cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brevskole
Ernst G. Mortensen startet en skole i 1914, som ble hetende Norsk Korrespondanseskole. Det såkalte Brevskolerådet var aktivt fra 1948 til 1992. I 1959 startet det som i dag heter NKI Nettstudier, og i 1968 stiftet man Norsk Brevskoleforbund.
Virksomheten er nå nesten helt vridd over på fjernundervisning, der Internett sørger for korrespondansen.
Flere av skolene har beholdt navnet. Kjente skoler er Norsk Korrespondanseskole (nå NKS Nettstudier), Norsk Korrespondanseinstitutt (nå NKI Nettstudier) og Folkets Brevskole (FB).
Etter man fikk frimerkene rundt 1850 kunne man begynne på ordentlig med brevskoler.
Dagorlad
Dagorlad (Slagslettene) er en fiktiv plass i J.R.R. Tolkien sitt univers.
Det ligger nord for Mordor og er som et digert hinder på grunn av sumpene som har vokst frem der.
Under Den siste Alliansen mellom Alver og mennesker var dette en av de avgjørende slagsted. Mange tusen vart drept her, både alver, mennesker og orker. Senere ble dette til en kjempesump der likene av de mange som falt ble liggende uten å rotne. De blir sagt at De døde lokker til seg veifarende som har gått seg vill, ved hjelp av små lys de tenner. Mange har dødd i sumpene der etter å ha blitt lokket ut i vannet.
Under Ringkrigen i 3018, var Frodo og Sam Gamgod, på vei gjennom sumpene med Gollum som veiviser. Gollum var en av de få som visste hvor det var trygt å gå.
Wang Zhiwen
Wang Zhiwen (kinesisk: 王志文, pinyin: Wáng Zhìwén, født 25. juni 1966 i Shanghai i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk skuespiller. Han begynte sin karriere i 1989.
Silinger
Silinger (latin: Silingæ, gresk: Σιλίγγαι, Silingai) er antatt å ha vært en østgermansk stamme, antagelig en del av den større gruppen vandalene, som slo seg ned i det nåværende Schlesien (latin: Silesia), som de antagelig ga navn til.
Silingerne var en del av vandalenes folkevandringer. De invaderte Gallia i 406 sammen med asdingerne, og deltok i vandalenes plyndring av Roma i 450. De reiste videre til Spania og slo seg ned i provinsen Baetica, i det nåværende Portugal. Etter avgjørende nederlag i krigen mot vestgoterne, underkastet de gjenværende silingerne seg de asdingiske kongene. Under ledelse av Geiserik reiste de sammen med asdingerne og alanerne til Afrika, hvor de opprettet et vandalerrike som bestod til 533, som ble en av årsakene til Vest-Romerriket brøt sammen.
Uttara Kannada (distrikt)
Uttara Kannada (kannada: ಉತ್ತರ ಕನ್ನಡ ) er et distrikt i den indiske delstaten Karnataka. Distriktets hovedstad er Karwar.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,436,847 innbyggere i distriktet, mot 1,353,644 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 29,14 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 10,19 % i 2011 mot 12,82 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 947 i 2011 mot 946 i 2001.
Pallando
Pallando var en av Istari, det vil si, trollmennene som kom til Midgard i J.R.R. Tolkiens serie Ringenes herre.
Han var en blå trollmann (Ithryn Luin), som dro inn i Østen til Midgard og aldri vendte tilbake. Han var, sammen med Alatar, en av de to blå trollmennene. Det er ikke mye som er skrevet om dem, men de skal vist nok å ha reist tidlig inn til Østen. Hva som siden skjedde med dem er ukjent.
Åsgården skole
Åsgården skole er en barneskole i Åsgårdstrand i Horten kommune, ca 10 km fra Horten by, og er en av kommunens syv barneskoler. Skolen har ca. 200 elever fordelt på 7 klasser. Det er skolefritidsordning ved skolen.
Historikk
Natt til 5. april 2010 brant deler av skolen ned etter ildspåsettelse. Fram til sommeren 2013 hadde skolen midlertidige lokaler, først på Klokkeråsen skole i Tønsberg og deretter på Karljohansvern i Horten. Den 7. oktober 2013 ble den nybygde skolebygningen tatt i bruk.
Plötzensee (fengsel)
Plötzensee (tysk: Justizvollzugsanstalt Plötzensee (JVA Plötzensee)) er et fengsel i bydelen Charlottenburg-Wilmersdorf i Berlin. Fengselet dekker et areal på 25 hektar og har en kapasitet på 577 innsatte. Det er underlagt Berlins senat.
Fengselet ble bygget i årene mellom 1868 og 1879, men er i ettertid særlig kjent for at fengselet var det viktigste henrettelsesstedet under det nasjonalsosialistiske styret da 2,891 personer ble henrettet.
Etablering
Fengselet ble etablert etter en beslutning av den prøyssiske regjeringen under kong Vilhelm I og bygget på eiendommen til godset i Plötzensee. Stedet har navn etter innsjøen og kommer fra Plötze (tilsvarende polsk: Płoć), et lokalt tysk navn på fisken mort, som yngler i innsjøen. Området ble delt av Berlin-Spandau skipskanal fra 1859 og lå opprinnelig utenfor bygrensen, men ble inkludert i Stor-Berlin ved en lov fra 1920.
Da fengselet ble bygget hadde det en kapasitet på 1,200 innsatte. I tillegg til selve fengselsbygningen, inkluderte området administrasjonsbygg, servicebygninger, verksteder, sykestue, et kapell og innkvartering for personalet.
Henrettelser 1890–1932
I årene 1890 til 1932 ble totalt 32 mennesker henrettet etter å ha blitt dømt for drap. Disse innsatte ble halshugget utendørs i fengselets gårdsrom.
Under nasjonalsosialistene
Under det nasjonalsosialistiske styret ble fengselet brukt til politiske fanger og også som vanlig fengsel. Fangene var innestengt i små, fuktige celler med få og korte tillatelser til å være i fengselsgården. Matmangelen rammet de innsatte, og forholdene ble forverret i siste halvdel av krigen på grunn av overbelegg og mangelfull medisinsk behandling.
Henrettelser 1937–1945
Giljotinen ble installert i fengselet i 1937, overført i hemmelighet fra Bruchsal fengsel. 37 personer ble henrettet ved hjelp av den nye installasjonen resten av 1937, 56 ble drept i 1938 og 95 i 1939.
Giljotinen ble ødelagt under et alliert bombeangrep natten mellom 3. og 4. september 1943. Fengselet ble truffet flere ganger, med store ødeleggelser, men fangene ble holdt innelåst i sine celler. Det etterfølgende fluktforsøket hvor fire dødsdømte fanger lyktes å rømme medførte at myndighetene ikke lenger ønsket å ha et stort antall dødsdømte samlet, og henrettelsesrommet ble utstyrt med en kraftig bom med store kroker, hvor de dødsdømte ble hengt fra, åtte ad gangen. I uken 7. til 12. september ble mer enn 250 fanger hengt. 186 ble hengt natten mellom 7. og 8. september 1943.
Rundt halvparten av de som ble henrettet var tyskere, og de fleste av disse var dømt til døden for motstandsarbeid mot det nasjonalsosialistiske styret. Men ofre for det tilfeldige rettssystemet i Plötzensee var også personer som ble dømt til døden for mindre forseelser, særlig etter 1939. Rundt 600 henrettede kom fra Tsjekkoslovakia, 253 var polakker og 245 franskmenn.
Mot slutten av krigen ble Plötzensee i større grad et fengsel for motstandere av det nasjonalsosialistiske styret. Etter 20. juli-attentatet ble 90 mennesker henrettet i Plötzensee etter mistanke om deltakelse i eller bistand til attentatet.
Den siste henrettelsen skjedde 20. april 1945, og de resterende innsatte ble frigjort fem dager senere av Den røde armé under slaget om Berlin.
Etter andre verdenskrig
I 1945 bestemte de allierte okkupasjonsmyndighetene at Plötzensee skulle brukes som ungdomsfengsel, (Jugendstrafanstalt Berlin). Den store celleblokken ble ødelagt under krigen, og ble ikke gjenoppbygget, og en av de gamle bygningene ble revet og nye bygninger for ungdomsinnsatte ble bygget på området. Fengselsområdet har fortsatt sin egen sykestue.
I tillegg sonet flere tidligere DDR-topper i Plötzensee etter den tyske gjenforeningen. En av de mest prominente fangene var DDRs siste kommunistleder Egon Krenz, som sonte i Plötzensee fra januar 2000. til han ble løslatt julen 2003.
Museum
Det er opprettet et museum på stedet.
Jens Moe
Jens Moe (1943–2000) var en norsk lege som var pionér i utviklingen av den sivile luftambulansetjenesten i Norge. Sammen med andre ildsjeler tok han initiativ til etableringen av Stiftelsen Norsk Luftambulanse i 1977, og var i mange år organisasjonens leder.
Moe studerte medisin i Göttingen i Tyskland med eksamen i 1969. Han hadde noen år privat praksis i Drøbak, og jobbet så i Forsvarets sanitet. Fra 1978 til 1985 var han leder for Norsk Luftambulanse. Deretter var han sjef ved det private legesenteret og senere sykehuset Ringsenteret (nå Volvat Medisinske Senter). Fram til sin død vekslet han mellom arbeid der og privat praksis i Drøbak.
Han gav ut flere bøker om akuttmedisin.
Nes Sóknar Ítrottarfelag
Nes Sóknar Ítrottarfelag, ofte forkortet NSÍ, er en fotballklubb i Runavík på Eysturoy på Færøyene.
NSÍ ble stiftet den 24. mars 1957 og favnet hele det daværende Nes sókn, som Runavík senere ble utskilt fra. NSÍ drev først mest med håndball, men utvidet i løpet av 1960-årene med flere idretter, som badminton og kapproing. Den første fotballbanen ble anlagt i Runavík i 1972. Avdelingene for kapproing og håndball ble utskilt fra NSÍ som de selvstendige klubbene Kappróðrarfelagið NSÍ og Hondbóltsfelagið Tjaldur i 1998, og NSÍ har siden vært rendyrket som fotballklubb.
Klubben deltok for første gang i europacup i 2003, da den spilte sin første kamp mot FC Lyn Oslo. I 2007 ble NSÍ færøyske mestere for første gang.
Andre avdelinger
Klubben stiller i tillegg til A-laget flere lag i de lavere færøyske divisjonene. Per sesongen 2008 stilte klubben et andrelag (NSÍ II) i færøysk 1. divisjon, og et tredje og fjerdelag (NSÍ III og NSÍ IV) i 3. divisjon.
NSÍ Runavík har i flere år hatt et kvinnelag med i den øverste kvinnedivisjonen på Færøyene. Fra 2009 stilt kvinnelag sammen med B68 Toftir i nabokommunen Nes.
NSÍ Runavík i Europa
NSÍ Runavík har representert Færøyene i europacup ved fem anledninger, første gang i 2003 mot norske Lyn. NSÍ har deltatt både i kvalifisering til UEFA-cupen og Mesterligaen, samt første runde i Intertoto-cupen, men aldri gått videre. Av 8 europacupkamper laget har spilt er 7 tapt, eneste seier per dags dato var 1-0 hjemme mot FC Dinamo Tbilisi i 2008. I første kvalifiseringsrunde av Europaligaen i 2009 møtte Runavík igjen et norsk lag, denne gang Rosenborg.
Billy Eckstine
William «Billy» Clarence Eckstein (født 8. juli 1914 i Pittsburgh, død 8. mars 1993 samme sted) var en amerikansk jazzvokalist, musiker (trompet, trombone, gitar) og bandleder.
Hans førstepris for imitasjon av Cab Calloway i studietiden på Howard University, ga ham plass i Tommy Miles' orkester.
Han var i Earl Hines’ band (1939–43), ledet sitt eget storband (43-47) bestående av saksofonbesetningen Gene Ammons, Dexter Gordon, Sonny Stitt, Lucky Thompson, Charlie Parker, Wardell Gray, Budd Johnson, Leo Parker; trompetrekken Dizzy Gillespie, Miles Davis, Kenny Dorham og Fats Navarro, i tillegg til Art Blakey på trommer og vokalistene Lena Horne og Sarah Vaughan.
Eckstines innspilling av «I Apologize» (1948) ble til delt Grammy Hall of Fame Award i 1999.
Hans siste innspilling var I am a singer (1984).
Lysøysundet
Lysøysund er et tettsted i Jøssund sogn i Ørland kommune i Trøndelag. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger ved Lauvøyfjorden, på fastlandet innenfor Lysøya, sør for innløpet til Åfjorden.
Stiftelsen Frohavet arrangerer kystkulturdagene i Lysøysund, som avholdes hver august med forskjellig tema.
Dioksin
Dioksin er en samlebetegnelse på en gruppe klorholdige giftstoffer som dannes under forbrenning av organisk materiale så lenge det er klor til stede. Dioksin er giftig for mennesker. Giften fører over lang tids eksponering til økt risiko for kreft, reproduksjonsforstyrrelser, nedsettelse av immunforsvaret, nevrotoksiske effekter og «hormonvirkninger».
Dioksiner og furaner
Dioksiner og furaner er to grupper miljøgifter med nesten lik oppbygging og mange av de samme egenskapene. Disse miljøgiftene kan gi helseskader som nedsatt immunforsvar, hudskader, misdannelser og redusert vekst. Dioksiner bidrar også til økt risiko for kreft i lever og tarmer. Utslipp av dioksiner og furaner er stadig et betydelig miljøproblem i Norge.
Dioksiner er en betegnelse på en stoffgruppe på 75 giftige kjemikalier. Det fullstendige navnet på denne gruppen er polyklorerte dibenzodioksiner (PCDD). En nært beslektet gruppe kjemikalier kalles furaner, eller mer presist polyklorerte dibenzofuraner. Denne gruppen består av 135 forskjellige stoffer. Det er vanlig å analysere og behandle disse to stoffgruppene sammen, og i resten av artikkelen vil hele gruppen av stoffer omtales som dioksiner.
Den totale gruppen av miljøgiften dioksiner består da av 210 stoffer. Av disse er det 12 stoffer som regnes som ekstremt giftige. I engelskspråklig litteratur omtales disse ofte som «the dirty dozen». Det aller giftigste stoffet heter 2,3,7,8 tetraklordibenzo-p-dioksin (2,3,7,8 TCDD). Forsøk har vist at 0,5 milligram TCDD er nok til å drepe et marsvin. De andre stoffenes giftighet angis ofte som ekvivalenter av 2,3,7,8 TCDD, slik at dette stoffet brukes som referanse for de andre.
Dioksinene er organiske miljøgifter. Det innebærer at stoffene er nedbrytbare i naturen, men at slik nedbrytning kan ta svært lang tid. Lagringstiden for dioksiner i naturen varierer fra noen måneder til mange år.
Kilder til utslipp
Dioksiner blir hverken produsert eller brukt kommersielt og er en uønsket forurensning uten nytteverdi. Det er i all hovedsak to måter dioksinene dannes på:
I tillegg har nyere forskning vist at små mengder dioksiner kan dannes ved kompostering og vedbrenning. Det er videre observert spor av dioksiner i slam fra avløpsrenseanlegg.
Tidligere hadde Norge en av verdens største punktkilder for utslipp av dioksiner. Hydros magnesiumfabrikk på Herøya slapp i perioden frem til 1990 ut like mye dioksiner som samtlige kilder i hele Sverige. Falconbridge Nikkelverk i Kristiansand og avløp fra diverse klorblekerier i treforedlingsindustrien, har også gitt et kraftig bidrag til dioksinutslippene i Norge. Prosessendringer og en mer bevisst holdning til slike utslipp har bedret situasjonen betraktelig.
I dag er det avfallsforbrenningen som gir de største utslippene av dioksiner. I tillegg bidrar biltrafikk, kloakkslam og brenning av PVC-isolerte kabler.
Spredning til miljøet
Dioksiner finnes i lufta både som damp og bundet til partikler. Det siste er det vanligste, og som regel vil dioksinene binde seg til aske eller sot. Gjennom bindingene til partiklene kan dioksinene oppholde seg i lufta over lang tid og transporteres over store avstander. Dioksiner finnes derfor på hele kloden.
Spredningen av dioksiner skjer også via vann. Dioksinene løser seg ikke i vann, men vil binde seg til partikler. Etter hvert vil partiklene falle til bunnen og dioksinene lagres i bunnsedimentene.
Dioksinene er kjemisk bestandige og nedbrytningen skjer gjennom spalting som følge av sollys. Dioksinene er ofte knyttet til sot og skjermet for sollys slik at de ikke spaltes så lett. Tilsvarende er det for dioksiner lagret i jord eller bunnsedimenter. Skjermingen mot sollys gjør at nedbrytningen kan ta svært lang tid.
Effekter av dioksiner
Menneskene tar i første rekke opp dioksiner gjennom mat og vann. I tillegg vil man kunne eksponeres gjennom huden og direkte ved innånding.
Dioksinene løser seg i fett og vil derfor lagres i alle fettholdige deler av kroppen. I leveren er det en type proteiner som binder seg spesielt lett til dioksinene slik at leveren er det viktigste lageret for dioksiner i kroppen.
Halveringstiden for dioksiner i menneskekroppen er mellom 7 og 11 år. Det betyr at dioksinene lagres i kroppen i årevis. Selv svært lave doser vil over tid kunne gi store konsentrasjoner i kroppen.
Mye av forskningen på helseeffekter av dioksin-forgifting er gjort ved hjelp av dyreforsøk. Man kan diskutere hvorvidt resultatene fra disse forsøkene er overførbare til mennesker. På grunn av høyst ulik forbrenningsfart vil nemlig halveringstiden for dioksiner i kroppen variere mye fra art til art. Rotter har eksempelvis en halveringstid på noen få dager. Dette gir særlig problemer for forskningen på langtidseffekter.
Til tross for problemene i forbindelse med forskning på dioksineffekter, er det mange helseeffekter som er mer enn godt nok dokumentert. Relativt små doser av dioksiner kan gi kroniske effekter som redusert vekst, forstyrrelse av A-vitaminomsetning, nedsatt immunforsvar, lavere testosteronnivå og hudskader. Dioksiner forstyrrer også med gen-funksjonen og vil kunne føre til misdannelser og/eller kreft (i lever eller tarmer). Ofte vil man kunne observere en kombinasjon av flere av disse helseeffektene. På grunn av at eksponeringen for dioksiner ofte skjer samtidig som man blir eksponert for andre miljøgifter er kombinasjonen av årsaksforhold og helseeffekter temmelig komplekse.
Kjente eksempler på dioksinutslipp
Et av de mest kjente utslippene av dioksiner skjedde i Seveso i Italia i 1976. I forbindelse med produksjon av triklorfenol kom prosessen ut av kontroll, noe som resulterte i en sky som blant annet inneholdt dioksiner. Skyen drev gjennom et område der det bodde 37 000 mennesker. Ingen av menneskene døde som en direkte følge av ulykken, men mange fikk plager med luftveier og huden, mens en rekke dyr døde og over 70 000 ble slaktet. En av følgene av denne ulykken var at EU laget det såkalte Seveso-direktivet som omhandler risiko for storulykker i industrien.
Et annet kjent eksempel er «Agent Orange». Dette er et dioksin-holdig plantevernmiddel som ble brukt av de amerikanske styrkene under Vietnamkrigen. På slutten av 60-tallet sprøytet de over 50 millioner kg «Agent Orange» over de vietnamesiske skogene. Nærmere 200.000 amerikanske krigsveteraner har rapportert inn helseskader som har blitt knyttet til eksponeringen for dioksiner i Vietnam-krigen.
Sommeren 1999 ble det funnet dioksiner i en rekke belgiske matvarer. Per dags dato vet man ennå ikke alt om opphavet til dioksinforurensningen. Det man vet er at en belgisk fôrprodusent har tilsatt frityrolje fra gatekjøkken i fôret, og at denne oljen har vært forurenset med dioksin. Fôret er brukt av belgiske og muligens franske og tyske bønder ved produksjon av kylling, egg, gris og storfe. Dioksinverdien i det forurensede kjøttet er opptil 175 ganger høyere enn Verdens helseorganisasjons (WHO) grenseverdier.
Tiltak og virkemidler
For å hindre dioksin-forgiftning av mennesker har myndighetene innført kostholdsråd eller restriksjoner på fiske i enkelte fjordområder. Per i dag gjelder dette for en rekke fiske- og skalldyrarter i Grenlandsfjordene. Slike tiltak er imidlertid kun rettet mot å redusere konsekvenser av utslipp som har skjedd. Viktigere er det å fjerne dioksiner som har sluppet ut og hindre at enda mer dioksiner slippes ut i naturen.
Etter påtrykk fra Bellona og andre miljøvernorganisasjoner jobber nå både stat, kommuner og industriselskaper med planer for tiltak mot særlig forurensede sedimenter. Aktuelle alternativer er tildekking, fjerning/deponering og rensing.
Som tidligere nevnt er det i dag avfallsforbrenning som gir de største dioksinutslippene i Norge. En måte å redusere disse utslippene på er bruk av renseanlegg. De største avfallsanleggene har montert brukbare systemer for slik dioksinrensing og klarer dermed å begrense utslippene sine. Myndighetene arbeider nå for at de mindre avfallsanleggene også skal rense sine utslipp. En ekstra gevinst ved renseanlegg er at de også luker bort en del andre forurensninger.
Et alternativ til rensing av avgassene er bedre styring av forbrenningsprosessen og avkjølingen av avgassene. Det har vist seg at dersom avkjølingen av røyken fra forbrenningen skjer raskt nok, vil det ikke dannes dioksiner i det hele tatt. For eksempel vil dette være tilfelle ved en nedkjøling av røyken fra ca. 1 100°C til 150°C i løpet av 2 sekunder. Dette er fullt mulig med riktig tilpasset teknologi.
Johannes Bognerud
Johannes Bjarne Bognerud (født 29. april 1908 i Hobøl, død 2. mars 1987) var en norsk friidrettsutøver. Han representerte Årnes IL, IL i BUL og Enebakk IF.
Bognerud vant NM på 5 000 m løp på bane i 1929 og i 1930. Han fikk også sølv på 10 000 m i NM 1929. I 1934 vant han NM i terrengløp, og fikk sølv på 5 000 m. Han fikk også en bronse på 10 000 m i 1938. Han konkurrerte for klubbene IL i BUL og Årnes.
Hans beste løp på 5 000 m hadde han på Bislett, 25. august 1934 i landskampen mot Sverige på norsk rekord med 14.53,2. I september samme året var med i EM i Torino i Italia, men fullførte ikke løpet. Han mottok Morgenbladets gullmedalje dette året. Fra 1946–1948 tok Bognerud over lederansvaret i Enebakk Idrettsforening.
Fylkesvei 1572
Fylkesvei 1572 går mellom Årnes og Bjørknes bru i Nes.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 479. Armen fra Auli til Banklia fikk eget nummer.
Curling under Vinter-OL 1924
Curling under Vinter-OL 1924 Det deltok tre land i curling. Øvelsen i dette OL var tradisjonelt regnet kun som demonstrasjonsidrett, men IOK stadfestet i 2006 at konkurransen var en tellende olympisk øvelse.
Bobsleigh under Vinter-OL 1980
Under Vinter-OL 1980 i Lake Placid ble det arrangert to øvelser i bobsleigh.
Herman L. Løvenskiold
Herman Leopoldus Løvenskiold (født 4. februar 1897 på Rafnes, død 16. juli 1982 på Nesodden) var en norsk heraldiker, fotograf, ornitolog og statsstipendiat.
Liv og virke
Han var odelsarving til herregården Rafnes, som hadde vært i denne grenen av slekten Løvenskiolds eie siden 1782, men den ble solgt ut av familien. Han utdannet seg i Tyskland og tok der en doktorgrad i kjemi. Hans store interesse var fugler og deres liv, så han fikk kallenavnet Fugle-Herman (til forskjell fra flere andre i slekten med fornavnet Herman). I moden alder tok han norsk doktorgrad på Avifauna Svalbardensis – fuglelivet på Svalbard (1964). Han skrev flere bøker om fugler og naturvern, og var fotograf i Carl Schøyens klassiske bok Fuglefjell (1931).
Løvenskiold hadde også stor interesse for slektshistorie (genealogi) og våpenskjold (heraldikk). I flere år arbeidet han med seglkonservering i Riksarkivet, samt med kopiering av segl fra middelalderen og nyere tid. Han skrev og utga boken Heraldisk nøkkel som er et systematisk oppslagsverk til de heraldiske figurene (og hjelmtegnene) i våpenseglene som inngår i Riksarkivets seglsamlinger, som totalt omfatter 4400 våpen fordelt på 2350 navn fra 1650-årene til 1900-tallet. Han var i 1969 medstifter av Norsk Heraldisk Forening og dens formann i 1969–1973.
Han samlet segl fra slekten Løvenskiold og var sammen med godseier Axel Løvenskiold, Ask, forfatter til en jubileumsbok om slekten og til et malt og trykt stamtre for den.
Han ble utnevnt til statsstipendiat i 1952.
Herman L. Løvenskiold var innehaver av Kongens fortjenstmedalje i gull, og hadde også flere utmerkelser for innsatsen under andre verdenskrig.
Hans foreldre var stortingsmannen og offiseren Herman Løvenskiold (f. 1869) og Anette Gjertsen (f. 1871). Han var etterkommer etter «Fritz» Løvenskiold og Maren Fransisca Paus, som han eide malte originalportretter av. Han eide også hennes dagbok som er blitt trykt.
Weald
Området har et areal på omkring 1300 km², og er erklært som et område med enestående vakker natur. Blant byer i Weald er Tunbridge Wells, Tonbridge, Crawley og Sevenoaks.
Langvingefalker
Langvingefalker (Falco) er en den største slekten i falkefamilien (Falconidae), med 38 nålevende arter. Falkefamilien inngår i ordenen falkefugler (Falconiformes), som nå kun består av denne familien. Arter merket (N) opptrer i Norge.
Weald
Andre områder som har weald i navnet er North Weald Bassett i Essex og Harrow Weald i det nordvestlige London.
Langvingefalker
Langvingefalkene består av arter med lange, spisse vinger, noe som gjør disse fuglene til meget dyktige og svært hurtige flygere. Artene er predatorer, som typisk fanger byttet under flukt, som oftest mindre fugler. Byttet drepes imidlertid med nebbet, som er kort, kraftig og krummet med vokshud innerst på overnebbet. Vandrefalken regnes av mange som verdens hurtigste dyr, siden den kan komme opp i hastigheter opp mot 350 km/t når den stuper.
Weald
Etymologi
Navnet «Weald» er avledet fra angelsaksiske weald i betydningen «skog» (språklig beslektet med tyske wald, men ikke beslektet med engelske «wood» (tre) som har en annen opprinnelse). Weald kommer fra urgermansk *walthuz, og er til sist avledet fra den urindoeuropeiske rota *welt-. Weald er en særlig vestsaksisk eller kentisk form; wold er den angliske utgaven av ordet. Den norske ordet voll er en kognat med en annen betydning. Mellomengelsk utgave av ordet er wēld, og den moderne stavingen er en gjeninnføring av den angelsaksiske formen innført av William Lambarde i hans bok A Perambulation of Kent fra 1576.
Langvingefalker
Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World/Clementslista (2022). Norske artsnavn følger Artsdatabanken og Norsk navnekomité for fugl og er i hovedsak i henhold til Syvertsen et al. (2020).
Eksterne lenker
Сокол (Силистра облысы)
Weald
Etymologi
I den angelsaksiske perioden het området Andredes weald i betydningen «Andreds skog», personnavnet avledet fra Anderida, et romersk navn fra dagens Pevensey. Området er også referert til i angelsaksiske tekster som Andredesleage hvor det andre leddet, leage, er et annet angelsaksiske ord for «skogsland», representert av det moderne leigh.
Adjektivet for «Weald» er «Wealden».
Claudia
Claudia er et kvinnenavn med opprinnelse i det romerske familienavnet Claudius, som betyr «lam» eller «forkrøplet». Navnet er svært vanlig blant annet på Cuba og i Chile, Østerrike og Romania. Variantene Gladys og Claudine er også svært utbredt.
Etymologi
Claudia er dannet av mannsnavnet Claudius, som har opphav som romersk familienavn og var avledet av det latinske claudus som betyr «lam» eller «forkrøplet».
Utbredelse
Navnet er nevnt i Bibelen, i den norske oversettelsen i formen Klaudia. I Sverige var navnet mest brukt i perioden 1980–1999.
Wells Fargo’s Gold Coast Award
Wells Fargo's Gold Coast Award er en pris i hundesledeløpet Iditarod som tildeles «den første hundekjøreren som kommer til sjekkpunktet Unalakleet».
Innledning
Utmerkelsen ble første gang utdelt i 1987, men etter 1988 hadde den et opphold fram til 1993. I 1993 startet The National Bank of Alaska, som nå heter Well Fargo Bank Alaska, som sponsor for prisen. Denne banken har sponset prisen siden den gang, og vinneren får, i tillegg til et trofe, gull til en verdi av 2 500 USD. Det er først en seremoni i Unalakleet for å markere vinneren, deretter en ny markering ved banketten i Nome.
Vinnere
Dewey Halverson ble i 1987 den første som vant prisen, og året etter ble Martin Buser den første fra Europa som vant. Buser er med sine fire priser den mestvinnende sammen med Doug Swingley. Tre av seirene til Buser kom da han var sveitsisk statsborger, mens den siste ble vunnet det året han ble amerikansk statsborger.
I 2003 ble Robert Sørlie den første nordmannen som vant prisen. Han vant også i 2005, mens Ketil Backen var vinneren i 2004.
Eksterne lenker
Infoside om Iditarodpriser fra Cabela
Falco (musiker)
Johann (Hans) Hölzel (født 19. februar 1957, død 6. februar 1998), også kjent som Falco, var en østerriksk musiker fra byen Wien, som hadde flere kjente sanger, som «Der Kommissar», «Rock Me Amadeus», «Jeanny» og «Coming Home (Jeanny Part 2)» med flere. Hans album og singler har solgt rundt 60 millioner kopier verden rundt og er tallmessig det mest vellykkede uttrykk for Austropop. Falco omkom i en bilulykke i Den dominikanske republikk og ble bisatt i en æresgrav på Wiener Zentralfriedhof.
Skjønnsretten
Skjønnsretten var en særdomstol som etter plan- og bygningsloven av 1985, § 60 kunne opprettes særskilt i det enkelte tilfelle av Kommunaldepartementet etter søknad fra en kommune for å avgi skjønn etter loven.
Domstolen skulle ha fem medlemmer – formannen med varamann utnevnes av departementet, mens de resterende fire medlemmene utnevnes av tingretten. Formannen og hans varamann må oppfylle de alminnelige krav som gjelder for dommere. I spesielle tilfeller kan departementet bestemme at flere kommuner skal ha en felles skjønnsrett. De nærmere regler for skjønnsrettens behandling av saken finnes i skjønnsprosessloven av 1. juni 1917. Skjønnsretten som særdomstol ble opphevet fra 1. januar 2009 med ny plan- og bygningslov. På opphevelsestidspunktet var det kun tre kommuner som hadde særskilte skjønnsretter - Stavanger, Bergen, og Trondheim.
Skjønnsprosessloven er generell, og gjelder således også andre former for skjønn hjemlet i andre lover. I andre tilfeller behandles saken i en særlig prosessform, men av de alminnelige domstoler, og retten benevnes således ikke som skjønnsrett. Det er angitt to typer skjønn; Det ene er lensmannskjønn med lensmann og to lekmenn, det andre er rettslig skjønn med dommer og fire lekmenn.
Volvo XC
Volvo XC kan vise til:
Fylkesvei 257
Fylkesvei 257 går mellom Randsverk i Vågå og Sjoa i Sel.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Vibeke Løkkeberg
Løkkeberg har også utgitt romanene Leoparden, Jordens skygge, Purpur, Brev til hilmmelen og Allierte.
Bakgrunn
Hun er datter av Hans Ludvig Kleivdal (1912–1961) og Johanne Beate Kismul (1912–1993). Familien, som eide Kleivdal lærfabrikk, ble hardt rammet under bombingen av Laksevåg 4. oktober 1944. Løkkebergs bestefar Sjur Hansen Kleivdal, opprinnelig fra Alversund (1878–1944), hans datter Borghild Remme (1908–1944) og hennes datter Wenche (f. 1944) mistet livet i angrepet sammen med flere andre slektninger.
Vibeke Løkkeberg var gift med filmskaperen Pål Løkkeberg. Senere var hun gift med filmskaperen og skuespilleren Terje Kristiansen til hans død i 2021. Sammen fikk de døtrene Tonje Kleivdal Kristiansen (f. 1975) og Marie Kleivdal Kristiansen (f. 1982).
Hun ble i 2006 utnevnt til ridder av Ordenen den italienske solidaritets stjerne («Ordine della Stella della Solidarietà Italiana»). I 2015 ble hun tildelt Amanda-komiteens ærespris for sitt virke som filmskaper.
I januar 2020 utkom en biografi om Vibeke Løkkeberg skrevet av Johanne Kielland Servoll under tittelen ''Vibeke Løkkeberg. En kunstnerbiografi''.
Vibeke Løkkeberg og hennes filmer var tema for sangen «Vibeke Løkkeberg» av Ole Paus fra 1978.
Bingselva
Bingselva (også skrevet Bingenselva) er ei elv i Øvre Eiker og Modum kommuner i Viken. Den dannes ved samløpet mellom Letmolielva og Løken ved Brutangen vest for Bingen og munner ut i Drammenselva ved Skotselv. Elva er 15,0 kilometer lang.
De to største sideelvene kommer begge fra sør, Smedselva ved Bingen og Spitelva ved Holte. I Skotselv kalles Bingselva også for Vesleelva og Drammenselva for Storelva. Ned til Steinsrud danner elva kommunegrensen mellom Øvre Eiker og Modum.
Tim Clark
Tim Clark (født 17. desember 1975) er en sydafrikansk profesjonell golfspiller.
Clark er født i Durban i Syd-Afrika og lærte å spille golf av sin far da han var tre år gammel. Han studerte ved North Carolina State University i USA, der han gjorde suksess i collegegolfen. Mens han studerte vant han U.S. Amateur Public Links i 1997, som gav ham spillerett i hans første turnering på PGA-touren, The Masters Tournament i 1998.
Clark ble profesjonell senere i 1998 og begynte på Nike Tour, der han vant to turneringer i 2000 for å kvalifisere seg til PGA-touren året etter. Hans første sesong ble avbrutt av en håndleddskade etter kun tre turneringer. Clark gjorde comeback i 2002 og tjente inn nok penger til å beholde spilleretten på PGA-touren.
Washington University in St. Louis
Washington University er et privat, forskningsbasert universitet i St. Louis i delstaten Missouri, USA. Det holder høyt faglig nivå, og skolepengene på US$ 35 524 var trolig de høyeste ved noe amerikansk lærested i 2006. WU ble opprettet i 1853.
Universitetet hevder at 22 nobelprisvinnere er eller har vært knyttet til lærestedet, og at ni av disse gjorde mesteparten av sitt premierte forskningsarbeid her. Utdanningene innen medisin, arkitektur og sosialt arbeid har topplasseringer på amerikanske universitetsrankinger.
Skolene, fakultetene og noen viktige institutter omfatter:
Ved universitetet var det 13 355 studenter og 1 076 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 35.524 for studenter folkeregistrert i Missouri. Studiene gis opp til doktorgradsnivå. Studentene kommer fra alle 50 stater og ca. 125 land utenfor USA.
Áhkká
Áhkká (tidligere skrevet Akka) er et fjellmassiv i Stora Sjöfallets nasjonalpark i det nordvestlige Lappland, i Jokkmokk kommune, i Norrbottens län i det nordlige Sverige. Den høyeste toppen, Stortoppen, rager 2 015 meter over havet. Skilt fra denne med en stedvis knivskarp egg ligger Nordosttoppen (2010 moh.). Fjellmassivet består av bratte topper og isbreer ved den sørlige stranden av innsjøen Akkajaure. Fra Áhkkás fot till den høyeste toppen er det 1 562 meter (målt fra Akkajaures vannflate, 453 moh.), som er det største for noe fjell i Sverige. Vest for Stortoppen ligger Borgtoppen (1963 moh.), som er oppkalt etter fotografen og eventyreren Borg Mesch.
Etymologi
Navnet er hentet fra samisk mytologi hvor Áhkká er den samiske gudinnen som stod for alt det kloke og skjønne i verden. Dette forklarer også grunnen til at «áhkká» i det samiske språket brukes som et samisk navn på bestemødre og andre gamla (kloke) koner. Jmf forøvrig det nå utdødde akkalasamiske språket. På finsk brukes ordet «akka» om gamle koner i sin alminnelighet.
Akka er også navnet på ledergåsen i Selma Lagerlöfs bok Nils Holgerssons underbara resa genom Sverige, på grunn av hennes rolle som gammel og klok.
Jon-Arild Johannessen
Jon-Arild Johannessen (født 8. desember 1949). Han har særlig forsket på kunnskapsledelse, innovasjon og endringsprosesser. Fra 2017 har Johannessen vært særlig interessert i ulike aspekter ved den fjerde industrielle revolusjon, og hvordan denne utviklingen påvirker individer, organisasjoner og samfunn.
Johannesen er professor i ledelse ved Høyskolen Kristiania. Johannessen har doktorgrad fra Stockholms universitet i 1990. Johannessen har vunnet flere internasjonale priser og vært rektor ved Markedshøyskolen og Norsk reiselivshøgskole. Johannessen har vært professor i innovasjon ved Syd-danske Universitet avdeling Esbjerg. Johannessen har skrevet ca. 200 internasjonale artikler, og vært medforfatter på ca. femten bøker, og ene forfatter på flere bøker om kunstig intelligens og den fjerde industrielle revolusjon på Routledge og Emerald.
Johannesen bor fra 2009 i Holstebro i Danmark.
Valdensere
Valdensere er tilhengere av en kirketradisjon som sprang ut av en asketisk bevegelse innen vestlig kristendom før reformasjonen.
De første valdensere bredte seg over Frankrike, Italia, Sveits og Sør-Tyskland, overalt utsatt for forfølgelser. Valdenserne sluttet seg senere til reformasjonen. Valdenserne er i vår tid en forholdsvis lite trossamfunn, som har sitt sentrum i Piemonte i Italia – i alpedalene vest for Torino. Gjennom utvandring fra Italia er det også oppstått Valdensiske menigheter i Sør-Amerika, i Colonia Valdense (Uruguay) og Argentina er det i dag ca. 15 000 valdensere.
Peter Waldo var høyt ansett som kjøpmann i byen. En dag han var sammen med sine venner, ble en av dem truffet av lynet, og døde momentant. Dette rystet ham, og han begynte å søke Gud. Nå begynte han å dele ut sin formue til de fattige i byen.
Waldo sørget for at evangeliene og salmene ble oversatt til folkets språk, provençalsk. Utstyrt med disse bega han seg ut på vandring for å forkynne Valdensernes evangeliet for alle han møtte og kom til.
Han fikk en tillatelse fra Den katolske kirke til å forkynne, bare det han sa ikke var i strid med prestenes ønsker. Ganske snart ble det tydelig at han ikke oppfylte dette kravet. Han ble offisielt ekskommunisert fra kirken i 1184. Waldo og hans medarbeidere gav seg ikke, og de opplevde stor interesse. Da de til sist ble forvist fra området, drog de til Alpene. Derfra kom læren deres til å bre seg ut over store deler av Europa. Waldo drog til slutt til Böhmen, der han ble til sin død.
Fordi flere skrifter ble brent under forfølgelsen er kunnskapen om deres tro og livsførsel lite kjent. Men deres lære vakte stor interesse, og noen steder ble hele landsbyer interessert i deres forkynnelse. Valdenserne møttes ofte i låver eller på annen måte under enkle forhold. De deltok ikke i krigføring. De la vekt på bibellesning og bibelkunnskap, på forkynnelse om Den hellige ånd, Jesu gjenkomst og Guds rene ord. De forkastet de fleste av katolikkenes sakramenter. Noen kilder opplyser at de praktiserte bønn og salving til fordel for syke, og at noen av dem holdt sabbaten. De skal også ha praktisert troendes dåp.
Senere utviklet de seg allikevel bort fra sine opprinnelige særegenheter. Noen av dem begynte på nytt å praktisere flere katolske riter.
Forfølgelsen fra den katolske kirke vedble. Presset mot dem ble forsterket i og med opprettelsen av inkvisisjonen i 1231. Likevel fortsatte de å eksistere opp igjennom tiden frem til reformasjonen. På et tidspunkt bosatte mange valdensere og protestantiske immigranter seg i Provence. Dette førte til Mérindom-ediktet og en grusom massaker av innbyggerne i flere landsbyer i 1548.
Etterhvert hadde mange av dem knyttet forbindelser med reformasjonskirkene i Sveits og Frankrike. På en synode 1532 vedtok de en bekjennelse og kirkeordning av kalvinsk type. Det ble dannet kirker hvorav flere eksisterer den dag i dag. Noen av de mest kjente kirkene fins i Italia, der de driver en teologiskole i Firenze.
Erich Schwab
Erich Arthur Fritz Schwab (født 31. desember 1919, død 24. november 2006) var en sveitsisk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Schwab vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på tredjeplass på 10 kilometer kappgang bak svenskene John Mikaelsson og Ingemar Johansson.
Fire år senere, under Sommer-OL 1952 i Helsingfors, kom han på andreplass bak John Mikaelsson.
Hans far, Arthur Schwab, vant en olympisk sølvmedalje under Sommer-OL 1936 i Berlin på 50 kilometer kappgang.
The Masters Tournament 2006
The Masters Tournament 2006 var den 70. utgaven av The Masters Tournament, en av de fire store turneringene i golf. Turneringen fant sted på Augusta National Golf Club i den amerikanske delstaten Georgia 3.–9. april 2006. Tittelforsvarer var Tiger Woods.
Selve turneringen fant sted torsdag 6. til søndag 9. april. Premiepotten var 7 millioner dollar. Startfeltet bestod av 90 spillere. Mandag 3. til onsdag 5. ble det holdt treningsrunder, og onsdagen ble det tradisjonen tro arrangert en par 3-konkurranse. Amerikaneren Ben Crane vant konkurransen med 23 slag.
Det var dramatikk i forkant av turneringen da bilen til spilleren Tom Lehman ble beskutt mens han var på vei til flyplassen for å hente sin sønn. Lehman kjørte i vestlig retning på Bobby Jones Expressway da en bil passerte ham og han hørte en eksplosjon. Det ble senere funnet kulehull i vinduet. Lehman kom ikke til skade, og stilte til start i turneringen. Politiet arresterte og siktet en 26 år gammel mann for udåden neste dag.
Tittelforsvarer Tiger Woods var bookmakernes favoritt før turneringen, men Phil Mickelson, som vant BellSouth Classic på 28 under par én uke tidligere, ble også av mange regnet som favoritt. Begge hadde vunnet The Masters tidligere.
Banen var forlenget med 142 meter til 6808 meter foran 2006-turneringen, noe som gjorde Augusta til den nest lengste major-banen i historien.
Første runde
Viktige grupperinger på første runde:
De syv fjell
De syv fjell er en betegnelse på Byfjellene som omkranser Bergen sentrum.
The Masters Tournament 2006
Første runde
Etter første runde ledet verdenstoer Vijay Singh, vinneren fra 2000, etter en 67-runde, ett slag foran Rocco Mediate. Arron Oberholser var nok et slag bak på 69, fulgt av fire spillere på 70: Phil Mickelson, Retief Goosen, Geoff Ogilvy og Tim Clark. Mickelson misset en 6-fots birdieputt på hull 18 som ville gjort ham til den fjerde spilleren med en score på 60-tallet. Tittelforsvarer Tiger Woods, som har vunnet fire ganger, gikk på par med 72 slag.
De syv fjell
Utvalg av fjell
Det har vært omtvistet hvilke som hører til de syv fjell, men det er enighet om at de er blant de følgende:
The Masters Tournament 2006
Andre runde
Etter andre runde leder Chad Campbell på 6 under par, tre slag foran Rocco Mediate, Vijay Singh og Fred Couples. Cutten gikk på +4. Blant spillere som misset cutten var Ben Crane (74-75), Colin Montgomerie (74-75), Michael Campbell (75-74), Lee Westwood (75-75), Chris DiMarco (76-74), David Toms (72-78), Tom Lehman (76-75), Henrik Stenson (77-74), Nick Faldo (79-74), Bernhard Langer (79-74), John Daly (74-79), Mark O'Meara (82-72) og Fred Funk (76-81). Phil Mickelson og Ernie Els er på −2, mens Tiger Woods og Retief Goosen er ett slag under par. David Howell og Darren Clarke er beste europeere på delt femteplass, mens svensken Carl Pettersson ligger på delt 30.-plass.
De syv fjell
Bakgrunn og historie
At det er snakk om akkurat syv fjell, antas å være inspirert av «Romas syv høyder», og her menes Holberg å være opphavsmann. Han nevner nemlig «Rundemanden, Flöyen, Oldrik, Solheims Field, Damsfieldet, Ludderhorn, og Askelandsbierg». Yngve Nedrebø, sjef ved statsarkivet i Bergen, påpeker at Bergens segl fra 1444 viser en borg med ett tårn oppå syv fjell. På grunn av dette seglet er Nedrebø sikker på at betegnelsen «de syv fjell» ble brukt allerede i middelalderen.
The Masters Tournament 2006
Tredje runde
Viktige grupperinger på tredje runde:
De syv fjell
Bakgrunn og historie
Det er da heller ikke snakk om syv selvstendige topper, hvorav synlige fra Bergen sentrum i østlig retning er Ulriken, Fløyfjellet og Sandviksfjellet (med Rundemanen og Blåmanen skjult bak Fløyfjellet). Disse fem er alle del av samme fjellmassiv.
Langleiken (Oslo)
Langleiken eller Langeleiken eller Langleksgaden var en gate på Enerhaugen i Oslo. Den gikk nordover fra Enerhauggata til litt forbi Stupinngata.
De syv fjell
Bakgrunn og historie
Bergens opprinnelige navn «Bergawinjó», «Biorgvin», «Bjargvin», «Bergvin», «Bjørgvin» og «Bjǫrgvin» betyr «fjell-eng», «eng mellom fjellene».
The Masters Tournament 2006
Tredje runde
Tredje runde ble forsinket fire timer på grunn av regnvær, og det ble kun spilt 140 minutter på tredje dag. Lederen Chad Campbell satte birdie på de to første hullene for å øke ledelsen til fire slag på åtte under, men gjorde deretter bogey på de to neste hullene før mørket kom og spillet ble avsluttet. Da runden fortsatte neste dag ble han innhentet av Phil Mickelson, som leder før siste runde på fire under par. Veteranen Fred Coules ligger delt med Campbell ett slag bak Mickelson. Tiger Woods gjorde en 71-runde og er to under par på en delt fjerdeplass sammen med Rocco Mediate, Stephen Ames, Tim Clark, Darren Clarke og Vijay Singh.
Langleiken (Oslo)
Gaten ble bortregulert ved saneringen av Enerhaugen i 1960-årene.
The Masters Tournament 2006
Fjerde runde
Viktige grupperinger på fjerde runde:
Langleiken (Oslo)
Forskjellige skrivemåter er brukt for navnet. I Enerhaugen-avdelingen på Norsk Folkemuseum står imidlertid skriveformen «Langleiken» på et gateskilt.
Smittebærer
Smittebærer eller smittespreder eller vektor, er et dyr, menneske, insekt, gjenstand eller annen organisme som ikke er syk, men som har smittefarlige bakterier, virus, eller andre organismer som kan gi sykdom hos andre organismer enn dem selv. En smittebærer kan være et individ som har hatt sykdommen, men fortsatt har smittestoffet og kan smitte andre med den gjerne over lang tid.
Det finnes et stort antall eksempler på smittebærere av smittestoffet for et stort antall smittsomme sykdommer. Eksempler på disse er:
Onychiuridae
Onychiuridae er en stor familie med seksbeinte leddyr som hører til ordenen spretthaler (Collembola). Det er artsrik familie som omfatter ca. 570 arter.
Utseende
Langstrakte, stort sett små, bleke spretthaler med korte bein og kort eller manglende springgaffel. Underfamilien Tetrodontophorinae er derimot store, flate, blå spretthaler som overflatisk kan minne om skrukketroll.
Utbredelse
Familien er utbredt over hele Jorden.
Loysingarflokkurin
Loysingarflokkurin (i samtiden stavet Loysunarflokkurin, oversatt: «Løsrivelsespartiet») var et politisk parti på Færøyene. Partiet representerte den sosialistiske og mest radikale delen av selvstyrebevegelsen som brøt med sitt gamle parti, Sjálvstýrisflokkurin. Loysingarflokkurin hadde sin kjerne i foreningen «Móti loysing», som ble stiftet i Tórshavn i slutten av 1920-årene av Sverri Patursson og Andreas Ziska.
Ved lagtingsvalget i 1940 nominerte Loysingarflokkurin kjøpmann Andreas Ziska, husmor og formann i arbeiderkvinnelaget Andrea Árting, journalist Sverri Patursson og fisker Valdemar Ejde på sin liste på Suðurstreymoy, og en liste på Sandoy. Blant tillitsmennene for listene var tidligere lagtingsmann Nyholm Debess. Listene fikk henholdsvis 107 og 32 stemmer, noe som svarte til 8,1 % og 5 % av de avgitte stemmene på Suðurstreymoy og Sandoy. Det var ikke nok til å oppnå representasjon.
Fra 1942 til 1945 utgav Andreas Ziska avisen Fríu Føroyar, som målbar partiets politikk.
Andrea Árting var blant dem som senere ble sentrale i Tjóðveldisflokkurin, stiftet i 1948.
Stupinngata (Oslo)
Stupinngata, eller Stupindgaten eller Stupindgaden, var en gate på Enerhaugen i Oslo. Den gikk nordover fra Flisberget og så mot øst til Langleiken.
Gateløpet forsvant med saneringen av området tidlig på 1960-tallet, men nr. 10 er gjennoppført på Folkemuseet på Bygdøy.
Wayne State University
Wayne State University er et delstatseid, forskningsbasert universitet i Detroit i delstaten Michigan, USA. Det ble opprettet i 1868 som Detroit Medical College, og har høye rangeringer, særlig innen medisin, jus og fysikk.
De tolv skolene og fakultetene ved universitetet omfatter:
Ved universitetet var det 33 137 studenter og 1 917 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 6 812 for studenter folkeregistrert i Michigan. Studiene gis opp til doktorgradsnivå.
The Hawthorns
The Hawthorns er den engelske fotballklubben West Bromwich Albions hjemmebane. Arenaen, som ble åpnet 3. september 1900, ligger i byen West Bromwich, West Midlands. Dette er den høyest beliggende fotballbanen i England, 168 moh. (551 fot).
Anlegget har nå plass til 27 877 tilskuere (bare sitteplasser), og de fire tribuneseksjonene heter Halfords Lane Stand, Birmingham Road End, Smethwick End og East Stand.