cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Georges Ruggiu
Fram til 2008 avtjente han straffen i Tanzania, men ble så overført til Italia, ettersom han er italiensk statsborger. 21. april 2009 ble han innrømmet straffelindring av den italienske stat og løslatt etter knapt åtte års fengsel.
2. divisjon fotball for menn 1993
2. divisjon fotball for menn 1993 var det tredje øverste nivået i norsk fotball. Den besto av 72 lag fordelt geografisk på seks avdelinger. Dette var siste sesong avdelingene ble benevnt med bokstaver i stedet for tall.
Opp- og nedrykk
Ett lag fra hver avdeling rykket opp til 1. divisjon. De tre siste lagene i hver avdeling, totalt 18 lag, rykket ned til 3. divisjon. I tillegg trakk laget fra avdeling D etter sesongslutt grunnet sammenslåing med  til, slik at det ble 19 ledige plasser til avdelingsvinnerne fra 3. divisjon.
Opprykk:, , , , og
Cupanoscelis
Cupanoscelis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, lange og tynne, mer eller mindre rødbrune trebukker, dekkvingene med avlange, hvite flekker. Antennene er tynne og lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, noe lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede.
Andreas Tonning
Andreas Ansgar Tonning (født 23. juli 1922 i Stryn, død 9. mars 2002 i Trondheim) var en norsk professor i teoretisk elektroteknikk som gjennom sin forskning bidro til trådløse bomstasjoner og Køfri.
Etter utdannelse som sivilingeniør i svakstrøm fra NTH i Trondheim i 1948 var han forsker ved Forsvarets Forskningsinstitutts (FFI) avdeling for radar i Bergen fram til 1963. Der bidro han til ny teknologi som ble brukt i NERA sine radiolinjer. Han hadde også et opphold ved Massachusetts Institute of Technology i Boston, i 1949 og 1951.
Han ble dr.techn. i 1959. Etter nok et USA-opphold 1962–63 ved Stanford University, ble han i 1963 professor i teoretisk elektroteknikk ved NTH.
Tonning ble i 1955 innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi der han var president fra 1979 til 1984. Videre ble han i 1973 innvalgt i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim i 1973 Han var prorektor ved NTH i to perioder, 1967–68 og 1972–73. Han gikk av med pensjon som professor emeritus i 1992.
Han var sønn av småbruker Rasmus A. Tonning (1882–1958) og Thora Kristiansdatter Tonning (1888–1976). Han giftet seg i 1965 med Signe Overwien (1932–2022).
Norgescup i motbakkeløp 2009
Powerade Norgescup i motbakkeløp 2009 var en konkurranse bestående av 5 utvalgte motbakkeløp i Norge i løpet av sesongen 2009. Denne cupen ble for første gang arrangert i 2008.
Terminliste
* Devold Geiranger Halvmaraton er også offisielt NM i motbakkeløp 2009
Klasser
Det er både junior- og seniorklasse i tillegg til inndeling i herreklasse og dameklasse.
Konkurransekriterier
Cupen er en sammenlagtkonkurranse der det gis poeng til de 30 beste etter individuell plassering. For å få registrert poeng må man representere en klubb tilknyttet Norges Idrettsforbund. Sammenlagt poengsum danner da sluttplasseringen.
Norwich University
Norwich University  er et privat, militært tilknyttet universitet i Northfield i delstaten Vermont, USA. Det ble grunnlagt av Alden Partridge i 1819, som American Literary, Scientific and Military Academy. Det ble det lærestedet i USA som først fikk status som såkalt Senior Military College – som det i dag er seks av i landet.
Campingvogna (sang)
«Campingvogna» er en norsk sang som ble skrevet av Øystein Sunde og utgitt august 1989 på Sundes musikkalbum Kjekt å ha.
Norwich University
Norwich er det eldste av de seks såkalte Senior Military Colleges, som gir sivil høyskoleutdanning kombinert med reserveoffisersutdanning (ROTC). Studentene går i uniform i skoletiden. Det gis allmenne høyskoleutdanninger opp til mastergradsnivå, med kombinasjon av militære fagdisipliner og fysisk fostring. Skolen praktiserer meget streng disiplin på og utenfor campus.
Campingvogna (sang)
Teksten handler om at det oppstår trafikk-kaos ved en bru på gamleveien mellom Seljestad (i Hordaland) og Låtefossen. Siden noen av lastebilene transporterer mat og drikke, blir det heller til at alle involverte i trafikk-kaoset inngår sosial omgang med hverandre som varer og utvikler seg anderledes enn man først ville anta.
Sunde fikk ideen til teksten etter at Ivar Medaas og han var på vei til en spillejobb i Haugesund i mars 1976. De ble stående på en møteplass med trafikkaos rundt seg. Det tok sin tid før det hele løste seg opp.
Márcio Santos
Márcio Roberto dos Santos (født 15. september 1969) er en brasiliansk tidligere fotballspiller som blant annet spilte for Fiorentina.
Campingvogna (sang)
«Campingvogna» ble fremført allerede på høsten 1986 i forestillingen Lufta er for alle.
Annet
Melodimessig hadde «Campingvogna» muligens sin inspirasjon fra «Wabash Cannonball» som blant annet Jerry Reed spilte inn og ga ut i 1968 på albumet Nashville Undergrund.
Márcio Santos
Han ble tatt ut til VM i fotball 1994, der laget hans vant gull.
Norwich University
Ved høyskolen var det 2 707 studenter og 272 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 22 832 for studentene.
Callytron
Callytron er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) sandjegere i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Midelsstore, slanke og langbeinte, mørke, skinnende metallglinsende sandjegere, gjerne med lyse tegninger på dekkvingene. Kjevene er store og sigdformede, fasettøynene store og rundede. Pronotum er rundet, omtrent så bredt som hodet. Dekkvingene er rundede.
Levevis
Arten elever på sandete steder.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Asia, fra Arabia i vest i alle fall til Thailand i øst.
Vangfeltet
Vangfeltet, også omtalt som Vang gravfelt og gravfeltet på Vang, er et område på Vang i Oppdal kommune i Trøndelag med rundt 900 gravhauger og -røyser fra jernalderen. Gravfeltet er 700 meter langt, over 100 dekar (mål) stort og dermed det største i Norge. Det var i bruk fra omkring år 400 til år 1000 og omfatter forhistoriske, førkristne gravminner fra folkevandringstid (eldre jernalder) og vikingtid (yngre jernalder).
Området og funn
thumb|Minnestein reist 1889 på en haug som en da antok var et gammelt [[tingsted:
I old fribåren Mand paa dette Sted gav Møde med Lov at bygge Land og for sin Frihed bløde. Bag Kamp for ædelt stort vel hvile deres Ben; Men hvad de have gjort bevidner denne Sten.
863-1889.
Årstallet 863 viser til Harald Hårfagres kamp på Oppdalsskogen fordi en tidligere feilaktig trodde at gravene tilhørte ofre fra disse hendelsene.2019]]
Vangfeltet ligger i sørhellinga rett ned fra Sunndalsvegen (riksveg 70) 2,5 km vest for Oppdal sentrum, mellom elva Skjørdøla, som renner ned i Driva, og den gamle bygdevegen langs Prestbakkan. Det var gårdene i midtre Drivdalen som samla gravene sine på Vang, og fornminneparken er i dag en del av kulturlandskapet i form av et delvis skogkledt beiteområde.
De gravene en har undersøkt, er branngraver der den døde og gravgodset er brent før det er lagt ned og steiner og jord er kasta over. Gravfeltet er godt bevart, og på tross av spor etter gravplyndring, har en funnet våpen, importerte draktsmykker, skålvekter og annet på området. En mengde pilspisser fra feltet, sammen med spor etter fangstanlegg i det milevide fjellterrenget omkring, viser at bygdefolket i jernalderen hadde jakt, blant annet på elg og rein, som en viktig levevei. Det er også funnet sigder til bruk ved korndyrking. Oppdal var dessuten et ferdselsknutepunkt med en viss handel, og det var muligheter for fiske i elver og vann.
Arkeolog Oddmunn Farbregd gravde ut mindre deler av feltet i 1966 og 1967. Alle funn fra Vangfeltet blir oppbevart ved Vitenskapsmuseet i Trondheim.
Det er tre store gravfelt fra jernalderen i Oppdal kommune: det største på Vang, et på Lønset og et på Rise.
Francesco Argentino
Francesco Argentino (født ca. 1450, død 23. august 1511) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie, og var også biskop av Concordia.
Greverud skole
Greverud skole ligger på Oppegård i Nordre Follo kommune. Skolen er den eldste i kommunen som fremdeles er i drift.
Francesco Argentino
Han ble kreert til kardinal i mars 1511 av pave Julius II i hans sjette konsistorium, med San Clemente som tittelkirke.
Greverud skole
Den eldste delen av skolen, Eika og Furua, stod ferdig i 1921. Siden er skolen blitt bygget på både i 1971, Grana, og 1986, tilbygget mellom Eika og Grana. Det siste tilskuddet til skolens bygninger er Almen som stod ferdig til Reform-97 (6-åringene inn i skolen). Oppegård kommune ble skilt ut fra  Nesodden som eget herred i 1915. I 1868 ble "Gamleskolen" bygget på Kolbotn. Hit gikk elevene fra Oppegård syd frem til 1910. Da stod det ferdig en skole på Øvre Sætrebråten. Siden det var stor bolignød i Kristiania etter første verdenskrig økte folketallet i Oppegård. Fra 1910 til 1920 økte folketallet fra 793 til 4043 innbyggere. De små skolene ble sprengt, og kommunen måtte bygge nytt, selv om det stod heller dårlig til med kommunens økonomi. Det skulle allikevel ta fem år fra vedtaket om bygging av ny skole til Greverud skole stod ferdig i 1921. Først i 1937 ble byggeregnskapet avsluttet, og endelig kostnader var da kr 653.973.
Greverudhallen ligger like ved skolen og fungerer også som skolens gymsal.
DT Swiss
DT Swiss AG er en sveitsisk produsent av komponenter til sykler, etablert i 1994. Selskapet er et av de sterkeste europeiske merkenavn innen hjulsett for terreng og landeveissykler.
Historie
Selskapet ble etablert i 1994 ved et ledelses-utkjøp fra «Vereinigte Drahtwerke AG» av Marco Zingg, Maurizio D’Alberto og Frank Böckmann. Det produserte eiker og hadde 28 ansatte. I 1995 kjøpte DT Swiss produksjonsselskapet som laget det anerkjente Hügi-navet. Året etter etablerte det produksjon, salg og markedsføring av eiker i Grand Junction, USA, for det amerikanske markedet. I 1999 startet produksjon av nippler i Biel. To år senere lanserte det de første demperenhetene for sykler med bakdemping. I 2003 startet produksjon av felger i Biel. Selskapet ble det første i sitt segment som leverte komplette hjul. I 2005 ble det åpnet et 5000 kvadratmeter stort produksjonsanlegg for felger og nippler, og etablert et asiatisk datterselskap i Taiwan, for leveranser i Asia. I 2006 kjøpte Swiss opp gaffel-produksjonen til det britiske selskapet Pace Cycles Ltd. Året etter startet selskapet egen produksjon av karbonfiber.
Boarding nu
Boarding nu er et musikkalbum med Lars Bremnes, utgitt i 1999.
Michael Frost
Michael Frost (født 1961) er en australsk baptistisk teolog, professor i missiologi og en ledende røst innenfor den misjonale kirkebevegelsen. Frost er viserektor ved Morling College og grunnlegger og leder for Tinsley Institute, et studiesenter for misjon ved Morling College i Sydney, Australia.
Frost er kjent som forfatter og redaktør for teologisk litteratur, blant annet The Shaping of Things to Come (2003), Exiles (2006) og ReJesus (2009). Disse bøkene utforsker misjonale rammeverk for kirken i en postmoderne tid. Frosts arbeider er oversatt til svensk, tysk, koreansk og spansk, og har ført til at han har deltatt som taler på konferanser over hele verden, blant annet i USA, Sør-Amerika, Europa og Afrika.
Frost er en av grunnleggerne av Forge Mission Training Network. Før Frost begynte ved Morling College var han pastor for to baptistkirker i Sydney. I 2002 plantet han det misjonale kristne fellesskapet smallboatbigsea i byen Manly nord i Sydney. Han skriver den faste spalten Faith Matters for den lokale avisen The Manly Daily, og har hjulpet med å etablere mikrofinansbyrået Action Against Poverty som knytter sammen byene Manly og Manado i Indonesia.
Bøker
Michael Frost has skrevet eller redigert flere bøker:
2.4mR
2.4mR er en en-manns kjølbåt. Den ble designet av Peter Norlin, og med sitt utspring i Stockholm på 1980-tallet ble 2.4mR fort en av Skandinavias mest utbredte seilsport-klasser. Båttypen er inspirert av designet 12mR.
2.4 mR er ideell for handikapidrett fordi seileren ikke trenger å bevege seg i båten; alt kan nås fra én sitteplass. Både hånd-styring og styring med føttene er mulig. Det konkurreres nå i klasse 2.4mR i De paralympiske sommerleker.
Norges fremste 2.4mR-seiler per 2016 er Bjørnar Erikstad. Han har deltatt i tre paralympiske leker og har flere medaljer fra VM. Under Idrettsgallaen 2015 vant han prisen Årets mannlige funksjonshemmede utøver.
The Wacken Carnage
The Wacken Carnage er en CD/DVD-pakke med opptak fra en av de veldig få konsertene det svenske Death metal-bandet Bloodbath har holdt. Denne konserten ble tatt opp 5. august 2005 på Wacken Open Air-festivalen i Tyskland. Det ble sagt at dette skulle være den eneste konserten bandet noen gang ville holde, men de har senere spilt flere konserter. Blant annet har de frontet Party.San Metal Open Air i Tyskland og Pellavarock i Finland.
Korisliiga
Korisliiga er den høyeste basketligaen i Finland. For tiden spilles firedobbel serie i grunnspillet, og best av 5 i alle finalerunder i sluttspillet.
Laurits
Laurits og Lauritz er kortformer av det latinske navnet Laurentius. Navnets betydning er opprinnelig «fra byen Laurentum» eller «den laurbærkransede». Navnet er i slekt med navn som Lars (en kortform av Laurentius) og det engelske Lawrence. Men formen Lars har en enda lengre historie. Det var nemlig et vanlig etruskisk navn. En stor del av Romas innbyggere var av etruskisk opprinnelse, og navnet Laurentius tolkes ofte som en forvansking av Lars. Den opprinnelige etruskiske betydningen av Lars er ukjent.
Navnet Laurits og Lauritz er i bruk i Norge, Sverige, Danmark og Island, og har navnedag 15. januar i Norge.
Andre varianter med samme betydning
Navnet kan skrives på flere måter. I tillegg til Laurits og Lauritz er Laurids, Lauridz, Lauridts, Lauriths og Lauris brukt i Danmark. Andre navn med samme slektskap er Lavrans og Lars (skandinavisk), Lauri (finsk) og Lawrence (engelsk).
Utbredelse
Det er i 2007 611 mennesker i Norge som har Laurits, Lauritz eller Laurids som første eller eneste fornavn.
I Danmark er plasseringene for Laurits, Lauritz og Laurids på lista over de vanligste mannsnavnene henholdsvis 180, 517 og 461.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til fornavnet Laurits i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Teresa Palmer
Teresa Mary Palmer (født 26. februar 1986 i Adelaide i South Australia) er en australsk skuespiller.
Karrière
Teresa Palmer startet karrièren med filmer som ble populære i hjemlandet, Wolf Creek (2005) og 2:37 (2006). Sin første amerikanske filmrolle fikk hun i The Grudge 2 (2006), oppfølgeren til The Grudge. Deretter fulgte nye roller i to australske filmer med dramaet December Boys (2007) – hvor hun blant annet spilte mot Harry Potter-stjernen Daniel Radcliffe – og thrilleren Restraint (2008), før hun fikk sitt gjennombrudd i Hollywood med Bedtime Stories (2008) med Adam Sandler, hvor hun spilte en rik og bortskjemt hotellarving.
Dette fikk amerikanske filmprodusenter til å slå øynene opp for henne, og to år senere spilte hun Jay Baruchels romantiske interesse i Trollmannens læregutt), en film hvor Nicolas Cage også hadde en av hovedrollene. Hun fulgte opp med actioneventyret I Am Number Four (2011), der hun portretterte en av de spesielle utvalgte, Number 6. Samme år spilte hun også i den romantiske dramakomedien Take Me Home Tonight med Topher Grace og Anna Faris. Hun gikk så tilbake til en australsk produksjon igjen, med Wish You Were Here (2012).
Tre store produksjoner står for tur det neste året, i de romantiske dramaene AWOL (2012), hvor hun spiller mot Liam Hemsworth, og Jonathan Levines Warm Bodies (2013), hvor hun spiller den romantiske interessen til en zombie, spilt av Nicholas Hoult. Hun er også med i thrilleren Cut Bank med Armie Hammer, Michael Sheen, Ben Kingsley og John Malkovich.
Fylkesvei 2222
Fylkesvei 2222 går mellom Tolga kommunesentrum og Storsteia i Alvdal.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 681 (Hedmark).
Gullruten 2012
Gullruten 2012 var den 15. utgaven av Gullruten og var den norske TV-bransjens prisutdeling for TV-produksjoner i perioden mars 2011 til mars 2012. Hovedutdelingen fant sted i Grieghallen i Bergen lørdag 12. mai 2012 og ble direkteoverført på TV 2. For trettende og siste gang ledet Dorthe Skappel prisutdelingen. Fagprisene ble delt ut onsdag 9. mai på Sentrum Scene i Oslo med Katarina Flatland og Carsten Skjelbreid som programledere og vist på TV 2 Zebra påfølgende fredag.
NRK-dramaet Buzz Aldrin, hvor ble det av deg i alt mylderet? og Fakta på lørdag-dokumentaren  fikk tre priser hver mens Odd Karsten Tveit fikk hedersprisen. Nominasjonene til hovedutdelingen ble kunngjort den 29. mars 2012.
Det er Produsentforeningen og de fire TV-kanalene TVNorge, TV 2, NRK og TV3, i samarbeid med Nordiske Mediedager som står bak produksjonen av Gullruten.
Nominerte
Årets TV-navn
Beste underholdning
Beste event
Beste reality
Beste TV-drama
Beste humorprogram
Beste barne- eller ungdomsprogram
Beste nyhetssending eller aktualitetsprogram
Beste TV-dokumentar
To kvinners datter
To kvinners datter (originaltittel: Min and Bill) er et amerikansk komi-drama fra 1930 regissert av George W. Hill med Marie Dressler og Wallace Beery i hovedrollene.
Gullruten 2012
Nominerte
Beste dokumentar- eller faktaserie
To kvinners datter
Dreieboken er av Frances Marion og Marion Jackson etter Lorna Moons roman Dark Star fra 1929. Dressler vant en Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for sin rolle i filmen.
Gullruten 2012
Nominerte
Beste magasin- eller livsstilsprogram
To kvinners datter
Handling
Min Divot driver et vertshus ved en kai. Hun har oppdratt Nancy Smith som hennes egen datter, etter at hennes prostituerte mor, Bella, forlot henne ved vertshuset som spedbarn. Min krangler ofte med en fisker Bill, om hans nesten konstante drikking. Men de bryr seg veldig om hverandre. Bill og Min er de eneste som vet identiteten til Nancys biologiske mor. Min gjør sitt beste for å oppdra Nancy, og hindre henne fra å oppdage de virkelige aktivitetene til menneskene som bor og arbeider ved havna.
Gullruten 2012
Nominerte
Beste kvinnelige skuespiller
To kvinners datter
Handling
Min sparer opp nok penger til å sende Nancy til en fancy internatskole. Hun håper skolen kan lære Nancy bedre oppførsel, enn det hun får fra Bill og de andre ved havna. Nancy kommer tilbake fra skolen med nyheten om at hun nå er forlovet med en meget velstående mann ved navn Dick Cameron. Hun ønsker at Min skal delta ved bryllupet deres.
Arnar Førsund
Arnar Jahrmann Førsund (født 29. juli 1986 i Nittedal) er en norsk fotballspiller som spiller for Ørn-Horten.
To kvinners datter
Handling
Min håper bryllupet vil finne sted, og at paret kan reise på bryllupsreise, før Bella rekker å blande seg inn. Men Bella ankommer i det bryllupseremonien skal finne sted. Hun har oppdaget datterens egentlige identitet, og hennes meget velstående nye ektemann. Hun ønsker at Nancy og hennes nye ektemann skal gi henne penger, og ta henne med til deres nye hjem. Men Min tar frem en skjult pistol, og skyter moren sin før hun flykter fra rommet.
Arnar Førsund
Han har tidligere spilt for blant annet Manglerud Star, Hamarkameratene, Vålerenga, Sandefjord, Kongsvinger og Eidsvold Turn. Han regnes som en duellsterk forsvarsspiller både som midtstopper, høyreback og defensiv midtbane.
Gullruten 2012
Nominerte
Beste mannlige skuespiller
Beste kvinnelige programleder
Arnar Førsund
Sandefjord
I 2005 gikk Førsund på utlån til Sandefjord Fotball i Adeccoligaen 2005, hvor fikk han ti kamper og hjalp laget med opprykk til Tippeligaen. Etter opprykket dro han tilbake til Vålerenga for noen måneder før han igjen dro på utlån til Sandefjord. I 2. serierunde i Tippeligaen 2006 ble Førsund skåret det første Tippeligamålet for Sandefjord på Storstadion i kampen mot Hamarkameratene den 17. april 2006. Totalt fikk han 17 kamper for klubben denne sesongen, som ble avluttet med cupfinale i Norgesmesterskapet, hvor Sandefjord tapte 0–3 mot Fredrikstad. Etter sesongslutt dro han tilbake til Vålerenga hvor han fikk en kamp i Royal League.
Kongsvinger
Førsund ble på ny utleid i vårsesongen 2007. Denne gang til Kongsvinger i Adeccoligaen 2007 hvor han spilte 13 kamper og skåret ett mål. Etter kampen mot Hamarkameratene i den andre serierunden på Gjemselund stadion hvor Hamarlaget vant 0–1. I sommerpausen vendte Førsund tilbake til Vålerenga og fikk sin første kamp for klubben i kampen mot Brann i den 16. serierunden i Tippeligaen 2007. I høstsesongen spilte han ytterligere fire kamper før han takket nei til ytterligere kontraktsforhandlinger med Vålerenga.
Gullruten 2012
Nominerte
Årets deltaker
Arnar Førsund
Kongsvinger
Etter at Førsunds kontrakt gikk ut fikk agenten Paul Hodgetts forespørsler fra flere klubber i både Norge, Spania, Nederland, Sverige og Romania. Blant annet fikk han et konkret tilbud fra den spanske toppklubben Celta Vigo, men avslo dette.
Gullruten 2012
Nominerte
Beste nye programserie
Årets nyskapning
Arnar Førsund
Hamarkameratene
Førsund inngikk deretter en treårskontrakt med Hamarkameratene. Etter å ha spilt flesteparten av kampene i 2008–sesongen rykket Førsund og Hamarkameratene ned til Adeccoligaen. I begynnelsen av desember kom Arnar Førsund i medienes og supporternes søkelys da han på en ishockeykamp mellom Storhamar og Vålerenga ble sett ikledd en Vålerengatrøye, som ble regnet for å være Hamarkameratenes største rival.
Gullruten 2012
Nominerte fagprisen
Beste regi flerkamera
Conoxilus
Utseende
En nokså liten, avlang, svart trebukk med lysere tegninger. Antennene er omtrent halvparten så lange som kroppen, leddene litt perlekjede-aktige, spissen lysbrun. Pronotum er rundet, lengre enn bredt, med en rombeformet, lys (litt perlemorsaktig) tegning i midten. Dekkvingene er jevnbrede, med en trekantet, perlemorsaktig flekk ved roten, et hvitt tverrbånd rett bak denne og et diffust, lyst tverrbånd nær spissen. Beina er forholdsvis korte, lårene noe fortykkede.
Arnar Førsund
Hamarkameratene
Etter at Hamarklubben rykket ned til 2. divisjon på senhøsten 2009 med Førsund som høyreback varslet klubben at de ville gå igjennom lønnsstrukturen ved sesongslutt på grunn av HamKams økonomiske situasjon. Arnar Førsund hadde et år igjen av sin kontrakt og ble sammen med fire andre spillere tilbudt ny kontrakt med en betydelig lønnsreduksjon. Kontraktsforslaget ble avvist. Dette førte til at Hamarklubben valgte å si opp kontraktene. Spillerorganisasjonen NISO stevnet deretter HamKam for retten. Saken ble avsluttet i midten av mai 2010 da HamKam og Arnar Førsund inngikk forlik om å utbetale en månedslønn i kompensasjon.
Conoxilus
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Kenya.
Arnar Førsund
Manglerud Star
Førsund skrev under på en toårskontrakt med Manglerud Star den 2. mars 2010.
Gullruten 2012
Nominerte fagprisen
Beste foto flerkamera
Beste regi enkamera
Arnar Førsund
Landskamper
Arnar Førsund har spilt flere aldersbestemte landskamper for Norge: G17 (6 kamper), G18 (12 kamper), G19 (11 kamper) og U21 (11 kamper).
Gullruten 2012
Nominerte fagprisen
Beste foto enkamera
Beste manus – drama
Beste klipp/redigering
Beste scenografi/Lysdesign
Beste kostyme/sminke
Beste lyddesign
Beste foto dramaproduksjon
Achille Grassi
Achille Grassi (født 16. februar 1456, død 22. november 1523) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie, og var også biskop av Città di Castello.
Han ble kreert til kardinal i mars 1511 av pave Julius II i hans sjette konsistorium.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Joseph Wright of Derby
Joseph Wright (født 3. september 1734, død 29. august 1797), kalt for «Wright av Derby», var en engelsk maler av landskap og portretter som har blitt fremmet som «den første profesjonelle maler som uttrykte ånden i den industrielle revolusjon».
Wright er kjent for hans bruk av malerteknikken chiaroscuro («kjellerlys») som uttrykte seg i kontrasten mellom lys og mørk, og for hans malerier med objekter opplyst fra skjæret av stearinlys. Hans malerier med tema fra hvor vitenskapen ble født fra alkymi, ofte basert på møter i Lunar Society («Månesamfunnet»), en gruppe av meget innflytelsesrike vitenskapsmenn og industriledere som levde i området Midlands i England, er en betydelig dokumentasjon av den strid som vitenskapen hadde mot religiøse verdier i den perioden som er kjent som Opplysningstiden.
Mange av Wrights malerier og tegninger er eid av Derbys byråd, og er utstilt i Derby Museum and Art Gallery, og derfra blir de tidvis utlånt til andre kunstgallerier og museer.
Liv
Joseph Wright ble født i Irongate i Derby som sønn av John Wright (1697–1767), en fullmektig som senere ble bykontorist, og hans hustru, Hannah Brookes (1700–1764). Han var den tredje av deres fem barn. Wright ble utdannet ved Derbys gymnas og lærte seg selv å tegne ved å kopiere trykk. Dedikert til å bli en maler dro han til London i 1751 og studerte i to år under den respekterte portrettmaleren Thomas Hudson, en mester i stilen til Joshua Reynolds. Etter å ha malt portretter i Derby for tid arbeidet Wright igjen som assistent for Hudson i femten måneder. I 1753 reiste han tilbake og bosatte seg i Derby og varierte sitt arbeid med portretter med å uttrykke sine figurer med sterk chiaroscuro under kunstig lys, noe hans navn er hovedsakelig assosiert med. I tillegg gjorde han flere landskapsmalerier. I 1756 arbeidet Wright på nytt i femten måneder hos Hudson og knyttet da et livslangt vennskap med hans medelev John Hamilton Mortimer. Wright hadde også en produktiv periode i Liverpool fra 1768 til 1771 hvor han malte portretter. Disse omfattet bilder av en rekke prominente borgere og deres familier.
Wright giftet seg med Ann (også kjent som Hannah) Swift, datteren til en eier av blygruver, den 28. juli 1773 og ved slutten av året besøkte de Italia hvor de ble fram til 1775. Ekteparet fikk seks barn, hvorav tre døde som spedbarn. Mens Wright var i Napoli ble Wright vitne til et utbrudd i vulkanen Vesuv, noe som ble emne for mange av hans påfølgende malerier. Tilbake fra Italia etablerte han seg som portrettmaler i Bath, men fikk liten oppslutning og vendte derfor tilbake til hjembyen Derby hvor han forble resten av livet. Han ble økende grad astmatisk og nervøs, og for disse plagene ble han behandlet av sin venn doktor Erasmus Darwin. Ann Wright døde den 17. august 1790, og den 28. august 1797 døde han selv i sitt nye hjem i No. 28 Queen Street, Derby, hvor han hadde tilbrakt sine siste måneder sammen med sine to døtre.
Wrigth var en hyppig bidragsyter til utstillingene til Society of Artists, kunstnersamfunnet, og til utstillingene til Royal Academy, hvor han ble innvalgt som assosiert i 1781 og som fullt medlem i 1784. Han kom dog til å avslå denne æren på grunnlag av at han ikke var blitt mottatt riktig, og dette vanskeliggjorde hans offisielle forbindelse med institusjonen, skjønt han fortsatte å bidra til utstillingene fra 1783 og fram til 1794.
Fra 1765 stilte Wright ut i London, årlig i kunstnersamfunnet, 1765-1776, deretter mindre regelmessig fra 1778 og 1794 ved Royal Academy. Wright stilte også ut i 1778 og 1783 hos Free Society of Artists og i 1784 og 1787 ved Society for Promoting the Arts i Liverpool. Merkelappen «Wright of Derby» ble først gitt ham av kunstanmelderen fra Gazetteer i 1768. I en tidsalder hvor det var upassende å benytte seg av en kunstners fornavn ble det nødvendig å skille mellom arbeidene til to kunstnere tiltalt som «Mr Wright», Joseph Wright som begynte å stille ut i 1765, og en Wright, av Liverpool, som hadde stilt ut siden 1762. Av bekvemmelighet har denne merkelappen Wright of Derby blitt værende i bruk til den dag i dag.
Arbeider
Wright er sett på sitt beste i sine emner opplyst av stearinlys, gode eksempler er Three Gentlemen observing the 'Gladiator' (Tre herrer iakttaker Gladiatoren, 1765), hans A Philosopher Lecturing on the Orrery (En filosof foreleser i planetarium, 1766), i Derby Museum and Art Gallery, og An Experiment on a Bird in the Air Pump (Et eksperiment med en fugl i luftpumpe, 1768), i National Gallery i London. Hans Old Man and Death (Den gamle mannen og Døden, 1774) er også en påfallende og individuell produksjon.
Joseph Wright of Derby malte også Dovedale by Moonlight (Dovedale i måneskinn) hvor han fanget inn et jordbrukslandskap om natten under fullmåne. Det henger i dag i Allen Memorial Art Museum ved Oberlin College. Dets motstykke, Dovedale by Sunlight (Dovedale i solskinn, ca. 1784-1785) fanget inn dagslyset. Et annet måneskinnslandskap henger i det amerikanske galleriet John and Mable Ringling Museum of Art i Sarasota i Florida, tilsvarende dramatisk hvor månen er skjult av en buebro over vannet, men lyser opp scenen, noe som gjør at vannet glitrer i kontrast til det dunkle landskapet. Et annet minneverdig bilde fra hans tur til Lake District i nordlige England er Rydal Waterfall fra 1795
Cave at evening (Grotte om kvelden, se illustrasjon til høyre) er malt med den samme dramatiske chiaroscuro som Joseph Wright er kjent for. Maleriet ble utstilt i løpet av 1774 mens han fortsatt oppholdt seg i Italia. Merk likhetene til et maleri i Museum of Fine Arts i Boston, Grotto by the Seaside in the Kingdom of Naples with Banditti, Sunset (Grotte ved sjøsiden i kongedømmet Napoli med Banditti, solnedgang, 1778).
Malerier for den britisk opplysningstid
Wright hadde nær kontakt med de pionerene industrilederne i Midlands. To av hans mest betydningsfulle patroner var Josiah Wedgwood, kreditert for industrialisering av framstilling av keramikk, og Richard Arkwright, ansett som skaperen av fabrikksystemet innenfor bomullsindustrien. En av Wrights studenter, William Tate, var onkel til den eksentriske filantropen og eiendomseieren, kjent for sin tunneler ved Liverpool, Joseph Williamson, og Tate fullførte en del av Wrights arbeider etter hans død. Wright hadde også forbindelser til Erasmus Darwin og andre medlemmer av Lunar Society som førte sammen en rekke ledende industriherrer, vitenskapsmenn og filosofer. Selv om disse møtene ble holdt i Birmingham levde Erasmus Darwin, bestefar til Charles Darwin, i Derby og en del av maleriene til Wright, som i seg selv er bemerkelsesverdige for deres dyktige bruk av lys og skygge, er fra eller inspirert av møtene i Månesamfunnet.
An Experiment on a Bird in the Air Pump (1768), viser mennesker samlet rundt et tidlig eksperiment for luftens vesen og dens evne til å understøtte livsformer.
The Alchemist in Search of the Philosopher's Stone (En alkymist i søken etter filosofens stein, 1771) avbildet oppdagelsen av elementet fosfor av den tyske alkymisten Hennig Brand i 1669. En flaske hvor et stort kvanta med urin hadde blitt kokt ned er sett mest den brister til lys da fosforet, som er rikelig av i urin, spontant tennes i møte med luft.
A Philosopher Lecturing on the Orrery viser en tidlig mekanisme for å demonstrere planetenes bevegelser rundt solen. Den skotske vitenskapsmannen James Ferguson (1710–1776) gjennomførte en rekke forelesninger i Derby i juli 1762 basert på hans bok Lectures on Select Subjects in Mechanics, Hydrostatics, Pneumatics, Optics &c. (1760). For å illustrere hans forelesninger hadde Ferguson benyttet en rekke maskiner, modeller og instrumenter. Wright var muligens tilstede ved disse samtalene, særlig ettersom billetter var tilgjengelige hos John Whitehurst, Wrights nære nabo, en urmaker og forsker. Wright kunne også ha tegnet basert på Whitehursts praktiske kunnskap for å lære mer om planetariet og dens arbeidsmåte. Disse realitetsbetonte maleriene er vurdert til å ha hatt metaforisk betydning også, fosforets bristningen til lys foran en bedende figur antyder den problematiske overgangen fra tro til filosofisk forståelse og opplysning, og de ulike uttrykkene til figurene rundt fuglen i luftpumpen indikerer en opptatthet eller bekymring for den mulige umenneskelighet i den kommende vitenskapens tidsalder. Disse maleriene representerer et høydepunkt i vitenskapelig undersøkelser som begynte å underminere religionens makt i de vestlige samfunn. Rundt ti år senere kom forskere til å bli forfulgt og undertrykt i kjølvannet og motreaksjonen til den franske revolusjon i 1789, i seg selv en kulminasjon av opplysningstidens tenkning. Joseph Priestley, et medlem av Lunar Society, forlot England i 1794 etter at hans laboratorium i Birmingham ble knust og hans hus brent ned av en pøbelgjeng som protesterte mot hans frimodig støtte til den franske revolusjon. I Frankrike ble kjemikeren Antoine Lavoisier henrettet i giljotinen på høyden av revolusjonsterroren. Politikeren og filosofen Edmund Burke i hans berømte verk Reflections on the Revolution in France (Refleksjoner om revolusjonen i Frankrike, 1790), knyttet fysikere og særlig Priestley til den franske revolusjonen; han skrev senere sitt Letter to a Noble Lord (Brev til en edel herre, 1796) at radikalere som støttet vitenskap i Storbritannia «anså mennesket i deres eksperimenter som ikke mer enn hva de gjorde med mus i en luftpumpe». I lys av denne kommentaren synes Wrights maleri av en fugl i en luftpumpe særlig forutvitende.
Det var på denne bakgrunn at Charles Darwin, sønnesønn av Erasmus Darwin, kom til å bidra til konflikten mellom vitenskap og religiøs tro et halvt århundre senere i utgivelsen av hans bok Artenes opprinnelse i 1859.
Minnesmerker
Wrights fødselsted ved 28 Irongate i Derby er minnet med en representasjon av et symbol på et planetarium på en byste på fortauet i nærheten.
Joseph Wright ble gravlagt i kirkegården til kirken St Alkmund's i Derby. Kirken ble kontroversielt revet i 1968 for å gjøre plass til en stor nyseksjon til den indre ringvegen som gikk gjennom byens sentrum, og ligger nå under vegen. Wrights levninger ble overført til gravlunden ved Nottingham Road. I 1997 ble hans gravstein plassert ved siden av Derbys katedral, og 2002 ble den plassert på innsiden og montert i veggen på et prominent sted i nærheten av det godt besøkte minnesmerket til Bess av Hardwick.
Joseph Wright har også gitt navn til 6. formsenteret som er lokalisert på Cathedral Row i Derby, ikke langt fra Iron Gate. Joseph Wright Centre ble åpnet i 2005 som det nye flaggskipet for Derby College. Lærestedet er navngitt etter maleren fra 1700-tallet grunnet at hans «kunstverk fanget inn de mange vitenskapelige og teknologiske framgangene til den industrielle revolusjon. Tro til ånden til Joseph Wrights prestasjoner, har dette nye senteret blitt den ideelle rammen for å fremme dine egne karriereplaner.»
Acheilo
Acheilo er en artsrik slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene lever i Australia.
Utseende
Ganske små (ca. 6 millimeter), blanke, rødbrune oldenborrer. Oversiden er kraftig punktert og spredt hårete. Dekkvingene er parallellsidige og tvert avsluttet bak. "Snuten" (clypeus) har oppbøyd forkant foran med en framskutt, rundet "nese". Beina er kraftige, baklårene ganske tykke.
Utbredelse
Artene lever i Australia (Queensland og Western Australia).
Olympiade
Olympiade betegner enten en periode på fire år (tiden mellom to olympiske leker) eller en feiring av de olympiske lekene.
Den etymologiske kilden er det gammelgreske ordet olympias, som betegnet de fire årene som gikk mellom hver gang antikkens olympiske leker ble avholdt i byen Olympia. Den første antikke olympiaden begynte da de første lekene ble avholdt i 776 f.Kr. De siste olympiske lekene i antikken ble avholdt i 393 e.Kr., da de ble forbudt av den romerske keiser Theodosius den store i 394 e.Kr. som et hedensk arrangement. Mot midten av 400-tallet var det slutt på bruken av olympiade for å betegne det fireårige tidsintervallet.
Den hyppigste bruken av olympiade på norsk betegner selve feiringen av de olympiske lekene og ikke intervallet mellom dem.
Den internasjonale olympiske komité har gjenopptatt regningen i olympiader for de moderne olympiske lekene. I det olympiske charteret står det blant annet at:
Olympiade brukes også i navnet på andre typer regelmessige internasjonale konkurranser, som for eksempel Sjakkolympiaden, Den internasjonale matematikkolympiaden, Den internasjonale kjemiolympiaden, osv.
Erlend B. Smeland
Erlend Bremertun Smeland (født 5. oktober 1955) er en norsk kreftforsker og ekspert på lymfekreft.
Han er oppvokst i Bærum og avtjente sin verneplikt ved avdeling for flymedisin på Blindern. Han ble cand.med. i 1980. Med forskerstipend fra Kreftforeningen i perioden 1983-87 gjennomførte han sitt doktorgradsprosjekt og ble dr.med. i 1987 på avhandlingen Regulation of human B cell growth in vitro. I 1988 ble han seksjonsleder ved laboratoriet for immunologi på Radiumhospitalet, og i 1992 ble han leder for Avdeling for immunologi samme sted. Han ble professor II ved Universitetet i Oslo i 1998. Han ledet også regionalt nettverk for forskning og utvikling i Helse Sør RHF. Han har vært styremedlem i Kreftforeningen siden 1995 og var leder for Institutt for kreftforskning da Jon Sudbø ble avslørt i 2006. Han har siden 2009 vært direktør for forskning, innovasjon og utdanning i direktørens stab ved Oslo universitetssykehus. Han leder også en forskningsgruppe i lymphomas & lymphocyte.
Smeland mottok i 2004 Kong Olav Vs Kreftforskningspris på 500 000 kroner og brukte pengene på studietur for kolleger til National Cancer Institute i USA og en del utstyr til hans laboratorium.
Kolontár
Kolontár (tysk: Kornthal im Buchenwald) er en landsby i Veszprém fylke i Ungarn. Kolontár ligger i Ajka kommune og har et areal på 21,72 km². Landsbyen har ca 800 innbyggere (2010).
Koba Tsakadze
Koba Tsakadze (russisk: Коба Цакадзе, georgisk: კობა წაქაძე; født 19. august 1934 i Bakuriani) er en georgisk tidligere skihopper som representerte Sovjetunionen. Han er Georgias største skihopper gjennom tidene, og vant blant annet to hoppukerenn og ble nummer 5 i normalbakken i VM i Zakopane i 1962.
Tsakadze debuterte i hoppuka med 14.-plass i Oberstdorf 31. januar 1955. Seks dager senere vant han rennet i Innsbruck. Sammenlagt ble han nummer 5 i hoppuka 1955/56. Han vant nyttårshopprennet i Garmisch-Partenkirchen 1. januar 1961, og ble nummer 4 sammenlagt i hoppuka 1960/61. Han ble nummer 7 sammenlagt i hoppuka 1961/62 og 1971/72.
Kolontár
Historie
Stedet nevnes første gang i skriftlige kilder fra 1210. Kolontar ble ødelagt under mongolinvasjonen og gjenoppbygget av tyske innvandrere.
Koba Tsakadze
Han deltok i VM i 1958, 1962, 1966 og 1970, med 5.-plass i normalbakken i Zakopane i 1962 og 6.-plass i storbakken i Oslo i 1966 som beste resultat. Han var med i OL i 1956, 1960, 1964 og 1972, med 9.-plass i Squaw Valley i 1960 og normalbakken i Sapporo i 1972 som beste resultat.
Koba Zakadze er far til Kakhaber Tsakadze, som har hoppet for Georgia i OL, VM og verdenscupen.
Kolontár
Historie
Kolontár ble rammet hardt av et giftutslipp da en dam tilhørende en aluminiumsfabrikk ved Ajka brast 4. oktober 2010. Innbyggerne i Kolontár ble evakuert etter at statsminister Viktor Orbán besøkte det ulykkesrammede området, da man fryktet at den allerede skadete dammen hadde blitt ytterligere svekket.
Mamma son tanto felice
«Mamma son tanto felice» (betydning på norsk: «Mamma, jeg er så lykkelig») er en italiensk sang som ble skrevet i 1941 av Cesare Andrea Bixio (melodi) og Bruno Cherubini (tekst).
I 1946 skrev Harold Barlow og Phil Brito en engelsk tekst. Deres innspilling kom inn på den britiske bestselgerlisten i mai 1946. Den engelske tittelen er «Mama». Senere skrev amerikanerne Geoffrey Parsons og John Turner en ny engelsk tekst.
Norsk versjon
Pirre P har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Mamma». Vokalisten Elin Dalsbø spilte den inn med Frode Thingnæs orkester, og den ble utgitt på singlen Cat CT 4004 i 1970.
Matthäus Schiner
Matthäus Schiner (født ca. 1465 i Mühlebach i kantonen Wallis i Sveits, død 1. oktober 1522 i Roma – offer for pesten) var sveitsisk statsmann og en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Sion 1499–1511.
Han klarte å samle de sveitsiske kantoner som var alliert med Wallis og ble høyre hånd for pavene Julius II og Leo X i deres bestrebelser for å forene Italia og kaste ut franskmennene. På grunn av hans bestrebelser gikk sveitserne to ganger til angrep på Milano i 1511.
Han ble kreert til kardinal i september 1511 av pave Julius II i hans sjette konsistorium, og ble samtidig også biskop av Novara.
I 1512 ble han som pavelig legat for Italia og Tyskland gjort til kommandør for en sveitsisk-venetiansk hær som klarte å drive franskmennene fra Milano og innsette Massimiliano Sforza som hertug der. Men kong Ludvig XII av Frankrike klarte etter pave Julius IIs død å gjeninnta byen. Da samlet Schiner på nytt en sveitsisk forbundsstyrke og nedkjempet franskmennene i slaget ved Novara (1513). Hertugen av Milano gav da Schiner som takk markgrevskapet Vigevano.
Kong Frans I av Frankrike krysset så Alpene på nytt, og denne gangen tapte Schiners sveitsere ved slaget ved Marignano (1515). I 1516 samlet han med Englands hjelp en ny hær, men klarte ikke å gjenerobre Milano. Han forsøkte å få istand en bredere allianse mellom paven, keisere, England og Spania og dro i den hensikt til London. Men imens sluttet den sveitsiske konføderasjon og keiseren fred med Frankrike.
Under hans lange fravær fra hjemtraktene klarte det franske parti under hans bitre fiende Georg Supersax å sette i gang et opprør. Kardinal Schiner måtte da ta tilflukt i Zürich, der han oppholdt seg 1517–19, og deretter var han for det meste ved keiserens hoff.
Han støttet Karl Vs valg til keiser i 1519), og ble derpå (november 1520) utnevnt til biskop av Catania på Sicilia, som tilhørte keiserriket.
Pietro de Accolti
Pietro de Accolti (født 15. mars 1455 i Firenze i Italia, død 11. desember 1532 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie, og var også biskop av Ancona.
Han ble kreert til kardinal i mars 1511 av pave Julius II i hans sjette konsistorium.
Det var kardinal Accolti som førte i pennen pavebullen Exurge Domine mot Luther i 1520.
Hans nevø var den senere kardinal Benedetto Accolti.
Heteracantha
Heteracantha er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.
Utseende
En middelsstor (ca. 18 millimeter), bred, litt flat, blankt svart løpebille. Hodet er bredt og firkantet med framstrakte kjever. Pronotum er rundet, bredere enn langt, med avsatt siderand og fin midtfure. Dekkvingene er rundede med fine lengdestriper, svært blanke.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord-Afrika (Marokko) og Midtøsten (Israel).
Suita-opptøyene
Suita-opptøyene (på japansk 吹田事件) fant sted den 24. og 25. juni 1952 i den japanske byen Suita, Osaka prefektur.
Bakgrunn og hendelser
Koreakrigen begynte den 25. juni 1950. I begynnelsen hadde den nordkoreanske siden, hjulpet av Sovjetarméen, overmakten, men den sørkoreanske siden, støttet av FN-hæren (som besto i vesentlighet av amerikanske og britiske styrker) snudde situasjonen med Slaget om Incheon. Nordkoreanerne ble trengt tilbake til Yalu-eleven, men da Chinas frivillige armé blandet seg inn i krigen, ble sørkoreanerne trengt tilbake til 38. breddegraden, den militære delelinjen i dag.
Stedet der Suita-opptøyene fant sted var i nærheten av Osaka Universitetets Toyonaka campus, der amerikanske styrker brukte Toneyama-militærbasen. Fra Suita rangerstasjon gikk det ut mange tog med militærutstyr som ble brukt i Koreakrigen.
Nordkoreanerne i Japan støttet de nordkoreanske styrkene i krigen, og organiserte demonstrasjoner for fred og mot USA.
Kort beskrivelse av opptøyene
Om kvelden den 24. juni 1952 organiserte studentunionen ved Osaka Universitet en aksjon som de kalte for «Knus Itami militærbasen- en kveld mot krig og for uavhengighet». Sirka 1000 studenter, arbeidere, landbruksarbeidere osv. deltok.
De krevde en øyeblikkelig stans i krigshandlingene i Korea, tilbaketrekking av de amerikanske styrkene i Japan, ingen videreinnføring av verneplikten, motstand mot loven mot subversive aktiviteter, stopp i forsendelsene av materiell til Koreakrigen fra Suita rangerstasjon osv. Etter appellene bestemte man seg for å dra til Suita rangerstasjon. Demonstrantene delte seg i to: en gruppe skulle gå til fots, mens en annen gruppe la beslag på et passasjertog med fire vogn fra Ishibashi-stasjonen som de skulle kjøre mot Suita rangerstasjon.
Da demonstrantene som gikk til fots gikk forbi Ryoichi Sasagawas hus, kastet de stein mot det og ropte «Ned med fascistene!» Senere dro de til huset til Shintaro Nakano, lederen for Togarbeidernes fagforening, Suita avdeling, der de drev hærverk.
De to gruppene møtte hverandre igjen den 25. juni sirka kl. 5 om morgenen i det som den gang het landsbyen Yamada (del av byen Suita i dag), og gikk mot Susanoo no mikoto-templet.
Foran templet hadde politistyrker opprettet en avsperring, men fordi demonstrantene nektet å stoppe eller ha samtaler med politiet, konkluderte politiet med at dette var en voldelig demonstrasjon som falt under oppvigleråparagrafen og gikk inn for å slå den ned med makt. Senere, under rettssaken, kom det frem at demonstrantene ikke hadde vært voldelige, og alle de tiltalte ble frikjent.
Omtrent kl. 6, ankom demonstrantene Suita rangerstasjon, der de ropte slagord. Derfra dro de til Suita-stasjonen.
Politiets aksjon mot demonstrantene ble senere beskrevet som «noe som liknet på en harejak»t, mens aktoratet beskrev, under rettssaken, demonstrantene som «opprørere». En av de som ble skadet i tumultene var den amerikanske brigadegeneralen Carter E. Clarke, som ble brent med svovelsyre. Et politikjøretøy ble også angrepet med stener og syreflasker av noen demonstranter, og 30 politimenn ble skadet.
Demonstrantene gikk deretter inn på Suita-stasjonen, der demonstrasjonen løste seg opp. De fleste demonstrantene tok et tog mot Osaka-stasjon. Der ventet sirka 30 politimenn, som demonstrantene slåss med. I tumultene ble noen demonstranter og vanlige passasjerer skadet. Mer enn 200 demonstranter ble arrestert i forbindelse med denne demonstrasjonen, og 111 ble anklaget etter oppviglerparagrafen (én av dem døde under rettssaken, én ble utvist til Sør-Korea, så til slutt var det 109).