cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tiden før islam (Afghanistan)
Aleksander og grekernes styre 330 f.Kr. – ca. 150 f.Kr.
I midten av det 3.århundret f.Kr., ble en uavhengig greskstyrt stat deklarert i Bactria. Gresk-baktrisk styre spredte seg til det inkluderte de fleste territoriene av de iranske ørkenene til Ganges-elven og fra Sentral-Asia til det Arabiske hav rundt år 170 f.Kr. Gresk-bactrisk styre ble til slutt nedkjempet av en kombinasjon av de interne feidene som plaget greske herskere i vest, de ambisiøse forsøkene på å utvide kontrollen inn i Nord-India og presset av to grupper av nomadiske erobrere fra Sentral-Asia, parterne og sakasene (kanskje skyterne).
Sentralasiatisk og sasanidenes styre ca. 150 f.Kr. – 700
I det 3. århundret og 2. århundret f.Kr. ankom parterne, et nomadefolk som snakket indoeuropeisk. Parterne etablerte kontroll i det meste av det som i dag er Iran så tidlig som midten av det 3.århundret f.Kr. Rundt 100 år senere gikk enda en indoeuropeisk gruppe, kushanerne (en undergruppe av stammen kineserne kalte yezhi), inn i Afghanistan og etablerte et imperium som varte i nesten fire århundrer.
Kushan-riket spredte seg fra Kabul-dalen og nedkjempet andre sentralasiatiske stammer som tidligere hadde erobret deler av det nordlige sentrale iranske platået som en gang ble styrt av parterne. I midten av det 1. århundret f.Kr. hadde kushanernes kontroll strukket seg fra Indus-dalen til Gobi-ørkenen og så langt vest som det sentrale iranske platået. Tidlig i det 2. århundret, under Kanishka, den mektigste av Kushan-herskerne, nådde imperiet sin største geografiske og kulturelle størrelse, og ble et senter for litteratur og kunst. Kanishka utvidet Kushan-kontrollen til munningen av Indus ved det Arabiske hav, inn i Kasjmir og inn i dagens kinesisk-kontrollerte nordlige Tibet. Kanishka var et overhode for religion og kunstartene. Det var i løpet av hans styre at Mahayana-buddhismen, importert til nordlige India av mauryaner-keiseren Ashoka (ca. 260 f.Kr.–232 f.Kr.), nådde sitt høydepunkt i Sentral-Asia.
I det 3. århundret fragmenterte den kushanske kontrollen til halv-uavhengige kongedømmer som ble enkle erobringer for det stigende iranske dynastiet, sasanidene (ca. 224–561). Disse små kongedømmene ble presset av både sasanidene fra vest og Guptaenes tiltagende styrke, et indisk dynasti etablert på begynnelsen av det 4. århundret.
De uforente kushanske og sasanidenes kongedømmer var i en dårlig posisjon for å motstå en ny bølge nomader, indoeuropeiske erobrere fra nord. Heptalittene (eller hunerne) strømmet ut av Sentral-Asia rundt det 4. århundret inn i Bactria og mot sør, og overvant de siste restene av kushanernes og sasanidenes kongedømmer. Historikere antar at deres kontroll fortsatte i rundt et hundreår og var preget av konstant krigføring med sasanidene i vest.
I midten av det 6. århundret ble hunerne nedkjempet i territoriene nord for Amu-Darja av en annen gruppe sentralasiatiske nomader, goktyrkerne, og av sasanidene, som hadde fått fornyet styrke, i landene sør for Amu-Darja. Det var herskeren av de vestlige goktyrkerne, Sijin (også kjent som Sinjibu, Silzibul og Yandu Muchu Khan), som ledet styrkene mot hunerne som ble beseiret ved slaget om Chach (Tasjkent) og ved slaget om Bokhara. Navnet Afghanistan kommer fra navnet til den nedkjempede hunerkongen, Faganish. Opp til ankomsten til islam ble landene i Hindu Kush opp til Amu-Darja dominert av små kongedømmer under sasanidenes kontroll, men med lokale herskere som var kushanere eller hunere.
Det er lite som er igjen av denne store buddhistiske kulturen og tidligere zoroastriske innflytelsen. Få, om noen, spor er tilbake i de afghanske folkenes liv i dag. Men langs antikke veier eksisterte steinmonumenter av buddhistisk kultur som påminnelser om fortiden. De to store buddhaene i Bamiyan av sandstein, 35 og 53 meter høye, så over den antikken veien gjennom Bamiyan til Balkh og stammet fra det 3.århundret og det 5.århundret. De overlevde til 2001, da de ble ødelagt av Taliban.
Nuristan / Kafiristan
Den siste delen av det området som idag ligger i Afghanistan som ble islamisert, var afghansk Kafiristan, i dag Nuristan.
Den afghanske delen er den større. Etter at denne delen ble erobret av emiren av Kabul, ble kafirene, som praktiserte animisme, tvangsislamisert i 1895–96, eller drept. Området ble gitt det nye navnet Nuristan.
Rita Süssmuth
Rita Süssmuth (født Kickuth 17. februar 1937 i Wuppertal) er en tysk politiker i CDU. Hun var fra 1985 til 1988 minister for ungdom, familie og helse og fra 1988 til 1998 Forbundsdagspresident. Etter Eugen Gerstenmaier var hun den forbundsdagspresident med nest lengst tjenestetid.
Liste over norske vennskapsbyer
Harstad
Harstad har hatt Kirovsk i Russland som vennskapsby, men dette ble avsluttet 24. november 2022 i lys av Russlands invasjon av Ukraina 2022
Kristiansund
===Larvik ===
Molde
===Moss ===
Tromsø
Fram til 26. oktober 2022 hadde Tromsø vennskapsavtale med de tre russiske byene Arkhangelsk, Murmansk og Nadym, men i lys av Russlands invasjon av Ukraina 2022 ble disse avtalene sagt opp.
ARK Music Factory
ARK Music Factory er et plateselskap basert i Los Angeles, California. Etiketten ble «grunnlagt på nytt» i 2010 av Fat Usher, som samarbeider med produsent / komponist og multi-instrumentalist Clarence Jey.
Business
Fat Usher er også kjent med navnet «Pato» for hans ulike handlinger, blant annet er han co-grunnlegger i 2010 av ARK Music Factory. Han er også administrerende direktør i selskapet. ARK forretningsdistrikter er rekruttering / oppdagelsen av nye unge sangere. Deres foreldre betaler vanligvis en $2000 eller $4000 dollar i avgift til ARK. Deretter skriver og produserer ARK musikk i samarbeid med disse artistene, ofte produseres musikkvideoer og promotering av sangene.
Artister
Unge artister / sanger markedsført av ARK Music Factory inkluderer:
Jostedal
Jostedal er en tidligere selvstendig kommune i Sogn og Fjordane fylke, opprettet som Jostedal formannskapsdistrikt i 1837.
1. januar 1963 ble Jostedal kommune, som da hadde et innbyggertall på 796, slått sammen med Hafslo og Luster kommuner til den nye Luster kommune.
Harry Potter og rasjonalitetens metode
Harry Potter og rasjonalitetens metode (HPRM; HPMOR) er en Harry Potter-fanfiksjon av Eliezer Yudowsky. Den tar utgangspunkt i Harry Potter-universet for å forklare komplekse konsepter innenfor kognisjonsvitenskap, filosofi og den vitenskapelige metode. Fortellingen ble publisert episodevis fra 28.2.2010 til 14.3.2015. Den engelske originalen endte opp på 122 kapitler med rundt 660 000 ord. Norsk oversettelse ble fullført i september 2021 og har 120 kapitler med rundt 664 000 ord.
Plott
Ved ankomsten til Galtvort forsøker Harry å bruke den vitenskapelige metoden til å studere magi, med assistanse fra Hermine Grang. Samtidig gjør han seg til venns med Draco Malfang og forsøker å vise ham kraften som ligger i gompevitenskap. Snart finner Harry en mentor i professor Krengle, uten å være klar over at han faktisk er Tom Venster, som forårsaket kaos og krig i det magiske Storbritannia under navnet fyrst Voldemort før Harry ble født. Til tross for sine anstrengelser for å tenke rasjonelt, utvikler Harry en følelsesmessig blindsone over for de subtile hintene til Krengles hemmeligheter, og ender opp med å stole svært på ham.
Krengle plotter for å få tak i De vises stein, som i hemmelighet oppbevares på Galtvort, som vil gjøre ham udødelig. Han bryter seg inn i Azkaban med Harrys hjelp for å frigjøre sin betrodde medhjelper Bellatrix DeMons. Idet han ser Harrys vennskap som en trussel, setter han opp en felle for å få anklaget Hermine for mordforsøk på Draco ved å bruke en falskminneformel. Når Harry ofrer hele sin arv som betaling til adelsslekta Malfang for å redde Hermine fra å ende opp i Azkaban, får Krengle henne drept av et troll.
Harry aner ingenting om Krengles virkelige hensikt helt til Krengle til slutt gjør et fremstøt for å få tak i Steinen, og samtidig avslører at han er Venster. Krengle truer Harry med å drepe samtlige elever ved Galtvort med mindre Harry går med på å hjelpe ham med å hente ut Steinen; Krengle lover også å bruke den til å gjenopplive Hermine. De utløser en felle som var satt opp av rektor Humlesnurr, men Humlesnurr reverserer den og ofrer seg selv for å redde Harry, slik at Krengle får tak i Steinen. Etter å ha gjenopplivet Hermine som avtalt, forbereder Krengle seg til å drepe Harry på rituelt vis for å oppheve en profeti. Harry bruker en magisk nyskapning som han hadde oppdaget ved hjelp av gompevitenskap, og holdt skjult for Krengle, til å overvinne ham. Harry tar Steinen og planlegger å bruke den til å gjøre alle, både trollmenn og gomper, friske og udødelige.
Mottakelse
Ifølge en artikkel i Who, er HPRM "Allment vurdert til å være en av de beste fanfiksjonene som noen gang er skrevet." Det var et av de mest populære verkene på FanFiction.net i 2011, skjønt noen fans av den opprinnelige serien fordømte HPRM for å ha en "blasfemisk ... behandling av kanon". Den Hugo Award-prisbelønte sci-fi-forfatteren David Brin ga en positiv anmeldelse av HPRM i 2010, rett etter at den startet. Den ble også omtalt i sterkt rosende vendinger i 2014 av den amerikanske politikeren Ben Wikler, samt juristen William Baude.
En artikkel i Vice beskriver HPRMs versjon av Harry Potter som en "Ravnklo-Spock i miniatyr, med sans for deduktiv tankegang", og det å lese HPMOR som å lese "originalbøkene, etter å ha brukt hele livet til å spille Nintendo s Brain Training." En anmeldelse i Hindustan Times beskriver HPRM som "en tenkende persons historie om magi og heroisme", og konflikten mellom godt og ond som at den er skildret som en kamp mellom kunnskap og ignoranse. I et intervju i 2019 fortalte den unge forfatteren Lili Wilkinson at hun elsker HPRM. Etter hennes mening er den mest fabelaktige scenen i bøkene der Malfang "må konfrontere sine renblods-fordommer" etter at han får lære om DNA.
HPRM har vært inspirasjonskilde for andre fanfiksjonsverk, samt både kunst og poesi. Flere har skrevet fanfiksjon med HPRM som utgangspunkt; Significant Digits er utpekt av Yudowsky som "Den beste HPRM-sequel'en", mens Orders of Magnitude er en prequel til denne.
Utmerkelser
Audioversjonen av HPRM var finalist ved Parsec Awards i 2012 og 2015.
Hensikt
Yudowsky skrev HPRM for å gi oppmerksomhet til de rasjonelle ferdighetene han hadde skrevet om i bloggen LessWrong. Yudowsky valgte Harry Potter fordi "Jeg hadde lest en haug Harry Potter-fanfiksjon på den tiden der HPMOR spontant rapet seg selv til eksistens inne i hodet mitt, så det kom ut som en Harry Potter-historie ... Det er et høyt antall potensielle lesere som ville ha i det minste noe kjennskap med Harry Potter-universet." Han slår fast at hans arbeider rundt rasjonalitet "opplyser hvert aspekt om hvordan karakterene tenker, både de som er ment å være rasjonelle, og de andre." Han brukte det også som hjelpemiddel for å starte opp Center for Applied Rationality, som tilbyr kurs basert på hans verk.
Andre
HPRM er oversatt til fransk, hebraisk , italiensk , japansk , kinesisk , spansk og tsjekkisk
Norsk
Den norske oversettelsen, Harry Potter og rasjonalitetens metode, ble publisert september 2021.
Russisk
I juli 2018 ble en crowdfundingskampanje for å trykke en russisk oversettelse av HPRM i tre bind lansert på nettstedet Planeta.ru. Kampanjen endte 30.9. med rundt 11,4 millioner RUB (ca. 1,35 millioner NOK) innsamlet, hvilket gjorde det til det største crowfundingsprosjektet i Russland, skjønt rekorden ble brutt dagen etter. Dette er det største publikasjonsprosjektet for HPRM : boka ble publisert av tilhengere mange ganger, men omsetningen var lavere. Ifølge Mikhail Samin, som startet prosjektet, "var Yudowsky positiv til prosjektet", men kampanjens popularitet overrasket ham. Yudowsky skrev en ekslusiv innledning til den russiske trykte utgaven. Boka ble redigert av Lin Lobaryov, tidligere sjefsredaktør for Mir Fantastiki. Ekstra bøker vil bli sendt til biblioteker og overrakt til vinnere av vitenskapsolympiader i skolene.
Etter crowdfundingsprosjektets suksess ba den russiske forleggeren Eksmo Rowlings agenter om tillatelse til å utgi HPRM offisielt i Russland, men Rowling har nektet kommersiell utnyttelse av fanfiksjoner basert på hennes trollmannsverden.
New York University
New York University (NYU) er et privat, ikke-kommersielt forskningsbasert universitet i New York i USA. Den største campusen ligger i Greenwich Village i Manhattan. Universitetet ble grunnlagt i 1831 av Albert Gallatin og en gruppe prominente newyorkere og er idag det største private ikke-kommersielle universitetet i USA. NYU består i dag av tre selvakkrediterende universiteter i New York, Abu Dhabi, og Shanghai, samt 11 akademiske sentre i Accra, Berlin, Buenos Aires, Firenze, London, Madrid, Paris, Praha, Sydney, Tel Aviv og Washington, D.C. ARWU rangerer universitetet som verdens 27. beste, og som verdens 8. beste for samfunnsfag.
NYUs alumni og akademisk ansatte har vunnet 36 nobelpriser, fire Abelpriser, fire Turingpriser, fire Fields-medaljer, over 30 Pulitzerpriser, samt over 30 Grammypriser. NYUs alumni er blant verdens mest formuede, og inkluderer 17 levende dollarmilliardærer.
Skoler
De 19 skolene og collegene omfatter:
Det var 40 870 studenter og 4 380 vitenskapelig ansatte ved NYU i 2006, og det samme året var skolepengene US$ 33 420. Undervisningen gis opp til doktorgradsnivå.
NYU Library System, inkludert Bobst Library, hadde i 2006 4 939 724 titler og var dermed det 34.største biblioteket i USA.
Pierre Littbarski
Pierre Littbarski (født 16. april 1960 i Vest-Berlin) er en tysk fotballtrener og tidligere fotballspiller.
Littbarski var en av store spillere på 1980-tallet. Littbarski ble for alvor kjent da han spilte for 1. FC Köln, og slo gjennom som angriper og offensiv midtbanespiller. Han spilte mange år i Köln, bortsett fra et opphold i Frankrike, før han avsluttet karrieren i Japan, der han også har bodd etter at han la opp som aktiv spiller. Littbarski har arbeidet som trener i både Tyskland og Japan.
I fotball-VM 1990 scoret han det avgjørende målet i gruppespillet mot. Littbarski var kjent for sin rottehale.
Langenes (Nordland)
Langenes er en tidligere kommune i Nordland fylke. Kommunen ble opprettet da Øksnes ble delt i to 1. juli 1919, og hadde ved opprettelsen 1 085 innbyggere.
1. januar 1963 ble Holm krets i Langenes med 65 innbyggere slått sammen med Sortland og Indre Eidsfjord i Hadsel til den nye Sortland kommune.
1. januar 1964 ble resten av Langenes med 2 037 innbyggere slått sammen med Øksnes til den nye Øksnes kommune.
Administrasjonssenter i Langenes kommune var Strengelvåg.
Turrell V. Wylie
Turrell Verl Wylie (født 20. august 1927 i Durango i Colorado i USA, død 25. august 1984) var en tibetolog ved University of Washington i USA. Hanm er mest kjent for et romaniseringssystem for det tibetanske språk, wylietranslitterasjonen, som er blitt det internasjonalt mest brukte (2012) system for tibetansk romanisering. Han beskrev systemet i 1959, i artikkelen A Standard System of Tibetan Transcription).
Nughedu Santa Vittoria
Nughedu Santa Vittoria (sardisk: Nughèdu Santa Itòria) er en italiensk kommune i provinsen Oristano i regionen Sardinia. Den har 485 innbyggere og ligger rundt 496 meter over havet.
Frisk Asker Ishockey
Frisk Asker Ishockey er en norsk ishockeyklubb underordnet Idrettsforeningen Frisk Asker, som ble stiftet den 5. februar 1922. Frisk Asker er en av de eldste hockeyklubbene i Norge, og spiller sine hjemmekamper i Varner Arena. Klubbens hjemmedrakt er oransje trøye med sorte detaljer, sort bukse og oransje strømper, mens bortedrakten består av hvit trøye med oransje og sorte detaljer, sort bukse og hvite strømper med sorte og oransje detaljer.
Historie
Idrettsforeningen Frisk Asker ble stiftet den 5. februar 1922, og er dermed en av de eldste ishockeyklubbene i Norge. Frisk Askers A-lag deltok for første gang i 1. divisjon 1946/1947-sesongen. Fram til 1960- og 1970-tallet spilte Frisk for det meste i de lavere divisjoner. I 1968 ønsket gårdbrukeren Bjørn Mortensen å gi noe tilbake til samfunnet ved å bygge en innendørs skøytebane i Asker. Det var den første ishallen i Oslo-området, og ga klubben et enormt løft.
1969–1980: Klubbsammenslåing og ny hjemmearena
Askerhallen ble åpnet 31. august 1969 og førte til en serie hendelser som skulle bringe Frisk til toppen av norsk ishockey i løpet av bare noen få år. I Asker var fasilitetene første klasse, men spillermateriale var mangelvare. I Oslo hadde en klubb kalt «IK Tigrene» nøyaktig motsatte problemer, så de to klubbene besluttet å slå seg sammen. Frisk steg umiddelbart å bli en av de beste lagene i 1. divisjon. I mai 1972 ble Askerhallen sterkt skadet i en brann. Bjørn Mortensen ønsket å fortsette sitt engasjement, og har gjenoppbygd Askerhallen. Den «nye Askerhallen» ble åpnet i 1973.
Syttitallet viste seg å være de mest suksessrike årene for Frisk, med sentrale spiller som Olav Dalsøren, Thor Martinsen, Morten Sethereng, Thore Wålberg, Nils Nilsen, Bjørn Erik Olsen, Vidar Johansen og Morten Johansen som fikk Gullpucken i 1975. Bidro stort til at klubben ble seriemestere hele fem ganger på 1970-tallet: i 1973/74, 1975/76, 1976/77, 1977/78. Frisk Asker vant det NM i ishockey for menn i 1975 og 1979.
1990-tallet: økonomiske problemer, nedrykk og Asker Hockey
På 1990-tallet fikk klubben store økonomiske problemer, og på midten av 1990-tallet rykket klubben ned fra øverste divisjon. Det ble forsøkt å slå sammen Frisk Asker med den lokale klubben Holmen Ishockey, under navnet Asker Hockey, men fusjonen var ikke vellykket. Frisk var en eliteklubb, mens Holmen var en breddeklubb. Etter tunge Frisk-år hadde de havnet i samme divisjon.
Nysatsingen startet med eliteserieplass. Frisk hadde spilt i orange og blå drakter; Asker Hockey spilte i turkis og rødt. I sin første sesong i eliteserien klarte Asker å spille seg videre fra eliteseriens første del, på bekostning av Trondheim Ishockeyklubb. Samarbeidet internt i Asker Hockey raknet imidlertid, og Frisk Asker kom tilbake til eliten under eget flagg to år senere. I 1994 byttet Frisk navn til Frisk Tigers og fikk grønne og hvite drakter.
1995−2009: Frisk Asker har blitt til Frisk Tigers
I 1995 var Frisk Tigers tilbake i den øverste ligaen som selvstendig klubb. Klubben hadde ansatt finlandssvenske Henri Hamberg som trener, og han var den eneste på laget som mottok lønn; spillerne spilte gratis den første sesongen. Høsten 1999 ble Serge Boisvert ansatt som trener, og sentrale spillere som Sergej Pusjkov, Kyle McDonough, Henrik Aaby, Vidar Wold og Johnny Nilsen var med å bidra til stabliltet. Med lokal forankring og med stadig mer popularitet, gikk klubben inn i det nye årtusenet som en av de beste lagene i ligaen. I NM i 2002 vant Frisk Tigers sitt tredje NM-gull, etter å ha slått Storhamar Dragons i finalen.
De neste par sesongene gikk det ikke like godt for Frisk Tigers. Klubben ansatte svenske Sune Bergman som trener; blant spillerne var brødrene Cam Abbott og Chris Abbott, Mats Aasen, Marcus Eriksson, Ricard Fjell, Johnny Nilsen, Robin Dahlstrøm og Joachim Flaten. Halvor Hårstad-Evjen var keeper for Frisk-laget. Frisk ble seriemester i GET-ligaen i 2007/2008-sesongen. I NM i 2008 fikk Frisk Asker NM-sølv etter å ha tapt 3–2 tap i sudden death mot Storhamar Dragons, og totalt scoret 4–2 i kamper. Johnny Nilsen la opp i 2009 etter 643 spilte kamper; da hadde Nilsen spilt i klubben siden 1991.
2010−2015: Nytt navnebytte, til Frisk Asker
Våren 2010 byttet Frisk Tigers navn tilbake til Frisk Asker. Klubben fikk nye hjemmedrakter, med oransje trøyer med sorte detaljer, sort bukse og oransje strømper. Den nye bortedrakten bestod av hvit trøye med oransje og sorte detaljer, sort bukse og hvite strømper med sorte og oransje detaljer.
Sportslig gikk klubben inn i en tung periode, og i 2010/11 endte laget på 7.-plass i GET-ligaen. Året etter endte laget helt sist, og greide såvidt å beholde plassen i den øverste divisjonen etter å ha vunnet playoff i kampen mot Manglerud Star. I GET-ligaen 2012/2013 spilte Frisk seg opp på en femteplass, men året etter ble det igjen en syvendeplass. I GET-ligaen 2014/2015 spilte klubben seg til en fjerdeplass i serien, etter å ha tapt noe overraskende i sudden death mot Stjernen i siste seriekamp. Det viste seg imidlertid at laget hadde brukt en spiller uten gyldig lisens gjennom hele sesongen, noe som førte til poengtrekk og sjetteplass på tabellen.
2015−2021: Hockeyfeber i Asker
Fra 2015 hadde Frisk Asker en positiv sportslig utvikling. Anders Bastiansen var tilbake i klubben etter et lengre opphold i svensk ishockey, og klubben spilte seg til en tredjeplass i GET-ligaen i 2015/16. I kvartfinalen tapte Frisk Asker mot ; dette var den tredje gangen på rad at Frisk ble utslått av Vålerenga.
Våren 2017 spilte Frisk Asker NM-finale mot Stavanger Oilers, etter å slått ut først og så. Frisk tapte finalen mot Stavanger-klubben med 4–2 i finalekampene. Dette var Frisk Asker første NM-finale siden 2008.
Sesongen 2018/2019 fikk Frisk flere nye spillere. Patrick André Bovim kom tilbake til Frisk fra Sparta. Endre Medby var en annen ny spiller, og det samme var Hampus Gustafsson, som nylig hadde blitt norgesmester med. Frisk Asker havnet på 5. plass i serien i 2018/2019-sesongen. Klubben slet da med dårlig økonomi og færre tilskuere, i tillegg sa Frisk Asker opp treneren Scott Hillman midt i sesongen. Da Hillman forsvant, kom Jan André Aasland inn som ny trener. Han hadde til da vært assistenttrener, og ble med sine 29 år GET-ligaen yngste hovedtrener. Aasland klarte å skaffe Frisk Asker bedre resultater og større oppslutning. I NM i 2019 slo Frisk først ut i kvartfinalen, og deretter fjorårets seriemestere  i semifinalen. I finalen vant Frisk Asker over, og tok sin femte NM-seier den 15. april 2019. Dette var Frisks første kongepokal siden 2002, da de vant over samme motstander, som da bar navnet Storhamar Dragons.
Frisk Asker ble kåret til seriemester i Fjordkraft-ligaen 2020/2021 på poengsnitt; på grunn av koronapandemien hadde grunnspillet blitt avlyst før det var ferdigspilt, og det ble ikke gjennomført noe sluttspill av samme årsak. Klubben var regjerende norgesmester i to sesonger da gjeldende smittevernrestriksjoner førte til at sluttspillene i seriene ikke kunne spilles.
2021−: Ny hjemmearena
I februar 2022 byttet Frisk hjemmearena, fra Askerhallen til Varner Arena, som offisiellt åpnet den 19. februar 2022 med en kamp mellom Frisk og Stavanger Oilers. Frisk Asker vant denne kampen 3–2 på overtid.
Sesongresultater
Dette er en liste over Frisk Askers resultater siden sesongen 2010/2011:
Sist oppdatert 11. november 2020.
Meritter
Tapende finalist (5 ganger): Seriemesterskap (6):
Spilleren med flest landskamper er: Spilleren som har flest kamper for klubben er:
Kjente spillere med tilknytning til klubben
Spillere i fet er fortsatt aktive spillere.
Statistikk og rekorder
Statistikken gjelder kun for seriespill.
Supporterklubb
«Frisk Tigers Support» (FTS), som ble stiftet 16. mars 2006, er supporterklubben til Frisk Tigers, og var en fortsettelse av gamle «Frisk Pussycats». Medlemstallet har variert fra en topp på nesten 400 i 2007/08 sesongen, og til nesten null i 2011/12 sesong. Supporterklubben har de siste årene lidd av liten tilvekst, og man har prøvd diverse tiltak.
Dog with a Blog
Dog with a Blog er en amerikansk TV-serie for barn sendt på Disney Channel fra 2012 til 2015. Den har også gått på norsk TV.
Handling
Lagt til Pasadena, California. Avery Jennings sin mor, Ellen, har nettopp giftet seg med Bennett - som er faren til Tyler og Chloe James. Men den nye familien må snart gjøre noen justeringer når det gjelder samliv, og relasjoner til hverandre. De står også overfor en enda større tilpasning når de oppdager at den nye hunden deres, Stan, faktisk kan snakke.
Men det er bare Avery, Tyler og Chloe som oppdager dette. Uten at familien vet det, har Stan opprettet en blogg på internett hvor han diskuterer forskjellige hendelser i familiens nye husholdning - i håp om å oppdage andre snakkende skapninger. De tre barna i familien oppdager at hunden kan snakke allerede i den første episoden av TV-serien. Men de blir raskt enige om å holde dette hemmelig for begge foreldrene deres. De er redde for at hvis resten av verden oppdager at Stan kan snakke, kommer hunden deres til å bli fjernet fra familien - og utsatt for en rekke eksperimenter og dyreforsøk.
William Walcher
William Walcher (død 14. mai 1080 i Gateshead) var biskop av Durham fra 1071.
Portrush
Portrush er en by i Antrim i Nord-Irland. Den er en kystby, med turisme som viktigste næringsvei. Det er blant annet åpnet et stort badeland, Waterworld.
William Walcher
Walcher var den første normanner som innehadde dette bispedømmet og ble utpekt av Vilhelm I av England. Han var først fyrstebiskop (eller jarl-biskop) og ble siden i tillegg også jarl, og samlet således både geistlig og verdslig makt i én person. Han ble jarl av jarledømmet Northumbria etter Waltheofs opprør, avsetting og henrettelse i 1075. Waltheof hadde vært en nær venn og bygget en festning i Durham for sin biskop.
Portrush
I den ene enden av den lange sandstranden har bølgene skapt uvanlige former i den myke kalksteinen, blant annet den mer enn femti meter lange hulen Cathedral Cave.
Mange av studentene ved University of Ulster i Coleraine bor i Portrush.
William Walcher
Walcher var from religiøs leder, men en inkompetent verdslig leder. Han ble fjernet fra begge sine posisjoner i 1080 og ble myrdet i Gateshead den 14. mai 1080. Hans etterfølger i Northumbria var Aubrey de Coucy, og William of Saint Carilef ble den neste fyrstebiskop, men ikke jarl.
Portrush
Royal Portrush Golf Club er internasjonal kjent.
Kairokonferansen (1943)
Kairokonferansen (kodenavn SEXTANT) 22. – 26. november 1943 ble avholdt i Kairo i Egypt, og handlet om de alliertes stilling overfor Japan under andre verdenskrig. På konferansen ble det gjort vedtak om etterkrigstidens Asia. Deltakerne var USAs president Franklin Roosevelt, statsminister Winston Churchill fra Storbritannia og general Chiang Kai-shek fra Republikken Kina. Stalin fra Sovjetunionen avslo å delta i konferansen fordi Chiang Kai-shek deltok, og Stalins deltagelse derfor ville ha vært en stor provokasjon overfor Japan.
William Walcher
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Abbiategrasso
Abbiategrasso er en by og en kommune i storbyområdet Milano i Lombardia-regionen i Italia. Kommunen har omkring 31 000 innbyggere og et areal på 47,1 km². Byen ligger i Podalen, 120 meter over havet, og 22 kilometer vest-sørvest for provinshovedstaden Milano.
Kairokonferansen (1943)
Stalin møtte Roosevelt og Churchill to dager senere i Teheran, Iran til Teherankonferansen.
Kairoerklæringen ble signert 27. november og offentliggjort i et Cairo communique på radio den 1. desember 1943, hvor det framgikk at det var de alliertes hensikt å fortsette med militær makt overfor Japan inntil landets betingelsesløse overgivelse. De tre hovedpunktene i erklæringen var at Japan skulle avgi alle øyer i Stillehavet som det hadde erobret eller besatt siden inngangen til første verdenskrig i 1914, alle områder som var erobret fra Kina, så som Mandsjuria, Formosa og Pescadores, skulle leveres tilbake til Republikken Kina, samt at Korea skulle være fritt og uavhengig.
Stictolinus
Stictolinus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).
Åkrehamn videregående skole
Åkrehamn videregående skole (tidligere Karmøy Yrkesskole) er en videregående skole som befinner seg på Åkrehamn i Karmøy kommune. Rektoren på skolen er Åse Bratthammer. Skolen tilbyr fem ulike yrkesfaglige studieretninger, og tilrettelagt opplæring blir tilbudt for elever med generelle lærevansker.
Stictolinus
Utseende
Små til middelsstore (ca. 7 millimeter), smale, blanke, brunlige kortvinger. Hodet er ovalt med små fasettøyne, mye lengre enn bredt. Antennene har et langt indre ledd, er litt knebøyde mellom dette og resten av antennen, som er litt utvidet mot spissen (kølleformet). Det er markert, avsatt "hals", pronotum er avrundet firkantet, nokså smalt, lengre enn bredt. Dekkvingene er forholdsvis korte, bakkroppen lang og sylindrisk. Beina er korte og kraftige.
Åkrehamn videregående skole
Skolen ble i 2017 utsatt for en bombetrussel og måtte dermed evakuere 520 elever og rundt 100 ansatte.
Stictolinus
Levevis
Artene er nattaktive rovdyr. De kan finnes mellom fuktig mose på skogbunnen, nær vann og ved gangene til små pattedyr.
Åkrehamn videregående skole
Spesialpedagogisk skoletilbud
Skolen tilbyr tilrettelagt opplæring (TO) for elever med generelle lærevansker. Disse står gjerne i sammenheng med diagnoser som ADHD, autismespekterforstyrrelser eller Downs syndrom.
Stictolinus
Utbredelse
Slekten er kjent fra Nord-Amerika, både på øst- og vestkysten.
Charlottenlund (Trondheim)
Charlottenlund er en bydel i den østlige delen av Trondheim, rundt 5 km øst for sentrum (Midtbyen). Bydelen er avgrenset av Strindfjorden i nord, Ranheim og Presthus i øst, Jakobsli i sør og Brundalen, Tunga og Leangen i vest. Man skiller gjerne mellom Nedre Charlottenlund, som består av området langs fjorden fra Rotvoll til Grilstad, og Øvre Charlottenlund, området fra Skovgård til Fredrikkefryd. Sistnevnte grenser til Jakobsli i sør, som feilaktig har blitt brukt som stedsnavn på Øvre Charlottenlund.
Charlottenlund var opprinnelig en parsell av gården Grillstad, og ble fradelt (som egen gård) i 1854 og solgt til skipsbyggmester Michael Voigt. Bydelen har sine røtter fra tidlig 1900-tallet, da villaeiendommer ble utstykket fra gården. I 1950- og 1960-årene vokste Charlottenlund med mange eneboliger, rekkehus og blokker. I 1990 ble de eldste husene på (Nedre) Charlottenlund revet. I dag består Nedre Charlottenlund fremdeles stort sett av villaer, mens på Øvre Charlottenlund er det større omfang av blokker og boligkompleks.
Historisk kan man dele bydelen Charlottenlund inn i områdene Rotvoll, Charlottenlund (boligfeltet ved fjorden som i dag er kalt Nedre Charlottenlund), Grillstad, Skovgård, Nyheim og Fredrikkefryd. Sistnevnte grenser til Jakobsli i sør, som feilaktig har blitt bruk som stedsnavn for områdene på Øvre Charlottenlund.
Charlottenlund har en egen kirke, Charlottenlund kirke, innviet i 1973 med 350 sitteplasser. Charlottenlund videregående skole sto ferdig i 2011, og er et resultat av en sammenslåing av Ringve og Brundalen videregående skoler. Bydelen har også en barneskole og en ungdomsskole.
Navn
Bydelen har fått navnet sitt fra eiendommen Charlottenlund, som i 1854 ble oppkalt etter en av eieren Michael Voigts døtre, Charlotte Amalie, som døde ung i 1852. Den delen av Charlottenlund som ligger nærmest Strindfjorden, mellom Leangen og Ranheim, kalles Nedre Charlottenlund, mens området fra Skovgård og til grensen mot Jakobsli kalles Øvre Charlottenlund. I dagligtale og hos kommersielle aktører har navnene Ranheim og Jakobsli feilaktig tatt over for Charlottenlund, på grunn av poststedene 7053 Ranheim, 7058 Jakobsli og 7059 Jakobsli, som bydelen ligger under.
Charlottenlund gård og verft
Eiendommen Charlottenlund (gnr. 17/61) lå i dagens Nordlivegen 6, og var opprinnelig en parsell av gården Grilstad. Charlottenlund ble fradelt Grillstad i 1854 og solgt til skipsbyggmester Michael Voigt (1788–1879), som kom til Trondheim i begynnelsen av 1820-årene fra Sydslesvig. Voigt styrte skipsverftet på Bakklandet, og flyttet i 1858 til den nye eiendommen sin på Charlottenlund, hvor han anla et eget skipsverft. Grunnarbeidet med å reise skipsbyggeriet i Grilstadfjæra kan ha startet så tidlig som i 1857, og høsten 1859 var det nye verftet i full virksomhet. Verftet ble senere overtatt av Voigts sønn, Johann Voigt.
Det første skipet bygget på Charlottenlund verft var briggen «Nicoline», som ble sjøsatt den 15. november 1860. Siden begynte verftet å bygge dampskip til bruk på sjøene Anjan, Kallsjön og Storsjön i Jämtland i Sverige. Etter kontrakten skulle skipene være ferdig til sommeren 1861. Det første, hjuldampskipet «Odin» ble sjøsatt på Storsjön den 5. mai 1861, og virksomheten på verftet fortsatte fram til Voigts død i 1879.
Andre verdenskrig
Under den andre verdenskrig ble det etablert en fangeleir i området mellom Rotvol og (boligfeltet) Nedre Charlottenlund. Leiren hadde 11 brakker og var inngjerdet med piggtråd og høye vakttårn. Den rommet hovedsakelig jugoslaviske og russiske krigsfanger, og var kjent som «Serberleiren». På St. Hanshaugen like ved ble det anlagt en gravplass for krigsfangene som døde, og ved krigens slutt lå det 30 sovjetrussiske rødegardister og 13 jugoslaviske partisanmenn gravlagt der.
Mange av husene på Charlottenlund ble under krigen beslaglagt av tyskerne. Ved Sjøvegen på Nedre Charlottenlund ble det oppført bolighus for tyske marineoffiserer, som etter krigen ble satt i stand til sivile boliger. I likhet med husene i Persaunet leir ble bebyggelsen bygd i en stil og plassert slik at det skulle bli vanskelig for allierte fly å skille dem fra de øvrige sivile bygningene i Trondheim og Strinda. Et bunkeranlegg, «Empfangsanlage Nordblitz», ble oppført på Charlottenlund i perioden 1940–1945 som kommandoplass for den tyske marinen (Kriegsmarine). Bunkeren ble også benyttet som sentral mottaksstasjon for militær etterretning, blant annet meteorologiske observasjoner om is- og værforholdene i Nordishavet og radarobservasjoner.
Under den amerikanske bombingen av Nyhavna, rettet mot ubåtbunkeren Dora på Nyhavna, ble hus på Charlottenlund truffet av bombene. Et yngre ektepar ble drept da en bombe traff villaen Heimhug, og andre hus i området ble også truffet. Hjelpebrannvesenet fra alarmplassen på Strindheim hadde rykket ut til en melding om at Charlottenlund stasjon sto i flammer, men da de kom fram viste seg at det var en villa i nærheten som hadde blitt truffet og som var overtent.
Utbygging av området
Utbyggingen av området startet for alvor i begynnelsen av 1950-årene, da Charlottenlund ble utbygd med hovedsakelig eneboliger. I 1964 ble Strinda kommune, som Charlottelund tidligere lå i, slått sammen med Trondheim, Tiller, Byneset og Leinstrand, noe som førte til utbygginger av nye bydeler i store deler av nye Trondheim kommune. Charlottenlund ble etterhvert ytterlig utbygd, med rekkehus og lavblokker (1969). Bydelen fikk barne- og ungdomsskole i 1964, og i 1973 ble Charlottenlund kirke innviet.
Geografi
Nedre Charlottenlund ligger langs Trondheimsfjorden, fra Hurum ved Rotvollneset og til Grillstadsanden. Øvre Charlottenlund lengre sør ligger noe høyere opp i terrenget, og bebyggelsen avgrenses av jorder i nordvest og sørøst. I vest ligger Stokkbekken, som har sitt utspring fra Estenstaddammen i Estenstadmarka, og som videre renner gjennom en frodig bekkedal som skiller Charlottenlund fra Brundalen. Store deler av bekkens nedre del, som er kjent som Grillstadbekken, er lagt i rør. Like sørvest for Skovgård lå Hansendammen, som ble anlagt som mølledam under Skovgård, og tørrlagt og fylt igjen under byggingen av Charlottenlund skole. Bekken var tidligere svært fiskerik, men i dag er kun de 70 nederste meterne av Grillstadbekken tilgjengelig for sjøørret.
Grilstadfjæra på Nedre Charlottenlund er en viktig rasteplass for trekkfugler om høsten og våren. De fleste trekkfuglene i området er vadefugler, men rovfugler og småfugler forekommer også. Stokkbekkdalen har en rik og variert skogsvegetasjon, som er et viktig område for mange fugler og pattedyr, blant annet rådyr og flaggermus. Kornkråke er vanlig i og rundt Charlottenlund, og er blant områdene i Trondheim med størst bestand av arten. Stokkbekken/Grilstadbekken har små bestander av ørret.
Samfunn
Charlottenlund kirke, som ble innviet i 1973, er ei arbeidskirke med 350 sitteplasser. Kirka ble reist på innsamlede midler fra Charlottenlund småkirkeforening, som ble stiftet i 1950. På Nedre Charlottenlund lå Den Liberale Katolske Kirkes kapell, oppført i 1927 på eiendommen Bjergsted (i dag Lykkestien 2). Det har vært planlagt å bygge en ny kirke på Charlottenlund. I 2016 ble byggingen av en ny gravlund i området mellom Charlottenlund, Jakobsli og Overvik påbegynt. Navnet ble Charlottenlund gravlund, og åpnet 19.06.2020 ved ordfører Rita Ottervik.
Charlottenlund fikk barne- og ungdomsskole i 1964. Charlottenlund videregående skole ble ferdigstilt i 2011, og ligger ved Brundalen. Skolen er en sammenslåing av Brundalen og Ringve videregående skoler.
Idrettsklubben Charlottenlund Sportsklubb (CSK) har både fotballag og håndballag i alle aldersgrupper. Klubben har vunnet den anerkjente kåringen Klubben i mitt hjerte fire år på rad (2014 t.o.m. 2017).
Samferdsel
Europavei 6 (E6 Omkjøringsveien) passerer vest for Øvre Charlottenlund, før den tar en sving mot øst og fortsetter gjennom Grillstadtunnelen, under Nedre Charlottenlund, og videre mot Ranheim. Riksvei 706 møter E6 ved Øvre Rotvoll, og går vestover mot Trondheim sentrum. Hovedfartsåren gjennom Øvre Charlottenlund er Jakobslivegen, mens Ranheimsvegen passerer Nedre Charlottenlund. Begge veiene er knyttet til E6 via Kochhaugvegen. En ny veiforbindelse (Brundalsforbindelsen) vest for Øvre Charlottenlund og Brundalen, fra E6 ved Tunga til Jonsvannsveien ved Jakobsli/Stokkan har blitt foreslått.
Charlottenlund betjenes av metrobusslinje 1 mellom Kattem og Ranheim, i tillegg til bussrutene 14, 20, 25 og 70. Metrobusstasjonen Skovgård fungerer som knute-/omstigningspunkt for metrobuss og bydelslinjer. Charlottelund hadde tidligere et jernbanestoppested, som ble bygd i 1899 og nedlagt i 1987. Stasjonsbygningen har siden 1989 vært i privat eie.
Leadville (Colorado)
Leadville er en tidigere gruveby i Colorado, USA, omkring 125 kilometer sydvest for Denver, beliggende 3,106 meter over havet. Byen er administrasjonssenteret i Lake County, og hadde i 2010 2,602 innbyggere.
Takaaki Kajita
Takaaki Kajita ( Kajita Takaaki, født 1959 i Higashimatsuyama i Saitamaprefekturet) er en japansk fysiker og nobelprisvinner, kjent for sine nøytrinoeksperimenter ved Kamiokande og senere Super-Kamiokande. I 2015 ble han tildelt Nobelprisen i fysikk i 2015 sammen med canadiske Arthur B. McDonald for «oppdagelsen av nøytrinooscillasjoner, som viser at nøytrinoer har masse.
Kajita gikk ut fra Universitetet i Saitama i 1981, og fullførte en doktorgrad i 1986 ved Universitetet i Tokyo. Siden 1988 har han vært tilknyttet Institutt for kosmisk strålingsforskning (Institute for Cosmic Ray Research) ved Universitetet i Tokyo, der han ble professor i 1999.
Han Yangling
Han Yangling (kinesisk: 汉阳陵, pinyin: Hàn Yánglíng) er et gravkompleks 20 km nord for Xi'an i Kina fra Handynastiet (206 f.Kr.-220). Her er keiser Han Jingdi sammen med keiserinne Wang begravd. Han Yangling er den best bevarte av alle keisergraver fra Handynastiet. Siden 2006 kan utgravningene ved mausoleet beskues i et spektakulært underjordisk museum.
Historie
Keisere Jingdi regjerte Handynastiet fra 157 f.Kr. frem til sin død 141 f.Kr. og ble begravd i Han Yangling. Byggingen av Han Yangling ble påbegynt i 153 f.Kr.
Utførelse
Han Yangling ligger 20 km rett nord for det sentrale Xi'an og er den mest østlige graven av et perlebånd bestående av ni keisergraver fra Handynastiets tid, rett nord for Weifloden.
Keiserens gravkammer er under en jordpyramide med flat topp. Pyramidens base er om lag 170 ganger 170 meter. Utenfor keiserens gravpyramide er det 81 eller 86  langsmale groper rettet radialt ut fra pyramiden. Lengden på gropene varierer fra fire meter opp til over hundre meter. I 1990 gravde arkeologer ut ti av disse gropene.
Gropene er utformet som sluttede trekasser med dører og teglgulv. I gropene ble det funnet tusentalls med keramikkfigurer forestillende tjenestefolk og dyr. Man fant også hestevogner, våpen, keramikkskåler og hverdagslige fornødenheter. Jamført med Terrakottahæren er figurene i Han Yangling mindre, og det er også store mengder kvinnelige figurer. Figurene hadde opprinnelig armer av tre og silkeklær som for det meste i dag er helt forråtnet.
Keiserens underjordiske gravkammer er ennå (2018) ikke utgravd, men med stor sannsynlighet er det tidligere blitt plyndret. Det underjordiske kammeret til keiserens grav har innganger fra fire sider i formen av det kinesiske tegnet 亞 (yà).
Han Yangling er den best bevarte av alle Handynastiets keisergraver.
Gravkomplekset opptar et areal av 20 kvadratkilometer og omfatter foruten keiseren og keiserinnens graver, også en stor mengde graver til høyere tjenestemenn.
Keisergraven var omsluttet av en høy mur med fire store porter mot de fire verdensretninger. En 110 meter bred prosesjonsvei anslutter mot keisergravens østre port.
Keiserinne Wangs grav er noen hundre meter øst for keiser Jingdis grav og nord for prosesjonsveien. Keiserinnens grav er i mindre skala, men med lignende utførelse med en gravpyramide omgitt av murer med porter. Keiserinnens gravpyramide er i dag drøyt 24 meter høy, og arkeologene har funnet 31 gravgroper utenfor pyramiden.
Han Yangling-museet
I nærområdet rundt keiser Jingdis grav er Han Yangling Museum oppdelt på forskjellige utstillinger hvor det også inngår et underjordisk museum. Det underjordiske museet åpnet i 2006 og opptar 7 850 kvadratmeter. I det underjordiske museet vises de ti utgravde gropene på østre side av keiserens gravpyramide. Museet er det første underjordiske museet i verden med avansert teknologisk verneutstyr for levningene. Det underjordiske museet består av glasstunneler som muliggjør at temperaturen og luftfuktigheten kan separeres mellom besøksrommene og utgravningene. Museet viser også store mengder funn som er blitt utgravd omkring keisergraven og nærliggende graver.
Jeremiah Rutherford
Jeremiah Rutherford (født 21. oktober 1982) er en naurisk vektløfter.
Under oseaniamesterskapet i vektløfting i 2000 kom han på 4.-plass i sin vektklasse, og i 2004 vant han. Han deltok også i Samveldelekene 2002 i Manchester, og kom på en 7.-plass. Rutherford var del av den nauriske utsendinga til vektløftings-VM i Vancouver, Canada, i november 2004. Han var også utvalgt til OL i Athen samme år, men måtte av ukjente grunner melde forfall.
Han Yangling
Han Yangling-museet
Utgravningene omkring østre og søndre port til keisergraven, er også åpne for besøk. Museet har fått flere nasjonale utmerkelser, så som nasjonalt arkeologisk sted, AAAA nasjonal turistattraksjon og topp 83 av Kinas nasjonale museer.
Verdens eldste te
I Han Yangling har man funnet verdens eldste funn av te. Denne teen er datert til om lag 141 f.Kr.. Funnet viser at det fantes en utviklet te-kultur blant Kinas keisere under Handynastiet.
Game Boy Camera
Game Boy Camera, lansert i Japan som Pocket Camera (ポケットカメラ), er et digitalkamera gitt ut som tilbehør til Game Boy av Nintendo i 1998. Kameraet kan ta bilder med en oppløsning på 128x112 piksler, med støtte for Game Boy-skjermens fire gråtoner. Det har lagringsplass nok til 30 bilder. Det er også mulig å redigere bildene gjennom innebydge programmer, eller tegne egne bilder med de. Bildene kan overføres mellom kameraenhetene gjennom en Game Link Cable, eller til en Nintendo 64DD til bruk i Mario Artist. Kameraet kan rotere 180 grader som gjør det mulig å ta selfiebilder. Bildene kan også printes ut ved hjelp av en Game Boy Printer. Kameraet har også en rekke minispill innebygd basert på Nintendos tidligere spill, blant annet arkadespillet Space Fever og Game & Watch-spillet Ball, i tillegg til et musikkredigeringsprogram. Det ble solgt i USA for 49,95 USD.
I 1999 var det verdens minste digitalkamera ifølge Guinness rekordbok.
Kameraet
Game Boy Camera er kompatibelt med alle Game Boy-konsoller utenom Game Boy Micro. Det kommer i form av en spillkassett som innstalleres i konsollen likt som med andre Game Boy-spill. Både printeren og kameraet ble markedsført i Japan, Europa og Nord-Amerika hovedsakelig mot barn som en lystig form for underholdning. Kameraet var i all hovedsak tilgjengelig i fire farger: blå, grønn, rød og gul. I Japan kom det også ut en gjennomsiktig lilla variant, mens i USA kom det ut en gullfarget en. Det finnes også en sjelden Zelda-variant som kom ut i Japan. I 2020 ble det oppdaget at det var planlagt å lage en Hello Kitty-variant. Kameraet sluttet å bli produsert i 2002. Det kostet 49,95 USD da det kom ut i USA. I Japan ble det solgt for 5500 yen.
Nintendo hadde planer om å komme ut med en oppdatert versjon til Game Boy Advance, kalt GameEye. Denne skulle ha støtte for å ta bilder i farger, ha en høyere oppløsning, og ha støtte for å koble til GameCube, som skulle være en sentral del av et planlagt spill, Stage Debut. Den ble vist frem under E3 2002, men verken kameraet eller Stage Debut ble sluppet ut.
Funksjonalitet
Kameraet og alle minispillene og annen funksjonalitet kameraet har styres gjennom programvaren som medfølger på spillkassetten kameraet er festet til. Kameraet kan ta enkeltbilder som så kan redigeres, både gjennom å legge til forhåndsinnstallerte stempelbilder, eller ved å tegne for frihånd på bildet. Kameraet har også mulighet for å sette selvutløser, ta intervallopptak, ta panoramabilde, i tillegg til å bruke linser som speiler eller skalerer bildet. Bildene kan også kombineres til en animasjon. Bildene kan også lenke videre til andre bilder gjennom hyperlenker. Spillkassetten har plass til 30 bilder. Kameraet kan roteres 180 grader, som gjør det mulig å ta selfiebilder.
Minispillene og de andre programmene på spillkassetten har flere referanser til andre Nintendo-produkter. Det er noen forskjeller mellom den nordamerikanske og den japanske versjonen av kameraprogrammvaren, blant annet er B-albumbildene som låses opp ulike mellom versjonene. Det samme gjelder stempelbildene. Det er også noen påskeegg spredt utover programmene, som har blitt beskrevet som nifse og uhyggelige.