cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chartreskatedralen
Katedralen er av særlig interesse fordi den er bevart bortimot intakt og uten endringer gjennom århundrene. Glassmaleriene i katedralen er for det meste autentiske fra tidlig 1200-tall. De dekker totalt over 2 600 kvm, og for å oppnå maksimalt med vindusflate har katedralen store strebebuer som bærer konstruksjonen.
Chartreskatedralen var en av de første katedralene som sentrerte seg om dyrkelsen av jomfru Maria. Katedralen skal være i besittelse av Sancta Camisa, den hellige tunikaen som jomfru Maria angivelig hadde på seg mens hun gikk gravid med Jesus. Mange pilegrimer kommer for å se relikviet, angivelig en gave fra Karl den skallede i 876. Karls bestefar, Karl den store, skulle ha fått tunikaen som gave fra keiserinne Irene, og på 1900-tallet ble det funnet pollen fra Palestina i det første århundre i kledet.
Chartreskatedralen ble innskrevet på UNESCOs verdensarvliste i 1979.
Referanser
<References />
Kulehop
Kulehoper er tette kuleformede ansamlinger av stjerner. Slike hoper har en diameter på omkring 100 lysår og inneholder mellom 10 000 og 10 mill stjerner. Kulehoper finnes i Melkeveien og andre galakser og inneholder vanligvis metallfattige stjerner som derfor er blant de eldste stjernene som ble dannet i universet. Kulehoper dannes fremdeles.
Baetis bundyae
Baetis bundyae er en døgnflue som tilhører familiegruppen smådøgnfluer strømdøgnfluer eller bekkedøgnfluer. Gruppens mange norske navn har oppstått på grunn av ulike norske dialekter og fra litteraturen.
Utbredelse
Baetis bundyae har en nordlig utbredelse i Europa og Nord-Amerika. Den finnes helt nord og i fjellet i Norge.
Voksne (imago)
Kroppen er 5-8 millimeter lang. Kroppen er olivengrønn. Vingene er trekantet og holdes rett opp og ut fra kroppen i hvile. Bakvingen er liten, mye mindre enn framvingen, den er fint oval på form. Lengst bak på bakkroppen er det to haletråder (cerci).
Nymfer/larver
Nymfene er mellom 6-8 millimeter lang. Den har tre haletråder, som er kortere enn kroppen, og den miderste er litt kortere en de to på siden. Haletrådene har ikke noe mørkt bånd. Den midterste haletråden har små korte hår ut til hver side. De to ytre haletrådene har bare hår på innsiden. Beinas kloledd har ikke små fine hår på hver klospiss. Låret (femur) er besatt av små svarte pigger (krever god forstørrelse for å se). Bakkroppen har mer uskarpe tegninger. Det er sju par små bladformede gjeller bokover på siden av bakkroppen, de er tre til fire ganger så lange som de er brede.
Levevis
Baetis bundyae finnes i små bekker og større elver med rennende vann. Den lever mesteparten av sitt liv som larver eller nymfer. Eggene slippes av hunnen ned på vannoverflaten. De synker straks til bunnen. Nymfene lever nedgravd i bunnmaterialet, i mudder og sand på bunnen. De spiser små partikler av organisk materiale, som alger, planterester eller råtnende planter. Men også av andre mindre dyr. I Norge har den vanligvis et nymfestadium på 1 år.
Baetis bundyae tilhører gruppen insekter med ufullstendig forvandling, som betyr at den ikke har et puppestadium mellom nymfestadiet og «Fluestadiet» (imago). Døgnfluenes livssyklus er enestående i dyreriket på grunn et mellomstadie kalt subimago som ingen andre kjente insektsgrupper gjennomgår. Fluefiskere kaller dette stadiet for dun (engelsk).
Systematisk inndeling
Baetis bundyae er listet som en norsk art i Aquatic insects of North Europe., men den mangler i Limnofauna Norvegica. Begge publikasjonene er fra 1996 og gir oversikt over norske døgnfluer. På grunn av at arten nokså nylig ble beskrevet (1973), samtidig som den er svært lik innsjø smådøgnflue (Baetis macani) er det sannsynlig at en del av det norske materialet av innsjø smådøgnflue i virkeligheten er Baetis bundyae.
José Gervasio Artigas
José Gervasio Artigas Arnal (født 19. juni 1764 i Montevideo i Visekongedømmet Río de la Plata, død 23. september 1850 i Ibiray ved Asunción i Paraguay) var en uruguayansk nasjonalhelt, offiser og politiker, og har blitt kalt «faren til den uruguayanske selvstendigheten.» Gervasio var en av de viktigste politikerne under revolusjonen i det spanske Visekongedømmet Río de la Plata, dagens Argentina, Paraguay og Uruguay, og deltok til disse landenes uavhengighet, og til Argentinas føderalisme.
Artigas-departementet, i den nordlige Uruguay, er oppkalt etter ham. Artigasflagget er en av de tre nasjonale symboler av Uruguay.
Liv Solveig Alfstad
Liv Solveig Alfstad (født 4. november 1968) er en norsk lokalpolitiker som representerer Arbeiderpartiet. Hun har vært ordfører i Nordre Land kommune i Oppland fra 2004 til 2015. Hun tok over midt i en periode, etter at hennes forgjenger Rolf Rønningen døde.
Florac
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Florac
Flommer i Europa 2005
Europeiske flommer 2005 rammet hardest Romania, Sveits, Østerrike og Tyskland, i tillegg til flere andre land i Sentral-Europa og Øst-Europa i august 2005.
Totalt antall døde var 62, med 31 døde i Romania, 20 i Bulgaria, seks i Sveits og fem i Østerrike og Tyskland. Tusener ble evakuert fra sine hjem. Regnet var det verste som hadde rammet Europa siden flommene i 2002.
Painkiller
Painkiller kan vise til:
Sauer
Sauer eller villsauer (Ovis) er en slekt som består av seks ville og én domestisert art, som alle hører hjemme i gruppen sauer og geiter (Caprini) i kvegfamilien (Bovidae). Hannen kalles bukk, sauebukk eller vær, hunnen søye, sau eller tikke og avkommet lam. Selve fødselen kalles lamming. Unge søyer som ikke har lammet ennå kalles gimmer, og unge værer kalles risbit. Villsau skiller seg fra tamsau gjennom sin overlegne fysikk og sine økologiske adapsjoner til bestemte biotoper i økosystemene.
Beskrivelse
Sauer er mellomstore drøvtyggende pattedyr, som fra naturens side er tilpasset et liv i fjellene. Det er typisk betydelig kjønnspreg mellom kjønnene, siden værene ofte blir nær dobbelt så store som søyene. Størst av alle er nominatformen av argalisau, altajargali (O. ammon ammon), der værene ofte blir opp mot 175 kg tunge og opp mot 120 cm i skulderhøyde.
Værene bærer dessuten store horn på hodet, som typisk vokser opp fra skallen og krøller bakover i ei nedovervendt bue. De fleste søyene bærer også horn, men ikke alle. Noen er også naturlig kollet. Søyenes horn er dessuten mye mindre enn værens, som imidlertid kan imidlertid kan variere ganske mye mellom både artene og individene. Lengst horn av alle sauer har også argalisau, i det horna til underarten marcopolosau (O. ammon polii) kan måle opptil 190 cm. Den enorme hornpryden er svært ettertraktet og gjør de store værene til offer for troféjakt.
Domestisering
Genom fra 140 ville og domestiserte individer fra lokale, tradisjonelle og foredlede raser ble sekvensert av forskere, og sammenligninger av DNA-sekvenseringen førte til at det for hver av artene (sau/geit) ble oppdaget omkring 40 regioner der det domestiserte genomet skiller seg fra forfedrenes ville genom. Disse genomiske regionene inkluderer gener som er involvert i funksjonen av nervesystemet eller responsen til immunforsvaret, eller knyttet til særlige avlstrekk. Den store oppdagelsen var imidlertid at 20 av disse regionene var felles for sau og geit, men for flere av dem varierte mekanismene som lå til grunn for differensieringen mellom ville og domestiserte dyr etter arten.
Taksonomi
Antallet arter har vært og er fortsatt omdiskutert. I dag regner de fleste med sju arter. En studie fra 2010 regner imidlertid med seks arter, men noen autoriteter regner med mange flere arter. Argumentene for inndeling handler blant annet om forskjeller i antallet kromosomer. Basert på antallet kromosomer og forskjeller i den geografiske distribusjonen hevdet blant annet Nadel m. fl. (1973) og Geist (1991) at det var seks arter. Men til tross for ulikt antall kromosomer kan altså disse dyra pare seg og få fertilt avkom, derfor har antallet forblitt uavklart.
Det er flere teorier omkring hvordan tamsauen oppsto. Allikevel er de fleste enige om at den oppsto fra villsau av muflontypen. Mest aktuell har Ovis aries vært, men også Ovis ammon har blitt nevnt. I det siste har det også blitt konkludert med at muflon (54 kromosomer) og urial (58 kromosomer) er to selvstendige arter, basert på forskjeller i antallet kromosomer. Rezaei et al. (2010) demonstrerte også at disse to artene danner to sterkt monofyletiske grupper.
En type muflon lever i fjellstrøkene i Lilleasia og sør i Iran. En annen på Sardinia og Korsika. Det finnes imidlertid flere, men det er knyttet usikkerhet til om man skal regne dem som egne arter eller underarter. Spesielt når antallet kromosomer differensierer. Noen kan til og med vise seg å være varianter. Typene er utvilsomt nært beslektet og skiller seg bare gjennom mindre forskjeller. For eksempel er den asiatiske muflonen noe rødere og har litt annerledes horn enn den europeiske. Noen har hevdet at den europeiske populasjonen kan være et resultat av forvillet tamsau, herunder at den asiatiske derfor må regnes som stamfar til både denne og tamsauen. Andre, eksempelvis B. Grzimek, mener at det er omvendt.
Inndeling
Inndelingen følger i hovedsak Faysal Bibi (2013), med enkelte justeringer i henhold til nyere forskning, som Mori, Nerva & Lovari (2019).
Bukk
Bukk kan sikte til:
Amara fulva
Amara fulva er en av billene i delgruppen (underfamilien) Pterostichinae i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.
Utbredelse
Amara fulva finnes i hele Europa, Nord-Amerika og Asia. Finnes i Norge' den regnes ikke som sjelden.
Utseende
Amara fulva er 8-10,4 mm lang og lys på farge, litt gulbrun eller gul. Ofte har den innslag av en grønnlig farge. Brystskjoldets sidekant er markert som et skille mellom over og undersiden, helt bak til det utstikkende hjørnet. Sidene er ikke innsvinget og bakhjørnene er like brede som dekkvingenes skuldre, slik at billen får et ovalt utseende. Dekkvingene tredje rille-mellomrom (fra midtlinjen / sømmen) mangler helt børstepunkter, en fordypning med ett stivt oppstående hår, men de har et stort porepunkt i framkanten, mellom den korte scuttelarrillen og sømmen.
Levevis
Amara fulva på tørre og nesten vegetasjonsfrie steder, med sandgrunn. Den finnes langs vassdrag og innsjøer, men også ved marine strender. Larvene og de voksne (imago) lever som plantespisere.
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Kapiri Mposhi
Kapiri Mposhi er en liten by i Zambia. Det er imidlertid et viktig sted siden den er et trafikknutepunkt for både jernbanen TAZARA og vegtransporten TanZam-vegen. Tettstedet ligger i sentral provinsen. Avstanden til hovedstaden Lusaka er 202 km, og til Kitwe (gruvesenter) er 180 km.
Réseau Ferré de France
Réseau ferré de France (RFF) eier og er ansvarlig for vedlikehold av det franske nasjonale jernbane-nettet. De fleste tog opereres fortsatt av SNCF, det nasjonale jernbaneselskapet, men som en konsekvens av EU-direktiv 91/440, måtte den franske regjeringen lage et skille mellom transportoppdrag og jernbanens infrastruktur. RFF kan til en viss grad sammenlignes med norske Bane NOR
Oversikt
RFF ble opprettet i 1997 ved at SNCFs infrastruktur og gjeld ble overført fra SNCF til RFF. RFF er primært fokusert på refinansiering av egen gjeld og har satt bort mesteparten av vedlikeholdet til SNCF. I fremtiden er det forventet at selskapet selv skal være i stand til å administrere bygging, vedlikehold og renovering av det franske jernbanenettet. Driften av nettet blir i dag også tatt hånd om av SNCF.
RFF mottar subsidier fra den franske stat til betaling av renter på gjeld som tidligere ble belastet SNCF. Som en konsekvens av dette har SNCF i dag et positivt driftsresultat.
Herdla kirke
Byggverket er i stein og har 600 plasser.
Historikk
Det eldste skriftlige spor man har av en kirke på Herdla, er et brev fra pave Eugenius III i 1146 som nevner St. Nikolaus–kirken på Herdla. Kirken ble vigd til helgenen Nikolas av Myra, skytshelgen for sjømenn. Det latinske navnet på kirken var Ecclesiam sancti Nicholai de Hardla. Kirken hadde likheter med kirkene på Moster og Kinn, som begge er stenkirker uten tårn.
Kirken hørte inn under Munkeliv kloster i Bergen, og er jevnlig nevnt i jordebøker herfra. Klosteret ble grunnlagt av kong Øystein I Magnusson omkring 1110. Kirken kan skrive seg fra denne tiden. Omkring 1190 ble kirken under Kristkirken i Bergen, og i 1308 ble Herdla kirke et av de 14 kongelige kapellene under Kristkirken i Bergen.
Herdla kirke var fra starten av en stenkirke i enkel romansk stil, men den ble senere bygget om i gotisk stil med spissbuer.
Etter stormskader ble kirken revet i 1861, og en større kirke ble reist i 1863. Denne kirken brant i 1934. Etter gjenoppbyggingen ble kirken kalt Øygardskatedralen. Kirken ble kirke for det meste av gamle Herdla herad. Heradet omfattet blant annet deler av nåværende Øygarden, Askøy og Alver kommuner. I disse kommunene kjenner mange folk nær tilknytning til Herdla kirke.
Under andre verdenskrig fikk kirken store skader. Tyskerne sprengte tårnet og benyttet kirken til ammunisjonslager og hestestall. Under gulvet ble det gravet nedgang til et tunnelanlegg som gikk tvers over øya, blant annet under store deler av gravplassen. I okkupasjonstiden var det flyplass på Herdla. Tyskerne var redde for at kirketårnet kunne fungere som landemerke for bombefly som kom fra Storbritannia.
Europamesterskapet i taekwondo
Europamesterskapet i taekwondo ble arrangert første gang i 1976 i Barcelona, og arrangeres hvert år.
Vinkelfallet kraftverk
Vinkelfallet kraftverk ligger i Ringebu kommune i Innlandet fylke.
Kraftverket ble satt i drift i 1910 og er senere utvidet og modernisert og dagens anlegg er fra 1983.
Verket utnytter fallet på 109 meter i elven Våla. Nedslagsfeltet er på 303 km².
Våla er oppdemmet av en 40 meter høy hvelvdam i betong som danner et 1,5 km langt inntaksmagasin. Magasinet reguleres ikke.
Det er installert to francisturbiner  på hhv 1,3 og 5,8 MW. Normal årsproduksjon er på ca. 25 GWh.
Fra inntaksmagasinet føres vannet gjennom en 1600 m lang rørgate hvorav 200 meter er tunnel og resten er glassfiberarmert plastrør. Kraftstasjonen ligger i dagen i Ringebu sentrum.
Kraftverket eies av Gudbrandsdal Energi AS.
Božo Broketa
Broketa vant en olympisk sølvmedalje i fotball under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på det jugoslaviske laget som kom på andreplass i fotballturneringen. Jugoslavia vant åttendedelsfinalen med 6-1 over Luxembourg og i kvartfinalen beseiret de med 3-1 samme resultat som de vant med i semifinalen over Storbritannia. Finalen tapte de med 1-3 til.
Šoštarić var forsvarsspiller og spilte tre landskamper for Jugoslavia i perioden 1947–1948.
Cesare Rubini
Cesare Rubini (født 2. november 1923 i Trieste, død 8. februar 2011) var en italiensk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Fire år senere, under OL 1952 i Helsingfors, vant han en olympisk bronsemedalje i vannpolo med det italienske laget som kom på tredjeplass i vannpoloturneringen bak Ungarn og Jugoslavia. Italias resultat i finalerunden som besto av fire lag; 2-7 mot gullvinnerne fra Ungarn og 1-3 mot Jugoslavia og seier over USA med 5-4 fra gruppespillet, et resultat som ble tatt med til finalerunden. Det var 21 lag som deltok i vannpoloturneringen som ble avviklet 25. juli til 2. august 1952.
Ephemeroidea
Ephemeroidea er en familiegruppe av døgnfluene. De er tilknyttet et liv i ferskvann som nymfer (larve), de voksne tar ikke til seg føde og lever ikke så lenge. De er utbredt i hele verden, unntatt Australia og på de kaldeste stedene som Antarktis og Arktis.
Yuelu Shan
Yuelufjellet er et naturskjønt omrtåde. Her er også severdigheter og kulturminner som Qingfengkløften, Aiwanpaviljonen, Lushantempelet, Yunlupalasset, Hvite Trane-kilden og Den flyvende sten.
Ephemeroidea
Utseende
Middelsstore til store døgnfluer (noen arter av Palingeniidae kan bli over 10 centimeter lange om man regner med haletrådene). De har to eller tre lange haletråder. Forvingene er mer eller mindre trekantede, med tallrike årer. Nymfene er lange og tynne, vanligvis med korte, kraftige bein. De fleste har lange, sigdformede mandibler som har frynser av lange hår som de bruker til å filtrere fødepartikler fra vannet. Trakégjellene er to-flikete med frynser langs kanten.
Levevis
Disse døgnfluene lever på nymfestadiet i ferskvann, vanligvis i rennende vann. De fleste har nymfer som garver i elvebunnen og lever av å filtrere næringen fra vannet. Levetiden som voksne er ofte meget kort, og de kan ha spektakulære masseklekkinger.
Systematisk inndeling med norske arter
I Norge er det 2 arter. I 1993 ble det i bladet InsektNytt, publisert en liste, med forslag til norske navn på døgnfluene. Norsk entomologisk forenings foreslåtte navn står først i listen, andre norske navn er skrevet inn bak. Det forvirrende med norske navn er at ulike bøker bruker ulike navn og navnene kan variere med dialektene. De fleste nummer av InsektNytt kan lastes ned og leses på siden til Norsk Entomologisk forening.
Norsk entomologisk forening har også utgitt en rekke Insekttabeller. Dette er små og billige hefter der en kan bestemme insekter til artsnivå. Et av heftene (se kilde) tar for seg døgnfluelarvene.
Nomenklaturen følger Puthz. Et latinsk familienavn ender med ...idae, og et navn på en overfamilie på ...oidea.
Mercer County (Nord-Dakota)
Mercer County er et fylke i den amerikanske delstaten Nord-Dakota. Det ligger i de sentrale delene av staten og grenser mot McLean County i nord, Oliver County i øst, Morton County i sør, Stark County i sørvest og mot Dunn County i vest.
Mercer Countys totale areal er 2 881 km² hvorav 173 km² er vann. I 2000 hadde fylket 8 644 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Stanton.
Fylket er et av USAs største kullfelt, med 4 større kullkraftverk beliggende innenfor fylkesgrensene.
Sepang International Circuit
Sepang International Circuit (SIC) er en racerbane ved byen Sepang i delstaten Selangor i Malaysia. Den ligger rundt 2 kilometer øst for Kuala Lumpur internasjonale lufthavn, og drøyt 40 km sør for hovedstaden Kuala Lumpur. Banen benyttes til Formel 1-løpet Malaysias Grand Prix, som første gang ble arrangert her i 1999, samme år som anlegget ble åpnet. Banen benyttes også til MotoGP, og også til flere asiatiske motorsportsserier.
Historie
Banen er designet av Hermann Tilke, som senere også har designet flere andre F1-bane, blant annet Shanghai, Bahrain og Istanbul. Byggingen av banen startet 21. november 1997, og banen ble offisielt åpnet 7. mars 1999.
Banebeskrivelse
Hovedbanen er 5,54 kilometer lang, og er kjent for sine sveipende kurver og brede rettstrekninger. Et særtrekk ved banen er den svært lange bakre langsida, som ligger nesten parallelt med start/mål-langsida og er adskilt fra denne med bare en enkelt, trang hårnålssving. Start/mål-langsida er 925 meter lang.
Hans Rønningen
Hans Rønningen (født 1953) er en norsk skuespiller og komponist.
På 1980-tallet var han medlem av ulike frie teatergrupper.
Fylkesvei 346 (Hedmark)
Fylkesvei 346 i Hedmark gikk mellom Skotterud og Stranda i Eidskog. Veiens lengde var 7,6 km.
2019 ble veien erstattet av fylkesvei 1982 og fylkesvei 1994.
Hans Rønningen
Han har også skrevet musikk til Brødrene Løvehjerte, Hvem skal trøste knøttet, Mummitrollet og det usynlige barnet, Den stygge andungen og Livsmaskinen.
Fra 2007 til 2009 spilte han Grisk i forestillingen Kaptein Sabeltann og den forheksede øya. Denne rollen spilte han også i 2016 da forestillingen ble satt opp på nytt.
Per 2017 er Rønningen ansatt ved Det Norske Teatret. Han har hatt roller i blant annet Bikubesong, Woyzeck, Brand, Tenk om, Sweeny Todd, Soga om Egil Skallagrimsson, Kvitebjørn kong Valemon og Kan nokon gripe inn.
Han har også spilt i oppsetninger ved Teatret Vårt, Rogaland Teater og Torshovteatret.
Dessuten har han hatt roller i flere filmer og TV-produksjoner. Blant annet hadde han en av de sentrale rollene i NRKs tv-serie Brigaden. Han spiller også Raymond i serien Neste sommer.
Yuki Abe
Yuki Abe (阿部 勇樹) (født 6. september 1981) er en japansk fotballspiller som spiller for Urawa Red Diamonds. Han spiller midtbane, og er også en del av. Abe har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet JEF United Ichihara Chiba og Leicester City FC.
Petter Lennstrand
Petter Lennstrand (født 20. august 1970) er en svensk dukkemaker, dukkespiller, regissør og produsent. Gjennom produksjonsselskapet BLA Stockholm har han laget flere program og serier for SVT, deriblant Höjdarna, Janne och Mertzi, Sprattlan og För alla åldrar.
Hans mest kjente figur er trolig den brautende dukken Allram Eest, som har deltatt i program som Melodifestivalen, Allsång på Skansen, Julkalendern og Söndagsöppet. Både Allram og andre av Lennstrands dukker er inspirert av Jim Henson og muppetene. Det er Lennstrands kompanjong Helena Bäckman som har designet disse dukkene. For tv-serien För alla åldrar, som først ble sendt i 2009 og dernest gikk en ny sesong i 2011, fikk han barnebokprisen Expressens Heffaklump i 2009.
Filmen Upp i det blå (2016)
I 2016 hadde kinofilmen Upp i det blå premiere på svenske kinoer. Dette var en barnefilm som handlet om en jente som ved en feil havner blant figurer som i all hemmelighet holder på å bygge en romfartsrakett. Egentlig skulle åtte år gamle «Pottan» vært på rideleir. Filmen hadde både dukker og mennesker på rollelisten. Den var regissert av Lennstrand, som også hadde hatt ideen til filmen sammen med Martin Olczak. Lennstrand var selv dukkespilleren for figuren «Rydberg», som han tidligere hadde brukt i en rekke SVT-programmer. I 2017 vant filmen prisen for beste barnefilm under filmfestivalen i Zürich. Dukkene som ble brukt i filmen var designet av Helena Bäckman, som er Peter Lennstrands kompanjong i produksjonsselskapet BLA Stockholm, og laget av Malin Delin.
VM i curling for menn 1999
Eksterne lenker
WCF Statistics
Carla del Ponte
Carla del Ponte (født 9. februar 1947) er en sveitsisk jurist og ambassadør.
Bakgrunn
Carla del Ponte vokste opp med tre brødre i en liten landsby i Kanton Ticino. Moren var barnepleier og faren drev hotell. Hun studerte internasjonal rett i Bern, Genève og Storbritannia.
Karriere
Fra 1972 arbeidet hun ved et advokatkontor i Lugano, og i 1975 startet hun sin egen praksis. I 1981 ble hun statsadvokat i kantonen Ticino (tysk: Tessin). Hennes kompromissløse kamp mot hvitvasking av penger, organisert kriminalitet og økonomisk kriminalitet ga henne økenavnet Carlita la pesta (Carlita, pesten). I 1994 ble hun utnevnt til riksadvokat i Sveits.
Hun arbeidet tett med den senere myrdede italienske dommeren Giovanni Falcone mot mafiaen, og i 1989 unngikk hun bare såvidt et bombeangrep i Falcones feriehus ved Palermo. Fra september 1999 var hun sjefsanklager ved FNs krigsforbrytertribunal (ICTY) i Haag inntil Serge Brammertz avløste henne 1. januar 2008. Hun stod blant annet for prosessen mot den serbiske president Slobodan Milošević.
José de San Martín
Likesom Simón Bolívar i nord, kjempet San Martín i sør, mot Spania. Han er nasjonalhelt i Argentina, Chile og Peru og forekommer på flere søramerikanske pengesedler og frimerker.
Carla del Ponte
Karriere
I forbindelse med at del Ponte i 1999 ble utnevnt som sjefsanklager ved ICTY, ble hun også utnevnt til sjefsanklager ved Det internasjonale krigsforbrytertribunalet for Rwanda (ICTR), hvor hun avløste Louise Arbour. 15. september 2003 utnevnte Sikkerhetsrådet Hassan Bubacar Jallow som hennes etterfølger, slik at hun kunne konsentrere seg om sakene fra det tidligere Jugoslavia.
José de San Martín
Bakgrunn
San Martín ble født som sønn av en spansk offiser. Han ble utdannet ved en militærskole i Madrid. Han kjempet deretter i den spanske armé mot Portugal, i Afrika og mot Napoleon Bonaparte. I 1812 sluttet han i den spanske hær og reiste hjem til Argentina.
Opprørsleder
I hjemlandet sluttet han seg til opprørerne. San Martín kjempet sammen med general José Zavala i slaget ved San Lorenzo i den argentinske frihetskrig den 3. februar 1813. Han ble general etter slaget.
Carla del Ponte
Karriere
Hun var ambassadør i Argentina for hjemlandet Sveits fra 2008 til hun gikk i pensjon februar 2011.
José de San Martín
Opprørsleder
Senere reiste han til Peru for å hjelpe arméen der mot Spania. Etter det møtte han Bernardo O'Higgins og hjalp ham i den chilenske frihetskrig og befridde Santiago de Chile 17. mars 1818.
Carla del Ponte
Karriere
Hun snakker italiensk, tysk, fransk og engelsk. Hun fikk en sønn i et tidligere ekteskap.
José de San Martín
Opprørsleder
Den 26. juli og 27. juli 1822 møtte han Simón Bolívar i Guayaquil bak stengte dører og uten vitner, der de planla fremtiden for Latin-Amerika. Her mislyktes det første forsøk på å skape en enhetlig politikk det på søramerikanske kontinent med det mål å bekjempe den utenlandske dominansen.
Den 3. august 1821, rett etter selvstendighetserklæringen den 28. juli, ble for en overgangsperiode protektoratet Peru opprettet. San Martín ble utnevnt til protektor, en post han hadde til den 20. september 1822. Den 8. oktober 1821 var den permanente konstitusjonen midlertidig i gang og den 17. desember 1822 ble den stadfestet. Den peruanske republikk hadde tatt form.
I 1824, etter sin hustru Remedios de Escaladas død, reiste han til Frankrike med datteren Mercedes, og der levde han resten av sitt liv i Boulogne-sur-Mer.
McLean County (Nord-Dakota)
Området er et kullfelt, og i fylket ligger det store Coal Creek kullkraftverk med årlige utslipp på mer enn 11 millioner tonn CO2.
McLean County ble opprettet 8. mars 1883 og fikk formell status 1. november samme år.
George Stephenson
George Stephenson er navnet til flere personer:
Garry Tallent
Garry Tallent (født 27. oktober 1949 i Detroit i Michigan og oppvokst i Neptune City i New Jersey) er en amerikansk musiker og låtskriver. Han er mest kjent som bassist og utspringsmedlem i E Street Band.
Da Bruce Springsteen oppløste E Street band 1989 flyttet Tallent til Nashville, Tennessee. Der påbegynte han en karriere som låtskriver og studiobassist. Tallent vendte tilbake til E street Band da Bruce Springsteen gjenforente bandet i 1995 for nye låter til sitt album Greatest Hits. Tallent har av og bidratt med støttevokal under konserter og innspillinger med Springsteen og E Street Band, men for det meste holder han seg i bakgrunnen. Bass-partier kan imidlertid høres godt på låter som «I'm on fire», «Backstreets» og «Ramrod».
Innen E street Band ble oppløst spilte Tallent med Little Melvin & The Invaders (1967), Downtown Tangiers Band (1968), The Haywalkers (1968), Moment of Truth (1968), Glory Road (1969–1970), Dr Zoom And The Sonic Boom (1971–1972) og The Bruce Springsteen Band (1972).
Løren stasjon
Løren stasjon er en T-banestasjon i Oslo som åpnet 3. april 2016. Den ligger i tilknytning til Lørenbyen i bydel Grünerløkka, mellom stasjonene Sinsen og Økern. Stasjonen, som er i underjordisk utførelse, ble bygget i forbindelse med Lørenbanen. Stasjonsområdet ligger på det som hadde adressen Lørenveien 39. De to utgangene vender mot henholdsvis Peter Møllers vei og Kanonhallveien.
Byggingen av Løren stasjon og Lørenbanen var en del av Oslopakke 3, og kostet totalt 1,33 milliarder kroner. Anleggsperioden var fra juni 2013 til april 2016. Det er beregnet at Løren stasjon vil få 8,000 passasjerer hver dag og dermed bli en av de ti største stasjonene i Oslos T-banenett. Stasjonen er også den nyeste i Oslos T-banenett.
Utforming
Selv om stasjonen/prosjektet strengt tatt ikke var endelig vedtatt, kom det tidlig i prosessen inn arkitektforslag. Kristin Jarmund Arkitekter leverte inn et forslag (illustrert av Mir) på oppdrag av daværende Oslo Sporveier. Forslaget til utforming av stasjonen hadde mye til felles med Nydalen stasjon, som i sin tid ble nominert til Mies van der Rohe-prisen.
Til slutt ble stasjonen et samarbeidsprosjekt mellom Arne Henriksen Arkitekter og MDH Arkitekter. De leverte et felles forslag til arkitektkonkurransen i 2012.
Sverre Wyller har laget et nær 30 m2 freskomaleri kalt En blå stasjon som henger over plattformen.
Sulayman Mahmud
Sulaymān Maḥmūd (arabisk:محمود‎ سليمان, født 1949 i Tobruk i Libya, død 6. oktober 2020 i Tripoli) var en høyere libysk offiser.
Før borgerkrigen i Libya var han oberst Muʿammar al-Qaḏḏāfīs armékommandant i Ţubruq, men da opprøret mot al-Qaḏḏāfī begynte var han den første av de høyere offiserene som støttet opprørerne.
Omtrent halvparten av de estimerte 6000 soldatene som gikk over til opprørerne var under Maḥmūds kommando før den nasjonale frigjøringshærens øverste kommandant Abdul Fatah Yunus ble myrdet 28. juli 2011. Associated Press meldte at Maḥmūd ville etterfølge Yunus som øverstkommanderende, selv om noen enheter i Mişrātah visstnok nekter å følge sentralkommandoen i Binġāzīs ordre i protest mot Yunus' mystiske død.
Den 6. oktober 2020 døde han av covid-19.
Biscayne nasjonalpark
Biscayne nasjonalpark er en nasjonalpark i den sørlige delen av delstaten Florida, USA. Parken ble etablert 28. juni 1980, og er på cirka 700 km ². Den viktigste attraksjonen i parken er muligheten for dykking eller snorkling rundt korallrevene inne i bukta. Det er også mulig å leie en båttur i en båt med glassbunn eller leie en kajakk for å utforske bukta og øyene rundt. Parken er en av de beste områdene for dykking i USA, og 95 % av parken består av vann.
Historie
Spanske oppdagere fant den 35 kilometer lange lagunen i det 16. århundre, men den første permanente europeiske bosettingen i Miami-området kom ikke før begynnelsen av det 19. århundre. Mens noen beboere bodde i området, forble området stort sett uberørt av mennesker fram til nyere tid.
I 1961 stemte 13 grunneiere enstemmig å opprette City of Islandia på Elliott Key. I 1962 ble det utlyst planer for SeaDade, en stor industriell havneby. Dette ble støttet av milliardæren og skipsrederen Daniel K. Ludwig som også ville ha et oljeraffineri i bukta. Flere lokale støttet også planene om havnebyen. I 1968 ble det kjent at myndighetene vurderte å verne området som nasjonalmonument, noe som ble møtt med motstand fra eierne. Likevel skrev president Lyndon B. Johnson under erklæringen om at området skulle bli nasjonalmonument samme år. 28. juni 1980 ble området offisielt en nasjonalpark.
Frane Matošić
Frane Matošić (født 25. november 1918 i Split, død 29. oktober i Split) var en kroatisk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Matošić vant en olympisk sølvmedalje i fotball under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på det jugoslaviske laget som kom på andreplass i fotballturneringen. Jugoslavia vant åttendedelsfinalen med 6-1 over Luxembourg og i kvartfinalen beseiret de med 3-1 samme resultat som de vant med i semifinalen over Storbritannia. Finalen tapte de med 1-3 til.
Matošić spilte seksten landskamper og scoret seks mål for Jugoslavia i perioden 1938–53.
Sorbere
Sorbere (oversorbisk: Serbja, nedersorbisk: Serby), også kalt Lausitz-sorbere, Lausitz-serbere og vendere, er et vestslavisk folk som tradisjonelt bor i det historiske landskapet Lausitz (sorbisk Łužica eller Łužyca), som ligger i det sørøstlige Tyskland ved grensen mot Tsjekkia og Polen. Sorberne snakker tradisjonelt det vestslaviske språket sorbisk, som er nært beslektet med tsjekkisk og polsk, og også genetiske studier har vist at sorberne er nærmest beslektet med tsjekkere og polakker. Lausitz deles ofte inn i Niederlausitz og Oberlausitz, og tilsvarende kan sorberne og sorbisk språk deles inn i nedersorbere og oversorbere og nedersorbisk og oversorbisk. I Tyskland er den sorbiske bosetningen å finne i delstatene Brandenburg og Fristaten Sachsen. Sorberne er anerkjent som en nasjonal minoritet i Tyskland. I tillegg til eget språk og kultur har sorberne et offisielt anerkjent flagg og egen nasjonalsang. Det sorbiske flagget ble første gang tatt i bruk 23. mars 1848. Det ble forbudt av nasjonalsosialistene i 1935, men tatt i bruk igjen 17. mai 1945.
Benevnelsen vendere er historisk noen ganger brukt på en nedsettende måte. Det brukes likevel av nedersorbere som et egennavn, og er historisk et vanlig ord for slaviske folkeslag.
I tidlig middelalder og høymiddelalder ble begrepet sorbere (surbi, sorabi) brukt om det vestslaviske forbund mellom Saale og Mulde som oppsto under det østfrankiske rikets kontroll. I løpet av tidlig moderne tid og moderne tid ble sorberne utsatt for økende assimilering, og så godt som alle sorbere snakket etterhvert tysk ved siden av sorbisk; og mange etterkommere av sorbere snakker ikke det sorbiske språket. På grunn av det lave antallet språkbrukere er språket i dag svært truet.
Blant personer av sorbisk opprinnelse er filosofen Gottfried Wilhelm von Leibniz og oppdageren Ludwig Leichhardt. Den israelske slavisk- og jiddisch-lingvisten Paul Wexler har argumentert for at språklige trekk i jiddisch utgjør «overbevisende holdepunkter for en nær jødisk kontakt med slavere i de tyske og bøhmiske landene så tidlig som det 9. århundre», og at sorbere utgjør et betydelig element i forfedrene til askenasiske jøder.
Lee Ranaldo
Lee Ranaldo (født 3. februar 1956) er en profesjonell amerikansk gitarist, mest kjent som medgrunnleggeren av rockebandet Sonic Youth.
Sam Worthington
Samuel Henry J. «Sam» Worthington (født 2. august 1976) er en australsk skuespiller. Han er mest kjent for sine roller som Jake Sully i Avatar (2009) og Marcus Wright i Terminator Salvation (2009). Han hadde også rollen som Persevs i filmene Clash of the Titans (2010) og Wrath of the Titans (2012).
Oppvekst
Worthington ble født i Godalming i Surrey i England, og flyttet som barn til Perth i Australia. Han vokste opp i Warnbro, en forstad til Rockingham i Australia. Faren hans, Ronald, jobbet ved en kraftstasjon, mens moren, som var husmor, tok seg av ham og hans søster. Han gikk på John Curtin College of The Arts, men som 17-åring avbrøt han utdannelsen og begynte å livnære seg med strøjobber, før han etter hvert slo seg ned i Sydney. Da han var 19 gikk han på audition for National Institute of Dramatic Art (NIDA) i Sydney, og kom inn med stipend fra instituttet.
Skuespillerkarriere
Etter å ha fullført utdanningen sin ved NIDA, spilte Worthington i en oppsetning av David Hares skuespill The Judas Kiss ved Belvoir St Theatre i Sydney.
Senere begynte han å spille i flere australske filmer og TV-serier. Han fikk et gjennombrudd med rollen sin i Bootmen (2000), og spilte hovedrollene i filmene Dirty Deeds (2002), Gettin' Square (2003), Somersault (2004) og en filmadaptasjon av Shakespeares Macbeth (2006). Worthington ble i 2000 nominert som beste skuespiller i hovedrolle av Australian Film Institute (AFI) for hans prestasjon i Bootmen og han vant AFI Award for beste skuespiller i hovedrolle for hans rolle i Somersault. Han er også kjent i Australia for sin rolle som Howard i den australske TV-serien Love My Way.
Worthington hadde en gjesteopptreden i en episode fra 2000 av den amerikanske serien JAG.
Worthingtons internasjonale filmkarriere begynte med en serie av små roller i Hollywood-produksjoner som Hart's War (2002) og The Great Raid (2005), som ble filmet i Australia. Han var en av flere skuespillere som ble vurdert for rollen som James Bond av Pierce Brosnan for filmen Casino Royale (2006).
I 2007 valgte James Cameron Worthington for hovedrollen i science fiction-filmen Avatar. Som en av historiens dyreste filmer, var Avatar et svært stort prosjekt for Worthington med innspillinger i USA, Australia og New Zealand. Det var også Cameron som anbefalte Worthington for hans rolle i Terminator Salvation, den fjerde filmen i den populære filmserien Terminator. Selv om filmen ble dårlig mottatt av anmeldere, rosta anmelderne Worthingtons skuespillerprestasjoner i filmen.
Worthington spilte Persevs i filmen Clash of the Titans (2010). , og gjentok rollen i Wrath of the Titans (2012). Han har også spilt hovedrollen i Man on a Ledge (2012) mot Elizabeth Banks og Jamie Bell.
I 2014 spilte Worthington i actionfilmen Sabotage med Arnold Schwarzenegger og Olivia Williams i hovedrollene, og i Cake sammen med blant andre Jennifer Aniston. I 2015 fikk han en rolle i filmen Everest, regissert av Baltasar Kormákur. I 2017 fikk han hovedrollen i dramafilmen The Shack, og i actionfilmen The Hunter's Prayer. I 2018 opptrådte han sammen med Lily Rabe i thrilleren Fractured.
François Mitterrand
François Mitterrand (født 26. oktober 1916, død 8. januar 1996) var en fransk sosialistisk politiker. Han var Frankrikes president fra 1981 til 1995.
Opphav og tiden til 1945
Mitterrand ble født i Jarnac i Charente som det femte av sju barn. Som hans foreldre var han sterkt konservativ og en ivrig katolikk i ungdommen. Han sluttet seg midlertidig til ultranasjonalistene Croix de Feu i 1934. Han studerte jus og litteratur ved Sorbonne i Paris og ble uteksaminert i 1939. I studietiden ble han mer kritisk til sin nasjonale holdning og ble preget av å måtte beskytte en venn, Georges Dayan, jøde og sosialist, mot nasjonalistisk aggresjon. Han var innrullert i hæren under annen verdenskrig, ble tatt som krigsfange i 1940 og klarte å flykte året etter. Fra april 1942 begynte han å arbeide for Vichy-regimet, i organisasjoner som hadde ansvar for krigsfanger. Samtidig arbeidet han også med den franske motstandsbevegelsen og ga informasjon til Charles de Gaulle i London. I 1943 ble hans spionasjeaktivitet kjent for Gestapo og Mitterand flyktet til London og ble del av de Gaulles eksilregjering.
Like til sin død la Mitterrand hvert år ned krans på graven til Vichy-regjeringens leder, Henri Philippe Pétain. Han skal ha mottatt Francisque-ordenen, en av Vichy-regjeringens viktigste ordener, i 1943 (det kan ikke bevises, og han nektet for det siden).
Karriere til 1981
Etter krigen gikk han tidlig inn igjen i politikken, sluttet seg til et sentrum-venstre-parti og ble innvalgt i parlamentet for departementet Nièvre i 1946. Han hadde forskjellige poster i den fjerde republikken, før han trakk seg på grunn av Frankrikes politikk i Algerie. I 1958 var han en av de få som var imot at Charles de Gaulle ble valgt til president, og mistet sitt sete i valget samme år. I 1959 unngikk han såvidt et drapsforsøk. Dette ga ham mye oppmerksomhet og satte fart på den politiske karrièren hans. Kritikere hevder at han arrangerte drapsforsøket selv. Politiet etterforsket saken, men henla den senere.
I den femte republikken stilte han til valg som president i 1965, men tapte. Han ble medlem (fra 1971 leder) av Det franske sosialistpartiet og var president for venstrekoalisjonen av sosialister og liberale fra 1965 til 1968. Han stilte til valg som president igjen i 1974 mot Valéry Giscard d'Estaing, men tapte på nytt.
President 1981-1995
I 1981 ble han den første sosialisten som ble president i den femte franske republikken. Hans første regjering inkluderte fire ministre fra det kommunistiske partiet selv om sosialistene hadde absolutt flertall. En av hans første beslutninger var å avskaffe dødsstraffen. En lang rekke reformer i sosialistisk ånd ble lansert og gjennomført, men etter to år var den forventede økonomiske oppgangen ikke kommet, og arbeidsløsheten og inflasjon hadde økt. Mitterand skiftet derfor politikk og gikk inn for en nyliberalistisk økonomisk politikk, fokusert på lav inflasjon og økende samarbeid i det europeiske monetære system.
Etter 1986 måtte han samarbeide med et parlament med konservativt flertall (1986-88 og 1993-95). Han klarte å samarbeide godt med den konservative statsministeren Jacques Chirac. På den internasjonale arena spilte han en viktig rolle, særlig når det gjaldt utviklingen av EU. Han støttet utvidelsen av unionen til Spania og Portugal, og hadde et nært forhold til den tyske forbundskansleren Helmut Kohl i tradisjon med forgjengere Giscard d'Estaing og Helmut Schmidt. Mitterrand og Kohl var Maastricht-traktatens fedre.
Hans presidentperiode endte i mai 1995. Han ble etterfulgt av Jacques Chirac og døde av prostatakreft seks måneder senere. Etter hans død offentliggjorde hans tidligere lege dr. Claude Gubler en bok kalt Le Grand Secret, hvor han hevder at Mitterrand løy om at han hadde kreft allerede fra november 1981, til tross for at han i valgkampen hadde sagt at han ikke ville skjule sin helsetilstand for offentligheten. Boken ble forbudt etter at Mitterands familie gikk til rettssak.
Mitterrand skal også ha spilt en rolle i Elf-skandalen og den ulovlige millionstøtten til det konservative partiet CDU i Tyskland.
Mitterand ble i 1984 tildelt storkors med kjede av St. Olavs Orden og i 1988 Karlsprisen.
Olaf Elias Jølsen
Olaf Elias Jølsen (født 28. november 1864 i Enebakk, død 25. september 1954 i Eidsberg) var en norsk offiser.
Han var sønn av brukseier Holm Jølsen på Ekeberg i Enebakk, og bror til forfatteren Ragnhild Jølsen. Han var gift med Anna Marie Heyerdahl, som døde i 1905. Han ble igjen gift med Hulda Constance Hjort, født Haneborg, fra 1906.
Jølsen gjennomgikk den Militære Høiskole i 1890, og ble ansatt som premierløytnant i artilleriet fra 1891. Han var kaptein ved Ørje og Dingsrud befæstninger 1903–1906, major og kommandant for Agdenes befæstninger 1911–1915. Fra 1915 var han oberst og kommandant for Fossumstrøkets festning til oppnådd pensjonsalder i 1929.
Jacksonøya
Jacksonøya eller Frederick Jackson-øya (russisk Остров Джексона, Ostrov Dzjeksona) er en øy i Frans Josefs land i Russland. Øya er en del av den mindre øygruppen Zitsjy land sentralt i Frans Josefs land.
Jacksonøya strekker seg 40 km frå øst til vest, og er opp mot 30 km bred.
Jacksonøya er kalt opp etter den engelske polfareren Frederick Jackson etter at han hjalp Fridtjof Nansen og Hjalmar Johansen under deres ekspedisjon.
Joe DiBiase
Joe DiBiase er en amerikansk heavy metal bassist.
Jo var med å starte progressiv metal bandet Fates Warning i 1982, men sluttet i 1996 etter 7 albumutgivelser. Siste albumet han deltok på var Inside Out fra 1994. Han sluttet i Fates Warning på grunn av familiære omstendigheter, kona var gravid og han trengte en fast inntekt. Han ble erstattet av Joey Vera.
Diskografi
Fates Warning
Pointer
Pointer (FCI #001), også kalt engelsk pointer, er en klassisk britisk stående fuglehund og en ypperlig jakthund. Den ble endelig formet i Storbritannia, men mange mener at opprinnelsen sto i Spania.
Opprinnelse og alder
Pointer antas å nedstamme fra spanske pointere som fantes på midten av 1600-tallet. Det er usikkert når pointerne kom til Storbritannia, men på 1700-tallet drev engelske oppdrettere med kryssavl av pointere og en rekke andre hunder. Man tror at dette dannet grunnlaget for den engelske rasen. Man mener å vite, gjennom historisk og anatomisk evaluering, at både blodhund, foxhound, greyhound og bull terrier ble benyttet for å skape den engelske pointeren (Cavanaugh, 1997). Noen hevder også at det på 1800-tallet ble krysset inn linjer fra franske og italienske bracker, noe endelig resulterte i den hunden vi kjenner i dag.
Innslagene av raser nevnt ovenfor kan være mer offer for tilfeldigheter enn systematisk avl, men dette kjenner man ikke rekkevidden av i dag. Et unntak er foxhound, som man vet ble planmessig brukt for å oppnå et mer edelt utseende på rasen. Men det skal finnes linjer som ikke ble «infisert», spesielt i Skottland.
Det er alminnelig å tro at pointeren ble med engelske offiserer tilbake etter deres deltagelse i den spanske arvefølgekrigen i 1704 (ved Lord Peterborough). William Arkwight (The Pointer and his Predecessors, 1901) la ned hele sitt liv i pointeren og er høyt aktet i pointerkretser som den moderne pointerens stamfar. Den første raseklubben ble dannet i 1891.
Det registreres rundt 300 valper årlig i Norge, noe som gjør pointer til en forholdsvis liten hunderase i fuglehundsammenheng. Men til tross for at pointeren er liten i antall, så hevder den seg meget godt i konkurransesammenheng.
Utseende, anatomi og fysikk
Pointer har en forholdsvis kvadratisk kropp med slanke, muskuløse linjer. Vekten på den norske pointeren i dag ligger på mellom 19 – 30kg, avhengig av kjønn. Pelsen er kort og glatt. FCI-standarden oppgir at høyden skal være mellom 61-69 cm, mens i Norge benyttes den eldre engelske standarden som sier at høyden for tisper skal være 57-61 cm og for hannhunder 60-64 cm.
Bruksområde
Pointer er en utpreget og svært energisk jakthund på fugl, men rasen utgjør også en god familiehund for folk som er glade i å ferdes mye ute i friluft. som jakthund er den først og fremst skattet for fuglejakt i åpent terreng, f.eks. til rypejakt. Fra gammelt av jaktet den ofte i samarbeid med en retrievere, som gjerne fungerte som apportør.
Pointeren er i dag en allsidig hund som behersker det meste, fra apport til skogfugljakt og naturligvis den klassiske høyfjellsjakten.
Lynne og væremåte
Pointer er kjent for å ha et godt og stabilt gemytt, og egner seg derfor godt som familiehund. Den er svært aktiv og trenger ofte og mye mosjon for å trives. Den kan være litt kjenslig for kulde, sludd og regn, så lenge den er i aktivitet er dette ingen problem. Ved pauser og ingen/liten aktivitet under disse forhold utendørs, kan et varmedekken være greit. Imidlertid kan det nevnes at pointeren absolutt er en vinterhund, med høy premieprosent på fuglehundprøver vinterstid, også flere ganger NM vinner på vinterprøve. Dog er det en korthåret rase med de ulemper og fordeler det medfører. Pelsen kan gjerne børstes på ukebasis, forutsatt at den ellers er i skikkelig hold.
Geografisk informasjonssystem
Et geografisk informasjonssystem (GIS) er et digitalt database-system for behandling av plassbestemt informasjon i et anvendelig format. Databehandlingen kan omfatte registrering, modellering, manipulering, analyse, import/eksport og presentasjon. Begrepet GIS kan både brukes om det enkelte system og den disiplinen som utvikler slike systemer.
Representasjon av kartdata
GIS-data er digital representasjon av fenomener i den virkelige verden (veier, jordbruksområder, høyde). En GIS-database inneholder to typer data: Stedfesta (romlige) data og beskrivende data (attributtdata eller egenskapsdata). Til hver romlig enhet (punkt, linje eller flate) tilordnes et antall egenskapsvariabler.
Attributtdata er enten kvalitative eller kvantitative. Kvalitative data plasserer enhetene i grupper som er gjensidig utelukkende. En flate som f.eks. er klassifisert som en innsjø kan ikke samtidig være skog. Kvalitative data kalles også for nominaldata.