cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Havneeksplosjonen i Beirut
Reaksjoner
Forente nasjonenes generalsekretær, portugiseren António Guterres, uttrykte sine «dypeste kondolanser til ofrenes familier, og selv det libanesiske folket og regjeringen». I en separat uttalelse ønsket Tijjani Muhammad-Bande, president for FNs generalforsamling en rask henting av de skadede og uttrykte sin solidaritet med Libanon. FNs fredsstyrke i Libanon har sagt at de er klare for å tilby assistanse og hjelp.
Alessia Orro
Alessia Orro (født 18. juli 1998) er en italiensk volleyballspiller.
Hun representerte Italia i Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro og endte på niendeplass med det italienske landslaget.
Vorfjorden
Vorfjorden er en fjordarm av Reinefjorden i Moskenes kommune i Nordland som strekker seg nesten to kilometer i nordlig retning fra innløpet mellom Festhælen i øst og Trollholet i vest. Fjorden er omgitt av høye fjell: Lilandstinden (700 moh.) i øst og Olstinden (675 moh.) i vest. I bunnen ligger det lille Fløvatnet nesten som en forlengelse av fjorden, med en åpen, 25 meter lang og 30 meter bred, passasje mellom vatnet og fjorden. Videre ligger Festhælvatnet og Austervatnet i dalen i bunnen av fjorden.
Det er ingen bebyggelse, veier eller offentlige kommunikasjoner i eller langs Vorfjorden.
Cut Bank (Montana)
Cut Bank er en by og fylkessete til Glacier County i Montana i USA. Befolkningen var 2,869 i 2010, og den er beregnet å være på 3,061 i 2019.
Folketellingen i 2010
Ved folketellingen i 2010, var det 2,869 innbyggere, 1,249 husholdninger og 739 familier som bodde i byen. Til sammen var det 1,441 boligenheter i byen. Den etniske sammensetningen av byen var 74,7 % hvite, 0,2 % afrikansk-amerikanere, 19,0 % indianere, 0,5 % asiater og 5,2 % fra to eller flere raser.
Tsjerkasy rajon
Tsjerkasy rajon (Черкаський район) er en av fire rajoner i Tsjerkasy oblast, Ukraina. Rajonen ligger i den sentrale delen av Tsjerkasy oblast, og sentrum av rajonen er Tsjerkasy. Den er den største i oblasten både når det gjelder areal og befolkning.
Pr. 2020 hadde Tsjerkasy rajon 596 999 innbyggere. Den har et areal på 6878 km², noe som utgjør 32.9% av oblasts samlede areal.
Geografi
Rajonen ligger på Dnipro-opplandet. Landskapet er lavtliggende, noen steder dekket av skog, og skråner gradvis ned til Dnipro. Rajonen ligger for det meste på høyre bredd av elven Dnipro, men en liten del ligger på venstre bredd.
Veinett
Motorveiene N01(Kyiv–Znamjanka), N02(Radyvyliv-Sofijivka) og N16(Zolotonosja–Uman) går gjennom rajonen.
Jernbanetransport
I Smila, byen i den sentrale delen av rajonen, er det en stor jernbanestasjon. Denne stasjonen betjener både interregionale og internasjonale ruter.
Deb Whitten
Hun representerte Canada under Sommer-OL 1992 i Barcelona, hvor laget hennes ble nummer 7.
Decepción (forskningsstasjon)
Base Decepción er en argentinsk forskningsstasjon i Antarktis, beliggende på Deceptionøya i øygruppen Sør-Shetlandsøyene.
Stasjonen åpnet 25. januar 1948 og ble benyttet på helårsbasis frem til desember 1967, da vulkanutbrudd førte til evakuering av basen. Siden har den bare vært benyttet som sommerbase.
I 1950 fikk stasjonen installert en seismograf, og året etter utstyr for ionosfæriske målinger. I 1993 åpnet et vulkanobservatorium.
Martina Guiggi
Martina Guiggi (født 1. januar 1984) er en italiensk volleyballspiller.
Hun representerte Italia i Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun endte på niendeplass med det italienske landslaget.
Hanne Anker Lillehammer
Hanne Anker Lillehammer (født 28. februar 1986 i Oslo) er en norsk tidligere innebandyspiller. Hun spilte back for innebandyklubben Sveiva Innebandyklubb på Stovner i Oslo.
Lillehammer studerte idrettsfag ved Bjerke videregående skole fra 2002 til 2005, hvor hun kombinerte videregående skolegang med satsingen på innebandy. Med Sveiva ble hun norsk seriemester i 2006, 2007 og 2008. Lillehammer er siden flyttet til Gjøvik.
Heterrhachispa
Heterrhachispa er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Levevis
Både larver og voksne lever på enfrøbladete planter og eter fra dem. Vertsplanten til denne arten er ukjent.
Utbredelse
Arten lever i Australia.
Ical (Unix)
ical er en kalenderpakke skrevet i Tcl/Tk av Sanjay Ghemawat for Unix-systemer. ical er kjent for å ha et enkelt og intuitivt grensesnitt. Tcl/Tk-programmerere kan utvide ical med tilpasset funksjonalitet. Den lagrer all kalenderinformasjon i én enkelt flatfil per bruker som lett kan analyseres av andre programmer. ical er fri programvare utgitt under GNU General Public License.
Heterrhachispa
Systematisk inndeling
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.
Ical (Unix)
Forvekslingsfare
På grunn av navnebruken i forskjellige systemer, består det en viss forvekslingsfare mellom ting som kalles ved samme navn, men ikke nødvendigvis har noe annet til felles.
Tutchone (språk)
Tutchone er et nordathabaskisk språk som snakkes av urfolkene nordlig Tutchone og sørlig Tutchone i de sentrale og sørlige regioner av Yukon i Canada. Tutchone har to primære varieteter, sørlig og nordlig. Selv om de noen ganger betraktes som egne språk, forstår de hverandre i en konversasjon, dog med en moderat vanskelighet.
Ical (Unix)
Forvekslingsfare
Artikkelens ical er ikke relatert til standardformatet iCalendar (Internet Calendaring and Scheduling Core Object Specification), og støtter det heller ikke. Utover dette, er artikkelens ical heller ikke relatert til Apples kalenderprogram som tidligere ble kalt iCal.
Tutchone (språk)
Sørlig Tutchone snakkes i Yukon-samfunnene Aishihik, Burwash Landing, Champagne, Haines Junction, Kloo Lake, Klukshu, Lake Laberge og Whitehorse.
Nordlig Tutchone snakkes i Yukon-samfunnene Mayo, Pelly Crossing, Stewart Crossing, Carmacks og Beaver Creek.
Kavli (andre betydninger)
Kavli kan vise til:
Rochelle Low
Hun representerte Canada under Sommer-OL 1992 i Barcelona, hvor laget hennes ble nummer 7.
Landhockey under Stillehavslekene 2015
Landhockey under Stillehavslekene 2015. Landhockey var en av flere sporter som var med i de femtende stillehavslekene som ble arrangert i Port Moresby på Papua Ny-Guinea i perioden 4. til 18. juli 2015. Det var fjerde gangen som landhockey var med på programmet under stillehavslekene. Det var to turneringer, en for menn og en for kvinner. Det var første gangen kvinner deltok i landhockey i stillehavslekene. Fiji vant begge turneringene.
Aksel Rykkvin
Biografi
Rykkvin har bakgrunn fra barnekoret ved den Norske Opera & Ballett og Oslo Domkirkes Guttekor. Han begynte å ta sangtimer da han var rundt åtte år gammel; hans første sanglærer var stemmepedagog Helene Haarr, og i 2013 ble Marianne Willumsen Lewis hovedlæreren hans. Fra 2019 han begynte å ta sangtimer med Matthew Mark Marriott.
I januar 2017 ble han kåret til «Årets musiker» under den nasjonale delen av Ungdommens Musikkmesterskap 2016–2017.
Microlucanus
Microlucanus er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art som lever på Salomonøyene.
Utseende
En liten, svart hjortebille. Arten mangler flygevinger, dekkvingene er korte og høyt hvelvede. Hannen har ikke spesielt forstørrede kjever, men kan kjennes på et blankt parti ved spissen av dekkvingene, dette er et unikt trekk. Oversiden er tett og kraftig punktert og delvis dekket med brun bestøvning. Pronotum har fint tagget ytterkant.
Levevis
Larvene utvikler seg i morken ved.
Utbredelse
Arten ble beskrevet fra Guadalcanal i Salomonøyene.
Alessia Gennari
Alessia Gennari (født 3. november 1991) er en italiensk volleyballspiller.
Hun representerte Italia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun endte på niendeplass med det italienske landslaget.
Coalgate (Oklahoma)
Coalgate er en by og fylkessete til Coal County i Oklahoma i USA. Befolkningen var 1,967 ved folketellingen i 2010 og var beregnet til 1,792 i 2019. Byen ble grunnlagt i 1889 i Choctaw Nation i Indianerterritoriet som en kulldriftsleir som het Liddle. Navnet ble endret til Coalgate 23. januar 1890.
Riverview
Riverview kan være:
Byer i USA
Byer i Florida, USA:
Byer i California, USA:
Byer i Kentucky, USA:
Byer i Maryland, USA:
Byer i Missouri, USA:
Byer i Ohio, USA:
Byer i Pennsylvania, USA:
Byer i Tennessee, USA:
Byer i Virginia, USA:
Andre byer i USA:
Polarekspressen
Polarekspressen (originaltittel: The Polar Express) er en barnebok fra 1985, skrevet og illustrert av Chris Van Allsburg, tidligere professor ved Rhode Island School of Design. Boken regnes som en klassisk julefortelling.
I 1986 vant boken barnebokprisen Randolph Caldecott Medal, som deles ut av American Library Association. I en nettkåring i 2007 listet National Education Association boken som en av lærernes topp 100-bøker for barn. I 2012 ble den utpekt til alle tiders topp 100-billedbøker av School Library Journal.
Boken utspiller seg delvis i Grand Rapids i Michigan.
Handling
En liten gutt hører et tog og konduktøren tilbyr ham og noen andre barn en tur til Nordpolen, der julenissen bor. Han tilbys å få ta imot julens første julegave. Han får selv velge hva han vil ha, og han velger en bjelle. Deretter drar julenissen avgårde for å dele ut resten av gavene over hele verden.
Barna blir voksne, og da hører heller ikke hans søster bjellen lengre. Men den lille gutten har bevart evnen til å høre den, selv som voksen – og fortellingens moral er at alle som virkelig tror på julenissen, kan høre lyden av bjellen.
Arthur Morgan (Red Dead)
Arthur Morgan er en fiktiv rollefigur, og er hovedpersonen i Red Dead Redemption 2 (2018). Han er spilt av Roger Clark gjennom motion capture.
Biografi
Arthur ble med Dutch van der Lindes gjeng da han var fjorten, etter å ha mistet sine foreldre i en ung alder, og ble snart Dutchs første protesjé. Arthur hadde en sønn, Isaac, med en servitør som het Eliza; han viste regelmessig støtte for dem inntil de ble drept av røvere. Over tid ble Arthur forvandlet til Dutchs mest dedikerte gjengmedlem.
Synkronsvømming under Sommer-OL 2012 – Duett
Duett i synkronsvømming under Sommer-OL 2012 finner sted den 7. august 2012 (finale) på London Aquatics Centre i London.
Den tredje Doktoren
Den tredje Doktoren er den tredje inkarnasjonen av doktoren i den britiske TV-serien Doctor Who. Han ble spilt av Jon Pertwee.
I seriens univers, er Doktoren en århundre-gammel Time Lord, et romvesen fra planeten Gallifrey, som reiser i tid og rom i sin TARDIS, ofte med følgesvenner. Når Doktoren blir kritisk skadet, kan han regenerere sin kropp, og få et nytt utseende og ny personslitet.
Historiene om den tredje Doktoren, var de første Doctor Who-historiene som ble sendt i farger. De første episodene fant sted på Jorda på grunn av lavt budsjett. For å forklare dette, ble den andre Doktoren forvist til Jorda av hans egen rase, Tidsherrene, og tvungen til å regenerere. På Jorda jobbet han med Brigadier Lethbridge-Stewart, som oftest gikk under navnet Brigadier, og resten av UNIT. Etter som historien gikk videre, fikk han grunner til å forlate Jorda, innimellom sendt på oppdrag av Tidsherrene. Til slutt, etter sin seier over Omega i The Three Doctors, ble han gitt sin frihet av Tidsherrene i takknemlighet for å ha reddet Gallifrey, Tidsherrenes hjemplanet.
Den tredje Doktorens tid introduserte mange av Doktorens merkbare fiender. Autons, Master, Omega, Sontaran, Silurian og Sea Devil fikk sin debut i denne perioden. Den eldste fienden, Dalekene, fikk også sitt comeback etter fem års fravær.
Hedningarna
Hedningarna er en svensk folkemusikkgruppe.
Gruppen ble dannet i 1987. Den opprinnelige besetningen besto av Hållbus Totte Mattson, Anders Norudde (som den gang bar navnet Anders Stake) og Björn Tollin. Målet var å utforske den opprinnelige nordiske folkemusikken.
Musikerne spiller på ulike typer moraharpe, fele, hardingfele, seljefløyte, rammetromme, tamburin, slagverk og de svenske variantene av sekkepipe og dreielire. Dessuten brukes moderne samplingteknikk. Joik og finsk runesang inngår som vokale virkemidler.
Den fjerde Doktoren
Den fjerde Doktoren er den fjerde inkarnasjonen av Doktoren i den britiske TV-serien Doctor Who. Han ble spilt av Tom Baker i syv sammenhengende sesonger, fra 28. desember 1974 til 21. mars 1981, og er dermed den som har hat rollen lengst. Seriene ble også senere sendt i USA, og på grunn av den lange perioden Baker hadde rollen, blir som oftest Doctor Who forbundet med Den fjerde Doktoren i USA.
Son de Tikizia
Son de Tikizia er en kostarikansk musikkgruppe. Låtene deres er hovedsakelig innen sjangeren salsa, men også jazz og afrokaribisk musikk. Gruppas frontfigurer er Walter flores og Alfredo Poveda Solorzano. De øvrige medlemmene er Marcial Flores Castro, Miguel Alberto Rojas Campos, Allan Estrada, Rafael Ángel «Pangui» Mora, Mauricio Alfaro Portuguez og César Fumero.
Palazzo Skanderbeg
Palazzo Skanderbeg eller Palazzetto Scanderbeg er et palass i Roma, som ligger på Piazza Skanderbeg (nr. 117) ikke langt fra Fontana di Trevi.
Det har navn etter eieren på 1400-tallet, den albanske nasjonalhelten Skanderbeg. som bodde her i årene 1466-1467. Paven ville innkvartere ham i Palazzo Venezia, men Skanderbeg foretrakk å bo her, hos venner. Hans skjeggprydede portrett er plassert på en minneplate over porten til nr 117.
Bygningen huset idag matmuseet Museo Nazionale delle Paste Alimentari (Nasjonalmuseet for pasta), som viser den historiske utviklingen av pasta og utstyret som er blitt brukt i denne produksjonen, ernæringsmessige sider og fremstilling av denne maten i kunst gjennom tidene og idag.
Oxygonus
Oxygonus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).
Utseende
Små til middelsstore (4 - 10 millimeter), avlange, blanke, rødbrune til svarte smellere. Antennene er middels lange, nokså tynne, litt sagtakkede. Pornotum er firkantet, omtren så langt som bredt, med litt utstikkende bakhjørner. Dekkvingene har fine punktstriper. Beina er gjerne rødlige.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.
Levevis
Larvene lever i jorda der de eter planterøtter og er potensielle skadedyr.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord-Amerika.
Giganter
Giganter (gresk: γίγαντες; «de jord-fødte») er et folk bestående av kjemper i gresk mytologi. Giganter er samlebegrep på de som var unaturlig svære, menneskelignende figurer, ofte uhyrer, og nært beslektet med de greske gudene. De mest kjente av disse var de hundre trakiske giganter som gikk til krig mot de olympiske gudene, men det var også mange andre, blant annet den kjekke giganten og halvguden Orion, den enøyde kyklopen Polyfemos, og de seksarmete gegeneere. De er tidvis avbildet med menneskelig torso, men med slangekveiler til underkropp.
I mange kulturer er det eventyr, legender, og mytologier om kjemper, men denne artikkelen omtaler kun de som i gresk mytologi er særskilt kjent som giganter, fra et gresk begrep gigas, flertall gigantes, og som har gått inn i mange språk i betydningen særdeles stort. Gigantene var avkommet til den opphavelige greske gudinnen Gaia (jorden), derav deres navn, «født av jorden» (Gaia), da hun ble befruktet av blodet til Uranos (Himmelen) etter at han var blitt kastrert av sin Kronos på Gaias ønske.
Gudekrigen Gigantomakhia
Gigantomakhia, fra gigas (gigant) og makhē (slag), er grekernes betegnelse på krigen om den kosmiske orden mellom de olympiske gudene, ledet av Zevs, og de nedre styrker bestående av gigantene, ledet av giganten Alkyonevs. Bakgrunnen var at Gaia, forbitret over fengslingen av hennes avkom titanene i underverden Tartaros av olympierne, oppildnet gigantene til å gå til krig mot dem, avslutte deres styre og gjenopprette titanenes styre over verden. Ledet av Alkyonevs, Polybotes, og Porfyrion satte de gudenes styrke på en prøve i den store gudekrigen Gigantomakhia. Gigantene Otos og Efialtes håpet å komme seg til toppen av fjellet Olympos (hvor gudene bodde) ved å stable fjellrekkene i Thessalia, Pilion og Ossa oppå hverandre.
Olympierne påkalte hjelp fra halvguden Herakles etter at et profeti fra Hera hadde advart dem om at gudene ikke kunne seire uten deltagelse fra sønnen til en dødelig (menneskelig) kvinne. Athene, på oppdrag fra Zevs, oppsøkte Herakles, og krevde hans deltagelse i kampen. Herakles svarte på Athenes anmodning med å skyte en pil dyppet i det giftige blodet til den drepte Hydra i Alkyonevs, noe som fikk giganten til å falle til jorden. Imidlertid var giganten udødelig så lenge som han forble i Pallene, sitt hjemland, men på Athenes råd trakk Herakles giganten ut av dette området og banket ham til døde. Herakles drepte ikke bare Alkyonevs, men ga også de dødelige slagene til de gigantene som hadde blitt såret av de olympiske gudene. De som han drepte var Alkyonevs, Efialtes, Leon, Pelorevs, Porfyrion og Theodamas.
Olympierne bekjempet gigantene med hjelp fra moirene, greske skjebnegudinner, da det før nevnte profetien hadde slått fast at gigantene ville beseire de kombinerte kreftene til Olympos og skjebnes søstre om ikke Herakles deltok.
Denne krigen skjedde på den tiden da Herakles levde, slik at mange hendelser hadde allerede skjedd: etableringen av de olympiske gudene, deres etterkommere, hendelsene til Persevs (en av Herakles' forfedre), og videre. I gudekrigen var olympierne, moirene og Herakles allierte, og beseiret gigantene og slo ned opprøret mot den kosmiske orden, bekreftet sitt styre over jorden, havet og himmelen, og stengte gigantene inne i underverden i Tartaros. Den eneste giganten som ikke ble drept i krigen var Aristaevs/Aristaios (men ikke til å forveksles med guden Aristaios, en kulturhelt og sønn av Apollon) som flyktet fra kampen, men Gaia forvandlet ham til en tordivel slik at han skulle være trygg for gudenes vrede.
Om Gigantomakhia ble tolket i antikken som en form for indirekte «hevn for titanerne» mot olympierne — da gigantenes seier ville til dels ha betydd en gjeninnføring av titanenes tidsalder — er ikke bevitnet i noen av de få litterære referansene. Senere hellenistiske og romerske poeter og forfattere tenderte til å forveksle eller ha uklare skillelinjer mellom titanene og gigantene.
I henhold til grekerne ble gigantene gravlagt av gudene under jorden hvor deres vridninger førte til vulkanske utbrudd og jordskjelv. I ikoniske representasjoner av Gigantomakhia var et populært emne for greske vasemalere på 400-tallet f.Kr.
Mer imponerende avbildninger av Gigantomakhia kan bli sett på klassiske skulpturrelieffer, slik som på storalteret til Pergamon, som i dag er i Berlin, hvor gigantene med slanger som bein er fastlåst i kamp med en gruppe guder. I antikken ble det største doriske tempelet som noen gang ble konstruert, reist i greske Agrigento på Sicilia, og det var tempelet for olympiske Zevs, om enn aldri fullført, hadde en skulpturdekor som omhandlet de samme hendelsene.
Navn på gigantene
En del av gigantene har blitt identifisert med individuelle navn:
Aspyr
Aspyr Media, Inc. er et amerikansk selskap basert i Austin i Texas som porter videospill fra Windows til Mac OS og Linux. Flere videospillserier som Call of Duty, Sid Meier's Civilization, Star Wars, The Sims 2 og Borderlands har blitt portert av Aspyr. Selskapet ble grunnlagt i 1996 og i 2003 hadde de 60 % av markedet til videospill for Mac.
John Bowlby
John Bowlby (født 26. februar 1907, død 2. september 1990) var en britisk psykolog, psykiater og psykoanalytiker, kjent for sitt arbeid med utvikling hos barn og dannelsen av tilknytningsteori.
Liv og karriere
John Bowly studerte i sin ungdom psykologi ved Trinity College i Cambridge, og vant flere priser for fremragende intellektuelle bidrag. Etter Cambridge jobbet han med mistilpassede og avvikende barn, og ble i en alder av 22 tatt opp ved University College Hospital i London, hvor han studerte medisin. Før legestudiet var over, begynte han på Institute for Psychoanalysis, hvor han jobbet med voksenpsykiatri. Han kvalifiserte som psykoanalytiker i 1937, 30 år gammel.
På grunn av sitt tidligere arbeid med mistilpassede og avvikende barn ble Bowlby interessert i utvikling hos barn og begynte å jobbe på en barneklinikk i London. Denne interessen ble forsterket av konsekvensene 2. verdenskrig hadde for mange barn; der mange ble adskilt fra sine foreldre enten ved død eller evakuering, inkludert jødiske barn som ble reddet ut av Tyskland. På slutten av 50-tallet hadde han samlet en stor mengde observasjoner og teori som underbygget viktigheten som tilknytning har for barns utvikling.
Bowlby var interessert i å finne ut nøyaktig hvilke mønstre av familieinteraksjoner som er involvert i både normal og patologisk utvikling. Han fokuserte på hvordan tilknytningsvansker ble overført mellom generasjoner. Under dannelsen av tilknytningsteori foreslo han at tilknytningsatferd grunnleggende sett er en evolusjonsstrategi for overlevelse, som beskytter barn mot rovdyr. Mary Ainsworth, som var en av Bowlbys studenter, videreutviklet og testet ideene hans, og spilte en stor rolle for teorien ved å foreslå at det finnes ulike typer tilknytning.
Tara Croxford
Tara Croxford (født 7. januar 1968) er en canadisk landhockeyspiller.
Hun representerte Canada under Sommer-OL 1992 i Barcelona, hvor laget hennes ble nummer 7.
Østerhaug
Østerhaug er en skog- og jordbrukseiendom i Elverum i Innlandet, beliggende 3 km. sør for Elverum sentrum, øst for Glomma. Gården omfatter per 2015 et areal på 19 000 dekar, hvorav 18 000 dekar skog og 410 dekar dyrket mark.
Historie
Gården hørte tidligere til Mariakirkens prostigods. På 1500-tallet var gården krongods pantsatt til rike Oslo-borgere, lenge til den store jordegodseieren og rådmann Lauritz Hansen (d. ca. 1635) og hans arvinger. Etter innføringen av eneveldet ble 9 skinn i gården solgt av kronen til oberst Otte Skade. Det er knyttet flere sagn til gravhaugene ved gården.
Fra 1667 var John Gundersen eier av hele Østerhaug. Hans arvinger eide gården til slutten av 1700-tallet, da den ble gradvis oppstykket og solgt. Gården ble fra 1789 samlet igjen av den nye eieren, prokurator Frantz Wilhelm Dorph. Han fikk i 1790-årene bygget et nytt stort våningshus med to fulletasjer og loft. Han utvidet også eiendommen med flere husmannsplasser og en del skog. Ved prokuratorens død i 1820 overtok sønnen, løytnant Peter A. Dorph. I 1834 solgte han Østerhaug til prokurator Henrik Johan Paus (Henrik Ibsens onkel) for 5 000 speciedaler, fordi han selv var blitt forflyttet til et nytt embete. Paus ble i 1843 utnevnt til fogd i Østerdalen fogderi. Paus solgte en del skog og husmannsplasser i årenes løp; alt i 1843 solgte han skog for 3 500 speciedaler. Han ble fogd i Øvre Romerike fogderi i 1858, og året etter solgte han gården for 7 500 speciedaler til Elverum kommune. Da hadde formannskapet i Elverum på forhånd truffet vedtak om å kjøpe gården. Senere solgte imidlertid Elverum kommune Østerhaug slik at gården igjen kom på private hender, og i 1862 kjøpte Henrik Opsahl eiendommen.
Opsahl var en aktiv investor; han kjøpte opp skog i Brandval, Eidskog og Hof (bl.a. Odals Verk), og senere også i Sverige. Sammen med åtte andre skogeiere fra Elverum etablerte han i 1875 Halla Aktiebolag i Finland; foretaket drev foredling og eksport av trelast. Henrik Opsahl var ordfører i Elverum 1881-1883, og hadde flere andre offentlige verv. Han etterlot seg ved sin død en betydelig formue (beregnet til 250 000 kroner i 1883), og sønnen Henrik Opsahl jr. overtok Østerhaug med store skoger. I årene 1872–74 ble det oppført en ny låvebygning, den største i Elverum, og i 1902–03 ble det bygget en ny herskapelig hovedbygning etter tegninger av arkitekt Emil Christiansen. Hovedbygningen inneholder blant annet en større portrettsamling.
Gammellåven på gården ble i 1956 flyttet til Glomdalsmuseet.
Piazza Skanderbeg
Piazza Skanderbeg er en liten plass i Roma, hvor gatene Vicolo Scanderbeg og Via della Panneteria møtes.
Det har navn etter eieren på 1400-tallet, den albanske nasjonalhelten Skanderbeg. som bodde her i årene 1466-1467. Paven ville innkvartere ham i Palazzo Venezia, men Skanderbeg foretrakk å bo her, hos venner. Hans skjeggprydede portrett er plassert på en minneplate over porten til nr 117.
Kristianborg holdeplass
Kristianborg holdeplass er en bybaneholdeplass på Bybanen i Bergen. Holdeplassen ligger i Årstad bydel, og ble åpnet 21. november 2022. Holdeplassen er plassert under Fjøsangerveien, hvor det er bussholdeplasser med gangforbindelse til bybaneholdeplassen. Holdeplassen er et viktig byttepunkt mellom linje 2 og busslinjene langs Fjøsangerveien.
Nadia Centoni
Nadia Centoni (født 19. juni 1981) er en italiensk volleyballspiller.
Pasquale Paoli-universitetet
Pasquale Paoli-universitetet (korsikansk: Università di Corsica Pasquale Paoli, fransk: Université de Corse Pascal Paoli) er et fransk universitet i byen Corte på Korsika. Universitetet har tre avdelinger, med vekt på kunst og historie. Det er 4400 studenter ved universitetet.
Nadia Centoni
Hun representerte Italia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun endte på niendeplass med det italienske landslaget.
Pasquale Paoli-universitetet
Universitetet ble grunnlagt i 1981 og er oppkalt etter den korsikanske nasjonalisten Pasquale Paoli, som etablerte et korsikansk universitet som eksisterte fra 1765 til 1769.
Martin Solveig
Martin Solveig (egentlig Martin Laurent Picandet, født 22. september 1976) er en fransk musiker. Han leder det ukentlige radioprogrammet C’est La Vie på radiokanaler over hele verden, inkludert Radio FG i hjemlandet hans.
Henri Decoin
Marc Allégret (født 18. mars 1890, død 4. juli 1969) var en fransk manusforfatter og filmregissør som regisserte mer enn 50 spillefilmer mellom 1933 og 1964.
Pennskaftet
Pennskaftet er en svensk roman av Elin Wägner utgitt i 1910.
Etter århundreskiftet i 1900 fikk Sverige noen kvinnelige journalister, blant andre Hedvig af Petersens (Aftonbladet), Anna Stina Rydell (Dagens Nyheter), Ellen Rydelius (Svenska Dagbladet), Elin Brandell (Dagens Nyheter) og Else Kleen (Dagens Nyheter).
Fra 1908 hadde også Wägner begynt å arbeide i Dagens Nyheter og hennes roman handler om den kvinnelige journalisten Barbro Magnus («Pennskaftet») som snart blir en glødende tilhenger av kvinnelig stemmerett og hennes romanse med den unge arkitekten Dick Block. Det unge paret har ikke penger til å gifte seg. Hun bryter mot tidens konvensjoner ved å en tid bo i en sommerhytte sammen med forloveden sin, uten overvåkning av en eldre kvinnelig slektning. "Pennskaftet" blir også kjent med den unge lærerinnen Cecilia Bech som også blir dradd inn i stemmerettsbevegelsen og har fått noe å leve for.
Romanen ble en salgssuksess. En årsak til den oppmerksomhet som romanen fikk var kanskje den seksuelle moralen som Wägner fremmer i romanen: en ung ugift kvinne kan mycket väl ha ett seksuelt forhold med en mann bara man er forelsket. Romanen tar også opp prostitusjonen i Stockholm: "Pennskaftet" overtar en leilighet etter en ung prostituert, Klara, og blir deretter oppvartet av Klaras kunder. Det er mulig at Wägners syn på seksualmoralen kan ha blitt påvirket av Ellen Key som hevdet at kjærlighet var viktigere enn vigselattest.
Sue Reid
Sue Reid (født 10. november 1970) er en canadisk landhockeyspiller.
Hun representerte Canada under Sommer-OL 1992 i Barcelona, hvor laget hennes ble nummer 7.
Cristina Chirichella
Cristina Chirichella (født 10. februar 1994) er en italiensk volleyballspiller.
Windsor (Victoria)
Windsor er en bydel i Melbourne i Australia. Den ligger 5 km sørøst for Melbourne sentrum og ligger i lokalstyret City of Stonnington. Ved folketellingen i 2006 hadde Richmond 6394 innbyggere.
Windsor er avgrenset av Dandenong Road, St Kilda Road, Williams Road og High Street. Windsor blir ofte feilaktig omtalt som Prahan som er en annen bydel som ligger lenger nord. Tidligere var Windsor del av City of Prahan og flere institusjoner i Windsor har fremdeles navnet Prahan. Før 1891 het Windsor Prahan South. Windsor fikk navnet sitt fra Windsor i Berkshire.
Hovedhandlegaten i Windsor er Chapel Street som har flere finere klesbutikker, restauranter, nattklubber og kafeer.
Utdanning
Prahan campusen til Swinburne University ligger rett sør for High Street i Windsor.
Transport
Windsor har en jernbanestasjon Windsor jernbanestasjon som ligger på Sandingham-linjen. I tillegg blir Windsor betjent av flere trikkeruter langs Dandenong Road, High Street og Chapel Street. Punt Road er en av hovedbussveiene i Melbourne og passerer på vestsiden av bydelen.
Mario Kart 8
Mario Kart 8 er et bilspill som er utviklet og utgitt av Nintendo til spillkonsollen Wii U. Det er det åttende spillet i Mario Kart-serien og ble lansert i Japan 29. mai 2014 og i Europa og Nord-Amerika 30. mai 2014. En utvidet utgave av spillet, Mario Kart 8 Deluxe, kom ut til Nintendo Switch 28. april 2017.
Spillet har de samme tradisjonelle mekanikkene fra de andre spillene i Mario Kart-serien, hvor figurer fra Mario-serien kjører om kapp i gokarter. Figurene kan hindre motstanderne eller forbedre kjøreegenskapene sine ved å bruke ulike hjelpemidler som kan hentes ved å kjøre gjennom svevende bokser på banen. Mario Kart 8 har motorsykler og kappkjøring for 12 sjåfører i likhet med Mario Kart Wii, i tillegg til hengefly, undervannkjøring og tilpassing av kjøretøyene fra Mario Kart 7.
Den nye tingene i Mario Kart 8 er antigravitasjonskjøring, hvor visse deler av banen lar sjåførene kjøre på vegger og tak. I disse seksjonene kan sjåførene skompe borti hverandre for å få et fartsløft. Nye hjelpemidler i spillet er en bumerang, en kjøttetende plante og et horn som kan knuse prosjektil og slå ut motstandere. Boo og «the feather» returnerer som «items» i Mario Kart 8 Deluxe.
Mario Kart 8 Deluxe
Mario Kart 8 Deluxe er en utvidet utgave av Mario Kart 8 for Nintendo Switch. Spillet ble utgitt 28. april 2017 og inkluderer 48 baner og 36 karakterer fra originalspillet, fem nye karakterer, to nye hjelpemidler og en forbedret «Battle Mode» med nye arenaer. I tillegg kan figurene i spillet holde på to hjelpemidler samtidig, ett ekstra i forhold til originalutgaven.
Nintendo annonserte 9. februar 2022 at spillet ville få ytterligere 48 baner som del av en betalt utvidningpakke for spillet, kalt «Booster Course Pass». Åtte baner vil utgis av gangen, fordelt på seks omganger mellom 18. mars 2022 og siste halvdel av 2023. Utvidelsen omfatter baner fra andre spill i Mario Kart-serien, som «Coconut Mall» fra Mario Kart Wii og «Tokyo Blur» fra Mario Kart Tour.
Square René-Viviani
Square René-Viviani (offisielt navn Square René-Viviani - Montebello) er en park i Paris, og ligger mellom Seine og kirken Saint-Julien-le-Pauvre i 5. arrondissement. Parken, som ble åpnet i 1928, er oppkalt etter politikeren René Viviani.
Midnattsolrittet
Midnattsolrittet er et landeveisritt i Salten. Rittet har blitt arrangert av Bodø Cycleklubb den andre helga i juni hvert år siden 2009. Det ble også arrangert et ritt i 2008, men 2009 anses som det første offisielle året Midnattsolrittet ble arrangert. Rittet er i utgangspunktet et turritt, men har også en egen aktivklasse.
Målet med midnattsolrittet er at det skal være et arrangement som alle skal kunne delta på, uansett hvilken treningsbakgrunn eller utstyr man har. Alle deltagere blir premiert ved målgang. Ved målgang er det den enkelte syklisten som skal være i fokus og prestasjonen man har oppnådd.
Historie
Midnattsolrittet ble arrangert første gang i 2008, som et frittstående ritt rundt Saltenfjorden i Nordland. Det var syklist og ildsjel Trond Vegard Seivåg, samt andre personer i Bodø CK som tok initiativ til rittet. De hadde lenge drømt om å få til et slikt ritt oppe i nord. Da den første utgaven i 2008 gikk ante de ikke hvor stort dette kom til å bli. Løypen gikk fra Bertnes utenfor Bodø via Tverlandet, Valnesfjord, Fauske, Rognan, Misvær, Saltstraumen og tilbake til Bertnes, totalt 183 km. Det ble laget en enkel invitasjon som ble sendt rundt til de lokale syklistene og rittet fikk 16 påmeldte ryttere, i all hovedsak medlemmer fra Bodø Cykleklubb. Starttidspunkt og gjennomføring ble lagt til kveld/natt, med start klokken 18.00 og målgang ca. 02.00, derav navnet Midnattsolrittet. Etter målgang på Bertnes ventet fest og moro, og ideen utviklet seg ytterligere. Det ble bestemt at første års løype ble for krevende for de aller fleste, og at målet med Midnattsolrittet skulle først og fremst være å skape et sosialt arrangement hvor alle kunne delta, med fokus på hygge og sykkelglede.
I 2009 gikk den første offisielle utgaven av rittet, denne gang med en ny etappe på 54 km som gikk fra Fauske via Valnesfjord til Mørkved. Trond Vegard jobbet på denne tiden som lærer på Tverlandet skole og bestemte seg for å forsøke å engasjere ansatte ved skolene i distriktet. Han reiste rundt og kontaktet skolene, og han gikk ut i media for å skape engasjement rundt det nyoppstartede rittet. Resultatet var 250 lærere og ansatte i skolevesenet på startstreken, og totalt ca 600 deltakere. Det nye rittformatet inneholdt 2 etapper; "Salten rundt" ble beholdt, som med sine 183 km kan betraktes som et "eliteritt", i tillegg til den nye "folke-etappen" fra Fauske til Mørkved på 54 km. Tradisjonen tro ventet det en sosial sammenkomst etter målgang på Mørkved.
Etter suksessen i 2009 begynte rittet å ta ytterligere form, og Midnattsolrittet som en sosial, så vel som sportslig begivenhet begynte for alvor å vekke oppmerksomhet. Flere lokale bedrifter, deriblant flere bilforhandlere, barnehager, lærere, fotballag osv. meldte på egne ansatte og det oppstod en slags kameratslig konkurranse mellom de forskjellige gruppene. En tredje etappe ble innført fra 2012, mellomdistansen Rognan - Mørkved på ca. 98 km.
Rittet har i perioden 2008 - 2013 hatt en tilvekst på ca. 500 deltakere pr. år og i 2013 var det totalt 2172 påmeldte deltakere på de tre forskjellige distansene.
Siden oppstart i 2009 har rittet vært i formidabel vekst og man opplever nå at sykkelglade mennesker fra både inn - og utland legger turen til Bodø for å være med på Midattsolrittet. Stadig vekst og tilpasning av løyper stiller store krav til arrangører mtp. sikkerhet og logistikk. Midnattsolrittet har nær kontakt med både politi og veimyndighet, og har pr. dags dato ikke opplevd alvorlige hendelser rundt rittet. Politi bistår ved flere kryss, der trafikkfarlige situasjoner kan oppstå ved kryssing av trafikkert vei.
En lokal avis er mye brukt i markedsføringsammenheng, bla. med eget bilag før årets ritt. i Tillegg har det også vært artikler på trykk i flere nasjonale sykkelmagasin i et forsøk på å lokke flere deltakere utenbys fra. Tradisjonell markedsføring, som nyhetsbrev til tidligere deltakere og informasjonsmøter hos forskjellige lokale bedrifter i og rundt Bodø taes også i bruk.
Forberedelser
En viktig del av utviklingen av et arrangement av såpass stor dimensjon er sponsormidler og dugdnadsarbeid. Et eget styre møtes jevnlig gjennom året for å planlegge kommende ritt og møteaktiviteten tiltar naturligvis jo nærmere start man kommer. I tillegg jobber Trond Vegard Seivåg “fulltid” med tilrettelegging og arrangering. Resten av arbeidet legges ned av en dugdnadsgjeng på flere hundre personer og utallige dugnadstimer, rundt om i Salten. Ettersom arrangementet blir større, desto mer arbeidskraft behøves. De siste årene har man også måtte leid inn folk for og få nok arbeidskraft til alt som skal ordnes både før, under og etter rittet.
Det er innlagt matstasjoner langs etappene, og de trenger bemanning. I kortløypa (54 km) er det to innlagte matstasjoner 21- og 42 km inn i løypa. I mellomdistansen (98 km) er det en matstasjon 65 km inn i løypa. Langløypa (183 km) har to matstasjoner, ved 90 km og 155 km. Ved matstasjonene serveres det bananer og sportsdrikke. Etter målgang venter en sosial sammenkomst som også krever mye arbeidskraft fra dugnadsgjengen. Her serveres det godt mat og drikke samt musikk utover kvelden
Fauske – Mørkved (54 km)
Rittet starter ved Fauske idrettshall. En følgebil leder syklistene ned til Fauske sentrum og deretter ut på riksvei 80 hvor man setter kursen vestover mot Mørkved og Bodø. Når man ankommer Røvika sykler man gamleveien til Valnesfjord, før man igjen sykler inn på Riksvei 80. Man passerer Nordvika, Mjønes og etter en stund Tverlandet. Her sykler man gamleveien via Hopen før man tilslutt havner på Mørkved og ser mållinje utenfor idrettshallen.
Saltenfjorden Rundt (183 km)
Rittet starter på Mørkved og går innover Saltenfjorden mot Fauske. Løypen passerer Hopen, Tverlandet, Mjønes og Valnesfjord hvor den gamle veien brukes. Gjennom Fauske sentrum og videre mot Rognan følges E6. Fra Finneid og fremover er det flere tunneler hvor lys er påbudt på syklene. Når man nærmer seg Rognan svinger man inn på gamleveien og havner i Rognan sentrum. Derfra følger man Rognan – Mørkved løypa til mål.
Tilbud før/under/etter rittet
Det tilbys transport av deltakere og sykler til Fauske og Rognan. Deltakerne blir busset til Fauske før start mens syklene blir transportert med lastebiler dagen før og lagret i Fauske idrettshall. På Fauske er det kyndige sykkelmekanikere og utsalg av utstyr hvor deltakerne har muligheter til å kjøpe eventuelt utstyr før start. Transport av sykler tilbys også til Rognan og mange deltakere tar tog utover før start. Det er innlagt matstasjoner langs etappene. I kortløypa (54 km) er det to innlagte matstasjoner 21- og 42 km inn i løypa. I mellomdistansen (98 km) er det en matstasjon 65 km inn i løypa. Langløypa (183 km) har to matstasjoner, ved 90 km og 155 km. Ved matstasjonene serveres det bananer og sportsdrikke. Etter målgang venter en sosial sammenkomst med grilling, livemusikk og forfriskninger.
Rittet 2009
Første gang rittet ble offisielt arrangert var det under navnet "Midnattsolrittet". Totalt 583 deltakere var påmeldt fordelt på de 2 distansene: Fauske - Mørkved (54 km) og Saltenfjorden Rundt (183 km). 519 av de startende fullførte og fikk en sluttid.
Rittet 2012
Første året da en ny løype ble tilbudt utøverne: Rognan - Mørkved (98 km). 1890 påmeldte deltagere dette året. 1427 fullførte årets ritt.
Rittet 2013
Fra 2013 heter den 183 km lange løypa “Diadora Challenge” og etappen mellom Fauske og Bertnes heter “VB-Rittet”. Det jobbes også med å få solgt inn mellometappen på 98 km til en sponsor. Dette året ble det også kjørt en aktivklasse i tillegg til turklassen på den lange runden (183 km). Der var det to innlagte spurt- og to innlagte klatrepriser, hvor vinneren ble belønnet med pengepremier. Det var også en egen pengepremie til vinneren av herre og dameklassen.
Bjørnebu
Bjørnebu er en gård på øya Føynland i Færder kommune i Vestfold. Den befinner seg omtrent midt på øya.
Navnet kommer fra norrønt Bjarnabuðir eller Bjarnarbuðir, hvor førsteleddet er mannsnavnet Bjarne eller kanskje Bjørn, og det andre leddet er ordet buð, som betyr «bod/bu». Navnet må stedet ha fått på ei tid hvor det bare sto fangstbuer der. I Rødeboka fra rundt 1400 står navnet skrevet som Biærnabudum, mens det i 1593 skrives Biørneboe, som ble vanlig skrivemåte i nyere tid.
Det er registrert to kulturminner på gården, nærmere bestemt to kokegroper som tilhørte ei bosetning. Disse er ikke datert.
Square Samuel Rousseau
I parken er det to statuer: L'Éducation maternelle (1875) av Eugène Delaplanche og et monument over César Franck (1891) av Alfred Lenoir.
CIWS
CIWS (engelsk forkortelse for Close-In Weapon System) er et maritimt nærforsvarssystem. Det er våpensystemet som brukes om bord på krigsskip som en siste forsvarslinje mot innkommende sjømålmissiler, fly og små overflatefartøyer som har klart å trenge gjennom de første (ytre) forsvarslinjene. Et nærforsvarssystem består typisk av en helautomatisk, radarstyrt gatling-maskinkanon eller et missilsystem. På grunn av den korte tiden som vil være til disposisjon i et scenario med et eller flere innkommende sjømålmissiler eller andre trusler, må nærforsvarssystemet ha en svært kort reaksjonstid. I tillegg gjør det faktum at våpensystemet må treffe mål med et overflateareal på kun cirka 0,25 kvadratmeter som dessuten beveger seg med en høy hastighet, at slike systemer er basert på enten artilleri med ekstremt store ildhastigheter, ofte gatlingkanoner som for eksempel amerikanske M61 Vulcan, eller luftvernmissiler med kort rekkevidde eller en kombinasjon av begge.
Så å si alle klasser av moderne krigsskip er utstyrt med noe slags CIWS. Noen kryssere, jagere og fregatter kan være utrustet med flere nærforsvarssystemer, vanligvis enten ett på hver side eller alternativt ett forut og akterut. Enda større skip, slik som hangarskip, kan ha enda flere nærforsvarssystemer. Det russiske hangarskipet «Admiral Kuznetsov» har for eksempel åtte Kashtan CIWS samt åtte AK-630 CIWS.
Historie
CIWS fikk sitt inntog i 1970-årene, etter framgangen av sjømålmissiler. Siden sjømålmissilene ble mer og mer teknisk avanserte og raskere, kunne tradisjonelle kanoner og antiluftskyts ikke lenger holde tritt. Sjømålmissilene fløy vanligvis lavt og var programmert for å utføre tilfeldige unnamanøvrer i den siste fasen av flyvningen. Som et mottrekk til de utviklede sjømålmissilene ble det i første omgang utviklet systemer med maskinkanoner, og for å sikre en større treffrate falt valget av maskinkanoner på gatling-maskinkanoner, som er i stand til å skyte opptil 6 000 skudd i minuttet. Dermed kunne man få så mange skudd i lufta som mulig og ha en større sjanse for å treffe det innkommende missilet. Senere ble også nærforsvarssystemer som benyttet missiler utviklet.
Det sovjetrussiske systemet AK-230 (30 mm) ble innført i 1969. Det fikk sin informasjon via skipets radar, som sendte informasjon vedrørende målets kurs, fart og høyde videre til en datamaskin, som så igjen kontrollerte nærforsvarssystemet og kunne engasjere målet. USA utviklet i 1978 Phalanx-systemet (20 mm), som med sitt eget radarsystem gjorde det uavhengig av skipets radar. Nederland designet i 1979 Goalkeeper-systemet, som ligner på Phalanx-systemet, dog med et større kaliber (30 mm).
Virkemåte
Nærforsvarssystemene er oftest helautomatiske, men kan overvåkes og styres via operasjonsrommet. De kan også operere autonomt, noe som reduserer systemets reaksjonstid vesentlig overfor raskt bevegende trusler. Systemet identifiserer innkommende trusler basert på deres størrelse og hastighet. Systemet prioriterer så hvilke mål som skal engasjeres, slik at et missil på vei mot skipet, men ikke direkte mot, ikke nødvendigvis vil bli engasjert. Deretter retter systemet maskinkanonen mot målet og engasjerer målet, før det skifter mål og begynner prosessen på nytt. CIWS som bruker missiler, sender et missil av gårde når trusselen kommer innenfor rekkevidde. Hvis det første missilet feiler, blir enda et missil avfyrt inntil trusselen er nøytralisert.
Effektivitet
Siden sjømålmissiler blir engasjert i relativ nærhet til skipene, kan missilets høye hastighet, selv når det blir ødelagt, gjøre at restene av missilet fortsetter mot skipet og forårsaker lette ødeleggelser på følsomme systemer, slik som radarer og kommunikasjonsantenner. Ettersom missilet manøvrerer og skuddet fra CIWS-kanonen tar en viss tid på seg for å nå frem til målet, kan målets posisjon ha forandret seg så mye i mellomtiden at skuddet bommer. Man forsøker å motarbeide dette ved å få kanonen til å spre ilden og ved å prøve å forutsi hvor målet kommer til å befinne seg gjennom bruk av avanserte algoritmer, samt (i CIWS med grovere kaliber) gjennom ammunisjon med nærhetsbrannrør (eng. proximity fuze) eller tidsbestemt airburst-innretning der granaten ikke må treffe sjømålmissilet direkte for å eksplodere. Slike granater er ment for å eksplodere i lufta og vil gjøre det selv om de havner i nærheten av det innkommende missilet. Effektiviteten av disse mottiltakene har aldri blitt testet i kamp.
Maskinkanon-baserte CIWS har dog fortsatt en viss verdi fordi de kan slå ut eldre, mindre avanserte sjømålmissiler som ble utviklet på 60-, 70- og 80-tallet. Disse eldre missilene er i dag den største trusselen fra ikke-statlige aktører og terroristorganisasjoner som Hamas og Hizbollah. Enkelte CIWS kan også ha en potensiell stor betydning for å beskytte et skip mot raske, mindre båter i selvmordsaksjoner.
AK-230 har en rekkevidde på 2 500 meter og en maksimal skuddhastighet på 2 000 skudd i minuttet. Phalanx CIWS har en rekkevidde på 3 500 meter og en skuddhastighet på 4 500 skudd i minuttet. Oppgraderingen Block 1B gjør ifølge produsenten Raytheon Phalanx CIWS i stand til å skyte ned missiler som flyr med en hastighet på 2,4 Mach eller mer. Goalkeeper-systemet har en rekkevidde fra 350 til 1 500 meter med en skuddhastighet på 4 200 skudd i minuttet. Dog kan systemets treffsikkerhet ikke være like høy Som Phalanx når målet flyr med en hastighet over 2 Mach.
RAM-systemet (RIM-116 Rolling Airframe Missile) er det raskeste nærforsvarssystemet; det skyter av gårde et missil med en hastighet på 3 Mach i en 5-8 kilometers avstand. Det kan benytte Phalanx-systemets sensorer og dermed få en bedre treffsikkerhet.
Det russiske Kashtan (russisk: Каштан; «kastanje») CIWS er en kombinasjon av et missilsystem og et kanonsystem. Det består av to 30 mm gatlingkanoner med en skuddhastighet på opptil 12 000 skudd i minuttet, samt fire SA-N-11 Grison-missiler. Kanonene har en rekkevidde på 500 til 4 000 meter og missilene en rekkevidde fra 1 500 meter til 10 000 meter. Den avanserte sensorpakken gjør at systemet er i stand til å engasjere mål som flyr med en hastighet på over 600 meter i sekundet (1,8 Mach). Systemet er i stand til å engasjere opp mot seks mål samtidig.
Parc de Bagatelle
Parc de Bagatelle er en park og botanisk hage, og ligger i Bois de Boulogne i 16. arrondissement i Paris. Parc de Bagatelle er en av Paris fire botaniske hager. De øvrige tre är Jardin des serres d'Auteuil, Parc floral de Paris og Arboretum de l'école Du Breuil.
Parken ble grunnlagt av greven av Artois i 1775. Den ble tegnet av arkitekten François-Joseph Bélanger og ble anlagt av arkitekten Thomas Blaikie i anglo-kinesisk stil.
Den botaniske hagen har som særskilt attraksjon sine omkring 1 200 rosesorter.
Kjerrboveien
Kjerrboveien er et tidligere navn for deler av det som heter Husebygrenda på Vesterøya i Sandefjord.
Fra gammelt av hadde ikke denne veien noe navn, men området gikk under betegnelsen «Huseby/Vindal». Etter hvert økte behovet for et eget veinavn, og beboerne langs veien ble enige om Kjerrboveien. Etter hvert fikk veien en del avstikkere og småveier tilknyttet, og enkelte mente at navnet kunne være forvirrende. Veiens navn gikk da over til å bli Husebygrenda, for å vise at navnet knytter seg til et område på Huseby og ikke kun til en konkret vei.
Miriam Sylla
Miriam Sylla (født 8. januar 1995) er en italiensk volleyballspiller.