cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pargas
Pargas (finsk: Parainen) er en by og kommune i landskapet Egentliga Finland. Kommunen har rundt innbyggere og et areal på 889 km² hvorav landarealet utgjør 882 km². Pargas grenser til kommunene Gustavs, Nådendal, Åbo, S:t Karins, Sagu og Kimitoön.
Pargas er en tospråklig kommune med svensk som majoritetsspråk (57 %) og finsk som minoritetsspråk (41 %).
Pargas har fastlandsforbindelse via Rävsunds bro.
Mirakelet ved Hanelva
Mirakelet ved Hanelva (koreansk: 한강의 기적, Hangangeui Kijeok) refererer til Sør-Koreas sterke økonomiske vekst, blant annet basert på fokus på eksport, rask industrialisering, teknologisk utvikling, sterkt fokus på utdanning, økt levestandard, urbanisering, skyskraperboom, modernisering, det vellykkede Sommer-OL 1988 og VM i fotball 2002, rask demokratisering og globalisering som på en oppsiktsvekkende («mirakuløs») måte har forvandlet landet fra ruiner etter Koreakrigen til en av verdens mest velstående og utviklede land, som både har en sterk global økonomi, så vel som velkjente globale merkevarer i hovedsak knyttet til chaebolene som Samsung, LG og Hyundai/Kia.
Uttrykket refererer mer spesifikt til den økonomiske veksten i Seoul, som Hanelva renner igjennom. Frasen har sitt utspring fra «Miakelet ved Rhinen», som beskriver den økonomiske gjenfødelse som Vest-Tyskland igjennom etter andre verdenskrig, delvis som følge av Marshallplanen. Ordet «mirakel» brukes for å beskrive veksten som startet i ruinene etter Koreakrigen, og som endte med verdens 13. største økonomi og status som rollemodell for mange utviklingsland, noe som ble ansett som nærmest utenkelig og umulig etter krigen. Seouls infrastruktur var ødelagt som en følge av krigen og millioner levde i fattigdom, tusener var arbeidsløse og de fleste kjempet for å dekke de mest nødvendige behov.
På mindre enn fire tiår utviklet den håpløse byen seg til en verdensmetropol, et senter for koreansk og asiatisk økonomi og finans, en av verdens ledende byområder, med en av verdens mest avanserte teknologiske infrastrukturer i verden. Byen er av mange koreanere ansett som et symbol på den nasjonale stolthet og landets «ja, vi kan»-kultur.
Eksponensiell vekst fra 1960-årene til 1980-årene
Sør-Koreas BNP økte med i gjennomsnitt over 8 prosent hvert år fra 3,3 milliarder USD i 1962 til 204 milliarder USD i 1989, og passerte en billion USD i 2007. Per innbygger tilsvarte veksten 87 USD i 1962 til 4 830 USD i 1989, og det fortsatte til 20 000 USD i 2007. Industrisektoren økte fra 14,3 prosent av BNP i 1962 til 30,3 prosent i 1987. Handelsvolumet økte fra 480 millioner USD i 1962 til anslagsvis 127,9 milliarder USD i 1990. Sparingen økte fra 3,3 prosent i 1962 til 35,8 prosent i 1989, i forhold til BNP.
Den viktigste faktoren i den raske industrialiseringen var eksportrettingen av økonomien fra 1960-årene av. Strategien passet relativt godt til samtiden fordi landet hadde dårlig utviklede naturressurser, lav sparerate og lite innenlandsmarked. Strategien baserte seg i stor grad på arbeidsintensiv produksjon for eksport, der landet utviklet en sterk konkurransefordel. Myndighetene spilte en sentral rolle i utviklingen, blant annet ved å skaffe til veie kapital fra utlandet, og sørge for stabile rammebetingelser for bedriftene, ofte på bekostning av arbeidstakernes interesser.
Samtidig ble landsbygda nedprioritert, som igjen har skapt problemer for senere politiske myndigheter, blant annet ved at inntektsforskjellene mellom industri og landbruk etter hvert ble svært store i 1970-årene, selv om myndighetene satte i verk tiltak for å bedre landbrukets betingelser.
Finansiell stabilitet
Tiltakene, sammen med sterkt forbedrer verdensøkonomi, bidro til at den sørkoreanske økonomien gjenvant sitt tapte moment mot slutten av 1980-årene. Landet fikk en økonomisk vekst på 9,2 prosent mellom 1982 og 1987 og 12,5 mellom 1986 og 1988. Den tosoffrede inflasjonen fra 1970-årene ble brakt under kontroll. Grossistprisene økte i gjennomsnitt 2,1 prosent årlig fra 1980-årene fram til 1988, mens forbruksprisene økte i gjennomsnitt med 4,7 prosent årlig. Landets statsbudsjett ble gjort opp med overskudd i 1986 og nådde 7,7 og 11,4 milliarder USD i 1987 og 1988. Dette gjorde det mulig for landet å redusere sin utenlandsgjeld. Overskuddet i 1989 falt til 4,6 milliarder USD, og et lite underskudd budsjettert for i 1990.
Hi-tech i 1990-årene og 2000-årene
De siste årene har Sør-Korea gått bort fra en sentralstyrt planlegging av økonomien til et mer markedsorientert regime. Landet kom seg etter Asiakrisa og satte i verk større finansielle reformer for å gjenvinne stabiliteten. Veksten falt med 6,6 prosent i 1998, men kom tilbake til en vekst på 10,8 prosent i 1999 og 9,2 prosent i 2000.
Reformene ble gjennomført av president Kim Dae-jung og bidro til at landet beholdt rollen som en av Asias vekstøkonomier. Reformene gjaldt blant annet landets mange og mektige chaeboler (konglomerater). Veksten falt ned til 3,3 prosent i 2001 på grunn av internasjonale forhold, som rammet landets eksport, men kom noe tilbake året etter til 5,8 prosent, og har holdt seg på dette nivået siden, blant annet på grunn av øko interesse for forbrukerelektronikk i verdensmarkedet, blant annet for HDTV og mobiltelefoner.
Veksten i sørkoreansk økonomi er avhengig av eksport, der forbruksvarer dominerer innenfor bransjer som elektronikk, tekstiler, skip, biler og stål. Importen er liberalisert de siste årene, mens en innenfor landbruket har en ført en sterkt protesjonistisk politikk. For eksempel er prisen på ris i Sør-Korea fire ganger høyere enn tilsvarende i verdensmarkedet, og det eksisterer en generell frykt for at landets landbruk vil kollapse om det blir åpnet for større konkurranse.
Crotone
Byen ble grunnlagt som gresk koloni av nybyggere fra Akhaia ca. 710 f.Kr., og ble en viktig by i Magna Graecia, som romerne kalte det greske kulturområde i Sør-Italia. Byen var hjemstedet til Pytagoras og hans skole (grl. 532 f.Kr.) som frembragte hans esoteriske broderskap «pytagoreerne».
Sybaris var en rivaliserende gresk by i Magna Graecia, men i 510 f.Kr. sendte Kroton avsted en stor hær (angivelig 100 000 mann) og ødela Sybaris. I en kortere periode var Kroton underlagt Syrakus på Sicilia som forsøkte å ta herredømme over alle de greske byene i området. Da Pyrrhos invaderte Italia var Kroton fremdeles en viktig by, men etter krigen var den halvveis forlatt. Da kartagerne angrep noe senere, overgav de gjenværende grekerne seg og fikk tillatelse til å trekke seg tilbake til en annen gresk by ved navn Lokroi.
Crotona ble i 277 f.Kr. erobret av romerne, som i 193 f.Kr. etablerte en egen koloni der.
Pichat
Pichat er en chat-programvare og protokoll som brukes for kommunikasjon i et P2P-nettverk. Du kan også opprette din egen web-chatting på internett, chatting kan skje i egne chatterom (praterom). Det krever ingen nedlasting til å chatte, alt du trenger er en nettleser med JavaScript. Alternativet er telnet-programvare for å chatte. Standard port for en chat-server er 9009/TCP, programvaren ble påbegynt i 2002.
Oxymirus cursor
Oxymirus cursor er en stor bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den finnes i skog over det meste av Norge og er en av de vanligere trebukkene her i landet.
Utseende
En middelsstor til stor (18–32 mm), noe slank trebukk. Det er stor forskjell på kjønnene. Hannen er slank med forholdsvis lange antenner, og helt svart. Hunnen er markert større og bredere, antennene er kortere, grunnfargen lysere og den har en bred, rødbrun lengdestripe på hver dekkvinge. Antennene er ganske kraftige, nesten så lange som kroppen hos hannen og litt over halvparten så lange som kroppen hos hunnen. Hodet er lengre enn bredt. Pronotum er trapesformet, omtrent så langt som bredt, med to par høye knøler og en kraftig pigg midt på hver sidekant. Dekkvingene har markerte, omtrent rettvinklede skuldre og to lengderibber hver. De er kledte med korte, fine, lyse hår. Beina er forholdsvis lange og middels kraftige.
Levevis
Larvene utvikler seg i ganske myk, morken ved med brunråte. Den finnes oftest på bartreved, men kan også gå på ved av løvtrær. Denne arten kommer dermed inn i et senere nedbrytingsstadium enn de fleste andre trebukker. Larveutviklingen tar minst tre år. De voksne billene finnes i mai-juni og er mest nattaktive.
Utbredelse
Arten er utbredt i Europa bortsett fra de vestligste delene, og videre østover til Stillehavet. Det er uklart om den også finnes i Nord-Amerika. I Norge er den utbredt nord til det nordlige Nordland og finnes dessuten i Pasvik. Den mangler bare på snaufjellet og er gjerne en av de vanligste trebukkene i barskog.
Fylkesvei 2898
Fylkesvei 2898  går mellom Korset og Redalen i Krødsherad kommune.
NLP
Forkortelsen NLP kan referere til
Fylkesvei 2898
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 193.
Thomas Sørensen
Thomas Løvendahl Sørensen (født 12. juni 1976 i Fredericia, Danmark) er en dansk fotballspiller, som for øyeblikket spiller for Stoke i Premier League. Han har spilt i tre store mesterskap for ; VM i fotball 2002, EM i fotball 2004 og VM i fotball 2010.
Sørensen startet sin karriere i Odense Boldklub i 1995. Han gikk i 1996 på et lån til Vejle BK hvor han spilte seks kamper. I 1997 gikk an til Svendborg fB hvor det ble 50 kamper. I 1998 ble det klubbytte igjen, denne gangen gikk turen til England og Sunderland AFC. Her spilte Sørensen frem til 2003 da han gikk til Aston Villa. Han spilte 139 ligakamper for Aston Villa fram til 2008, da han gikk til Stoke City.
Privat
Han har 2 barn; Marcus og Celine.
Nåkkves vei (Oslo)
Nåkkves vei (1-11 ) ligger på Tveita i Oslo, ved Hellerud videregående skole og Tveitasenteret.
Navnet på veien kommer fra Kristin Lavransdatter, som de fleste veiene i dette området. Nåkkve var den første sønnen til Kristin Lavransdatter og Erlend.
Veien har bare nummer fra 1 til 11, og bruker bare numrene med oddetall. Veien har tre store blokker i sentrum, som er blant de største i Oslo. De er på 13 etasjer, og hver av dem har 273 leiligheter. De ble oppført mellom 1967 og 1969.
Kamerun under Sommer-OL 1976
Kamerun under Sommer-OL 1976. Åtte sportsutøvere fra Kamerun deltok i perioden 18. – 20. juli, før de og utøvere fra Egypt, Marokko og Tunisia trakk seg fra sommer-OL 1976 i Montréal.
Karl A. Wad
Karl Anders Wad (født 15. november 1872 på Kongsberg, død 25. februar 1928) var grunnlegger av Laagendalsposten. Wad døde bare noen måneder før Laagendalspostens 25-årsjubileum.
Karl A. Wad var ansatt i Kongsberg Blad som typograf fra 1888. Mesteparten av tiden arbeidet han som typograf, men de siste to og ett halvt år var han redaktør. Han kom på kant med ledelsen i Kongsberg Blad om måten han presenterte stoffet på, uoverensstemmelsene førte til at han sluttet i Kongsberg Blad i 1903. Startkapitalen på 500 kroner til å starte Laagendalsposten lånte han med svigerfaren og broren som kausjonister. Avisen var i familiens eie til den ble kjøpt av Drammens Tidende på 70-tallet.
Han og hans kone Elise Fusche fikk tre døtre og adopterte Edwin Wadd, som senere overtok ansvaret for Laagendalsposten.
DNT Edru Livsstil
DNT Edru Livsstil (tidligere Det Norske Totalavholdsselskap), er en norsk organisasjon som arbeider for totalavhold fra rusdrikk og rusmidler, og for fred og menneskeverd. DNT er den eldste avholdsorganisasjonen i Norden.
Rolland
Rolland er et boligområde i Åsane bydel i Bergen, mellom Flaktveit i øst, Nyborg i nord og Ulset i vest. I området er det mest rekkehus og lavblokker, og noe villabebyggelse. Her ligger også Rolland skole og avdelingene Storåsen skole og Kollåsen skole, samt idrettsanlegg. Det finnes eget lege- og tannlegesenter.
DNT Edru Livsstil
Historikk
Den offisielle datoen for oppstarten av DNT er 29. desember 1859, da Stavanger yngre Afholdenhedsforening ble startet opp etter initiativ av Asbjørn Kloster. 120 menn, kvinner og barn hadde møtt opp i privatskolelærer Klosters skolehus i Stavanger for å delta på oppstarten. Ved oppstarten hadde foreningen 30 medlemmer og et midlertidig styre bestående av fem personer, med Kloster som formann. I mars 1861 hadde foreningen fått 270 medlemmer. Av disse var 135 menn, 77 kvinner og 58 barn under 15 år, de yngste syv år. I prinsippet var kvinner valgbare og hadde stemmerett på lik linje med mennene i organisasjonen, men det var ingen kvinnelige styremedlemmer i oppstartsfasen.
Rolland
Rolland omfattes av grunnkretsene Kollåsen, Rolland, Storåsen og Åmundsdalen, med totalt 3 668 innbyggere 1. januar 2012 og et areal på 1,66 km², av dette 0,01 km² ferskvann.
DNT Edru Livsstil
Historikk
Medlemmene i foreningen begynte tidlig å reise rundt for å holde foredrag og dele ut litteratur om avholdssaken. I 1860 dro Kloster ut på en lengre reise med dampskip langs kysten helt til Finnmark. Den andre totalavholdsforeningen i Norge ble dannet som et direkte resultat av denne reisen. Denne ble dannet i Bodø. Den tredje totalavholdsforeningen, «Ekers nye Afholdsforening» ble stiftet på Skotselv 27. oktober 1860.
9. juli 1875 ble den landsomfattende organisasjonen Det norske Totalafholdsselskab formelt stiftet. Asbjørn Kloster ble valgt til formann, men han døde 18. januar 1876. Han ble da erstattet av Peder Sunde. Det ble opprettet kontor i Oslo, og medlemsbladet Menneskevennen startet. Fra 2017 ble navnet på medlemsbladet endret til Edru Livsstil.
Gallup
Gallup har flere betydninger:
DNT Edru Livsstil
Historikk
Når man ser på medlemstallet til DNT, hadde de et toppår i 1913 med 139 500 medlemmer, 1433 lokallag og 29 fylkeslag. DNT var da Norges største frivillige organisasjon. Formann på denne tida var Sven Aarrestad.
Det Norske Totalavholdsselskaps Ungdomsforbund (DNTU), som ble opprettet i 1924, slo seg i 1992 sammen med Norges Godtemplar Ungdomsforbund (NGU) til avholdsorganisasjonen Juvente. Det Norske Totalavholdsselskaps Barneforbund slo seg i 2009 sammen med IOGT Junior og dannet Junior- og barneorganisasjonen JUBA. Sammenslåing mellom Det Norske Totalavholdsselskap og IOGT i Norge har vært diskutert flere ganger. Senest i 2013 ble det gjennomført sonderinger om sammenslåing, som ble avsluttet av DNT.
Organisasjonen vedtok på sitt landsmøte i 2015 å endre navn fra Det Norske Totalavholdsselskap til DNT Edru Livsstil.
=== Formenn og ledere === Formann for bestyrelsen for centralforeningen: Formann i Det Norske Totalavholdsselskap: Leder i Det Norske Totalavholdsselskap: Leder i DNT Edru Livsstil
Almtuna IS
Almtuna IS er et svensk ishockeylag fra Uppsala.
Almtuna IS ble stiftet 9. august 1932 og inneholdt da blant annet fotball, bandy og bordtennis. Det var ikke før 1947 at ishockey ble en del av programmet. Almtuna IS er nå en ren ishockeyklubb, med både kvinne- og herrelag. Almtuna IS er den mest suksessrike hockeyklubben gjennom tidene i Upplands hockeydistrikt. Den største suksessen var sesongen 1962/63 da de spilte i den daværende høyeste ligaen i Sverige, men det varte bare ett år til laget falt ut av serien med ett måls margin. I dag spiller laget i den nest høyeste serien, Allsvenskan.
1987 skiftet klubben navn til Foreningen Uppsala / AIS, men på årsmøtet i 2000 igjen var det gamle navnet Almtuna IS igjen. I 2010 sikret Almtuna IS seg en plass i Kvalserien til den svenske Elitserien i ishockey for første gang i historien, etter playoff-serien i hockeyallsvenskan hvor de møtte Mora IK (2-0 i kamper) og Malmö Redhawks (2-1 i kamper).
Screencast
En screencast er et opptak av skjermbildet på en datamaskin, publisert som en videofilm. En screencast, eller skjermvideo på norsk, brukes gjerne i sammenheng med programvareopplæring eller andre oppgaver relatert til bruk av datamaskin. Ordet screencast brukes både om selve filmen som produseres, og om publiseringskanalen.
Kombinasjon av screencast og vidcast
Som en naturlig forlengelse av styrkene til både screencast-mediet og podcast-distribusjonen, finnes det i dag mange tilgjengelige vidcast-tjenester. Disse tilbyr i hovedsak programvareopplæring, mens vidcasten You Suck at Photoshop kombinerer programvareopplæring med humor.
Bruk av screencast i undervisning
Det finnes mange forskjellige bruksområder for screencaster i undervisningen. Man kan for eksempel lage screencasts for å instruere i bruken av et bestemt nettsted, en eller flere typer dataprogrammer eller lignende. Bruken av slike screencaster kan for eksempel være at elevene sitter hjemme og utfører oppgaver i henhold til disse hjelpevideoene, eller at de brukes som en del av en differensiert undervisning.
Sign of the Hammer
Sign of the Hammer er heavy metal-bandet Manowars fjerde studioalbum. Det ble utgitt 15. oktober 1984.
Sporliste
Alle sangene er skrevet av Joey DeMaio bortsett fra «The Oath», som også er skrevet av Ross the Boss.
Luzjinsundet
Luzjinsundet er et 15 km bredt sund mellom Antsiferov og Paramusjir i Kurilene i Russland.
Gymnelus soldatovi (ålekvabbe) finnes her på dyp ned til 100 meter.
Waukesha County
Waukesha County er et fylke i den amerikanske delstaten Wisconsin. Det ligger i de sørøstlige delene av staten og grenser mot Washington County i nord, Ozaukee County i nordøst, Milwaukee County i øst, Racine County i sørøst, Walworth County i sørvest, Jefferson County i vest og mot Dodge County i nordvest.
Waukesha Countys totale areal er 1,503 km² hvorav 65 km² er vann. I 2000 hadde fylket 360,767 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Waukesha.
Fylket har fått sitt navn etter potawatomi-indianske ordet Waukesha som betyr små rever.
Silvester Li Jiantang
Silvester Li Jiantang (født 13. desember 1925 i Dong'ergou i provinsen Shanxi i Kina, død 13. august 2017) var katolsk biskop av erkebispedømmet Taiyuan i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina.
Li Jiantang kom fra en katolsk familie fra en helt katolsk landsby, Dong'ergou, i bispedømmet Yuci i Shanxi, rett ved et stort Mariavalfartssted. Landsbyen ble grunnlagt tidlig på 1800-tallet, og produserer bl.a. altervin.
Han fikk sin presteutdannelse litt rundt omkring i Shanxi på grunn av den politiske instabiliteten i 1950-årene, og ble presteviet for Yuci den 12. mars 1956. Han gjorde så tjeneste der.
Da religionene etter kulturrevolusjonen ble tillatt å gjenoppta sitt arbeide, regulerte myndighene det slik i Shanxi at Dong'ergou falt inn under Taiyuan. Fader Li ble tilknyttet Taiyuan og ble generalvikar der.
Han ble bispeviet 18. desember 1994 av sin forgjenger fransiskanerbiskopen Bonaventure Zhang Xin (1911–1999), i katedralen i Taiyuan. Bispedømmet hadde da 50 000 katolikker; ti år senere var det vokst til minst 80 000 katolikker.
I 2000 kunne han gjenåpne etter 60 års stengning det regionale presteseminaret Monte Corvino, i nye lokaler i Xiazhuang. Det lå tidligere i Geliagou. Han har arbeidet sterkt for kateketisk opprustning og for å få myndighetene til å returnere katolsk eiendom i mao tiden. Han har renovert den hundre år gamle katedralen som også er blitt erklært et verneverdig kulturminnesmerke, åpnet sykestuer, et ekteskapsbyrå for katolikker og et katolsk bibliotek. Han foresto i 2007 også utbyggingen av en kirke i Liuhe til en størrelse som kunne ta imot 5 000 besøkende – en av Kinas største katolske kirker.
Vincent Jay
Vincent Jay (født 18. mai 1985 i Saint-Martin-de-Belleville) er en fransk tidligere skiskytter. Han ble olympisk mester på sprint under Vinter-OL 2010 i Vancouver, hvor han også tok bronse på jaktstarten.
Jay begynte sin karriere i 1999, og han debuterte internasjonalt i 2002, med en 13.-plass på sprint i europacupen i Windischgarsten-Rosenau/Obertilliach. Han tok sin første seier i europacupen den 8. januar 2005 på normaldistansen i Garmisch-Partenkirchen, og per 14. mars 2009 har han ni europacupseire. Under Junior-VM i 2006 tok han sølv på jaktstarten, og han var også med på å ta gull på stafetten.
Jay debuterte i verdenscupen den 23. mars 2006 med en 65.-plass på sprinten i Holmenkollen. Han tok sine første verdenscuppoeng med to 30.-plasser på sprinten og jaktstarten i Hochfilzen i sesongen 2007/08.
Jay gjorde store fremskritt i løpet av sesongen 2008/09. Han var med på å ta pallplasseringer i verdenscupstafetter, han deltok på det franske stafettlaget som tok fjerdeplass under VM i Pyeongchang 2009 og han tok sin første topp-ti plassering i verdenscupen, en tiendeplass på jaktstarten i Hochfilzen. Likevel var det en stor overraskelse da han vant normaldistansen i Vancouver den 11. mars 2009. Jay skjøt fire fulle hus, og slo tyske Daniel Böhm, som hadde en bom, med 19 sekunder.
Meritter
(Per 17. februar 2010)
Folkerettslig sedvane
Folkerettslig sedvane er regler som er så allmenne at de brukes i rettspraksis selv som de ikke nødvendigvis står skrevet ned i noen avtale eller lov. Dette var hovedgrunnlaget for mellomstatlig samkvem frem til 1960-tallet.
Ved FN-pakten ble forbudet mot krig konvensjonsfestet og det ble for første gang opprettet en internasjonal organisasjon som hadde suverenitet til å gripe inn ved konflikter og intern uro som truer verdensfreden. Ved Wien-konvensjonen om traktatretten ble statspraksis når det gjelder tolking av avtaler kodifisert og utestående spørsmål løst ved konsensus. Konvensjoner om Menneskerettigheter regulerer forholdet mellom en stat og borgere av andre stater, og begrepet folkerettslig sedvane har i dag mistet mye av sin betydning.
Francisco Fonseca
José Francisco «Kikin» Fonseca Gúzman (født 2. oktober 1979 i León i Guanajuato) er en meksikansk fotballspiller. Han spiller for den meksikanske klubben Atlante.
Fonseca spilte for under VM i fotball 2006, og scoret et mål i gruppespillkampen mot.
Umbukta
Umbukta er den norske delen av innsjøen Över-Uman (sørsamisk: Jillemes Upmeje) i Rana kommune i Nordland fylke. Den er ei bukt som strekker seg rundt fire kilometer nordover fra riksgrensa. E12 følger østsida av innsjøen. Området rundt sjøen er mye brukt som friluftsområde for befolkningen i Ranaområdet.
Umbukta fjellstue
Ved nordenden av sjøen, en kilometer sør for Umskartunnelen, ligger Umbukta fjellstue. Som fjellstue har den vært i bruk siden 1873, men det tilhørende gårdsbruket ble ryddet allerede på 1830-tallet. Fjellstua var et viktig stoppested for bønder og jegere som skulle fra Lappland til og fra Mo i Rana med sine handelsvarer. Under andre verdenskrig ble fjellstua inntatt av tyskerne, som brukte den som grensestasjon. Gårdsdrifta ble lagt ned i 1973 og fjellstua overtatt av Rana kommune, men driften ble lagt ned på 1980-tallet. Etter årtusenskiftet er fjellstua blitt overtatt av private og restaurert, og den drives i dag som serverings- og overnattingssted. Folk får også ha campingvognene og bobilene sine her, mot betaling.
Beleiringen av Sevastopol
Forløp
12. september 1854 gikk britiske og franske tropper i land i bukten utenfor Jevpatorija nord for Sevastopol på Krim. 9. oktober, etter at de hadde vunnet slaget ved Alma, begynte de å beleire Sevastopol, hovedhavnen til den russiske tsar Nikolai Is Svartehavsflåte. For å forhindre et alliert flåtestøttet angrep senket russerne sin egen svartehavsflåte i byens havn. Festningsanleggene var hovedsakelig rettet mot sjøsiden, dvs mot nord, og de allierte valgte å beleire Sevastopol fra syd. Byen ble dermed ikke fullstendig innesperret, og den tysk-baltiske ingeniøroffiseren og senere generalen Eduard Ivanovitsj Totleben lot hurtigst anlegge et system med skanser, batteristillinger og skyttergraver som gjorde det mulig å forsvare byen i nesten et helt år.
Den medisinske tilstanden for de allierte var katastrofalt dårlig og en mengde soldater døde av koleraepidemiem, blant annet den franske overbefalshaveren Saint-Arnaud, den britiske befalshaveren Lord Raglan og befalshaveren for den franske flåten Armand Joseph Bruat.
9. april 1855 startet en særlig intensiv bombardering av byen. Den britiske sjefsingeniøren John Fox Burgoyne så sentrum av de russiske stillingene i Fort Malakov og konsentrerte den allierte ildgivningen dit. I mai 1855 sto det 35 000 briter og 75 000 franskmenn (innbefattet en reservearme på 30 000 mann i Istanbul) og 60 000 osmaner på Krim. På slutten av mai kom 14 000 italienere til.
Admiral Pavel Nakhimov ble skutt i hodet av en skarpskytter og døde den 30. juni 1855. Den allierte flåten behersket Svartehavet, og senket transportskip og beskjøt såvel militære som sivile mål langs kysten. 16. august forsøkte russerne å bryte beleiringen enda en gang (slaget ved Tsjernaja), også det forgjeves.
Kampen om Sevastopol festning nådde sitt høydepunkt og samtidig sin avslutning med stormingen av Fort Malakov, etter nesten et års beleiring. Etter at festningen ble erobret av franske styrker under kommando av generalene Patrice de Mac-Mahon og Pierre Bosquet 8. september 1855 måtte de russiske forsvarerne gi opp byen Sevastopol. Fordi man fra festningen hadde kontroll over Sevastopol havn sprengte de russiske troppene anleggene og trakk seg tilbake. 30. mars 1856 sluttet Russland fred med sine motstandere i Parisfreden av 1856.
Hyponephele
Hyponephele er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).
Faruk I av Egypt
Faruk I av Egypt (arabisk: Fārūq al-Awwal) (født 11. februar 1920, død 18. mars 1965) var den tiende herskeren fra Muhammad Alis dynasti og den nest siste kongen av Egypt og Sudan.
Hyponephele
Utseende
Middelsstore, brune sommerfugler med øyeflekker på vingene og avrundede vinger. Slekten ligner overflatisk mye på slekten Maniola.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den palearktiske sone, med de fleste artene i Asia.
Systematisk inndeling
Slekten er vanskelig å plassere inn i noen av undergruppene av Satyrini.
Faruk I av Egypt
Han døde i Italia i 1965. I testamentet hans stod det at han ønsket å bli begravet i Al-Rifa'i-moskeen i Kairo, men det ville den nye egyptiske statsledelsen med Nasser i spissen ikke gå med på. Kong Faisal av Saudi-Arabia erklærte at den avdøde egyptiske monarken kunne få sitt siste hvilested i Saudi-Arabia. Da besluttet Nasser at den tidligere regenten skulle få bli begravet i Egypt, men ikke i Al-Rifa'i-moskeen. Han ble i stedet begravet på Ibrahim Pasha-gravstedet.
Andreas Weihe
Andreas Hans Emil Christian Weihe (født 7. juli 1867 på Selatrað, død 16. november 1946 i Tórshavn) var en færøysk kongsbonde og politiker (Sb.). Han var medlem av det færøyske Lagtinget fra 1903 til 1910.
Han var sønn av bonde, kjøpmann og lagtingsmann Lassen Weihe og hustru Elsebeth Christine Djurhuus. En yngre bror var Hans Peter Weihe, som ble kjøpmann, skipsreder og lagtingsmann. På farssiden nedstammet han (i direkte mannslinje) fra lagmann Samuel Pedersen Lamhauge, hvis sønn Peder Samuelsen Lamhauge tok navnet Weyhe (Weihe) på 1700-tallet. Lamhauge-slekten nedstammer fra Færøyenes første lutherske prest, Heini Havreki.
Weihe ble sterkt interessert i arkeologi og kulturhistorie allerede som barn. I voksen alder reiste han Færøyene rundt og samlet inn oldsaker som han donerte til samlingen som senere ble Færøyenes nasjonalmuseum. Weihe regnes derfor blant hovedmennene bak museet. På sine eldre dager utgav han også to historiske verk, Søga og søgn (1933) og Tjóðminni (1938), hvor han også samlet gamle færøyske sagn og ordspråk.
Weihe var innvalgt på Lagtinget fra Eysturoy fra 1903 til 1910. Ved splittelsen av den færøyske nasjonalbevegelsen i 1906 var han blant lagtingsmennene som dannet Færøyenes første politiske parti, Sambandsflokkurin.
Han døde av hjertestans under et opphold i Tórshavn, 79 år gammel. Han etterlot seg hustru og en adoptivsønn.
Han ble utnevnt til ridder av Dannebrogordenen.
Siiddasjávri
Siiddasjávri (nordsamisk) (lulesamisk: Sijdasjávrre, «svensk»: Sitasjaure) er en innsjø på grensen mellom Norge og Sverige. Mesteparten av sjøen ligger i Gällivare kommune i svensk Lappland, mens den langt mindre, norske delen ligger i den tidligere Ballangen kommune (Narvik kommune etter 1. januar 2020) i Nordland fylke. Innsjøen ligger i det nordsamiske språkområdet, men tett opp til språkgrensen for lulesamisk.
Siiddasjávri er regulert for produksjon av vannkraft, og vannet fra sjøen føres i en 16 kilometer lang tunnel til Ritsem kraftverk ved Akkajaure. I forbindelse med utbyggingen av Skjomen kraftverk ble det også sprengt en vanntunnel til Siiddasjávri. Formålet med denne tunnelen er å kunne benytte Langvatnet, som ligger oppstrøms fra Siiddasjávri på norsk side, til magasinering av vann for kraftverkene i Skjomen. Om vinteren, når kraftprisene i Norge er høyest, tappes vann fra Langvatnet via Siiddasjávri og videre til Skjomen, mens det om sommeren føres en tilsvarende mengde overskuddsvann fra norsk side tilbake gjennom tunnelen til Siiddasjávri, hvor det benyttes til kraftproduksjon i Ritsem og nedenforliggende kraftverk langs Luleälven.
Om sommeren kan fjellvandrere overnatte på Sitasjaurestugorna, som drives av Svenska Turistföreningen og ligger ved veien mot Ritsem. Veien ble bygget i forbindelse med vannkraftutbyggingen og eies av Vattenfall AB, men den vedlikeholdes ikke i særlig grad.
Freddy Cannon
Freddy Cannon (født Frederico Anthony Picariello 4. desember 1940 i Lynn, Massachusetts, USA), er en amerikansk rockesanger. Han blir til tider kalt «The Boom Boom Man» etter hans egen låt med samme navn, som har blitt en del av hans signatur.
Cannon havnet litt i skyggen av de rock and roll-stjernene som var aktive på tidlig 60-tall. Hans innspilninger kjennetegnes av mye slagverk og raske, energiske låter. Blant hans store hiter er «Tallahassee Lassie», «Way Down Yonder in New Orleans» og «Palisades Park».
Johann Niklaus Schneider-Ammann
Johann Niklaus Schneider-Ammann (født 18. februar 1952) er en sveitsisk forretningsmann og politiker. Han var fra 2010 til 2018 økonomiminister og medlem av regjeringen.
Schneider-Ammann er medlem av Det frie demokratiske partiet. Den 22. september 2010 ble Schneider-Ammann medlem av Forbundsrådet, den sveitsiske regjeringen, som etterfølger etter Hans-Rudolf Merz. Han er siden 1. november 2010 økonomiminister i regjeringen. Schneider-Ammann kunngjorde før han tiltrådte regjeringsposten at han ville tre ut av og avvikle sine næringslivsengasjementer og fratre sine styreverv.
Deg å få skode
<div style="float:right; border:1px solid gray; padding:1em 1em; margin: 0 0 1em 1em; text-align:left; background:lightyellow"> Be Thou My Vision
«Deg å få skode», på gammelirsk Rop tú mo baile og engelsk Be Thou My Vision, er en irsk salme fra 700-tallet. Teksten ble bearbeidet til engelsk av Mary Elizabeth Byrne i 1905 og Eleanor Henrietta Hull i 1912. Melodien er en irsk folketone.
Salmen ble oversatt til norsk av Arve Brunvoll i 1978, og ble i 1985 tatt med i Norsk Salmebok. Salmen innledet en bredere interesse for irsk fromhetsliv og musikktradisjon i norsk kirkeliv. Salmen ble senere gjendiktet til bokmål av Eyvind Skeie, og fremført av Hanne Krogh på hennes plate Vestavind (1998), med tittelen «Irsk hymne» og åpningslinjen Vær du visjonen, å Herre, i meg.
Samme folkemelodi brukes også i den svenske popballaden «Gå inte förbi», med tekst av Ulf Schagerman og lansert som juleplate i 2003 av Sissel Kyrkjebø og Peter Jöback.
Joseph Li Hongguang
Joseph Li Hongguang (født 15. juli 1926 i landsbyen Qiangcheng i fylket Lucheng i Shanxi i Kina, død 13. desember 2006) var katolsk biskop av bispedømmet Yuncheng i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina.
Han begynte på juniorseminaret i Changzhi i 1940, og fortsatte på storseminaret i Taiyuan i 1945. Grunnet den politiske uro fortsatte han studiene i Beijing fra 1949 og ble presteviet i 1953. Så ble han sendt som sjelesørger til Xinjiang-området.
Fader Li satt fengslet under kulturrevolusjonen (1966–1976) og enda noen år, i alt i femten år bak lås og slå, med føttene i fotlenker mye av tiden.
Etter at han ble løslatt tok han opp sjelesørgerisk arbeid samtidig som han underviste i engelsk på en videregående skole. I 1986 startet han en teglsteinsfabrikk der overskuddet ble benyttet til å forbedre levekårene til arbeiderne.
Han ble utnevnt til generalvikar i 1994 og ble ordinert til hjelpebiskop i 1996. Da den ordinarie biskop av Xinjiang døde den 16. juli 2006 i en alder av 90 år, etterfulgte biskop Li ham. Han var anerkjent av både regjeringen og av Pavestolen. Men allerede etter noen måneder døde ham selv av hjertesvikt den 13. desember samme år, 80 år gammel.
IK Oskarshamn
IK Oskarshamn er et ishockeylag i Oskarshamn. IK Oskarshamn (forkortet til IKO) spiller i SHL. Laget spiller sine kamper i Arena Oskarshamn, som kan romme over 3400 tilskuere. Arena Oskarshamn er resultatet av en fullstendig renovering av det gamle stadionet i 2004. Teamet har det siste tiåret hatt en gjennomsnittlig publikum på om lag 2000 mennesker.
De norske Bokklubbene
De norske Bokklubbene AS er et bokklubbkonsern som siden 1961 har solgt bøker på postordre til norske husstander. Konsernet er eid av de tre forlagene Gyldendal (48,5 %), Aschehoug (48,5 %) og Pax forlag (3 %).
Historie
Den norske Bokklubben ble etablert 1. september 1961 av forlagene Gyldendal, Aschehoug, Tiden Norsk Forlag og Cappelen. Klubbens profil var gjenutgivelse av kjente bøker. Den første boka de ga ut var Pearl S. Bucks Den gode jord. Ni måneder etter etablering hadde selskapet over 15 000 medlemmer og hadde passert 100 000 i 1969. I dag har bokklubben over 200 000 medlemmer. Gjennom 1960-årene utvidet klubben sin virksomhet innen lyrikk og «ekstrabøker». Den opprettet Bokklubbens Barn i 1971. Med opprettelsen av Bokklubben Nye Bøker i 1976 startet konsernet med salg av nyutgitt samtidslitteratur.
Bokklubbens grafiske profil var fra 1961 til 1980 preget av Hans Jørgen Tomings bokomslag.
Bokklubben Dagens Bok ble opprettet i 1984 av forlagene Pax og Oktober, som et radikalt alternativ til Bokklubben Nye Bøker. Etter ti års drift ble klubben oppkjøpt og fusjonert med Ekstrabokklubben til Bokklubben Kunnskap og kultur. Da Cappelen forlag i 1987 ble kjøpt av det svenske forlagskonsernet Bonniers, trakk forlaget seg ut av samarbeidet om De norske Bokklubbene tre år senere, og etablerte egen bokklubb i 1991.
Mens bokklubben i sine tidligste år la hele fokuset på «månedens bok», har den i de siste årene utviklet en fullassortert distribusjon av nye bøker og filmer. Forskjellen mellom Den norskes vekt på gjenutgivelser og Nye Bøkers samtidighet har også blir utvisket, til fordel for en markedssegmentering som tilsynelatende virker inspirert av Norsk Monitors inndeling av norske forbrukervaner: henholdsvis «tradisjonell materialist» og «moderne materialist». Norsk Monitors markedsinndeling virker også førende for Bokklubben Dagens Bok som rettet seg mot «moderne idealister», mens Ekstrabokklubben tilbød bøker for «tradisjonelle idealister». Bokklubbenes ledelse oppfattet trolig de to segmentene som for små til å være økonomisk drivverdige, og kanskje også delvis sammenfallende.
Fylkesvei 2900
Fylkesvei 2900  går mellom Sønstebydalen og Tromaldstøa i Flå kommune. Veien er 3,5 km lang.
Dilbeek
Dilbeek er et sted og en kommune i den belgiske provinsen Flamsk Brabant. Det bor ca. 40 700 mennesker i kommunen, og den har en areal på 41,18 km². I tillegg til selve Dilbeek hører også tettstedene Sint-Ulriks-Kapelle, Sint-Martens-Bodegem, Groot-Bijgaarden, Itterbeek og Schepdaal til Dilbeek. De første referanser til Dilbeek dateres fra 1075.
Hans Peter Weihe
Hans Peter Weihe (født 15. august 1868 på Selatrað, død 25. april 1953) var en færøysk kjøpmann, skipsreder og politiker. Han hadde realeksamen fra 1883, og gikk skole og drev handel i Danmark 1883–1895. Weihe var borgermester i Nes kommuna i mange år, og satt på Lagtinget for Eysturoy 1899–1903.
Egypt under Sommer-OL 1976
Egypt under Sommer-OL 1976. 23 sportsutøvere fra Egypt deltok i perioden 18. – 20. juli, før de og utøvere fra Kamerun, Marokko og Tunisia trakk seg fra sommer-OL 1976 i Montréal.
Flere andre afrikanske nasjoner boikottet lekene på grunn av New Zealand, som hadde sportslige relasjoner til Sør-Afrika, deltok under lekene.
Eiker (andre betydninger)
Eiker har flere betydninger:
Washington County (Wisconsin)
Washington County er et fylke i den amerikanske delstaten Wisconsin. Det ligger i de sørøstlige delene av staten og grenser mot Fond du Lac County i nordvest, Sheboygan County i nordøst, Ozaukee County i øst, Milwaukee County i sørøst, Waukesha County i sør og mot Dodge County i vest.
Washington Countys totale areal er 1,129 km² hvorav 13 km² er vann. I 2000 hadde fylket 117,493 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen West Bend.
Fylket har fått sitt navn etter USAs første president, George Washington.
Nyborg (Bergen)
Nyborg omfattes av grunnkretsene Li, Litleåsen og Vågsbotn, med totalt 2 264 innbyggere 1. januar 2012, og et areal på 1,51 km², av dette 0,14 km² ferskvann. De nærliggende jordbruksbygdene Blindheim og Dalabygda har postadresse Nyborg.
Joseph Xu Honggen
Joseph Xu Honggen (født 1962 i Kina) er katolsk biskop av bispedømmet Suzhou i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina.
Han ble født i en katolsk familie og begynte på presteseminaret i Sheshan ved Shanghai i 1984. Etter sin prestevielse i 1990 arbeidet han ved samme seminar og ved juniorseminaret for Jiangsu. Han var også sogneprest for katedralen i Suzhou.
I 1994 dro han utenlands og studerte i Chicago og i New York, der han tok to mastergrader, i henholdsvis teologi og bibelvitenskaper. Han vendte tilbake til Suzhou i 1999, samme år som bispedømmets biskop Matthias Ma Longlin døde, 81 år gammel.
Joseph Xu Honggen ble bispeviet 20. april 2006 med pavelig mandat for bispedømmet Suzhou med biskop John Fang Xingyao av Linyi som hovedkonsekrator. Det var seks år etter at prestene, nonnene og representanter for lekfolket i bispedømmet hadde valgt ham i desember 1999. Det tok mange år før de kinesiske myndigheter gikk med på valget.
Suzhou er ett av de mindre biskoper i denne delen av Kina. Det hadde i 2006 18 prester, fire av dem eldre, og 15 nonner. De tar seg av 50 000 katolikker i rundt 20 menigheter. Tre seminarister studerte i Sheshan.
I oktober 2016 ble han mottatt av pave Frans.
Torstein Slungård
Torstein Slungård (født 5. september 1931 i Stjørdal i Nord-Trøndelag, død 14. august 2009 på Dovre i Oppland) var en norsk offentlig tjenestemann og politiker (V).
Etter studiene var Slungård rådmannssekretær i Lillestrøm kommune i 1961, sekretær i Arbeidsdirektoratet i 1962 og rådmannssekretær for sosial-, skole- og boligrådmannen i Bærum kommune 1962–1964.
Slungård var medlem av Nittedal kommunestyre i 28 år, herav ordfører 1976–1977. Han var også Akershus' fylkesvaraordfører 1972–1975 og nestformann i Venstre. Av styreverv kan nevnes styreformann i Norsk institutt for by- og regionforskning, Akershus Energi og Fylkeskraft Østlandet samt styremedlem i Kommunenes Sentralforbund.
Fra 1977 var han regionsjef og senere underdirektør i Distriktenes utbyggingsfond. Han bodde den siste delen av sitt liv på Dovre, hvor han var regionsjef for næringsutvikling i seks kommuner i Nord-Østerdalen.
Harald Reinkind
Harald Reinkind (født 17. august 1992) er en norsk håndballspiller som spiller for THW Kiel. Han har gått på Norges Toppidrettsgymnas. Den tidligere Gneist- og Fyllingen-spilleren debuterte i eliteserien som 16-åring. Reinkind har spilt 80 kamper på aldersbestemte landslag for Norge og debuterte på Norges herrelandslag i håndball mot Tyskland 16. april 2011. Han spilte på Norges lag som tok sølv i VM 2019 og bronse i EM 2020.
Med Kiel vant han mesterligaen i håndball for menn sesongen 2019/2020. På grunn av koronaviruspandemien ble semifinalene og finalen spilt først i desember 2020. Reinkind scoret ett mål i kampen der Kiel slo 33–28.
Blomqvist Kunsthandel
Blomqvist Kunsthandel, gjerne omtalt som Blomqvist, er et norsk auksjonshus med hovedkontor i Oslo. Blomqvist ble grunnlagt i 1870 som en av Nordens aller første kunsthandlere av Christian Walfrid Blomqvist. I dag er Blomqvist Norges største og eldste formidler av kunst, antikviteter, moderne design, sølv, smykker, klokker, glass, porselen, vin og mer. Blomqvist avholder 6 auksjoner året og har siden 2006 avholdt separate nettauksjoner med mer enn 20 000 hammerslag per år.
Firmaet har i flere perioder vært et viktig utstillings- og omsetningssted for norsk billedkunst, både gjennom auksjoner og salg fra galleri. Mange norske kunstnere har hatt separatutstillinger her, blant andre Thomas Fearnley, Christian Skredsvig, Johan Fredrik Eckersberg, Hans Gude, Mathias Stoltenberg, Olaf Isachsen, Johan Christian Dahl, Adolph Tidemand og August Cappelen. Edvard Munch har hatt elleve separatutstillinger hos Blomqvist.
Historie
Blomqvist ble etablert i 1870 i Christiania av Christian Walfrid Blomqvist som rammemakeri og forgyllingsverksted. Butikken flyttet til Toldbodgaten 22 i 1879 og innredet en utstillingshall i annen etasje. Firmaet flyttet til Karl Johans gate i 1883, og Blomqvists nevø, Walfrid Wasteson, overtok som leder i 1884. Han drev firmaet fram til 1930-årene. Fra 1914 har Blomqvist hatt sine nåværende lokaler som ligger i Tordenskiolds gate 5.
Giacomo Savelli
Han var onkel til kardinal Giulio Savelli (kreert 1615), og tilhørte en aristokratisk slekt som også omfattet blant annet pavene Honorius III (1216–1227) og Honorius IV, og kardinalene Bertrand Savelli (1212), Cenzio Savelli (1216), Giovanni Battista Savelli (1471), Silvio Savelli (1596), Fabrizio Savelli (1647), Paolo Savelli (1664) og Domenico Savelli (1853).
Basketball under Sommer-OL 1968
Basketball var med som olympisk øvelse for sjuende gang under OL-1968 i Mexico by. Seksten lag deltok og turneringen ble spilt mellom 13. og 25. oktober. USA beseiret Jugoslavia med 65-50 i finalen og ble olympiske mestere i basketball for sjuende gang.
DSS
DSS eller dss har flere betydninger:
Sola folkebibliotek
Sola folkebibliotek er hovedbiblioteket i Sola kommune og holder til i Sola kulturhus. Biblioteket har også en mindre filial i Tananger. På biblioteket kan man låne bøker, dvd-er, tidsskrifter og musikk. Det har en stor samling med bøker om lokalområdet og en stor ​barne- og ungdomsavdeling. Voksenavdelingen er delt inn i skjønnlitteratur, krim, serier og faktabøker. Det er også flere pc-er med internett i tillegg til en rekke aviser, både lokale og nasjonale.
Underliggende institusjoner
Fylkesvei 2902
Fylkesvei 2902  går mellom Gulsvik og Veteren i Flå kommune. Veien er 7,1 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 202.
Calatravaordenen
Calatravaordenen (spansk: Orden de Calatrava) var en religiøs og militær ridderorden grunnlagt i 1158 i kongeriket Castilla. Ordenen var opprinnelig en militær gren av Cistercienserordenen. Den ble anerkjent av pave Alexander III i 1164. Ordenens tegn var et rødt liljekors.
Ordenen kjempet for å beskytte Castilla mot dets fiender. Under Reconquista var Calatravaordenen engasjert i kampen mot maurerne. Framgangene i denne kampen gjorde at ordenen opparbeidet betydelig makt og rikdom. Den ble dermed en maktfaktor i konkurranse med kongemakten, som forsøkte å kontrollere den gjennom å overta stormesterembetet. I 1487 ble kong Ferdinand II av Aragón ordenens stormester og siden forble embetet under kongemakten. Etter Granadas fall i 1492 forsvant ordenens militære begrunnelse og ordenens virke ble konsentrert om forvaltning av dens omfattende jordegods.
Ordenens midler og besittelser ble gjentatte ganger forsøkt beslaglagt på 1800- og begynnelsen av 1900-tallet. Den ble sekularisert i 1855, erklært oppløst under Den første spanske republikk, men gjenopprettet i 1875. Medlemskapet i ordenene utviklet seg til å bli mest en æresbevisning, men seremoniellet ble opprettholdt. Medlemskap var fortsatt begrenset til adelige. Kong Alfonso XIII fungerte som ordenenes stormester, også etter kongedømmets fall i 1931. Under den andre republikk ble imidlertid ordenene som offisielle institusjoner opphevet ved dekret av 1931 og var etter dette å anse som private foreninger. Opptak av nye medlemmer stanset likevel så godt som helt opp.
Etter gjeninnføringen av monarkiet i Spania i 1975 ble Calatravaordenen gradvis gjenopplivet. Den nye kongens far, Juan, greve av Barcelona, ble utnevnt til leder for Det kongelige råd for de militære ridderordener av Santiago, Calatrava, Alcántara og Montesa. Han ble i 1993 etterfulgt av prins Carlos, hertug av Calabria. Kongen selv fungerer som ordenenes stormester. I 1982 ble nye noviser tatt inn i alle fire ordener og året etter startet opptak av fullverdige riddere. Kongens beskytterskap overfor ordenene kommer også til uttrykk gjennom den tillatelse disse har fått til å avholde sine møter og seremonier i et særlig rom i det kongelige slott. Ordenene er likevel fortsatt rettslig sett private ordensbrorskap med foreningsstatus og fortsetter med denne status sin religiøse, kulturelle og humanitære virksomhet.
Calatravaordenen er i dag et katolsk brorskap som står under beskyttelse av Spanias konge. Den har omkring 50 fullverdige riddere og i underkant av 30 noviser. Ordenen tar kun opp adelige som kan vise til fire adelige besteforeldre.
Jacques Tits
Jacques Tits (født 12. august 1930 i Uccle) er en fransk (tidligere belgisk) matematiker. Han har skrevet et stort antall forskingsartikler på flere områder, men i hovedsak innen gruppeteori.
Tits ble i 1995 utnevnt til den tyske ordenen Pour le Mérite für Wissenschaften und Künste. Han ble tildelt Abelprisen i 2008. <!-- uoversatt 2008-05-20 His academic career includes professorships at the Free University of Brussels (now split into the Université Libre de Bruxelles and the Vrije Universiteit Brussel)(1962–1964), the University of Bonn (1964–1974) and the Collège de France in Paris, until becoming emeritus in 2000. He has been a French citizen and a member of the French Academy of Sciences since 1974.
Tits was an "honorary" member of the Nicolas Bourbaki group; as such, he helped popularize Harold Scott MacDonald Coxeter's work, introducing terms such as Coxeter number, Coxeter group, and Coxeter graph.
Tits received the Wolf Prize in Mathematics in 1993, the Cantor Medal from the Deutsche Mathematiker-Vereinigung (German Mathematical Society) in 1996, and the German distinction "Pour le Mérite". In 2008 he was awarded the Abel Prize, along with John Griggs Thompson, “for their profound achievements in algebra and in particular for shaping modern group theory.” He is a member of several Academies of Sciences.
the Tits group is named after him.
Referanser
-->
IF Troja-Ljungby
IF Troja-Ljungby er en svensk ishockeyklubb fra Ljungby. Klubben ble stiftet 22. mars 1948.
I april 2008 ble klubben klar for å spille i Hockeyallsvenskan.
Bergen-Nordhordland Rutelag
Etablering
Med etebleringen av Lindaas-Masfjorden Dampskibsselskap fikk man et fungerende rutesystem av båter i Nordhordland og Gulen. Dette var noe man hadde savnet i området, da viktige ting som avgangstider var svært dårlig tilpasset for bøndene. Det ble derfor lyst til et første møte om etableringen av damskipselskapet i Bergen i februar 1880. I mai samme år ble selskapet etablert