cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Albert Ammons
Som guttunge spilte Ammons på tromme og lærte seg siden å spille klaver. Han lærte klaverspillet sitt av brødrene Alonzo og Jimmy Yancey, samt Hersal Thomas, til han var cirka 17 år. I slutten av tyveårene opptrådte han litt som solopianist og litt som medlem av mindre orkestere. I 1928 bodde han i Chicago i samme hus som Meade Lewis og Pinetop Smith, som han spilte med under private sammenkomster.
I 1931 ble han pianist i Louis Banks orkester, og i 1934 startet han sitt eget orkester. Dette orkesteret bestod av Guy Kelly (trompet), Dalbert Bright (klarinett), Israel Crosby (kontrabass), Ike Perkins (gitar) og Jimmy Hoskins (trommer), samt Ammons selv på piano. Med dette orkesteret spilte han inn sine første plater i 1936, 29 år gammel.
Orkesteret holdt sammen i ca. to år, og i 1938 reiste Ammons til New York, der han medvirket ved en stor konsert i Carnegie Hall sammen med de to boogie woogie-pianistene Meade Lewis og Pete Johnson. Denne konserten markerte det endelige gjennombruddet både for disse tre artistene, men også for hele boogie woogie-stilen. Like etter konserten begynte Ammons å produsere og spille inn flere plater, og han fikk musikktid i radio og på nattklubber, både sammen med sine to musikkvenner, men også som solist.
På platene han spilte inn, kan man også høre ham enten som solist eller med en eller to av pianistene Johnson og Lewis, men han har også spilt inn plater med Port of Harlem Jazz Men og med Harry James. I 1944 organiserte han et lite orkester for en plateinnspilling med blant andre Hot Lips Page, Vic Dickenson, Don Byas, Israel Crosby og Sidney Catlett. I 1946 og 1947 spilte han inn sine siste plater, dels som solist og dels med for eksempel Lionel Hampton.
Albert Ammons var først og fremst kjent som boogie-woogie-pianist, men orkesterinnspillingene hans sier sitt om at han var en betydelig pianist, selv uten bruk av boogie woogie-figurer. Hans boogie woogie-stil ble karakterisert av en kraftig, dynamisk rullende bassrytme, mot en fantasifull og improviserende høyrehånd. Han anvendte hyppig tremulant-effekter og enkle bluesfigurer med et sterkt rytmisk anslag. Stilen hans skiller seg vesentlig fra pianistene som vanligvis nevnes som hans læremestere og forbilder, blant andre Yancey Smith og Pinetop Smith.
Eldsberga
Eldsberga er et tettsted i Halmstad kommune i Hallands län i Halland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 720 innbyggere.
NM i bandy 1963
'''Det 46. Norgesmesterskapet i bandy – 1963'''
F*
F*, også skrevet Fstar, er et MetaLanguage-basert språk som er utviklet hos Microsoft Research. F* er sterkt inspirert av F#, et funksjonelt programmeringsspråk også utviklet av Microsoft Research ved Cambridge. Språket er avhengig av eksisterende typer og egner seg spesielt til verifisering av kode som foretar seg distribuerte kalkulasjoner.
Eksempel
Følgende eksempel er kode skrevet i F*:
Def Jam Recordings
Def Jam Recordings er et amerikansk plateselskap. Blant selskapets artister finnes Rihanna, Jay-Z, Kanye West og Big Sean. Def Jams studio ligger i New York City i USA.
Nonsense Chamber
Nonsense Chamber er debutalbumet til det norske støymusikk-bandet Aphrodisiac. Kristoffer Rygg bidrog med låten «Children, It Is I».
Norske Gardeveteraners Drillkontingent
Norske Gardeveteraners Drillkontingent (NGD) er en organisasjon som består av tidligere gardister som har avtjent førstegangstjenesten eller tjenestegjort som befal ved henholdsvis Musikk- eller Drilltroppen ved Hans Majestet Kongens Garde (HMKG). Kontingenten utfører seremonielle oppdrag militært eller sivilt og drilloppvisninger rundt om i Norge og i utlandet på samme måtte som HMKGs 3. Gardekompani.
Historikk
I 1984 ble Norske Gardemusikeres Forbund (NGMF) opprettet av tidligere gardister i den hensikt å støtte og fremme HMKGs musikk- og drillkompani økonomisk og ved å gi dem publisitet. Blant medlemmene ble det startet et musikkorps og et signalkorps som i 1986 dannet en egen organisasjon: Norske Gardemusikeres Forbunds Korps. Samme år ble Norske Drillgardisters Forbund opprettet og startet en veterandrilltropp.
I 2011 slo begge veteranorganisasjonene seg sammen til dagens organisasjon Norske Gardeveteraners Drillkontingent (NGD). NGD er tilsluttet Norges Gardistforbund (NGF) som er moderorganisasjonen for alle tidligere Gardister uansett kompani.
Veterangardistene benytter uniformer lik de HMKG benyttet i perioden 1880–1910. Uniformen ble godkjent og approbert av kong Olav i statsråd høsten 1986.
Oppdrag
NGD løser svært forskjellige oppdrag men følger HMKGs retningslinjer og filosofi for etikk og valg av oppdrag, blant annet på grunn av sin tilhørighet og gjenkjennelseseffekt som kontingenten har til Hans Majestet Kongens Garde, Slottet og Forsvaret generelt.
Kontingenten har et nært samarbeid med HMKG og er ment å være en støtte der de selv ikke har kapasitet eller er forhindret til å løse oppdrag. Eksempler på dette er kronprinsparets bryllup i 2001 hvor korpset spilte utenfor Domkirken i Oslo. Under OL-åpningen i 1994 gikk signalkorpset fra HMKG sammen med et hovedkorps hovedsakelig bestående av tidligere gardister fra NGD. Tilsvarende erstattet veteranene HMKGs musikkorps, og stod ved slottet som eget korps ved Hans Majestet Kong Olav Vs begravelse i 1991. Dette var fordi HMKGs signalkorps på denne tiden hadde tre måneders tidligere innrykk enn hovedkorpset, som ikke var ferdig utdannet ved begravelsen.
Struktur og utstyr
NGD er i dag inndelt likt som 3. Gardekompani med én musikktropp og én drilltropp. Musikktroppen har to korps, et musikkorps med janitsjarbesetning ofte omtalt som Veterankorpset og et Signalkorps.
Drilltroppen benytter M1 Garand-rifler, mens signalkorpset bruker paradetrommer og signalhorn uten ventiler lik de som signalkorpset i 3. Gardekompani benytter. Paradetrommene er prydet med NGDs logo på et bronsemerke i front.
Øvelser og ledelse
Kontingenten øver gjennom hele året frem mot oppdrag og har sin egen versjon av HMKGs Oladrill: Karidrillen. Denne kan bestå av elementer som innmarsj, forflytning, musikkdel, drill stilledel, fellesdel, trommestunt og utmarsj.
Det har blitt brukt flere dirigenter opp gjennom årene. Rolf Nøddelund og Arne Kvalø var de første. I 2007 tok Oberst Christer Johannesen (tidl. musikkinspektør for Forsvarets Musikk og grunnlegger av Norsk Militær Tattoo. I ) I 2011 overtok kaptein Sverre Caspersen ansvaret som musikalskansvarlig. Caspersen er til daglig ansatt i HMKG 3.Gardekompani som musikkinstruktør for signal og fanfare. Per 2017 bruker korpset kun prosjektbaserte, innleide dirigenter.
Bore i senk
Bore i senk (engelsk: scuttling) er en (militær) handling hvor man med overlegg senker eget skip ved å la vann renne inn i skroget. Dette kan gjøres på flere måter – ventiler eller luker kan åpnes, eller det kan dannes hull ved hjelp av rå kraft eller bruk av eksplosiver. Slik selvsenking, ofte kalt for senket av egen besetning, kan utføres med den hensikt å kvitte seg med et forlatt, gammelt eller erobret fartøy, å forhindre at fartøyet blir et navigasjonshinder, selvødeleggelse for å frarøve fienden kontroll over skipet, bruke skipet som blokadeskip for å begrense trafikk i en kanal eller havn, eller for å skape et kunstig rev for dykkere og marint liv.
Bernardini MB-3 Tamoyo
MB-3 Tamoyo er en stridsvogn med 90 mm kanon produsert av brasilianske Bernardini. Den ble utviklet for et anbud for den brasilianske hæren, og en prototyp ble tatt fram i 1984. Den ble aldri satt i produksjon.
Historie og utvikling
Den brasilianske hæren hadde et behov for flere hundre stridsvogner på 1980-tallet. De utlyste en konkurranse, og Bernardini svarte med MB-3 og ENGESA med EE-T1 Osório.
I 1984 kom den første prototypen, og fem til ble ferdigstilt i 1985. Den brasilianske hæren valgte aldri MB-3, og til slutt ble det heller ikke noe stort stridsvognkjøp grunnet finansielle begrensninger.
Teknisk
Vognføreren sitter foran i skroget, med vognkommandør og skytter til høyre i tårnet og laderen på venstre side.
Motoren er en Saab-Scania DSI-14 diesel som gir 500 hk ved 2 100 omdreininger/minutt. Den sitter bak i skroget.
Jinchang (Suzhou)
Jinchang (kinesisk: 金阊区; pinyin: Jīnchāng Qū) er et bydistrikt i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Suzhou i provinsen Jiangsu. Det har et areal på 35,7 km² og teller 370 000 innbyggere (2004).
George Plantagenet, 1. hertug av Clarence
Selv om han var et medlem av huset York, endret han allianse for å støtte huset Lancaster, før han gikk tilbake til York. Han ble senere dømt for forræderi mot sin bror Edvard V, og ble henrettet (etter sigende ved å bli druknet i tønne med Malmsey-vin). Han opptrer som en figur i William Shakespeares historiske dramaer Henrik VI, del 3 og Rikard III hvor hans død er tilskrevet intrigene til Rikard III.
Bakgrunn
George ble født i 1449 i Dublin, på den tiden hvor hans far, hertugen av York, hadde begynt å bruke navnet Plantagenet for å vise at han stammet fra Henrik II da han utfordret Henrik VI av England for kronen. Hans gudfar var James FitzGerald, 6. jarl av Desmond. Han var den tredje av de fire sønnene til Richard og Cecily som overlevde barndommen. Hans far døde i 1460. I 1461 ble hans eldre bror Edvard konge av England som Edvard IV. I det samme året ble George opphøyd til hertug av Clarence og gitt hosebåndsordenen. I 1462 ble han gitt Honour av Richmond (et baroni), og til tross for hans ungdom ble han utnevnt til Irlands stattholder det samme året.
Det nye kongen var sjenerøs mot sine to yngre brødre, men opphavet til splid mellom brødrene kom i 1464 da Edvard giftet seg med Elizabeth Woodville, enken etter en ridder tilhørende Lancaster. Dronningens familie fikk storstilte titler tilpasset hennes egen opphøyde status, men til stor irritasjon for adelen, og i særdeleshet kongens mektige fetter, Richard Neville, jarl av Warwick. Etter å ha blitt omtalt som en mulig ektemann for Maria av Burgund, datter av Karl I av Burgund, kom Clarence inn under innflytelsen til sin fetter Richard Neville, og i juli 1469 ble han gift med jarlens eldste datter Isabella Neville i Calais i kirken Église Notre-Dame de Calais.
Forræderi
Clarence hadde aktivt støttet sin eldre brors krav på tronen, men da hans svigerfar (kjent som «kongemakeren») deserterte Edvard IV og allierte seg med Margaret av Anjou, hustru av den avsatte kong Henrik VI av England, valgte Clarence å støtte ham og ble da fratatt sin posisjon som stattholder av Irland. Clarence reise til Frankrike for å slå seg sammen med Warwick og tok med seg sin gravide hustru. Hun fødte deres første barn, en pike, den 16. april 1470 ombord på et skip utenfor Calais. Barnet døde kort tid etter. Fra Frankrike satte Warwick og Clarence i gang en invasjon av England. Clarence hadde fått løfte om fra Henrik IV om være nummer to i arverekkefølgen etter hans sønn, men da Warwick lot sin yngre datter Anne Neville gifte seg med Henriks sønn i desember 1470 forsto Clarence at løftet var lite verdt. Misnøyen for å gjeninnsette huset Lancaster på den engelske tronen økte og i hemmelighet gjorde han forsøk på å få tilbake sin bror Edvards gunst. Det ble akseptert, og Clarence deserterte fra sin allierte Warwick som deretter ble beseiret og drept av Edvard IV i slaget ved Barnet, omkring 16 km nord for London, den 14. april 1471.
Den gjeninnsatte kong Edvard IV gjenopprettet kongelig gunst til sin bror Clarence ved å gjøre ham til Great Chamberlain, rikshoffmester av England. Da hans svigerfar Warwick var død ble Clarence den nye jarl av Warwick ved iure uxoris, gjennom retten til sin hustru. Han fikk dog ikke arve alle eiendommene til Warwick da hans yngre bror Rikard, hertug av Gloucester, hadde giftet seg med Anne Neville en gang 1472 etter at hun ble enke i 1471. Edvard måtte blande seg inn og fordele eiendommene mellom brødrene. Clarence ble opprettet som jarl av Warwick den 25. mars 1472.
I 1475 fødte Clarences hustru Isabella en sønn, Edward, senere jarl av Warwick. Isabella døde den 22. desember 1476, to måneder etter å ha født en sønn den 6. oktober 1476 som fikk navnet Richard, men som døde kort tid etter. Mor og sønn ble gravlagt sammen i Tewkesbury Abbey i Gloucestershire. Deres overlevende barn, Margaret og Edward, ble tatt vare på og oppfostret av deres tante, Anne Neville, fram til hun døde i 1485 da Edward var 10 år gammel.
Død
Selv om de fleste historikere nå tror at Isabella Nevilles død var et resultat av enten konsumpsjon (tæring) eller barselfeber, var Clarence overbevist at hun hadde blitt forgiftet av en av sine terner, Ankarette Twynyho, som deretter fikk juridisk myrdet i april 1477 ved uten videre arrestere henne og trakassere en jury ved Warwick til å dømme henne skyldig i mord ved forgiftning. Hun ble hengt umiddelbart etter rettssaken sammen med John Thursby, en som var anklaget sammen med henne. En tredje person, Roger Tocotes, rømte og ble aldri sett igjen. Ankarette Twynyho ble posthumt benådet av kong Edvard i 1478.
I 1477 var Clarence på nytt en frier for Marias hånd, som da var nettopp blitt hertuginne av Burgund. Kong Edvard motsatte seg dette, og Clarence forlot hoffet. Clarences mentale tilstand hadde aldri var stabil, og endret seg til det verre, og det førte til at han atter en gang gikk til opprør mot sin bror.
Melbourne Park
Melbourne Park drives av Melbourne & Olympic Parks som også driver den nærliggende stadion Olympic Park stadion. Anlegget ligger også i kort gange fra Melbourne Cricket Ground (MCG).
George Plantagenet, 1. hertug av Clarence
Død
En Oxford-astronom ved navn John Stacey, en av Clarences tjenere, ble arrestert og sendt til Tower of London. Under tortur innrømmet han å ha forstilt seg kongens død og benytte svartekunstner for å oppnå det. Han impliserte en Thomas Burdett og en Thomas Blake. Alle tre ble dømt for forræderi og dømt til døden, men Blake ble reddet i siste liten på forbønn fra James Goldwell, biskop av Norwich, mens de andre to ble hengt ved Tyburn. Det var en klar advarsel til Clarence som han ikke klarte å se. Han fikk John Goddard til å gå til parlamentet for å erklære de dømtes uskyld. Goddard var et uklokt valg som tidligere tilhenger av huset Lancaster. Edvard innkalte Clarence til Windsor Castle hvor han anklaget ham for forræderi, og beordret at han umiddelbart arrestert.
Kunsthistorisches Museum
Kunsthistorisches Museum er et kunsthistorisk museum i Wien, og et av verdens ledende kunstmuseer.
George Plantagenet, 1. hertug av Clarence
Død
Udåden med Ankarette Twynyho var dessuten uakseptabel for Edvard IV som var bestemt på å frigjøre domstolene fra adelens innblanding og hadde ikke noe annet valg å foreta en streng aksjon mot sin bror. Om Clarence hadde vist anger og kastet seg for kongens nåde kunne han kanskje ha sluppet unna med en mild dom. Isteden sendte han brev til Ludvig XI av Frankrike for å søke hjelp. Ved høsten 1477 hadde Edvard IV mistet all tålmodighet med sin vanskelige bror. I domstolen ble Clarence anklaget for forræderi mot kongen, dog uten selv å være tilstede. Edvard reiste selv anklagen mot sin bror, og krevde at parlamentet vedtok en lov mot Clarence, erklærte at han var skyldig i «unaturlig, motbydelig forræderi», noe som ble forverret av at han var kongens bror som skyldte ham lojalitet og kjærlighet. Som følge av hans dom ble han «privat henrettet» i Tower den 18. februar 1478, i henhold til tradisjonen i Bowyer Tower. Ikke lenge etter spredte ryktet at han hadde blitt druknet i tønne med Malmsey-vin.
Naoki Tsukahara
Naoki Tsukahara (født 10. mai 1985 i Okaya, Nagano) er en japansk friidrettsutøver (sprinter) som hovedsakelig konkurrerer på 100 meter.
I Asialekene 2006 i Doha tok han sølv på 100 meter etter Saudi-Arabias Yahya Hassan Habeeb. I det samme mesterskapet var han med på å ta sølv på 4 x 100 meter stafett.
Tsukahara deltok også i VM 2007 i Osaka der han ble utslått i kvartfinalen etter et løp på 10,31. I OL 2008 i Beijing ble han nummer sju i semifinalen, og gikk dermed ikke til finalen. Han var imidlertid med på å vinne en bronsemedalje i stafetten på 4 x 100 meter sammen med Shingo Suetsugu, Shinji Takahira og Nobuharu Asahara.
George Plantagenet, 1. hertug av Clarence
Død
Clarences levninger ble tatt med til Tewkesbury Abbey hvor han ble gravlagt ved siden av sin hustru Isabella Neville. Levninger som var antatt å være hans ble senere avdekket og viste ingen tegn på halshogging, den tradisjonelle metoden for henrettelse av adelen. Paul Murray Kendall, som skrev en biografi over Rikard III, tror at årsaken for at Edvard så hard mot sin bror var at han hadde oppdaget via biskop Robert Stillington av Bath og Wells at Clarence hadde spredte rykter om at Elizabeth Woodville ikke var Edvards lovlige ektefelle ved å avsløre hemmeligheten om Edvards kontrakt for å gifte seg med Eleanor Talbot.
To av Clarences barn overlevde sin far: Margaret Pole, 8. grevinne av Salisbury (1473-1541), og Edward, 17. jarl av Warwick (1475-1499). Edward tilbrakte det meste av livet i fengsel og ble halshogd i november 1499.
Shakespeare
I Rikard III åpner stykket med at Rikard, hertug av Gloucester, har lurt Clarence til å begå forræderi, benyttet en spåmann for å sørge for at kongen ble fylt med tvil om sin bror, og i den første scenen er Clarence arrestert og tatt til Tower. Gloucester sørger for å få Clarence drept, sørger for at ordren om henrettelse ble iverksatt raskt og deretter forhindrer Edvards benådning da han angret seg. I akt 1, scene 4, gjenforteller Clarence et forferdelig mareritt hvor han ble dyttet ved et tilfelle i havet av Gloucester og drukner, befinner seg deretter i helvete, anklaget for mened av åndene til Warwick og prins Edward. Når han ble angrepet av mordere sendt av Gloucester, bønnfalt han dem veltalende og edelt, men ble dolket og druknet i tønne med vin. Det er Clarences død som sendte Edvard IV i et skjebnesvangert angrep av slyld. Clarence er den første figuren som dør i dramaet og hans ånd opptrer senere for Gloucester, før slaget ved Bosworth Field, forbanner sin bror.
Barn
Clarence ble gift med Isabella Neville i Calais, som på denne tiden var kontrollert av England, den 11. juli 1469. De fikk fire barn:
Verdensmesterskapet i bobsleigh og skeleton
Verdensmesterskapet i bobsleigh og skeleton ble arrangert første gang i 1930 i Caux-sur-Montreux, og arrangeres annenhvert år. Det konkurreres per 2015 i toer-bob og firer-bob for menn og toer-bob for kvinner i bobsleigh, samt singel for menn og kvinner i skeleton. Skeleton ble inkludert i mesterskapet fra 1982, og for fullt fra 1989 og mesterskapene arrangeres av Fédération internationale de bobsleigh et de tobogganing.
Medaljetabell
Oppdatert etter VM i bobsleigh og skeleton 2019.
Steninge
Steninge er et tettsted i Halmstad kommune i Hallands län i Halland i Sverige. I 2005 hadde tettstedet 769 innbyggere.
Bernhard Wolff
Bernhard Wolff (født 3. mars 1811 i Berlin, død 11. mai 1879 i Berlin) var en tysk pressemann og avisforlegger.
Han grunnla avisen National-Zeitung (1848) og nyhetsbyrået Wolffs Telegraphisches Bureau (1849) i Berlin. Wolffs var Europas første nyhetsbyrå. Wolff grunnla også Norsk Telegrambyrå (NTB), som en norsk avlegger av Wolffs. I 1870 inngikk Wolffs en kartellavtale med Reuters, som innebar at Reuters holdt seg borte fra det tyske nyhetsmarkedet. Wolff ble eier av National-Zeitung i 1850 og ledet avisen til sin død. Fra grunnleggelsen til 1871 ledet han også nyhetsbyrået Wolffs.
Wolff var sønn av bankier og tilhørte en jødisk familie.
Melbourne Park
Hovedtennisbanene ved Melbourne Park er Rod Laver Arena (med nesten 15000 sitteplasser og lukkbart tak) og Hisense Arena (10500 sitteplasser og lukkbart tak).
Anlegget ligger i nærheten av Richmond jernbanestasjon og ved Melbournetrikkens linje 70. Ved store arrangementer blir det også satt opp ekstratrikker som går i skytteltrafikk mellom anlegget og sentrum.
Matthew Emmons
Matthew D. «Matt» Emmons (født 5. april 1981 i Mount Holly, New Jersey) er en amerikansk sportsskytter. Han hadde suksess allerede som junior, og er en av verdensrekordholderne på 50 m rifle, tre stillinger. Han vant ISSF-verdenscupfinalen både i 2002, 2004, 2007, 2008, 2009 og 2015 i denne øvelsen.
I de store mesterskapene har han derimot hatt suksess i 50 m rifle, liggende stilling. Han vant både ISSF-VM i Lahtis i 2002 og olympisk gull under Sommer-OL 2004 i Athen i denne øvelsen. Under OL var han nære på å vinne en historisk dobbeltseier, men i 50 m rifle, tre stillinger skjøt han det siste skuddet sitt i feil skive og ble nummer 8.
I Sommer-OL 2008 i Beijing vant han sølv i 50 m rifle og fikk fjerdeplass 50 m rifle helmatch. Emmons ledet før det siste skuddet i finalen, men skjøt en 4,4 på det siste skuddet.
Han ble 30. juni 2007 gift med den tsjekkiske sportsskytteren Kateřina Emmons i Plzeň. De møttes under Sommer-OL 2004 i Athen.
Under Sommer-OL 2012 i London ble han nr. 35 i 10 m luftrifle på åpningsdagen. I 50 m rifle, helmatch, var han igjen i finalen, og lå an til sølvmedalje helt til siste skudd da han skjøt en 7,6, noe som gjorde at Sør-Koreas Kim gikk forbi og tok sølvet, og Emmons endte på bronseplass.
Agn
Agn eller beite er det man setter på en fiskekrok for å få en fisk til å bite på og eventuelt prøve å spise det. Hensikten er å få fiskekroken så langt inn i munn eller svelg på fisken, at kroken setter seg fast og fisken kan trekkes inn og tas opp. Å sette agn på krok kalles egning.
Noe agn er levende, som maddiker og meitemark, mens andre agn består av biter av fiskekjøtt. Noen fiskere bruker marinader for å gjøre agnet ekstra lokkende. Også brødbiter og andre godbiter har vært forsøkt med vekslende hell.
Linefiskere bruker i dag egne maskiner for å få agn på noen hundre kroker i slengen.
Maximo Inocencio
Han var sønn av Tranquilio Inocencio og Ana Maria Franco. Faren var sjømann i utenriksfart på Mexico, og døde da Maximo Inocencio var barn.
Han hadde lite skolegang, men klarte å etablere seg som snekker i Cavite. Han giftet seg med Narcisa Francisco, og de fikk ni barn i årenes løp.
Etter hvert hadde han Maximo Inocencio bygd opp et bygningsfirma som fikk større og større oppdrag. Inocencio ledet byggingen av kirker, skoler, broer og andre offentlige bygg. Blant annet var han med på å bygge Tejeros-broen i Cavite, provinsens parlamentsbygning og den lokale grunnskolen. I tillegg til bygninger og broer bygde han ulike båttyper. Senere startet han også et sagbruk og en trelasthandel. Virksomheten gikk godt, og han hadde 25 ansatte i foretaket sitt.
Følgelig var han en kjent forretningsmann i Cavite, med en solid økonomi, da Cavite-opprøret i 1872 startet.
Da den filippinske frigjøringskrig en brøt ut i august 1896 befant Inocencio seg nok en gang blant de samfunnsledende filippinerne som ble pågrepet av spanske myndigheter. Den direkte foranledningen til at han ble pågrepet var et vitnemål fra en mann ved navn Alfonso de Ocampo, som anga Inocencio og tre andre menn som ledere for et planlagt opprør som Inocencio skulle sørge for å utløse ved å skyte opp fyrverkeri fra båten sin. Arrestasjonen fant sted 4. september 1896. Den 11. september ble han kjent skyldig i å ha startet eller planlagt å starte opprør.
Maximo Inocencio og tolv andre menn ble henrettet av spanjolene den 12. september 1896. De har gått over i filippinsk historie som «De tretten martyrene fra Cavite». De øvrige henrettede var Luis Aguado, Eugenio Cabezas, Feliciano Cabuco, Agapito Conchu, Maximo Gregorio, Jose Lallana, Severino Lapidario, Victoriano Luciano, Alfonso de Ocampo, Francisco Osorio, Hugo Perez og Antonio San Agustin.
Maximo Inocencio var den eldste av de tretten som ble skutt, og spanske myndigheter ønsket med denne massehenrettelsen å statuere et eksempel som kunne skremme folk til å holde seg i ro. I stedet ledet avrettingen til væpnet oppstandelse i alle byene i Cavite.
Byggmester Bob
Byggmester Bob er en britisk animert barneserie som omhandler figurene Byggmester Bob, Wenche, Rulle (dampveivals), Scuff (gravelaster), Svimle (sementblander), Løfte (mobilkran), Tralte (traktor), Strå (fugleskremsel), Maks, Pusen, Fugl, Bonden Sylte (bonde), Borgermester Bentheim og mange flere. Den originale serien gikk på BBC fra 1999 til 2011 og Channel 5 fra 2015 til 2018.
Daniel Stock
Daniel Stock (født 16. september 1992) er en norsk langrennsløper som representerer Lillehammer Skiklub.
Stock tok bronsemedalje i 30 km skiathlon under U23-VM på ski 2014 i Val di Fiemme, og han debuterte i verdenscupen i langrenn i Holmenkollen 8. mars 2014.
Corno da caccia
Corno da caccia eller jakthorn er et messingblåseinstrument.
Alfonso Carrillo de Albornoz
Alfonso Carrillo de Albornoz (død 14. mars 1434) var en av Den katolske kirkes kardinaler.
Mini Mental Status
Mini Mental Status (MMS), Mini Mental Status Examination (MMSE) eller Folstein test er et 30-poeng spørreskjema som brukes for å teste kognisjon. Den er allment brukt innenfor medisin for screening av demens. I løpet av 10 minutter testes forskjellige kognitive domener som aritmetikk, hukommelse og orienteringsevne. Testen ble innført av Folstein et al i 1975, og brukes i mange forskjellige sammenhenger med små modifikasjoner. Mini Mental Status er ikke det samme som mental status examination.
En rekke andre tester har også blitt brukt i varierende omfang, som Hodkinsons abbreviated mental test score (1972, geriatri) og lengre formelle tester for mer inngående analyse av spesifikke kognitive defekter.
Testen
MMS-testen inkluderer enkle spørsmål og problemer innenfor en rekke områder, som tid og sted for testen, gjentakelse av en liste av ord, aritmetikk, språkbruk og forståelse, enkle motoriske ferdigheter. Eksempelvis blir testpersonen bedt om å kopiere en tegning med to pentagonale strukturer (vist til høyre).
Fortolking
En poengsum over 27 (ut av maksimalt 30) anses å være innenfor normalområdet. Intervallet 20-26 indikerer mild kognitiv svikt, 10-19 moderat kognitiv svikt og under 10 alvorlig kognitiv svikt. Normalverdien korrigeres også for utdannelsesnivå og alder. Lave og veldig lave poengsummer korrelerer tett med tilstedeværelse av demens, selv om også andre mentale forstyrrelser kan føre til unormale poengsummer ved MMS. Fysiske handicap kan også være forstyrrende i fortolkningen, for eksempel kan en person være fysisk ute av stand til å høre eller lese instruksjonene korrekt, eller ha motoriske handicap som påvirker evnen til å skrive og tegne.
Problemstillinger knyttet til kopibeskyttelse
Etter at MMS oppnådde betydelig popularitet, bestemte den nåværende eier av opphavsrett til testen, Psychological Assessment Resources (PAR) etter mange år å begynne å håndheve opphavsretten, og etablerte en nettside hvor den offisielle versjonen av testen selges.
Håndhevelsen av opphavsretten til MMS har blitt sammenlignet med "stealth" patenter, hvor en patenteier venter til en oppfinnelse har oppnådd en tilstrekkelig popularitet før man begynner å utnytte patentet kommersielt. Håndhevelsen av opphavsretten har ført til at flere forskere har søkt etter alternative metoder for å vurdere kognisjon.
Muztagata
Muztagata (uigursk: مۇز تاغ ئاتا; ) er et fjell i Pamir i Xinjiang i Folkerepublikken Kina. Det er det nest høyeste fjellet i kjeden som danner den nordlige enden av det tibetanske platå. Navnet betyr isfjellenes far. Muztagata er 7509 moh., og ble besteget første gang i 1956 av en sovjetisk-kinesisk ekspedisjon.
Aleksejevka (Belgorod oblast)
Aleksejevka (russisk: Алексе́евка) er en by i Belgorod oblast i Russland. Den ligger ved elva Tikhaja Sosna (i Dons nedbørfelt), rundt 150 km øst for Belgorod.1989).
Den ble grunnlagt i 1685 som Aleksejevka (eller Aleksejevskaja) sloboda etter Aleksej Tsjerkasskij, dens første eier. Bystatus ble innvilget i 1954.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Norges Havfiskeforbund
Norges Havfiskeforbund (NHF) er en ikke-kommersiell, riksdekkende interesseorganisasjon for havfiskesporten i Norge. Forbundet ble stiftet i 1975.
Forbundet har pr. 2013 ca. 1000 medlemmer fordelt på 25 havfiskeklubber. Det høyeste organet er en årlig Generalforsamling med delegater fra medlemsklubbene som velger forbundets styre.
NHFs formål er å spre interessen for havfiskesporten, opprettholde et felles regelverk for havfiske, sørge for forsikring av medlemmene, og å koordinere arrangeringen av havfiskefestivaler. Forbundet tildeler årlig Norgesmesterskap (NM) i både ordinært havfiske og varianten tynnline. En landsdekkende NorgesCup ble opprettet i 1986 hvor alle havfiskefestivalene teller med.
Engelskspråklig navn på forbundet er Norwegian Federation of Sea Anglers. Medlemsbladet Havfiskeren ble utgitt regelmessig mellom 1986–2007.
Bonderøven
Bonderøven er en dansk dokusåpe som har gått på DR siden 2008.
Kastaniegården på Djursland danner ramme om serien, som følger gårdbruker Frank Ladegaard Erichsen i hans drøm om å bli selvforsynende. Erichsen drømmer nemlig om å leve et enklere liv sammen med sin kjæreste Theresa og deres lille sønn, Johan. I den ånd gjøres alle ting, så vidt mulig, på gammeldags vis med redskaper han selv kan reparere når de går i stykker og hjelpemidler som skal trekkes med hest.
Serien sendes i Norge på NRK1 under navnet Det gode bondeliv, i Sverige på SVT under navnet 100 procent bonde og i Finland på Yle FST5 under navnet Tanskalainen maajussi.
Ny-Frankrike
Ny-Frankrike (fransk: la Nouvelle-France også «Canada» ) er betegnelsen på området som ble kolonisert av Frankrike i Nord-Amerika med Le Canadien fra 1534 til 1763, da det ble tatt av britene. På det meste, i 1712, strakte Ny-Frankrike seg fra Newfoundland til Øvresjøen (Lake Superior) og fra Hudsonbukta til Mexicogulfen. Området ble deretter inndelt i fem kolonier med adskilt administrasjon: Canada, Acadia, Hudsonbukta, Newfoundland og Fransk Louisiana. Idag er det bare øygruppen Saint-Pierre og Miquelon av Ny-Frankrike som fortsatt er under fransk kontroll.
Slaget ved Olustra
Slaget ved Olustra er et slag under en svensk innbyrdeskrig i 1229 mellom den mindreårige Erik Eriksson og rådmannen Knut Holmgersson Lange («Knut Långe»).
Ny-Frankrike
Ny-Frankrike
Kilde:
Canada
Det harde naturen og klimaet var et hinder for de franske kolonistenes overlevelse og den ​​tidlige bosetningen var i stor grad avhengig av en konstant strøm av kjøpmenn, soldater, prester og tjenestemenn fra Frankrike. I 1666 var folketallet bare litt over tre tusen mennesker. De fleste av de tidlige innvandrerne var ugifte menn, men økende innvandring fra Frankrike av personer av begge kjønn skapte etter hvert en selvreproduserende befolkning. Da Canada ble overført til Storbritannia i 1760 var folketallet på omtrent 70 000 mennesker.
Siden Ny-Frankrike i 1663 ble satt direkte under den franske kronen, be det satt i gang et utviklingsprogram med statsstøttet innvandring der bosettere mottok tamdyr, redskaper og korn for å stimulere til innvandring. For å redusere kjønnsubalansen ble 1 200 foreldreløse unge kvinner (filles du Roy) sendt til Canada. Ugifte menn ble nektet lisens til å drive pelshandel, og pengegaver ble gitt til nygifte menn og fedre i familier med mange barn. I 1670-tallet vokste befolkningen til over ni tusen innbyggere. Innvandringen gikk deretter ned, men befolkningen var nå i stand til å reprodusere seg.
Acadia
Den første folketellingen i 1671 talte en fransk-talende befolkningen i Acadia på mer enn 400 personer, hvorav 200 personer i Port Royal. I 1701 var det omtrent 1 400 fransktalende akadiere og i 1755, før området ble erobret av britiske styrker som senere fordrev deler av den fransktalene befolkningen, hadde befolkningen økt til over 13 000, som ikke inkluderer festningsbyen Louisbourg.
Louisiana
Frankrike hevdet siden 1682 overhøyhet over Louisiana gjennom Robert de la Salle, men det var bare ved Pierre Le Moyne 'Ibervilles ekspedisjon i 1699 at Frankrike kunne etablere en permanent tilstedeværelse i Louisiana. Iberville grunnla 1702 den første franske kolonien i Mobile, nå i Alabama. De første franske kolonistene var avhengige av slavearbeidskraft og indiansk jordbrukspraksis. Nære forbindelser ble opprettet med choctawindianere og chickasawindianere, som søkte franske allianser i kampen mot anglo-indianske slavejegere. En folketelling i 1708 fant 60 kanadiske skogsløper, 122 soldater, sjøfolk og håndverkere ansatt av kronen, og 157 indianerslaver og europeiske menn, kvinner og barn. Under handelsmonopolet som eksisterte 1713-1729 ble hovedbyen flyttet fra Mobile til Nouvelle-Orléans. Befolkningen økte til fem tusen mennesker i 1721 gjennom innflytting av bønder og kontraktstjenere, forviste kriminelle, sveitsiske og franske soldater og arbeiderkvinner fra Paris. Det viktigste bidraget til befolkningsveksten var 6000 afrikanske slaver som ble importert hovedsakelig fra Senegambia, men også fra Beninbukta og Angola. I 1732 utgjorde afrikanske slaver to tredjedeler av fransk Louisianas ikke-indianske befolkning. Gjennom Natchezerkrigen ble i 1729 10 % av den europeiske befolkningen drept, og i 1746 hadde befolkningen falt til om lag 3200 hvite og 4700 svarte innbyggere. Årsaken var hovedsakelig utvandring tilbake til Frankrike og opphevelsen av slaveimporten. I løpet av 1750-tallet økte befolkningen igjen, kanskje med så mye som 50 %, gjennom tilstrømning av fattige franske jenter, elsassboer og franske soldater.
Slaget ved Olustra
Etter slaget flyktet Erik Eriksson til Danmark der hans morbror Valdemar Seier var konge. Knut Holmgersson som nedstammet fra Erik den hellige i den erikska ætten ble kronet til konge i 1231 tross motstand fra biskopene som anså kongen på landsflyktigheten som Sveriges rettmessige konge og opprørslederen som en usurpator. De lavere deler av den svenske kirken imidtertid var på Knut Långes side mot biskopene.
Hvordan Knut Långe opphørt å være svensk konge er fordunkelt, Erik Eriksson dro tilbake til Sverige allerede i 1232 og to år senere var Knut Långe døde.
Juan Martínez de Murillo
Juan Martínez de Murillo  (død høsten 1420) var en av Den katolske kirkes kardinaler.
Han ble kreert til kardinal (pseudokardinal) 22. september 1408 av motpaven Benedikt XIII.
Han brøt med Benedikt XIII i 1415 og ble avsatt av ham. Han tilsluttet seg pave Martin V som tok ham imot 1. august 1418 og gjeninnsatte ham som kardinal den 17. mars 1419.
Utetheisa pulchelloides
Utetheisa pulchelloides  er en bjørnespinner (Arctiidae).
Utseende
Enkelte arter bjørnespinnere i delgruppen Arctiinae kan kanskje forveksles med andre sommerfugler, kanskje særlig andre arter i gruppen Noctuoidea. Men de kan skilles fra disse ved de to duftkjertlene hunnene har like ved eggleggingsåpningen, helt bakerst på bakkroppen. Samt at mange av artene har en bakkropp i rødt eller orange med mørke flekker. Mens høreorgan (Tympanalorgan) på siden av brystet (metathorax) er felles for gruppen Noctuoidea.
Levevis
Utetheisa pulchelloides tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der bjørnespinnerens indre og ytre organer endres. I hvilestadiet ligger puppen i en kokong larven har spunnet. Kokongen er ofte delvis gjennomskinnelig spunnet og består også ofte av noe av larvens hårbekledning.
Utbredelse
Utetheisa pulchelloides finnes ikke i Europa.
Utetheisa pulchella, fra samme slekt, er funnet i Danmark noen få ganger. Men denne vakre bjørnespinneren er en migrant fra Afrika, som mer tilfeldig finnes så langt nord i Europa.
Sennan
Sennan er et tettsted i Halmstad kommune i Hallands län i Halland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 399 innbyggere.
Utetheisa pulchelloides
Navnet
Det latinske navnet Utetheisa betyr såret, og slekten har trolig fått navnet fordi framvingene har blodrøde flekker.
Gullbranna
Gullbranna er et tettsted i Halmstad kommune i Hallands län i Halland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 704 innbyggere.
Lorents Mørkved
Han var sønn av gårdbruker Anders Lorentsen Mørkved og hustru Johanna Olsdatter Flått på Mørkved på Høylandet. Han giftet seg i 1872 med sin tremenning Sofie Kjerstine Andersdatter Aavatsmark, datter av Anders Pedersen Aavatsmark og hustru Margrethe Salamonsdatter Mørkved. Lorents og Sofie fikk tolv barn.
Han overtok i 1874 slektsgården Mørkved med store skogeiendommer, og drev den frem til sønnen Anders L. Mørkved overtok i 1914. Anders ble også ordfører på Høylandet. Lorents Mørkved var pådriver for å etablere Høylandet privatbank, hvor han var kasserer fra 1897 til 1924. Han var også skogformann for flere trelastforretninger i Namdalen gjennom 50 år, og ledet tømmerfløtingen gjennom Høylandsvassdraget og ned til Namsen. Sønnene Ole, Mathias, Martin og Salamon kom også til å drive sagbruk og trelastforretninger i Namdalen, og Martin ble også ordfører på Høylandet, mens sønnen Karl ble fylkesskogmester i Nord-Trøndelag. Datteren Marie ble gift med fylkeslandbrukssjef Albert Eggen.
Han var med på å stifte Grong venstreforening i 1884. Mørkved var ordfører i Grong herred fra 1884 til 1887, det vil si før herredsdelingen, deretter ordfører i Høylandet herred fra 1901 til 1916. Han var valgmann ved seks stortingsvalg og varamann for Ivar Aavatsmark fra Snåsa krets i Nordre Trondhjems amt fra 1910 til 1918. Ivar Aavatsmark var Mørkveds svoger. Mørkved møtte flere ganger da Aavatsmark ble forhindret som følge av beordring til militære oppdrag.
NM i bandy 1964
'''Det 47. Norgesmesterskapet i bandy – 1964'''
Lorents Mørkved
Han ble tildelt Medaljen for borgerdåd i sølv i 1917.
NM i bandy 1964
Beste lag i hver pulje til finale
Finale
16. februar 1964, Marienlyst, Drammen – 2500 tilskuere.
Frank Foster
Frank Benjamin Foster III (født 23. september 1928 i Cincinnati, død 26. juli 2011) var en amerikansk jazzmusiker som spilte tenorsaksofon og fløyte. Han var også arrangør og orkesterleder.
Han spilte i Count Basie-bandet 1953–64, og komponerte blant annet låta «Shiny Stockings» fra 1955. Foster mente selv han drev med hard bop.
Han fikk et slag i 2001 og trakk seg tilbake.
Wolffs Telegraphisches Bureau
Wolffs Telegraphisches Bureau (W.T.B.) var et av Europas eldste nyhetsbyråer, og ble grunnlagt av Bernhard Wolff i 1849. Wolff var også grunnlegger av avisen National-Zeitung og av Norsk Telegrambyrå.
Selskapet samarbeidet fra 1870 med britiske Reuters og franske Havas. Før første verdenskrig var Wolffs et av de største nyhetsbyråene i verden, og hadde kontorer og representanter i alle verdenshjørner.
Selskapet ble nasjonalisert i 1934 og gikk sammen med Telegraphen-Union (som tidligere hørte til Hugenberg-konsernet) inn i det statlige Deutsches Nachrichtenbüro.
Rosemarie Whyte
Rosemarie Whyte (født 8. september 1986) er en jamaicansk friidrettsutøver som konkurrerer på 400 meter.
Whyte deltok i OL 2008 i Beijing, der hun gikk til finalen på 400 meter og kom på sjuendeplass med tiden 50,68. Sammen med Shericka Williams, Shereefa Lloyd og Novlene Williams deltok hun på Jamaicas lag på 4 x 400 meter stafett, som tok bronsemedaljene etter USA og Russland.
Tro (Alstahaug)
Tro er fellesbetegnelsen på ei øy i Alstahaug kommune på Helgeland i Nordland.
Rosemarie Whyte
Under VM 2009 i Berlin tok de fire samme utøverne sølv på 4 x 400 meter stafett.
Tro (Alstahaug)
Tro består av to ulike deler: Lauvøylandet og Rødøya. Disse navnene blir bare i liten grad brukt i moderne tid. Flatøya, som også tilhører Tro, er ei øy på nordøstsiden av Tro, skilt fra Tro av et smalt sund. Øya har postadresse 8865 Tro og hadde mest sannsynlig Norges minste postkontor (lagt ned i 2016). Lauvøylandet skole på Tro ble lagt ned av Alstahaug kommune sommeren 2008. De to elevene skolen da hadde ble overført til Tjøtta barne- og ungdomsskole. I senere tid er skolen blitt omgjort til å ta i mot folk for overnatting. Her kan man leie rom, telt- eller husvognsplass.
Tro er kjent for flere funn av gravhauger og spor etter steinalderen, nemlig helleristninger. Tro har også skålgroper, en steinfallos, gravhauger og klebersteinsbrudd. Det har blant annet blitt funnet en vikinggrav der de døpte vikingen for Gurgle. Det er òg funnet en kvinnegrav med et smykke og vikingesverd, samt spor av et skip.
Skiløperen er den mest kjente helleristningen i Valenfeltet på Tro. Skiløperen var modell for OL-piktogrammene som var så karakteristiske for Lillehammer-OL i 1994 og Skimuseets logo. Moderne arkeologer har tolket det slik at helleristningen avbilder en jeger i kajakk eller kano. Det finnes flere helleristningefelt på øya, blant annet i Trovika sør på Tro, her er det også en gravhaug. Det finnes to felt på Flatøya, et i sør og et i nord.
Variasjoner i solaktiviteten
Variasjoner i solaktiviteten viser til endringer i mengden energi som solen sender ut i form av stråling. Det finnes både periodiske og ikke-periodiske komponenter av disse variasjonene. Den mest markante periodiske endringen er den 11-årige solflekksyklusen. Solens aktivitet har blitt målt fra satellitter over de siste tiårene og for tidligere perioder har den blitt estimert ved hjelp av beregninger. Klimaforskere er interesserte i å forså hvilke effekter, om noen, variasjoner i solens aktivitet har på jorden.
Variasjonene i total utstråling var ved eller under kapasiteten for hva som kunne måles før satellittenes tid. Nå har man målt forandringene over de siste tre 11-årssyklusene til å være ca. 0,1 % i løpet av en syklus. Det finnes ingen direkte målinger av lengre variasjoner og tolkninger av beregninger med såkalte proxyvariabler er noe annerledes. Kombinasjonen av solvariasjoner og vulkanutbrudd har sannsynligvis forårsaket visse klimaforandringer, for eksempel Maunder Minimum. En studie publisert i Nature i 2006 slo fast at det ikke har vært noen nettoøkning av sollys siden midten av 1970-tallet, og at forandringer de siste 400 årene ikke er trolig å ha spilt noen større rolle i den globale oppvarmingen. Samtidig påpeker man at det finnes andre faktorer som kosmiske stråler eller ultrafiolett stråling fra solen og at eventuelle effekter av disse ikke helt kan utelukkes da fysiske modeller av slike effekter er for dårlige.
HF
HF, hF og Hf kan sikte til
Prefiks
Prefiks er en (ofte) uselvstendig del av et ord som settes foran ordet. Prefikser kan ha en grammatisk funksjon eller benyttes til å danne nye ord. Prefikser består av minst én bokstav, men kan også ha flere bokstaver.
Eksempel
Norsk og andre nordgermanske språk tapte i synkopetiden alle gamle, uselvstendige prefikser unntatt u-, som benyttes til å gi ord motsatt betydning. I middelalderen ble de lavtyske prefiksene an- og be- lånt. De er vanlige i bokmål og dialekter, men en prøver å unngå å bruke dem i nynorsk.
L7
L7 kan bety:
Prefiks
Det finnes ikke prefikser med grammatisk funksjon i norsk. Tysk har ge- som brukes til å danne perfektum partisipp, og i bantuspråkene markeres nominalklassene med prefikser.
I et programmeringsspråk kan en operator være prefiks. Dette brukes i polsk notasjon eller i inkrementerende operasjoner.
Eksempel Etter kjøring av programmet over vil variabelen x og y ha verdien 4.
Khadaffy Janjalani
Khadaffy Abubakar Janjalani (fornavnet også transskribert fra arabisk som Khadafy, Janjalani eller Khaddafi, tilnavn: Daf og Pek, alias Abu Muktar, Khadafi Montaño) (født 3. mars 1975 i Tabuk på Basilan i Filippinene, død 4. september 2006 i Patikul på Jolo) var nominell leder for den filippinske terroristgruppen Abu Sayyaf og leder for en av dens fraksjoner.
Bakgrunn
Før Khadaffy Janjalani ble født var Moro National Liberation Front (MNLF) den viktigste muslimske opprørsgruppen som kjempet i Basilan og omegn sør i Filippinene.
På dette tidspunkt hadde Filippinenes regjering i 1989 opprettet ARMM, en geografisk enhet for muslimene i områder i det østlige og sentrale Minfanao, i håp om å løse misnøye og rivninger. Den yngre Janjalani var da tretten år gammel, og vokste opp på Basilan.
Hans eldre bror Abdurajik kom hjem til Basilan-øya i 1990, hvor han samlet radikale medlemmer fra det gamle MNLF for å grunnlegge Abu Sayyaf-gruppen. (Navnet Abu Sayyaf er rett og slett stifterens eget nom-de-guerre og betyr både sverdbærer og henspiller på at han var far til sønnen Sayyaf.)
MNLF hadde da moderert seg til et etablert politisk parti, som til slutt ble ARMMs regjeringsparti, ved full institusjonalisering i 1996 på den sørlige filippinske øya Mindanao.
I mellomtiden hadde Abu Sayyaf Group startet på egen hånd i 1991 under ledelse av den eldste Janjalani-broren, Abdurajik. I 1995 hadde de vært aktive i store bombeangrep på Filippinene, og hadde også blitt knyttet til Ramzi Yousef (fra Bombingen av World Trade Center i 1993, bombingen av Philippine Airlines Flight 434 fra 1994 og den feilslåtte Bojinkaoperasjonen i 1995), og også med Jemaah Islamiyah (al-Qaidas Sørøst-Asia-tilknyttede gren ledet av Hambali). På et tidspunkt på begynnelsen av 1990-tallet hadde den yngre broren Khadaffy Janjalani også sluttet seg til Abu Sayyaf, som tenåring, og ble til slutt fengslet av den filippinske regjering.
I 1995 klarte Khadaffy og et annet Abu Sayyaf-medlem ved navn Jovenal Bruno å rømme fra Camp Crame i Quezon City
Etter løsrivelsen fra MNLF ble Abu Sayyaf til å begynne med finansiert av al-Qaida, og bin Ladens svoger, Mohammed Jamal Khalifa, var bindeleddet mellom de to størrelsene. Abu Sayyaf hadde muligens også forbindelse med Ramzi Yousef, som ble dømt i USA for å ha koordinert bombingen av World Trade Center i New York i 1993.
Leder for Abu Sayyaf
Etter en indre maktkamp i 1999 tok Khadaffy Janjalani ledelsen over en av fraksjonene i Abu Sayyaf. Mens de indre stridighetene pågikk, var bevegelsen relativt rolig i forhold til omverdenen. Men deretter begynte de å bortføre gisler. Gruppen spesialiserte seg så på kidnappinger for løsepenger, og etter det som hevdes i lokalbefolkningen der bevegelsen opererer er det ikke lenger islamsk trosiver men pengebegjæret som var blitt drivkraften.
USA utlovte en dusør på fem millioner dollar for Janjalani.
Han er antatt død i 2006, mens hans slektninger har uttrykt tvil om hvorvidt han er død.
Hvalfangstselskapet Skytteren
Hvalfangstselskapet Skytteren A/S var et norsk selskap som drev hvalfangst i Sydishavet. Det ble stiftet i Tønsberg i 1928 av hvalskyttere som regnet med at det ville være mest lønnsomt å eie, jobbe for og dele overskuddet i sitt eget selskap. Disponenter for selskapet var firmaet Hvistendahl, Sørlle & Co.