cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dune (2021)
Handling
Samtidig blir familiens arving, og fremtidige overhode, plaget av visjoner om en mørk og farlig fremtid.
Yuna Hiraiwa
Yuna Hiraiwa (født 21. november 1998) er en japansk gymnast som konkurrerer i apparatturn.
Hun representerte Japan under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 5 i mangekamp lag.
Afrikamesterskapet i basketball for menn 1985
Afrikamesterskapet i basketball for menn 1985 ble arrangert i Abidjan i Elfenbenskysten i 1985.
Hillbilly
Hillbilly er et kallenavn på innbyggere i spredtbygde skog- og fjellområder i USA, særlig Appalachene og Ozarkfjellene. Det er også brukt om oldtimemusikk (hillbillymusikk, «mountain music»), dvs. folkemusikk som kommer fra disse traktene, og som den eldste country og den tradisjonelle bluegrass er utviklet fra. Den ble gjerne spilt av «string bands» med fele, banjo og gitar, selv om også andre instrumenter var i bruk. Til de mest kjente eksponentene for hillbillymusikk i 1920-årene regnes Charlie Poole and The North Carolina Ramblers, og Gid Tanner and his Skillet Lickers.
Uttrykket er en stereotyp betegnelse, og kan oppfattes som nedsettende. I USA forbindes det ofte med fattige og kranglete (fjell-)folk med lav utdannelse, mange barn og høyt forbruk av whiskey, ofte også med ulovlig fremstilling av whiskey («moonshining»). Tegneseriefiguren Snøfte Smith fremstilles som en typisk hillbilly. Av lignende støpning er familien Darling fra 1960-årenes Andy Griffith-show. Familien bestod av bluegrasskvartetten The Dillards, den unge skuespilleren Maggie Peterson og en husfar som forsøkte å drikke whiskey i takt med musikken. Men noen bærer hillbilly-navnet med stolthet, f.eks. bluegrassgruppen Hillbilly Gypsies.
Etymologi
Betegnelsen er først registrert benyttet i 1892, og allerede da i litt nedsettende betydning. I juli 1892 skrev The Railroad Trainmen’s Journal bl.a.: «I don’t think It is right to hire some Hill Billy and give him the same right as I just because he was hired the same time I was.»
Uttrykk som «hillbilly music» er av nyere dato, men er dokumentert tilbake til 1924. Senere er hillbilly ofte brukt synonymt med musikken. Tidsskriftet National Hill-Billy News (senere National Hillbilly News) utkom første gang i 1945. I Aftenposten stod betegnelsen hillbilly første gang på trykk i 1953, og da var det musikken det ble siktet til.
Nyere avledninger
Etterleddet "billy" har vist seg produktivt, vesentlig innen populærmusikken: Rockabilly, citybilly (musikere fra byene som spiller countrymusikk), polkabilly, psychobilly, gothabilly, punkabilly osv., samt det populære bandet Hellbillies og sangen "Billhilly" av Citizen King.
Ikke bare nedsettende
Holdningen til ordet «hillbilly» var og er ikke entydig blant musikere som gjerne forbindes med «hillbilly-musikk». Byron Parker og hans medmusikanter i Byron Parker's Hillbillies (dannet i 1937) skammet seg åpenbart ikke over navnet. Felevirtuosen Clayton McMichen (1900-1970), som både spilte i og gav navnet til Gid Tanners oldtime-gruppe The Skillet Lickers, mislikte derimot betegnelsen, kanskje fordi han etter hvert gikk over til andre musikksjangre. «Gudfaren av bluegrass», Bill Monroe (1911–96), hatet uttrykket. Han prøvde å distansere seg fra hillbilly-navnet og -utseendet da han begynte å spille med sin gruppe Blue Grass Boys i 1939. I bluegrassens barndom ble denne musikken ofte kalt «mountain music». Men hillbilly later ofte til å ha fått en positiv klang nettopp innen bluegrass. Vassar Clements (1928–2005), Monroes felemester i en årrekke, kalte senere musikken sin «hillbilly jazz» da han begynte å fusjonere bluegrass og jazz. Og senere ble det dannet grupper som Bluegrass Hillbillies, Lovesick Hillbillies Bluegrass Band og Hillbilly Gypsies.
Heller ikke i Norge er den nedsettende betydningen enerådende (i den grad den finnes). I 2011 ble gruppen Hayseed Dixie, som har utgitt bluegrass på norsk – i Tennessee – kalt «hillbilly-rockere» i et NRK-intervju, noe de ikke lot til å ta ille opp. «Jeg tenker på dere som Skandinavias hillbillies, sa vokalist John Wheeler». I Ål i Hallingdal ligger «Hillbilly Bike Park», med løyper for terrengsykling. Også country-rock-gruppen Hellbillies kommer fra Ål.
Mount Hercules
Mount Hercules er en stort sett flat høyde mellom Mount Aeolus og Mount Jason i Olympus Range i Victoria Land i Antarktis. Det ble navnsatt av Victoria University of Wellington Antarctic Expedition (1958–59) etter Herkules, en figur i gresk mytologi.
Kustaa Salminen
Kustaa Salminen (født 16. september 1885 i Åbo, død 6. september 1918 i Björneborg) var en finsk kunstmaler.
Junkers W 34
Den 31. januar 1944 hadde Luftwaffe fremdeles 618 av varianten W 34 hi og 516 av varianten W 34 hau i virksomhet. De fleste av disse ble brukt til opplæring av nye flyvere.
En W 34 be/b3e satte den 26 mai 1929 høyderekord ved å fly i en høyde på 12 739 m. Flyet med registrering D-1119 var utrustet med en Bristol Jupiter VII-motor. Den høyden flyet nådde er i det området hvor dagens moderne passasjerfly har som marsjhøyde.
Flytypen i Norge
Et eneste sivilt eksemplar er registrert i Norge. I 1935 anskaffet DNL en W 34 som ble brukt til en nattpostrute Oslo-Gøteborg-København. Flyet bar regstreringsbokstavene LN-DAB og fikk navnet «Ternen». Ternen befant seg i Norge, på sjøflyhavna på Gressholmen den 9. april 1940 og ble annektert av okkupasjonsmakten. Det er ikke kjent hva som ble dens endelige skjebne.
Ytelser
Militærversjonen hadde denne bestykning:
Tickle Channel
Tickle Channel er et smalt sund sør i Hanusse Bay, mellom 6 km bredt og 9 km langt. Det strekker seg nordover fra The Gullet og skiller Hansen Island fra østsiden av Adelaide Island. Det ble oppdaget fra luften av British Graham Land Expedition (BGLE) under en flytur i februar 1936 og kartlagt fra bakken i 1948 av Falkland Islands Dependencies Survey (FIDS), som gav sundet det beskrivende navnet. I Newfoundland og Labrador er tickle et smalt sund mellom to øyer.
DOF (selskap)
DOF Group ASA ose: DOFG er et norsk børsnotert forsyningsrederi etablert i 1981 på Austevoll. Hovedkontoret er på Storebø og rederiet opererer i segmentene offshore og subsea. Drift av skipene håndteres av datterselskapet DOF Management og Norskan. Datterselskapet DOF Subsea ble opprettet i 2005 da DOF ASA kjøpte opp Geo Group ASA og deres datterselskap Geoconsult AS. DOF ASA var tidligere morselskapet til DOF Group. DOF ASA gjennomgikk en konkursprosess i norske domstoler i 2023 og 25. mai 2023 ble et nytt morselskap DOF Group ASA etablert og selskapet fortsetter å operere som en integrert offshore-tjenesteleverandør med global virksomhet. 2. februar 2023 åpnet Hordaland tingrett konkurs i DOF ASA.
Zhang Jin
Zhang Jin (født 25. november 2000) er en kinesisk gymnast som konkurrerer i apparatturn.
Hun representerte Kina under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 7 i mangekamp lag.
Millison Kwadwo Narh
Millison Kwadwo Narh er en ghanesisk økonom, som siden 2009 har vært visesentralbanksjef i Ghanas bank.
Utdanning og yrkeskarriere
Narh er utdannet både lærer og innen økonomifaget. Han utdannet seg til statsautorisert revisor ved Accra Polytechnic fra 1976 til 1979. Deretter studerte han ved University of Cape Coast fra 1979 til 1983, der han tok en diploma innen pedagogikk og en Bachelor of Commerce-grad. Etter dette tok han en mastergrad innen bank og finans ved Finafrica Foundation i Milano i Italia.
Fra 2001 til 2002 var han visedirektør og sjefsinternrevisor i sentralbankens avdeling for internrevisjon, og etter dette, fram til 2008, var han direktør for avdelingen som har ansvar for banknæringen. Der hadde han ansvaret for både innenlandske og utenlandske banker, og ledet fem filialer med til sammen 500 ansatte.
I mai 2009 ble han forfremmet til andre visessentralbanksjef, da president John Atta Mills gjorde endringer i den politiske ledelsen i landet. I august 2013 ble han forfremmet til første visesentralbanksjef. Abdul-Nashiru Issahaku overtok da Narhs stilling som andre visesentralbanksjef.
Ryfylke fogderi
Ryfylke fogderi (Fjordane og Karmsund futedøme) var et fogderi som sammen med Jæderen og Dalerne fogderi utgjorde Stavanger amt (nå Rogaland fylke). Det grenset i sør til Jæderen og Dalene fogderi og i nord til Søndhordland fogderi og Hardanger og Voss fogderi i Hordaland fylke. Fogderiets utbredelse tilsvarer i hovedtrekk de nåværende distriktene Haugalandet og Ryfylke.
It’s Only Love
It's Only Love kan vise til:
Lee Yun-seo
Lee Yun-seo (født 5. mars 2003) er en sørkoreansk gymnast som konkurrerer i apparatturn.
Hun representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 21 i mangekamp.
Asiamesterskapet i bueskyting
Asiamesterskapet i bueskyting ble arrangert første gang i 1980 i India, og arrangeres annenhvert år.
Hans Grøn Lund
Hans Grøn Lund (født 29. januar 1907, død 3. februar 1984) var en norsk flyger og offiser.
Lund fullførte Hærens flyskole i 1928. Ved krigsutbruddet var han instruktør for finske flygere på Steinsfjorden. Da dette opphørte, fløy han Røde Kors-oppdrag med tysk tillatelse i Nord-Norge. Sommeren 1940 fløy han 24 slike oppdrag, hovedsakelig mellom Bodø og Harstad. I januar 1941 rømte han til Sverige. 25. mars samme år ankom han Little Norway i Toronto, der han ble instruktør, deretter sjef for flyskolen. Da flyskolen flyttet til Muskoka, ble han leirkommandant.
Lund var en ivrig seilflyger, og var Norges første seilflyinstruktør. Han var i to perioder formann i Norsk Aero Klubb.
Musikkåret 1668
Musikkåret 1668 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1668.
Hitomi Hatakeda
Hitomi Hatakeda (født 1. september 2000) er en japansk gymnast som konkurrerer i apparatturn.
Hun representerte Japan under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor hun ble nummer 5 i mangekamp lag.
Afrikamesterskapet i basketball for menn 1987
Afrikamesterskapet i basketball for menn 1987 ble arrangert i Tunis i Tunisia i 1987.
Ane Hansen
Ane Hansen er en grønlandsk politiker for partiet Inuit Ataqatigiit. Hun var fiskeri-, fangst- og jordbruksminister i Kuupik Kleists regjering 2009-13. Tidligere har hun blant annet vært borgermester i Aasiaat 1997–2001 og landstingsmedlem siden 2002.
Referanser
Ane Hansen
Ningbo Lishe internasjonale lufthavn
Ningbo Lishe internasjonale lufthavn (, pinyin: Níngbō Lìshè Guójì Jīchǎng) (NGB / ZSNB) er hovedflyplass for Ningbo, en storby i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina.
Byggingen av 1985 ble vedtatt av den kinesiske regjering i 1985, og den ble åpnet i 1990. I juli 1992 begynte man med internasjonale flyvninger, til Macao med videre codeshare direkte til Taipei og Kaohsiung.
Yndesdalen
Yndesdalen (også skrevet Ynnesdalen) er ei jordbruksbygd i Gulen kommune i Sogn og Fjordane. Den ligger ved østenden av Ynnesdalsvatnet, på ei sørvendt slak li under Husefjellet (631 moh). Like sørøst for bygda munner Øyrelva ut i Ynnesdalsvatnet.
Fv2 går gjennom bygda.
Stabbestein
Stabbestein er en stor stein som er plassert langs en veikant for å hindre trafikanter i å havne utfor veien. Navnet er satt sammen av førsteleddet stabbe og andreleddet stein. Ordet stabbe er beslektet med stav og betyr kraftig plugg, eller avskåret del av trestamme (jmf. hoggestabbe). Stabbesteinene var mye brukt på bratte steder på smale landeveier, kjerreveier og kongeveier i Norge utover på 1800-tallet, men fra siste halvdel av 1900-tallet har stabbesteinene blitt erstattet av mer trafikksikre alternativer som autovern, midtdelere, kollisjonsputer og kollisjonsdempende betongklosser.
Ordet stabbestein kan også brukes i overført betydning om personer som har vært en støttende og viktig skikkelse innen et spesifikt miljø eller forening.
Bakgrunn
Da de norske post- og kongeveiene ble bygget ut som kjøreveier utover 1800-tallet, oppsto det også større behov for å sikre en del bratte skråninger, juv og stup mot utforkjøringer. Stein var lett tilgjengelig og billig, og bøndene og andre veibyggere satte derfor opp store steiner og mindre steinblokker langs veikantene for å skille trafikken fra stup og utforkjøringer. Steinene ble kalt stabbesteiner og var et vanlig syn langs norske ride- og kjøreveier på 1800- og 1900-tallet. Steinene var imidlertid også trafikkfarlige, siden de ikke dempet en kollisjon slik moderne autovern gjør. Hjulnav på vogner og kjerrer kunne også hekte seg inn i utstikkere og nabber på stabbesteinene, noe som kunne føre til bråstopp og at passasjerer og last regelrett ble slynget ut av vognen.
Da bilismen skjøt fart etter andre verdenskrig, økte også farten på kjøretøyene. Kollisjoner med stabbesteiner var kraftige og kunne gjøre stor skade på kjøretøy og passasjerer. Mange steder var også stabbesteinene svake og ga etter ved kollisjoner eller hærverk. I stedet ble steinene erstattet av lave skrensemurer eller betongfendere, og fra 1970-årene av moderne og mer trafikksikre alternativer som autovern og kollisjonsdempende betongklosser. Fremdeles finnes det stabbesteiner på nedlagte veistrekninger, historiske ruter og private veier.
Chrysi (øy)
Chrysi eller Chrissi (gresk: Χρυσή, «gyllen», også kalt for Γαϊδουρονήσι, Gaidouronisi, «eseløya»), også stavet Chrissis, er en ubefolket gresk øy som ligger rundt 15 km sør for Kreta i nærheten av Ierapetra i Libyahavet i Middelhavet. Bortimot 700 meter øst for Chrysi er øya Mikronisi. Administrativt faller disse øyene inn under kommunen Ierapetra i Lasithi.
Beskrivelse
Det mindre pene navnet Gaidouronisi, «eseløya», benyttes ofte av den kretiske befolkningen, og er tidvis også således avmerket på kart. Øya er 5 km lang og 1 km bred. Den ligger ca 15 km sør for byen Ierapetra på Kreta. Det høyeste punktet på øya kalles for Kefala («hode») og er 31 meter over havet.
På den vestlige delen av øya er det et kapell for sankt Nikólaos som er beregnet til å ha sin opprinnelse på 1200-tallet. Det er også saltgryter for tidligere utvinning av salt, en gammel havn, en del oldtidsruiner som er datert tilbake til minoisk tid (2000-1400-tallet f.Kr.), et fyrtårn, og en romersk gravlund.
Moritz Seider
Moritz Seider (født 6. april 2001) er en tysk profesjonell ishockeyspiller som for tiden spiller for Detroit Red Wings i National Hockey League (NHL). Han har tidligere spilt for Adler Mannheim i Deutsche Eishockey Liga (DEL) og Rögle BK i Svenska hockeyligan (SHL). Han ble draftet av Red Wings i første runde som nummer seks i NHL Entry Draft 2019.
Chrysi (øy)
Beskrivelse
Den flate, ubebodde øya består nesten av utelukkende hvit kalkstein og skiller seg derfor fra andre fjellknauser i Egeerhavet. Øya har i dag ingen egne ferskvannressurser.
Moritz Seider
Internasjonalt har Seider representert Tyskland ved to VM-turneringer og på aldersbestemte landslag. Ved VM 2021 ble han kåret til turneringens beste back og tatt ut på allstar-laget.
Chrysi (øy)
Turisme
I turistsesongen kan man reise ut til øya med båt flere ganger om dagen. Turen tar rundt en time. Også fra Myrtos er individuelle utflukter til Chrysi.
Den har ingen bosteder, men veldig vakre strender. Det er ikke muligheter for overnatting, og betjener kun strandturister. Camping på øya er ikke tillatt. I sommersesongen er det to tavernaer som betjener turistene. Mange av de som besøker øya er nudister, særlig på den østlige delen av nordkysten.
Grunnet de grunne vannene rundt Chrysi er dykking med snorkel og dykkermaske populært. Buktene Belegrina, Hatzivolakas, og Kataprosopo har et mangfold av ulike skjell.
Miljømessig verneområde
Øya har et skogsareal på ca 0,35 km² med fønikiaeiner (Juniperus phoenicea) og lave einerbusker (Juniperus macrocarpa). De fleste trærne har en gjennomsnittsalder av 200 år og gjennomsnittlig høyde på opp til sju meter; en del spredte trær er faktisk opp til 300 meter gamle og rundt 10 meter høye. Tettheten er rundt beregnet 28 trær per hektar.
Joan Tomàs
Joan Tomàs Roca (født 17. februar 1951 i Andorra la Vella) er en andorransk sportsskytter. Han har deltatt i Sommer-OL i Montréal i 1976, Moskva i 1980, Los Angeles i 1984 og Sydney i 2000. I lekene i London i 2012 deltok han i olympisk trap, der han ble nr 33. Tomàs var sitt lands flaggbærer under åpningsseremonien for OL i London, noe han også var under Sommer-OL 1984 i Los Angeles.
Joans yngre bror, Esteve Tomàs, deltok i alpint i Vinter-OL 1976.
Hakon Magne Wrangell
Hakon Magne Valdemar Wrangell (1859–1942) var en norsk skipsreder og politiker. Han begynte med sildehandel, og bygde opp et av de tre store rederiene i Haugesund på slutten av 1800-tallet. Han ble også president i Norges Rederiforbund. Wrangell ble en meget benyttet mann i sin hjemby, som valgte ham til ordfører og stortingsmann (1904–1909 og 1922–1927). Han var også dansk visekonsul i Haugesund.
Liv og virke
Han giftet seg i 1880 med sin kusine Amalie Hansen, datter av fasteren Caroline (født Wrangell) og Andreas Hansen, farens etterfølger som telegrafbestyrer i Haugesund. Hakon Magne og Amalie fikk tolv barn, men seks av dem døde unge, flere av dem av tuberkulose. I 1893 bygde de sin villa øverst i Torgbakken i Haugesund.
Sofyan Amrabat
Sofyan Amrabat (født 21. august 1996) er en nederlandskfødt marokkansk fotballspiller som spiller for den italienske klubben ACF Fiorentina.
Hakon Magne Wrangell
Utmerkelser
H.M. Wrangell ble utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden, Vasaordenen og Dannebrogordenen. Han ble også tildelt 7. juni-medaljen og Kong Haakon VIIs jubileumsmedalje 1905–1930.
Sofyan Amrabat
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Thomas Möllenkamp
Thomas Möllenkamp (født 7. oktober 1961 i Osnabrück), tysk roer som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles og 1988 i Seoul.
Lynn Claire Feinberg
Lynn Claire Feinberg (født 18. april 1955 i Oslo) er en norsk religionshistoriker og rabbiner. Hun er Nordens første kvinnelige rabbiner og den første nordiske rabbiner innen retningen Jewish Renewal, og ble innviet til dette i 2010. Hun veileder både innen kabbala og astrologi. Hun har oversatt og redigert en norsk utgave av Talmud i serien Verdens hellige skrifter. Lynn er moren til Emanuel Feinberg, advokat og partner i advokatfirmaet Glittertind.
Feinberg er opprinnelig utdannet astrolog ved Den Nordiske Astrologiskolen. Hun er interessert i jødisk feminisme og kritikk av tradisjonell mannsdominans i ortodoks jødedom. I 2001 ble hun cand.philol. i religionshistorie fra Universitetet i Oslo med hovedoppgaven ''Bønn og rituell renhet i jødedom - det jødiske bønnefellesskap. Et forsøk på å utrede og forstå underliggende årsaker til jødisk kjønnsdikotomisk tankegang''. Hun utdannet seg deretter til Nordens første kvinnelige rabbiner ved Aleph Jewish Renewal i USA, en synkretisk jødisk bevegelse og organisasjon som legger stor vekt på feminisme, miljøvern og pasifisme, i tillegg til jødisk mystisisme. Hun arbeider deltid som Jewish Renewal-rabbiner (de større jødiske trossamfunnene i Norden er ortodokse og anerkjenner ikke kvinnelige rabbinere), og er i tillegg skribent, kursleder, sjelelig veileder, sjelesørger, faglig konsulent i jødedom og astrolog. Hun har også pastoral klinisk utdannelse fra Lovisenberg Diakonale Sykehus.
I en sprukken rønne nedi Vika
Sangen omhandler det gamle Vika i Oslo – fra Pipervika og opp til Stortingsgaten. Her lå gamle Cirkus Verdensteater og Tivoli, og idag ligger blant annet Oslo rådhus her.
Lynn Claire Feinberg
Feinbergs far, Kai Feinberg, var tre år i Auschwitz til leiren ble befridd av sovjetiske styrker i januar 1945. En av farens tanter overlevde også, resten av familien ble utslettet.
Armin Eichholz
Armin Eichholz (født 21. mai 1964 i Duisburg), tysk roer som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul og 1992 i Barcelona.
Eichholz ble olympisk mester i roing under Sommer-OL 1988 i Seoul. Han var med på den vesttyske båten som vant konkurransen i åtter for menn foran Sovjetunionen og USA. Laget besto av Wolfgang Maennig, Thomas Möllenkamp, Matthias Mellinghaus, Eckhardt Schultz Ansgar Wessling, Armin Eichholz, Thomas Domian, Bahne Rabe og Manfred Klein som var styrmann.
Feltspatdrift i Norge
Feltspat er et viktig industrimineral og brukes i mange ulike anvendelser. Den ble brukt tidlige på 1700-tallet i Tyskland i keramikk, som alternativ til klassisk kinesisk porselen. Verden brukte 23 million tonn feltspat i 2020, særlig til glass og keramikk.
Norge har vært en viktig produsent av feltspat siden slutten av 1700-tallet, men i nåtiden produseres det kun noen få hundre tonn i Evje-Iveland område og muligens noen ganger i Froland.
Feltspatdriften kan ikke se separat fra driften etter kvarts, glimmer og i bestemte tilfeller også en rekke sjeldne mineraler. For å begrense omfang av artikkelen, skal de bli til egne artikler.
Pegmatitt: kilde til feltspat
Flere pegmatitter inneholdt store mengder av en mer finkornet type materiale, enten som skriftgranitt, eller som tint. Tint er ofte mer grovkornet enn skriftgranitt, men mangler en skrift-liknende mønster. Det var også gruvedrift etter disse to materialer til anvendelser hvor det var viktig å ha blandinger av feltspat og kvarts, som for eksempel i glassindustrien og til produksjon av sement.
Den store Glamsland-pegmatitten består kun av tint, og det ble brukt en flotasjonsprosess til å skille mellom de ulike mineralfraksjoner.
Historien
Historien om feltspatdriften i Norge begynner faktisk i Danmark (Storemyr 2015). I 1775 ble Den Kgl. Porcelainsfabrik i København opprettet, og den trengte råvarer. Porselensfabrikken utlovde en dusør av 50 riksdaler til den første som fant en forekomst av feltspat i Norge som kunne utnyttes. Det var en Madam Jørgensen som i 1792 leverte den første forsendelse av feltspat og kvarts til fabrikken. Ho leverte 92 tønner kvarts og 69 tønner feltspat til en verdi av 249 riksdaler.
I den første periode fra slutten av 1700-tallet og i 1800-tallet, var det særlig drift i forekomster som ikke lo for langt fra sjøen. Forekomster med lengre transportveier ble senere interessante når de befant seg ikke for langt fra kjøreveier eller jernbanestasjoner.
Mange av de bruddene er forholdsvis små, men det har vært brudd som kunne bli 100-150 meter lang, og noen titalls meter bred.
Det lønte seg ofte ikke å sprenge vekk overliggende fjell, og derfor finnes det mange brudd i form av synker; et hul som i skrå vinkel går ned inn i fjellet. Arbeidet i slike synker var ekstra farlig på grunn av fallende stein. Som ofte slet man med vann som renn inn i gruva, og ikke sjelden var dette grunnen til å gi opp. Å kjøpe pump gjorde man kun for de største forekomster.
Om de viktigste litteraturkilder
Blant geologisk litteratur som gir gode opplysninger om feltspatdriften, er det særlig noen publikasjoner fra første halvdel av 1900-tallet. Etter hvert ble det skrivet stadig mindre om feltspatdrift, og finnes det heller undersøkelser av spesifikke forekomster for å vurdere om det er økonomisk lønnsomt.
==Sør-norske feltspatdistrikter og -gruver, situasjonen 1928 etter Andersen, O. == Andersen skriver i 1930 i forordet at det var mening å beskrive alle norske feltspatforekomster, men på grunn av manglende midler, måtte publikasjonen begrense seg til Sør-Norge. Andersen sluttet i 1928 som statsgeolog, flyttet til utlandet og arbeidet ble ikke ferdiggjort. Men økende etterspørsel om informasjon om feltspat, gjorde at Norges Geologiske Undersøkelse ved dr. C. Bugge ba Andersen til å fullføre sitt arbeid.
Han nevner at det på denne tid fantes spredte forekomster på Vestlandet og i Trøndelag, men vurderte at de fleste av dem er ubetydelig. Han skriver videre at det fantes store forekomster i Nord-Norge, særlig i Tysfjordstrøket.
Andersen beskriver her kun de forekomster som han selv har besøkt, og skriver at det var umulig å besøke alle gruver. Han påstår at det fantes flere hundre småforekomster som ikke er med i boken hans. Og at det sikkert fantes flere større gruver som burde ha vært med.
Forekomstbeskrivelsen konsentrerer seg på beliggenhet, nåværende tilstand, størrelse av forekomsten, innhold av ulike typer feltspat, oppbygningen av forekomsten, og om det har blitt funnet andre mineraler enn de hovedmineraler. Han har bevisst unnlat å estimere de produserte feltspatmengder siden han vurderte slike tall til å være usikkert, og som kan være misledende.
Publikasjonen, som kalles Feltspat II, ble publisert i 1931, sammen med Feltspat III, i en og samme bok som fikk betegnelse 128b.
Eiker
Her finnes det flere kjente forekomster av feltspat, men i 1928 er det kun fra Gulliksrud gruve rapportert om nevneverdig produksjon. Gruva befinner seg i utmarken ca. 6 km fra Darbu stasjon. Pegmatitten danner en ca. 550 meter lang gang, med en bredde fra 20-30 meter til stedvis 50 meter. Det skal på dette tidspunkt ha blitt produsert noen hundre tonn feltspat.
Bamble
Andersen (1931) lister følgende feltspatbrudd: Toner, Hafsund, Vågøen, Trossby, Hasalvik Bakerovnen), Isnes, Breisand, Østre Kjørstad, Vestre Kjørstad I (Vestre brudd), Vestre Kjørstad II (Østre brudd), Havredal, Feset I (Nedre brudd), Feset II (Øvre brudd), Tegndal I (Nordre forekomster), Tegndal II (Søndre forekomst), Roslandsdalen, Skogstad, Skjær, Mo (Sankeklevene feltspatbrudd), Lille Furuholmen.
Søndeled
Andersen (1931) lister følgende feltspatbrudd i Søndeled: Sivik, Ramskjær, Rød I, Rød II, Rød III, Frøyna, Lindstøl, Stuøen, Hjembu, Skjelsø, Skuggestøl, Åmland (Fransåsen).
Tvedestrand
Andersen(1931) lister følgende feltspatbrudd i Tvedestrand (inkludert Holt som han lister separat): Auselheia (heigrubene), Rosseland (Storemyr grube), Lien, Lunde (Løndalen), Holt, Sundsdalen, Hesnes, Vivesøl, Kjenes.
Vegårshei
Andersen (1931) lister følgende feltspatbrudd: Ljøstad, Hovdan, Hella, Haven, Åspevik, Kibbevik.
Arendal
Andersen (1931) lister følgende feltspatbrudd: Narestø, Alvekilen, Mørefjær, Garta, Hella I, Hella II, Hella III, Alve, Sandå, Noddeland, Våje I, Våje II, Kittilsplass, Seldal.
Froland
Andersen (1931) lister følgende feltspatbrudd: Lyngrot I (Gloserhei), Lyngrot II (Fjærbu), Lauvrak.
Evje
Andersen (1931) lister følgende feltspatbrudd: Tveit, Flåt, Landsverk I, Landsverk II (Rumpetrollskjerpet), Landsverk III (Hagebruddet, Berylbruddet), Landsverk IV (Furulunden), Haugen (Haugefjell), Åvesland I, Møybaslia), Åvesland II (Lindalen), Åvesland III (Suvalia), Åvesland IV (Einerkilen), Rosseland (Evjemoen), Åsland, Åneland I (Arendaliterfjell), Åneland II (Smænelia), Åneland III (Fotspor, øvre og nedre), Åneland IV (Ånelandslia), Åneland V (Kattedalen), Underland I (Undeland, Unneland), Underland II (Berylbruddet), Åmland I (Bjønnækrafjell, Heia), Åmland II, Kleggetveit, Høgetveit, Lauvland I (Skavdalen), Lauvland II (Bagli), Lauvland III (Saga), Lauvland IV (Brattekleiv), Øvre Lie I (Likleiven), Øvre Lie II (Liegruben), Øvre Lie III (Lietunet), Klep.
Hornnes
Andersen (1931) lister følgende feltspatbrudd: Ås I, Ås II.
Hidra
Andersen (1931) lister følgende feltspatbrudd: Mårstad (Helle), Urstad, Hæstad I (Brotdalen), Hæstad
==Sør-norske feltspatdistrikter - situasjonen 1928 etter Barth, T.F.W. ==
Barth skriver i sitt forord i 1930 at han beskriver alt til sammen 126 forekomster, 74 i Iveland og Vegusdal og 52 i Vest-Agder. Han skriver at han har beskrevet alle forekomster han hadde kunnskap om, men ikke i hvilken grad han har besøkt alle forekomster.
Iveland
Barth (1931) lister følgende feltspatbrudd: Tveit, Dalane, Frøyså (Det gamle feltspatbrudd), Frøyså (Gilderdalen I, nordlige brudd), Frøyså (Gilderdalen II, sydlige brudd), Rosås (Lonegruben), Hiltveit I, Hiltveit II, Birketveit (Spellarhaugen), Ertveit, Landås I, Landås II, Landås III (Beinmyr), Omdal, Håland I, Håland II, Fosbæk,  Ljosland (Knipan I t.o.m. IV), Mølland I, Mølland II, Thortveit, Rostadheia ved Mølland (Rostadheia I t.o.m. IV), Håvårstad I, Håvarstad II, Knausen, Heia, Salane, Kleptjønn, Eptevann I, Eptevann II, Eptevann III, Eptevan IV, Skjerp 400 m syd for Østre Frigstad, Brudd ca. 300 m øst for Østre Frigstad, Brudd ca. 20 m vest for Midtre Frigstad, Stifjell, Høiland, Lite brudd ca. 50 m N for Høiland, Steli, Stemyr, 3 brudd NO for "Gammel sag", Småliane, "Amerika", Lite skjerp straks nord for "Amerika", Brudd på østsiden av Lonene, Pålstien, Tuftane, Dauren, Klystra I, Klystra II, Synken, Brudd 300 m NV for Synken, Brudd 400 m NV for Synken, 4 brudd ved Kjørka, Brudd 300 m NV for Kjørka, Brudd 100 m SØ for Kjørka.
Vegusdal
Barth (1931) lister følgende feltspatbrudd: Stavtjønn, Katterås.
Kristiansand
Barth (1931) lister følgende feltspatbrudd: Groviken, Strømme, Rona, Torsvik, Søm, Møvig, Fossevigen, Skede, Flekkerøy – Åshavn, Flekkerøy (aller vestligst).
Kyststrøket mellom Kristiansand og Lindesnes
Barth (1931) lister følgende feltspatbrudd: Ramslandsvågen, Myrsnes, Mandalen.
Anorthosit-området ved Farsund
Barth (1931) lister følgende feltspatbrudd: Rømteland, Eikeland, Rudfjord, Egeland, Eitland.
==Feltspatforekomster i Bjørlykkes Feltspat V i 1939 ==
I publikasjonen Feltspat V av Harald Bjørlykke presenterer han kun lister med forekomstnavnet og de sjeldne mineraler som finnes der. Her listes kun navnet av forekomstene uten beskrivelse.
Problemet med hans arbeid er, at det finnes ikke noe skille mellom forekomster i utmarka og forekomster som er virkelige brudd hvor det har vært gruvedrift. Det gjør arbeidet hans ubrukelig i denne sammenheng.
==Gruvedrift etter feltspat og kvarts på Hidra == I perioden 1850-1931 har det vært gruvedrift etter feltspat og kvarts i noen større og mindre brudd/gruver på Hidra. Gruveproduktene ble delvis brukt i porselensfabrikker i Norge, og delvis eksportert til England, Frankrike, Belgia, Tyskland, Danmark og Polen.
Ulland nevner åtte gruver: Slådelslia (Ligruven), Urstad, Veisdal, Skolehusgruva, Igletjønn, Meåsen, Veisdal, Helle.
På Mindat.org finner man i tillegg: Kokjen, Reserau, Sønnevig.
Egersund Fajancefabrikk blir nevnt som kunde.
Noen av disse gruver var rik i aksessoriske mineraler, og som ble tatt vare av. De ble solgt til Christiania Minekompani. Eksplisitt blir nevnt kun salg av thoritt, men gadolinitt-(Y), aeschynitt-(Y) , Euxenitt-(Y) m.m. som også ble funnet i noen av disse gruver, ble sikkert også samlet inn og solgt. Det var særlig barn som samlet disse sjeldne mineraler, og fikk inntil 5 kroner pr. fyrstikkeske.
Feltspatdrift i Sveio kommune, Vestlandet
Om lag 8 km nord for Haugesund, på Langanesethalvøya, finnes det mer enn 30 små feltspatbrudd. I tillegg ble det her utvunnet glimmer. Den største befinner seg ved Melkevik på sørkysten av halvøya og er om lag 36 m lang. Størrelsen av de øvrige impliserer at det aldri ble utvunnet signifikante mengder feltspat på denne halvøya. Det mangler historiske opplysninger i litteraturen.
Drift i moderne tider
=== Glamsland i Lillesand === Glamsland gruve ble åpnet i 1986 og hadde opptil 35 ansatte. Bedriften ble overtatt av gruveselskapet North Cape Minerals i 1994 (ble omdøpt til Sibelco Nordic AS i 2010), og ble nedlagt i 2011. Forekomsten er en finkornet type pegmatitt, og driften foregikk med flotasjon som produserte konsentrater. Pegmatitten inneholdt i snitt 40% albitt (plagioklas, natronfeltspat), 30% mikroklin (kaliumfeltspat), 27% kvarts og 2-3% mørke mineraler. Det er beviste reserver til 20-25 million tonn pegmatitt, men med muligens enda mer lengre ned i dybden.
===Kjørbånn gruve, Langøy, Kragerø === I en rapport fra 1995 av Norges Geologiske Undersøkelse heter det at det ble produsert 7000 tonn natronfeltspat på Langøy ved Kragerø. Det ble laget to sorteringer; hvit feltspat til porselen, og farget til flisproduksjon, henholdsvis til ca. 150 og 120 kroner/tonn FOB. Årstallet blir ikke oppgitt. ===Li gruve, Evje === I 2020 ble det utvunnet ca. 150 tonn mikroklin-feltspat i Ligruve (Lid gruve) ca. 7 km sør-sørøst for Evje sentrum. Det har vært drift i denne gruve helt siden begynnelsen av 1900-tallet og er den største i sitt slag i Evje-Iveland distriktet. Feltspaten som blir utvunnet her er særdeles ren og blir brukt til dentale anvendelser, såkalt "tannspat". Alt feltspat blir eksportert til utlandet, særlig til Tyskland, men ofte også til Østerrike, Luxembourg og Japan. Åpen dagbruddet måler ca. 88x65 m, og i tillegg finnes det store underjordiske hul som delvis er fylt med vann. Eieren av Ligruve påstår at det er gruvetunneler på en dybde av 30 meter under vannets overflate.
Iveland
På slutten av 2010-årene skal det ha vært småskala gruvedrift på Beinmyr i Iveland. På Knipane har en gruve blitt gjenåpnet med tanke på å utvinne albitt-feltspat (natronspat). I 2019 ble en prøvesending sendt til Tyskland og kvaliteten viste seg å være tilfredsstillende.
Froland
Pr. 2021 finnes det ubekreftete rykter at det har vært drift/prøvedrift i Froland kommunen.
Statistikk om feltspat
Tabellen til høyre viser det som det finnes av tall om produksjon av feltspat i Norge. De aller fleste tall er hentet inn fra Norsk Bergverksdrift som førte statistikk over produksjon av alle malmer og mineraler. Disse publikasjoner er tilgjengelig på nettsiden til Statistisk Sentralbyrå. Det finnes sporadisk noen tall i Statistisk Årbok.
Det skilles mellom feltspat i stykker og feltspatmel. Det fantes en del feltspatmøller i Norge
Det finnes ingen sentrale registreringer om de mengder feltspat som ble tatt ut i de individuelle gruver. De finner man derimot i noen av de her nevnte NGU publikasjoner.
Etter 1961 eksisterer det ingen eller lite konkret informasjon om hvor mye feltspat eksporterte, inntil Glamsland ble operativ.
McKinnon Island
McKinnon Island er en stor øy, stort sett dekket av is, i Hannan isbrem langs kysten av Enderby Land i Antarktis. Den ble kartlagt etter flyfoto tatt av Australian National Antarctic Research Expeditions (ANARE) i 1956 og oppkalt etter Graeme W. McKinnon, geografisk offiser i Antarctic Division i Melbourne, og sekretær i Antarctic Names Committee of Australia.
Sarah Miles
Sarah Miles (født 31. desember 1941 i Essex i England) er en britisk teater- og film­skuespillerinne.
15 år gammel begynte Miles å studere ved Royal Academy of Dramatic Art i London. I 1962 kom filmdebuten som tidlig utviklet skolejente som forfører rektor i filmen Likevel dømmes du, der hun spilte mot Laurence Olivier. Miles ble sett på som en av britisk films mest lovende skuespillerinner på 1960- og 1970-tallet og ble nominert til en Oscar for sin rolle i filmen Ryans datter i 1970.
Sarah Miles er også kjent for å drikke sin egen urin. I over tretti år har hun fulgt andre berømte tilhengere av urinterapi, så som Gandhi og Nero, for å holde seg sunn og frisk.
Miles var gift med den britiske dramatikeren Robert Bolt i to perioder, fra 1967–1975 og 1988–1995. Han både skrev og regisserte filmen Lady Caroline Lamb der hun spilte hovedrollen.
Boo Weekley
Thomas Brent «Boo» Weekley (født 23. juli 1973 i Milton, Florida) er en amerikansk profesjonell golfspiller. Klengenavnet Boo kommer fra tegnefilmfiguren Yogi Bears kompis Boo Boo.
Han ble profesjonell i 1997, men kvalifiserte seg ikke for PGA-touren før i 2002. Det ble en dårlig sesong, der han bare klarte cutten i fem av 24 turneringer. I årene 2003 til 2006 måtte han nøye seg med spill på Nationwide Tour.
2008 startet også med to tidlige topp-ti-plasseringer, før han forsvarte seieren fra året før i Verizon Heritage. I en periode lå han som nr. 23 på verdensrankingen, og kvalifiserte seg for Ryder Cup.
Zacharias Schlytter
Etter examen artium 1852 og juridikum 1858 jobbet han fra 1862 som kopist i Indredepartementet. Han skrev også stykker og oversettelser for Christiania Theater i tiden 1861–1863. Fra 1861 var han samtidig skribent for Aftenposten, idet hans første bidrag «Kampen om Lyngør» forekom den 2. januar 1861, samtidig med at avisen først tok i bruk navnet «Aftenposten». Han talte der skuespillernes sak, og var redaktør fra 1863, inntil han fratrådte den 1. februar 1867 for å starte sin egen «Folkets Avis», som utkom i to nummer før Schlytter returnerte til redaksjonen i Aftenposten. Han ble syk og døde i 1872, og er husket for sine teateranmeldelser, men også for en noe naiv redaktørstil.
Jesogammarus
Jesogammarus er en av tolv slekter under familien Anisogammaridae som er en av 25 familier i overfamilie Gammaroidea (parvorden Gammaridira, infraorden Gammarida) - innenfor Senticaudata-gruppen av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet. Denne gruppens arter lever i bare ferskvann.
Jesogammarus (Jesogammarus)
Jesogammarus (Jesogammarus) er en av to underslekter av slekten Jesogammarus som er en av tolv slekter under familien Anisogammaridae. Den igjen er en av 25 familier i overfamilie Gammaroidea (parvorden Gammaridira, infraorden Gammarida) - innenfor Senticaudata-gruppen av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet. Denne gruppens arter lever i bare ferskvann.
Il Volo
Il Volo (norsk oversettelse: flyvningen) er en italiensk operapop-trio, bestående av barytonen Gianluca Ginoble og tenorene Piero Barone og Ignazio Boschetto. Trioen vant Sanremo-festivalen i 2015 og representerte Italia i Eurovision Song Contest samme år med sangen «Grande amore». Sangen vant telefonavstemningen, men endte til slutt på tredjeplass etter å ha blitt nummer seks hos de internasjonale juryene. Il Volo har flere likhetstrekk med kvartetten Il Divo og definerer selv musikken sin som «popera».
Bakgrunn
Gruppen har røtter tilbake til 2009 da de tre gruppemedlemmene hver for seg deltok i det italienske talentshowet Ti lascio una canzone (jeg gir deg en sang) på tv-kanalen Rai 1. Den italienske manageren Michele Torpedine la merke til guttene og besluttet seg for å samarbeide med dem. Torpedine hadde tidligere jobbet med artister som Andrea Bocelli, Zucchero, Giorgia og Biago Antonacci. Il Volo ble den første italienske gruppen som signerte en platekontrakt med et stort amerikansk plateselskap. Il Volos debutalbum, Il Volo, solgte til platina i Italia og nådde en tiendeplass på den amerikanske Billboard-albumlisten i 2011. Siden 2012 har trioen deltatt i en rekke tv-programmer i Europa og USA, blant annet The Tonight Show, American Idol, Good Morning America, Today Show og tyske Wetten, dass..?. Tv-opptredene resulterte i et samarbeid med Barbra Streisand, som inviterte dem til å delta på Back to Brooklyn-turneen hennes i 2012.
I 2014 mottok Il Volo prisen for årets beste latinske popartist under Latin Billboard Music Awards i Miami. I 2015 deltok gruppen i den årlige Sanremo-festivalen i Italia med sangen «Grande amore» (stor kjærlighet). Sangen vant konkurransen, og gruppen fikk representere Italia i Eurovision Song Contest i Wien samme år. Sangen var det siste bidraget ut på scenen og vant telefonavstemningen. Juryene hadde imidlertid sangen på sjetteplass, slik at «Grande amore» til slutt endte på en tredjeplass. Gruppen vant også en Marcel Bezençon Award samme år og ga senere ut albumet L’amore si muove i 45 land. Den offisielle videoen til «Grande amore» passerte 100 millioner visninger på YouTube høsten 2017.
I 2016 og 2017 turnerte Il Volo Europa og USA med sin Notte Magica-turne, en turné som hyllet konserten de tre tenorene José Carreras, Placido Domingo og Luciano Pavarotti holdt i Roma i 1990.
Diskografi
Utvalg over album Il Volo har utgitt:
VM i fotball for kvinner 2019
VM i fotball for kvinner 2019 var det 8. offisielle verdensmesterskapet i fotball for kvinner, og ble avholdt i Frankrike fra 7. juni til 7. juli 2019. FIFA, som arrangerte mesterskapet, valgte Frankrike som arrangør framfor Sør-Korea, som var eneste motkandidat. Dette var tredje gang turneringen er arrangert i Europa, og første gang den er arrangert i Frankrike.
USA ble verdensmestere for fjerde gang da de slo Nederland 2–0 i finalen. Sverige vant bronsefinalen, etter å ha slått England 2–1.
Arenaer
Listen over stadioner som ville bli brukt under mesterskapet, ble presentert 14. juni 2017.
Semifinalene og finalen ble spilt på Parc Olympique lyonnais i Lyon, mens åpningskampen ble spilt på Parc des Princes i Paris.
Gruppespill
Trekningen ble gjennomført i kultursenteret La Seine Musicale i Paris 8. desember 2018.
Åttendedelsfinaler
---
--
-
Kvartfinaler
--
---
-
Semifinaler
---
OL-kvalifisering
UEFA brukte VM som kvalifisering til OL 2020. De tre beste europeiske lagene,, og  kvaliserte seg til OL 2020.
Getaway in Stockholm
Getaway in Stockholm er en serie med amatørfilmer i dokumentar-stil, innspilt i Stockholm og omegn.
Filmene skildrer førere av sportsbiler som i høye hastigheter overtreder en rekke trafikkregler og tidvis involveres i biljakter med politiet. Teamet bak serien har blant annet brukt helikopter for å få best mulig kameravinkler.
Getaway in Stockholm 1
En svart Porsche 911 stoppes av politiet, men stikker likevel av, hvilket er innledningen til en biljakt. Jakten går rundt Globen, igjennom Gamla stan og forbi det kongelige slottet. Hastigheten ligger ofte over 250 km/h.
Getaway in Stockholm 2
En Toyota Supra og en Ford Escort Cosworth VS jages av politiet.
Bakgrunn
En trolig inspirasjonskilde for teamet bak Getaway in Stockholm er «C'était un rendez-vous» (Getaway in Paris) fra 1976.
I de seneste Getaway-filmene vises en stuntmann på motorsykkel – Getaway Driver. Det hersker liten tvil om at inspirasjonen for en slik fører, er hentet fra Ghost Rider.
Galileoana
Galileoana er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
En liten, helt mattsvart trebukk. Hannen har kamformede antenner. Pronotum er trapesformet, sidekanten slett. Dekkvingene er parallellsidige med avrundede "skuldre".
Utbredelse
Arten er bare kjent fra delstaten Tamaulipas i Mexico.
Grande amore
«Grande amore» (norsk oversettelse: stor kjærlighet) er en italiensk operapopsang fra 2015 med trioen Il Volo. Sangen vant Sanremo-festivalen i 2015 og kom senere på en tredjeplass i Eurovision Song Contest i Wien samme år. Sangen gikk inn på hitlister over hele Europa og solgte til dobbelt platina i Italia. Høsten 2017 passerte musikkvideoen til sangen 100 millioner visninger på YouTube.
Valiant Petroleum
Valiant Petroleum plc er et britisk oljeselskap med virksomhet på britisk, norsk og færøysk sokkel. Selskapet hadde i 2011 56 ansatte fordelt på kontorer i Norge og Storbritannia, og hadde en daglig produksjon på 7,450 oljeekvivalenter. . Hovedkontoret ligger i Woking i Storbritannia.
Virksomhet i Norge
Valiant kom inn på norsk sokkel gjennom kjøpet av Sagex Petroleum i 2011 for 64 millioner kroner. Gjennom dette kjøpet overtok Valiant eierandeler i 4 letelisenser i Barentshavet og 1 letelisens i Norskehavet. I november 2011 ble PL518 «Zapffe»-prospektet i Barentshavet boret, men viste seg å være tørr. I mars 2012 kjøpte selskapet andeler i 13 lisenser fra Rocksource for 60 millioner kroner pluss 200 millioner kroner i leteutgifter. Valiant har kontor i Oslo og daglig leder er Terje Hagevang.
Fylkesvei 6070
Fylkesveg 6070 går mellom Skotten og Vevang i Hustadvika.
Nasjonal turistvei
Sammen med delstrekninger av fylkesvei 63, fylkesvei 663, fylkesvei 238 og fylkesvei 235 har veien fått status som nasjonal turistvei Atlanterhavsvegen. Turistveien er 36 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 242.
Kommuner i departementet Saône-et-Loire
Dette er en liste over de 573 kommunene i departementet Saône-et-Loire i regionen Bourgogne-Franche-Comté i Frankrike. Per 1. januar 2022 er antall kommuner redusert til 565.
(CUCM) Communauté urbaine Creusot-Montceau, dannet i 1970.
(CAC) Communauté d'agglomération Chalon Val de Bourgogne, dannet i 2001.
The Place Beyond the Pines
The Place Beyond the Pines er en amerikansk dramafilm fra 2012. Filmen er regissert av Derek Cianfranco, og har Ryan Gosling og Bradley Cooper i hovedrollene.
Handling
Luke (Ryan Gosling) er en motorsykkelstuntmann som vurderer å begå en kriminell handling for å makte å forsørge kona og sønnen. Han møter imidlertid på en hindring da Avery Cross (Bradley Cooper), en tidligere politimann som nå er politiker, oppdager hva han er i ferd med å gjøre.
Gustaf Düben
Gustaf Düben den eldre (1624–1690) var en svensk hoffkapellmester, organist og komponist av tysk avstamming.
Liv og virke
Gustaf Düben var sønn av Anders Düben den eldre, en tysk innvandrer som virket som hoffkapellmester og organist i Stockholm. I 1647 gikk Gustaf Düben inn i Kungliga Hovkapellet og etterfulgte i 1663 faren som hoffkapellmester. Senere ble også sønnene Gustaf von Düben den yngre og Anders von Düben den yngre hoffkapellmestere, hhv. i periodene 1690–1698 og 1698–1726. Datteren Emerentia von Düben var hoffdame og nær venn av dronning Ulrika Eleonora av Sverige. En tredje sønn, friherre Joachim von Düben den eldre var svensk hovkansler og riksråd.
Fra 1640 av samlet Gustaf Düben et omfangsrikt arkiv over musikkverk fra sin tid. Denne såkalte Dübensamlingen er en av de viktigste kildene til musikken på 1600-tallet.
Verk
Av Dübens egne musikkverk finnes enkelte salmer, arier, korverk og danser bevart, alle i tidens nordtyske stil.
Afrikamesterskapet i basketball for menn 1992
Afrikamesterskapet i basketball for menn 1992 ble arrangert i Kairo i Egypt i 1992.
Hamza Mendyl
Hamza Mendyl (født 21. oktober 1997) er en marokkansk fotballspiller som spiller for den belgiske klubben Oud-Heverlee Leuven.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Only a Northern Song
«Only a Northern Song» er en sang av The Beatles som ble skrevet av George Harrison. Sangen ble innspilt våren 1967 under arbeidet med Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band, men ble utelatt på det albumet, og ble først utgitt 13. januar 1969 på soundtrack albumet Yellow Submarine i USA. Samme album kom ut fire dager senere i Storbritannia. «Only a Northern Song» var med i filmen Yellow Submarine som hadde premiere 17. juli 1968 i London.