cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Filmens hus
Arkiv og bibliotek
NFI har som mål å samle inn og restaurere den norske filmarven, og den såkalte Pliktavleveringsloven gjør at dette arkivet stadig vokser. Dette gjør arkivet til hjertet i organisasjonen. Arkivet er åpent for studenter og forskere. Biblioteket har en samling bestående av over 20 000 bøker, manus og tidsskrifter, og er åpent for publikum. I biblioteket er det også muligheter for både å se film og å høre filmmusikk. Personalet ved både arkivet og i biblioteket har filmhistorisk kompetanse.
Fra 1. januar 2008 er denne avdelingen underlagt Nasjonalbiblioteket. Bibliotek og arkiv flytter fra Filmens Hus i nærmeste fremtid.
Toppserien 2004
Toppserien 2004 besto av 10 lag. Det var den femte sesongen av Toppserien og den nittende sesongen i den øverste landsdekkende divisjonen for kvinner. Trondheims-Ørn var regjerende mester og Medkila og Sandviken rykket opp før sesongen.
Filmens hus
Filmmuseet
I de samme lokalene kunne man finne et lite, men rikholdig, filmmuseum som tok for seg de fleste sider ved norsk filmhistorie. Faste utstillinger omhandlet temaene «Filmens forløpere», «Filmens første år», «Lyden kommer», «Sensur på norske kinoer», «Norske filmstjerner», «Ivo Caprino» (se foto fra utstillingen til høyre), «Studio Magica», og «Historien er bevart på film».
Toppserien 2004
Toppserien 2004 ble vunnet av Røa foran Trondheims-Ørn. Røa vant serien i sin fjerde sesong i Toppserien, som er den korteste tiden et lag har brukt fra opprykk til seier. Det var også første gang et Oslo-lag vant serien. I den motsatte enden av tabellen rykket Arna-Bjørnar og Medkila rykket ned. Det ble første gang siden 1998-sesongen at Sandviken var Bergens beste lag.
Tabelltips
''Kilde: Aftenposten, lørdag 17. april 2004''
Filmens hus
Filmbutikken
I starten av 2009 ble det bekreftet at Filmbutikken til NFI skal legges ned.
Filmbutikken ble nedlagt, og hadde siste åpningsdag 23. desember 2009. I dag er det et mindre utsalg av norske filmer og NFIs egne produksjoner i resepsjonen.
Toppserien 2004
Tabelltips
Som i 2003 var Fløya den store positive overraskelsen, og også Røa og Sandviken gjorde det bedre enn forventet. Kolbotn og Team Strømmen ble årets skuffelse i forhold til tabelltipset. Der Aftenposten hadde tre plasseringer rett i 2003, hadde de ingen i 2004.
Jonas Rygg
Jonas Framnes Rygg (født 25. november 1987 i Oslo) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.
Rygg har også tidligere representert Lyn i tillegg til Ready, Stabæk Fotball, Manglerud Star Toppfotball og Strømmen IF og han har vært assistenttrener til seniorlaget til Ready (4. divisjon).
Julio González
Julio González (født 21. september 1876, død 27. mars 1942) var en spansk skulptør, bosatt i Paris fra 1900. González begynte som maler, men fortsatte som skulptør, og tok i bruk nye, industrielle metoder. han var påvirket av kubismen, og forsøkte å skape former med utgangspunkt i materialets naturlige begrensninger. Han samarbeidet med Picasso og var tilknyttet kunstnergruppen Abstraction-Création.
Andreas Däscher
Andreas Däscher (født 9. juni 1927 i Clavadel, Davos) er en sveitsisk tidligere skihopper.
Han var med i OL i 1948, 1952, 1956 og 1960, med 6.-plass i Cortina d'Ampezzo i 1956 som beste resultat. I VM deltok han i 1950, 1954 og 1958, med 23.-plass i Lake Placid i 1950 som beste plassering. Han deltok i noen få enkeltrenn i den tysk-østerrikske hoppuka mellom 1954 og 1960, med 5.-plass i Oberstdorf 29. desember 1956 som beste plassering. Däscher vant hopprennet Montgomery Cup i Gstaad i 1956 og 1957.
Etter råd fra vitenskapsmannen Reinhard Straumann, som hadde publisert forskningsresultater om hoppstiler og svevkurve så tidlig som i 1926, begynte Andreas Däscher rundt 1950 å hoppe med strak kropp og armene inntil kroppen, i stedet for den tidligere Kongsbergknekken med knekk i hoften og armene ut fra kroppen. Denne hoppstilen ble dominerende helt fram til V-stilen kom rundt 1990. Stilen har hatt flere navn, både Däscher-stil, Windisch-stil (etter den tyske hopperen Erich Windisch) og fiskestil. I Norge ble den gjerne kalt finnestil, fordi de finske hopperne var blant de første som rendyrket denne stilen.
Däscher var aktiv skihopper fra 1943. Han ble sveitsisk mester ni ganger. Etter at hoppkarrieren var over, arbeidet han som VVS-montør i Meilen. Andreas Däscher er bror av skihopperen Hans Däscher, som også deltok i OL i Oslo i 1952.
Durham (England)
Durham er en liten by i grevskapet Durham i Nordøst-England. Den ligger omkring 25 km sør for Newcastle. Elven Wear renner gjennom byen, og omkranser den på tre sider slik at Durham nærmest ligger på en halvøy. Durham er sentrum i distriktet City of Durham, som omfatter byen med omegn, med et folketall på ca. 87 600 (2004). Den er også administrasjonsby i grevskapet Durham. Byen er velkjent for sin normanniske katedral og sin festning fra 1000-tallet, begge utstedt som en del av verdensarven av UNESCO i 1986. Festningen har huset Universitetet i Durham siden 1832. Fengselet HM Prison Durham er også lokalisert i nærheten av byens sentrum.
Etymologi
Navnet Durham kommer fra det keltiske elementet dun som henviser til en bygdeborg, og det norrøne holme, som kan oversettes til en øy.
Historie
Arkeologiske spor antyder til en historie med bosetning i området i minst tilbake til rundt 2000 f.Kr. Dagens by kan bli klart bli sportet tilbake til 995 e.Kr. da en gruppe munker fra Lindisfarne valgte den strategisk høytliggende halvøya som et sted å bosette seg trygt med levningene av sankt Cuthbert som tidligere hadde ligger Chester-le-Street, og grunnla en kirke der.
I middelalderen var Durham et viktig politisk og religiøst sentrum, ikke minst på grunn av den strategiske beliggenheten nær grensen til Skottland. Grevskapet var et palatinat, styrt av biskopen av Durham som hadde verdslig makt og betydelig autonomi. Det ble slått egen mynt, og Durham hadde en egen hær. Med unntak av den første av normannernes biskoper, Walcher av Durham, var alle biskopene av Durham fra 1071 til 1836 fyrstebiskoper. Walcher hadde tittelen jarlebiskop.
Durhamkatedralen ble bygget fra 1093, og regnes av mange som Englands fineste katedral. Den ligger på et høydedrag over elven, og dominerer byen. Relikviene av St Cuthbert er bevart her.
Universitetet i Durham har flere kollegier i selve byen og på Elvet Hill på den andre siden av elven. Durham slott, på den andre siden av Palace Green fra katedralen, har siden 1837 vært en del av universitetet. Katedralen og slottet er sammen plassert på UNESCOs liste over verdens kulturarv.
I byen er Gertrude Bell født, hun var en drivende kraft bak det arabiske opprøret under første verdenskrig og ved fredsslutningen var hun med og trakk opp grensene som definerer dagens Irak.
Ligue 1 1973–1974
Ligue 1 1973–74 er en oversikt over fransk fotballs toppdivisjon denne sesongen. Selve toppdivisjonen ble startet opp i 1932-33.
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Clemenskirken i Oslo
Clemenskirken, eller Klemetskirka, var en av sognekirkene i det gamle Oslo. Den lå mellom Clemensallmenningen og Østre strede, sør for bispeborgen og Halvardskirken. Det var en steinkirke med hjørnetårn, og den var en av de meget få kirkene vi kjenner med toskipet grunnplan. Langs midtaksen av koret sto det tre kraftige takbærende pilarer. Kirken står i dag som en ruin og har vernestatus fredet.
Historie
Steinkirken er fra rundt 1100, men det har trolig vært to eller tre trekirker på samme sted tidligere. Den eldste kan være fra rundt år 1000. Den tidligste trekirken kan ha vært grunnlagt av Olav Haraldsson eller Olav Tryggvason. Den yngste trekirken fikk trolig Harald Hardråde bygget.
Under og omkring kirken har man funnet rester av det som er en av landets eldste kirkegårder. De eldste av gravene er datert radiologisk til 980–1030, og er noen av de eldste kristne begravelser som er funnet i Norge. Dette tyder på at det må ha vært et godt etablert kristent samfunn innerst i Oslofjorden allerede før år 1000. Det er også rundt dette gravfeltet at den første urbane bosetningen i Oslo begynte å ta form.
Steinkirken gikk ut av bruk etter reformasjonen, og en regner med at den ganske raskt ble lagt i ruiner. Ruinene ble gravd ut i 1921 og deretter i 1971. Ruinene lå i mange år skjult av Loengbrua, men denne ble revet etter åpningen av Ekebergtunnelen i 1995. Ruinen ble blottlagt og undersøkt ved utgravninger av Gerhard Fischer i 1921. Deretter lå den i mange år upåaktet under Loengbrua. I 1970–71 fikk arkeologen Ole Egil Eide anledning til å grave videre i grunnen under kirken, og fant spor etter begravelser eldre enn steinkirken, 81 i alt. Hans tolkning var at det har stått minst to kirker, formodentlig stavkirker, på stedet der steinkirken ble bygd omkring 1100.
Ruinen av Clemenskirken er nå frilagt og inngår som del av Middelalderparken i Gamlebyen. Den ligger ved Saxegaardsgata og Erik Schias plass.
Om navnet
Kirken var vigslet st. Clemens, som led martyrdøden da han ble druknet med et anker bundet om halsen. Han var derfor skytshelgen for bl.a. sjøfolk. Kanskje har valget av skytshelgen for kirken sammenheng med den tidligste bydannelsen i Oslo; det kan ha vært viktig å anlegge en kirke for sjøfart og handel på stedet. I Diplomatarium Norvegicum (DN) er kirka nevnt i dativform som Cleme(t)z kirkiu eller Kleme(t/d)z kirkiu. Det er godt mulig at helgennavnet har vært uttalt med tostavelses tonelag og dobbel m, jf. den nåtidige uttalen av stedsnavnet Klemetsrud (stedet ligger sør i Oslo).
Det nederlandske ostindiske kompani
Bakgrunn for opprettelse - voor-compagnien/for-selskapene
Profitten fra nederlandsk handel i Asia på 1580-tallet og fremover var så innbringende at stadig flere små handelselskaper ble opprettet for å tjene penger på det økende markedet i Nederland. Kjøp, frakt og salg av krydder, porselen og andre varer ga stor profitt på utgiftene for handelsselskapene. Denne innbringende handelen ledet etterhvert til en priskrig mellom de mange selskapene, som holdt på å drive alle bedriftene konkurs. Kryddermarkedet i Nederland var nær å kollapse på grunn av denne tøffe konkurransen, og etter lobbyvirksomhet og politisk debatt grep regjeringen til slutt inn. For å sikre forsyning av asiatiske krydder, og andre varer, til Nederland bestemte Generalstatene at kun ett selskap skulle ha lov til å drive handel på Asia av krydder og porselen. Fra de seks selskapene som hadde eksistert, de såkalte voor-compagnien eller «for-selskapene», ble étt forent selskap skapt – Verenigde Oost-Indische Compagnie, det «forente østindiaselskapet». De seks tidligere selskapene ble til filialer av VOC, såkalte kammere (Kamers).
VOC-kamre
De seks kamrene skaffet startkapitalen for det nederlandske «Ostindiske» kompani:
En betydelig del av kapitalen til kammeret i Rotterdam kom fra innbyggere i Dordrecht. Selv om byen ikke klarte å skaffe like mye kapital som Amsterdam eller Zeeland, hadde Enkhuizen den største aksjekapitalen i VOC. Mange av de første 358 aksjeeierne var mindre entreprenører som våget å ta risikoen.
QBE Shootout
Merrill Lynch Shootout er en golfturnering for lag som finner sted på PGA-touren etter sesongavslutning. Turneringen ble grunnlagt i 1989 og organiseres av den legendariske golfspilleren Greg Norman.
Arena for turneringen er The Ritz-Carlton Golf Resort i Florida. Turneringen går over tre dager, der lag på to spillere konkurrerer i slagspill over 54 hull. Den første runden, på fredag, benytter modified alternate shot; runde to, lørdag, går med better ball; og den siste runden, på søndag, bruker scramble.
De forente Nederlandene
De forente Nederlandene (nederlandsk: Republiek der Zeven Verenigde Nederlanden eller Republiek der Zeven Verenigde Provinciën) var en europeisk republikk som oppstod i 1581 i forbindelse med åttiårskrigen, og tok slutt ved den franske invasjonen i 1795. I dag er dette historiske landet en del av Nederland. Republikken bestod av syv provinser, hver med egen regjering og høy grad av selvstendighet, og et antall «generalitetsland», som ble styrt direkte av generalstatene som hadde sitt sete i Haag og bestod av representanter fra hvert område.
Provinsene i De forente Nederlandene var grevskapet Holland, grevskapet Zeeland, dominium Utrecht, hertugdømmet Geldern, dominium Overijssel, Friesland og dominium Groningen. Drenthe hadde en egen regjering (nederlandsk: Statenvergadering), men hadde ikke stemmerett i Generalstatene.
Historie
Frem til 1500-tallet bestod Nederlandene (omtrent dagens Benelux) av en rekke hertugdømmer, grevskaper og høystift, de fleste under den tyske keiserens overhøyhet, og under habsburgsk styre. I 1568 ledet Vilhelm I av Oranien et opprør mot kong Filip av Spania, på grunn av kronens harde skattepolitikk, religiøse forfølgelser og forsøk på politiske reformer. Konflikten, som kalles åttiårskrigen, ble etterhvert del av tredveårskrigen og endte formelt med denne i 1648.
I 1579 gikk de nordlige provinsene sammen om Unionen i Utrecht, en politisk og militær allianse. I 1581 erklærte de sin uavhengighet fra den spanske kronen ved Avsvergelsesakten. Etter mislykkede forsøk på å tilby tronen til hertugen av Anjou, kongen av Frankrike og dronningen av England, ble unionen en republikk.
På 1600-tallet var Nederlandene Europas rikeste og høyest utviklede stat, med et verdensomspennende handelsimperium og Europas største handelsflåte. Den religiøse toleransen var relativt stor, og mange protestantiske og jødiske flyktninger fra andre deler av Europa slo seg ned i landet. Den nederlandske gullalderen så også store kunstnere som Rembrandt og Vermeer, tenkere som Spinoza og vitenskapsmenn som Anton van Leeuwenhoek og Christiaan Huygens.
Rakkestad Boligbyggelag
Rakkestad Boligbyggelag (RBBL) var et boligbyggelag i Rakkestad i Østfold og ble etablert 30. juni 1987.
Boligbyggelaget hadde vel 450 medlemmer (2006) og forvaltet 186 boliger i 13 borettslag.
I 2007 ble Rakkestad Boligbyggelag innlemmet i Sarpsborg og Omegns Boligbyggelag.
Gordon Cooper
Leroy Gordon Cooper (født 6. mars 1927 i Shawnee i Oklahoma, død 4. oktober 2004) var en amerikansk testpilot og astronaut. Han var en av de opprinnelige «Mercury Seven» utvalgt i 1959 til det amerikanske Mercury-programmet.
Cooper var med på tre ulike NASA-prosjekter, henholdsvis Mercury-programmet, Gemini-programmet og Apollo-programmet. Han fløy imidlertid kun i Mercury og Gemini, men var backup for Gemini 12 og Apollo 10. Han pensjonerte seg fra NASA i 1974.
Romferder
Schirra var backup for Mercury-Atlas 8 i Mercury-programmet.
Jonathan dos Santos
Jonathan dos Santos Ramírez (født 26. april 1990) er en mexicansk fotballspiller som spiller for den amerikanske klubben Los Angeles Galaxy. Han opererer som offensiv midtbanespiller, og kan brukes på begge kantene og som midtspiss.
Oppvekst
Jonathan dos Santos Ramírez ble født i den mexicanske byen Monterrey i 1990. Han viste tidlig interesse for fotball, noe som ble forsterket ytterligere da hans far, Geraldo Francisco, var en kjent brasiliansk fotballspiller på denne tiden. Moren var fra Mexico, og han var en blanding av to nasjoner. Giovani dos Santos og Éder dos Santos er hans brødre, og spesielt førstnevnte har slått til som fotballspiller i ulike storklubber i Europa.
Barcelona
Speidere fra den spanske storklubben FC Barcelona oppdaget etterhvert dos Santos, og hentet ham til klubbens verdenskjente juniorarkademi La Masía. I sesongen 2009/2010 ble han hentet til Barça Atlètic av klubbens trener Luis Enrique. dos Santos gjorde sakene sine bra, og ble etter hvert tatt ut til førstelaget av hovedtrener Josep Guardiola. Han debuterte for førstelaget den 28. oktober 2009, da han entret banen til fordel for Seydou Keita i en kamp mot Cultural Leonesa i Copa del Rey.
Internasjonal karrière
Han fikk sin debut på landslaget mot den 30. september 2009. Han ble byttet inn mot Patricio Araujo etter drøye 70 minutters spill. Han ble også tatt ut til troppen som skulle representere i VM 2010. Da troppen ble slanket til 23 spillere den 31. mai 2010 ble han imidlertid utelatt.
Han ble tatt ut i s tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Askim og Omegn Boligbyggelag
Askim og Omegn Boligbyggelag ble stiftet 7. oktober 1947 og opererte blant annet i Askim i Østfold samt nabokommunene Spydeberg, Hobøl, Skiptvet og Trøgstad.
Boligbyggelagets første boligprosjekt var Høiendal Borettslag som på folkemunne ble kalt "Det glade vannvidd". Boligprosjektet ble realisert i 1947.
Boligbyggelaget hadde vel 2 900 medlemmer og forvaltet 1 660 boliger i 57 borettslag, sameie og andre selskap (2006).
I 2008 ble Askim og Omegn Boligbyggelag innlemmet i Follo Boligbyggelag.
Sesam (søketjeneste)
Sesam var en norskutviklet skytjeneste som leverte integrasjon og søk som en tjeneste. Sesam i dag er en dataplattform for virksomhetsdata, åpne data og persondata. Sesams kjerne er en datanav integrasjonsplattform som en tjeneste (Data hub iPaaS ) som benytter semantisk teknologi (RDF)
Sesam ble i 2018 hedret-som en av de tre beste i Datatilsynets konkurranse for innebygd personvern i praksis, for sin GDPR plattform.
Historie
Sesam var en norsk søketjeneste som ble lansert 1. november 2005. Per mai 2007 hadde Sesam om lag 480 000 unike brukere i uken, og var en av Norges tolv mest besøkte nettsider. Sesam kart var dessuten den første norske karttjenesten med gatebilder og detaljert 3D-modell på gatenivå i enkelte byer.
30. mars 2009 gikk det ut pressemelding om at det ble besluttet å legge ned merkevaren sesam.no. Katalogtjenesten ble videreført av FINN.no under merkevaren FINN personer og bedrifter. Ifølge Schibsteds administrerende direktør på den tiden tapte konsernet rundt 500 millioner kroner på å forsøke å konkurrere med Google med søketjenesten Sesam.
Det videreførte selskapet består av et lite team som skal videreutvikle produktet med utvidet støtte fra FINN-organisasjonen. Tjenester som nyhetssøk, bloggsøk, nettsøk og TV-guide har blitt lagt ned.
I 2014 ble selve merkenavnet Sesam overført til Bouvet, som også utvikler et søkeprodukt, men med fokus på bedriftsmarkedet. Sesam eksponerer sammenhengen mellom bedriftenes interne strukturerte data og åpne data.
Krokodillejegeren
Krokodillejegeren (orig: The Crocodile Hunter) er en australsk-amerikansk dyreserie med Steve Irwin og hans kone Terri som ble sendt på Animal Planet fra 1996 til 2007. Serien var inspirasjon til mange andre dyreserier som blant annet The Crocodile Hunter Diaries, Croc Files og familiefilmen The Crocodile Hunter; Collision Course.
Serien ble stanset etter Irwins tragiske død høsten 2006. Han døde under innspilling etter å ha blitt truffet i hjertet av halen til en skatefisk (engelsk: stingray).
Veierland
Veierland er ei øy som ligger i Færder kommune i Vestfold og Telemark. Fram til 1. januar 1965 tilhørte øya Stokke kommune. Veierland ble overført til Nøtterøy kommune etter de fastboendes eget ønske. Det er en fastboende befolkning på ca. 150 mennesker, fordelt på ca. 60 helårsboliger. Det er ca. 450 ferieboliger og hytter på øya. 1. januar 2012 var det registrert 158 fastboende på øya.
Øyas areal er 4,16 kvadratkilometer. Øya ligger ved Tønsbergfjorden, midt mellom Nøtterøy, Tjøme, Stokke og Sandefjord. Øya har ferjeforbindelse med Tenvik på Nøtterøy og Engø ved Sandefjord. Veierland skole ble lagt ned i 2013. Kirken er fra 1905. Øya har en aktiv velforening, med eget velhus fra 1956.
Øya fikk boplikt i 1998. I 2006 bestemte det politiske flertallet at det skulle gjennomføres folkeavstemning om boplikten. Nesten 2/3 av veierlendingene (61 for og 38 mot) stemte for å beholde boplikten. Saken kom likevel opp igjen i 2010, da Bolyst (forening) mente forvaltningen av 0-konsesjonen (boplikten) ikke var forenlig med lovverket. Dette ble aldri bekreftet, men i et kommunestyremøte 19. juni 2012 ble boplikten allikevel fjernet – mot de fastboendes ønske.
Veierland er særlig kjent for sveitservillaen Eikvold, som var forfatteren Jens Bjørneboes hjem det siste året og der han tok sitt eget liv 9. mai 1976. Villaen ble frem til 1972 eid av forfatterekteparet Aasmund Brynildsen og Karin Bang. Bang skrev tre historiske romaner med motiv fra hvalfangermiljøet på Veierland, og kaller der øya for Jutøy. I 1972 kjøpte den unge visesangeren Ole Paus villaen fra Brynildsen og Bang. Paus skrev sangen «Veierland» om sitt opphold på øya, utgitt på plata Stjerner i rennesteinen. I 1974 solgte Paus villaen til sin nære venn Jens Bjørneboe, som ønsket å komme seg bort fra «Byen Python» (Oslo). Bjørneboe var svært alkoholisert i tiden han bodde på Veierland, og omgav seg tidvis med unge menn blant annet fra Oslos homomiljø. Paus har fortalt om Bjørneboes tid på Eikvold:
Edvard Munch tilbrakte sommeren 1887 (og sannsynligvis 1888) på øya. Rallykjøreren og forfatteren Greta Molander bodde her i 1960-årene.
Veierland er også et etternavn. I september 2013 var det 30 personer i Norge med dette navnet.
Ifølge Kåre Valebrokk er Veierland «det stedet i Norge som ligner mest på Sørlandet uten å være det».
Revidert romanisering av koreansk
Revidert romanisering av koreansk er det offisielle systemet for romanisering av koreansk i Sør-Korea. Systemet ble tatt i bruk i år 2000 og erstatter det tidligere benyttede systemet McCune-Reischauer som ble tatt i bruk fra 1984. Revidert romanisering er på flere felt identisk med det systemet som ble benyttet før 1984, bortsett fra at det gamle systemet ikke representerte konsonanter på en konsekvent måte, siden uttalen endres avhengig av plasseringen i ordet.
Revidert romanisering bruker ingen ikke-alfabetiske symboler (diakritiske tegn) med unntak av bindestrek, som uansett er valgfritt og begrenset i bruk.
Utviklingen av systemet ble startet i 1995 av Nasjonalt institutt for koreansk språk og offisielt lansert 4. juli 2000 av det sørkoreanske departementet for kultur og turisme. Departementet argumenterte for at en bruker ville redusere bruken av spesielle tegn med det nye systemet, noe som skulle gjøre det lettere å bruke, i og med at man kunne ignorere diakritiske tegn på datamaskiner. Dermed rasjonaliserer det også koreansk språk med hensyn til bruk av enkel ASCII-tekst i internett-domenenavn.
Særtrekk
Trekk ved den reviderte romaniseringen er:
I tillegg er det spesielle regler for fonologi som lager unntak for translitterasjonen.
Bruk
Det var aldri noen plan om at revidert romanisering skulle bli tatt opp som det offisielle systemet for transliterering av koreanske familienavn. For eksempel vil det vanlige familienavnet Lee (이) bli I (Yi i etter McCune-Reischauer) i dette nye systemet.
Det oppfordres både til at både personnavn og kommersielle navn endres, men det kreves ikke. Alle koreanske lærebøker ble pålagt å følge det nye systemet fra 28. februar 2002. Engelskspråklige aviser i Sør-Korea var opprinnelig motstandere av systemet og henviste til dets mangler, men har senere gitt etter for press fra myndighetene. Korea Herald følger det reviderte systemet, mens Korea Times følger McCune-Reischauer, men uten breve.
Nord-Korea fortsetter med å bruke en versjon av McCune-Reischauer. Spesialister på koreansk språk har en tendens til å bruke McCune-Reischauer, mens lingvister gjerne benytter Yale-romaniseringen.
Kritikk
Til tross for de sørkoreanske myndighetenes intensjoner om å rasjonalisere romaniseringen av koreanske ord og navn, ble det nye systemet møtt av kritikk fra blant annet utlendinger i landet. Mange av disse mente revideringen inneholdt mange feil og mangler og følte seg tilsidesatt fordi en ikke var konsultert på forhånd, siden dette er den største gruppen brukere av romanisert koreansk i Sør-Korea. Departementet for kultur og turisme svarte på sin side at det nye systemet ikke ble etablert for utlendinger og at mange utenlandske eksperter ble konsultert på forhånd, men erkjente samtidig at det nye systemet ikke var perfekt, særlig i forhold til koreansk uttale. Der var McCune-Reischauer bedre, men hadde på sin side mindre samsvar mellom konsonanter i hangul og latinske alfabet.
Blant problemene med uttale var de fleste tross alt fornøyd, men med kompromisser i forhold til navn. Brukt korrekt i akademia ville særlig utlendinger få uttaleproblemer, men også dette spørsmålet er det delte meninger om. Når det gjelder navn som er det eneste store problemområdet, ble bare den første bokstaven påvirket, og det fordi det er i begynnelsen av et ord eller frase at en kan en ved søk etter domenenavn kan få feil.
MoCT pekte på at Kina gikk gjennom en tilsvarende strid med internasjonale brukere når Beijing-regjeringen gjennomførte sin egen standardisering (Beijing ble tidligere stavet «Peking»).
Kritikere av den reviderte romaniseringen mener at direkte overføring av koreanske til latinske tegn (for eksempel ㄱ som g) som er varemerket til det nye systemet forenkler for mye og klarer ikke å få uttalen til å bli naturlig når konsonantens plassering forandres (for eksempel i begynnelsen av et ord, ㄱ er uttalt som en kombinasjon av aspirert k og a g og ikke som en vanlig g).
Kritikerne klager også over at folk som ikke er fortrolig med stavelse på Hangul kan bli forvirret av hva «eo» og «eu» er ment å representere i det nye systemet.
Med vanlige engelske ord som «geography», «Leonardo» og «neon» representerer en representing en dobbel-lyd for eo vil en overføring til koreanske ord ikke fange opp at eo er ment å representere en vokal som høres ut som «son» eller «fun». Et vanlig klagemål mange utlendinger og besøkende har er at begge romaniseringsformene reduserer deres mulighet til å komme i nærheten av en korrekt og forståelig gjengivelse av koreansk uttale.
Bladmøll
Bladmøll (Gracillariidae) er en artsrik gruppe av små, slanke møll (sommerfugler) med lange, trådformede antenner. Larvene minerer i blader, vanligvis på busker eller trær. Artene i underfamilien Gracillariinae er lette å kjenne på at de sitter med overkroppen høyt hevet over underlaget. De andre er ikke så lette å kjenne igjen, men karakteristisk er den slanke kroppsbygningen, lange antenner og vanligvis kontrastrikt fargede vinger.
Levevis
Bladmøllene er bladminerere, det vil si at larvene utvikler seg mellom hudlagene på over- og undersiden av et blad, uten å bryte gjennom huden. De etterlater et område av tomrom inne i bladet, en mine. Denne kan være av forskjellig form for de forskjellige artene, dette, sammen med vertsplanten, kan brukes til å bestemma hvilken art det dreier seg om. De aller fleste bladmøllene lever på busker eller trær. I de fem første larvestadiet lever den vesle, flattrykte larven av sevje, deretter skifter de form (hypermetamorfose) og blir sylindriske, munndelene fornadrer seg også. De siste larvestadiene tygger i seg bladvev, det er disse som lager de karakteristiske minene. Når larven er ferdigvokst, gnager den seg ut, slipper seg ned på bakken og forvandler seg til en puppe. De voksne møllene flyr vanligvis om ettermiddagen og kvelden. Den norske entomologen Ragnhild Sundby viste at ospeminérmøllen (Phyllocnistis labyrinthella) blir angrepet av en rekke små snylteveps, selv om det dreier seg om en ganske liten møll.
Skadedyr
Selv om mange av bladmøllene lever på økonomisk viktige arter, er det sjelden at de forekommer i så store mengder at de gjør vesentlig skade. Normalt blir bare en del av bladet ødelagt av en larves angrep. Et unntak er ospeminérmøll (Phyllocnistis labyrinthella) og poppelminérmøll (Phyllocnistis unipunctella), som begge kan gjøre skade på osp om de er svært tallrike. Kastanjeminermøll gjør mye skade på hestekastanje.
Bretislav I av Böhmen
Bretislav I (født ca. 1005, død 10. januar 1055), kalt den böhmerske Akilles, var hertug av Böhmen fra 1035.
Bretislav var sønn av hertug Oldrich og hans kone Božena. I 1019 bortførte han sin fremtidige kone Judith av Schweinfurt, datter av margreven Henrik av Nordgau.
I 1029, mens faren fortsatt var i live gjenerobret han Mähren fra Polen. I 1031 invaderte han Ungarn for å hindre at landet ekspanderte under kong Stefan. I 1034 hjalp han faren med å ta tilbake makten fra sin bror Jaromir.
I 1035 støttet han keiser Konrad II i hans krig i Lausitz. I 1039 invaderte han Polen, der han erobret Poznań og plyndret Gniezno, der han tok relikviene etter den hellige Adalbert av Praha. Han erobret også deler av Schlesien inkludert Wrocław. I 1040 invaderte kong Henrik III Böhmen men måtte trekke seg tilbake etter å ha tapt slaget ved Brudek. Året etter invaderte imidlertid Henrik igjen og beleiret Bretislav i Praha. Bretislav ble tvunget til å gi opp alle sine erobringer bortsett fra Mähren.
I 1047 meklet Henrik, som nå var keiser fram en fred mellom Bretislav og polakkene. I 1054 utstedte Bretislav en lov om at Böhmen og Mähren skulle gå i arv til det eldste medlemmet av Přemyslid-dynastiet, men at yngre medlemmer skulle styre Mähren som underordnede hertuger.
Bretislav døde i Chrudim i 1055 mens han planla en ny invasjon av Ungarn. Han ble etterfulgt av sønnen Spytihnev II. Mähren ble delt mellom hans yngre sønner; Vratislav fikk Olomouc, Konrad fikk Znojmo og Otto fikk Brno. Den yngste sønnen Jaromir ble biskop av Praha.
Haugatun
«Haugatun», Strandebarm Ungdomshus ligger ved riksvegen, Strandebarmsvegen 314, Strandebarm, Kvam i Hordaland. Bygningen ble oppført for Strandebarm ungdomslag og er tegnet av Torgeir Alvsaker i 1927, innviet i 1929. Bygget ligner en liten kirke uten tårn og kor, men med takrytter, våpenhus og tverrskip. Bygget er preget av vestlandsk byggeskikk og bergensarkitekturens bruk av barokk-klassistiske elementer. I perioden 1925-1940 tegnet Alvsaker også 7 andre ungdomshus i Hardanger. Som det best bevarte ungdomshuset i distriktet ble bygget fredet som et nasjonalt kulturminne i 1993. Formålet med dette er å ta vare på bygningen som et «arkitektonisk og kulturhistorisk verdifullt eksempel på denne type forsamlingshus». I nyere tid har huset blitt brukt til en del forskjellige aktiviteter som f.eks. kino, bingo, basar, danser, teater, kurs og utleie.
Øystein Thøgersen
Øystein Thøgersen (født 27. juni 1964) er en norsk økonom, med offentlig økonomi og makroøkonomi som viktigste fagfelt. Han er rektor ved Norges handelshøyskole.
Ilmari Salminen
Ilmari Salminen (født 21. september 1902 i Elimä, død 5. januar 1986) var en finsk friidrettsutøver. Han tilhørte verdens fremste langdistanseløpere i 1930-årene, og ble i 1936 olympisk mester på 10,000 meter.
Øystein Thøgersen
Thøgersen satt i hovedstyret ved Norges Bank fra 2004-2009.
Han er utdannet siviløkonom fra Handelshøyskolen BI, og avla doktorgraden ved NHH i 1995. Han har vært tilknyttet SNF i flere perioder. Thøgersen er rektor ved NHH fra 1.8.2017.
Ilmari Salminen
Salminen vant sin første internasjonale tittel da han gikk til topps på 10,000 i historiens første EM i friidrett i 1934. I tillegg tok han bronse på 5,000 meter, slått av franskmannen Roger Rochard og polakken Janusz Kusociński.
Under OL 1936 i Berlin kom Salminen på sjetteplass på 5,000 meter. Dagen etter ble han imidlertid olympisk mester på 10,000 meter, bare 0,2 sekunder foran landsmannen Arvo Askola.
I 1937 satte Salminen verdensrekord på 10,000 med tiden 30.05,6. I det samme løpet forbedret han verdensrekorden på seks engelske mil (9656 m) til 29.08,4.
Etter at han vant gull på 10,000 meter under EM 1938 la Salminen opp.
Høgsfjord Ruteselskap
AS Høgsfjord Motorbaadselskab, senere AS Høgsfjord Ruteselskap var et ruteselskap på Vestlandet i perioden 1912-1937.
AS Høgsfjord Motorbaadselskab
Et slikt initiativ ble tatt våren 1912 på Gilje og i Frafjord innerst i Høgsfjorden. 6. mai 1912 ble stiftelsesmøte for AS Høgsfjord Motorbaadselskab arrangert i Dirdal. Det nye selskapet fikk adresse på Fossan og kontraherte snart Rogalands første motordrevne lokalrutebåt. Denne ble levert i juli 1913 som MS «Høgsfjord». Ruten var Høgsfjord-Stavanger-Høgsfjord alle virkedager og omvendt hver søndag. Ruten slet med lønnsomheten, mye fordi motoren i «Høgsfjord» viste seg lite driftsikker. Under første verdenskrig ble også drivstofftilgang et problem for motorfartøy.
AS Høgsfjord Ruteselskap
AS Høgsfjord Motorbaadselskab overtok etterhvert ansvaret for postføringen på Høgsfjord og Lysefjorden og kjøpte derfor en ny og større båt i 1925. Dette var DS «Torghatten», en gammel tidligere lokalrutebåt som var ombygd til lastebåt. Etter en ombygning der ny passasjerinnredning ble montert kom båten i fart som DS «Høgsfjord I». Med et dampskip i flåten ble eierselskapets navn endret til AS Høgsfjord Ruteselskap. Stadige motorproblemer og feil størrelse gjorde at der var stor misnøye med motorbåten «Høgsfjord» og den ble derfor besluttet solgt i 1928. Flere forsøk på salg mislykkes fordi man ikke synes man fikk god nok pris. I 1930 var man nær ved å bytte båten mot AS Riskafjords større DS «Gulos», men dette ble heller ikke noe av. I 1931 ble den likevel byttet bort som delbetaling for fryseskipet DS «Frost». «Frost» hadde fortid som kystruteskip «Mandal» fra 1874 og senere Haugesund Dampskibsselskabs første «Karmsund», -senere «Karmøy», -før det i 1914 ble fryseskip. Etter å ha blitt ombygd tilbake til rutebåt for passasjerer og gods ved Stavanger Støberi & Dok kom den i fart som DS «Lysefjord I». «Lysefjord I» viste seg snart for stor for vinterrutene og lå da typisk opplagt, men i sommertrafikken med et økende antall ferierende byfolk i ruteområdet, kom størrelsen vel med.
Fusjon
I mellomtiden hadde også konkurrenten Høle & Forsand Dampskibsselskab utvidet sin kapasitet ved kjøpet av DS «Hølefjord I» i 1929. Stor og stabil melketransport fra ruteområdet til meieri i Stavanger gav selskapet gode økonomiske resultat. Likevel hadde det lenge vært klart for både Høle & Forsand Dampskibsselskab og AS Høgsfjord Ruteselskap og at det var lite hensiktsmessig med to selskap innenfor samme nærområde. Selskapene tok derfor kontakt med fylkesmannen i Rogaland for at han skulle megle frem en enighet om fusjon. Dette resulterte i at de to selskapene ble enige om å fusjonere 27. mai 1937. Det nye navnet ble AS Høgsfjord Rutelag, mens bussrutene ble drevet videre under sitt gamle navn Høle & Forsand Billag.
Kilder
Artikkel om AS Høgsfjord Rutelag av Arne Ingar Tandberg og Per Alsaker i «Skipet» 2.1991.
Tom Freddy Aune
Tom Freddy Aune (født 3. juni 1970 i Oslo) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.
Han har tidligere vært hovedtrener for Fredrikstad FK og fotballekspert i C More.
Lisleby
Tom Freddy Aune flyttet til Fredrikstad, og tettstedet Lisleby hvor han gikk rett inn på juniorlaget. Han scoret 23 mål på 22 kamper i sin første juniorsesong. Samme år fikk han sjansen på A-laget. Året etter slo han igjennom på a-laget, og scoret 22 mål. Han scoret verken på dødball eller på hodet den sesongen.
Fredrikstad FK
I 1990 meldte han overgang til Fredrikstad FK. Laget gjorde det ikke så bra i 2. divisjon dette året og havnet på åttendeplass, og scoret 18 mål på 22 kamper. Aune stod for tre av scoringene.
Året etter kjempet FFK i toppen om opprykk, men kvalifiseringsplassen røk i siste serierunde. Aune scoret ni mål i den sesongen. FFK vant 8-2 over Sandefjord Ballklubb, men plassen glapp likevel. Det var en FFK-årgang hvor snittalderen var 21 år, og 8-9 spillere i senere tid fikk spille i Tippeligaen.
I 1991 skaffet en aksjonærklubb med navn «Det årnær sæ» eierandelen til Tom Freddy Aune, siden Fredrikstad FK slet økonomisk. Året etter tok klubben 14 poeng på 22 kamper. Med det måtte klubben for første gang ta steget ned til 3.divisjon. Flere spiller forlot FFK, men Tom Freddy ble værende i klubben enda et år. Han ble toppscorer med ti nettkjenninger, men FFK kom på andreplass bak Jevnaker Idrettsforening.
Etter ett år i Sogndal fotball kom han tilbake til Fredrikstad FK, men i sine siste år i klubben klarte han aldri å komme seg opp av 2. divisjon. Han var ute med skade i hele 1997, noe som holdt han borte fra fotballen i 18 måneder. I 1998 forlot han klubben til fordel for Sarpsborg FK.
Sogndal
Aune prøvde seg i Sogndal fotball i 1994. Det ble kun én sesong for Aune, men han fikk med seg 19 seriekamper for klubben. Han fikk spille med spillere som Håvard Flo og Tore André Flo. Men på grunn av familie, skole og jobb valgte han å reise tilbake til Fredrikstad.
Sarpsborg FK
Sine to siste år brukte han på spill for rivalene Sarpsborg FK. Han la opp etter etter to år i Sarpsborg.
Trenerkarriere
I 2001 kom Aune inn i det nystartede «Byprosjektet» i Fredrikstad. Året etter tok han over juniorlaget til FFK, men måtte gi seg etter året. Grunnen var at han på den tiden var lærer, og han hadde ikke tid til å være det ved siden av å være juniortrener. Derfor tok han over Lisleby FK, hvor han gjorde sakene sine meget bra. Året etter tok han over Kvik Halden FK sammen med nåværende daglig leder i Fredrikstad FK og tidligere FFK-spiller, Joacim Jonsson.
Men nok en gang forlot han en klubb etter kort tid, på grunn av at han hadde fått en liten datter og det krevde mye å pendle fra Fredrikstad. Derfor fikk han på nytt sjansen for juniorlaget til Fredrikstad FK. Året etter fikk han mulighet til å bli assistenttrner for A-laget, og samtidig tok Glenn Rostad over juniorlaget. Han ble en liten periode linket til en permanent avtale som kunne gjøre han til hovedtrener i Fredrikstad FK, men i stede tok Anders Grönhagen over som hovedtrener. Tom Freddy tok til takke med rollen som assistentrener.
Anders Grönhagen ble i to perioder sykemeldt, og Aune fikk sjansen som hovedtrener. Grönhagen fikk sparken fra Fredrikstad FK, og Aune tok over mens klubben lette etter en ny hovedtrener, som ble Tom Nordlie. Etter at Sarpsborg 08 sendte FFK ned til Adeccoligaen fikk Nordlie sparken. Da tok Aune over som hovedtrener på permanent basis. Han førte samme år klubben rett opp igjen til Tippeligaen, etter å ha vunnet kvalifiseringen til Tippeligaen 2011. I mai 2012 valgte Aune å gå av som trener i FFK på grunn av rammebetingelsene og en dårlig sesongstart, assistenttrener Trond Amundsen overtok som hovedtrener ut sesongen.
Etter ett og et halvt år uten jobb, vendte Aune tilbake til Fredrikstad FK i rollen som juniortrener i 2013.
Naum Gabo
Naum Gabo (født Naum Abramovitj Pevsner 5. august 1890, død 23. august 1977 i USA), var en russisk maler og billedhugger. Han var yngre bror og kollega av Antoine Pevsner, sammen engasjerte de seg i konstruktivisme og kinetisk kunst, og utga i 1920 Det realistiske manifest. Brødrene var sentrale i utviklingen av 1900-tallets skulptur.
Gabo utdannet seg først til ingeniør i München, og debuterte i 1915 med en kubistiskinspirert byste. Han vednte i 1917 tilbake til Moskva, og var knyttet til avantgarden. Han utviklet sine konstruksjonsideer videre i glass, plast og metall. Etterhvert bosatt i Paris, England og USA.
Filmpennan
Filmpennan er en svensk utmerkelse som deles ut til filmkritikere av Filmpublicisternas förening.
Sarpsborg og Omegns Boligbyggelag
Sarpsborg og Omegns Boligbyggelag (SOBBL) ble startet 12. april 1946 og opererer i hovedsak i Sarpsborg i Østfold samt i nabokommunene Rakkestad, Skiptvet, Mysen, Ørje, Trøgstad, Aremark og Halden. I 2007 ble Rakkestad Boligbyggelag innlemmet i Sarpsborg og Omegns Boligbyggelag.
Boligbyggelaget har vel 12 400 medlemmer og forvalter 5 600 boliger i mer enn 203 borettslag, sameier og andre selskaper. SOBBL er det største boligbyggelaget i Østfold, regnet både i antall selskaper og antall forvaltede boliger.
Sarpsborg og Omegns Boligbyggelag er en del av Norske Boligbyggelags Landsforbund (NBBL).
Barramundi
Barramundi er en abborfisk som er ettertraktet av både sports- og yrkesfiskere.
Den kan bli omtrent 2 m lang og veie opptil 60 kg. Utbredelsen omfatter det indopasifiske området fra Persiabukten gjennom Sørøst-Asia til nordlige Australia, Ny-Guinea og sørlige Japan. Den lever i elver og vandrer ned i estuarier, laguner og kystfarvann for å gyte.
Rygge Boligbyggelag
Rygge Boligbyggelag var et boligbyggelag som ble stiftet 11. april 1953 og opererte i Rygge i Østfold. Sommeren 2010 fusjonerte boligbyggelaget med Moss Boligbyggelag og dannet Vansjø Boligbyggelag.
Før sammenslåingen hadde Rygge Boligbyggelag vel 3400 medlemmer og forvaltet 1800 boliger i 45 borettslag, sameier og andre selskap.
Elektrisk stol
Elektrisk stol har blitt brukt til å henrette kriminelle i USA gjennom det 20. århundre. Den ble først brukt i 1890. Bruken har avtatt; Den ble ikke brukt mellom 2013 og 2018. Den elektriske stolen er også brukt på Filippinene.
Historie
Den første brukbare elektriske stolen ble konstruert av Harold P. Brown. Brown var ansatt hos Thomas Edison i den hensikt å forske på og utvikle den elektriske stolen. Siden Brown arbeidet for Edison, og Edison viste frem Browns arbeider, blir ofte æren for å ha utviklet den elektriske stolen gitt Edison alene. Browns design var basert på vekselstrøm, selv om likestrøm var vanligst på denne tiden. En strid mellom Westinghouse AC sitt vekselstrømsystem og Edisons likestrømssystem gjorde at Edison og Brown valgte Westinghouses system for dem elektriske stolen. Edison trodde at dette ville vise hvor farlig Westinghouses vekselsstrømssystem var, og at hans eget likestrømssystem derfor ville vinne i kampen for fremtidens energiforsyning.
I 1886 etablerte delstaten New York en komité som skulle drive frem en ny og mer human måte å henrette folk på, da henging ble sett på som inhumant.
Eksperimentene virket tydeligvis som de skulle, og vekselstrømstolen ble tatt i bruk av komitéen i 1889.
Liste over norske departementer
En liste over departementer i Norge, oppdatert 1. januar 2014.
Elektrisk stol
Historie
Den første henrettelsen med den elektriske stolen ble gjennomført på William Kemmler i New Yorks Auburn Prison den 6. august 1890. Den første kvinnen var Martha M. Place, henrettet i Sing Sing Prison den 20. mars 1899. Stolen ble tatt i bruk av Ohio (1897), Massachusetts (1900), New Jersey (1906) og Virginia (1908), og den ble raskt den vanligste henrettelsesmetoden i USA. Dette fortsatte den å være frem til 1980-tallet, til tross for den økende bruk av gasskammer i 1950-årene.
En makaber rekord ble satt en julinatt i 1929 da sju menn ble henrettet, en etter en, i den elektriske stol i Eddyville i Kentucky. Dette er den største massehenrettelsen ved elektrisk stol i amerikansk historie.
Kjente personer som er henrettet i den elektriske stol inkluderer Julius Rosenberg, Ethel Rosenberg, Ted Bundy, og Leon Czolgosz.
Bruk av den elektriske stol gikk ned da lovgivere søkte mer humane henrettelsesmetoder. Giftsprøyte ble den vanligste metoden, hjulpet av avisberetninger om dårlig gjennomførte henrettelser i den elektriske stol på 1980-tallet.
En del stater tillater fortsatt den dødsdømte å velge mellom elektrisk stol og giftsprøyte. Av og til velger den dødsdømte å dø i den elektriske stol. Den ble brukt sommeren 2007 i Tennessee ved henrettelsen av en mann som valgte elektrisk stol fremfor giftsprøyte. Hadde han valgt giftsprøyte ville han fått sittet lenger, fordi en delstatshøyesterettsdommer satt en midlertidig stopper for giftsprøytehennrettelser etter en studie som ble publisert om at giftsprøyten ikke har tilstrekkelig med narkosemidler for at resten av henrettelsen skal gå smertefritt.
I 2018 er to personer i Tennessee henrettet med bruk av elektrisk stol.
Old Sparky
Old Sparky er kallenavnet på den elektriske stol i Arkansas, Connecticut, Florida, Georgia, Illinois, Kentucky, Nebraska, Ohio, Oklahoma, New York, Texas og Virginia. Det var kallenavnet på den elektrisk stol på West Virginia State Penitentiary i Moundsville, West Virginia. Den elektriske stolen er fortsatt i fengselet, som nå er en turistattraksjon. Det var også kallenavnet på den elektriske stol i South Carolina som ble installert i 1912 på Central Correctional Institution (CCI) til stolen var flyttet til Correctional Institution, der den sist ble valgt ved henrettelsen av James Earl Reed.
Utførelse
Den dødsdømte fangen blir spent fast til stolen, med en elektrode festet til hodet og en annen festet til beinet. Litt vann, en svamp eller ett vått tørkle legges oppå hodet for at elektrosjokkene skal gå rett til hjernen. Minst to elektriske støt blir gitt over flere minutter avhengig av personen. Det første støtet har en spenning på rundt 2 000 volt, og blir gitt for å bryte ned motstanden i huden og forårsake bevisstløshet (i teorien). Spenningen senkes så for å forhindre brannskader. Strømstyrken er vanligvis på rundt 8 ampere. Kroppen til den dødsdømte varmes opp til 59 °C, og strømmen gir voldsomme skader på indre organer.
I teorien skal tap av bevissthet inntreffe i løpet av brøkdelen av et sekund. Imidlertid har det blitt rapportert om fanger som har tatt fyr, brennende transformatorer, og én fange som måtte ligge på gulvet i smerte mens stolen ble reparert.
I 1946 mislyktes stolen i å drepe Willie Francis, som gjentatte ganger skrek: «Stopp! La meg få puste!» mens han ble henrettet. Det viste seg at den flyttbare stolen hadde blitt montert feil av en beruset fengselsansatt. Det ble ført en sak for den amerikanske høyesterett, (Francis v. Resweber), hvor Francis' advokater argumenterte for at selv om han ikke døde, hadde Francis blitt henrettet. Dette ble ikke tatt til følge, og Francis døde i stolen påfølgende år.
Uansett hvor godt en henrettelse blir utført, vil alltid noe hud bli brannskadet, og det er en ubehagelig opplevelse for vokterne som fjerner brent og smeltet hud fra seteremmene. Den dødsdømte mister kontroll over musklene, og kan komme til å urinere eller tømme tarminnhold på gulvet under stolen. Dette førte til forbedringer av den moderne elektriske stol. Den ble polstret, og fikk setebelter med hurtigkobling lik de i biler. Den ble konstruert av ingeniørfirmaet Fred A. Leuchter på oppdrag fra myndighetene i Tennessee, der stolen brukes til henrettelser i dag. Noe annet som er spesielt for denne elektriske stolen er bruk av en datamaskin for å velge hvilken av de to bryterne bødlene bruker som initierer henrettelsen, som automatisk kontrollerer strømmen i ett minutt på, ti sekunder av og ett minutt på ved en regulert strømstyrke på 5A.