cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fengshen Yanyi
Anstiftet til det av sin konkubine, reveånden Daji, myrder kong Zhou sine tro ministre og til og med sin egen sønn. Etter Shang-styrets sammenbrudd, kong Zhous selvmord og Kiang Ziyas eksorsisme av den onde Daji, kan kong Wu belønne sine nærmeste hjelpere med deler av sitt nye kongedømme. Slik ble Zhou-dynastiets føydalsystem til. De døde og drepte helter, også de som kjempet på fiendesiden, får en plass i et mytisk gudepantheon.
Romanen bringer en lang rekke skildringer av slag der hovedpersonene ikke bare kjemper med vanlige våpen, men også med ord. De endeløse bataljene gir boken et monotont preg, selv om forfatteren har med uventede elementer som f.eks. å introdusere taoistiske trollmenn og presentere buddhistiske guddommer.
Fraser Institute
Fraser Institute er tankesmie basert i Canada som baserer seg på prinsippene for et fritt marked. Instituttets mandat er å fremme frihet og konkurransedyktige markeder. På et generelt grunnlag er de motstandere av offentlige løsninger basert på offentlig forbruk, skatter, underskudd og reguleringer. Noen eksempler på offentlige politiske standpunkt: mer frihandel i hele verden, privatisering av forskjellige statlige tjenester, friheten til å eie og skaffe seg våpen uten kontroll, legalisering av marijuana, konkurranse i grunnskolen og større deltagelse av privat sektor i leveranser av helsetjenester og -forsikringer.
Fraser Institute uttrykker ikke meninger om geopolitiske emner. For eksempel har ikke tankesmien uttalt seg om Canadas avgjørelse om å ikke delta i 2003-invasjonen av Irak eller har uttrykt noen holdninger til om kanadiske soldater skal være eller ikke være i Afghanistan. Tankesmien var og er motstander av statlige reguleringer som en mulig løsning på den global oppvarmingen fra 1970-tallet til rundt årtusenskiftet. De sier at «potensialet til å påføre høye omkostninger på den kanadiske befolkningen og drastisk øke den regulerende stat, uten å gi lite eller ingen miljømessig fordel» Fraser Institute (navngitt etter elven Fraser) er lokalisert i Vancouver, British Columbia. Det ble stiftet i 1974 av Michael Walker, en økonom fra University of Western Ontario og forretningsmannen T. Patrick Boyle, da visepresident for MacMillan Bloedel. Den nåværende administrerende direktør Mark Mullins, var Institutets tidligere direktør for Ontario policy studies.
Instituttet er kjent for sin Economic Freedom of the World-indeks som rangerer verdens land i henhold til deres økonomiske frihet.
<!--
Funding
As a registered charity with the Canada Revenue Agency, the Institute must file annual registered charity information returns. In 2007, the most recent annual returns, the Institute and the affiliated Fraser Institute Foundation together reported having $15.2 million CAD in assets, $9.1 million in equity and $13.7 million in annual revenue.
Governance
The Institute is governed by a board of trustees. Current members of the board are: Hassan Khosrowshahi (chairman), Mark Mitchell (vice-chairman), Edward Belzberg (vice-chairman), Salem Ben Nasser Al Ismaily, Louis-Philippe Amiot, Gordon Arnell, Charles Barlow, Everett Berg, Tony Boeckh, T. Patrick Boyle, Peter Brown, Joseph Canavan, Alex Chafuen, Elizabeth Chaplin, Derwood Chase, James Davidson, Stuart Elman, Greg Fleck, Shaun Francis, Ned Goodman, Arthur Grunder, John Hagg, Paul Hill, Stephen Hynes, David Laidley, Robert Lee, Brandt Louie, David MacKenzie, William Mackness, Hubert Marleau, James McGovern, Gwyn Morgan, Mark Mullins, Eleanor Nicholls, Roger Phillips, Herbert Pinder, R. Jack Pirie, Conrad Riley, Anthony Sessions, William Siebens, Arni Thorsteinson, Michael Walker, and Catherine Windels.
Former members of the board of trustees include David Asper, whose family owns CanWest Global, Canada's largest media corporation; Barbara Amiel, wife of Conrad Black; and David Radler, Black's former business partner.
Political stance
Fraser Institute describes itself as "an independent international research and educational organization" the vision of which "is a free and prosperous world where individuals benefit from greater choice, competitive markets, and personal responsibility" and its stated mission is "to measure, study, and communicate the impact of competitive markets and government interventions on the welfare of individuals". Forbes and Polskie Radio has referred to the organization as libertarian. The New York Times has described Fraser as libertarian and conservative. Brian Preston in an article published in The Tyee, a left-wing Canadian web magazine, claimed "the institute these days downplays its libertarian roots". Canadian cannabis advocate and libertarian activist Marc Emery said Fraser Institute has abandoned its former slogan, "Free minds, free markets." James Wood in an article published in the Regina Leader-Post described the institute as conservative. CBC News, the news department of the Canadian Broadcasting Corporation, labelled the institute as a "right-of-centre" think tank. According to anarcho-capitalist Walter Block, "the Fraser Institute wouldn't even be called conservative, but rather, middle of the road." Toronto Star described Fraser as "an influential libertarian think tank". The organization is described as "Libertarian-leaning think tank" by New Mexico Business Weekly.
High-profile figures
The Institute has attracted some well-known individuals to its ranks, such as founding member Friedrich Hayek. The Institute maintains that it has an apolitical stance and refuses to align itself with any political party. For example, in recent years, it has brought into its fold former politicians such as former Reform Party leader Preston Manning, former Ontario Conservative premier Mike Harris, former Alberta Conservative premier Ralph Klein and former Liberal cabinet minister and Newfoundland and Labrador premier Brian Tobin.
Controversy
According to an article published in CBC News Online, some people charge that Michael Walker, an economist from the University of Western Ontario, helped set up the institute after he received financial backing from forestry giant MacMillan-Bloedel, largely to counter British Columbia's NDP government then led by Premier Dave Barrett. The relationship, though, was short-lived as MacMillian-Bloedel broke ties with the Institute when it published a book opposing wage and price controls. The CEO of MacMillian-Bloedel at the time supported wage and price controls. As the institute espouses free market views, it has been criticized by trade unions for its recommendations to abolish minimum wage. In 1999, the Fraser Institute was attacked by health professionals and scientists for sponsoring two conferences on the tobacco industry entitled "Junk Science, Junk Policy? Managing Risk and Regulation" and "Should government butt out? The pros and cons of tobacco regulation." Critics charged the Institute was associating itself with the tobacco industry's many attempts to discredit authentic scientific work.
In 2002, a study by Neil Brooks of the left-wing Canadian Centre for Policy Alternatives alleged that the Institute's widely promoted Tax Freedom Day, described as the date each year when the average Canadian's income no longer goes to paying government taxes, included flawed accounting. The Brooks study claimed that the Institute's methods of accounting excluded several important forms of income and inflated tax figures, moving the date nearly two months later in the year. The Institute counters that Professor Brooks confuses the aggregate tax burden with the tax burden borne by those who actually pay tax.
Global warming
Ross McKitrick, a Senior Fellow of the Institute, has been a prominent critic of some scientific opinion on climate change. On February 5, 2007, the Institute published The Independent Summary for Policymakers, IPCC Fourth Assessment Report.
Publications
-->
Vlaams Blok
Vlaams Blok var et høyrepopulistisk politisk parti i Belgia, grunnlagt i 1978. Det ble nedlagt i 2004 etter at Belgias høyesterett hadde avgjort at partiet var rasistisk.
Historie
Grunnleggerne av Vlaams Blok hadde nære forbindelser til pro-fascistiske krefter under annen verdenskrig. Partiets mål var uavhengighet for Flandern, og de var imot staten Belgia. Partiet var en ledende kraft i den militante flamske bevegelsen. Det er likevel blitt beskrevet som et euronasjonalistisk parti.
Partiet stod særlig sterkt i Antwerpen-provinsen, hvor det fikk 33 % oppslutning og var største parti i bystyret. Det var det femte største partiet i Belgias parlament, med 11,6 % på landsbasis og 17,9 % av stemmene blant flamske velgere. Det hadde dermed 18 seter i det føderale parlamentet. Ved valget i 2004 ble partiet nest størst i det flamske delstatsparlamentet, med 24,1 % av stemmene og 32 representanter.
Senere samme år ble partiet dømt av Belgias høyesterett for å fremme rasisme. Dette var den direkte årsaken til at partiet ble oppløst, men dets program er likevel i stor grad videreført i Vlaams Belang.
Emberton
Emberton er en landsby og et verdslig sogn i Buckinghamshire i England. Den har siden 1995 tilhørt den enhetlige myndigheten Milton Keynes. Landsbyen ligger nær grensen til Northamptonshire, rett sør for Olney og 6 km nord for Newport Pagnell.
Sognet bestod opprinnelig av tre landsbyer, som ble slått sammen til et kirkesogn i 1650: Emberton, Petsoe og Ekeney. Ekeney eksisterer ikke lenger, og av Petsoe gjenstår bare en liten hamlet kalt Petsoe End. Sognekirken er viet til alle helgener.
Navnet Emberton kommer fra gammelengelsk, og betyr «Eanbeorhts gård». I Domesday Book (1086) er den nevnt som Ambretone og i dokumenter fra 1227 som Emberdestone. Herregården tilhørte tidligere Pagnellfamilien fra Newport Pagnell.
I sentrum av landsbyen finner man et klokketårn, som er restaurert for midler fra Heritage Fund. Det er ingen butikk i Emberton, men man finner en pub kalt Bell and Bear.
Brønnhenger
En brønnhenger (brønnsemi) er en semitrailer hvor den midtre delen (lastebordet) ligger lavere enn både akselseksjon og svanehals. Dette er praktisk for å kunne transportere høye gjenstander uten å bli for mye hindret av tunneler og underganger, og gir dessuten et lavere tyngdepunkt og dermed høyere stabilitet enn en standard maskinhenger. Brønnhengere kan ha fast eller avtakbar svanehals. Om svanehalsen kan kobles fra resten av hengeren, kan en kjøre opp på lastebordet i front. Brønnhengere brukes ofte til transport av anleggsmaskiner.
Fylkesvei 3388
Fylkesvei 3388 går mellom Libru og Hegglandsgrend i Fyresdal kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 404 (Telemark).
Rumia
Rumia (tysk Rahmel, kasjubisk Rëmio) er en by i regionen Kasjubia som ligger i Pommerske voivodskap i Polen og som tidligere lå i Vest-Preussen. Den ligger ca. ti kilometer nordvest for Gdynia (Gdingen) og 30 milometer fra Gdańsk (Danzig), og har ca. 44 000 innbyggere.
Suffer the Children
Suffer the Children er en EP av det engelske bandet Napalm Death, utgitt i 1990. Det ble innspilt ved Morrisound Recording, Tampa, Florida i april og mai 1990. Tittelsporet er fra albumet Harmony Corruption.
Rumia
Byen lå opprinnelig i Pomerellen og kjennes som Rumina fra 1220. Innbyggerne var kasjubere. Etter den andre freden i Thorn kom byen i 1466 i besittelse av den kongelige polske starosta i Puck. Byen ble sterkt ødelagt da den ble herjet av svenskene i 1627.
I 1772 kom byen under Preussen. Jernbanen kom til byen da jernbanestrekningen Stettin-Danzig ble åpnet i 1870. Fra 1874 ble Rahmel et distrikt i landkretsen Neustadt im Westpreußen, og bestod av landkommunene Rahmel, Sagorsch og Schmelz og godsdistriktene Johannisdorf og Rahmel. I 1912 ble godsdistriktet Johannisdorf innlemmet i landkommunen Rahmel.
Det ble åpnet en flyplass i Rumia i 1935, som hadde regelmessige ruter til Warszawa.
Ved slutten av annen verdenskrig ble så området igjen innlemmet i Polen.
Arne Frang
Arne Frang er en norsk musiker, saxofonist, komponist og musikkprodusent.
Djevelunger
Djevelunger (origi. Schatjes!) er en nederlandsk filmkomedie fra 1984 regissert av Ruud van Hemert. Hovedrollene spilles av Peter Faber og Geert de Jong. En komedie om generasjonskonflikt.
Arne Frang
Han studerte ved Musikkhøyskolen i Oslo (1973–1977), og spilte i Musikkhhøyskolens Storband under ledelse av saxofonisten Erik Andresen. Han startet Arne Frang Kvartett (-75) og ble en del av musikermiljøet i Oslo og  Club 7. Frang deltok etter hvert i Paul Weeden Youngblood (1977-1978). Susanne Fuhr Band (1979-1982), Tom Karlsens Oslo Rhythm & Blues Ensemble (1981-1989) Oslo 13 (1986-1992), Lille Frøen Saksofonkvartett (1979-1989), Haakon Graf Grafitti (1984-1987), Van Morrisson Norweian Band (Vossa.Jazz 1988) Han etablerte Talisman Group i 1986 med tre CD-utgivelser (Dating 1991, Vardøgr 1996, Hell Blau 2001) Han startet Mixed Blessings i 1996 (nordafrikansk gnaua transe-musikk) sammen med Elouard Michy.
Han har også produsert musikk til undevisningsvideoer for ungdomsskolen. Arne Frang har medvirket som studiomusiker på en rekke plate-utgivelser bl.a. med                                                                  Motorpsycho (Let them eat cake, 2000) Ole Paus (Biggles testamente, 1992), Bent Patey: Ocean Front Walk.
Djevelunger
Filmen fikk terningkast tre av VG og to av Dagbladet.
Handling
I familien Gisberts drives krangelen så langt at foreldrene til slutt må tilkalle støtte fra hæren for å sikre sin autoritet.
Jules Rimet-trofeet
Jules Rimet-trofeet er oppkalt etter Jules Rimet, president i FIFA fra 1921 til 1954, som på eget initiativ fikk avviklet det første fotball-VM i Uruguay.
Trofeet ble utdelt til verdensmestrene i fotball fra 1930 til vant trofeet til odel og eie i 1970 da de vant verdensmesterskapet i fotball for tredje gang.
Standardatmosfære
Standardatmosfære (symbol: atm) er en måleenhet for trykk. Det er ikke en SI-enhet. Det tiende Conférence Générale des Poids et Mesures i 1954 godkjente standardatmosfære for generell bruk og definerte det til å være nøyaktig 1 013 250 dyn per cm² (101 325 Pa). Denne verdien skal representere det gjennomsnittlige lufttrykket ved havnivå i Paris, men i praksis representerer den middeltrykket ved havnivå for områder på samme breddegrad som Paris.
Andre verdier
Et trykk på 1 atm kan også skrives som:
Bruk
I kjemi er standardtemperatur og standardtrykk definert som referansetemperaturen 0 °C og trykk på 101,325 kPa (1 atm).
I dykking brukes av og til ordet atmosfære i stedet for 1 bar (1000 millibar, eller 1000 hPa).
Enheten teknisk atmosfære (at) er omtrent lik overtrykket under 10 meter vann. 1 at ) 98066,5 Pa (980,665 hPa)
Porsche 907
Porsche 907 var en bilmodell fra den tyske bilprodusenten Porsche, som ble utviklet for bruk i motorsport og bygget i årene 1967 og 1968.
Trocadero (London)
Trocadero  er en restaurant og music hall ved Piccadilly Circus i London.
Porsche 907
Bilenes førerposisjon var endret fra den tradisjonelle venstre (som i vanlige personbiler) til høyre, etter et forslag fra Ferdinand Piëch, fordi dette ville være en fordel på baner som ble kjørt med klokken, noe som gjaldt de fleste.
Marit Åslein
Marit Åslein (født 1963) er en norsk regissør og programleder som har jobbet mest innen TV.
Porsche 907
907 ble første gang brukt i konkurranse på 24-timersløpet på Le Mans i 1967. På de rette områdene langs banen kunne bilene oppnå en topphastighet på 302 km/t, utstyrt med Porsches driftssikre boksermotor på seks sylindre og 2,0 liter, fremfor deres nye og kraftigere åttesylindrede motor. Den beste bilen kjørte inn til en sammenlagt femteplass, kun slått av Ford og Ferrari, som begge hadde langt større og kraftigere motorer.
Marit Åslein
Åslein tok grunnfag i massekommunikasjon og teatervitenskap ved Universitetet i Oslo (1986–1988), deretter gikk hun to år på medielinjen ved Distriktshøgskolen i Volda etterfulgt av et tredje år med dokumentarfilm (samme sted).
Trocadero (London)
Trocadero ble etablert som music hall i 1882 i et lokale på Shaftesbury Avenue som tidligere var kjent som Argyll House, et slags finere horehus. I 1895 ble etablissementet supplert med en fasjonabel restaurant som ganske snart ble innbegrepet av storslagen engelsk restaurantkultur. Det er etter dette stedet Trocadero-barer, restauranter og nattklubber over hele verden har fått sitt navn.
Marit Åslein
Hun har også arbeidet med kortfilm. I 2001 vant hun en pris under Brief Encounters Internasjonale Kortfilmfestival i Bristol i England. Prisen ble tildelt på bakgrunn av kortfilmen Misunnelse. Filmen inngikk i et større prosjekt kalt de De syv dødssyndene som ble ledet av Yngve Sæther og med Erlend Loe som manuskonsulent.
Trocadero (London)
I 1965 opphørte restauranten, og stedet ble etter hvert til et andreklasses underholdningssenter retta mot turister, med tilhørende kino og kjøpesenter. En tid kunne stedet skilte med turistmagnetene Sega World og Guinness World Records Exhibition, men disse eksisterer ikke lenger.
Marit Åslein
Familie
Åslein giftet seg i 2001 med musiker Jørn Christensen.
Porsche 907
Etter at Ford GT40 hadde satt en rekke rekorder i foregående sesonger hadde ryktene begynt å gå om en fremtidig regelendring, noe Porsche startet forberedelsene til sommeren 1967. 907 ble utstyrt med en 270-hesters åttesyindret motor på 2,2 liter, som så ble modifisert til å passe med reglene i den nye kategorien for 3-liters prototyper, som ble annonsert sent i 1967 og skulle starte opp allerede året etter. En motor med et opprinnelig sylindervolum på 3,0 liter ble også utviklet, til bruk i den fremtidige Porsche 908.
Fra 1968-sesongen ble de store V8- og V12-bilene til Ford og Ferrari diskvalifisert, og Porsche håpet å vinne World Sportscar Championship, og samtidig seieren i Le Mans ettersom konkurrentene Ford, Matra og Alfa Romeo ikke hadde klart å få sine 3,0-biler klare enda. Ferrari sto over hele 1968-sesongen som en protest mot regelendringen. Bortsett fra de tidligere rivalene i 2,0-litersklassen, Alfa Romeo T33/2 og Renault-støttede Alpine, var også 5,0-litersbiler tillatt, hvis minst 50 av dem hadde blitt bygget. Dette smutthullet var ment for å fylle opp startposisjonene med biler fra 1965-sesongen, som Ford GT40 og Lola T70.
I motsetning til Porsches tidligere relativt beskjedne deltakelse startet fire biler i 24-timersløpet på Le Mans i 1968, støttet av 20 mekanikere og ingeniører. Førerne var utstyrt med kjølevester utviklet av NASA, ettersom oljekjølere og varme oljeslanger gjorde det svært varmt i de lukkede bilene. Porsche tok en andreplass sammenlagt med 907, og også en tredjeplass med 908.
I årene som fulgte ble flere privateide 907 brukt i konkurranser, mens Porsches fabrikkteam gikk over til 908 fra og med sesongen 1969.
Faradaymedaljen
Faradaymedaljen (På engelsk: Faraday Medal) er en medalje som tildeles av Institution of Electrical Engineers (nå Institution of Engineering and Technology)
Bronsemedaljen blir tildelt (enten for bemerkelsesverdige vitenskapelige eller industrielle prestasjoner innen ingeniørkunst eller for fremstående bidrag til fremme av vitenskap, ingeniørkunst og teknologi) uten restriksjoner når det gjelder nasjonalitet, hvilket land mottakeren bor i eller medlemskap i institusjonen. Prisen deles ut høyst en gang i året. Den ble etablert i 1922 som et minne for 50.-årsjubileum for det første ordinære møte til Society of Telegraph Engineers og har fått sitt navn etter Michael Faraday.
Eksterne lenker
IET Archives
Phonogene
Phonogene er det andre studioalbumet til det eksperimentelle jazz-bandet Okavango.
Oppfølgeralbumet til Okavanga har en vesentlig endring ifra det selvtitulerte debutalbumet, med produsent og nytt medlem; Bård Torstensen fra blant annet Clawfinger, er det lagt til elementer av heavy metal på albumet. Torstensen skulle egentlig kun være produsent og stå for innspillingen av albumet, men dynamikken stemte og resultatet ble at han ble fast medlem og deltok på albumet.
IceCube
IceCube (offisielt IceCube Neutrino Observatory) er et teleskop konstruert for å detektere nøytrinoer. Det er lokalisert ved Amundsen-Scott-basen i Antarktis og stod ferdig i desember 2010.
USAs landslag i amerikansk fotball
Verdensmesterskapet i amerikansk fotball 2007
I Verdensmesterskapet i amerikansk fotball i 2007
Dorothe Engelbretsdatter
Dorothe Engelbretsdatter (1634–1716) fra Bergen var den første kjente kvinnelige forfatteren i Norge. Hun skrev salmer, leilighetsdikt og rimbrev. I Norsk Salmebok (1985) var to av hennes salmer tatt med: «Dagen viker og går bort» fra 1678 og «Når verden med sin glede sviker» fra 1681. Bare den første av disse to er med i Norsk salmebok 2013.
USAs landslag i amerikansk fotball
Verdensmesterskapet i amerikansk fotball 2007
I verdensmesterskapet i 2007 hevdet USAs lag dominans da de vant VM-tittelen. 10. juli, vant USA sin første kamp noensinne, 77-0 over Sør-Korea i første runde av turneringen. I andre runde slo USA Tyskland 33-7. De spilte finalen mot Japan den 15. juli om mesterskapet, og slo de to ganger regjerende mestrene etter dobbel overtid 23-20. USA tok VM-tittelen med letthet.
Den sino-vietnamesiske grensekonflikten 1979–1990
Den sino-vietnamesiske grensekonflikten 1979–1990, ofte referert til som den andre sino-vietnamesiske krig, var en serie grensetrefninger mellom Kina og Vietnam fra 1979 til 1990.
Dorothe Engelbretsdatter
Dorothe Engelbretsdatter regnes som den første norske forfatter som fikk «diktergasje», og blant de første som hadde forfatterskapet som yrke. Det hjalp at hun i 1682 fikk kongelig privilegium («copyright») i ti år med enerett til å å utgi sin egen diktning, forlenget med nye ti år fra 1692. I tillegg hadde kongen innvilget henne livsvarig skattefritak da hun ble enke i 1684. Forfatterskapet ble verdsatt både i Danmark og Norge, og Dorothe ble omtalt som «den ellevte muse» (Sapfo var den tiende).
Liv
Faren, Engelbret Jørgenssøn, var rektor og sogneprest ved Bergen domkirke. I 1647 reiste Dorothe til København, der hun skal ha oppholdt seg i tre år. I København giftet hun seg atten år gammel med sin fars kapellan, Ambrosius Hardenbeck (1621–1683), som var sønn av en tysk organist i Bergen.
Den sino-vietnamesiske grensekonflikten 1979–1990
Når kinesiske tropper trakk seg tilbake fra Vietnam mars 1979 etter en måned lang krig, okkuperte Kina omtrent 60 kvadratkilometer av vietnamesisk land. I noen områder, som ved Huu Nghi Quan nærheten av Lang Son, okkuperte Kina områder som var uten militær verdi, men en symbolsk nøkkelverdi. Andre steder okkuperte Kina militært strategiske posisjoner.
USAs landslag i amerikansk fotball
Spillervalgbarhet
Landslaget ble valgt fra ett tverrsnitt av amatører i USA, og som sådan har USA Football brukt strenge regler for valg av spillerne til laget. Interessant nok betyr ikke dette at de beste amerikanske spillerne kan konkurrere da følgene begrensninger finnes:
Dorothe Engelbretsdatter
Liv
Dorothe fikk ni barn sammen med Ambrosius. Sju av disse barna var allerede døde da Dorothe i 1678 gav ut sin første bok. Etter at ektemennen døde, mistet hun kontakten med de to siste av barna. Det yngste av dem døde under krigen i Tyrkia. Også den eldste reiste til utlandet. I Bergen Billedgalleri fantes et portrett av hennes sønn Engelbrecht Ambrosius Hardenbeck, malt av Hendrik Krock, og påført opplysningen at Engelbrecht var «berømmelig for sine mange Aaars udenlands langvarige Reiser» – i 1717 hadde han vært borte fra Norge i 26 år.
Den sino-vietnamesiske grensekonflikten 1979–1990
Den kinesiske okkupasjonen av små områder inne i Vietnam, samt enkelte grenseraid utført hovedsakelig av Kina, førte til en serie trefninger mellom de to landene. Grensekonflikten strakte seg over tidsrommet 1979-1990, og kulminerte i årene 1984-1985. Til slutt var flesteparten av de kinesiske styrkene trukket ut av Vietnam, enten på grunn av vietnamesisk motstand, eller taktiske beslutninger. Unntaket var noen åser i det nordvestlige Vietnam, som Kina klarte å holde på. Til slutt trakk Kina sine styrker ut også herfra, og med det endte den lange grensekonflikten. Ved begynnelsen av 1990-tallet kollapset Sovjetunionen, og forholdet mellom de to landene vendte da gradvis tilbake til det normale.
USAs landslag i amerikansk fotball
VM-laget i 2007
Laget inkluderte spillere som representerte alle nivåer av college football, med 13 fra Division I-A, 12 fra Division I-AA, 10 fra Division II, 9 fra Division III og 1 tidligere NAIA spiller.
Dorothe Engelbretsdatter
Liv
Som tenåring var Ludvig Holberg i et par år Dorothes nærmeste nabo. Han bodde da hos sin morbror og pleiefar Peder Lem, like overfor Domkirken i huset ved siden av Dorothe. Beundringen Holberg viser henne i sin Bergens beskrivelse, kan nok spores tilbake til den tiden da han kjente henne personlig, og hun kan ha vakt hans reiselyst med sine beretninger om sønnen Engelbrechts utenlandsreiser.
I 1702 brant huset hennes ned i storbrannen i Bergen 19. mai. To år senere kom kong Frederik IV til Bergen, og Dorothe ga ham et dikt der hun bad om hjelp til å få et nytt hus. Da dette ikke hjalp, sendte hun et brev til Bergens øvrighet og fortalte om sin situasjon. I 1712 ble hun eier av et hus ved bispebrønnen. Dette Dorothe Engelbretsdatters hus ble i 1962 flyttet til friluftsmuseet Gamle Bergen Museum. Dorothe døde i 1716, 82 år gammel, og ble gravlagt i koret i Domkirken.
Associazione Pizzaioli e Similari
Associazione Pizzaioli e Similari (APES) er en organisasjon stiftet i 1981 for å utvikle kvaliteten i de europeiske og italienske kjøkken, med spesiell fokus på pizza.
Dorothe Engelbretsdatter
Forfatterskap
Dorothe beskrives som den første store kvinnelige salmedikteren i Danmark-Norge som påtar seg en representativ og forkynnende dikterstemme. Sentrale tema er det moralske her og nå, og det forestående møtet med Gud. I hennes diktning er ikke melankolien tilbakeskuende, men en lengsel etter å møte Gud.
Associazione Pizzaioli e Similari
I Norge har Stabburet reklamert med at to av deres frossenpizzaer er «godkjent av Det italienske pizzabakerlauget». Det har imidlertid fremkommet at APES aldri tidligere har godkjent så mye som en eneste pizza, hverken i fersk eller frossen tilstand.
Tristeingrunnen
Tristeingrunnen er en grunne omtrent en nautisk mil sør av Tristein i Færder kommune. Dybden er her omtrent 2 m. Grunnen ligger i Færder kommune i Vestfold fylke.
Den sino-vietnamesiske grensekonflikten 1979–1990
Konflikten begynner
I 1978 invaderte Vietnam Kambodsja etter en serie grenseepisoder. Etter to uker var landet falt i vietnamesiske hender. I et forsøk på å tvinge Vietnam til å gi slipp på Kambodsja, forsøkte Kina å invadere Vietnam, men sannsynligvis på grunn av de store tapene trakk de seg tilbake igjen etter en måned. Fra tidlig 1980 gjennomførte Vietnam offensiver for å bekjempe Røde Khmer, som holdt til langs grensen mellom Kambodsja og Thailand. Kina forsøkte å legge press på Vietnam på forskjellige måter, deriblant at de trente om lag 5000 soldater for hmong i provinsen Yunnan i Laos, som Vietnam og Laos var i konflikt med. Kina forsøkte også å true Vietnam gjennom militære aktiviteter langs grensen mellom de to landene. Men Vietnam hadde økt sine menneskelige styrker stasjonert ved grensen, og Kina hadde ikke lenger fordel av kampanjen de gjennomførte februar–mars 1979.
Dorothe Engelbretsdatter
Forfatterskap
Den første samlingen av åndelige sanger, Siælens Sang-Offer, regnes som hennes hovedverk. Den utkom i sju utgaver i hennes egen levetid, og i hver ny utgave reviderte hun tekstene og tilføyde nye tekster. En sammenligning av versjonene viser at hun utviklet en strammere og mer presis metaforbruk over tid.
Mens hun sørget over mannens død i 1683, skrev hun den store diktsyklusen Taare-Offer med motiv fra Lukas-evangeliet, kapittel 7,36-50 («synderinnen i fariseernes hus»), med forbilder i en tysk andaktsbok av Heinrich Müller. Thomas Kingo møtte hun, da hun etter sørgeåret etter mannens død besøkte København i 1684–85. Brevvekslingen hennes med Petter Dass er bevart.
I selskapet der hun møtte Thomas Kingo, moret man seg med å rime. Kingo åpnet med linjene: Dorothe svarte:
Ettermæle
Da Landstad utgav sin kirkesalmebok i 1869, inkluderte han Dorothes salmer. I Landstads reviderte finner vi fremdeles fire av dem. Mest kjent er trolig Aftensang, som i moderne versjon heter Dagen viker og går bort.
Bund der Vertriebenen
Bund der Vertriebenen (forbundet av fordrevne, BdV) er en tysk organisasjon som representerer rundt 15 millioner mennesker som ble fordrevet fra sine hjem i Øst-Tyskland og andre deler av Sentral- og Øst-Europa av Stalin og regimene i bl.a. Polen og Tsjekkoslovakia etter annen verdenskrig. Organisasjonen ble grunnlagt i 1957 gjennom sammenslåing av Vereinigung der Landsmannschaften og Bund vertriebener Deutscher, som paraplyorganisasjon for et større antall organisasjoner, og har idag ca. 2 millioner medlemmer. Organisasjonen arbeider spesielt for rettighetene til ofrene for fordrivelsen, og har særlig vært engasjert i sosialt og kulturelt arbeid. Den finansieres bl.a. av den føderale regjeringen, og er en betydelig politisk kraft i Tyskland. Organisasjonen arbeider også spesielt for å fremme menneskerettigheter og mot alle former for etnisk rensning i alle deler av verden, og har tatt initiativet til menneskerettighetsstiftelsen Zentrum gegen Vertreibungen. Grunnlaget for organisasjonens arbeid er Charta der deutschen Heimatvertriebenen fra 1950. Årlig arrangerer organisasjonen Tag der Heimat, som fungerer som en halvoffisiell minnedag hvor de høyeste representantene for den tyske staten pleier å delta.
Tristeingrunnen
De største båtene i Færderseilasen må runde Tristeingrunnen.
Den sino-vietnamesiske grensekonflikten 1979–1990
1981: De første trefningene
I mai 1981 brøt uventet en voldsom konflikt ut da kinesiske tropper rykket inn i og erobret en smal landstripe i distriktet Cao Loc, Lang Son-provinsen, kjent som «Hill 400». Kina angrep også strategiske støttepunkter i Vi Xuyen, Ha Tuyen. Krigshandlingene ble svært blodige, hvor hundrevis av mennesker ble drept på begge sider.
Som gjengjeldelse ble vietnamesiske tropper sendt inn i Guangxi-provinsen i Kina og gjennomførte en rekke raid. Vietnams folkehær angrep også den kinesiske byen Mengdong. Kina svarte med et militært angrep på de vietnamesiske styrkene som befant seg i Guangxi, og hevdet å ha drept 300 vietnamesiske soldater i løpet av slagene.
Dorothe Engelbretsdatter
Ettermæle
Ettertiden har vurdert henne ulikt. Hun ble nedvurdert en periode, men salmene levde og ble brukt som «folke-eie». Det er kjent nærmere femti folkemelodier til hennes salmetekster.
Den sino-vietnamesiske grensekonflikten 1979–1990
1981: De første trefningene
Til tross for det plutselige utbruddet av en intens krig, hadde ikke Kina mulighet til å trappe opp konflikten, men derimot bare å bruke styrkene som allerede var stasjonert langs grensen. Kinas kutt i forsvarsbudsjettet gjorde en storstilt mobilisering umulig. Vestlige observatører har hevdet følgende:
«''Selv om spenningene på grensen økes, er Kina knapt i stand til å "lære Vietnam en lekse". Prisen, som vil være menneskelige tap, penger og politisk prestisje, er for dyr for Kina. Særlig i Vietnam har antall styrker økt jevnlig ved grensen. Vietnam har fått en klar fordel når det kommer til utstyr.''»
Dorothe Engelbretsdatter
Hennes verk
Hennes samlede skrifter ble utgitt i to bind i 1955–56, og gjenutgitt i 1999.
Den sino-vietnamesiske grensekonflikten 1979–1990
1981: De første trefningene
Analytikere har påpekt at siden Kina kuttet det militære budsjettet, ville ikke situasjonen tillate dem å gjennomføre en storstilt invasjon av Vietnam, selv om landet riktignok truet med nettopp dette. Men til tross for denne tydelige ulempen, avslo kinesiske ledere et vietnamesisk forslag om en våpenhvile.
1983: Kina garanterer for Thailand
I februar 1983 drog den kinesiske forsvarssjefen Yang Dezhi til Thailand. Under oppholdet gjorde han det klart at Kina ville assistere Thailand dersom de ble truet av Vietnam. Vietnam registrerte at den kinesiske lederen mente alvor, og forsøkte å tilfredsstille Kina ved å trekke noen enheter ut fra Kambodsja. Det var ikke store antall soldater som ble sendt hjem, og Kina var ikke fornøyd før Vietnam trakk seg helt ut. Dermed stoppet kompromissene, og senere på året overkjørte vietnamesiske tropper Phnom Chat, en av Røde Khmers baser som nettopp var blitt gjenoppbygget med kinesisk hjelp. Selv når geriljaene trakk seg over grensen til Thailand, fulgte de vietnamesiske troppene etter. Flere massive angrep ble rettet mot retirerende geriljaer, noe regjeringen i Bangkok anså som en sikkerhetspolitisk trussel. Dermed ble store antall thailandske tropper mobilisert til den thailandsk-kambodsjanske grensen, i håp om at dette ville tvinge Hanoi til å legge om sin politikk. Denne mobiliseringen hadde ingen avskrekkende effekt, og Vietnam fortsatte sin fremgang som før. Flere ganger hendte det at styrkene til de to landene kom i direkte kamphandlinger med hverandre.
USAs landslag i amerikansk fotball
Verdensmesterskapet i amerikansk fotball 2011
Mel Tjeerdsma fra Northwest Missouri State University er hovedtrener. Larry Kehres er offensive coordinator. Lou Tepper er defensive coordinator.
Den sino-vietnamesiske grensekonflikten 1979–1990
1983: Kina garanterer for Thailand
Kina reagerte på krisen som hadde oppstått ved å la artilleriet sitt hamre løs på vietnamesisk territorium i fire dager. Like etterpå ble det rapportert at 16 vietnamesiske soldater ble drept i Yunnan-provinsen. Samtidig begynte for alvor Thailand å gjengjelde de vietnamesiske angrepene.
Kinas reaksjon ble av vestlige observatører sett på som en «symbolsk offensiv». Ifølge Indokina-korrespondenten Nayan Chandas analyse, var den kinesiske militære aksjonen mer som en utøvelse av symbolisme enn noe annet, og minnet om et halvhjertet forsøk på å opprettholde dets troverdighet som regional fredsbevarer. Chanda konkluderte følgende:
1984: Konflikten kulminerer
6. april 1984 angrep Kina Vietnam ved Lang Son. Kina uttalte at det var for å støtte Røde Khmer-styrkene i Kambodsja. Det kinesiske angrepet var omfattende, og flere bataljoner tok i løpet av dagen kontrollen over byen. Til tross for den store styrken, ble de slått tilbake neste dag av et storstilt vietnamesisk motangrep.
Kina forberedte seg på å angripe Vietnam igjen, denne gangen på et terreng som Kina kunne dra fordel av. Klokken 05:00 den 28. april krysset 14 kinesiske korps elven Lot i distriktet Ha Giang, inn på vietnamesisk territorium. Kina åpnet et intenst bombardement, deretter invaderte de vietnamesisk territorium med 49 divisjoner. Området de angrep er et område med flere høyder, som ble strategisk viktige ved bruk av artilleri. Siden kineserne angrep så tidlig på morgenen, ble de vietnamesiske styrkene tatt på senga. Kina var rask i å erobre flere åstopper, og brukte disse posisjonene til å angripe de vietnamesiske styrkene med artilleri. Til tross for en tilsynelatende håpløs situasjon, ble ikke de vietnamesiske styrkene evakuert med det første, og et kinesisk øyevitne har påpekt at "disiplinen deres var utrolig". I løpet av kampene begynte kineserne å gå tom for ammunisjon til kanonene, og vietnameserne kunne dermed gjenerobre en av åsene. Her ble de hardeste kampene utkjempet, men snart fikk kineserne nye leveranser med ammunisjon og begynte å skyte igjen. Til slutt måtte de vietnamesiske styrkene trekke seg ut.
I etterkant av kampene, gav den kinesiske kommandoen klarsignal for at vietnameserne kunne gå inn i området med mindre enn 50 menn, utstyrt med Røde Kors-flagg, for å hente ut de falne soldatene. Ifølge kinesiske øyenvitner, dukket det opp 60–70 vietnamesere, uten Røde Kors-flagg. Kineserne hevder dermed at de åpnet ild, tok livet av alle vietnameserne og brente likene med flammekastere. Kineserne erobret åser om lag 2,5 km inne på vietnamesisk territorium. Stillingen deres var beskyttet av klipper, skog og elver i det sørlige Thank Thuy. Vietnam forsøkte å gjenerobre åsene, men kampene stoppet den 15. mai, da det vietnamesiske angrepet ble tvunget til å stoppe på grunn av Kinas strategiske bruk av artilleri som gjorde en fremrykking oppover åsene umulig. Vietnam forsøkte også i juli å gjenerobre åsene, men lyktes ikke da heller. I august rapporterte amerikanske etterretningskilder at Vietnam hadde lidd et nederlag, og at landet ikke hadde lyktes i å gjenerobre de tapte posisjonene. Imidlertid hevdet offisielle vietnamesiske kilder at selv om Vietnam hadde mistet noe land, hadde man lyktes i å desimere ett kinesisk regiment og ni bataljoner, og "sette ut av spill" 5,500 kinesiske tropper.
Dermed hadde Kina fått et fotfeste inne på vietnamesisk territorium, og en frontlinje på ca. 11 km ble opprettet inne i Vietnam. Til tross for suksessen avanserte kineserne aldri mer enn 5 km inn i Vietnam. Dette var en av de største trefningene i løpet av grensekonflikten. Slagene krevde store menneskelige tap for begge sider, og det estimeres av en tredje part at Kina mistet rundt 2000 soldater, mens de vietnamesiske tapene lå på rundt 5000. De eksakte tapstallene forblir vanskelige å fastslå.
Som et svar på den kinesiske aggresjonen, gjennomførte Sovjetunionen for første gang militære flåteøvelser med Vietnam, og de øvde på en eventuell landgang. Kina svarte med samme mynt, og gjennomførte lignende øvelser selv. Til tross for faren for eskalering, valgte Vietnam å ikke mobilisere flere soldater til fronten. Årsaken til dette var ifølge en vietnamesisk minister at en mobilisering ikke var nødvendig da grensevakten og lokal milits kunne håndtere eventuelle videre infiltrasjoner.
Begge parter gav hverandre skylden for kulmineringen som fant sted. Kina hevdet at Vietnam hadde fremprovosert trefningen for å sabotere en eventuell normalisering av forholdet mellom Kina og Sovjetunionen. Imidlertid er det ganske sikkert at en vietnamesisk infiltrasjon i Thailand var den utløsende årsaken.
1985: Beskytningen av Vi Xuyen-distriktet
I løpet av de tørre årstidene i 1984 og 1985 gav de vietnamesiske styrkene det endelige nådestøtet til geriljaenes opphold i Kambodsja. Spesielt KPNLF ble hardt rammet, og trakk seg over grensen til Thailand i fullstendig uorden. Røde Khmer klarte seg noe bedre, og klarte å trekke seg ut uten å nesten kollapse. Kina reagerte sterkt på at deres allierte hadde lidd et stort nederlag, og reagerte med skyte på vietnamesisk territorium med tungt artilleri. Kina oppfant også en ny taktikk; plastiske miner ble lagt i elver som rant inn på vietnamesisk territorium, noe som i praksis gjorde livet langs elvene farlig for folk langt inne i landet. Vi Xuyen-distriktet var det området som ble hardest rammet. Ifølge vietnamesiske kilder ble det skutt over én million artilleriskudd inn på et område som tilsvarer ti kvadratkilometer i løpet av denne perioden. I september 1985 invaderte kinesiske tropper deler av Vi Xuyen-distriktet, støttet av tungt artilleri. Harde kamper ble utkjempet, og de vietnamesiske styrkene slo tilbake fem separate angrep på Ha Tuyen, hvor 470 kinesiske soldater ble drept i blodige kamper. Kina dekket over dette ved å hevde at «Vietnam hadde gjennomført mer enn 500 væpnede provokasjoner og derfor var utelukkende skyldig i de nye kampene som ble utkjempet». Til tross for at Kina gjennomførte massive angrep, hadde dette ingen effekt på den vietnamesiske fremgangen i Kambodsja. Allerede den 13. desember ble det rapportert av vietnamesiske styrker hadde bombardert og nesten ødelagt O Bek Chan, en av KPNLFs baser i Thailand.
Democrazia Cristiana
Democrazia Cristiana («Kristeligdemokrati», DC) var et kristelig-demokratisk politisk parti i Italia, som dominerte regjeringen i Italia i nesten et halvt århundre etter annen verdenskrig, fram til partiet opphørte å eksistere som et resultat av en serie korrupsjonssaker i årene 1992–1994. Disse avsløringene var et resultat av omfattende juridiske undersøkelser.
Den sino-vietnamesiske grensekonflikten 1979–1990
1986: Mislykkede fredsforsøk
I 1986 tok vietnamesiske styrker kontrollen over O'Bok-passet, mellom to og tre kilometer inne i Thailand. Tidligere hadde Thailand hatt en taus politikk som gikk ut på å i størst mulig grad ignorere de vietnamesiske infiltrasjonene, så lenge de trakk seg ut ikke altfor sent. Imidlertid hadde vietnameserne fått en mer og mer permanent tilstedeværelse i Thailand, og nå ble det bestemt at strategien måtte endres. Dette førte til flere dødbringende trefninger mellom de to hærene, og konflikten økte i intensivitet. Som vanlig svarte Kina ved å trappe opp den konstante bombarderingen av det nordlige Vietnam.
Democrazia Cristiana
Partiets kjernesaker var katolisisme og antikommunisme. Partiet hadde sin maktbase i rurale, konservative områder hvor kirken stod sterkt. Over tid utviklet partiet seg i stadig mer konservativ retning. Samtidig besto det av fløyer som søkte mot det politiske sentrum. Det indre partilivet var preget av tilknytningen til ulike correnti eller fraksjoner, hver identifisert med individuelle ledere.
DC kunne støtte seg på et katolsk subkulturelt nettverk, med kirken, katolske lekmannsorganisasjoner og fagforeninger. Siden partiet satt sammenhengende ved makten fikk det full kontroll over statsapparatet og dermed også adgang til enorme ressurser som det kunne benytte til å pleie klientrelasjoner, ikke minst i Sør-Italia.
Den sino-vietnamesiske grensekonflikten 1979–1990
1986: Mislykkede fredsforsøk
I denne konfliktfylte perioden begynte Vietnam i økt grad å arbeide for en konfliktløsning, og vietnamesiske offisielle gjorde det klart at de var klare til å møte motparten «når som helst», for å diskutere med dem. Samtidig begynte Kina med å for alvor arbeide for en normalisering av forholdet til Laos, som var Vietnams allierte. Kina og Laos hadde blitt splittet under den kambodsjansk-vietnamesiske krig, og Kina hadde gitt støtte til Hmong-separatister som kjempet mot den kommunistiske regjeringa.
Til tross for at begge parter mer enn før gav inntrykk for et ønske om fred, skulle konflikten fortsatt vedvare. Vietnam, som i motsetning til Laos og Sovjetunionen ikke var villige til å gjøre kompromiss, fortsatte sin fremgang i Kambodsja. Som et svar på dette, gjennomførte Kina mellom den 5. og 7. januar en større operasjon i Vi Xuyen, som hadde som mål å okkupere vietnamesisk land. Den 7. januar ble dessuten den dagen da flest bomber ble skutt mot Vi Xuyen, hele 60,000. Dette kraftige bombardementet ble fulgt opp med 15 kinesiske landangrep mot vietnamesiske posisjoner på åskammene langs grensen. Det ble fra vietnamesisk side hevdet at så mye som 1,500 kinesiske soldater ble enten drept eller skadet. Samtidig påstod Kina at vietnamesiske infiltrasjoner i Yunnan hadde blitt kansellert etter et tap på 200 soldater på én dag. Det oppstod et munnhuggeri mellom vietnamesiske og kinesiske ledere rundt de militære tapene, hvorav vietnameserne hevdet å ha gjennomført et vellykket selvforsvar av sitt territorium mens kineserne fremstilte seg selv som den forsvarende part. Uansett hvilken versjon som stemte, kan man med sikkerhet hevde at begge parter tjente på trefningene propagandamessig.
Democrazia Cristiana
Historie
Partiet ble dannet i 1943 og kan delvis betraktes som en etterfølger etter Partito Popolare Italiano (Folkepartiet), som var blitt grunnlagt i 1919, men forbudt av fascistene i 1925, til tross for at enkelte av partiets medlemmer satt i Benito Mussolinis regjering.
Etter at det fascistiske styret tok slutt, begynte partiet å organisere seg igjen i etterkrigstidens Italia. Det vant en stor seier ved valgene i 1948, med støtte fra den katolske kirken og fra USA.
Den sino-vietnamesiske grensekonflikten 1979–1990
1986: Mislykkede fredsforsøk
Med Vi Xuyen-distriktet som et unntak, var den sino-vietnamesiske grensen ellers preget av en såkalt «liksomkrig». Vi Xuyen-distriktet hadde riktignok fått oppleve mye konflikt, men de fem andre grenseprovinsene forble nærmest upåvirket. Et fåtall ganger ble kinesiske tropper observert andre steder, men disse trakk seg ut igjen stort sett før det kom til alvorlige trefninger.
Democrazia Cristiana
Historie
Fra 1948 til 1992 var DC det største partiet i parlamentet, og regjerte i suksessive koalisjoner med de mindre Partito Liberale Italiano, Partito Repubblicano Italiano og Partito Socialista Democratico Italiano, og, etter 1963, med Partito Socialista Italiano. Det faktum at DC sammenhengende satt ved makten i førtifire år må sees i sammenheng med at de, sammen med de andre partiene, systematisk ekskluderte det store kommunistpartiet fra makten. Dermed kunne ingen unngå DC når det skulle dannes regjering. Den lange sammenhengende regjeringsmakten og vissheten om at velgerne ikke hadde noe reelt alternativ, bortsett fra kommunistene, ga partiets sentrale medlemmer gode muligheter til å misbruke makten. Situasjonen endret seg etter Sovjetunionens fall, som ikke bare førte til at “kommunistspøkelset” ikke lengre var noen reell samlende faktor, men også til at det allerede sterkt reformerte eurokommunistiske Partito Comunista Italiano i 1991 oppløste seg selv og dannet Partito Democratico della Sinistra (PDS). Året etter, i 1992, startet en granskning i Milano, omtalt som Mani pulite. Granskningen avslørte omfattende og endemisk korrupsjon selv på høyeste nivå, noe som førte til spektakulære arrestasjoner og avskjedssøknader.
Høsten 1992 fikk DC en ny partileder, Mino Martinazzoli, som man håpet skulle klare å gjennomføre en reform av partiet som kunne være tilstrekkelig stor til å redde der fra undergangen. Men Martinazzoli måtte slite med mektige fraksjoner som ikke var villige eller i stand til å innrømmelser som var nødvendig. Ved begynnelsen av 1994 hadde partiet blitt delt i fire: Mario Segnis Patto Segni, det venstreorienterte Cristiano Sociali (CS) under ledelse av Ermanno Gorrieri, det høyreorienterte Centro Cristiano Democratico (CCD) under ledelse av Clemente Mastella og Pier Ferdinando Casini, samt den største gruppen, Partito Popolare Italiano (PPI), under Martinazzoli selv. Ingen av de nye partiene har oppnådd noe i nærheten av den betydning Democrazia Cristiana hadde hatt.
Den sino-vietnamesiske grensekonflikten 1979–1990
1988: Trefning til havs
I Sørkina-havet var situasjonen hele tiden spent. Både Kina og Vietnam gjorde krav på Spratlyøyene og Paraceløyene. I 1988 var det et større sjøslag ved Johnson South Reef, Johnson North Reef og Lansdowne Reef, som endte med at to vietnamesiske skip ble senket. Kina okkuperte Johnson South Reef, men den vietnamesiske motstanden hindret dem fra å ta Johnson North Reef og Lansdowne Reef samtidig. Den kinesiske fremgangen ble dermed begrenset, og gjorde ingen slutt på disputten. Vietnam gjør fortsatt krav på øyene.
Resultat
Siden 1987 ble omfanget av de kinesiske militæraktivitetene i Vietnam redusert, selv om troppene deres fortsatte å patruljere i Yen Son Son. Fra 1987 til 1989 gjennomførte de 11 angrep på Vietnam, hovedsakelig bombardement. På slutten av 1980-tallet var krigen i praksis stilnet, og Kina begynte å gradvis trekke seg ut. I 1990 hadde Kina trukket seg ut fra alle sine erobringer.