cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Johan Fabricius (1899–1981)
Romaner for voksne
Nasjonalforlaget utga først en romanserie på tre bind om hovedpersonen Marietta. Dernest publiserte forlaget den omfangsrike slektskrøniken Slottet i Kärnten.
Marinaleda
Marinaleda er en kommune i den spanske provinsen Andalucía i Spania. Den er selverklært sosialdemokratisk, men blir av mange regnet som kommunistisk på grunn av sin kollektive økonomi.
Politikk
Byen har i over tretti år hatt Juan Manuel Sanchez fra Izquierda Unida (Forent venstre) som sin borgermester. Bystyret består av elleve medlemmer, ni fra Izquierda Unida og to fra PSOE.
Gatenavn
Etter Franco-tiden har de døpt om mange gatenavn og plasser til heder av sosialistiske helter som for eksempel Che Guevara og Salvador Allende. Eksempler er Calle de Erneste Che Guevara og Plaza de Salvador Allende.
Øvrig
Landsbyen er å regne som et kollektiv, og arbeidsledigheten er svært lav sammenligna med resten av Spania. Man kan leie et hus meget billig, og man kan bygge det selv. Dette huset skal inkludere tre soverom, og 100m² hage, til eventuell utbygging. Det er ikke tillat å selge disse husene, da de mener dette fører til uønsket profitt. Arbeidet i landsbyen deles opp i grupper hvor noen jobber på markene, og noen i fabrikken, alt etter tur. Det er også verdt å merke seg at alle innbyggere som jobber for byen tjener likt.
Stjernevannet
Stjernevannet (nordsamisk: Nástejávri) er en innsjø i Tana kommune i Finnmark. Den ligger øverst i Kongsfjordvassdraget og har utløp mot nord til Nástejohka.
Fylkesvei 890 går langs vestsida av Stjernevannet, hvor det også er en del hyttebebyggelse.
Etter Rubicon
Etter Rubicon er en norsk politisk thriller- og dramafilm fra 1987. Filmen hadde premiere på norsk kino 10. september 1987. Filmen er klassifisert som thriller/drama, har en spilletid på 93 minutter, og anbefalt aldersgrense på 15 år.
Handling
Under en militærøvelse utenfor kysten av Nordland og Troms blir to gutter på fisketur funnet syke, med uforklarlige symptomer. Kort tid etter innlegging på sykehus, dør de. Doktor Hoff (Sverre Anker Ousdal) og lensmann Berntsen (Toralv Maurstad) blir på samme tid sendt ut til tankbåten «Rubicon» som har meldt om en eller annen nødsituasjon, men de finner skipet tomt for folk. Politiet konfiskerer likene til de to guttene, og hele saken er omgitt med hemmelighold, noe som får doktor Hoff til å starte undersøkelser på egen hånd. Dermed blir han dratt inn i et politisk spill som viser seg å være livsfarlig.
Produksjon
Filmen ble spilt inn i Svolvær og Nusfjord i Lofoten, i Nyksund i Vesterålen og i studioene til Norsk Film AS på Jar i Bærum. Arthur Johansen og Leidulv Risan skrev manus, mens Leidulv Risan var regissør. Geir Bøhren og Bent Åserud stod for musikken.
Pughs bästa
Pughs bästa er et samlingsalbum av den svenske rockemusikeren Pugh Rogefeldt, utgitt av plateselskapet Warner i 2003.
Sporliste
Alle låter skrevet av Pugh Rogefeldt der ingenting annet er angitt.
Amreli (distrikt)
Amreli (gujarati: અમરેલી જિલ્લો ) er et distrikt i den indiske delstaten Madhya Pradesh. Distriktets hovedstad er Amreli.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,513,614 innbyggere i distriktet, mot 1,393,918 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 25,49 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 11,15 % i 2011 mot 14,25 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 879 i 2011 mot 892 i 2001.
DS «Gyller»
«Gyller»
===Mannskapsliste ===
Sauvagesinella
Sauvagesinella er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.
Haccho-demningen
Haccho-demningen er en steinfyllingsdam i Saga prefektur som benyttes i forbindelse med irrigasjon innen jordbruk. Demningen er 24,6 m høy og 346,6 m lang.
Sauvagesinella
Levevis
Billene er ikke flygedyktige, larvene utvikler seg trolig på møkk. De har blitt funnet i skogkanter, på heier og i kanten av sumper.
Utbredelse
Slekten er bare kjent fra delstaten Western Australia.
Hjalmar Krag
Hjalmar Krag (født 2. juli 1867 i Vestre Aker, død 25. april 1954) var en norsk offiser, idrettsleder og Kong Haakon VIIs første adjutant.
Han vokste opp i Oslo der han etter examen artium 1886 meldte seg inn i SK Ull (etablert 1883). Krag var offiser frem til 1912 da han hadde blitt major, og gjort unna Den militære høyskole i 1893. Han var nevø av Ole Herman Krag (1837–1916) som omkring 1890 hadde funnet opp Krag-Jørgensen (gevær). Krag var fra 1896 til 1897 ansatt ved geværkontrollen hos den store våpenprodusenten Österreichische Waffenfabriksgesellschaf (etablert 1864), i dag kjent som Steyr Mannlicher. De hadde i 1895 fått kontrakt på produksjon av tyve tusen Krag-Jørgensen med bajonett. Vel tilbake derfra jobbet han ved Krigsskolen som lærer i skyting.
Etter unionsoppløsningen i 1905 ble han adjutant til den nyinnsatte Kong Haakon VII (1872–1957), mens kona Mimi var hoffdame ad interim (inntil videre) for Dronning Maud (1869–1938). Begge mottok kroningsmedaljen 1906 for å ha vært med på forberedelsene. Han mistet denne jobben i 1908, men fikk i stedet jobbe for landkadettkompaniet inntil han i 1913 måtte slutte som offiser.
Krag satset fra 1913 på et privat agentur, ''Hj. Krag'' som solgte brukt krigsmateriell fra den første verdenskrig, foruten agentur for det tyske optikkfirmaet Carl Zeiss AG og Krupp (konsern). I 1945 måtte Krag se det solgt til elektroingeniøren Lorentz Gjersøe (1893–1967), en redersønn som etter fem år hos Heyerdahl A/S hadde sluttet seg til firmaet i 1921.
Krag var kongelig tilsynsmester (revisor) ved de kongelige hestestaller fra 1905 til 1940 da krigen brøt ut. Kongen beordret ham i 1919 til å sitte i Norges skytterstyre. Samme året tiltrådte Krag som president i Norges Landsforbund for Idræt, i dag kjent som Norges idrettsforbund og var derved formann for den norske olympiske komité. Han ga seg i 1925. For alt dette fikk han St. Olavs Orden i 1935 pluss mange utenlandske ordener.
Krag var sønn av veidirektør Hans Hagerup Krag (1829–1907) og Anna Petersen. I 1896 ble han gift med Claudine Emilie (Mimi) Heiberg (1872–1968) av Heiberg-slekten. Hun var oppvokst på Bjølsen hovedgård og datter av juristen Carl Johan Heiberg (1844–1914) og dyreaktivisten Claudine Sophie Emilie Meinich (1850–1932). Kona ble altså hoffdame og skrev flere kokebøker.
HMS «Howe» (1940)
HMS «Howe» var et britisk slagskip av typen King George V-klassen. «Howe» var det siste av fem slagskip som ble bygget i King George V-klassen. Skipet ble bygget av Fairfield Shipbuilding and Engineering Company og ble sjøsatt den den 9. april 1940. Skipet skulle opprinnelig hatt navnet Beatty, men navnet ble senere endret til Howe. Til ære for admiralen Richard Howe.
Under andre verdenskrig ble skipet brukt i Nordsjøen til å eskortere allierte konvoier til Sovjetunionen. I 1943 deltok hun i den allierte invasjonen av Sicilia der hun bombarderte italienske marinebaser ved byene Trapani og Favignana. Sammen med HMS «King George V» eskorterte «Howe» to overgitte italienske krigsskip til byen Alexandria. Hun ble senere i krigen sendt til Stillehavskrigen hvor hun blant annet deltok i bombarderdementet av øya Okinawa under slaget om Okinawa.
Condukiidae
Condukiidae er en av i alt 59 familier innenfor den relativt store og artsrike underordenen Gammaridea av amfipoder. Gruppens arter er bentiske bunndyr. Artene har små øyne, til forskjell fra gruppen Hyperiidea hvor artene har større øyne og er frittsvevende planktoniske.
Familien har 2 slekter.
Gruppens taksonomi
Gruppen har, i likhet med hele Gammaridea-ordenen, gjennomgått en betydelig revisjon av sin systematiske plassering og sammensetning. Taksonomien til krepsdyrene er generelt komplisert og usikker. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Mathias Hamar
Mathias Olav Hamar (født 11. mai 1990 i Bærum) er en norsk kajakkpadler. Han representerer Strand Kajakk Klubb.
I 2013 tok han bronse i U23-klassen under maraton-VM i København. I 2014 tok han bronse i seniorklassen under maraton-EM.
An Se-hyeon
An Se-hyeon (født 14. oktober 1995) er en sørkoreansk svømmer.
Hun representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i semifinalen på 100 meter butterfly.
I 2021 tok hun en 23. plass for landet sitt på 100 meter butterfly under Sommer-OL 2020 i Tokyo og kvalifiserte seg derfor ikke til semifinalene på øvelsen.
Hauduken
Hauduken er et fjell i Molde og Rauma kommune i Møre og Romsdal. Det har to topper, hovedtoppen med en høyde på 1 734 meter over havet og nordtoppen på 1 719 meter over havet.
Ilaget kraftverk
Ilaget kraftverk er et vannkraftverk i på Hjelmeland i Kvinnherad kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 440 meter.
Installert effekt er 1,7 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 7,8 GWh.
Tjøstøl naturreservat
Tjøstøl naturreservat ligger på vestsiden av Store Le, helt nordøst i Aremark kommune. Berggrunnen består av granittisk gneis og hornblendegneis med amfibolitt. Denne fovitrer lett og gir gunstig jordsmonn. Området er lite berørt, og har noen av de fineste rike barskoger som er igjen i lavlandet i Øst-Norge. Formålet med naturreservatet er å bevare den rike barskogen med mangfoldet av arter, økosystemer og økologiske prosesser.
Sverige-Tyskland
Sverige-Tyskland var et svensk tidsskrift utgitt av Riksföreningen Sverige-Tyskland.
Utgivelsen av tidsskriftet startet i 1938 og hadde en protysk holdning, ifølge en del vurderinger i ettertid også med pronazistiske anstrøk. Ansvarlig utgiver for tidsskriftet var professor i genetikk ved Lunds universitet Herman Nilsson-Ehle. Tidsskriftet kom ikke ut 1946, men hadde en viss aktivitet til 1958.
Norsk-Tsjekkoslovakisk Hjelpeforening
Norsk-Tsjekkoslovakisk Hjelpeforening ble stiftet 23. oktober 1950, og hadde som formål å videreføre arbeidet som Czechoslovak Relief Committee hadde utført siden 1948. Dette dreide seg om å hjelpe politiske flyktninger som hadde rømt fra Tsjekkoslovakia etter den andre verdenskrig og som ikke kunne repatrieres, samt etter den kommunistiske maktovertakelsen i februar 1948. Blant arbeidet var også å organisere ferieopphold i Norge for tsjekkoslovakiske barn. Flere av de som arbeidet for foreningen var selv flyktninger, som daglig leder Anna Kvapilova. Andre sentrale medlemmer i foreningen var Lille Graah og Ragnar Andersen, og formennene Carl P. Wright (1950–1960) og Albert Nordengen.
Foreningen ble oppløst av styret i 1987.
Daiene Dias
Daiene Dias (født 16. mai 1989) er en brasiliansk svømmer.
Hun representerte Brasil under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i semifinalen på 100 meter butterfly.
Cressidae
Cressidae er en av i alt 59 familier innenfor den relativt store og artsrike underordenen Gammaridea av amfipoder. Gruppens arter er bentiske bunndyr. Artene har små øyne, til forskjell fra gruppen Hyperiidea hvor artene har større øyne og er frittsvevende planktoniske.
Familien har 2 slekter.
Gruppens taksonomi
Gruppen har, i likhet med hele Gammaridea-ordenen, gjennomgått en betydelig revisjon av sin systematiske plassering og sammensetning. Taksonomien til krepsdyrene er generelt komplisert og usikker. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
VM i friidrett 2022 – Sjukamp kvinner
Øvelsen Sjukamp kvinner i VM i friidrett 2022 ble avholdt på Hayward Field i Eugene, Oregon, USA 17 og 18 juli 2022.
=Resultater=
Sammenlagt
=Eksterne lenker=
Maratonsvømming under VM i svømmesport 2017 – 10 km menn
Maratonsvømming under VM i svømmesport 2017 – 10 kilometer meter menn ble avholdt i Balatonsjøen den 16. juli 2017.
Stuping under Sommer-OL 2020 – 3 meter synkronstup kvinner
Stuping under Sommer-OL 2020 – 3 meter synkronstup kvinner ble arrangert på Tokyo Aquatics Centre den 25. juli 2021.
Classica et mediaevalia
Classica et Mediaevalia er et dansk vitenskapelig tidsskrift, som beskjeftiger seg med antikkens og middelalderens historie, språk og litteratur samt den klassiske tradisjons betydning som en del av den europeiske kulturarv. Tidsskriftet kom ut første gang i 1938 og det siste bindet er årgang 63, 2012. Classica et Mediaevalia trykker artikler på engelsk, tysk og fransk, og cirka 1/4 av forfatterne er dansker. Det utgis av Museum Tusculanums Forlag med tilskudd fra Forskningsrådet for kultur og kommunikation under Det Frie Forskningsråd. Inntil 2006 var undertittelen Revue danoise de philologie et d'histoire, men siden 2007 bærer tidsskriftet den engelske undertittel Danish journal of philology and history.
Den nåværende redaktøren er George Hinge, Aarhus Universitet. De tidligere redaktører omfatter blant andre William Norvin, Franz Blatt, Otto Steen Due, Ole Thomsen og Tønnes Bekker-Nielsen.
Slaget ved Walcourt
Slaget ved Walcourt ble utkjempet 25. august 1689 under niårskrigen. Slaget fant sted nær den gamle byen Walcourt nær Charleroi i De spanske Nederlandene og endteen sommer uten store hendelser med marsjering, manøvre og stell og foring av hestene. Slaget ble en suksess for Storalliansen – den eneste nevneverdinge hendelsen på denne krigsskueplassen under felttoget i 1689.
Bakgrunn
I september 1688 invaderte styrkene til kong Ludvig XIV Rhinland og beleiret den tyske byen Philippsburg. Ludvig hadde håpet å tvinge de mektige tyske fyrstene og den tysk-romerske keiseren Leopold I til å omgjøre våpenhvilen i Regensburg fra 1684 til en permanent fredsavtale og dermed bekrefte alle områdene Ludvig hadde fått under gjenforeningskrigen. Andre tyske byer falt raskt, inkludert Oppenheim, Kaiserslautern, Heidelberg og den viktige festningen i Mainz, men istedenfor å bukke under, samlet de tyske fyrstene seg mot styrkene til Ludvig. Det som skulle være et felttog på bare noen måneder utviklet seg til niårskrigen.
Ved å flytte inn i Rhinland, skremte Ludvig De forente Nederlandene som fryktet et mulig angrep mot seg, og prins Vilhelm av Oranien invaderte England i november. Suksessen til Vilhelm i den påfølgende ærerike revolusjonen bevirket at han tok over den engelske tronen i februar 1689 (og regjerte sammen med konen Maria). Dette gjorde at han kunne benytte hele handelsmakten og den militære makten til England i krigen mot Frankrike, og raskt danne koalisjonen han lenge hadde ønsket seg. Den 12. mai 1689 signerte nederlenderen og keiser Leopold I Storalliansen, hvor målet ikke var noe mindre enn å tvinge Frankrike tilbake til grensene slik de var mot slutten av tredveårskrigen og den fransk-spanske krigen, og dermed ta fra Ludvig alle områdene han hadde tatt mens han regjerte.
De spanske Nederlandene ble senere hovedkrigsskueplassen, men i de tidlige fasene av krigen i 1698 ble området bare regnet som sekundært. Dette
kom av at hovedpartene i krigen var opptatt andre steder. Kong Vilhelm var opptatt med politiske saker i England og et jakobinsk opprør i Skottland, mens kong Ludvig var opptatt langs Rhinen, hvor de mektige tyske fyrstene forberedte seg på å presse den franske armeen over til andre siden av Rhinen, og dermed ta tilbake dem tidligere tapte landområdene.
Opptakt
Den 14. mai 1689 samlet Humières arméen sin for det nye felttoget i De spanske Nederlandene nær Boussières ved elven Samvbre, hvor han hadde 24 bataljoner og 75 skvadroner, totalt 24 000 mann. Vilhelm ga kommandoen på hans 35 000 soldater til den 69 år gamle prinsen av Waldeck. Den engelske kontingenten på 8 000 mann ble kommandert av Jarlen av Marlborough, men Vilhelm var skeptisk til kvaliteten til de engelske soldatene. Sammenlignet med de nederlandske soldatene på denne tiden manglet engelskmennene organisering, feltadministarsjon og et kommissariat. Waldeck så med interesse på Marlborough som prøvde å bringe orden og organisering i kommandoen sin og skrev senere at han håpet at engelskmennene var «… like disiplinerte som de var modige» – selv om Waldeck i september fremdeles klaget over deres  «… temperament, nonchalanse, usle klær og dårlige sko.»
Administrative problem og det at kontingentene nådde sent frem gjorde at de allierte ikke kunne starte offensiven i regionen før sent i juni. Waldeck flyttet fra nær Tienen og la i vei mot Fleurus. De neste to månedene brukte arméene på å marsjere og motmarsjere i et forsøk på å få et strategisk overtak. Den 24. august hadde Waldeck krysset Sambre og slått leir nær den gamle byen Walcourt hvor han var fornøyd med å holde seg på fiendtlig territorium.
Slaget
Den 25. august var de allierte på jakt etter forsyninger, i lag med 600 engelske soldater under oberst Hodges i den omliggende landsbygden. Humières kom over forsyningene til en alliert utpost rundt 3 km sør for Walcourt. Soldatene ble kalt tilbake og den allierte leiren gjorde seg klar til kamp.
I nesten to timer klarte regimentet til Hodges å hindre franskmennene i å danne en fortropp, og dekket tilbaketrekkingen til før de selv trakk seg tilbake til en nærliggende mølle. Kl. 11:00 hadde Marlborough fått fienden i sikte. Han så at Hodges ble angrepet av flere franske batteri og den engelske kommandanten ga ordre om å trekke seg tilbake til en ås øst for Walcourt, og bak denne ble den allierte hobedstyrken satt opp. Waldeck skrev senere til Vilhelm – «[Hodges] og engelskmennene som er med han har utrettet mirakel, og jeg hadde aldri trodd at så mange av engelskmennene ville vise slikt joie de combattre.» Tross i at soldatene hans ikke klarte å ta den lille styrken til Hodges, valgte Humières å gå til angrep mot Walcourt. Slagmarken var ikke gunstig for franskmennene, og selv om forsvarsverkene i byen var gamle, sto han på en ås som var delvis omringet av en elv. Likevel ble det utført flere angrep, men franskmennene led store tap fra kanonene til de allierte på flankene. Tross i tapene presset Humières på og sendte en avdeling av Gardes Françaises for å prøve å sette portene til Walcourt i brann. Forsøket mislyktes og da brigadegeneral Thomas Tollemache førte inn en tysk bataljon i byen rundt 14:00 var garnisonen reddet.
Humières følte seg tvunget til å utvide slaget og sendte nå mennene sine i et improvisert angrep mot høyreflanken til den allierte hovedelinjen bak byen. Rundt kl. 18:00 sendte Waldeck et dobbelt motangrep mot de slitne franskmennene og nederlenderne til general Slangenburg til venstre og Marlborough i midten og til høyre. Franskmennene vaklet tilbake i stor uorden, men det franske kavaleriet, kommandert av oberst Villars, hindret en nedslakting under tilbaketrekkingen, slik at Humières kunne trekke mennene sine bort fra slagmarken. Humières hadde blitt ydmyket, men på grunn av administrative problem, klarte ikke Waldeck å følge opp denne suksessen. De neste dagene lå de to armeene ansikt til ansikt, og bombarderte hverandre fra tid til annen, men slaget vedvarte ikke. Humières dro tilbake til regionen rundt festningene ved Schelde og Waldeck dro til Brussel.
Ettervirkning
Slaget (det eneste merkverdige i hele felttoget det året) var blodig, og det hadde på en mannsalder ikke vært et like alvorlig møte mellom engelskmennene og franskmennene. Franskmennene tapte mellom 600 og 2 000 mann, i tillegg til seks kanoner. De allierte tapete mellom 100–300 mann.
Seieren ved Walcourt gav de allierte god selvtillit, mens Humières kom i unåde. Før Humières gikk i vinterkvarter, sendte han fire bataljoner inn i Rhinalnd, hvor Ludvig i 1689 hadde møtt den største utfordringen sin, i kraftig mindrertall. . I 1690 flyttet hovedfokuset seg i krigen tilbake til Flandern. Dette året hadde derimot duc de Luxembourg tatt over kommandoen for franskmennene og 1. juli vant han slaget ved Fleurus, som blir regnet som et taktisk mesterverk.
Jon Wessel-Aas
Jon Matti Wessel-Aas (født 1967) er en norsk advokat med møterett for Høyesterett som særlig har arbeidet med medierett. Siden 2020 har han vært leder av Den Norske Advokatforening.
Liv og virke
Wessel-Aas tok en Bsc.Econ. (International Relations) ved London School of Economics i 1988 og ble senere utdannet jurist ved Universitetet i Oslo i 1995. Deretter var han advokatfullmektig/advokat i advokatfirmaet Schjødt og senere i tolv år advokat i NRK, før han i 2011 ble partner i Bing Hodneland.
Han har særlig arbeidet med medierett, ytringsfrihet, personvern, opphavsrett og menneskerettigheter. Han er styremedlem og daglig leder i den norske avdelingen av Den internasjonale juristkommisjon. Han har publisert en rekke fagartikler og bokbidrag innenfor sine fagfelt. I 2013 utgav han en bok om jus og sosiale medier. Han har vært en aktiv kritiker av innføring av Datalagringsdirektivet i Norge og Smittestopp-appen fra Folkehelseinstituttet.
I søksmålet mot rettspraksis.no var Wessel-Aas prosessfullmektig for Lovdata.
Il Lombardia 2018
Il Lombardia 2018 ble avholdt den 13. oktober 2018. Thibaut Pinot vant.
Bhavnagar (distrikt)
Bhavnagar (gujarati: ભાવનગર જિલ્લો ) er et distrikt i den indiske delstaten Madhya Pradesh. Distriktets hovedstad er Bhavnagar.
Telys
Telys er lave levende lys som er brede nok til å stå på egen hånd. Telys kan brukes til å varme mat og drikke, som pynt, eller til å skape atmosfære.
Bhavnagar (distrikt)
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 2,877,961 innbyggere i distriktet, mot 2,469,630 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 41,01 % av befolkningen.
Zonocopris
Zonocopris er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.
Utseende
Middelsstore, blanke, svarte skarabider. Hodet er bredt skovlformet med to tenner på forkanten. Pronotum er kort og bredt med bredt avsatte sidekanter i den fremre delen, dekkvingene korte og rundede, det er en markert innsnevring mellom pronotum og dekkvinger. Dekkvingene har fine punktstriper.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Sør-Amerika (Bolivia, Brasil, Paraguay og Argentina).
Anand (distrikt)
Anand (gujarati: આણંદ જિલ્લો ) er et distrikt i den indiske delstaten Madhya Pradesh. Distriktets hovedstad er Anand.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 2,090,276 innbyggere i distriktet, mot 1,856,872 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 30,32 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 	11,66 % i 2011 mot 13,75 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 877 i 2011 mot 849 i 2001.
Bhavnagar (distrikt)
Demografi
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 12,84 % i 2011 mot 16,27 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 885 i 2011 mot 881 i 2001.
Telys
De senere årene har det også kommet LED-telys (med engangs- eller oppladbare batterier) slik at man unngår avgasser samt brannfaren assosiert med åpen flamme.
Utforming
Telys er laget av brennbar voks som ofte smelter helt under oppvarming, for eksempel stearin, parafin eller vegetabilsk fett. De er dermed en enklere form for oljelampe. Lysmassen kan være hvit, farget, eller tilsatt godlukt.
Selve lyset sitter gjerne oppi en tettsittende beholder, tradisjonelt av aluminium, senere også plast. Plasten er gjerne gjennomsiktig, slik at en ser mer av lyset, ofte farget.
Veken er som regel festet nederst i lyset med en liten metallholder.
Bruk
Telys kan brukes som te-lys, det vil si til å holde te eller annen drikke varm, varme matretter og særskilte retter som fondue.
Brannfare
Som med alle andre levende lys bør en ikke bruke brennende telys uten tilsyn på grunn av brannfaren. Brennbare dekorasjoner eller flater lyset står på kan ta fyr. Siden telys er lette å plassere hvor en vil, er det også lett å sette dem på et utrygt sted, eller å sette for mange sammen slik at de tilsammen forårsaker overoppheting. Det finnes også eksempler på at plastholdere til telys har tatt fyr.
Park Jin-young
Hun representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i forsøksheatet på 200 meter butterfly.
Forskrift om utøvelse av politimyndighet i det militære forsvar
Forskrift om utøvelse av politimyndighet i det militære forsvar (korttittel: forskrift om politimyndighet i Forsvaret) er en norsk forskrift som ble fremmet av Forsvarsdepartementet og fastsatt ved kongelig resolusjon 26. november 1993 med hjemmel i lov om militær politimyndighet. Den trådte i kraft umiddelbart.
Forskriften gir utfyllende bestemmelser om militære mannskapers politimyndighet. Det følger av forskriftens § 1, jevnfør beredskapsloven § 6, at i forhold som medfører samarbeid med sivil politimyndighet er militær politimyndighet underordnet denne, med unntak av krigsskueplass, hvor de militære myndigheter kan overta den øverste ledelse av politiet og om nødvendig midlertidig sette politiets embeds- og tjenestemenn ut av virksomhet.
Roger Ludvigsen
Roger Ludvigsen (født 28. juli 1965 i Alta) er en samisk gitarist, perkusjonist og komponist fra Kautokeino.
Han har spilt og samarbeidet med en rekke kjente artister, både på plate og i konsertsammeheng, deriblant Mari Boine (Gula Gula fra 1989 og Eight Seasons fra 2002), Steinar Albrigtsen (Stripped fra 2001), Nils Petter Molvær (Khmer fra 1998), Sidsel Endresen og Lynni Treekrem.
Komponist film
Denne listen omfatter filmer Roger Ludvigsen har medvirket med musikkproduksjonen.
Anne Wibble
Anne Marie Wibble (født Ohlin 13. oktober 1943 i Stockholm, død 14. mars 2000 samme sted) var en svensk samfunnsøkonom og politiker for Folkpartiet. Hun var finansminister fra 1991 til 1994, den første kvinnen i dette embetet i Sverige.
Bakgrunn
Hun var yngste datter av Bertil Ohlin, økonomen som ble tildelt Nobels minnepris i økonomi i 1977. Da datteren ble født var faren professor ved Handelshøyskolen i Stockholm og medlem av Riksdagen. I 1944 ble han partileder i Folkpartiet, et verv han hadde til 1967. 1944–1945 var han også handelsminister.
Wibble studerte til siviløkonom ved Handelshögskolan i Stockholm og avla civilekonomexamen i 1966. Deretter tok hun mastergrad i økonomi ved Stanford University i USA. I 1973 avla hun lisensiateksamen ved Handelshögskolan i Stockholm.
Før hun reiste til USA, giftet hun seg og tok etternavnet Wibble.
Hun arbeidet noen år ved Handelshögskolan, i landstinget i Stockholms län og var deretter i arbeidsmarkedsdepartementet fra 1980 til 1982. Deretter begynte hun å arbeide for Folkpartiets riksdagsgruppe.
Politisk karriere
Den politiske karrieren startet lokalt i Täby, der hun satt i kommunestyret fra 1977 til 1985. I 1985 ble hun valgt til Riksdagen. Der engasjerte hun seg i økonomisk politikk og var sentral i forhandlingene som førte til enighet mellom partiene om skattereform.
Da Carl Bildt dannet en borgerlig koalisjonsregjering i 1991, ble Wibble finansminister. Hun var landets første kvinnelige finansminister. Som finansminister måtte hun håndtere valutakrise og økonomiske nedgangstider, omtalt som den verste økonomiske krise i Sverige siden 1930-årene. Hun forhandlet kutt i offentlige utgifter med sosialdemokratene. I hennes periode som finansminister fikk Riksbanken en friere stilling. Hun sto videre bak avregulering av telekommunikasjonssektoren, energiforsyning og samferdsel. Wibble var involvert i Sveriges forhandlinger om medlemskap i Den europeiske union.
Etter at Bildts regjering gikk av i 1994, vendte Wibble tilbake til Riksdagen. Hun forsøkte i 1995 å bli partileder i Folkpartiet etter Bengt Westerberg, men tapte kampen mot Maria Leissner.
I 1997 trakk Wibble seg fra politikken og ble sjeføkonom i Industriförbundet.
Utmerkelser
Wibble ble i 1998 tildelt H.M. Konungens medalj i 12. størrelse i Serafimerordenens bånd.
Cyproideidae
Cyproideidae er en av i alt 59 familier innenfor den relativt store og artsrike underordenen Gammaridea av amfipoder. Gruppens arter er bentiske bunndyr. Artene har små øyne, til forskjell fra gruppen Hyperiidea hvor artene har større øyne og er frittsvevende planktoniske.
Finansinstitusjon
En finansinstitusjon er en økonomisk institusjon som tilegner seg, forvalter og bruker penger over tid. Det kan være banker, forvaltningsselskaper, forsikringsselskaper og investeringsforhandlere. Nesten alle har avtaler med finansinstitusjoner på jevnlig basis. Alt fra å sette inn penger til å ta opp lån og utveksle valutaer gjøres gjennom finansinstitusjoner.
Cyproideidae
Familien har minst 18 slekter.
Gruppens taksonomi
Gruppen har, i likhet med hele Gammaridea-ordenen, gjennomgått en betydelig revisjon av sin systematiske plassering og sammensetning. Taksonomien til krepsdyrene er generelt komplisert og usikker. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Innskudd
Innskudd er penger som banken mottar fra kunder. Når banken låner ut penger, må den hente pengene fra ett sted, og det er blant annet fra innskudd den mottar.
NFC North
National Football Conference - Northern Division eller NFC North er en av fire divisjoner i National Football Conference (NFC) i National Football League (NFL). Divisjonen har fått kallenavnet "The Black & Blue Division" på grunn av de harde rivaliseringene mellom lagene. Divisjonen har for tide fire medlemmer: Chicago Bears, Detroit Lions, Green Bay Packers, og Minnesota Vikings. NFC North hed tidligere NFC Central fra 1970 til 2001. Tampa Bay Buccaneers var i divisjonen fra, året etter de ble med i ligaen, til da de ble flyttet til NFC South.
Basert på den kombinerte alderen av de nåværende lagene er NFC North den eldste divisjonen i NFL, med 344 år kombinert. Bears er 99 år gamle (stiftet i 1919 i Decatur, Illinois; flyttet til Chicago i 1921), Packers er også 99 år (stiftet i 1919, ble et profesjonelt lag i 1921), Lions er 89 år (stiftet i 1929 i Portsmouth, Ohio; flyttet til Detroit i 1934), og Vikings er 57 år gamle (stiftet i 1961). Lag i divisjonen har nådd Super Bowl 11 ganger. Packers har flest med 5, sist etter -sesongen. Bears og Packers er de eneste lagene som har vunnet et Super Bowl, med totalt 5 (4 for Packers og 1 for BEars). Blant de 10 lagene i NFL med høyest seierprosent i lagets historie er tre av dem i NFC North (Bears, Packers og Vikings). Lions har en av de laveste seierprosentene i NFL, inkludert den første seierløse 16-kampers sesongen i NFLs historie, i 2008.
I begynnelsen av ledet Bears divisjonen med et sammenlagtresultat på 752-581-42, seier i Super Bowl XX og åtte ligatitler før Super Bowl; Chicago's sammenlagtresultat i sluttspillet er 17-18. Packers ligger 740-564-38 sammenlagt og 34-22 i sluttspillet, med fire seiere ut av fem Super Bowls, og ni ligatitler før Super Bowl - som gir Packers 13 ligatitler totalt, som for tiden er flest i NFL. Lions ligger 555-651-32, med fire ligatitler og 7-13 i sluttspillet. Det yngste laget i divisjonen (med tanke på lagets alder) er Vikings, med et sammenlagtresultat på 473-392-11, med en ligatittel før sammenslåingen (selv om de deretter tapte i Super Bowl IV) og er 20-29 i sluttspillet.
Divisjonen har også fått kallenavnet "The Frostbite Division" da alle lagene spilte hjemmekamper i de sene vintermånedene til midten av 70-tallet. Kulden har også gitt divisjonen kallenavnet "Frozen North", til tross for at Detroit har spilt hjemmekamper innendørs siden 1975, og Minnesota gjorde det samme fra 1982 til 2013 og i U.S. Bank Stadium siden 2016. Chris Berman for ESPN refererer ofte til divisjonen som "NFC Norris" på grunn av de geografiske likhetene med National Hockey Leagues tidligere Norris Division.
Divisjonslag
Mus over år for å se divisjonsmester eller Super Bowl-laget.
Divisjonsmestere
+ En spillerstreik i 1982 reduserte seriespillet til 9 kamper. Ligaen brukte derfor en "Super Bowl Tournament" med 16 lag det ene året. Divisjonsstillinger ble ikke anerkjent (selv om hver divisjon endte opp med å sende minst ett lag til sluttspillet); Green Bay hadde det beste resultatet i divisjonen.
Totale sluttspilldeltakelser mens i NFC Central/North
(1966–2018)
Sluttspilldeltakelser totalt
(1920–2018)
Storesand naturreservat
Storesand naturreservat ligger på vestsiden av Glomma, sør i Skiptvet kommune, med et lite vannareal også i Rakkestad kommune. Området avgrenses av Ulvetangen i nord og Glennetangen i sør, og er en grunn bukt med leir- og mudderbanker. De grunne områdene tørrlegges og oversvømmes ettersom vannstanden varierer gjennom året.
Av botanisk interesse er også fuktenger med pusleplanter.
Handelsstedet Venneshamn
Handelsstedet Venneshamn ligger som en naturlig havn langs Skarnsundet i Inderøy i Trøndelag fylke.
Handelsstedet har i dag tre bevarte bygninger fra 1800-tallet og noen fra nyere tid. Handelsvirksomheten ble flyttet fra den opprinnelige butikkbygningen på 1970-tallet og inn i et nyere bygg et par meter unna. Den 120 år kontinuerlige lange driften av butikk i Venneshamn ble avviklet i 2008. I dag er gammelbutikken blitt restaurert, og her er det åpen café og konserter noen ganger i sommerhalvåret.
Virksomhetene
Firma Ernst Karlsen ble etablert i Venneshamn i første halvdel av september 1888. Den første eier var Ernst Karlsen fra Lille-Grande, født i 1857, død i 1902. Fra starten var det foruten vanlig landhandel også meieridrift, senere bakeri, skipsekspedisjon og poståpneri. Tomtearealene i Venneshamn ble til å begynne med leid av Vennes søndre, men ble senere kjøpt av festeren. Kombinert forretnings- og meieribygning med ishus ble oppført sommeren og høsten 1888. Den første kaien ble bygd i 1888. Foruten hovedbygning besto bygningsmassen i Venneshamn av sjøhus, bakeri, kårhus, uthus og naust. Forretningen ble helt fra starten av drevet som vanlig landhandel med forholdsvis stor omsetning av fisk, sild og landmanns-produkter. Kundekretsen omfattet foruten Framverran og Sørsida også nordsida av Verran (Verrastranda, Tua, Sela og Follafoss) og Inderøya fra Letnes til Vangshylla. Ernst Karlsens landhandel har vært drevet sammenhengende av hans etterfølgere helt frem til høsten 2008. Dagens eier, Arne Karlsen, er fjerdegenerasjons Karlsen. Butikkaktiviteten flyttet fra Nerstu til mer moderne lokaler i nabobygget Øverstu i 1977 der den har hatt tilhold til den stengte.
Skipsekspedisjon og anløpssted for fjordtrafikk
Året var 1850, tretten år etter at det første dampskipet tok seg inn gjennom Skarnsundet på vei fra Trondheim til Steinkjer på et ymse oppdrag. Beitstadfjorden fikk altså i 1850 sin første dampskipsrute, uten at denne virksomheten slo særlig an til å begynne med. Men, i løpet av de neste femten årene skulle grunnlaget for frakt av varer på dampbåten ta seg betydelig opp, og det i samme tempo som persontrafikk via sjøveien utviklet seg til å også bli en god forretning for selskapene.
På slutten av 1800-tallet var det en rekke dampskipsselskap som opererte innover Trondheimsfjorden, hvorav Indtrøndelagens Dampbaads-Samlag i året 1889 satte D/S Indtrønderen i trafikk på fjorden. Dette samlaget ansatte ifølge brev av 17. juli 1889 handelsmann Ernst Karlsen som skipsekspeditør, og dermed hadde også Venneshamn fått status som anløpssted for dampskip. Men, noe senere er det sammenslåing av en håndfull av de opererende dampskipsselskapene på Trondheimsfjorden, og plutselig var Venneshamn som anløpssted og ekspedisjon sløyfet, til Selsetviks fordel. Ny skipsekspeditør ble Jacob A. Brecke, som i tillegg på denne tiden var handelsfullmektig og poståpner på handelsstedet i tilstøtende grend.
Venneshamn fikk senere status som anløpssted for rutegående skip på fjorden. Når dette skjedde er noe usikkert. Fra 1958 og frem til slutten av 1960-tallet var strekningen Vangshylla–Kjerringvik–Venneshamn trafikkert med ferje. Men, i 1968 fikk Venneshamn veiforbindelse med Kjerringvik i andre enden av Skarnsundet og med denne veiforbindelsen i grunn, mistet man grunnlaget for person- og varetrafikk relativt raskt, da veien var raskere enn fjorden å ferdes på.
Poståpneriet - 7692 Venneshamn
Virksomheten som hva angikk post i Vestvik ble opprettholdt i mange tiår til tross for at i en meddelelse fra Amtmannen i Nordre Trondhjems Amt datert til den 23. oktober 1893, sto skrevet at Venneshavn Poståpneri skulle opprettes og starte sitt virke 1. januar 1894. Og slik ble det også, kun ei ½ mil fra Vestvik, nesten.
Meieridriften
Det ble allerede 25. februar 1888 opprettet kontrakt med 25 melkeprodusenter om levering av melk i et tidsrom av 5 år. De fleste av melkeleverandørene var fra Framverran, men også en del var fra Inderøya. Ifølge leveringslistene ble det i mai 1889 levert 4 305 liter melk til en pris av 5,5 øre pr liter.
Bakeriet
Bakeriet i Venneshamn ble drevet av familien Talseth over to generasjoner: først av Martin (f. i 1875 i Kristiansund) og senere av sønnen Thomas (f. 1913). I folketellingen av 1910 er Martin Torsteinsen Taldset registrert som baker og hos familien Karlsen i Venneshavn bodde det to bakerdrenger, nemlig Martin Selli og Martin Grande. Thomas yngre bror, Otto (f. 1917) hjalp til i bakeriet i lengre perioder. Vi må også fortelle at en eldre bror, Almar (f. 1908), gjennom hele sitt voksne liv var ansatt som bryggmann og lagerarbeider i firma Ernst Karlsen.
Nal
Nal er et redskap som består av et smalt gummiblad montert i en T-form på et håndtak eller skaft. Det brukes først og fremst til å tørke vekk væsker på plane flater.
Naler benyttes særlig til reinhold, for eksempel til vindusvask eller rask fjerning av vann og rensevæsker fra glass, speil og andre glatte overflater. Virkningen av vindusnalen er som virkningen av en vindusvisker på en bil.
Nal på lengre skaft kan også brukes til effektiv reingjøring av store, jevne flater.
Betegnelsen nal er et appellativisert eller degenerert merkevareord dannet av oppfinneren diplomingeniør Harald Lahns etternavn skrevet baklengs. Merkevaren ble registrert i formen «Nall» i 1926 og fikk sin nåværende skrivemåte i 1966. Produktet ble annonsert med langt skaft for raskere og mer hygienisk reingjøring enn med bruk av vanlig langkost, skureklut, mopp (svaber) og feiekost.
På engelsk kalles en nal squeegee eller squilgee, på tysk Abzieher.
Sprint (banesykling)
Sprint er en disiplin i banesykling over en kort distanse på tre omganger på en velodrom. Det er vanligvis en kamp mellom to ryttere, hvor vinneren er den som kommer først over mål etter å ha startet samtidig.
Tiden er uten betydning i sprint, og et typisk løp går veldig sakte på startet før en av rytterne åpner spurten. Varianter av øvelsen er keirin og lagsprint, hvor alle tre er på det olympiske programmet per 2020.
Balkanmesterskapet i friidrett innendørs 2020
Balkanmesterskapet i friidrett innendørs 2020 ble arrangert 15. februar 2020 i Istanbul i Tyrkia, og var den 25. utgaven av Balkanmesterskapet i friidrett innendørs.
Medaljetabell
{{legend|#ccccff|Vertlandet er markert i blått|border=solid 1px #AAAAAA}}
Sprint (banesykling)
Begrepet sprint eller spurt anvendes også om den endelige avgjørelsen i en fellesstart.
Arthur Joseph Penty
Arthur Joseph Penty (født 17. mars 1875 i York, død 19. januar 1937 i Brentford) var en britisk arkitekt, skribent, kristen-sosialist og distribusjonist. Penty regnes som grunnleggeren av laug-sosialismen.
Tidlige leveår
Da han omkring 1900 arbeidet for sin far som arkitekt i Leeds, møtte han Alfred Richard Orage. Sammen med Holbrook Jackson grunnla de Leeds Arts Club i 1903.
Sammen med George Walton var han designeren bak interiøret i Art Nouveau restaurant i Elm Bank Hotel and Davy Hall i Davygate i York. Det ble ødelagt i 1950-årene.
I 1905 og 1906 flyttet alle tre til London etter initiativ fra Penty, og Orage bodde hos Penty i sine første forsøk på å tjene penger som skribent. I februar 1916 giftet han seg i London med Violet Leonard Pike (død 15. juli 1978). De fikk tre barn: Michael Harvey Penty (1916–2002), Richard Henry Penty og Mary Edith Penty.
Ellen Rømming
Ellen Rømming (født 8. april 1964) er en norsk forfatter. Hun debuterte som skjønnlitterær forfatter med romanen De ufullendte i 2020.
Arthur Joseph Penty
Laug-sosialismen
I London ble Penty medlem av Fabian Society, hvor han kom i kontakt med de sosialistiske aktivistene William Morris og John Ruskin. Pentys politiske synspunkter ble sterkt farget av William Morris, som også var toneangivende for britiske fascister.
Ellen Rømming
Rømming er utdannet statsviter, og arbeider per 2020 i Forsvarsdepartementet. Hun var sekretariatsleder for Makt- og demokratitutredningen ved Universitetet i Oslo (1998-2003). Hun har tidligere arbeidet i Justisdepartementet, der hun var medredaktør og forfatter for boka Bjørnen sover. Om vold i familien (Aschehoug, 2007).
Arthur Joseph Penty
Laug-sosialismen
I boken Restoration of the Gild System (1906) («Restaureringen av laugsvesenet»), kritiserte Penty den kapitalistiske produksjonen i fabrikkene og forsvarte gjeninnføringen av de gamle håndverksyrkene, som han ønsket å organisere i laug. Teorien var å gjenopplive laugene som nasjonale syndikater og erstatte frie fagforeninger og parlamentarismens politiske partier. Navnet på dette politiske systemet var «laug-sosialisme».
Splittelser i Fabian Society
Da Orage fremmet idéen om «sosial kreditt» overfor Clifford Hugh Douglas i 1918, oppstod en ny splittelse innenfor Fabian Society mellom «sosial kreditt» og distribusjonisme. Dette var også et brudd mellom medlemmer av Teosofisk samfunn og den katolske kirke, der den sistnevnte representerte distribusjonismen til Penty og det katolske Guild of St Joseph and St Dominic i Sussex.
Til slutt endte Penty opp som beundrer av Benito Mussolinis fascisme:
Lyngen/Karnes Idrettslag
Lyngen/Karnes Idrettslag er et idrettslag fra Lyngen i Troms som blant annet driver fotball, ski, sykkel og friidrett. Seniorlaget i fotball spiller i 2022 i 4. divisjon avdeling Troms.
Historikk
Lyngen/Karnes, eller L/K som laget også er kjent som, er resultatet av en sammenslåing mellom de to gamle rivalklubbene Karnes Idrettslag og Lyngen Idrettslag – begge stiftet i 1933. Idrettslagene ble formelt fusjonert i 1990, da klubbens fotballag overtok divisjonsstatusen til Lyngen ILs fotballavdeling.
Fotball
Lyngen/Karnes spilte sin første sesong i seriesystemet i 1990 på nivå fire, etter å ha overtatt divisjonsstatusen til Lyngen IL, som rykket ned fra nivå 3 i 1989. Karnes IL rykket for øvrig ned til nivå 5 i 1989. I mange år spilte laget på nivå 3 eller var blant topplagene på nivå 4. I 2014 spilte klubben på nivå 5 for første gang. I 2016 vant laget 4. divisjon avdeling Troms og ble KM-mestre. Grunnet omlegging av seriesystemet ble det imidlertid ikke opprykk til 3. divisjon. L/K har dermed spilt de siste sesongene i 4. divisjon avdeling Troms. L/K har også et B-lag, som spiller i 6. divisjon i 2022.
A-stallen 2022
''Oppdatert per 18. oktober 2022''
Årets spiller
Hver sesong kåres årets beste A-lagsfotballspiller av idrettslaget:
L/K-toppscorere gjennom tidene (fom. 1990)
''Oppdatert per 18. oktober 2022''
Grishk-demningen
Grishkdemningen er en demning i elven Helmand i provinsen Helmand i det sørlige Afghanistan.
Demningen er ca. 200 meter bred, og brukes til irrigasjon, flomkontroll og elektrisitetsproduksjon.
Plumelec
Demografi
Innbyggere i Plumelec blir kalt méléciens.
Politikk
Nåværende ordfører er Léon Guyot. Han startet sin første syvårsperiode som ordfører i 2001 og fortsatte fra 2008.
Gyali
Gyali (gresk: Γυαλί, «glass»; også stavet Yiali eller Jyalí) er en vulkansk gresk øy i øygruppen Dodekanesene i Egeerhavet, lokalisert halvveis mellom sørkysten av Kos (Kardamaina) og Nisyros. Øya består av lavadomer av rhyolittisk obsidian og pimpstein. Øya har to særskilte sedimenter hvor den nordøstlige delen er bortimot helt og holdent gjort av obsidian og den nordøstlige delen av pimpstein. Disse er knyttet sammen en smal landtange og strand som er konstruert av moderne sedimenter av sandrev.
Øya er 6 km lang og mellom 4 km og 500 meter bred, og har blant annet en 180 meter lang grotte. Folketellingen av 2001 oppga 10 beboere, men de siste årene har den ikke vært bosatt. Administrativt er den en del av kommunen Nisyros.
Geologi
Øya er av vulkansk opprinnelse og ble dannet allerede i slutten av neolittisk tid (steinalderen) og den siste vulkanske aktiviteten var rundt 1460 f.Kr. Det har vært utnyttelse ved gruvedrift av pimpstein som gjort betydelig inngrep i naturen.
Natur
Øya har lite vegetasjon og den er dominert av varme og tørke, men sammenlignet med andre små øyer er den langt mer mangfoldig. Det er fire hovedtyper av vegetasjon: skog av tyrkisk furu (Pinus brutia), kratt og frygana og plantesamfunn av planter som tåler mye sand eller salt.
Forfalne terrasseformasjoner indikerer at det har vært drevet jordbruk. Som økologisk kompensasjon for de betydelige inngrep i naturen og landskapet har det vært drevet beplantning. Det har blitt dokumentert 241 ulike arter av bregner og frøplanter. Den opprinnelige vegetasjonen tilhørte den termomediterrane sonen med eviggrønne trær som vill oliven (Olea europaea var. sylvestris) og johannesbrødtre (Ceratonia siliqua). Det finnes en populasjon av slangeøyefirfisler (Ophisops elegans).
Historie
Øya synes bosatt allerede i gresk steinalder. I den sørvestlige delen av øya er det funnet et gravsted av rektangulære graver hogd i fjellet og rester av bygninger. Flere steder er det funnet neolittisk keramikk. Samfunnet synes å ha levd av hovedsakelig husdyr, landbruk og fiske, men en del eksport av obsidian har nok eksistert, selv om denne ikke kunne konkurrere i kvalitet med obsidian fra øya Milos i Kykladene. Det er funnet obsidian fra både Milos og Gyali på øya Pergousa som ligger rundt 8,5 km sørvest.
Det er også funnet levninger fra hellenistisk tid, blant annet mange fragmenter av keramikk i den nordøstlige delen. En grav i samme område er datert til tidlig kristen tid. Skriftlige kilder om den senere bosetningen eksisterer ikke. Sannsynligvis ble den forlatt grunnet piratangrep. Noen steinhus ble antagelig benyttet sesongmessig. Øybeboerne drev med korn, belgfrukter og druer.
Etter at Italia okkuperte Dodekanesene fra 1912 ble det satt i gang gruvedrift for pimpstein og det ble bygget et lasteanlegg for skip. Jordbruksaktiviteten varte fram til den andre verdenskrig. Senere bodde noen gruvearbeidere med sine familier på øya.
John Collett Falsen
John Collett Falsen (født 9. september 1817, død 2. september 1879) var en norsk jurist, amtmann og politiker. Han var stortingsrepresentant i flere perioder mellom 1859 og 1869, og var statsråd fra 1869 til sin død i 1879. Han var justisminister (1869–70, 1871–72, 1874–77 og 1878–79), statsråd ved statsrådsavdelingen i Stockholm (1870–71, 1873–74 og 1877–78), marineminister (1871) og indreminister 1872–73. Han var ordfører i Drammen fra 1853 til 1859 og i 1861. Falsen var amtmann i Nordre Bergenhus amt fra (1861-1869).
Helle Simonsen (curlingspiller)
Helle Nordfred Simonsen (født 7. september 1984 i Hvidovre) er en dansk curlingspiller. Hun setter tredje sten på Danmarks curlinglandslag.
Simonsen begynte med curling da hun var 13 år og debuterte i internasjonal sammenheng i 2004. Hun fikk en bronsemedalje med det danske laget under Curling-EM 2007 i Füssen. Hun har dessuten en fjerdeplass fra VM i 2011 i Esbjerg.