cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nyborgelva
Vassdraget ble i 1973 vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag. Vernevedtaket var basert på de naturvitenskapelige interesser knyttet til myrkomplekset, samt biomangfold knyttet til fugler som bruker myrområdene.
Love, Rosie
Love, Rosie er en tysk-britisk romantisk komedie fra 2014 basert på romanen Der regnbuen ender (2004) av den irske forfatteren Cecelia Ahern. Filmen er regissert av Christian Ditter etter manus av Juliette Towhidi. Lily Collins og Sam Claflin spiller hovedrollene, mens Tamsin Egerton, Suki Waterhouse, Jaime Winstone og Art Parkinson er å se i diverse biroller.
Handling
Rosie Dunne (Lily Collins) og Alex Stewart (Sam Claflin) har vært bestevenner siden de var små. Filmen følger dem i tolv år, fra slutten av high school når Rosie får datteren Katie og Alex drar til USA for å studere, til Rosie er forlover for Alex i bryllupet hans. Gjennom disse årene prøver de å navigere vennskapet kontra de romantiske følelsene de har for hverandre, som stadig blir stoppet av diverse hindringer på veien.
Vajk
Vajk er en armensk by som ligger i provinsen Vajots Dzor.
Den har 4 700 innbyggere (2016) og dekker et areal på 3 km².
Jermuk
Jermuk er en armensk by som ligger i provinsen Vajots Dzor.
Den har 4 070 innbyggere (2021) og dekker et areal på 55,14 km².
STS Sanok
STS Sanok er et ishockeylag i Sanok, Polen. Laget spilte sin første sesong i Eastern Division i Slovak 2. Liga, det tredje nivået av ishockey i Slovakia. Teamet var inaktivt i løpet av 2016–2017 sesongen på grunn av økonomiske vanskeligheter. Før det konkurrerte laget i Polska Liga Hokejowa (PHL), den øverste hockey-ligaen i Polen.
Lagets fulle juridiske navn er Sanockie Towarzystwo Sportowe S. A.. Klubben ble grunnlagt i 1958 som RKS Sanoczanka, og har gjennomgått en rekke navneendringer. Det har spilt under navnet Ciarko KH 58 Sanok siden 2017, av sponsorårsaker. De spiller hjemmekampene sine i Arena Sanok, som har en kapasitet på 3100 personer. Mellom 1965 og 2006 spilte de spillene sine på Torsan, som nå er tatt ned og blir brukt som parkeringsplass.
Jersey under Samveldelekene 2022
Jersey deltar under Samveldelekene 2022 fra 28. juli til 8. august 2022 i Birmingham, England. Det er den 17. gangen Jersey deltar under samveldelekene da øya deltok for første gang i 1958.
Syklisten var flaggbærer for Jersey under åpningsseremonien.
R-439
R-439 (russisk:Радиостанция Р-439) er et satellittsamband som brukes av De russiske væpnede styrker. De opererer i frekvensbåndet fra 4 til 8 Ghz og er særlig resistent mot jamming.
Hired Wife
Motion Picture Herald oppgav at filmmanuset var skrevet av Alma Sioux Scarberry, men ingen andre kilder - heller ikke rulleteksten - oppgir henne eller andre som manusforfattere. Filmen var imidlertid basert på Scarberrys roman The Flat Tire, som ble utgitt i 1930.
I rollene ses blant andre Greta Nissen, Weldon Heyburn og James Kirkwood.
Innspillingsfakta
Innspillingen tok til i slutten av juli 1933 i Sun Haven Studios.
Fakta om filmen
Hired Wife ble produsert av Pinnacle Productions, Inc. og opprinnelig distribuert av State Rights. I Motion Picture Heralds utgivelsestabeller fra mars 1934 ble Hired Wife oppført som en State Rights-utgivelse. I april 1934, etter at to andre Pinnacle-filmer, Chloe og Playthings of Desire, ble distribuert, ble Hired Wife oppført som en Pinnacle-utgivelse. Selv om Chloe og Playthings of Desire ble filmet før Hired Wife, ble den utgitt først.
Minnesotabreen
Minnesotabreen er en bred isbre i Antarktis. Den er om lag 75 km lang og 10 km bred, og flyter østover gjennom Ellsworth Mountains mellom Sentinel Range og Heritage Range. Den får istilførsel fra platået vest for fjellene og av Nimitzbreen og Splettstoesserbreen. Minnesotabreen flyter inn i den større Rutfordstrømmen øst i Ellsworth Mountains.
Breen ble navnsatt av US-ACAN etter University of Minnesota, som sendte forskere til Ellsworth Mountains i 1961–62, 1962–63 og 1963–64.
Orodreth (riksforstander)
Orodreth er en figur fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Han var den sekstende regjerende riksforstander av Gondor.
John Selwyn Brooke Lloyd
John Selwyn Brooke Lloyd (født 28. juli 1904, død 18. mai 1978) var en britisk politiker som var utenriksminister fra 1955 til 1960. Lloyd var utdannet ved Fettes College og Magdalene College i Cambridge, der han var president i Cambridge Union og Cambridge University Liberal Club. Han var liberal parlamentarisk kandidat under parlamentsvalget i 1929. Han tjenestegjorde som rådgiver for Hoylake Urban District Council fra 1932 til 1940.
Under den andre verdenskrig nådde han graden brigader og var assisterende stabssjef for den britiske Annen armé. Han ble valgt inn i House of Commons for å representere distriktet Wirral i Merseyside under valget i 1945. Opprinnelig var han liberal, men han var også medlem av en fraksjon i det konservative partiet. Da det konservative partiet kom tilbake til makten i 1951, ble Lloyd ansatt under utenriksminister Anthony Eden som statsminister for utenriksaffærer fra 1951 til 1954.
Orodreth (riksforstander)
Orodreth ble født i år 2576 i tredje tideverv, og ble riksforstander da hans far Belecthor I døde i år 2655. Han hadde også en søster som het Morwen. Han har det samme navnet som en alv-herre av Nargothrond i første tideverv.
Regjeringstiden hans er uten noen spesielle hendelser, men det var muligens noen kamphandlinger med Umbars korsarer.
Orodereth regjerte frem til han døde i år 2685, og ble etterfulgt av sønnen Ecthelion I.
John Selwyn Brooke Lloyd
I 1976 ble han adlet og ble dermed baron Selwyn-Lloyd. En biografi om Selwyn-Lloyd skrevet av D.R. Thorpe ble utgitt i 1989.
Breviclypeus rufipennis
Breviclypeus rufipennis er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.
Utseende
Nokså små (9-12 millimeter), avlange, langbeinte, svarte gullbasse, dekkvingene for det meste brunrøde. Det er nokså stor forskjell mellom kjønnene, hunnene er betydelig bredere enn hannene. For øvrig er dekkvingene brunrøde med en svart midtflekk i den bakre delen eller et par svarte flekker. Pronotums sider kan være lyse.
Levevis
Disse artene er livlige biller som flyr i solskinn. De besøker blomster for å ete pollen.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Sør-Afrika.
Man under Samveldelekene 2022
Man deltar under Samveldelekene 2022 fra 28. juli til 8. august 2022 i Birmingham, England. Det er den 17. gangen Man deltar under samveldelekene da øya deltok for første gang i 1958.
Syklisten Mark Cavendish og svømmeren var flaggbærere for Man under åpningsseremonien.
Frihetsmonumentet (Tbilisi)
Frihetsmonumentet (georgisk: თავისუფლების მონუმენტი; Tavisuplebis monument'i), også kjent som St. Georg-statuen, er et monument i Georgias hovedstad Tbilisi. Det består av ei 35 meter høy søyle med en gullbelagt statue av Sankt Georg til hest på toppen. Selve statuen er 5,6 meter høy. Monumentet står midt på Frihetsplassen i sentrum av byen.
Monumentet ble reist 23. november 2006 som en gave fra skulptøren, Zurab Tsereteli. Under Sovjetunionen sto det en stor statue av Vladimir Lenin å samme sted. Denne ble symbolsk revet i august 1991, da Georgia hadde fått sin selvstendighet.
Jonatan Braut Brunes
Han spilte aktivt i Bryne FK fra han var 5 år. Han er tidenes yngste til å debutere på Bryne FK sitt a-lag, før han fylte 16 år sommeren 2016.
Jonatan Braut Brunes er bror til Emma Braut Brunes, søskenbarn til Erling Braut Haaland og Albert Braut Tjåland, samt nevø av Alfie Haaland, alle fotballspillere tilknyttet slekten Braut.
Reginald Maudling
Reginald Maudling (født 7. mars 1917 i Finchley i London, død 14. februar 1979 i London) var en britisk konservativ politiker som var minister i flere britiske regjeringer, blant annet finansminister (Chancellor of the Exchequer). Han var to ganger lansert som kandidat som toryleder, men måtte gi tapt først før Alec Douglas-Home og så for Edward Heath.
Bakgrunn, tidlig liv
Han ble født i North Finchley som sønn av en aktuar med samme navn. Han studerte ved Oxford University og var etter eget utsagn inspirert av den tyske filosofen Friedrich Hegel. Maudling ble advokat i Middle Temple, men rakk ikke å praktisere før han gikk inn i krigstjeneste. Han hadde meldt seg til tjeneste i flyvåpenet, men ble avvist fra aktiv tjeneste på grunn av dårlig syn. Han tjenestegjorde gjennom krigen i forskjellige kontorjobber innenfor Royal Air Force.
Han giftet seg med skuespillerinnen Beryl Laverick ved 9. september 1939. De fikk tre sønner og en datter.
Etter krigens slutt stilte han som konservativ kandidat ved parlamentsvalget i 1945 for kretsen Heston og Isleworth, men ble ikke valgt. Han arbeidet deretter ved partiets parlamentssekretariat, som politisk rådgiver og taleskriver for Winston Churchill og Anthony Eden. Han var særlig opptatt av finanspolitikk, og gikk inn for keynesianske prinsipper.
Han var i 1947 parlamentskandidat for valgkretsen Barnet nord i London, men ble heller ikke denne gangen valgt. I parlamentsvalget i 1950 vant han imidlertid da han igjen stilte i denne valgkretsen, og han beholdt dette setet i parlamentet til sin død.
Parlaments- og ministerkarriere
I 1952 utnevnte Winston Churchill ham til parlamentssekretær ved ministeriet for sivil luftfart. I november samme år ble han utnevnt til assisterende finansminister. Han arbeidet her tett sammen med Rab Butler, og beskrev selv disse årene som den mest spennende og tilfredsstillende tiden i hans politiske karriere.
I 1955 ble han forsyningsminister under Anthony Eden. Han tok til orde for at dette ministeriet burde avskaffes, og det var kontroversielt da han offentlig sa at britisk flyindustri ikke ville kunne holde følge med den amerikanske. Trass i et nøkternt syn på Storbritannias framtidige rolle som global stormakt støttet han Suezkrigen.
I 1957 ble han av den nye statsminister Harold Macmillan gjort til lønnsminister («Paymaster-general»). Han ble senere minister uten portefølje i Macmillans regjering, med et spesielt ansvar for forhandlinger om et økonomisk frihandelsområde mellom Storbritannia og EUs seks opprinnelige medlemmer. Han arbeidet der med å forsøke å overbevise det nye europeiske fellesskap til å bli et overnasjonalt frihandelsområde. Disse forhandlingene førte ikke fram, først og fremst på grunn av motstand fra den nye gaullistiske regjeringen i Frankrike.
Etter parlamentsvalget i 1959 ble han utnevnt til handelsminister. Han var ansvarlig for regjeringens innsats for å hjelpa områder med høy arbeidsløshet, særlig Merseyside, Skottland og Wales. Han var også sentral i etableringen av EFTA, men var skeptisk til britisk medlemskap i EEC. Da den britiske regjeringen søkte medlemskap i 1961 støttet han likevel dette.
I 1961 erstattet han Iain Macleod som koloniminister, det var et kontroversielt politisk felt hvor flere kolonier som Jamaica, Nord-Rhodesia, Kenya og Trinidad og Tobago søkte uavhengighet. Maudling gjorde en aktiv innsats for at arbeidet fram mot uavhengighet skulle gå raskere.
Finansminister
Maudling ble finansminister 13. juli 1962. Han har i ettertid blitt framstilt som en usedvanlig aktiv finansminister, men fikk høsten 1962 kritikk fra både opposisjon og sine egne for å være passiv. I november innførte han skattekutt og særlige tiltak for området med stor arbeidsledighet, og førte videre en politikk som først og fremst skulle fremme økonomisk vekst. Han oppnådde vekst, men økte samtidig budsjettunderskuddet noen som ble kraftig kritisert av den senere statsminister Harold Wilson og dennes finansminister James Callaghan.
Harold Macmillan trakk seg som statsminister i oktober 1963 på grunn av sviktende helse. Maudling håpet å overta etter ham, men sir Alec Douglas-Home ble valgt til ny leder og statsminister. Labour vant valget i oktober og Wilson dannet ny regjering.
I opposisjon
Maudling hadde flere posisjoner i de konservatives skyggekabinett, han var i tur og orden skygge-finansminister, -utenriksminister, -samveldeminister, -forsvarsminister og -visestatsminister. Da Douglas-Home trakk seg i 1965 var Maudling igjen kandidat som partileder, men tapte knepent (150 mot 133 stemmer) for Edward Heath.
Innenriksminister
De konservative vant valget i 1970 og selv om Maudling ønsket å bli finansminister igjen aksepterte han posisjonen som innenriksminister i Edward Heaths regjering. I denne posisjonen hadde han blant annet ansvar for Nord-Irland i en konfliktfylt periode, og fikk blant annet etter Bloody Sunday sterk kritikk. Han sto i mot press fra høyrefløyen for å gjeninnføre dødsstraff. Han trakk seg fra stillingen som innenriksminister i juli etter at politiet startet en korrupsjonsetterforskning mot en av hans tidligere forretningsforbindelser, John Paulson.
Siste år
Edward Heaths gikk av etter parlamentsvalgene i 1974 og Margaret Thatcher ble ny partileder. Maudling hadde ikke hatt en framtrendende posisjon i partiet etter sin avgang som innenriksminister, og det ble derfor sett på som overraskende at Thatcher gjorde ham til skyggeutenriksminister i 1975. Han hadde denne posisjonen til november 1976.
Maudling døde 14. februar 1979 av nyre og leverskader forårsaket av høyt alkoholkonsum. Han ble begravet 23. februar.
Fløyfjellet (Bergen)
Fløyfjellet i Bergen er et av Byfjellene og de syv fjell.
Fløyen, alternativt også brukt Fløien, er navnet på utsiktspunktet ved Fløien stasjon på fremste del av Fløyfjellet og de nærliggende områdene. Utsikten over Bergenshalvøyen gjør hele Fløyfjellet til et populært mål både blant turister og byens lokalbefolkning.
Navnet
Fløyfjellet er først og fremst navnet på fjellet og fjelltoppen ved Fløyvarden som har en høyde på 400 meter over havet og som ligger ca. 2-300 meter i luftlinje bak Fløien stasjon på 320 moh., men er også navnet på hele området.
Fløyfjellet er dessuten navnet på turveien som går i sløyfe i Fløydalen fra Fløien stasjon rundt gamle Fløien der Fløipilen står.
Turmuligheter
Fløyfjellet har gode og skiltede turveier og turstier videre til blant annet Blåmanen, Rundemanen og Sandviksfjellet, eller man kan gå videre til Vareggen eller over Vidden til Ulriken. Også nærområdet ved Skomakerdiket og Skomakerstuen er populært med kanopadling og aktiviteter.
Hovednettverket av turveier heter Byfjellene og starter fra Munkebotsvatnet i nord, går over Sandviksfjellet og Fløyfjellet, via Fløyen opp til Midtfjellet og videre opp mot Blåmanen.
Tippetue og Fløysvingene er turveier på vestsiden av Fløyfjellet, opp og ned fra sentrum via Fjellveien til Fløipilen og Fløyen. Tippetue er den nordligste og Fløysvingene mer i midten av de ulike turveiene til og fra Bergen sentrum. Kamveien, eller nå Byfjellene, heter veien opp fra Skansemyren, denne går først i sørøstlig retning før den svinger tilbake mot Fløyen (denne er kjørbar for vareleveranser og utrykninger). Lenger sørfra kommer Knattenveien opp og følger åskammen, derav Søre Kamvei.
Fløibanen
Fløibanen er en 850 meter lang elektrisk kabelbane som trekker to vogner mellom Fløien og stasjonen på Vetrlidsallmenningen i Bergen sentrum. Den har tre holdeplasser i hhv. Proms gate, Fjellveien og på Skansemyren, og ble åpnet for trafikk i 1918.
I 1974 fremla Komiteen for hotell og tunnelprosjektet et forslag om en 1 km lang toveis tunnel, fra bydelen Starefossen opp på Fløyfjellet, der det skulle bygges et hotell med 150 rom i fjellsiden, en campingplass for 400 telt og parkeringsplass for 600 biler. A/S Fløibanen ble sagt å være «interessert i prosjektet», og ikke minst Kjell Hopen, fra 1958 direktør for Fløien folkerestaurant. Som argument for både vei og tunnel het det at det var så vanskelig å finne parkeringsplass ved nedre stasjon, når folk ønsket å reise med Fløibanen.
Kinesisk happahund
Kinesisk happahund er en nå (trolig) utdødd småvokst landrase av molossertype som eksisterte i Kina til ut på 1900-tallet. Happahunden er trolig en direkte stamfar (om enn neppe den eneste) til rasehunder som japanese chin, pekingeser og tibetansk spaniel, og trolig også indirekte til andre rasehunder, som for eksempel mops, king charles spaniel, petit brabancon og kanskje også engelsk bulldog med flere.
Biologi og historie
Et utstoppet eksemplar av typen står på utstilling ved The Rothschild collection ved Natural History Museum i Tring, i Hertfordshire, England, omkring 30 km nordvest for London. Ta-Jen, som denne hannhunden het, ble importert fra Beijing i Kina i 1906. Han døde i 1912 og ble som sådan konservert av en taksidermist og plassert en samling av sjeldne hunder og andre dyr ved Museum of London. Museet ble imidlertid delvis ødelagt under bombingen av London under andre verdenskrig. Mange av de utstoppede dyrene ble fullstendig ødelagt, og de som klarte seg ble stuet vekk på et lager, der de ble værende de neste 20 årene etter krigen. I 1968 ble imidlertid kolleksjonen restaurert og flyttet til The Walter Rothschild Zoological Museum i Tring, der samlingen fortsatt står til utstilling, på galleri 6.
Happahunden var en liten (trolig 2–5 kg) langstrakt og glatthåret (langhårede varianter kan ha eksistert) hund, med korte lemmer og et kraftig bulldog-lignende brystparti med bredt ansatte buede framlemmer og et heller steilt bakparti. Hodet var bredt og relativt flattrykt i formen, med et kort (inntrykket) snuteparti og bredt ansatte store øyne samt hengeører. Ansiktet kunne sort maske. Halen var relativt kort og rett; tykk ved roten og spiss i enden. Følgende tekst står å lese om happahunden:
Uttrykket happa (å halte) stammer fra mandsjuisk og ble brukt som en beskrivelse på en skjødehund (trolig av alle typer) med et rullende (haltende) gangelag (som man blant annet finner hos pekingeser og tibetansk spaniel). Berthold Laufer, som skrev flere bøker om kinesisk kultur, skrev i boken Annals of Shantung Province, at små skjødehunder i Tibet sent på 1800-tallet ble referert til som happahunder, og han beskrev dem som lave, små, rene og snedige hunder man kan leke med.
Nasjonalt glassmuseum
Nasjonalt Glassmuseum var foreslag til et museum lansert i 2009 og skrinlagt i 2020. Prosjekt ble igangsatt i 2009 av Randsfjordmuseene AS i samarbeid med LO, NHO, Jevnaker kommune, Regionrådet for Hadeland, Rådet for Ringeriksregionen og Oppland fylkeskommune. Hadeland Glassverk var tiltenkt en rolle som samarbeidspartner, men ønsket i begynnelsen ikke å inkluderes i prosjektet. Etter flere avisoppslag der blant annet Magnor Glassverk ga uttrykk for at de kunne være interessert i et glassmuseum i tilknytning til sitt glassverk, gjorde Hadeland Glassverk i juni 2013 helomvending og ble med på prosjektet under forutsetning om at ordet "museum" ble strøket og at opplevelsessenteret skulle etableres på verkets område. Prosjektet fikk tildelt midler , og glassamlingene på Hadeland Glassverk ble taksert i 2016. De påfølgende årene var det liten eller ingen fremdrift i saken.
Den 23. oktober 2020 ble prosjektet skrinlagt og midlene omfordelt.
Rodela
Rodela, egentlig Luiz Carlos Ribeiro, (født 1954 i Rio de Janeiro i Brasil, død 2. desember 2020 i Guarulhos ved São Paulo) var en brasiliansk komiker. Han var kjent i hele landet som gate- og fjernsynskomiker.
Liv og virke
Luiz Carlos Ribeiro ble født i Rio de Janeiro, men flyttet som femåring med sine pernambucenske foreldre til Recife.
Ecthelion I
Ecthelion I er en figur fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Han var den syttende regjerende riksforstander av Gondor.
Ecthelion ble født i 2600 i tredje tideverv, og ble riksforstander da hans far Orodreth døde i 2685. I hans regjeringstid gjenoppbygde han det Hvite Tårn i Minas Tirith, som senere ble kjent som Ecthelions Tårn.
Ecthelion forble barnløs, og etter han døde i 2698 ble han etterfulgt av Egalmoth, barnebarnet til Morwen, søsteren til Orodreth.
Ecthelion hadde det samme navnet som Ecthelion, en alv fra første tideverv som under Gondolins fall drepte balrogenes herre Gothmog.
Walter Schmidt
Walter Butzi Schmidt (født 29. desember 1920 i Sighișoara, Romania) er en tidligere utendørshåndballspiller og -trener fra Romania.
Schmidt, som tilhører Siebenbürgen-sakserne, var yngste barn av ni søsken hvis foreldre hadde et bakeri. Etter grunnskoleutdanning i hjembyen gikk han på en yrkesskole og tok kjøpmannsutdanning. Deretter arbeidet bl. a. i en bondebistandsforening.
Han var med i det første håndballaget som ble stiftet i Sighișoara i 1935, som en avdeling av Schäßburger Turnverein. Neste år ble han skadet i høyrearmen, sin kastearm, og gikk over til å spille fotball. Andre verdenskrig tilbrakte han i det rumenske militæret, og i 1945 var han med å starte det nye håndballaget Victoria CSM Sighișoara i hjembyen. I mellomtiden hadde han trent opp sin venstre arm til bruk som kastearm, men klarte kun underarmkast. Med Victoria GSMS Sighișoara (som senere skiftet navn til Flamura Roșie og igjen til CFR Sighișoara) vant han landsmestertittelen i 1946 og i 1948. I 1947 og 1949 ble de viselandsmestre. I 1949 ble han, ved siden av å være aktiv spiller, også trener for kvinnelaget Flamura Roșie Sighișoara (som senere skiftet navn til CFR Sighișoara og senere til Spartak Sighișoara), som ble viselandmestre samme året og i 1951. Schmidt var også medlem av trenerstaben for Romanias kvinnelandslag.
Han var gift med Liane Schmidt-Roth, som han hadde tre barn med. Familien emigrerte til Vest-Tyskland i 1983 og bosatte seg i Gummersbach.
Nærbø kystfort
Nærbø Kystfort ble anlagt av tyskerne under andre verdenskrig og er et marinekystbatteri. Fortet ligger på Hanaberget i Hå kommune i Rogaland fylke. Fortet består av en unik kommandobunker. Fortet var også utstyrt med de såkalte jernbanekanonene. Tyskerne kom til Hanaberget i 1942 og bygget ut. Fortet på Nærbø ble flyttet fra Narvik (MKB 4/511 Ofoten) til Nærbø i 1944 og ble dermed MKB 6/503 Nærbø. Nærbø var også utstyrt med en 15 cm SKL/45 lysgranatkanon som hadde en rekkevidde på 16,800 meter.
MINURSO
Mission des Nations Unies pour l'organisation d'un référendum au Sahara occidental, MINURSO (engelsk: United Nations Mission for the Referendum in Western Sahara) er en fredsbevarende FN-styrke opprettet 29. april 1991 av FNs sikkerhetsråd for å iverksette avtalen Marokko og Polisario (Frente Popular para la Liberación de Saguia el-Hamra y de Río de Oro) ble enige om i 1988 og planen FN utarbeidet for en overgangsperiode inntil en folkeavstemning kunne avgjøre Vest-Saharas skjebne. Mandatet ble gitt i Sikkerhetsrådets resolusjon 690. I folkeavstemningen, som etter planen skulle avholdes i januar 1992, skulle innbyggerne i området avgjøre om landet skulle bli selvstendig eller integreres i Marokko. Våpenhvilen mellom partene har i det store og hele blitt overholdt, mens konflikten for øvrig ikke er løst, slik at folkeavstemningen ikke har kunnet avholdes. Virksomheten til MINURSO er dermed endret til å påse at våpenhvilen overholdes, minerydding og ellers drive tillitsskapende arbeide mellom partene.
MINURSO hadde per 28. februar 2017 en styrke på 241, hvorav 214 militærobservatører og 27 soldater. I tillegg til dette hadde MINURSO en internasjonal sivil stab på 71 og 10 fra FNs fredskorps. Utover dette kom 159 lokalt ansatte sivile. Hovedkvarteret er i El Aaiún.
Ella Jansen
Ella Jansen (født 1. september 2005) er en canadisk konkurransesvømmer som har spesialisert seg på fri, butterfly og individuelle medley-øvelser.
Europavei 761
Europavei 761 går mellom Bihać i Bosnia-Hercegovina og Zaječar i Serbia. Veiens lengde er rundt 740 km.
Traséen slik den ble fastlagt av UNECE: Bihać – Jajce – Donji Vakuf – Zenica – Sarajevo – Užice – Čačak – Kraljevo – Kruševac – Pojate – Paraćin – Zajĕcar
Per Glad
Per Glad (født 16. august 1918 i Stavanger, død 22. mai 1997 i Bærum ) var en norsk journalist, redaktør, forfatter og oversetter. Glad arbeidet i Morgenposten, og fra 1945 i forlaget Ekko der han redigerte Vårt Blad og Våre Barn. Glad var generalsekretær i Riksmålsforbundet, redaktør i Ordet, frilansjournalist og redaktør i Frimurerbladet.
Relativ risiko
Relativ risiko (RR) er et forholdstall som angir hvor mye større sannsynlighet det er for en hendelse i én gruppe i forhold til en annen.
Eksempel
F.eks. om man har to grupper: gruppe A og gruppe B. Gruppe A består av personer mellom 40-50 år, og gruppe B av personer mellom 50-60 år. Hvis RR for en sykdom i gruppe B er 2, betyr det at det er dobbelt så sannsynlig at en person i gruppe B utvikler sykdommen som i gruppe A.
Martin Mačković
Martin Mačković (født 4. september 1995) er en serbisk roer.
Han representerte Serbia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 5 i toer uten styrmann.
UNAMIC
UNAMIC, formelt United Nations Advance Mission in Cambodia, var en fredsbevarende FN-styrke opprettet i oktober 1991 av FNs sikkerhetsråd for å overvåke våpenhvilen mellom partene i Kambodsja og forberede etableringen av United Nations Transitional Authority in Cambodia (UNTAC). Operasjonen varte til mars 1992, da UNTAC overtok oppgavene. UNAMIC fikk også i oppgave å ta seg av minerydding. På det meste hadde UNAMIC en styrke på 1,090 soldater, støttet av en internasjonal og lokal sivil komponent.
Elin Furru
Elin Furru (født 1958 i Drøbak) er en norsk billedkunstner og rammemaker.
Zhu Bajie
Zhu Bajie (kinesisk: 猪 八戒; pinyin: Zhū Bājiè), også kalt Zhu Wuneng, er en viktig figur i den kinesiske romanen Reisen mot Vest fra 1500–tallet. I romanen er han en av de tre hjelperne til Xuanzang. Zhu betyr "svin", og Bajie betyr "åtte forskrifter". Buddhistiske lærde mener at begge uttrykkene er relatert til "Śīla pāramitā". I mange engelske versjoner av historien kalles Zhu Bajie "Pigsy" eller "Pig".
Elin Furru
Furru er utdannet cand.mag. ved Universitetet i Oslo, med fagkretsen kunsthistorie, klassisk arkeologi og teatervitenskap. Hun har også tre kurs ved Finsrud-akademiet; grunnkurs 1996, aktmaling 1996 og materiallære 1997.
Hun arbeider som billedkunstner og som rammemaker og selger av kunstmateriell ved Galleri Finsrud, Drøbak.
Zhu Bajie
Hans buddhistiske navn "Zhu Wuneng", gitt av Bodhisattva Guanyin, betyr "gris (reinkarnert) som er klar over evnen" eller "gris som stiger til makten", en henvisning til at han verdsetter seg så mye at han klarer å glemme sitt eget grisete utseende. Tang Sanzang ga ham kallenavnet Bājiè som betyr "åtte begrensninger, eller åtte bud" for å minne ham om hans buddhistiske diett.
I den opprinnelige kinesiske novellen kalles han ofte dāizi (呆子), som betyr "idiot". Sun Wukong, Xuanzang og forfatteren refererer konsekvent til ham som "idiot" i løpet av historien. Bodhisattvas og andre himmelske vesener refererer vanligvis til ham som "himmelsk markløper", hans tidligere navn da han var en himmelsk marskalk.
Elin Furru
Utstillinger
Hennes tidlige bilder var portretter, malerier med politiske motiv, eller bilder utløst av enkelthendelser. De senere maleriene er påvirket av japansk kunst og magisk realisme.
Breviclypeus plagosus
Breviclypeus plagosus er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.
Utseende
Nokså små (9-12 millimeter), avlange, langbeinte, svarte gullbasse, dekkvingene for det meste brunrøde hos hannen. Det er nokså stor forskjell mellom kjønnene, hunnen er betydelig bredere enn hannen og har svarte dekkvinger. For øvrig er dekkvingene brunrøde med en svart midtflekk i den bakre delen eller et par svarte flekker. Pronotums sider kan være lyse.
Koreakornell
Den blir 3–10 meter høy. Barken er glatt og gråbrun. Bladene er motsatte, elliptiske til ovale, 4–11 cm lange, 3,6–5 cm brede og har fire–fem par buete sidenerver. De små blomstene sitter 20–40 sammen i et rundt hode. Det er omgitt av fire hvite, eller sjeldent rosa, støtteblader, som er 3–6 cm lange. Blomstringstiden er i mai–juli. Frukten er en rød, kulerund, sammensatt frukt, 1–1,5 cm i diameter. Den er moden i september–oktober.
Breviclypeus plagosus
Levevis
Disse artene er livlige biller som flyr i solskinn. De besøker blomster for å ete pollen.
Koreakornell
Koreakornell vokser i skog og langs veger og elvebredder. Underarten subsp. kousa fra Japan og Korea har tynne blad, mens underarten subsp. chinensis fra Kina har tykkere blad. Frukten er søt og spiselig, og kan brukes til å lage vin. Denne arten er vanlig plantet i alle tempererte strøk. I Norge kan den bare dyrkes i sørlige kyst- og fjordstrøk (herdighetssone 2).
Breviclypeus plagosus
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Sør-Afrika.
Systematisk inndeling
Artene har tidligere vært plassert i slekten Campulipus.
Thorvald Ingolf Broch
Thorvald Ingolf Broch (født 25. juli 1839 i Christiania, død 21. mai 1879 i Skien) var en norsk matematiker og lærer som skrev mattebøker.
Han ble uteksaminert fra Nissens Latin- og Realskole i 1857 og ble cand.real. 1863 ved Det Kongelige Frederiks Universitet. Fra 1860 til 1865 var han lærer ved Emil Schreiners skole (fra 1862 drevet av Fredrik Gjertsen). Allerede i 1861 var han formann i Realistforeningen (etablert 1859) og holdt foredrag om sammenhengene mellom geometri og differensialligninger, noe som inspirerte den senere kjente matematiker Sophus Lie (1842–1899). Fra 1862 til 1864 var han amanuensis samme sted, ved det såkalte Physiske Cabinet, og kunne i 1864 innkassere H.K.H. Kronprinsens gullmedalje for avhandlingen «Om Bøiningers Indflydelse paa Magneter». Fra 1863 til 1866 var han inspektør ved realavdelingen av den nystartede Aars og Voss' skole i Christiania. Fra 1866 til sin død i 1879 var han overlærer ved Skiens skole.
Han var sønn av kopist og tollbetjent Paul Resen Veljør Broch (1810–1875) og Thomasine Henriette Møinichen (1812–1842). I 1864 giftet han seg med Jeanette Marsilie Christiane Rosamunde Solberg (1843–1907) som var datter av en skomaker i Kristiania. De fikk flere barn.
Goes (bille)
Goes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Nokså små, gråbrune trebukker med temmelig lange antenner. Dekkvingene er parallellsidige med rettvinklede "skuldre".
Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.
Acrocassis
Acrocassis er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Goes (bille)
Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord-Amerika.
Acrocassis
Utseende
Ganske små, ovale, halvblanke, gulbrunlige til brunsvarte (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbiller. Sett frå siden er de spisst kjegleformede. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen bredt oval, nokså jevnbred i midten. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" lite framskytende. Kantene av pronotum og dekkvingene danner en nesten kontinuerlig kurve. Oversiden er ganske fint punktert og litt læraktig rynkete.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. Denne slekten er knyttet til planter i vindelfamilien.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Afrika.
ONUSAL
ONUSAL fikk i oppdrag å se til at partene overholdt vilkårene i fredsavtalen, herunder våpenhvilen, samt at reformprosessene i landets militærapparat, politi- og rettsvesen ble gjennomført sammen med reformer i valgsystemet og andre sosiale reformer.
Francesco Canalini
Francesco Canalini (født 23. mai 1936 i Osimo i Italia) er en italiensk katolsk prelat og emeritert pavelig diplomat og titulærerkebiskop.
ONUSAL
På det sterkeste hadde ONUSAL en styrke på 368 militærobservatører og 315 sivile politifolk. Ved valgavviklingen kom 900 internasjonale valgobservatører i tillegg. 17 land bidro med militært personell og politifolk, deriblant Norge.
Acrocassis
Systematisk inndeling
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.
ONUSAL
En annen operasjon, ONUCA, overvåket fredsprosessen i regionen som helhet i tiden 1989–1992.
Francesco Canalini
Prest
Francesco Canalini ble ordinert til prest 18. mars 1961 av Osimos biskop Domenico Brizi. I 1966 ble han uteksaminert fra Det pavelige diplomatakademi.
ONUSAL
Eksterne lenker
ONUCA and ONUSAL
Francesco Canalini
Titulærerkebiskop, apostolisk nuntius til Indonesia
Den 28. mai 1986 ble han utnevnt til titulærerkebiskop av Valeria og apostolisk pronuntius til Indonesia, og ble ordinert til erkebiskop 12. juli samme år av kardinal Agostino Casaroli. Medkonsekrerende var erkebiskopp Jose Tomas Sanchez, emeritus av Nueva Segovia på Filippinene, og erkebiskop Carlo Maccari av Ancona (-Numana).
Ecuador, så Australia, så Sveits og Liechtenstein
Hans påfølgende karriere i Den hellige stols diplomatiske tjeneste ivar som apostolisk nuntius til Ecuador fra 20. juli 1991, apostolisk nuntius til Australia fra 3. desember 1998, og til slutt apostolisk nuntius til Sveits og Liechtenstein fra 8. september 2004.
Han trakk seg tilbake fra det pavelige diplomati i april 2011.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Gibraltar under Samveldelekene 2022
Gibraltar deltar under Samveldelekene 2022 fra 28. juli til 8. august 2022 i Birmingham, England. Det er den 17. gangen Gibraltar deltar under samveldelekene da halvøya deltok for første gang i 1958.
Syklisten og vektløfteren  var flaggbærere for Gibraltar under åpningsseremonien.
Hartvig Bache-Wiig
Hartvig Bache-Wiig (født 24. oktober 1850 i Trøgstad, død 9. mai 1922) var en norsk industrigründer og forretningsmann.
Den unge Hartvig Bakke var pleiesønn hos Olai Viig i Trøgstad, derav dobbeltnavnet. Som voksen eiet og drev han Bønsdalen cellulosefabrikk i Eidsvoll sammen med broren Carl. I 1893 kjøpte brødrene Fjeldhammer Brug med sagbruk, høvleri og mølle fra boet etter Vincentz Thurmann Ihlen (død 1892). Brødrene bygde straks en fabrikk for produksjon av papp, og etter to år ble det skaffet aksjonærer og etablert et aksjeselskap (nå Icopal AS) som Bache-Wiig solgte Fjellhamar-eiendommene til.
I 1889 flyttet Bache-Wiig til Kristiania, og kjøpte det konkursrammede Bentse Brug. Han startet opp igjen driften, nå under navnet Akerselvens Papirfabrik. I denne perioden fikk Bache-Wiig bygget en stor villa, oppført i årene 1889-91 etter tegninger av akitekt Harald Olsen. Men brødrene Bache-Wiig drev en risikabel virksomhet. Deres fabrikk var høyt belånt, og sto sentralt i konkursen i Den norske Diskontobank, som utløste krakket i Kristiania i 1899. Den store villaen ble overtatt av brukseier G. W. Hammer, men også han ble rammet av dette krakket. Bygget står fortsatt, og er vernet. Adressen er Sandakerveien 52, nå bedre kjent som Blystadvillaen.
Hartvig Bache-Wiig var med på stiftelsen av Norske Papirfabrikanters Forening i 1893, og ble foreningens første leder.
I 1896 kjøpte brødrene gullverket i Eidsvoll, som da hadde ligget brakk i 85 år. De solgte det videre allerede året etter til det engelske selskapet The Golden Mint Mines Limited for 400 000 kroner.
Rundt århundreskiftet var det økonomiske nedgangstider, og Bache-Wiig var på konkursens rand. Ved Akerselva var utvidelsesmulighetene små og vannkraften begrenset. Dessuten gjorde beliggenheten uten jernbane eller havn at frakten ble vanskelig. Det kunne noen ganger gå hundrevis av hester mellom bruket og havneområdet. Akerselvens Papirfabrik ble da lagt ned i 1898.
Utviklingen gikk dessuten mot større maskiner. Bache-Wiig-brødrene eide også Embretsfos Fabrikker på Åmot i Modum. Da anlegget ved Akerselva ble lagt ned, ble mange fra arbeidsstokken og mye av utstyret med til Embretsfos. Deriblant den gamle papirmaskinen fra 1838. I 1902 solgte brødrene også denne fabrikken.
I 1900 bodde Bache-Wiig fortsatt i Kristiania, men han engasjerte seg samtidig i byggingen av et tresliperi i Flateby i Enebakk. Her fikk han også utvidet vannkrafttilgangen, og etablerte det første kraftverket i Enebakk i 1902. I 1905 ble tresliperiet ombygd til cellulosefabrikk, men denne brant allerede samme år. Ny drift kom i gang ved Fladeby Cellulosefabrik i 1906, og driften varte til begynnelsen av 1930-tallet.
Hartvig Bache-Wiig døde på Lillehammer i 1922.
Hytteplanmila
Hytteplanmila er et årlig 10 km gateløp i Hole. Løpet ble første gang arrangert i 2004.
Referanser
<References />
Kilder
Resultater:
Trondheim Priserett
Trondheim priserett ble opprettet i 1807 og var virksom til 1814. Priseretter ble opprettet samtidig i de andre stiftsbyene langs kysten. Priserettenes oppgave var å administrere kaperfarten. Kaperfartøyer kunne med loven i hånd erobre fiendtlige skip. Kaperfartøyene måtte rette seg etter det dansk-norske kaperreglementet fra 1807. Dette var lover som var forankret i internasjonal sjørett. Priserettene skulle avgjøre om et kapret fartøy (prise) var en god prise eller ikke. Skip og last ble deretter solgt på auksjon og en prosent av salget gikk til myndighetene, resten gikk til kaperen. Bortsett fra to perioder, vinteren 1809 - 1810 og deler av 1813, var kaperfart tillatt gjennom hele perioden. I disse periodene lettet England litt på blokaden.
Bakgrunn
Napoleonskrigene raste mellom de europeiske stormakter fra 1799 til 1815. Disse var igjen en fortsettelse av revolusjonskrigene på slutten av 1700-tallet. I 1806 utstedte Frankrike dekretet om fastlandssperringen, der all handel eller økonomisk forbindelse med England ble forbudt i Frankrike og alle franskokkuperte områder. England svarte raskt ved å sende ut en kabinettsordre som forbød all nøytral handel mellom fiendtlige havner. Dette ble en vanskelig situasjon for de nøytrale statene, Danmark-Norge, Sverige og Portugal.
Håpet til Napoleon var at fastlandssperringen skulle knekke England som handelsmakt. Både Frankrike og England prøvde å forhandle med Danmark-Norge for å få dem over på sin side. Frankrike ønsket å styrke fastlandssperringen og England var redde for at tvillingrikets flåte skulle danne grunnstammen i en ny fransk flåte. Britene så for seg at deres herredømme på havet kunne bli truet. Etter freden i Tilsit i juli 1807 mellom Frankrike, Russland og Preussen valgte britene å handle mot tvillingriket.
Flåteranet
Etter freden i Tilsit i juli 1807 mellom Frankrike, Russland og Preussen valgte britene å handle mot tvillingriket. Forhandlingene førte ikke fram og den engelske flåten gikk til angrep på København i september 1807. Byen ble bombardert i fem dager før den overga seg. Den britiske flåten seilte hjem til England med den Dansk-Norske orlogsflåten som krigsbytte, det såkalte flåteranet. Dette skulle bli slutten på en nesten hundreårig fredsperiode for tvillingriket.
Tvillingriket med i krigen
Da Russland gikk inn i Finland i februar 1808, medførte det at Danmark-Norge erklærte Sverige krig i mars samme år. Tvillingriket var dermed i krig både til sjøs og til lands. Dette betydde også at Norge var helt isolert, blokkert fra sjøen fra engelske skip og truet av svenske styrker i øst.
Kaperfart/lovlig sjørøveri
Den engelske blokaden satte en stopper for handelen med utlandet. Men den åpnet også for en ny næringsvei; kaperfarten som ble viktig under Napoleonskrigene. Dette var en form for lovlig sjørøveri, iverksatt av myndighetene.
Hal Hartley
Hartley tok eksamen fra SUNY og flyttet til New York i 1984. Han spilte inn debutfilmen The Unbelievable Truth i 1988 og var ekstremt aktiv i de etterfølgende årene med spillefilmer som Trust, Simple Men, Amateur og Flirt på samvittigheten. Ulikt mange andre regissører av spillefilmer fortsatte Hartley også å lage kortfilmer, og mange av disse er gitt ut på en samle-DVD. Filmene hans er ofte preget av en både filosofisk og humoristisk dialog, og på 90-tallet både komponerte og framførte han selv all musikken til filmene sine under pseudonymet Ned Rifle.
Trondheim Priserett
Kaperbrev
En skipsfører eller eier av et skip kunne søke om kaperbrev. Dette dokumentet ga et privateid fartøy rett til å erobre fiendtlige skip. Kapringen var i første rekke rettet mot fiendens handelsfartøyer. Disse skulle ikke senkes, men oppbringes - dvs. tas til fange. Skipene som ble erobret kaltes prise. I mange norske byer ble det opprettet kaperselskaper som utrustet kaperfartøyer.
Arkivet etter Trondheim Priserett
I arkivene etter priseretten finner man forhørsprotokoller, domsbøker, kopibøker, dokumenter etter kaprede skip og journaler. Skipspapirene fra de kaprede skip viser hvordan skip måtte operere med ulike sjøpass og leidebrev. Handelsskip kunne risikere å møte på krigsskip og kapere fra ulike nasjoner.
Saksdokumentene fra selve priseretten forteller litt om omfanget av kaperfarten langs kysten av det midtre og nordlige Norge. De viser også at en av de mest ”vellykkede” kaperkapteiner hadde hjemmehavn i Trondheim.
Hal Hartley
Fra 2001 til 2004 var Hartley gjesteforeleser ved Harvard University samtidig med at han redigerte No Such Thing, filmet The Girl from Monday og skrev sin foreløpig siste spillefilm Fay Grim. I 2005 flyttet han til Berlin og begynte forberedelsene til Fay Grim som ble tatt opp i februar 2006 i Berlin, Paris og Istanbul.
Trondheim Priserett
Arkivet etter Trondheim Priserett
Arkivet inneholder enkelte sjøpass/leidebrev utstedt på vegne av borgermesteren i Rostock, den amerikanske president og den russiske tsar.
Arkivet består av 8 arkivstykker.
Trondheim Priseretts arkiv er oppbevart ved Statsarkivet i Trondheim.
Kunståret 1757
Kunståret 1757 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1757.
Gitterøy fyr
Gitterøy fyr var et fyr som sto på Gitterøy i Rogaland utenfor Haugesund. I 1861 ble det bestemt å flytte fyrstasjonen fra Glette til den større Gitterøy, et par kilometer lenger nord. Samtidig ble fyret bygget ut til å bli et fullverdig familiefyr med større bolighus, uthus og naust. Det nye fyrlyset var sterkere, riktig nok fortsatt ikke mer enn en 6. ordens lykt, men rekkevidden økte fra 4 til 10 nautiske mil. Haakon Storsteen, stortingsmann i mange år for Stavanger Amt, var fyrvokter her, men etter hans død i 1908 ble fyret nedlagt og en ny lykt ble satt opp på holmen Gloppene litt lenger sør. Bare rester er igjen av fyret, og siden 1983 har Gitterøy vært vernet som naturreservat. Øya har ei strandlinje på ca. 2 km, og arealet er knapt 250 dekar.
NGO1948
NGO1948 er et nasjonalt norsk geodetisk datum og koordinatsystem, som ble brukt fram til 2009.
I NGO1948 defineres et todimensjonalt, rettvinklet koordinatsystem for å angi posisjoner på jordoverflaten. Punktene på jordoverflaten overføres til en ellipsoide som så projiseres på kartplanet for å bestemme koordinatene. Datumet bruker en litt forstørret utgave av Bessels ellipsoide med store halvakse 6 377 492,0176 m, lille halvakse 6 356 173,508 m og flattrykning 1 / 299,152 812 85. Fundamentalpunktet er i Observatoriet i Oslo 10º43′22,5″ øst for Greenwich. I Sør-Norge ble 133 førsteordens trigonometriske punkter beregnet ved utjevning på ellipsoiden omkring 1948.
Fra ellipsoiden til kartplanet brukes det en Gauss-Krüger projeksjon. For å kunne holde målestokknøyaktigheten større enn 1 cm pr. 100 m ble landet delt inn i 8 projeksjonssoner fra vest til øst. De nummereres med romertall, og meridianen for sone går igjennom fundamentalpunktet i Oslo. Hver sone har sitt koordinatsystem med origo der tangeringsmeridianen krysser 58° nord. Nord i NGO1948 er ikke sann nord, altså retningen mot Nordpolen. Avviket ved 60° nord er 1°.
Den søratlantiske anomalitet
Den søratlantiske anomalitet (SAA) er et område hvor Jorden's indre Van Allen-belter kommer nærmest Jordens overflate, ned til en breddegrad på 200 km. Dette gir en økt fluks av energetiske partikler i denne regionen og utsetter roterende satelliter (inkludert ISS) til nivåer av ioniserende stråling som er høyere enn vanlig.
Effekten forårsakes av ikke-konsentrisiteten til Jorden og dens magnetiske dipol og har nylig blitt observert å øke i intensitet. SAA er regionen nær Jorden hvor Jordens magnetfelt er svakest relativt til et idealisert Jord-sentrert dipolfelt.
Fløyen (Bergen)
Fløyen er et område og utsiktspunkt 320 meter over havet på Fløyfjellet i byfjellene i Bergen, og er blant Bergens mest populære turistattraksjoner. Utsikten over Bergenshalvøyen gjør Fløyen til et populært mål både blant turister og byens lokalbefolkning.
NGO1948
NGO1948 ble tidligere brukt av Norges geografiske oppmåling, andre statsetater og små og mellomstore kommuner. De store byene Oslo, Bergen og Trondheim hadde lenge egne koordinatsystemer. Økonomisk kartverk i målestokk 1:5 000 og 1:10 000 brukte NGO1948 før EUREF89 overtok. Hovedkartserien Norge 1:50000 brukte derimot det felleseuropeiske datumet ED50 i stedet for NGO1948. På sjøkart ble NGO1948 brukt fram til 1957, før det ble erstattet av ED50 og etter 1992 av WGS84.
Fløyen (Bergen)
Navnebruken
Fløyen er navnet på utsiktspunktet ved Fløien stasjon og de nærliggende områdene.
Fløyfjellet er dessuten navnet på turveien som går i sløyfe fra Fløien stasjon til Fløydalen rundt gamle Fløien der Fløipilen står.
Friluftsliv
Der finnes mange turmuligheter på Fløyen, gjerne inn til Skomakerdiket med varmestuen Skomakerstuen, Revurtjern, Aasebu eller Brushytten. Fløyfjellet har gode og skiltede turveier og turstier til blant annet Blåmanen, Rundemanen og Sandviksfjellet eller man kan gå til Vareggen eller over Vidden til Ulriken.
På Midtfjellet ved foten av Blåmanen ligger kiosken Brushytten.
Hovednettverket av turveier heter Byfjellene og starter fra Munkebotsvatnet i nord, går over Sandviksfjellet og Fløyfjellet, via Fløyen opp til Midtfjellet og videre opp mot Blåmanen.
Tippetue og Fløysvingene er turveier på vestsiden av Fløyfjellet, opp og ned fra Fjellveien til Fløipilen og Fløyen. Tippetue er den nordligste og Fløysvingene ligger mer i midten av de ulike turveiene til og fra Bergen sentrum. Kamveien, eller nå Byfjellene, heter veien opp fra Skansemyren, denne går først i sørøstlig retning før den svinger tilbake mot Fløyen (denne er kjørbar for vareleveranser og utrykninger). Lenger sørfra kommer Knattenveien opp og følger åskammen, derav Søre Kamvei.