cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pyramidespill
Nye krav om strengere kontroll
Da Lyoness ble funnet å drive i strid med lotteriloven reagerte selskapet med å ignorere Lotteritilsynets vedtak og fortsatte sin virksomhet i Norge som om ingenting hadde hendt. Lotteritilsynet svarte med å anmelde selskapet, men anmeldelsen ble henlagt uten etterforskning av Politiet av kapasitetshensyn. Henleggelsen ble påklaget, men ikke tatt til følge.
Peter Christian Frølich tok da til orde for å se på en innstramming av dagens regelverk. Ytterligere politisk vilje oppstod i 2021 da det ble stor oppmerksomhet rundt selskapet Cash FX Group. Kari Elisabeth Kaski, finanspolitisk talsperson i SV, uttalte at regelverket måtte ha huller dersom slike selskaper fikk operere fritt, og pekte samtidig på den svært begrensede ressurssituasjonen hos Lotteritilsynet. Hun fikk støtte fra Une Bastholm i MDG og fra Venstre-politiker Ola Elvestuen som begge mente at det burde prioriteres flere ressurser til regulering av denne type virksomhet.
Domfellelser
Det er svært få selskaper eller enkeltpersoner som har blitt felt i Norge for pyramidespill. En av sakene der brudd på Lotterilovens forbud mot pyramidespill er ført til fellende dom, er rettssaken mot gründerne av PlexPay. Straffene i Norge har også vært beskjedne, noe som også må ses i lys av at strafferammen for brudd på Lotteriloven er tre års fengsel.
I de saker i det norske rettsapparatet hvor pyramidespill har vært tema, har det stort sett vært andre lovbrudd som har ført til domfellelse. Av dette kan nevnes regnskapsjuks og bedrageri. I 2021 ble en kvinne dømt til samfunnsstraff for å ha tatt opp lån i sønnens navn for tilsammen 537.169 kroner som hun satset i et pyramidespill. De siste årene har også en rekke personer blitt domfelt for ulovlig unndragelse av skatt for inntekter erhvervet gjennom pyramidespill. Myndighetene har generelt også økt fokus på hvitvasking av penger via utenlandske bankkort ettersom dette er en utbredt metode for skatteunndragelse av inntekter fra pyramidespill.
I USA er straffenivået for investeringsbedragerier langt høyere, og det har blitt avsagt flere dommer med svært lange fengselsstraffer i tilfeller av Ponzi-svindel. Rekorden innehas av Bernard Madoff som ble idømt 150 års fengsel for det som er historiens største svindel gjennomført av en person.
Markedsføring på kant med loven
I svært mange tilfeller er markedsføringen for pyramidespill i seg selv ulovlig, og frekke promotører tar gjerne i bruk kreative metoder for å fremstille seg selv som mer vellykkede enn de i realiteten er. Ofte loves det svært høye inntekter mot lav arbeidsinnsats, og det opplyses ikke om risiko. Fra MLM-bransjen opplever man også svært ofte at det fremsettes påstander om at produktene kan kurere en lang rekke sykdommer uten at disse effektene er dokumentert eller produktet er registrert som legemiddel.
Pyramidesvindel forkledt som legal MLM gjenkjennes ofte ved at det er liten eller ingen fokus på hvilke produkter man skal selge gjennom konseptet. Man finner da gjerne bilder av tykke pengebunker og dyre biler på disse nettstedene der målet er å trigge misunnelsen og grådigheten hos det potensielle offer.
Internett som rekrutteringskanal
Det er tydelig at overgangen til den elektroniske hverdag også har blitt fulgt tett av pyramidebransjen. Idag er internett rekrutteringskanal nr. 1 for de fleste pyramidespill, og sosiale medier er hyppig brukt for å bygge nettverk. Allerede i 1998 kom den første norske domfellelsen for nettbasert pyramidespill.
En etter hvert kjent taktikk fra pyramideselskaper er å publisere enorme mengder positiv omtale av selskapet og konseptet på internett, gjerne på en slik måte at dersom man søker på selskapets navn og begreper som svindel, pyramidespill og ulovlig. Dermed kommer selskapet skeptikerne i forkjøpet når disse prøver å finne mer informasjon om selskapet de har blitt eksponert for. Det har også blitt et kjent problem at søkemotorer ikke fanger opp nettsider som er for like, og at dette går utover pyramideselskaper der hvert medlem skal markedsføre seg gjennom en nettside som er identisk til alle andre medlemmers nettsider.
Pyramidespill i Norge
Tidenes største pyramidespill drevet fra Norge er The 5 Percent Community (T5PC) som lurte over 70 000 nordmenn til å investere penger. Pengene gikk i all hovedsak til toppene i selskapet, og sinte aksjonærer gikk til massesøksmål mot gründerne da pyramiden kollapset. World Games Inc. (WGI) var en pyramide som med sine over 200 000 medlemmer var enda større enn T5PC, men denne ble drevet fra Australia.
Økokrim anslo i 1997 at det ble omsatt for 50 til 100 millioner kroner i pyramidespill i Norge hvert år. Dette må ha økt betraktelig da T5PC og WGI bredte om seg i stor fart. Disse to selskapene regnes fortsatt som de største pyramideskandalene i norsk historie. Etter kollapsen av disse og flere andre selskaper gikk omfanget av pyramidespill drastisk ned i Norge, men fikk en oppsving igjen etter finanskrisen i 2007.
De siste årene har de fleste norske pyramidelignende selskaper blitt registrert i utlandet, gjerne fjerntliggende stater hvor norske myndigheter har svært begrensede muligheter for innsyn i forretningen. Eksempler på dette er Upside, PlexPay, Quatro og Juugo.
Norsk kjendisleksikon
Norsk kjendisleksikon ble meget omtalt, og norske medier hadde det mye moro med boka.
Blant de som ble betraktet som de viktigste kjendisene i Norge var Wenche Myhre, Sissel Kyrkjebø, Bjørn Eidsvåg, Dorthe Skappel, Mia Gundersen, Kåre Conradi og Wenche Foss.
Oppfølgeren til Norsk kjendisleksikon, med tredve nye navn, ble lansert i månedsskiftet september/oktober 2008. Lasse Engeland og Anette Haaland står bak designet av leksikonet.
Carl H. Eigenmann
Carl H. Eigenmann (født 9. mars 1863, død 24. april 1927) var en iktyolog som sammen med sin kone Rosa Smith Eigenmann beskrev mange av fiskene i Amerika.
Bakgrunn
Han ble født i Flehingen i Tyskland. I en alder av 14 flyttet han til Rockport i Indiana. I løpet av noen år hadde han immatrikulert seg ved Indiana University, hvor han studerte under David Starr Jordan. Eigenmann tok bachelorgrad i 1886. Like etterpå dro han til California hvor han møtte Rosa Smith. De giftet seg 20. august 1887 og dro deretter til Harvard University hvor de studerte samlingene fra Louis Agassiz og Franz Steindachner, og produserte sine første samarbeidspublikasjoner.
Karriere
De flyttet til San Diego i 1888, hvor han arbeidet som kurator for et naturhistorisk samfunn. Han mottok doktorgrad fra Indiana i 1889 og tok en professorat i zoologi i 1891. I 1892 finansierte Albert C. L. G. Günther Eigenmanns første ekspedisjon, en tur gjennom vestlige Nord-Amerika hvor mange nye arter ble samlet inn. Senere ekspedisjoner fokuserte på de blinde fiskene og salamanderne i huler i Indiana, senere i huler i Texas, Missouri og Cuba.
Etter en tur til Albert-Ludwigs-Universität Freiburg i 1905-7, ble Eigenmann i 1908 dekan for Indianas forskerskole. Samme år fikk han støtte fra Carnegie Museums of Pittsburgh for en tur til Sør-Amerika, og i september 1908 tok ekspedisjonen fatt. De kom tilbake med 25 000 spesimener, som førte til at 128 nye arter og 28 nye slekter ble beskrevet. Sener turer gikk til Colombia (1912) og Andes (1918). Rosa fortsatte å samarbeide med ham gjennom disse årene, men i mindre grad. Av deres fem barn var en datter funksjonshemmet, og Rosa tok mesteparten av arbeidet som dette medførte.
Eigenmanns siste år brukte han på å skrive rapporter om sine tidligere ekspedisjoner, og hjelpe yngre kolleger i å forberede sine egne turer. Han ble valgt inn i United States National Academy of Sciences i 1923.
Da Carl fikk slag i 1927, flyttet familien tilbake til San Diego. Han døde i april 1927.
I 1970 ble et nybygget internat ved Indiana University Bloomington oppkalt etter Carl H. Eigenmann.
Den glade løitnant
Den glade løitnant (dansk ) er en dansk stumfilm fra 1912 i regi av Robert Dinesen. Nordmannen Thomas Peter Krag skrev manuset.
Mike Tully
Michael «Mike» Scott Tully (født 21. oktober 1956 i Long Beach i California), amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles. Tully vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Med et hopp på 5,65 meter kom han på andreplass i stavsprang for menn bak Pierre Quinon fra Frankrike som vant med høyden 5,75 meter.
Viktor Borsjtsj
Viktor Nikolajevitsj Borsjtsj (russisk: ; født 9. september 1948) var en sovjetisk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1972 i München.
Borsjtsj vant en olympisk bronsemedalje i volleyball under OL 1972 i München. Han var med på det sovjetiske laget som kom på tredjeplass i volleyballturneringen for menn bak Japan og Øst-Tyskland. Sovjetunionen tapte semifinalen mot Øst-Tyskland med 1 - 3 men vant bronsefinalen mot Bulgaria med 3 - 0. Borsjtsj spilte seks kamper i OL-turneringen.
Lillefosse
Lillefosse er ei bygd sør for Strandebarm i Kvam i Hardanger. Det er også et norsk etternavn som per januar 2022 tilhørte 138 personer i Norge. Navnet viser til et sted relativt til et sted med en større foss.
Emma Tallulah Behn
Emma Tallulah Behn (født 29. september 2008) er en norsk sprangrytter og den tredje datteren til prinsesse Märtha Louise og hennes tidligere ektemann Ari Behn. Hun er kong Harald og dronning Sonjas femte barnebarn og nummer sju i arvefølgen til den norske tronen.
Fødsel og dåp
Fødselen fant sted i parets hjem i Lommedalen utenfor Oslo, ved hjemmefødsel som forløp normalt. Hun veide 3,700 gram og målte 53 centimeter.
Behn ble døpt i Slottskapellet 20. januar 2009. Hennes gudmor er Marianne Solberg Behn, mens faddere er kronprinsesse Mette-Marit, prinsesse Alexia av Hellas og Danmark, Sigvart Dagsland, Anbjørg Sætre Håtun, Carl Christian Christensen og Christian Udnæss.
Idrett
Behn representerer Drammen og Omegn Rideklubb i sprangridning og tok 15. august 2021 bronsemedalje med hesten Fetoucha i children-klassen under NM i sprangridning 2021 i Drammen. To måneder senere fulgte hun opp med NM-gull i samme klasse under Innendørs-NM i sprangridning 2021 på Vallermyrene i Porsgrunn.
Natallia Viatkina
Natallia Viatkina (født 10. februar 1987) er en belarusisk friidrettsutøver som konkurrerer i tresteg.
Hun representerte Belarus under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i kvalifiseringen i tresteg.
Paractenodes
Paractenodes er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).
Utseende
Middelsstore (gjerne 20-30 millimeter), avlange, metallisk fargede praktbiller. Fasettøynene er forholdsvis store, antennene ganske korte. Dekkvingene har opphøyde lengderibber.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika (Den demokratiske republikken Kongo).
Ebbe Rode
Ebbe Rode (1910–1998) var en dansk skuespiller, dikter og forfatter.
Teater og film
Rode debuterte som skuespiller på Dagmarteatret i 1931, og var etter det skuespiller ved Det kongelige Teater i perioden 1932–1956 og igjen fra 1965. Han huskes kanskje mest for sine Storm P-monologer. På Det Kongelige Teater markerte han seg først i samtidsdramatikk og komedier, men han spilte også i mer tradisjonelle drama slik som Osvald i Ibsens Gengangere. I sin frilansperiode høstet han suksess som Trigorin i Tsjekhovs Måken på Det Ny Teater, og han vendte tilbake til Det Kongelige Teater i en rekke sentrale klassikerroller, og i komedier som Holbergs Mascarade og Molières Hustruskolen. Han hadde også betydelige dramatiske oppgaver som pastor Manders i Gengangere og dr. Wangel i Fruen fra havet, og hovedrollene i Strindbergs Faderen og Dødsdansen.
Rode har også medvirket i en rekke danske filmer og debuterte allerede i 1933 i familiefilmen Tango. Han hadde sentrale roller Harry og kammertjeneren (1961) og Gertrud (1964), og i 1952 hadde han en sentral rolle i den norske dramakomedien Det kunne vært deg. Han har også hatt sentrale roller i danske filmer som Afsporet (1942), Søren Søndervold (1942), som var en dansk versjon av den norske Tørres Snørtevold fra 1940. Han hadde videre sentrale roller i Vi som går stjernevejen (1956), Naboerne (1966), Utro (1966), Hærværk (1977), De uanstendige (1983) og Babettes gjestebud (1987). Rode medvirket i over 40 spillefilmer og hadde også flere oppdrag for dansk TV. Han hadde sin siste filmrolle i 1991 og sin siste TV-opptreden i 1994 i stykket Kærestebreve, som var en TV-overføring fra Det Kongelige Teater.
Iryna Vaskouskaya
Iryna Vaskouskaya (født 2. april 1991) er en belarusisk friidrettsutøver som konkurrerer i tresteg.
Hun representerte Belarus under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i kvalifiseringen i tresteg.
Ebbe Rode
Priser
Han ble i 1990 tildelt Æres-Robert. I 1954 fikk han utmerkelsen Studenternes æreskunstner og i 1985 fikk han Gustav Wied-prisen.
Privatliv
Rode var sønn av dikteren Helge Rode (f. 1870 – d. 1937) og forfatterinnen Edith Rode (f. 1879 – d. 1956). Han var gift med Bodil Kjer (1939–45), Helle Virkner (1949–59) og Nina Pens Rode fra 1959 og til hennes død i 1992. Han var sine siste leveår samboer med den svenske skuespillerinnen Rut Hoffsten. Han er far til den nå avdøde skuespilleren Martin Rode (f. 1961 – d. 1989).
Under andre verdenskrig flyktet Rode sammen med Mogens Wieth og Bodil Kjer til Sverige, da de hadde gitt uttryk for anti-nazistiske holdninger. Det var Frihedsrådet, som oppfordret dem til å reise. Rode ble motstandsmann og gikk inn i Den Danske Brigade. Da han kom hjem hadde imidlertid Bodil Kjer funnet seg en annen mann.
Han er gravlagt på Frederiksberg Ældre Kirkegård.
Hillbrow
Hillbrow er et boligområde i Johannesburgs bykjerne. Området er kjent for sin høye befolkningstetthet, arbeidsledighet, fattigdom og kriminalitet.
På 1970-tallet, under apartheid, var området kun for hvite, men ble med tiden et «grått område», hvor mennesker med forskjellig etnisitet bodde sammen. Dette ga en kosmopolitisk og politisk progressiv følelse, men dessverre kunne ikke infrastrukturen takle den raske befolkningsveksten på grunn av dårlig planlegging. Dette, sammen med mangelen på investeringer og økning av den svarte befolkningen, førte til en mengde middelklasseinnbyggere på 1980-tallet og store bygningers forfall, og i kjølvannet har en urban slumby vokst frem.
I dag er brorparten av innbyggerne innflyttere fra townships, utkantstrøk og andre deler av Afrika (spesielt Nigeria), hvorav mange lever i stor fattigdom.
Området inneholder gatemarked som hovedsakelig benyttes av de lokale innbyggerne, da området ikke er særlig trygt for turister.
Johannesburg Art Gallery holder til her, og inneholder verk av store lokale kunstnere som William Kentridge.
Øyvind Strand (dirigent)
Øyvind Strand (født i 1956) er en norsk musiker, komponist og dirigent. Han er oppvokst i Drangedal og bosatt i Skien.
Dirigent m.v.
Særlig som dirigent for Musikkforeningen Suoni har Strand vært initiativtager til og gjennomført store samarbeidsprosjekter mellom korps, kor og solister, ofte profesjonelle sangere, skuespillere og musikere. Til disse produksjonene arrangerer han mye av musikken. I 1995 satte de opp musikkspillet Sommer i Tyrol og to år senere produserte de kabareten Evert, basert på Evert Taubes liv og musikk. I denne sammenheng har han arbeidet med artister som Solveig Kringlebotn, Elisabeth Andreassen, Eli Kristin Hansveen, Ingebjørg Bratland, Lina Johnson, Lars Klevstrand, Anders Vangen , Didrik Solli-Tangen , Emil Solli-Tangen , Lasse Kolstad, Harald Heide-Steen jr., Ole Edvard Antonsen, Frøydis Grorud, Guttorm Guttormsen, Knut Buen og Bjørn Vidar Solli.
Komponist
Øyvind Strand har komponert flere marsjer som er blitt populære, blant andre Telemark Bataljon, Biograf, Himmelstuperne og Ambassadør , komponert teatermusikk, samt arrangert en mengde musikk for orkester, korps, kor, revy og teater. Hans musikk er etterspurt og spilles av mange norske korps, blant annet av forsvarskorpsene, og marsjen Telemark Bataljon ble brukt som felles avslutningsmarsj på Norsk Militær Tattoo i Oslo Spektrum i 2016. I forbindelse med grunnlovsjubileet i 2014 komponerte han, på bestilling fra Telemark Kulturnettverk, marsjene Hønemarsj (bygd på folkevisen Pål sine høner) og Nordmannen (bygd på Mellom bakkar og berg). I 2017 komponerte Strand marsjen Landlov på bestilling fra Kongelige norske marines musikkorps, tilegnet kommandørkaptein Truls Sanaker som gikk av med pensjon. Samme år fullførte han Three Spirituals for sopran, blandet kor og blåseorkester og han komponerte marsjen På skinner i forbindelse med 100-årsjubiléet for Bratsbergbanen og Vannveien til Telemarkkanalens 125-årsjubileum.
Til 125-årsjubileet til Skien kirke i 2019 komponerte Strand bestillingsverket «Himmelborg» for blåserorkester, orgel og hardingfele. Verket baserer seg på to norske folketoner og ble urfremført i Skien kirke 4. februar 2020, med Strand som dirigent.
I anledning 400 års-jubileet for Cort Adelers fødsel i Brevik (16. desember 1622) komponerte han Adeler marsj, som Brevik Musikkorps urfremførte 17. mai 2022 og som ble spilt flere ganger i jubileumsåret.
Priser og utmerkelser
For sitt lange virke i Telemarks kulturliv har Øyvind Strand mottatt flere priser og utmerkelser. Fra Norges Musikkorps Forbund er han hedret med både Hederstegn for dirigenter og Fortjenestemedaljen. Ellers har han blitt tildelt følgende stipend og priser:
Cimetière du Montparnasse
Cimetière du Montparnasse (Montparnasse kirkegård) er en av Paris' fire store kirkegårder. Mange berømtheter, først og fremst franske kulturpersonligheter, ligger begravet her. Kirkegården ligger, som navnet angir, i bydelen Montparnasse, og ble åpnet for offentlig bruk 1824.
The Next Day
The Next Day er et album av David Bowie som ble utgitt den 8. mars 2013. Utgivelsen var David Bowies første siden Reality som kom ut i 2003. Albumet fikk meget god kritikk. Utgivelsen av albumet ble gjort kjent som en overraskelse den 8. januar på Bowies 66. bursdag, på hans hjemmeside. Singelen «Where Are We Now» ble opplastet der og umiddelbart gjort tilgjengelig for nedlasting på iTunes. Hele albumet ble gjort tilgjengelig på iTunes noen dager før utgivelsen.
Hochwildstelle
Hochwildstelle (2747 moh.) er et fjell i Steiermark i Østerrike. Fjellet ligger i Niedere Tauern sørøst for Schladming.
Hochwildstelle bestiges gjerne med utgangspunkt i Hans-Wödl-Hütte (1533 moh.) nord for fjellet. Herfra går sti via Neualmscharte opp til toppen.
Genocide
Genocide er et dobbelt samlealbum fra det britiske heavy metal-bandet Judas Priest.
Albumet ble utgitt i 2000 på Gull Records, og inneholder de to første studioalbumene til Judas Priest; Rocka Rolla og Sad Wings of Destiny.
Sporliste
Alle spor av Rob Halford, K.K. Downing og Glenn Tipton unntatt hvor annet er nevnt.
Sead Kolašinac
Sead Kolašinac (uttales IPA: [koˈlaʃiˌnats]; født 20. juni 1993) er en tyskfødt bosnisk fotballspiller som spiller for den italienske klubben.
Arsenal
Den 6. juni 2017 skrev han under for Arsenal. Før det, spilte Kolašinac for den tyske fotballklubben FC Schalke 04.
Landslaget
Han er født i Tyskland av bosniske foreldre og han har spilt flere aldersbestemte landskamper for Tyskland.
Han representerte Bosnia i fotball-VM i Brasil 2014. Han var i startoppstillingen i Bosnias første VM-kamp noensinne den 16. juni 2014. Han scoret et selvmål bare 3 minutter ut i oppgjøret, hvor Bosnia tapte 1-2. Dette selvmålet var det raskeste i en VM-kamp noensinne.
Babstovo
Babstovo (russisk: Бабстово) er en by på 3.804 innbyggere (2002), i den Den jødiske autonome oblast. Stedet huser 69. fortifiserte infanteribrigade og viktig militær infrastruktur.
Liadagmis Povea
Liadagmis Povea (født 6. februar 1996) er en cubansk friidrettsutøver som konkurrerer i tresteg.
Hun representerte Cuba under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i kvalifiseringen i tresteg.
Michael Carter (nose tackle)
Michael D'Andrea Carter (født 29. oktober 1960 i Dallas i Texas) er en tidligere amerikansk fotballspiller og friidrettsutøver. Han spilte amerikansk fotball på profesjonelt nivå som nose tackle for San Francisco 49ers i National Football League (NFL). Carter ble utvalgt til Pro Bowl tre ganger og All-Pro fire ganger, inkludert tre ganger til førstelaget. Han hjalp 49ers til tre Super Bowl-seiere. Han deltok også i olympiske leker hvor han vant en sølvmedalje i kulestøt under Sommer-OL 1984.
High school
Carter satte en amerikansk high school-rekord på 81 fot og 3½ tomme i 12-pound kulestøt, over ni fot lengre enn den forrige rekorden. Han satte rekorden under friidrettsstevnet Golden West Invitational i 1979, hvor han representerte Jefferson High School fra Dallas, Texas. Ingen andre high school-atleter har siden kommet innen to fot av hans rekord. I 2004 rangerte USA Track & Field rekorden som det 16. beste øyeblikket i amerikansk friidrett de siste 25 årene. Track and Field News utpekte ham til "High School Athlete of the Year" i 1979.
College
Carter fikk et idrettsstipend for amerikansk fotball ved Southern Methodist University. Han spilte en viktig rolle som en urokkelig forsvarsspiller i SMU Mustangs' lag i 1981 (10–1) og i 1982-sesongen, da laget var ubeseiret (10–0–1). I friidrett vant han fire innendørs og tre utendørstitler i kulestøt i NCAA. Han var en del av SMUs mesterskapslag i utendørs friidrett i NCCA i 1983. Hans personlige rekord med 16-pound kulestøt kom i hans eneste nederlag i et NCAA-stevne, da han som senior kastet en ball 21,76 meter, og havnet på andreplass bak John Brenners 21,92 meter i 1984. Etter at han ble uteksaminert vant han sølvmedalje i kulestøt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles.
Profesjonell karriere
Han er medlem av Texas Track and Field Coaches Association Hall of Fame.
Familie og privatliv
Carter er gift og har tre barn; D'Andra, Michelle (en olympisk utøver og gullmedaljevinner), og Michael Jr. Michelle var NCAA-mester i innendørs kulestøt i 2005 og 2006, og vant gullmedaljen under Sommer-OL 2016 i Rio med sitt siste av seks kast, hvor hun slo den regjerende mesteren Valerie Adams. I likhet med faren satte Michelle også en amerikansk high school-rekord i kulestøt.
Karen Pinholt
Karen Pinholt (født 27. februar 1975 i Danmark) var fra 1. juli 2008 leder i LLH – Landsforeningen for lesbiske, homofile, bifile og transpersoner. Hun ble gjenvalgt på landsmøtet i juni 2010, med gikk av som leder med virkning fra 1.1.2011 etter eget ønske. Hun ble etterfulgt av Bård Nylund.
Pinholt har bodd i Norge siden 1999. Hun er utdannet cand.polit. ved Universitetet i Oslo, og har vært rådgiver i Fiskeri- og kystdepartementet før hun ble valgt til leder i LLH. Hun ble valgt til medlem i LLHs sentralstyre i 2006. Pinholt har siden 2004 vært aktiv i Foreningen for Partnerskapsbarn, og har tidligere også vært politiker for Socialdemokratiet i Danmark.
Pinholt arbeider i dag som kommunalsjef i Nittedal kommune.
Johanna Geyer Carles
Johanna Geyer Carles (født 10. oktober 1995 i Toulon) er en fransk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp og terrengløp, og representerer klubben Athle Sud 77. Hun har gull på 1500 meter fra U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016 som fremste internasjonale meritt.
Idrettskarriere
Geyer Carlos vant 1500 meter ved det franske ungdomsmesterskapet i 2012. I terrengløp fikk hun bronse ved det franske ungdomsmesterskapet (cadettes).
Hun deltok ved VM i terrengløp 2013, og kom på 60.-plass på 6 km i juniorklassen. Ved det franske mesterskapet i terrengløp vant hun juniorklassen. Hun deltok også ved EM i terrengløp 2013, der hun kom på 16.-plass i juniorklassen. Frankrike kom på 9.-plass i lagkonkurransen i denne klassen.
Ved junior-EM i friidrett 2013 deltok hun på 1500 meter. Der endte hun på 6.-plass, med tiden 4:23,50.
Ved junior-VM i friidrett 2014 deltok hun på 1500 meter. Der løp hun på 4:33,84 i sitt innledningsheat, som var 27. beste tid. Hun gikk dermed ikke til finalen. Hun vant igjen juniorklassen ved det franske mesterskapet i terrengløp, og ved det franske mesterskapet i stafetter (Coupe de France) vant hun gull på 4 x 400 meter.
Hun deltok ved EM i terrengløp 2015, og kom på 29.-plass i U23-klassen.
Ved det franske mesterskapet innendørs 2016 fikk hun sølv på 1500 meter, bak Élodie Normand. I mars vant hun det franske mesterskapet i terrengløp, i seniorklassen.
Hun vant 1500 meter ved U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016.
Aleksander Saprykin
Aleksander Mikhajlovisj Saprykin (russisk: Александр Михайлович Сапрыкин, født 28. juli 1946 i Kaluga, død 4. mai 2021) var en sovjetisk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1972 i München.
Saprykin vant en olympisk bronsemedalje i volleyball under OL 1972 i München. Han var med på det sovjetiske laget som kom på tredjeplass i volleyballturneringen for menn bak Japan og Øst-Tyskland. Sovjetunionen tapte semifinalen mot Øst-Tyskland med 1 - 3 men vant bronsefinalen mot Bulgaria med 3 - 0. Saprykin spilte sju kamper i OL-turneringen.
Atle Guttormsen
Atle Guttorm Guttormsen (født 7. mars 1972 i Oslo) er en norsk professor med doktorgrad i økonomi fra Norges miljø- og biovitenskapelige universitet (NMBU). Han er også far og trener til to av Norges beste stavhoppere gjennom tidene, Sondre og Simen Guttormsen.
Bakgrunn
Guttormsen er ansatt som professor ved NMBU. Han er utdannet med master i økonomi ved NMBU fra 1991 til 1995, en master innen finans fra Norges Handelshøyskole (NHH) fra 1996 til 1998 og sist, PhD innen økonomi ved NMBU fra 1998 til 2002. Han ble dosent ved NMBU fra 2003 og har hatt sitt professorat der siden 2006. I mellomtiden har han hatt mindre stillinger som adjungert professor ved Universitetet i Oslo fra 2008. Han fikk Fulbright-stipend ved The University of California, Davis fra 2010. Fra 2014 til 2017 var han adjungert professor ved Nord universitet.
Trener
Siden 2017 har han kombinert sin stilling ved NMBU med treneroppdraget for sine sønner. Som del av dette har han fungert som trener under Norges friidrettsforbund. Han var selv stavhopper i sin ungdom og hoppet 3,55 som 17-åring i 1989.
US Open Championship 1931
US Open Championship 1931 ble arrangert i Toledo, Ohio i USA i 1931.
Johan Mæresmo
Johan Berntsen Mæresmo (født 23. mai 1885, død 26. mars 1956) var en norsk jernbanearbeider, småbruker og politiker (Ap).
Han var sønn av skredder og småbruker Bernt Josiassen og Petrikke Iversdatter på Mæresmo på Skatval i Nord-Trøndelag. Han giftet seg i Trondheim i 1911 med Jenny Grønset fra Vefsn. De bodde i Soknedal under anleggelsen av Dovrebanen, og sønnen deres kom tilbake til Soknedal som baneformann. I 1920 kjøpte de småbruket Øvre Mære, like ved barndomshjemmet hans på Skatval. Johan Mæresmo ble baneformann på Skatval, og avgikk med pensjon i 1950, etter 46 års tjeneste i NSB.
Sericoderus
Sericoderus er en slekt av bittesmå biller som lever av soppsporer. De kan finnes i komposter og andre steder der plantedeler brytes ned av sopp. Én art er kjent fra Norge.
Levevis
Punktbillene finnes mellom råtnende plantedeler, for eksempel i løvstrø og komposter. Både larver og voksne spiser sannsynligvis soppsporer.
Ruslana Tsykhotska
Hun representerte Ukraina i Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i kvalifiseringen i tresteg.
Julie Vollertsen
Julie Jo Vollertsen (født 1. mars 1959 i Syracuse i Nebraska), amerikansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles.
Vollertsen vant en olympisk sølvmedalje i volleyball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Hun var med på det amerikanske laget som kom på andreplass i volleyballturneringen for damer bak Kina. De beseiret Peru med 3-0 i semifinalen, men tapte finalen mot Kina med 0-3.
Jevgenij Abramenko
Jevgenij Abramenko, belarusisk Яўген Сяргеевіч Абраменка - Jawhen Siarhjejevitsj Abramenka (født 26. februar 1987) er en belarusisk skiskytter. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 51 på jaktstarten.
Sirkulær sektor
Sirkulær sektor er en del av en sirkel delt fra midtpunktet («kakestykke»). En sirkel som er delt opp i åtte deler, består således av åtte sektorer.
Polen under VM i svømmesport 2022
Polen deltok under VM i svømmesport 2022 i Budapest i Ungarn fra 18. juni til 3. juli 2022.
Ana José Tima
Ana José Tima (født 10. oktober 1989) er en dominikansk friidrettsutøver som konkurrerer i tresteg.
Hun representerte Den dominikanske republikk under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i kvalifiseringen i tresteg.
Kauri Kõiv
Kauri Kõiv (født 25. juli 1983) er en estisk skiskytter. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 46 på jaktstarten.
Crank: High Voltage
Crank: High Voltage er en amerikansk action - thriller fra 2009, regissert av Mark Neveldine og Brian Taylor.
Filmen er en oppfølger til Crank fra 2006 og fortsetter der den slapp.
Handling
Chev Chelios lander midt i et veikryss, etter å ha falt ut av et helikopter. Han blir plukket opp av gangstere og fjernet fra åstedet. Chev våkner igjen ved et provisorisk sykehus, og blir vitne til leger som fjerner hjertet hans, samtidig som Johnny Vang ser på. Legene legger et kunstig hjerte i brystet hans. Han klarer å stikke av, men legger merke til at en ekstern batteri-pakke som er festet til ham. Ved å avhøre en kjeltring får Chew vite hvor Johnny Vang befinner seg: ved Cypress Social Club.
Chev kontakter Doc Miles, som sier at Chev har blitt utstyrt med et kunstig hjerte. Miles informerer Chev om at når den eksterne batteri-pakken går tom for energi, vil det interne batteriet starte. Han vil deretter ha 60 minutter på seg før det interne batteriet slutter å fungere. Men Chev krasjer bilen sin kort tid senere, noe som ødelegger den eksterne batteri-pakken. Etter å ha fått vei-beskrivelse fra en sjåfør, lar Chev sjåføren bruke startkabler på seg for å lade det interne batteriet.
Han følger etter Vang til en strippeklubb. Men en gruppe meksikanske gangstere, ledet av Chico, dukker opp på jakt etter Chev. Etter en skuddveksling får Chev vite at en gangster ved navn "El Hurón" ønsker å drepe ham, men han finner ikke ut hvorfor. Men han oppdager senere at Poon Dong, leder for en av de kinesiske triadene trengte en hjerte-transplantasjon og valgte Chevs for å erstatte hans eget hjerte. Chev finner en ambulanse hvor han stjeler en batteri-pakke til det kunstige hjertet sitt.
Chev går ut av ambulansen etter å ha sett Johnny Vang på gaten utenfor, og en skuddveksling oppstår. Chev får deretter vite at hjertet hans allerede er transplantert inn i Poon Dong. Johnny Vang blir skutt og drept av Chico, men Chev blir slått bevisstløs. Doc Miles bruker sekretæren sin, kalt Dark Chocolate, for å lokke Poon Dong inn i leiligheten hans for å drepe ham og få tak i Chevs hjerte. Chev forsøker å lade opp batteriet sitt igjen med ett par strømførende ledninger. Men han blir i stedet satt i brann av den massive strømmen.
Rosa Smith Eigenmann
Rosa Smith Eigenmann (født 7. oktober 1858 i Monmouth i Illinois i USA, død 12. januar 1947 i San Diego i California) var den første kvinnelige iktyologen som gjorde seg bemerket.
Hun publiserte først alene, og senere med ektemannen Carl H. Eigenmann, noe som har ført til at rundt 150 arter av fisk i dag er kreditert til «Eigenmann & Eigenmann».
Bakgrunn
Hun ble født som den yngste av ni søsken. Familien kom opprinnelig fra California, og hadde flyttet til Illinois for å starte en avis der. Men Rosa hadde dårlig helse så de dro tilbake til California og bosatte seg i San Diego. Hun var interessert i den lokale naturhistorien fra tidlig alder, og ble med i San Diego Society of Natural History.
David Starr Jordan besøkte San Diego i 1879, og traff Smith da, enten på et møte i samfunnet eller fordi han leide hest og vogn hos faren hennes. På denne tiden hadde hun oppdaget den blinde fisken Othonops eos i huler under Point Loma. Jordan ble imponert og oppfordret henne til å studere med ham ved Indiana University. Hun tilbrakte to år der, men måtte returnere hjem på grunn av sykdom i familien.
Mens hun var der møtte hun medstudenten Carl og fortsatte å korrespondere med ham etter at hun dro til San Diego igjen.
Ichtolog
Rosa publiserte også en formell beskrivelse av Othonops eos og andre fisker.
Carl kom til California etter at han hadde tatt sin bachelorgrad, og de giftet seg 20. august 1887. De dro deretter til Harvard University hvor de studerte samlingene, og Rosa ble den første kvinnen som gikk hovedfagskurs ved Harvard. De publiserte også de første av mange samarbeider.
Etter flere år i San Diego ble Carl professor ved Indiana. Rosa fortsatte å samarbeide med ham gjennom disse årene, men i mindre grad. Av deres fem barn var en datter funksjonshemmet, og Rosa tok mesteparten av arbeidet som dette medførte. Av barne tilbragte Lucretia Margaretha Eigenmann (1889- ) det siste av livet nær Butlerville i Indiana; Charlotte Elizabeth Eigenmann (1891-1959) studerte ved Stanford og fikk en karrere med redaksjonelt arbeid; Theodore Smith Eigenmann (1893-1970) ble etter militærtjeneste frem til 1918 pasient ved veteranhospitaler; Adele Rosa (Eigenmann) Eiler (1896-1978), som ledsaget faren på Irwin-ekspedisjonen til Sør-Amerika 1918-1919, fullførte sin medisinske utdannelse ved Indiana University i 1921; Thora Marie Eigenmann (1901-1968) tok utdannelse ved University of Missouri og ble skrivende.
Da Carl fikk slag i 1927 flyttet familien til San Diego. Etter at han døde i april samme år, forble hun der, men ikke lenger aktiv innen vitenskapen.
Graceland
Her ble han funnet død på badet av sin forlovede Ginger Alden på ettermiddagen den 16. august 1977. Graceland ble åpnet for publikum 7. juni 1982. De valfarter i tusentall årlig for å se hvordan «The King of Rock 'n' Roll» bodde og levde. De kommer også for å se hans grav i den store parken ved huset. Her er Elvis gravlagt sammen med sine foreldre og en av bestemødrene sine.
The Best of Judas Priest
The Best of Judas Priest er et samlealbum fra det britiske heavy metal-bandet Judas Priest.
Albumet ble utgitt i 1977, 1987 og 2001 på Gull Records, og inneholder spor fra de to første studioalbumene til Judas Priest; Rocka Rolla (1974) og Sad Wings of Destiny (1976), samt et spor som ble gitt ut på Sin After Sin (1977).
Sporliste
Alle spor av Rob Halford og K.K. Downing, unntatt hvor annet er nevnt.
Christian Klar
Bakgrunn
Christian Klars mor var gymnaslærer i Karlsbad i Baden, faren Alfred Klar var visepresident for skolestyret i Karlsruhe. Klar hadde en søster og tre brødre. Christian Klar begynte gymnastiden ved Hans-Thoma-Gymnasium i Lörrach, og fullførte ved Eichendorff-Gymnasium i Ettlingen med abitur i 1972.
Han studerte deretter en kort tid historie og filosofi ved universitetet i Heidelberg uten slutteksamen. Han var en kortere tid medlem av Freie Demokratische Partei og Jungdemokraten. I studietiden nektet han militærtjenesten med begrunnelsen at han hadde «en inderlig libsbejaende innstilling» så sterk at intet kunne bevege ham til «å såre eller drepe noe menneske».
På midten av 1970-tallet bodde han i kollektiv med Adelheid Schulz, Günter Sonnenberg og Knut Folkerts i Karlsruhe. De ble alle senere medlemmer i RAF.
Leder i Rote Armee Fraktion
Klar begynte å engasjere seg for RAF-fangenes situasjon i tyske fengsler på midten av 1970-tallet. I 1974 deltok han i en okkupasjon av Amnesty Internationals kontorer i Hamburg, i protest mot behandlingen av RAF-fangene. Han ble selv medlem av RAF i 1976.
Klar var fra 1979 en av de mest ettersøkte terrorister i Tyskland, og ble kjent for sin evne til å skifte utseende for å unngå arrestasjon.
Arrestasjon og dom
Christian Klar ble arrestert under en joggetur i Sachsenwald-skogen utenfor Hamburg i 1982.
I 1985 ble Klar dømt til seks ganger livstid pluss 15 år i fengsel. Retten slo fast at det forelå særdeles skjerpende omstendigheter, som innebærer at Klar ikke kunne løslates før utløpet av en minstetid. I 1992 fikk han ytterligere en livstidsstraff. I 1997 avgjorde Oberlandesgericht Stuttgart at minstetiden utgjorde 26 år, og at Klar derfor tidligst kunne løslates etter 3. januar 2009.
Klar sonet dommen i Bruchsal fengsel i den sørtyske delstaten Baden-Württemberg.
Notable forbrytelser
Under sin rettssak ble Christian Klar, i likhet med Brigitte Mohnhaupt, dømt for alle vesentlige RAF-forbrytelser i perioden 1977-1981. Da de fleste tidligere RAF-medlemmene aldri har forklart seg for politiet, er det stadig knyttet stor usikkerhet til hendelsesforløpet i flere av sakene. Det er derfor ikke usannsynlig at Klar kan ha blitt dømt for forbrytelser han ikke var skyldig i.
Mordet på Jürgen Ponto
Klar ble dømt for mordet på styreleder for Dresdner Bank, Jürgen Ponto, 30. juli 1977 i Oberursel ved Frankfurt am Main. Klar, Mohnhaupt og Susanne Albrecht hadde opprinnelig planlagt å kidnappe Ponto. Albrecht var datter av et ektepar som var venner av Ponto-familien og ble uten videre sluppet inn Pontos villa. Da også Klar og Mohnhaupt trengte seg inn, og det ble klart at det dreide seg om et borføringsforsøk, satt Ponto seg til motverge og ble skutt og drept. Albrecht vitnet mot Klar og Mohnhaupt under sin rettssak i 1991.
Bortføringen og mordet på Hanns-Martin Schleyer
5. september 1977 kidnappet RAF presidenten for den tyske industriforeningen BDI, Hanns-Martin Schleyer. To politimenn, en sikkerhetsvakt og Schleyers privatsjåfør ble drept under bortføringen. 18. oktober ble Schleyer drept etter at myndighetene hadde nektet å innfri RAFs krav om frigivelse av flere av deres fengslede medlemmer. Liket av Schleyer ble funnet i grensebyen Mulhouse (tysk: Mülhausen) i Frankrike 19. oktober. Likvideringen skjedde etter at det kaprede Lufthansa-flyet «Landshut» dagen før var blitt stormet og gislene befridd av tyske GSG9-soldater i Mogadishu. Klar ble dømt for medvirkning til drapene.
Løslatelse
I 2003 søkte Christian Klar om å bli benådet, men daværende ministerpresident i Nordrhein-Westfalen, Johannes Rau overlot til etterfølgeren Horst Köhler å ta stilling til søknaden.
Klar kan ha ødelagt sine egne sjanser for å bli benådet da han i 2007 skrev et brev som ble gjengitt på Rosa Luxemburg-konferansen i Berlin, arrangert av den venstreorienterte avisen Junge Welt. I brevet skrev han blant annet om behovet for å «fullende nederlaget for kapitalens planer og åpne døren for en annen fremtid». Klars uttalelser vakte sterke reaksjoner, blant annet fra CSUs generalsekretær Martin Söder og lederen for Freie Demokratische Partei, Guido Westerwelle, som begge markerte seg mot benådning. I mai 2007 avslo president Horst Köhler søknaden om benådning.
24. november 2008 besluttet Oberlandesgericht Stuttgart at Klar etter utløpet av minstetiden på 26 år den 3. januar 2009 ville bli løslatt på prøve. Beslutningen om løslatelse utløste en ny bølge av kritikk, ettersom Klar aldri har uttrykt anger. «Klar har aldri tatt avstand fra RAFs forbrytelser», konstaterte den bayerske justisministeren Beate Merk, og påpekte at Klar tvert imot har gjort det tydelig at han fortsatt identifiserer seg med de målene RAF hadde og at ofrenes følelser ikke berører ham. Også en rekke av RAFs ofre reagerte sterkt på løslatelsen av Klar.
19. desember 2008 ble Klar løslatt fra Bruchsal fengsel i Karlsruhe etter 26 år bak murene. Han hadde da sonet lenger enn noen annen fange i moderne tysk historie. Flere kommentatorer pekte på at Klar hadde sittet lenger i fengsel enn noen av de ledende nazistene som ble dømt etter annen verdenskrig.
Livet etter RAF
I 2016 kom Klar igjen i medienes søkelys, da Die Linke-politiker Diether Dehm forsøkte å skaffe ham adgangskort til den tyske riksdagen. Klar hadde arbeidet for Dehm, blant annet med driften av politikerens offisielle nettside. Søknaden om adgangskort ble imidlertid avslått.
Snarum stavkirke
Snarum stavkirke (Snarheims kirkja) sto i bygden Snarum i Modum, nærmere bestemt på grunn utskilt fra Prestegården (gnr. 159). Kirken nevnes først i Povel Huitfeldts Stiftsbok fra cirka 1575, siden diplomet merket DN VII brev 465 av 10. februar 1466 trolig er falskt. Det er kjent at kirken i 1590-årene bare holdt tjeneste hver fjerde søndag. Videre omtaler Jens Nilssøn i 1595 soknet som anneks til Modum, altså Heggen kirke som ligger rett ved den enorme skiflyvningsbakken i Vikersund.
Historikk
Det er usikkert når stavkirken ble reist. Svært lite er kjent om kirken fra før 1600-tallet, annet enn det som nevnes i innledningen. To bevarte ornamentale portalplanker fra kirken er bevart og dateres til tiden før år 1300 av professor Lorentz Dietrichson, men han presiserer at han ikke vet hvor lenge før de ble laget. Om portalen var primær eller sekundær er heller ikke kjent, så man kan ikke uten videre hevde at kirken var like gammel.
TVINN
TollVesenets INformasjonssystem med Næringslivet (TVINN) er et elektronisk system for utveksling av tolldeklarasjoner mellom næringslivet og Tolletaten.
Snarum stavkirke
Historikk
Ifølge stavkirkes regnskaper for tidsrommet 1620–1624 fikk kirken oppført et «nytt tårn med spir av jern» et av disse årene. Vinduene satt under taket på svalgangen, som hadde arkoppbygg for å gi mer lys til vinduene. Dette ble reparert med blant annet ny sval i 1639. Stavkirken ble utvidet til korskirke med laftede tverrskip i 1663. Veggene i skipet og koret var imidlertid gjort av stavverk og stavveggene besto av hogde veggplanker som har stått på svill, med stolper i hjørnene. For 1669 er det notert at det ble lagt inn ny svill under sanghuset (koret). Dessuten ble en lekkasje i skilleveggen mellom skipet og koret utbedret. En befaring ved kirken i tidsrommet 1673–1675 bekrefter at den var en stavkirke, «hvis svaler særlig nævnes». Etter en besiktigelse i 1688–1689 nevnes det at kirken hadde svalganger rundt (utenfor) og at det til kirken da var «tvende vinger», altså tilført korsarmer. Likeledes sier besiktigelsen at kirken var «indeni temmeligen malit oc stafferet». Besiktigelsen sier videre at tårnet, som satt på en takrytter over skipet og hadde høy hjelm, var i måtelig stand.
TVINN
Formål
Bakgrunn for innføringen av systemet var:
Snarum stavkirke
Historikk
Ny støpul for klokkene ble oppført på kirkegården i 1699, fordi hjelmen over takrytteren var blitt så skrøpelig at klokkene måtte flyttes. Ifølge ei inventarliste fea 1574–1577 fantes det én klokke og én håndklokke ved kirken, men begge er tapt. Inventarlister fra 1629 og 1664 nevner to håndklokker, men også disse er tapt.
Det er ukjent hvor mange portaler kirken har hatt, men man må regne med at den minst hadde vestportal. Den eneste dokumentasjonen man har om portaler stammer fra regnskapene i 1619, hvor det heter at det ble anskaffet en stor stokkelass til kirkedøren.
TVINN
Eksterne lenker
Tollvesenet om TVINN
Snarum stavkirke
Historikk
Stavkirken blir avløst av en laftet tømmerkirke i 1702. Den reises med tilsvarende grunnplan og på samme grunnmur som stavkirken, som altså må være revet før byggingen av ny kirke tok til. Tømmerkirken får stå til i 1869, da nye Snarum kirke sto klar på en plass rett sør for gamlekirken og tett inntil kirkegårdsmuren. Den gamle tømmerkirken rives.
Bevart etter stavkirken
En portal fra stavkirken er bevart. Da stavkirken ble revet ble portalen plassert ved inngangen til våpenhuset på den nye tømmerkirken fra 1702. Fortidsminneforeningen ber i et brev fra 1891 til presten ved Snarum kirke om at «de gamle Dørstolper med Udskjæringer, som findes ved Indgangen til Kirkens Vaabenhus» blir sendt inn til Universitetets Oldsaksamling i Oslo. I svarbrevet fra presten heter det «... Snarum gamle kirke har en gammel Kirkedør med de almindelige svære Laase og Ring og i den ellers høist tarvelige Vestibule («Kirkesvala») stolpeværk, hvori de almindelige Arabesker, der ellers her ser ud til at være slet udskaarne. . .». Dietrichson daterte arbeidene på portalplankene til før år 1300, men kunne ikke si noe om hvor lenge før det ble gjort. Roar Hauglid sier at i portalplankene henger det ennå noe igjen av «sognestilen». Dietrichson kaller det «den sogn-valdreske type». Plankene har tydelig palmettfrisen nederst og noe av blomsterornamentikken er i behold, men dyreornamentikken er borte og kun dragehodene neders danner fremdeles utgangspunktet for rankene.
Ved Drammens museum er det bevart en døpefont i renessansestil fra stavkirken (nr. 3008 i museets system). Snekkerarbeidet er 8-sidet og kummen bæres av en dreiet midtsøyle og støttes av fire sveifede knekter og fire stående figurer. Også sokkelen er 8-sidet. Døpefonten er 91 cm høy og 79 x 79 cm bred, og den er sterkt restaurert. Fra stavkirken er også bevart en katekismetavle fra 1598.
Janez Marič
Janez Marič (født 10. august 1975) er en slovensk tidligere skiskytter. Han representerte landet sitt i fire olympiske vinterleker, 2002 i Salt Lake City, 2006 i Torino, 2010 i Vancouver og 2014 i Sotsji.
Max Delbrück
Max Ludwig Henning Delbrück (født 4. september 1906, død 9. mars 1981) var en tysk-amerikansk biofysiker og nobelprisvinner.
Edward Blyth
Edward Blyth (født 23. desember 1810, død 27. desember 1873) var en engelsk zoolog og kjemiker. Han er kjent som en av grunnleggerne av indisk zoologi. Han ble født i London. I 1841 reiste han til India for å bli kurator for Royal Asiatic Society of Bengal. Han oppdaterte museets kataloger og publiserte Catalogue of the Birds of the Asiatic Society i 1849. Han fikk ikke gjort mye feltarbeid selv, men mottok og beskrev mange fuglespesimener fra Allan Octavian Hume, Samuel Tickell, Robert Swinhoe og andre. Han var kurator til 1862, da dårlig helse tvang ham til å reise tilbake til England. The Natural History of the Cranes ble publisert i 1881.
Max Delbrück
Biografi
Delbrück blei født i Berlin, i det som den gang het det tyske rike. Faren Hans Delbrück var professor i historie ved universitetet i Berlin og hans mor var barnebarn av Justus von Liebig.
Delbrück studerte astrofysikk, før han dreide i retning teoretisk fysikk, ved universitetet Göttingen. Etter å ha mottatt sin doktorgrad i 1930 reiste han til England, Danmark og Sveits. Han møtte Wolfgang Pauli og Niels Bohr, figurer som fikk han til å interessere seg for biologi.
Delbrück dro tilbake til Berlin i 1932 som assistenten til Lise Meitner, som samarbeida med Otto Hahn. De bearbeida resultatene av forsøk på å bestråle uran med nøytroner. I løpet av denne perioden skreiv han noen avhandlinger. En av disse avhandlingene viste seg å bli et viktig bidrag i forsøk med spredning av gammastråler. Hans konklusjon viste seg å være rent teoretisk, ettersom det var umulig å gjennomføre på det tidspunktet. 20 år senere stadfesta Hans Bethe fenomenet og kalte det opp etter Delbrück.