cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oyama
Den har 167 874 innbyggere (2021) og dekker et areal på 171,75 km².
Yaizu
Den har 136 028 innbyggere (2021) og dekker et areal på 164 080 000 kvadratmeter.
Ji Xinjie
I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo, Japan på 4×200 m fri. Stafettlaget kom på 9. plass i forsøksheatet og kvalifiserte seg ikke til finalen.
Denis Loktev
Denis Loktev (דניס לוקטב; født 2000) er en israelsk svømmer.
Rabarbrateateret
Rabarbrateateret er en uavhengig teatergruppe med tilhold i Trondheim. Gruppen ble offisielt etablert i 2011, men hadde hatt to forestillinger allerede året før. Gruppen oppsto etter initiativ fra Espen A. Børø og Øyvind Brandtzæg. Begge er fortsatt aktive i teaterets produksjoner (per 2019). Navnet Rabarbrateateret stammer fra «Rabarbra Pub og Kaffebar», det tidligere navnet på «Antikvariatet Musikkafé & Bokbar» på Bakklandet i Trondheim, der gruppen har oppført forestillinger både før og etter at den ble offisielt etablert.
Gruppens produksjoner spenner fra stykker der gruppen, eller medlemmer i gruppen, selv står bak tekst og musikk, til skuespill av William Shakespeare, gjendiktet til sparbumål av Hans Magnus Ystgaard. De første forestillingene ble oppført i Antikvariatet, men fra og med sommerforestillingen i 2012: En medtsåmmårnattsdrøm, har de hatt faste sommerforestillinger, og flere andre forestillinger, i en kommunal bakgård på Bakklandet. Bakgården har fått navnet «Rabarbraparken» etter teatergruppen, og i 2018 ble den frodige bakgården oppgradert i forbindelse med Trondheim kommunes byromsstrategi.
Rabarbrateaterets styre består av representanter for de ulike profesjonene som er involvert i produksjonene. Styreleder er Emily Luthenhun (2019– ). Hun overtok etter Annette Hoff, som hadde vært styreleder fra oppstart til 2019.
Jens Peter Andresen
Jens Peter Andresen (født 16. august 1818 i Christiania, død 1. mars 1871 i samme by) var en norsk advokat.
Liv
Han var sønn av grosserer Nicolai Andresen og Engel Johanne Christiane Reichborn, og bror av sølvverksdirektør Carl Ferdinand Andresen og fabrikkeier Johan Henrik Andresen. Etter å ha blitt student i 1836 ble han cand. jur. i 1840, og fikk autorisasjon som overrettssakfører i 1848. Fra 1858 var han høyesterettsadvokat.
Andresen var hovedmannen bak opprettelsen av Den norske Sagførerforening i 1861, og var formann i foreningen til sin død. Han var også hovedmannen bak utgivelsen av Ugeblad for Lovkyndighed, som utkom fra 1861.
Tomer Frankel
Tomer Frankel (תומר פרנקל‎; født 18. oktober 2000) er en israelsk svømmer.
I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo, Japan på 4×200 m fri. Stafettlaget kom på 10. plass i forsøksheatet og kvalifiserte seg ikke til finalen.
Sriwijaya Air
Sriwijaya Air er et indonesisk flyselskap. Det opererer flyvninger nasjonalt, i partnerskap med selskapet Nam Air. Hovedflyplassen er Soekarno-Hatta internasjonale lufthavn.
Monica Evans
Monica Evans (født 7. juni 1940) er en engelsk skuespiller.
Walter Ruttmann
Walter Ruttmann, egentlig Friedrich Wilhelm Walter Ruttmann (født 28. desember 1887 i Frankfurt am Main, død 15. juli 1941 i Berlin) var en tysk filmkunstner, mest kjent for dokumentarfilmen Berlin, en storbysymfoni (1927) og Metropolis, der han var filmfotograf.
Han var en avantgardist innen tysk film tidlig i det tjuende hundre, og ble etterhvert en filmmaker for de tyske nasjonalsosialistiske myndighetene. «Han gikk fra å være pionér til å bli kollaboratør». Han laget blant annet NS-propagandafilmer.
Biografi
Allerede rundt 1917 begynte Ruttmann å eksperimentere med filmmediet. Han var på den tiden maler, og overførte noe av den abstrakte malerkunsten til film. Han kalte det «Malerei mit Zeit» (malerkunst med tid). Hans første «absolutte film», film der det ikke er gjort forsøk på å gjenskape realiske bilder eller hendelser, var den 13 minutter lange Lichtspiel Opus 1. Her fokuserte han på lys og form over tid, noe som ville ha vært umulig å oppnå ved statisk visuell kommunikasjon og kunst. Den tyske kritikeren Alfred Kerr omtalte filmen som «Ekspresjonisme i bevegelse. En rus for pupillen.» Ruttmann laget totalt fire Opus-filmer.
Han samarbeidet en tid med filmskaperen Lotte Reiniger. Han var blant annet en viktig medarbeider under utviklingen og innspillingen av den helaftens spillefilmen Die Abenteuer des Prinzen Achmed (1923–1926) Filmen var utformet i Reinigers spesielle teknikk med animasjon av silhuettfigurer, mens Ruttmann, sammen med Berthold Bartosch, eksperimenterte med sand, voks, glass og andre materialer for å få liv i kulissene.
I 1929 var lydfilmen kommet, og Ruttmann laget filmen Melodie der Welt (verdens lyd). I den viste han, med sine spesielle lyd-collager, at han var en pionér også innen lydfilm. Lydopptak fra havner forbandt seg med motiver, uten handling.
Ruttmann kunne kanskje ha fått en stor karriere med sin abstrakte kunst, men valgte å tjene de nazistiske, tyske styresmaktene. Mot slutten av 1920-årene begynte han å påta seg oppdrag for myndighetene. Nå følte han at han var klar for å prøve seg som spillefilmregissør, og i 1932 fikk han tilbud om å filmatisere Luigi Pirandellos roman Acciaio (stål) i Italia. Filmen ble en fiasko, og i 1933 reiste han tilbake til Tyskland. Han fortsatte å lage filmer for de nazistiske myndighetene, om for eksempel gammelgermansk bondekultur og tyske panservogner.
Han døde av blodpropp, bare 53 år gammel.
She Got Me
«She Got Me» (norsk oversettelse: hun fikk meg) er en engelskspråklig latino-inspirert popsang som fremføres av den sveitsiske sangeren Luca Hänni. Sangen ble utgitt 7. mars 2019 og er komponert av Laurell Barker, Frazer Mac, Jon Hällgren, Lukas Hällgren og sangeren Luca Hänni selv. Den var Sveits' bidrag til Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv i Israel, der den endte på fjerdeplass. Låten ble valgt gjennom en lukket juryvurdering i regi av den sveitsiske kringkasteren SRG SSR.
Bakgrunn
Sangen ble skrevet av Luca Hänni sammen med et lag av internasjonale låtskrivere under en sveitsisk låtskriversamling i 2018. «She Got Me» kombinerer vestlig pop med latinorytmer og musikkelementer fra Midtøsten. «Jeg ønsker å spre litt livsglede og dele min lidenskap for dans og musikk», har Hänni sagt om sangen. Hänni er en sveitsisk musiker, modell og låtskriver som ble kjent i Sveits, Østerrike og Tyskland da han vant niende sesong av Deutschland sucht den Superstar i 2012. Programmet er den tyske versjonen av Idol.
Gal Cohen Groumi
I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo, Japan på 4 × 200 meter fri. Stafettlaget kom på 10. plass i forsøksheatet og kvalifiserte seg ikke til finalen.
Mikaela Mässing
Mikaela Mässing (født 13. mars 1994 i Mölndal) er en svensk håndballspiller.
She Got Me
Sveitsisk uttak
«She Got Me» ble sendt inn til konkurransen for å kåre Sveits' bidrag til Eurovision Song Contest 2019 i Israel. I prosessen ble de innsendte sangene vurdert av et panel på hundre lyttere og en internasjonal fagjury bestående av 20 musikkbransjefolk. De to jurygruppene avgjorde hver 50 prosent av resultatet, og de kåret til slutt «She Got Me» som vinneren av det sveitsiske Eurovision-uttaket. Konkurransen var i regi av den sveitsiske allmennkringkasteren SRG SSR som består av de regionale kringkasterne SRF, RTS, RSI og RTR. Etter at sangen ble utgitt, gikk «She Got Me» raskt inn som en av favorittene til å vinne konkurransen.
Marianne Dobak Kvensjø
Marianne Dobak Kvensjø (født 7. juni 1980) er en norsk politiker (Høyre).
She Got Me
Eurovision Song Contest
Sangen ble offentliggjort 8. mars 2019, og den deltok i semifinale 2 av Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv. Semifinalen ble avholdt torsdag 16. mai, og Sveits hadde startnummer 4. Sangen ble blant de ti beste i semifinalen, og kvalifiserte seg dermed til finalen lørdag 18. mai. I finalen endte den på fjerdeplass, Sveits' beste plassering på 26 år.
Marianne Dobak Kvensjø
Hun ble i 2009 utdannet statsviter fra Universitetet i Tromsø. Fra 2012 har hun jobbet som enhetsleder for areal- og samfunnsutvikling i Narvik kommune. Hun var fylkestingsrepresentant i Nordland fra 2011 til 2019. I stortingsvalget 2021 var hun nominert til 2. plass for Høyre i Nordland.
She Got Me
Sporliste
Låten ble lagt ut for strømming 7. mars 2019 og digital nedlastning dagen etter av selskapet Muve Recordings. Nedlastingsversjonen har to spor:
Mikaela Mässing
Klubb
Mässing startet å spille håndball for den lokale klubben, men signerte i mai 2010 for eliteserieklubben. Hun rykket ned med klubben i sin første sesong, og til tross for at klubben rykket rett opp igjen påfølgende sesong, meldte hun høsten 2012 overgang til, sin tredje Göteborgsklubb.
Landslag
Mässing ble tatt ut i troppen til det svenske kvinnelandslaget foran Håndball-EM 2018.
Phil Harris
Wonga Philip «Phil» Harris (født 24. juni 1904 i Linton i Indiana, død 11. august 1995 i Rancho Mirage i California) var en  amerikansk skuespiller, jazzmusiker, komiker og sanger.
Daniel Namir
Daniel Namir (født 12. august 1997) er en israelsk svømmer.
I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo, Japan på 4×200 m fri. Stafettlaget kom på 10. plass i forsøksheatet og kvalifiserte seg ikke til finalen.
Descendants 3
Descendants 3 er en amerikansk eventyrmusikal produsert for TV. Den er den tredje filmen i Descendants-serien, etter Descendants og Descendants 2. Manus til filmen er skrevet av Sara Parriott og Josann McGibbon med Kenny Ortega som regissør. Filmen hadde premiere på Disney Channel den 2. august 2019.
Sammendrag
Mal, Evie, Jay og Carlos besøker Isle of the Lost for å velge fire nye barn å ta med seg til Auradon. De plukker ut Dizzy, datter av Drizella og barnebarn til Lady Tremaine. Celia, datter av Dr. Facilier, og Squeaky og Squirmy, tvilling-sønnene til Mr. Smee. Dagen barna skal hentes, foreslår Ben, Mals kjæreste og kongen av Auradon å gifte seg med henne. Hun aksepterer frieriet. Bens eks-kjæreste Audrey blir veldig misunnelig, og hennes bestemor dronning Leah krangler med henne fordi Audrey ikke klarte å sikre familiens arv ved å gifte seg med Ben.
Når en barriere åpnes for de fire nye barna, forsøker Hades, underverdenens herre, å komme seg ut. Men Mal forvandler han til en drage. Den natten stjeler Audrey dronningens krone og Maleficent sitt septer fra Museum of Culture History. Tyveriet og Hades sitt flukt-forsøk gjør at innbyggerne får panikk. Mal, som fremtidig dronning, bestemmer at den beste måten å beskytte innbyggerne på og gjenopprette freden er å stenge barrieren permanent. Noe som også betyr at de fire barna heller ikke kan komme dit. Audrey angriper Mal med Maleficents septer, og forvandler henne til en gammel troll-kjerring.
Mal ønsker å finne Hades-kulen, den eneste som er kraftig nok til å bryte septerens forbannelse. Celia hjelper Mal inn i Hades sin leir, og han blir avslørt som Mals fraværende far. Han gir henne motvillig kulen, og advarer henne om at den ikke kan bli våt. I Auradon angriper Audrey bursdagsfesten til Jane med en forbannelse, og hele riket faller under Audrey's trolldom. Hun tilbyr hun å fjerne trolldommen hvis Ben går med på å gifte seg med henne. Men hvis han nekter, så kommer Audrey til å forvandle ham til et dyr - og hun begynner å forvandle innbyggerne til stein.
Hadrien Salvan
I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo, Japan på 4×200 m fri. Stafettlaget kom på 11. plass i forsøksheatet og kvalifiserte seg ikke til finalen.
Mahmoud Farahmand
Mahmoud Farahmand (født 15. september 1979 i Karaj i Iran) er en norsk politiker (Høyre) som har vært stortingsrepresentant fra Telemark siden 2021.
Farahmands familie flyktet fra Iran i 1987. Han er utdannet elektronikkingeniør ved Høyskolen i Telemark 2000–2003 og fullførte Krigsskolen i 2009. Fra 2003 til 2011 arbeidet han i Forsvaret og tjenestegjorde i utenlandsoperasjoner i Afghanistan. Han har jobbet i Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap, Jernbaneverket, Bane NOR og regnskaps-, rådgivnings- og revisjonsselskapet BDO. Fra 2015 til 2019 var han kommunestyrerepresentant i Porsgrunn. Fra 2017 til 2021 var han 3. vararepresentant for Telemark på Stortinget.
Han er kommentator i Nettavisen.
Andy Devine
Andrew Vabre Devine (født 7. oktober 1905 i Flagstaff, død 18. februar 1977 i Orange) var en amerikansk skuespiller, kjent for sin særegne stemme etter en ulykke i ungdommen, og for ulike roller som komiske bifigurer i westernfilmer.
Devine døde av leukemi i 1977.
Harald Borgen Eliassen
Harald Borgen Eliassen (født 19. mars 1949 i Hemnes) er en norsk tidligere pressemann, kommunikasjonsrådgiver og næringslivsleder. Han gjorde seg særlig bemerket da han som en av lederne i Skjetten Sportsklubb skaffet klubben en millionavtale med daværende Televerket om distribusjon av telefonkataloger.
Bakgrunn
Han har arbeidet som journalist i Morgenbladet (1970–71), Nationen (1971–74), og Altaposten (1974–75), Han var redaksjonssekretær i Ullern Avis/Akersposten (1976–79), og deretter ansvarlig redaktør samme sted (1979–80). Eliassen var redaktør i Handelens Pressetjeneste og styresekretær i Norges Handelsstands Forbund (nå Virke (1980–86). Han var senere rådgiver i flere kommunikasjonsselskap og i eget firma. Eliassen var mangeårig medlem av Stortingets presselosje. Han er markedsøkonom fra Norges Markedsføringshøyskole.
Telefonkatalogavtalen
Som daglig leder i Skjetten Sportsklubb var han hovedansvarlig for at klubben fikk en mangeårig kontrakt med Televerket om distribusjon av samtlge telefonkataloger i Norge, et oppdrag som gjorde klubben til det idrettslag i Norge som hadde de største inntekter. Den første 3-årskontrakten var alene verdt 150 millioner kroner, og i hans periode som daglig leder ga kontrakten klubben et overskudd på 30 millioner. Hans nytenkning fikk stor mediedekning, og ble fremholdt som et enestående eksempel på hvordan frivillige organisasjoner kunne nyorientere seg på inntektssiden. For å få levert kataloger til alle landets telefonabonnenter slik kontrakten fordret, inngikk Skjetten Sportsklubb underavtaler med andre frivillige organisasjoner. Totalt utbetalte klubben i katalogperioden 145 millioner kroner til disse underleverandørene. Under Eliassens ledelse ble klubben det første idrettslag som MVA-registrerte seg, og klubben er fremdeles det eneste idrettslag som har hatt ISO-sertifisering av sin næringsvirksomhet.
Pat Carroll
Patricia Ann Carroll (født 5. mai 1927 i Shreveport, død 30. juli 2022 i Cape Cod) var en amerikansk skuespiller.
Hun vant flere ganger Emmy Award og Grammy Award. Carroll er blant annet kjent for å ha gjort stemmen til «Ursula» i Den lille havfruen. Hennes stemme kan høres i mange Disney-filmer.
Andrej Bitov
Andrej Georgijevitsj Bitov (russisk: Андрей Георгиевич Битов; født 27. mai 1937 i Leningrad, død 3. desember 2018 i Moskva) var en russisk forfatter av tsjerkessisk bakgrunn.
Nils-Ole Foshaug
Nils-Ole Foshaug (født 22. november 1970, fra Målselv) er en norsk politiker (Ap). Han ble i 2021 valgt inn på Stortinget fra Troms. Han var ordførerer i Målselv kommune fra 2015 til 2019.
Andrej Bitov
Bitov studerte til gruveingeniør 1955–1962 og deltok i flere geologiske ekspedisjoner. Ett av hans viktigere verk er Puskinskij dom (Pusjkins hus, 1982). Romanen ble skrevet på 1960-tallet, men publisert på russisk for første gang i USA i 1978; etter kommunismens fall ble den også utgitt i Russland.
Nils-Ole Foshaug
Foshaug er utdannet lærer og har jobbet i skoleinspektør og rektor på barne- og ungdomsskole i Målselv. Han har vært prosjektleder i Arctic Aviation Center. I stortingsvalget 2021 var han 2. kandidat for Arbeiderpartiet i Troms.
Språk i Ukraina
Det eneste offisielle språk i Ukraina er ukrainsk. Det snakkes også mange andre språk som både hører til de indoeuropeiske og tyrkiske språkgruppene. Ifølge Ethnologue snakkes det 22 språk i Ukraina.
Ukrainsk og ukrainsk tegnspråk
Ukrainas grunnlov (artikkel 10) definerer ukrainsk som statens eneste offisielle språk. Ifølge Ukrainas folketelling i 2001 var ukrainsk morsmålet for 67,53 prosent av statens befolkning.
I 2016 ble det vedtatt en lov som krever at alle TV- og radiokanaler skal ha minst 60 prosent av innholdet på ukrainsk. Formålet med loven var å motarbeide separatistbevegelser. Opposisjonsblokken motsatte seg loven. I 2017 ble det vedtatt en annen lov som gjorde ukrainsk til det primære undervisningsspråket på skolene. Ifølge myndighetene er formålet med loven å styrke innbyggernes kunnskap om ukrainsk. Politiske ledere i blant annet Ungarn og Romania uttrykte bekymring for rettighetene til språklige minoriteter etter lovendringen.
Det ukrainske tegnspråket brukes av cirka 219,000 mennesker.
Russisk
Russisk er det første andrespråket for mange ukrainere. Et blandingsspråk, surzjyk, brukes spesielt i de sentrale delene av Ukraina hvor de to språkgruppene møtes. Ukrainas grunnlov garanterer retten til å bruke og utvikle kultur på russisk som på alle andre minoritetsspråk.
Ifølge folketellingen fra 2001 var russisk morsmålet til 29,59 prosent av befolkningen.
Andre språk
De største minoritetene i Ukraina snakker polsk, jiddisk, rusinsk, belarusisk, rumensk, bulgarsk, krimtatarisk og ungarsk. Romanes er delt inn i fem forskjellige dialekter: balkan romani, karpatisk romani, baltisk romani, sinteromani og vlaxromani.
I tillegg til russisk anerkjenner Ukrainas språklov åtte andre språk: jiddisk, rusinsk, rumensk, belarusisk, krimtatarisk, bulgarsk, ungarsk og armensk.
Antall brukere av minoritetsspråk i henhold til folketellingen for 2001:
Hvedings gate (Harstad)
Hvedings gate er ei gate i sentrum av Harstad som har en øst-vestlig orientering og krysser Storgata som er innfartsåren fra sør.
Terry-Thomas
Terry-Thomas (født Thomas Terry Hoar-Stevens 14. juli 1911 i London, død 8. januar 1990 i Surrey) var en britisk komiker og karakterskuespiller.
Hans filmdebut var en ukreditert rolle i Henrik VIII privat (The Private Life of Henry VIII) fra 1933.
Mecistostethus
Mecistostethus er en slekt av stumpbiller.
Utseende
Små (1,8-2,7 millimeter), avlange (nærmest rektangulære sett ovenfra), noe flate, glatte og blanke, gjerne rødbrunlige stumpbiller. Langs diene av pronotum og dekkvinger er det en del korte, kraftige børstehår. Hodet er forholdsvis lite, antennene korte med en én-leddet klubbe. Dekkvingene er uten punkstriper og dekker ikke de bakerste bakkroppsleddene.
Levevis
Lite er kjent med sikkerhet, men det er sannsynlig at slekten er knyttet til maur.
Adelphydraena
Adelphydraena er en slekt av biller som lever i og ved ferskvann. De er små biller som kan kjennes på at maksillarpalpene (munnfølerne) er svært lange.
Irene Ojala
Irene Ojala (født 8. oktober 1960 i Kiberg) er en norsk politiker for partiet Pasientfokus i Finnmark.
Adelphydraena
Utseende
Små (1,2-1,7 millimeter), avlange, brune palpebiller, brystskjoldet og dekkvingene tydelig skilt ved en innskjæring. Hodet er bredt med små, runde fasettøyne, "snuten" (clypeus) med en dyp kløft i midten. Antennene består av ti ledd, med en svakt definert, fem-leddet kølle. Palpene (munnfølerne) er mye lengre enn antennene. Brystskjoldet (pronotum) er rundte eller avrundet sekskantet, grovt punktert. Dekkvingene er ovale (litt pæreformede) med fine punktrekker.
Irene Ojala
Hun er utdannet samfunnsplanlegger og har bachelorgrad i nordområdestudier. Hun er leder for den frivillige organisasjonen Pasientfokus og stiftelsen Alta sykehus med Pasientfokus.
I 2021 fikk Ojala plass på Stortinget som representant for Finnmark.
Adelphydraena
Levevis
Palpebillene lever i eller ved vann. Denne slekten er funnet mellom dødt plantemateriale i kanten av svært rasktstrømmende bekker med temmelig varmt vann.
Søramerikamesterskapet i rullestolbasketball for kvinner 2017
Søramerikamesterskapet i rullestolbasketball for kvinner 2017 ble arrangert fra 23. til 30. april 2017, i Lima i Peru.
Fire lag deltok i turneringen.
Gruppespill
Gruppespillet ble spilt som round robin:
Drabantgarden
Drabantgarden ble opprettet 6. februar 1571 av kong Frederik II av Danmark som en livgarde. Drabantgarden var kongens livvakt i krig og fred. Den bestod av 50 mann og én fører – alle offiserer fra hæren. Disse hadde flere privilegier, blant annet hadde de intet forbrutt hvis de i ærlig kamp, etter forlik hadde vært forsøkt, slo en mann ihjel.
I 1666 ble Drabantgarden innlemmet i Hæren og i 1685 uyvidet til 6 kompanier. Hovedparten av gardens personnel falt i slaget ved byen Gadebusch i Tyskland under den store nordiske krig.
Kong Christian VI benyttet Drabantgarden som slottsvakt, men derutover hadde garden også vakttjeneste ved Høyesterett.
Drabantenes våpen var fra starten hellebard, med spyd, økse og hake kalt partisan. I 1703 ble gardens bevæpning endret til flintegeværer.
Gardens musikkinstrumenter bestod av pauker og signaltrommer, og deres oppgave var å ledsage kongen på hans reiser, delta i hoffester med underholdning for kongen og hans gjester, hvor de også spilte andre instrumenter. Eksempelvis gikk garden i spissen for kong Christian IVs kroningsopptog med fanfarehorn, pauker, trommer og fløyter.
I august 1763 ble Drabantgarden oppløst likesom Grenaderkorpset og innlemmet i Den Kongelige Livgarde. Medlemmene forsatte som offiserer i andre hærenheter, men frem til 1848 ble det fortsatt utstasjonert drabantvakter ved særlige høytidlige anledninger i kongehuset.
Dulting
Forskjellige typer dult:
Dulting ble særlig gjort kjent gjennom økonomen Richard Thaler og juristen Cass Sunsteins bok Nudge. Disse har satt inn bruk av dulting i politisk program for «libertariansk paternalisme», som går ut å at myndighetene aktivt skal legge forholdene til rette slik at enkeltpersoner lettere blir i stand til å foreta de valgene de selv ville sett seg best tjent med om de hadde hatt tid til å sette seg inn i valgenes konsekvenser.
Nyere forskning
Hilde Mobekk, stipendiat ved Institutt for atferdsvitenskap på Oslomet – storbyuniversitetet, har undersøkt hvordan dulting kan føre til bedre helseatferd. I forbindelse med sin doktorgrad har hun avdekket at dulting kan føre til blant annet økt bruk av håndsprit på sykehus. En slik økning kan være med på å redusere antall sykehusinfeksjonen. Ifølge Folkehelseinstituttet rammes hver tyvende pasient av sykehusinfeksjon, som i verste tilfelle kan ende med døden.
Championella
Championella er en slekt av bittesmå biller som hører til familien fjærvinger (Ptiliidae).
Utseende
En bitteliten (0,53-0,75 millimeter), avlangt-oval, blank, mørkbrun fjærvinger. Antennene er forholdsvis lange, 11-leddete. De to innerste leddene er tykke, de følgende tynne, de tre ytterste er større, økende i størrelse utover. Oversiden er ganske tydelig hårete. Pronotum er rundet, nokså lite, danner ikke en kontinuerlig kurve med dekkvingene. Disse er forkortede og dekker ikke det bakerste bakkroppsleddet. Føttene består av to korte og forholdsvis kraftige, og et langt og tynt, tredje ledd.
Hevneren (film)
Hevneren (originaltittel: The Bravados) er en amerikansk westernfilm fra 1958 regissert av Henry King etter en roman av Frank O'Rourke.
Handling
Jim Douglass er en ranch-eier som forfølger fire kjeltringer som han tror har drept hans kone seks måneder tidligere. Han rir inn i Rio Arriba, hvor disse fire mennene, Alfonso Parral, Bill Zachary, Ed Taylor og Lujan sitter i fengsel og venter på henrettelse for et annet mord. Sheriff Eloy Sanchez (spilt av Herbert Rudley) tillater at Douglass kan snakke med de kriminelle. I byen møter Douglass tilfeldigvis Josefa Velarde (spilt av Joan Collins) som han møtte og ble forelsket i nesten fem år tidligere i New Orleans. Hun har passet gården etter hennes avdøde far, og har aldri giftet seg.
Douglass avslører at han giftet seg, nå er enkemann, og at han har en datter. Josefa får senere vite sannheten om hvordan Douglass sin kone egentlig døde. Simms, en bøddel, ankommer. Han venter til byfolket er til gudstjeneste i kirken. Men når han later som han undersøker de kriminelle mennenes høyde og vekt, stikker han lensmannen i ryggen. Men lensmannen klarer å skyte ham, men de innsatte flykter og tar en ung kvinne som heter Emma som gissel. De lovløse er bekymret for at Douglass kommer til å følge etter dem, og Parral får i oppgave å ta Douglass i bakhold. Men Douglass overmanner ham og viser ham et fotografi av sin kone, men Parral sier at han aldri har sett kvinnen før. Douglass dreper ham, og legger deretter ut etter de tre andre kriminelle.
Championella
Utbredelse
Arten er beskrevet fra Guatemala.
Kilder
Hall, W.E. 1995. Ptiliidae, Featherwing beetles i Tree of life.
Jan Ekman
Jan Jörgen «Janne» Ekman (født 8. april 1967 i Helsingfors) er en finsk-svensk tidligere håndballmålvakt, nå assistenttreneren til Henrik Signell for Sveriges kvinnelandslag i håndball.
Klubb
Ekman har spilt i Skånela, Cliff, Irsta, Norrøna og Hammarby og ble i 2007/08-sesongen spillende assistenttrener for.
Han har selv spilt flest antall kamper i den høyeste divisjonen; totalt 529 kamper.
Personlig
Familien består av samboer Karin Eva Karlsson som var kaptein for i mange år, Daniel «Eiken» Jörgen Ekman som har spilt i Guif siden 1999 og Marcus Jörgen Ekman.
Catopocerus
Catopocerus er en slekt av mycelbiller som lever i Nord-Amerika.
Levevis
Artene lever dypt nede i løvstrø på bakken, eller under steiner. De er trolig soppetere.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det østlige Nord-Amerika (mest i Appalachene).
Kilder
Leiodidae i Tree of life
Glenus
Glenus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
Nokså store, kraftige, halvmatte, rødbrunlige kortvinger. Hodet er matt gulaktig og kontrasterer kraftig mot kroppen. Kroppen er har spredte, grove, utstående hår. Hodet er stort og rundet, litt bredere enn langt, med små fasettøyne som sitter foran på hodet. Kjevene er nokså lange, nesten så lange som resten av hodet. Antennene er forholdsvis korte, hos en av artene er de flate og nærmest bladformede. Pronotum er trapesformet. Dekkvingene er jevnbrede, noe bredere enn pronotum. Bakkroppen er kjegleformet.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Buffalo (NFL)
Buffalo i New York hadde i løpet av National Football Leagues tidlige år et lag som gikk gjennom flere forskjellige navn og eiere mellom 1910- og 1920-årene. Laget spilte under navnene Buffalo All-Stars fra 1915 til 1917, Buffalo Niagaras i 1918, Buffalo Prospects i 1919, Buffalo All-Americans fra 1920 til 1923, Buffalo Bisons fra 1924 til 1925 og i 1927 og 1929, og Buffalo Rangers i 1926. I 1928 var laget inaktivt på grunn av økonomiske problemer.
Før NFL
Buffalo hadde et miljø for profesjonell amerikansk fotball som var aktivt fra slutten av 1800-tallet av. Blant noen merkbare forgjengere til dette laget finner man Buffalo Oakdales, som hadde en storhetstid i 1908 og 1909 og ble oppløst rundt 1915; Cazenovias, som var det beste laget i New york i 1910 og 1911; og Lancaster Malleables fra nabobyen Lancaster, det beste laget i regionen i 1913 og 1914. Disse lagene spilte mot hverandre og lag fra nabobyer (eksempelvis Rochester Jeffersons).
Fra 1915 til 1917 spilte All-Stars under Eugene F. Dooley; i 1917 tok Dooley og hans stjernespiller Barney Lepper laget med på en rundtur hvor de dominerte lag i midtvesten. I 1918 fikk ikke lagene spille utenfor regionen på grunn av spanskesyken, og Dooley og Lepper valgte å legge ned laget. Skoselgeren Warren D. Patterson stiftet samtidig laget Buffalo Niagaras og signerte tidligere quarterback for Youngstown Patricians Ernest «Tommy» Hughitt. Niagaras ble ubeseirede bymestere i 1918 med seks seiere og tillot kun én touchdown i de seks kampene. De var et av få lag på toppnivået som fremdeles kunne spillekamper det året da de fleste av topplagene (som Patricians, Canton Bulldogs og Massillon Tigers) ikke hadde nok spillere på grunn av pandemien og første verdenskrig. Dette gav Buffalo en fordel mot konkurrentene i Ohio og signerte spillere som stod uten et lag, og løftet regionen til samme nivå som Ohio League og det eventuelle NFL. Gitt hvordan laget spilte det året samt de neste tre årene kunne de påstått å være det beste laget i landet, men Professional Football Researchers Association har nevnt Dayton Triangles, som også var ubeseiret i 1918, som det beste laget i landet. Da New York Pro Football League ble gjenåpnet i 1919 slo laget, da omorganisert og under navnet Prospects, Rochester Jeffersons for ligatittelen etter en helgeturnering på Thanksgiving. De to lagene spilte uavgjort i den første kampen, men Buffalo sikret en 20–0 seier på søndagen.
Lepper slo seg sammen med Hughitt og Patterson tidlig i 1920 for å stifte Buffalo All-Americans, men solgte snart laget til Frank McNeil som fikk dem inn i National Football League i ligaens første sesong. Historiske dokumenter indikerer derimot at han muligens ikke registrerte laget i American Professional Football Association før i 1921, men All-Americans blir vanligvis plassert på tredjeplass i tabellen fra 1920 (forvirrelsen kommer fra et møtereferat fra et møte i april 1921 hvor et uidentifisert lag fra Buffalo blir tatt inn i ligaen; dette kan ha vært Tonawanda Kardex som ble med i ligaen i 1921 og kun spilte én kamp). Patterson beholdt navnet og satte sammen et svakere lag som spilte ut 1923, og også spilte mot All-Americans i 1922.
Den første byttehandelen i NFL
I 1920 endte en kamp mellom Akron Pros og All-Americans 0–0 foran 3 000 tilskuere. I løpet av kampen ble eierne av Akron Pros Frank Nied og Art Ranney enige om å selge Bob Nash til Buffalo for $300 og fem prosent av billettinntektene i det første kjente spillerbyttet mellom to NFL-lag.
Tittelkonflikten i 1920
Buffalo, Decatur Staleys og Akron Pros kunne alle legitimt legge krev på ligatittelen i 1920. Akron Pros hadde best resultat i ligaen og måtte bare unngå et nederlag, mens Buffalo og Staleys trengte en seier for å sikre APFA-tittelen. Pros klarte et 0–0-resultat mot Staleys i Cub Park, men måtte fremdeles spille mot et All-Americans som kom fra en 7–3 seier over Canton Bulldogs i Polo Grounds New York. Til tross for at Buffalo hadde medvind og selvtillit før kampen klarte Pros igjen å sikret et 0–0-resultat.
Både All-Americans og Staleys klagde på at tittelen ble tildelt Akron på grunnlag av at Akron ikke hadde klart å vinne mot dem. Ettersom ligaens president Jim Thorpe og visepresident Stan Cofall begge var fraværende under ligamøtet var det Ranney, eieren av Akron Pros, som ledet møtet. Under møtet foreslo Joseph Carr, eieren av Columbus Panhandles, at Akron ble utnevnt ligamestere og Brunswick-Balke Collender Cup. Buffalo ble plassert på tredjeplass og Chicago på andre. I et separat forslag ble Carr også valgt til å ta over som ligaens president.
Ifølge moderne tiebreaker-regler i NFL ville Buffalo All-Americans blitt utnevnt til ligamestere sammen med Akron Pros. De hadde hatt samme seierprosent som Akron Pros, 9 1⁄2 seiere og 1 1⁄2 tap (.864), og begge lagene hadde slått Decatur Staleys som hadde 11 seiere og 2 tap (.846).
«The Staley Swindle»
Den 27. november 1921 vant All-Americans APFA-tittelen med et sesongresultat på 9–0–2. Av ukjente grunner gikk eier Frank McNeil derimot med på å spille to kamper til. Han fortalte journalister i Buffalo at disse to kampene var vennskapskamper som ikke ville ha noe å si for lagets plassering i ligaen. George Halas og Chicago Staleys klarte å sikre andreplass i ligaen i 1921 med kun ett tap i sesongen, mot Buffalo. De to ekstra kampene McNeil la opp var mot Pros og Staleys. Den første kampen, mot Pros, ble lagt til 3. desember, og laget skulle deretter ta nattoget til Chicago i Illinois for å spille mot Staleys dagen derpå.
All-Americans vant mot Pros, men var utslitt og ikke klare for kampen mot Chicago dagen etter, noe som førte til at de tapte. McNeil trodde fremdeles at laget hans var ligamestre i 1921 og kjøpte opp små fotballer i gull til spillerne for å minnes tittelen. Halas erklærte derimot at tittelen tilhørte Chicago, da han mente at den andre kampen mellom Buffalo og Chicago betød mer enn den første. Han påpekte også at sammenlagtstillingen mellom de to kampene var 16–14 i Staleys’ favør. McNeil insisterte på at Buffalo All-Americans var ligamestere og at de to siste kampene kun hadde vært vennskapskamper. I januar 1922 stemte ligaen for å tildele ligatittelen til Staleys.
Hendelsen har senere fått navnet «The Staley Swindle». McNeil kjempet for å få endret ligaens avgjørelse frem til han døde. Avgjørelsen, som var basert på en (nå utdatert) regel som sa at dersom to lag møttes mer enn én gang i en sesong telte den andre kampen mer enn den første, stemte overens med etablerte normer. Om Buffalo ikke hadde spilt den siste kampen hadde de forblitt ubeseirede og vunnet ligatittelen.
Buffalo Bisons
Den 1. oktober 1925 klarte Bisons å få Jim Kendrick ut av kontrakten hans med Hammond Pros for å signere med Buffalo. I 1925 var Bisons ledet av tidligere stjernespiller for Columbia University Walter Koppisch, med forventninger om at han skulle løfte laget tilbake til en kamp om ligatittelen. På grunn av et ellers relativt svakt lag skulle dette derimot vise seg å ikke være oppnåelig. Før Kendrick ble en del av laget tapte Bisons sesongens to første kamper. Kendricks første kamp for Buffalo var mot Rochester Jeffersons den 4. oktober 1925, og med Kendrick klarte Bisons å spille uavgjort mot Jeffersong og Akron Pros i de neste to kampene. Uken etter slo de Columbus Tigers 17–6. Noen få dager senere ble lagkaptein Walter Koppisch skadet i en bilulykke, og måtte stå over noen kamper.
En uke senere tapte Biosns 12–3 mot Frankford Yellow Jackets, og noen få dager senere skulle de møte New York Giants i Polo Grounds, som også skulle være Koppischs første kamp etter skaden. Til tross for et sterkt forsvar klarte Bisons derimot ikke å skape noe på angrep, og det skulle bli Koppischs siste kamp for Buffalo. Laget tapte sesongens to siste kamper mot Providence Steam Rollers (10–0) og Chicago Cardinals (23–6).
Buffalo Rangers
Jim Kendrick annonserte snarlig Buffalo Rangers, et lag bestående av spillere fra Texas og sørvestlige USA som spilte i 1926. Planen var at denne gruppen spillere skulle representere Buffalo i NFL. Ettersom de fleste spillerne var fra Texas fikk laget kallenavnet «Rangers» som en referanse til Texas Ranger Division. Sammen med Los Angeles Buccaneers fra vestkysten og Louisville Colonels fra sør var det et av tre lag som representerte byer utenfor NFLs hovedmarked.
Kendrick hadde tro på at spillerne ville prestere bedre dersom de ikke hadde noen interesser eller distraksjoner utenom amerikansk fotball, og sesongresultatet skulle avgjøre om dette stemte. Lokale medier i Buffalo vekslet mellom å referere til navnet som Buffalo Rangers og 'Bison Rangers, en kombinasjon av det gamle og nye navnet som skulle gjøre det lettere for tilhengere å heie på et lag som hadde spilt under tre forskjellige navn på syv år. Det ett-årige eksperimentet endte med et sesongresultat på 4–4–2 (.500). Buffalo forventet at Kendrick skulle spille videre i, men han signerte med New York Giants og de fleste gjenværende spillerne valgte også å forlate laget, hvor mange skyldte på dee kalde vintrene i Buffalo.
Tilbake til Bisons og oppløsning av laget
Dim Batterson en lokal trener for high schools og colleger som hadde vært en assistenttrener for laget siden 1925, tok over som hovedtrener før 1927-sesongen. Etter fem kamper (alle nederlag hvorav Buffalo scoret poeng i kun én av dem) sluttet laget å spille og fullførte ikke sesongen. De stod over 1928-sesongen, men var tilbake i 1929 med tidligere hovedtrener for Ooran Indians Al Jolley som leder. En av spillerne på laget det året var Jess Rodriguez, den første latinamerikanske spilleren i NFL (Frankford Yellow Jackets ansatte Ignacio «Lou» Molinet to år tidligere, men Molinet var fra Cuba). I likhet med i 1927 klarte Bisons ikke å sikre en seier før sesongavslutningen, da de klarte å vinne 19–7 mot favorittene Chicago Bears; det samme laget som hadde hindre Buffalo i å oppnå en perfekt sesong i 1921 reddet dem fra å gå en sesong uten en seier i 1929. Tildels på grunn av den store depresjonen ble Bisons oppløst, og skulle aldri spille en kamp igjen. Bisons satte en NFL-rekord i løpet av sesongen ved å ikke holde ledelsen i løpet av seks strake kamper, en rekord som først ble tangert av Kansas City Chiefs i 2012.
Med unntaket av de tre lagene som har direkte etterfølgere som fremdeles er aktive i NFL—Bears, Arizona Cardinals og Dayton Triangles (som til en viss grad lever videre gjennom Indianapolis Colts—var Buffalo det laget av de 13 originale i ligaen som var aktive lengst.
Et Buffalo-lag spilte minst én kamp til mot et NFL-lag etter Bisons ble oppløst: det uavhengige laget Buffalo Bears tapte 8–6 mot Cleveland Indians i 1931. Noen av NFLs vennskapskamper ble også arrangert i Buffalo mellom 1938 og 1958.
Laget har ingen offisiell tilkytning til fremtidigie profesjonelle lag i Buffalo: Buffalo Indians og Tigers i den tredje American Football League, Buffalo Bisons i All-America Football Conference eller dagens Buffalo Bills som var et lagene i American Football League (laget ble annonserte i 1959 og debuterte i 1960.
Akishima
Akishima er en japansk by som ligger i prefekturet Tokyo.
Johann Michael Ackner
Johann Michael Ackner (født 25. januar 1782 i Sighișoara i Transilvania, død 12. august 1862 i Hammersdorf nær Sibiu) var en arkeolog og naturforsker. Ackner, som var Siebenbürgen-sakser, er en av grunnleggerne av den tyske forskning i Transilvania. Spesiell anerkjennelse fikk han med sine verker om arkeologi og geologi.
Liv og arbeid
Johann Michael Ackner gikk på Bergskolen i Sighișoara og på gymnaset i Sibiu. Senere studerte han ved Universitetet i Wittenberg og Georg-August-Universität Göttingen teologi, men også filosofi, historie, naturfag, komparativ anatomi og medisin, historie, filologi og arkeologi.
I 1808, etter en lang studietur gjennom Europa slo Ackner seg ned som gymnaslærer i filologi og arkeologi i Sibiu. I 1821 ble han ble utnevnt som pastor i Hammersdorf. I løpet av sine omfattende reiser begynte Ackner å vie seg fra 1829/30 mer og mer mineralogien, geologien og særlig arkeologien. I 1851 ble han valgt som medlem av Leopoldina.
I 1854 ble han tildelt Goldenes Verdienstkreuz mit der Krone og i 1858 fikk han tittelen «Kaiserlicher Rat».
I 1860, i en alder av 78 år, reiste han i vitenskapelig øyemed via Trieste og Venezia til Wien.
Ackner ble gift i 1810 med Maria Magdalena Ebner, og de hadde tolv barn.
Forsvaret av det polske postkontor i Danzig
Forsvaret av det polske postkontor i Danzig (Gdańsk) var en av de første kamphandlinger under annen verdenskrig i Europa, og fant sted ved den tyske invasjon av Polen i 1939. Den 1. september forsvarte polsk personell denne bygningen i femten timer mot angrep fra SS Heimwehr Danzig (SS Danzig Heimevern), lokale SA-enheter og spesialgrupper fra Fristaden Danzigs politi. Med unntak av fire av forsvarerne, som klarte å komme seg unna da de kapitulerte, ble alle dømt til døden av en tysk standrett som illegal combatant den 5. oktober 1939, og henrettet.
Higashikurume
Higashikurume er en japansk by som ligger i prefekturet Tokyo.
Ivan Slezjuk
Ivan Slezjuk (polsk: Ivan Słeziuk, ukrainsk: Іва́н Слезю́к; født 14. januar 1896 i Sjyvatsjiv i Kongedømmet Galicia og Lodomeria i Østerrike-Ungarn; død 2. desember 1973 i Ivano-Frankivsk i Ukrainske SSR i Sovjetunionen) var en biskop i den ukrainske gresk-katolske kirke av det «forbudte» bispedømmet Ivano-Frankivsk i tidligere Galicia. Han ble erklært salig i 2001 av pave Johannes Paul II.
Higashikurume
Den har 116 477 innbyggere (2021) og dekker et areal på 12,88 km².
Ivan Slezjuk
Prest
Ivan Slezjuk var seminarist ved eparkiet Stanisławóws presteseminar og ble ordinert til prest i 1923 av Hryhorij Khomysjyn, biskop av Stanisławów. Mellom 1923 og 1935 virket Slezjuk som kateket i gymnaset og seminaret i Stanisławów.
Fuchū
Den har 263 093 innbyggere (2021) og dekker et areal på 29,43 km².
Ivan Slezjuk
Biskop
I april 1945, før Hryhori Khomysjyns arrestasjon, utnevnte han ham til hjelpebiskop og ordinerte ham til «hemmelig biskop» og bestemte ham til etterfølger i tilfelle han selv skulle bli fjernet. Den 2. juni 1945 ble biskop Slezjuk arrestert og dømt til ti års fengsel. Han var først i arbeidsleirene ved Vorkuta. I 1950 ble han overført til tvangsarbeidsleirene i Mordovia.
Den 15. november 1954 ble han løslatt og arbeidet underjordisk (i ««katakombekirken»), som pastor og lærer. I 1957 overtok han ansvaret for bispedømmet som hemmelig biskop og ble arrestert igjen 22. oktober 1962. Anklagen var anti-statlig religiøs virksomhet og ble straffet med fem års fengsel i Ivano-Frankivsk, tidligere Stanislaviv.
Etter løslatelsen bodde han i Ivano-Frankivsk etters sin løslatelse den 30. november 1968 og viet seg i det fordekte til presteopplæring. Den 30. november 1968 bispeviet biskop Slezjuk i sin tur Sofron Dmyterko som «hemmelig biskop», som senere skulle bli hans etterfølger. Han ble innkalt til KGB flere ganger, igjen og igjen, til nye 'samtaler'. Det siste slike besøk måtte han på to uker før han døde. En plutselig besvimelse førte til døden 2. desember 1973.
'''Mulig strålingsforgiftning? Omtale i biskop Sofron Dmyterkos dagbok': «Som avdøde selv sa, låste de ham inn i et eget isolert område, og ingen besøkte ham. Han ble der i to timer. Så sa de til ham: ‘Du er fri til å gå.’ Det var vanskelig for ham å gå fordi, som han selv sa, etter dette ble han svimmel, som om han hadde feber, huden hans brente. St. Vincent-søstrene, som hjalp ham, sa også at biskopen kom tilbake fra denne 'samtalen' med et veldig rødt ansikt, han følte seg utmattet, ble liggende i sengen og døde to uker senere. Det var og er fortsatt en mistanke om at KGB brukte stråling for å kvitte seg med enda en unert biskop»'' – Fra biskop Sofron Dmyterkos vitnesmål. ''
Rehabilitering, saligkåring
Den 26. februar 1992 ble Ivan Slezjuk offisielt rehabilitert av Ivano-Frankivsk tingrett for den andre fengselsperioden fra 1962 til 1967. Den 27. juni 2001 ble biskop Slezjuk offentlig utropt, sammen med tjuefire andre ærverdige Guds tjenere, til martyr, og saligkåret for den gresk-katolske kirke i Ukraina.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Higashimurayama
Den har 150 458 innbyggere (2021) og dekker et areal på 17,14 km².
Kodaira
Kodaira er en japansk by som ligger i prefekturet Tokyo.
Den har 196 959 innbyggere (2021) og dekker et areal på 20,51 km².
Hino (Tokyo)
Hino er en japansk by som ligger i prefekturet Tokyo.
Koganei
Koganei er en japansk by som ligger i prefekturet Tokyo.
Den har 127 226 innbyggere (2021) og dekker et areal på 11,3 km².
Kokubunji
Den har 129 619 innbyggere (2021) og dekker et areal på 11,46 km².
Gullruten 2022
Gullruten 2022 var den 25. utgaven av Gullruten. Hovedutdelingen fant sted i Grieghallen i Bergen 7. mai 2022 og ble ledet av Niklas Baarli, mens fagprisen ble delt ut på Edderkoppen Scene i Oslo den 27. april. Prisutdelingen gjaldt norskproduserte TV-produksjoner vist første gang på TV i perioden 22. mars 2021 og 21. mars 2022. Andre sesong av NRKs dramaserie Lykkeland vant flest priser med totalt fem, mens Viaplays dramaserie Pørni vant fire priser. Anne-Kat. Hærland ble tildelt hedersprisen.
De nominerte til fagprisen ble offentliggjort den 8. april mens de nominerte til hovedutdelingen ble offentliggjort 27. april. Lykkeland fikk flest nominasjoner med ni, andre sesong av HBO-serien Beforeigners og Pørni fikk syv nominasjoner hver, mens NRKs dramseriene Rådebank fikk seks. Publikumsprisen ble delt ut i samarbeid med Se og Hør. I denne klassen ble det først offentlig ti nominerte til den innledende runden 5. april. De fire med flest stemmer gikk deretter videre til en finalerunde.
Foran utdelingen ble det innført en ny fagprisklasse for årets grønne produksjon til produksjoner hvor produksjonsselskapet har tatt «bevisste grønne valg for å redusere produksjonens klimaavtrykk, og/eller bidratt til grønn innovasjon og nytenking». For hovedutdelingen er det innført en ny klasse for beste karakterdrevne dokumentarserie som erstatning for klassen beste dokusåpe, mens klassen beste TV-øyeblikk utgår. For fagprisen er klassen beste foto flerkamera gjeninnført, mens klassene beste regi flerkamera utgår.
Wilhelm Christian Holst
Wilhelm Christian Wessel Holst (født 2. mars 1816 på Stiklestad, død 23. januar 1887 samme sted) var en norsk offiser, gårdbruker, amtsveimester i Nordre Trondhjems amt og ordfører i Verdal 1864–1871.
Gullruten 2022
Hovedutdelingen ble overført på TV 2 og ble produsert av Nordisk Film TV.
Wilhelm Christian Holst
Familie, yrke og verv
Han vokste opp på Vestre Stiklestad (prestegården) som sønn av kaptein, gårdbruker og ordfører i Verdal Christian Munch von Holst og hustru Dorothea Jensine Bolle. Han slektet på offiserer og godseiere; farfaren var godseier Theodorus Bergmann Holst på Røros, og morfaren var rittmester Johan Christian Bolle. Han fikk slektsnavnet Wessel etter sin mormor Karen Catharina Wessel.
Gullruten 2022
Nominerte
Beste barne- eller ungdomsprogram:
Wilhelm Christian Holst
Familie, yrke og verv
Han var kaptein og sjef for Snåsenske kompani i Nordenfjelske skiløperbataljon. Han fikk skjøte på Vestre Stiklestad i 1847, og ble regnet som en foregangsmann i jordbruket i Verdal. I 1860- og 1870-årene, en tid med mange vei- og broanlegg, var han også amtsveimester i Nordre Trondhjems amt (Nord-Trøndelag). Han var ordfører i Verdal 1864–1871.
Gullruten 2022
Nominerte
Beste dokumentarserie:
Wilhelm Christian Holst
Familie, yrke og verv
Han giftet seg i 1842 med Sofie Amalie Schmidt, datter av kjøpmann i Trondhjem og eidsvollsmann Peter Schmidt. De fikk sønnen Peter Holst og datteren Christiane (Jane) Antonie (gift med forvalter Lund ved Sundnes bruk og brenneri). Gusta Rygh skriver i sine eridringer om Holst og hans hustru, som var omgangsvenner og naboer av hennes foreldre, lensmann og stortingsmann Peder Strand Rygh og Marie (født Bentsen) på Haug, at:
Gullruten 2022
Nominerte
Beste dramaserie:
Beste event- eller sportsprogram:
Wilhelm Christian Holst
Familie, yrke og verv
"«ved ham var det ikke noe særlig merkelig [i betydningen «interessant», anm.] i noe henseende. Hans frue … var bygdens grande dame, og deres hjem var ansett som for å være bygdens fine hus. De levde meget selskapelig, og vi var budt dit både ved større og mindre anledninger»."
Gullruten 2022
Nominerte
Beste humorprogram:
Wilhelm Christian Holst
Familie, yrke og verv
Wilhelm Christian Holst døde i 1887 etter lengre tids magekreftsykdom.
Utmerkelser
Han ble i 1887 utnevnt til ridder av St. Olavs Orden «for militær fortjeneste samt for nidkjær utførelse av offentlige verv», og til ridder av den svenske Vasaordenen.
Machida
Machida er en japansk by som ligger i prefekturet Tokyo.
Den har 434 414 innbyggere (2021) og dekker et areal på 71,55 km².
Gullruten 2022
Nominerte
Beste karakterdrevne dokumentarserie: