cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pigghuder
Deres ontogenese og genetiske profil forøvrig synes å ha gjennomgått omfattende endringer siden de skilte lag med andre deuterostomier. Nervesystemet har trolig gjennomgått en betydelig degenerering siden deres forfedre utviklet seg til lite bevegelige filtrerere. Noe egentlig hode eller hjerne mangler. Forfedrene deres var i tillegg til å være tosidig symmetriske, med klart definert for- og bakende og høyre- og venstreside, mest sannsynlig også segmenterte og utstyrt med gjellespalter. En primitiv og utdødd gruppe kalt calcichordata hadde faktisk en viss likhet med tidlige kjeveløse virveldyr med panser. Tarmåpningen og de indre organene har så forflyttet seg lenger frem i kroppen og gjort bakre del av kroppen om til en slags hale som siden utviklet seg til en festeanordning eller "stilk". Med unntak av sjøliljene har tarmåpningen i ettertid vandret bakover til motsatt ende av kroppen som hos forfedrene. Denne gruppen er også den eneste som fremdeles har stilken i behold, enten gjennom hele livet eller i en tidlig fase. Hos de andre er den borte for lengst. Vannkanalsystemet vil ha gjort gjellespaltene hos blant annet stamarten til de nålevende formene overflødige og har som følge av dette forsvunnet. Pigghudene er en av de eldste dyregruppene vi kjenner som enda eksisterer. De nålevende pigghudenes felles stamart var preget av femkantsymmetri, men i ettertid har det oppstått enkelte arter blant sjøstjernene og slangestjernene som er fra sekssidig helt opp til nisidig symmetriske.
Tidlig i utviklingen er de fleste frittsvømmende larver. De har stor regenerasjonsevne.
De fleste har individer med forskjellige kjønn. Enkelte små arter av sjøstjerner og slangestjerner kan formere seg ukjønnet via deling. Noen arter føder levende unger.
Pigghudene begynner livet som ciliekledde tosidig/biletaralt symmetriske larver som etterhvert får en viss likhet med ryggstrengdyrenes embryo på et tidlig stadium. Gradvis begynner den venstre halvdelen å vokse på den høyres bekostning, som til slutt blir kraftig degenerert og nesten helt absorbert. Den resterende venstresiden organiserer seg så i en femdelt radiær symmetri rundt en sentral akse, omtrent som en kake delt i fem like store deler. Hver av de fem enhetene var primært sett identiske, med hvert sitt sett av gonader og andre indre organer. Senere har noen grupper utviklet asymmetri.
Systematikk
Slektskapsforholdene mellom pigghudenes delgrupper er sannsynligvis som følger (angitt i hierarkisk skrivemåte):
Sjøtusenfryd (Concentricycloidea) hører hjemme blant sjøstjernene.
Terry Hayes
Terry Hayes (født 8. oktober 1951) er en engelsk-født manusforfatter, produsent og forfatter best kjent for sitt arbeid med Kennedy Miller filmproduksjon.
Biografi
Hayes var opprinnelig journalist som jobbet en tid i New York. Han møtte regissør George Miller da han arbeidet med skriptet til Mad Max (1979). Han og Miller gikk godt i lag og regissøren hyret senere Hayes til å hjelpe med manuset til Mad Max 2 (1981). Hayes gikk videre til å bli en "in-house" skribent for Kennedy Miller, og arbeidet på manus for alle deres påfølgende mini-serier. Han skrev også manus til Dead Calm (1989).
Hayes flyttet senere til Hollywood. I 2001, ble han nominert til Bram Stoker Award for Best Screenplay for arbeidet med From Hell.
Han skrev det ubrukte manuset til Planet of the Apes, med tittelen Return of the Apes i 1994.
Hans debutroman, Jeg er Pilegrim ble utgitt av Transworld Publishers 18. juli 2013. Samme måned kjøpte Metro-Goldwyn-Mayer filmrettighetene til romanen med Hayes knyttet til å tilpasse den til et filmmanus. Han arbeider også med en frittstående roman med tittelen The Year of the Locust.
Storbritannia under EM i friidrett 2006
Storbritannia deltok som vertsnasjon under EM i friidrett 2006 som ble arrangert 7.–13. august 2006 i Göteborg. Utøvere fra Storbritannia tok 11 medaljer under mesterskapet.
Ørin naturreservat
Ørin naturreservat er et naturreservat i Verdal kommune, Trøndelag. Naturreservatet ligger på sørsiden av utløpet av Verdalselva til Trondheimsfjorden, inneklemt mellom E6 og industribedriften Kværner Verdal. Reservatet inngår i Trondheimsfjorden våtmarkssystem og har ramsarstatus, på grunn av sin betydning for trekkfugler.
Reservatet ble opprettet i 1993 for å verne et intakt elvedelta av stor betydning somr rasteplass for migrerende våtmarksfugler. Reservatet omfatter land, strand og sjø, og grenser i nord til Kausmofjæra fuglefredningsområde. I 2014 foreslår fylkesmannen i Nord-Trøndelag en utvidelse av reservatet, som også innebærer at Ørin og Kausmofjæra blir slått sammen. Utvidelsen ble gjennomført i 2016.
Urda (tidsskrift)
Urda var et norsk antikvarisk-historisk tidsskrift utgitt 1834-42 av Bergens Museum, som ønsket å formidle det museet hadde samlet inn siden åpningen i 1825. I redaksjonen satt blant andre initiativtagerne, stortingsmann Wilhelm Koren Christie, biskop Jacob Neumann og skolemannen Lyder Sagen.
Det første bind utkom som fire hefter i tiden 1834 til 1837, og inneholdt 39 avhandlinger. Bind to forelå i 1842, også som fire hefter, med 31 avhandlinger. Trykkeriet var «Chr. Dahl R.S.», ledet av Christopher Dahl som hadde overtatt faren Rasmus Dahl sitt trykkeri. Men, kostbart papir fra København og problemer med lokal primitiv trykketeknikk, gjorde at tredje utgave ikke lot seg gjennomføre. En viktig årsak lå også i at redaksjonsmedlemmene, som også var de viktigste skribentene i Urda, var gått av med pensjon. Tilsist kan nevnes at det var svært kostbart å få sendt tidsskriftet ut til abonnentene, som blant annet inkluderte kongen i Stockholm og Kirkedepartementet i Kristiania.
Vänsterpartiet
Vänsterpartiet er et svensk sosialistisk parti. Ved riksdagsvalget i 2022 fikk partiet 24 representanter i Riksdagen. Partileder er Nooshi Dadgostar.
Historie
Partiet ble grunnlagt i 1917 under navnet Sveriges Socialdemokratiska Vänsterparti av det sosialdemokratiske ungdomsforbundet, som hadde brutt med partiet på et revolusjonært grunnlag. Partiet var en av medstifterne av Komintern og skiftet i 1921 navn til Sveriges Kommunistiska Parti. I 1929 brøt et flertall med Komintern og grunnla det som skulle bli Socialistiska Partiet. Etter i en årrekke å ha orientert seg i retning av samarbeid med Socialdemokraterna begynte partiet på 1960-tallet å orientere seg i retning av både eurokommunisme og den formen for venstresosialisme som blant annet Sosialistisk Folkeparti sto for i Norge. I tråd med dette ble navnet endret til Vänsterpartiet Kommunisterna i 1967. I 1990 ble Kommunisterna fjernet fra partinavnet, selv om mange i partiet fortsatt omtaler seg selv som kommunister.
Ideologi
Partiet er i dag det partiet som står lengst til venstre i den svenske Riksdagen. Blant sakene som partiet har markert seg på, kan nevnes motstand mot kjernekraft, motstand mot EU samt diverse feministiske saker.
Partiledelse
Mellom 1917 og 1921 hadde Vänsterpartiet ingen «partiordförande», bare ordförande i arbeidsutvalget. Fram til og med kongressen 1964 ble partiordföranden utpekt av sentralkommittén/partistyret, deretter av kongressen. {| style="width:100%;"
Velgerdemografi
I 2017 kan det ikke observere noen forskjeller mellom kvinner og menn i støtte for Vänsterpartiet (V). Andelen som sympatiserer med V er lavere blant de i alderen 65 år og eldre. Det er ikke noe betydelige forskjeller i sympati for V mellom innfødte og utenlandsfødte. Støtte for partiet er større hos dem med høyere utdannelse i forhold til de med grunnskole eller videregående opplæring.
Valghistorikk
Riksdagsvalg
Fotnoter
<references group="lower-alpha"/>
Mauban
Mauban (Bayan ng Mauban) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon, og tilhører provinsen Quezon. Folkemengden var på 63,819 innbyggere i 2015.
AfterLife (2003)
AfterLife er en britisk film fra 2003 som ble regissert av Alison Peebles etter et manus av Andrea Gibb. Hovedrollene spilles av Lindsay Duncan, Kevin McKidd, Paula Sage og James Laurenson. Afterlife vant publikumsprisen på Edinburgh Film Festival i 2003. Sage vant en skotsk BAFTA for beste skuespillerdebut i en film, og på Bratislava International Film Festival i 2004 vant hun prisen som beste kvinnelige skuespiller.
Handling
Handlingen foregår i Skottland. Hovedpersonen Kenny Brogan (spilt av Kevin McKidd) er en ambisiøs skotsk journalist som må velge mellom å fortsette som vellykket journalist eller å ta seg av sin søster Roberta (spilt av Paula Sage), som er født med Downs syndrom.
Valmet
Valmet, originalt Valtion Metallitehtaat (oversatt: statens metallfabrikker) derav navnet Valmet, er et finsk industrikonsern. Det ble grunnlagt i 1951 da den finske staten slo sammen ulike fabrikker fra rustningsindustrien til ett konsern. Valmet produserte blant annet traktorer, skogsmaskiner, biler, papirmaskiner, husholdningsapparater, lokomotiv, trikker, fly og våpen. Valmet og deler av selskapet Rauma fusjonerte i 1999 til Metso. Etter at Metso konsernet ble lagt dødt i 2013, etablerte Valmet seg på nytt.
Traktorer
Den finske statens metallfabrikker hadde den første prototypen av sin traktor ferdig i 1949, men den tilfredsstilte ikke kravene, da den blant annet var vanskelig å starte. I 1951 ble navnet på fabrikken forandret til Valmet AB, og en ny prototyp ble lansert etter utprøving hos gårdbrukere. I Brasil ble det i 1960 etablert en fabrikk for produksjon av Valmet, og i 1964 ble det lisensproduksjon av Valmet i Portugal. Valmet-motorer ble etter hvert levert både til Massey Ferguson, Steyr og Landini.
I 1979 inngikk Valmet et samarbeid med traktordivisjonen til AB Volvo om felles utvikling av "Den nordiske traktoren". Traktorene het i noen år Volvo BM Valmet, men i 1985 trakk AB Volvo seg ut av samarbeidet og solgte traktordivisjonen sin til Valmet. I 1994 ble traktoravdelingen til Valmet kjøpt av Sisu, og traktorene gikk under navnet Sisu Valmet. Hele Sisu-konsernet ble så kjøpt av Partek i 1997, og navnet Valtra Valmet ble tatt i bruk. I 2001 ble 50-årsjubileet for traktorproduksjonen feiret med lanseringen av det nye navnet Valtra, og Valmet-navnet var helt ute av historien.
Skogsmaskiner
Valmet finnes fremdeles som varemerke på skogsmaskinene produsert av Komatsu Forest AB som lager skogsmaskiner i Umeå i Sverige (hvor hovedkontoret ligger) og i Wisconsin i USA. Komatsu Forest har siden 1. januar 2004 vært en underdivisjon av det japanske konsernet Komatsu Ltd.
Valmet Automotive
I samarbeid med SAAB laget Valmet fra 1970 til 1992 personbiler i Nystad. Foruten flertallet SAAB-biler for det finske markedet, ble alle eksemplarer av SAAB 90 og SAAB 900 cabriolet laget der. I dag heter Metsos fabrikk Valmet Automotive, og foretaket produserer for bl.a Porsche – Porsche Boxster og Porsche Cayman. Også Opel, Lada og Simca-Talbot har produsert biler hos Valmet. Mellom 2009 og 2011 produserte Valmet den norskutviklede elbilen Think.
Referanser
Valmet
Ralph H. Baer
Ralph Henry Baer (født Rudolf Heinrich Baer den 8. mars 1922, død 6. desember 2014) var en tyskfødt amerikansk videospillutvikler, oppfinner, forretningsmann og ingeniør. Han var kjent som «The Father of Video Games» som følge av sine mange bidrag til spillindustrien i siste halvdel av 1900-tallet.
Stortingsvalget 2013 i Andøy
Stortingsvalget 2013 i Andøy ble avholdt 9. september 2013 i Andøy kommune i Nordland. Det var 3,755 stemmeberettigede velgere i Andøy. Av disse avga 2,807 stemme. De godkjente stemmene fordelte seg slik på partiene:
Operasjon Seagull
Operasjon Seagull var en militæroperasjon under andre verdenskrig hvor norske Kompani Linge-agenter skulle utføre sabotasjeaksjoner på norsk jord.
Oppdraget var å sette opp en radiosender som skulle operere i Noviken-området i Gildeskål, samt utføre sabotasje mot kraftforsyningen ved Sulitjelma gruber. Februar 1943 reiste undervannsbåten KNM «Uredd» med kurs mot Norge med seks Kompani Linge-agenter ombord + en SIS-agent som var en del av mannskapet på 34. De hadde fått beskjed av britisk etterretning at Fugløyfjorden ikke var minelagt, noe som var feil. Uredd traff en tysk mine, og hele mannskapet inkludert løytnant Rolf Q. Røren og alle agentene omkom.
Ubåten ble funnet sørvest for Fugløyvær på 105 meters dyp i 1985, ved hjelp av en miniubåt. Man kunne se at den hadde blitt sprengt av en mine ved maskinrommet. 13. mars 1986 ble vraket erklært som krigsgrav, og en minnebauta ble satt opp på Haakonsvern.
Paul Rusesabagina
Paul Rusesabagina (født 1954) er en hotelldirektør fra Rwanda som huset 1200 tutsi- og hutuflyktninger i Hôtel des Mille Collines i Kigali under folkemordet i Rwanda. Ingen av gjestene på hotellet ble drept i folkemordet. Rusesabaginas kone heter Tatiana og de har 4 barn. Om hendelsene under folkemordet skrev Rusesabagina selvbiografien En ganske alminnelig mann, som siden ble grunnlag for filmen Hotel Rwanda.
Selv om filmen har fått stor anerkjennelse i USA og Europa, har «Hotel Rwanda» og Rusesabagins rolle under folkemordet blitt kritisert andre steder - spesielt i Rwanda og nabolandene. Kritikere har blant annet påstått at Rusesabagina tvang flyktninger ved hotellet å betale for hotellrommene og all maten som ble gitt dem. Han skal også ha ødelagt kommunikasjonslinjer til hotellet, som lå rett utenfor hans eget kontor.
Anklager om terrorisme
I august 2020 ble Rusesabagina arrestert i Kigali på grunn av anklager om terrorisme, brannstiftelse, og kidnapping. Siktelsene viser til terror-angrep som fant sted sør i Rwanda, i nærheten av grensen mot Burundi i 2018. Minst 9 mennesker skal ha blitt drept i disse angrepene, inkludert to barn.
Rusesabagias advokater har påstått at arrestasjonen utelukkende var motivert av Rusesabagins veldig frittalende kritikk av Rwandas regjering. EU kritiserte og fordømte arrestasjonen i februar 2021. Rusesabagina har ofte blitt kritisert, og det har blitt påstått at historien hans i stor grad var oppfunnet av Hollywood, og han bør stå for retten for å møte anklagene om terrorisme mot ham.
I oktober 2020 kunngjorde den rwandiske påtalemyndigheten at Rusesabagina skulle stå for retten sammen med en rekke andre påståtte opprørere. Rusesabagina uttalte at han ikke hadde til hensikt å delta i rettsprosessen, fordi han mente at rettferdighet ikke var mulig. Rusesabagina deltok ikke ved noen påfølgende høringer, men en dommer avgjorde at rettssaken skulle fortsette. I juli 2021 kunngjorde retten at en dom i rettssaken etter planen skulle forkynnes i august 2021.
September 2021 ble han funnet skyldig i terrorrelaterte anklager. Under rettsforhandlingen fordømte han president Paul Kagame og rapporterte at han var blitt bortført fra eksil for å stå for retten i Rwanda.
Norrköpings Tidningar
Norrköpings Tidningar er en svensk dagsavis med sitt viktigste nedslagsfelt i det østlige Östergötland.
Avisen ble grunnlagt 14. oktober 1758 under navnet «Norrköpings Weko-Tidningar», og er den eldste av Sveriges eksisterende dagsaviser. Aviser har kommet ut seks dager i uken siden 1871. I 1959 kjøpte avisen opp konkurrenten Östergötlands Dagblad, og avisene ble slått sammen til «Norrköpings Tidningar-Östergötlands Dagblad».
I dag er avisen eid av det svenske NT-konsernet.
Libris (bokhandel)
Libris og Interbok ble slått sammen 17. oktober 2005 under navnet Libris. I oktober 2010 inngikk Norli Gruppen og NorgesGruppen Bok og Papir AS avtale om å fusjonere selskapene. Kjedenavnet Libris skulle beholdes. Det nye selskapet blir eid med 51 % av Aschehoug og 49 % av NorgesGruppen Fusjonen ble i første omgang stanset av Konkurransetilsynet Fusjonen ble godkjent i april 2011 av Konkurransetilsynet under forutsetning av at det nye selskapet solgte seg ned i sju handelsområder: Trondheim, Kristiansand, Drammen, Kongsberg, Lillehammer, Haugesund og Levanger, der markedsmakten ble vurdert som for stor.
Trillingene fra Belleville
Trillingene fra Belleville (fransk: Les Triplettes de Belleville) er en fransk animasjonsfilm fra 2003, skrevet og regissert av Sylvain Chomet. I USA har filmen fått tittelen The Triplets of Belleville og i Storbritannia Belleville Rendez-vous. Filmen inneholder en viss dialog, men en betydelig del av handlingen fortelles gjennom sang og pantomime.
Filmen er kritikerrost for sin unike (og noe retro) tegnestil.
Handling
I Frankrike tar Madame Souza seg av sitt foreldreløse barnebarn Champion, som er en sørgmodig liten gutt. De ser på et gammelt TV-innslag med de tre unge sangerne Rose, Violette og Blanche; trioen kalles «Trillingene fra Belleville». Programmet blir avbrutt av et reklameinnslag, og da spør bestemoren om "filmen" er ferdig. Champion svarer ikke, og skifter til en kanal med en pianokonsert. Bestemoren legger merke til at Champion er fascinert av pianoet, og spiller en skala på et gammelt piano for å få hans oppmerksomhet – men han reagerer ikke. Hun tenker at Champion er ensom, og kjøper en hund til ham, som får navnet Bruno. Men hverken Bruno eller et elektrisk tog får lille, triste Champion til å smile.
Men mens hun holder på å rydde på Champions rom oppdager bestemoren en bok med bilder av syklister. Hun finner også et gammelt bilde av Champions foreldre, som sitter på en sykkel og åpenbart er svært forelsket. Hun bestemmer seg for å kjøpe en trehjulssykkel til Champion. Og endelig ser hun ut til å ha funnet noe som tenner en gnist i Champion.
Etter noen års trening konkurrerer Champion i Tour de France, men han blir kidnappet av gangstere som frakter ham og to andre deltakere over Atlanterhavet. Bestemoren forsøker å finne ut hva som har skjedd, og reiser til USA. Vel fremme på den andre siden av Atlanteren er hun pengeløs, men ikke rådløs. Hun møter Trillingene fra Belleville, som nå har blitt tre eldre damer. De tar henne med seg hjem, og etter en overdådig middag bestående av tilberedte froskelår, blir hun med dem på cabareten der de jobber. De tar henne med seg på scenen som en av musikerne, og mens trillingene synger, oppdager Champions bestemor noen franske mafia-medlemmer nede i salen, og de ligner mistenkelig på mennene som kidnappet hennes barnebarn. Ved hjelp av trillingene forfølger Champions bestemor de kriminelle, og sammen klarer de til slutt å befri Champion.
Pierre Gaviniès
Pierre Gaviniès (1728–1800) var en fransk fiolinist og komponist.
Liv og virke
Pierre Gaviniès var sønn av fiolinbyggeren François Gaviniès.
I trettenårsalderen opptrådte han sammen med Joseph-Barnabé Saint-Sevin i en duo av Jean-Marie Leclair under et Concert spirituel-arrangement. Gaviniès var allerede fra ung alder en ettertraktet virtuos i Paris, men han nektet å gå i tjeneste ved de kongelige kapell. I unge år hadde han en affære med en adelig hoffdame, noe som førte til at han måtte tilbringe et års tid bak lås og slå. I fengselet skrev han en berømt Romance.
I 1760-årene fikk Gaviniès en enestående suksess med sine konserter, blant andre var far og sønn Mozart tilhørere. I kompaniskap med François-Joseph Gossec og Simon Leduc ledet Gaviniès Concert Spirituel fra 1773 til 1777, dette var perioden da komposisjoner for flere solistiske (dvs. konserterende) instrumenter med orkester, den såkalte Sinfonia concertante, nådde sitt høydepunkt.
I det etter-revolusjonære Paris var Gaviniès, Pierre Rode, Pierre Baillot og Rodolphe Kreutzer fiolinlærere ved den nye Conservatoire de Paris. Gaviniès var en høyt verdsatt pedagog, ikke minst på grunn av sin vennlige omgangstone. Av hans mange elever kan nevnes Nicolas Capron, Simon Leduc, Marie-Alexandre Guénin, Louis-Henry Paisible (1745–1781), Antoine-Laurent Baudron (1742–1834) og Joseph Bologne, Chevalier de Saint-Georges.
Gaviniès skrev sine sonater i barokk-tradisjonen med besifret bass. Stilistisk ligger disse komposisjonene i overgangen mellom seinbarokk og klassisisme.
Giovanni Battista Viotti anerkjente Gaviniès som en mesterfiolinist, og kalte ham den «franske Tartini».
Eduard Bernsdorf
Eduard Bernsdorf (1825–1901) var en tysk musikkritiker, komponist og pianist.
Cody Goloubef
Cody Goloubef (født 30. november 1989) er en canadisk ishockeyspiller.
Eduard Bernsdorf
Bernsdorf var elev av blant annet Friedrich Schneider og Adolf Bernhard Marx, og virket det meste av sitt liv i Leipzig. I dag er han mest kjent som utgiver og en viktig medarbeider i musikkleksikonet Neues Universal-Lexikon der Tonkunst som ble publisert i Leipzig i 1856 og i Offenbach i 1861. Bernsdorf arbeidet også som musikkskribent og sjefskritiker i tidsskriftet Signale für die musikalische Welt.
Det er overlevert noen klaverstykker (sonater og lieder) etter Bernsdorf.
Cody Goloubef
Han representerte Canada under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han tok bronse.
Nettleserspill
Et nettleserspill (eller nettleserbaserte spill) er et videospill som spilles i en nettleser. Nettleserspill skiller seg fra andre videospill ved det at det ikke er nødvendig å laste ned eller installere programvare for å kunne spille spillet.
Noen eksempler på populære nettleserspill er, blant andre: Habbo, Hundeparken, Cookie Clicker og Travian.
Utvikling
Spillene kan kjøres ved hjelp av blant annet JavaScript eller vanlige programvareutvidelser som Java applet eller Adobe Flash Player. Mer komplekse flerspillerspill kjøres ofte gjennom server-scripting i programmeringsspråk som PHP, ASP, Ruby, Perl eller Python.
Dwarka
Dwarka (av sanskr. dwar, ) er en by i den indiske delstaten Gujarat, og er en av Indias sju hellige steder. Byen ligger i Devbhoomi Dwarka-distriktet, ved Gomtielvens munning i Kutchviken. Byen har et estimert innbyggertall på 33 614.
Myten
Ifølge legenden skal guden Krishna ha flyttet fra Mathura for å grunnlegge og dyrke Dwarka. Den nåværende byen skal også ha vært den som ble opprinnelig bygd på 600-tallet. Jagatmandirtempelet i Dwarka huser guden Dwarkadhish, en av Krishnas (Vishnus) avatarer. I nærheten av Nageshwar Jyotirling finnes en av de 12 helligste plassene for de hinduene som dyrker guden Shiva.
Joan Blackman
Joan Blackman (født 18. mai 1938 i San Francisco) er en amerikansk skuespiller.
Tjukkasgjengen
Tjukkasgjengen er en turgruppe som ble startet av Jan Ellefsen i Moss i 2012 og er Facebook-basert. Det vil si at alle turer avtales på egne sider på Facebook.
Facebook-gruppen Tjukkasgjengen, som Jan Ellefsen opprettet var egentlig kun tenkt for ham selv og et par venner som innså at man virkelig trengte å bevege seg og hadde behov for å ha et sted å avtale turer. Etter en måned hadde interessen for denne gruppen eksplodert, og etter ett NRK-innslag opprettet Jan Ellefsen 80 nye Facebook-grupper over hele Norge etter forespørsel fra TV-seere som hadde sett innslaget. Så begynte snøballen å rulle, og allerede året etter starten var de 30 000 medlemmer. Pr 2018 er de 364 grupper i ni land og ca 35-40 000 medlemmer.
Joan Blackman
Biografi
Under 1965/66-sesongen var Blackman en del av den regulære rollebesetningen til såpeoperaen Peyton Place. I den serien spilte hun, Marion Fowler, hustruen til distriktsanklageren. Blackman og hennes forhenværende ektemann, Joby Baker, møttes på dramaskolen. Blackman medvirket én gang i hver av TV-seriene: Bonanza, Kruttrøyk, Perry Mason og I Spy.
Tjukkasgjengen
Kravene for å være med i Tjukkasgjengen er enkelt: Man må kunne gå og man må ha godt humør. Ideen er å møtes, gå så langt man orker eller har tid til, for sosial hygge og trim. Hver dag, noen dager i uken eller når det passer. Tjukkasgjengens medlemmer gjenkjennes enkelt ved at alle bruker gule refleksvester på sine turer.
Tjukkasgjengen sine avdelinger, eller chaptere som man kaller dem, drives på dugnad og man jobber ut fra tre enkle parametere:
Formålet er å få flere opp av sofaen til å komme seg ut og gå, og ha det moro. Poenget er at det skal være gratis og uforpliktende. Gjengen i Moss har også opprettet en egen gruppe for psykisk utviklingshemmede. Tjukkasgjengen er et gratis, lavterskel helsetilbud der de eneste kravene for å bli med, er et par sko. Tjukkasgjengen er kommet inn på statsbudsjettet og har fått en rekke priser, deriblant helse-Norges gjeveste pris: Karl Evangs pris (2016).
Tjukkasgjengen har fått støtte til driften, arrangement og prosjekter via Miljødirektoratet, Helsedirektoratet, Extra-stiftelsen, Gjensidige-stiftelsen, Norsk friluftsliv og flere lokale sponsorer.
Brooke Anne Smith
Brooke Anne Smith (født 25. mars i 1984 i Aurora i Colorado) er en amerikansk skuespiller. Hun spilte Jenna i filmen Max Keeble's Big Move, sammen med Josh Peck, Jamie Kennedy, Alex D. Linz og Orlando Brown.
Exnerfunksjon
Exnerfunksjonen er et mål på trykk som blir brukt for å erstatte trykket i datamodeller. Den kan for eksempel defineres som
der p_0 er overflatetrykket, vanligvis ved 1000 hPa; R_d er gasskonstanten for tørr luft og c_p er varmekapasiteten for tørr luft ved konstant trykk. T er temperatur og {\theta} er potensiell temperatur.
London-frimerkene
London-frimerkene var en serie på 8 frimerker som ble utgitt i av den norske regjeringen i Storbritannia under andre verdenskrig. De ble benyttet av de norske styrkene i Storbritannia, på norske handelsskip og av norske myndigheter utenlands under krigen. Restopplaget ble solgt i Norge i 1945-46.
Tobias Bjørnebye
Tobias Bjørnebye (født 9. desember 1998 i Oslo) er en norsk fotballspiller som spiller for den danske klubben.
Han er sønn av den norske fotballspilleren Stig Inge Bjørnebye.
Veteranforbundet SIOPS – Skadde i internasjonale operasjoner
Veteranforbundet SIOPS – Skadde i internasjonale operasjoner er en norsk forening som arbeider for at veteraner med skader etter internasjonale operasjoner får et raskt og tilrettelagt behandlingstilbud, slik at de kommer tilbake i arbeid og et meningsfylt liv.
Fra 2023 er jurist og veteran Kjetil Bragstad generalsekretær i SIOPS.
Organisasjonen har sitt utspring fra i et uformelt frivillig nettverk for skadde FN-veteraner og pårørende. Høsten 2006 ble SIOPS formalisert med vedtekter og stiftelsesmøte og tok organisasjonsnavnet Veteranforbundet SIOPS for å favne flere yrkesgrupper.
Organisasjonen har etablert et nettverk som de ønsker skal være en ressurs for alle som på en eller annen måte er berørt av problemstillinger knyttet til mentale skader som posttraumatisk stresslidelse etter slikt arbeid og å heve kunnskapen om førstehjelp for psykiske traumer.
Organisasjonen samarbeider med ulike etater og organisasjoner, pr i dag Forsvaret og spesielt deres Veteranadministrasjon, og ulike lokale enheter innen NAV og helseforetak. Organisasjonen drives utelukkende på frivillig basis, etter hvert med en betydelig realkompetanse på feltet.
SIOPS arbeider daglig med å hjelpe skadde og pårørende til å se muligheter og lærer dem å manøvrere i det eksisterende offentlige hjelpeapparat. Samtidig ønsker SIOPS å være en konstant påminner til det offentlige om det ansvar som påhviler den som velger å sende norske borgere ut i slike operasjoner. De fokuserer derfor mye på å hjelpe skadde til å få gjennomslag for økonomiske erstatningskrav, medisinsk hjelp, juridisk bistand og lignende.
SIOPS ønsker å bidra til at pårørende og fagpersoner øker sin kunnskap om den skaddes særegne utfordringer.
Sveriges historie
Sveriges historie er en beskrivelse av Sverige gjennom tidene.
Forhistorisk tid (før 800 e. Kr.)
Under jordens klimaforandringer har Skandinavia flere ganger vært dekket av innlandsis. Den siste istiden kalles for Weichsel, den begynte for 110 000 år siden og sluttet for rundt 10 000 år siden. Bare det vestlige Jylland og øygruppen Lofoten i det nordlige Norge var isfrie. Isens tilvekst, tygde og avsmeltning har formet landet. I dagens Sverige finnes det ingen spor igjen etter en eventuell befolkning fra før istiden. I deler av Nord-Sverige, som raskt ble bunnfrosset da de kaldeste periodene satte inn, fins det imidlertid plantefragmenter fra tidligere mellomistid og fra varmere perioder under istiden, da iskappen hadde mer begrenset utstrekning og kanskje var fragmentert.
Klipper ble slipt runde og slettet ned da den framvoksende isen skjøv stein og grus foran seg. Landet var lenge tynget ned av ismassene, men hevet seg langsomt etter istiden og hever seg fortsatt den dag i dag. Landhevingen skjer raskest i nord og langsommere i sør. Det som i dag er Østersjøen har avvekslende vært salt hav og innsjø med ferskvann. De store innsjøene Ladoga, Onega, Vänern, Vättern, Mälaren og Hjälmaren er smeltvannsamlinger som har sine paralleller i de store sjøene i Nord-Amerika. Rullesteinåser, morener og flyttblokker er synlige spor fra isens smelting.
Etterhvert som det kilometertykke isdekket smeltet, flyttet folk inn fra sør og øst. De tidligste spor vi i dag kjenner til er 12 000–13 000 år gamle. De første menneskene i det nåværende Sverige levde av jakt og fiske. Tiden fram til rundt 4000 f.Kr. kalles i blant for jegersteinalder. Arkeologiske funn er gjort i områder som i dag ligger 75 til 120 meter over havet, og som utgjorde strandområdene på landhevningens daværende stadier. Høydeområder som Södertörn og Kolmården utgjorde da en skjærgård med rikt fiske og seljakt.
Steinalderen kan deles inn i tre perioder:
Bondesteinalderen (cirka 4000–1800 f.Kr.)
Perioden da jordbruket begynte kalles for bondesteinalderen, yngre steinalder eller neolitikum. Tidligere har forskere antatt at denne perioden var preget av innvandrere som brakte med seg ny kunnskap, men i dag mener mange forskere at forklaringen på endringene var først og fremst kulturpåvirkning.
Coelolepida
Coelolepida er en gruppe som omfatter nesten alle kjente grupper av sommerfugler. Det viktigste kjennetegnet er at de har hule skjell på vingene. Coeloepida deles i tre grener: familien Acanthopteroctetidae (fem arter, Nord-Amerika og Europa), slekten Lophocorona (seks arter, Australia) og gruppen Myoglossata, som omfatter nesten alle sommerfugler.
PEPCO
Potomac Electric Power Company (PEPCO) er et amerikansk elektrisitetsselskap med virksomhet i Washington, DC og omkringliggende tettsteder i Maryland. PEPCO eies av Pepco Holdings.
PEPCO ble grunnlagt på slutten av 1800-tallet som et datterselskap til Washington Traction and Electric Company, et av flere private trikkeselskaper i Washington. Overskuddselektrisitet ble solgt til andre trikkeselskaper, og senere også til forretninger og private boliger.
Sveriges historie
Bondesteinalderen (cirka 4000–1800 f.Kr.)
En tredje neolittisk kultur kom til Sverige omkring 2700 f.Kr. Den kalles for båtøks- eller stridsøkskulturen. Denne kulturen har fått sitt navn fra de karakteristiske båtøksene av stein som er kopier av de første stridsøksene av metall som ble brukt i øst, og som fulgte med stridsøkskulturen. I 350 år eksisterte den gropkeramiske kulturen og stridsøkskulturen parallelt. Omkring 2350 f.Kr. utviklet en sen-neolittisk kultur seg.
På omtrent denne tiden ble klimaet enda varmere. I Egypt og i Midtøsten førte klimaet til at Det gamle rike i Egypt falt sammen og opphørte. I Sentral-Asia og i Norden førte det varme klimaet (som varte til bronsealderens slutt) til bedre forutsetninger for jordbruket, noe som igjen førte til en befolkningsøkning.
Ved denne tiden begynte grensene mellom de ulike steinalderkulturene i Norden å bli utvisket, noe som førte til en mer enhetlig senneolittisk kultur.
Bronsealderen (1800–550 f.Kr.)
Bronsealderen er den første perioden med tydelige tegn på internasjonale forbindelser via handel. Dette kan blant annet ha muliggjort at hesten ble domestisert omkring 2000 f.Kr. Handelsforbindelsene ble antagelig opprettholdt av høvdinger, noe man kan se på distribusjonen av nye våpen av bronse. Selv om folk som levde i denne perioden sannsynligvis ikke hadde større kunnskap om andre enn de nærmeste nabofolkene, kom kulturimpulsene med utvekslingen av varer.
Mens Sverige ennå befant seg i den sene steinalderen, var andre deler av Europa og Midtøsten kommet inn i det som kan kalles for koppersteinalderen. Allerede omkring 3200 f.Kr. hadde man begynt å eksperimentere med å legere kopper. I begynnelsen brukte man arsenikk, noe som gjorde bronsen sprø, men etter hvert begynte man å bruke tinn, noe som antagelig først skjedde i Anatolia. Tinn er svært sjeldent og derfor meget verdifullt. Da kunne betydelig bedre bronse fremstilles. Omkring 2000 f.Kr. begynte man i liten skala å fremstille bronse i Sverige (i motsetning til Norge) med importert metall. Man mener tradisjonelt at bronsehåndteringen i Sverige omkring 1800 f.Kr. hadde et såvidt stort omfang at perioden med rette kan betegnes som bronsealder.
Eldre bronsealder (1800–1100 f.Kr.)
Ved begynnelsen av den nordiske bronsealderen hadde en ny kultur nådd fram til Østersjøens sydøstlige kyst, høygravskulturen. Foruten den importerte gravskikken med store gravhauger kom også vogner og stridsvogner trukket av hester.
Noe senere nådde andre indoeuropeiske kulturer fram til India i sydøst og til Takla Makan i nordøst, hvor de berømte Takla Makan-mumiene kommer fra. Også i Øst-Asia begynte man på denne tiden å bruke bronse ved Den gule flod i Kina og i Ban Chiang i Thailand.
Handelen sammen med de bronsevåpene gjorde høvdingene mektigere, noe de store gravhaugene vitner om, eksempelvis Kongegraven i Kivik. Handelen besto formodentlig først og fremst av import av metaller og salt, mens man eksporterte rav. Selv i Sverige synes det som om hesten og vognen hadde stor betydning, men skipet var viktigere. Skip blir gjengitt i helleristninger over hele Norden. Handelen krevde også valuta, og antagelig ble gull benyttet, ettersom det er gjort rike funn av gull fra denne perioden. Enda viktigere enn handelen var antagelig det varme klimaet, som gjorde det mulig med en relativt høy befolkningstetthet selv i Sverige.
Yngre bronsealder (1100–550 f.Kr.)
På 1100-tallet f.Kr. skjedde det noe drastisk omkring Middelhavet. Utviklingen begynte med at den hettittiske kulturen kollapset, snart fulgt av tilsvarende kollapser for den mykenske og de gamle egyptiske kulturene. Årsaken er usikker, men en mindre klimaforverring, vulkanutbrudd, jordskjelv og brutte handelsforbindelser med drastisk stigende tinnpriser kan være mulige forklaringer. En mulighet er at jernet, som allerede var kjent, men som hadde dårligere egenskaper enn bronse, begynte å bli brukt for billig å utruste lokal stridsvogner og at dette endret maktforholdene. Selv senere i den romerske armeen fikk offiserer bronsevåpen mens fotfolket fikk jernvåpen.
Bruken av jern og delvis brutte handelsforbindelser fikk også konsekvenser i resten av Europa. I sentrale Europa gikk høygravkulturen brått over til urnegraver, som muligens var av mindre aristokratisk kultur. Urnegravene kom også til Sverige, men nye store gravhauger som Hågahaugen og Lugnarohaugen ble anlagt samtidig og den nordiske bronsealderkultur like den asiatiske besto.
Etter en ny klimaendring mellom 850–760 f.Kr. og siden ytterligere en brå klimaendring omkring 650 f.Kr. gikk bronsealderen mot slutten. I Norden erstattet jernet suksessivt bronsen i løpet av 500-tallet f.Kr., og i kommende århundrene finnes det verken funn av gull eller store gravhauger.
Det nordiske bronsealdersamfunnet
Samfunnsutviklingen i Norden kom etter hvert til å skille seg ut fra utviklingen på kontinentet. Det finnes mange objekter som viser kulturpåvirkning fra sør, og folk importerte trolig også kulturelle forestillinger som ble tilpasset til lokale forhold. Folk drev jordbruk, og hesten ble brukt som ridedyr og trekkdyr. Man manglet et skriftspråk, men laget helleristninger som gir en forestilling om bronsealderens fartøyer og sjøfart. Under den eldre bronsealderen ble de døde begravd i kister av stein eller i hule trestammer. Senere begynte man å brenne de døde, og snart ble kremering det normale. Gravhaugene ble vanligvis dekket av en jordhaug eller en steinrøys.
Jernalder
Med jernet endret samfunnsstrukturen seg. Urnegravene erstattet helt gravhaugene, noe som tyder på at høvdingene hadde mindre makt. Sverige i førromersk jernalder var preget av et kjølig klima, like kaldt som i dag. Klimaet gjorde det vanskelig for befolkningen å livnære seg, og dette forårsaket stadige folkevandringer. En del forskere kaller perioden «Fimbulvinter» med et begrep fra norrøn mytologi. Fra jernalderen nevnes Sverige for første gang i skriftlige kilder, både de eldste islandske sagaene og andre opptegnelser i Europa.
Førromersk jernalder (550 f.Kr.–Kr.f.)
Av ukjente grunner synes det som om folkene i Sverige levde nokså isolert i begynnelsen av denne perioden. Men gravfunn fra de siste århundrene av den førromerske jernalderen begynner igjen å inneholde gull, noe som tyder på økende kontakt og handel med kontinentet. På slutten av denne tiden, ved Kristi fødsel, begynner de samiske kulturene nord i det nåværende Sverige å danne seg.
Allerede omkring år 600 f.Kr. oppsto Jastorfkulturen i det nordlige Tyskland. Den har store likheter med den skandinaviske kulturen. Om denne kulturblandingen skjedde gjennom innvandring eller ved kulturell utveksling, er ikke klart, men begge de førromerske kulturene har trekk fra den tidligere nordiske bronsealderkulturen og til en viss grad også den kontinentale Hallstattkulturen. Man antar den skandinaviske kulturen har vært opphavet til de nordgermanske kulturene, fra Jastorfkulturen til den vestgermanske. Sør for disse fantes ved denne tiden den keltiske La Tène-kulturen.
Tidlig 1800-tall (1809–66)
Marskalk Bernadotte ble valgt til svensk tronfølger som Karl Johan i 1810. Målet for hans utenrikspolitikk ble straks å vinne Norge etter tapet av Finland. I februar 1811 ba han Napoleon om støtte til kravet om Norge som erstatning for Finland. Dette ble avvist av Napoleon, og utover høsten øket spenningen mellom Frankrike og Sverige, fordi Sverige var uvillig til å gjennomføre fastlandssperringen. I stedet vendte Karl Johan seg mot tsar Aleksander og Russland.
I begynnelsen av 1812 besatte Napoleons tropper Svensk Pommern. Like etter henvendte Karl Johan seg i hemmelighet til Storbritannia med forslag om fredsforhandlinger. Samtidig sendte han en utsending til Russland. 5. april ble det sluttet en avtale med Russland: De to landene garanterte hverandres besittelser, og Sverige skulle få Norge. Samme måned begynte fredsforhandlinger med den britiske diplomaten Edward Thornton. Disse ledet til freden i Örebro 18. juli 1812 mellom Sverige og Storbritannia, og mellom Storbritannia og Russland
I mellomtiden hadde Napoleon invadert Russland. Tsar Aleksander og Karl Johan møttes derfor i Åbo 27. august for å drøfte krigsplanene. Resultatet var et tillegg til traktaten av 5. april: Et angrep på Danmark skulle finne sted samme høst, og Storbritannia skulle oppfordres til å slutte seg til traktaten. Napoleons fremgang hindret imidlertid krigsplanen.
I desember 1812 brøt Karl Johan den diplomatiske forbindelsen med Frankrike, og 3. mars 1813 inngikk han en allianse med britene: Sverige skulle stille 30 000 mann på kontinentet mot Napoleon, mot subsidier på 1 million pund årlig. Storbritannia på sin side tiltrådte den svensk-russiske traktaten og skulle bidra til å gjennomføre unionen mellom Norge og Sverige.
Svenske styrker rykket igjen inn i Svensk Pommern. Karl Johan møtte tsaren og kongen av Preussen i Trachenberg 9. juli til drøftelser om krigen; han ble utnevnt til sjef for nord-arméen med 158 000 mann. Han deltok i slaget ved Leipzig og fikk beskjed om å gå mot Nederland. Karl Johan ville imidlertid heller gå mot nord for å true Danmark. 28. november krysset han Elben og invaderte Holstein. Danmark-Norge sluttet våpenhvile i Rendsburg 15. desember, og 24. desember begynte forhandlinger med den danske diplomaten Edmund Bourke i Kiel. Resultatet var Kielfreden av 14. januar 1814: Kongen av Danmark-Norge skulle avstå Norge til kongen av Sverige.
Elcon Securities
Elcon Securities var et norsk verdipapirforetak som var et datterselskap av Gjensidige.
Selskapet ble oppløst i 1999. Bakgrunnen var sammenslåingen av Sparebanken NOR og Gjensidige og den derav planlagte sammenslåing av de respektive foretaks datterselskap, Karl Johan Fonds og Elcon Securities. Tilnærmet samtlige ansatte i Elcon Securities ble ansatt i First Securities ved etableringen av dette selskapet.
Ropalopus
Ropalopus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Holarktis, men i Nord-Amerika er den bare representert ved Ropalopus sanguinicollis. De øvrige artene lever i den palearktiske sone.
Haugsvarden
Haugsvarden er et fjell i Gloppen kommune i Sogn og Fjordane, med en topphøyde på 862 moh. Fjellet er den vestligste toppen på halvøyen mellom Gloppefjorden og Nordfjord. Selv med en noe beskjeden topphøyde på 862 meter er utsikten vestover ut fjorden formidabel. Fjellryggen som ligger mellom Gloppefjorden og Nordfjorden har felles betegnelsen Nordstrandsfjellene. Mot øst ligger landemerket Svinestranda.
Navnet kommer av at fjellområdet fra gammelt av har vært beitemark for gården Hauge, og brukt som ildvarde på grunn av synlighet i tre himmelretninger.
Haugsvarden er et populært turmål, sommer som vinter, da det er lett tilgjengelig fra flere utgangspunkt i området.
Joe Mercer
Joseph «Joe» Mercer (født 9. august 1914 i Ellesmere Port i Cheshire, død 9. august 1990) var en britisk fotballspiller og trener. Han er mest kjent for sin tid som spiller for Arsenal FC og sin tid som trener for Manchester City FC. Han var også ansvarlig for s landslag i en kortere periode.
Han startet karrieren i den lokale klubben Ellesmere Port, og ble tidlig kjent for sine kraftfulle taklinger og sin gode evne til å lese spillet. Han ble i september 1932 oppdaget av Everton, men ble ikke fast på laget før i 1935. I 1938-39-sesongen ble han ligamester med Everton. Etter 186 ligakamper og to mål, kom et uvelkomment avbrudd i hans fotball-karriere. Han mistet sju sesonger på grunn av annen verdenskrig, slik som alle andre spillere i hans generasjon.
Arsenal-spiller
På senhøsten 1946 ble han kjøpt opp av Arsenal FC for 9 000 pund og debuterte for sin nye klubb den 30. november. Ikke lenge etter ble han valgt til klubbens nye lagkaptein, og hjalp til med å endre Arsenal fra et bunnlag til ligamesterskap i 1947-48. I 1950 vant Arsenal FA-cupen med Mercer som kaptein, og samme år ble han kåret til Football Writers' Association Footballer of the Year.
Han spilte nok en FA-cupfinale med Arsenal i 1952, men tapte denne gangen for Newcastle United FC. Året etter var han igjen ligamester da Arsenal vant mesterskapet i 1952-53-sesongen. Han la egentlig opp som spiller i mai 1953 men ombestemte seg, og gikk løs på en ny sesong. Men den 10. april 1954 brakk han beinet på to steder etter et sammenstøt med lagkameraten Joe Wade. Etter dette la han opp, og spilte totalt 275 kamper for Arsenal og scoret to mål.
Managerkarrieren
Til tross for problemene med helsa, ble han i 1965 ansatt som manager for Manchester City. Her skulle han oppleve sin mest suksessrike tid som manager, med ett ligamesterskap, seier i FA-cupen, ligacupseier og seier i cupvinnercupen. Han ble uenig med sin assistent Malcolm Allison da Allison ønsket større innflytelse, og sa på slutten av 1971 opp som City-trener. Han tok så over manager-jobben i Coventry City FC som han hadde fra 1972 til 1974. I denne perioden var han også midlertidig landslagstrener for England etter at Alf Ramsey hadde blitt sparket. Han ledet England i sju kamper.
Etter at han sluttet som manager i Coventry, ble han klubbens direktør i perioden 1975 til 1981. I 1976 ble han hedret med utnevnelse til offiser av Order of the British Empire for sin tjeneste innen fotballen. Han døde på sin 76-årsdag etter nok et hjerteinfarkt.
Som spiller
Everton
Som manager
Aston Villa
Rom nikkelverk
Rom nikkelverk (tidligere Rom Nikkelværk, også kjent som Askim nikkelverk) var et nikkelverk på Rud i Askim var i drift 1871-1876. Gruvedrifta ble grunnlagt i 1866 i Romsåsen på Rom. Selve verket ved Rudsfossen ble ikke bygd før i 1873. I oktober 1876 opphørte drifta. Antall ansatte var oppe i omtrent 100 mann ved full drift. Nikkelverket og gruvene som tilhørte var Askims første industrielle virksomhet.
Historie
Grunnleggeren av Rom nikkelverk var Anders Zakariassen, født 23. mai 1832 i Sør-Odal. Anders dreiv verket og var i en periode også verkseier. Anders, som tok etternavnet Dahl, var skredderdreng, senere fikk han offiserstittelen furer og dreiv også skysstasjonen Ringnæs i Ås. I 1872 kjøpte han garden Søndre Rom i Askim for 4 000 spesidaler og flytta dit med familien sin, to år senere. I 1868 ble gruvedrifta i Romsåsen starta ved bruk av svartkrutt, feisel og håndbor. Verksbestyrer og direktør i 1872 var candidatus mineralogiae Lauritz Weidemann Meinich. Ved Brakkesletta på Rom ble det raskt bygd opp et lite samfunn med blant annet boliger, skole, butikk, bakeri og smie. Kontorbygninga står fortsatt i dag. På denne tida var Norge verdens største produsent av nikkel. Noen av arbeiderne var svenske og tyske men flesteparten var lokale. I de første åra ble det kun arbeida om sommeren. Malmen ble sortert, lessa opp og kjørt til Oslo og Nesset ved Bundefjorden med hest for videre prosessering og utskipning. I 1873 ble det omsider bygd opp egne verksbygninger på Rudshverven på Rud, bare en halv kilometer sør for gruvene. Rom nikkelverk tok ut tilsammen 13 205 tonn nikkelmalm fra Romsåsen gruver fordelt slik:
Aspen (Botkyrka kommune)
Aspen er en innsjø i Botkyrka kommune i landskapet Södermanland, Sverige. Siden begynnelsen av 1950-tallet har innsjøen vært delt i en nordlig og en sørlig del av veibanken for E4/E20.
Rom nikkelverk
Historie
Etter nedlegginga av nikkelverket har det vært både mølle, sag, tresliperi på samme sted. Under den andre verdenskrigen i april 1940 søkte en del av lokalbefolkninga tilflukt i gruvesjaktene for å unngå trefningene ved Fossum. I dag ligger vannkraftverket Kykkelsrud kraftstasjon på stedet hvor nikkelverket tidligere lå. Der står det nå en turbin som ble funnet i 1983 som antakelig var turbinen i smeltehytta på nikkelverket. Turbinen er en Jonvald aksial overtrykksturbin på 7,5 fot levert fra Henschels fabrikker i Kassel i 1860-åra. Bunnlageret eller bærelageret hadde akselforing av ibenholt.