cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
«Riksvasa»
«Riksvasa»
Hertig Karl av Södermanland bestilte et storskip på tre hundre lester på et verft på Aspö hvor skipsbyggeren Thomas skeppsbyggare begynte arbeidet i året 1596. Det ble sjøsatt i 1598 under navnet «Gideon», som ble levert i 1599 til den svenske marinen som et firemastet seilskip. Størrelsen på gallionen er ikke kjent, men det har blitt gjenvist i moderne illustrasjoner som en todekker som ifølge opplysninger fra 1600 til 1621 hadde mellom 80 og 109 sjømann som fast besetning i tillegg til 250-300 krigsfolk.
En besetning på mellom 330 og 400 mann samt mellom 32 og 50 kanoner gjør skipet som fikk navnet «Vasen» etter Vasaættens våpenskjoldet, til det største krigsskipet i 1610-årene i Sverige. Det ble overgått av «Rikskronan» på 350 lester i 1619. I moderne tid etter oppdagelsen i 1950-årene og «bergningen» i 1964 er skipet bedre kjent som «Riksvasa», for å skille vraket fra et annet vrak som ble berget i 1961, det berømte regalskipet «Vasa» som sank i jomfruturen 1628.
En sjøkrig mellom Danmark-Norge og Sverige fant sted under Kalmarkrigen 1611-1612 som så de to krigsflåter sloss med hverandre, men «Riksvasa» var ikke utrustet for krig, så det noe mindre «Tre Kronor» på 700 tonn ble flaggskipet for svenskene. Etter langvarige reparasjoner ble «Riksvasa» operativt på nytt i 1617 som en del av flottan. Det var blant annet brukt som transportskip for frakt av tropper med deres forsyninger under krigen mot Polen.
I 1623 var Stockholm rammet av pest som tok over 2 000 liv av dage og rykter om at polakkene planlagt en invasjon med egne sjøstyrker var kommet til den svenske hovedstaden. Dermed ble seks krigsskip sendt ut til skjårgården for å bevokte innløpet ved Djurö, blant annet «Riksvasa». I innløpet mellom Djurö og Stavsnäs kom skipet i brann ved ulykke i oktober 1623, og sank på 24 meter dybde. Senere vist det seg at den polske trusselen bare var rykter, men fristaden Danzig ble underlagt en blokade av den svenske marinen.
Bergningen
I 1950-årene ble vraket oppdaget og lokalisert av dykkere utenfor Djurhamn, men samtidig var bergningen av regalskipet «Vasa» i gang, og Riksantikvarieämbetet var lite oppmerksomt mot vrakfunnet som viste seg å være «Riksvasa». Istedenfor å gjennomføre marinarkeologiske undersøkelser med vitenskapelige metoder som kunne kartlegge vraket, ble det besluttet å gi flere sportsdykkere bergingsrettigheter. Dermed gikk verdifulle opplysninger om konstruksjonen, blant annet dimensjonene, tapt.
Sven og Erik Nahlin i 1964 fikk vraket oppbrutt og ødelagt ved å ta opp flere tonn vrakgods under en bergingsoperasjon som ble sterkt kritisert, spesielt etter det var oppdaget at trevirket i skipet og annet vrakgods var solgt som suvenirer. Dette startet arbeidet hos myndighetene om å forhindre slike tragiske begivenheter som kunne karakteres som vrakplyndring, og en ny lov, fornminneslagen som beskytter fortidsminner, ble vedtatt av riksdagen i 1967. Med loven ble alle vrak eldre enn hundre år i Sverige underlagt beskyttelse av myndighetene.
G.N. Brandt
Gudmund Nyeland Brandt (født 17. mars 1878 i Frederiksberg, død 30. april 1945 i Ordrup ) var en dansk landskapsarkitekt.
Mariebjerg kirkegård i Gentofte ble utformet av Brandt i årene 1926–1936. For dette mottok han Eckersbergmedaljen i 1937 og C.F. Hansen-medaljen i 1945.
Kirkegården er tatt opp i den danske Kulturkanonen.
John S. Rainey kraftverk
John S Rainey kraftverk er et varmekraftverk i Anderson County i delstaten Sør-Carolina, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 1151 MW fordelt på 8 turbiner, på inntil 85–190 MW hver. Operatør er energiselskapet South Carolina Public Service Authority Co.
Kraftverket stod ferdig utbygd i 2001–2004. Brenselkilden er naturgass.
Statens institutt for rusmiddelforskning
Statens institutt for rusmiddelforskning (SIRUS) drev forskning, dokumentasjon og formidling omkring rusmiddelspørsmål, med særlig vekt på samfunnsvitenskapelige problemstillinger. Forskningsområdene omfatter alkohol, narkotika, tobakk og pengespill.
SIRUS var et selvstendig forskningsinstitutt under Helse- og omsorgsdepartementet.
Instituttet hadde et nasjonalt kompetansebibliotek for rusmiddelspørsmål og drifter statistikkdatabasen RusStat.
Instituttet var også Norges kontaktpunkt for EUs narkotikaovervåkningssenter i Lisboa, EMCDDA.
SIRUS ble opprettet i 2001 da Statens institutt for alkohol- og narkotikaforskning (SIFA) ble slått sammen med dokumentasjonsseksjonen og biblioteket i Rusmiddeldirektoratet.
SIRUS hadde ca. 45 stillinger, og Elisabet E. Storvoll var instituttets fungerende direktør.
1. januar 2016 ble SIRUS innlemmet i Folkehelseinstituttet.
Anicetus av Pontus
Anicetus var en frigitt tidligere slave av Polemon II av Pontus. Han kommanderte den kongelige flåte inntil Pontus ble omgjort til en romersk provins under keiser Nero i år 63. I løpet av den borgerkrig som fulgte etter Neros død, holdt Anicetus seg på Vitellius' side og ledet et generelt opprør mot Vespasian i Pontus og Colchis i år 69.
Opprørerne ødela den romerske flåten (Classis Pontica) i et brått angrep på Trapezunt, en by ved Svartehavet, og begynte deretter som pirater ved å bruke en båttype som var kjent som camarae. Opprøret ble slått ned da romerne fikk forsterkninger under ledelse av Virdius Geminus, en løytnant av Vespasian. Fanget i en felle ved munningen av elven Cohibus (nå Khobi i vestlige Georgia) ble Anicetus overgitt til romerne av de lokale stammene. Han ble deretter drept.
Carrera Séptima (Bogotá)
Carrera Séptima eller Carrera 7, også kjent som Avenida Alberto Lleras Camargo, er en av hovedveiene i Bogotá. Den går gjennom byen fra nord til sør.
I nord starter Carrera Séptima i La Caro i Chía kommune, litt over 20 km nord for Bogotás bygrense. Mot sør går den gjennom de administrative distriktene Usaquén, Chapinero, Santa Fe, La Candelaria og San Cristóbal, hvor den ender i Avenida Primero de Mayo i bydelen Veinte de Julio.
The Players Championship
The Players Championship er en golfturnering på PGA-touren som arrangeres på TPC at Sawgrass i Ponte Vedra Beach i Florida.
Turneringen ble først avholdt i 1974 som Tournament Players Championship og spilt på Atlanta Country Club i Marietta i Georgia. Året etter ble turneringen flyttet til Colonial Country Club i Fort Worth i Texas. Foran 1976 flyttet turneringen til Florida og ble det første året spilt på Inverrary Country Club i Lauderhill. Fra 1977 til 1981 spilte de på Sawgrass Country Club i Ponte Vedra Beach, men flyttet i 1982 over veien i vest til TPC at Sawgrass og endret foran 1987-utgaven navn til The Players Championship.
Turneringen byr på den høyeste premiepotten av alle golfturneringer (8 millioner dollar i 2005), og kalles ofte «den femte major», selv om den ikke har offisiell status som major-turnering. The Players Championship har som regel det sterkeste startfeltet blant alle golfturneringer.
Church of Christ
Church of Christ kan vise til:
Karen Bit Vejle
Karen Bit Vejle (født 5. juni 1958 i Ejby i Danmark) er en dansk-norsk kunstner. Hun bruker bare mellomnavnet Bit som signatur på sine verk og produkter. Hun var bosatt i Trondheim i årene fra 1984 til 2014, og flyttet deretter tilbake til Danmark.
Hun har oppdrag og utstillinger i Norden, Europa forøvrig, USA og Asia. London-galleriet Adrian Sassoon er hovedforhandler av hennes verk. Rundt 2010 startet hun et kunstnerisk samarbeid, «Paper dialogues», med den kinesiske papirkunstneren Xiaoguang Qiao. Dette resulterte i en utstilling som har vært vist i flere land. Med utgangspunkt i papirklippenes mønster har hun også designet andre produkter, som pledd, duker og servise.
Bakgrunn
I mange år var papirklippingen en fritidsbeskjeftigelse, først mens hun studerte nordiske språk og massekommunikasjon ved Aalborg Universitet, og senere da hun arbeidet ved Ringve Museum og deretter som prosjektleder og journalist i NRK.
Karriere
Bit viderefører en tradisjon, en teknikk som på 1700-tallet var viktig i silhuett-portrettfremstilling, og en kunst som blant andre H.C. Andersen var utøver av. Som i hans tilfelle finnes det alltid en historie i Bits psaligrafiske verk. I 2009 var hun invitert til å holde en utstilling i museet H.C. Andersens Hus i Odense.
Hennes tidligste arbeider var preget av et ønske om å utforske ornamentikkens matematikk. De senere arbeidene er i høyere grad motivert ut fra et kontemplativt perspektiv.
I 2007 ble hun nominert til fylkeskunstner i Sør-Trøndelag.
I årene etter debututstillingen har Vejle arbeidet innenfor to ulike felt. Hennes kunstneriske medium er fortsatt 20-grams papir, og hennes verktøy er saksen. Hovedvekten er, som tidligere, på psaligrafiske verk (unika); men hun utvikler også motiver og mønstre for kommersielle produkter, der hennes karakteristiske klipp er overført til andre materialer. Uansett sluttprodukt skaper og klipper hun alltid selv originalmotivet.
I 2013 var hun årets olsokkunstner under Olsokdagene på Stiklestad. I tillegg til rundt 40 andre originale papirklipp, stilte hun her for første gang ut verket St. Olav. Det er 72 cm bredt og 115 cm høyt, og viser Olav den hellige både som vikingkonge og helgen.
I 2015 utformet hun kunstverket som gis til mottagere av Trondheim kommunes mangfoldspris. Prisen består av ti psaligrafiske blader som er kopier av Bits originalklipp. Bladene er hver for seg unike, med ulikt fargevalg på enkelte detaljer. Alle bladene er signert og nummerert. Senere har hun hatt flere større oppdrag, prosjekter og utstillinger. Noen av dem er beskrevet nedenfor. Hun er også kommet inn i kunsthandler Adrian Sassoons internasjonale stall av kunstnere og skal stille ut i Gallery Adrian Sassoon.
TINDEFILM har laget dokumentarfilm om Vejle. I 2015 ble BIT – Ballerina Bulldog nominert som årets beste dokumentarfilm ved BIFF.
Psaligrafiske verk
Da Britannia Hotel i Trondheim feiret 120-årsjubileum i 2007, hadde de bestilt et verk av Vejle. Hun laget et 185x150 cm papirklipp som viser hotellets historie. I 2008 var hun festspillkunstner ved Vinterfestspillene i Bergstaden. Det fem meter lange og en meter høye ''Sjostakovitsj' 1. pianotrio opus 8'' ble laget til denne anledningen.
Hun har hatt større utsmykkingsoppdrag for blant annet Trondheim kommune, Hilton Copenhagen Airport Hotel og for motehuset Hermès.
Høsten 2015 leverte hun en klippet altertavle til den nye kirken ved Sverresborg kirkesenter i Trondheim. Tavlen er 200 cm bred og 300 cm høy. Den er montert mellom glassplater og lyssettes, så det kan brukes i ulike sammenhenger.
Ballerina Bulldog
Ballerina Bulldog fantes opprinnelig i 25 papirklipp, laget i 2011. Hun fremstilles med ulike attributter, av kunstneren kalt «power tools». Disse redskapene (tools) skal symbolisere hennes indre styrke (power), og vise hvordan hun tar grep og kontroll over eget liv når hun bruker dem for å slåss for rettferdighet, skjønnhet og glede. Noen eksempler på power tools: «låsen» – for å minne henne på at samhold og lojalitet gir styrke; «sommerfuglen» – for å minne henne på at hun alltid kan forandre seg, og «humlen» – det umulige er mulig, bare du vil det nok.
Senere er konseptet utviklet. Ballerina Bulldog fremstilles ofte på utstillingsåpninger av en levende ballerina som opptrer med en bulldog ved sin side, og det er laget en animasjonsfilm om og med henne.
Utstillinger (utvalg)
Debututstillingen, Med saksen som pensel, er siden 2008 vist i flere museer og gallerier i Norden og USA, der den vises med tittelen Scissors for a brush. Noen av utstillingsstedene er listet nedenfor. Utstillingene er ikke identiske. Antall verk er det samme, men kunstneren foretar utskiftninger med nye klipp underveis.
Karen Bit Vejle har deltatt på flere gruppeutstillinger, blant annet utstillingen Slow art ved Nationalmuseum i Stockholm (mai 2012–februar 2013).
Sjablongmalerier
Vejle klipper alltid i dobbelt lag papir. Dette gjør at hun får to identiske klipp. Det ene beholdes i sin ensfargete originalversjon, mens det andre kan benyttes som sjablong for en annen type kunstverk, sjablongmaleri, der det som er det psaligrafiske verkets mellomrom fremstår med farge i det sprøytemalte maleriet, mens papirklippets motiv fremstår hvite. Sjablongmaleriet ligner dermed papirklippet, men uten dets lys- og skyggevirkninger.
Sjablongmaleriene ble første gang utstilt i Alvøen hovedbygning ved Bymuseet i Bergen i 2015.
Center for papirkunst
Våren 2018 åpnet Vejle, sammen med sin datter Zeleste Kolstad Vejle, «Center for papirkunst» i Hune ved Blokhus i Danmark. Vejles psaligrafiske verk vil utgjøre en kjernedel av den faste utstillingen. I tillegg vil det være temporære utstillinger av dansk og internasjonal papirkunst.
Produktdesign
Vejle har laget en egen serie med masseproduserte papirklipp-dekorasjoner og kort. De fremstilles ved hjelp av laserteknologi med utgangspunkt i hennes originalklipp og produseres og forhandles av firmaet Bit Papercut AS.
Da Åge Aleksandersen markerte sin 60-årsdag med plateutgivelse i 2009, ga han Karen Bit Vejle i oppdrag å designe forsiden på de to CD-boksene. Det store originalklippet er med på Vejles vandreutstilling. Alexandersen bruker det hjerteformete «våpenskjoldet» i flere sammenhenger, blant annet som scenedekor under konserter.
I 2011 var Karen Bit Vejle årets designer ved Maihaugen.
Hun har designet smykker, dekorasjoner og andre produkter for det danske firmaet Georg Jensen.
Une
I Norge var Une tidligere kun tillatt brukt som kvinnenavn dersom det stod sammen med et annet kvinnenavn slik at kjønnet var fastslått.
Une har norsk navnedag 28. desember.
Utbredelse
Une er et sjeldent navn, både som mannsnavn og kvinnenavn.
Det internasjonale geofysiske år
Det internasjonale geofysiske år (IGY) 1957/1958 var et globalt samarbeidsprogram med 66 deltakende nasjoner som varte fra 1. juli 1957 til 31. desember 1958.
IGY omfattet geovitenskaper som polarlys, kosmisk stråling, geomagnetisme, gravitasjon, ionosfærisk fysikk, bestemmelse av lengde- og breddegrader, meteorologi, oseanografi, seismologi og solaktivitet.
Resultatene fra IGY førte til omskrivning av mange geofysiske lover og teorien om kontinentaldrift ble bekreftet. De første satellittene ble skutt opp, deriblant den sovjetiske Sputnik. IGY var også det tredje Polaråret og resulterte i etableringen av Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR) og dannet grunnlaget for Antarktistraktaten som ble vedtatt i 1959 og trådte i kraft to år senere. De første estimatene av den totale ismassen på det antarktiske kontinentet ble framlagt.
I forbindelse med IGY etablerte tolv nasjoner forskningsstasjoner i Antarktis. Norge deltok med en treårig ekspedisjon til Antarktis og etablerte Norway Station på Kronprinsesse Märtha Kyst. Norge var også involvert i 24 andre prosjekter på Svalbard, Jan Mayen, Norskehavet samt på det norske fastlandet.
Weezer
Weezer er et amerikansk powerpop band grunnlagt i Los Angeles i 1992.
Bandet er ledet av vokalist/gitarist Rivers Cuomo og har gitt ut 13 musikkalbum og en DVD. Totalt har de solgt over 17 millioner album. Cropper sluttet før utgivelsen av det selvtitulerte blå debutalbumet (The Blue Album) i 1994. Han ble erstattet av Brian Bell. Etter det andre albumet Pinkerton (1996) sluttet bassist Matt Sharp for å konsentrere seg om sitt sideprosjekt The Rentals på heltid. Han ble erstattet av Mikey Welsh før innspillingen av det tredje albumet The Green Album. Welsh bidro ikke på flere album, og ble erstattet av Scott Shriner sommeren 2001. Siden det har Weezer vært uforandret.
«Tre Kronor» (1599)
«Tre Kronor» var et polsk skip med et tysk navn, «Weisse Adler» som betyr Hvite Ørn som ble erobret av hertug Karl av Södermanland under opprøret mot svenskekongen Sigismund utenfor Stegeborg i 1598. Fram til 1626 var skipet kjent som «Tre Kronor» i svensk tjeneste som et 700 tonn stort skip som var rangert som et storskip, senere som mellomskip.
Erobringen
Sigismund overtok tronen i Sverige etter sin far Johan III i 1592, men ettersom han var katolikk og konge av den katolske stormakten Polen-Litauen, oppsto religiøse motsetninger i Sverige etter tronbestigningen. Hans onkel, hertugen av Södermanland, ønsket ikke å bli forbigått av sin brorsønn, og kalt sammen en ulovlig riksdag som utnevnte ham til riksforstander. Som polsk konge måtte Sigismund i lange perioder være utenfor Sverige, og hertugen skulle styre landet i hans fravær. Dette ønsket ikke svenskekongen å akseptere, som svar gjorde hertugen opprør i 1597 og fordrevet de kongelige rådsherrene til Polen.
Sigismund som hadde innsett at han måtte returere til Sverige for å ikke miste arveriket etter sin far, begynte å organisere en ekspedisjon. Men Polen-Litauen formelt stod nøytralt i konflikten, og Sigismund var tvunget til å rekruttere vervede krigsfolk for egne regning. Flere fartøyer ble beslaglagt av kongens menn i de prøyssiske havnene for den planlagte flåteekspedisjonen til Sverige. I mai 1598 startet krigen med en armada på cirka hundre fartøyer fra Danzig, Sigismund kom til Avaskär ved Kalmar som overga seg 1. august etter å ha blitt konfrontert av hans militærmakt. Deretter fortsatte Sigismund til Stegeborg ved Slätbaken som ledet inn til Söderköping.
Til tross for en seier i slaget ved Stegeborg den 8. september kom den svenske krigsflåten under ledelse av Joachim Scheel som hadde sluttet seg til hertugen, til farvannet utenfor Stegeborg. Sigismund så seg tvunget til å trekke seg dypere inn i landet, fortsatte mot Linköping mens fartøyene ble tilbake. Scheel erobret fartøyene den 21. september 1598, blant annet «Weissel Adler». Knapt fire dager senere ble Sigismund beseiret i slaget ved Stångebro.
Hertugen tvunget kongen til å sende sine troppene fra landet mens en riksdag skulle sammenkalles. Sigismund flyktet fra Sverige 12. oktober ettersom han fryktet for sitt liv hos hertugen. «Weissel Adler» og de andre fartøyene ble gitt tilbake til Sigismund for å frakte ut de vervede troppene, men underveis gikk storskipet på grunn ved Stäfle i Kalmarsund. Det ble oppgitt til hertugen som berget skipet som krigsbytte om våren 1599.
«Tre Kronor»
Etter å ha blitt berget, gav hertugen det erobrede skipet et nytt navn, «Tre Kronor» etter det svenske riksvåpenet.
Meget lite er kjent om dette skipet som hadde et deplasement på 200 lester eller 700 tonn, og hadde tjue kanonporter under overløpet for et batteridekk. Det var flaggskipet for den svenske marinen under Kalmarkrigen med en bestykning på mellom 32 og 40 kanoner. En liste over skipets bestykning fra 1604 avslører en meget varierte liste over kanonene, ut av tilsammen 39 kanoner var 2 24-punds, 9 12-punds, 4 9-punds, 9 6-punds, 3 3-punds, 2 2-punds, 4 1-punds og 6 lettere stykker ført opp på listen. Pund betyr vekten på prosjektilet som ble avfyrt med kanonen. Størrelsen på besetningen er oppgitt til mellom 40 og 96 sjømann samt 100 til 350 krigsfolk.
«Tre Kroner» forsvant i historien senest 1626, siden 1621 var det rangert som mellomskip eller rätta orlogsskepp etter den nye rangeringen under navnet «Gamla Trekroner». Navnet «Hvite Ørn» ble tatt i bruk i den svenske marinen for en berømt fregatt sjøsatt i 1711, «Hvide Ørn» som er best kjent som Tordenskjolds skip fra Elleveårskrigen. Sigismunds skip er også det første orlogsfartøyet som fikk sitt navn etter det svenske riksvåpenet, det siste med dette navnet er den lette krysseren HMS «Tre Kronor», tatt av tjeneste i 1964.
Aleksandăr Stambolijski
Aleksandăr Stambolijski (bulgarsk: ; født 1879, død 1923) var politiker i Bulgaria. Ble leder av Bondepartiet i 1908. Han var sterkt imot den tyskervennlige politikken til kong Ferdinand.
Han ble dømt for opposisjonell virksomhet i 1915, og ble løslatt i 1918 i forbindelse med Bulgarias nederlag under 1. verdenskrig. Året etter ble han statsminister, og i 1923 ble han myrdet av militæret i et kupp.
Guomao
Guomao (kinesisk: 国贸, pinyin: Guómào) er et nabolag i Beijing i nærheten av Dabeiyao og Beijing CBD. China World Trade Center ligger her; navnet Guomao er avledet av det kinesiske ordet for dette.
Sinna Mann
Sinna Mann er en bildebok skrevet av Gro Dahle og illustrert av Svein Nyhus. Boka ble utgitt av Cappelen forlag i 2003. Den har dannet grunnlag for flere mindre teaterforestillinger, animasjonsfilmen Sinna Mann av Anita Killi, og en dansk operaforestilling som integrerer figurteater. Anita Killies animasjonsfilm hadde premiere i 2009.
Bakgrunn og oppmerksomhet
Boka Sinna Mann ble skrevet på oppfordring av familierådgiveren Øivind Aschjem og Alternativ til Vold som en samtalebok for små og store om familievold og barn som er vitne til vold. Boka handler om gutten Boj og mora hans, som lever sammen med en mann som er voldelig. Boka beskriver usikkerheten, uroen og dramatikken når den ellers snille pappaen i familien forandrer seg og blir «sinna mann». Historien ender med at Boj forteller den tabubelagte hemmeligheten om farens oppførsel til Kongen, som kommer og tar med faren til slottet sitt.
Boka har fått mange reaksjoner og mye medieoppmerksomhet. Noen mener fortellinga, temaet og formen er unødvendig sterk og vanskelig for små barn, andre at skjønnlitteratur er en god kanal for å formidle og bearbeide voldsomme opplevelser og bryte tausheten rundt et viktig samfunnsproblem. Det intense, poetiske språket, med gjentakelser og metaforer, og de store, ekspressive bildene i boka er karakteristiske for Gro Dahles og Svein Nyhus' allalderbøker.
Sinna Mann ble utgitt i 2003, med annet opplag i 2008. Boka er oversatt til kinesisk (utgitt på Taiwan som 生气的男人, 2005), svensk (Den Arge, 2009), islandsk (Illi kall, 2010), dansk (Vrede mand, 2011), japansk (パパと怒り鬼, 2011), serbisk (Љутити човек, 2012) og polsk (Zły Pan, 2013).
Boka ble nominert til Kritikerprisen og Årets vakreste bok og ble tildelt Kulturdepartementets bildebokpris for 2003.
Teaterforestilling
Teateroppsetningen av Sinna Mann ved égal teater var høsten 2008 en del av Forum for barnekonvensjonens landsdekkende kampanje for å sette fokus på familievold. Stykket ble fremført for representanter fra flere frivillige organisasjoner på Røde Kors' Oslokontor 3. april. Høsten 2008 reiste égal teater på turne med forestilling Sinna mann, mens Forum for barnekonvensjonen bidro med kampanjemateriell og forestillingen. Turnéen ble finansiert av midler fra ExtraStiftelsen Helse og Rehabilitering, Barne- og likestillingsdepartementet, Redd Barna og Røde Korsn og forestillings produksjonen ble støttet av Kulturrådet og Fritt Ord i 2005.
Operaforestilling
Den danske frigruppen Teater Saum utviklet barnebokmanuskriptet til en operaforestilling. Operaen fikk på dansk tittelen Min far og Vrede Mand. Stykket var dramatisert av Jesper B. Karlsen, og musikken var komponert av Steingrimur Rohloff. I 2016 vant Teater Saum en YAMaward (The Young Audiences Music Awards) for Best Opera for denne oppsetningen.
Dødsfall under andre verdenskrig
Dødsfall under andre verdenskrig gir oversikt over militære og sivile dødsfall i verdenshistoriens mest kostbare konflikt, hvor flere titalls millioner liv gikk tapt. Tabellene nedenfor gir et detaljert bilde av antall døde, gruppert på land.
Totale tap av menneskeliv
Totalt estimeres det at andre verdenskrig krevde omtrent 72 millioner menneskeliv. Sivile tap var omtrent 47 millioner, inkludert 20 millioner på grunn av sult og sykdom. Militære tap var omtrent 25 millioner, inkludert omtrent fem millioner døde i krigsfangenskap. De allierte mistet omtrent 61 millioner, mens aksemaktene mistet 11 millioner.
Forskning i senere tid
Det er store variasjoner i statistikkene med tapstall fra andre verdenskrig. Estimatene går fra 50 - til over 70 millioner døde. Nyere forskning har kastet nytt lys over tapstallene i krigen. Forskning i Russland etter kommunismens fall har gitt nye estimater over tapene i Sovjetunionen. Sovjetiske tap, gitt innenfor førkrigsgrensene, estimeres nå til 26,6 millioner, av dem døde kun 6,9 millioner soldater ved fronten. Historikere i Polen anslår nå at de polske tapene påført av tyskerne var på mellom 4,9 og 5,1 millioner mennesker, ikke inkludert 120 000 til 350 000 drept av sovjeterne. Den tyske militærhistorikeren dr. Rüdiger Overmans publiserte i 2000 en studie som viste at de tyske militære tapene var på 5,3 millioner døde. Oversikten over Det britiske samveldets tap er i denne artikkelen hentet fra Commonwealth War Graves Commissions forsøk på å identifisere døde fra samveldeland. Denne oversikten inkluderer omtrent 12 millioner døde av sult i Kina, Indonesia, Indokina og India, noe som ofte utelates fra slike oversikter.
Dødsfall etter land
Tapene i andre verdenskrig var lite proporsjonalt fordelt mellom de deltagende landene. Dette gjelder spesielt sivile dødsfall. Denne tabellen viser tapstallet fordelt på de deltagende landene, sammen med opplysninger om det totale innbyggertallet slik at man kan se tapstallene i sammenheng med dette.
Tabellen inkluderer døde i den kinesisk-japanske krigen.
Den amerikanske drømmen
Den amerikanske drømmen (engelsk: The American Dream) er en betegnelse, nasjonalt livssyn i USA, et sett av idealer (demokrati, rettigheter, frihet, muligheter og likhet) hvor friheten omfatter muligheten for framgang og suksess, og en mulighet til samfunnmessig mobilitet ved å klatre opp i samfunnet for familien og barna. Dette kan bli oppnådd ved hardt arbeid og egen viljekraft i et samfunn med få hindringer. I definisjonen av den amerikanske drømmen til den amerikanske historikeren James Truslow Adams i 1931, «livet vil bli bedre og rikere og mer fullstendig for alle, med muligheten for enhver i henhold til evner eller prestasjoner», uten hensyn til samfunnsklasse eller omstendigheter ved fødselen.
Opticom
Opticom ASA var et norsk selskap notert på Oslo Børs, og en av de største børsboblene under den såkalte IT-boblen rundt årtusenskiftet. Selskapet hadde patenter på teknologier de hevdet skulle revolusjonere markedet for datalagring, og var i flere år det mest populære spekulasjonsobjektet på børsen, på tross av at de hadde tilnærmet null i inntekter. Opticom klarte imidlertid aldri å lansere noe produkt, og gikk på få år fra å ha en børsverdi på nesten 30 milliarder kroner til å gå i oppløsning.
Den amerikanske drømmen
Den amerikanske drømmen har sin opprinnelse i USAs uavhengighetserklæring som erklærte at «alle menn er skapt like» med retten til «liv, frihet og søke lykke.» Uttrykket ble preget under det økonomiske oppsvinget i USA i første halvdel av 1900-tallet.
Opticom
Nøkkelpersoner og teknologi
Opticom ble etablert i 1994. Forsknings- og utviklingsarbeidet i selskapet var ledet av Hans Gude Gudesen, og med seg på eiersiden hadde Gudesen de to britiske investorene Robert Keith og Thomas Fussell.
Den amerikanske drømmen
Betydningen av «den amerikanske drømmen» har endret seg i historiens løp, og omfatter både personlige bestanddeler (som å eie et hjem og klassemobilitet) og en global visjon. Historisk har drømmen sin opprinnelse i mystikken for livet i ødemarken i vest («The Frontier») ved den spede begynnelsen av USAs historie. Som den kongelige guvernør av Virginia merket seg i 1774, amerikanerne «forstiller seg alltid at landområdene lengre unna er bedre enn det land som de allerede har bosatt.» Han la til at «om de oppnår Paradiset, vil de fortsatt flytte på seg om de fikk høre om et bedre sted lengre vestover.»
Opticom
Nøkkelpersoner og teknologi
Selskapet prøvde gjennom sitt heleide datterselskap Thin Film Electronics å utvikle en ny teknologi med minnebrikker for datalagring basert på polymer. Minnebrikker basert på dette stoffet ville ha mange fordeler sammenlignet med tradisjonelle minnebrikker basert på silisium. Selskapet var alltid ytterst sparsomme med å fortelle om konkrete resultater fra utviklingsarbeidet, annet enn å hevde at de jobbet med teknologier som ville gi grensesprengende lagringskapasiteter til minimale produksjonskostnader.
Den amerikanske drømmen
Livssynet i dag innebærer en mulighet for amerikanere å oppnå framgang gjennom hardt arbeid. Det inkluderer en mulighet for ens barn til vokse opp og få en god utdannelse og karriere uten kunstige hindringer. Det er muligheten til å gjøre individuelle valg uten tidligere restriksjoner som begrenset folk i henhold til deres samfunnsklasse, kaste, religion, eller etnisitet. Innvandrere til USA støttet etniske aviser på deres eget språk hvor redaktørene fremmet den amerikanske drømmen ved å hevde at det er kun opp til den enkelte om man lykkes i sitt nye land.
Opticom
Nøkkelpersoner og teknologi
Høsten 1999 inngikk Opticom en samarbeidsavtale med den amerikanske giganten Intel, og ifølge Opticoms styreformann Thomas Fussell skulle de to selskapene drive produktutvikling sammen i 18 måneder før produktene skulle komme i salg. Hans Gude Gudesen viste på denne tiden en enorm fremtidsoptimisme, og uttalte til Dagens Næringsliv at «vi prøver tross alt å få lagt ned Silicon Valley». Noen markedsanalytikere tolket avtalen som at Intel gikk god for Opticoms teknologi, mens skeptikere pekte på at svært lite var kjent om hva avtalen innebar i praksis. Uansett førte avtalen med seg at Opticoms børsverdi mangedoblet seg, og selskapet ble blant de større på Oslo Børs.
Den amerikanske drømmen
I sin bok The Epic of America fra 1931 skrev James Truslow Adams: «Den amerikanske drømmen er drømmen om et land der livet er bedre for alle. Der alle har muligheten til å utnytte sine talenter optimalt. Det er ikke bare en drøm om biler eller høye lønninger, men en drøm om sosial rettferdighet som tillater enhver mann eller kvinne uansett herkomst å få fullt utbytte av sine evner».
Opticom
Nøkkelpersoner og teknologi
Det kom aldri noen konkrete produkter ut av denne Intel-avtalen, og i løpet av 2000 falt Opticom-kursen kraftig. Markedet hadde begynt å tvile på om det noen sinne ville komme kommersialiserbare resultater ut av selskapets forsknings- og utviklingsarbeid. Avtalen mellom Opticom og Intel ble likevel fornyet i 2001, og også da mente Opticom-ledelsen at man var 18 måneder unna å starte salget. I årene som fulgte begynte norsk presse å skrive langt mer kritisk om Intel/Opticom-samarbeidet, og i flere avisartikler kom det frem at Intel ikke så på det norske selskapet som så viktig for fremtiden sin som Gudesen, Keith og Fussell hadde gitt inntrykk av.
Den amerikanske drømmen
Idealer er bare én ting om virkeligheten er annerledes. I den grad den amerikanske drømmen fortsatt er gyldig, er den knyttet til økonomisk framgang. På 2000-tallet og framover er drømmen ganske uoppnåelig for de fleste amerikanere, særlig om det måles opp mot å gjøre det bedre og tjene mer enn foreldrene. Mens hele 92 prosent av barna født i USA i 1940 tjente mer enn foreldrene, gjelder det samme kun for halvparten av dem som ble født i 1984. De siste tiårene har den økonomiske veksten i USA bremset kraftig opp. Mellom 1980 og 2010 lå foreldre og barn mye nærmere hverandre i inntekt. Samtidig har forskjellene mellom fattig og rik blitt større. Den amerikanske middelklassen skrumper inn. Tidligere tiår var inntektene langt jevnere fordelt blant innbyggerne enn hva de er nå. Sjansene for å ha muligheten til å bedre sin situasjon for den amerikanske befolkningen er nesten halvert i løpet av en generasjon.
Opticom
Nøkkelpersoner og teknologi
Intel-samarbeidet gikk i oppløsning i 2004, etter at Thin Film Electronics aldri hadde klart å levere produkter til Intel som avtalt. I finansmarkedet hadde hele Opticoms potensial for økonomisk suksess vært knyttet til relasjonen til Intel, på tross av at det aldri var offentliggjort informasjon om hva samarbeidet konkret gikk ut på. Senere samme år gikk da også Opticoms forsknings- og utviklingsarbeid i stor grad i oppløsning, og da de sa opp 45 ansatte ved Thin Films forskningsanlegg i Linköping og syv av elleve ansatte i USA ble størstedelen av den operative virksomheten lagt ned.
Marco Estrada
Marco Andrés Estrada Quinteros (født 28. mai 1983 i Viña del Mar) er en chilensk profesjonell fotballspiller som spiller for den franske fotballklubben Montpellier. Han spiller på midtbanen og er også en del av. Estrada har spilt for flere andre klubber i sin karrière, blant annet Universidad de Chile og Everton de Viña fra Chile.
Opticom
Børshistorikk
Opticom ble notert på Oslo Børs i mai 1997, og ble da verdsatt til rundt 300 millioner kroner. Selskapet ble raskt en av de største tradingaksjene i det norske markedet, og da Opticom-hypen var på sitt største i februar 2000 hadde selskapet en børsverdi på nesten 30 milliarder kroner. På denne tiden hadde markedet tro på Intel-avtalen, og da aksjekursen var oppe i 2500 kroner investerte mange nybegynnere både sparepenger og lånte midler i en aksje som bare så ut til å gå oppover. De manglende resultatene gjorde at kursen fra høsten 2002 ble liggende og pendle mellom 60 og 100 kroner, og etter at Intel-avtalen gikk i oppløsning i 2004 falt aksjen som en sten. Ti år etter toppen rundt årtusenskiftet var restene av selskapet (gjennom det tidligere datterselskapet Thin Film Electronics) verdsatt til 145 millioner kroner, omtrent 0,6 prosent av hva Opticom var på sitt beste.
Kampen om Fast-eierandelen
Søkemotorutvikleren Fast Search & Transfer var blitt skilt ut fra Opticom i 1997 som et eget selskap, men Opticom beholdt en stor eierandel på 30 % i avleggeren. I motsetning til Opticom hadde Fast gjort det bra på børsen i 2005, med det resultat at Opticoms eierandel i Fast var verdsatt til 1,78 milliarder kroner. Opticom i seg selv hadde bare en børsverdi på én milliard kroner, og dette resulterte i at investorer ved å kjøpe Opticom-aksjer dermed kunne kjøpe det som egentlig var Fast-andeler på billigsalg.
Thomas Fussell og Robert Keith hadde finansiert deler av eierandelen sin i Opticom ved å ta opp lån mot pant i aksjene, og banken tvang i november 2005 duoen til å selge store mengder Opticom-aksjer til bunnkurs. Selskapet Orkla var allerede storeier i Fast, og brukte anledningen til å kjøpe seg opp i Opticom. Hele situasjonen eskalerte raskt til et oppkjøpsraid mot Opticom der de to gruppene «togrøverne» (Keith, Fussell og investorvennen deres Eric K. Simpson) og «piratene» (Orkla, Øystein Stray Spetalen og Petter Stordalen) kjempet om kontrollen over selskapet. Hans Gude Gudesen var opprinnelig regnet som alliert av de britiske «togrøverne», men han hoppet senere over til «piratene» og sørget for at disse fikk den største eierandelen. Under striden tok sistnevnte gruppe kontroll over selskapet for en kort periode, og fikk Gudesens teknologisatsning Thin Film Electronics skilt ut som eget selskap. Etter mye frem og tilbake med ekstraordinære generalforsamlinger og møter i retten var det likevel Keith og Fussell som beholdt kontrollen over Opticom, med det resultat at selskapet ble solgt til Fast. Opticoms siste noteringsdag på Oslo Børs var 18. april 2006.
Xidan
Xidan (kinesisk: 西单, pinyin: Xīdān) er et forretningsstrøk i bydistriktet Xicheng i Beijing i Folkerepublikken Kina. Her ligger blant annet Xidan kulturplaza, Nordlige Xidan-gate, og mange supermarkeder og store spesialiserte forretninger. Beijings største katolske kirke, Nordkirken, ligger også her. Strøket ligger nært Fuxingmen og Chang'an-avenyen.
Den såkalte Demokratimuren, som fikk en viktig betydning ved sine veggaviser i 1976 etter Mao Zedong, ligger langs Xidans hovedgate. Den gang var Xidan ett av de (bare) tre store handleområdene i Beijing, ved siden av Qianmen og Wangfujing.
Hilton Head kraftverk
Hilton Head kraftverk er et varmekraftverk i Beaufort County i delstaten Sør-Carolina, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 118 MW fordelt på 3 turbiner, på inntil 27–64 MW hver. Operatør er energiselskapet South Carolina Public Service Authority Co.
Kraftverket stod ferdig utbygd i 1974–1979. Brenselkilden er fyringsolje.
Rex Brown
Rex Robert Brown (født 27. juli 1964 i Graham, Texas) er en amerikansk musiker. Han var bassist for det amerikanske heavy metal bandet Pantera helt til 2003. Sammen med tidligere Pantera vokalist Phil Anselmo, ble han med i bandet Down. I 2023 skal de sammen gjenforenes med Pantera på deres første turné på 22 år, hvor Zakk Wylde og Charlie Benante tar Abbott-brødrenes plass på henholdsvis gitar og trommer.
Carpenters (album)
Carpenters er et musikkalbum med The Carpenters.
Albumet ble produsert av Jack Daugherty og utgitt 14. mai 1971
A Song for You (Carpenters-album)
A Song for You er et musikkalbum med The Carpenters, utgitt 13. juni 1972.
Albumet ble innspilt i 1971 og 1972.
Gonzalo Fierro
Gonzalo Fierro (født 21. mars 1983) er en chilensk profesjonell fotballspiller som spiller for den chilenske fotballklubben Colo-Colo. Han spiller midtbane, og er også en del av. Fierro har spilt for andre klubber i sin karriere, blant annet Flamengo fra Brasil.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Voice of joy
Voice of Joy er et gospelkor med unge sangere fra Haugesund og området rundt. Sangerne har ulik bakgrunn og erfaring, men en felles lidenskap i gospelsangen. Budskapet står sentralt for Voice of Joy og er grunnleggende for det koret foretar seg.
Voice of Joy ble startet i 1995 som et resultat av Karmøy Gospelfestival. Festivalen er en mønstring av unge korsangere som hvert år samles på Karmøy. Petter Losnegård startet Voice of Joy som et prosjektkor som øvde noen få ganger i året den første tiden. Dette har nå utviklet seg til et kor med ukentlig øving, ca. 40 – 50 opptredener hvert år, tre plateinnspillinger og turneer både innenlands og i utlandet.
De siste 5 årene har Voice of Joy turnert årlig i USA med deltakelse på Music & Worship Conference i Christ Church, Nashville, som en sentral del av programmet. I tillegg til dette har koret hatt konserter over hele Norge og i England og Irland. Voice of Joy har produsert 3 CD-innspillinger i 2003, 2005 og 2007. Den siste er en konsertinnspilling gjort i Brentwood Baptist Church i Nashville og produsert av den kjente amerikanske produsenten David Hamilton. Innspillingen er gjort med amerikanske musikere og har bl.a. Patrick Henderson og Kirk Whalum (sax) med som gjester.
Gruppen får hele tiden nye utfordringer og spennende oppdrag. I november 2008 lanserte koret sin første juleplate, Bethlehem.
Friskis&Svettis
Friskis&Svettis er en svensk idrettsforening som ble grunnlagt av Johan Holmsäter i 1978. Den første foreningen ble startet i Stockholm som en gren av Johan Holmsäters virksomhet som idrettsleder innen studentidretten i Stockholm. Friskis&Svettis i Sverige, er en av de desidert største idrettsbevegelsene. 5 % av Sveriges befolkning trener med Friskis&Svettis.
Friskis&Svettis Norge er underlagt Friskis&Svettis Riks (Sverige), men er tilsluttet Norges Idrettsforbund som en egen seksjon i Norges Fleridrettsforbund og har i dag 41 foreninger. Friskis&Svettis' idé engasjerer hver uke 1500 ideelt arbeidende funksjonærer i Norge – treningsledere, instruktører, verter og styremedlemmer. Grunnidéen i Friskis&Svettis å tilby lystfylt og lettilgjengelig trening av høy kvalitet till alle.
I Norge finnes det 3 foreninger med egne sentre, de resterende 38 holder treninger i idrettshaller, skoler ol. Friskis&Svettis kan tilbyr saltrening og spinning,utetrening, styrkerom – avhengig av forening. Friskis&Svettis har utviklet egne bevegelses program til bruk i barnehage: Mini-Røris, til bruk i skolen: Røris og for funksjonshemmede: Åpne Dører.
Myrtle Beach kraftverk
Myrtle Beach kraftverk er et varmekraftverk i Beaufort County i delstaten Sør-Carolina, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 112 MW fordelt på 5 turbiner, på inntil 12–35 MW hver. Operatør er energiselskapet South Carolina Public Service Authority Co.
Sundbåten
Sundbåten er en passasjerrute med båt mellom de fire bydelene («landene») Gomalandet, Kirkelandet, Nordlandet og Innlandet i Kristiansund.
Alejandro Lago
Eduardo Alejandro Lago Correa (født 28. juni 1979 i Montevideo) er en uruguayansk fotballspiller.
Sundbåten
Historie
Sundbåttrafikken startet 18. november 1876. Båtruten ble startet av lokale kjøpmenn i Kristiansund som hadde behov for transport av varer og kunder i mellom øyene i byen. De dannet Kristiansund dampbåtlag i 1875 og startet trafikken året etter.
Alejandro Lago
Klubbkarriere
Lago kom til RBK etter anbefalling fra Terje Liverød. Til tross for at han var en av lagets beste spillere den tunge høstsesongen 2005 og i kampene mot Steaua Bucuresti avgjørende for at laget kvalifiserte seg til Champions League, ble han i desember samme år vraket av daværende trener Per Mathias Høgmo, som var ny ansatt trener i september det året. I januar 2006 skulle han derfor sammen med Sebastian Eguren leies ut til SK Brann. Og hvor begge spillerne trente med den klubben en uke. Utleien røk imidlertid da det ble klart at NFF den gang ikke tillot at en klubb lånte ikke-EØS spillere fra en annen norsk klubb, men at den måtte overta arbeidsgiveransvaret (det vil si kjøpe spillerne) for å oppnå spilletillatelse. Lago ble derfor i stedet lånt ut til den uruguayanske klubben Bella Vista (og Eguren til Montevideo Wanderers). I juli samme år ble Lago deretter utlånt til IFK Göteborg, hvor norske Anders Erlandsen var trener, ut året. Og hvor han spilte alle kampene og gjorde en meget solid figur. I desember 2006 besluttet derfor Rosenborg, som hadde fått ny trener, ikke mere å leie ut Lago, men å hente han tilbake til Trondheim for 2007 sesongen. Lago startet i serieåpningen mot Viking samme året, men måtte ut med skade allerede etter 39 minutter. I juni da både Christer Basma, Miika Koppinen, Vidar Riseth og Bjørn Tore Kvarme slet med skader fikk Lago noen kamper, men utover høsten fikk han lite spilletid. Dette også på grunn av de daværende reglene i NFF hvor kun tre spillere utenfor EØS-området kunne benyttes i samme kamp og hvor Rosenborg også hadde spillerne Yssouf Koné, Abdou Razack Traoré og Didier Konan Ya.
Sundbåten
Historie
Kristiansund kommunale sundbåtvesen overtok driften av sundbåtene under 1. verdenskrig da kostnadene ble for store for Kristiansund dampbåtlag.
Alejandro Lago
Klubbkarriere
Fra og med 2008 ble imidlertid disse reglene endret hvor spillere fra og utenfra EØS-området ble likestilte. Etter å ha spilt gode treningskamper gjennom vinteren ble Lago vraket i serieåpningen. Med nyinnkjøpte Kris Stadsgaard og Vadim Demidov virket veien lang til en fast plass på laget. Da Bjørn Tore Kvarme ble skadet og Vadim Demidov ble flyttet opp på midtbanen fikk Lago spille fra start i kampen mot Vålerenga den 20. april. Lago og Stadsgaard så ut til å utfylle hverandre perfekt. God innsats gjennom våren og sommeren førte til at RBKwebs lesere kåret ham til månedens spiller i både mai og juli. og til "Årets RBK-spiller" det året. Den 29. oktober 2008 forlenget Lago kontrakten med RBK etter å ha vært ønsket av flere europeiske klubber som eksempelvis tyske 1. FSV Mainz 05 som i august det året sendte et konkret tilbud på spilleren, som Rosenborg imidlertid avviste. Etter 2011-sesongen var valgte Lago å flytte hjem til Uruguay
I januar 2012 ble han klar for klubben Montevideo Wanderers. Etter dette har Lago spilt for klubbene Cerro (2013–2014) og Progreso (2014-) også i Uruguay.
Sundbåten
Historie
Passasjerrekorden på et år ble satt i 1943–44 med 2 635 900 passasjerer
Sundbåten ble i 1997 valgt til kommunens kulturminne av innbyggerne i Kristiansund. Passasjerantallet har de siste årene vært økende og i 2008 registerete Sundbåtvesenet 90 000 passasjerer. Aktivitetsområdene til selskapet omfatter i dag kollektivtrafikk, charter, havnesightseeing og andre turopplevelser i Kristiansund og på Nordmøre.
Billettene til Sundbåtene var fra gammelt av ovalemynter som måtte kjøpe før man gikk om bord, de fleste familiene i Kristiansund har et par eksemplar av disse i en samling.
I dag
Kristiansund kommunale sundbåtvesen driver fortsatt trafikken over sundene i byen. Trafikkgrunnlaget er begrenset da de fleste har egen bil, men en del foretrekker fortsatt båten. I turistsesongen er det større aktivitet, og båten er en av kommunens største turistattraksjoner.
Båtrutene blir betjent av båtene «Rapp» og «Angvik». Båten «Rapp» ble revidert av Bjarne Bjerknes.
Sundbåten Syver
Sundbåten har blitt benyttet som figur i prosjektet Sundbåten Syver, det har blitt skrevet fire bøker, gitt ut cd og blitt satt opp teaterforestilling der Syver er hovedperson.
Amerikansk bison
Amerikansk bison er en bisonart som lever i USA og Canada. Det er det største landpattedyret på kontinentet og en av de største oksedyrene i verden. Den levde tidligere i et belte som strakk seg langs de store slettene fra Mexico i sør til Canada, men pr. 2003 er dens habitat redusert til små områder i USA og Canada.
Beskrivelse
En bison kan bli 2 meter høy, 3 meter lang og veier fra 200 til 1000 kg. De er dekket av en tykk, raggete pels som holder dem varme om vinteren, og skifter pels til en lettere og lysere type om sommeren. Bison parer seg i august og september og får en kalv som holder sammen med moren i et år. Bison blir fra 20 til 30 år i det fri, men i fangenskap kan de bli 30 til 50 år. På grunn av dens størrelse og styrke har den ikke mange naturlige fiender, men grizzlybjørner og ulveflokker kan prøve seg på kalver, selv om dette sjeldent skjer på sommeren fordi da har som regel bisonene nok energi og styrke til å løpe fra rovdyr. Dette er annerledes på vinteren da de må spare på energien og det har skjedd at ulveflokker nettopp på denne årstiden har tatt fullvoksne bison.