den tyske keiserlige flåte. Wilhelmhaven var på denne tiden en eksklave av Kongeriket Preussen hvor keiser Wilhelm I hadde etablert en hovedbase for Preussens voksende militære flåte.
Country
Countrymusikkens røtter
Midt på 1700-tallet begynte innvandrere fra De britiske øyer å bosette seg i «upland south», et område som ligger i Blue Ridge Mountains, i de sørlige Appalachene, og Piedmont, nærmere østkysten. Området omfattes av delstatene Virginia, Vest-Virginia, Nord-Carolina, Kentucky og Tennessee. I motsetning til «Deep South», med sine store bomullsplantasjer basert på slavedrift, egnet ikke dette området seg for bomull.
Erhard Milch
Bakgrunn
Etter abitur gikk han i februar 1910 inn som fahnenjunker i feltartilleriet, og han ble i 1911 løytnant.
Country
Fele, banjo, gitar og «string bands»
Også banjoen, et instrument av vestafrikansk opphav, fikk tidlig innpass i dette området. I Notes on the State of Virginia fra 1743 skrev Thomas Jefferson om de svarte i Blue Ridge at de hadde med sin «banjar» (banjoens forgjenger) fra Afrika. Fra 1860-årene flyttet mange tidligere slaver opp til «Upland South», hvor rasehatet var mindre utpreget enn i «Deep South». Banjoen ble snart vidt utbredt, men ble særlig populær i North Carolina. Banjo og fele fikk også innpass i minstrelshowene, som ble svært populære over det meste av USA. I Cincinnati spilte svarte musikere alt i 1870-årene opp til dans med fele og kontrabass i tillegg til banjoen. Også de svartes gitarspill ble skoledannende. Disse tre instrumentene – fele, banjo og gitar – var de vanligste i de tallrike «string bands» som vokste frem tidlig på 1900-tallet. Kanskje vi ville ha kalt musikken deres for «country» om vi hadde hørt den i dag. Men disse musikerne opptrådte som regel svært lokalt. Folk danset til dem i familiesammenkomster og små forsamlinger. Masseutbredelse via radio og plater ble ikke aktuelt før i 1920-årene.
Erhard Milch
Første verdenskrig
Han tjenestegjorde i første verdenskrig, og ble 1. juli 1915 overført til et luftkorps hvor han tilegnet seg kunnskaper om luftkrig. Han ble tildelt Jernkorset av første klasse og fra sent på høsten 1916 ble han utnevnt til oberleutnant og adjutant ved en flyskole i Kurland. Rett før krigen sluttet ble han utnevnt til hauptmann.
Mellomkrigstiden
Etter krigens slutt arbeidet han først i det såkalte politiflykorpset, men da dette ble lagt ned som følge av Versaillestraktaten, grunnla han et lite flyselskap i Danzig kalt Lloyd Luftdienst. I 1923 ble han direktør for  Danziger Luftpost GmbH. Senere gikk han over til rivalen Junkers Luftverkehr. Som følge av fusjonen mellom disse ble Erhard Milch den første direktøren for Lufthansa.
Country
Blues, minstrel og vaudeville
Til countrymusikkens røtter hører også blues, som i likhet med gospel ble utviklet fra spirituals, men med tilsig av tekster av britisk opphav. Det kristne budskapet var nedtonet eller manglet. Gitaren var det vanligste instrument i tidlig blues.
Erhard Milch
Mellomkrigstiden
Etter den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen i 1933 ble Milch statssekretær i Reichsluftfahrtministerium. Her rapporterte han direkte til Hermann Göring.
Jøde i Det tredje rike
I 1935 ble det stilt spørsmål ved Milchs «etniske renhet» i henhold til Nürnberglovene fra samme år, da faren Anton Milch var jøde. Moren Clara hadde fødenavn Rosenau, og dette ble oppfattet som et germansk navn. Milch ville i så fall bli karakterisert som mischling, og hans karriere innen det nasjonalsosialistiske regimet ville ha vært over. Farens jødiske bakgrunn førte til en gestapo-etterforskning. Denne fikk Göring avsluttet ved å framskaffe en erklæring undertegnet av Milchs mor, en erklæring som sa at Anton faktisk ikke var Erhards og hans søskens kjødelige far. Angivelig skulle faren være Karl Brauer, hennes onkel.
Denne saken førte til Hermann Görings kjente utsagn om at «Wer Jude ist, bestimme ich» («det er jeg som bestemmer hvem som er jøde»). Uansett, førte dette til ytterligere komplikasjoner da det senere kom fram at også Rosenau-familien også var jødisk, noe som utvetydig ville ha gjort Milch til jøde
Jens Christian Christensen
Christensen ble innvalgt i Folketinget i 1890. Her stilte han seg snart i ledelsen av det nydannede Venstrereformpartiet som kjempet frem parlamentarismen i Danmark.
Christensen måtte imidlertid gå av allerede i 1908 etter den såkalte Alberti-skandalen, hvor tidligere justisminister Peter Adler Alberti sto anklaget og senere ble dømt for dokumentfalsk og bedrageri. Christensen ble stilt for riksrett, men ble frikjent tross kraftig kritikk.
Også etter statsministerperioden var J.C. Christensen en sentral person i dansk politikk. Han ble forsvarsminister i 1909, og Venstre-leder fra 1910. Under første verdenskrig var han minister uten portefølje i regjeringen Zahle II, og i 1920–1922 var han kirkeminister i Regjeringen Neergaard II.
Country
Oldtime og tidlig country
. Countrymusikken utviklet seg hurtig fra visse deler av oldtime-musikken på 1920-tallet (oldtime utgjorde i virkeligheten et stort mangfold). Grensen mellom denne formen for oldtime og tidlig countrymusikk («ur-country») er flytende. Countrymusikkens fødselsdag er ofte datert til 1923, det året felespilleren John Carson fra Georgia fikk utgitt sin første plate – selv om en plate med Eck Robertson fra Texas (enda en felespiller) var utgitt året før. Både de to og grupper som Carter Family, Charlie Poole and the North Carolina Ramblers og The Skillet Lickers kan regnes både som oldtime og country. Innen 1926 fantes alle disse, og mange andre, på markedet med country-plater. Begrepet «country music» ble tatt i bruk på 1940-tallet siden den gamle betegnelsen «hillbilly music» ble sett på som nedverdigende. Ironisk nok ble hillbilly et populært uttrykk på 1970-tallet.
De tidlige countrymusikerne
I tidlig countrymusikk var mangfoldet betydelig. Musikerne var påvirket av så forskjellige kilder som kirkekor, blues og musikk og morsomheter fra minstrelshowene og vaudeville-scenen. I tillegg fantes forskjellige musikkstiler i fjell- og dalstrøk som lenge hadde vært isolert fra hverandre. Jernbanen, radiostasjonene og platespillerne begynte riktignok å binde landet sammen – men dette tok tid.
Tross alt hadde tidlig countrymusikk en del fellestrekk. Soloartisten spilte som regel fele, selv om det var forskjell på «appalachian fiddling» og «Texas fiddling». En medspiller i f.eks. en brødreduo spilte kanskje gitar eller banjo. Hadde felespilleren to medspillere i et «string band», spilte de antagelig gitar og banjo. Vokste gruppen til en kvartett, kunne den ha to felespillere. Andre instrumenter forekom – som mandolin, kontrabass, autoharpe, jug, munnspill, sag og piano. Kvintetter ble ikke vanlig før Bill Monroe fra Kentucky slo gjennom med sin bluegrass rundt 1945, og større grupper var enda sjeldnere. Al Hopkins fra North Carolina, med gruppen The Hill Billies (som antagelig gav sjangeren navnet hillbilly music), hadde opptil fem medspillere. Hack's String Band fra Kentucky hadde opptil åtte medlemmer.
Musikerne spilte opp til dans – i familiesammenkomster, låver («barn dance»), skolestuer, rådhus og andre lokaler. Dette forble en viktig inntektskilde lenge etter at countrymusikken begynte å bli fremført i radio og publisert på grammofonplater. Aksjonsradien var begrenset, selv om noen av dem deltok i regionale felekonkurranser. I 1920-årene begynte enkelte musikere å nå frem til stadig større deler av regionen. Og da unge mennesker reiste nordover for å få jobber i Chicago og andre steder, tok de med seg «sin» musikk. Kjente eksempler var Bill Monroes eldre brødre Birch og Charlie; i 1929 også Bill selv.
Sangene, iallfall de som ble innspilt på plate, bestod som regel av 3–4 vers. Stort mer fikk sjelden plass på tidens vanligste plateformat – en 25 cm 78-plate, med en spilletid på ca. tre minutter. I 1936 klarte riktignok Monroe Brothers å klemme inn seks vers i sin versjon av «New River Train», men den var lang til countrymelodi å være (3:40) og ble dessuten fremført i høyt tempo.
Hvert vers ble gjerne avsluttet med et refreng, og av og til et instrumentalparti før neste vers. Improvisasjoner forekom sjelden og var lite utpreget. Dette gjorde musikken forutsigbar, selv hos så fremragende artister som Charlie Poole and the North Carolina Ramblers. Dagens poplåter er gjerne bygget opp på lignende vis: En typisk poplåt varer 3–4 minutter og inneholder ett minutt med en originalmelodi. Harmonier – inspirert av kirkekor og gospel – forekom hos enkelte grupper. I tidlig countrymusikk ble de særlig perfeksjonert av The Carter Family. Jodling, som har oppstått flere steder uavhengig av hverandre, tok countrymusikerne opp fra minstrelshowene, kanskje med Riley Puckett (kjent som gitarist i The Skillet Lickers) som den første i 1924. Populært ble jodling i countrymusikken med Jimmy Rodgers i 1927. En annen jodler var Patsy Montana (1908-96), en av de store stjernene innen western swing. For øvrig utgjorde instrumentaler en betydelig del av den tidlige country.
De første countrystjernene
De fleste musikkhistorikere regner at 1922 var året for de første faste innslagene av countrymusikk i radio, og at de første countryplatene ble utgitt i 1923. Enkelte regner voksrull-innspillingene til Polk Miller (1844–1913) fra Virginia og hans svarte medspillere i Old South Quartet i perioden 1909–1912 som de første. Til repertoaret hørte gospelmelodier og sanger om borgerkrigen (hvor Miller hadde deltatt som artillerist på sørstatenes side). I 1922 spilte Eck Robertsen inne «Sally Goodin» og «Arkansas traveller» som regnes som en av de tidligste countryinnspillingene. Robertsen spilte fele i keltisk tradisjon. Plateprodusenten Ralph Peer var en av pionerene innenfor innspilling av tidlig countrymusikk. Peer reiste rundt i sørstatene for å finne og gjøre innspillinger med lokale talenter som drev med musikk som hobby. Peer og Al Hopkins med gruppen the Hill Billies tok i bruk betegnelsen «hillbilly» som i løpet av 1920-tallet ble en fellesbetegnelse for den innspilte hvite folkemusikken som senere ble country. Betegnelsen brukes fortsatt til dels nedsettende, mens noen bruker merkelappen med stolthet.