cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jarle Klepp
Dette er mine gamle dager (2011)
I den foreløpig siste Jarle Klepp-romanen fra Renberg, Dette er mine gamle dager (Forlaget Oktober 2011), endret forfatteren toneleie fra den forrige utgivelsen, noe han i flere sammenhenger har presisert som et poeng ved romanserien: Ingen av bøkene er like. De forsøker alle å se Jarle Klepps liv fra en ny vinkel. Dette er mine gamle dager legger seg i tematikk nærmere opp mot standardverket Kompani Orheim i og med at boka tar for seg noen av Renbergs kjernetema: oppvekst, alkoholisme, identitet og kjærlighet. Handlingen er lagt til 2010. Jarle Klepp bor i Stavanger hvor han nå er lærer ved Stavanger katedralskole. Nyttårsaften skal han ut i siste liten for å kjøpe stjerneskudd, og på denne turen møter han et menneske han kjente for flere tiår siden, et menneske som kan fortelle ham overraskende ting om hans egen fortid. Ved dette grepet setter Renberg i sin mest dempede Klepp-roman i gang en ny forskning på Klepps liv.Dette er mine gamle dager fikk terningkast 6 av VG i 2012. VG sier at Dette er mine gamle dager desidert er den beste boka Tore Renberg har skrevet noensinne.
Sammenfatning
Romanene om Jarle Klepp regnes som sentrale verk i norsk samtidslitteratur. De er solgt i et samlet norsk opplag på over 400.000. Alle har vært hovedbok i Bokklubben Nye Bøker. Samtlige er oversatt til flere land. Tre av dem er filmet ved produksjonsselskapet Motlys: Mannen som elsket Yngve (regi: Stian Kristiansen), Charlotte Isabel Hansen (regi: Stian Kristiansen), Kompani Orheim (regi: Arild Andresen). For bøkene om Jarle Klepp har Renberg mottatt blant annet P2-lytternes romanpris og Bokhandlerprisen.
Renberg har sagt at han ønsker å følge Jarle Klepps liv til han selv ikke lenger lever. Når neste roman kommer og hvilken epoke i Jarles liv som da vil bli skildret, har Renberg ennå ikke sagt.
Bryting under Sommer-OL 2016 – Gresk-romersk stil 85 kg
Gresk-romersk stil 85 kg for menn i bryting under Sommer-OL 2016 fant sted den 15. august 2016 på Arena Carioca i Rio de Janeiro.
MS «Rosella»
MS «Rosella» ble bygd ved verftet Wärtsilä Åbo verft og levert i 1980. Søsterfartøy til MS «Turella».
Løgner (TV-serie)
Løgner (orig: Lie to Me) er en amerikansk krim- og dramaserie som gikk på Fox fra 2009 til 2011. Serien omhandler Dr. Cal Lightman (Tim Roth) og hans kolleger i The Lightman-konsernet som tok på seg oppdrag fra lokale og føderale institusjoner for å bistå i etterforskning av kriminelle handlinger. Spesialiteten deres var å finne ut om de involverte snakket sant ved hjelp av anvendt psykologi, blant annet mikrouttrykk og kroppsspråk.
Serien er inspirert av arbeidet til Paul Ekman, verdens fremste ekspert på ansiktsuttrykk og professor emeritus i psykologi ved University of California, San Francisco. Ekman har flere ganger fungert som rådgiver for politi-avdelinger og antiterror-grupper, og fungerte som vitenskapelig konsulent i produksjonen av TV-serien.
Handling
Sesong én åpner med at Cal og Gillian ansetter en ny medarbeider: Ria Torres fra Transportation Security Administration, som scoret ekstraordinært høyt på Cals diagnostikk for bedrageri-oppdaging. Men hennes medfødte talent på feltet kolliderer snart med Cals akademiske tilnærming, og han viser seg ofte ved å raskt analysere alle ansiktsuttrykkene hennes. Hun tar ofte til motmæle ved å lese Lightman, og når han minst venter det bruker hun sitater fra hans egne bøker i samtalene deres.
Det blir gradvis avslørt at Dr. Lightman ble drevet til å studere mikro-uttrykk hos andre mennesker, som et resultat av skyldfølelse etter at hans egen mor begikk selvmord. I de første episodene slår Lightman seg sammen med Torres for å arbeide med en etterforskning, samtidig som Foster og Loker slår seg sammen om deres egen etterforskning. Men noen ganger fletter arbeidet deres sammen, eller Foster og Lightman forsøker å hjelpe til med hverandres saker.
Bryting under Sommer-OL 2016 – Gresk-romersk stil 98 kg
Gresk-romersk stil 98 kg for menn i bryting under Sommer-OL 2016 fant sted den 16. august 2016 på Arena Carioca i Rio de Janeiro.
Politikkåret 1948
Fødsler
emir i Abu Dhabi ||align=center|73 ||align=center|2022 ||
Ruta 9 (Uruguay)
Ruta 9 Coronel Leonardo Olivera (populært kalt for Ruta 9, N-9) er en veistrekning som går fra Canelones til Chuy i østlige Uruguay. Veistrekningen, slik den er i dag, ble åpnet 1975, og er 276 kilometer lang.
Viktige byer
🇺🇾
🇺🇾:
Keolis
Keolis er et fransk kollektivtransportkonsern som opererer bussruter, trikkeruter, togruter og lufthavner i en rekke land. Selskapet eies av franske SNCF (70 %) og kanadiske Caisse de dépôt et placement du Québec (30 %).
I Norge opererte selskapet Bybanen i Bergen via datterselskapet Keolis Norge, som ble kjøpt opp av DSDs eier av Tide AS
Ganns Potteri & Teglverk
Ganns Potteri & Teglverk, også skrevet Ganns potteri- og teglverk og omtalt som Ganns, var en norsk produsent av keramikk i Sandnes i Rogaland. Teglverket begynte virksomheten i 1873 og lagde teglstein, hånddreide husholdningsvarer og eksklusiv keramikk, både glasert og uglasert.
I 1974 gikk Ganns sammen med Graverens Teglverk og danna A/S Gann-Graveren, et selskap som seinere ble kalt Sandnes Tegl AS. Det ble lagt ned i 1994.
Teglverks- og pottemakerindustrien i Sandnes
Det finnes leirgrunn overalt i Sandnes, og den første produksjonen av tegl på stedet kom i gang allerede 1783–84. Etter hvert som teglverks- og pottemakerindustrien vokste, oppsto byen og en kunne snakke om «de sju teglverka i Sandnes»:
European Throwing Cup 2022
På grunn av Russlands invasjon av Ukraina 2022 deltok ikke Russland og Hviterussland.
Natasha Anasi-Erlingsson
Natasha Anasi-Erlingsson (født Natasha Moraa Anasi; 2. oktober 1991) er en amerikanskfødt islandsk fotballspiller som spiller for Brann.
Karriere
Hun er født i Irving, Texas i USA. Fra 2010 til 2013 spilte hun collegefotball for Duke Blue Devils ved Duke University.
I 2014 flyttet hun til Island og signerte for ÍBV. Hun har senere spilt for Keflavík ÍF og Breiðablik.
Foran 2023-sesongen signerte hun med de regjerende norske seriemesterne Brann.
I 2019 fikk hun islandsk statsborgerskap, og i februar 2020 ble hun tatt ut på det islandske landslaget for første gang.
Hun er gift med den islandske basketballtreneren Rún­ar Ingi Erl­ings­son.
Teneroides
Teneroides er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr.
Utseende
Middelsstore, slanke, blanke maurbiller, gjerne mørkt metallisk fargede med rødt pronotum.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Asia.
MF «Oskarsborg» (1927)
MF «Oskarsborg», også skrevet MF «Oscarsborg», er en bilferge bygd i 1927 ved Johan Drages båtbyggeri på Rognan og levert rederiet Fergeforbindelsen i Narvik samme år som det første i selskapets eie.
«Oskarsborg» var Nord-Norges første bilferge og hun ble satt inn på Nord-Norges første fergesamband mellom Vassvika i Narvik by og Øyjord på nordsiden av Rombaksfjorden hvor hun trafikkerte frem til 1938. Ferga hadde styrhusbygget omtrent midtskips og bildekk, med en kapasitet på fire personbilenheter bak dette. Hun hadde navn etter bydelen Oscarsborg i Narvik.
I 1938 ble «Oskarsborg» solgt til Bil- og personferge Narvik-Ankenes, ble omdøpt til «Skjomen», og gikk på sambandene i Skjomen før hun ble videre solgt. Det er ukjent når ferga ble tatt ut av drift.
Silphotrupes
Silphotrupes er en slekt av biller i familiegruppen tordivler.
Utseende
Middelsstore (ca. 15 millimeter), kraftige, blankt svarte tordivler. Kroppsformen er kort og bred. Dekkvingene har en litt læraktig overflate uten tydelige punktrader, beina er kraftige gravebein.
Levevis
Disse billene er knyttet til husdyr og larvene lever av møkk nede i dype tunneler som foreldrene har gravd ut. Derfor finnes tordivlene helst på steder der bakken er lett å grave i, særlig på sandjord. De voksne billene flyr gjerne i skumringen, og lager en brummende lyd.
Utbredelse
Slekten er endemisk for Den iberiske halvøy.
Thilip Thangarasa
Thilip Thangarasa (født 22. mars 1990) er en norsk eFotballtrener som er trener for Norges eFotballandslag, Lørenskog Esport og Vålerenga x Off-Pitch. Han har tidligere ledet Lillestrøm x 777 Esport.
Han har hatt en rekke roller innenfor eFotballen i Norge, som hovedtrener, mental trener og eSport-ansvarlig blant klubblagene Lillestrøm, Lørenskog og Vålerenga, og eSport-organisasjonene 777 Esport og Off-Pitch.
Enkeltdistanse-NM på skøyter 1989
Enkeltdistanse-NM på skøyter 1989 ble avholdt på Nytrømoen i Tynset 3.-5. mars 1989.
Thilip Thangarasa
Trenerkarriere
Thangarasa startet sin trenerkarriere som mental trener for Norges eFotballandslag i 2019, før han i 2022 ble ansatt som hovedtrener.
I 2020 fikk han stilling som hovedtrener for Lillestrøms eFotballag. I sin første sesong ledet Thangarasa laget til NM-gull.
Enkeltdistanse-NM på skøyter 1989
Hamar Idrettslag og Tynset Idrettsforening var arrangør av mesterskapet.
Mesterskapet ble flyttet fra Hamar på grunn av umulige isforhold.
Avraham Yoffe
Avraham Yoffe (hebraisk: אברהם יפה, født 25. oktober 1913 i Yavne'el; død 11. april 1983) var en israelsk general under seksdagerskrigen. Yoffe ble senere politiker, og var valgt inn på Knesset for partiet Likud fra 1974 til 1977.
Lucilio Vanini
Lucilio Vanini (pseudonym Julius Caesar Vanini, italiensk Giulio Cesare Vanini; født 1585 i Taurisano ved Lecce i Terra di Otranto; død 9. februar 1619 i Toulouse) var en italiensk filosof og teolog. Han tilhørte renessansefilosofiens aristoteliske retning. Han forfattet det til skinnet ortodokse arbeidet Amphitheatrum aeternae Providentiae divino-magicum (1615) og De admirandis naturae, reginae, deaeque mortalium, arcanis (1616), seksti dialoger, i hvilke han forkynner en panteisme som står nær ateismen, og en libertinsk og sensualistisk, etter datidens normer usedelig etikk. Han ble radbrukket og brent som kjetter.
Bakgrunn
Lucilio Vanini stammet fra en gammel napolitansk slekt, og begynte sine studier ved universitetet i Napoli i 1599. Han studerte teologi, filosofi (spesielt Aristoteles) og rettsvitenskap i Roma og Padova. De viktigste påvirkningskildene var naturfilosofene Pietro Pomponazzi, Bernardino Telesio, Gerolamo Cardano og Andrea Cesalpino.
Prest, ateistisk/panteistisk forfatter
Etter å ha blitt presteviet i Padova for karmelittene levde Vanini et omflakkende liv som underviser og forkynner av radikale ideer. Han var i Frankrike, i Sveits og i Nederlandene; de radikale tanker han forkynte skapte problemer for ham.
Han måtte flykte til England i 1612 sammen med sin genovesiske ledsager Bonaventure Genocchi. De gav seg tilkjenne for den anglikanske erkebiskop uten å gå i detaljer om sine oppfatninger, og bodde i hans residens i Lambeth i London, og i juli 1612 avsverget de katolisismen og gikk over til anglikanismen. Men i 1613 fikk Vanini sine tvil, og appellerte til paven om å bli tatt imot igjen i den katolske fold, men som sekularprest istedenfor ordensmann. Dette ble innvilget av paven personlig. Tidlig i 1614 besøkte Vanini universitetene i Cambridge og Oxford og betrodde til noen bekjentskaper at han snart skulle flykte fra England. Erkebiskopen fikk vite om det hele, og på hans ordre ble de to arrestert, og satt fengslet i London for 49 dager. De klarte så å flykte og komme seg ut av landet.
Tilbake i Italia forsøkte han å undervise i Genova men ble igjen fordrevet til Frankrike, der han forsøkte å bilegge mistankene mot ham ved å utgi en mot ateismen: Amphitheatrum Aeternae Providentiae Divino-Magicum (1615, «det evige forsyns amfiteater»). Skjønt hans fremstilling av Gud der er noe pateistisk, tjente boken til hans umiddelbare formål. Skjønt han ikke gav uttrykk for hele sitt syn i denne første boken, gjorde han det i sin annen: De Admirandis Naturae Reginae Deaeque Mortalium Arcanis (Paris, 1616, «om de fantastiske hemmelighetene til de dødeliges dronning og gudinne, naturen»). Selv om to doktorer ved Sorbonneuniversitetet først tillot verket, ble det senere reeksaminert av universitetet og fordømt, og offentlig brent.
Vanini forlot så Paris, hvor han ble huskapellan for Marechal de Bassompierre, og begynte å undervise i Toulouse. I november 1618 ble han arrestert. Den drivende kraft i prosessen mot ham var Guillaume Catel, rådgiver til parlementet i Toulouse. Etter en langtrukken rettssak på seks måneder for kjetteri og blasfemi ble Vanini dømt til å få tungen skåret ut, til å bli kvalt og til at hans døde legeme skulle brennes. Dommen ble eksekvert den 9. februar 1619.
Filosofi, betydning
Vanini fullførte overgangen fra renessansens averroistiske aristotelisme til en panteistisk naturfilosofi inspirert av Cardano og Telesio. Han framstiller Gud som et uendelig, evig og tidløst vesen som skapte verden ut av seg selv og som virker ved å være i alt og alle. Guds kraft virker i naturen, ja for Vanini er naturen Gud selv. Verden er evig, den enhetlige mengden materie er konstant, bare formene endrer seg.
Som tenker regnes Vanini i dag underlegen Giordano Bruno, og huskes mest for den brutale måten han ble henrettet på. På begynnelsen av 1800-tallet var stjerna hans høyere: Georg Wilhelm Friedrich Hegel viet ham et sju siders avsnitt i en forelesningsserie om filosofihistorie (1833/36) og Arthur Schopenhauer lovpriste italienerens antiteistiske posisjon.
Bryting under Sommer-OL 2016 – Gresk-romersk stil 130 kg
Gresk-romersk stil 130 kg for menn i bryting under Sommer-OL 2016 fant sted den 15. august 2016 på Arena Carioca i Rio de Janeiro.
Alpint under Vinter-OL 1994 – Kombinasjon menn
Kombinasjon for menn under Vinter-OL 1994 ble avholdt i Kvitfjell og Hafjell 24.–25. februar februar 1994.
Verdensmester i kombinasjon fra 1993 var Lasse Kjus, mens Luxembourgs Marc Girardelli vant verdenscupen i kombinasjon den foregående sesongen og Kjus delte ledelsen med lagkameraten Kjetil André Aamodt.
Resultater
Resultatene var som følger:
Taurocerastes
Taurocerastes er en slekt av biller i familien tordivler (Geotrupidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En middelsstor, blankt svart tordivel. Kroppen er bred og hvelvet. Hannen har et par kraftige, krumme horn på pronotum, disse er omtrent like lange som resten av pronotum, hunnen mangler disse. Dekkvingene er rundede og hvelvede med fine punktrader. Beina er kraftige gravebein.
Levevis
Larvene utvikler seg i utgravde ganger og lever av gjødsel som foreldrene har gravd ned. Det har blitt observert av billene gravde ned sauemøkk i 10-35 centimeter dype ganger
Utbredelse
Arten lever i Patagonia (Argentina og Chile).
Filosofiåret 2023
Filosofiåret 2023 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 2023.
Finnkona
Finnkona er ei øy i Leirfjord kommune i Nordland. Den ligger ved utløpet av Ranfjorden, mellom fastlandet i Leirfjord kommune og øyene Løkta og Dønna i Dønna kommune. Øyas areal er 305 dekar, høyeste punkt er 45 moh. Finnkona er ubebodd, men har tidligere hatt fastboende. Den er eid av Helgeland Skogselskap.
Øya er første gang nevnt i skriftlige kilder i 1530, da den i Olav Engebregtssons jordebok ble anført som underbruk under Fagervika i Leirfjord. Den hadde flere eiere til den i 1906 ble solgt til Helgeland Skogselskap. Finnkona var bebodd i 1834, og rundt 1850- og 60-tallet var det omgangsskole på øya. I 1865 bodde en familie på fire der, som ifølge jordkommisjonen av 1866 hadde fire storfe og ti sauer. Familien utvandret til Amerika i 1867, og siden da har det ikke vært bosetning på øya. Et hus med stor kjeller og muligens fjøs sto på Finnkona da skogselskapet overtok i 1906. Det ble revet og sendt til øya Hugla etter 1935, men hustuftene står ennå. En brønn ble gravd på øya i 1922.
Finnkona ble betegnet som skogløs i 1865 og 1905. Skogselskapet startet planting med en gang etter at de kjøpte øya. Det ble plantet gran, blågran, engelmannsgran, furu, sembrafuru, buskfuru, bergfuru, sibirlerk, bjørk, ask, rogn, selje og pil, men flere av treslagene klarte seg bare kort tid på øya. Blågran var den arten som klarte seg best. I 1915 ble det oppdaget vånd på øya, og gnageren gjorde stor skade på den plantede skogen. Vånden ble først forsøkt bekjempet med rottegift, og deretter ble det satt ut røyskatt og rødrev, som forsynte seg av gnagerbestanden og deretter døde av sult. Gnagerne kom imidlertid tilbake, og det var ennå vånd på øya i 1999.
Atopida
Atopida er en slekt av biller. De utmerker seg ved at de aller fleste artenes larver lever i ferskvann, de voksne derimot på land. Slike livssykler er vanlige hos mygg, øyenstikkere, døgnfluer, steinfluer og vårfluer, men uvanlige hos biller som vanligvis er enten land- eller vannlevende.
Finnkona
Det ble i alt plantet 57 000 trær på Finnkona fram til 1930, da det stort sett ble slutt på skogplantingen på øya. I 1950 besluttet Helgeland Skogselskap å selge øya til Einar Bye fra Kopardal på Løkta, som skulle bruke den til beite. Men etter tørke sommeren 1950 ba han om å få gå fra handelen, og skogselskapet gikk med på det. I 1963 ble det så plantet 15 000 sitkagran på Finnkona, og det er også blitt plantet noe sitkagran i senere tiår.
Atopida
Utseende
Små, ovale, vanligvis ganske flate biller. De kan kjennes på at antennene er trådformede, brystskjoldet (pronotum) er ganske kort og kroppen vanligvis dekket av korte hår. Hodet er gjerne noe nedbøyd og knapt synlig ovenfra. Langs sidene går et par skarpe kinn-lister. Antennene er 11-leddete, trådformede og når omtrent til bakkanten av brystskjoldet. Brystskjoldet (pronotum) er ganske kort og mye bredere enn langt. Dekkvingene er vanligvis avflatet midt på, sett ovenfra ovale eller jevnbrede, tre til åtte ganger så lange som pronotum. De mangler tydelige punktrekker. Beina er temmelig tynne og skjøre (faller lett av), noen har fortykkede baklår og lange sporer på bakleggen. Larvene er avflatede, skrukketroll-lignende, bakkroppen langt tilspisset. De skiller seg fra andre billelarver ved at de har lange, flerleddete antenner. De kryper på bunnen og på vannplanter, svømmer ikke.
Andreas Flatøe
Andreas Førsund Flatøe er en norsk musiker og tekstforfatter. Han debuterte med platen Ouverturen 27. august 2022. Andreas er sønn av musikkanmelderen Geir Flatøe.
Finnkona
På nordsida av øya finnes graver fra jernalderen. På den nordøstre delen av øya ligger en stor stein som det antas kan ha vært en samisk offerstein. Finnkona ble i gammel tid brukt som mellomlandingsplass (hvileplass) ved flytting av rein mellom fastlandet og Dønna.
Andreas Flatøe
Etter plateutgivelsen har han vært gjest på NRK Rogalands radiosending og fikk et innslag på lokalnyhetene i Rogaland. Han har spilt oppvarming for flere artister (blant annet Bård Halsne og Jonas Alaska ), samt egne konserter.
Finnkona
Det var lenge uklart om Finnkona tilhørte Leirfjord eller Dønna kommune. Først i 1993 fastslo Kommunaldepartementet at øya tilhører Leirfjord kommune.
Atopida
Levevis
De aller fleste artene har larver som lever i stillestående ferskvann, men noen tropiske arter lever i fuktig, død ved, og noen arter lever i rennende vann. Larvene tåler lite forurensning og kan brukes som indikatorer på vannkvalitet. De lever mest trolig av å filtrere detritus (råtnende plantemateriale, mudder). De puster i luft og må opp til overflaten for å hente denne av og til. Når larven er fullt utvokst, kryper den på land for å forvandle seg til en puppe. De voksne insektene finner man ofte i vegetasjonen. De flyr godt, særlig om natten, og blir ofte tiltrukket til lys. Artene i slekten Scirtes kan hoppe. Hårbillene er ganske vanlige i tempererte områder, mindre vanlige i tropene. Artene i den artsrike slekten Cyphon er temmelig vanskelige å bestemme.
Utbredelse
Slekten lever på New Zealand.
Sternocoelopsis
Sternocoelopsis er en slekt av stumpbiller.
Utseende
Små, avlangt-ovale, brunlige stumpbiller. Pronotum har rundet framskytende forhjørner og en bred lengdefure på hver side som er fylt med gulaktige hår. Bakkroppen har dusker av gul hår, disse skiller ut feromoner som virker på maurene.
Levevis
Denne gruppen er myrmekofiler, det vil si at de lever sammen med maur i reirene/tuene deres. I alle fall én av artene er trolig knyttet til hærmaur.
Sunisa Lee
Sunisa Lee (født 9. mars 2003 i Saint Paul i Minnesota) er en amerikansk turner. Hun ble olympisk mester i individuell mangekamp under Sommer-OL 2020 i Tokyo.
Mycotrupes
Mycotrupes er en slekt av biller i familiegruppen tordivler.
Utseende
Middelsstore, mattsvarte tordivler. Hannen har et horn på hodet og en grop foran på pronotum, disse mangler hos hunnen. Dekkvingene er forholdsvis små og sammenvokste i midten. Forbeina har kraftige tenner på leggen, den ytterste tannen er kløvet hos hannen.
Uni Holm Johannesen
Uni Holm Johannesen (født 1990) er en færøysk politiker og tidligere journalist. Han har vært medlem av Lagtinget siden 2022, som representant for Javnaðarflokkurin.
Mycotrupes
Levevis
Artene er sterkt habitatspesialiserte og lever på tørre, sandete områder med åpen skog eller krattskog. De kan ete både gjødsel, eikenøtter og råtnende plantedeler som de graver ned. De voksne billene er aktive i vinterhalvåret. De kan ikke fly.
Uni Holm Johannesen
Han er utdannet statsviter. Han har arbeidet som journalist og politisk redaktør i Kringvarp Føroya, herunder som programleder i Dagur og vika. I 2022 gikk han til en stilling som rådgiver i den færøyske arbeidsgiverforeningen.
Sunisa Lee
2019
Hun debuterte som senior under City of Jesolo Trophy i mars, og vant der mangekampen. I tillegg vant hun skranke og frittstående, og fikk bronse i bom, og USA vant lagkonkurransen. I april skadet hun ankelen, og i juni fikk hun et tretthetsbrudd i venstre leggbein. Hun deltok likevel i Hopes & American Classic 2019, men bare i bom og skranke, og hun fikk sølv i bom bak Sloane Blakely.
Mycotrupes
Utbredelse
Slekten har en ganske begrenset utbredelse i det sørøstlige USA (Georgia, Florida og Sør-Carolina).
Uni Holm Johannesen
Johannesen er tidligere midtbanespiller for B36 Tórshavn, som han ble færøysk seriemester med i 2011.
Han kommer fra Tórshavn, men bor i Vestmanna med sin familie.
Sunisa Lee
2019
Også i U.S. Classic 2019 deltok hun kun i bom og skranke, og fikk der sølv i skranke. Hun deltok i USA-mesterskapet i turn 2019, og fikk der sølv i mangekampen, bak Simone Biles, og med Grace McCallum på tredjeplass. Hun fikk gull i skranke og bronse i frittstående. Hun ble tatt ut til å delta i VM i turn 2019, der USA vant lagkonkurransen. Individuelt kom hun på åttendeplass i mangekampen, og hun fikk sølv i frittstående og bronse i skranke i apparatfinalene.
2020
Hun ble tatt ut til å delta i Stuttgart World Cup i mars, men dette stevnet ble avlyst på grunn av koronaviruspandemien. Hun brakk foten i 2020, og brukte to måneder på å trene seg opp etter dette, samt to måneder på å trene seg opp etter en akillesskade. Hun konkurrerte ikke mer i 2020, på grunn av koronaviruspandemien.
2021
Hun vant skranke under Winter Cup 2021, og hun fikk bronse i bom. Under American Classic 2021 vant hun skranke og bom. Hun deltok bare i skranke og bom under U.S. Classic 2021, men falt i begge apparatene, og endte på hhv. tiendeplass og åttendeplass. Hun deltok i USA-mesterskapet i turn 2021, og vant der skranke, med 6,8 i vanskeverdi (D) og 15,3 i score, og hun fikk sølv i bom og i mangekampen, som ble vunnet av Simone Biles. Lee ble etter dette tatt ut til å delta i U.S Olympic Team Trials, USAs OL-uttakskonkurranse. Der kom hun på andreplass i mangekampen, og hun vant skranke og bom i apparatfinalene, og ble dermed tatt ut til å representere USA under Sommer-OL 2020 i Tokyo.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo deltok hun i lagkonkurransen, der USA fikk sølv bak Russland. Hun skulle egentlig kun delta i skranke og bomk i finalen i lagkonkurransen, men siden Simone Biles trakk seg fra lagkonkurransen måtte Lee også delta i frittstående. Lee fikk 15,4 i skranke, som var lagkonkurransens høyeste enkeltkarakter, og bidro til at USA fikk sølv i lagkonkurransen. I den individuelle mangekampen fikk hun gull, med poengsummen 57,433, foran Rebeca Andrade og Angelina Melnikova.
V-modellen
V-modellen oppsummerer hovedstegene som skal tas i forbindelse med tilsvarende leveranser innen rammeverk for datastyrt systemvalidering eller et prosjektet sin livssyklusutvikling. Den beskriver aktivitetene som skal utføres og resultatene som må produseres under produktutviklingen.
Venstre side av V-en representerer nedbrytning av krav og opprettelse av systemspesifikasjoner. Høyre side av V-en representerer integrering av delene og validering av dem. Kravene må imidlertid først valideres mot kravene på høyere nivå eller brukerbehov. Validering av systemmodeller gjøres også på høyre siden, men kan delvis også gjøres på venstre side, slik at å hevde at validering bare skjer på høyre side kanskje ikke er riktig. Den enkleste oppsummeringen er å si at verifisering alltid skjer mot kravene (tekniske begrep) og validering alltid mot den virkelige verden eller brukerens behov. Romfarts-standarden DO-178B fra Radio Technical Commission for Aeronautics (RTCA) sier at kravene er validert, altså bekreftet å være sanne, og at sluttproduktet er verifisert for å sikre at det tilfredsstiller disse kravene.
Validering kan uttrykkes med spørringen "bygger du den rette tingen?" mens for verifikasjon kan man spørre "bygger du det riktig?"
Typer
Det finnes tre hovedtyper V-modeller.
V-Modell
"V-Modell" er den offisielle prosjektstyringsmetoden til tyske myndigheter. Den tilsvarer omtrent PRINCE2, men mer direkte relevant for programvareutvikling. Hovedformålet med å bruke en V-representasjon er å kreve bevis på at produktene fra venstre side av V-en er akseptable for den aktuelle test- og integrasjonsorganisasjonen som implementerer høyre side av V-en.
Generell testmodell
Innenfor testfagfeltet internasjonalt har V-modellen blitt sett på som en vagere illustrativ skildring av programvareutviklingsprosessen slik den er beskrevet i International Software Testing Qualifications Board sitt grunnleggende pensum for programvaretestere. Det finnes ingen enkel definisjon av denne modellen, men flere ulike varianter som følger lignende prinsipper (se egen artikkel om V-modell (programvareutvikling).
Offentlig amerikansk standard
I USA har myndighetene laget en V-modell som er omtrent like gammel som sin tyske motpart. Omfanget er en smalere livssyklusmodell for systemutvikling, men er samtidig langt mer detaljert og stringent enn de fleste britiske utøvere og testere ville forstått den generelle V-modellen.
Validering kontra verifisering
Noen ganger sies det at validering kan uttrykkes ved spørsmålet "bygger du det rette?" og verifisering med spørsmålet "bygger du det riktig?" I praksis varierer bruken av disse begrepene.
PMBOK-guiden, som også har blitt tatt i bruk av IEEE som en standard (vedlikeholdt i samarbeid mellom INCOSE, Systems Engineering Research Center og IEEE Computer Society) definerer dem som følger i den 4. utgaven (direkte oversatt til norsk):
Formål
V-modellen gir en veiledning for planlegging og realisering av prosjekter. Følgende mål er ment å oppnås ved en prosjektgjennomføring:
Systemutvikling og verifisering
Systemutviklingsprosessen gir en måte å forbedre kostnadseffektiviteten til komplekse systemer som systemeieren vil oppleve gjennom hele systemets levetid, fra unnfangelse til dekommisjonering. Prosessen innebærer tidlig og omfattende identifisering av mål, et operasjonskonsept som beskriver brukerbehov og driftsmiljø, grundige og testbare systemkrav, detaljert design, implementering, streng akseptansetesting av det implementerte systemet for å sikre at det oppfyller de angitte kravene (systemverifisering), måling effektiviteten i å svare på målene (systemvalidering), pågående drift og vedlikehold, systemoppgraderinger over tid og eventuell dekommisjonering.
Prosessen legger vekt på kravdrevet design og testing. Alle designelementer og akseptansetester må kunne spores til ett eller flere systemkrav, og hvert krav må svare på minst ett designelement og en akseptansetest. Slik strenghet sikrer at ingenting blir gjort unødvendig og at alt som er nødvendig blir oppnådd.
Spesifikasjonsstrøm
Teststrømmen består vanligvis av:
Dolichopsis
Dolichopsis er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr. Disse slanke billene er gjerne brokete farget i rødt, gult og svart, og kroppen er dekket av lange, oppstående hår.
V-modellen
Spesifikasjonsstrøm
Utviklingsstrømmen kan (avhengig av systemtype og utviklingsomfang) bestå av tilpasning, konfigurasjon eller koding.
Dolichopsis
Utseende
Middelsstore maurbiller, avlange, gjerne blankt metalliske skinnende. De er gjerne brokete farget i gult, rødt, brunt og svart, og kroppen har lange, utstående, fine hår (ikke børster). Hodet er omtrent så bredt som brystskjoldet, vanligvis med små, utstående fasettøyne. Kjevene er ganske kraftige og fremoverrettede. Antennene er 11-leddete, tykkere mot spissen, av og til med en 3-6 leddet kølle. Brystskjoldet er omtrent så langt som bredt eller lengre enn bredt. Dekkvingene har tydelige skuldre og er mer eller mindre parallellsidige. Av og til dekker de ikke hele bakkroppen. De har mer eller mindre tydelige rekker av punktgroper. Beina er slanke, føttene består av 5 ledd, men det fjerde leddet er svært lite slik at det tilsynelatende bare er fire ledd (pseudotetramere føtter). Det andre og tredje leddet er tolappede.
Larvene er avlangt sylindriske, tynnskinnede og lyse (ofte rosa), ryggplatene på framkroppen og hodekapselen er tydelig mørkere. Kroppen er kledt med fine, oppstående hår, beina er ganske korte.
V-modellen
Bruksområder
Konseptet med V-modeller ble utviklet samtidig, men uavhengig fra hverandre, i Tyskland og USA på slutten av 1980-årene:
Dolichopsis
Levevis
Disse artene lever oftest på tørt kjøtt, bein og hud fra virveldyr, det kan være at de hovedsakelig lever av andre insekter som kommer til dette. De kan finnes på tørket kjøtt og fisk, og spiser også på inntørkede kadavere.
V-modellen
Bruksområder
V-modellen har fått utbredt anvendelse i kommersielle så vel som forsvarsprogrammer. Den primære bruken er i prosjektledelse gjennom hele prosjektets livssyklus.
Dolichopsis
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.
MS «Skagen» (1958)
MS «Skagen» var et skip som ble bygget i Norge i 1958, skroget ble bygget ved Pusnæs Mek. Verksted i Arendal som byggenummer 97. og innredningen og utrustningen ble foretatt ved Kristiansands Mek. Verksted som byggenummer 202, Skipet ble sjøsatt 18. januar 1958. Det ble overlevert til A/S Kristiansand Dampskipsselskap i Kristiansand i juni 1958. Skipet ble innredet i Kristiansand etter tegninger av arkitekt David Sandved. Skipsnavnet var tidligere brukt på rederiets skip DS «Skagen» som var i selskapets eie fra august 1912 til november 1938. MS Skagen var en passasjer-, bil- og jernbaneferje på 1 869 brt, men hun ble i 1975 ombygget til å være et supply-skip.
MS «Skagen» ble i 1958 umiddelbart satt inn i trafikk i ruten kalt Skagerrak-expressen på strekningen Kristiansand - Hirtshals. Overfarten på den 140 km lange strekningen tok 4,5 timer. I sommersesongen ble det seilinger til Arendal. Dagen startet med avgang til Hirtshals fra Kristiansand om formiddagen, ny kryssing med ankomst Arendal om ettermiddagen kl 17:00, retur til Hirtshals på kveldstid og deretter nattseiling tilbake til Kristiansand.
V-modellen
Bruksområder
Et grunnleggende kjennetegn ved den amerikanske V-modellen er at tid og modenhet beveger seg fra venstre til høyre, og man kan ikke bevege seg tilbake i tid. All iterasjon er langs en vertikal linje til høyere eller lavere nivåer i systemhierarkiet, som vist på figuren. Dette har vist seg å være en viktig del av modellen. Utvidelsen av modellen til et konsept med dobbel-V er omtalt i en kilde.
MS «Skagen» (1958)
Rederiet ble solgt til Fred. Olsen & Co. i 1968, gikk videre til Fred. Olsen Lines for siden å bli overtatt av Color Line. I 1975 fikk skipet navnet MS «Borgholm». Da det ble solgt videre i 1981 fikk det navnet MS «Norghol» for ved enda et eierskifte i 1988 å bli MS «Pan Trader».
MS «Skagen» var den første jernbaneferjen som krysset Skagerrak, og dette gav muligheter for raskere transporter mellom Sørlandet og kontinentet.
V-modellen
Bruksområder
Ettersom V-modellen er offentlig tilgjengelig brukes den av mange selskaper. I prosjektledelse er det en metode som kan sammenlignes med PRINCE2, og beskriver metoder for prosjektledelse samt metoder for systemutvikling. Selv om V-modellen har en rigid prosess kan den være veldig fleksibel i bruk, særli når det gjelder omfanget utenfor området for de normale parameterene for systemutviklingens livssyklus.
MS «Skagen» (1958)
I 1975 ble «Skagen» bygd om ved Nylands mekaniske verksted i Oslo for Fred. Olsen Oceanic, et selskap i Fred. Olsen-konsernet. Skipet skulle nå fungere som moderskip for miniubåter (ROV) i oljevirksomheten.
V-modellen
Fordeler
Fordeler med V-modellen foran andre systemutviklingsmodeller inkluderer:
MS «Skagen» (1958)
Fra 1979 til 1982 var skipet eid av Dolphin Services AS. Deretter ble det solgt til skipsreder Per Hagen i Drammen. Skipet fikk to lengre perioder i opplag, i Grimstad fra 1982 til 1985 og i Drammensfjorden fra 1990 til 2008. Rundt 1988 var skipet i virksomhet som forskningsfartøy ved New Foundland.
V-modellen
Begrensninger
Følgende aspekter dekkes ikke av V-modellen, og må enten reguleres utenom, eller krever at V-modellen må tilpasses:
MS «Skagen» (1958)
I 2007 gikk skipet til verft ved Drammen Yard i Norge for overhaling, montering av nye kraner og MOB-båt. Våren 2009 ble det igjen klasset av Vertas til å brukes til vrakleting utenfor USAs kyster.
I 2008 ble arbeidet stanset på MS «Pan Trader» pga. manglende betalinger, kjennelsen fra Drammen tingrett ble opprettholdt av Borgarting lagmannsrett i 2010. I 2012 aksjonerte Sjømannsforbundet grunnet de manglende betalingene.
Predator 2
Predator 2 er en amerikansk actionfilm og science fiction-grøsser fra 1990, regissert av Stephen Hopkins og med Danny Glover i hovedrollen.
Den er en oppfølger til Predator fra 1987.
Handling
I 1997 lider Los Angeles av både en hetebølge og en gjengkrig mellom tungt bevæpnede colombianske og jamaicanske narkotikakarteller. En predator blir vitne til en skuddveksling mellom politiet, jamaicanere og colombianere, og observerer mens politibetjent Michael R. Harrigan forsøker å redde to sårede politimenn og drive colombianerne tilbake til gjemmestedet deres. Denne predatoren angriper deretter colombianerne, og kort tid senere går Harrigan og detektivene Leona Cantrell og Danny Archuleta inn i colombianernes gjemmested.
Ved gjemmestedet oppdager politiet alle de slaktede colombianerne. På taket skyter Harrigan den sprø gjeng-lederen, og får et glimt av en kamuflert Predator. Men han avviser dette som en konsekvens av den ekstreme hetebølgen, og hans egen akrofobi. Ved politistasjonen blir Harrigan irettesatt av sine overordnede for sin ulydighet, og blir introdusert for spesialagent Peter Keyes. Han er leder for en arbeidsgruppe som etterforsker narkotikakartellene. Et nytt medlem av Harrigans team, detektiv Jerry Lambert, dukker også opp.
Senere samme kveld invaderer jamaicanere den colombianske narkobaronens takleilighet og myrder ham, før de blir myrdet av en Predator. Harrigans team kommenterer alle likhetene mellom dette åstedet og den tidligere colombianske massakren. Men Peter Keyes team dukker opp, og tar kontroll over åstedet. Men Archuleta kommer senere tilbake, for å gjennomføre hans egen etterforskning. Men skapningen dukker opp igjen, og dreper ham. Harrigan møter den jamaicanske narko-baronen King Willie, en voodoo-tilbeder som påstår at gjerningspersonen er en overnaturlig skapning. Harrigan går sin vei før Predator dreper King Willie, og tar med seg hodet hans som et trofé.
Cantrell og Lambert blir overfalt av Predator på t-banen, som dreper Lambert og en rekke andre passasjerer. Men den skåner Cantrell etter at den indikerer at hun er gravid. Harrigan ankommer, og tar opp jakten på det flyktende rovdyret. Keyes avslører at monsteret er en utenomjordisk jeger med infrarødt syn, som har jaktet på mennesker gjennom mange forskjellige væpnede konflikter. Men de siste drapene skal ha skjedd et tiår tidligere, under en konflikt i Mellom-Amerika. Keyes og teamet hans setter opp en felle ved et slakteri i nærheten, og ønsker å fange skapningen for videre studier.
Oddrun Grønvik
Oddrun Grønvik (født 18. august 1947) er leksikograf, hovedredaktør for Norsk Ordbok og forsker på Universitetet i Oslo, der hun begynte som redaktør i juli 1987. Hun hadde ansvar for leksikografisk og digital utvikling og opplæring fra 2002 og var en av hovedredaktørene fra 2007 til 2015.
Etter å ha tatt artium på Grorud gymnas, studerte Oddrun Grønvik på Universitetet i Oslo og fra 1967 til 1970 på University of Oxford, hvor hun tok en bachelorgrad i engelsk språk og litteratur ved St Hilda's College. Deretter arbeidet hun et år i Sunday Times, London før hun fikk jobb som redaktør for barnebøker i Den norske Bokklubben. Fra 1975 jobbet hun et år i skrivarstova i Noregs Mållag før hun i 1976 begynte som redaktør for generell litteratur i Forlaget Oktober. Etter tre år der var hun fra 1979 konsulent i Norsk språkråd til 1987. Hun tok hovedfag i 1985 på Universitetet i Oslo med en avhandling om Målbruken i offentleg teneste 1930-1940. Denne ble også gitt ut som bok på Det Norske Samlaget.
Sammen med professor Herbert Chimhundu var Oddrun Grønvik fra 1991 til 2006 prosjektleder for ALLEX-prosjektet, et prosjekt mellom University of Zimbabwe og UiO for utvikling av ordbøker for afrikanske språk. For denne innsatsen ble hun tildelt graden Doctor of Letters (honorary) fra Universitetet i Zimbabwe da prosjektet ble avsluttet i 2006.
Blant mange verv kan nevnes at hun i 15 år, fra 1990 til 2005 var leder for foreningen for mukopolysakkaridosesykdommene i Norge. Fra 2000 til 2003 var hun medlem av fagnemnda i Norsk språkråd og fra 2007 til 2014 i Språkrådet sitt Fagråd for normering og språkobservasjon. Hun har også hatt flere verv i Norges Mållag og Studentmållaget i Oslo.
Oddrun Grønvik er datter av Einfrid Perstølen og Odd Lien Grønvik.
Garibaldifisk
Garibaldifisk (Hypsypops rubicundus) er en fiskeart.
Oddrun Grønvik
Bibliografi
Oddrun Grønvik har skrevet vitenskapelige og populære artikler om norsk språk, språkutvikling, språknormering, leksikografi og digitalisering av språkressurser, særlig ordbøker. I mars 2017 hadde hun 152 publikasjoner i Cristin.
Garibaldifisk
Voksne fisker er sterkt oransje, og navnet viser til at Garibaldis tilhengere brukte å gå med røde skjorter. Den er den største arten av jomfrufisker og kan bli 30 cm lang. Utbredelsen omfatter stillehavskysten fra Monterey Bay i California til sørlige Baja California og Isla Guadalupe. Den lever på steinbunn og i tareskoger.
Abdel Hakim Amer
Mohamed Abdel Hakim Amer (egyptisk arabisk: محمد عبد الحكيم عامر,; født 11. desember 1919, død 13. september 1967) var en egyptisk militæroffiser og politiker. Han tjenestegjorde i den arabisk-israelske krig i 1948 og var delaktig i den egyptiske revolusjonen i 1952 som førte til at Faruk I av Egypt ble veltet av tronen. Etter å ha ledet egyptiske styrker under Suezkrisen, ble han utnevnt til forsvarsminister av president Gamal Abdel Nasser og var egyptisk visepresident fra 1958 til 1965.
I august 1967 ble Amer, sammen med over 50 andre egyptiske militæroffiserer og to tidligere ministre, arrestert for angivelig å ha sammensverget om et kuppforsøk mot Gamal Abdel Nasser. Amer ble som følge av dette holdt i husarrest i sitt hjem i Giza. Egyptiske myndigheter fremholder at Amer ble fraktet til sykehus den 13. september 1967 i et forsøk på å redde hans liv etter et selvmordsforsøk, hvor han skal ha svelget giftpiller før egyptiske offiserer skal ha kommet for å forhøre ham. Han skal først ha overlevd, og blitt fraktet hjem igjen, men deretter skal han ha svelget enda flere giftpiller og død. Det finnes imidlertid avvikende forklaringer rundt hva som var de faktiske forhold. I følge andre kilder, skal Amer ha blitt møtt av høytstående egyptiske offiserer som ga ham valget mellom å bli stilt for retten for landsforræderi, som utvilsomt ville ledet til domfellelse og henrettelse, eller dø en ærefull død ved å ta giftpiller. Amer skal ha valgt det siste, og dermed fått full militærbegravelse. Senere, i september 2012, forsøkte familien å få startet en etterforskning av dødsfallet; familien mener han i stedet ble drept.
Emmepus
Emmepus er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr. Disse slanke billene er gjerne brokete farget i rødt, gult og svart, og kroppen er dekket av lange, oppstående hår. Mange arter lever av vedborende insekter, for eksempel barkbiller.
Utseende
Små (3-5 mm), slanke maurbiller, tydelig delt i tre kroppsavsnitt (hode, bryst, bakkropp). De er aktive i solskinn, løper rundt og kan ha en fjern likhet med maur. De er gjerne mørke med lysere tegninger på dekkvingene, og kroppen har lange, ofte bleke, utstående, fine hår (ikke børster). Hodet er omtrent så bredt som brystskjoldet, vanligvis med små, utstående fasettøyne. Kjevene er ganske kraftige og fremoverrettede. Antennene er 11-leddete, tykkere mot spissen, av og til med en 3-6 leddet kølle. Brystskjoldet er omtrent så langt som bredt eller lengre enn bredt. Dekkvingene har tydelige skuldre og er mer eller mindre parallellsidige. Av og til dekker de ikke hele bakkroppen. De har mer eller mindre tydelige rekker av punktgroper. Beina er slanke, føttene består av 5 ledd, men det fjerde leddet er svært lite slik at det tilsynelatende bare er fire ledd (pseudotetramere føtter). Det andre og tredje leddet er tolappede.
Larvene er avlangt sylindriske, tynnskinnede og lyse (ofte rosa), ryggplatene på framkroppen og hodekapselen er tydelig mørkere. Kroppen er kledt med fine, oppstående hår, beina er ganske korte.
Utbredelse
De fleste artene lever i Sentral-Asia.
Christian Reuter
Christian Joachim Thomas Reuter (født 29. desember 1862, død 9. februar 1926) var en norsk arkitekt. Han var sønn av byggmester Johan Christoff Friedrich Reuter, som innvandret fra Tyskland i 1850-årene.
Utdannelse og virke
Reuter gikk to år i murerlære og ett år i tømrerlære, og var foruten dette hospitant ved Kristiania tekniske skole 1882–83. I 1880-årene arbeidet han som assistent for flere arkiteker, som Torolf Prytz, Ove Ekman og Harald Olsen, samt 2 1/2 år ved Königlicher Baurat Hein i Berlin. Reuter etablerte egen praksis i Kristiania i 1888.
Blant Reuters tidlige oppdrag var en forretningsgård i Grensen 12B som høstet anerkjennelse og førte til videre oppdrag. Fasaden ble imidlertid betydelig forenklet i 1937. Året etter (1889) tegnet Reuter nabogården i Øvre Slottsgate 29 samt andre bygårder og en rekke villaer i Kristiania og Aker. Han hadde også oppdrag andre steder så som Golaa Høifjeldssanatorium i Sør-Fron.
Reuter hadde ikke like høy produksjon under høykonjunkturen på 1890-tallet som enkelte andre arkitekter, men hadde oppdrag også etter krakket i 1899. Mye av denne produksjonen var villaer, ikke minst i Aker, men det forekom også bygårder. Rundt 1910–15 var han dessuten aktiv i Hamar.
Reuter opererte innenfor historismen, hovedsakelig med nyrenessanse og nybarokk, skjønt også jugend og dragestil forekommer.
Verker i utvalg
(I Oslo med mindre annet er nevnt. )
VM i friidrett 2015 – 100 meter hekk kvinner
Øvelsen 100 meter hekk damer ved VM i friidrett 2015 ble avholdt på Beijings nasjonalstadion i Beijing den 27. og 28. august med 37 utøvere fra 27 nasjoner. Brianna Rollins fra USA deltok som regjerende verdensmester.
Enoplotrupes
Enoplotrupes er en slekt av biller i familiegruppen tordivler.
Utseende
Ganske store (17 - 32 millimeter) og kraftige, brede, blankt svarte biller, ofte med tydelig metallglans. Slekten omfatter de største artene i familien tordivler. Hannen har et horn på hodet og et gaffelformet fremspring på pronotum som gjerne omslutter dette hornet. Pronotum er mye bredere enn langt. De korte, hvelvede dekkvingene har dype punktstriper. Beina er kraftige gravebein, som vanlig hos tordivler.
VM i friidrett 2015 – 100 meter hekk kvinner
Isabelle Pedersen representerte Norge i øvelsen. Hun hadde åttende beste tiden i semifinalene og var svært nær å komme til finalen.
Enoplotrupes
Levevis
Som vanlig for tordivler graver disse billene lange ganger. Larvene fores med møkk.
VM i friidrett 2015 – 100 meter hekk kvinner
Rekorder
Før konkurranen var rekorder og bestenotering som følger:
Enoplotrupes
Utbredelse
Slekten er utbredt i overgangs-sonen mellom den palearktiske sone og Orientalske økosonen, med særlig mange arter i Kina, også i India, Myanmar og Vietnam.
VM i friidrett 2015 – 100 meter hekk kvinner
Forsøksheat
Kvalifisering: Ded fire første I hvert heat (Q) og de fire raskeste ellers (q) gikk videre til semifinalene.
Vind: Heat 1: -1,8 m/s, Heat 2: -1,2 m/s, Heat 3: -1,0 m/s, Heat 4: -0,4 m/s, Heat 5: -1,1 m/s.
Semifinaler
Kvalifisering: De to første i hvert (Q) og de to raskeste ellers (q) gikk videre til finalen.
Vind: Heat 1: -0,3 m/s, Heat 2: -0,4 m/s, Heat 3: -0,8 m/s
Finale
Finalen ble avholdt kl. 21.35.
Anne-Mari Hyryläinen
Anne-Mari Hyryläinen  (født 15. august 1978) er en finsk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton. Hun representerte landet sitt i maraton under VM i friidrett 2015 i Beijing, hvor hun ble best av de nordiske deltagerne og havnet på 29.-plass med tiden 2.41,59.
VM i friidrett 2015 – 100 meter hekk kvinner
Finale
Vind: -0,3 m/s
Anne-Mari Hyryläinen
Hyryläinen har også bemerket seg ved å være den andre finske kvinnen som har besteget Mount Everest, noe hun presterte 23. mai 2010. (Den første finske kvinnen på Mount Everest var Carina Räihä som besteg fjelltoppen 17. mai 2010.)
Barbados under VM i friidrett 2015
Resultater (ufullstendig)
(q – kvalifisert, NM – intet gyldig resultat, SB – årsbeste)
IK Start Kvinner
IK Start Kvinner (stiftet 14. september 2022) er en norsk fotballklubb fra Kristiansand som overtok plassen for seniorlaget til kvinner foran 2023-sesongen.
Historie
På årsmøtet i Idrettsklubben Start i 2021 ble det vedtatt at klubben skulle etablere en kvinnesatsing. Høsten 2021 ble det innledet dialog om en felles toppfotballsatsing mellom IK Start og Amazon Grimstad, som på tidspunktet var det høyest rangerte laget på Sørlandet da de spilte i 1. divisjon. I november 2021 informerte ledelsen i Amazon Grimstad sine medlemmer om at de ville flytte klubben fra Grimstad til Kristiansand for å danne en toppfotballsatsing sammen med IK Start. I desember 2021 ble det innkalt til ekstraordinært årsmøte i Amazon Grimstad for å stemme over forslaget. Det ble foreslått å flytte klubben til Kristiansand, og markedsføre den nye klubben som Start Amazon FK. Under årsmøtet kom det frem at prosessen hadde vært utfordrende, og at styrene i Amazon Grimstad og Start hadde kommet fram til at et samarbeid ikke ville la seg gjennomføre på daværende tidspunkt.