cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fokus Bank
1900–1945
I 1929 kjøpte Forretningsbanken forretningsgården på adressen Søndre gate 15, og flyttet bankvirksomheten dit. For sin tid var det nye bygget en moderne og standsmessig bankbygning.
På begynnelsen av 1930-tallet hadde Privatbanken store økonomiske problemer. Samtidig ønsket Norges Bank en reduksjon og konsolidering av bankene i Trondheim. Forretningsbanken tok utfordringen og kjøpte Privatbanken i 1934. Dermed ble Forretingsbanken den største privateide banken nordafjells.
1945–1986
På begynnelsen av 1960-tallet var det økonomiske oppgangstider i Norge. Et næringsliv i vekst trenger en større og sterkere bank. Dette førte til at Forretningsbanken og Den Nordenfjeldske Kreditbank fusjonerte i 1963. Fusjonen bød på mange utfordringer, men Trondheim fikk en stor forretningsbank.
Etter fusjonen i 1963 fortsatte banken å vokse, og lokalene i Søndre gate 15 ble for små. Forretningsbanken startet derfor å bygge et nytt bygg på hjørnet av Søndre gate og Dronningens gate. Banken flyttet inn i nybygget i desember 1975.
I 1978 fikk Forretningsbanken stor oppmerksomhet ved å være den første banken i Norge med nytt innskuddstilbud. Dette førte til en betydelig forenkling og bedre rente til innskyterne, og fikk varige konsekvenser for norsk bankvesen.
På 1980-tallet vokste banken videre, og bygget på hjørnet av Søndre gate og Dronningens gate ble for lite. Sommeren 1985 flyttet banken inn i et nytt, moderne hovedkontor på Rosten.
1987–1999 Fokus Bank
Fokus Bank oppstod etter en fusjon mellom Forretningsbanken, Vestlandsbanken, Bøndernes Bank og Buskerudbanken. Den nye banken ble Norges fjerde største forretningsbank, og nye utfordringer stod i kø – en bankkrise var under oppseiling. Etter hvert kom også Tromsbanken (1990), Rogalandsbanken (1991) og Samvirkebanken (1993) med i konsernet. Fokus Bank ble dermed landsdekkende.
Bankkrisen endte med at den norske stat i 1991 måtte overta som eneeier i de tre største forretningsbankene – deriblant Fokus Bank (samt Kreditkassen og Den norske Bank). Under det statlige eierskapet ble Fokus Bank en distriktsbank. Danmark var det eneste landet som klarte å holde seg utenfor bankkrisen i Norge 1987–1992.
I 1995 ble Fokus Bank igjen privatisert, som første bank etter bankkrisen. Aksjesalget ble en suksess, og aksjen ble igjen notert på børsen. Fokus Bank stod nok en gang på egne ben.
1999–2007 Danske Bank
Internasjonalisering og sterk konkurranse krevde større muskler. Fokus Bank ble i 1999 en selvstendig del av Danske Bank. Kjøpet av Fokus Bank var et ledd i et nytt strategisk tiltak i Danske Bank-konsernet; strategimålet ble kalt «Norden som hjemmemarked».
Etter over 20 år i utkanten av Trondheim og med mange mindre avdelinger og filialer, besluttet Fokus Bank i 2006 å flytte tilbake til Trondheim sentrum. I 1987 flyttet banken tilbake til de gamle lokalene i Søndre gate 15. Samtidig tok Danske Bank også over Søndre gate 13, og et nybygg ble bygget i Dronningens gate 4. Banken ble tildelt Olavsrosa fra Norsk kulturarv for ombyggingen av lokalene i Søndre gate.
Torhild Ostad
Hennes debutalbum, Blomar I Moll, er den første rene a cappella CD utgitt i Norge.
Niculae Viciu
Niculae Viciu (født 23. februar 1939, Târgu Mureș, død 28. oktober 2014, Târgu Mureș) var en rumensk basketballspiller som spilte mer enn 130 kamper for Romanias landslag for menn.
Viciu lærte å spille basketball som 15-åring under Ştefan Surdu da han gikk på Alexandru Papiu Ilarian-gymnaset i hjembyen. To år senere spilte han allerede for førstedivisjonslaget Dinamo Târgu Mureș. I 1957 begynte han på universitetet (landbruksmaskiningeniørstudier) i Cluj, der han spilte for lagene Constructorul og Știinţa. Da maskiningeniørstudiet bel flyttet fra Cluj til Craiova i 1960, flyttet han dit, og spilte for Știința Craiova i første divisjon. Fra 1962 til 1965 og deretter igjen fra 1969 til 1975 spilte han i Timişoara, for førstedivisjonlagene Știința- skiftet navn senere til Universitatea- og Voința, for det siste laget som spillende trener. Mellom 1955 og 1969 spilte han for Dinamo București som han vant tre landsmestertitler med. I 1975 flyttet han til Oradea, der han spilte for Dinamo Oradea som spillende trener til 1978, da han la opp. Etter det, var han fra 1982 til 1985 og fra 1987 til 1988 trener for førstedivisjonslaget for kvinner Comerțul Târgu Mureș.
Han hadde en sønn, Gabriel Viciu, som også var førstedivisjonsbasketballspiller i Romania.
Lugia
Lugia er en av de Legendariske Pokémon. Den er av typene psychic (telepatisk) og Flying (flyger) Pokémon.
Lugia er nr. 249 i National Dex.
I Pokémon FireRed og LeafGreen, og Pokémon Emerald, finner man Lugia på Navel Rock, en øde, gold øy midt blant Sevii-øyene, sammen med Ho-Oh. For å komme til Navel Rock må man ta Seagallop Ferry, ved hjelp av Mystic Ticket. Mystic Ticket får man fra en Pokémon Event.
I Pokémon Gold og Silver finner man Lugia enten ved Tin Tower eller i en hule over Olivine City.
Jóhann Hjálmarsson
Jóhann Hjálmarsson (født 2. juli 1939 i Reykjavík) er en islandsk forfatter, oversetter og kulturjournalist. Han debuterte i 1956 med diktsamlinga Aungull í tímann, og har siden gitt ut et tjuetall diktsamlinger. Jóhann har studert romanske språk ved universitetet i Barcelona, og har oversatt en lang rekke diktere – særlig franske og latinamerikanske – til islandsk. Fra norsk har han oversatt Tarjei Vesaas, A.O. Vinje og Knut Ødegård. Samleutgaven av hans oversatte dikt fyller over 500 sider. Han ble i 2003 nominert til Nordisk råds litteraturpris for diktsamlinga Hljóðleikar.
Fra 1954 til 1985 arbeidde Jóhann i det islandske post- og telefonverket, og har siden virket som kulturjounalist i Morgunblaðið i mange år.
Ngozi Onwumere
Ngozi Onwumere (født 23. januar 1992 i Mesquite i Texas) er en friidrettsutøver fra USA som konkurrerer for Nigeria internasjonalt. Hun fikk gull på 4 x 100 meter stafett og sølv på 200 meter under Panafrikanske leker 2015.
Hun deltok i toer-bob under Vinter-OL 2018, sammen med Seun Adigun, der de kom på 20.-plass. Dette var første gang Nigeria deltok i vinter-OL.
Idrettskarriere
Onwumere deltok i 4 x 400 meter stafett under Stafett-VM i friidrett 2015 (IAAF World Relays). Nigeria fikk der tiende beste tid i kvalifiseringsheatet, og nådde ikke finalen. De skulle løpe B-finalen, men stilte ikke til start. Hun deltok også i Panafrikanske leker 2015, og deltok der på Nigerias stafettlag som vant 4 x 100 meter stafett. Individuelt fikk hun sølv på 200 meter, bak Marie-Josée Ta Lou fra Elfenbenskysten.
Hun deltok i Bobsleigh under Vinter-OL 2018, der hun kjørte toer-bob sammen med Seun Adigun. Dette var første gang Nigeria deltok i vinter-OL. Adigun og Onwumere kom på 20.-plass i denne øvelsen.
Hugues-Robert de La Tour d’Auvergne-Lauranguais
Paven ville i 1840 utnevne ham til erkebiskop av Paris, men han avslo.
Han ble kreert til kardinal i desember 1839 av pave Gregor XVI.
Securitas-aksjonen
Aksjonen ble gjennomført av aksjeselskapet Securitas under ledelse av vinhandler Hans Halvorsen. Dette selskapet, aksjonens utøvende organ, ble formelt opprettet i 1925 og formelt avviklet i 1938. Aksjonen var finansiert med en kreditt i Norges Bank på over 20 millioner kroner, mot sikkerhet i private garantier fra 77 av landets viktigste selskaper.
Hugues-Robert de La Tour d’Auvergne-Lauranguais
Han deltok ikke ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Securitas-aksjonen
Aksjonen opphørte 28. januar 1928. Halvorsen trakk Securitas' kjøpsordrer i samme øyeblikk som Christopher Hornsruds regjering tiltrådte. Selskapet ble senere beskyldt for å ha spilt en avgjørende rolle bak denne regjeringens korte levetid. Nyere undersøkelser tyder imidlertid på at Securitas ikke øvde noen direkte innflytelse over det borgerlige stortingsflertallets beslutning om å kaste regjeringen. Blant annet ble Venstres stortingsgruppes beslutning om å fremme mistillitsforslag tatt 6. februar, altså over en uke etter at Securitas hadde trukket seg fra børsen.
Ansvaret for regjeringens korte levetid må i større grad tilskrives Venstres leder, Johan Ludwik Mowinckel, og, ikke minst, sentralbanksjef Nicolai Rygg.
Anni Kronbichler
Anni Kronbichler (født 22. mars 1963 i Walchsee i Tirol i Østerrike) er en tidligere østerriksk alpinist.
I 1980-årene var hun i verdenseliten i slalåm. I løpet av karrieren vant hun tre renn i verdenscupen. Under OL 1984 i Sarajevo kjørte Kronbichler inn til åttendeplass i slalåm, etter å ha ligget på tredjeplass etter første omgang. Under VM 1985 i Bormio tok hun fjerdeplassen i slalåm, like bak bronsevinneren.
Hun la opp i sesongen 1987/88.
NRK Program riks
NRK Program riks er en tidligere divisjon i NRK, med ansvar for riksproduksjon av radio og fjernsyn utenfor Oslo. Den besto av en avdeling for riksradio og en avdeling for riksfjernsyn. For mer informasjon om NRKs produksjon i Midt-Norge, se NRK Trøndelag.
Thomas Hysing
Thomas Hysing (født 15. mai 1917, død 31. mars 2010) var en norsk sivilingeniør, kjent for flere innovative prosjekt i den tidlige informasjonsteknologi.
Roger Whittaker
Roger Whittaker (født 22. mars 1936) er en kenyansk-britisk sanger og komponist som har solgt mer enn 55 millioner plater over hele verden. Han er kjent som en musiker som bruker plystring som et musikalsk instrument.
Liv og virke
Selv om Whittaker er født i Kenya er foreldrene hans opprinnelig fra Staffordshire i England. Whittaker gjorde britisk militærtjeneste i Kenya Regiment. I 1956 ble han dimittert, og han besluttet å studere medisin ved University of Cape Town i Sør-Afrika. Etter 18 måneder forlot han universitetet til fordel for en karriere som lærer. Whittaker kom til Storbritannia i 1959 og i de neste tre årene studerte han zoologi, biokjemi og marinbiologi og mottok graden B.Sc. (Bachelor of Science).
Han fikk sitt første gjennombrudd som musiker da han opptrådte i et TV-show for Ulster Television kalt «This And That». Våren 1964 møtte han sin framtidige ektefelle, Natalie, og de ble gift 15. august. De bosatte seg i England og fikk etter hvert fem barn: Emily, Lauren, Jessica, Guy og Alexander.
I løpet av tiden han arbeidet som lærer i Sør-Afrika, begynte han å synge og underholde i lokale puber, og han begynte å skrive sine egne sanger. Han gjorde en demoinnspilling som fant veien til en musikkutgiver, og han fikk spille inn sin første singel, «The Charge of the Light Brigade».
Hans neste utgivelse, «Steel Man», ble spilt en god del i radioen før den også gikk inn på de engelske listene. Det ble hans første hit, og han begynte å satse på en musikalsk karriere. Etter flere plater deltok han i et britisk lag i den årlige musikkfestivalen i Knokke i Belgia, hvor han sang musikalmelodien «If I Were a Rich Man» og sin egen komposisjon «Mexican Whistler», og det var utslagsgivende for at det britiske laget vant konkurransen. «Mexican Whistler» begynte deretter å gå verden rundt på hitlistene. Han begynte å turnere i Europa og delta i ulike lands fjernsynsprogram. Skjønt han var fortsatt bortimot ukjent i England inntil sangen «The Leavin' (Durham Town)» begynte å klatre på de engelske listene høsten 1969, til Whittakers egen overraskelse. «Jeg hadde ingen tro på den sangen i det hele tatt,» har han uttalt.
Hans mest kjente sang ble «The Last Farewell», som først ble innspilt i 1971. Sangteksten ble skrevet i Birmingham i England. En sølvsmed hadde skrevet et dikt til en konkurranse der vinneren fikk diktet tonsatt av Roger Whittaker. «The Last Farewell» var ironisk nok ikke vinnerdiktet, men ble innspilt sammen med en annen sang, «Why». «The Last Farewell» fikk stor oppmerksomhet i USA fordi innringere spurte etter den i et radioprogram. I ukene etter ble den en stor slager over hele verden. I USA ble den en Top 20-hit i 1975 og solgte 11 000 000 eksemplarer og åpnet USA for Whittaker, men han var spesielt populær i Tyskland, en berømmelse som også nådde Norge, og Whittaker dro på en Europaturne i kjølvannet av suksessen med The Last Farewell.
I 1986 utga han sin selvbiografi, So Far, So Good, som han skrev sammen med sin kone.
På 1990-tallet måtte han få en kirurgisk operasjon for å få byttet ut kneet. Han flyttet til Irland og bosatte seg i nærheten av River Shannon. I 2003 turnerte han igjen i Tyskland, noe han gjentok på slutten av 2004 etter å ha kommet seg etter hjerteproblemer.
Jøkulkyrkja
Jøkulkyrkja (3148 moh.) er det høyeste fjellet i Dronning Maud Land i Antarktis. Fjellet er det høyeste på norsk territorium dersom kravene i Antarktis inkluderes. Fjellet ligger i den østre delen av Mühlig-Hofmannfjella i Fimbulheimen. Jøkulkyrkja beskrives som bredt, og med toppen kledd i is og snø. Flere markerte rygger strekker seg ut fra fjellet, og danner blant annet de isfylte dalene Katedralen og Kapellet.
Jøkulkyrkja ble kartlagt og navnsatt av den norske antarktisekspedisjonen 1956–60. Det ble besteget for første gang i januar 1994 av 13 fjellklatrere ledet av Ivar Tollefsen, som navnga det Kong Olavs fjell. Dette navnet er ikke godkjent av Norsk Polarinstitutt, som er norsk navnemyndighet i Antarktis. Første kvinne på toppen var Merete Asak i november 2010. Hun var da på en langtur i området sammen med Lars Nøring.
Yangmingismen
Yangmingismen, på kinesisk Yángmíngxué (陽明學) og på japansk Yōmeigaku (陽明学), er en av hovedskoleretningene innen neokonfucianismen.
Den bygger på den neokonfucianske filosof Wang Yangmings tanker. Yangmingismen utviklet seg som den mest tungtveiende intellektuelle opposisjon mot Cheng-Zhu-skolen innen neokonfucianismen.
Yangmingskolen anses som en del av den skolererning som var etablert av Lu Jiuyuan. Yangmingismen fremholder at mennesket kan finne det høyeste prinsipp (理) i sitt hjerte, uten å trenge å lete annetsteds. Det dreier seg om spontan inngivelse, eller medfødt viten.
Denne skoleretning innen neokonfucianismen er også blitt gitt merkelappen den idealistiske skole (i motsetning til den rasjonalistiske skole).
Kraft Heinz
The Kraft Heinz Company er et amerikansk næringsmiddelselskap som ble opprettet i 2015 gjennom en fusjon mellom Kraft og Heinz. Fusjonen ble iverksatt av 3G Capital og Berkshire Hathaway. Firmaet ble da det tredje største matvareselskapet i USA.
Ho-Oh
Ho-Oh er en av de legendariske pokémonene fra Pokémon-spillene. Den er av typene Fire (ild) og Flying (flyger) pokémon.
Ho-Oh er nr. 250 i National Dex.
Reiner Klimke
Reiner Klimke (født 14. januar 1936, død 17. august 1999) var en tysk rytter som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma, 1964 i Tokyo, 1968 i Mexico by, 1976 i Montréal, 1984 i Los Angeles og 1988 i Seoul.
Ho-Oh
I Pokémon FireRed og LeafGreen, og Pokémon Emerald, finner man Ho-Oh på Navel Rock, en øde, gold øy midt blant Sevii-øyene, sammen med Lugia. For å komme til Navel Rock må man ta Seagallop Ferry, ved hjelp av Mystic Ticket. Mystic Ticket får man på en Pokémon Event.
Reiner Klimke
Reiner Klimke ble olympisk mester i hestesport under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Med hesten «Dux» var han med på det tyske laget som vant lagkonkurransen i dressur foran Sveits og Sovjetunionen. De andre på laget var Harry Boldt på «Remus» og Josef Neckermann på «Antoinette»
Klimke vant ytterligere fem olympiske gullmedaljer i dressur, fire i lag og en individuell. Han ble verdensmester seks ganger i dressur, to individuelle titler og fire i lag.
Geir Woxholth
Geir Woxholth (født 17. oktober 1953) er en norsk jurist som er professor (fra 1992) i formuerett ved Universitetet i Oslo.
Woxholth tok den juridiske doktorgraden (dr. juris) i 1991.
Han var konsulent og lovrådgiver i Justisdepartementets lovavdeling fra 1981 til 1991. I 1986 var han dommerfullmektig i Asker og Bærum herredsrett. Han har særskilt kompetanse innen avtalerett, obligasjonsrett, selskapsrett, foreningsrett, stiftelsesrett, samt norsk og internasjonal voldgift. Han har vært faglig ansvarlig for selskapsrett og avtalerett ved UiOs juridiske fakultet. Woxholth har bred erfaring fra norske og internasjonale voldgiftssaker og har blant annet forfattet monografien Voldgift.
Han har også forfattet monografiene Foreningsrett og Stiftelser.
Per 2020 er han leder det etiske rådet til Verdipapirforetakenes Forbund.
Bibliografi
I tillegg til en rekke artikler i juridiske tidsskrift, har Woxholth publisert flere bøker på Juridisk forlag og Gyldendal Norsk Forlag (alfabetisk rekkefølge, oppdatert med siste utgave pr. mars 2012):
Nype
En nype er den runde eller ovale frukten til planter i roseslekta, og er typisk rødlige til orange i farge. Avblomstrede roser utvikler seg i siste stadium til nyper som med sin karakteristiske sursøte smak brukes i syltetøy og supper. Nyper har et meget høyt innhold av vitamin C. Nypen er egentlig en såkalt «falsk frukt». Det er egentlig blomsterbunnen av rosen. Nypen inneholder et kløpulver som kan være irriterende å få på hendene og i halsen.
Eksterne lenker
İtburnu Шыпшына Шăлан Уагъылы Ит мурун Erškėtis Шипшина
Daśabhūmikasūtraen
Daśabhūmikasūtraen, også kalt de ti fundamenters sūtra og de ti stadiers sūtra (sanskrit: daśabhūmikasūtra, devanāgarī: दशभूमिकासूत्रम, tibetansk: འཕགས་པ་བྱང་ཆུབ་སེམས་དཔའི་ས་བཅུ, wylie:  'phags pa byang chub sems dpa'i sa bcu, tradisjonell kinesisk: 十地經, pinyin: shídì jīng), er en innflytelsesrik tekst innenfor māhayānabuddhismen. Sūtraen beskriver ti stadier av utvikling som en bodhisattva går gjennom før opplysningen. Disse ti stadiene tilsvarer de ti pāramitāer. De er også stadiene 41–50 i de 52 stadiene til en bodhisattva. Sūtraen behandler også emner som buddhanaturen og aspirasjonen for opplysning.
Daśabhūmikasūtraen er bevart i manuskripter på sanskrit fra Nepal, så vel som i den tibetanske buddhistiske kanon og i fem forskjellige oversettelser til kinesisk. I den tibetanske versjonen og i to av de kinesiske oversettelsene er sūtraen et kapittel i avataṃsakasūtraen. I Nepal og Sentral-Asia sirkulerte den også som en separat tekst. Fra Sentral-Asia kom den til Kina, og tre av de kinesiske oversettelsene er en separat tekst.
Sūtraen utgjør det ene av to kapitler i avataṃsakasūtraen som er bevart på sanskrit (det andre er gaņdhavyūasūtraen).
Navnet
Nedenfor ser vi sūtraens tittel på sanskrit og ulike østasiatiske språk: Den tibetanske versjonen er integrert som kapittel 31 i avataṃsakasūtraen, og bærer tittelen kapittel om de ti fundamenter (ས་བཅུའི་ལེའུ།, sa bcu'i le'u). En alternativ tittel er  'phags pa byang chub sems dpa'i sa bcu (འཕགས་པ་བྱང་ཆུབ་སེམས་དཔའི་ས་བཅུ) som er en oversettelse av sanskrit āryabodhisattvadaśabhūmika (आर्यबोधिसत्त्वदस्हभूमिक).
Sanskritordet daśa (दश) betyr ti, og bhūmi (भूमि) betyr fundament, [jordisk] grunn og jord. En ordrett oversettelse av daśabhūmika (दशभूमिकासू) er ti fundamenter, og tibetansk sa bcu'i (ས་བཅུའི) er derfor en ordrett oversettelse.
Den engelske tittelen på teksten er Scripture of the Ten Stages, Scripture of the Ten Grounds, Scripture of the Ten Bhūmis og Dasabhumika Sutra.
I begge kinesiske oversettelsene er kapittelets tittel gjengitt som shídì jīng (十地經). Jīng (經) er en oversettelse av sanskritordet sūtra, og shídì (十地) betyr ti fundamenter.
Det finnes også tre kinesiske oversettelser av daśabhūmikasūtraen som en separat tekst. Den eldste av dem bærer tittelen sūtraen om de ti stadier (十住經, shízhù jīng),  hvor shízhù (十住) er en oversettelse av ti stadier. Den yngste heter den buddhistiske teksten sūtraen om de ti fundamenter (佛説十地經, fóshuō shídì jīng), mens den tredje bærer tittelen overlevering av de altomfattende ti stadiers sūtra (漸備一切智悳經, jiānbèi yíqiè zhìdé jīng).
De koreanske, japanske og vietnamesiske titlene er i sin tur oversettelser fra kinesisk.
I denne artikkelen har vi valgt benevnelsen daśabhūmikasūtraen (på engelsk: Dasabhumika Sutra).
Innhold
Avataṃsakasūtraen er en monumental tekst. Den tibetanske oversettelsen fra årene 878-901 e.Kr., er den mest komplette og består av 46 kapitler. To kapitler er bevart på sanskrit som egne tekster: Daśabhūmikasūtraen og gaņdhavyūasūtraen. Disse to kapitlene utgjør omkring 1/3 av hele teksten, og det sistnevnte utgjør mer enn 1/4 av teksten.
Det finnes også to kinesiske utgaver: En oversettelse av Buddhabhadra i 34 kapitler fra årene 418–421 e.Kr.,  og en oversettelse av Śīkşānanda i 39 kapitler fra året 699 e.Kr. En oversettelse til kinesisk foretatt av Prajñā i årene 796–798 e.Kr., regnes ofte som et appendiks, fordi den inneholder «kapittel 40».
Avataṃsakasūtraen er inndelt i ni forsamlinger. Dersom vi fordeler kapitlene i de fire oversettelsene på disse forsamlingene, får vi følgende inndeling:
Daśabhūmikasūtraen er altså ensbetydende med sjette forsamling. Scenarioet utspiller seg i den himmelen som kalles paranirmitavaśavartin (परनिर्मितवशवर्तिन्) – den sjette og høyeste regionen i devaloka. På kinesisk kalles denne himmelen tāhuà zìzài tiān (他化自在天), og på tibetansk heter den gzhan 'phrul dbang byed, gzhan 'phrul dbang byed kyi lha. Forkynnelsen finner sted i gudenes hall som er fylt med maṇijuveler.
Mens gudene samles, kommer bodhisattvaen Vajragarbha (金剛藏菩薩, jīngāngzàng púsà) til syne. Han ikler seg Buddhas supernormale evner og går inn i en dyp tilstand av meditasjon, fra hvilket han forklarer undervisningen om de ti stadier til bodhisattvaen Frigjorte Måne (解脫月菩薩, jiětuō yuè púsà).
Sūtraen behandler ti stadier av utvikling hos en bodhisattva, men også emner som buddhanaturen og aspirasjonen for opplysning.
De ti stadier
Sūtraen beskriver ti stadier av utvikling (bhūmis) som en bodhisattva går gjennom før opplysningen. Dette er også stadiene 41–50 i de 52 stadiene til en bodhisattva.
De ti stadiene kan deles inn i tre kategorier: 1) «veien av å se» (見道, jiàndào), 2–7) «veien av meditasjon og kultivering» (修道, xiūdào) og 8–10) «veien av ingen mer læring» (aśaikṣamārga). Disse tre kategoriene utgjør i sin tur de tre siste veiene av de fem veier til opplysning (pañcamārga).
De ti stadiene (十地, shídì) er en rød tråd og en gjennomgangstone i daśabhūmikasūtraen, og sūtraen er derfor inndelt i ti kapitler. Tallet 10 er i det hele tatt fremtredende i hele avataṃsakasūtraen, noe som går frem av syv kapitler i Śīkşānanda's oversettelse:
Hvert av de ti kapitlene tilsvarer også ti pāramitās eller «perfeksjoner». Også Theravādaskolen inkluderer ti pāramitās, men rekkefølgen og innholdet er litt annerledes enn i mahayānaskolene. Lotusūtraen nevner seks perfeksjoner (de seks første i listen nedenfor), mens daśabhūmikasūtraen opererer med ytterligere fire. Rekkefølgen varierer mellom de to tekstene, noe som går frem av tabellen nedenfor.
1. Pramuditā bhūmiḥ, det svært gledelige
Dette er det stadium (歡喜地, huānxǐ dì) hvor man gleder seg over å erkjenne et delvis aspekt av sannheten. Bodhisattvaen jubler over å ha skuet virkeligheten som virkelighet for første gang. Den indiske buddhistiske filosofen Nāgārjuna (150–250) beskrev dette som den første direkte persepsjon av tomheten eller śūnyatā. Dette stadium kalles også «veien av å se» (見道, jiàndào), på sanskrit darśana-mārga, og er samtidig den tredje av de fem veier til oppvåkning (pañcamārga).
Bodhisattvaen arbeider med å perfeksjonere generøsiteten (dānapāramitā) og utvikler evnen til å gi bort alt uten anger og uten tanke på lovprisning eller belønning. Alle fenomener betraktes som tomme for egen eksistens og er gjenstand for forfall, lidelse og død, og derfor mister bodhisattvaene all tilknytning til dem.
Tsongkhapa (ཙོང་ཁ་པ།, 1357–1419), grunnleggeren av den tibetanske retningen gelugpa, skrev at bodhisattvaer på dette stadium forstår at personer ikke eksisterer gjennom deres egen natur. Derfor overvinner de den falske idéen om at de fem aggregater danner en i sannhet eksisterende person. De eliminerer også tilbøyelighetene for en korrupt etikk så fullstendig, at disse tilbøyelighetene ikke vender tilbake.
Audun Heskestad
Audun Heskestad (født 9. november 1942) er en norsk forlagsmann. Han var i 23 år forlagssjef i Det Norske Samlaget.
Daśabhūmikasūtraen
1. Pramuditā bhūmiḥ, det svært gledelige
Bodhisattvaer på dette stadiet er primært motiverte av tro. De trener seg i etikk for å rense sinnet for negativitet, og på denne måten forberede seg selv på kultiveringen av den mundane meditative absorbering i neste stadium.
Audun Heskestad
Heskestad er utdannet jurist fra Universitetet i Oslo, men hadde det meste av sin yrkeskarriere i forlagsbransjen. Han ble i 1971 økonomisjef i Det Norske Samlaget, og forble i forlaget til han gikk av med pensjon i 2009. Fra 1981, til han ga fra seg sjefsstolen i 2004, var han forlagssjef i Det Norske Samlaget. Heskestad har vært styreleder i Nynorsk Pressekontor og leder i Den norske forleggerforening.
Daśabhūmikasūtraen
2. Vimalā bhūmiḥ, det rustfrie
I det «rustfrie stadium», også kalt «frihet fra urenheter» (離垢地, lígòudì, sanskrit: vimalā, vimalābhūmiḥ eller vimalābodhisattva-bhūmiḥ) dveler man i prinsippet om middelveien. Man opplever støvet i verden av sansende vesener, men er likevel uten tilknytning. På tibetansk kalles det dri ma med pa (དྲི་མ་མེད་པ).
Audun Heskestad
Kongen utnevnte i 2011 Heskestad til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hans innsats for nynorsk skriftkultur.» I 2006 ble han utnevnt til æresmedlem i Noregs mållag.
Daśabhūmikasūtraen
2. Vimalā bhūmiḥ, det rustfrie
Dette stadiet kalles også det stadium som ikke er urent (無垢地, wúgòudì). Denne benevnelsen er imidlertid tvetydig, for innenfor den kinesiske skolen Tiāntái brukes den også om det 51. stadium av de 52 stadiene til en bodhisattva.
Bodhisattvaer på det andre trinnet, perfeksjonerer etikken og overvinner alle tendenser mot engasjement i negative handlinger. Deres kontroll blir så fullstendig at selv i drømmer har de ingen umoralske tanker. Om en slik bodhistattva sier Tsongkhapa –
Og, ifølge Nāgārjuna:
Bodhisattvaens sinn blir rent og han får sinnsro, noe som er et krav for å utøve de fire dhyānas (meditative absorberinger) og de fire arūpajhānas (formløse absoberinger).
3. Prabhākarī bhūmiḥ, lys-skaperen
Dette er det stadium (發光地, fāguāng dì), hvor man utstråler visdommens lys. På sanskrit blir det kalt prabhākarī, prabhākari-bhūmi, prabhā-karī bhūmiḥ eller prabhā-karī. På tibetansk heter det  'od byed pa`i sa. Tsongkhapa har sagt at den tredje bhūmi kalles «lys-skaperen» fordi «visdommens flamme brenner alt drivstoff fra kunnskapsobjektene, og den oppstår sammen med et lys som i sin natur er i stand til å oppheve alle avskygninger av dualitet under den meditative likevekten». På dette nivået kultiverer bodhisattvaer perfeksjonen av tålmodighet. Likevekten blir så dyp at –
Torturisten er motivert av plagende tanker og sår frø for sin fremtidige lidelse. Derfor føler ikke bodhisattvaen sinne, men en dyp sorg og medlidenhet overfor denne grusomme personen, som ikke forstår hvordan karma opererer. Utøvere på dette tredje nivå overvinner tendenser til sinne, og reagerer aldri negativt med hat (eller irritasjon) overfor ondsinnede handlinger eller ord. Deres likevekt forblir konstant, og alle sansende vesener betraktes med kjærlighet og medlidenhet.
Sinne og harme mot en person, fjerner ikke de skader som man allerede har erfart. Det er kontraproduktivt ved at det ødelegger sinnsroen og fører til ugunstige fremtidige situasjoner. Ingenting oppnås gjennom sinne, og hevn gjør ingenting for å endre fortiden.
Wall
Wall eller The Wall kan vise til:
Daśabhūmikasūtraen
4. Arciṣmatī bhūmiḥ, det strålende intellekt
Dette er det stadium (焰慧地, yànhuì dì) hvor den strålende visdommens flamme brenner bort alle jordiske begjær. På sanskrit kalles det arciṣmatī (अर्चिष्मती) eller arciṣmatī bhūmiḥ. På tibetansk kalles det  'od 'phro ba`i sa.
På dette trinn fullbyrder man dyden av perfeksjonen av bestrebelse, slik at man ødelegger hindringene på kultiveringens vei, noe som gir visdom.
Ifølge Wonch'uk blir dette nivået kalt «strålende intellekt», fordi bodhisattvaene «konstant avgir utstrålingen av opphøyd visdom». Han siterer også māhayānasūtrālaṃkārakārikā av Maitreyanātha, som forklarer at bodhisattvaer på dette nivået brenner opp de plagsomme hindringer og hindringene for allvitenhet gjennom strålene fra deres visdom. De går inn i progressivt dypere meditasjoner og oppnår en mektig mental smidighet. Dette øker deres evne til å praktisere meditasjon over en lengre tidsperiode. De ødelegger de dypt rotfestede forhindringer og kultiverer de 37 faktorer for oppvåkning (bodhipakkhiyādhammā).
Gjennom disse 37 øvelser, utvikles en stor dyktighet i meditative absorberinger og kultivering av visdom. Samtidig svekkes kunstige og medfødte forestillinger om sann eksistens.
5. Sudurjayā bhūmiḥ, det som er vanskelig å mestre
Det femte er ekstremt vanskelig å overvinne ettersom alle onde vesener finner det ekstremt vanskelig å overvinne ham; Han blir dyktig i å kjenne de subtile meninger av de edle sannheter og så videre. Bodhisattvaer på dette stadium perfeksjonerer samādhi. De utvikler sterke krefter av meditativ stabilisering og overvinner tendenser til distraksjon. De blir mentalt sentrerte og dveler i sinnsro. De gjennomtrenger den fulle meningen i de fire edle sannheter og de to sannheter (konvensjonell sannhet og endelig sannhet) og oppfatter alle fenomener som tomme, forbigående og utsatte for lidelse.
6. Abhimukhī bhūmiḥ, manifestere virkeligheten
I dette stadium (現前地, xiànqián dì) møter utøveren den manifesterte virkeligheten (abhimukhī). Fenomenenes avhengige oppståen blir åpenbart, og man forstår direkte «det ordløse» (animitta, tibetansk: mtshan ma med pa). Det ordløse refererer til det faktum at fenomener synes å besitte deres tilsynelatende kvaliteter som en del av deres egen natur, men når man undersøker dette oppdager man at kvalitetene bare er mentale konstruksjoner og ikke er en del av naturen til objektene.
Den høyeste visdom begynner å manifesteres, og man begynner å kontemplere over at dharma, nirvana og saṃsāra ikke er en dualitet. Bodhisattvaen manifesterer meditativ visdom og unngår å klamre seg til både syklisk gjenfødelse og nirvana. Når de har overvunnet enhver klamring, kan bodhisattvaene på dette nivået oppnå nirvana, men på grunn av oppvåkningen bestemmer de seg for å bli i denne verden for å hjelpe andre sansende vesener. De kultiverer prajñāpāramitā gjennom hvilken de oppfatter alle fenomener som manglende iboende eksistens. Deres vesen er som drømmer, illusjoner, refleksjoner eller magisk skapte objekter. Alle begreper om «jeg» og «andre» blir transcendert, sammen med forestillinger om «iboende eksistens» og «iboende ikke-eksistens». Bodhisattvaene kontemplerer på slikheten (tathātā), med sinn som er uforstyrret av falske idéer.
7. Dūraṃgamā bhūmiḥ, gått hinsides
I det syvende stadium (遠行地, yuǎnxíng dì) hever man seg over de to lavere vogner (śrāvakayāna og pratyekabuddhayāna). Man forlater fenomenenes verden og hviler i mystisk kontemplasjon. På sanskrit kalles det dūraṃgamā, dūraṃgamāyāṃ bhūmau eller dūraṃgamā bhūmiḥ, på tibetansk ring du song ba.
Bodhisattvaer på det syvende nivå utvikler evnen til å kontemplere umerkelig og uavbrutt og gå inn i avanserte meditasjoner for en lengre tidsperiode, og således passere hinsides både de mundane og de supermundane veiene til śrāvakaer og pratyekabuddhaer. Av denne grunn kalles dette nivået for «gått hinsides».
Nāgārjuna sier: Det syvende blir kalt «gått hinsides» fordi mengden av hans kvaliteter har økt, Øyeblikk etter øyeblikk kan han gå inn i equilibriumet av opphør,
På dette nivået perfeksjonerer bodhisattvaene deres evner til å utøve meditasjon og praksis (sanskrit: upaya-kausalya, tibetansk: thabs la mkhas pa), som er evnen til å anvende deres undervisning på individuelle trekk og behov blant tilhørerne. De utvikler også evnen til å kjenne andres tanker, og er hvert øyeblikk i stand til å praktisere alle perfeksjonene (pāramitās). Alle tanker og handlinger er uten lidelser, og de handler konstant spontant og effektivt for andres nytte.
8. Acalā bhūmiḥ, det ubevegelige
I det åttende stadium (不動地, bùdòng dì) dveler man trygt i middelveien og dharma og kan ikke opprøres av noen ting. Dette er et stadium hvor alle gode øvelser kan utføres uten streben. Det blir derfor også kalt den uanstrengte bhūmiḥ (無功用地, wúgōngyòng dì). På sanskrit heter det acalā eller acalābhūmiḥ. Ifølge saṃdhinirmocanasūtraen blir selv de mest sublime former for latente lidelser eliminerte på dette stadium.
Nāgārjuna sier: Det åttende er det ubevegelige, det ungdommelige stadium, gjennom fraværet av konsepter er han ubevegelig; Og sfærene av hans kropp, tale og sinnets aktiviteter er utenfor fatteevne.
Fordi de er kjent med «det ordløse» (animitta), blir ikke deres sinn beveget av idéer om ord eller begreper. Dette stadiet er irreversibelt, fordi det ikke lenger er noen mulighet til å vakle langs veien eller oppleve tilbakeslag. Bodhisattvaer på dette stadiet er bestemt for full Buddhanatur, og har ikke lenger noen trang til å søke nirvana bare for seg selv. De kultiverer «perfeksjonen av aspirasjon» (praṇidhānapāramitā), som betyr at de foretar ulike eder om å akkumulere årsakene til fremtidige dyder. De arbeider altruistisk og gjennomsyrer verden med følelser av kjærlig vennlighet (mettā) overfor alle sansende vesener, og har transcendert enhver tendens mot misforståelse (anattā).
Deres forståelse av tomheten (śūnyatā) blir så fullstendig at den velter overende medfødte vrangforestillinger, slik at virkeligheten kommer til syne i et helt nytt lys. De går inn i meditasjon på tomheten med liten anstrengelse. Bodhisattvaer på dette nivået kan sammenlignes med folk som har våknet fra en drøm, og hvor alle deres sanser påvirkes av denne nye bevisstheten. De oppnår den meditative tilstand som kalles «tålmodighet overfor ikke oppståtte fenomener» hvor de ikke lenger tenker i begreper om iboende årsaker eller iboende årsaksløshet. De utvikler også evnen til å manifestere ulike former av å instruere andre. Medlidenhet og kyndige midler (upāya) blir automatiske og spontane. Det er ikke lenger noe behov for å planlegge eller kontemplere over hvordan man handler altruistisk, fordi bodhisattvaer på dette åttende nivået automatisk reagerer korrekt i enhver situasjon.
9. Sādhumatī bhūmiḥ, den gode intelligens
På det niende stadium (善慧地, shànhuì dì) forkynner man dharma fritt og uten restriksjon på alle steder og i alle språk uten feil. Dette stadium kalles «den gode intelligens», på sanskrit sādhumatī eller sādhumatī bhūmiḥ, på tibetansk legs pa'i blo gros sa eller legs pa'i blo gros. På dette punktet akselreres bevegelsen mot oppvåkning. Før dette stadium har fremgangen vært liksom en båt som taues gjennom en havn. På det niende nivået blir man derimot som et skip som når havet og hever seilene. Man oppnår full forståelse av de tre vognene śrāvakayāna, pratyekabuddhayāna og bodhisattvayāna (mahāyāna) og perfeksjonerer evnen til å undervise i læren. Saṃdhinirmocanasūtraen sier:
På grunn av oppnåelsen av feilfrihet og svært omfattende intelligens i mestringen av undervisningen av læren på alle aspekter, kalles det niende nivået for den «gode intelligens»."
Denne frie forkynnelsen skyldes igjen oppnåelsen av «de fire former for uhindret forståelse» (四無礙解, sì wúài jiě), på sanskrit catasṛbhiḥ pratisaṃvidbhiḥ, catasraḥ pratisaṃvidaḥ eller pratisaṃvid, på tibetansk so so yang dag par rig pa bzhi po. Dette er forståelsen av fundamentale konsepter, mening, grammatikk og fremførelse. Asaṅga (315–390) forklarer at deres intelligens overgår alle mennesker og guder, og at de oppfatter alle navn, ord, meninger og språk og kan forstå ethvert spørsmål fra ethvert vesen. De har også evnen til å svare en person med en enkelt lyd, som blir forstått av hvert vesen i henhold til deres evner. De perfeksjonerer vīrya, hvilket betyr at på grunn av styrken i deres mesterskap i de fire analytiske kunnskaper og deres meditasjon, praktiseres paramitas kontinuerlig.
10. Dharmameghā bhūmiḥ, skyen av doktrinen
Det tiende og siste stadium (法雲地, fǎyún dì) også stadiet av dharmaskyen (dharmameghā) eller stadiet av den store dharmaskyen (mahādharmamegha), på tibetansk chos kyi sprin, er det stadium hvor man sprer den buddhistiske visdommen (dharma) ut i verden, på samme måte som en sky upartisk sender ned regn på alle ting.
Nāgārjuna sier at Den tiende er skyen av dharma fordi
regnet av den utmerkede lære faller,
Bodhisattvaen er blant forsamlingen
til lyset av Buddhaene.
På dette stadiet utvikler bodhisattvaene grenseløs makt ved hjelp av mantraer. De kultiverer prajñāpāramitā, som, ifølge Asaṅga, gjør dem istand til å øke sin opphøyde visdom. Dette styrker i sin tur de andre pāramitāene. Som et resultat etablerer de en glede over læren.
De oppnår perfekte kropper, og deres sinn er renset for de mest sublime spor av lidelser. De manifesteres i utallige former av altrustistiske hensyn og transcenderer de ordinære lover av tid og rom. De er i stand til å plassere komplette verdenssystemer inne i en enkelt pore, uten å forminske verdenene eller øke størrelsen på poren. Og når de gjør dette, føler ikke de vesener som bebor disse verdener noe ubehag, og bare avanserte bodhisattva'er legger merke til det.
Doktrinære påvirkninger
De ti stadiene ovenfor inngår som stadiene 41–50 i de 52 stadiene til en bodhisattva. Læren om disse stadiene hadde sin opprinnelse i retningen tathāgatagarbha i det gamle India, men fikk sin endelige utforming i kinesisk buddhisme, og i østasiatisk buddhisme generelt. Sentralt i denne retningen stod dyrkelsen av den indre Buddha (buddhanaturen) eller buddhādhātu («buddhariket») innenfor hvert enkelt menneske. Alle mennesker er potensielle buddhaer eller opplyste, og har en «livmor» eller et embryo (garbha) til tathāgata (Buddha). Tathāgatagarbhasūtraene forkynte disse idéene, deriblant tathāgatagarbhasūtraen, sūtraen om dronning Śrīmālās løvebrøl og mahāyāna mahāparanirvāṇasūtraen.
Daśabhūmikasūtraen bærer også preg av tankegangen til yogācāra, en retning som hevdet at det fantes en uforanderlig del i menneskelige bevissthet. Denne retningen opererte med 41 stadier til en bodhisattva (den regnet ikke med de ti første og den nest siste) og beskrev de ti stadiene i denne artikkelen som stadiene 31–40.
En seksjon i oppslagsverket yogācārabhūmiśāstra beskriver bodhisattvaveien (bodhisattvabhūmi) i form av seks stadier eller bhūmis:
Sanskritversjoner
To sanskrit-manuskripter som er skrevet i newari, befinner seg i The National Archives of Nepal, Kathmandu, Nepal, og bærer tittelen ārya śrī daśabhūmikā sūtram (devanāgarī: आर्यश्रीदशभूमिकासूत्रम), «den store herren [Buddha's] sūtra om de ti stadier».
Et tredje manuskript fra Nepal (Daçabhumiçvara) er bevart i Cambridge University Library.
Sanskrit-teksten ble redigert og utgitt av J. Raldor i 1926.
Den tibetanske versjonen
Teksten inngår som kapittel 31 (kapittel om de ti fundamenter, ས་བཅུའི་ལེའུ།, sa bcu'i le'u) i den tibetanske oversettelsen av avataṃsakasūtraen i Kangyur.
Oversettelsen ble foretatt mellom 878 og 901 e.Kr. i klosterkomplekset Samye, i nærheten av Lhasa. Originalen var et manuskript fra Nepal i 39 000 vers og 46 kapitler, med tittelen Buddhāvataṃsaka nama mahāvaipulya sūtra (devanāgarī: बुद्धवतम्सक नम महावैपुल्य षूत्र). Den tibetanske tittelen er Sangs-rgyas phal-po-che zhes-bya-ba shin-tu-rgyas pa chen po’i mdo (སངས་རྒྱས་ཕལ་པོ་ཆེ་ཞེས-བྱ-བ་ཤིནཊུ-རྒྱས་པ་ཆེན་པོའི་མདོ). Buddhāvataṃsaka (बुद्धवतम्सक) betyr «Buddhas blomsterkrans». Mahāvaipulya (अहावैपुल्य) betyr «den store utvidelse eller tilføyelse», og ble brukt av mahāyānaskolene om deres mest hellige tekster.
Oversetterne var den innfødte tibetaneren Lotsa Ba Yeshé Dé fra skolen Nyingma i samarbeid med tre indiske munker: Jinamitra, Prajñāvarman og Surendrabodi.
Padmakara Translation Group har påtatt seg oppgaven å oversette den tibetanske versjonen til engelsk. Pr 23. september 2019 pågår oversettelsene av 10 av avataṃsakasūtraens 46 kapitler (deriblant daśabhūmikasūtraen), mens 36 ennå ikke er påbegynt.
Oversettelser til kinesisk
Den inngår også i to oversettelser av Avataṃsakasūtraen til kinesisk, basert på originalmanuskripter fra den sentralasiatiske oasebyen Khotan: Buddhabhadras oversettelse i årene 418–421 e.Kr. (kapittel 22), og Śīkşānandas oversettelse i året 699 e.Kr. (kapittel 26)
I tillegg ble den tre ganger oversatt til kinesisk som en separat tekst, av Dharmarakṣa (233–311), Kumārajīva (344–413)  og Sīladharma.
Indiske kommentarer
Tre kommentarer til Daśabhūmika sūtra ble skrevet av to av māhayāna-buddhismens mest profilerte skikkelser. Den første, Daśabhūmika Vibhāsa Shastra, ble forfattet av Nāgārjuna (ca. 50 e.Kr.), grunnleggeren av Madhyamika eller «middelveien», også kalt Shūnyavāda, «tomhetens skole» eller «tomhetens advokater». Den er bevart i en oversettelse til kinesisk, foretatt av Kumārajīva (344–413), i 35 kapitler og 17 bokruller.
To andre indiske kommentarer er tilskrevet Vasubandu (316–396), født i Gandhāra i Purushapura (dagens Peshawar), som sammen med sin halvbror Asanga grunnla Yogāchara-skolen («utøvere av Yoga», også kalt Vijñānavāda eller «bare bevissthet»):
Vasubandhus kommentar ble den sentrale teksten i de ti stadiers skole, som oppstod i Kina under Suí-dynastiet.
Kinesiske kommentarer
I begynnelsen av 1900-tallet ble det oppdaget to små kinesiske kommentarer til Vasubandhus kommentar i «de tusen Buddhaers huler» i Dun Huang. Den første av disse, Shídì Yìjì Juăn-dì Yì (十地義記卷第一), ble skrevet av en ukjent forfatter i en ukjent tidsperiode. Den andre, med tittelen Shí-dì Lùn Yì-shū Juăn-dì Yì – Dì-èr (十地論議疏卷第一ｷ第二), i 2 bokruller, ble skrevet av Fă Shàng (法上) fra det nordlige Zhōu-dynastiet (北周, 557–581).
Pål Hougen
Pål Hougen (født 28. september 1930 i Oslo, død 16. november 2007) var en norsk kunsthistoriker, Oslo-guide og statsstipendiat.
Hougen tok magistergrad i kunsthistorie i 1958 med Gustav Vigeland som tema. Allerede i studietiden arbeidet han ved Oslo kommunes kunstsamlinger, og fra 1950 deltok han i arbeidet med «Kjenn din by»-omvisningene som ble arrangert i regi av den samme etaten. 1960–65 var Hougen daglig leder i Selskapet for Oslo Byes Vel og demonterte i 1963 Militærhospitalet (gjenreist 1983). Fra 1965 til 1972 var han konservator ved Munchmuseet, og 1972–76 var han direktør for Oslo kommunes kunstsamlinger.
I perioden 1976–86 var han spesialkonsulent i Oslo kommune, med ansvar for «Kjenn din by»-omvisningene. Fra 1987 ble han utnevnt til statsstipendiat for sin innsats med dette.
Han var en regelmessig skribent, deltok i opprettelsen av Galleri F 15, og var i 1980-årene engasjert i Afghanistankomiteen. Hans portrett er malt av Bjørn Ransve og Ole Sjølie, begge verk er i privat eie.
Mukhavjets
Mukhavjets (belarusisk: Мухавец), eller Mukhavets (russisk: Мухаве́ц; polsk: Muchawiec), er en elv vest i Belarus, og en av Vestre Buhs sideelver.
Elven har sin kilde ved Pruzjany, hvor elven Mukha møter Vjetskanalen, og renner så gjennom det sørvestlige Belarus, før den munner ut i Vestre Buh i Brest.
Elven er 113 km lang, med et nedbørfelt på 6,600 km². Den har også forbindelse med Dnepr gjennom Dnepr–Bug-kanalen.
Mula
Mula er en elv i Spania, og en av Seguras sideelver fra høyre. Elven springer ut fra flere elver som renner ned fra fjellene Bureta, Lavie, Cepero, Plaza de los Pastores og El Charco, ved byene Bullas og Cehegín.
Elven har et nedbørfelt på 659 km².
Fylkesvei 4094
Fylkesvei 4094 går mellom Vatsend og Havik i Farsund kommune.
Norsok
NORSOK er en forkortelse for NOR sk SO kkels K onkurranseposisjon. Dette er et prosjekt hvis hensikt er å redusere gjennomføringstid og kostnader for bygging og drift av petroleumsinstallasjoner på norsk sokkel.
Daværende statsråd Finn Kristensen tok initiativet til arbeidet i 1993, og er et samarbeid mellom ulike aktører i petroleumsindustrien, blant annet Norsk olje og gass, Norsk Industri og myndighetene.
NORSOK er særlig kjent for sine standarder (NORSOK-standardene). Ansvaret for disse er overført til Standard Norge.
Eskil Brøndbo
Eskil Brøndbo (født 26. januar 1970 i Namsos) er trommeslager i bandet D.D.E., hvor broren Bjarne Brøndbo er vokalist. I perioden 1985–1986 vikarierte han som trommeslager i After Dark, som var forløperen til D.D.E., mens deres faste trommeslager Knut Håvard Lysberg avtjente verneplikten. I 1990 sluttet Lysberg, og Eskil Brøndbo ble fast medlem av After Dark og var med da bandet i 1992 skiftet navn til D.D.E. og etter hvert ble et av landets mesteselgende band.
Han er oppvokst på Skage i Overhalla. Han var medlem av Overhalla kommunestyre 2007–2011. Brøndbo representerte Arbeiderpartiet frem til våren 2011, da han meldte overgang til Høyre. I perioden 2011–2015 er han vararepresentant.