cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Grand Theft Auto
Grand Theft Auto IV
Med en ny generasjon av spillkonsoller og ny spillmotor, tar spillet for seg Liberty City igjen, bare denne gangen mer detaljert enn det var mulig tidligere. Det ble laget en mer alvorlig og troverdig spillopplevelse, spillverden bli gjort mindre til tross for den enorme suksessen til GTA: San Andreas, og endret fokuset til en mer detaljert tilnærmelse. Utviklerne risikerte alt på detaljene rundt omgivelsene og videoklippene. På mange måter går spillet tilbake til GTA III, ikke bare er man tibake i Liberty City, men også fokuset ble tatt tilbake til hovedhistorien og en strengere spillopplevelse. De forbedret også den fysiske motoren i spillet, kjøringen ble mer realistisk og skytingen ble betydelig forbedret. I tillegg er GTA IV det første spillet siden GTA 2, med flerspillermuligheter via internett. Hovedpersonen i spillet er Nico Bellic, en krigsveteran fra Øst-Europa som har reist til USA for å besøke sin fetter Roman og for å finne den amerikanske drømmen.
Grand Theft Auto V
GTA V er den femte og hittil siste utgivelsen og tar spilleren tilbake til Los Santos (Los Angeles) fra GTA: San Andreas, bare denne gangen er spillhistorien i nåtiden. Her har utviklerne prøvd å redefinere hvordan sjangeren åpen verden-spill fungerer, og detaljene og omgivelsene er bedre enn aldri før Dette er det første i spillserien med flere hovedpersoner man kan håndtere, som man kan skifte fritt mellom. Noe som gir oppdragene et nytt nivå av mangfoldighet og variasjon. Spillverdenen er større enn GTA 4, GTA: San Andreas og Red Dead Redemption til sammen. Ikke bare er den stor, den er også fullpakket med ting å se, og ting å gjøre. Blant annet modifisere biler, fly helikopter og fly, kjøpe klær, drive med dykking og forskjellige sideaktiviteter, og så videre.
Omgivelser
Grand Theft Auto-serien er satt i en fiktiv versjon av verden, i en rekke forskjellige tidsperioder. Det opprinnelige Grand Theft Auto-spillet introduserte de tre største byene: Liberty City, «basert på» New York City; Vice City, basert på Miami; og San Andreas, «basert på» regionene California og Nevada.
Tåkeninjaer
Dette er en oversikt over tåkeninjaene, tilknyttet landsbyen Kirigakure. Samtlige personer er fiktive figurer som opptrer i Naruto, manga-serie skapt av Masashi Kishimoto.
Grand Theft Auto
Omgivelser
Påfølgende spill i serien har reprodusert og utvidet de opprinnelige byene. Handlingen i Grand Theft Auto III er satt i en ny og forbedret gjengivelse av Liberty City, og var bare løst basert på New York City. En omarbeidet Vice City er skildret i GTA Vice City. I GTA San Andreas, tar handlingen for første gang plass i form av en hel region, og ikke bare i en enkelt by. «Staten» San Andreas er basert på delstatene California og Nevada, og består av tre store byer: Los Santos (Los Angeles), San Fierro (San Francisco) og Las Venturas (Las Vegas). Omkringliggende byer og områder med ørken, vann, skog og landskap ligger mellom de tre byene.
Tåkeninjaer
Demon-brødrene
Demon-brødrene er to Chuniner fra landsbyen gjemt i tåken. De ble hyret av Gato til å drepe brobyggern Tazuna fra Bølgenes land.
Gozu
Gozu er en savnet ninja fra landsbyen gjemt i tåken. Han og hans bror Meizu var chuniner i landsbyen og lot seg ikke stoppe av noen ting med sine Shuriken kjettinger De ble hyret av Gato til å drepe Tazuna før han ble ferdig med brua. Når de angrep Team 7, forsvant Kakashi for å finne ut hvor mye de andre kunne. Sasuke stoppa dem fra å skade Naruto. Kakashi kom så og bindte dem til et tre.
Grand Theft Auto
Omgivelser
Grand Theft Auto IV og de påfølgende utvidelsespakkene The Lost and Damned og The Ballad of Gay Tony er handlingen satt i en tredje revisjon av Liberty City, fastsatt i 2008. Man finner også en versjon av New Jersey, kjent som Alderney, er gjengitt ved siden av byen. GTA: Chinatown Wars (Bare for håndholdte spillkonsoller) er også satt i denne versjonen av Liberty City, med unntak der staten Alderney ikke er tilstede. (På grunn av begrensninger på de håndholdte spillkonsollene.)
Westphalweg undergrunnsstasjon
Westphalweg undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Westphalweg er på linjen U6. Stasjonen ligger i Mariendorf i Tempelhof-Schöneberg under gaten Mariendorfer Damm og Westphalweg. Gaten stasjonen er oppkalt etter har navnet sitt fra Wilhelm Hugo Westphal som var den første ordføreren av Mariendorf.
Tåkeninjaer
Meizu
Meizu er en savnet ninja fra landsbyen gjemt i tåken. Han og hans bror Gozu var Chuniner i landsbyen og lot seg ikke stoppe av noen ting med sine Shuriken kjettinger. De ble hyret av Gato til å drepe Tazuna før han ble ferdig med brua. Når de angrep Team 7, forsvant Kakashi for å finne ut hvor mye de andre kunne. Sasuke stoppa dem fra å skade Naruto og da kom Kakashi og bandt dem til et tre.
Grand Theft Auto
Omgivelser
Rockstar Games har i tillegg brukt samme fiktive universet som i GTA-serien. Carcer City og Cottonmouth er to forskjellige byer vist i Manhunt-serien. Det er også byen Bullworth fra en annen Rockstar Games utgivelse, Bully.
Liepāja
Byen er en havneby, og har status som frihavn, med skattelettelser for å oppmuntre næringslivet.
Sovjetiske styrker hadde en flåtebase her tidligere, Karosta, som i dag utgjør en egen bydel nord for sentrum.
Grand Theft Auto
Omgivelser
Bare utvidelsespakker for det originale Grand Theft Auto, London 1969 og London 1961, med handling i London, har inneholdt steder utenfor USA der det har være brukt et virkelig sted.
Kontroverser
Originalutgaven av GTA fra 1997 skapte en del kontrovers, som distributøren regnet som markedsføring. Siden den gangen har Rockstar Games blitt saksøkt for over én milliard dollar.
Den tidligere advokaten Jack Thompson har vært involvert i en rekke forsøk på å få familiene til drapsofre å holde Grand Theft Auto-serien ansvarlig. På grunn av sin atferd i denne og relaterte saker ble Thompson fratatt advokatbevillingen i 2008 og bøtelagt for over 100,000 dollar av Floridas advokatforening.
Til tross for nedgangen på søksmål mot spillserien og involverte, er GTA oppført som den mest kontroversielle videospillserien i Guinness rekordleksikon.
Mottakelse
Det hele startet dårlig for DMA Design, og fikk dårlig omtalelse fra kritikerne. GameSpot skrev «GTA ''er et bra spill anbefalt til en billig penge. For de som vil være sosiopater og som kan tåle svakhetene ved spillet vil ha mye moro.''» Til tross for den dårlige omtalelsen, solgte DMA nok til å kunne utvikle neste spill.
Med flere oppdateringer uten å være altfor banebrytende, vil spillet mest huskes for å ha lagt grunnarbeidet for etterkommerne. Heller ikke dette spillet oppnådde så god omtalelse, GameSpot mente «at selv om det kunne være artig å spille, hadde det like mange feil som forgjengeren.»"
Kritikere omtalte GTA III som et av de beste spillene utgitt noensinne. Eurogamers omtalte spillet som «GTA 3 ''er et saftig, viltvoksende episk spill og en av de mest komplette opplevelsene jeg noensinne har hatt. Hvis dette er hva jeg har ventet et år for å se på min PlayStation 2, så ville jeg ha ventet ti. Enestående.» Også The Official Playstation Magazine omtalte det som «det mest nyskapende, besynderlige og brilliante videospillet laget noensinne.» I 2001 ble GTA 3 det mestselgende videospillet i USA, og året etter havnet det på andreplass, bare slått av Vice City''.
Vice City ble omtalt som «Rockstar North har klart å skape et spillverden som er utrolig stilfull, men så vanvittig intenst at det noen ganger føles vanskelig å puste.» Og klarte å skape en verden med langt mer karakter og sjarm enn noen av forgjengerne. De stilige bilene, dressene og musikken passet perfekt med spillets natur. Armchair Empire skrev «''GTA: Vice City føles ihvertfall ikke forhastet. Det er et makeløst spill som har forbedret nesten ethvert særtrekk som originalen.» Det fulgte opp suksessen til GTA 3'' og ble det mest solgte videospillet i 2002, til tross for utgivelsen 29. oktober.
San Andreas fikk internasjonalt positiv omtale, Games Radar skrev «''GTA: San Andreas er muligens det mest ambisiøse spillet noensinne prøvd ut, men det gjør det ikke bra. Det som gjør det bra er at spillet leverer på nesten alle områder som det lover samtidig som det er artig å bare plukke opp og spille.» En omtale i EGM (Electronic Gaming Monthly'') beskrev spillet som legendarisk og at de ikke skjønte hvordan spillet fikk plass på en CD.
Spillet solgte for over én milliard dollar etter bare tre dager ute på markedet, og knuste tidligere rekorder. Kritikere fra hele verden har gitt spillet toppkarakter, med få unntak. LevelUp skrev «''Med GTA V har Rockstar levert et av de mest beundringsverdige og fantastiske videospillene av denne generasjonen. Selv om du ikke er en tilhenger av serien, gjør det utrolige nivået på detaljene, "bytte mellom de tre hovedkarakterene" mekanismen, bankran og den festlige historien, gjør spillet til et ‘må ha’.''»
Radiofrekvensidentifikasjon
Radiofrekvensidentifikasjon (engelsk: radio frequency identification, RFID) er en metode for å lagre og hente data ved hjelp av små enheter kalt RFID-brikker. En RFID-brikke er en liten brikke som kan festes til eller bygges inn i et produkt, et dyr eller en person. RFID-brikker inneholder antenner som gjør dem i stand til å motta og svare på radiofrekvenssignaler fra en RFID-sender. Passive brikker svarer med et svakt radiosignal og trenger ingen strømkilde, mens aktive brikker sender et kraftigere svarsignal muligens over litt større avstand og behøver en strømkilde.
Kjente bruksområder for RFID er sporing, logistikk, klær, pass, billettering, elektronisk betaling, konteiner-terminaler, varesikring / tyverialarm, evakueringssystemer, adgangskontroll-systemer og dyreidentifisering.
FoU i Nortura
Innen dagligvarehandelen har flere norske bedrifter, blant annet Nortura arbeidet for å ta teknologien i bruk. Det er spesielt i forbindelse med sporing, logistikk, verdikjedestyring og lagerkontroll at det store potensialet er funnet. «Gildekassen» for kjøttvarer er en av Norges første RFID-merkede lastebærere med permanent innstøpt RFID teknologi siden 2008. Norturas forsknings- og utviklingsarbeid er i dag å finne i selskapet HRAFN (rådgiver og utdanningstjenester).
Norsk Lastbærerpool
EPCIS, en standardisert hendelseslogg, skal sikre deling av informasjon mellom aktørene i verdikjeden.
Bogart - «Smart Store»
Klesbutikken Bogart i Trondheim er Norges første butikk til å ta i bruk RFID-teknologi med langdistanselesbarhet. Bogart benytter Norsk Lastbærerpool< sin standardiserte RFID-Infrastruktur til å følge klær fra de når butikken, via opptil flere lagerlokasjoner, til plagget, gjerne sammen med andre, selges ved hjelp av RFID-brikken som er festet på henge-etiketten på tøyet. Kunder og ansatte i butikken har også muligheten til å se informasjon om plagget ved å vifte det foran en informasjonskiosk som står i butikklokalet.
Parkering med RFID
Parkeringsløsningen Vizum, etablert av Olav Thon Gruppen, benytter også RFID-teknologi. En RFID-brikke festes i frontruten på bilen, og gir automatisk grønt lys eller åpen bom i parkeringsanlegg som har løsningen. Brikken registrerer hvor lenge man parkerer, og betaling blir trukket automatisk fra bank- eller kredittkort.
RFID og dyr
RFID-brikker benyttes også innen identifisering av kjæle- og produksjonsdyr. En passiv mikrobrikke responderer med sin unike ID når denne blir skannet. Det eksisterer i dag en egen ISO-standard for dyreidentifisering (11784/785).
Den ledende aktøren på dette området i Norge er selskapet Dyreidentitet som er eies av Den norske veterinærforening og har siden stiftelsen i 1993 driftet et sentralt register over ID-merkede husdyr i Norge.
Tåkeninjaer
Zabuza Momochi
Ved å være fra Kirigakure er Zabuza kjempe god i vann-teknikker, bruker han ofte vann i store hauger i angrep på fienden. Ved å dekke området med tåke, kan Zabuza blende motstanderen, lokalisere dem med lyden de lager og drepe dem uten at de merker nærværet av ham. Dette talentet med myrding er vell-kjent, til og med ninjaene fra Konohagakure er kjent til hans historie. Uansett med evnene sine, feiler han stadig med å drepe Tazuna, som var et mål Gato ga ham på grunn av Kakashi Hatakes beskytting. Etter at Kakashi forlater Zabuza ute av stand til å slåss mer, kontakter Gato mennene hans og gir dem ordre om å drepe Tazuna og Zabuza. Uvillig til å la Gato få sin vilje, dreper Zabuza ham, selv om han er hardt skadet i prosessen og døde av sårene sine.
Raiga Kurosuki
Raiga Kurosuki (黒鋤　雷牙, Kurosuki Raiga) er en tidligere medlem av Kirigakures Sju Sverdmenn fra Tåken, selv om han hatet alle de andre medlemmene. Som en av de Sju Sverdmennene, hadde Raiga to skarpe sverd som han brukte til å mane fram lyn. Han kan sette dem sammen til et dobbelthodet sverd, som forstørret våpenets størelse, som lot ham bruke vanskeligere og sterkere angrep. Lyn er som hans energi-kjilde og så lenge han har adgang til denne energien, kan han slåss evig. Mens han var lojal til Kirigakure, møtte han Ranmaru, en hemmet gutt som kom til rollen som Raigas Øyne og Ører, i bytte mot å bli bæret rundt på ryggen hans. Ranmaru ble den eneste personen som Raiga brydde seg om, gjennom Ranmarus krefter og Raigas forelskelse for kamp. Når Ranmaru går over linjen hans og prøver å få ham til å slutte å slåss, føler Raiga seg foradt, og ble slått av en klippe av Naruto Uzumakis Rasengan og drepte seg selv i veien ned med en av sine støt av lyn.
Kaland kommune
Kaland (finsk: Kalanti) er en tidligere kommune i det finlandske landskapet Egentliga Finland. Kommunen hadde innbyggere i 1988. Kaland var en finskspråklig kommune.
Kaland het Nykyrko (fi. Uusikirkko Tl) mellom 1915 og 1936. Kaland ble slått sammen med byen Nystad i 1993.
Westphalweg undergrunnsstasjon
Allerede før andre verdenskrig var det planer om å utvide C-linjen igjennom sentrum av Tempelhof til Mariendorf. Byggingen av utvidelsen kom ikke igang før 1961. Stasjonen ble åpnet 26. februar 1966.
Tundramarihøne
Tundramarihøne (Hippodamia arctica) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.
Utseende
Tundramarihøne er omtrent 5-6 millimeter lang.
Ghada Amer
Ghada Amer (født i 1963 i Kairo i Egypt) er en egyptisk samtidskunstner som bor og arbeider i New York City.
Amer utvandret fra sitt fødeland da hun var elleve år gammel og hun ble utdannet i Paris og Nice i Frankrike. Mye av hennes kunstneriske arbeider omhandler spørsmål om kjønn og seksualitet, særlig representert er kvinnelige nudister som idealistiske objekter heller enn mennesker med en egen seksualitet og erotikk. Amer er fast representert ved Cheim & Les Galleri i New York.
Amer har vunnet internasjonal anerkjennelse for hennes mange abstrakte malerier brodert med erotiske motiver. Amer arbeid har blitt presentert ved en rekke solo-og gruppeutstillinger på forskjellige arenaer som f.eks. ved de kjente Cheim & Les og Deitch Projects i New York. Men hennes kunst har også blitt vist over store deler av verden, blant annet i Sør-Korea, Norge, Storbritannia og på Beverly Hills. Amer er en av de aller første arabiske kunstnerne som har hatt en utstilling ved Tel Aviv Museum of Art.
Kalstadkilentunnelen
Kalstadkilentunnelen er en veitunnel på fylkesvei 38 i Kragerø kommune i Telemark. Tunnelen er 173 meter lang.
Paul Zoungrana
Paul Zoungrana (født 3. september 1917 i Ouagadougou i Øvre Volta, nå Burkina Faso, død 4. juni 2000 i Ouagadougou) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Ouagadougou 1960–1995.
Bakgrunn
Paul Zoungrana begynte i 1925 på småseminaret i Pabré, og i 1935 fortsatte han på presteseminaret i Koumi nær Bobo Dioulasso, der han studerte filosofi og teologi.
Prest
Han ble presteviet 2. mai 1942 og inntrådte i misjonsordenen De hvite fedre. Etter novisiat i Maison Carrée i Algerie avla han den 24. september 1948 profess. Fra 1949 til 1952 absolverte han et doktoratsstudium i kirkerett ved Det pavelige universitet Gregoriana i Roma og studerte sosialvitenskaper ved Institut Catholique de Paris. I 1954 vendte han tilbake til Afrika, og underviste til 1959 ved seminaret i Koumi. Årene 1959 til 1960 var han leder for informasjonsssenteret for sosiale anliggender i Ouagadougou.
Erkebiskop
Den 5. april 1960 utnevnte pave Johannes XXIII ham til erkebiskop av Ouagadougou og bispeviet ham den 8. mai samme år i Peterskirken; medkonsekranter var den emeriterte biskop av Golfe St-Laurent i Canada, Napoléon-Alexandre Labrie, og hjelpebiskop Fulton John Sheen i New York.
Han deltok under Annet Vatikankonsil. Med assistanse fra kardinalene José Quintero Parra og José Bueno y Monreal holdt han en av de konkluderende taler på konsilets siste dag den 8. desember 1965.
Kardinal
Han ble kreert til kardinal av pave Paul VI i den 22. februar 1965, og fikk som tittelkirke San Camillo de Lellis. Zoungrana deltok ved konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og ved konklavet oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II. Kardinal Zoungrana var opptatt av at den kristne tro kunne finne uttrykk også igjennom de tradisjonelle afrikanske riter, og dette ble også gjenspeilet ved hans begravelse. Han ledet også en protest mot Verdensbanken som hadde som policy å avslå finansiell støtte til land uten fødselskontrollprogrammer.
Kardinal Zoungrana satt lenge som erkebiskop av Ouagadougou, til han i nedla sitt embede i 1995 av aldersgrunner. Han døde 4. juni 2000 i Ouagadougou og ble begravet i katedralen der.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Samværsrett
Samværsrett er den rett barnet har til å få være med den forelderen som ikke er bostedsforelder. Samværsrett er også en rettighet gitt den ene forelderen som ikke bor daglig med barnet om å få være med sitt barn.
Samværsrett til barn og forelder blir gitt og definert i den norske barneloven, gjennom Norges forpliktelser til Den europeiske menneskerettskonvensjon og rettighet til samvær med begge sine foreldre for barn blir også gitt gjennom FNs barnekonvensjon som Norge har forpliktet seg til å følge.
Samværsretten blir ikke sikret eller beskyttet av Norge i de tilfeller der samværsretten krenkes og samvær nektes gitt av bostedsforeldren. Noe som gir en situasjon der mange norske barn nektes samvær med en av sine foreldre uten at dette blir motvirket av forvaltning og rettsvesen. Det finnes ingen instans som følger opp om samværet blir iverksatt etter en dom, selv ikke en høyesterettsdom. Dette betyr at den med hovedomsorgen kan fremdeles blokkere samværsretten.
Etter straffeloven § 261 er det straffbart for samværsforelderen å holde barnet borte fra bostedsforelderen, men det er ikke gjort straffbart for bostedsforelderen å holde barnet borte fra samværsforelderen.
Marisha Pessl
Marisha Pessl (født 26. oktober 1977) er en amerikansk forfatter som er best kjent for sin debutroman Special topics in calamity physics (2006) – på norsk som Utvalgte emner i katastrofefysikk, oversatt av Vibeke Saugestad (Gyldendal, 2007).
Lagavulin
Lagavulin (uttales ordrett på norsk) er en skotsk maltwhisky. I likhet med Laphroaig og Ardbeg blir den produsert på den sørlige delen av den skotske øya Islay. Lagavulin er en kraftig whisky i det øvre prissjiktet, som kjennetegnes av en sterk og distinkt torvsmak. Også røyksmaken kjennes sammen med salt og tang. Lagavulin-destilleriet ble offisielt opprettet i 1816, men ulovlig destillering er dokumentert å ha eksistert på stedet så langt tilbake som 1742. Destilleriet ligger i tettstedet ved samme navn.
Lagavulin blir produsert av White Horse Distillers som er eid av United Distillers & Vintners, som igjen er eid av Diageo plc.
Ryfylke Visegruppe
Ryfylke Visegruppe, etter hvert kun Ryfylke, er en visegruppe fra Ryfylke i Rogaland. Gruppen ble dannet på slutten av 70-tallet.
Historie
Gruppens første album, Før oljå kom, ble utgitt i 1981 og inneholdt folketoner og salmer fra Ryfylke og Rogaland. For dette albumet fikk gruppen Prøysenprisen samme år. Album nummer to, Forlis, ble gitt ut i 1983, og inneholdt egne sanger hovedsakelig skrevet av Bjørn Erik Vige. I 1984 sluttet Vige, og gruppen forkortet navnet til Ryfylke. Under dette navnet ga de ut albumet Trekkfugler i 1985 på eget selskap, denne gang med Bjørn Aslaksen som hovedkomponist. Begge de to siste albumene ble nominert til Spellemannprisen.
Gruppen laget også en TV-serie for skolefjernsyn på NRK, og turnerte i USA i 1988. I 1990 ble gruppen oppløst. Siden har medlemmene Rønnaug Foss Alsvik, Bjørn Aslaksen og Bjørn Erik Vige startet egne karrierer. Sistnevnte har blant annet skrevet «Alle mine tankar», som vant Melodi Grand Prix 1993.
I forbindelse med en konsert til inntekt for flodbølgeofrene i Asia ble gruppen gjenforent for en engangskonsert i 2005. I 2007 har gruppen ved enkelte anledninger gjenoppstått under navnet Ryfylke Visegutter, med seks av de mannlige medlemmene og med nytt materiale.
Kriminalnoveller
En kriminalnovelle er en litterær sjanger.
Kriminalnovellens historie
Kriminalnovellen så sitt lys for første gang i 1841 med Edgar Allan Poes historie Mordene i Rue Morgue. Poe gav også ut to historier til med amatørdetektiven C. August Dupin.
Åtte år etter at Mordene i Rue Morgue ble utgitt døde Poe, bare 40 år gammel, og det kom ingen ny kriminalnovelle som er verd å snakke om før legen Arthur Conan Doyle gav ut sin første kriminalnovelle om hans berømte detektiv Sherlock Holmes. Den første novellen av i alt 56 noveller om Holmes var Skandale i Böhmen som ble trykket i Strand Magazine i 1888. Sherlock Holmes-historiene tok av som ild i tørt gress. Men i 1893 bestemte Doyle seg for å ta sin detektiv av dage, fordi Doyle fryktet at Holmes ville overskygge hans øvrige ambisjoner.
Tomrommet etter Holmes' død var imidlertid stor hos folk, og selv om mange prøvde å fylle det var det ingen som klarte det i samme grad som Doyle. Det varte dog ikke lenge før Doyle fikk et tilbud han ikke kunne si nei til, og dermed ble det enda flere historier om Holmes og Watson.
Årene før og etter andre verdenskrig
Før andre verdenskrig var kriminalnovellen nesten like viktig som kriminalromanene. Det var mange viktige kriminalforfattere som i store deler av sine karrierer skrev noveller, som G.K. Chestertons mange noveller om presten Fader Brown som løste mysterier. Agatha Christie har skrevet over 50 kriminalnoveller om Hercule Poirot og en del om miss Marple, som ble lansert i novelleform i 1928.
Dorothy L. Sayers gav også ut en betydelig mengde noveller om Lord Peter Wimsey, og John Dickson Carr skrev også en god del noveller. Noe av dem var om Gideon Fell mens andre var om Oberst March, hvor sistnevnte kun opptrer i novelleform. Carr skrev også noveller uten detektiver, som den skumle Blind Hette som er et «lukket rom-mysterium».
Årene etter andre verdenskrig dukket det opp en tøffere sjanger, «hardkokt krim», hvor forfattere som Raymond Chandler og Dashiell Hammett bidro.
Det dukket også opp kriminalmagasiner som inneholdt kriminalnoveller. Disse magasinene var blant annet Ellery Queen's Mystery Magazine og Alfred Hitchcock's Mystery Magazine. Mannfolkmagasinet Playboy utgav også en del av Roald Dahls særegne noveller.
Ewald von Kleist-Schmenzin
Ewald Albert Friedrich Karl Leopold Arnold von Kleist-Schmenzin (født 22. mars 1890 i Gut Groß Dubberow i Pommern i Tyskland; død 9. april 1945 i Berlin-Plötzensee) var en tysk konservativ politiker som ble dømt og henrettet som medsammensvoren under 20. juli-attentatet.
Bakgrunn
Ewald von Kleist-Schmenzin nedstammet fra en gammel prøyssisk adelsfamilie, og kunne telle blant sine direkte forfedre landråden Otto Bogislaff von Kleist (tippoldefar).
Kleist studerte jus ved Universitetet i Leipzig, senere ved Universitetet i Greifswald. Etter avlagt embetseksamen var han en kort tid i statens tjeneste, men meldte seg som frivillig ved utbruddet av første verdenskrig. På grunn av en begynnende reumatisk lidelse var han bare i aktiv tjeneste en kort periode i starten av krigen.
Etter krigen arvet han bestemorens forskjellige gods, deriblant Schmenzin, og endret navnet til Kleist-Schmenzin.
Han engasjerte seg for å gjeninnsette Hohenzollerne og handlet mot Weimarrepublikkens .
Nasjonalsosialismens tid
På grunn av sin konservative grunnholdning, avviste han nasjonalsosialismen, som han betraktet som et nytt forsøk på å virkeliggjøre ideene fra den franske revolusjon.
Etterhvert som det ble stadig mer klart at Hitler hadde stø kurs mot krig, søkte Kleist-Schmenzin kontakt med den militære motstandbevegelsen rundt Ludwig Beck. I august 1938, under Sudetenkrisa, reiste Kleist-Schmenzin til London for å undersøke britiske politikeres holdninger til et eventuelt kupp mot Hitler, og å opplyse dem om Hitlers faste beslutning om å gå til krig. Han var også i Stockholm i august 1939, under Polenfelttoget, og diskuterte tyske angrepsplaner og den militære opposisjonen i Tyskland.
20. juli-attentatet hadde han bare befatning med gjennom sønnen Ewald-Heinrich von Kleist-Schmenzin. Etter at attentatet slo feil ble far og sønn arrestert, men sønnen ble satt fri på grunn av bevismangel. Ewald von Kleist-Schmenzin ble dømt til døden henrettet 9. april 1945 i Plötzenseefengselet i Berlin.
Renato Mocellini
Mocellini vant en olympisk sølvmedalje i bobsleigh under Vinter-OL 1948 i Cortina d'Ampezzo. Han var med på det italienske laget som kom på andreplass i firerbob. De andre på laget var Eugenio Monti, Renzo Alverà og Ulrico Girardi.
Mocellini ble verdensmester i firerbob i 1963.
Voice of a Tortured Skull
Voice of a Tortured Skull er et demoalbum utgitt av det norske black metal-bandet Mayhem.
Bessakerfjellet vindpark
Bessakerfjellet vindpark er et vindkraftverk på Bessakerfjellet ved Bessaker i Åfjord kommune i Trøndelag. Den ble bygget juli til november 2007 med tolv vindmøller og tretten til ble bygget sommeren 2008. Offisiell åpning var 3. oktober 2008. Vindparken eies og drives av Aneo, tidligere TrønderEnergi.
Vindmøllene er fra den tyske produsenten Enercon GmbH og har en effekt på 2,3 MW, 64,5 m navhøyde og 71 m med rotorblader. Med 57,5 MW var vindparken nest størst i Norge pr. 2008, årlig nominel produksjon er 175 GWh. TrønderEnergi angir produksjon till 162 GWh, men kan i goe år være 183 GWh.
12 kilometer vei har blitt bygd på fjellet for å betjene vindparken, som er fordelt over et område på 3,5 km².
Skomakerfjellet vindkraftverk ble tidligere kalt Bessakerfjellet II.
Blanka av Castilla
Blanka av Castilla (spansk: Blanca; fransk: Blanche, født 4. mars 1188, død 27. november 1252) var dronning av Frankrike ved sitt ekteskap med Ludvig VIII av Frankrike. Hun var den tredje datteren til kong Alfonso VIII av Castilla og Eleonore av England. Hun fungerte som regent av Frankrike to ganger under styret til sin sønn Ludvig IX, første gang da han var barn fra 1226 og fram til 1234, og andre gang under hans fravær fra 1248 og til 1252.
Før den 12 år gamle Blanka i 1200 ble gift med den 13 år gamle prins Ludvig ble hun eskortert av sin 80 år gamle bestemor Eleonore av Aquitaine, som først reiste til Castilla og til Frankrike med henne. Det var hennes onkel, kong Johan av England, som sto bak det arrangerte ekteskapet. Hensikten var en forsoning av England og Frankrike i en ekteskapsallianse. Blanka fikk sitt første barn i 1205. Blanka og Ludvig fikk ialt tolv eller tretten barn, hvorav de tre første døde unge. For katolikkene æres Blanka universelt som helgen, selv om hun aldri er formelt helligkåret. Hennes minnedag er 1. desember, men 2. desember nevnes også.
Ekteskap
Som en konsekvens av traktaten i Le Goulet mellom Filip II August av Frankrike og Johan av England ble Blankas søster Urraca forlovet med Filips sønn Ludvig, men da deres bestemor Eleonore av Aquitaine kom og møtte de to søstrene, bestemte hun at Blankas personlighet var mer passende for en dronning av Frankrike. Våren 1200 krysset Eleonore deretter over Pyreneene med Blanka isteden.
Ved den engelske adelens opprør mot kong Johan i 1215-1216 var det Blankas engelske avstamningen som barnebarn til Henrik II av England som var begrunnelsen til at Ludvig ble tilbudt Englands trone, men da Johan døde i oktober 1216, endret de engelske baronene sin allianse og utropte Johans 9 år gamle sønn Henrik III som den nye kongen. Ludvig fortsatte å gjøre krav på den engelske tronen i egen rett etter å drevet krigføring i England i et år, men han hadde nå et forent England imot seg. Hans far Filip Augustus nektet å hjelpe ham, og Blanka var hans eneste støtte. Hun skaffet økonomiske midler fra sin svigerfar ved å true med benytte sine egne barn som gisler. Hun etablerte seg ved Calais og organiserte to flåter, en av dem var kommandert av franske Munken Eustace, en leiesoldat og pirat, og den andre av Robert I av Courtenay, keiser av Det latinske riket i Konstantinopel. Da de franske styrkene hadde blitt beseiret i slaget ved Lincoln den 20. mai 1217, ble det et vendepunkt i baronenes krig. Ludvig og en sterkt redusert hær ble omringet mens de trakk seg tilbake til deres festning i London og han trengte desperat forsterkninger fra Frankrike. 24. august ødela den engelske flåten utenfor Sandwich en ny fransk flåte, ledet av Eustace og Courtenay, som fraktet forsterkninger og forsyninger. Den engelske flåten erobret det franske flaggskipet og de fleste forsyningsskipene, og tvang resten av den franske flåten å vende tilbake til Calais. I september 1217 tvang traktaten i Lambeth ved Kingston upon Thames den franske prinsen til å oppgi og si fra seg sine krav på den engelske tronen i bytte mot å trygg tilbaketrekning til Frankrike. Ludvig forlot England med uforrettet sak.
Dronning
I 1223 ble kronprins Ludvig kronet som kong Ludvig VIII av Frankrike. Da han døde tre år senere, fungerte Blanka som regent for sin 12-årige sønn Ludvig IX etter at han ble kronet som Frankrikes konge.
Blanka hadde stor politisk innflytelse hele sitt liv, også etter at sønnen var blitt voksen og styrte selv. I følgende perioder var hun i realiteten regent av Frankrike:
Barn
Ludvig og Blanka fikk 13 barn hvorav flere døde som små.
Songyue-demningen
Songyue-demningen er en demning med vannkraftverk i Helong-regionen i det østlige området av Jilin-provinsen i det nordøstlige Kina, anlagt i elva Hailan He. Det er ei sideelv til Tumen-elva i fjellene nær grensen til Nord-Korea. Effekten er ca 150 MW.
Demningen er en betong gravitasjonsdam av typen RCC. Dammen er 31 meter høy og 271 meter lang. Den brukes også til flomkontroll, vannforsyning og irrigasjon.
I samme elva ligger også Helong-demningen.
Alt-Mariendorf undergrunnsstasjon
Alt-Mariendorf undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Alt-Mariendorf er den sørlige endestasjon for linjen U6. Stasjonen ligger i Mariendorf i Tempelhof-Schöneberg under gaten Mariendorfer Damm og Alt-Mariendorf.
Allerede før andre verdenskrig var det planer om å utvide C-linjen gjennom sentrum av Tempelhof til Mariendorf. Byggingen kom ikke igang før i 1961, og stasjonen ble åpnet 26. februar 1966.
Steps Ahead
Steps Ahead er en amerikansk jazz-fusiongruppe ledet av vibrafonisten Mike Maneri.
Bandets besetning har inkludert mange anerkjente jazzmusikere som Michael Brecker, Mike Stern, Peter Erskine, Eddie Gomez, Victor Bailey og Steve Smith. Første album under navnet Steps Ahead kom ut i 1983 på Elektra Records. Den norske komponisten og saxofonisten Bendik Hofseth overtok for Michael Brecker før innspillingen av albumet N.Y.C. i 1989. Steps Ahead var, sammen med Mike Stern Band, hovedattraksjoner på Vossajazz i 1990.
Medisinsk metodevurdering
Medisinsk metodevurdering (health technology assessment, HTA) legger vekt på hvor virksom eller effektiv en medisinsk metode er og hvilke negative konsekvenser eller bivirkninger bruken av en metode kan gi.
Arbeidsformen er først og fremst en oppsummering og vurdering av tilgjengelig vitenskapelig litteratur om klinisk effekt. Dette er ønskelig, men ikke tilstrekkelig grunnlag for beslutninger. Derfor skal den komplette metodevurderingen også inneholde økonomiske vurderinger, samt diskutere eventuelle organisatoriske konsekvenser ved å ta i bruk metoden, kompetansebehov, etikk, pasientpreferanser, etc.
En medisinsk metodevurdering er ingen anbefaling eller beslutning, men skal være et grunnlag for beslutninger.
Formålet med metodevurdering er å gjøre den medisinsk-faglige kunnskapen og tilhørende vurderinger tilgjengelige for beslutningstagerne i helsevesenet, spesielt for dem som har ansvar for å fatte helsepolitiske beslutninger og for dem som utformer retningslinjer som skal benyttes av klinikere.
Mini-metodevurdering
Mini-metodevurdering brukes av sykehusene når et fagmiljø ønsker å innføre eller utfase en metode. I en mini-metodevurdering evalueres effekt og sikkerhet, samt økonomiske, etiske og organisatoriske aspekter ved metoden. En mini-metodevurdering er en forenklet metodevurdering og brukes hovedsakelig ved evaluering av utstyr og prosedyrerelatert diagnostikk og behandling. Metoden skal normalt ikke benyttes til vurderinger av legemidler eller metoder der legemidler inngår som en vesentlig komponent.
Verktøy for beslutningsstøtte
Mini-metodevurdering gjøres i helseforetakene før innføring av en ny metode der det er klinisk usikkerhet, faglig uenighet vedrørende effekt og/eller sikkerhet, eller hvis innføring av metoden reiser etiske spørsmål. En metode klassifiseres som ny dersom den ikke har vært brukt tidligere i Norge (utenfor klinisk utprøving), eller kun har vært brukt på et lite antall pasienter, eller innebærer ny anvendelse av en eksisterende (etablert) metode, for eksempel endret indikasjonsgrunnlag.
Mini-metodevurdering synliggjør konsekvenser av innføring av nye metoder i sykehus, bidrar til kunnskapsbaserte og transparente beslutninger og medvirker til økt pasientsikkerhet. Mini-metodevurdering identifiserer også om beslutning om innføring av en ny metode bør tas på regionalt eller nasjonalt nivå.
Nasjonal database
Den nasjonale databasen for mini-metodevurdering er lagt til Folkehelseinstituttet. På databasens hjemmeside finnes skjema, instrukser, hjelp til litteratursøk og kontaktpersoner hos de ulike regionale helseforetakene.
32-20 Blues
"32-20 Blues" er en sang av bluesmusikeren Robert Johnson, spilt inn på den andre datoen av hans første, legendariske innspilling (23-26. november 1936) i San Antonio, Texas. Sangen var originalt utgitt på 78-plate som Vocalion Records 03445, i april følgende år. Tittelen refererer til .32-20 Winchester patronen. Sangen er delvis basert på Skip James sangen "22-20 Blues."
Coverversjoner
Bob Dylan spilte inn denne sangen for sitt album World Gone Wrong sommeren 1993, men den forble uutgitt frem til 2008, da den ble utgitt på albumet The Bootleg Series Vol. 8: Tell Tale Signs.
Allerheiligenvloed (1570)
Allerheiligenvloed (norsk: Allehelgensdagsoversvømmelsen) var en springflo på allehelgensdagen (1. november) 1570 som rammet kysten til Nederland og Flandern. Byer som ble truffet var blant annet Egmond, Bergen op Zoom og Saeftinghe.
I annalene til rådet som styrte deler av Zeeland (Ned. Domeinraad) ble følgende skrevet om denne dagen:
Stormen hadde vart lenge, og den drev vannet høyere opp enn noen gang, ikke engang under flodkatastrofen som rammet i 1953 steg vannet så høyt. Hvor mange diker som ble ødelagt langs den nederlandske kysten er ikke kjent, generelt sies det at talløse diker ble ødelagt. Dette førte til at (etter nederlandske begreper) enorme områder ble satt under vann og store verdier gikk tapt. Nøyaktig hvor mange som omkom i denne oversvømmelsen er ikke kjent, men man antar at den krevde mer enn 20 000 (medregnet andre land) liv. I Friesland alene skal mer enn 3 000 mennesker ha omkommet.
Titusener mennesker mistet hus og hjem, vinterforråd ble ødelagt og store antall buskap gikk tapt. Etter oversvømmelsen viste det seg at fire øyer i provinsen Zeeland var forsvunnet for alltid; Wulpen, Koezand, Cadzand og Stuivezand mens det som ble kjent som Verdronken Land van Saeftinghe (verdronken = «druknet») ble til.
Eksplosjonen i Tirana 15. mars 2008
'''Eksplosjonen i Tirana 15. mars 2008''' skjedde ved en militærleir utenfor hovedstaden Tirana i Albania.
Bakgrunn
Albanske myndigheter har satt i gang en prosess med å destruere gammel ammunisjon, i forbindelse med sin NATO-søknad. Reuters meldte om at så mye som 3000 tonn med våpen og ammunisjon skal ha vært lagret på stedet. Lag med amerikanske rådgivere var tilstede for å hjelpe albanerne med destrueringen. Den albanske statsministeren, Sali Berisha, fortalte etter ekplsjonen at landet sliter med enorme mengder med ammunisjon.
Eksplosjonen
Eksplosjonen skjedde like ved Mother Teresa Tirana International Airport, i landsbyen Gerdec cirka seks mil nord for Tirana.
Eksplosjonene ble angivelig utløst da albanske og amerikanske eksperter skal ha flyttet flere bomber, patroner og granater som var fra andre verdenskrig. Terrorisme ble ikke vurdert som årsak til hendelsen. Eksplosjonene etterlot seg enorme kratre i området, noen av disse var 20 meter dype og minst 50 meter i diameter, og varte i hele 18 timer.
Den første eksplosjonen var så kraftig at den kunne merkes og høres til nabolandet Makedonia, hele 150 kilometer unna. Mange trodde eksplosjonen faktisk skjedde i Makedonia og varslet albansk politi. Vindusruter i en rekke hus i Makedonia ble også knust som følge av eksplosjonen, ifølge en polititalsmann. Etter den første, kraftige eksplosjonen fortsatte mindre sprengladninger å detonere på området i minst to timer. Spesialstyrker fra den albanske hæren skal ha blitt satt inn i forsøkene på å redde arbeidere fra området der eksplosjonen skjedde. Flere tusen granater ble spredt over store områder av eksplosjonen og flere av dem var fremdeles ueksplodert, noe som vanskeliggjorde redningsarbeidet.
Skader
Den albanske helseministeren, Nard Ndoka, sa at minst 155 personer var skadd, flesteparten av disse var sivile. En lokal journalist, Altin Kodra, sa at så mange som 260 personer var hardt skadd av eksplosjonen. Albanske myndigheter savnet også tre grupper på 21 personer som arbeidet med destrueringen.
James Bond
James Bond, også kjent som Agent 007, er en fiktiv spion skapt av forfatteren Ian Fleming i skyggen av den kalde krigen. Kommandørkaptein James Bond, som tilhører Royal Naval Volunteer Reserve og bærer av både Sankt Mikaels og Sankt Georgs orden, er spion for den britiske etterretningstjenesten MI6. Fra han introduserte figuren i romanen Casino Royale i 1953 skrev Ian Fleming totalt 14 bøker om Bond.
Eksplosjonen i Tirana 15. mars 2008
Skader
Redningsarbeidere klarte dog å redde 25 sivile som hadde søkt tilflukt i en bunker fra den albanske kommunist-æraen.
James Bond
Agentnummeret 007 skal Ian Flemming ha fått ideen til fra telefonnummeret til onkelen til en av tidenes mest beryktede spioner, Dušan «Duško» Popov (1912–1981). Telefonnummeret til Duško Popovs onkel var 26-007.
Eksplosjonen i Tirana 15. mars 2008
Etterforsking
Den albanske statsministeren, Sali Berisha, beordret landet sjefs-aktorat om å overse etterforskingen av eksplosjonene.
James Bond
På sekstitallet slo Bond-feberen til for alvor, og i Storbritannia og USA måtte kinoene holde døgnåpent for å kunne ta imot alle forventningsfulle og eventyrlystne publikummere. Goldfinger og Thunderball var blant de mest populære James Bond-filmene på sekstitallet. Som følge av den enorme James Bond-interessen ble det produsert atskillige leker, samt «gadgets», med barn som hovedmålgruppe. Dessuten fantes det James Bond-håndklær, -sengetøy, -sko, -klær og så videre. Også klokkefabrikanten Rolex nøt godt av at forfatteren hadde utstyrt Bond med et ur av deres fabrikat. Filmene fulgte ikke opp dette, men utstyrte helten med stadig mere avanserte digitale ur med radio, laserbrenner og lignende. Rollen som James Bond i den første James Bond filmen var egentlig tiltenkt Cary Grant, og de neste på filmprodusentenes liste var Roger Moore (1969, opptatt med tv til 1972), David Niven (spilte Bond i Casino Royale 1967), James Mason, James Stewart og Richard Burton.
Det fantes virkelig en James Bond
James Albert Bond ble i 1964 sendt på oppdrag til Polen, der han skulle ha en lavere stilling ved den britiske ambassaden i Warszawa. I virkeligheten var jobben hans å hente ut militære opplysninger. Med et navn som James Bond, fikk han raskt oppmerksomhet fra overvåkningstjenesten i Polen.
James Bond-bøkene
Ian Fleming skrev den første Bond-romanen, Casino Royale, i 1953. Den ble ingen umiddelbar suksess, selv ikke etter at forlaget utgav den på ny med tittelen You Asked For It. Salgstallene steg på de neste bøkene, og da John F. Kennedy i en liste i Time Magazine nevnte From Russia With Love som en av sine ti favorittromaner, var suksessen sikret.
Fleming døde 12. august 1964 av et hjerteinfarkt, og den tolvte og siste Bond-boken fra Flemings hånd ble utgitt i 1965. Fleming etterlot seg det uferdige manuskriptet til The Man With The Golden Gun, og den romanen ble fullført av en annen forfatter. I 1966 ble to noveller, skrevet i henholdsvis 1961 og 1962, utgitt som Octopussy and The Living Daylights. Senere utgaver av boken inneholder også novellen Property of a Lady.
I 1968 tok forfatteren Kingsley Amis opp Bond-pennen, under pseudonymet Robert Markham, og publiserte Colonel Sun, som var den første lisensierte Bond-boken som ble utgitt. Boken ble tatt godt imot av så vel kritikere som publikum, men Amis forsøkte seg aldri på en oppfølger.
Så kom det ikke flere fortellinger om Bond før i 1981, da John Gardner ga ut Licence Renewed. Han skrev til sammen tretten Bond-romaner, til og med Cold i 1996. Bøkene solgte bra, selv om mange Fleming-tilhengere hadde en lang rekke innvendinger mot historiene.
I 1996 kom turen til siste forfatter i rekken, Raymond Benson. Han hadde fra før skrevet den populære The James Bond Bedside Companion, og hans første Bond-fortelling var en novelle publisert i Playboy. Hans første roman ble Zero Minus Ten. Fortellerstilen hans minner om Flemings, og gjorde stor lykke hos fansen. Han skrev ni romaner (deriblant tre som bygget på filmer med Pierce Brosnan i hovedrollen som Bond) og tre noveller, før han avsluttet produksjonen i 2004.
I forbindelse med Ian Flemings 100-årsdag i 2008 ble det utgitt enda en ny Bond-roman, med tittelen Devil May Care. Den romanen er skrevet av Sebastian Faulks.
1960-årene
Ian Fleming prøvde selv å få agenten sin til å selge filmatiseringsrettighetene, for enten TV eller film, siden han så det økonomiske potensialet i dette, men lyktes ikke. Han jobbet med flere manus, som til slutt dannet grunnlaget for flere romaner og noveller. I 1960 traff han produsent Harry Saltzman gjennom sin advokat, og Saltzman så også at Bond hadde et potensiale på kinolerrettet. Han kjøpte en opsjon på filmatisering; for dette betalte han 50,000 dollar, men han måtte gjøre bruk av retten han hadde ervervet innen ett år. Dette året hadde nesten gått da han kom i kontakt med en annen produsent, Albert R. Broccoli, som også var på utkikk etter Bond-rettighetene. Broccoli hadde en rekke suksesser bak seg, og ved hjelp av disse fikk de (som nå hadde startet selskapet Eon Productions) innpass hos United Artists, som ønsket en serie med Bond-eventyr. Deres førstevalg var romanen Operasjon Tordensky, men Ian Fleming lå i strid med Kevin McClory og Jack Whittingham om rettigheten til historien. Fleming hadde basert boken på et filmmanus de tre hadde skrevet sammen, uten å kompensere de andre. For å unngå mer bråk, valgte de til slutt Dr. No som grunnlag for den første filmen.
Skuespillere som var tiltenkt rollen som James Bond var David Niven, Roger Moore, James Mason, James Stewart, og Cary Grant. Tl sist ble skotske Sean Connery valgt. Dr. No ble en moderat suksess, men stor nok til at From Russia with Love ble innspilt året etter. Det var med denne filmen James Bond begynte å bli et kulturelt fenomen. Snart begynte det å dukke opp etterligninger, både på film og fjernsyn. Med den neste filmen, Goldfinger, begynte den kjente Bond-formelen å ta form. Det var i denne filmen Q, MI6s utstyrsleverandør, fikk en større rolle og utstyrte Bond med bl.a. en Aston Martin utstyrt med katapultsete, roterende bilskilt og oljesprut for å ødelegge for forfølgere.
Eon Productions begynte nå å tjene betydelige summer på produkter relatert til filmene, slik som spill, figurer, lekebiler og annet leketøy med James Bonds navn på. Under innspillingen av James Bond i Japan, der han stadig ble plaget av overivrige fans, bestemte Connery seg for å slutte.
James Bond i Japan ble slått inntektsmessig av en annen Bond-film, nemlig komedien Casino Royale. Da Eon fikk rettighetene til Flemings Bond-bøker, manglet den første boken. Denne hadde Fleming solgt som fjernsynsmanus i 1954, og den rettighetene var eid av produsent Charles Feldman. Han produserte en komedie med mange av de samme personene som i hans foregående film, What's New Pussycat?.
Produsentene ville nå ha engelske Roger Moore, som hadde spilt Bond mot Millicent Martin i en tv-serien «Mainly Millicent» sommeren 1964, i rollen som Bond etter Connery, men han var opptatt med serien Helgenen. Derfor falt valget på den australske modellen George Lazenby. Hans Bond-film, James Bond i hemmelig tjeneste led blant annet under manglende markedsføring, og filmen spilte inn mindre enn sine forgjengere.
1970-årene
Takket være en lønn på $1,250,000 (som han ga bort i sin helhet til Scottish International Education), prosenter av billettintektene og en avtale om to filmer med United Artists, kom Connery tilbake i den neste filmen, Diamanter varer evig. Filmen gjorde det bedre enn Lazenbys, selv om den satset mer på å være en komedie enn en spenningsfilm, og forbindelsene med den forrige filmen ikke fantes. Nok en gang ville ikke Connery være Bond mer.
Nå var Roger Moore ledig, og i 1973 kom Å leve og la dø. Produsentene hadde sett hvor populære blaxploitation-filmene var, og for å nå et nytt publikum i USA, lot de Bond kjempe mot fargede gangstere i Harlem. Ideen om å la Bond ha en farget Bond-pike ble riktignok endret i siste sekund. Filmen gjorde det bedre enn forgjengeren. Nå var ikke filmene basert på Flemings historier lenger, men de beholdt gjerne tittelen og noen av hovedpersonene.