cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Simen Juklerød
Karriere
Våren 2016 meldte Juklerød overgang til Vålerenga, hvor han skrev under på en toårsavtale. 20. mars samme år fikk han sin eliteseriedebut, da han ble byttet inn etter pause i et 0–1 tap mot Sogndal på Fosshaugane Campus. Han scoret sitt første mål for klubben i en cup-kamp mot Vidar den 25. mai, og sitt første seriemål i en 3–2 seier mot Brann den 13. august. I løpet av 2016-sesongen spilte Juklerød totalt 30 kamper og scoret fire mål for Vålerenga.
Den 20. januar 2017 meldte Vålerenga på sine nettsider at Juklerød og klubben hadde inngått en ny avtale, og han var bundet til klubben ut 2020-sesongen.
Den 17. juli 2018 meldte Vålerenga og belgiske Royal Antwerp at klubbene var blitt enige om en overgang. Juklerød fikk umiddelbart tillit og var den Antwerp-spilleren som spilte mest i 2018/19-sesongen, hvor Royal Antwerp ble nummer 4 i belgisk serie, men i 2019/20-sesongen har Juklerød fått mindre spilletid.
Tøyenbekken (Oslo)
Tøyenbekken er en gate i Oslo mellom Schweigaards gate og Norbygata. Opprinnelig het den Bekkegata, men navnet ble endret til Tøyenbekken i 1952.
Hovin skole (Oslo)
Hovin skole er en tidligere 8–10 skole, ungdomsskole, i bydel Gamle Oslo i Oslo. Skolen ble åpnet 15. september 1955, og lagt ned høsten 2010 da skolens elever ble flyttet til den nye Fyrstikkalleen skole. Skolen rekrutterte elever fra Bryn skole og Hasle skole. Skolen hadde adresse Strømsveien 110, men tilkomsten til skolen var fra Innspurten, på motsatt side fra Valle Hovin stadion.
Tøyenbekken (Oslo)
Tøyenbekken deler strøksgatene Grønland og Grønlandsleiret.
Hovin skole (Oslo)
Året etter at skolen ble nedlagt flyttet Frydenbergveien skole midlertidig inn i Hovin skole på grunn av forsinkelser i leveranse fra utbygger. Det midlertidige oppholdet varte fra august 2011 til januar 2012.
Tøyenbekken (Oslo)
Tøyenbekken var også en bekk i Oslo, også kjent som Grønlandsbekken. Bekken kom fra Østre Aker og gikk gjennom Dælenenga, Rodeløkka, over Trondheimsveien ved Tøyen, videre på nedsiden av Enerhaugen, Grønlandsleiret og over Grundingen ut i Oslofjorden. Tøyenbekken var så kjent for sin vonde lukt at den populært ble kalt Lortbekken. I 1877 ble den overhvelvet kloakk og ble til en gate.
Hovin skole (Oslo)
Historie
Hovin skole er den andre skolen med det navnet i Osloskolens historie. Den første, Hovind skole, ble etablert i 1855, og lå på Lilleberg under Søndre Hovind gård til den ble nedlagt i 1893.
Hovin skole startet opp som folkeskole den 14. februar 1955 selv om selve skoleanlegget ikke stod ferdigstilt før i 1957. Arkitekt var Victor Schauland. I årene på slutten av 1950-tallet hadde skolen 1224 elever fordelt på 43 klasser og 45 lærere. Etableringen av skolen kom som er resultat av mye boligbygging i området Etterstad og Valle Hovin i etterkrigsårene. Elevtallet falt etter dette, og i 1960-1961 var elevtallet rundt 800. Idrettshallen stod klar i 1964. Fra 1967 var skolen en 1-9 skole, men barnetrinnet ble senere avviklet og Hovin skole var siden en ren ungdomsskole. I skoleåret 2008/09 hadde skolen 277 elever.
Reduksjonen i elevtallet gjorde at større deler av bygget stod ledig. Voksengymnaset flyttet inn i lokalen i 1973. Fagopplæringsetaten tok over lokalene fra midten av 1980-årene. Våren 1999 flyttet også Sykepleieropplæringen inn i deler av lokalene. Fra høsten 2005 hadde skolen rundt 280 elever fordelt på 12 klasser.
Høsten 2017 kom en ny skole i området, Valle Hovin videregående skole, som ble bygget i tilknytning til Intility Arena.
Les Hatton
Les Hatton (født 5. februar 1948) er en britisk-født matematiker mest kjent for sitt arbeid med feil- og sårbarhet i programvare-kontrollsystemer.
Etter å ha brukt mesteparten av sin karriere i industrien, er han nå professor i Forensic Software Engineering ved Kingston University, London.
Titanens forbannelse
Percy Jackson og Titanens forbannelse (originaltittel: The Titan's Curse) er bok nr. 3 i Percy Jackson-serien skrevet av Rick Riordan. Den ble utgitt i 2007 og oversatt til norsk i 2009.
i denne boken møter Percy Jackson på en rekke utfordringer med vennene Grover Underwood, Annabeth Chase og Thalia Grace. de blir tilkalt til en militærskole der Grover har funnet to nye halvguder (demigods) men, den onde, Dr Thorn, som er en mantikora, nekter de å dra... Percy, Annabeth og Thalia drar for å redde disse halvgudene (Nico og Bianca di Angelo) men, dr Thorn gir ikke opp så lett og tar med seg Annabeth utfor en klippe etter at jegerne til Artemis dukker opp. Percy, Thalia og Grover drar derfor tvers over Amerika til San Francisco for å redde Annabeth fra den grusomme generalen til Kronos, Atlas. På veien møter de blant annet den nemesiske løven, skjelettkrigere og et uskyldig havdyr som viser seg å være nøkkelen til å bli kvitt gudene.
Kreis Medebach
Kreis Medebach var en krets som eksisterte fra 1817 til 1819 i Regierungsbezirk Arnsberg i provinsen Westfalen i Kongeriket Preussen. Kretsen ble oppløst den 1. januar 1819 og dens kommuner ble overført til Kreis Brilon og Kreis Eslohe.
Joszef Betsa
Jozsef Jozsefovisj Betsa russisk: Йожеф Йожефович Беца (født 6. november 1929 i Mukatsjevo i daværende Tsjekkoslovakia, død 24. februar 2011 i Mukatsjevo i Zakarpattja oblast i Ukraina) var en sovjetisk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne.
Betsa ble olympisk mester i fotball under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på det sovjetiske laget som vant OL-turneringen i fotball. I kvartfinalen beseiret de Indonesia med 4 – 0 i en omkamp, den første kvartfinalekampen endte 0 – 0. De vant semifinalen mot Bulgaria med 2 – 1 og i finalen møtte de Jugoslavia som de slo med 1 – 0. Betsa spilte en kamp i turneringen.
Betsa spilte to landskamper for Sovjetunionen i perioden 1955 til 1956.
Løgn, forbannet løgn og statistikk
«Løgn, forbannet løgn og statistikk» (engelsk «Lies, damned lies, and statistics») er en del av en frase tilskrevet statsmannen Benjamin Disraeli (1804 – 1881) og som ble gjort populær i USA av forfatteren Mark Twain (1835 – 1910): «Det er tre typer løgner: løgn, forbannet løgn, og statistikk.»
Utsagnet viser til den overbevisende og tilsynelatende troverdigheten i tall, bruken av statistikk for understøtte svake argumenter og samtidig tendensen til enkelte å nedvurdere og kritisere statistikk som ikke støtter deres egen posisjon (tilsvarende utsagnet «Ikke forstyrr meg med fakta når jeg vet at jeg har rett!»).
Historie
Twain populariserte utsagnet i «Kapitler fra min selvbiografi», utgitt i North American Review, No. DCXVIII., 5. juli 1907. «Tall tiltrekker meg,» skrev han, «spesielt når jeg har arrangert dem selv; og i den saken er utsagnet som er tilskrevet Disraeli ofte virke riktig og nødvendig: ”Det er tre typer løgner: ‘løgn, forbannet løgn, og statistikk’.».
Alternative tilskrivelser omfatter den radikale journalisten og politikeren Henry Du Pré Labouchère (1831 – 1912), og den britiske politikeren og ordsmeden Leonard H. Courtney (1832 – 1918) som brukte frasen i 1895 og som to år senere ble president av Det kongelige statistiske samfunn. Det er en del tvil knyttet til hva Courtney hadde til hensikt med frasen.
I moderne tid har det blitt satt søkelys bruken av frasen i 1892 av Cornelia Augusta Hewitt Crosse (1827 – 1895). I 1894 skal en lege ved navn M. Price ha lest en avis fra Philadelphia County Medical Society hvor han refererte til «den velkjente former for usannheter, «Det er tre typer løgner: løgn, forbannet løgn, og statistikk.» Det faktum at han viser til frasen som «velkjente» («proverbial») synes å indikere at det allerede var velkjent i 1894.
Tidvis har frasen også blitt tilskrevet til (William) Abraham Hewitt (1875 – 1966) og kommandørkaptein Holloway Halstead Frost (1889 – 1935). Om frasen faktisk var velkjent i 1892 er Frost ikke en kandidat og Hewitt er usannsynlig.
Øvrig bruk
Frasen har blitt benyttet i et antall populære sammensetninger, blant annet:
Karl-August Siegel
Karl-August Siegel (født 14. juni 1916 i Lübeck i kongeriket Preussen i keiserdømmet Tyskland, død 8. oktober 1990 i Osnabrück i Niedersachsen i Tyskland) var katolsk hjelpebiskop i Osnabrück.
Løgn, forbannet løgn og statistikk
Eksterne lenker
Misbruik van statistische gegevens
Karl-August Siegel
Prest
Etter å ha fullført sine teologiske og filosofiske studier mottok Karl-August Siegel prestevielsens sakrament den 19. mars 1947. Deretter tok han på seg forskjellige pastorale oppgaver i bispedømmet Osnabrück.
Hjelpebiskop i Osnabrück
Pave Paul VI utnevnte ham til titulærbiskop av Sinnipsa og hjelpebiskop i Osnabrück den 12. desember 1974. Han ble bispeviet den 26. januar 1975 av biskopen i Osnabrück, Helmut Hermann Wittler; medkonsekratorer var kuriebiskop Andrzej Maria Deskur og hjelpebiskop Johannes von Rudloff.
Biskop Siegel var biskoppelig vikar for Hamburg og Schleswig-Holstein.
Han gikk av med pensjon 18. november 1988 på grunn av sykdom og døde 8. oktober 1990.
Emmanuel Lévinas
Emmanuel Lévinas (født 12. januar 1906 i Kaunas i Litauen, død 25. desember 1995 i Paris) var en fransk filosof og Talmud-tolker.
Karl-August Siegel
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Emmanuel Lévinas
Levinas gikk på en tradisjonell jødisk skole i Litauen, men ble fransk statsborger allerede i 1930. Han studerte først i Strasbourg. Deretter studerte han i Freiburg, hvor han hadde Edmund Husserl og Martin Heidegger som lærere. Siden studerte han i Paris før han ble professor i Poitiers fra 1964 til 1967, da han dro tilbake til Paris. Her underviste han på Nanterre fram til han kom til Sorbonne i 1973. Han arbeidet i forlengelsen av fenomenologien til sine lærere i Freiburg og har selv vært en inspirasjonskilde for Jacques Derrida og Zygmunt Bauman.
Utvalgte verker
I Sambok er det over 170 titler som relaterer seg til Levinas. Nedenfor er en liste med utvalgte verker av ham selv:
Malekus ortografi
Malekus ortografi beskriver forsøkene på å gi det chibchanske språket maleku en rettskriving til bruk i litteratur, undervisning og forskning. Språket har ingen offisiell rettskriving, men lingvister har utarbeida enkelte varianter, såkalte «praktiske alfabeter», som skiller seg lite fra hverandre.
Maleku er et språk med få brukere, og ifølge Adolfo Constenla Umaña er utviklinga av et alfabet svært viktig for at språket skal overleve, for med et skriftsystem kan man publisere litteratur på malekuenes eget språk, og på den måten stimulere dem til å bevare språket og kulturen sin.
Konsonanter
I tillegg har språket tatt til seg ytterligere fire konsonantfonemer som brukes i lånord fra spansk:, , og
Alfabet
I hovedsak følger malekualfabetet den spanske ortografien i de tilfellene hvor lyden fins i begge språk. Lyden representeres med <f>, ettersom den lignende lyden  ikke forekommer i maleku. Bokstaven h brukes til å danne digrafer for lydene som ikke fins i spansk: skrives som <nh>, og  som <lh>. Lange vokaler markeres med en akutt aksent.
Den følgende oversikten viser hvilke bokstaver som brukes for å representere de ulike fonemene i maleku, i de praktiske alfabetene til Sarah Gudschinsky, Kenneth L. Pike og Adolfo Constenla Umaña.
AGOVV Apeldoorn
AGOVV Apeldoorn er en nederlandsk amatørfotballklubb som spiller i Tweede Klasse (6. divisjon). Klubben ble stiftet den 25. februar 1913. «De Blauwen» eller på norsk «De blå», som er kallenavnet til AGOVV Apeldoorn, spiller hjemmekampene sine på Sportpark Berg & Bos i Apeldoorn. Byen Apeldoorn ligger i den nederlandske provinsen Gelderland.
Historie
Etter de første suksessene erobret foreningen en plass i Gelderland fotball-krets (GVB). Men der var det et lag som allerede var kalt Steeds Voorwaarts»/«Alltid fremover» så AGOSV byttet navn til AGOVV (Apeldoornse GeheelOnthouders Voetbalvereniging), men meningen av forkortelsen AGOVV har forandret seg opp gjennom årene og til slutt ble det Alleen Gezamenlijk Oefenen Voert Verder (Kun trening sammen fremmer), noe de har valgt å bruke permanent, og brukes fortsatt i dag.
Vologases III av Partia
Vologases sto først fram som en utfordrer til den partiske tronen en gang rundt 105, mot slutten av styret til Pakores II, og han fortsatte som en rival til tronen gjennom styret til Oroses I (ca. 109–129), men av ukjente grunner anerkjente han Oroses' autoritet over dennes områder i vest. Ved Oroses' død fortsatte han å styre over den største delen av Partia fram til sin død. Han måtte utfordringer ved invasjoner fra nord foruten også en rekke usurpatorer som Mithridates IV (ca. 129-140), en mulig bror av Osroes I, og en ukjent opprørskonge (ca. 140).
AGOVV Apeldoorn
1920–1954 Veien til profesjonell fotball
AGOVV Apeldoorn hadde en gyllen periode etter å ha blitt tatt inn i Gelderland fotball-krets (GVB), og rykket opp fra tredje til første divisjon. (Amatørfotballen i Nederland er det delt inn i forskjellige kretser som hver har tre divisjoner. En av kretsene er GVB).
Vologases III av Partia
Bakgrunn
Vologases III var sønn av Vologases II. Han var far til prinsesse Ghadana som ble gift med Farasmanes II, konge av Kaukasiske Iberia
AGOVV Apeldoorn
1920–1954 Veien til profesjonell fotball
I 1928 ble en AGOVV Apeldoorn-spiller for første gang tatt ut på det nederlandske landslaget. 1. april 1928 debuterte Jo Kluin for Nederland i en landskamp mot Belgia. Kort tid etter ble også Gep Landaal tatt ut på det nederlandske landslaget.
Vologases III av Partia
Bakgrunn
Hans periode var preget av innbyrdeskrig og uroligheter. I hans første tid var Vologases III en utfordrer til Pakores IIs legitime etterfølgere Oroses I (105–116 og 117–129), Parthamaspates (116–117), Mithridates IV (129–140) som hadde sin maktbase i Mesopotamia. Da disse var stadig i konflikt med romerne, særskilt under invasjonen til den romerske keiseren Trajan (98–117) var de i liten grad i stand til å ufordre Vologases III.
AGOVV Apeldoorn
1920–1954 Veien til profesjonell fotball
I 1931 ble et helt nytt klubbhus tatt i bruk, etter at det forrige brente ned. Etter det ble dessverre resultatene dårligere, helt fram til sesongen 1937-1938; I den sesongen spilte de bra og i en av kampene knuste de Helmondia hele 7-0. Etter å ha spilt i amatørdivisjoner i lengre tid kun avbrutt av andre verdenskrig, ble det mer oppgang og AGOVV Apeldoorn var i øverste divisjon for amatørene en god stund fram til 1954. 25. juli 1954 ble det avgjort at AGOVV Apeldoorn ble tatt opp til profesjonell fotball, og for første gang kom det penger inn i bildet når det gjaldt lønn og billetter.
Vologases III av Partia
Bakgrunn
Han inngikk en avtale med Oroses I hvor han ikke angrep sin utfordrer i vest. Løsningen kom til føre til relativ fred innenlands i flere tiår og sørget for å hjelpe og trygge handelsforbindelsene mellom Middelhavet og Østen, bekreftet av tallrike vitnemål, og hvor den syriske byen Palmyra spilte en stor rolle som økonomisk knutepunkt.
AGOVV Apeldoorn
1970–2000 Degradering & Forandring
AGOVV Apeldoorn fikk økonomiske problemer ved starten på 70-tallet og i 1971 ble de degradert fra profesjonell fotball. Det var et stort slag i mot og førte til protesttiltak blant Apeldoorns befolkning. Klubben spilte da i forskjellig amatørkonkurranser av Det nederlandske fotballforbundet. De vant lite og det meste så mørkt ut. I perioden fra 1997 til 2000 var det igang forandringer i AGOVV Apeldoorn. Den gamle administrasjonen trakk seg tilbake frivillig og et nytt offensivt styre kom på plass. De framsatte en 5 års plan for bli en profesjonell klubb igjen. De ansatte en ny trener og fortsatte spillet i amatør-konkurransene.
2000–2003 Profesjonell igjen
Med en ny trener starter AGOVV energisk. Etter åtte konkurranser var de ubeseiret og første tittel er et faktum. de hadde nå vent tap til seire. Senere ble AGOVV amatør-mester og det nederlandske fotballforbundet kunne til alles glede erklære at fra og med 1. juli 2003 skulle Eerste divisie utvides med et lag til, og at AGOVV var det laget. Vinteren 2003 og videre gjør AGOVV voldsomme forsøk på å hente profesjonelle spillere til laget og sakt, men sikkert blir laget bygd opp til et helproft lag.
2003–2013 Eerste divisie
Egentlig var Stanley Menzo trener for AGOVV Apeldoorn i 2003, men han var ikke kvalifisert for å trene en profesjonell klubb, så Jurrie Koolhof ble utnevnt som hovedtrener av klubben.
I først sesongen i Eerste Divisie, spilte en ikke ukjent unggutt; Klaas-Jan Huntelaar for AGOVV. Etter to sesonger med gjennomsnittlig suksess uten å få så mye til, fant ledelsen ut at tiden for en ny trener var kommet, og derfor ble ikke kontrakten med Koolhof forlenget.
Imens hadde Stanley Menzo innfridd kravet, og han ble utnevnt til ny hovedtrener i AGOVV før sesongen 2005–2006. Menzo dro fra klubben allerede etter et år for å ta over hovedtrener jobben i FC Volendam. Han ble erstattet av FC Twentes hovedtrener Rini Coolen. 2006/07 sesongen gikk trått for AGOVV. Hovedtrener Rini Coolen trakk seg midt i sesongen etter en rekke dårlige resultater, og de to assistent trenerne Roberto Klomp og Marco Heering tok over. Det hjalp ikke mye og laget endte sist. Før sesongen 2007/08 tok John van den Brom over som hovedtrener, men klubben endte på en skuffende 18.-plass.
I januar 2013 slo klubben seg selv konkurs etter lengre tid med økonomiske problemer. Klubben kvittet seg med alle ansatte, inkludert spillerne, men beholdt sin eksistens på amatørnivå lenger ned i det nederlandske seriesystemet.
Vologases III av Partia
Utfordringer
Vologases IIIs maktebase var uten tvil i den østlige delen, kjerneområdet av Partia. I hans kongetid var forholdet til Romerriket hovedsakelig fredelige, men ikke uten spenninger. To møter mellom Vologases og keiser Hadrian i 123 og 129 førte ikke til noen større endringer. V. var opptatt av andre deler av riket, i nord og øst. Da Hadrian ble etterfulgt av Antoninus Pius i 138 sendte Vologases budbringere med gratulasjoner til den nye keiseren og for sikre seg romersk godvilje også en gave bestående av en krone av gull, bevitnet på en romersk mynt.
Etter at han ble enehersker eller i alle fall kontrollerte det meste av Partia måtte han stadig bekjempe ytre fiender. I 135-136 ble landet invadert av alanere, en iransk nomadestamme, i nord via Kaukasia. Vologases III greide ikke å stoppe invasjonen til tross for en stor hær, men trakk seg av uklare årsaker tilbake. Alanerne fortsatte og herjet Media og Armenia, og ble først drevet tilbake av Lucius Flavius Arrianus (Arrianos), den romerske guvernør av Kappadokia, som siden skrev en detaljert rapport, Ektaxis kata Alanoon, om krigen mot alanerne.
Veksten og framgangen til Kushriket, et kongedømme i nordlige India, med kjerneområde i Baktria, tvang ham til å føre en mer vital politisk og militær politikk i øst for å styrke sin posisjon der.
Etter Oroses' død i 129 måtte Vologases forholde seg til hans yngre bror, Mithridates IV. Det er uklart om han var en etterfølger av Oroses eller vasallkonge av Vologases innenfor Partia, men han kalte seg selv for konge av partierne på sine mynter. Etter Mithridates' død i 140 synes det som om det dukket opp en opprørskonge hvor navnet ikke er kjent, kjent fra kun mynter, men hans styre over de vestlige delene var kortvarig, og fra slutten av året 140 styrte Vologases tilsynelatende som enekonge av hele eller det meste av Partia.
Hans mynter var de mest framstilte, noe som indikerer et langt styre og antagelig også en relativ trygg økonomi, særlig for siste halvdel av hans kongetid. Om man tolker den tradisjonelle portrettbildet av Vologases er hans krone framstilt som fire linjer rundt hodet og pannen. Det er i kontrast til myntene til Mithridates IV som har en eller to linjer.
Vologases' død
I løpet av sin tid som konge av Partia var han også romersk klientkonge («vennligsinnet konge») av Armenia fra 117/118 og fram til 144 og da kjent som Vologases I eller Vagharsh I. I 144 ble hans armenske kongeverdighet av ukjente grunner gitt til Sohaemus. Antagelig hadde forholdet til romerne forverret seg og førte til krig for hans etterfølger.
Det er antatt at Vologases døde i eller rundt 147 da han forsvinner ut av kildene. Han var da en gammel mann. Den som overtar tronen over hele Partia er Vologases IV, sønn av hans tidligere rival Mithridates IV.
Hughes lufthavn
Hughes lufthavn (engelsk: Hughes Airport) var en privat lufthavn eiet av Howard Hughes for Hughes Aircraft Company. Den lå like nord for distriktet Westchester i Los Angeles i California fra 1940 fram til nedleggelsen i 1985.
Historie
I 1940 kjøpte Howard Hughes 380 acre av Ballona våtmark sør for Jefferson Avenue i Culver City. Totalt 9 600 fot var tilgjengelig, og en rullebane med fast dekke var i drift i 1943. I 1948 var 6 800 fot belagt med asfalt. I 1962 ble dette utvidet til 8 800 fot. Avganger mot vest måtte koordineres med den nærliggende Los Angeles internasjonale lufthavn. Plassen ble brukt av en rekke fly og helikoptre utviklingsprosjekter i Hughes Aircraft Co. og Hughes Tool Company (Summa Corporation).
Spruce Goose
«Spruce Goose», som er offisielt kjent som Hughes Hercules H-4, ble bygget her. Det ble flyttet i seksjoner til havnen i Long Beach, der det ble montert igjen og deretter gjennomførte sin første og eneste flyvning. Etterpå ble en klimakontrollert hangar bygget der, hvor den ble frem til 1980 da den ble kjøpt av en flyklubb i Sør-California som satte den på utstilling under en stor kuppel ved siden av «Queen Mary» frem til 1988. Den ble da solgt til Evergreen Aviation Museum der den er utstilt i dag. Et heltids mannskap på 300 arbeidere, alle underlagt taushetsplikt, vedlikeholdt flyet i flydyktig tilstand i en klimakontrollert hangar. Bemanningen ble redusert til 50 i 1962 og deretter oppløst etter Hughess død i 1976.
På midten av 1990-tallet ble de tidligere Hughes Aircraft-hangarene, inkludert den som huset Hercules, omgjort til filmstudio. Scener fra filmer som Titanic, Det kvinner vil ha og End of Days' ble filmet i den 315 000 kvadratfot store hangar hvor Hughes bygde flybåten. Hangaren vil bli bevart og er kvalifisert for oppføring i Det nasjonale registeret over historiske gjenstander.
Dagens bruk
Den tidligere Hughes Airport er i dag tatt i besittelse av YouTube Space i Los Angeles, en del av Playa Vista Development.
Fram Reykjavík
Fram Reykjavík (islandsk: Knattspyrnufélagið Fram, bokstavelig Fotballklubben fremover) er en fotballklubb på Island som spiller i Úrvalsdeild som er den øverste divisjonen på Island. Klubben ble stiftet i 1908 i Reykjavík.
I 2005 rykket de ned fra førstedivisjon og måtte spille i andredivisjon i 2006-sesongen. Fram Reykjavík vant annendivisjon i 2006 og kom på 7.-plass i Úrvalsdeild i 2007-sesongen. Klubben rykket ned igjen etter 2014-sesongen.
Klubben har også en sterk håndballklubb og vant det islandske mesterskapet i 2006.
Mesterskapstitler fotball
Fram Reykjavík har vært mester på Island 18 ganger. Disse titlene ble vunnet i: 1913, 1914, 1915, 1916, 1917, 1918, 1921, 1922, 1923, 1925, 1939, 1946, 1947, 1962, 1972, 1986, 1988 og 1990.
Cuptitler fotball
Fram Reykjavík har vunnet Bikarkeppni til sammen 7 ganger: 1970, 1973, 1979, 1980, 1985, 1987 og 1989.
Kreis Bilstein
Kreis Bilstein var en krets som eksisterte fra 1817 til 1819 i Regierungsbezirk Arnsberg i provinsen Westfalen i Kongeriket Preussen. Kretsen ble oppløst den 1. januar 1819 og dens kommuner ble overført til Kreis Eslohe og Kreis Olpe.
Tulane University
Tulane University er et privat universitet i New Orleans i delstaten Louisiana i USA. Det ble grunnlagt som offentlig, medisinsk universitet i 1834, og er det eneste i USA som har blitt privatisert.
Det er et av Sørstatenes aller beste og mest anerkjente universiteter, med en av de høyeste lærertettheter i USA (student:lærer-ratio 8:1). Skolepengene er høyere enn ved Ivy League-universitetene. Studiene og forskningen innen medisin ved Tulane har betydelig nasjonal finansiering. Det er også skoler innen jus, økonomi, arkitektur, IT, ingeniørfag og humanistiske fag.
Tannbørste
En tannbørste brukes primært til rengjøring og stell av brukerens tenner. Vanligvis brukes tannpasta for å motvirke tann- og tannkjøttsykdommer. Det anbefales ofte at man børster tennene minst to ganger per dag, i minst to minutter om gangen.
Tannbørsten ble oppfunnet i 1498. Gjennom årene har tannbørster blitt fremstilt i flere ulike modeller, enkelte med børster av hår fra f.eks. kamel, hest eller gris. Den første moderne tannbørsten ble produsert i 1938 av DuPont i New Jersey, USA. Den ble dermed den første handelsvaren av nylon.
Det finnes også elektriske tannbørster, som gjør at man selv slipper å børste, i stedet holder man børsten stille på det stedet man vil ha rengjort. Enkelte elektriske tannbørster slår seg av etter to minutter, for å markere anbefalt børstetid.
Der finnes også forskjellige utgaver som lar seg legge sammen for å passe i en lomme eller toalettmappe for folk på reisefot.
I mange land er det helt vanlig å også bruke en tungeskrape som en del av den daglige munnhygienen.
Rossignol
Skis Rossignol S.A. (eller kun Rossignol) er en fransk produsent av skiutstyr, lokalisert i Isère i Frankrike.
Selskapet ble etablert i 1907 som en tekstil- og skiprodusent. Nils Boix Vives kjøpte selskapet på 1950-tallet, og etter det fokuserte selskapet kun på skiustyr. Rossignol fikk sitt gjennombrudd i Vinter-OL i Squaw Valley i USA, og fra og med da vokste selskapet. I 2005 ble Rossignol kjøpt av Quiksilver.
Adolfo Constenla Umaña
Adolfo Constenla Umaña (født 14. januar 1948 i San Jose i Costa Rica, død 7. november 2013) var en costaricansk lingvist og filolog. Han hadde doktorgrad i lingvistikk fra University of Pennsylvania, hvor han presenterte studiet sitt om komparativ fonologi i chibchanske språk. Han var seinere tilsatt ved Universidad de Costa Rica. Constenla Umaña var spesialist på indianske språk i det sørlige Mellom-Amerika, og har stått for mange av de viktigste bidragene i forskninga på chibchanske språk. Han ga ut en rekke bøker, i tillegg til et stort antall artikler. Han gjorde også svært omfattende studier av enkeltspråk, blant annet maleku.
Rossignol
Rossignol var et de første selskapene som produserte plastski.
Navnet Rossignol er fransk og betyr «nattergal».
Adolfo Constenla Umaña
Siden 1995 var han medlem av det costaricanske språkakademiet.
Gregory Baum
Gregory Baum (født 20. juni 1923 i Berlin i Tyskland, død 18. oktober 2017 i Montreal i Canada ) var en tysk-kanadisk katolsk teolog.
Bakgrunn
Baum kom fra en tysk kristen jødisk familie. Faren var protestant og moren var jødisk; i 1939 emigrerte familien først til England og året etter til Canada. I 1946 konverterte Baum til katolisismen og i 1947 inntrådte han i augustinerordenen. Ordenen gav ham klosternavnet Gregory.
Augustinerprest
I 1954 ble han presteviet. Etter annen verdenskrig studerte han katolsk teologi, matematikk og fysikk ved McMaster University, ved Ohio State University ved Universitetet i Fribourg i Sveits. Han tok doktorgrad i 1956 med avhandlingen ''Christliche Einheit in päpstlichen Dokumenten des 20. Jahrhunderts''.
Teologisk virke
Fra 1959 underviste han i katolsk teologi ved Saint Michael's College tilknyttet University of Toronto og fra 1986 ved McGill University i Montreal. I 1999 ble han emeritert.
I 1960 ble han, etter et initiativ fra kardinal Bea, utnevnt til konsilsperitus (ekspert) og kunne således ta det som teologisk rådgiver ved annet vatikankonsil. Han tilhørte Underkommisjonen for den jødiske emnekrets i Det pavelige enhetssekreteriat, og var således medvirkende til forberedelsen av konsilserklæringen Nostra Aetate.
Fra 1962 til 2004 var han medutgiver av tidsskriftet The Ecumenist.
Mot slutten av 1960-årene gikk han på New School for Social Theory i New York City for å studere sosiologi. En frukt av dette var hans verk om å tilrettelegge for en dialog mellom klassisk sosiologi (Marx, Tocqueville, Durkheim, Tönnies, Weber, og andre) og kristen teologi.
I 1970 lot han seg begeistre av ideer fra den latinamerikanske frigjøringsteologi og lignende annetsteds fra. Han ble også interessert i Karl Mannheims verker og utviklet en program for ideologikritikk som han håpet ville eliminere de ideologiske elementer i religion, især slikt som måtte uttrykke forakt for andre og som tillot kristne å forbli uberørte av de som led av sosial urettferdighet og strukturell vold.
I 1980- og 1990-årene fortsatte Baum sine studier i ideologikritikk ved å integrere konseptet med Frankfurtskolens tenkning om teorikritikk. Han kombinerte Frankfurtskolens konsept «den uskyldige kritikks ende» med den katolske kirkes «preferensielle opsjon for de fattige». Begge konsepter ansporet hans ytterligere beskjeftigelse med ideologikritikk.
Ettersom Baum alltid hadde vært interessert i sosialetikk, studerte han også Karl Polanyis verker, som han satte meget høyt. I 1980-årene flyttet Baum til Quebec og utviklet en interesse for den quebecske katolske tradisjon, som han betraktet som mer progressiv og kontekstuell enn dens engelsk-kanadiske og amerikanske motstykker.
Uttreden av ordenen, nedleggelse av presteembedet
I 1976 trådte han ut av augustinerordenen og nedla sitt presteembede. I 1977 giftet han seg med Shirley født Finn, en tidligere ordenssøster.
I 1990 mottok han utmerkelsen offiser av Order of Canada. I 2016 ble han utmerket med et æresdoktorgrad ved det katolske teologiske fakultet ved Universitetet i Tübingen.
Tainnpinvisa
«Tainnpinvisa» er et skillingstrykk som Alf Prøysen presenterte i sin visespalte i Magasinet for alle i 1958. Melodien er den samme som for «Normandssang» («Blandt alle Lande i Øst og Vest»).
Agurkurt
Agurkurt (Borago officinalis) er en krydder- og medisinplante i rubladfamilien. Den er ettårig, og kan bli rundt 80 cm.
Percy Williams
Percy Williams (født 19. mai 1908 i Vancouver, død 29. november 1982) var en canadisk friidrettsutøver. Under OL 1928 i Amsterdam ble han dobbelt OL-vinner på sprintdistansene.
Tainnpinvisa
Teksten
1.Blant alle plager i aust og vest e tainnpina min verste pest, ho flyg og renner i marg og tenner ho rep mæ mest.
Agurkurt
Opprinnelig stemmer den fra middelhavsområdet, men blir nå dyrket i resten av Europa. Den har lenge vært brukt som prydplante, men er også en kilde for nektar for bier. Den er i tillegg bestanddel av forskjellige matretter som bestemte varianter av grønn saus og den kan også brukes i salater.
Percy Williams
I 1928 gikk Williams, som var 20 år gammel, overraskende til topps i det canadiske kvalifiseringsstevnet for deltakelse i OL i Amsterdam. Han gikk til finalen på 100 meter uten store problemer. Han fikk en god start, og vant med tiden 10,8 foran briten Jack London og Georg Lammers fra Tyskland. På 200 meter gikk han også til topps. Med tiden 21,9 vant han foran briten Walter Rangeley og tyskeren Helmut Körnig.
Tainnpinvisa
Teksten
2.Æ e så gla ti en grann med søtt når æ det smakkå, kjem pina støtt. Ho stikk og breinne ho flyg og reinne i alt mett kjøtt.
Agurkurt
Helserisikoer
Marcussens Universal-te, en urtete som har vært og er i salg hos de fleste steder som selger urter til te, hadde opprinnelig agurkurt med i oppskriften. Marcussen skriver om agurkurt med advarselen "Bør anvendes sparsomt", men skriver om teen "Denne te kan man nyde i ubegrænset tid". Planten inneholder små mengder pyrrolizidinalkaloider, det advares derfor mot å bruke den regelmessig eller i større mengder i matvarer. Pyrrolizidinalkaloider er levertoksiske, og derfor står planten på EMAs liste over "Herbal drugs with serious risks"
Percy Williams
I årene som kom beviste Williams ved flere anledninger at OL-triumfene ikke var noe lykketreff. Under British Empire Games i Toronto i 1930 vant han 100 meter og satte samtidig ny verdensrekord med tiden 10,3.
Tainnpinvisa
Teksten
3.Å einnom æ e i min beste år hi aill min teinner og alt mitt hår. Ei vakker jente æ kain mæ hente som her æ står.
Annen tekst med samme navn
Melodi: «Pål sine høner» 1.Ein gong i tiom æ hadd ein jakkel, som pinte og plaga mæ tidlig og seint. Så føk æ straks åt ein tanndokterrakkel, og sa: Herr lege æ vil bli betjent. Ja, ja ja, vær så artig min herre (gjenta denne linjen) sitt bare rolig det går vel det derre og dermed han trøkte mæ ned på ein stol.
Andris A. Dahle
Andris A. Dahle (1925–1995) var en norsk hardingfelespiller fra Øystre Slidre i Valdres.
Han videreførte hardingfeletradisjon etter bestefaren Ivar Ringestad (1825-1995) og Ola G. Okshovd (1872-1960). Med denne tradisjonen ga han ut platene Portrett av ein spelemann (1983), Andrisspel og Gofalåtten (1993).
Tainnpinvisa
Annen tekst med samme navn
2.Så laut æ gappå ein kvart i det minste, så kom han fram med ei tång som var stor, inn jønnom kjeften og langt i det innste av hærsen med tånga hain rota og fór. Au au au, ha du kjent mæ på maken (gjenta denne linjen) Æ trudd no mest at han reiv tå mæ kjakan men så kom han fram med ein jakkel te slutt.
3.Detta va bra, men no skal de få høre hain trekt ut ei tainn som var god. Dærfer så ga æ han ein oinder øret for no må de tru æ va sint der æ sto. Au au au, er De galen min herre (gjenta denne linjen) Ja svarte æ, æ e galen dessverre og aldri kjæm æ åt nån tainndokter meir.
Falcipennis
Falcipennis er en slekt hønsefugler i gruppen skoghøns.
Slekten omfattet en periode tre arter, amurjerpe, granjerpe og Falcipennis franklinii. Den førstnevnte er utbredt i nordøstlige Kina og Russlands fjerne østen og de to sistnevnte i Nord-Amerika.
Francisco Soberón Valdés
Francisco Soberón Valdés (født 19. april 1944) var Cubas sentralbanksjef fra 1995 til 2009.
Falcipennis
I systematikken som benyttes av International Ornithological Congress i 2022 omfatter slekten kun én art, amurjerpe. Taksonomiske studier har ført til at granjerpe er flyttet til slekten Canachites. Falcipennis franklinii regnes nå som en av de seks underartene til granjerpe.
Inndeling
Inndelingen følger International Ornithological Congress og er i henhold til Kimball, Hosner & Braun (2021). Norske navn på arter og grupper følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Navn på arter og grupper i parentes er ikke offisielle, men kun midlertidige beskrivelser i påvente av en offisiell beskrivelse.
Francisco Soberón Valdés
Han var sentralbanksjef (presidente) i Cubas sentralbank fra 23. januar 1995, dvs fra før Cubas nasjonalbank (Banco Nacional de Cuba) i 1997 ble omorganisert og byttet navn til Cubas sentralbank. I 2009 valgte han å trekke seg, og han ble erstattet av Ernesto Medina Villaveirán.
Han er utdannet professor i samfunnsvitenskap og økonomi.
Valdés har vært politisk aktiv siden revolusjonen i 1961, da Castro erklærte Cuba en sosialistisk stat. Han ble medlem av Asociación de Jóvenes Rebeldes (AJR) i 1961, og fikk jobb i Ministeriet for utenrikshandel som løpegutt. Han grunnla Unión de Jóvenes Comunistas (UJC), og ledet organisasjonen fra 1962 til 1964. I 1970 ble han medlem av Cubas kommunistparti (PCC).
Han har skrevet til sammen 4 bøker, innen marine fagområder og økonomi.
Overflateruhet
Sammenlignet med en kurve vil altså grov ruhet innebære høy amplitude og lav frekvens.
Ruhet fra ulike bearbeidingsmetoder
Ulike bearbeidingsmetoder i maskinering og metallarbeid kan gi forskjellig ruhet. Følgende liste angir en grov sortering av hvilken overflateruhet man kan forvente med noen vanlige bearbeidingsmetoder ved normal bearbeiding (sortert fra grov til fin):
RRS «Discovery»
RRS «Discovery» er en britisk polarskute, bygget for Robert F. Scotts første ekspedisjon til Antarktis (1901–1904). Fartøyet er det siste tremastede seilskipet som er bygget i Storbritannia. Det er bevart og utstilt i hjembyen Dundee.
Byggingen av «Discovery» ble påbegynt 16. mars 1900. Ett år senere, den 21. mars 1901, ble hun sjøsatt i Firth of Tay av Lady Markham, hustruen til Clements Markham som var president i Royal Geographical Society.
«Discovery» var utstyrt med kullfyrte hjelpemotorer, men begrenset kullkapasitet medførte at seil måtte stå for hovedfremdriften på lengre reiser. Hun var barkrigget. Ifølge Ernest Shackleton, som deltok på den første ekspedisjonen med Scott, hadde skipet for stor seilføring akter og for lite forut, og seilingsegenskapene var ikke spesielt gode. Scott bekymret seg over designet av skipets skrog ikke var egnet for å arbeide seg gjennom pakkis. Propellen og roret kunne heves for å unngå å bli skadet av is. Baugen var skrå og jernbeslått for å kunne slå istykker isen. «Discovery» rullet kraftig i åpent farvann på grunn av den flate kjølen som var designet for isfart.
Discovery-ekspedisjonen
«Discovery» seilte fra Isle of Wight 6. august 1901 med kurs for Antarktis. Fem måneder senere, 8. januar 1902, gjorde man de første observasjoner av det antarktiske kontinentet. Da man noe senere skulle forberede seg for den første overvintringen, frøs skipet fast i McMurdo-sundet, og hun skulle ikke komme seg løs før to år senere. Dette ødela planene om å forflytte seg når våren kom, men ekspedisjonen fikk allikevel gjennomført mye av det planlagte vitenskapelige programmet. Det ble fastslått at Antarktika var et kontinent, og de var i stand til å fastslå beliggenheten til den magnetiske Sydpolen. Scott, Shackleton og Edward Wilson nådde 82°18' sørlig bredde, til da det sørligste punkt nådd av mennesker. Fartøyet kom seg omsider løs den 16. februar 1904 etter at eksplosiver hadde blitt benyttet for å bryte opp isen. «Discovery» seilte hjemover og ankom Spithead 10. september 1904.
Fraktefartøy
I 1905 ble «Discovery» solgt til Hudson's Bay Company og benyttet som fraktefartøy mellom London og Hudson Bay frem til første verdenskrig. Deretter fraktet hun krigsmateriell til Russland, men i 1916 ble hun sendt for å berge Ernest Shackletons skipbrudne mannskap på Elefantøya i Antarktis. Disse ble imidlertid reddet før «Discovery» kom frem. Etter krigen var hun utkonkurrert av mer moderne handelsfartøy, og ble lagt opp.
Nye oppdrag i Antarktis
I 1923 ble «Discovery» kjøpt av Crown Agents for på nytt å gjennomføre forskningsekspedisjoner i Antarktis. Hun ble omregistrert til Port Stanley på Falklandsøyene og fikk betegnelsen Royal Research Ship (RRS, Kongelig forskningsskip). Fartøyet ble istandsatt for £114,000 før hun i oktober 1925 seilte mot Sørishavet for å kartlegge hvalbestandens vandring. Fra 1929 til 1931 ble hun lånt ut av britiske myndigheter til British Australian New Zealand Antarctic Research Expedition (BANZARE).
Treningsskip
Ved tilbakekomsten til Storbritannia var hennes dager som forskningsskip over, og «Discovery» lå i opplag fram til 1936. Deretter tjente hun som stasjonært treningsskip for sjøspeidere i London. Under andre verdenskrig ble motorene og kjelene demontert og smeltet om til krigsmateriell. I 1955 ble fartøyet overført til Admiralty, da vedlikeholdskostnadene ble for høye for speiderbevegelsen. Hun forfalt ytterligere ettersom årene gikk, og da marinen ikke lenger hadde behov for henne stod hun i fare for å bli skrapet. Maritime Trust overtok ansvaret for skipet i 1979 og reddet det fra å bli hugget opp. Hun lå fortøyd på Themsen og ble gjort tilgjengelig for publikum. £500 000 til nødvendige restaureringsarbeider ble påkostet, før eierskpet i 1985 ble overført til Dundee Heritage Trust.
Museumsskip
Våren 1986 ble «Discovery» fraktet fra London til Dundee på lasteskipet «Happy Mariner». Fartøyet ble flyttet til en spesialbygget dokk i 1992 og er hovedattraksjonen i polarmuseet på Discovery Point i Dundee. Hun er restaurert tilbake til mest mulig lik som hun fremsto etter ombyggingen ved Vosper-verftet i Portsmouth i 1924. Dundee er kjent som «City of Discovery».
«Discovery» opptrer i riksvåpenet til British Antarctic Territory.
Cassida stigmatica
Cassida stigmatica er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den er ikke registrert i Norge.
Splice
splice er et systemkall i Linuxkjernen som flytter data mellom en fildeskriptor og en pipe uten at det berører brukerrommet, Det relaterte systemkall vmsplice flytter eller kopierer data mellom en pipe og brukerrommet. Ideellt sett arbeider splice og vmsplice ved å bytte om sider og foretar ingen egentlig kopiering av data, noe som kan forbedre I/O-ytelsen. Ettersom lineære adresser ikke nødvendigvis korresponderer med kontinuerlige fysiske adresser, er dette ikke mulig i alle tilfeller og på alle maskinvarekombinasjoner.
Cassida stigmatica
Cassida stigmatica er mellom 5,5-6 mm lang. Den har et lyst blekgrønt hode, halsskjold (pronotum) og dekkvingene. Lengst frem (nær halsskjoldet) er dekkvingene noen ganger rødbrune, sømmen (midtlinjen) er litt olivenfarget. Halsskjoldet har noen ganger to lysere flekker i bakkanten og er like bredt som dekkvingene. Kroppen er svært bred, noe flat og oval, den skjuler både hodet og bein. Beina er lyse, gulbrune.
Cassida stigmatica tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Finnegans Wake
Finnegans Wake (i faglitteraturen gjerne forkortet til FW eller The Wake) er den siste romanen James Joyce skrev. Den kom ut i 1939, 17 år etter Ulysses.
Finnegans Wake regnes som kanskje det mest utilgjengelige romanverket i den vestlige verden. Boken er skrevet på engelsk, men iblandet over 60 andre språk i et sammensurium av ordspill på engelsk og de andre språkene. Teksten inneholder en lang rekke allusjoner og skjulte sitater, ofte forandret slik at to sitater flettes i hverandre. Selve handlingen blir skjult eller svært utilgjengelig. Litteraturvitere og andre har siden utgivelsen diskutert meningen med verket; mens for eksempel Harry Burrell har brukt et titalls år på å påvise hvordan det egentlig handler om Bibelens skapelsesberetning, har andre understreket hvordan en slik analyse reduserer kaoset Finnegans Wake er ment å være.
Navnet på verket er hentet fra den irske visa Finnegan's Wake.
Norsk
En av historiene som fortelles i boken om en norsk skredder, og ord som bakvandets, Knut Oelsvinger eller Bygmester Finnegan. Dette siste sitatet viser også at Joyce brukte Ibsen. Stort sett alle Ibsens verker, mange av hans figurer og også en del sitater er flettet inn i FWs nettverk. Mens Joyce arbeidet med Finnegans Wake, ønsket han å legge inn referanser til skandinavisk språk og litteratur, og han hyret etterhvert fem norsklærere. Den første av dem var Olaf Bull. Joyce ønsket å lese norske verk på originalspråket, deriblant Peter Andreas Munchs Norrøne Gude- og Heltesagn. Han var på jakt etter ordspill og sære assosiasjoner på tvers av språkbarrierene. Linjer fra Bulls dikt går igjen i «dette spindelvev av ord», som Joyce selv kalte Finnegans Wake, og Bull selv dukker opp der under navnet «Olaph the Oxman».
Finn's Hotel
I 2013 ble Finn's Hotel, som er en samling av ti korte tekster skrevet av Joyce i 1923, utgitt på Ithys Press. Forlaget mener boken bør leses som en forløper for Finnegan's Wake.
Utgaver
Siden verket er ugjennomtrengelig og krever mye tolkning for å forstås, er den første utgaven forblitt den eneste. Alle utgaver av Finnegans Wake har det samme sideantallet og likt antall linjer på hver side, slik at det skal være lettere å referere til steder i teksten.
Quarks
«Three quarks for Muster Mark» (fra side 383) er opphavet til den fysiske termen kvark.
Sekundærlitteratur
—, Here Comes Everybody: An Introduction to James Joyce for the Ordinary Reader (1965); også publisert som Re Joyce. —, Joysprick: An Introduction to the Language of James Joyce (1973) —, The Sigla of Finnegans Wake. (University of Texas Press, 1976) —, The Finnegans Wake Experience. (University of California Press, 1981)
Eye of the Tiger (andre betydninger)
Eye of the Tiger kan vise til
Nedre Borgesyssel prosti
Nedre Borgesyssel prosti var et tjenestedistrikt (prosti) opprinnelig i Oslo bispedømme, fra 1969 i nyopprettede Borg bispedømme i Den norske kirke og omfattet det sydvestlige Østfold.
Prostiet hadde sin opprinnelse i Sarpsborg prófastdœmi etablert på 1200-tallet, og omfattet de kystnære delene av Smaalenenes amt. Det ble 1816 delt i to ved at de vestlige prestegjeldene ble skilt ut som Vestre Borgesyssel prosti. Nedre Borgesyssel prosti ble oppløst i 1973 da de daværende prestegjeldene ble overført til to nye prostier, Fredrikstad domprosti og Sarpsborg prosti (fra 2019 Søndre Borgesyssel prosti).
Betegnelser
En rekke betegnelser er gjennom historien benyttet på prostiet:
Inntil 1816
Inntil delingen i 1816 omfattet Nedre Borgesyssel prosti følgende prestegjeld: (fra 1816 i Vestre Borgesyssel prosti)
Siden 1909
Nedre Borgesyssel prosti omfattet følgende prestegjeld:
Historikk for prestegjeld i Nedre og Vestre Borgesyssel prostier
Ikke alle nyere prestegjeld i Borg er angitt.
Tingelstad kirke
Tingelstad kirke (også kalt Tingelstad nye kirke) er en langkirke fra 1866 på Tingelstad i Gran kommune, Innlandet fylke. Kirken tok over for Grinaker stavkirke og St. Petri, da en lovendring i 1851 krevde at 1/5 av en kirkes menighet skulle kunne være til stede ved gudstjenester. Den 5. juli 1865 ble kirkens grunnstein nedlagt av sognets ordfører, Amund Larsen Gulden, og den 5. desember 1866 ble den ferdige kirken innviet av sogneprest Søren Brun Bugge på biskopens vegne. Den ble beregnet å skulle koste 9000 speciedaler. Første gudstjeneste ble holdt den 9. desember 1866 (2. søndag i advent), og samme dag ble også første begravelse utført. Kirken er bygd i teglstein som en langkirke i nygotisk stil.
Pipeorgel fra J.H.Jørgensen Orgelfabrik, Oslo/Dietrich Johannes Buder Orgelverksted AS, Bergen, bygget i 1953.
Materialer fra Grinaker stavkirke
Det var alltid planlagt å benytte kapitalen i Grinaker stavkirke som grunnlag for å få bygge Tingelstad nye kirke. I hjørnene ved altertavlen står de to treskulpturene «Velstanden» og «Rettferdigheten», som begge ble overført fra den da nedrevne Grinaker stavkirke. Derfra kom også prekestolen, døpefonten, den ene kirkeklokken, utskjæringen over orgelet, to lysekroner og to messinglampetter, kalk, disk brødeske i sølv, døpefat, messehagel med kristusbilde, en lenestol og en kiste i sakristiet til alterklær.
Kirkens klokker
{
Rossbybølge
Rossbybølger (eller planetære bølger) er storskala bevegelser i havet eller atmosfæren som blir skapt av endringer av corioliskraften med breddegraden. Bølgene ble først oppdaget i atmosfæren i 1939 av Carl-Gustaf Rossby som senere forklarte bevegelsene deres.
Planetære bølger
Rossbybølger har en fasefart (farten til bølgetoppene) som alltid går vestover. Gruppefarten (assosiert med energifluksen) til bølgen kan derimot ha en annen retning. I hovedsak har kortere bølger en gruppefart i østlig retning, mens lange bølger har en gruppefart mot vest.