cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1954
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1954 ble vunnet av Skeid etter finaleseier 3–0 over Fredrikstad den 24. oktober. Målscorere for Skeid var Harald Hennum, som scoret i det 53. minutt; Hans Nordahl, som scoret i det 71. minutt og Bernhard Johansen, som scoret i det 86. minutt.
34 794 tilskuere overvar kampen som ble spilt på Ullevaal Stadion i Oslo. Dommer var Finn Å. Bråthen, Lillestrøm. Dette var andre gang Skeid vant et norgesmesterskap.
Skeids vinnerlag: Øivind Johannessen, Arne Winther, Knut Gudem, Jan Gulbrandsen, Leif Belgen, Finn Gundersen, Arvid Halvorsen, Hans Nordahl, Harald Hennum, Bernhard Johansen og Sverre Olsen.
Fredrikstads lag: Per Mosgaard, Kjell Jacobsen, Åge Spydevold, Reidar Kristiansen, Erik Holmberg, Leif Pedersen, Tore Nilsen, Arne Pedersen, Odd Aas, Henry Johannessen og Willy Olsen.
Herbicid
Herbicid eller ugressmiddel er et pesticid, som dreper eller hemmer veksten hos planter. Derfor brukes det i bekjempelsen av ugress, dvs. uønskede planter. "Selektive ugressmidler" dreper bestemte grupper av planter, mens de skåner de dyrkede planter. Noen av disse midler virker ved at de griper inn i ugressets vekst, og de er ofte plantehormoner. Ugressmidler som brukes til å rydde et område for all vegetasjon, er bredtvirkende og dreper alle planter som kommer i berøring med midlet.
Ugressmidler brukes i vidt omfang innenfor landbruk og i hager og landskapspleie. Dessuten brukes de ved vedlikehold av veier og jernbaner og i små mengder av skogbruket, på beitearealer og i pleien av fredede områder. Visse planter som f.eks. Alminnelig Valnøtt produserer naturlige ugressmidler.
Miljødepartementet utgir en liste over tillatte bekjempelsesmidler, herunder også ugressmidler.
(latinsk herba — grass og caedo — å drepe)
Bernard Madoff
Bernard Lawrence «Bernie» Madoff (1938–2021) var en amerikansk investor, og leder av hedgefondet Bernard L. Madoff Investment Securities LLC, som han grunnla i 1960. Han var også grunnlegger og tidligere sjef for Nasdaq-børsen.
8. desember 2008 ble han arrestert av FBI og anklaget for svindel av opp mot 50 milliarder amerikanske dollar. Han ble funnet skyldig i å være hjernen bak en ponzi-svindel av massivt omfang. Firmaet var et av de største og blant markedslederne på Wall Street. Saken regnes som historiens største svindel gjennomført av en enkeltperson. Madoff fokuserte på å selge sine fond til jødiske organisasjoner, og hans svindel påvirket i betydelig omfang et større antall jødiske organisasjoner. En av disse, Lappin Foundation, som jobber for å fremme jødisk kultur og identitet, ble midlertidig tvunget til å legge ned sin virksomhet. 12. mars 2009 erklærte han seg skyldig i alle anklager, og 29. juni samme år ble han dømt til 150 års fengsel.
Biografi
Madoff ble født i Queens i New York.
begynte sin forretningsvirksomhet med penger han sa seg å ha tjent på sitt arbeide som livredder og som selger av sprinklersystemer. Egentlig hadde han fått pengene av sin forlovedes far. Selskapet vokste og vokste og skulle bli ett av USAs større market makers. Madoff var en av initiativtakerne til børsen Nasdaq og var i mange år medlem i dets styre. I takt med at hans formue vokste, brukte han store beløp på velgjørenhet. Flere familiemedlemmer ble engasjert i selskapet. Såvel Madoffs bror som hans to sønner hadde betydelige andeler.
Han eide etterhvert hus i Roslyn i New York og Montauk på Long Island, foruten en leilighet på Manhattans Upper East Side til en verdi av mer enn 5 millioner dollar. Han hadde også hus i Palm Beach og i Frankrike og var medlem av Palm Beach Country Club. Han eide en 55-fots fiskebåt med navnet «Bull».
Madoff lovet investorer i sitt investeringsselskap L. Madoff Investment Securities avkastning på opptil 12 prosent om året – avkastning som da også trolig er kommet inn på investorenes bankkonti etterhvert. Avkastningene stammet imidlertid ikke fra en heldig investeringshånd, men bestod primært av midler fra nytilkomne investorer. På den måte holdt Madoff investeringskarusellen i gang ved hele tiden å utvide med nye investorer.
The Wall Street Journal kunne senere avdekke at «atskillige investorer sa at Mr. Madoffs foretrukne mellommann i Palm Beach var Robert Jaffe. Mr. Jaffe var svigersønn til Carl Shapiro, grunnleggeren og tidligere formann for utstyrsfirmaet Kay Windsor Inc. og en tidlig investor og nær venn av Madoff. Jaffe, en velgjører fra Palm Beach i Florida, tiltrakk mange investorer fra Palm Beach Country Club.» The New York Post fant ut at Madoff «brukte det såkalte jødiske kretsløp av velhavende jøder som han møtte på golfbaner på Long Island og i Palm Beach, og gjennom sin stilling i styret for flere prominente jødiske institusjoner ble han betrodd hele familieformuer». Ifølge CNBC var Madoff i stand til å selge til europeiske investorer ved skikonkurranser som ble organisert av diverse børser.
Etter flere år med rykter innen finansverdenen slo en av Bernie Madoffs sønner alarm til myndighetene om hva som pågikk. Den 12. desember 2008 slo FBI til mot selskapet og innbragte Madoff til forhør. Han ble sluppet fri mot en kausjon på ti millioner dollar og fikk reiseforbud. En tid senere ble han satt inn igjen ettersom man vurderte at han var en flyktrisiko. Selskapet og fondene ble satt under tvangsforvaltning. Tapene for investorene var svært omfattende; noen overslag gjorde gjeldende at tilsvarende 500 milliarder kroner manglet. I så fall var det tidenes største ponzibedrageri.
Den 12. mars 2009 erklærte han seg skyldig i alle anklager, og 29. juni samme år ble han dømt til 150 års fengsel.
Madoff døde i fengsel 14. april 2021 av naturlige årsaker.
Léo Delibes
Clément Philibert Léo Delibes, kjent som Léo Delibes, (født 21. februar 1836 i Saint-Germain-du-Val, Frankrike, død 16. januar 1891 i Paris) var en fransk komponist. Han skrev operaer, og er kjent for sin ballettmusikk.
Han debuterte som komponist som 19-åring med en operette. Hans mest berømte sceneverk er balletten Coppélia. Han skrev også operaen Lakmé med den kjente blomsterduetten.
Liv og virke
Leo Delibes ble født i St Germain-du-Val i Frankrike. Etter at faren døde i 1838 ble han undervist av sin mor og onkel, og lærte både å synge og å spille orgel. Han ble elev ved konservatoriet i Paris allerede som tolvåring, med Adolphe Adam som lærer, og vant konservatoriets førstepris to år senere. I 1853, da han var 17 år gammel, ble han organist i St. Pierre de Chaillot i Paris, og fikk samme år sin første profesjonelle stilling som akkompagnatør ved Théatre Lyrique. Arbeidet hans ved teateret bestod blant annet i å avlaste hoveddirigenten ved å være repetitør. Han hadde stillingen ved Theatre Lyrique i ti år. Selv om han fortsatte som organist frem til 1871, var han tydeligvis mer tiltrukket av teaterlivet.
Delibes første verk for scenen, Deux sous de charbon, hadde premiere i 1856, og denne var den første av hans mange operetter. I de neste 14 årene skrev han én operette i året. Det var den andre av disse, Deux vieilles grades, som først fikk oppmerksomheten fra teatergjengerne. Den ble en enorm suksess, hyllet for sin vittige presentasjon og dens velklingende melodier. I 1882 skrev Delibes en rekke pastisje melodier og danser til Victor Hugos Le Roi s'Amuse, samme skuespill som tidligere hadde inspirert Giuseppe Verdi til å skrive operaen Rigoletto.
Delibes ble kormester ved Operaen i Paris i 1864, en stilling som åpnet opp for mange nye muligheter og erfaringer. Hans siste operette, La source (1869), skrev han sammen med den ukjente komponisten Louis Minkus. Delibes bidrag overgikk tydelig hans kollegas, og befestet Delibes' ry som en av Paris' fremste teaterkomponister.
I 1870 lagde Delibes det mange mener er hans beste verk, balletten Coppelia. Den ble en umiddelbar sukséss, og har forblitt en av de mest populære klassiske ballettene gjennom alle tider.
I 1881 ble Delibes professor i komposisjon ved konservatoriet i Paris.
Operaen Lakmé
To år senere, inspirert av den østerlandske moten, skrev han sin mest kjente opera, Lakmé, som handler om en indisk prestinnes fortapte kjærlighet til en engelsk soldat. Den eksotiske og melodiske musikken – deriblant den populære Blomsterduetten sunget av Lakmé og hennes venn da de forbereder seg på å ta et bad – er fremstilt med en vellaget libretto, som sørget for en utmerket uroppførelse ved operaen. Operaen har stilistisk likhet med Carmen, av Delibes' landsmann Georges Bizet.
Operaen Kassya
Delibes siste verk var Kassya, som ble orkestrert av komponistvennen Jules Massenet etter Delibes' død.
Komponistens død
Delibes døde i 1891 i Paris. Han ble begravet på Cimetière de Montmartre.
Geoturisme
Eksterne lenker
पर्यटन भूगोल Geografie van recreatie en toerisme
Baisha-demningen
Demningen er en betong gravitasjonsdam av typen RCC. Dammen er 75 meter høy og 172 meter lang. Den brukes også til flomkontroll.
Filmåret 1951
Filmåret 1951 er en oversikt over lanserte filmer, fødte og avdøde filmpersonligheter i 1951.
Universitetssenteret på Svalbard
Universitetssenteret på Svalbard AS (UNIS) er en norsk forsknings- og utdannelsesinstitusjon på Svalbard, grunnlagt i 1993. Det er verdens nordligste utdanningsinstitusjon, og ligger ved sørbredden av Adventfjorden, helt nederst i Longyeardalen i Longyearbyen.
UNIS underviser og driver forskning innen arktisk biologi, geologi, geofysikk og teknologi. UNIS er organisert som et aksjeselskap eid av Kunnskapsdepartementet som driver forskning og undervisning på universitetsnivå.
Halvparten av studenter og stab er utenlandske, og arbeidsspråk på UNIS er engelsk.
Studenter som studerer biologi, geologi, geofysikk eller teknologi kan søke seg for et semester til UNIS i løpet av det tredje og siste året av bachelorgraden. UNIS har i tillegg en rekke kurs som er rettet mot master- og doktorgradsstudenter.
I 2016 hadde UNIS 759 studenter fra 43 ulike land som tok et eller flere kurs i Longyearbyen. Av disse var halvparten internasjonale studenter. I 2012 hadde UNIS 23 fulltids professorer/førsteamanuenser samt 36 deltids professorer (professor II). I tillegg henter UNIS årlig inn ekspertkompetanse innen arktiske studier fra hele verden og i 2012 hadde institusjonen 150 gjesteforelesere.
Historikk
UNIS ble grunnlagt som en stiftelse i 1993 av de fire universitetene i Oslo, Bergen, Trondheim og Tromsø og hadde det første året 23 studenter og 7 ansatte. I 1995 fikk UNIS et eget bygg. I 2002 ble UNIS omgjort til et aksjeselskap som er heleid av Kunnskapsdepartementet. Per august 2012 er disse universitetene representert i UNIS' styre: UiO, UiB, NTNU, UiT og NMBU. I 2005 ble UNIS-bygget utvidet og ligger nå som en del av Svalbard Forskningspark, som ble offisielt åpnet av kong Harald og dronning Sonja den 26. april 2006. I 2011 inngikk UNIS formelle samarbeidsavtaler med alle de norske universitetene.
I Svalbard Forskningspark er følgende institusjoner samlokalisert:
Izumo
Izumo (出雲国; Izumo no kuni) var en gammel provins i Japan, som siden består av de østlige delene av Shimane i Chugoku. Navnet Izumo stammer fra gudinnen Izanami.
Huhtamaki
Huhtamäki Oyj er en finsk-eid emballasjeprodusent.
Bedriften ble grunnlagt i Karleby i Finland av Heikki Huhtamäki i 1920. Den var opprinnelig en godteribedrift, men i løpet av 1930-åra utviklet den seg til også å omhandle matvarer generelt. I løpet av 1940-tallet ble også helseprodukter inkludert, og i løpet av de neste tretti årene også dameklær, tung industriteknikk, reklame og elektroniske komponenter. Globalt er Huhtamaki i dag en av verdens største emballasjeprodusenter, med ca. 15 500 ansatte i 36 land.
Silmarill
Silmarillene er i J.R.R. Tolkiens univers tre edelstener som ble laget av Fëanor. De inneholder lyset fra de to trær og verdens skjebne. Gjennom Fëanors ed blir skjebnen til sønnene hans og deres hus vevd sammen med skjebnen til silmarillene, som er stjålet av Morgoth. Først Beren og Lúthien greier å sjele en av silmarillene fra Morgoth. Eärendil, sjøfareren, bærer steinen etter Luthiens død og seiler med den langs vesthimmelen. Etter at styrker fra Valinor beseirer Morgoth klarer de to siste gjenlevende av Fëanors sønner å få tak i de siste to silmarillene, men grunnet alle deres ugjerninger brenner de dem ved berøring. Maedhros kaster i desperasjon seg selv og sin silmarill ned i en dyp kløft, mens Maglor kaster sin ut i havet. Slik ender silmarillene høyt på himmelen, på havets dyp og i jordens indre.
Gegenstände in Tolkiens Welt
Nedre Eiker
Nedre Eiker var en kommune sør i Buskerud. Kommunen grenset mot Lier, Drammen, Modum, Holmestrand og Øvre Eiker. Kommunen var delt av Drammenselva og strakk seg nordover i Finnemarka til Glitrevatn og sørover til åsene øst for Eikeren.
Fra 1. januar 2020 inngikk Nedre Eiker i den nye Drammen kommune, sammen med Drammen og Svelvik. Det er i dag Kommunedel 1 i Drammen kommune.
Topografi
Nedre Eiker ligger i et dalføre med Drammenselva som renner gjennom den og deler den i en nordlig, krogsta-sia, og en sørlig del, mjøndal-sia.
Geologi
Nedre Eiker ligger i Oslofeltet som er av stor geologisk interesse. I oslofeltet har det vært mange vulkaner og vi finner tydelige rester etter vulkaner i åsene over Årbogen.
Det går et belte av kambrosilurisk skifer og kalkstein øst–vest i kommunen. Dette omfatter dalbunnen og åsene nærmest på sørsiden i vest, men begrenser seg til Konneruddalen i øst. Over disse avsetningene ligger harde, magmatiske bergarter fra permtiden som granitt, syenitt og porfyr i Finnemarka i nord og i åsene helt i sør.
Det er utvunnet jernmalm fra Narverudgruvene i Dahleråsen. Den eldste gruva er trolig fra 1697. Narverudgruvene ble nedlag i 1913 på grunn av for dårlig lønnsomhet.
Natur
Nedre Eiker var den kommunen i landet som har flest arter av viltvoksende orkidéer. Av 34 arter viltvoksende orkideer som finnes i Norge vokser 24 i Nedre Eiker. Bremseåsen naturreservat er ett av områdene der orkideene trives. Følgende arter finnes:
Verneområder
Verneområder i Nedre Eiker (alfabetisk):
Tonkünstler-Orchester Niederösterreich
Tonkünstler-Orchester Niederösterreich er et østerriksk symfoniorkester. Det ble grunnlagt i 1907, og er basert i byene Sankt Pölten og Wien i Niederösterreich. Konsertene spilles vanligvis i Wiener Musikverein og i Festspielhaus St. Pölten. Sjefsdirigent er Kristjan Järvi.
Nedre Eiker
Samfunn
1. juli 1885 ble Nedre Eiker egen kommune da Eker kommune ble delt i Øvre- og Nedre Eiker. Befolkningen øker med ca. 1 % årlig og per 1. januar 2019 var det 24 963 innbyggere i kommunen. Kommunen var den gang Norges 44. største kommune målt etter folketall.
Peter Evrard
Peter Evrard (født 19. oktober 1974) var vinneren av den første sesongen av det belgiske Idol. Han kom også på tredjeplass i World Idol 2003.
Tonkünstler-Orchester Niederösterreich
Orkesteret spiller vanligvis klassisk musikk i den tysk-østerrikske tradisjonen, som Haydn, Mozart og Beethoven, men går også inn i den romantiske perioden med musikk av komponister som Schubert, Brahms, Bruckner og Mahler.
Nedre Eiker
Tettsteder
Mjøndalen, Krokstadelva, Solbergelva og Steinberg er de viktigste bebyggelsestyngdepunktene i Nedre Eiker. Mjøndalen er det største og var kommunesentret med ca. 8000 innbyggere.
Tonkünstler-Orchester Niederösterreich
Historie
Orkesterets navn slekter på Wiens første musikkforening fra 1700-tallet. I 1907 ble orkesteret Verein Wiener Tonkünstler-Orchester stiftet, og ble raskt populært med sine søndagskonserter. I 1913 stod orkesteret for urpremieren av Arnold Schönbergs Gurrelieder under ledelse av Franz Schreker. Under første verdenskrig ble imidlertid tonkünstlerene tvunget til å slå seg sammen med Wiener Concertverein. Dette nye orkesteret utviklet seg senere til dagens Wiener Symphoniker.
I 1946 tok orkesteret Niederösterreichischen Landes-Symphonie-Orchester navnet Tonkünstler-Orchester Niederösterreich for å føre «Tonkünstler»-tradisjonen videre. De nye tonkünstlerene videreførte også søndagskonsertene fra førkrigsorkesteret. De senere årene har Tonkünstler-Orchester Niederösterreich gått nye veier for å appellere til nye lyttergrupper, og har blant annet begynt å eksperimentere med sjangere og uvanlige solister.
Roy Evans
Roy Quintin Echlin Evans (født 4. oktober 1948 i Bootle i Liverpool) er en tidligere engelsk fotballspiller, trener og manager for Liverpool FC.
Han fikk sin debut som spiller for Liverpool i ligaen 4. mars 1970 mot Sheffield Wednesday, en kamp Liverpool vant 3-0, men karrieren på banen begrenset seg til kun 11 kamper i årene fra 1970 til 1974.
I 1974 kom den overraskende meldingen om at Bill Shankly la opp som manager i klubben. Bob Paisley tok over ansvaret og tilbød Evans, som da var 25 år, kontrakt som trener for reservene. Under hans ledelse vant reservelaget 7 titler i Central league.
Da Joe Fagan tok over som manager for Liverpool, ble Evans forfremmet til førstelagstrener. Han fortsatte i samme stilling under Kenny Dalglish.
Graeme Souness som tok over som manager etter Kenny Dalglish, ble en stor skuffelse for klubben. Liverpool opplevde en nedgangsperiode etter glansdagene på 1970- og 1980-tallet. Dermed tok Evans over som manager i klubben i 1994. Under hans ledelse vant klubben Ligacupen i 1994, og kom til finalen i FA-cupen i 1995. Han hadde en vanskelig oppgave med å reise skuta etter Souness, og det ble aldri de store pokalene. I 1998-99 ble Gerard Houllier utpekt som sidestilt manager sammen med Evans. Styret mente at de gamle trenermetodene måtte blandes med de moderne.
I november trakk Evans seg fra partnerskapet, og sa opp sin stilling som manager i klubben.
Han prøvde seg som sportslig leder i Swindon Town i en seksmånders periode i 2001. Dette det ble ingen suksess, og han sluttet der.
I 2004 ble han utnevnt som assistentmanager på det.
Nedre Eiker
Kommunesammenslåing
Fra 1. januar 2020 er Nedre Eiker slått sammen med Drammen og Svelvik til den nye storkommunen Drammen. Dette har blitt møtt med massiv motstand i Nedre Eiker. Kommunen avholdt rådgivende folkeavstemning 7. juni 2016. Spørsmålet var om Nedre Eiker bør bli med i en ny større kommune. Av 19,450 stemmeberettigede avga 5,907 stemme (30,4% oppslutning). 3,266 stemte nei (55,2%), 2,618 stemte ja (44,2%). I aldersgruppen 16-17 år avga 114 stemme (16,6% oppslutning).
I Arbeiderpartiet i kommunen sitt partiprogram ble det slått fast at de var i mot en eventuell sammenslåing med Drammen, interne årsaker innad i kommunestyret gjorde at de snudde og en stor del av befolkningen følte seg som et resultat av dette at de ikke hadde blitt tatt på alvor. I desember 2016 opprettet Vegard Bjørge og Sander Gustavsen som da var henholdsvis 18 og 17 år gamle en egen Facebook-gruppe for å vise motstand mot sammenslåingen. 1. mai 2017 tok initiativtaker Gunnar Nikolai Halvorsen som hadde meldt seg ut av Arbeiderpartiet i kommunen i protest å arrangerte en demonstrasjon som gikk parallelt med 1. mai-toget i bygda. Det var et oppmøte som telte rundt 200 deltakere som ville vise sin støtte og sin forakt mot Arbeiderpartiet i kommunen sin ledelse. Senere er det blitt opprettet en organisasjon som er blitt kalt «For Nedre Eiker» hvor andre aktive medlemmer blant annet inkluderer Tarald Bråten Ellingsen som er en politiker i kommunen. Hensikten med organisasjonen er å forhindre sammenslåingen og bevare kommunen som den er.
I 2023 kom debatten om sammenslåingen opp igjen når mange innbyggere ønsket splittelse og at Nedre Eiker skulle gjenoppstå. Tjenestene var blitt dårligere og avstanden mellom innbyggerne og kommuneledelser større, ble det sagt. Det ble også krevd en ny bindende folkeavstemning men på et møte 28. mars 2023 ble det besluttet at det ikke ble noen avstemming.
Offentlige tjenester
Kommunen driftet to sykehjem, Solberglia bo-og aktivitetssenter og Bråta bo-og aktivitetssenter. I tillegg har kommunen Spinnerisletta botilbud for demente.
Samferdsel
Europavei 134 går gjennom kommunen sør for elva og fylkesvei 283 går gjennom kommunen nord for elva. Elva kan krysses på to steder, Mjøndalsbrua fra 1912 og Nybrua fra 1986.
Jernbanen går langs sørsiden av Drammenselva og har stoppested i Mjøndalen og på Steinberg. Her stopper lokaltoglinje L12 Kongsberg–Drammen–Oslo S–Oslo lufthavn–Eidsvoll.
Brakar kjører også langrutene 100 Drammen–Vikersund-Hønefoss o/Krokstad Torg og 101 Drammen-Vikersund/Hokksund og med flere stoppesteder i kommunen.
Vy express rute VY1 Oslo-Drammen-Kongsberg-Notodden og NOR-WAY Bussekspress rute NW180 Haukeliekspressen Oslo-Seljord-Åmot-Haukeli-Seljestad-Haugesund har stoppested ved E134 i Mjøndalen.
Sport
Det er flere idrettslag i kommunen, blant annet IF Birkebeineren, Mjøndalen IF, Steinberg Idrettsforening og Solberg Sportsklubb. I 2019 spilte Mjøndalen i Eliteserien og IF Birkebeineren i 4. divisjon.
I bandy har alltid Nedre Eiker-klubbene vært i toppen. Solberg har ni seriemesterskap og er også norgesmestere hele åtte ganger. Mjøndalen er også flere ganger seriemestere og har ti NM-gull.
Næringsliv
Nedre Eiker var tidligere en industrikommune, hvor papir og Cellulose utgjorde de store arbeidsplassene. Andre viktige industriarbeidsplasser har vært Solberg Spinderi, Trelleborg Viking, Krokstad Spikerfabrikk og Aaserud teglverk. Det var også flere møller og Sagbruk i kommunen.
Nå har Nedre Eiker utviklet seg til å bli en handels-kommune. Alti Buskerud og Krokstadsenteret har til nå vært førende i denne utviklingen. På Mjøndalen industriområde er det nå etablert flere store handelsbedrifter.
Historie
Under andre verdenskrig utførte Osvald-gruppa en sabotasjeaksjonen ved Mjøndalen. 7. oktober 1943 ble et tog med tyske militære sprengt ved Ryghkollen og en av vognene havnet i Drammenselva, en vogn halvveis nedi elva og en tredje lå i skråningen. Tyskerne holdt det hemmelig hvor mange som døde, men i ettertid mener man at det ble drept rundt 70 tyske militære og mange skadet. Som hevn arresterte tyskerne i alt 64 personer, mange av dem satt inne resten av krigen, og fem personer fra Mjøndalen ble skutt. I 2016 ble det reist et minnesmerke på Mjøndalen stasjon over togsabotasjen.
Kultur
En person fra Eiker kalles Eikværing eller eikerværing. Da det ikke finnes noe ord for personer fra Nedre Eiker, brukes ofte tettstedsnavnet, som solbergælving, krokstadælving og mjøndøling.
Dialekta i Nedre Eiker er eiker-dialekt. Enkelte ganger brukes tykk l og e går over til æ. Dialekta sitt særpreg er lange vokaler som blir gjort korte og skaper trykk på den påfølgende konsonanten.
Nedre Eiker har to kirker, Nedre Eiker kirke og Mjøndalen kirke. Kommunen hadde også en kulturskole som lå sentralt i Krokstadelva.
Dikteren Herman Wildenvey er født på Portåsen i Mjøndalen 1885, som i dag er et kultursted i Nedre Eiker.
Kommunevåpenet (godkjent 1970) hadde tre gull eikeblad, stilt to over ett, mot rød bakgrunn. Motivet gjenspeiler navnet Eiker som kan komme av treslaget Eik, men navnet kan like gjerne ha opphav i gamle variasjoner av ordet åker.
Det tidlige Song-dynasti
Dynastietss grunnleggelse
Jindynastiet (265–420) ble tidlig på 400-tallet plaget av bondeopprør, som senere ble slått med av Liu Yu, som også beseiret Sørlige Yan og Senere Qin. Liu Yu fikk mer og mer makt og i 420 avsatte han keiser Jin Gongdi, og gjorde seg selv til keiser Song Wudi over Songdynastiet, og innledet regjeringsperioden Yongchu.
Dynastiet ble kalt Liu Song etter grunnleggerens slektsnavn. Liu Song var den første av sør-dynastiene, og opprettelsen av Liu Song markerer starten av den krigerske epoke Nord- og Sør-dynastienes tid.
Keiser Song Wudi var taoist, og styrte landet etter taoistiske prinsipper. Til tross for dette blomstret buddhismen i landet.
I keiser Wendis regjeringstid ble taoismen sterkere.
Dynastiets fall
Xianbei-folket i nord i Nordlige Wei forente det nordlige Kina i 439 beveget seg deretter sørover. I år 450 ble Liu Song angrepet av Nordlige Weis hær på 100 000 soldater bestående av infanteri og kavaleri. Liu Song ble kraftig svekket av krigen.
Keiser Song Wendi ble myrdet kort etter, noe som førte til indre maktkamper i riket, og mange familiemord ble utført i kampen om makten. I 479 tok Xiao Daocheng, en general fra den keiserlige hær, makten over Song og utropte seg som keiser Gao og grunnla dynastiet Sørlige Qi.
Tangueros del norte
Tangueros del norte er et «orquesta típica» i den argentinske konserttango-stilen. Orkesteret, som består av åtte personer, så dagens lys i 2003 og er det første av sitt slag i Norge. Tangueros del Norte ønsker å ivareta den fantastiske argentinske musikktradisjonen, og å formidle den til et bredt publikum.
Orquesta típica
En svært vanlig besetning for tangomusikk på 1920- og 1930-tallet i Rio de la Plata-området (hovedsakelig i Buenos Aires og Montevideo). Besetningen består av bandoneongruppe (3-6), tilsvarende fiolingruppe (3-6), piano, kontrabass og av og til også cello og/eller bratsj. «Típica»-besetningen ble som oftest brukt til å akkompagnere dansere og kan således sammenlignes med swing-orkesteret fra samme tid i USA. Den typiske «típica»-besetningen er, ironisk nok, svært sjelden å finne i Europa, da bandoneonister er en minoritetsgruppe der. Bandoneonene er ofte heller representert av trekkspillere, og da som regel i kvintetter eller andre små besetninger. I senere tid har mange típicaorkestre adaptert Astor Piazzollas mer avantgardistiske, kunstmusikalske stil, der den mer komplekse musikken gjør at dansing sjelden forekommer på konserter. Tangueros del Norte spiller i denne såkalte «konsert-tango»-stilen.
Medlemmene
De faste medlemmene i Tangueros del Norte er:
Mer om orkesteret
I løpet 5 år har Tangueros del Norte deltatt på omtrent 80 konserter, deriblant holdt en rekke egne konserter, samt deltatt på ulike arrangementer og festivaler. Av disse kan nevnes Kjempesjansen og Godt Musikkår på NRK, Olavsfestdagene, fem ganger på Latinfestivalen i Trondheim, opptredener i Olavshallen, Trondheim, blant annet i forbindelse med konfirmasjoner og en minnekonsert for flomofre, Smeltedigelen Kulturfestival i Mo i Rana, samt en rekke større og mindre konferanser og andre arrangementer både i og utenfor Trondheim. Tangueros har i tillegg vært på studietur til Argentina to ganger og holdt konserter både i Buenos Aires og Rosario. Ensemblet har også holdt konserter i Odense, Danmark og Darmstadt, Tyskland. Orkesteret har mottatt en rekke priser og stipender, blant annet Sparebank 1's TÆL-stipend, Norsk Tipping og Norsk Kulturskoleråds Drømmestipend 2004, kulturstipend fra Adresseavisen 2005 og Trondheim kommunes ungdomsstipend 2005. I tillegg til dette har Tangueros holdt konsert på Kosmorama Internasjonale Filmfestival i forbindelse med visningen av dokumentarfilmen Lidenskapens skole. Filmen er laget av Mari Lunden Nilsen og dokumenterer orkesterets første møte med tangoen i Buenos Aires i 2005.
Oskars Ķibermanis
Oskars Ķibermanis (født 4. april 1993) er en latvisk bobkjører. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 14 i firer-bob.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 9 i toer-bob.
Ljungan
Elva har utspring nordøst for Helagsfjället og renner via sjøene Holmsjön og Havern for tilslutt å munne ut i Bottenhavet. Den største sideelven er Gimån. Ljungan er vel utbygget med vannkraft.
Sideelver
Sideelver fra munningen til fjellet. De sideelvene som munner direkte i Ljungan står lengst til venstre. Disses sideelver står lengre til høyre. Med (*) betegnes kildeelver til respektive vassdrag.
Islandsvalmue
Islandsvalmue, eller fjellvalmue, er en valmueart med en innviklet taksonomisk historie. I denne artikkelen følges Artsdatabanken som bruker «islandsvalmue» om arten Papaver radicatum, og «fjellvalmue» om nominatunderarten P. r. subsp. radicatum. Det er nå vist at nesten alle norske fjellvalmuer tilhører nominatunderarten.
Denne planten har en flerårig rosett med flikete blad ved bakken. Blomstene sitter enkeltvis på enden av lange, hårete, bladløse stengler. Blomstene er som regel smørgule, men kan være blekgule eller lyst rosa. Melkesaften har hvit eller gul farge. Den vokser på rasmark, fjellrygger og berg, men kan også finnes i vegskjæringer og på elvebredder og grusører.
Utbredelse og taksonomi
Islandsvalmue tilhører seksjonen Meconella i valmueslekten (Papaver). Andre arter i samme seksjon er kolavalmue, svalbardvalmue, alpevalmue og sibirvalmue. Disse valmuene vokser i Arktis og i høyfjellet lenger sør. Polyploidi er vanlig, akkurat som hos mange andre arktiske planter. Avgrensingen mellom de ulike artene er omstridt, og i amerikansk litteratur hevdes det ofte at Papaver radicatum har en sirkumpolar utbredelse i Arktis. Den høyarktiske svalbardvalmuen har av og til blitt regnet hit som underarten P. r. subsp. polare.
Islandsvalmue er svært variabel avhengig av voksestedet. Skandinaviske forskere, som Rolf Nordhagen og Gunvor Knaben, mente at det fantes ti underarter i Skandinavia og tre–fire på Island og Færøyene. De mente også at denne oppsplittingen måtte ligge langt bak i tid, og at fjellvalmuene hadde overlevd istiden i adskilte skandinaviske refugier. Dette er et av kronargumentene for den såkalte overvintringsteorien.
Molekylærgenetikk og kladistikk har utviklet seg mye etter Knabens arbeider. Nye studier basert på biokjemi og multivariat analyse av morfologiske trekk viser at mangfoldet av fjellvalmuer er mindre enn en trodde. Norske og russiske forskere anerkjenner nå bare to underarter av islandsvalmue: fjellvalmue og læstadiusvalmue. Den sistnevnte ble tidligere ofte regnet som en egen art.
Tidligere underarter
Tabellen viser de tidligere underartene av islandsvalmue som nå betraktes som ugyldige.
MS «Götaland» (1973)
MS «Götaland» var en ferge som Stena Line opererte på ruten Trelleborg-Travemünde fra 1999 til 2010. Skipet ble bygd i 1973 ved verftet i Nakskov i Danmark. DATANAV 1200-system ble installert så tidlig som i 1994. Systemet er et ekstra styresystem som er plassert akterut på skipet, og brukes når fartøyet "bakker" til kai.
I 2010 ble fergen solgt til Anrusstrans (Anship, VG Trans Terminal), Moskva, Russland og omdøpt «Apollonia». I 2013 ble hun hugget opp i Tyrkia.
Astronomiens historie
Tidlig astronomi bestod av observasjoner av regelmessige bevegelser hos synlige himmellegemer. Slike tidlige astronomiske studier kunne for eksempel gå ut på å analysere solens posisjon over horisonten og hvordan stjernehimmelens utseende ble forandret i løpet av et år. I visse kulturer brukes astronomiske data for å skape astrologiske prognoser.
Astronomer kunne tidlig skille mellom stjerner og planeter ettersom stjerner holder seg i tilnærmet samme posisjon over flere århundrer, i motsetning til planeter som forflytter seg merkbart over relativt kort tid.
Tidlige kulturer anså himmellegemer som guder og ånder. De satte disse objektene og deres bevegelser i forbindelse med fenomener som regn, tørke, årstider og tidevann. Det er en generell antakelse at de første «profesjonelle» astronomene var prester, og at deres forståelse av himlene ble ansett for å være «guddommelig», derav astronomenes opprinnelige forbindelse til det vi nå kjenner som astrologi. Enkelte steder, som i tilfellet med Stonehenge, har tidlige kulturer reist store monumenter som sannsynligvis også hadde bruksområde innen astronomiske og religiøse funksjoner.
Verdens kalendre har oftest blitt bestemt av solens og månens baner. Å måle dagens, månedens og årets lengde var viktig for jordbruksfellesskapet, hvor det var viktig å så og høste på rett tid av året. Den nå vanligste forekommende gregorianske kalenderen er basert på den romerske kalenderen som delte året inn i tolv måneder hvis lengde vekslet mellom 30 og 31 dager. I år 46 f.Kr. introduserte Julius Cæsar den julianske kalenderen med skuddår.
Tidlig historie
Tidlige kulturer identifiserte himmellegemer med guder og ånder. De satte disse objektene og deres bevegelser i forbindelse med fenomener som regn, tørke, årstider og tidevann. Det er en generell antakelse at de første «profesjonelle» astronomene var prester, og at deres forståelse av himlene ble ansett for å være «guddommelig», derav astronomenes opprinnelige forbindelse til det vi nå kjenner som astrologi.
Enkelte steder, som i tilfellet med Stonehenge, har tidlige kulturer reist store monumenter som sannsynligvis også hadde bruksområde innen astronomi. I tillegg til sine seremonielle studier kunne monumentet brukes til å beregne årstider, noe som er viktig for når man skal så, og også til å beregne lengden av ett år.
Spenncon
Spenncon AS et norsk selskap som produserer råbygg basert på prefabrikkerte betongelementer. Selskapet har i underkant av 400 ansatte og en omsetning på rundt 700 millioner kroner (2021). Spenncon har historie tilbake til 1961 med fabrikk i Hønefoss.
Astronomiens historie
Tidlig historie
Etterhvert som de tidligste sivilisasjonene utviklet seg, spesielt i Mesopotamia, Kina, Egypt, Hellas, India og Sentral-Amerika, ble det bygd tidlige observatorier og utforskningen av universet ble påbegynt. Den største delen av tidlig astronomi besto i kartlegging av stjerners og planeters posisjoner, en vitenskap som nå heter astrometri. Ut fra disse observasjonene ble det utformet tidlige ideer om planetenes bevegelser, og jordens, solens og månens plass i universet ble utforsket filosofisk. Jorden ble i antikken ansett for å være universets midtpunkt med solen, månen og stjernene i bane rundt seg. Dette er kjent som den geosentriske modell eller det ptolemeiske verdensbilde, oppkalt etter Ptolemaios.
Spenncon
Historie
I 2017 avviklet Spenncon sin virksomhet i Bergen og flyttet denne produksjonen til Rogaland. Den samlede produksjonen ble flyttet fra Foss-Eikeland til Skurve, fabrikken der ble gjenåpnet i 2018. Siden oppkjøp av AS Betong i 2014, gikk bedriften med underskudd flere år fram til 2022. Spenncon solgte fabrikken i Verdal til Overhalla Betongindustri i 2020. Spenncon hadde også en søsterbedrift Spenncon Rail på Hønefoss som produserer jernbanesviller. Spenncon Rail ble også solgt i 2021, og byttet navn til Sateba Norway. Spenncon har fabrikker på Hønefoss, i Hjørungavåg og Skurve.
Stanislas-Arthur-Xavier Touchet
Stanislas-Arthur-Xavier Touchet (født 13. november 1842 i Soliers ved Bayeux i Frankrike, død 23. september 1926 i Orléans) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og erkebiskop av Orléans 1894–1926.
Han ble kreert til kardinal i 1922 av pave Pius XI, med Santa Maria sopra Minerva som tittelkirke.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Astronomiens historie
Tidlig historie
Det ble gjort noen få betydningsfulle astronomiske oppdagelser før teleskopets tid. Vinkelen på jordens aksehelning, som er årsaken til årstidene, ble oppdaget så tidlig som omkring 1000 f.Kr. av kineserne. Kaldeerne i Mesopotamia oppdaget at måneformørkelser opptrådte i en tilbakevendende syklus kalt saros-syklusen.
Den greske astronomien
På 100-tallet f.Kr. ble månenes størrelse og avstand fra jorden beregnet av Hipparkhos.
De fleste astronomer i antikken begrenset seg bevisst til utelukkende å lage matematiske modeller av planetene og fiksstjernene, fordi himmellegemene var så fjerne og opphøyde at sikker kunnskap om dem ikke kunne nås langs vitenskapens vei. Fenomenenes dypere årsaker var forbeholdt filosofene og fornuften, der mange støttet seg til Platon eller Aristoteles. Aristoteles mente jorda var i sentrum av universet, og all bevegelse fra månens bane og utover gikk i sirkelforma baner og med jevne hastigheter. Den greske astronomiens forskningsprogram var dermed å redusere bevegelsene til kombinasjoner av jevne sirkelbevegelser. Dette ble gjort i spenningsfeltet mellom nøyaktighet og enkelthet, da astronomiens viktigste oppgave var å gi det matematiske grunnlaget for astrologi.
Det fantes flere alternative modeller av universet i gresk astronomi, den viktigste og den som etter hvert ble det dominerende var det ptolemeiske verdensbilde.
I middelalderen
Under middelalderen skjedde det lite innen astronomien i Europa, i hvert fall fram til 1200-tallet da de «Alfonsinske tabellene» ble tatt frem. Den greske astronomien blomstret imidlertid videre i islamsk astronomi og andre deler av verden. Noen av de fremstående muslimske astronomene som sto bak viktige bidrag til astronomien var perserne Abu Rayhan Biruni, Al-Battani og Thābit. Astronomer på den tiden innførte arabiske navn på mange av stjernene, hvorav de fleste av disse fortsatt er i bruk. Eksempler på slike er Altair og Aldebaran, hvis navn kan henledes til de arabiske ordene for henholdsvis Den flyvende ørnen og (for)følgeren.
I løpet av siste halvdel av 900-tallet ble det bygd et større observatorium i nærheten av Teheran av astronomen al-Khujandi, som også beregnet jordaksens helning i forhold til solen. I Persia satte Omar Khayyám sammen en rekke tabeller og reformerte kalenderen, noe som gjorde den mere nøyaktig enn den julianske kalenderen, og snarlik den gregorianske kalenderen. Hans beregning av årets lengde til 365,24219858156 dager var bemerkelsesverdig korrekt, og det store antall desimaler tyder på stor selvsikkerhet i beregningene. I dag vet man at verdien endres på sjette desimalen i løpet av under et menneskes livslengde; på slutten av 1800-tallet var året beregnet til 365,242196 dager, mens tallet nå beregnes til 365,242190 dager på ett år.
Også i Det bysantinske rike blomstret den antikke greske astronomien. På 1300-tallet forbedret Gregorius Chioniades den ptolemeiske modell, han forbedret også beskrivelsene av månens og Merkurs bane.
Den vitenskapelige revolusjonen
På 1500-tallet kom det flere forslag til modeller. Kopernikus foreslo i sin bok «De revolutionibus orbium coelestium» en heliosentrisk modell av solsystemet, hvor man betraktet solen for å være i sentrum istedenfor jorden. Hans arbeid ble forsvart, utvidet og korrigert av Johannes Kepler og Galileo Galilei. Galileo revolusjonerte astronomien gjennom sin bruk av teleskop for å forsterke observasjonene. Han oppdaget på denne måten blant annet Jupiters fire største måner, og også at Venus framsto i faser, slik som jordens måne. Disse oppdagelsene forsterket oppfatningen av den heliosentriske teorien.
Kepler var først ute med et system som på en riktig måte fremstilte detaljer rundt planetenes bevegelse med solen som sentrum, noe han gjorde ved hjelp av Tycho Braches omhyggelige og nøye observasjoner. Han lyktes imidlertid ikke med å utforme en teori bak de lovene han beskrev. Dette gjorde i stedet Sir Isaac Newton i forbindelse med oppdagelsen av sine bevegelseslover og tyngdekraften i en endelig forklaring av planetenes bevegleser. Newton utviklet også speilteleskopet.
Videre oppdagelser fulgte i takt med at størrelsen og kvaliteten på teleskopene utviklet seg. Mer omfattende oversikter over stjerner ble laget av Lacaille. Astronomen Herschel laget på sin side en detaljert tabell over stjernetåker og stjernehoper, og oppdaget også planeten Uranus. Avstanden til en annen stjerne ble beregnet for første gang i 1838 da Friedrich Bessel målte opp tilsynelatende forflytningen av 61 Cygni mot eksterne stjerner i bakgrunnen når jorden beveget seg rundt solen. Det vil si, når jorden beveger seg rundt solen ser vi målstjernen i noe ulike vinkler mot bakgrunnen. Denne vinkelen kalles parallakse og er direkte relatert til avstanden til stjernen.
I løpet av 1800-tallet førte økt oppmerksomhet rundt trelegemeproblemet av Euler, Clairaut og D'Alembert til mere nøyaktige forutsigelser av månens og planetenes bevegelser. Dette arbeidet ble ytterligere forbedret av Lagrange og Laplace, som beregnet månens og planetenes masser ved hjelp av perturbasjoner, det vil si forstyrrelser i deres baner.
Moderne astronomi
Det ble gjort store framskritt innen astronomi i forbindelse med introduksjonen av ny teknologi som spektroskopi og fotografi. Fraunhofer oppdaget under studier av solens spektrum 1814-15 om lag 600 emisjonslinjer, som Kirchhoff i 1859 tilskrev eksistensen av ulike grunnstoff i solen som årsak. Med denne informasjonen kunne man bevise at stjernene lignet vår egen sol, men med en stor variasjon av temperatur, masse og størrelse.
At galaksen som jorden tilhører, Melkeveien, er en separat samling stjerner ble ikke bevist før på 1900-tallet. Samtidig ble eksistensen av andre galakser påvist, og man kom snart fram til at universet ekspanderte ettersom de fleste andre galakser forflyttet seg bort fra oss. Jo lengre unna de var, jo raskere forflyttet de seg bort fra oss. Moderne astronomi har også muliggjort oppdagelsen av mange eksotiske objekter, som kvasarer, pulsarer, blasarer og radiogalakser. Disse observasjonene har blitt brukt for å utvikle fysikkteorier for å beskrive enkelte av disse objektene i form av sorte hull og nøytronstjerner. Kosmologien gjorde enorme framskritt i løpet av 1900-tallet, med modellen av Big Bang vel understøttet av bevis fra astronomi og fysikk, for eksempel ved kosmisk bakgrunnsstråling, Hubbles–Lemaîtres lov og den kosmologiske sammensetningen av grunnstoffer i verdensrommet.
Raskere tilbake
Ordningen innebærer tettere oppfølging av sykmeldte, enten ved å bli henvist raskere til lege eller ved å få et nytt tilbud fra NAV. Målet er å hindre unødig langvarig sykefravær. På direkoratsnivå er dette et samarbeidsprosjekt mellom Helsedirektoratet og Arbeids- og velferdsdirektoratet.
Tilbudet
Gjennom «Raskere tilbake» er det etablert en rekke nye helse- og rehabiliteringstjenester i helsetjenesten og i NAV. Ordningen finnes i alle landets fylker og det er etablert tilbud innen blant annet muskel og skjelett lidelser, kirurgi, ortopedi, rehabilitering, psykisk helsevern og rus.
Spesialisthelsetjenesten har utvidet sin behandlingskapasitet slik at sykmeldte eller arbeidstakere som står i fare for å bli sykmeldt, kan få raskere time hos spesialist eller tilbud om ulike typer rehabilitering.
NAV har etablert egne tjenester for å hjelpe sykmeldte tilbake i arbeid, der brukerne kan få tilbud om arbeidsrettet rehabilitering, avklaring av arbeidskapasitet og oppfølging
Finansiering
Myndighetene bevilget i 2007 604 millioner til «Raskere tilbake». I 2008 ble beløpet økt til 742 millioner.
Wolfram Sievers
Wolfram Sievers (født 10. juli 1905, død 2. juni 1948) var en tysk SS-offiser som arbeidet i konsentrasjonsleire hvor han plukket ut personer til forskning. Han ledet også en organisasjon som forsket på raseteorier.
Sievers ble etter krigen dømt til døden for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten.
Sievers ble født i Hildesheim. Han studerte en periode historie, filosofi og religionsvitenskap men hadde ikke avsluttende eksamen og hadde arbeidet som bokselger.
Han gikk inn i NSDAP i 1929, og ble etterhvert Standartenführer i SS. Han ble i 1935 leder for Ahnenerbe, en organisasjon som forsket på raseteorier og var underlagt Reichsführer-SS. Han var også direktør for Ahnenerbes Institut für Wehrwissenschaftliche Zweckforschung og viseformann i styret for Reichsforschungsrat. Sievers arbeidet blant annet i Dachau konsentrasjonsleir sammen med August Hirt. I Auschwitz arbeidet han med å plukke ut forsøkspersoner til Hirts forskning, en stor del var jøder valgt ut på grunnlag av skallemåling. Ved et tilfelle sendte han over 100 personer fra Auschwitz til Natzweiler hvor de ble drept og likene sendt til Hirts anatomiske institutt ved universitetet i Strasbourg for undersøkelse. Hirt skrev til Sievers at han skar hodene av likene for nærmere undersøkelse. Likene ble oppbevart i alkohol mens arbeidet pågikk. Da franske og amerikanske styrker høsten 1944 nærmet seg Strasbourg forsøkte Sievers og Hirts assistenter å fjerne sporene ved å brenne likene. Noen lik ble liggende igjen på lageret og ble funnet av allierte styrker.
Etter andre verdenskrigs slutt vitne han i Nürnbergprosessen og han ble tiltalt av Det amerikanske militærtribunalet, og stilt for retten i Nürnberg under Legeprosessen.
Frederiks hospital
Det kongelige Frederiks Hospital var Danmarks første sykehus i ordets nåværende betydning, opprettet av kong Frederik V. De første pasientene ble innlagt i 1757.
Bygningene som ligger i Bredgade i bydelen Frederiksstaden i København – i de bygningene som i dag huser Designmuseum Danmark – ble tegnet og påbegynt oppført av Laurids de Thurah og Eigtved i 1752–1757 (Eigtved døde i 1754). Offisielt ble det innviet på kongens fødselsdag 31. mars.
Wolfram Sievers
Tiltalen omfattet fire punkter:
Frederiks hospital
Den staselige Bredgade ble på 1600-tallet omdøpt til Norgesgade – men lokalbefolkningen fortsatte å si Bredgade, så fra 1877 ble dette igjen offisiell adresse.
Wolfram Sievers
Han erklærte seg ikke skyldig. Sievers hevdet at han hadde vært medlem av motstandsbevegelsen i kretsen rundt Friedrich Hielscher som vitnet til fordel for Sievers og hevdet at Sievers' arbeid for regimet bare var kamuflasje for en undergravende virksomhet. Ved å arbeide tett på Himmler kunne han medvirke til planlegging av attentat mot både Himmler og Hitler, hevdet Sievers. Det ble ikke lagt frem noe bevis for Sievers for undergravende virksomhet bortsett fra at han hadde formidlet hemmelig informasjon. Tribunalet avviste dette forsvaret med at en motstandsmann ikke kan begå forbrytelse, minst av alle, mot det folket han påstås å beskytte («it is certainly not the law that a resistance worker can commit no crime, and least of all, against the very People he is supposed to be protecting»). I likhet med de andre tiltalte i prosessen ble han frikjent på punkt 1, fordi retten mente at den ikke hadde jurisdiksjon til å dømme i dette spørsmålet. Han ble kjent skyldig i de tre andre punktene, og dømt til døden.
Frederiks hospital
Sykehuset ble drevet som en selveiende institusjon med det formål å yte ubemidlede pasienter fri kur og pleie. Fra 1752 ble overskuddet fra Norges postverk brukt til sykehusets drift. En kongelig resolusjon datert 22. desember 1756 meddelte at det norske postverkets overskudd i all evighet skulle gå til Frederiks hospital. Bare i perioden 1752-71 beløp det seg til 157.000 riksdaler.
Wolfram Sievers
General Lucius D. Clay, øverstkommanderende i den amerikanske sonen, avslo benådning for Sievers. Henrettelsen ble eksekvert ved hengning i Landsberg fengsel den 2. juni 1948.
Sievers korrespondanse med Adolf Eichmann og andre var en del av bevisene i saken mot Eichmann.
Frederiks hospital
I H.C. Andersens eventyr Lykkens kalosjer setter kandidaten hodet sitt fast i gitteret foran Frederiks hospital.