cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hillary Waugh
Bibliografi
• The Eighth Mrs. Bluebeard  (1958)
• Sleep Long, My Love (1959)
• Road Block  (1960)
• Murder on the Terrace  (1961)
• That Night It Rained  (1961)
• Born Victim  (1962)
• The Late Mrs. D.  (1962)
• Prisoner's Plea   (1963)
• Death and Circumstance  (1963)
• The Duplicate  (1964)
• The Missing Man  (1964)
• Girl on the Run  (1965)
• End of a Party  (1965)
• Pure Poison  (1966)
• The Triumvirate  (1966)
• The Trouble with Tycoons (1967)
• 30 Manhattan East  (1968)
• The Con Game  (1968)
• Run When I Say Go  (1969)
• The Young Prey  (1969)
• Finish Me Off  (1970)
• The Shadow Guest  (1971)
• Parrish for the Defense (1974)
• A Bride for Hampton House  (1975)
• Seaview Manor  (1976)
• The Summer at Raven's Roost  (1976)
• The Secret Room of Morgate House  (1977)
• Madman at My Door  (1978)
• Blackbourne Hall  (1979)
• Rivergate House  (1980)
• The Glenna Powers Case  (1980)
• The Billy Cantrell Case  (1981)
• The Doria Rafe Case  (1981)
• The Nerissa Claire Case  (1983)
• The Veronica Dean Case  (1984)
• Murder on Safari  (1987)
• A Death in a Town  (1988)
• The Priscilla Copperwaite Case  (1988)
Slaget ved Selånger
En russisk flåte av galeier hadde på denne tiden blitt sett langsmed Norrlandskysten på sin vei nordover. Länsstyrelsen, som på denne tiden lå i Gävle, bestemte seg for å sende major Johan Henrik Fieandt til Sundsvall for å organisere forsvaret av byen. Vel framme satte Fieandt opp en forsvarstyrke som bestod av 80 menn fra Norrlands første marinekompani under kommando av kommandør Wibbling, som på denne tid befant seg i byen med to store galeier og fire mindre. Dessuten var det en avdeling på ca. 80 ryttere fra Jämtlands kavalerikompani og cirka 150 mobiliserte bønder. Men Fieandt hadde håpet på at 700-800 mann kunne mobiliseres av bønder og bybeboere og skrev i bitre ordelag etter striden om medelpadingenes manglende evne og vilje.
Rytterkompaniet, under løytnant Johan Lindstedts befal, var strandvakt i Sundsvall. 25 av rytterne var veteraner fra Armfelts felttog mot Norge, visse også fra Finland og Baltikum, men majoriteten av rytterne var nyrekrutterte bønder etter katastrofen på fjellet.
Da kornetten Nandelstadt fikk se den russiske galeiflåten og forstod hvor stor den var, foreslo han for løytnant Lindstedt å flykte, da et forsvar av byen syntes forgjeves. Dette syntes ikke Lindstedt, som ifølge kornetten hadde for mye ild og bravur til å finne seg i det.
Striden begynte i Sundsvall med at den russiske eskadren på 33 galeier, 33 lodjer og 33 slupper fullastet med mannskap og materiell angrep byen med artilleriild og skarpskyttere.
Forsvarerne, som ikke hadde noe støtte av artilleri foruten om noen små bestykninger fra gårdene og skipene i nærheten, lykkes allikevel med de 80 kavaleristene, 80 marinemennene og 77 bønder og borgervernet å holde de landstigende russerne stangen i en times tid ved Åkroken. Da kaptein Fieandt, som var øverste befal for svenskene, med sine små ressurser var truet av å bli omringet av de russiske kosakkene og det russiske infanteriet ved den vestre broen, beordret han at man skulle dra sig tilbake på veien mot Jämtland og med 70 mann innta en stridsstilling i skogen ved Holmbron. Dette skulle vise seg å være umulig, da bøndene og mennene fra marinen flyktet og lot de jämtlandske kavaleristene være de eneste sammen med Fieandt til å slåss mot den russiske overmakten, som bestod av omkring 600 kosakker og et infanteri på 6870 mann. Kavaleristene forsvarte seg vel og lykkes med å gå til to motangrep å sinke russerne. Svenskene måtte så trekke seg videre tilbake via Selångersdalen til stedene Nävsta og Valla i Selångers sogn cirka åtte kilometer vest for Sundsvall, der man igjen satte seg til motverge. Svenskene lykkes med to motangrep å oppholde russerne, men fikk en håpløs kamp mot overmakten etter det at russerne hadde fått forsterkninger. 22 mann ble nedsablet på landeveien ved Valla (Nandelstadt). Omkring ti mann klarte å hugge seg igjennom russernes linjer og flykte. Ti svensker ble tatt til fange og ført til St. Petersburg.
Sju av mennene vendte tilbake etter fredsslutningen. Russerne mistet ifølge kornett Nandelstedt, som var en av fangene som vendte tilbake, omkring 40 mann.
Det er ikke kjent hvor store tap det var blant marinemannskapene. To dager tidigere, den 23. mai, hadde to jämtlandske kavalerister, fjorten kosakker og et ukjent antall mobiliserte bønder, falt i Hudiksvall. Disse stridighetene skulle komme til å bli de siste som fant sted under den store nordiske krigen. Major Fieandt overlevde sine alvorlige sår, 20 år seinere falt han ved slaget ved Villmanstrand under den russisk-svenske krig i 1741.
Nyrussland (konføderasjon)
Novorossija eller Nyrussland (ukrainsk:Новоросія) (russisk: Новороссия) er også kalt "Union av Folkerepublikker" (russisk:Сою́з наро́дных респу́блик - Soyuz Narodnykh Respublik) var en foreslått konføderasjon bestående av de selvproklamerte Folkerpublikkene Donetsk (DPR) og Lugansk (LPR) i Øst-Ukraina. Begge disse folkerepublikkene er under kontroll av de prorussiske separatistene i Ukraina.
Det geografiske begrepet Novorossija har en lang historie, og ble gjenopplivet av den russiske presidenten Vladimir Putin i en TV-opptreden i april 2014. Han fremsatte spørsmålet om det var riktig at området på 1920-tallet ble tilført Ukrainsk SSR. Den 18. oktober 1921 ble den Den autonome sosialistiske sovjetrepublikken Krim etablert og var en del av Russiske SFSR fram til 1954.
Betegelsen er tatt i bruk igjen av russisktalende tilhengere av å løsrive de østlige provinsene av Ukraina og forene dem med Russland. I denne konteksten omfatter Novorossija de åtte provinsene lengst øst og syd i Ukraina, hvilket er et mye større område enn opprørerne har kontroll over (I tillegg til Krim som de facto allerede er anektert av Russland).
Situasjonen i 2020 er at den foreslåtte konføderasjonen mellom de to Folkerepublikkene ikke har diplomatisk anerkjennelse, og Ukraina har klassifisert dette territoriet som Antiterroristoperasjonssone, (ATO) . Etableringen av konføderasjonen Nyrussland ble erklært den 22. mai 2014 og en måned senere ble Folkerepublikkunionen erklært som en union av DPR og LPR. Prosjektet ble imidlertid suspendert den 1. januar 2015, og den 20. mai ble det lagt på is.
Edvard Bull (1845–1925)
Edvard Isak Hambro Bull (født 30. juni 1845 i Bergen, død 5. juni 1925 i Oslo) var en norsk lege, forfatter, styreformann i Nationaltheatret og kvinnesaksforkjemper.
Karriere
Han praktiserte som huslege i Christiania med pasienter fra byens overklasse og kunstnermiljø. Han var teaterlege ved Christiania Theater fra 1889, deretter fra 1899 til sin død i 1925 teaterlege ved Nationaltheatret. Han var også styremedlem ved Nationaltheatret fra starten og styreformann 1908–1911. Han var lege for Henrik Ibsen de siste årene av Ibsens liv og utgav Ibsens tre sidste leveaar. Han publiserte en rekke arbeider om medisinens nye problemer, og var formann i Det norske medicinske Selskab 1891–1892.
Han var medstifter av Norsk Kvinnesaksforening i 1884, var styremedlem i foreningen det meste av perioden 1887–1896 og ble utnevnt til æresmedlem i foreningen i 1924.
Familie
Han var sønnesønn av høyesterettsjustitiarius Georg Jacob Bull, og var far til litteraturhistorikeren Francis Bull og historiker og utenriksminister Edvard Bull d.e.. Han var oldefar til kvinnehistoriker Ida Bull.
Howl’s Moving Castle
Handling
18 år gamle Sophie Hatter er den eldste av tre søstre som bor i Market Chipping, en by i det magiske riket Ingary. Som den eldste av barna blir det forventet at Sophie etter hvert skal gå inn i familie-butikken. Ting endrer seg imidlertid når den kraftige "Witch of the Waste" forvandler Sophie til en gammel, stygg kvinne. Sophie forlater butikken og finner seg arbeid som rengjøringsdame for det beryktede Wizard Howl. Hun møter en ild-demon, Calcifer. Hvis Sophie klarer å bryte kontrakten mellom Wizard Howl og Calcifer, skal Calcifer returnere henne til sin opprinnelige ungdommelige form.
Sophie oppdager snart at Howl sprer ondsinnede rykter om seg selv for å unngå arbeid eller ansvar. Døren til slottet hans er faktisk en portal som kan åpnes mot fire områder: Market Chipping, kystbyen Porthaven, den kongelige hovedstaden i Kingsbury, og Howls eget barndomshjem i Wales hvor han gkk under navnet Howell Jenkins. Howls lærling Michael Fisher arrangerer det aller meste av det daglige i Howls virksomhet. Når prins Justin, kongens yngre bror, blir savnet mens han leter etter trollmannen Suliman, gir kongen ordre om at Wizard Howl for å finne dem begge og drepe Witch of the Waste.
Howl har imidlertid sine egne grunner til å unngå The Witch, som tidligere la en mørk forbannelse på ham. Han fortsetter med hell å unngå henne til hun lokker Sophie i en felle. Sophie tror at heksen har kidnappet Howls nåværende kjæreste, Miss Angorian, og Sophie forsøker å redde henne men blir fanget av heksen. Howl tilbringer vanligvis flere timer hver dag for å ta seg best mulig ut for kvinner han møter. Så når Howl kommer for å redde Sophie, ubarbert og uten å ha vasket seg, demonstrerer dette hans ekte kjærlighet til henne. Han dreper heksen og avslører at Miss Angorian faktisk var heksens ild-demon i forkledning. Demonen hadde tatt kontroll over heksen, og forsøkte å skape et "perfekt menneske" ved å smelte sammen trollmannen Suliman og prins Justin. Formelen skulle også gjennomføres med tillegg av Howls hode.
Karakterer
Howell Jenkins
Michael Fisher
Calcifer
Lily Angorian
Calcifers ledetråder
Calcifer gir Sophie flere ledetråder om hvordan hun kan bryte kontrakten mellom ham og Howl:
Working Title Films
Working Title Films er et filmselskap i Storbritannia som ble grunnlagt i 1983 av Tim Bevan og Sarah Radclyffe. Selskapet produserer spillefilmer og fjernsynsproduksjoner.
I 1992 forlot Radcliffe selskapet og Eric Fellner tok over. Working Title Films produserte en rekke filmer for PolyGrams London-baserte produksjonsselskap PolyGram Filmed Entertainment, blant annet medvirket Working Title i produksjonen av Fire bryllup og en begravelse, Dead Man Walking og Fargo.
I dag arbeider Working Title hovedsakelig sammen med Universal Pictures og StudioCanal. Flere av de mest kjente britiske filmene fra de senere år kommer fra Working Title Films.
The Divorcee (1917)
The Divorcee er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av William Wolbert.
Marlene Elejarde
Marlene Elejarde (født 3. juni 1951, død 29. april 1989) var en cubansk friidrettsutøver.
Hun representerte Cuba under Sommer-OL 1968, hvor hun tok sølv på 100 meter stafett. Hun tok også bronse på samme distanse under Sommer-OL 1972.
Elsa Joubert
Elsa Joubert (opprinnelig Elsabé Antoinette Murray Joubert; født 19. oktober 1922 i Paarl i Unionen Sør-Afrika, død 14. juni 2020 i Cape Town) var en sørafrikansk forfatter, i randen av sestigers-retningen, som skrev på afrikaans. Hun ble kjent for sin roman Die swerfjare van Poppie Nongena, som ble oversatt til 13 språk, satt opp som drama og filmatisert som Poppie Nongena.
Bakgrunn
Joubert hadde hugenottisk bakgrunn. Hennes forfedre flyktet fra Frankrike i 1686 og slo seg ned i Sør-Afrika. Faren hennes var lærer, og hans far igjen var pastor i Worcester. Begge hadde de en sterk innflytelse på Elsas utvikling og senere forfatterskap. Hennes mor snakket konsekvent engelsk med henne.
Hun vokste opp i Paarl, hun gikk ut av pikeskolen La Rochelle i Paarl i 1939. Så studerte hun ved University of Stellenbosch der hun tok en Bachelor of Arts-grad i 1942 og et Secondary Education Diploma i 1943. Hun fortsatte studiene ved University of Cape Town der hun tok mastergrad i nederlandsk-afrikaans litteratur i 1945.
Karriere
Etter studiene underviste hun ved Hoër Meisieskool, en pikeskole i Cradock, arbeidet hun fra 1946 til 1948 som redaktør for damesidene i Huisgenoot, et familieblad utgitt på afrikaans.
Joubert var tilknyttet avantgarde-bevegelsen av afrikaans-skrivende Sestigers, men hadde der en posisjon noe i dens utkanter.
I 1950 giftet hun seg med Klaas Steytler, en journalist og senere publisist og forfatter, som døde i 1998. Hun fikk tre barn, to døtre og en sønn, og bodde i Oranjezicht i Cape Town.
Hun døde i Cape Town den 14. juni 2020 av covid-19-relaterte grunner.
Tolv unge menn
Tolv unge menn (engelsk: The Twelve and the Genii) er en engelsk barnebok fra 1961, skrevet av Pauline Clarke. Den er utgitt i USA med tittelen The Return of the Twelves. Den norske utgaven er oversatt av Guri Vesaas, og utkom på Samlaget i 1967.
Boktittelens tolv er leketøyssoldater utskåret i tre, som på 1820-tallet var eid av de fire kjente Brontë-barna, og som kan bli levende når de er i kontakt med utvalgte levende mennesker, som de regner som sin genii. Søsknene Max og Jane i nåtid finner trefigurene på loftet i sitt hjem, en gård i Yorkshire.
Handlingen omfatter både oppdagelsen av soldatene, deres ulike personligheter, trusler fra utenlandske oppkjøpere og soldatenes farefulle vandring fra Max og Janes hjem til trygghet i Brontë-museet i Haworth.
11. serierunde i Premier League 2008/09
11. serierunde i Premier League 2008/09 begynte 1. november med Everton – Fulham 13:45. Det bel spilt seks kamper klokka 16:00. og Tottenham – Liverpool avslutta dagen 18:30. 2. november 17:00 ble spilt Bolton mot Manchester City. Runden ble avslutta 3. november 21.00 med Newcastle – Aston Villa.
Dombey and Son
Dombey and Son er en britisk stumfilm fra 1917, regissert av Maurice Elvey.
Handling
Historien følger Paul Dombey, en velstående eier av et rederi, som drømmer at hans egen sønn skal vokse opp til å fortsette hans egen virksomhet.
Men Dombeys kone dør tragisk kort tid etter å ha født sønnen deres....
Orconectes putnami
Orconectes putnami er en art av ferskvannskreps innenfor slekten Orconectes (familie Cambaridae, orden Reptantia) som inngår i den store gruppen av såkalte tifotkrepser. Dette er ferskvannskreps som på engelsk oftest kalles «crayfish».
Orconectes putnami er en av de om lag 85 artene i slekten, og lever i elver og innsjøer i delstatene Indiana, Kentucky og Tennessee.
Artens taksonomiske plassering
En moderne oppdatering av systematikken til artene i slekten gis her med basis i WoRMS-databasens systematikk fra 2013, og med basis i Fetzner et al (2005):
Violetta Quesada
Hun representerte Cuba under Sommer-OL 1968, hvor hun tok sølv på 100 meter stafett.
Spansk
Spansk (español) eller kastiljansk (castellano) er et romansk språk i den iberoromanske språkgruppe. Det har utviklet seg fra flere dialekter av muntlig latin (vulgærlatin ) i den sentrale og nordlige del av Den iberiske halvøy i løpet av 800-tallet og spredte seg gradvis ved at kongedømmet Castilla (dagens nordlige Spania) utvidet sitt rike til de sentrale og sørlige delene av Den iberiske halvøy i løpet av senmiddelalderen.
Overgangen fra middelalderspansk til moderne spansk er markert ved skifte i konsonantlyd i vislende konsonanter i det gamle språket (på spansk kalt for reajuste de las sibilants), en språkutvikling som begynte på 1400-tallet. Tidlig i språkets historie ble spansk ordforråd beriket av kontakten med baskisk og arabisk, og språket fortsatte å tilpasse seg utenlandske ord fra en rekke språk, foruten at det også selv utviklet nye ord. Spansk ble spredt videre til Amerika foruten også til Afrika, Asia og stillehavsområdet med utbredelsen av det spanske imperiet i tiden mellom 1400- og 1800-tallet, og hvor ble det viktigste språket i administrasjon og handel.
I 1999 var det i henhold til Ethnologue 358 millioner mennesker som snakket spansk som sitt morsmål og totalt på verdensplan var det i alt 450 millioner spansktalende. Per 2011 er disse tallene gått opp til henholdsvis til rundt 400 millioner og til rundt 500 millioner mennesker. Spansk er det nest største morsmålsspråket i verden. Kun han-kinesisk (eller mandarin) er større. Mexico er det land som har den største befolkningen av spansktalende. Spansk er et av seks offisielle språk i Forente nasjoner, og er også benyttet som offisielt språk i Den europeiske union og Mercosur.
Ettersom spansk har en økende tilstedeværelse, demografisk og kulturelt, i USA, særlig innenfor de hurtigvoksende statene i «solbeltet» er spansk det mest populære andrespråket som blir lært av de innfødte som har amerikansk engelsk som førstespråk. Voksende politisk stabilitet og økonomi i mange store spansktalende land, språkets enorme geografiske utstrekning i Latin-Amerika, og den voksende populariteten for varmere og billigere regioner som feriemål, har gjort at turisme har bidratt til at spansk har økt som et populært fremmedspråk over hele kloden. Spansk er således det språk i verden som studeres og læres mest etter engelsk. På Internett er spansk det tredje mest vanlige språket etter engelsk og kinesisk.
Navnebruk
Ordet «spansk» heter «español» (uttales omtrent espanjål) på spansk. Noen steder i Spania og i mange latinamerikanske land kalles språket ofte for «castellano» (uttales kastejánå), kastiljansk på norsk. Dette gjøres for å skille det fra andre offisielle språk i Spania, først og fremst katalansk. Kastiljansk er betegnelsen på en dialekt av spansk som snakkes i Castilla, og som danner grunnlaget for det spanske riks- og skriftspråket.
Klassifikasjon og slektskap
Det spanske språket hører til den italiske greina av de indoeuropeiske språkene. Alle nålevende italiske språk, inkludert fransk, italiensk og rumensk, tilhører den greina som kalles romanske språk. Sammen med de andre romanske språkene på Den iberiske halvøy grupperes spansk som ibero-romansk. På Den iberiske halvøy snakkes det en rekke andre språk i den samme familien:
Aragonesisk (aragonés) i Aragón i nordøst, leonesisk (llïonés) i León i nord, asturiansk (asturianu) i Asturias på nordkysten, galisisk (galego) i Galicia i nordvest, portugisisk (português) i Portugal og dets tidligere kolonier, ekstremaduransk (estremeño) i Extremadura i vest, katalansk (català) i Catalonia, Valencia og på Balearene, oksitansk (lenga d'òc) i Val d'Aran i Nordøst-Spania, samt i hele Sør-Frankrike.
Disse språkene kan i stor grad forstås innbyrdes, i alle fall om taleren har en viss trening. Spansktalende kan forstå italiensk rimelig godt gjennom å få en kort innføring i typiske forskjeller. Fransk og rumensk er derimot temmelig uforståelig for spansktalende uten vanlig opplæring.
Geografisk utbredelse
Spansk er et av de offisielle språkene i Den afrikanske union, Den europeiske union og i De forente nasjoner. I tillegg er spansk et offisielt språk (og det viktigste språket) i 20 land: Argentina, Bolivia, Chile, Colombia, Costa Rica, Cuba, Den dominikanske republikk, Ecuador, El Salvador, Ekvatorial-Guinea,  Guatemala, Honduras, Mexico, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, Puerto Rico, Spania, Uruguay og Venezuela.
Mexico har det største antallet spansktalende i verden, av de anslagsvis 106 millioner innbyggerne har ca. 94 % spansk som morsmål, mens de øvrige snakker ulike urfolksspråk og har spansk som hjelpespråk. Colombia, Argentina og Spania har alle ca. 40 millioner spansktalende. I USA er spansk bare offisielt språk ved siden av engelsk i New Mexico, men tales av et sted mellom 25 og 40 millioner mennesker over hele USA, med store konsentrasjoner rundt Los Angeles, Texas, Miami og New York. I Belize er engelsk offisielt språk, men sannsynligvis snakker flere mennesker der spansk enn engelsk. På Filippinene har spansk en lang historie, og de ulike filippinske språkene har tusenvis av spanske lånord. Imidlertid er det i dag kun noen få tusen mennesker som har spansk som morsmål. Judaeo-spansk er en form for spansk som jødene tok med seg da de ble kastet ut av Spania i 1492. Denne formen for spansk er fortsatt levende i Israel og Tyrkia. I Andorra brukes spansk av gjestearbeidere. Språket på Aruba, Curaçao og Bonaire heter papiamento, og er nært i slekt med spansk. Endelig er spansk i bruk av noen i de tidligere spanske koloniene Nord-Marokko og Vest-Sahara.
Språk og dialekter
Spansk er bemerkelsesverdig ensartet, gitt den store geografiske utbredelsen. Det spanske akademi, Real Academia Española, hvor hele den spansktalende verden er representert, regulerer språket og ser til at skriftlig spansk er ensartet over hele språkområdet.
Latin-Amerika og Spania
Det eksisterer likevel noen forskjeller mellom Latin-Amerika og Spania. I europeisk spansk er normen at z og c (foran e og i) uttales med fonemet /θ/, en lespelyd, mens s uttales med fonemet /s/, som på norsk. På Kanariøyene og i den sentrale delen av Andalucía i Sør-Spania opptrer fenomenet «seseo», som betyr at både z, c (foran e og i) blir uttalt som /s/. Dette har også spredt seg til hele Latin-Amerika. I den sørlige delen av Andalucia opptrer fenomenet «ceceo», som innebærerer at man lesper på både s, z og c (foran i og e). Man finner også ceceo noen enkelte steder i Latin-Amerika.
I Spania tiltaler man flere man er dus med formen «vosotros» («dere»), mens man i hele Latin-Amerika sier «ustedes», som i Spania bare er den høflige formen.
Innen Spania
De største dialektforskjellene er innen selve Spania, hvor variasjonene kan bli svært store, selv innenfor det kastiljanske språkområdet. Universitetsbyen Salamanca sies å ha det reneste språket. De to mest markante dialektene finner man i nordøst i Galicia og sør i Andalucía. Den andalusiske dialekten preges av at s-ene på slutten av ord eller stavelse er svake eller faller helt bort, slik at for eksempel «hablamos» (vi snakker) uttales «hablamo». S-ene svekkes eller faller også helt bort inne i ord foran konsonanter slik at for eksempel «estás» (du er) blir til «etá». Et annet kjennetegn ved andalusisk er at «d» mellom vokaler heller ikke uttales, slik at for eksempel «hablado» blir til «hablao», og «pescado» blir til «pecao».
Latinamerikanske spesialiteter
Spansken i Latin-Amerika er mer ensartet. I mange deler, spesielt i Karibia, Mellom-Amerika og Chile, utelates ofte s-en i slutten av stavelsen. «Kristus» blir da «Cri'to» i stedet for «Cristo». Lyden «ll» som i «Mallorca» uttales som 'j' de fleste steder, men i Argentina, Uruguay og Chile uttales det som en stemt «sj»-lyd. I mange deler av Latin-Amerika, for eksempel i Argentina, Uruguay, El Salvador, Nicaragua, deler av Colombia og i Vest-Venezuela heter «du» «vos», og ikke det vanlige «tú». I Argentina og vestlige Venezuela skriver man også «vos», mens de andre landene bruker «tú» i skrift. Ordforrådet kan mange steder farges av språkene til urfolkene som fremdeles bor i området. I Mexico kan man for eksempel høre «esquincle» for «guttunge» og «guajolote» for kalkun, som heter henholdsvis chico og pavo på spansk. I Argentina, vestlige Venezuela og Uruguay er derimot ordforrådet sterkt preget av den store italienske innvandringen, dette gjelder spesielt i storbyer som Montevideo, Maracaibo og Buenos Aires.
Fulgencia Romay
Fulgencia Romay (født 16. januar 1944) er en cubansk friidrettsutøver.
Spansk
Latinamerikanske spesialiteter
Uttalen i Mexico by brukes mye på fjernsyn, spesielt i telenovelas, barne-tv, show og filmer, og er dermed godt kjent over hele den spansktalende verden.
Fulgencia Romay
Hun representerte Cuba under Sommer-OL 1968, hvor hun tok sølv på 100 meter stafett. Hun tok også bronse på samme distanse under Sommer-OL 1972.
Spansk
Latinamerikanske spesialiteter
I Nuevo Mexico (New Mexico) i USA, hvor en spansktalende folkegruppe har bodd nokså isolert fra den generelle språkutviklingen i spansk, spesielt forsterket av den nordamerikanske erobringen i 1846, snakkes et spansk preget av arkaiske former. Helt annerledes er spanglish, som er et nyere blandingsspråk som snakkes i områder med kontakt mellom spansk og engelsk, slik som California, Florida, Texas og Puerto Rico med flere. Ikke bare brukes det en lang rekke anglisismer, man tenderer også til å begynne setningen på spansk og avslutte den på engelsk eller omvendt.
Grammatikalsk struktur
Spansk tilhører den romanske språkgruppa, og har dermed tilnærmet den samme oppbyggingen som fransk, portugisisk og italiensk.
Substantiver
Spanske substantiver finnes i to kjønn, hankjønn og hunkjønn. Intetkjønnet fantes i latin, men er i dag forsvunnet. De fleste ord som ender på -o er hankjønn (chico, gutt), mens de fleste som ender på -a, er hunkjønn (chica, jente). Den ubestemte artikkelen er un i hankjønn (un chico) og una i hunkjønn (una chica). I bestemt form heter det el (el chico) i hankjønn, og la (la chica) i hunkjønn. Flertall dannes med suffiks -s (chicos, chicas), med artiklene los i hankjønn og las i hunkjønn for å uttrykke bestemt form (los chicos = guttene, las chicas = jentene).
Verb
Spanske verb har i likhet med andre romanske språk en svært rik bøyning, og har langt flere former enn norske verb. Dermed utgjør verbbøyingen den viktigste og største utfordringen for den som vil lære språket.
Verbklasser
Spanske verb deles inn i fire grupper, eller konjugasjoner, etter infinitivsendelsene: AR-verb (f.eks. "hablar" = å snakke), ER-verb (f.eks. «comer» = å spise), IR-verb (f.eks. «vivir» = å leve/bo) og fast gruppe, men kan variere mellom å være uregelmessige eller ikke, slik at f.eks. et verb som er uregelmessig i presens indikativ, kan være regelmessig i imperfektum indikativ. I tillegg har spansk, som mange andre språk, refleksive verb, verb som styres av objektet (i stedet for subjektet), modalverb osv.
Spansk språkhistorie
Spansk utviklet seg fra vulgærlatin, som var språket de romerske soldatene tok med seg. I Spania opptok dette språket lånord fra de språkene som allerede var der, slik som keltiberisk og baskisk. Etterhvert ble vulgærlatinen det dominerende språket på halvøya, og de lokale språkene døde ut, med unntak av baskisk.
Arabisk herredømme
Med den arabiske invasjonen fra år 711 av, ble en lang rekke arabiske ord assimilert, og noen av dem spredde seg til resten av Europa via Spania. Azúcar ble for eksempel til sukker i norsk. Ord som begynner på al- er i regelen lånord fra arabisk; alcalde (ordfører) eller almohada (pute). Når spanjolene utbryter olé, kommer det fra Allah, og det håpefulle uttrykket ojalá («gid det måtte skje») kommer fra Insha'allah («Om Allah vil»). Noen ganger kan man velge mellom et latinsk og et arabisk, slik som å leie, som kan være rentar (fra latin) eller alquiler (fra arabisk).
Kastiljansk blir til
Spansk utviklet seg i de nordlige områdene av Castilla tidlig i middelalderen til noe i nærheten av det vi har i dag, mens de sentrale og sørlige delene var under maurisk herredømme. I de sørlige delene snakket de kristne innbyggerne mozarabisk, en romansk dialekt ispedd en rekke arabiske ord. Mozarabisk er en av de større bidragsyterne til moderne spansk.
I Aragón og Catalonia skjedde det en parallell, men ikke identisk, utvikling. Her utviklet de nærbeslektede språkene aragonesisk og katalansk seg.
Fra latin til spansk
Noen kjennetegn for forandringene som skjedde med spansk:
Disse endringene er unike i spansk, og finnes stort sett ikke i språk som portugisisk og italiensk (sistnevnte bortsett fra o til uo i noen former av enkelte verb). For øvrig skjedde mye av det samme med spansk som med de andre romanske språkene: Det rike latinske formverket ble forenklet, slik at kasusbøyningen av substantivene forsvant. Intetkjønnet forsvant, og språket sto igjen med hankjønn og hunkjønn.
Språket når sørover
Som følge av la reconquista, gjenerobringen, ble dette nordlige språket tatt med sørover til de nyerobrede områdene. Den første spanske grammatikken ble skrevet av Elio Antonio de Nebrija i Salamanca i 1492. Isabella av Kastilla (Isabel de Castilla) ble presentert for verket av forfatteren under en audiens i det nyerobrede Granada. Hun bemerket: Hva skal jeg med et slikt verk, når jeg allerede snakker språket? Frue, svarte de Nebrija, språket er imperiets instrument.
Spansk blir et verdensspråk
Fra 1492 ble også språket bragt med til Amerika, først til Vest-India, siden til Mexico, Mellom-Amerika og Sør-Amerika, og derfra videre til Filippinene, Marianene, Guam og øvrige øyer i Mikronesia, og fra 1600-tallet inn i det som i dag er USA. I det 20. århundre ble også spansk innført i Spanias afrikanske kolonier i Nord-Marokko, Vest-Sahara og Ekvatorial-Guinea. På slutten av det 1900-tallet forsterker spansk språk seg i USA, og er nå det nest mest talte språket i verdens supermakt.
Stormaktens språk
På grunn av Spanias stormaktsrolle i Europa var språket også i bruk som europeisk kultur- og diplomatspråk på 15- og 1600-tallet. Carlos V (Karl V), som var født i Belgia før han ble spansk konge, bemerket Jeg snakker spansk med Gud, fransk med herrene, italiensk med damene og tysk med hesten min. Fra slutten av 1600-tallet blir spansk imidlertid forbigått av fransk som diplomati- og kulturspråk i Europa, en refleksjon av Spanias svekkede stilling.
Edith Todnem
Edith Marie Todnem (født 6. juni 1923, gift Røed i 1955, død 26. april 2012) var en norsk friidrettsutøver som representerte IF Ørnulf.
Hun vant 5 NM-gull og ialt 16 NM-medaljer i diskos, kule, spyd og slengball i perioden 1950 til 1955.
Viktorija (1917)
Viktorija (russisk: ) er et russisk stumfilmdrama fra 1917 i regi av Olga Preobrazjenskaja. Det var den første filmatiseringen av Knut Hamsuns roman Victoria (1898) og den andre filmatiseringen av et Hamsun-verk overhodet.
Viktorija anses i dag for å være en tapt film.
Diamantastrild
Diamantastrild er en fugl i gruppen Stagonopleura i familien astrilder. Den er endemisk til det sørøstlige Australia.
Evelin Kaufer
Evelin Kaufer (født 22. februar 1953) er en tysk friidrettsutøver.
Hun representerte Øst-Tyskland under Sommer-OL 1972, hvor hun tok sølv på 100 meter stafett.
The Door Between
The Door Between er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Rupert Julian.
Handling
Archibald Crocker, en amerikansk alkoholiker, reiser til Japan - hvor vitenskapsmannen Dr. Anthony Ives Eckhart bor - for å studere asiatisk musikk. Men Dr. Eckhart oppdager at Crocker har kommet til Asia for å drepe sin kone Heloise som hevn, etter at hun hadde forlatt ham. Etter at Dr. Eckhart reiser til Beijing og finner Heloise, blir de raskt forelsket.
Etter at Crocker ankommer, overbeviser Dr. Eckhart ham om å vurdere å skåne Heloise og heller søke en juridisk separasjon i stedet. En time senere kommer han imidlertid til Dr. Eckhart og Heloises hotell for å drepe henne. Crocker bryter beinet etter at Eckhart dytter ham ned en trapp, og han bestemmer seg for å begå selvmord. Archibald og Heloise ønsker deretter å gifte seg.
August Thorvald Deinboll
August Thorvald Deinboll (født 14. juni 1810 i Holmestrand, død 25. april 1900 i Tysnes) var en norsk prest og kvinnesaksforkjemper. Deinboll studerte teologi etter ønske fra faren, og ble kjent for sitt engasjement i sosiale spørsmål og som forkjemper for kvinners rettigheter. Han var den første ordføreren i Dverberg kommune. Han var sogneprest i Strømsø og Tangen (Drammen) fra 1864 til 1881. Deinboll var opprinnelig særlig opptatt av kvinners økonomiske uavhengighet, og ble gjennom kontakten med kvinnesaksbevegelsen også en ivrig forkjemper for kvinners stemmerett. Han ble utnevnt til æresmedlem i Norsk Kvinnesaksforening i 1896, som foreningens andre æresmedlem etter Camilla Collett. Gina Krog omtalte Deinboll som «en varm ven af kvindernes sag» og «en af de vise oldinge, man læser om i de gamle bøger, men som man sjelden ser, der steg frem for folket og lagde sit ord i vegtskaalen, naar de moralske værdier skulde veies».
Bag-in-box
Bag-in-box (BIB) er en patentert oppfinnelse, beregnet til transport og oppbevaring av væsker. BIB er systemet man bruker til pappvin.
Vinoppbevaring skjer i en plastpose som er lagt inne i en solid pappeske som er utstyrt med bærehank. Posen er påsveiset en tappemekanisme av plast som er utstyrt med forsegling. Tappen skal trekkes ut av boksen gjennom en åpning som er klargjort som perforerte spor. Posen er for øvrig diffusjonstett og av en plasttype som ikke setter smak.
Ved bruk vil posen falle sammen inne i boksen, uten at der slipper luft til. Vinen i boksen vil derfor kunne forbrukes over en lengre periode uten å bli vesentlig forringet. Holdbarheten er under stadig utbedring. En del fabrikanter har merket kartongene med «best før», og noen har antydet holdbarhet på inntil 3 måneder etter åpning, dersom det ikke slipper luft inn.
Til å begynne med var det bare produsenter av rimelige masseforbruksviner som leverte vin i BiB. Boksene ble raskt populære, siden «nyttevekten» ble vesentlig lavere enn tilsvarende for fire vinflasker, og at innholdet kunne drikkes over en lengre periode. Vinhus som ønsket å regne seg for mere seriøse har etterhvert fulgt etter, slik at utvalget er blitt bredere. BIB er mest utbredt fra Tyskland og nordover. Sydover i Europa er fortsatt vin på flasker klart i overvekt, også i supermarkedskjedene.
Amalie Hansen
Ida Charlotte Amalie Hansen (født 12. februar 1843, død 15. mars 1915) var en norsk reformpedagog, kvinnesaksforkjemper og friluftspionér fra Bergen. Hun ble lærer i matematikk ved Frk. Hanna Aarestrups Pigeskole i 1860, og underviste siden også ved Madam Meyers Pigeskole. I 1885 tok hun over Aarestrups skole og ble bestyrer for Frk. Amalie Hansens Pigeskole i Bankgaten 8. Hun tok i 1885 initiativ til etableringen av Bergens Kvinnesaksforening, der hun var leder 1887–1907; hennes bror Gerhard Henrik Armauer Hansen var også blant stifterne. Hun ble utnevnt til æresmedlem av Norsk Kvinnesaksforening på nasjonalt nivå i 1913.
Dicheros nigrotestacea
Utseende
En middelsstor (ca. 20 millimeter), blank, svart gullbasse uten metallisk glans. Dekkvingene har to store, firkantede gule flekker. I pannen er det en tverrkjøl som former ett flatt horn i midten.
Utbredelse
Arten finnes i Thailand, Vest-Malaysia og Vietnam.
Christina Heinich
Christina Heinich (født 8. juli 1949) er en tysk friidrettsutøver.
Bärbel Struppert
Bärbel Struppert (født 26. september 1950) er en tysk friidrettsutøver.
Hun representerte Øst-Tyskland under Sommer-OL 1972, hvor hun tok sølv på 100 meter stafett.
Liste over Papua Ny-Guineas generalguvernører
Dette er en liste over Papua Ny-Guineas generalguvernører.
Pauline Clarke
Pauline Clarke (født 19. mai 1921 i Kirkby-in-Ashfield, død 23. juli 2013 i Bottisham ) var en britisk barnebokforfatter, som skrev småbarnsbøker under navnet Helen Clare, bøker for eldre barn under pikenavnet Pauline Clarke og bøker for voksne under sitt navn som gift: Pauline Hunter Blair. Hun er best kjent for Tolv unge menn (The twelve and the genii) som hun mottok Carnegie Medal in Literature for i, Lewis Carroll Shelf Award i 1963 og Deutscher Jugendliteraturpreis i 1968.
Hun var utdannet ved Somerville College i Oxford, og livnærte seg senere som journalist og barnebokforfatter. Hun giftet seg med historikeren Peter Hunter Blair (1912-1982) i 1969.
På norsk finnes bare Tolv unge menn (Samlaget, 1967).
Vom Teufel geholt
Vom Teufel geholt er en svart-hvitt vesttysk TV-film fra 1969, regissert av Wilm ten Haaf. Manuset bygger på Knut Hamsuns skuespill, Livet i Vold, fra 1908.
Enspretten
Enspretten, Ett Sprett eller Døling er et ballspill der flere spillere (minimum to) bruker en fotball (eventuelt andre spretne baller) og spiller seg imellom. Ballen kan sprette maks en gang (se reglene for unntaket) og skal berøres av alle spillerne. Spillet funker best på hardt grunnlag, det kan være asfalt, grus eller kunstgress. På trøndersk kalles det også fra gammelt av "Døling", et uttrykk som stammer fra Øysand utenfor Trondheim.
Elvira Possekel
Hun representerte Vest-Tyskland under Sommer-OL 1976, hvor hun tok sølv på 100 meter stafett.
Santiago-ordenen
Santiago-ordenen eller St. Jakob av Compostelas Orden (spansk: Orden de Santiago) var en spansk religiøs og militær ridderorden, grunnlagt i 1170 i Galicia, Asturias og kongeriket León. Den er oppkalt etter Spanias skyttshelgen, Apostelen Jakob eller Jakob den store, under hvis banner de kristne startet kampen mot muslimene i Spania på 800-tallet. Apostelen er også kjent som Jakob av Compostela etter byen i Galicia man tror hans grav befinner seg i. Ordenens tegn var et rødt sverdkors, det vil si et kors med liljer og spiss fot. I 1290 ble det stiftet en portugisisk gren av ordenen, Santiago av sverdets orden. Denne ble anerkjent som en selvstendig orden av pave Johannes XXII i 1320.
Santiago-ordenen var aktiv i kampen mot maurerne under reconquista. Framgangene i denne kampen gjorde at Santiago-ordenen opparbeidet makt og rikdom. Den ble en maktfaktor i konkurranse med kongemakten, som forsøkte å kontrollere den gjennom å overta stormesterembetet. I 1499 avgjorde pave Alexander IV at kong Ferdinand II av Aragón skulle være ordenens stormester. I 1522, under pave Hadrian VI ble stormesterembetet, som da var besatt av Karl I gjort arvelig.
Ordenens midler og besittelser ble gjentatte ganger forsøkt beslaglagt på 1800- og begynnelsen av 1900-tallet og ved flere anledninger ble ordenen erklært oppløst. Kort tid etter opprettelsen av den første republikk ble alle de fire spanske militærordenene avskaffet ved dekret av 9. mars 1874. De ble imidlertid raskt gjenopprettet, allerede før monarkiet ble gjeninnført. Medlemskapet i ordenene utviklet seg til å bli mest en æresbevisning, men seremoniellet ble opprettholdt. Medlemskap var fortsatt begrenset til adelige. Kong Alfonso XIII fungerte som ordenenes stormester, også etter kongedømmets fall i 1931. Under den andre republikk ble imidlertid ordenene som offisielle institusjoner opphevet ved dekret av 1931 og var etter dette å anse som private foreninger. Opptak av nye medlemmer stanset likevel så godt som helt opp. Ved monarkiets avskaffelse i 1931 hadde ordenen i underkant av 30 fullverdige riddere og 35 noviser.
Etter gjeninnføringen av monarkiet i Spania i 1975 ble Santiago-ordenen gradvis gjenopplivet. Den nye kongens far, Juan, greve av Barcelona, ble utnevnt til leder for Det kongelige råd for de militære ridderordener av Santiago, Calatrava, Alcántara og Montesa. Han ble i 1993 etterfulgt av prins Carlos, hertug av Calabria. Kongen selv fungerer som ordenenes stormester. I 1982 ble nye noviser tatt inn i alle fire ordener og året etter startet opptak av fullverdige riddere. Kongens beskytterskap overfor ordenene kommer også til uttrykk gjennom den tillatelse disse har fått til å avholde sine møter og seremonier i et særlig rom i det kongelige slott. Ordenene er likevel fortsatt rettslig sett private ordensbrorskap med foreningsstatus og fortsetter med denne status sin religiøse, kulturelle og humanitære virksomhet.
Santiago-ordenen er i dag et katolsk brorskap som står under beskyttelse av Spanias konge. Den teller i dag omkring 40 riddere og i underkant av 30 noviser. Fyrsten av Asturias er blant ordenens riddere (opptatt 1986). Ordenen tar kun opp adelige som kan vise til fire adelige besteforeldre.
Orconectes quadruncus
Orconectes quadruncus er en art av ferskvannskreps innenfor slekten Orconectes (familie Cambaridae, orden Reptantia) som inngår i den store gruppen av såkalte tifotkrepser. Dette er ferskvannskreps som på engelsk oftest kalles «crayfish».
Orconectes quadruncus er en av de om lag 85 artene i slekten, og lever i elver og innsjøer i delstatene Missouri.
Arten anses som sårbar (IUCN).
Bjørg Iversen Stangjordet
Bjørg Iversen Stangjordet (født Bjørg Iversen 27. april 1934) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte FIG Gjøvik.
Hun vant aldri NM-gull, men vant ialt 15 NM-medaljer på 60 meter, 100 meter, 200 meter, 80 meter hekk, lengde, trekamp og femkamp i perioden 1952 til 1959.
Ormehamfuru
Ormehamfuru (vitenskapelig navn Pinus heldreichii eller Pinus leucodermis) er en furuart. Den tilhører underseksjonen Pinaster som hovedsakelig er utbredt i middelhavslandene. Denne balkanske furua vokser vilt i Bosnia, Montenegro, Serbia, Bulgaria, Makedonia, Albania, Hellas og på et lite område i det sørlige Italia.
Arten blir 20–35 meter høy, med en diameter inntil to meter. Nålene kan bli 10 cm lange, sitter i par og er grønne. Konglene er harde og inntil 9 cm lange. De har tynne skjell, og før modningen er de blå-purpur-fargede. Barken er furete med små skjold av barkskjell, brungrå eller mattgrå i fargen.
Arten kan trolig bli 1,300 år gammel. Den vokser på 900–2,500 moh. Trærne tåler temperaturer ned til −45 °C og er populære hage- og parktrær.
Annegret Kroniger
Annegret Kroniger (født 24. september 1952) er en tysk friidrettsutøver.
Hun representerte Vest-Tyskland under Sommer-OL 1976, hvor hun tok sølv på 100 meter stafett.
Økosofi
Økosofi eller økofilosofi er Arne Næss sin filosofi. Den bygger på filosofi og økologi. Ordet betyr naturvisdom. Økosofien bygger på teknikker fra andre filosofer, og er roten til mange miljøbevegelser i Norge. Økosofien sier at alt som lever, er deler av den samme helheten, og at alle levende vesener har like stor rett til å utfolde seg. Økosofien kan kalles et livssyn som handler om å endre menneskenes forhold til naturen. Det er ikke et religiøst livssyn, og heller ikke et humanistisk livssyn.
Rain Man
Rain Man er en amerikansk spillefilm fra 1988 regissert av Barry Levinson og med Tom Cruise og Dustin Hoffman i rollene som de to voksne brødrene Charlie og Raymond Babbit. Filmen vant Gullbjørnen og flere Oscarpriser, og fikk gode kritikker verden over da den kom. Hovedrollefiguren, den autistiske Raymond, er inspirert av den autistiske savanten Kim Peek.
Økosofi
I samarbeid med George Session lanserte Arne Næss den «Den Dypøkologiske Plattform», som danner grunnlaget for en hel bevegelse.
Rain Man
Sammendrag
Charlie Babbitt (spilt av Tom Cruse) holder på å importere fire Lamborghini er til Los Angeles. Han har tatt opp lån for å betale dem, og har mottatt forskuddsbetaling fra kjøperne av bilene slik at han kan betale ned på sitt eget lån. Men Environmental Protection Agency holder bilene tilbake i havneområdet fordi de ikke innfrir myndighetenes krav hva gjelder karbonutslipp. Samtidig som han forsøker å holde sin egen kreditor i sjakk, får han en kollega til å slå en plate i de utålmodige bilkjøperne.
Økosofi
Prinsippene i den Den Dypøkologiske Plattformen er:
Ateralphus
Ateralphus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, gråbrunt-spraglete trebukker, kroppen nokså bred. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Pronotum har en kraftig tann litt bak midten av hver sidekant. Dekkvingene er avsmalnende bakover, med en opphøyd lengderibbe langs sømmen.
Rain Man
Sammendrag
Charlie har ikke hatt kontakt med sin far på mange år. Nå får han vite at hans far er død, og sammen med kjæresten Susanna reiser han til farens hjemby i Ohio. I møte med farens advokat får Charlie vite at han skal arve farens klassiske cabriolet Buick Roadmaster fra 1949, men det aller meste av boet på 3 millioner dollar skal gå til en mental institusjon. Charlie blir sint, og drar til institusjonen. Der møter Charlie sin eldre bror, Raymond Babbitt, som Charlie tidligere ikke visste eksisterte.
Raymond har savant syndrom og autisme, og følger strenge rutiner i hverdagen. Han viser få emosjonelle uttrykk, bortsett fra når han er fortvilet og stresset. Charlie tar Raymond med seg ut fra den mentale institusjonen, og innlosjerer seg sammen med Raymond og kjæresten på et hotell. Susanna blir opprørt over hvordan Charlie behandler sin bror, og hun reiser sin vei. Charlie ber Raymonds lege, Gerald R. Bruner, om å få halve boet etter faren, mot at doktoren får Raymond tilbake, men legen avviser forslaget. Charlie ønsker deretter å bli utnevnt til verge for broren sin, for å få full kontroll over alle pengene etter faren deres. Han bestemmer seg for å ta Raymond med til Los Angeles.
Double Crossed
Double Crossed er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Robert G. Vignola.
Ateralphus
Levevis
Larvene lever i død ved.
Rain Man
Sammendrag
Raymond nekter å fly til Los Angeles; han insisterer på at det er for utrygt å fly, og ramser opp statistiske data om flyulykker. Han har imidlertid ingen innvendinger mot å kjøre bil hele veien. Til Charlies frustrasjon tvinges han til å legge inn mange stopp og overnattinger underveis, fordi Raymond insisterer på å holde seg til sine daglige rutiner fra institusjonen. Han må blant annet følge med på et bestemt TV-program hver dag, og komme seg til sengs og sove innen et bestemt tidspunkt hver kveld. Etter at de har passert en bilulykke protesterer Raymond også mot å reise videre på hovedfartsårene, og Charlie blir tvunget til å finne en alternativ rute.
Ateralphus
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika, fra Fransk Guyana i nord til Argentina i sør, med flest arter i Brasil.
Double Crossed
Handling
Unge Frank Stratton, etterkommer av en velstående familie, har lånt et verdifullt armbånd men har ikke returnert det til den rettmessige eieren. En korrupt detektiv, Jim Foley, finner armbåndet i Strattons eie. Han lover å ikke arrestere ham for dette, mot at Stratton signerte en tilståelse om at han stjal armbåndet - som Foley har til hensikt å bruke til fremtidige formål.
Rain Man
Sammendrag
De kostbare bilene som Charlie forsøkte å importere til USA blir beslaglagt, og Charlie sitter plutselig igjen med 80 000 dollar i gjeld. Han klekker ut en plan om å reise til Las Vegas, og vinne mye penger på blackjack ved hjelp av Raymond. Dette lykkes. Charlie får også vite at Raymond faktisk bodde sammen med familien deres da Charlie var veldig liten, men at han ble sendt til institusjonen etter en hendelse der Charlie med nød og neppe ble reddet ut av et badekar med skåldende hett vann. Det går opp for Charlie at Raymond - som han selv hadde døpt "Rain Man" fordi han var så liten at han ikke klarte å uttale brorens navn riktig - i realiteten hadde reddet lillebroren fra å bli skåldet, men at omgivelsene hadde misforstått og trodd at den autistiske storebroren var den som hadde skrudd på kranen med det skåldhete vannet. På grunn av autismen hadde Raymond ikke kunnet formidle hva som egentlig hadde skjedd. Denne erkjennelsen fører til at Charlie fullstendig endrer holdning til Raymond.
Double Crossed
Handling
Flere årene senere er en politiker redd for å tape et valg, og ber om Foleys hjelp til å skaffe verdifulle papirer fra den politiske motstanderen Worthington Lawrence. Foley vet at Lawrence er en venn av Stratton og forteller Stratton at med mindre han stjeler disse papirene, vil Foley offentliggjøre sin signerte tilståelse. Det oppstår komplikasjoner.