cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vietnamkrigen
Fredsavtale 1973 – amerikanerne ut
Slik gikk det imidlertid ikke og krigen fortsatte. Men parallelt med kampene foregikk det langdryge og vanskelige fredsforhandlinger i Paris. Forhandlingene ble ledet av Henry Kissinger fra USA og Lê Ðức Thọ fra Nord-Vietnam. Nguyen van Thieu var i utgangspunktet sterkt imot denne fredsavtalen, blant annet fordi den ikke omhandlet tilbaketrekking av de tusener av nordvietnamesiske styrker som sto i Sør-Vietnam. Han mistenkte at kommunistene ikke ville holde avtalen, men bare ønsket en tilbaketrekking av amerikanske styrker. Nixon gav Thieu både trusler og løfter. Nixon truet med at Thieus protest ville føre til "en uunngåelig og umiddelbar slutt på USAs økonomiske og militære assistanse" og at USA ville forhandle uten Sør-Vietnam. Samtidig lovet Nixon at hvis Thieu gikk med på avtalen ville USA slå tilbake mot kommunistene hvis de brøt avtalen. Løftet var tomt tatt i betraktning den amerikanske kongressens motstand mot fortsatt krig. Thieu hadde ikke noe valg og gikk derfor med på avtalen . Kissinger og Thọ ble begge tildelt Nobels fredspris for 1973 etter dette arbeidet, men sistnevnte takket nei til prisen, fordi han mente at det ikke eksisterte fred i landet.
Etter at Nord-Vietnam hadde forbedret sine militære posisjoner, og også forhandlingsposisjoner etter påskeoffensiven i 1972, ble det 27. januar 1973 oppnådd en fredsavtale og våpenhvile. Med dette trakk amerikanerne ut deres siste operative militære enheter. De første amerikanske krigsfangene ble løslatt av Nord-Vietnam 11. februar og alle amerikanske styrker var ute av landet 29. mars. Fredsavtalen regulerte ikke den militære situasjonen, men «frøs» denne. Dette medførte at tusenvis av nordvietnamesiske styrker ble stående i Sør-Vietnam, sammen med den væpnede FNL. Det var heller ikke i avtalen definert hvem som kontrollerte hvilke områder. Dette gjorde at våpenhvilen og fredsavtalen var svært skjør.
Krigens fortsettelse – til 1975
Paris-fredsavtalen ble imidlertid ikke respektert, og med de siste amerikanske soldatene ute startet Nord-Vietnam etter en oppbyggingsperiode en storstilt offensiv med tunge våpen, herunder stridsvogner. Den sørvietnamesiske hæren (ARVN) hadde ikke mulighet til å stå imot og var angivelig svekket av dårlig moral, korrupsjon og lav lojalitet overfor en regjering med begrenset folkelig støtte. ARVN hadde som andre hærer både gode og dårlige enheter, og gode og dårlige ledere, men kun sjeldent er gode enheter og ledere beskrevet i eksisterende vestlige historier.
Amerikanerne var lei av krigen, og ønsket mindre og mindre innblanding. Selv om Nixon hadde lovet Thieu amerikanske represalier dersom kommunistene brøt fredsavtalen, kom ikke denne hjelpen. Nixon var på dette tidspunktet rammet av Watergate-skandalen og måtte gå av som president i august 1974. Den påtroppende amerikanske presidenten Gerald Ford ønsket ikke å bli assosiert med krigen og holdt ikke Nixons løfter. Samtidig kuttet Ford også mer og mer på den økonomiske støtten til Sør-Vietnam. I høsten 1974 ble det økonomiske bidraget til Sør-Vietnam kuttet fra 1 milliard dollar til 700 millioner dollar. ARVN ble mer svekket av svak koordinering og til dels lav moral, samtidig som Nord-Vietnam, gjennom stadig tettere forbindelser med Sovjetunionen, ble rustet opp militært, særlig med tungt artilleri og stridsvogner. Dette videreførte en prosess som hadde vært gjennom hele krigen, med overgang fra geriljakrigføring til mer moderne krigføring i form av en konvensjonell, mekanisert manøverkrigføring, støttet av tungt skyts.
Parallelt med krigen, brøt det også ut kamper med kinesiske styrker om de omstridte Paraceløyene i januar 1974. Etter blodige kamper tok den kinesiske styrkene kontroll over hele øygruppen, etter å ha okkupert deler av øygruppen etter det franske nederlaget i 1954.
Utover vinteren 1974/75 og våren 1975 rykket de nordvietnamesiske styrkene på bred front mot den sørvietnamesiske hovedstaden Saigon. Den sørvietnamesiske generalen Duong Van Minh hadde kampklare styrker i Mekongdeltaet, men ønsket å spare byen for et ødeleggende angrep og kapitulerte 30. april.
Dette resulterte i en rotete og improvisert evakuering av amerikansk ambassadepersonell, vaktstyrker og andre utenlandske statsborgere, blant annet ved helikopterflyvninger fra ambassadens tak til hangarskip og skip med helipad.
Etter krigen
I motsetning til Røde Khmer i Kambodsja, gikk ikke seierherrene til blodbad mot sine motstandere etter Vietnamkrigen. Men de som hadde hatt stillinger innen det sørvietnamesiske styret eller militære, samt innflytelsesrike personer innen intelligentsia og kirkelige kretser ble sendt på såkalte omskoleringsleirer, som i realiteten var tvangsarbeidsleirer.
Under Vietnamkrigen hadde mange vietnamesere opplevd at den amerikanske tilstedeværelsen ødela viktige vietnamesiske verdier og kulturuttrykk, særlig gjennom alkoholmisbruket, narkotikabruken og prostitusjonen, som nasjonalistiske vietnamesere hadde sett på med stor skam. De nordvietnamesiske makthaverne var etter erobringen av Sør-Vietnam, tidlig med å gjenopprette disse tradisjonelle verdiene, noe som utvilsomt hadde folkelig støtte.
Det skapte imidlertid visse spenninger da en rekke nordvietnamesiske soldater og partikadre oppdaget at det fiendebildet som var opparbeidet under krigen ikke stemte og at befolkningen ikke var så fattige og undertrykkede slaver for utenlandske imperialister som de hadde blitt framstilt i krigsretorikken. I stedet var det materielle nivået i sør, både med hensyn til mat, klær og andre forbruksvarer, bøker og musikk langt høyere enn hva de var vant til fra Nord-Vietnam. Ganske snart førte tvangskollektiviseringen i landbruket, restriksjoner for mat- og varetransport og overtakelsen av private virksomheter til matmangel og mangel på andre livsnødvendigheter.
Den nordvietnamesiske hæren hadde under krigen en renommé for å nådeløst straffe dem de oppfattet som «forrædere», og det var en frykt for at de ville sette i gang slike represalier også etter krigen. Flere hundre tusen forlot landet, blant annet som båtflyktninger. Blant disse flyktningen fantes det folk fra alle lag av befolkningen, men mange av dem som flyktet var folk som hadde støttet det sørvietnamesiske styret eller som fryktet kommunistisk forfølgelse blant annet med religiøst grunnlag.
Amerikansk etterspill og analyse
USA ble involvert i krigen fra første halvdel av 60-tallet grunnet kommunistfrykten som rådet på denne tiden, hvor man antok at et kommunistparti-styrt Vietnam egentlig bare ville være en marionettstat for Sovjetunionen og Kina. Da dette viste seg å være helt feil forutsetninger (jamfør neste avsnitt) ble krigen sett på som meningsløs: Hvis Vietnam uansett ikke var en del av enhetlig «blokk» ledet fra Moskva var det [i det store strategiske bildet under den kalde krigen] mindre viktig om man «vant» eller ikke, og de store menneskelige lidelsene og omkostningene gjorde krigen dypt upopulær i den amerikanske opinionen. Ettertidens dom over den amerikanske strategien i Vietnam har ofte vært at «man ikke klarte å forstå motstanderen», mens tankegangen om en samlet kommunistisk blokk fikk nådestøtet da Nixon besøkte Kina og Mao i 1972 hvor det ble kjent for hele verden at Sovjetunionen og Kina hadde skilt lag. Etter Vietnams gjenforening i 1975 oppstod det en rekke grensekriger mellom Vietnam og Kina mot Nord og Kambodsja mot Vest (se Den sino-vietnamesiske krig og Den kambodsjansk-vietnamesiske krig) hvor klimakset ble at Vietnam invaderte Kambodsja i 1978 og avsatte Røde Khmer-regimet.
Andre lands involvering
I utgangspunktet var det nordvietnamesiske kommunistregimets inntreden i konflikten sett på som det mest sentrale fra amerikansk side: USA støttet Sør-Vietnam i krigen for å demme opp for kommunismen. At andre kommunistmakter støttet Nord-Vietnam bygget også opp under oppfatningen av at det var nødvendig å støtte regimet i sør. I senere tid har det imidlertid kommet frem at nordvietnameserne så kampen mot amerikanerne mer som en fortsettelse av sin kamp for uavhengighet fra kolonimaktene enn en kamp for kommunistiske prinsipper. Denne misforståelsen mellom partene kan ha bidratt til at konflikten trakk ut i tid, siden USAs politiske rådgivere helt klart så konflikten som en del av den kalde krigen.
Folkerepublikken Kina
I 1950 utvidet Kina sin diplomatiske anerkjennelse av det Viet Minh-kontrollerte Nord-Vietnam, og sendte våpen og militære rådgivere som støtte i kampen mot Frankrike. Imidlertid fryktet kineserne for en amerikansk intervensjon, og oppfordret derfor Viet Minh om å godta en deling ved den 17. breddegrad.
Kinas mulighet til å støtte Viet Minh minket når sovjetisk støtte til kineserne minket ettersom Koreakrigen tok slutt i 1953. Imidlertid økte kinesisk støtte ved begynnelsen av 60-tallet, først gjennom matforsyninger som tillot de vietnamesiske styrkene å ikke bruke menneskelige ressurser på jordbruk. Sommeren 1962 gikk Mao Zedong med på å forsyne Hanoi med 90,000 geværer og rifler uten betaling, og i 1965 ble kinesiske enheter sendt til Nord-Vietnam for å reparere skadene forårsaket av den amerikanske bombingen, reparere veier og jernbanelinjer, og utføre andre former for byggearbeid. Dette gjorde at nordvietnameserne kunne bruke flere tropper på selve krigføringen og ferre på reparasjoner.
Forholdet mellom Kina og Sovjetunionen surnet til når Sovjetunionen invaderte Tsjekkoslovakia i august 1968. I oktober krevde kineserne at Nord-Vietnam kuttet båndene med Sovjet, men Hồ Chí Minh nektet. Den kinesiske tilbaketrekningen begynte i november, ettersom kineserne forberedte seg på en trefning med Sovjetunionen (som fant sted i mars 1969). Kineserne begynte også å støtte Røde Khmer som en motvekt mot Vietnam, noe som til slutt skulle føre til krigsutbrudd mellom de tidligere allierte. Den kinesiske tilbaketrekningen var ferdig i juli 1970.
Sør-Korea
Sør-Korea hadde den nest største kontingenten av utenlandske tropper stasjonert i Sør-Vietnam. De første sørkoreanske troppene ankom i 1964, og større kampbataljoner ankom året etterpå. De sørkoreanske troppene fikk et godt rykte blant allierte tropper, og amerikanske kommandanter skal visstnok ha ansett de koreanske sonene som tryggest.
Omtrent 320,000 sørkoreanske tropper ble sendt til Vietnam, hvor enhver tjenestegjorde ett år om gangen. På det høyeste var det 50,000 sørkoreanske tropper i Sør-Vietnam i 1968, men i 1973 ble alle troppene trukket ut. Omtrent 5,000 sørkoreanere ble drept og 11,000 skadd i løpet av krigen.
Australia og New Zealand
Australia og New Zealand var begge nære allierte av USA, og medlemmer av ANZUS-alliansen. Begge respektive landene sendte bakketropper til Vietnam, og begge lands tropper hadde erfaringer fra Malayakrisa og andre verdenskrig. Begge landenes regjeringer trodde på domino-teorien.
Australia begynte å sende rådgivere til Vietnam i 1962, og kamptropper ankom i 1965. New Zealand sendte ingeniører og artilleristøtte, og etterhvert også spesialstyrker og regulære infanterienheter som bidrog side om side med australierne. Australia hadde på det meste 5,672 tropper i Vietnam, og New Zealand hadde 552. Mer enn 60,000 australiere var i løpet av krigen involvert, hvorav 521 ble drept og over 3,000 skadd. Omtrent 3,000 newzealandere tjenestegjorde i Vietnam i løpet av krigen, hvorav 37 ble drept og 187 skadet.
Filippinene og Thailand
Totalt 10,450 filippinske tropper tjenestegjorde i Sør-Vietnam. De var for det meste aktiv innenfor det medisinske og andre sivile prosjekter.
Den kongelige thailandske hær var involvert i krigen mellom 1965 og 1971, for det meste i Laos. Regulære styrker utgjorde et mindretall, mens de fleste troppene var såkalte «frivillige».
Sovjetunionen
Sovjetiske skip i Sørkinahavet gav tidlige advarsler til FNL ettersom amerikanske fly var innkommende. Dette var svært betydelig, ettersom det gav geriljaene mulighet til å evakuere i god tid og ta med eventuelt utstyr. Dette førte til at amerikanske bombeangrep ofte ødela hele baser uten å ta livet av en eneste militærpersonell.
Sovjetunionen supplerte Nord-Vietnam med medisiner, våpen, stridsvogner, fly, helikoptre, artilleri, antiluftskyttsmissiler og annet militært utstyr. Sovjetiske tropper bemannet flere missilbatterier og fly, og totalt 3,000 sovjetiske tropper var delaktig i krigen.
Øst-Tyskland
Det østtyske ministeriet for statssikkerhet (Stasi) supplerte Nord-Vietnam med blant annet teknologi og kompetanse for overvåking av borgere, rekruttering av informanter og produksjon av falske ID-kort for infiltrasjonen til Sør-Vietnam.
Nord-Korea
I 1967 sendte Nord-Korea en kampflyskvadron til Nord-Vietnam for å støtte det nordvietnamesiske flyvåpenet. Totalt 200 nordkoreanske piloter skal angivelig ha vært delaktig i luftkrigen over Vietnam i løpet av 1968. Ved siden av dette ble to antiluftartilleri-enheter sendt til Vietnam, i tillegg til våpen, ammunisjon og to millioner uniformsett. Kim Il-sung skal angivelig ha bedt pilotene om å «kjempe i krigen som om de vietnamesiske skyene var deres egne».
Cuba
Omfanget av den cubanske involveringen er fremdeles et omdiskutert tema, ettersom regjeringene i både Vietnam og Cuba ikke har gitt ut noe offisiell informasjon om dette. Det er imidlertid blitt rapportert en rekke ganger av amerikanske soldater at cubanske personell var til stede i nordvietnamesiske fangeleirer og deltok i blant annet tortur av amerikanske soldater. Et vitne på dette var blant annet John McCain. Det er uomstridt at i det minste en liten cubansk kontingent deltok i krigen, men enkelte har også hevdet å ha bevis på at cubansk militær og ikke-militær involvering utgjorde tusenvis av personell.
Hu Qiaomu
Hu Qiaomu (kinesisk: 胡乔木, pinyin: Hú Qiáomù; født 4. juni 1912 i Yancheng i provinsen Jiangsu i Kina, død 28. september 1992) var en revolusjonær, sosiolog, marxistisk filosof og en ledende politiker i Folkerepublikken Kina. Under de økonomiske reformers tid etter Mao Zedongs død var Hu blant reformenes fremste motstandere.
Han var den første president for Det kinesiske akademi for samfunnsvitenskap, medlem av Det kinesiske kommunistpartis politbyrå, permanent medlem av Den sentrale rådgivende kommisjon, og president for nyhetsbyrået Xinhua. Han var også med i Det kinesiske vitenskapsakademi (valgt i 1955).
Tidlig liv
Hu tok eksamen i 1935 ved avdelingen for utenlandsk litteratur ved fakultetet for kunst og vitenskaper ved Zhejiang nasjonale universitet. Før det hadde han også studert historie ved Tsinghuauniversitetet (i Beijing) årene 1930-1932.
Han gikk inn i Kinas kommunistiske ungdomsliga i 1930 og i Det kinesiske kommunistiske parti (KKP) i 1932. Under den første del av karrieren var han, i kronologisk rekkefølge, Den kommunistiske ungdomsligas partisekretær i distriktet Xijiao i Beijing; leder av Ungdomsligaens propagandaavdeling i Xijiao: en leder innen den anti-japanske studenter- og arbeiderbevegelse i Beijing; generalsekretær for Den kinesiske sosiologliga (中国社会科学家联盟 – i 1936), generalsekretær for Det kinesiske venstres kulturelle liga (中国左翼文化界总同盟), og medlem av KKP i Jiangsus midlertidige arbeiderkomite (中国共产党江苏省临时工人委员会).
Fra februar 1941 (noen sier 1942) til juni 1966 var han Mao Zedongs hovedsekretær. Til å begynne med kretset hans sekretærarbeid for det meste om kultur, etterhvert kom politikk mer i fokus. Hans karriere som sekretær endte med kulturrevolusjonen.
Den 1. oktober 1949 ble han president for nyhetsbyrået Xinhua en kortere periode. Han var også leder av Folkerepublikkens nyhetsavdeling, visepresident for Propagandadepartmentet for Det kinesiske kommunistpartis Sentralkomite; generalsekretær for regjeringens sentrale komite for kultur og utdannelse, og regjeringens visegeneralsekretær. I 1954 var Hu også med på å utarbeide folkerepublikkens grunnlov. I 1956 ble Hu valgt til medlem av kommunistpartiets åttende politbyrå, og til alternativ sekretær for Sekretariatet for Det kinesiske kommunistiske partis sentralkomite. I 1977 ble han leder for Det kinesiske akademi for samfunnsvitenskap.
Etter Mao
Hu Qiaomu og Deng Liqun bidro til utsjaltingen av de mer liberale generalsekretærer Hu Yaobang og Zhao Ziyang, ved at de klarte å få Deng Xiaoping over på sin side. Hu Qiaomu støttet bruken av militærmakt mot studentene på Den himmelske freds plass i 1989, og gikk inn for striktere politisk indoktrinering.
De konservative som Hu Qiaomu mistet ikke sin innflytelse, hva økonomien gjaldt, før Deng Xiaoping gjennomførte sin reise i Sør-Kina våren 1992. Hu Qiaomu døde senere samme år, i en alder av 81 år.
Alltingsvalget 1963
Alltingsvalget 1963 ble avholdt 9. juni 1963.
Elend (Dippoldiswalde)
Elend er en del av den store kretsbyen Dippoldiswalde i Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge i Sachsen. Før 1950 var den også en selvstendig kommune. Elend ligger omkring 3 km sørøst for bykjernen. Elven Rote Weißeritz flyter vest for stedet.
Elend grenser i nordvest og vest til bykjernen Dippoldiswalde, i sørvest til Ulbensdorf, i nord til Reinholdshain, i nordøst til Reinhardtsgrimma, i sørøst til Niederfrauendorf og i sør til Oberfrauendorf.
Historie
Elend nevnes for første gang i 1529 som das Elend (av middelhøytysk: ellende, «den andre»). I 1816 ble Elend underlagt Amt Dippoldiswalde. Fra 1856 til 1875 var det en del av Gerichtsamt Dippoldiswalde, og fra 1875 en del av Amtshauptmannschaft Dippoldiswalde.
I 1950 ble Elend innlemmet i Ulberndorf gjennom en kommunesammenslåing, og i 1952 ble Ulberndorf (herunder Elend) en del av Kreis Dippoldiswalde. I 1973 ble deretter Ulberndorf (og Elend) innlemmet i Dippoldiswalde.
Fylkesvei 7470
Før Røviktunnelen ble tatt i bruk 2011 var strekningen mellom Straumsnes og Røvika del av.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 530.
Liste over sørkoreanske filmer fra 2002
Liste over sørkoreanske filmer fra 2002 er en kronologisk liste over filmer som ble lansert i Sør-Korea i 2002.
Joona Toivio
Joona Marko Aleksi Toivio  (født 10. mars 1988) er en finsk fotballspiller som spiller for HJK Helsinki.
Karriere
I 2004 ble han utnevnt til Finlands beste junior og skrev seniorkontrakt med HJK Helsinki. I januar 2007 gikk han til AZ Alkmaar uten å ha spilt et minutt i eliteserien i Finland for HJK.
30. desember 2009 ble nyheten om at han hadde skrevet under en fireårskontrakt med Djurgårdens IF publisert på klubbens hjemmesider. I 2012 ble han kaptein for DIF.
Etter tre sesonger i Djurgårdens IF og med ett år igjen av kontrakten ble han kjøpt fri av seriemestrene i Norge, Molde FK, i mars 2013. Overgangssummen er ikke kjent. Han skulle erstatte Vegard Forren som ble solgt til Southampton FC.
Toivio er kjent for sine frispark som både er harde og presise, mot AaFK 10. mai 2013 banket han inn sitt første frisparkmål for Molde.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Meritter
Molde FK
Eksterne lenker
https://web.archive.org/web/20120513191403/http://www.moldefk.no/team1players
Jacqueline Woodson
Jacqueline Amanda Woodson (født 12. februar 1963 i Columbus i Ohio) er en barne- og ungdomsforfatter fra USA.
Jacqueline Woodson vokste opp dels i Greenville i South Carolina, og dels i Brooklyn, New York. Hun studerte engelsk ved Adelphi University i delstaten New York.
Woodson debuterte 1990 med Last Summer with Maizon, og har siden utgitt mer enn 30 bøker, herunder romaner, lyrikk og billedbøker. Bøkene er oversatt til ca. ti språk. For den selvbiografiske Brown Girl Dreaming (2014) mottok hun National Book Award (NBA) i kategorien ungdomslitteratur.
I 2018 mottok hun Litteraturprisen til minne om Astrid Lindgren, og i 2020 mottok hun H.C. Andersen-prisen.
Juha Laukkanen
Juha Laukkanen (født 6. januar 1969 i Pielavesi) er en finsk tidligere spydkaster.
Hole in the Sky 2006
Hole in the Sky-festivalen ble arrangert på Garage og USF Verftet i Bergen for syvende gang i 2006.
Juha Laukkanen
Han er mest kjent for at han i 1994 traff funksjonæren Håkon Lund i armen under Bislett Games.
Under VM i friidrett 2001 fikk han også mye oppmerksomhet da han viste en Hitler-hilsen til konkurrenten Boris Henry. Han viste både hilsen med høyre arm og imiterte Hitlers bart med venstre arm. Laukkanen beklaget dette etter hendelsen, og presiserte at han ikke var nazist, og at det hele hadde vært en spøk. Dette var Laukkanens første VM, men han kastet dårlig og nådde ikke finalen med kun 78,26 meter i kvalifiseringen.
Resultater
Personlig rekord: 88,22 meter (satt i Kuortane i 1992)
Andreea Stefanescu
Andreea Stefanescu (født 13. desember 1993) er en italiensk turner som spesialiserer seg i rytmisk gymnastikk. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok bronse i mangekamp lag.
Kletus
Bakgrunn
Navnet hans, på gresk Anenkletos, betyr «ulastelig», og var et navn som stort sett ble brukt av slaver. Det er derfor regnet som mulig at han var en frigitt slave, eller at hans far hadde vært slave.
Biskop av Roma - tredje pave
Opplysningene som finnes om ham er sparsomme og usikre. Han skal ha ordinert en del prester, delt inn Roma i 25 kirkesogn, satt opp regler for vigsling av biskoper og for presteskapets klesdrakt, og bygget et oratorium ved apostelen Peters grav på Vatikanhøyden.
Noen eldre pavelister regner ham ikke som pave, men som stedfortreder for Klemens I i hans lange fravær fra Roma. I andre lister dukker han opp to ganger, både som Kletus og Anakletus. I en lang periode hadde han to minnedager i den liturgiske kalenderen: 26. april som Kletus og 13. juli som Anakletus. Sistnevnte minnedag er nå avskaffet.
Ifølge tradisjonen led han martyrdøden under keiser Domitian (81–96), men det finnes ikke historisk belegg for dette.
Hellig
Han ble regnet som helgen umiddelbart etter sin død. I kunsten har han attributtene palme (martyrsymbol), pavekors og en mynt som han knuser.
Den 14. februar 1961 instruerte Rituskongregasjonen i en forordning for nasjonale og andre lokalkalendere at Rubricarum instructum skulle reguleres slik at «Festen for den helluige Anacletus, .. er å flytte til 26. april, under dens rette navn, den kellige Kletur.» Bruken av denne kalender, som er medtatt i 1962-utgaven av Missale Romanum, fortsetter imidlertid å være autorisert under de betingelser som er indikert i det pavelige motu proprio Summorum Pontificum; selv om festen er fjernet fra den romerske kalender av 1969. Although the day of his death is unknown, Sankt Kletus/Cletus er fortsatt oppført i det romerske martyrologium blant helgene tilknyttet 26. april.
Systembolaget
Systembolaget Aktiebolag er et svensk statlig organ som har monopol på detaljhandel med brennevin, vin og sterkøl i Sverige. Selskapet ble stiftet i 1955 for å forsøkte å begrense alkoholinntaket i landet.
Virksomhet
Systembolaget har to typer utsalg: vanlig butikkutsalg, og utleveringssted (utlevereringsställe) integrert i andre butikker, ofte kjøpesentre i distriktene. På denne måten har Systembolaget et salgskontor i samtlige svenske kommuner, i alt godt over 600 utsalgssteder. Basislisten har færre merker enn ved det norske Vinmonopolet.
I 2004 ble det innført lørdagsåpent ved Systembolaget, og året i forveien innførte Sverige utvidet EU-kvote for lovlig privatinnførsel av alkohol.
Slottet (Svalbard)
Slottet er et fjell på Spitsbergen på Svalbard. Toppen har en høyde på 805 moh. Fjellet ligger øverst i Lundströmdalen, og er også synlig fra de øvre delene av både Reindalen og Adventdalen.
Fjellet fikk sitt navn ettersom det på grunn av sin fasong og sin dominerende posisjon i landskapet minnet om Stockholms slott.
Domenico Battaglia
Domenico Battaglia (født 20. januar 1963 i Satriano i provinsen Catanzaro i Calabria i Italia) er en italiensk katolsk prelat og erkebiskop av Napoli siden 2021.
Prest
Domenico Battaglia fullførte sine filosofisk-teologiske studier ved seminaret San Pio X i Catanzaro. Den 6. februar 1988 ble han presteviet for erkebispedømmet Catanzaro-Squillace.
Jernbane i Mongolia
Jernbanen i Mongolia består av 1 810 km med skinnegang per 2008. Hele jernbanenettverket har bredspor (1 520 mm).
Domenico Battaglia
Prest
Fra 1989 til 1992 var han rektor for pre-seminaret i Catanzaro og medlem av bispedømmekommisjonen for rettferdighet og fred. Deretter hadde han forskjellige oppgaver innen menighetssjelesorg og i veldedige funksjoner. Blant annet var han president for Federazione italiana delle comunità terapeutiche (FICT, = Den italienske forening for terapeutiske samfunn) fra 2006 til 2015. Han har vært president for Det kalabriske solidaritetssenter fra 1992. I 2008 ble han utnevnt til kannik i Catanzaro-katedralen.
Itagimirim
Itagimirim er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Jernbane i Mongolia
Historie
Utbyggingen av jernbanen i Mongolia tok til sent. En begynte å bygge den transmongolske jernbanen i 1947, nådde Ulan Bator i 1950 og den kinesiske grensen i 1955. Før dette hadde de eneste jernbanelinjene vært korte godsbaner.
Malthinus biguttatus
Malthinus biguttatus (Linnaeus, 1758) er en av småbløtvingene (Malthininae), en bille som tilhører bløtvingene (Cantharidae).
Utbredelse
Malthinus biguttatus finnes i Europa, men synes sjeldnere i sør. Finnes i Norge, utbredt, men ikke vanlig.
Utseende
Malthinus biguttatus er mellom 4,5-6 mm lang og er en langstrakt bille, bakkroppen er jevnt smal bakover. Palpenes (munnføtter) endeledd er smalt og ovalt litt tilspisset, ikke knivformet. Kjevenes innside har en tydelig (lang) tann. Antennene er mørke, men med lysere rot. Antennens tredje ledd er tydelig lengre enn det andre leddet. Antennene er festet litt fra fasettøynenes innside, omtrent så nært øynene som første antenneledd, ved roten, er bredt. Hodet generelt kort framover (sett ovenfra) og stikker knapt lengre frem enn fasettøynene. Det vil si at hodeformen er mer ovalformet, sett ovenfra, bredere enn langt. Bakhodet noe smalt bakover, slik at det blir en slags hals. Brystskjoldet er mørkt med en smal lysere kant foran og bak. Det har avrundede framhjørner og klart spissvinklede bakhjørner. Beina er rødlige med noe mørkere legger og føtter. Føttenes første ledd (nærmest kroppen) omtrent like langt som de neste tilsammen. Klør ofte med en liten rottann. Dekkvingene er kortere enn bakkroppen, slik at de siste leddene synes. Dekkvingene har fin, rekkevis ordnet punktur i overflaten. Dekkvingene har en klart gul flekk på hver av dekkvingenes spiss. Kroppen er generelt mørk, men undersiden kan være noe lysere.
VM i alpint 1993
VM i alpint 1993 ble arrangert i Morioka i Japan. På grunn av værforholdene måtte Super-G for menn avlyses.
Super-G
Avlyst
Jernbane i Mongolia
Jernbanenettet
Jernbanearterien i Mongolia utgjør den transmongolske jernbanen, som forbinder den transsibirske jernbanen fra Ulan-Ude i Russland med Erenhot og Beijing i Kina. Den transmongolske jernbanen går via Ulan Bator, hovedstaden i Mongolia. I Mongolia er linjen stort sett enkeltsporet, mens i Kina er den dobbeltsporet. Det er sporbrudd ved grensen til Kina, som har normalspor (1 435 mm). Mongolyn Tömör Zam (Mongolias Statsbaner) står hovedsakelig for driften av jernbanen.
Kapittelfestivalen
Kapittelfestivalen i Stavanger er en årlig litteraturfestival med internasjonal profil og fokus på ytringsfrihet som arrangeres av Sølvberget bibliotek og kulturhus. Siri Odfjell Risdal er sjef for Kapittel. Hun etterfulgte Espen Røsbak våren 2019.
Jernbane i Mongolia
Jernbanenettet
En sidebane forbinder Darkhan med kobbergruvene i Erdenet, og en annen sidebane forbinder Ulan Bator med kullgruvene i Baganuur. Viktige stoppesteder på den transmongolske jernbanen inkluderer Sükhbaatar, Darkhan, Choir, Sainshand og Zamyn-Üüd, mens kinesiske Erenhot er grensestopp der en endrer sporvidde.
Kapittelfestivalen
Det aller første Kapittel ble skrevet i 1995 av og på Sølvberget, og siden den gang har kulturhuset vært arrangør og hovedarena for festivalen. Da Kapittel ble grunnlagt, etter at Sølvberget i flere år hadde arrangert Uke Alexander, var dette i takt med Stavangers rolle som friby og med et ønske om å orientere seg internasjonalt, samtidig som man ville ha en større plattform for et fokus på ytringsfrihet som allerede hadde vært med under Uke Alexander.
Jernbane i Mongolia
Jernbanenettet
Det finnes en egen jernbanelinje øst i landet som forbinder Choibalsan og den transsibirske jernbanen i Borzja, men denne er stengt for passasjertrafikk etter den mongolske byen Chuluunkhoroot. For innenlandstransport kjøres daglige tog fra Ulan Bator til Darkhan, Sükhbaatar og Erdenet, Zamyn-Üüd, Choir og Sainshand.
Domenico Battaglia
Biskop av Cerreto Sannita-Telese-Sant'Agata de' Goti
Som biskop fortsatte han sitt virke som «gateprest», og som gav ham tilnavnet «Bergoglio de Sud Italia».
Kapittelfestivalen
Temaer
Hver festival har et overordnet tema som preger programmet.
Jernbane i Mongolia
Jernbanenettet
For Mongolia, som er omgitt av land på alle kanter, er jernbanen avgjørende siden den forbinder landet med Europa og Øst- og Sørøst-Asia gjennom to store naboland. Som en integrert del av det internasjonale jernbanenettverket er det landbro og korteste trasé som forbinder øst med vest. Et fiberoptisk bakkenett som forbinder Mongolia, Kina og Russland ble ferdigstilt i april 2004. Denne «digitale silkeveien» er et pålitelig grunnlag for dannelsen av et nytt økonomisk bilde på det eurasiske kontinentet. «Railcom» servicesenter ble etablert i Ulan Bator og driver internasjonale internett- og telefontjenester.
Kapittelfestivalen
Eksterne lenker
http://www.kapittel.no
Jernbane i Mongolia
Drift
Det mongolske jernbaneselskapet Mongolyn Tömör Zam frakter 80 % av all gods og 30 % av alle reisende i Mongolia. Med andre ord står den mongolske jernbanen for mer enn 95 & av fraktomsetningene. De fleste togene har to lokomotiver for å minske sjansen for forsinkelser i det store, lite bebodde landet. Et ekspresstog for transport av containere i retningen Ulan Bator-Siangan ble satt i trafikk i 2003, og som en følge av dette blir godset nå videresendt til kunder på kun tre dager sammenlignet med ti tidligere. Mongolyn Tömör Zam har bidratt stort til veksten i Mongolias økonomi og spilt en historisk rolle i utviklingen av landets transportinfrastruktur. Det har forbundet nye industriområder, områder med mineralressurser og de mest folkerike byene og landsbyene.
Domenico Battaglia
Biskop av Cerreto Sannita-Telese-Sant'Agata de' Goti
I et hyrdebrev i april 2020 sa han at covid-19-pandemien hadde ''«avslørt denne vår verdens skjørhet ... svakheten med den økonomi som, både lokalt og globalt, ble ansett som det eneste mål, og ble sett og applaudert som den eneste vei, uten noen begrensninger, til menneskelig lykke på jorden».''
Erkebiskop av Napoli
Den 12. desember 2020 utnevnte pave Frans ham til erkebiskop av Napoli. Innsettelsen fant sted den 2. februar året etter. Han fortsatte å administrere bispedømmet Cerreto Sannita-Telese-Sant'Agata de' Goti som apostolisk administrator frem til innsettelsen av hans etterfølger, biskop Giuseppe Mazzafaro, den 12. juni 2021.
Jernbane i Mongolia
Drift
Mongolske og russiske tog bruker sporvidden 1 520 mm, mens Kina bruker normalspor med bredden 1 435 mm. Hver gang tog krysser grensen må de derfor bytte hjul (boggier). Hver vogn blir løftet og boggiene byttet. Dette, sammen med toll- og passkontroll, gjør at grensepasseringene kan ta flere timer.
Jernbaneforbindelser til naboland
Mongolia har jernbaneforbindelser til følgende land:
Marion Kreiner
Marion Kreiner (født 4. mai 1981 i Graz, Steiermark) er en østerriksk snøbrettkjører som helst konkurrerer i øvelsen parallellstorslalåm. Hun vant gull under VM i snøbrett i 2009 i parallellstorslalåm, og hun representerte Østerrike under Vinter-OL 2010 og vant bronse i øvelsen parallellstorslalåm.
Domenico Battaglia
Erkebiskop av Napoli
I anledning av sin tiltredelse i Napoli den 2. februar 2021 erklærte Battaglia krig mot camorraen og alle mafiagrupper i et intervju med det katolske avisen Avvenire. I kampen mot all slags mafia mente han ar to ting var essensielle: «Ta parti, og opplys på alle nivåer.» Kirken har «en profetisk rolle å spille» i denne kampen.
«Pandemien har absolutt økt ulikhetene eksponensielt og i sårene den sosiale urett skaper, formerer mafiagruppenes virus seg... Det eneste våpen vi har at vi alle, kirke og stat, må gjenvinne tapt troverdighet. Den troverdigheten kan bare komme fra konkret forpliktelse til folks behov. Dette starter med ungdommen og unge voksne i vanskeligheter og som mer enn andre står i fare for å falle under fortryllelsen til Camorra-systemet.» sa erkebiskop Battaglia.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Elverhøy skole (Stokke)
Elverhøy skole er en tidligere barneskole i tidligere Stokke kommune. Skolen ble bygget i 1896 og overtok da etter Fossnes skole. I 1982 ble det bygget ny skole, og den ble nedlagt i 1997.
Oodinus
Oodinus er en slekt av løpebiller.
Utseende
Små til middelsstore (gjerne 5-6 millimeter), avlangt-ovale og litt flate, gulbrune til svarte løpebiller. Antennene er ganske tynne og rundt halvparten så lange som kroppen. Kjevene er ikke påfallende store, fasettøynene små og litt rundet utstående. Pronotum er rundet uten påfallende furer eller groper. Dekkvingene har fine punktstriper.
Levevis
Denne slekten lever i vannkanter (ferskvann), myrer og sumper og har et halv-akvatisk levesett. Billene svømmer og dykker godt.
Fylkesvei 7872
Fylkesvei 7872 går mellom Steinheim og Rundvassmyra i Senja kommune.
Mellom Straumsnes og Fagernes går Fv856 langs vestsiden, Fv261 langs østsiden av Rossfjordvatnet.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 261 (Troms).
Itaguaçu da Bahia
Itaguaçu da Bahia er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Tverrdalene (Buskerud)
Tverrdalene (av norr. Þwærdala, Þwærdalum, Þverdalir ) er et gammelt geografisk begrep som minst omfatter dalførene Sigdal, Eggedal, Krødsherad og Snarum, men som også kan ha omfattet Nykirke sogn i Modum. Tverrdalene er således et historisk landskap i det som senere ble til Buskerud. Tverrdalene ble begrenset av Hallingdal, Ringerike, Numedal og deler av Modum, og kan oppfattes som tverrgående i forhold til Hallingdal, selv om disse dalførene i hovedsak går parallelt med denne.
Anthony Daniels (skuespiller)
Anthony Kingsley Daniels  (født 21. februar 1946 i Salisbury, Wiltshire, Storbritannia) er en britisk skuespiller. Han er mest kjent som mannen inni C-3PO i Star Wars-filmene.
Star Wars
Daniels hadde den første dialogen i Star Wars og den siste i Star Wars Episode III: Sithene tar hevn. Daniels ble skadd under sin første filming som C-3PO da et stykke av robot-rustningens ben falt av og stakk han i foten.
Han var den eneste skuespilleren fra den første Star Wars trilogien som spilte inn stemmen sin i alle tre episodene av National Public Radio sin dramatisering av Star Wars-trilogien. Mens Mark Hamill ga stemmen til Luke Skywalker for både A New Hope og The Empire Strikes Back, og Billy Dee Williams spilte Lando Calrissian for The Empire Strikes Back da innspillingen av Return of the Jedi ble gjort flere år senere, ble Hamill og Williams erstattet av Joshua Fardon og Arye Gross.
Daniels bidro også til manuset til Return of the Jedi radiodramaet, siden manusforfatteren Brian Daley døde like før episodene skulle spilles inn. Daniels' andre Star Wars-relaterte forfatterskap inkluderer Wonder Column for Star Wars Insider magasinet og en tegneserie for robotene C-3PO og R2-D2 med tittelen The Protocol Offensive, publisert av Dark Horse Comics.
I filmen The Phantom Menace, bidro Daniels ikke bare med stemmen til C-3PO, men han var aldri fysisk med i filmen, da karakteren var en dukke, ikke et kostyme, en prototyp C-3PO kontrollert av noen andre. Han kontrollerte dukken i 2002-filmen Episode II: Attack of the Clones, men alle prototype-scenene ble kuttet, og robotens første opptreden i filmen var av Daniels i det kjente kostymet. I den filmen og Episode III: Revenge of the Sith, dubbet han også stemmen for noen av scenene som brukte dataanimasjon, og ikke kostymet.
Annet arbeide
Ved siden av å spille roboten i alle seks Star Wars-filmene, har Daniels også spilt rollen flere andre ganger over de siste tre tiårene, inklusive programlederrollen i The Making of Star Wars, opptredener på The Muppet Show og Sesame Street, for The Star Wars Holiday Specialreklamer Kenner leketøy, en ikke-røyke-kampanje og ulike oppfølgere som Star Wars Connections og The Science of Star Wars. Han har også vært stemmen til C-3PO i en Star Wars-radioserie basert på den originale trilogien, for Christmas in the Stars-albumet, Disneylands temapark Star Tours og to animerte tegnefilmserier for fjernsyn, Droids og Star Wars: Clone Wars. Han stod også for fortellerstemmen og alle stemmene i lydbøkene Dark Force Rising og The Last Command. Daniels hadde også en annen rolle tidlig i Star Wars Episode II: Klonene angriper som Lieutenant Dannl Faytonni. Faytonni kan også sees i Galaxies Opera House i Star Wars Episode III: Sithene tar hevn.
Daniels var stemmen til Legolas i Ralph Bakshis animerte film J.R.R. Tolkiens Ringenes Herre i 1978. Han har også spilt flere roller på engelsk fjernsyn, som i serien Prime Suspect sammen med bl.a Helen Mirren. Han spilte også presten i den britiske skrekkfilmen I Bought a Vampire Motorcycle fra 1990.
Utvalgt filmografi
Listene under er ikke komplett, se Internet Movie Database – Anthony Daniels
Øivind H. Solheim
Øivind Henrik Solheim (født 25. september 1947 i Odda) er en norsk forfatter
Solheim studerte i Bergen fra 1966 til 1973, og er utdannet lektor. I tillegg til en del bøker, har han også skrevet kronikker, artikler, dikt og innlegg i pressen, hovedsakelig i Bergens Tidende, og på Medium.
Pacaya
Pacaya er en aktiv 2 552 meter høy kompleks vulkan i Guatemala i Mellom-Amerika. Den har vært aktiv i 23 000 år.
Det siste aktiviteten startet i januar 2014. Utbrudd i begynnelsen av mars medførte at 3,000 mennesker måtte evakueres og skapte problemer for flytrafikken.
Storheia
Storheia kan vise til:
Alltingsvalget 1953
Alltingsvalget 1953 ble avholdt 28. juni 1953.
Russisk rulett
Russisk rulett er et sjansespill der deltakerne setter livet som innsats. Uttrykket brukes ofte i forbindelse med å ta sjanser der utfallet kan være fatalt. Navnet kommer fra at man regner med at denne formen for «spill» kommer fra Russland, og spillet ble spesielt godt kjent etter en scene i filmen Hjortejegeren med Robert De Niro og Christopher Walken.
Opphav
De tidligste tilfellene av noe som kan ligne på spillet ble utført av russiske aristokrater som spilte en variasjon istedenfor å duellere når ens ære var krenket. I tsartiden i Russland tvang vakter i fengslene fanger til å spille spillet, mens de veddet på hvem som kom til å dø først. Under den russiske revolusjonen var det vanlig at militære offiserer spilte spillet foran sine egne kamerater.
Utførelsen
Russisk rulett spilles med en revolver som har en tønne med plass til flere patroner. Revolveren lades med en patron, deretter spinnes tønna og hanen spennes. En av spillerne setter munningen mot sitt eget hode og trekker av. Hvis den første spilleren overlever, snurres tønna igjen, hanen spennes og neste spiller trekker av revolveren mot sitt eget hode.
Sjanser
Sjansen for å skyte seg selv ved første forsøk er:
Snurrer man ikke tønnen mellom hvert forsøk ved bruk av en revolver med tønne til seks patroner, er sjansene for å overleve etter:
Hvis man spinner tønnen mellom hvert forsøk er sjansene for å overleve etter:
Det vil si at det er større sannsynlighet at man dør enn overlever etter tre forsøk.
Hendelser i Norge
I 2010 døde en 29-åring i Norge etter å spilt spillet.
Itaju do Colônia
Itaju do Colônia er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Dmitrij Usjakov
Dmitrij Arkadjevitsj Usjakov (russisk Дмитрий Аркадьевич Ушаков, født 15. august 1988) er en russisk turner som spesialiserer seg i trampoline. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok sølv.
Darja Dmitrijeva (gymnast)
Darja Andrejevna Dmitrijeva (russisk Дарья Андреевна Дмитриева; født 22. juni 1993) er en russisk turner som spesialiserer seg i rytmisk gymnastikk. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok sølv i mangekamp.
Percy Herbert
Percy Mark Herbert (født 24. april 1885, død 22. januar 1968) var den første biskop av Blackburn fra 1927 til 1942, deretter biskop av Norwich fra 1942 til 1959. Han hadde også teologisk doktorgrad (dr. theol.).
Percy var sønn av generalmajoren William Henry Herbert (som igjen var sønn av Edward Clive, 2. jarl av Powis) og Sybella Milbank. Den 19. september 1922 giftet han seg med Elaine Orde-Powlett, datter av William Orde-Powlett, 5. baron Bolton og de hadde fire barn:
Herbert hadde doktorgrad i teologi. Etter å ha trukket seg tilbake fra sin stilling som biskop av Norwich, ble han sogneprest ved St. Mary Magdalene's Church i Sandringham. I denne kirken døpte han Diana Spencer i 1961.
Han var Knight Commander av Royal Victorian Order.
Bill Maher
William «Bill» Maher (født 1956) er en amerikansk komiker, skuespiller, programleder og produsent. Han er blant annet kjent som studiovert for talkshowene Politically Incorrect (1993–2002) og Real Time with Bill Maher. Maher har særlig befattet seg med politisk satire. Han har også blitt intervjuet og kommet med analyser over amerikansk politikk.
I 2010 fikk han en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Liv og virke
Bill Maher er født i New York, men vokste opp i River Vale i New Jersey. Han studerte engelsk og historie ved Cornell University.
Han ble for alvor kjent gjennom rollen som programleder for det satiriske talkshowet Politically Incorrect, som gikk på tv-kanalen ABC fra 1993 til 2002. Den 17. september 2001, første sending etter 11 september, kom han med uttalelser som senere resulterte i kanselleringen av programmet: «We have been the cowards. Lobbing cruise missiles from two thousand miles away. That's cowardly. Staying in the airplane when it hits the building. Say what you want about it. Not cowardly.» Utsagnet kom som et svar på konservative gjest Dinesh D'Souzas uttalelse om at kaprerne ikke nødvendigvis var feige. Konservative mediefigurer som Rush Limbaugh forsvarte Mahers kommentarer, men sommeren 2002 ble programmet kansellert etter at en rekke selskaper hadde trukket reklamene sine fra programmet. Siden 2003 har han vært programleder for tv-programmet Real Time with Bill Maher på HBO.
Maher befatter seg mest med politisk og religiøs satire, og gjorde seg særlig bemerket med å harselere med utsagn av tidligere president George W. Bush og tidligere guvernør Sarah Palin. Han har ofte vært gjest på talkshowene til Larry King og Jay Leno.
Politisk har han beskrevet seg selv som både progressiv og libertarianer, og støtter homofile ekteskap, aktiv dødshjelp, abort, dødsstraff, samt legaliseringen av narkotika, prostitusjon og gambling. Maher er medlem i styrene til PETA, NORML og The Reason Project.
Maher medvirket og skrev manuset til den religiøskritiske dokumentarfilmen Religulous. Dokumentaren var svært kritisk til religion, og Maher beskriver seg selv som apateist. Han har også medvirket i filmer som D.C. Cab (1983) og Out of Time (1988). Han har oftest spilet seg selv på film.
Bitter (øl)
Bitter er det britiske navnet for en type pale ale. Navnet ble først tatt i bruk i Storbritannia tidlig i det 19. århundret, som et resultat av at pale ale ble utbredt.
Muhammad Ali
Muhammad Ali (født Cassius Marcellus Clay jr. 17. januar 1942 i Louisville i Kentucky, død 3. juni 2016 i Scottsdale i Arizona ) var en amerikansk profesjonell bokser som flere ganger var verdensmester i vektklassen tungvekt. Ali regnes for å være en av tidenes beste boksere. Han forsvarte tungvektstittelen i alt 19 ganger.
Bitter (øl)
Kort historie
Pale ale var et navn som ble brukt på øl som var lagt av malt som var tørket med koks. Fra 1830-tallet ble pale ale og bitter brukt som synonymer, der særlig bryggeriene brukte termen pale ale, mens kundene brukte termen bitter. Man antar dette var kundene sin måte å skille de bitre typene ale fra mindre bitre typer ale, som for eksempel porter. Fra midten av det 20. århundret, ble flasker i Storbritannia i stor grad merket som pale ale, mens ølfat ble merket som bitter. I Storbritannia har bruken av termen pale ale blitt stadig mindre, og bitter har tatt over.
Muhammad Ali
Clay ble født og vokste opp i Louisville, Kentucky, og begynte å trene som amatørbokser i en alder av 12 år. Da han var 18 år, vant han en gullmedalje i lett tungvekt-divisjonen under Sommer-OL 1960 i Roma og ble profesjonell senere samme år. I 1964 vant han WBA, WBC og ubestridte tungvektstitler fra Sonny Liston i et storoppgjør i en alder av 22. Han konverterte deretter til islam og skiftet navn fra Cassius Clay, som han kalte sitt «slavenavn», til Muhammad Ali. Han ble et symbol på rasestolthet for afro-amerikanere og motstand mot hvit dominans.
Bitter (øl)
Farge og alkoholprosent
Bitter er en pale ale, men har større variasjon i smak og farge enn annen pale ale. Den kan være lys, nesten som pilsner, men også mørk, nesten som stout. Volumprosenten alkohol ligger mellom 3 og 7, og i Norge er den oftest på litt over 4.
Muhammad Ali
Han er fortsatt den eneste som er blitt ubestridt tungvektsmester tre ganger etter å ha vunnet tittelen i 1964, 1974 og 1978. Fra 25. februar til 19. september 1964 regjerte Ali som ubestridt tungvektsmester i boksing. Han er den eneste bokseren som er blitt kåret til The Ring Magazine Fighter of the Year seks ganger. Han ble rangert som den største idrettsutøveren i det 20. århundre av blant annet Sports Illustrated og BBC.
Tidlig liv og amatør
Clay vokste opp i raseskillets tid i USA. Hans mor fortalte om en episode da han ble nektet et glass vann i en butikk: «De ville ikke gi ham det på grunn av hudfargen hans. Det gikk virkelig innpå ham.» Han ble også rystet av mordet på Emmett Till i 1955, noe som førte til at unge Clay og en venn ga utløp for sin frustrasjon gjennom vandalisering. Clay ble introdusert for boksing av Louisville-politimannen og boksetreneren, som møtte den tolv år gamle Clay etter at han kom for å klage over at en tyv hadde stjålet sykkelen hans. Han fortalte offiseren at han skulle «ta» tyven. Politimannen fortalte Clay han det nok var best om han lærte å bokse først. Clay tok ikke opp Martins tilbud, men etter å ha sett amatørboksere på det lokale TV-bokseprogrammet Tomorrow's Champions ble han interessert i mulighetene som en boksekarriere kunne åpne for. De siste fire årene av Clays amatørkarriere ble han trent av trenerlegenden.