cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ryan Kelley
Kelleys første filmrolle kom med Roommates  i 1995. I 2002 spilte han en av birollene i Stolen Summer. Han spilte også Ryan James i to episoder av Smallville. Kelley vant Independent Spirit Award for rolleskildringen i Mean Creek i 2004. I 2006 dukket han opp i krigsfilmen Letters from Iwo Jima som en marinesoldat.
Margarinotus
Liste over arter som ikke forekommer i Norge
• Margarinotus oblongulus (Schmidt, 1892)
Matias Strandvall
Matias Strandvall (født 15. mars 1985) er en finsk tidligere langrennsløper. Han debuterte i verdenscupen i langrenn 28. november 2004, og hans beste individuelle verdenscup-plassering er en 3.-plass i sprint fristil fra 2008.
Frank Dixon
Francis Joseph «Frank» Dixon (født 1. april 1878 i Ontario, død 29. november 1932) var en canadisk lacrossespillere som deltok under OL 1908 i London.
Margarinotus
Liste over arter som ikke forekommer i Norge
• Margarinotus occidentalis (Lewis, 1885)
Frank Dixon
Dixon ble olympisk mester i lacrosse under OL 1908 i London. Han var med på det canadiske laget som beseiret Storbritannia med 14 – 10 i finalen. Det var kun to lag med i turneringen så det ble kun spilt en kamp, finalen.
Matias Strandvall
Strandvall representerte Finland under Vinter-OL 2010, hvor han deltok på den individuelle sprinten. Han ble nr. 37 i prologen og tok seg derfor ikke videre til finalene.
Margarinotus
Liste over arter som ikke forekommer i Norge
• Margarinotus planiceps (Lewis, 1888)
Matias Strandvall
Han er tre ganger finsk mester i sprintlangrenn; i 2009, 2013 og 2015.
OL-resultater
Vancouver 2010
Margarinotus
Liste over arter som ikke forekommer i Norge
• Margarinotus pluto (Casey, 1893)
• Margarinotus prometheus (Kryzhanovskij, 1966)
• Margarinotus pseudomirabilis Kalashian, 1989
• Margarinotus punctiventer (Marseul, 1854)
Ryan Kelley
Kelley hadde også rollen som Ben Tennyson i Ben 10: Alien Swarm. I januar 2012 spilte han i TV-filmen Sexting in Suburbia mot Liz Vassey og Jenn Proske. I 2014 fikk han en rolle i tenåringsserien Teen Wolf som den unge politimannen Jordan Parrish.
Margarinotus
Liste over arter som ikke forekommer i Norge
• Margarinotus rectus (Casey, 1916)
• Margarinotus reichardti Kryzhanovskij and Reichardt, 1976
• Margarinotus remotus (J. L. LeConte, 1859)
• Margarinotus ruficornis (Grimm, 1852)
• Margarinotus scaber (Fabricius, 1787)
• Margarinotus schneideri Kapler, 1996
• Margarinotus sexstriatus (J. L. LeConte, 1851)
• Margarinotus silantjevi (Shirjajev, 1903)
• Margarinotus sinuaticollis (Lewis, 1892)
• Margarinotus solskyi (Schmidt, 1890)
• Margarinotus stenocephalus (Lewis, 1892)
• Margarinotus stygicus (J. E. LeConte, 1845)
• Margarinotus sutus (Lewis, 1884)
• Margarinotus taiwanus Mazur, 2008
• Margarinotus terricola (Germar, 1824)
• Margarinotus thai Mazur, 2003
• Margarinotus thomomysi Caterino, 2010
• Margarinotus tristriatus Wenzel, 1944
• Margarinotus umbilicatus (Casey, 1893)
• Margarinotus umbrosus (Casey, 1893)
• Margarinotus uncostriatus (Marseul, 1854)
• Margarinotus unus Mazur, 2007
• Margarinotus wenzelianus Kryzhanovskij and Reichardt, 1976
• Margarinotus weymarni Wenzel, 1944
Haga terrasse
Haga terrasse (1-13, 2-38 ) er en vei i Haug i Ringerike.
Veien er en blindvei med avkjøring fra Hagaringen, som nås ved avkjøring fra Harehaugveien. Den ligger cirka 293 meter over havet. Veien er preget av trehusbebyggelse og terrassehus.
Varmblodig
Varmblodig kan referere til:
Fervedouro
Fervedouro er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Endoterm
Endoterm kan sikte til:
Endotherm
Andrey Amador
Andrey Amador Bipkazacova (født 29. august 1986 i San José) er en costaricansk profesjonell landeveissyklist som sykler for WorldTour-laget EF Education-EasyPost. Faren hans er halvt spansk, mens moren opprinnelig er russisk. Han ble profesjonell syklist i 2009. Amadors fremste styrke er klatring. I 2011 blei han den første fra Mellom-Amerika til å delta i Tour de France. Han vant 14. etappe i Giro d'Italia 2012.
Nick Adams-historiene
Nick Adams-historiene (engelsk The Nick Adams Stories) er en novellesamling av den amerikanske forfatteren Ernest Hemingway. Samlingen består av 24 noveller skrevet i perioden mellom begynnelsen av 1920-tallet og 1933, der novellen «Morderne» er den mest kjente. Novellesamlingen er betegnet som noe av det beste han har skrevet, der han viser "Hemingway-stilen" med sine korte og klare setninger holdt i et tøft og stramt språk.
Planla Hemingway en roman om Nick Adams?
Mange har spekulert på om Hemingway noen gang hadde planer om å lage en roman om sitt "alter ego" Nick Adams, og mye kan tyde på om han hadde dette i tankene. Et eksempel på det er at de 25 novellene om Nick Adams strekker seg fra han var liten gutt og vokste opp på farens gård, til han i moden alder tenker igjen om det han har opplevd gjennom livet. Hvis det ikke var for at Hemingway i en alder av nesten 62 år tok sitt eget liv, så kunne det hendt at han ville skrevet om sin favorittfigur. Men det er også mye som tyder på at han ikke hadde planer om en Nick Adams-roman siden hver eneste novelle er en avsluttet historie og «Hemingway-stil»-effekten ville ha minket hvis han skrev romanen, siden mange har påpekt at Hemingway var på sitt beste i novellene.
Handling
«Nick Adams-historiene» handler om legesønnen Nick Adams' liv og utvikling, og vi møter han som barn, ungdom og godt voksen. Vi følger han i ulike situasjoner, bl.a. som soldat, storviltjeger, dyphavfisker, krigsreporter, forfatter og far, samt ser hvordan hans holdninger, erfaringer og det han ser og opplever bygger og utvikler han opp til den mannen han kommer til å bli. Alt blir skildrer gjennom en tredje person og Nick Adams.
Tolkning
Novellene oppfattes av mange som delvis selvbiografiske, i og med at det er mange likhetstrekk mellom Ernest Hemingway og hans litterære figur Nick Adams. Tydeligst ser man det av deres yrker og interesser. Den norske utgaven av novellesamlingen har et bilde på forsiden av Ernest Hemingway som ung gutt.
I Norge
I Norge ble samlingen første gang utgitt i 2000 på Gyldendal Norsk Forlag i Peter Magnus og Dag Heyerdahl Larsen oversettelse. Novellene er dessuten samlet i Kort fortalt : Hemingways noveller i samling fra 2004 og Noveller i samling fra 2005.
Den europeiske slette
Den europeiske slette (også kalt Den store europeiske slette) er et slettelandskap i Europa. Den er den største fjell-frie landformen i Europa, dog omfatter den også flere områder med høyland. Den strekker seg fra Pyreneene og Atlanterhavet i vest til Uralfjellene i øst.
Den består av Det nordeuropeiske lavlandet og Den østeuropeiske slette. Denne inndelingen er historisk, snarere enn geomorfologisk: Den østeuropeiske slette var den delen av Den europeiske slette som lå innenfor Det russiske keiserriket, og ble derfor tidligere kalt Den russiske slette.
I Vest-Europa er sletta relativt smal (stort sett under 300 kilometer), men den vider seg betydelig ut mot den østlige delen.
Slettene krysses av mange viktige elver, som Loire, Rhinen og Wisla i vest, Nordre Dvina, Daugava, Volga, Don og Dnepr i øst.
Lilletorget holdeplass
Lilletorget var en trikkeholdeplass i Oslo sentrum, i bruk fra 2019 til 2021.
Holdeplassen ble åpnet i 2019 da trikkelinjen midlertidig ble flyttet fra Storgata, og nærliggende Brugata holdeplass i Storgata ble nedlagt. Også Hausmanns gate holdeplass ble fjernet i forbindelse med omleggingen.
Trikkelinjen ble flyttet fra Storgata fordi gata skulle rustes opp og bygges om. Den nye, midlertidige trikkelinjen ble lagt fra Nygata i vest, over Stenersgata, Christian Krohgs gate og Hausmanns gate til Nybrua i øst.
Storgata ble gjenåpnet som ferdselsåre for trikken i 2021.
Nehuenco kraftverk
Nehuenco kraftverk er et varmekraftverk ved Quillota i Valparaíso-regionen, Chile. Det har en installert produksjonskapasitet på 368 MW.
Brenselkilden er naturgass, men anlegget er også i stand til å brenne noe dieselolje. Anlegget ble utbygd med ferdigstillelse i 1999. Operatør er selskapet Colbún SA.
CONCACAF-mesterskapet for menn 1985
CONCACAF-mesterskapet for menn 1985 ble arrangert i 1985.
Det var ingen egen vertsnasjon for dette mesterskapet, og kampene ble spilt i de forskjellige landene.
Schöneberg stasjon
Schöneberg stasjon er en overgangsstasjon på Berlins forstadsbane i Schöneberg. Linjene Ringbanen og Wannseebanen krysser hverandre her. Stasjonen ble tatt i bruk i 1933 da Wannseebanen ble elektrifisert.
Osborne gasskraftverk
Osborne gasskraftverk er et varmekraftverk ved Osborne utenfor Adelaide i Sør-Australia, Australia. Det har en installert produksjonskapasitet på 180 MW fordelt på en 120 MW gassturbin og en 60 MW dampturbin. Det inngår i et kompleks sammen med Pinjar kraftverk. Anlegget har kogenerasjon og leverer industridamp til et nærliggende kjemisk industrianlegg.
Brenselkilden er naturgass. Anlegget ble utbygd med ferdigstillelse i 1998. Operatør er selskapene ATCO og Origin Energy.
Kongsbakktinden
Kongsbakktinden er et fjell i Narvik kommune i Nordland. Den sovende dronning (Skjomtinden) blir ofte forvekslet med Kongsbakktinden. Kongsbakktinden har en høyde på 1 431 meter over havet og ligger i en fjellrekke kalt Skjomfjellene. I denne rekken ligger: Gamnestinden, Elvegårdstinden, Sandviktinden, Stortinden, Haugbakktinden og Elvegårdsfjellet.
For å bestige Kongsbakktinden må man kjøre til Håkvikdalen.
Bredevoort
Bredevoort (nedersaksisk Brevoort) er en liten by i provinsen Gelderland i Nederland som ligger ved elva Boven Slinge. Byen ligger omtrent 30 kilometer øst for Arnhem. Bykommunen har rundt 1 525 innbyggere. I dag kalles denne byen en bokby på grunn av sine mange bokhandlere.
Stefan, greve av Blois
Stefan II Henrik (fransk: Étienne Henri; født ca. 1045, død 19. mai 1102 i Ramla), greve av Blois og greve av Chartres, var sønnen til Teobald, greve av Blois, og Garsinde du Maine. Han giftet seg med Adela av Normandie, datter av William Erobreren rundt 1080 i Chartres.
Mungarra gasskraftverk
Mungarra gasskraftverk er et varmekraftverk ved Geraldton i Vest-Australia, Australia. Det har en installert produksjonskapasitet på 112 MW fordelt på 3 gassturbiner.
Brenselkilden er naturgass. Anlegget ble utbygd med ferdigstillelse i 1990. Operatør er selskapet Verve Energy.
Stefan, greve av Blois
Grev Stefan var en av lederne i det første korstoget. Han skrev ofte entusiastiske brev til Adela om korstoget etter hvert som det skred frem. Han dro hjem i 1098 under den langdryge beleiringen av Antiokia uten å oppfylle sitt pilegrimsløfte om å nå frem til Jerusalem. Han ble presset av Adela til å delta i et nytt korstog og sluttet seg til det mindre korstoget i 1101 sammen med andre som også hadde dratt hjem for tidlig. Stefan ble i 1102 drept i slaget ved Ramla i en alder av 57 år.
Familie og barn
Stefan og Adelas barn:
Lithuise, som giftet seg med Milon av Troyes, var muligens hans søster og ikke hans datter, etter årstallene for hennes barn å dømme.
Han hadde en uekte datter, Emma, som var mor til William av York, erkebiskop av York.
Florestal
Florestal er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Anousheh Ansari
Anousheh Ansari (født Raissyan; 12. september 1966 i Mashhad i Iran) er en iransk-amerikansk ingeniør og medstifter og styreleder for Prodea Systems. Ansaris har også opplevd tidligere forretningssuksess som medstifter og adm.dir. av Telecom Technologies, Inc. (TTI). Ansari-familien er også tittelsponsor for Ansari X-prisen. 18. september 2006, noen dager etter 40-årsdagen, ble hun den første iranske og første kvinnelige muslimen i verdensrommet.
Ansari var den fjerde selvfinansierte romturisten, og den første selvfinansierte kvinnen som fløy til den internasjonale romstasjonen. Memoaret hennes, My Dream of Stars, skrevet med Homer Hickam, ble utgitt av Palgrave Macmillan i 2010.
Ansari er adm.dir. av X Prize Foundation.
Mica Creek gasskraftverk
Mica Creek gasskraftverk er et varmekraftverk i nordvestre Queensland, Australia. Det har en installert produksjonskapasitet på 325 MW fordelt på 8 gassturbiner og 2 dampturbiner.
Brenselkilden er naturgass. Anlegget ble utbygd med ferdigstillelse i 2000. Operatør er selskapet CS Energy.
Venn (album)
Venn er et musikkalbum med Forente artister, utgitt i 2005 som en støtteaksjon etter jordskjelvet og tsunamien i Indiahavet 2004.
Noralf Ronthi
Noralf Ronthi (født 12. mars 1967) er en norsk musiker fra Tønsberg.
Han er særlig kjent som trommeslager i rockebandet Seigmen og Zeromancer. Sammen med musikere fra blant annet Mohammed, noplacetohide og Ranzel utgjør Ronthi i dag også bandet Megaton, som ikke har vært aktivt siden 2013. .
I 2012 ble han medlem i Post 4, som var det siste bandet som forlot X Faktor Norge, og samme år ga ut albumet Walking The Unknown.
I 2013 ga han ut barneplaten Norelgens Glemte Verden Gjenoppdaget.
Tippi Hedren
Nathalie Kay «Tippi» Hedren (født 19. januar 1930 i New Ulm i Minnesota) er en amerikansk filmskuespiller. Hun er best kjent som kvinnelig hovedrolleinnehaver i Alfred Hitchcock-filmene Fuglene fra 1963 og Marnie fra 1964.
Hedren ble født i New Ulm i Minnesota, hennes besteforeldere på farssiden var svenske immigranter og på morssiden tyske og norske immigranter. Hennes far drev en kolonialforretning og gav henne tilnavnet 'Tippi', som er kortform av det svenske kallenavnet 'Tupsa'.
Spillefilmen The Girl fra 2012 handlet om hennes forhold til Alfred Hitchcock under innspillingen av Fuglene og Marnie.
Hun er mor til skuespilleren Melanie Griffith.
Laverton North gasskraftverk
Laverton North gasskraftverk er et varmekraftverk i utenfor Melbourne i Australia. Det har en installert produksjonskapasitet på 320 MW fordelt på 2 gassturbiner.
Brenselkilden er naturgass, ogg anlegget har utstyr fra Siemens. Anlegget ble utbygd med ferdigstillelse i 2006. Operatør er selskapet Snow Hydro.
Samferdsel i Kristiansand
Kristiansand er et viktig knutepunkt for transport og kommunikasjon.
Jernbane
Jernbanestasjonen i Kristiansand ble åpnet i 1895 som start-/endestasjon for Setesdalsbanen. Fra 1938 har Kristiansand hatt jernbaneforbindelse med Oslo og fra 1943 med Stavanger via Sørlandsbanen.
Fra 1938 og frem til 1962 var Grovane stasjon knutepunkt mellom Sørlandsbanen og Setesdalsbanen. Setesdalsbanen var smalsporet.
Europaveier
Europavei 18 starter i Craigavon, Nord-Irland og gikk med ferje fra DFDS Seaways fra Newcastle i England (ferjeforbindelsen nedlagt i 2006). Europaveien går østover mot Lillesand, og ender i St. Petersburg, Russland.
Europavei 39 starter i Trondheim og er stamvei langs ytre Vestlandet, kommer til Kristiansand fra Songdalen i vest, fortsetter til Hirtshals, Danmark med ferjer fra Color Line og ender i Ålborg, Danmark.
Ferjeforbindelse
Kristiansand havn har ferjeforbindelse til Hirtshals som trafikkeres av Color Line og Fjord Line. Fra og med april 2022 er det også fergeforbindelse til Eemshaven som trafikkeres av Holland Norway Lines. Tidligere var det også forbindelse til Hanstholm i Danmark med Masterferries. Ferjeanløpet til Newcastle upon Tyne i Storbritannia og Göteborg i Sverige trafikkert av DFDS Seaways ble nedlagt høsten 2006.
Den strategiske beliggenheten ved Skagerrak gjorde at Kristiansand var en viktig havn allerede fra 1500-tallet da seilskip var enerådende. Norges første dampbåt, DS «Constitutionen» ble i 1827 satt inn på postruten mellom Oslo og Kristiansand. DS «Nedenæs» fra ADS ble satt i trafikk i den såkalte Kystruten på strekningen Oslo-Kristiansand på 1860-tallet. Havnen var også viktig for transatlantisk passasjertrafikk. Det finnes protokoller for emigranter over Kristiansand havn fra 1873 til 1930, i alt 78 160 personer. De første årene dominerte skip fra det svenske rederiet (Thingvalla) og britiske (Cunard), men allerede tidlig i 1914 ble de norskbygde DS «Kristianiafjord» (sjøsatt november 1913) tilhørende NAL satt inn i Amerika-farten.
Buss
De fleste tettbebygde strøk i Kristiansand samt Søgne og Vennesla har forbindelse med buss-systemet. Lokalruter finnes på Andøya, Bråvann, Flekkerøy, Ytre Randesund, Søgne og Vennesla. Høsten 2013 ble «Sanntidsinformasjonssystemet» (SIS) innført, og erstattet det gamle sanntidssystemet fra 2003, som for så vidt aldri ble tatt i bruk.
Bussmetro
Bussmetroen er et konsept innført fra august 2003 for å forenkle busstilbudet i Kristiansand. Den omfattet først tre ruter. Fra og med 19. august 2019 ble en fjerde metrolinje innført. De største endringene var opparbeidelse av nye holdeplasser og montering av elektroniske informasjonstavler på busstoppene og i bussene. Tavlene skulle informere både med tale og tekst om når og hvor bussen befant seg for å bedre tilbudet til hørsels- og synshemmede. Dette systemet var gjenstand for kritikk, og ble aldri tatt i bruk. Med SIS (2013), har 40 utvalgte holdeplasser og samtlige busser fått fungerende tavler med sanntidsinformasjon om bussenes lokasjon.
Alle bussmetro-linjene går fra vestkanten til østkanten av byen i vice versa, via Hannevika, Kvadraturen (sentrum), Universitetet i Agder og Rona
Bussmetroen og Boreals andre bybussruter har byterminaler i Henrik Wergelands gate og Tollbodgata x Markensgt.
Rutebilstasjonen
Busser til og fra Kristiansand som forbinder byen med distriktene i Agder samt ekspressbusser i retning Oslo og Stavanger har en felles terminal på rutebilstasjonen.
Lufthavn
Kristiansand lufthavn, Kjevik ligger 16 kilometer nordøst for sentrum. Kristiansand lufthavn anløpes idag av SAS (Oslo), Widerøe (Bergen, Stavanger, København, Trondheim, Florø, Kristiansund), Norwegian (Oslo), Wizzair (Gdańsk), Czech Airlines (Praha) og KLM (Amsterdam), i tillegg til anløp av charterfly. Flyplassen var fram til og med koronapandemiens utbrudd betjent med flybuss fra Kristiansand sentrum via Universitetet, og Arendal, via Grimstad og Lillesand, i tillegg til ordinær rutebuss.
Physeomorpha
Physeomorpha er en slekt av løpebiller.
Utseende
En middelsstor (ca. 16 millimeter), avlang, men nokså bred, blank, brunrød løpebille. Hodet er kort og bredt, rundet, antennene trådformede og litt lengre enn hode + pronotum. Pronotum mer mye bredere enn langt, rundet med bredt avsatte sidekanter. Dekkvingene er jevnbrede uten påfallende punktrader. Beina er forholdsvis korte og kraftige.
Levevis
Arten kan finnes på avfallshauger laget av bladskjærermaur (Atta sexdens).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Argentina og Brasil.
Vaskebjørn
Vaskebjørn (Procyon lotor) er et lite rovpattedyr i halvbjørnfamilien som holder til i skogområdene fra Canada til Panama. Arten er den mest vanlige av alle halvbjørnene. Arten listes ikke her med underarter, men mange taksonister regner flere av de andre medlemmene av gruppen / underfamilien vaskebjørner (Procyoninae) som nettopp underarter av Procyon lotor.
Vaskebjørner er grå over det meste av kroppen. De har karakteristiske mønstre i ansiktet og halen. Kroppslengden er på omkring 55 cm og halens lengde er omkring 30 cm. Et kjennetegn på vaskebjørn er at rovtannen er mindre spiss og mindre utviklet enn hos andre rovdyr som er mer spesialiserte kjøttetere. De oppholder seg mest i skogområder og klatrer gjerne i trær. De oppholder seg også i nærheten av vann hvor den fanger fisk. I områdene lengst mot nord sover vaskebjørner vintersøvn.
Vaskebjørner anses iblant som skadedyr. Noen steder har de vært beryktet for tyveri av hønseegg. Vaskebjørner har også vært holdt i fangenskap, og de har kunnet bli svært tamme. Skinnet deres er ettertraktet, og kan nyttiggjøres på flere måter.
Vaskebjørnens paring foregår vanligvis i januar/februar, gjerne i hule trestammer og huler, de får kull på fire til fem unger og føder i april/mai
Vaskebjørner spiser blant annet smådyr som lever i vann, insekter, mark, fugleegg og også bær og frukt.
Forvillede bestander av vaskebjørn finnes i Japan, Kaukasia og Tyskland med tilgrensende områder. Det er flere udokumenterte rapporter om forvillede vaskebjørner i Norge tilbake til 1945. To sikre observasjoner ble gjort i Fana i Bergen i 2004. Det ene dyret ble skutt, og det andre forsvant. Arten er ikke funnet i Norge i ettertid. I Norsk svarteliste 2007 ble vaskebjørn vurdert til høy risiko, men i Fremmedartslista 2018 er den vurdert til å være en dørstokkart med lav risiko på grunn av lite invasjonspotensial og middels økologisk effekt.
Mapungubwe-ordenen
Mapungubwe-ordenen (afrikaans: Die Orde van Mapungubwe, engelsk: Order of Mapungubwe, ndebele: UNongorwana wesiTjhaba weMapungubwe, nord-sotho: Sefoka sa Mapungubwe, sesotho: Kgau ya Mapungubwe, swazi: Umklomelo weMapungubwe, tsonga: Sagwati ra nxiximo wa Mapungubwe, tswana: Letshwao la Mapungubwe, venda: Tshiala tsha Mapungubwe, xhosa: IMbasa yeMapungubwe, zulu: Isimiselo Sika Mapungubwe) er en sørafrikansk orden innstiftet 6. desember 2002 til belønning av fortjenester av internasjonal betydning som fremmer Sør-Afrikas interesser. Ordenen er oppkalt etter kongedømmet Mapungubwe, en statsdannelse i det nordlige Sør-Afrika som eksisterte fra 1050 til 1270. Mapungubwe er også navnet på berget der kongedømmets hovedstad lå. Ordenen tildeles sørafrikanere. Sør-Afrikas president er ordenens høye beskytter. Ordenen administreres av en ordenskansler og Det nasjonale ordenssekretariat.
Inndeling
Mapungubwe-ordenen var ved innstiftelsen inndelt i tre trinn, men et fjerde og nest høyeste trinn ble lagt til i 2004. De fire trinnene, som også kalles kategorier eller klasse, benevnes etter valør:
Insignier
Ordenstegnet for Mapungubwe-ordenen består av en oval over en trapesform som øverst er buet utover. Ovalens ytterkant er utformet med fire spisser som skal symbolisere de fire himmelretninger og sørafrikaneres innsats verden over. I ovalen er det plasser et neshorn i gull og en sol over en profil som representerer Mapungubweberget. Neshornet viser til en gullbelagt figur som ble funnet under arkeologiske utgravninger ved Mapungubwe. Solen skal symbolisere at Afrika står overfor en ny dag. Nederst i trapesformen er det plassert et ildsted og smeltedigler for gull ved siden av denne. I trapesformens midtre del er det plassert et septer, med en utforming likt det som ble funnet ved utgravingene av Mapungubwe. Reversen viser Sør-Afrikas riksvåpen.
Ordenstegnet er av samme utforming for alle de fire gradene, men er gjort i ulike metaller og er opphengt i bånd av ulik utforming. Ordenstegnet er opphengt i et gullfarget bånd med kremgule kantstriper og med neshorn i samme lyse farge. Ordenstegnene bæres i bånd om halsen.
Tildeling
Ordenen tildeles av Sør-Afrikas president etter innstilling fra Det nasjonale ordensråd. Det er ikke satt begrensninger på antallet utnevnelser til ordenen. Den øverste grad i ordenen, platina, er tildelt Nelson Mandela, samt posthumt til Oliver Tambo og Albert Luthuli.
Vostok-programmet
Vostok-programmet (Восто́к, øst) var et sovjetisk romfartsprosjekt, som lyktes i å sende et menneske opp i Verdensrommet for aller første gang i historien.
Mapungubwe-ordenen
Tildeling
Ordenen i gull er tildelt tidligere president Frederik Willem de Klerk, forfatterne John Maxwell Coetzee og Doris Lessing, medisinerne Sydney Brenner og Aaron Klug og fysikeren Basil Schonland. Vitenskapsmannen Allan M. Cormack ble posthumt tildelt ordenen i gull.
Vostok-programmet
Programmet utviklet Vostok-romskipet fra spionsatellitten Zenit, og tilpasset raketten fra en eksisterende ICBM-rakett. Like før betegnelsen Vostok ble sluppet til pressen, var det et klassifisert ord. En serie med Vostok-prototyper, inklusive minst 5 med dyr ombord og noen med dukker, ble brukt i uttestingen før mennesker ble plassert ombord.
Mapungubwe-ordenen
Tildeling
Blant dem som har mottatt ordenen i bronse er Hamilton Naki.
Vostok-programmet
Den første romferden
Vostok 1-romfartøyet kunne styres ved hjelp av stillingskontrollsystemet som benytter nitrogengass under trykk gjennom flere dyser, og det var slått på etter kl. 09.51. Dette systemet besto av to deler, et solsøkende, automatisk og ett visuelt, manuelt som skulle innrette romfartøyet for oppbremsing. Tilbakevendingen ble innledet kl. 10.25 idet bremsemotoren ble avfyrt automatisk for en varighet på 42 sekunder. Dette hendt 8 000 kilometer fra landingspunktet mens Vostok 1 var over Afrikas vestkyst ved Angola. Tilbakevendingsseksjonen skulle separeres fra serviceseksjonen med flere eksplosivladninger, men det lyktes bare delvis. De fire festestroppene var kuttet, men kontaktpunktene for en ledningsbunt hadde hektet seg fast. Under det første møtet med atmosfæren var tilbakevendingsseksjonen fremdeles koblet med serviceseksjonen, og Gagarin ble utsatt for en ubehagelig rotasjon- og pendelbevegelse.
Gagarin landet på sovjetisk jord klokken 11.05 i sin egen skjerm omkring 26 km sydvest for Engels i Saratov-distriktet like utenfor landsbyen Smelkovka, og den første mottagelsen var en eldre kvinne som sammen med et barnebarn luket poteter i en åker. Kapselen hadde allerede landet klokken 10.55 Moskva-tid, observerte av to skolepiker som så hvordan den spratt i været før det dumpet ned på nytt. Til tross for at hovedskjermen var utløst 2,5 km over bakken, traff Vostok 1 bakken så hardt at et hull oppsto. Romferden var avsluttet etter 1 time og 48 minutter, og Gagarin som fikk ringt Moskva, ble hentet med helikopter til Engels-flybasem hvor førstesekretær Khrusjtsjov i telefon fikk en samtale med den første kosmonauten i historien. To dager senere opplevde Gagarin sin triumf under ferden til Den røde plass i Moskva da mengder av begeistrede mennesker stilte opp langs veien og hyllet mannen som var blitt en helt.
Offisielt sett mente de sovjetiske myndighetene at Gagarin hadde kommet helt ned med kapselen, utskytningen ble hemmeligholdt av frykt for at den internasjonale organisasjonen FAI (Fédération aéronautique internationale) ikke ville godkjenne pionerferden. Organisasjonens regler krevet at en romfarer måtte landet i samme romfartøy som han eller hun ble skutt opp i. Mye av Vostok-programmet var også hemmeligholdt av sovjeterne i flere år, slik at det oppsto rykter, blant annet at Gagarin ikke var først. Hele historien samt alle detaljer er nå kjent etter Sovjetunionens oppløsning.
Avslutningen på programmet
Vostok-programmet skulle fortsette fram til 1966 med syv nye Vostok-romfartøyer fra Vostok 7 til Vostok 13, men ble kansellert i forbindelse med utviklingen av Voskhod-programmet i våren 1964. Dessuten hadde man også Sojuz-programmet som begynte i 1963 etter Koroljov godkjente designet som skulle bli den neste generasjon bemannede romskip for det sovjetiske romfartsprogrammet.
Som et resultat av romkappløpet ønsket Khrusjtsjov et romfartøy med tre kosmonauter som svar på tomannsromfartøyet Gemini fra USA, som en nødløsning valgt Koroljov å bygge Vostok-romfartøyet til Voskhod-romfartøyet til tross for den større risikoen. Med bedre landingsfallskjermer montert med bremsemotorer kunne kosmonauter bli værende i kapselen helt ned til bakken. Med mindre endringer på utsiden minner Voskhod-romfartøyene om Vostok-romfartøyer med sitt form og ytre mål. 5 romfartøyer av denne typen ble skutt opp, hvorav to bemannede, i 1964-1966 og fire romfartøyer som var under planlegging, Voskhod-3 til Voskhod-6, ble kansellert.
Ytterligere 7 Vostok-ferder var opprinnelig planlagt. Disse skulle foregå helt fram til April 1966, men disse ble kansellert, og komponentene ble brukt i Voskhod-programmet
Yngvar Gjessing
Yngvar Trygvassønn Gjessing (født 19. september 1938) er en norsk professor i meteorologi. Han er professor emeritus ved Universitetet i Bergen og professor II Universitetsstudiene på Svalbard (UNIS).
Gjessing avla i 1965 hovedfagseksamen i meteorologi ved Universitetet i Bergen. I sitt virke som forsker har Gjessing deltatt i sju ekspedisjoner til Antarktis. Gjessing var sentral i oppbygningen av universitetsmiljøet på Svalbard, institusjonalisert gjennom UNIS, og var tilknyttet dette som professor. Hans internasjonale engasjement har også kommet til uttrykk gjennom innsats for meteorologiutdanningen i Tibet.
Kongen utnevnte i 2006 Gjessing til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for «innsats for forskning og undervisning.»
Formiga
Formiga er en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil.
Gammarelli
Gammarelli er den skredderforretning i Roma som siden 1846 har vært pavelig leverandør av liturgiske klær. Det ble grunnlagt i 1798 og ligger på Via di Santa Chiara 34 i nærheten av Pantheon.
Historie
Gammarelli ble grunnlagt i 1798 og er fortsatt en familiebedrift. I løpet av århundrene er tusener av seminarister og prester, og hundrevis av biskoper, kardinaler og paver blitt utstyrt fra firmaet. Gammarelli lager blant annet spesialplagg som pileolus og galero. Under et konklave anferdiges det av Gammarelli tre hvite gavandter i forskjellige størrelser – liten, middels og stor – for den nye pave.
Charles Sydney Smith
Charles Sydney Smith (født 26. januar 1876, død 6. april 1951) var en britisk vannpolospiller som har deltatt i fire olympiske leker.
Smith har blitt olympisk mester tre ganger. Han var målvakt på de britiske vannpololagene som vant i OL 1908 i London, 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen. Under OL 1924 i Paris kom det britiske laget ikke på medaljeplass.
Rettsdrama
Et rettsdrama er et drama med rettslige hovedelementer, for eksempel fra et advokatmiljø eller handling i en rettssal. Rettsdrama kan være en undersjanger av kriminallitteratur, men kan også ha sivilrettslig handling. Et rettsdrama kan ha form av roman, skuespill, spillefilm, fjernsynsprogram eller andre dramatiske fremstillinger.
Blant kjente rettsdramaforfattere er John Grisham og Michael Connelly.
Lovgivende makt
Lovgivende makt er makt til å vedta, endre og oppheve lover. Lovgivende makt er en av de tre maktområdene som defineres og holdes adskilt i henhold til maktfordelingsprinsippet. Lovgivende makt tilligger vanligvis nasjonalforsamlinger og parlamenter, som gjerne også har enerett til å ilegge skatter og avgifter, vedta budsjetter og bevilgninger, og godkjenne traktater og krigserklæringer.
Den lovgivende makt i Norge
I Norge blir den lovgivende makt (Stortinget) valgt av folket. Den lovgivende makt setter igjen retningslinjer for hva den dømmende makt (domstolene) kan foreta seg, og gjennom parlamentarismen har folket også kontroll over den utøvende makt (Kongen via regjering). I § 49 i den norske Grunnloven heter det at: «Folket utøver den lovgivende Magt ved Storthinget.»
Etter at Norge undertegnet EØS-avtalen, er det i praksis ikke alltid Stortinget som er den lovgivende makt, for EØS-avtalen medførte overføring av suverenitet til EFTAs overvåkningsorgan (ESA) og EFTA-domstolen vedrørende håndhevelse av konkurransereglene. Dette kan medføre overstyring av lover og regler som er vedtatt av Stortinget. Stortinget er gjennom avtalen også forpliktet til å innføre EU-direktiv i norsk rett og har på denne måten fått begrenset sin lovgivende makt.
Den lovgivende makt i Danmark
I Danmark er både den lovgivende makt og den utøvende makt samlet i Folketinget. Dette følger ikke helt ideen om maktens tredeling, som Montesquieu definerte den. I Danmark er kongemakten prinsipielt overhode for den lovgivende makt (og den utøvende makt). Den sittende konge eller dronning skal godkjenne Folketingets lovforslag og utnevne statsministeren. Denne deltagelse i den lovgivende makt er dog bare formelt og ikke av reell karakter, det er ennå aldri skjedd at kongemakten ikke har underskrevet en lov eller godkjent den utvalgte regjeringen.
Den lovgivende makt i Storbritannia
Lovgivende makt utøves av det britiske parlamentet. Parlamentet består av monarken som overhode og to kamre – Underhuset (House of Commons) med 659 medlemmer og Overhuset (House of Lords) med rundt 700 medlemmer. Underhuset blir valgt ved flertallsvalg i enmannskretser i en valgomgang.
Den lovgivende makt i USA
Kongressen er USAs nasjonalforsamling (tilsvarer Norges Storting), og den lovgivende makten. Den er på den mange måter bygd opp på samme måte som den britiske nasjonalforsamlingen – med ett underhus og et overhus. Forslag til lovendringer kommer først opp i Representantens hus, deretter sendes det til Senatet som kan forkaste eller godkjenne forslaget. Ved spesielle anledninger har presidenten i USA til slutt anledning til å overprøve lovforslaget – men dette skjer i svært få tilfeller.
Den lovgivende makt i EU
Europaparlamentet deler den lovgivende makten i EU sammen med Ministerrådet. De 705 representantene, velges for fem år ved direkte valg, er talerør for 450 millioner EU-borgere.
Kjell Noreik
Kjell Noreik (født 28. juli 1929 i Oslo, død 1. januar 2015 ) var en norsk lege og rettspsykiater. Han ble utnevnt til dosent i sosialmedisin ved Universitetet i Oslo i 1973, og ble professor fra 1986. Kjell Noreik var professor i sosialmedisin ved Universitetet i Oslo til 1999. Han har vært mye benyttet som rettspsykiatrisk sakkyndig og medlem av Den rettsmedisinske kommisjon.
Bakgrunn
Han tok examen artium ved Oslo katedralskole i 1948 og ble cand.med. ved Universitetet i Oslo i 1954.
Medisiner
Etter å ha vært turnuslege ved Narvik sykehus i 1955, distriktsturnus i Salangen i 1956 og militærtjeneste 1956–57, hadde han forskjellige utdanningsstillinger ved Ullevål sykehus, Gaustad sykehus, Rikshospitalet, Sentralsykehuset i Akershus og ved Dikemark sykehus. Han ble dosent i sosialmedisin ved Universitetet i Oslo i 1974 og professor i 1986, en stilling han hadde frem til han ble pensjonert i 1999.
I sin forskningsstilling ved Gaustad sykehus 1963–1968, arbeidet Noreik med etterundersøkelser av tidligere innlagte pasienter. Dette arbeidet dannet blant annet grunnlaget for doktoravhandlingen Follow-up and classification of functional psychoses with special reference to reactive psychoses i 1969. Sammen med Christian Astrup utgav han i 1966, boka Functional psychoses, diagnostic and prognostic models.
Som dosent og professor i sosialmedisin har han, ofte sammen med andre forskere, blant annet publisert arbeider vedrørende uførepensjon og sykmeldingspraksis, foruten arbeider om rettspsykiatriske emner. Noreik ble tildelt Dr. Dedichens pris for psykiatrisk forskning i 1974 og mottok Kongens gullmedalje for prisoppgaver både i 1969 og 1977. Sammen med Grete Stang har han vært redaktør for Lærebok i sosialmedisin for utgavene 1987, 1992 og 2000.
Noreik har hatt flere bistillinger innenfor sosialmedisin, blant annet var han 1974–1982 ved Asker sosialkontor og fra 1998 ved St. Hanshaugen sosialsenter i Oslo. Fra 1987 har han vært samarbeidende spesialist i psykiatri for trygdekontorene i Oslo, der han har undersøkt et stort antall pasienter som har søkt ulike trygdeytelser.
Helt fra 1961 hadde Noreik oppdrag som psykiatrisk sakkyndig i straffesaker. Frem til 2006 hadde han avgitt omkring 1000 rettspsykiatriske erklæringer, flere av disse vedrørende større straffesaker. Noreik har også vært mye brukt i umyndiggjøringssaker, og han har per 2006 avgitt over 200 slike erklæringer og har møtt i retten som sakkyndig. Også i sivilsaker, for eksempel vedrørende personskade, har han vært sakkyndig en rekke ganger.
Zerstörer 1936
Zerstörer 1936 var en klasse med tyske jagere under andre verdenskrig.
Kjell Noreik
Medisiner
Kjell Noreik var 1983–2003 medlem av Den rettsmedisinske kommisjon, psykiatrisk gruppe, og fungerte i perioder som formann.
Zerstörer 1936
Klassen ble modifisert flere ganger, og fantes i utgavene Zerstörer 1936, Zerstörer 1936A, Zerstörer 1936A (Mob) og Zerstörer 1936B, samt Zerstörer 1936C som aldri ble ferdigbygd.
Beirut syrisk-katolske eparki
Beirut eparki er et syrisk-katolsk eparki i Libanon. Det er et patriarkalsk eparki, som betyr at dets epark er den syrisk-katolske patriark av Antiokia. Eparkiet omfatter ca. 15 000 syriske katolikker.
Colongra gasskraftverk
Colongra gasskraftverk er et varmekraftverk i Colongra i New South Wales, Australia. Det har en installert produksjonskapasitet på 667 MW fordelt på 4 gassturbiner.
Brenselkilden er naturgass, med utstyr fra Alstom. Anlegget ble utbygd fra 2007 med ferdigstillelse i 2009. Operatør er selskapet Delta Electricity.
Nett-PC
Nett-PC (engelsk: netbook) er veldig små og lette bærbare personlige datamaskiner. Den engelske termen netbook ble reintrodusert av Intel i februar 2008 for å beskrive en kategori av veldig små, lavpris, og lette bærbare PC-er som er optimalisert for å bruke Internett og kjernefunksjoner (som tekstbehandler) - enten direkte fra applikasjon installert på PC-en eller indirekte via cloud computing. Over 50 millioner nettPC-er er forventet å være i bruk innen 2011. NettPC-er kommer vanligvis med en skjerm på størrelse mellom 7 og 10 tommer.
Eksempler på nettPC-er er Asus EEE, Acer Aspire One og MSI U100 Wind.
Etter revitaliseringen av nettbrett-tilbudene i 2010 kan dette sees på som en konkurrende teknologi: Begge produkttypene er små, lette og billige, og antas derfor å konkurrere om de samme kundene.
Jevnvarm
Å være jevnvarm (homoiotermi) eller varmblodig (endotermi) vil si at dyret selv regulerer kroppstemperaturen, og at det holder samme kroppstemperatur uansett hvilken temperatur omgivelsene har. Jevnvarme dyr kan være aktive under kalde forhold der vekselvarme dyr ikke vil kunne holde metabolismen oppe. Dette krever mye energi, og et jevnvarmt dyr trenger ca. ti ganger så mye energi (mat) som et vekselvarmt.
Pattedyr og fugler er de eneste virkelige jevnvarme dyregruppene, men det fins også andre grupper som har en kjernetemperatur som ligger over omgivelsene, som for eksempel laksestørje og makrellstørje. Et beslektet fenomen er gigantothermi som forekommer der dyr er så store at omgivelsene vil ha neglisjerbar virkning på kroppstemperaturen.
Verdens minste jevnvarme art er bikolibri (Mellisuga helenae), en kolibriart som kun veier omkring 1,8 gram og måler cirka 5 cm i lengde. Verdens største er blåhvalen (Balaenoptera musculus), som kan bli nærmere 200 tonn tung og måle opp mot 34 meter i lengde.
Virac
Catanduanes og dermed også Virac ligger utsatt til for tyfoner som suser inn for full styrke inn over Filippinene fra Stillehavet; ettersom dette er det første sted de de da kommer over land, har de særdeles sterk styrke.
Barangayer
Virac er inndelt i 64 barangayer per 30. september 2019.
Den melkittiske patriark av Antiokia
Den melkittiske patriark av Antiokia og hele Orienten, av Alexandria og av Jerusalem er en katolsk patriark og overhodet for den melkittiske kirke. Kirken aksepterer pavens overhøyhet, mens paven anerkjenner patriarkens lederskap innenfor sin særkirke. Den melkittiske patriarken er én av fem patriarker som avleder sin tittel fra det oldkirkelige patriarkatet i Antiokia (de fire andre er den gresk-ortodokse, maronittisk-katolske, syrisk-katolske og syrisk-ortodokse). I tillegg bærer han titlene patriark av Alexandria, patriark av Jerusalem og metropolitt og erkeepark av Damaskus, hvorav de to første er rene æresbetegnelser, mens den sistnevnte betegner hans reelle bispedømme. Også patriarkatssetet ligger i Damaskus.
Den nåværende melkittiske patriarken av Antiokia er Youssef I Absi (siden 2017).
Historie
Da den katolsk-vennlige biskopen Kyrillos VI ble valgt til patriark av Antiokia i 1724, førte dette til bruddet med den ortodokse kirke. Mens patriarken av Konstantinopel innsatte en motpatriark (som begrunnet den antiokensk-ortodokse kirke), anerkjente pave Benedikt XIII patriarken Kyrillos og tilbød ham en union med den katolske kirken. Den melkittiske kirke var dermed delt i en katolsk og en ortodoks gren.
Liste over patriarker
For patriarker før 1724 se liste over patriarker av Antiokia.
Juha Lallukka
Juha Lallukka (født 27. oktober 1979) er en finsk langrennsløper.
Karriere
Lallukka debuterte i verdenscupen i langrenn 2. mars 2002, og hans beste individuelle verdenscup-plassering er en 3.-plass i 15 km jaktstart fristil fra verdenscupfinalen i 2009.
Han representerte Finland under Vinter-OL 2010.
Lallukka gikk også for Finland i VM 2011. Der gikk han tredje etappe på stafetten. På slutten av etappen rykket Lallukka fra, og vekslet først. Til slutt endte Finland på 4.-plass.
OL-resultater
Vancouver 2010
Arnoldo Alemán
José Arnoldo Alemán Lacayo (født 23. januar 1946 i Managua i Nicaragua) var fra 1997 til 2002 president i Nicaragua.
Bakgrunn
Alemán fikk sin tidlige utdannelse ved La Salle-instituttet i Managua. Hans far var en prominent advokat som i 1970-årene var medarbeider til landets president og diktator Anastasio Somoza Debayle og en tid var Somozas undervisningsminister. Familien eide en stor kaffeplantasje sør for Managua.
Karriere
Etter juridiske studier arbeidet han som advokat frem til 1979. Etter den nicaraguanske revolusjon, som førte sandinistene til makten, satt han seks måneder i fengsel, ettersom han ble satt i forbindelse med Somoza-familiens regime.
Fra 1990 til 1995 var han borgermester i hovedstaden Managua.
President
I 1996 vant han presidentvalget for partiet Allianza Liberal, og fra 10. januar 1997 til 10. januar 2002 var han Nicaraguas president. Alemán lyktes med å stimulere økonomien vekst med redusert inflasjon og voksende bruttonasjonalprodukt. Utenlandske direkte investeringer vokste under hans administrasjon, noe som bidro til å bedre Nicaraguas infrastruktur. Under slagordet ''«Obras, no palabras! (Handling, ikke ord)»'' ledet Alemán en restrukturering av veinettet i hele Nicaragua. I løpet av 1980-årene hadde veiene forfalt i den grad at de mange var dårlig fremkommelige. Alemán igangsatte bygging av flere skoler i landets fattigste regioner.
Han deltok på internasjonale konferanser.
Alemán mottok utmerkelser som Orden Nacional al Mérito fra den colombianske regjering og Isabella den katolskes orden fra den spanske regjering.
Nicaraguas konstitusjon tillot ikke gjenvalg for en sittende president, så Alemán kunne ikke stille.
Korrupsjonsdom, opphevelse av dommen
Presidentvalget i 2001 ble vunnet av hans visepresident, Enrique Bolaños. Han ble innsatt 10. januar 2002. Etter at han hadde etablert seg, satte han i gang en anti-korrupsjonsgranskning av sin forgjenger. Og i desember 2003 ble Alemán dømt til tyve års fengsel for underslag av 10 millioner dollar fra statskassen.
På grunn av politisk immunitet har han ikke måttet sone, men måtte i husarrest i stedet. En del av hans formue, som var i bankkonti i Panama og USA, ble frosset. Til tross for dette kunne han fortsatt gjøre sin politiske innflytelse gjeldende.
Den 16. januar 2009 opphevet Nicaraguas høyesterett og dens justitiarius Manuel Martinez den korrupsjonsdommen på 20 år. Avgjørelsen utløste noen kontroverser.
Zhangze kullkraftverk
Zhangze kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Shanxi, i det sentral-nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1.640 MW. Operatør er China Power Investment Corporation Co Ltd.
Anti Saarepuu
Anti Saarepuu (født 26. mars 1983 i Võru) er en estisk langrennsløper.
Han debuterte i verdenscupen i langrenn 5. mars 2004, og hans beste individuelle verdenscup-plassering er en 7.-plass i sprint fristil fra 2005.
Saarepuu deltok i Vinter-OL 2006 og representerte Estland under Vinter-OL 2010.
OL-resultater
Torino 2006
Vancouver 2010
Dianbai
I 1999 var folketallet på 1,541,268 innbyggere.
Samferdsel
Kinas riksvei 325 (Guangnan-veien) løper gjennom området. Den fører vestover fra Guangzhou i Guangdong til Nanning til den autonome region Guangxi.
Xinxing
Xinxing kan være:
Trond Halbo
Trond Halbo (født 12. mars 1977) er en norsk skuespiller. Han er utdannet ved GTIS i Russland. Halbo har blant annet spilt Johnny i Ti kniver i hjertet, men er kanskje best kjent for sin rolle som Truls Grande i Hotel Cæsar. I 2014 spilte han i Børning. Halbo har også spilt rollen som Geir i flere episoder av TV Norge-serien Helt perfekt.
I dag er han produsent for selskapet Flim.
Janni Kjær
Janni Kjær (født Janni Brodersen 19. september 1962) er en dansk forretningskvinne og tidligere direktør i reisebyrået Tjæreborg Rejser (senere Spies Rejser som igjen ble overtatt av Thomas Cook Group).
Den 11. mai 1983 giftet hun seg med den langt eldre reisebyrådirektøren Simon Spies i Holmens kirke i København. Etter mannens død i 1984 arvet hun hans firma Spies Rejser og drev det videre. I 1988 giftet hun seg med Christian Kjær og tok navnet Janni Spies-Kjær; senere har hun endret navn til Janni Kjær. Den 3. januar 1989 kjøpte hun firmaet Tjæreborg Rejser. Spies/Tjæreborg Rejser ble i 1996 solgt til engelske Airtours (nå Thomas Cook).
Høsten 2008 skilte hun seg fra Christian Kjær. De har datteren Michala og sønnen Christopher sammen.
Janni Kjærs historie ble brukt som en inspirasjonskilde til de første historiene i den norske såpeserien Hotel Cæsar.
Fogang
Fogang (kinesisk: 佛冈县; pinyin: Fógāng Xiàn) er et fylke i den kinesiske provinsen Guangdong. Det ligger i byprefekturet Qingyuan.
I 1999 var folketallet på 297,872 innbyggere.
Samferdsel
Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.
Liuzhou kullkraftverk
Liuzhou kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Shanxi, i det sentral-nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1.400 MW. Operatør er Liuzhou Power Generation Co Ltd.