cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
11. serierunde i Eliteserien 2023
11. serierunde i Eliteserien 2023 startet med kampen mellom –  lørdag 24. juni, mens de resterende kampene spilles søndag 25. juni. Runden avsluttes lørdag 30. september med den utsatte kampen mellom og.
Musikkåret 1946
Hendelser
av bandet Fleetwood Mac ||align=center|73 ||align=center| ||
11. serierunde i Eliteserien 2023
Kampene mellom – og – ble utsatt på grunn av at og  har spillere som skal delta i U21-EM i fotball for menn 2023.
Musikkåret 1946
Hendelser
(The Move, Electric Light Orchestra, Wizzard) ||align=center|  ||align=center|  || og Camel ||align=center|68 ||align=center| ||
forretningsmann og filmprodusent ||align=center| ||align=center| ||
<!--*Januar 1 – Susannah McCorkle, American singer (died 2001)
NM i bryting 1995
NM i bryting 1995 ble arrangert på Herøya 11.-12. mars (menn) og Kråkerøy 25. mars (kvinner). Kongepokalene ble vunnet av Stig Kleven og Anne Therese Johnsen.
Helmut Cämmerer
Helmut Cämmerer (født 5. mai 1903, død 1997) var en tysk padler, som konkurrerte i kajakk. Ett av Cämmerers største internasjonale resultat var en sølvmedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.
Volleyball under Sommer-OL 2020 – Søramerikansk kvalifisering menn
Volleyball under Sommer-OL 2020 – Søramerikansk kvalifisering menn fant sted i januar 2020 i Mostazal i Chile.
Jens Hajslund
Jens Madsen Hajslund (født 29. mai 1877, død 28. august 1964) var en dansk skytter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Hajslund vant en olympisk bronsemedalje i skyting under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det danske laget som kom på tredjeplass i lagskytingen 300 meter rifle. De andre på laget var Niels Andersen, Laurits Larsen, Niels Larsen, Lars Jørgen Madsen og Ole Olsen.
Oline Sæther
Oline Marie Sæther (født 1996 fra Skiptvet) er norsk studentpolitiker. I 2023 ble hun valgt til leder for Norsk studentorganisasjon for valgperioden 2023/2024.
Sæther var leder av Studentparlamentet ved UiO i perioden 2022/2023. Hun startet å studere medisin ved Universitetet i Oslo i 2017 og ledet Medisinsk studentutvalg fra 2019 til 2021. Før hun ble leder av Studentparlamentet satt hun ett år som Studie- og læringsmiljøansvarlig i Studentparlamentet ved UiO sitt arbeidsutvalg. Sæther har aldri vært valgt inn som medlem av Studentparlamentet eller hatt tilknytning til en av de politiske listene.
Hun har sittet ett år som studentrepresentant i NOKUT s styre.
Eiendomsforvaltning
Eiendomsforvaltning, eiendomsdrift eller fasilitetsstyring (engelsk: facility management, FM) er å integrere forskjellige prosesser innenfor en virksomhet, både ved å opprettholde og utvikle avtalte tjenester som støtter og forbedrer effektiviteten av virksomhetens kjerneoppgaver.
Facility management er primært en intern administrasjons- og ledelsesfunksjon til støtte for en bedrifts kjernevirksomhet.
Facility managements «tre P-er» er People, Places, Processes («Folk, Steder, Prosesser»).
FM består også av fem kjerneområder: kapitalforvaltning, økonomi- og administrasjonsledelse, arealforvaltning, driftsledelse, service management.
Live and Dangerous
Bandet bestemte seg for å gi ut et konsertalbum etter at produsenten Tony Visconti ikke hadde tid til å jobbe med et studioalbum. De lyttet gjennom ulike arkivopptak fra tidligere turneer og samlet de beste versjonene for albumet.
Nøyaktig hvor mye av albumet som er overdubbed, har vært et omstridt tema siden utgivelsen. Produsenten Tony Visconti hevdet at de eneste delene som ikke ble overdubbet var trommene og publikum. Brian Robertson har imidlertid bestridt dette og sagt at han hadde nektet på Phil Lynotts forespørsel om å spille inn en gitarsolo på nytt, og at de eneste overdubbene var bakgrunns vokalen og noen gitarpartier av Scott Gorham. Han la til: «Det er ikke sant. Den eneste grunnen til at vi sa at det var redigert overalt var åpenbart av skattemessige årsaker ... så alt som Visconti hevder er tull.» Gorham er enig og sa at han forsøkte å spille inn en solo på nytt, men klarte ikke å gjenskape live-lyden, og la til: «Jeg gjorde ett rytmespor og noe vokal. Men det var det.»
Live and Dangerous ble rangert som det beste konsertalbumet gjennom tidene av magasinet Classic Rock i 2004, og det har dukket opp i flere lister over tidenes beste konsertalbum. For eksempel ble det nummer en på NMEs liste «50 Greatest Live Albums of All Time» i 2011, nummer en på «The Greatest Live Album Of All Time» fra Planet Rock og nummer førtiseks i Rolling Stones liste «50 Greatest Live Albums of All Time» i 2015.
Sporliste
Side fire
Medvirkede
Thin Lizzy
Andre musikere
Produksjon
Friidrett under Sommer-OL 1984 – 4 × 100 meter stafett kvinner
4 × 100 meter stafett kvinner under Sommer-OL 1984 i Los Angeles ble arrangert den 11. august 1984 på Los Angeles Memorial Coliseum.
New Amsterdam (Guyana)
New Amsterdam er en by i regionen East Berbice-Corentyne i Guyana. Den ligger ved elva Berbice. I 2012 hadde byen 17,329 innbyggere.
New Amsterdam ble grunnlagt av nederlenderne i 1791.
Linden (Guyana)
Linden er en by i regionen Upper Demerara-Berbice i Guyana. Den ligger ved elva Demerara og består av stedene Wismar og McKenzie. I 2012 hadde byen 27,277 innbyggere.
Keeton (bil)
Keeton Motor Company var en bilfabrikk i byen Detroit, Michigan, USA.
Keeton 1913 «48» var en sekssylindret tourer. Bilen var høyrestyrt og hadde plass til fem passasjerer. Utstyrt med elektrisk lys, startmotor, horn og speedometer. Hjulene kunne velges med eiker utført i stål eller tre. Girkassen hadde fire trinn framover og radiatoren var montert bak motoren. «Den riktige og beskyttede plassering» som det stod i bilens reklameannonser. Det foldbare taket var utført i mohairstoff og frontruten kunne foldes ned. Som de fleste biler på den tiden, fulgte det som standard med et verktøysett. Dette omfattet elektrisk lykt, reservedekk, pumpe og lappesaker.
Prisen var 2 750 dollar. På samme tid kostet den rimeligste American Motor Car Company-modellen 4 250 dollar.
Prissammenligning mot andre bilmerker: Andre bilder fra Keeton:
Vazgen Sargsian
Vazgen Sargsian (armensk: Վազգեն Սարգսյան, IPA: [vɑzˈɡɛn sɑɾkʰsˈjɑn]; født 5. mars 1959 i landsbyen Ararat i provinsen Ararat i sovjetrepublikken Armenia i Sovjetunionen, død 27. oktober 1999 i Jerevan) var en armensk militærkommandant og politiker. Han var den første forsvarsministeren i Armenia fra 1991 til 1992 og fra 1995 til 1999. Han var Armenias statsminister fra 11. juni 1999 og fram til 27. oktober samme år da han ble drept.
Han ble svært populær i Karabakh-bevegelsen som jobbet for å samle Nagorno-Karabakh med Armenia i slutten av 1980-tallet og han ledet armenske frivillige grupper i sammenstøt med aserbajdsjanske styrker. Etter at han ble utnevnt til forsvarsminister av president Levon Ter-Petrosyan like etter at Armenia ble uavhengig fra Sovjetunionen i slutten av 1991, ble Sargsian den mest fremtredende sjefen for de armenske styrker i Nagorno-Karabakh-krigen. Han styrte de militære operasjonene i krigen frem til 1994, da en våpenhvile ble oppnådd og krigen endte med at Republikken Nagorno-Karabakh ble en del av Armenia.
I årene etter krigen strammet Sargsian sitt grep om Armenias væpnede styrker og etablerte seg selv i praksis som diktator. Etter først å ha gitt sterkt støtte til president Ter-Petrosyan slik at han beholdt makten, tvang han presidenten til å gå av 1998 på grunn av at han ga etter i forhandlingene med Nagorno-Karabakh. Sargsian hjalp da statsminister Robert Kocharyan til å bli valgt til president.
Severin Eskeland
Severin Eskeland (født 31. mars 1880 på Stord, død 18. juli 1964 på Stord) var en norsk skolemann. Han var rektor ved Stord lærarskule 1917–1950. Han var også ordfører (V) i Stord 1935–42.
Vazgen Sargsian
Sargsian slo sammen krigsveterangruppen Yerkrapah med Armenias republikanske parti og samarbeidet med Armenias tidligere kommunistleder Karen Demirchyan. Under parlamentsvalget i 1999 fikk deres reformvennlige allianse et stort flertall. Sargsian ble statsminister og ble de facto beslutningstaker i Armenia med kontoll over både de væpnede styrkene og parlamentet.
Severin Eskeland
Eskeland hadde utdanning fra Voss folkehøgskule, Stord lærarskule, artium fra 1903 og to års studier ved Universitetet i Oslo uten avsluttende eksamen. Han var medlem av styret i Noregs Mållag, formann i Norskt Måldyrkingslag og hadde flere andre verv. Han skrev biografier over Rasmus Løland og Lenin, flere lokalhistoriske arbeider og oversatte norrøne tekster til landsmål.
Vazgen Sargsian
Sammen med Demirchyan ble Sargsian likvidert under parlamentskytingen 27. oktober 1999. Gjerningspersonene ble dømt til livstid i fengsel. På grunn av mistillit til rettssaken dukket det opp flere konspirasjonsteorier. Noen eksperter og politikere hevdet at likvideringen var planlagt av president Kocharyan og sikkerhetsminister Serzh Sargsian. Andre mistenker at fremmede nasjoner var involvert i skytingen.
Severin Eskeland
Han ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden i 1951, og mottok Den islandske falkeorden i 1949. En byste av ham står ved høgskolen på Stord. Han var bror av folkehøgskolerektoren Lars Eskeland og far til Ivar Eskeland.
Vazgen Sargsian
Sargsian er bredt anerkjent som en nasjonalhelt både på tvers av det politiske spektrum og blant befolkningen. Han ble gitt ærestittelen Sparapet for å ha bidratt betraktelig for å etablere Armenia som en selvstendig stat, samt å sørge for landets sikkerhet ved å opprette den armenske hær. Han er også blitt kritisert av menneskerettighetsorganisasjoner for å være udemokratisk, spesielt i sin rolle under valg. Sargsian ble gitt de høyeste utmerkelsene i Armenia og Nagorno-Karabakh, nemlig Nasjonalhelt av Armenia og Helt av Artsakh.
Tidlig liv og karriere
Vazgen Sargsian var født 5. mars 1959 i provinsen Ararat nær den tyrkiske grensen i Armenia. Foreldrene var Greta og Zaven Sargsian. Han gikk på Armenian State Institute of Physical Culture fra 1976 til 1979. Fra 1983 til 1986 var han leder for Komsomol på Ararat sement fabrikk.
Sargsian var en amatørforfatter og utviklet et sosialt liv. Han skrev sin første novelle i 1990 og ble medlem av forfatterforbundet i Armenia i 1985. Fra 1986 til 1989 hadde han en ledende rolle i et tidsskrift i Jerevan. Hans første bok, Bread Temptation («Հացի փորձություն»), ble publisert i 1986. Flere av hans verker ble publisert i tidsskrifter, men hans forfatterkarriere varte kun til slutten av 1980-tallet.
Skuddene og begravelsen
Rundt kl 17:15 den 27. oktober 1999 brøt fem menn seg inn i parlamentsbgyningen i Jerevan under en spørretime. Gjernsningspersonene (Nairi Hunanyan, hans yngre bror Karen Hunanyan, deres onkel Vram Galstyan, Derenik Ejanyan og Eduard Grigoryan), var bevæpnet med AK-47 som var gjemt under lange frakker. De skøt og drepte Vazgen Sargsian, nasjonalforsamlingens president Karen Demirchyan og visepresident Yuri Bakhshyan, Ruben Miroyan, statsråd Leonard Petrosyan og parlamentsmedlemmene Henrik Abrahamyan, Armenak Armenakyan og Mikayel Kotanyan, I tillegg skadet de minst 30 personer i parlamentet. Gruppen påsto at de forsøkte å utføre et statskupp. De beskrev handlingene sine som patriotiske. De sa de ville straffe myndighetene for hva de gjorde mot nasjonen og beskrev regjeringen som profitører som drikker menneskeblod.
De hevdet at Armenia var i en katastrofal situasjon og at korrupte tjenestemenn ikke gjorde noe for å bedre situasjonen. Vazgen Sargsian var hovedmålet for gruppen og de andre drapene sies å være utilsiktet. Ifølge journalister som var vitne til skytingen gikk mennene opp til Sargsian og sa til han at nå var det nok bloddrikking. Til dette svarte Sargsian rolig at alt blir gjort for dere og fremtiden for deres barn. Vazgen Sargsian ble truffet flere ganger. Journalisten Anna Israelyan uttalte at de første skuddene ble avfyrt direkte mot Sargsian på en avstand på én til to meter og at det var umulig at han hadde overlevd. Sargsian sin kropp ble båret ut av nasjonalforsamlingen på kvelden den 27. oktober.
Politimenn og hæren omringet nasjonalforsamlingen med pansrede kjøretøy. I en TV sendt tale kunngjorde president Kocharyan at situasjonen var under kontroll. De væpnede mennene løslot gislene etter forhandlinger med president Kocharyan og overga seg om morgenen 28. oktober etter at konflikten hadde vart i 17-18 timer.
Etterforkning og konspirasjonsteorier
29. oktober ble de fem mennene siktet for terrorisme med mål om å undergrave myndighetene. Etterforskningen ble ledet av Gagik Jhangiryan, generaladvokaten i Armenia, som hevdet at de var på jakt etter hjernene bak skyting selv etter at rettssaken hadde begynt. I henhold til Jhangiryan undersøke etterforskningsteamet mer enn et dusin forskjellige teorier.
I januar 2000 hadde teamet vurderte en kobling mellom preisdent Kocharyan og hans krets til skytingen. Flere personer nær Kocharyan ble arrestert, inkludert Aleksan Harutiunyan, presidentens viserådgiver, og Harutiun Harutiunyan, assisterende direktør i den statlige kringkastingsetaten. Men i løpet av sommeren det året de ble løslatt. Etter hvert klarte ikke Jhangiryan å finne bevis som knyttet Kocharyan til skytingen. Rettssaken startet i februar 2001 og 2. desember 2003 ble de fem hovedpersonene dømt til livstid i fengsel.
Mulige motiver bak angrepet ga opphav til en rekke konspirasjonsteorier. Stepan Demirchyan, Karen Demirchyans sønn, uttalte i 2009 at ingenting ble gjort fra myndighetene for å hindre skytingen og dermed ble alt gjort for å tildekke hendelsen. I mars 2013 uttalte Vazgen Sargsians yngre bror Aram at han hadde mange spørsmål til regjeringen. Han hevdet at den rettslige prosessen 27. oktober hadde forværret den offentlige mistilliten til myndighetene siden mange spørsmål forble ubesvart. Ifølge han er full offentliggjøring av skyteepisoden vesentlig for Armenia. I april 2013 sa enken til Karen Demirchyan i et intervju at skyting ble bestilt fra utenfor Armenia og var ikke et forsøk på et kupp, men heller et attentat.
Privatliv og brødre
Sargsian hadde to yngre brødre, Aram og Armen. Aram ble utnevnt til satsminister av president Kocharyan 3. november 1999 en uke etter Vazgen Sargsians død, i stor grad som en politisk handling. Aram innrømmet at Armenia ikke hadde noen forståelse for sikkerhet og at det førte til drapet på sin bror. Aram Sargsian satt som statsminister i kun seks måneder. Han ble avsatt av Kocharyan 2. mai 2000, på grunn av manglende evne til å arbeide med Sargsians regjering. I en tv-tale hevdet Kocharyan at han avløste Aram Sargsian for å avslutte uorden i den armenske ledelsen. Kocharyan beskyldte han for å være involvert i et politisk spill.
Vazgen Sargsians andre bror, Armen, støttet Serzh Sargsian under presidentvalget i 2013.
Shiv Chopra
Chopra ble av Canadian Human Rights Tribunal i 2001 funnet å ha blitt diskriminert av sin arbeidsgiver på grunn av rasetilhørighet. Senere har han gjort seg bemerket for sin motstand mot genmodifiserte organismer og vaksiner.
Fritz Bondroit
Fritz Bondroit (født 26. mars 1912 i Herford i Tyskland, død 19. september 1974) var en tysk padler, som konkurrerte i kajakk. Ett av Bondroits største internasjonale resultat var en sølvmedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.
SimCity (videospill fra 2013)
SimCity er et bybyggings- og planleggingsspill utviklet av Maxis, et underselskap til Electronic Arts. Det ble gitt ut til Microsoft Windows i mars 2013. Det er det første større spillet sluppet ut i SimCity-serien siden SimCity 4, som ble sluppet ut et tiår før. En OS X-versjon ble sluppet ut i august 2013.
Laurits Larsen
Laurits Theodor Christian Larsen (født 8. april 1872, død 28. juni 1949) var en dansk skytter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen.
Larsen vant en olympisk bronsemedalje i skyting under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det danske laget som kom på tredjeplass i lagskytingen 300 meter rifle. De andre på laget var Niels Andersen, Jens Hajslund, Niels Larsen, Lars Jørgen Madsen og Ole Olsen.
Obadjas bok
Obadja (hebraisk: – ʿŌḇaḏyâ; i bibeloversettelsen fra 1930 Obadias) er en bok i Den hebraiske Bibelen og Det gamle testamente. Teksten består av et enkelt kapittel, delt i 21 vers. Det gjør den til den korteste boken i Den hebraiske Bibelen. Handler om en spådom om en guddommelig dom over Edom og gjenopprettelsen av Israel.
Forfatterskapet er tilskrevet profeten Obadja, identifisert i første linje. Navnet Obadja, som var ganske vanlig, har betydningen «tjener av Jahve». Han levde i den assyriske perioden. Verken hans fars navn eller fødestedet er oppgitt. I jødedommen er han betraktet som en senere profet, plassert i den siste seksjonen (Nebiim) i Tanakh (Den hebraiske Bibelen) hvor han er en av de tolv profetene. I kristendommen er Obadjas bok klassifisert som en av de mindre profeter i Det gamle testamente grunnet teksten korte lenge.
Rose Hall
Rose Hall er en by i regionen East Berbice-Corentyne i Guyana. I 2012 hadde byen 5,662 innbyggere.
Obadjas bok
Innholdet
Obadjas bok er basert på en profetisk visjon om Edoms ødeleggelse, et folk som bor i fjellene, og hvis stamfar var Esau (1:6). Obadja beskriver et møte med Gud, som taler om Edoms arroganse og anklager dem for voldelige angrep mot deres bror, huset til Jakob, det vil si Israel (1:10).
Rose Hall
Rose Hall fikk bystatus i 1970.
Obadjas bok
Innholdet
Den vestlige halvdelen av oldtiden Edom er Negevørkenen hele veien til Eilat, alt deler av moderne Israel. Den østlige delen er besatt av det hasjimittiske kongerike i Jordan. På tiden til Obadja levde edomittene langs klipper og berg i det tørre landet sør for Dødehavet, hele veien til Akababukten ved Rødehavet. Det var meget lite av dyrkbar mark, og edomittenes inntektsgrunnlag var å støtte og kontrollere den viktigste handelsruten mellom Egypt og Babylon som passerte gjennom deres land.
I 597 f.Kr. herjet Nebukadnesar II Jerusalem, fraktet vekk Judeas konge og opprettet en marionetthersker i hans sted. Edomittene hadde hjulpet babylonerne å plyndre byen. Obadja, som skrev sine domsord rundt 590 f.Kr., antyder at edomittene burde ha husket at blod er tykkere enn vann: «... da utlendinger gikk inn gjennom hans porter og kastet lodd om Jerusalem, da var du som en av dem.» (1:12) Og: «Slik du har gjort, skal det gjøres mot deg. Dine gjerninger kommer tilbake over ditt eget hode. » (1:15) Obadja spår at i Guds dom vil Esaus huset bli utryddet for alltid, og selv ikke en siste rest vil bli igjen. Edomittenes land vil bli besatt av Egypt og de vil opphøre å eksistere som et folk. Og en dag vil Israels barn komme tilbake fra det babylonske fangenskapet og overta alt landet til Edom.
Datering
Den nøyaktige dateringen for verket er omdiskutert og vanskelig å bestemme grunnet mangel på personlig informasjon om Obadja, hans familie, opphav og historiske miljø. Dateringen må derfor bli antydet av profetien i seg selv. Edom skal bli ødelagt grunnet at det ikke kom til hjelp for sin brodernasjon Israel som var under angrep. Det er to betydelige kontekster hvor edomittene kunne ha begått slike handlinger. Det var i løpet av tiden 853-841 f.Kr. da Jerusalem ble angrepet av filistere og arabere under styret til Joram av Israel (nedtegnet i Andre kongebok 8:20–22 og Andre krønikebok 21:8–20 Andre gang var i tiden 607–586 f.Kr. da Jerusalem ble angrepet Nebukadnesar II fra Babylonia, noe som førte til det babylonske fangenskap (nedtegnet i Salmenes bok 137 Den eldste perioden ville plassere Obadja som en samtidig med profeten Elia, som reflektert i Første kongebok 18:1-16.
En senere dato vil plassere Obadja som en samtidig med profeten Jeremia. Denne dateringen har nær samstemt konsensus blant forskerne. Obadjas bok 1:9 inneholder paralleller til Jeremias bok 49:7-22 Avsnittet hos Jeremia er datert fra det fjerde året av styret til Jojakim av Juda (604 f.Kr.) og derfor synes Obadjas bok 1:11-14 å referere til ødeleggelsen av Jerusalem av Nebukadnesar II i 586 f.Kr. Det er mer sannsynlig at Obadja og Jeremia sammen trakk på en felles kilde som i dag er ukjent for oss enn at Jeremia trakk fra tidligere skrifter av Obadja som sin kilde.
Ellwood Godfrey
Ellwood Godfrey (født 17. juli 1910, død 10. juni 1990) var en amerikansk landhockeyspiller.
Han representerte USA under Sommer-OL 1936 i Berlin, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Jack Turnbull
Jack Turnbull (født 30. juni 1910, død 20. oktober 1944) var en amerikansk landhockeyspiller.
Han representerte USA under Sommer-OL 1936 i Berlin, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet. Han deltok også i lacrosse under Sommer-OL 1932, som var demonstrasjonssport.
Patrick Coulombe
Patrick Coulombe (født 23. april 1985 i Saint-Fabien i Quebec) er en canadisk ishockeyspiller som spiller for den franske klubben.
Lucanus ludivinae
Lucanus lunifer er en billeart i familien hjortebiller (Lucanidae).
Patrick Coulombe
Karriere
Coulombe fikk sin debut i GET-ligaen for under 2011/12-sesongen, og endte oppholdet med 17 mål og 35 assist.
Lucanus ludivinae
Kjennetegn
En stor (hannen gjerne 30-40 millimeter), halvblank, brun til svart hjortebille. Hannen har nokså store, kraftige kjever som har en innoverrettet tann noe innenfor midten, tre-fem mindre tenner utenfor denne, kløvede i spissen. De knebøyde antennene har vanligvis en fire-leddet vifte. Bakhodet har skarpe tverrkjøler på sidene og på sidene bak, avbrutt bak i midten.
Alexis Thompson
Han representerte USA under Sommer-OL 1936 i Berlin, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Han ble senere eier av NFL-klubbene Philadelphia Eagles, Pittsburgh Steelers og Philadelphia-Pittsburgh Steagles.
Scott Hotham
Scott Hotham (født 19. juli 1984 i Barrie i Ontario) er en canadisk ishockeyspiller som spiller for den norske klubben.
Lucanus ludivinae
Utbredelse
Arten er utbredt i det sørlige Kina (Yunnan) og det nordlige Myanmar.
Patrick Coulombe
Karriere
Etter kun én sesong i Norge, flyttet Coulombe til Slovenia og signerte for. 2013/14-sesongen spilte han for i Østerrike og har siden 2014/15-sesongen spilt for  i Frankrike.
Vitenskapsåret 1385
Vitenskapsåret 1385 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1385.
Scott Hotham
Karriere
Coulombe fikk sin debut i GET-ligaen for under 2010/11-sesongen, og endte oppholdet med 9 mål og 34 assist.
Etter opphold i Slovenia, Østerrike og Italia, returnerte Hotham til Norge foran 2015/16-sesongen og signerte for.
Kurfyrstedømmet Bayern
Kurfyrstedømmet Bayern (tysk Kurfürstentum Bayern) var et selvstendig kurfyrstedømme i Det tysk-romerske riket fra 1623 til 1806, da det ble etterfulgt av kongedømmet Bayern.
Wittelsbach-dynastiet som styrte Bayern var den yngre greinen av familien som også styrte Kurpfalz. Overhodet i den eldre greina var en av sju kurfyrster i Det tysk-romerske riket ifølge den gyldne bullen av 1356, men Bayern var ekskludert fra kurfyrste-verdighet. I 1621 ble kurfyrsten Fredrik V satt under keiserlig bannlysing for sin rolle i det bøhmiske opprøret mot keiser Ferdinand II og kurfyrste-verdighet og territoriet til Øvre Pfalz ble gitt til det lojale søskenbarnet hans, hertug Maximilian I av Bayern. Selv om freden i Westfalen ville skape en ny kurfyrstetittel for sønnen til Fredrik V, var det etterkommerne etter Maximilian som hadde den originale kurfyrste-verdigheten, med unntak av en kort periode under den spanske arvefølgekrigen, fram til linjen hans døde ut i 1777. De to slektene ble da slått sammen i en personalunion fram til slutten av Det tysk-romerske riket. I 1805, etter freden i Pressburg, opphøyde den daværende kurfyrsten Maximilian Josef seg selv til konge av Bayern, og Det tysk-romerske riket ble avskaffet året etter.
Wilfried Reininghaus
Wilfried Reininghaus (født 26. april 1950 i Schwerte) er en tysk historiker og arkivar. Han er professor i Westfalens landshistorie ved Westfälische Wilhelms-Universität i Münster, og er siden 2004 president ved Landesarchiv Nordrhein-Westfalen.
Ingvald Førre
Ingvald Severin Johannessen Førre (født 24. desember 1879 i Haugesund, død 18. januar 1962) var en norsk avisredaktør, offentlig tjenestemann og politiker for Arbeiderpartiet. Han er kjent for å ha hatt innsigelser til Elverumsfullmakten. Han meldte seg ut av Arbeiderpartiet i 1938.
Bakgrunn
Ingvald Førre ble født i Haugesund som sønn av Nils Johannessen Førre (1834–1920) og Martha Jensine Baardsen (1842–1918). Han var trykkelærling i hjembyen og i Kristiania.
Yrkeskarriere
Fra 1906 til 1912 var han redaktør for Haugesunds Arbeiderblad. Deretter arbeidet han i andre aviser, blant annet var han redaktør i Demokraten i juni 1913. Han jobbet ikke lenge der, men fortsatte som redaktør av Hønefos og Oplands Socialdemokrat fra 1913 til 1914. I 1914 dro han tilbake til Haugesund hvor han startet et trykkeri.
Førre var ansatt som sjef av sosialetaten i Haugesund kommune fra 1919 til 1923, deretter som sjef for skatteetaten. Fra 1924 til august 1946 var han underfogd i kommunen. Han var også sjef for Norges Bank sin avdeling i Haugesund mellom 1930 og 1941.
Politiker
Førre ble valgt til Stortinget i tre perioder: 1927, 1933 og 1936. Fra 1930 til 1933 var han vararepresentant til Stortinget. På siste halvdel av 1930-tallet ble han en åpen motstander av Arbeiderpartiets forsvarspolitikk, som hadde begynt å bevege seg vekk fra en fullstendig pasifistisk retning. Han brøt med partiet i 1938 og ble da uavhengig stortingsrepresentant. Han forklarte grunnen til bruddet med partiet i boken Åndskampens vei til det klasseløse fredssamfund.
Den 28. februar 1940 stiftet han i Oslo sammen med flere partiet «Ny-økonomisk fredsparti» etter et brudd med "Samfunsdpartiet". Ingvald fikk ikke plass for sin begrunnelse til B. Dybvad Brochmann i Samfundspartiets avis "Samfundsliv" og Ny-økonomisk fredsparti utgav derfor i mars 1940 sin egen avis "Det nye Norge" hvor hans begrunnelse stod på trykk. Disse ble valgt under partiets stiftelsesmøte:
Etter andre verdenskrig ønsket statsadvokaten i Rogaland å tiltale Førre for landssvik. Statsadvokaten mente han skulle ha vist ettergivenhet overfor okkupasjonsmakten i 1940. Riksadvokaten bestemte at tiltale ikke skulle reises, men irettesatte Førre muntlig for «utilfredsstillende nasjonal holdning».
I Stortingsvalget 1949 ledet Førre valgkampen for Samfundspartiet i Oslo. Førre døde i 1962.
Sovremenny-klasse destroyer
Sovremenny-klasse destroyer, (russisk: Prosjekt 956 Sarytsj) er en klasse av anti-skip og anti-fly styrte missil-destroyere fra den sovjetiske og senere russiske marinen. "Sovremenny" kan oversettes som "moderne" eller "tidsriktig". De fleste av skipene har blitt pensjonert fra aktiv tjeneste og en er omgjort til et museumsskip i 2018, men flere forblir i den russiske marinen. Fire er solgt til Kina.
Russell Mark
Russell Andrew Mark (født 25. februar 1964 i Ballarat, Victoria) er en profesjonell sportsskytter (hagle) fra Australia, og representerer hjemlandet og skytterklubbene Sebastapol Gun Club og Werribee Victorian Clay Target Club. Han deltok under Sommer-OL 2012 i grenen skyting og øvelsen dobbel-trap hvor han tok en 20.-plass.
Paul Fentress
Paul Fentress (født 13. november 1913, død 12. desember 1983) var en amerikansk landhockeyspiller.
Russell Mark
Mark er olympisk mester i dobbel-trap fra Sommer-OL 1996 i Atlanta, USA, og tok en sølvmedalje i Sydney, Australia fire år senere i samme øvelse.
Han er gift med Lauryn Mark, som også har deltatt i skeetskyting under sommer-OL (2004 og 2012).
Paul Fentress
Han representerte USA under Sommer-OL 1936 i Berlin, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Corriverton
Corriverton er en by i regionen East Berbice-Corentyne i Guyana. Den ligger ved munningen av elva Courantyne på grensen til Surinam. I 2012 hadde byen 11,386 innbyggere.
Kumla kirke (Västmanland)
Kirken ble bygget av gråstein omkring år 1300 og bestod av et langhus og en klokkestøpul. På slutten av 1400-tallet ble tretaket erstattet av et stjernehvelv av murstein med kalkmalerier av Albertus Pictor. På 1700-tallet ble vinduene forstørret og klokketårnet reist.
Volleyball under Sommer-OL 2020 – Nordamerikansk kvalifisering menn
Volleyball under Sommer-OL 2020 – Nordamerikansk kvalifisering menn fant sted i januar 2020 i Vancouver i Canada.
Willi Horn
Willi Horn (født 17. januar 1909, død 31. mai 1989) var en tysk padler, som konkurrerte i kajakk. Ett av Horns største internasjonale resultat var en sølvmedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.
Gammarus dalmatinus dalmatinus
Gammarus dalmatinus dalmatinus er en underart i slekten Gammarus innenfor familien Gammaridae, av ordenen Gammaridea - som inngår i gruppen av amfipoder.
Månens bakside
Månens bakside er den halvdelen av månen som alltid vender bort fra jorden, mens den andre halvdelen betegnes som månens framside. Siden månen har en bundet rotasjon, vender den samme siden alltid mot jorden, og en stor del av månen kan derfor aldri observeres fra jorden.
Gammarus dalmatinus dalmatinus
Underarten finnes i Kroatia.
Månens bakside
Den ene halvdelen av månen kan på et gitt tidspunkt ses fra jorden, men på grunn av librasjon i månens kretsløp er det mulig ved observasjon på forskjellige tidspunkt å se ca. 59 % av månens overflate. De områdene som kommer til syne ved månens rand, ses dog på grunn av krumningen i perspektivisk forkortelse og fra siden, slik at mange detaljer er skjult.
I selenografisk forstand er månens bakside en del av månen, som i det selenografiske koordinatsystem ligger over 90° østlig eller vestlig lengde.
Den inntil da usette delen av månens bakside ble fotografert første gang av den sovjetiske Luna 3-sonden i 1959, hvis radiotransmitterte bilder viste 70% av baksidens overflate. Siden da har den blitt kartlagt og undersøkt nærmere av en rekke sonder som har vært i bane rundt månen eller passert den. De første menneskene som observerte den direkte, var besetningen på Apollo 8 som fløy rundt månen i 1968.
Baksiden har vist seg å være svært annerledes enn forsiden, noe som tydelig kan ses ved betraktning av topografiske kart for de to sidene. Den har en svært kupert og ujevnt terreng med mange nedslagskratre, deriblant det største kjente i solsystemet – Sydpol-Aitkenbassenget. Derimot er det kun få av de månehavene som er utbredte på forsiden, og baksiden har derfor i gjennomsnitt en noe høyere albedo en forsiden.
Månens bakside er skjermet for radiobølger og lys fra jorden. Den har derfor vært foreslått som en mulig plassering for et stort radioteleskop og andre instrumenter. På grunn av avskjermingen og den manglende atmosfæren ville det kunne innhente mye bedre data om universet.
Den 3. januar 2019 gjennomførte den kinesiske romsonden Chang'e-4 den første vellykkede landing på månens bakside.
Grøften
Grøften er en restaurant med tradisjoner, beliggende i forlystelsesparken Tivoli i København på Sjælland.
Restauranten åpnet i 1874 under navnet Teatercafeen, men ble på folkemunne gjerne kaldt Grøften. Grøftens kulinariske spise er blant andre skipperlabskovs, friskpillede fjordrejer samt italiensk inspirerte retter.
Erich Hanisch
Erich Hanisch (født 28. mars 1909, død ukjent) var en tysk padler, som konkurrerte i kajakk. Ett av Hanischs største internasjonale resultat var en sølvmedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.
Europavei 6 (Oppland)
Historikk
Dagens europavei 6 hadde opprinnelig betegnelsen riksvei 50. Veien ble opprettet 1. juni 1965 da den ble forlenget fra grensen mot Sverige ved Svinesund til Stjørdalshalsen i Trøndelag. Før Mjøsbrua ble tatt i bruk 1985 gikk traséen mellom Lillehammer og Moelv imidlertid langs østsida av Mjøsa, idag fylkesvei 213. Riksvei 4 gikk langs vestsida der E6 går i dag.
Strekningen Øyer–Tretten ble oppgradert til motortrafikkvei med forbikjøringsstrekninger i 2012, og Øyertunnelen ble tatt i bruk.
Strekningen Frya–Vinstra: Veien ble lagt i tunnel under Hundorp og ble flyttet til vestsiden av Lågen utenom tettstedene Harpefoss og Vinstra, midtrekkverk og forbikjøringsstrekninger, påbegynt 2013, ferdig 2016.
På strekningen Vingrom–Biri ble veien i 2014–2015 utvidet med forbikjøringsfelt, og det ble satt opp midtrekkverk. Utvidelsen skal etter planen inngå i en fremtidig firefeltsvei Biri–Lillehammer.
Strekningen Vinstra–Sjoa: Veien ble lagt utenom Kvam inkludert en ny tunnel gjennom Teigkampen på vestsiden, midtrekkverk og forbikjøringsstrekninger, påbegynt 2014, ferdig 2016.
Prosjekter
Gjennom Gudbrandsdalen mellom Lillehammer og Otta har E6 blitt oppgradert eller er under oppgradering på flere delstrekninger.
Kommuner og knutepunkter
Fortsetter som europavei 6 (Trøndelag)
Carl Günther Weiss
Carl Günther Weiss (født 29. april 1915, død 2. april 2000) var en dansk landhockeyspiller.
Han representerte Danmark under Sommer-OL 1936 i Berlin, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Gammarus dalmatinus
Gammarus dalmatinus er en art i slekten Gammarus innenfor familien Gammaridae, av ordenen Gammaridea - som inngår i gruppen av amfipoder. Arten har to underarter.
Arten finnes i Kroatia.
Incantations
Incantations er det fjerde studioalbumet av den engelske musikeren og låtskriveren Mike Oldfield, utgitt 1. desember 1978 på Virgin Records. Incantations nådde fjortendeplassen på UK Albums Chart og ble Oldfields første album som ikke nådde topp fem i Storbritannia.
Albumet ble etterfulgt av Oldfields første konsertturné som soloartist, Tour of Europe 1979, som inneholdt alle fire deler av Incantations fremført på scenen med et band, orkester og kor.
Albumet
Albumet ble spilt inn i Througham Slad Manor mellom desember 1977 og september 1978. Det tok så lang tid fordi Oldfield møtte både profesjonelle og personlige vanskeligheter.
Delene en, to og fire av komposisjonen inneholder tekster; del tre er instrumental. Tekstene til del 1 gjentar navnet til tre romerske gudinner: Diana, Luna og Lucina. Den andre halvdelen av del to inneholder kapittel 22 og 12 (i den rekkefølgen) av det episke diktet «The Song of Hiawatha» fra 1855 av den amerikanske poeten Henry Wadsworth Longfellow. Tekstene i del fire er fra «Ode til Cynthia» fra det satiriske scenespillet Cynthia's Revels av den irske forfatteren Ben Jonson.
Plateomslag
Plateomslaget er designet av fotograf og kunstner Trevor Key, som også hadde designet omslagene til Tubular Bells og Hergest Ridge. Bildet foran er tatt på Cala Pregonda stranden på den spanske øya Menorca. Det er uklart om Oldfield faktisk var på stranden da den ble tatt, eller om bilde er sammensatt av to bilder.
Medvirkende
Produksjon
Gammarus dalmatinus krkensis
Gammarus dalmatinus krkensis er en underart i slekten Gammarus innenfor familien Gammaridae, av ordenen Gammaridea - som inngår i gruppen av amfipoder.
Underarten finnes i Kroatia.
Narmerpaletten
Narmerpaletten er oldtidsegyptisk steintavle fra rundt 3 000 f.Kr. som ble funnet ved arkeologiske utgravninger i Nekhen i Øvre Egypt i 1898. Relieffer på platen viser farao Narmer som bærer insignier for både Øvre og Nedre Egypt, hvilket har fremmet teorien om at han var den egyptiske hersker som forente begge riker i oldtidens Egypt. Steinpaletten er i dag oppbevart i Det egyptiske museet i Kairo.
Steinpaletten inneholder en del av de eldste hieroglyfiske inskripsjoner som noen gang er funnet. På den ene siden er farao avbildet med kolbeformete hedjet («den hvite krone») som symboliserer Øvre Egypt (sørlige Egypt), og på den andre siden er farao avbildet mens han bærer deshret («den røde krone») som symboliserer Nedre Egypt (nordlige Egypt). Sammen med septeret med skorpionhode og Narmers septerhode, også funnet sammen i hovedforekomsten ved Nekhen, er Narmerpaletten beviselig et av de tidligste kjente avbildningene av en egyptisk konge. Paletten viser mange av de klassiske konvensjonene for oldtidens egyptiske kunst, som åpenbart allerede var blitt formalisert ved den tiden som paletten ble framstilt. Egyptologen Bob Brier har referert til Narmerpaletten som «det første historiske dokumentet i verden».
Arkeologi
Paletten, som har overlevd rundt 5 000 år i bortimot perfekt tilstand, ble oppdaget av de britiske arkeologene James E. Quibell og Frederick W. Green i hva de kalte for hovedforekomsten («main deposit») i tempelet til Horus ved Nekhen mens de gjorde utgravninger i sesongen 1897–1898. Også funnet ved den samme utgravningen var Narmers septerhode og skorpionsepterhodet. Det nøyaktige stedet og omstendighetene for disse funnene ble ikke nedtegnet særlig tilfredsstillende eller klart av Quibell og Green. Faktisk plasserte Greens rapport paletten i et annet lag en eller to yard unna fra hovedforekomsten, noe som er blitt betraktet som mer nøyaktig på grunnlag av de opprinnelige utgravningsnotatene. Det har blitt foreslått at disse objektene var kongelige donasjoner som ble gitt til tempelet. Nekhen, eller Hierakonpolis som grekerne kalte det, var oldtidshovedstaden til Øvre Egypt i løpet av den fødynastiske Naqada III-fasen i Egypts historie.
Narmerpaletten er i dag en del av den faste utstillingen i Det egyptiske museet i Kairo. Det er en av de innledende utstillingene som de besøkende kan se når de først kommer inn i museet. Det har Journal d'Entrée-nummer JE32169 og Catalogue Général-nummer CG14716.
Beskrivelse
Narmerpaletten er en 63 cm høy, formet som et skjold, seremoniell kosmetisk palett, utskåret fra et enkelt stykke av en flat, mørkegrå-grønnaktig siltstein. Steinen har tidligere blitt feilaktig identifisert som skifer eller glimmerskifer. Skifer er lagdelt og utsatt for å falle fra hverandre i flak, og glimmerskifer er en metamorf bergart som også er utsatt for lagdeling. Begge er meget ulik den harde siltstein som er motstandsdyktig mot å flakne av. Kilden for siltsteinen er et velkjent steinbrudd som har vært benyttet siden førdynastisk tid ved Wadi Hammamat. Dette materialet ble benyttet i stor grad i denne tiden for å framstille slike paletter, og var også benyttet som materiale for statuer som ble framstilt under det gamle rike i Egypt. En statue fra det andre dynastis farao Khasekhemwy, funnet i det samme kompleks som Narmerpaletten, ble også framstilt av det samme materialet.
Begge sider av paletten er dekorert, utskåret i et opphøyd relieff. På toppen av begge sider er det sentrale serekher (rektangulære, lukkede flater) som bærer rebussymbolene n'r (malle) og mr (meisel) på innsiden, hvilket er den fonetiske representasjon av Narmers navn. Serekhene på hver side er flankert av et par hornkveg med meget buete horn, antatt å representere kugudinnen Bat. Hun var skytsgudinne for sjuende nome (distrikt) i Øvre Egypt og var også guddommeliggjøringen av kosmos innenfor egyptisk mytologi i løpet av førdynastisk tid og det gamle rike.
Farao er framstilt i en fast positur som ble værende tradisjonell, konvensjonell og knapt endret i løpet av de neste 3000 år. Paletten viser den typiske egyptiske konvensjonen for betydningsfulle figurer i malerier og relieffer ved å vise bein i skrittlengde og hodet i profil mens torsoen er vist frontalt. Kanonen (retningslinjer) for kroppsproposisjoner basert på en knyttet hånd, målt over knokene, med 18 knyttnever fra bakkens grunnlinje og til hårgrensen på forhodet, er også etablert. Begge konvensjoner forble i bruk fram til etablering av gresk styre i Egypt ved Aleksander den stores erobring rundt 3 000 år senere. Mindre statuetter i aktive positurer, som kongens fanger, lik og de som håndterer fabeldyr, er langt mer fritt avbildet.
Den ene siden
Som på den andre siden flankerer to hornkveghoder med menneskeansikter, antatt å representere skytsgudinnen Bat, serekhene. Kugudinnen Bat er, slik hun ofte var, vist i portrett framfor i profil, som er den tradisjonelle måten i egyptisk relieffbilder. Guddommen Hathor, som deler mange av Bats vesenstrekk, er ofte avbildet på lignende vis. En del skribenter har foreslått at bildene i stedet representerer kongens energi og kraft i form av to okser.
Et stort bilde i midten av paletten viser Narmer som fører et septer og med den hvite krone for Øvre Egypt (hvis symbol var den blomstrende lotus). Til venstre for ham er en mann som bærer kongens sandaler, stående på sin egen grunnlinje, på nytt flankert av rosettsymbol. Til høyre for kongen er en fange, slave eller undersått som kneler, i ferd med å bli rammet av kongens septer. Et par symboler opptrer ved siden av hans hode, kanskje det indikerer dennes navn eller den region som han kommer fra. Over den knelende mannen er en falk som representerer Horus, hengende over et par papyrusblomster, symbolet på Nedre Egypt. I falkens klør holder den et reiplignende objekt som synes å være festet til nesen av mannens hode som også kommer fra papyrusblomstene, kanskje for å indikere at han trekket livet fra hodet. Papyrus har ofte blitt tolket som å referere til myrlandet i Nildeltaet i Nedre Egypt, eller at et slag har skjedd i myrlandskap, eller selv det at hver papyrusblomst representerer tallet 1 000, indikerer at 6 000 fiender har blitt beseiret i slaget.
Nedenfor kongens føtter er en tredje seksjon som avbilder to nakne menn med skjegg. De er enten løpende eller er ment å bli sett på som liggende døde på bakken. På venstre side av hver av mennene er et hieroglyfisk tegn, det første en befestet by, det andre en form for knute, antagelig en indikasjon på en beseiret by.
Den andre siden
Den andre siden, gjerne referert til som siden med fabeldyrene, er det nedenfor hornkveghodene hva som synes å være en prosesjon. Narmer er avbildet i nær full høyde med registerraden, noe som framhever hans gudelignende status i en kunstnerisk praksis som kalles for hierarkisk skala. Han er vist med den røde krone til Nedre Egypt, hvis symbol er papyrusen. Han holder et septer og en treskestav, begge deler tradisjonelle symboler på kongeverdighet. Til høyre for ham er de hieroglyfiske symbolene for hans navn, skjønt ikke innelukket i en serekh. Bak ham er hans sandalbærer, hvis navn kan være representert av rosett som står tilstøtende til hans hode, og et andre rektangulært symbol som ikke er blitt tolket, men det har blitt foreslått at det kan representere en by eller festning. Umiddelbart foran farao er en langhåret mann, fulgt av et par hieroglyfer som har blitt tolket som hans navn: Tshet (det forutsetter at disse symbolene har den samme fonetiske verdien som er benyttet i senere hieroglyfiske tekster). Foran denne mannen står fire fanebærere. De holder hevet et dyreskinn, en hund, og to falker. Helt ute til høyre av denne scenen er det ti halshogde lik med hodene ved deres føtter, muligens symboliserer de ofrene for Narmers erobring. Over dem er symboler for et skip, en falk, og en harpun, hvilket har blitt tolket som å representere navnene på byene som er blitt erobret.
Nedenfor prosesjonen er det to menn som holder reip knyttet til de utstrakte, sammenviklede nakkene til to fabeldyr som står frontalt til hverandre. Disse kalles for på engelsk for serpopard, et mytologisk vesen som har fått et sammensatt navn fra serpent (slange) og leopard. Sirkelen som blir dannet av deres bøyde nakker er den sentrale delen av paletten, området hvor kosmetikken ville ha blitt malt opp i. Både Øvre og Nedre Egypt dyrket løvegudinnen for krig som deres beskytter; de sammenkrøllete nakkene til fabeldyrene kan således representere foreningen av de to rikene til ett. Tilsvarende bilder av slike mytiske fabeldyr er kjente fra andre samtidige kulturer, og det er andre eksempler av sent førdynastiske objekter (inkludert andre kosmetiske paletter og utsmykninger på knivhåndtak) som har lånt tilsvarende elementer fra mesopotamisk ikonografi.
På bunnen av paletten er et bilde av et hornkveg som skaller ned murene på en by mens den tramper på en fallen fiende. På grunn av det nedsenkede kveghodet i dette bildet, er det tolket som en representasjon av konge i overført betydning som beseirer sine fiender. «Sin mors okse» er en vanlig epitet som ble gitt til egyptiske konger som sønn av beskytteren kugudinnen. Denne posituren til et hornkveg har meningen «styrke/kraft» i senere hieroglyfer.
Forskerdebatt
Paletten har reist en rekke spørsmål og fremmet betydelig akademisk debatt i årenes løp. Generelt faller argumentene i to leirer: forskere som mener at Narmerpaletten er en nedtegnelse av faktiske hendelser, og andre akademikere som argumenterer at det er et objekt designet for å etablere mytologien om det forente styre av Øvre og Nedre Egypt av farao. Det har blitt antatt at paletten enten avbildet foreningen av Nedre Egypt av kongen av Øvre Egypt, eller nedtegnet en nylig militær seier over libyere, eller den siste befestning og tilholdssted av nedre egyptisk dynasti basert i Buto.
I nyere tid har forskere som Nicholas Millet argumentert at Narmerpaletten ikke representerer en historisk hendelse (som foreningen av Egypt), men isteden representerer hendelser i det året da objektet ble dedikert til tempelet. Whitney Davis har foreslått at ikonografien på denne og andre førdynastiske paletter har mer å gjøre med etableringen av kongen som en visuell metafor for den erobrende jegeren som er grepet i det øyeblikket han gir et dødelig slag mot sine fiender. John Baines har foreslått at hendelsene framstilte «symboler på kongelige bragder» fra fortiden og at «hovedhensikten for stykket er ikke å nedtegne en hendelse, men å forsvare at kongen dominerte den ordnete verden i gudenes navn og har beseiret internt, og særlig eksternt, uordenens krefter.»
I populærkulturen
Narmerpaletten er nevnt i filmen Watchmen fra 2009. Den australske forfatteren Jackie French benyttet paletten og nyere forskning inn i sumeriske handelsruter for sin historiske roman Pharaoh (2007).
Sergej Mironov
Sergej Mikhailovitsj Mironov (russisk: Серге́й Миха́йлович Миро́нов, født 14. februar 1953) er en russisk politiker. Han var leder av Det russiske føderasjonsrådet, overhuset i det russiske parlamentet, fra 2001 til 2011. Han er leder av partiet Rettferdig Russland i parlamentet.
Carl Malling
Carl Malling (født 23. mai 1905, død 18. desember 1993) var en dansk landhockeyspiller.
Anton Tschudi
Anton Tschudi (født 12. april 1848, død 1914) var en norsk landeier.
Destroyeren Admiral Usjakov
Destroyeren Admiral Usjakov (russisk:Адмирал Ушаков), er en Sovremenny-klasse destroyer i den russiske marinen. Hun er oppkalt etter Fjodor Usjakov, (russisk:Фёдор Фёдорович Ушако́в) som var sjef for Svartehavsflåten i 1790. Destroyeren har et deplasement på 8000 tonn, er 145 meter lang og 17 meter bred med en topphastighet på 33 knop. Admiral Usjakov er underlagt 43. missilskipdivisjon i Nordflåten, som har hjemmehavn i Severomorsk sammen med Nordflåtens hovedkvarter.
Carl Malling
Han representerte Danmark under Sommer-OL 1936 i Berlin, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Anton Tschudi
To veier er oppkalt etter ham, begge i 1925, Anton Tschudis vei på Haslum og på Risløkka i Oslo, Anton Tschudis vei. Han selv bodde på Frogner; i Skovveien 7 i nærheten av Uranienborg fra 1900 og Svoldergaten 2 på Filipstad fra 1910.
Med sin kone hadde han seks barn født mellom 1890 og 1901; fire sønner og to døtre (Ralph, Waldo, Vera, Peter, Knut Anton og Alice). Anton Tschudi døde i 1914.
Xaver Hörmann
Xaver Hörmann (født 3. januar 1913, død 21. juli 1985) var en tysk padler som konkurrerte i kajakk. Ett av Hörmanns største internasjonale resultat var en bronsemedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.