cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Den svensk-norske krigen (1814)
Mossekonvensjonen
Etter forhandlingene inngikk partene den 14. august en avtale om våpenstillstand på visse vilkår. Christian Frederik (i avtalen bare titulert som prins, ikke konge), skulle overlate den utøvende makt til sin regjering og innkalle Stortinget senest 7. oktober for å gjøre de endringer i Grunnloven som en personalunion med Sverige gjorde nødvendige. Det ble også satt en frist for å sluttføre revisjonen av Grunnloven, med mulighet for forlengelse, før fiendtlighetene eventuelt skulle gjenopptas.
Erling With Aasgård
Aasgård vokste opp på Åsskard i Surnadal kommune. Han studerte kirkemusikk ved Konservatoriet i Trondheim i tiden 1984–1989 og deretter under professor Jon Laukvik ved Staatliche Hochschule für Musik und Darstellende Kunst Stuttgart. Tiden i Stuttgart ble avsluttet med diplomeksamen på orgel i 1991 og cembalo i 1995, begge avholdt i Stuttgart. Aasgård avholdt sin debutkonsert i Oslo konserthus i 1991. I 1993–'94 studerte han historiske orgler under Jacques van Oortmerssen ved Sweelinck Conservatorium i Amsterdam, ved siden av private studier hos David Sanger og Nicolas Kynaston i England.Cembaloundervisning hos bl.a. Gustav Leonhardt. Utdannelsen ved Sweelinck Conservatorium ble avsluttet med en konserteksamen i Waalse kerk i Amsterdam i 1993.
Den svensk-norske krigen (1814)
Mossekonvensjonen
Mellom hærene ble det trukket en demarkasjonslinje som ikke måtte overskrides, den samme som frontlinjen 14. august. Det ble også avtalt at den ubeseirede Fredriksten festning, som pant på at traktaten ville bli overholdt fra norsk side, straks skulle overleveres til de svenske tropper på ærefulle vilkår: «Garnisonen skal gaa ud af Fæstningen med Vaaben og Bagage og alle militære Honneurs».
Bjerka stasjon
Den 1. januar 2007 opphørte det manuelle billettsalget på Bjerka stasjon, og stasjonen ble ubemannet. Billetter fra Bjerka stasjon må derfor bestilles via internett eller telefon.
Den svensk-norske krigen (1814)
Avslutning
Under tidspress klarte Stortinget å vedta den reviderte Grunnloven 4. november 1814, og samme dag ble Karl XIII valgt til konge av Norge. Kronprins Karl Johan hadde nådd sitt mål, unionen mellom Sverige og Norge var et faktum, formelt mellom to likeverdige stater i personalunion.
Bjerka stasjon
To ganger i døgnet styres stasjonens lysanlegg manuelt av en togekspeditør. Når fjernstyringsanlegget for Nordlandsbanen er ferdig utbygd, vil det heller ikke være behov for manuell tilstedeværelse ved kryssing.
Erling With Aasgård
I årene 1993–1995 hadde han et stipend fra Deutscher Akademischer Austausch Dienst (DAAD), og i 2002–2005 hadde han et arbeidsstipend fra kulturdepartementet.
Aasgård var domkantor I i Molde domkirke i årene 1997–2007. Han har også vært kantor i Kolbotn kirke, Oppegård kirke, Nidarosdomen, Værnes og Kolstad kirke; og dessuten undervist i orgelspill ved Musikkonservatoriet i Trondheim 1999–2010. Videre har Aasgård hatt konserter i flere land: Sverige, Finland, Danmark, Island, Spania, Tyskland, England, USA og Russland (bl.a. Moskvas kat. katedral og Filharmonienens store sal i St. Petersburg). I Sverige har flere konsertopptak blitt sendt på radio av SR P2. Aasgård har blant annet spesialisert seg i Louis Viernes seks orgelsymfonier.Fremføring av J. S. Bachs samlede orgelverker og instrumentalsonater på det historiske Wagnerorgelet i Nidarosdomen, og i tillegg en komplett oppføring av J. S. Bachs instrumentalsonater for cembalo i perioden september 2011 til mai 2012. Disse fremføringene ble fordelt over 16 konserter.
Bill Nicholson
William Edward «Bill» Nicholson (født 26. januar 1919, død 23. oktober 2004) var en engelsk fotballspiller og manager som gjennom et helt fotballiv var i Tottenham Hotspur.
Spillerkarriere
Han ble invitert på prøvespill i Tottenham da han var 16 år. Han ble profesjonell i 1938, og spilte noen få kamper før han ble med i Durham Light Infantery ved utbruddet av andre verdenskrig i 1939. Han returnerte i 1946. Han var en vital del av Tottenham-laget som vant ligaen i 1951. Han debuterte på i en kamp mot  i 1951. Han scora på sin første ballberøring etter bare 19 sekunder. Dette var hans eneste landskamp for England. Han spilte i Tottenham til 1955. Han spilte 314 kamper og scora seks mål.
Trenerkarriere
Nicholson tok et trenerkurs i regi av the Football Association, og han ble med i Tottenhams trenerapparat etter at han la opp. Han steg fort i gradene og ble førstelagstrener i 1955. Han var også assistent til Englands landslagstrener Walter Winterbottom i fotball-VM 1958.
11. oktober 1958 ble han kalt inn på kontoret til styret og oppnevnt til manager for klubben etter Jimmy Anderson. På den tida lå Tottenham som nummer seks nedenfra på tabellen, og det var lite som indikerte at Tottenham var på vei inn i sin storhetstid. I Tottenham første kamp under Nicholson vant dem 10–4 mot Everton. Dette var ny klubbrekord, men den ble slått i 1960 da Tottenham vant 13–2 over Crewe Alexandra i en FA-cupkamp.
Under to år senere ble Tottenham historiske som første lag som både vant ligaen og FA-cupen. Tottenham dominerte den sesongen, med å starte med 11 strake seire og score 115 mål på 42 kamper. Neste sesong vant klubben FA-cupen igjen, og de nådde semifinalen i Serievinnercupen, men de ble slått av Benfica. I 1962/63 ble Tottenham igjen historiske. De slo Atletico Madrid 5–1 i finalen i Cupvinnercupen. Dette var første gang et britisk lag vant en stor europeisk turnering.
I 1967 vant Tottenham FA-cupfinalen mot Chelsea for tredje gang på syv år. Dette ble etterfulgt av flere trofeer på starten av 1970-tallet. I både 1971 og 1973 vant Tottenham Ligacupen, og i 1972 vant dem UEFA-cupen. Han ga seg som manager i 1974, like etter at Tottenham tapte UEFA-cupfinalen mot Feyenoord.
Nicholson var offiser av Order of the British Empire.
Han døde i 2004 etter lang tids sykdom.
Meritter
Football League 1. divisjon
Football League 2. divisjon
FA-cupen
Ligacupen
FA Charity Shield
Cupvinnercupen
UEFA-cupen
Gyldenpris
Gyldenpris er et boligområde i Bergen på grensen mellom bydelene Årstad og Laksevåg, omgitt av Solheim i sør, Damsgård i nord, Puddefjorden og Damsgårdssundet i øst og Løvstakken i vest. Navnet er hentet fra en lystgård fra 1700-tallet, som var skilt ut fra Damsgård. Hovedhuset stod frem til 1955. Gyldenpris tilhørte opprinnelig gamle Laksevåg kommune, men ble innlemmet i Bergen kommune ved lov av 27. mai 1921, og hadde da ca. 2000 innbyggere.
Gyldenpris utgjør et område på 0,26 km² som hadde 1 734 innbyggere 1. januar 2015, fordelt på grunnkretsene Gyldenpris (Laksevåg bydel), Stranden og Strandlien (Årstad bydel). I tillegg hører de 274 leilighetene i Münsterbekken borettslag i grunnkretsen Øvre Damsgård til Gyldenpris (adressen Frydenbølien). Gyldenpris inngår i Løvstakksiden sogn under Bergen domprosti i Den norske kirke. Sognekirken Sankt Markus kirke ligger på grensen mot nabostrøket Solheim i sør. I området ligger også lyststedet Urdi i senempire og Gyldenpris studentboliger.
Historie
Langs Damsgårdssundet ble det mot slutten av 1800-tallet bygget ut industri. Bergen kommune kjøpte eiendommene Gyldenpris og Stranden (samlet kalt Gyldenpris) i 1912 og hadde planer for utbygging av bydeler. Området ble i 1921 administrativt avstått fra Laksevåg kommune til Bergen, med ca. 1 700 innbyggere. I 1956 ble Gyldenpris knyttet nærmere til Bergen kommunikasjonsmessig ved at Puddefjordsbroen over til Møhlenpris ble åpnet.
«Blodbyen»
Etter bergensbrannen 1916 fikk Bergen kommune bygget en brakkeby i området hvor Puddefjordsbroen når Gyldenpris. Dette var et tiltak for å hjelpe husløse i Bergen. Alle husene ble malt i en blodrød farge, som igjen sørget for at stedet på folkemunne kjent ble som «Blodbyen». Dette kallenavnet ble etterhvert også understreket av mye slåssing og bråk i dette området. I 1977 ble tidligere landslagsspiller Odd Frantzen sparket i hjel på Gyldenpris, stedet hvor han også ble født. De fleste husene i «Blodbyen» ble revet i forbindelse med byggingen av Puddefjordsbroen, Løvstakktunnelen og det nye veinettet på vestsiden av Puddefjorden. Et av de seks husene som står igjen etter «Blodbyen», har i mange år fungert som klubbhus og garderobe for fotballaget Orion, som har sin hjemmebane på Gyldenprisbanen. I nyere tid har også deler av Ny-Krohnborg IL (de yngste og de eldste) flyttet inn i klubbhuset. De fem resterende husene fungerer i dag som kommunalt botreningssenter for personer med rusrelaterte utfordringer.
Utbygging
På 1950-tallet fikk Gyldenpris en tettere bebyggelse da det ble begrenset tilgang på byggeland innenfor de eksisterende bygrensene til Bergen. Datidens løsning på boligmangelen var å bygge i høyden. I 1951 bygget Vestbo de tre karakteristiske syvetasjers punkthusene som utgjør Stranden boliglag A/S (75 leiligheter). Senere fikk området mer dominerende blokkbebyggelse. Münsterbekken borettslag (274 leiligheter) ble bygget av Arne Sande A/S i 1978, og i 1980 ble det ytterligere fortetning da BOB førte opp 72 leiligheter i Gyldenpris borettslag. I 2004 bygget Studentsamskipnaden i Bergen en boligblokk med 157 boenheter, på marken mellom bygningen til tidligere Høyes vinfabrikk og Gyldenprisbanen. Siden slutten av 2000-tallet har det vært massiv utbygging langs vestsiden av Damsgårdssundet, som gjør at den tradisjonelle industrien viker for boligblokker. I 2011 ble det annonsert at det skulle bygges 1.200-1.400 nye leiligheter i Damsgårdsveien og Michael Krohns gate, blant annet selveierlaget Treet (utbygger BOB), som i en periode var verdens høyeste boligblokk bygget i tre.
Fylkesvei 3234
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 877 (Vestfold).
Elveduskgjelledøgnflue
Elveduskgjelledøgnflue (Ephemera danica) er en døgnflue som tilhører familiegruppen duskgjelledøgnfluer.
Nymfer/larver
Larvene er mellom 18-25 millimeter lange.
Levevis
Elveduskgjelledøgnflue finnes i rennende, klart (reint) vann, ved små bekker og elver med sandbunn. Den er følsom ovenforfor forsuring og finnes bare der pH-verdi er god (nøytral). De voksne flyr fra mai til september.
Elveduskgjelledøgnflue lever mesteparten av sitt liv som larver eller nymfer, i ferskvann, i mindre innsjøer, bekker og større elver. De voksne spiser ikke.
Eggene slippes av hunnen ned på vann overflaten. De synker straks til bunnen. Nymfene lever nedgravd i bunnmaterialet, i sand på bunnen. De spiser små partikler av organisk materiale, som alger, planterester eller råtnende planter. Men også av andre mindre dyr. I Norge har den vanligvis et nymfestadium på 2 år.
Elveduskgjelledøgnflue tilhører gruppen insekter med ufullstendig forvandling, som betyr at den ikke har et puppestadium mellom nymfestadiet og «Fluestadiet» (imago). Døgnfluenes livssyklus er enestående i dyreriket på grunn et mellomstadie kalt subimago som ingen andre kjente insektsgrupper gjennomgår. Fluefiskere kaller dette stadiet for dun (engelsk).
Dagbladet
Dagbladet er en norsk dagsavis som utgis på bokmål, grunnlagt i 1869. Avisens journalistiske kjerneområder er nyheter, sport, kultur og underholdning.
Avisen har sterke tradisjoner innen feature og gravejournalistikk, og har høstet mange priser for sine avsløringer. Den er en av Norges største aviser og har 1,4 millioner daglige lesere på mobil, nett og papir. Dagbladet var i mange år kjent som den fremste, norske radikale kulturavis. Dagbladet var den første riksavisen i Norge som begynte på nett i 1995 og er i dag et multimedialt mediehus. Papiravisen Dagbladet gikk over til tabloidformat i 1983.
På tross av at de to avisene har forskjellig profil på enkelte områder, anses i dag VG for å være Dagbladets hovedkonkurrent.
Nettutgave
Dagbladet.no ble den første riksdekkende nyhetsavisen som lanserte egen nettutgave, 8. mars 1995. Det er blant Norges største nettsteder, med 3,6 millioner unike brukere i måneden.
Historie
Avisen ble grunnlagt i 1869 av Anthon Bang, med Hagbard Emanuel Berner som avisens første redaktør. Første utgave kom ut 2. januar. I Bangs subskripsjonsinnbydelse heter det:
Fra etableringen i 1869 var Dagbladet en toneangivende liberal avis, og avisen engasjerte seg i en rekke progressive saker slik som kvinnesaken; avisens første redaktør Hagbart Berner grunnla i 1884 Norsk Kvinnesaksforening som han også ledet, og også daværende sjefredaktør Lars Holst var blant stifterne.
Med ansettelsen av John Arne Markussen i 2011 som den sjette redaktøren fra egne rekker siden 2000, markerte avisen en fortsettelse av den redaksjonelle linjen som bremset det store opplagsfallet og den dramatiske inntektsvikten det siste tiåret. Dagbladet valgte da en fortsatt satsing på en rendyrket tabloidavis med nyheter, underholdning og nyttestoff («Dagbladet hjelper deg»). Fornyelser skal være forsiktige, og håpet settes på digital betaling på nettplater og lignende.
Dagbladet under andre verdenskrig
Dagbladet har en todelt okkupasjonshistorie under andre verdenskrig. Avisen ble utgitt frem til april 1943 mens trykkeriet og teknisk avdeling var intakt helt til krigens slutt.
Dagbladet hadde i årene før krigen vært frittalende og tydelig i sitt språk mot Hitler-Tyskland og det fascistiske Italia. Under okkupasjonen ble avisen og dens skribenter utsatt for nidkjær overvåking, sensur, pålegg, bøter og trusler.
Dagbladets redaksjon ønsket å vise at de ikke hadde endret grunnleggende holdninger selv om en politisk profilering for Venstre nå var forbudt. Avisen og dens medarbeidere dyrket derfor antydningens kunst, slik mange aviser gjorde i disse årene. Mellom linjene kunne en lese hva meningen var; f.eks. hadde Johan Borgens petiter i Dagbladet, under signaturen Mumle Gåsegg, et velutviklet kodespråk.
Sjefredaktør Einar Skavlan prøvde å motstå påbudte formuleringer i lederspalter, men ble overprøvet. Fire fra styret og en rekke medarbeidere fra redaksjonen ble arrestert, noen ble satt på Grini og andre ble sendt til konsentrasjonsleir i Tyskland.
Avisen ble forsøkt stoppet av styret flere ganger, og da det nazistiske Pressedirektoratet ville slå sammen avisene Dagbladet, Morgenbladet og Norges Handels- og Sjøfartstidende til én avis, lyktes de. Dette utløste kraftige protester. Morgenbladet og Dagbladet måtte gå inn i april 1943, og Sjøfarten fortsatte som selvstendig ukeavis.
Dagbladet hadde stiftet A/S Avistrykkeriet, og dette holdt avisens tekniske avdeling i gang fra april 1943 til 7. mai 1945. Dette selskapet utførte store trykkeoppdrag for okkupasjonsmakten, noe som skulle vise seg som en vanskelig dobbeltrolle da rettsoppgjøret kom. Siden avisens produksjonsutstyr var intakt, kunne avisen på ny gå i trykken allerede 14. mai 1945. De personlige og sivile omkostninger som denne trykkeberedskap medførte under rettsoppgjøret, for dem hadde hatt i oppdrag å holde trykkeriet parat for Dagbladets redaksjon, omtaler Arne Skouen i sine memoarer En journalists erindringer som et av de mindre stolte øyeblikk i Dagbladets historie.
Magasinet
Dagbladet var den første av de store norske aviser som lanserte et eget feature-bilag. Dette skjedde med lørdagsbilaget Magasinet i 1999, og senere har en rekke andre større og mindre aviser fulgt etter. Blant de viktigste er VG Helg og Aftenpostens relansering av A-magasinet (som i virkeligheten var det første, norske feature-bilag gjennom et utall år, til det ble nedlagt som utidsmessig, kun få år før Dagbladet lanserte sitt Magasinet). Lørdagsutgaven av Dagbladet, med Magasinet, er den utgaven i uka som har høyest salgstall for avisen.
MEMO
Var et kortlivet norsk aktualitetsmagasin utgitt i 2006. Redaktør var Kristine Moody, som tidligere hadde vært journalist og redaksjonssjef i Kapital.
Første nummer kom i salg 16. mars 2006. Styret i Avishuset Dagbladet vedtok å legge ned MEMO med øyeblikkelig virkning torsdag den 21. september 2006, samme dag som utgivelse nummer 24 ble lagt ut for salg. Moody hadde allerede trukket seg som redaktør, og Mads Ektvedt satt som konstituert redaktør.
Bladets korte levetid skyldtes blant annet lave salgstall, men mest av alt en rekke kontroversielle utsagn og artikler av redaktør Kristine Moody som gikk på tema som Irak-krigen, Muhammed-karikaturene, innvandring og TV-programmet Skaperen. Bladet ble felt av PFU etter et oppslag på forsida i første nummer der de kalte en tilfeldig deltaker fra en demonstrasjon mot publisering av Muhammed-karikaturene for en «sosial bombe». Bladet ble trukket for retten anklaget for krenkelse av retten til eget bilde. Saken gikk helt til Høyesterett, hvor bladet Memo ved Moody ble dømt til å betale erstatning på 100 000 til fornærmede. Moody og bladet ble på nytt truet med søksmål da hun forsvarte en artikkel i bladet som hevdet at vinneren av TV 2s Skaperen, ikke var oppfinneren av produktet hun vant serien med, men bare var importør av et koreansk produkt. Advokat John Christian Elden og PR-byrået JKL Oslo, som jobbet for vinneren av «Skaperen» på TV 2, mente Memos sak om juks var en plantet «drittpakke», noe redaktøren nektet for. Memo ble klaget inn for PFU, men det ble ikke funnet brudd på god presseskikk.
De to tidligere MEMO-journalistene Reidar Mide Solberg og Sigurd Smidesang Rønningen ga i april 2007 ut boken Kaptein MEMO – En beretning om visjoner, konflikter og nederlag i Avishuset Dagbladet.
Fylkesvei 877 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 877 i de følgende fylkene:
Dagbladet
Søndagsavisen
Dagbladet overrasket andre aviser da de 26. august 1990 lanserte avisutgave på søndager og dermed kom ut på alle ukens dager. Søndag 6. desember 2009 la Dagbladet om formatet på nyhetsdelen av søndagsavisen til å være det samme som magasindelen. Siste papirutgave av Dagbladets søndagsavis utkom 30. mars 2014.
Tore Tønne-saken
Særlig Dagbladet ble etter Tore Tønnes selvmord i 2002 kritisert av Norsk Presseforbunds granskningskommisjon for at avisens journalistikk var for overdimensjonert, personfokusert og delvis preget av manglende presisjon og nøyaktighet. Dagbladets egen granskningskommisjon i Tønne-saken konkluderte med at «mengde, presentasjon, billedbruk og typografi var i overensstemmelse med slik Dagbladet ønsker å fremstå i en løpende nyhetssak».
Schjenken-saken
I 2011 ble ambulansesjåfør Erik Schjenken tilkjent en oppreisning på en million kroner av Oslo tingrett. Dommen konkluderer med at Dagbladet trykket flere rettsstridige ærekrenkelser. Bakgrunnen for dommen er flere utsagn som sto på trykk i Dagbladet i 2007 i forbindelse med den såkalte ambulansesaken der Ali Farah ble slått ned i Sofienbergparken og ikke fikk transport i ambulanse fra stedet. Etter anke fra Dagbladet ble saken behandlet i først Borgarting lagmannsrett og deretter i Høyesterett. I Høyesterett ble Dagbladet dømt til å betale Schjenken 200,000 kr i oppreisning.
Carsten Thomassen
Dagblad-journalisten Carsten Thomassen var en av flere norske journalister og fotografer som var med på den norske utenriksministeren Jonas Gahr Støres besøk i Afghanistan i januar 2008. Thomassen og en ansatt i Utenriksdepartementet ble skutt på av en terrorist kledd i politiuniform da de kom ut av heisen på hotellet. De to norske ble fraktet videre til et tsjekkisk ISAF-feltsykehus i Kabul, der Thomassen døde senere på operasjonsbordet, som følge av skuddskadene han fikk.
Redaksjonslokaler i Havnelageret (2008–2015)
Dagbladet.no flyttet 2. mai 2008 ut av Akersgata 49, til Havnelageret i Oslo, der nettavisens redaksjon og papirutgavens redaksjon ble samlokalisert. Resten av avisas avdelinger flyttet 13. mai 2008. Cappelen Damm overtok lokalene i Akersgata 49 i mars 2009.
Etter at Aller-konsernet kjøpte Dagbladet, flyttet avisen i 2015 til et bygg på Hasle, der resten av Aller-publikasjonene holdt til. Dagbladet har beholdt lokaler for nyhetsredaksjonen i Pilestredet 8 i sentrum.
Politikk
I Dagbladets leder 10. september 2011 slo avisen fast sin holdning mot Fremskrittspartiet: «Helt siden Anders Langes Parti ble stiftet på Saga kino i Oslo i 1973, har denne avis vært en aktiv motstander av partiet, politikken og alt dets vesen.»
Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:
New London County
New London County er et fylke av i alt åtte i den tredje minste amerikanske delstaten Connecticut. Fylket ligger i det sørvestlige hjørnet av staten og grenser mot Windham County i nord, mot Middlesex County i vest og mot Tolland County i nordvest. Det grenser også mot delstaten Rhode Island i øst.
New London Countys totale areal er 1,999 km² hvorav 274 km² er vann. I 2010 hadde fylket 274,055 innbyggere og i 2014 273,676. Fylket har ikke administrasjonssenter, og fungerer kun som en geografisk enhet.
Fylket ble opprettet i 1666 og er et av de fire opprinnelige fylkene i Connecticut.
André Buffière
Pierre André Buffière (født 12. november 1922 i Ardèche, død 2. oktober 2014) var en fransk basketballspiller og -trener. Han deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Buffière vant en olympisk sølvmedalje i basketball under OL 1948 i London. Han var med på det franske laget som kom på andreplass i basketturneringen bak USA. Det var andre gang basketball sto på det olympiske programmet, og tjuetre lag deltok i turneringen. Frankrike vant semifinalen over Brasil med 45–33, men i finalen tapte de mot USA med 21–65.
Sudirman
Sudirman (født 24. januar 1916 i Bodas Karangjati-landsbyen i Rembang i Purbalingga i Bantarbarang i Nederlandsk India, død 29. januar 1950 i Magelang; samtidig indonesisk: Soedirman) var de indonesiske styrkenes militære kommandant i Indonesias kamp for uavhengighet fra Nederland i slutten av 1940-åra.
Annen verdenskrig
Under Japans okkupasjon av Ostindia under andre verdenskrig fra 1942 til '45 trente Sudirman for å bli en bataljonskommandant i Pembela Tanah Air (Peta), "hjemlandsforsvar"-hæren støttet av de japanske okkupantene.
Etterkrigstiden
Da Japan overga seg og Sukarno og Hatta erklærte Indonesias uavhengighet, omorganiserte Sudriman sin Peta-bataljon til en Banyumas-basert regiment for den republikanske indonesiske hæren for å motsette seg nederlandsk reokkupasjon av sin tidligere koloni. Det første større slaget han ledet var slaget ved Ambarawa i november-desember 1945 mot britiske og nederlandske styrker. 12. desember ledet han et 'koordinert' angrep mot de britiske stillingene i Ambarawa, og drev britene helt tilbake til Semarang. Slaget endte 16. desember.
12. november 1945 ble Sudirman valgt til øverstkommanderende for hæren, en stilling han holdt til sin død i 1950. I løpet av de neste fem årene, Sudirmans siste, var han ofte syn med tuberkulose, men han ledet likevel flere geriljaoperasjoner mot nederlenderne. Sudirman ledet indonesiernes forsvar av Yogyakarta, da Republikken Indonesia hovedkvarter, mot det nederlandske angrepet i desember 1948. Theodore Friend beskrev Sudirman i 2003 som en man med "...en merkelig blanding samuraidisiplin, marxistdisposisjon og rått mot."
Sudirman døde i Magelang 29. januar 1950. Han ble begravet i Heltegravplassen i Semaki i Yogyakarta. Sudirman mottok også tittelen Indonesisk nasjonalhelt som en uavhengighetsforsvarshelt. Sudirman var den første og den yngste indonesiske general.
Thüringer Becken
Thüringer Becken (norsk: Thüringerbekkenet) er et bekkenlandskap i sentrale og nordlige Thüringen i Tyskland. Av de mange elvene som renner gjennom Thüringer Becken, er Unstrut den viktigste. Sideelvene Gera, Helbe og Wipper renner her sammen med Unstrut. Bekkenet har en øst-vestlig utstrekning på ca. 120 km, og bredden nord-sør er det halve. Landoverflata ligger mellom 150 og 200 moh. . Berggrunnen i bekkenet er horisontale lag av sandstein og kalkstein fra trias over salt- og gipsavleiringer. I tertiær oppsto forkastninger som heva høydedraga som avgrenser Thüringer Becken mot vest og nord (Hainich, Dün, Hainleite, Hohe Schrecke, Schmücke og Finne). I sørvest ligger Thüringer Wald.
EM i fotball 2004 – Gruppe A
Portugal - Hellas
Banens beste:
Skogsvåg
Skogsvåg er kommunesenter i Øygarden kommune i Vestland. Her finner man kommunehuset, Sund senter, Skogsvåg barnehage, Sundhallen, Skogsvåg Idrettslag og Skogsvåg stadion, Sotra videregående skole avd. Sund og Sundheimen aldershjem. Skogsvåg har 569 innbyggere.
EM i fotball 2004 – Gruppe A
Portugal - Hellas
Angelos Charisteas
Regierungsbezirk Stettin
Regierungsbezirk Stettin var en Regierungsbezirk i den prøyssiske provinsen Pommern som eksisterte fra 1808 til 1945. Forvaltningsenhetens sete befant seg i byen Stettin.
René Chocat
René Chocat (født 28. november 1920, død 18. juli 2000) var en fransk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Chocat vant en olympisk sølvmedalje i basketball under OL 1948 i London. Han var med på det franske laget som kom på andreplass i basketturneringen bak USA. Det var andre gang basketball sto på det olympiske programmet, og tjuetre lag deltok i turneringen. Frankrike vant semifinalen over Brasil med 45–33, men i finalen tapte de mot USA med 21–65.
Eder
Eder er en elv i Nordrhein-Westfalen og Hessen i Tyskland og en av sideelvene til Fulda fra venstre med en lengde på 176 km. Den ble først nevnt av den romerske historikeren Tacitus som Adrana i området Chatti.
Elven har sitt utspring fra fjellet Ederkopf vest i Nordrhein-Westfalen nær kilden til elvene Lahn og Sieg. I motsetning til Lahn og Sieg, som begge er sideelver til Rhinen, renner Eder østover og nordover og munner ut i Fulda ved Edermünde, sør for Kassel. Ved Hannoversch Münden renner Fulda sammen med Werra og danner Weser som renner ut i Nordsjøen nord for Bremen. Byer langs Eder er blant annet Battenberg, Frankenberg, Waldeck og Fritzlar.
I 1914 sto Ederdemningen – en 47 meter høy demning – ferdig nær den lille byen Waldeck, og den dannet reservoaret Edersee, som er 27 km lang og holder opp til 200 millioner m³ vann. Den benyttes til vannkraftproduksjon og for å regulere vannivået i Weser.
Demningen ble ødelagt av britiske bombefly 17. mai 1943 (Operasjon Chastise). Bombeflyene var utstyrt med den spesielle Barnes Wallis-bomben, som spratt bortover vannet når den ble sluppet i en spesiell vinkel fra fly. Samme natt ble demningen ved Möhnereservoaret også bombardert, noe som skapte enorme ødeleggelser og tap av liv nedstrøms (størsteparten av de omkomne var ukrainske krigsfanger like nedenfor demningen). Filmen The Dam Busters omhandler denne hendelsen.
Demningen ble bygd opp igjen samme år, og i dag er innsjøen et område for rekreasjon.
Michela Figini
I 1980-årene var Figini blant de aller beste i fartsdisiplinene. Hun vant 26 enkeltrenn i verdenscupen derav 17 i utfor. Hun vant verdenscupen sammenlagt i 1985 og 1988. Videre vant hun utforcupen fire ganger.
I VM 1985 vant hun gull i utfor, og to år senere, da VM gikk i Crans-Montana, tok hun sølv i både utfor og Super-G. I OL 1984 i Sarajevo vant hun gull i utfor. Fire år senere, i OL i Calgary, tok hun sølvmedaljen i super-G bak Sigrid Wolf.
Michela Figini la opp i 1990.
Svin og griser
Svin og griser (Sus) er en slekt som består av ti nålevende arter med internasjonal anerkjennelse, pluss en art som bare blir delvis anerkjent.
Denne slekten er den mest tallrike i svinefamilien. Artene varierer mye i størrelse, fra det lille dvergvillsvinet på omkring 8 kg til det enorme villsvinet, der purkene kan nærme seg 500 kg hos visse underarter. Det hersker en viss forvirring omkring hvorvidt Palawanbartesvinet (S. ahoenobarbus) er en egen art eller en underart av bartesvin (S. barbatus). Likeledes knytter det seg en viss usikkerhet til om vietnamesisk vortesvin (S. bucculentus) fortsatt eksisterer. Arten ble opprinnelig erklært utryddet av IUCN i 1996, men så ble den gjenoppdaget i Laos i 1997.
Davidson Ezinwa
Davidson Ezinwa (født 22. november 1971) er en tidligere friidrettsutøver fra Nigeria.
Han vant sølvmedalje på 4x100 m både under OL 1992, og VM i friidrett 1997. Han har en personlig rekord på 100 m på 9,94 sekunder. Ezinwa testet positivt på doping to ganger; for efedrin i februar 1996, sammen med broren Osmond og for hCG i 1999.
Regierungsbezirk Breslau
Forvaltningsenheten befant seg i den midterste delen av Schlesien, og hadde sitt sete i byen Breslau. Området tilhører idag det Nederschlesiske voivodskap i Polen.
.info
.info er et generisk toppnivådomene på internett, beregnet for informative nettsteder (selv om bruken er uten begrensninger). Det var en del av ICANNs sterkt publiserte annonsering, sent i 2000, av en gradvis innfasing av syv nye generiske toppnivådomener (gTLD'er). Hendelsen ble karakterisert som den første større tilføyelsen av større gTLD'er til internett etter at DNS-systemet ble utviklet på 1980-tallet. De syv nye gTLD'ene, som var utvalgt fra over 180 forslag, hadde som delformål å lette noe av presset fra det overbefolkede .com-domenet.
.info har vært det mest suksessfulle av de syv nye domenene, med over 4 millioner domenenavn registrert frem til mars 2007. Over 1,6 millioner .info-nettsteder er i aktivt bruk pr. juli 2007.
.info er et domene uten restriksjoner, hvilket vil si at hvem som helst kan få et andrenivå-domene for hvilket som helst formål under .info, på lik linje med .com-, .net- eller .org-domener. Dette i motsetning til et TLD som .edu eller .coop, som stiller betingelser for registrering. .info er det første og eneste toppnivådomenet som eksplisitt ble opprettet og beregnet for ubegrenset bruk, selv om diverse andre TLD'er har endt opp slik som en de facto-situasjon. .info betyr «informasjon» på rundt 37 språk over hele verden, og er et nøytralt navn. Afilias har vært aggressive i sin markedsføring av .info, med betydelig motivasjon for registrarer.
.info-domenet har siden opprettelsen vært administrert av Afilias. I 2003 var .info det første gTLD-domenet som støttet internasjonaliserte domenenavn, som beskrevet i .info IDN.
Registrering
Registreringer behandles av akkrediterte registrarer, og internasjonaliserte domenenavn kan også registreres, (se detaljer).
Oppstartshistorie (2001)
Lanseringen av .info omfattet en «sunrise-periode» for innehavere av varemerker, etterfulgt av et «landrush», åpent for alle. Dette var første gang at en slik prosess hadde blitt gjennomført for et nytt gTLD. Denne fremgangsmåten ble mye kritisert for å ha gitt varemerker presedens over ord som er generiske i andre sammenhenger. For eksempel fikk selskapet Caterpillar domenet cat.info før noen andre, som for eksempel katteentusiaster, i det hele tatt fikk sjansen.
Selv om et betydelig antall falske registreringer ble gjort til å begynne med av registranter som ikke eide noe varemerke, så medførte en forutbestemt en protest-prosedyre at de fleste av disse ble luket ut. Enkelte falske registreringer er imidlertid fortsatt under kontroll av «ondsinnede» registranter, og det er de som mener at Afilias burde sette i verk en endelig oppryddingskampanje.
Eksterne lenker
Toppdomän
Mudderslanger
Mudderslanger er en gruppe slanger som er utbredt i Sør-Kina og Sørøst-Asia.
De kan bli opptil 1,3 m lange. Buksiden er lys, mens ryggen er svart eller mørkebrun. I sol skinner skjellene med en sterk irisering, noe som er opphavet til gruppens trivialnavn på mange språk, for eksempel «glansormar» på svensk. Skjellene på hodet er store, og minner om dem hos snoker. Det finnes ingen ytre rester av baklemmene.
Mudderslangene er nattaktive, og ligger mye av tiden i underjordiske ganger. Når de kommer til overflaten, jakter de på øgler, frosker, mus og andre virveldyr. Disse slangene er eggleggende.
Alle mudderslanger hører til slekten Xenopeltis. De ble tidligere regnet til kvelerslangene (Boidae), men er nå plassert i en egen familie, Xenopeltidae. De nærmeste slektningene er spisshodepyton og pytonslanger. Caspar Georg Carl Reinwardt blir ofte angitt som autor for slekten Xenopeltis, men sannsynligvis er Friedrich Boie korrekt.
Fylogeni
Følgende kladogram viser slektskapsforholdene innenfor Alethinophidia ifølge Vidal & Hedges. Den lite kjente sørøstasiatiske slekten Xenophidion er ikke tatt med i denne studien. Afrophidia utenom de avanserte slangene danner en naturlig gruppe som eventuelt kan kalles Henophidia.
Arter
Utbredelsen til de to artene er som følger:
Bengalvaran
Bengalvaran er en stor øgle som er vanlig i Sør- og Sørøst-Asia.
Den kan ha en totallengde på opptil 180 cm, og halen er omtrent halvannen gang så lang som kroppen. Neseborene ligger halvveis mellom øyet og snuten, noe som er et godt kjennetegn for å skille arten fra båndvaran, som forkommer i det samme området. Den har en brungrå grunnfarge med gule flekker.
Arten lever hovedsakelig på marka, men av og til klatrer den opp i trær. Føden består hovedsakelig av virvelløse dyr, men det hender at bengalvaranen tar små virveldyr. Den finnes i ulike habitater fra halvørken til tropisk regnskog, og trives også i landbruksområder.
Det er to underarter: V. b. bengalensis er utbredt i sørøstre Iran, Afghanistan, Pakistan, India, Sri Lanka, Nepal, Bangladesh og vestre Burma. Den østlige V. b. nebulosus betraktes ofte som en egen art, og finnes i østre Burma, sørlige Kina, Laos, Kambodsja, Vietnam, Thailand, Malakkahalvøya, Sumatra og Java.
Liste over konger av Munster
Mumu eller Mhumain (i moderne anglifisert form Munster) var et historisk kongedømme i Irland, i utstrekning tilsvarte det om lag den dagens irske provins Munster.
I den middelalderske irske historieskriving, slik vi kjenner den fra krønikene, tegnes en tilsynelatende idealisert framstilling av kongedømmene. Øya var delt i «femteparter» (gælisk cóiceda). I tillegg til Mumu i sør var det Ulaid (Ulster) i nord, Cóiced Ol nEchmacht eller Connachta (Connacht) i vest, og Laighin (Leinster) i øst. Disse omga alle det sentrale kongedømmet Míde (dette navnet har overlevd i de nåværende grevskapene Meath og Westmeath). Hver av de fire ytre delene hadde sin egen konge, mens overkongen styrte over alle fra Tara i Míde.
Navnet Mumu kommer fra den gæliske gudinnen Muman. Kongedømmet var på et tidspunkt delt inn i seks regioner: Tuadh Mhuman (nord), Des Mhuman (sør), Aur/Ur Mumhan (øst), Iar mumhan (vest), Ernaibh Muman (delen som tilhørte Ernai stammen), og Deisi Muman (delen som tilhørte Deisi stammen). En senere inndeling var Thomond (nord), Desmond (sør), og Ormond (øst). De tre kronene i flagget til dagens provins Munster symboliserer disse tre.
Fra tidlig Kristen tid var Mumu dominert av klanen Eóganachta, som hadde sitt symbolske hovedsete i Caisil. På høyden av sin makt gjorde Eóganachts herskere ikke bare krav på Mumu, men så seg også som rettemssige herskere av hele den sørlige delen av Irland, Leth Moga. Under Feidlimid mac Cremthanin, konge av Mumu fra 820 til 847 utfordret også Mumu Uí Néill klanen, og gjorde krav på overherredømme for hele Irland. Den første kongen fra Mumu som skulle få tittelen overkonge av Irland var imidlertid ikke fra Eóganachta, men Brian Boru fra den nordlige Dal gCais klanen som ble den førende klanen i Mumu fra siste halvdel av 900-tallet.
Tidlige konger av Mumu, 400-tallet til 900-tallet
(Alle tilhørte forskjellige klaner av Eóganachta)
Konger av Munster 963 - 1119
Fra Dál Cais, eller, når merket (E), fra Eóganachta.
Even Johansen (musiker)
Even Johansen, også kjent som Magnet, (født 7. juni 1970 i Bergen) er en norsk sanger, gitarist og låtskriver bosatt på Askøy utenfor Bergen. Han spiller lavmælt popmusikk og har gitt ut fire soloalbum.
I 1989 vant han Kronstadfestivalen sammen med bandet Veuve Clicquot Pon Sardin. Dette bandet spilte i hovedsak Thin Lizzy-inspirert musikk, og det var deres coverversjon av Thin Lizzys «Black Rose» som sikret seieren. På 90-tallet var han medlem av band som Unge Frustrerte Menn (1991), Chocolate Overdose (1991–1994) og Libido (1995–2001). I 2000 debuterte han som soloartist under sitt egentlige navn med albumet Quiet & Still mens han bodde i Dumfries i Skottland. Han fikk etterhvert oppmerksomhet da sangen «Where Happiness Lives» først ble sensurert av amerikanske radiostasjoner og senere brukt i den amerikanske TV-serien Roswell.
Etter utgivelsen av albumet begynte han å bruke artistnavnet Magnet. Han ga ut et par EP-er før albumet On Your Side ble gitt ut i 2003. Albumet ble godt mottatt og ga han Spellemannprisen 2003 i klassen mannlig popsolist og Alarmprisen 2004 i klassen pop. Albumet innhold blant annet en versjon av Bob Dylans «Lay Lady Lay» hvor Johansen synger duett med den irske sangeren Gemma Hayes. Denne sangen ble brukt i filmen Mr. & Mrs. Smith og sammen med «Let It Snow» fra Minus EP fra 2004 er begge blitt brukt i den amerikanske TV-serien The O.C.. For sangen «The Day We Left Town» fra albumet fikk han Edvard-prisen 2004 i klassen populærmusikk.
Magnet har siden gitt ut albumene The Tourniquet i 2005 og The Simple Life i 2007. I 2006 var han med å lage musikken til PC-spillet Drømmefall – Den lengste reisen og den norske spillefimen Sønner. Ved Spellemannprisen 2007-utdelingen mottok han prisen som årets mannlige artist.
I 2011 ga han ut albumet Ferrofluid hvor han samarbeidet med bandet Cloroform. Blant sangene var Shakespears Sister-låten «Stay» fra 1992, i duett med Hilde Marie Kjersem.
Erwig
Erwig (spansk: Ervigio) var vestgoternes konge i Spania fra 680 til 687. Hans styre begynte da han avsatte kong Wamba under en borgerkrig. Erwig gjenopprettet så stabiliteten ved å bruke jøder som syndebukker. Han erklærte dem en prest og en plage for kongedømmet og oppfordret sine innbyggere om å utslette dem. Men hans kampanje fullførte ikke hans mål, men den førte til harde tider for jødene. I 681 utstedte han et nytt dekret, denne gang om at alle jøder skulle bli kristne eller forlate kongedømmet.
Fra kong Erwigs styre av ble vestgoternes kongedømme revet fra hverandre i interne stridigheter som endte med den muslimske erobringen av Iberia som tok til i 711.
I Nord-Afrika hadde muslimer som hadde invadert Maghreb i 670, under lederskapet til Musa ibn Nusair, beseiret bysantinerne i det som i dag er Marokko innen 682. Muslimene hadde også utført plyndringstokt på kystene på Den iberiske halvøy siden senest under styret til Wamba. Derfor hadde allerede muslimene startet å presse det sørlige Spania.
New Miami Stadium
Hard Rock-stadionet (engelsk: Hard Rock Stadium) er hjemmebane til Miami Dolphins, Florida Marlins og Miami Hurricanes. Orange Bowl spilles også på dette stadionet. Stadionet ligger utenfor Miami sentrum, i Miami-Dade County. Tidligere navn på stadionet er Joe Robbie Stadium, Pro Player Park, Pro Player Stadium, Dolphins Stadium, Dolphin Stadium, Land Shark Stadium og Sun Life Stadium.
Super Bowl
Super Bowl har blitt spilt på Hard Rock 5 ganger:
Fylkesvei 101 (Finnmark)
Fylkesvei 101 (Fv101) i Finnmark var en kort forbindelsesvei mellom fylkesvei 882 ved Skoddhaugen og Hasvik lufthavn. Veien var 260 meter lang.
2019 ble veien del av fylkesvei 882.
Holsted kommune
Holsted kommune er en tidligere dansk kommune i Ribe amt i Jylland. Ved kommune- og regionreformen i Danmark 2005–07 ble kommunen innlemmet i den nye Vejen kommune.
Ribe kommune
Ribe kommune er en tidligere dansk kommune i Ribe amt. Etter kommune- og regionreformen 2005–07 er kommunen innlemmet i nye Esbjerg kommune i Region Syddanmark.
Administrasjonssenteret i kommunen var middelalderbyen Ribe, som går for å være Danmarks eldste by.
Western (Sierra Leone)
Western er et område i Sierra Leone. Det er en av landets forvaltningsenheter på øverste nivå, sammen med de tre provinsene. Western ligger vest i Sierra Leone, og omfatter Freetownhalvøya, hvor landets hovedstad Freetown ligger. Den nest største byen i området er Waterloo. Western har rundt 1,5 millioner innbyggere, og et areal på 557 km². Området er det rikeste i landet, og fungerer som økonomisk og kulturelt sentrum.
Vesak
Vesak er en buddhistisk feiring av Buddhas fødselsdag, oppvåkning og død. Ifølge theravadabuddhismen skal disse tre hendelsene i Buddhas liv ha skjedd på samme dato.
Vesak blir av mange regnet som den mest hellige tiden i den buddhistiske kalenderen, særlig på Sri Lanka. Kanskje ikke så rart siden selve navnet vesak er det singalesiske navnet på måneden vaishakha (sanskrit). Denne måneden tilsvarer april-mai i den vestlige kalenderen. I andre land feires disse viktige hendelsene i Buddhas liv på forskjellige tider av året. Hvordan vesak feires avhenger av landets lokale skikker og tradisjoner. Buddhistforbundet i Norge feirer vesak i mai.
Den norske barneboka Fest og feiring God vesak! (2016) av Gudny Ingebjørg Hagen vant Brageprisen i 2016.
Arkeologiåret 1928
Arkeologiåret 1928 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1928.
Fødsler
den første kvinnen med universitetsgrad i arkeologi i Mexico, medlem av Mexicos vitenskapsselskap ||align=center|92 ||align=center|2021 ||
Ruth Almedal
Ruth Almedal (født 15. mai 1965 i Stavanger) er en norsk psykolog og forfatter. Hun vokste opp i nabokommunen Sola og gikk videregående på Stavanger katedralskole. Utdannelse i Sogndal, Trondheim og Oslo. Hovedoppgaven hennes ved Universitetet i Oslo hadde tittelen «Voldtekt på menn : Intervjuundersøkelse med 6 menn som har blitt voldtatt».
Hun har gitt ut tre ungdomsromaner: «Svimmel», «Limbo» og «Fotfeste», som alle handler om vennene Petter, Mo og Isak, samt kriminal/kjærlighetsromanen «Ni dager».
Id al-fitr
Id al-fitr, eller eid al-fitr, (arabisk عيد الفطر, «festen for bruddet (av fasten)»), gjerne bare kalt id eller eid, er en muslimsk høytid som markerer slutten på fastemåneden ramadan. Høytiden er den minste av to feiringer, der den andre er Id al-adha.
Id blir feiret med bønnesamlinger, gjestebud og ved at man tar på seg nye klær. Det er vanlig å besøke gravsteder og gi gaver og almisser (zakat) i forbindelse med id.
Id ble første gang feiret i 624, etter at Muhammed gikk seirende ut av slaget ved Badr. Id er både en markering av slutten på fasten og en feiring av økt gudsfrykt. Troende muslimer takker Gud for at han gav dem styrke til å gjennomføre fasten.
Datoer
Id-feiringen tar til ved solnedgang dagen før den ''1. shawwal'' i den muslimske kalenderen. Det finnes ulike tradisjoner for å bestemme når en ny måned starter. Noen holder fast på at en må se nymånen før en ny måned begynner, andre mener at en kan forutse denne hendelsen og at måneden begynner også om det er overskyet.
Religiøs feiring
Begynnelsen av den nye måneden blir markert ved å si takbīr («Allahu akbar...»). Kvelden kan òg markeres med en rituell vask, bønn og tilbedelse av Gud. En er pålagt å ikke faste neste dag, nettopp for å markere at ramadan er over.
Bønnen neste morgen, salah, er pålagt alle muslimer, men denne gangen blir det ikke kalt inn til bønn (adhán). De som skal be skal ha på seg rene, helst nye, klær. Bønnen blir fulgt av en preken (khutba) som man ikke er pålagt å høre. Man ber så om tilgivelse, nåde og hjelp til alle muslimer. Deretter er det vanlig å omfavne de en er ved siden av og gjerne også slekt, venner og kjente. Ifølge en hadith etter al-Bukhari bør man følge en annen vei hjem enn den man brukte til bønnestedet.
Før fellesbønnen for id må alle som har anledning gi almisser (zakát) til trengende. Denne id-almissen kommer i tillegg til vanlig zakát som er en av islams fem søyler. Gaven blir gjerne samlet inn av moskeen og gitt videre derifra. Det er vanlig å gi almissen i god tid før id, slik at de fattige kan bruke den til sin feiring.
Verdslig feiring
Mange drar hjem til stedet de kommer fra for å feire høytiden sammen med familien. Dette skaper reisekaos over store deler av den muslimske verden før og etter id al-fitr.
I id er det vanlig å be hverandre om tilgivelse og å fornye vennskap og slektskapsbånd. Mange muslimer vil òg besøke familiegravstedene for å stelle gravene og be for de avdøde.
Menn gir ofte gaver, særlig til kvinner og barn. Kvinner får gjerne klær og smykker mens barna får penger.
Ulike tradisjoner
Muslimer i ulike land har sine egne mattradisjoner og skikker for id. Afroamerikanske muslimer kan for eksempel feire dagen med en god stek, mens folk fra andre land har sine særskilte festretter.
I Indonesia er det vanlig å feire siste kvelden av ramadan med takbiran, opptog med store bedug-trommer der folk i alle aldre sier takbiren i en mikrofon. I mange deler av Malaysia tenner man oljelamper rundt husene.
I Sør-Asia er kvelden en ser nymånen en viktig tid da familier går ut for å handle og kvinner dekorerer hendene sine med henna og armringer. Unge gutter kan leke med fyrverkeri.
I sjiamuslimske Iran er feiringen av id mer avdempet og personlig. En vanlig tradisjon er at en familie gir mat til minst samme tallet utenforstående som det er medlemmer i familien.
Navn og hilsninger
Id al-fitr er også kjent som hari raya ('den store dagen') aidil fitri i Malaysia og Singapore, idul fitri og lebaran i Indonesia, sjemai eid i Bangladesh og ramazan bayramı i Tyrkia.
På urdu skrives det vanligvis id ul-fitr.
Høytiden er også kjent som id as-seghir (arabisk عيد الصغير, 'den lille festen') som motsvar til id al-kabir, 'den store festen', et annet navn på id al-adha.
Vanlige hilsninger for denne høytiden er fraser som betyr 'gledelig id', som de arabiske id mubarak eller id sayid og selamat hari raya eller selamat idul fitri på malay og indonesisk. På de to siste språkene er det mer vanlig å si maaf zahir dan batin, 'jeg er lei meg', ettersom dagen her blir brukt for å gjøre opp med synder.
Bjorvasstua
Bjorvasstua er et av rommene i Hovedhuset på Holmen gård i Gjerstad. Bjorvasstaua er Aust-Agders eneste gjenværende bevarte rosemalte interiør fra 1700-tallet, en svært vakker del av gårdens vernede hovedhus.
Bjorvasstua på Holmen gård i Gjerstad var ett av de husene som man tenkte seg å flytte til Aust-Agder-Tunet på Langsæ. Andre mente at bygningen måtte flyttes tilbake til Vegårshei – til et bygdemuseum i den bygda der huset opprinnelig sto. Løsningen ble at Bjorvasstua ble stående der den sto – på Holmen gård som var eid av Statens skoger – som midt i 1970-åra ville selge selve tunområdet. En kort tid var Aust-Agder-Museet eier av gårdstunet i påvente av at det ble etablert en stiftelse som kunne eie og drive stedet som kurssted for Norges Husflidslag. I som så mange andre kulturminnevernsaker dreide det seg om å finne nye brukere som kunne kombinere fornuftig anvendelse av de gamle bygningene samtidig som de hadde sans for og kunne ivareta de antikvariske verdiene.
En av gårdens senere eiere – Ingeborg Fearnly – kjøpte under første verdenskrig den gamle Bjorvasstova, bygd i 1721 og med Salve Torjussen Flatens (Salve Målar) fine dekorasjoner malt i 1770-årene, fra Bjorvatn på Vegårshei. Den ble fraktet ned til Gjerstad på vinterføre og gjenreist på Holmen som en forlengelse av hovedhuset i 1920/1921. Slik finner vi også huset i dag, uforandret i plan og form.