cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kilogram
Kilogramme des Archives
Til praktisk bruk behøvdes noe mer stabilt enn vann. Etter litt eksperimentering med ulike metaller på 1790-tallet ble den første offisielle kilogramprototypen realisert i 1799 som et lodd i rent platina med en masse så nær massen til en kubikkdesimeter vann som det var mulig å få til på den tiden. I desember 1799 ble dette ratifisert som standarden for kilogram, med en masse per definisjon lik ett kilogram. Standarden ble kalt kilogramme des Archives fordi den ble oppbevart i det franske nasjonalarkivet (Archives Nationales), og ble beholdt som standard de neste 90 årene.
Den internasjonale kilogramprototypen (IPK)
Etter at meterkonvensjonen ble inngått i 1875 ble det laget en ny kilogramprototype fra en legering av 90 % platina og 10 % iridium, som skulle være enda mer stabil. Prototypen fikk navnet International Prototype of the Kilogram (IPK, den internasjonale kilogramprototypen) og ble ratifisert i 1889 som den nye standarden for kilogram.
Loddet har blitt oppbevart i Pavillon de Breteuil hos Det internasjonale byrå for mål og vekt (Bureau International des Poids et Mesures) nær Paris og har forblitt standarden for kilogram frem til 2019.
En rekke offisielle kopier av IPK har blitt lagret forskjellige steder over hele verden. Ingen av disse er 100 % lik originalen, men avvikene ble nøye målt da de ble laget. Siden har kopiene blitt sammenlignet to ganger; i 1948 og i 1989. Sammenligningene viste at alle kopiene har utviklet seg litt forskjellig over tid og de har divergert med opptil noen titalls mikrogram. Siden IPK per definisjon veier ett kilogram er det umulig å finne ut nøyaktig hvor mye den har endret seg over tid.
Definisjon basert på Plancks konstant
Siden man kvittet seg med meterstaven i 1960 har metrologer ønsket å også definere kilogrammet fra en fysisk konstant i stedet for fra et fysisk objekt. Flere ulike tilnærminger har vært prøvd ut, men det har vært vanskelig å finne en konstant med tilstrekkelig lav måleusikkerhet.
I 2011 og 2014 vedtok Generalkonferansen for mål og vekt i prinsippet en omdefinering til en definisjon basert på Plancks konstant, men stilte som betingelse at måleusikkerheten til denne konstanten måtte reduseres. Målet ble nådd av NIST i 2016, og 16. november 2018 vedtok generalkonferansen at definisjonen på kilogram skulle endres, slik at Plancks konstant dannet det nye utgangspunktet. Konstantens verdi i SI-enheter ble da låst til verdien 6.626 kg⋅m2⋅s−1. Den nye definisjonen trådte i kraft 20. mai 2019.
For å veie et objekt etter den nye definisjonen, benyttes en såkalt Kibble-vekt (tidligere kjent som watt-vekt). En Kibble-vekt veier objektet gjennom å måle den elektriske strømmen og spenningen som må til for å produsere en kompenserende motkraft.
For å gjøre om vekt til masse trengs i tillegg en svært presis måling av den lokale tyngdeakselerasjonen. Utfordringen med Kibble-vekter er de ekstreme kravene til presisjon som gjør at det kun finnes et lite fåtall av dem på verdensbasis med tilstrekkelig lav måleusikkerhet. Kilogramnormaler vil derfor fortsette å spille en viktig praktisk rolle fremover.
Anvendelse
Kilogram, i dagligtale ofte misvisende omtalt som «kilo», er en av de mest brukte enhetene for måling av masse.
Adil Kaaba
Adil Kaaba (født 19. mai 1971) er en marokkansk judoka.
Han representerte Marokko under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der han ble utslått i første runde.
St. Johanneslogen Olav til den Gyldne Passer
St. Johanneslogen Olav til den Gyldne Passer (Passeren i dagligtale) er en frimurerlosje i Den Norske Frimurerorden (St. Johannesloge nr. 63), som ble innviet den 22. januar 2009 i Strømmen i Skedsmo kommune, med stormester Ivar A. Skar til stede. Losjen ble ved grunnleggelsen underlagt Den Norske Store Landsloge.
Skedsmo St. Johannes Broderforening 1985–2009
Skedsmo St. Johannes Broderforening ble stiftet den 15. oktober 1985, underlagt St. Johanneslogen Olaf Kyrre til det gyldne Kjæde. Broderforeningen holdt sine møter en rekke steder. I begynnelsen ble møtene avholdt på Olavsgaard hotell. I 1991 ble møtevirksomheten flyttet til Hellerud gård. Fra 1997 ble deretter møtene avholdt i Odd Fellow Ordenens lokaler i Nittedalsgaten i Lillestrøm. I 2006 ble deretter møtene flyttet tilbake til Hellerud gård, og fra 2008 til et av Odd Fellow leiren Glommas lokaler i Strømmen.
Selvstendig losje (2009)
Den 11. desember 2008 besluttet Det Høye Råd i Den Norske Frimurerorden å opphøye broderforeningen, med sine 88 medlemmer, til egen losje. Som første frimurerlosje på Romerike, inngikk losjen en langsiktig leieavtale med Odd Fellow-ordenen i Strømmen. Losjen leier det ene av Odd Fellow leiren Glommas lokaler i Gamle Strømsvei 99 i Strømmen.
Heliosentrisme
Heliosentrisme, eller det heliosentriske verdensbilde, er oppfatningen om at solen er solsystemets sentrum, og at jorden og de andre planetene går i bane rundt solen. Ordet stammer fra gresk Helios (sola). Heliosentrisme er motsetningen til geosentrisme, som plasserte jorda i sentrum. Nikolaus Kopernikus regnes som mannen som innledet overgangen fra det geosentriske verdenssynet til det heliosentriske, med boken Om himmelsirklenes omdreininger i 1543.
Lenge innebar teorien at solen var universets sentrum. Forskjellen mellom solsystemet og universet ble klar først senere.
Først i 1838 ble en av hovedutfordringene for det solsentrerte verdensbilde løst, da man kunne måle en stjernes parallakse.
Men tross mangel på endelige bevis hadde den solsentrerte modellen da vært akseptert i praksis siden i hvert fall Newtons tid, fordi den fungerte så bra for praktiske beregninger.
Antikken og middelalderen
De første som foreslo en solsentrert kosmologi var de aleksandrinske astronomene Heraklides fra Pontus (388–315 f.Kr) og Aristark fra Samos (ca. 310–230). Denne muligheten var imidlertid så overraskende og kontraintuitiv at den ikke fikk noe gjennomslag. Grekerne kunne for fiksstjernene ikke måle noen parallaksebevegelse, noe blant andre Arkimedes mente man skulle vente dersom jorden forflytter seg i bane rundt solen. De fleste astronomer i antikken og middelalderen, også Ptolemaios, begrenset seg til å lage matematiske modeller av de observerbare planetbevegelsene. De mente planetene var så fjerne og opphøyde over vår ufullkomne verden at sikker kunnskap om den fullkomne del av virkeligheten ikke kunne nås langs vitenskapens vei. I motsetning til dette ønsket bl.a. Kopernikus å beskrive reelle, fysiske planetbaner. (Jf. realisme vs. instrumentalisme.) Respekten for Platons og Aristoteles' kosmologi og for Ptolemaios' modell gjorde at den solsentrerte modellen ikke slo gjennom før på 1600-tallet med den vitenskapelige revolusjonen.
Det er vanlig å lese at heliosentrismen var et slag mot menneskets selvfølelse og sentrale stilling i tilværelsen. I stedet var den vanlige antagelsen i antikkens og middelalderens astronomi at jorda hadde lavest rang i universet. Ved å gjøre Jorda til et himmellegeme, hadde man opphøyd dens verdi og flyttet mennesket et langt steg nærmere Gud.
Kopernikus' modell
Selv om det gjennom middelalderen var blitt gjort mange forbedringer av den jordsentrerte modellen fra Ptolemaois, var dette i bunn og grunn mindre endringer. Kopernikus så behovet for en større endring som gjorde modellen enklere. Ideen til det heliosentriske verdensbilde hadde Kopernikus klar rundt 1507. En solsentrert modell gav en elegant forklaring på hvorfor noen planeter i perioder beveger seg bakover i forhold til fiksstjernehimmelen. Modellen gav også en elegant forklaring på hvorfor noen planeter (Venus og Merkur) alltid er synlige nær sola, mens de andre planetene kan befinne seg hvor som helst i forhold til sola. Modellen innebar også at jorden dreier rundt sin egen akse. Buridan og Oresme hadde i middelalderen vist at dette kan være mulig selv om vi ikke merker det, og selv om det for oss ser ut som det er stjernehimmelen som roterer rundt jorda. Deres begrunnelser ser ut til å ha inspirert Kopernikus da han forklarte hvordan jorden også kan gå i bane rundt solen selv om det ikke oppleves slik. Kopernikus beholdt prinsippet fra Platon og Aristoteles om at planetene går i sirkulære baner og med jevn fart. Dermed måtte også han gjøre utstrakt bruk av episyklene som var tatt i bruk i den jordsentrerte modellen. De teoretiske modellene han brukte var egentlig de samme som Ptolemaois hadde benyttet. Planetobservasjonene han bygde teorien på var også mange av de samme som den jordsentriske modellen bygde på og ikke alltid like nøyaktige. Sammenlignet med den ptolemeiske modellen var Kopernikus' modell dermed omtrent like komplisert. Modellen i seg selv var også av omtrent samme nøyaktighet. Ingen av modellene kunne gjøre rede for at planetenes hastighet så ut til å variere.
Mye av Om himmelsirklenes omdreininger var ferdig i 1530. Kopernikus ventet med å utgi boken fordi han ikke kunne finne direkte bevis for at jorden beveger seg. Georg Joachim Rheticus publiserte et sammendrag av hans teori i 1540. Boken ble i sin helhet utgitt samme år som Kopernikus døde, i 1543.
Ifølge bokens forord var den solsentrerte modellen ment som en regnemodell til å forutsi planetenes posisjoner, i tråd med hvordan mange astronomer i antikken og middelalderen hadde tenkt om tidligere modeller. Dette forordet var imidlertid skrevet av Andreas Osiander for å dempe eller om mulig unngå kritikk fra aristotelikere. At planetene går i bane rundt sola mente Kopernikus selv som en reell fysisk beskrivelse. I den grad Kopernikus fryktet noen reaksjon på sin bok ser det ut til å ha vært å bli til latter blant aristotelikere.
Hvordan Kopernikus' modell ble mottatt
En av hovedutfordringene for den solsentrerte modellen var at man for fiksstjernene fortsatt ikke kunne måle noen parallaksebevegelse. Kopernikus mente derfor universet, og dermed også avstanden til fiksstjernene, var svært mye større enn tidligere antatt, så stort at en med datidas observasjonsteknikk ikke ville observere noen parallakse. Dette ble oppfattet som en ad hoc-forklaring som reduserte troverdigheten til Kopernikus' modell. I tillegg mente mange at stjernene med Kopernikus' modell ville være urimelig store. Dagens astronomer vet imidlertid at fiksstjernene ser mye større ut enn de egentlig er pga. lysbrytning i atmosfæren, og at fiksstjernene egentlig har så å si ingen utstrekning på himmelen.
I mangel av beviser på at jorda virkelig beveger seg stod valget på Kopernikus' tid dermed mellom to modeller, den geosentriske og den heliosentriske, der argumentene for den ene modellen ikke var mer overbevisende enn for den andre.
Kopernikus' bok fra 1543 var matematisk vanskelig å forstå, så de første årene var det få som hadde lest den. 1551 ble det publisert et sett av astronomiske tabeller, Tabulae prutenicae, basert på Kopernikus’ arbeid. En av grunnene til at den geosentriske modellen gav noe unøyaktige forutsigelser av planetbanene, var at flere tallverdier (eller parametre) i denne modellen hadde forandret seg siden Ptolemaios' tid. Til sin nye modell hadde Kopernikus brukt flere år på å beregne nye tallverdier; dette, og ikke den heliosentriske modellen i seg selv, gjorde Kopernikus' modell mer nøyaktig. Derfor ble Tabulae prutenicae mer nøyaktig enn tidligere tabeller. Disse tabellene ble raskt anerkjent og ble brukt blant annet i pavens kalenderreformen som førte til den gregorianske kalender.
I 1570-årene ble en supernova og en komet synlig på himmelen, noe som ifølge rådende teorier måtte være atmosfæriske forstyrrelser. Men målinger viste at fenomenene fant sted lenger borte enn månens bane, dermed kunne ikke dette området være uforanderlig, noe som ble et argument mot det aristoteliske verdensbilde der alt utenfor månens bane var fullkomment.
Tyge Brahe var en av de første som foreleste om Kopernikus' teorier, han kalte Kopernikus den andre Ptolemaios. Men Brahe var selv ikke overbevist og formulerte sin egen modell som både var jordsentrert og solsentrert. Denne modellen kombinerte Kopernikus' elegante løsninger med at man selv med Brahes svært nøyaktige observasjoner likevel ikke kunne måle noen parallakse for fiksstjernene. Denne modellen ble rådende noen tiår. Det fantes også andre modeller som konkurrerte om datidens oppmerksomhet.
Først med Johannes Kepler kom en matematiker som var dyktig nok til beskrive en modell som var enkel. Hans modell gav også enda mer nøyaktige forutsigelser. Etter kontroversen mellom paven og Galilei i 1616 vedtok kirken av ulike grunner at den heliosentriske modellen kunne publiseres som en praktisk regnemodell eller hypotese, ikke som den fysiske sannhet. Noen mindre endringer måtte dermed gjøres i bl.a. Om himmelsirklenes omdreininger. Den opprinnelige utgaven kom på kirkens liste over forbudte bøker.
Keiser Rudolf IIs rikdom og velvilje, Brahes stjernedata, Keplers matematiske evner, den europeiske trykkekunsten, reformasjonens tvil på autoriteter, og også Galileis kontrovers med paven, var viktig for at det solsentrerte verdensbilde gradvis vokste frem.
Keplers planettabeller fra 1627, som han kalte Rudolfinske tabeller, viste seg etter hvert for de fleste planetene å være atskillig mer nøyaktig enn tidligere tabeller.
Geir Svardal
Geir Svardal er navnet til flere personer:
Heliosentrisme
Hvordan Kopernikus' modell ble mottatt
1725 ble fenomenet astronomisk aberrasjon korrekt tolket som at jorden beveger seg i bane rundt solen. Først i 1838 ble en av hovedutfordringene for det solsentrerte verdensbilde løst, da man kunne måle en stjernes parallakse.
Men tross mangel på endelige bevis hadde den solsentrerte modellen da allerede vært akseptert i praksis siden i hvert fall Newtons tid, fordi den fungerte så bra for praktiske beregninger.
Arvada (Colorado)
Arvada er en amerikansk by som ligger i Adams og Jefferson i Colorado.
Den har og dekker et areal på 101,93 km².
Carl von Clausewitz
Carl Phillip Gottfried (eller Gottlieb) von Clausewitz (født 1. juni 1780 i Preussen Tyskland, død 16. november 1831 i Breslau) var en general og intellektuell. Clausewitz er mest kjent for sitt ufullendte verk Vom Kriege (Om krigen), som beskjeftiger seg med krigsteori. Hans teorier omkring strategi, taktikk og filosofi har fått en betydelig innflytelse på militærvesenets utvikling i alle vestlige nasjoner. Teoriene er fortsatt pensum ved militærakademier, og finner også anvendelse på andre områder, som organisasjonsteori og markedsføring.
Bakgrunn og oppvekst
Clausewitz ble født i 1780 som den fjerde og yngste sønn i en middelklassefamilie i Preussen. Hans bestefar, sønn av en luthersk pastor, hadde vært professor i teologi. Faren var tidligere løytnant i den prøyssiske hæren og hadde holdt en mindre post i det prøyssiske skattevesenet.
Clausewitz vokste opp i Burg bei Magdeburg i middelklassens Preussen og ble innrullert i hæren som tolvåring. Han deltok i sine første kamper allerede som 13-åring, og deltok i mange slag mot revolusjonære styrker fra Frankrike. Clausewitz var blant annet med under beleiringen av Mainz, da den prøyssiske hæren invaderte Frankrike under den franske revolusjonen, og han tjenestegjorde senere i Napoleonskrigene mellom 1806 og 1815. Clausewitz gikk inn i Kriegsakademie i Berlin, som på denne tiden også var kjent som det prøyssiske militærakademiet, i 1801, ved en alder av 21 år.
Clausewitz var med under slaget ved Jena-Auerstedt den 14. oktober 1806, da Napoleon invaderte Preussen og skulle beseire den prøyssiske-saksiske armeen som var ledet av Karl Wilhelm Ferdinand, hertug av Braunschweig. Clausewitz ble tatt til fange i en alder av 26 år, og han ble holdt fanget i Frankrike frem til 1808.
Militærkarriere
Tilbake i Preussen etter å ha sluppet ut fra fangenskap, assisterte han Scharnhorst da denne ledet en reform av den prøyssiske hæren og staten. Han giftet seg senere med den sosialt fremtredende grevinnen Marie von Brühl, og han sosialiserte seg med Berlins litterære og intellektuelle elite. I opposisjon til Preussens tvungne allianse til Napoleon, forlot han den prøyssiske hæren, og tjenestegjorde senere i den russiske hæren fra 1812 til 1813 under den russiske kampanjen som blant annet inkluderte slaget ved Borodino. I løpet av sin tjeneste for det russiske riket, hjalp Clausewitz til med å forhandle frem konvensjonen av Tauroggen i 1812, en avtale som beredte veien for den senere koalisjonen (mellom Preussen, Russland og Storbritannia) som til slutt beseiret Napoleon og hans allierte.
Clausewitz gikk tilbake til den prøyssiske hæren igjen i 1815, og han ble snart utnevnt til stabssjef for Johann von Thielmanns 3. korps. I denne stillingen gjorde han tjeneste i slaget ved Ligny og i slaget ved Wavre i 1815. Prøysserne ble slått ved slaget om Ligny, som ligger sør for Mont-Saint-Jean og landsbyen Waterloo. Hæren som slo dem ble personlig ledet av Napoleon. Det var Napoleons manglende evne til å faktisk ødelegge de prøyssiske styrkene ved dette slaget, som førte til hans tap noen dager senere i slaget ved Waterloo.
Clausewitz ble forfremmet til generalmajor i 1818 og utnevnt til direktør for Kriegsakademie i Berlin, hvor han tjenestegjorde frem til 1830. I løpet av det siste året hans der, brøt det ut flere revolusjoner i Europa, og en krise i Polen medførte snart en annen stor europeisk krig. Clausewitz ble utnevnt til sjef for den eneste hæren som Preussen var i stand til å mobilisere, som raskt ble sendt til den polske grensen. Han døde senere under et utbrudd av kolera i 1831. Historikeren Wilhelm von Schramm antar imidlertid at Clausewitz omkom av hjertesvikt, idet døden inntraff svært plutselig – i løpet av ni timer – og at han forut for dødsfallet hadde vært i karantene og ikke hadde vist tegn til foregående sykdom.
Hans enke ble den som publiserte hans filosofiske magnum opus om krigen etter hans død, i 1832. Dette var en bok han hadde startet arbeidet på i 1816, men som han altså ikke rakk å fullføre.
Justitia (zoologi)
Justitia er en slekt innenfor familien Palinuridae av såkalte klippehummere eller «spiny lobsters», infraorden Achelata blant tifotkrepser. Gruppen er en av i alt 13 slekter, som har tatt opp i seg deler av den tidligere infraordenen Palinura (languster).
Taksonomisk plassering
Taksonomien til storkreps er komplisert og under stadig revisjon. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne oppdatering av systematikken etter 2013-revisjonene følger her WoRMS-databasen. .
Ficheto Point
Ficheto Point (Nos Ficheto) er et isfritt nes på nordøstkysten av Varna Peninsula på Livingston Island i Antarktis på sørøstsiden av innløpet til Dragon Cove. Channel Rock ( ﻿) ligger like nordvest ved McFarlane Strait, 1,3 kmnordøst for Ficheto Point og 920 meter sør-sørvest for Meade Islands. Området ble besøkt av selfangere på 1800-tallet.
Neset er oppkalt etter den kjente bulgarske arkitekten og billedhuggeren Nikola Fitsjv – «Kolju Fitsjeto» (1800-1881). Channel Rock ble kartlagt og navngitt av Discovery Investigations i 1935.
Ficheto Point ligger 2,3 km sørøst for Williams Point, 800 meter øst-sørøst for Sigritsa Poin t, 1,3 km øst for Sayer Nunatak og 2,9 km nordvest for Pomorie Point.
He’s My Man
He's My Man er en sang skrevet av Phil Sloan og Steve Barri som ble spilt inn og gitt ut på singel med Ann-Margret i 1964.
Wu Kuo-hui
Wu Kuo-hui (født 19. april 1972) er en taiwansk judoka.
Han representerte Kinesisk Taipei under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der han ble utslått i første runde.
Suetes
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.
Utbredelse
Arten er utbredt i Mexico.
The Opium Cartel
The Opium Cartel er et sideprosjekt av Jacob Holm-Lupo fra White Willow, startet i 2009. Bandet har kun Holm-Lupo som fast medlem, men prosjektet involverer en rekke musikere fra blant andre White Willow, Wobbler, Änglagård, Pineforest Crunch, Jaga Jazzist, No-Man, Rhys Marsh and the Autumn Ghost og The Rentals. Bandets debutalbum, Night Blooms, ble utgitt på Termo Records i april 2009.
Musikere
Medvirkende
Boston Marathon 2018
Boston Marathon 2018 ble arrangert 16. april 2018, og var den 122. utgaven av Boston Marathon. Løpet ble preget av dårlig vær, med mye regn og vind, og den laveste temperaturen på 30 år.
Desiree Linden vant kvinneklassen med tiden 2:39:54, og Yuki Kawauchi vant herreklassen på 2:15:58.
Homlungen-seilasen
Homlungen-seilasen er en regatta som ble arrangert for første gang i 1866, som Østfolds første regatta. Seilasen er åpen for alle dekkede kjølbåter med faste køyer og for skøyter. Distansen som seiles er 16 nautiske mil for kjølbåtklassene og 11 for skøyteklassen. Arrangementet finner sted på Skjærhalden, på Hvaler, og er et samarbeid mellom Hvaler Seilforening og Fredrikstad Seilforening.
Anatomiske retningsbeskrivelser
Anatomiske retningsbeskrivelser betegner anatomi ut fra et bestemt referansesystem. Det er utformet slik at beskrivelser skal passe uansett hvilken stilling et menneske eller et dyr befinner seg i. Det finnes noen forskjeller mellom dyr og mennesker, men mange uttrykkene er felles for medisin og menneskeanatomi på den ene siden og komparativ anatomi og zoologi på den andre siden.
Westminster (Colorado)
Westminster er en amerikansk by som ligger i Adams og Jefferson County i Colorado.
Anatomiske retningsbeskrivelser
Alle retningsbeskrivelser tar utgangspunkt i en anatomisk utgangsstilling. Dette innebærer er en person som står oppreist, ser rett frem med hodet rett og føttene fremover og rettvinklet i forhold til kroppen. Armene skal være relativt tett til kroppen, med innsiden av hendene frem, og fingrene strukket ut. Det må bemerkes at dette ikke er den vanlige posisjonen for armene, ettersom en avslappet person ville rotere armene medialt, og latt innsiden av hendene ligge mot kroppen. Tilsvarende er de fleste dyr framstilt i en stående positur med buksiden ned.
Westminster (Colorado)
Den har og dekker et areal på 88,19 km².
Anatomiske retningsbeskrivelser
Plan
En kropp i den anatomiske utgangsstillingen kan vi dele opp i tre ulike plan:
Retninger
Det finnes en del uttrykk som beskriver den relative plasseringen av anatomiske elementer i forhold til hverandre:
What Did I Have That I Don’t Have
What Did I Have That I Don't Have er en sang skrevet av Burton Lane og Alan Jay Lerner i 1929. Sangen er fra musikalen On a Clear Day You Can See Forever.
Ann-Margret spilte inn sangen og ga den ut på b-siden av singelen Mister Kiss Kiss Bang Bang.
Fredrik Vilhelm I av Preussen
Fredrik Vilhelm I av Preussen (ty. Friedrich Wilhelm), av huset Hohenzollern (født 14. august 1688, død 31. mai 1740), ofte kjent som Soldatkongen, regjerte som konge av Preussen fra 1713 til sin død i 1740.
Liv og virke
Hans far, Fredrik I av Preussen, var den første konge av Preussen.
I Preussens historie utgjør Fredrik Vilhelm Is regjeringstid en reform- og organiseringsperiode. Han var en initiativrik, energisk natur med ubendig vilje, en enevoldsherskertype, hvis personlige engasjement nådde til alle forvaltningens områder. I nesten alt var han sin fars rake motsetning: hans puritanske legning kombinert med hans sparsomhetspolitikk tillot intet hoffliv i samtidens stil. Han levde spartansk for sin stand og likte best å være kledd i hæruniformen sin. I motsetning til faren og bestefaren hadde han ikke mye til overs for kultur og protesterte på penger som ikke gikk til hæren. I hans levetid fordoblet den prøyssiske hæren seg.
Fredrik Vilhelm innrettet seg mot å oppheve partikularismen i den løst sammenføyde prøyssiske stat.
Fredrik Wilhelm gikk inn for om å bygge opp Preussens militære makt. Han sentraliserte og forbedret den prøyssiske staten, erstattet tvungen militærtjeneste for middelklassen med en årlig skatt, opprettet grunnskoler, og sørget for å rebefolke Østpreussen etter at befolkningen hadde blitt redusert som følge av pesten i 1709.
Han forenklet rettsprosedyrene, men klarte ikke å få i stand et enhetlig prøyssisk rettsvesen. Derimot klarte han å sentralisere finansforvaltningen ved generaldirektoriet av 1723, hvis instruksjon han selv hadde forfattet. Statsfinansene, i stor grad basert på kronens jordeiendommer, var ved hans død i svært god tilstand. Fredrik Vilhelm forbedret byenes forvaltning ved å bryte rådsslektenes makt. Næringene ble støttet etter strengt merkantilistiske prinsipper.
Det ble også iverksatt tiltak for å bedre folkets utdannelse, og 1717 ble skolegang foreskrevet ved dekret. Særlig omsorg viet Fredrik Vilhelm hærens organisasjon: Dens styrke ble fordoblet og basert hovedsakelig på den innenlandske befolkningen og ble inndelt i verningsområder, «kantoner». Fra denne tid ble den prøyssiske eksersis et mønster. Han satte også opp en garde i Potsdam med spesielt lange soldater.
Ved freden i Stockholm i 1720 vant Preussen Stettin og deler av Vorpommern. Trass i Fredrik Vilhelm militære interesser ble hans regjeringtid fredelig. Fredrik Vilhelm skapte den prøyssiske embetsmannsstand, og det var han som gav Preussen dets militære og byråkratiske preg. Fredrik Vilhelms despotiske sinnelag fremtrådte også i familielivet, særlig i forholdet til eldste sønn, den senere Fredrik II av Preussen.
Ekteskap og barn
Fredrik Wilhelm og hans kone Sophie Dorothea av Hannover hadde åtte overlevende barn.
The Wolf Woman
The Wolf Woman er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Raymond B. West.
Handling
Leila Aradella er en ung og egoistisk kvinne, og finner glede av å plage menn. John Morton, en strålende advokat, blir ødelagt både moralsk og økonomisk på grunn av henne. Rex Walden, den godhjertede sønnen til Mrs. Walden, faller deretter for Leila og foreslår snart ekteskap med henne. Men familien og de nærmeste vennene til Rex protesterer mot avgjørelsene hans, og tror at Leila er et problem.
Mrs. Walden sender sin eldre bror, Franklin Walden, for å hindre Leila fra å leke med Rex sine følelser. Franklin blir imidlertid raskt forelsket i henne selv. Når Rex får vite at Leila har forlatt ham til fordel for sin egen bror, blir han drevet til å begå selvmord av hennes ufølsomme oppførsel. Mrs. Walden, nå desperat, sender Adele Harley, i håp om å få Franklins hengivenheter bort fra Leila.
Franklin blir gradvis trukket bort fra Leila, og Adeles seier får Leila til å miste selvtilliten. I en beruset og rasende tilstand faller Leila gjennom et massivt speil og ansiktet hennes blir kuttet opp av et glasskår. Hun skader ansiktet så fullstendig, at hennes makt til å sjarmere menn er for alltid tapt. Etter denne skaden ender en permanent vansiret Leila opp som en ødelagt og ensom kvinne.
Highlands Ranch (Colorado)
Highlands Ranch er en amerikansk by som ligger i Douglas County i Colorado.
Jose Manuel Stilianopoulos
José Manuel Stilianopoulos y Estela, også kjent som Mike Stilianopoulos, (født 22. september 1930 i Manila på Filippinene, død 4. november 2016 i Madrid i Spania) var en filippinsk ambassadør til Storbritannia og til andre europeiske land.
Bakgrunn
Jose Manuel Stilianopoulos var født i Manila som sønn av Doña Ana Estela og den greske forretningsmannen Don Carlos Stilianopoulos. Han var barnebarn av den spanske forretningsmannen Don Miguel Estela og nevø til Sebastian Caruso Moll (kongressmann for Camarines Sur) og Jesus «Og» Estela Ramos (skuespiller). Stilianopoulos var også onkel til mystique-modellen Hilda Estela Garchitorena.
Han var gift med Doña Esperanza Ridruejo, også kjent som Pitita.
Ambassadør
Han ble utnevnt av president Ferdinand Marcos som Filippinenes syvende ambassadør til Storbritannia, en stilling han innehadde fra 1977 til 1982.
Etter tjeneste som ambassadør i en rekke europeiske land slo han seg ned i Spania. Mike og Pitita bodde i det sentrale Madrid fra 1980-årene. Han døde eller lengre tids helseproblemer den 4. november 2016 i Madrid.
Steinar Sørlie (1955)
Steinar Sørlie (født 17. oktober 1955 i Vang i Hedmark) er en norsk diplomat og organisasjonsmann, og tidligere generalsekretær i ingeniørorganisasjonen NITO. Tidligere var han generalsekretær i Norsk Luftambulanse i tiden 2002 til 2010. Mellom 2000 og 2002 var han generalsekretær i Flyktninghjelpen.
Johanne Hestvold
Johanne Hestvold (født 4. januar 1988 i Bergen og oppvokst på Sandøya i Tvedestrand kommune) er en norsk billedkunstner og skulptør, nå bosatt i Oslo.
Hestvold er utdannet ved Kunstskolen i Bergen (2008-2010), Kuvataideakatemia i Helsingfors, avd. for skulptur (2012) og Kunst- og designhøgskolen i Bergen (2010-2013). I 2012 deltok hun på sin første gruppeutstilling i Helsingfors og samme år debuterte hun på Høstutstillingen. Hun har deltatt på en rekke utstillinger i inn- og utland og  hatt separatutstillinger blant annet i Trafo Kunsthall i Asker (2013),  Lynx, Oslo (2014) og Tag Team Studio i Bergen (2015). Hun er innkjøpt av Astrup Fearnley Museet.
I 2013 mottok hun Statens Kunstnerstipend, og året etter stipend fra Billedkunstnernes Vederlagsfond. Sin hittil største anerkjennelse som kunstner fikk hun i 2015, da hun mottok Anders Jahres kulturpris for yngre kunstnere, etter forslag fra billdkunstner Leonard Rickhard. Han har fulgt utviklingen hennes siden Høstutstillingen i 2012. Rickhard beskriver Hestvold som en av de mest lovende kunstnerne innen den nye abstraksjonen, og viser til at det mest fremtredende ved hennes verk er at de peker mot kunsthistorien.
I mars 2016 mottok Johanne Hestvold Aust-Agder fylkeskommunes kunstnerstipend.
Johanne Hestvold er datter til billedkunstner Thomas Hestvold. Hun er medlem av Unge Kunstneres Samfund (UKS) og Norske Billedkunstnere (NBK).
Spesialitet-merket
Spesialitet-merket er en norsk merkeordning for norskproduserte matspesialiteter. Merkeordingen eies av den offentlige finansierte stiftelsen Matmerk.
For å få lov til å bruke Spesialitet-merket på et matprodukt så må produsenten vise frem, dokumentere og oppfylle de kriterier som er satt for produktene. Dette innebærer at produktene må ha faktiske kvalitetsegenskaper som skiller dem fra andre standardvarer i samme kategori. Disse egenskapene kan ha grunnlag i valg av spesiell råvare, en spesiell produksjonsprosess, og en spesiell historie. Et produkt som har fått Spesialitet-merket skal kunne sies å være en unik smaksopplevelse. For å kunne merke produkter med Spesialitet-merket må man søke Matmerk om godkjennelse.
Et uavhengig fagutvalg godkjenner til sist hvem som får Spesialitet-merket.
The Woman in the Case
The Woman in the Case er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Hugh Ford.
Handling
Når ektemannen hennes blir anklaget for drap, forsøker hans kone å avsløre den virkelige gjerningspersonen.
Long snapper
En long snapper (eller deep snapper) er en special teams spesialist i amerikansk fotball hvis oppgave det er å snappe ballen over lengre distanser, vanligvis rundt 15 yards for et punt og 7 til 8 yards under forsøk på field goals og ekstrapoeng.
Under forsøk på field goals og ekstrapoeng er det en holder som tar imot snappet, omtrent 7 til 8 yards bak long snapperen. Under punts tar punteren imot snappet, omtrent 13 til 15 yards fra long snapperen. Etter et punt snap må snapperen følge opp med å blokkere, og deretter løp ned banen og forsøke å stanse motstanderlagets punt returner fra å flytte ballen fremover. Dersom puntet ikke blir tatt imot er det snapperens ansvar å sorge for at ballen ikke går inn i målsonen, eller spretter tilbake for et tap på yards fra puntet. Størsteparten av snappere på idrettens høyeste nivå er spesialister, som betyr at de kun spiller som snapper eller har svært begrenset ansvar i andre posisjoner.
Et bra punt snap skal treffe målet, punterens hender rundt hoftehøyde, etter mellom 0,65 og 0,75 sekunder og med en tett spiral for å gjøre det letter å ta imot. Et dårlig snap treffer ikke målet og kan føre til et forsinket punt eller tvinger punteren inn i en vanskelig situasjon.
Posisjonen har ikke alltid vært en dedikert posisjon. Frem til rundt 2000-tallet ble posisjonen fylt av en tilfeldig spiller eller lineman som ikke fikk spilletid, og idéen om å ha en dedikert long snapper på laget virket latterlig. Over tid begynte lag å innse hvor viktig posisjonen var, da et dårlig snap kunne føre til en tapt kamp. Siden 2000-tallet har lag ikke bare begynt å trene og rekruttere long snappere, men spillere har fått idrettsstipend som long snappere.
I NCAA
I college kan hvilken som helst av de 11 spillerne å puntinglaget bevege seg ned banen så snart playet har begynte (i motsetning til i NFL hvor kun to spillere, venstre og høyre gunner, som kan bevege seg forbi scrimmagelinjen før ballen blir sparket). Dette resulterer i at flere lag bruker et "spread punt" eller "rugby-style" system som skal maksimere dekning ned banen og gjøre det vanskeligere for returnere å løpe langt med ballen etter mottakelse.
Forsvarsspillerne i NCAA som spiller overfor long snapperen har heller ikke lov til å komme i kontakt med long snapperen før 1 sekund etter at ballen har blitt snappet.
Konfliktåret 1870
Hendelser
Den fransk-prøyssiske krig
Long snapper
I NFL
I motsetning til i college har NFL ingen regler for hvor lenge forsvaret må vente etter et snap før de kan komme i kontakt med long snapper. Derimot er det ingen forsvarsspillere som kan stille seg opp direkte overfor long snapperen når angrepet er i en sparkeformasjon. Dommere pleier vanligvis å håndheve denne regelen ved å gi beskjed til spillere som bryter den før selve snappet. Dersom defensive linemanen flytter seg til en lovlig posisjon før ballen blir snappet, blir det ikke blåst for straffe.
Long snappere er vanligvis blant de minst kjente i NFL som et resultat av deres relativt usynlige rolle på banen og det lave antallet snaps de spiller. De blir vanligvis også ikke draftet eller byttet, og plukkes heller opp som udraftede free agents, med noen få unntak:
Til tross for anonymiteten kan et lag som mangler en god long snapper slite. Et kjent eksempel var 5. januar 2003 under wildcardrunden av sluttspillet i 2002-sesongen mellom San Francisco 49ers og New York Giants. I seriespillet hadde Giants slitt med field goals på grunn av mangelen på en erfaren long snapper, og signerte den pensjonerte Trey Junkin for sluttspillkampen. Junkin endte opp med å bomme med en snap på et forsøk på field goal som kunne ha vunnet kampen for Giants, som på et punkt hadde holdt en 38–14 ledelse. Cincinnati Bengals' Brad St. Louis var en annen long snapper som, i tillegg til å ha bommet med to viktige snaps i 2005 (wildcardrunden mot de eventuelle ligamestrene Pittsburgh Steelers) og 2006, i 2009 presterte å ha fem dårlige snaps på field goals eller ekstrapoeng (som ledet til bom, blokkerte spark eller avbrutte forsøk) i sesongens fem første kamper, som førte til at den da ti-årige veteranen ble kuttet fra laget.
I 2008 var det Pittsburgh Steelers som hadde problemer med long snapperen. Under en kamp mot New York Giants 26. oktober 2008 hadde lagets vanlige long snapper, Greg Warren, pådratt seg en skade som senere skulle vise seg å være et revnet korsbånd. Linebacker James Harrison, som i 2003 hadde vært long snapper for NFL Europas Rhein Fire, meldte seg frivillig til å erstatte Warren. I fjerde kvarter snappet Harrison ballen over punter Mitch Berger hode og inn i målsonen for en safety. Dette utlignet til uavgjort og gav Giants en god posisjon på banen etter neste avspark, som førte til en touchdown som gav Giants ledelsen sent i kampen. Warren revnet igjen korsbåndet i desember 2009, men dette skjedde på siste play av en kamp mot Green Bay Packers 20. desember, som gav Steelers nok tid til å signere en erstatning i Jared Retkofsky, som de også signerte for å erstatte Warren etter skaden i 2008.
I 2012 var Raiders' long snapper Jon Condo skadet og erstattet med Travis Goethel, en linebacker, for en kamp mot San Diego Chargers. To ganger i kampen klarte ikke punter Shane Lechler å ta imot snaps som hadde truffet bakken før de nådde ham. På et annet forsøk stilte Lechler seg opp mye nærmere scrimmagelinjen enn hva som er normalt for en punt, for å kutte ned distansen Goethel måtte snappe ballen. Selv om snappen var god, førte den korte distansen til at punten ble blokkert.
Sanckia
Utseende
Små (2,5 -5,5 millimeter), svarte jordlopper.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Afrika inkludert Madagaskar, der de fleste artene lever, og forekommer også i Sørøst-Asia.
Linuparus
Linuparus er en slekt innenfor familien Palinuridae av såkalte klippehummere eller «spiny lobsters», infraorden Achelata blant tifotkrepser. Gruppen er en av i alt 13 slekter, som har tatt opp i seg deler av den tidligere infraordenen Palinura (languster).
Taksonomisk plassering
Taksonomien til storkreps er komplisert og under stadig revisjon. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne oppdatering av systematikken etter 2013-revisjonene følger her WoRMS-databasen. .
The Swinger
The Swinger er en sang skrevet av Dory og Andre Previn som ble spilt inn og gitt ut på albumet Songs from The Swinger and Other Swingin' Songs av Ann-Margret i 1966. Sangen ble også gitt ut på singel senere samme år.
Svømming under Sommer-OL 2012 – 200 meter butterfly menn
200 meter butterfly herrer under sommer-OL 2012 fant sted 30. og 31. juli i London Aquatics Centre.
Storbritannia under Sommer-OL 2016
Storbritannia deltok under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, Brasil i perioden 5. – 21. august 2016.
1731 i Danmark
Begivenheter i året 1731 i Danmark.
Friidrett under parapanamerikanske leker 2019 - 100 meter T52 menn
100 meter T52 for menn under Parapanamerikanske leker 2019 ble arrangert i Lima 26. august 2019 kl 19:10 lokal tid. Kun finale ble avholdt.
T52 er en klasse for funksjonsshemmede utøvere innen parafriidrett, der utøverne bruker rullestol. Utøverne har ingen bevegelse i beina og overkroppen, men har god funksjon i skuldre og armer, men begrenset bevegelse i fingrene.
Øvelsen var også åpen for utøvere i klassene T51.
Rekorder
Gjeldende rekorder i klassen T52 før parapanamerikanske leker 2019, og eventuelle nye rekorder satt under lekene: Verdensrekorden i klassen T51 var 19,89 sekunder, satt av Peter Genyn (Belgia) i mai 2018.
Pseudopolycesta
Pseudopolycesta er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).
Utbredelse
Arten lever på Madagaskar.
Willan Bouza
Willan Bouza (født 22. august 1961) er en uruguayansk judoka.
Han representerte Uruguay under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der han ble utslått i første runde.
Ragna Árnadóttir
Ragna Árnadóttir (født 30. august 1966 i Reykjavík) er en islandsk jurist. Hun er partipolitisk uavhengig, men ble 1. februar 2009 utnevnt til justis- og kirkeminister i Jóhanna Sigurðardóttirs første regjering. Hun var minister fram til 2. september 2010.
Hun var også fungerende kontorsjef ved Statsministerens kontor, fra 15. januar 2009.
The Woman’s Law
The Woman's Law er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Lawrence B. McGill.
Handling
Den tidligere millionæren George Orcutt knivstikker vennen sin, artisten Lucas Emmet, i hjel under en krangel om Emmets kjæreste. Orcutt tilstår deretter hva han gjort, til sin kone Gail. Hun finner en fortumlet mann på en benk i parken som ser ut som ektemannen hennes. Hun forsøker å la ektemannen hennes komme seg unna, for sønnens skyld.
Men den andre mannen, som lider av hukommelsestap, tar ektemannens plass. Bedrageren blir snart erklært som sinnssyk, og sendt til et sanatorium. Etter løslatelsen flytter han inn hos Gail som ektemannen hennes, fremdeles uten å huske noe som helst fra hans tidligere liv. Men problemene deres er fremdeles ikke overstått.
Mystroceros macleayi
Utseende
Middelsstore (ca. 15-25 millimeter), avlange, svært blankt metallskinnende gullbasser. Hanne har to fremoverrettede horn på hodet. Kroppen er svært blankt metallisk grønn eller grønnblå med to svarte tverrbånd. Pronotum har en stor, svart flekk i midten.
Utbredelse
Arten er utbredt i Indonesia og Malaysia.
Arturo Gutiérrez
Arturo Gutiérrez (født 3. mai 1973) er en meksikansk judoka.
Han representerte Mexico under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der han ble utslått i første runde.
Nupalirus
Taksonomisk plassering
Taksonomien til storkreps er komplisert og under stadig revisjon. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne oppdatering av systematikken etter 2013-revisjonene følger her WoRMS-databasen. .
Palibythus
Palibythus er en slekt innenfor familien Palinuridae av såkalte klippehummere eller «spiny lobsters», infraorden Achelata blant tifotkrepser. Gruppen er en av i alt 13 slekter, som har tatt opp i seg deler av den tidligere infraordenen Palinura (languster).
Taksonomisk plassering
Taksonomien til storkreps er komplisert og under stadig revisjon. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne oppdatering av systematikken etter 2013-revisjonene følger her WoRMS-databasen. .
The Woman in 47
The Woman in 47 er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av George Irving.
Handling
Viola Donizetti emigrerer fra Italia til USA, i håp om å flykte fra faren og en forlovede faren hadde valgt til henne. Men hun er fast bestemt på å finne igjen Tony, den virkelige kjæresten hennes. Viola klarer ikke å finne Tony, men innleder et romantisk forhold til den velstående Collingswood, som hun forlater etter at hun oppdager at han alllerede er gift med en annen kvinne. Deretter finner Viola endelig igjen Tony, som hun planlegger å gifte seg med. Før bryllupsseremonien sjekker de inn på rom 47 ved et flott hotell.
Men Collingswood, fremdeles besatt av Viola, reiser til det samme hotellet og flytter inn på rom 48. Han skriver et selvmordsbrev som siterer sin mislykkede affære med Viola som årsaken til handlingene hans, før han begår selvmord ved hotell-rommet. Når Tony leser denne beskjeden bestemmer han seg for å forlate Viola. Men en prest som har blitt tilkalt for å gjennomføre seremonien forsøker å overtale ham til å glemme brevet.
Monocryl
Monocryl er en syntetisk, absorberbar kirurgisk tråd som brukes til suturer, produsert av Ethicon. Tråden inneholder komponenter som poliglecapron 25, som er en kopolymer av glykolid og epsilon-caprolacton. Den leveres som ufarget/klar, og farget i fiolett.
Monocryl brukes for mykvevsuturering og til ligering. Halvveringstid er 7 til 14 dager.
Arturo Prat (forskningsstasjon)
Arturo Prat (spansk: Base Naval Capitán Arturo Prat) er en chilensk forskningsstasjon på Greenwich Island i øygruppen Sør-Shetlandsøyene. Den åpnet 6. februar 1947 under navnet Soberania og er Chiles eldste forskningsstasjon i Antarktis. Inntil 1. mars 2006 stod den chilenske marine som operatør av stasjonen, da den ble overført til de lokale styresmaktene i regionen Magallanes y de la Antártica Chilena. Stasjonen var helårsbemannet frem til 2004, men har deretter kun blitt benyttet om sommeren. Den benyttes til studier innen ionosfærisk og meteorologisk forskning og har en kapasitet på 15 personer.
Stasjonen er oppkalt etter den chilenske marineoffiseren Arturo Prat (1848–1879). Ved stasjonen finnes fire kulturminner som er oppført på Antarktistraktatens liste over historiske steder og kulturminner i Antarktis, inkludert en byste av Arturo Prat.
Konfliktåret 1868
Dødsfall
…
Helseøkonomi
Helseøkonomi er et fagområde innen samfunnsøkonomi. Her søkes svar på hvordan man innen helseområdet best kan utnytte samfunnets begrensede ressurser. Økonomiske analyser av insentiver i helsetjenesten og økonomisk evaluering av intervensjoner i helsetjenesten er sentrale deler av helseøkonomifaget.
Kenneth Arrow betraktes ofte som en grunnlegger av helseøkonomi som egen disiplin. Arrows artikkel fra 1963, «Uncertainty and the Welfare Economics of Medical Care», er en sentral referanse innen helseøkonomisk forskning.
I Norge
Personer som benytter tittelen Helseøkonom kan ha ulik utdanningsbakgrunn, for eksempel fra Økonomisk institutt ved Universitetet i Oslo, Norges Handelshøyskole eller Institutt for økonomi ved Universitetet i Bergen.
I 1998 ble det ble etablert to forskjellige helseøkonomimiljøer i Norge: Helseøkonomi i Bergen (HEB) og Hero Helseøkonomisk forskningsprogram ved Universitetet i Oslo, begge finansiert av Norges forskningsråd. Formålet med etableringen av de to miljøene var å forbedre kompetansen på helseøkonomiske problemstillinger i Norge. Fra året 2012 mottar de to helseøkonomimiljøene ingen rammefinansiering fra Norges forskningsråd.
Medaljeoversikt fra styrkeløftmesterskap
Norgesmesterskap (per 1. juli 2016)
Det første offisielle NM i styrkeløft i regi av Norges Styrkeløftforbund ble arrangert i 1974, og har siden den gang blitt arrangert årlig.
Jorunn Hancke Øgstad
Jorunn Hancke Øgstad (31. mars 1979) er en norsk billedkunstner fra Bærum som arbeider med abstrakt maleri.
Hancke Øgstad holder en mastergrad i kunst fra Kunsthøgskolen i Oslo og LHI, Reykjavik, Island (2003-2009). Hun har også studert kunst ved Strykejernet kunstskole og film ved European Filmcollege (EFC) Ebeltoft, Danmark.
Hancke Øgstad har bodd og arbeidet i Los Angeles, Berlin, New York, Reykjavik og Bogota. Hun er bosatt i Oslo. Høsten 2018 hadde hun en separatutstilling ved Munchmuseet (i utstillingsserien «Munchmuseet i bevegelse», et samarbeidsprosjekt mellom Munchmuseet/Stenersenmuseet og Kunsthall Oslo). Hancke Øgstad stiller ut på gallerier og institusjoner nasjonalt og internasjonalt. Hun har også vært kurator for flere utstillinger. I 2018 ble hennes malerier innkjøpt av Nasjonalmuseet, og i 2020 av Henie Onstad Kunstsenter.
I 2005 vant hun juryens førstepris under tegnebiennalen SIAB Skopje, Makedonia.
Palinurellus
Palinurellus er en slekt innenfor familien Palinuridae av såkalte klippehummere eller «spiny lobsters», infraorden Achelata blant tifotkrepser. Gruppen er en av i alt 13 slekter, som har tatt opp i seg deler av den tidligere infraordenen Palinura (languster).
Taksonomisk plassering
Taksonomien til storkreps er komplisert og under stadig revisjon. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne oppdatering av systematikken etter 2013-revisjonene følger her WoRMS-databasen. .
Vaterländische Union
Vaterländische Union (VU) (Fedrelandsunionen) er et liberalistisk-konservativt politisk parti i fyrstedømmet Liechtenstein. Partiet ledes av Oswald Kranz og har siden valget i 2005 hatt 10 av 25 medlemmer i parlamentet.