cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eurovision Song Contest 1968
Deltakere og resultat
Liste over deltakerne og det offisielle resultatet. Tabellen er rangert etter startrekkefølge, plasseringen og poengsummen finnes i kolonnene til høyre.
Bidrag og låtskrivere
Oversikt over bidrag, låtskrivere, tekstens språk og oversettelse på norsk. Tabellen er sortert i alfabetisk rekkefølge etter deltakerland.
Poengtavle
Tavlen er ordnet etter stemmerekkefølgen i finalen.
Dirigenter
Mens Norrie Paramor var sjefdirigent, hadde flere av landene med sin egen dirigent. Under er en liste over deltakerlandenes dirigenter, listet etter startrekkefølgen.
Poengopplesere
Hvert land hadde en talsperson som annonserte sitt lands poeng over telefon på engelsk eller fransk. Under er talspersonene i samme rekkefølge som under avstemningen.
Kommentatorer og sendinger
Alle de 17 deltakerlandene overførte finalen direkte. Alle hadde egne kommentatorer som formidlet informasjon, farger og hendelser direkte til seerne hjemme. Oversikt over kommentatorer og sendinger under Eurovision Song Contest 1968:
Kommentatorer og sendinger i ikke-deltakende land
I tillegg til de 17 deltakerlandene ble sendingen også overført til åtte ikke-deltakende land: Tunisia over Eurovisjonsnettverket samt Bulgaria, Polen, Romania, Sovjetunionen, Tsjekkoslovakia, Ungarn og Øst-Tyskland gjennom Intervision. Under er en oversikt over bekreftede sendinger:
Karakterkomedie
Karakterkomedie er en type komedie som legger hovedvekten på karakterskildring. Denne genren skildrer mennesker mer eller mindre besatt av en fiks idé, som senere gir dem problemer. Denne svakheten kalles ofte for Hamartia (karakterbrist).
Kundeopplevelse
Kundeopplevelse kan defineres som summen av alle inntrykk og erfaringer en kunde har av en leverandør av produkter og tjenester gjennom hele relasjonen med denne leverandøren. Det kan også brukes for å beskrive en enkelt opplevelse som en kunde har knyttet til en transaksjon eller kontakt. Vanligvis er det enkelt å forstå betydningen ut ifra den sammenheng det er brukt.
Økende fokus
Analytikere og kommentatorer som skriver om kundeopplevelse (eller på engelsk Customer experience, CX) og kunderelasjonshåndtering (Customer relationship management, CRM) har i økende grad anerkjent viktigheten av å forvalte kundeopplevelse. Kundene gjør seg en eller annen form for erfaring med en leverandør, fra positiv til negativ, gjennom kjøp og bruk av varer og tjenester. Thompson og Kolsky sier at «en erfaring er definert som summen av bevisste hendelser. Som sådan kan en leverandør ikke unngå å skape en opplevelse hver gang den har kontakt med en kunde» (2004). Videre har det vist seg at en kundes oppfatning av en organisasjon skapes som et resultat av samhandling på tvers av flere kanaler, ikke kun gjennom én kanal, og at en positiv kundeopplevelse kan resultere i økt andel av omsetningen og større gjenkjøpsrate.
For å skape en unik kundeopplevelse kreves innsikt i kundens ståsted, sier Don Peppers og Martha Rogers, Ph.D. «Hvordan er det egentlig å være din kunde? Hva er den daglige kundeopplevelse ditt selskap leverer? Hvordan føles det å vente på telefonen? Å åpne forpakningen, og ikke være sikker på hvordan man skal klare å følge en dårlig oversatt instruksjon? Å stå i kø, bli belastet med gebyrer, vente på en samtale fra kundeservice som ble lovet for to timer siden, eller komme tilbake til en handlekurv på nettet som ikke lenger finnes en time senere….» (Peppers og Rogers 2008)
Forretningsmessige krav
Ettersom produkter blir standardiserte, prisdifferensiering er ikke lenger bærekraftig, og kundene krever å få levert stadig mer, fokuserer virksomheter nå på å levere kundeopplevelser utenom det vanlige som en del av markedsposisjoneringen. En studie med over 860 toppledere fra 2009, viste at selskaper som har økt sine investeringer i utvikling og forbedring av kundeopplevelsen siste tre år, kan rapportere en høyere kundehenvisningsrate, høyere priser og økt kundetilfredshet (Strativity Group, 2009). Dette funnet støttes også av forskning gjennomført av softwareselskapet Chordiant i 2008, som tar for seg hvordan kundeopplevelsen forvaltes i store organisasjoner i hele Europa. Forskningsprosjektet undersøkte 450 større organisasjoner for å utvikle en modenhetsmodell. Prosjektet viste blant annet at resultater fra fire sentrale virksomhetsområder (markedsandel, oppbevaring, lønnsomhet og kundetilfredshet) kunne direkte relateres til den kundeopplevelse som ble levert. Verdien av kundeopplevelse bekreftes også av konsumentene. En undersøkelse gjennomført i det norske markedet av KOBRA as omkring norske konsumenters forhold til kundeopplevelse, viser at også norske konsumenter setter pris på eksepsjonelle kundeopplevelser. Rapporten konkluderer med at lojalitet og kundeopplevelse henger tett sammen og gode kundeopplevelser kan bidra til økt lønnsomhet (KOBRA 2010).
Tilrettelegging av helhetlig kundeopplevelse
Målet med kundeopplevelse er å flytte kunder fra å være fornøyde til lojale og deretter fra å være lojale til å bli ambassadører. Tradisjonelt har styring av kundeforhold vært dominert av kunderelasjonsledelse (Customer Relationship Management, CRM). Imidlertid er CRM-strategier og løsninger som er utviklet for å fokusere på produkt, pris og forretningsinterne prosesser med minimal eller ingen fokus på kundens behov og ønsker. Resultatet er et tydelig gap mellom organisasjonens tilnærming til kundens forventninger og hva kundene egentlig vil ha, som igjen resulterer i feilsatsinger i forbindelse med mange CRM-implementeringer.
Helhetlig tilrettelegging av kundeopplevelse handler om en virksomhets- eller en merkevares tilnærming for å orkestrere en helhetlig kundeopplevelse på kryss av alle de relevante kontaktflater som en virksomhet har med sine kunder. Der hvor CRM er virksomhetsfokusert og designet for å håndtere kunder for maksimal effektivitet, er tilrettelegging av helhetlig kundeopplevelse en strategi som fokuserer på tilrettelegging rundt behovene til den enkelte kunde. Som Bernd Schmitt uttrykker det, «begrepet 'Customer Experience Management'(kundeopplevelse på norsk) representerer faget, metodikk og / eller prosessen som brukes for å behandle en kunde som del av en helhet på tvers av de kanaler de blir eksponert for eller interaksjon og transaksjon med en bedrift, produkt, merkevare eller tjeneste.» Helhetlig tilrettelegging av kundeopplevelser er en prosess som gir strategier, prosess-modeller, og informasjonsteknologi for å designe, administrere og optimalisere ende-til-ende en kundeopplevelse.
Ingve Iversen
Ingve Iversen (født 7. november 1972) var leder for Norges Kommunistiske Parti (NKP) fra 1991 til 1993.
Iversen ble partileder i NKP 18 år gammel. Etter at partiet hadde opplevd sin største krise i forbindelse med sammenbruddet av Sovjetunionen meldte, ifølge Lund-rapporten, Iversen og en gruppe gymnasiaster i Stavanger seg inn i partiet og fikk flyttet partisentralen til byen. Etter at Iversen gikk av i 1993 ble partisentralen flyttet til Bergen.
Etter å ha gått av som partiformann dro Iversen til Cuba, der han representerte NKP og det norske selskapet Avantgarden AS. Da han noen år senere flyttet tilbake til Stavanger meldte han seg inn i Arbeiderpartiet, og har blant annet vært partisekretær i Stavanger. Han har blant annet engasjert seg i Palestinakomiteen og i fred & solidaritetsarbeid. Iversen har bodd og arbeidet flere år i utlandet, blant annet i Libya, Jordan og Kenya. Han er i dag bosatt i Stavanger.
Fylkesfører
Fylkesfører var det norske fascistiske partiet Nasjonal Samling (NS) sin betegnelse på den øverste partiinstans i hvert av de norske fylkene fra 1934 til partiet kollapset da andre verdenskrig i Norge var slutt i mai 1945. Tittelen tilsvarer det tyske nazistpartiet NSDAPs Gauleiter.
Historie
Vervet var hjemlet i Nasjonal Samlings lover fra 1934. Fylkesføreren ble utnevnt av partiføreren Vidkun Quisling og ledet partiets arbeid i sitt fylke. Fylkesførerne hadde fast plass og utgjorde med sitt antall den tyngste gruppen i partiets råd, hvilket ga stor formell myndighet. Før andre verdenskrig var flere fylkesfører-verv ubesatt.
«Fylkingsfører»
Den politiske stillingen «fylkesfører» kan lett sammenblandes med «fylkingsfører», en befalsgrad i Rikshirden som tilsvarer SS-stormbannfører i Germanske SS Norge (SS-Sturmbannflihrer i Allgeimene-SS). Der besto en fylking av to til seks sveiter som ble ledet av en sveitfører.
Jóannes Eidesgaards andre regjering
Jóannes Eidesgaards andre regjering var Færøyenes regjering fra 4. februar til 26. september 2008. Regjeringen ble etablert i etterkant av lagtingsvalget i januar 2008, da partiene fra Eidesgaards første regjering ikke kunne finne sammen. Den nye regjeringen var en koalisjon mellom Javnaðarflokkurin, Tjóðveldi og Miðflokkurin.
Bréifne
Bréifne, anglifisert som Breffny, er et historisk kongedømme i middelalderens Irland. Det var det tradisjonelle området for klanen kjent som Uí Briúin Bréifne, og omfattet et areal som nå utgjør grevskapene Leitrim] og deler av Cavan i nordlige og sentrale Irland. Det samme området tilsvarer omtrentlig det romersk-katolske bispedømmet Kilmore, som opprinnelig het Bréifne, på latin: Tirbrunensis eller Triburnia; irsk: Tír mBriúin, i betydningen, landet til «Brians etterkommere». Brión mac Echach Muigmedóin var en av Uí Briúin-kongene i Connacht.
Bréifne framsto på 1000-tallet, som en sammenslutning av túatha ledet av en overkonge trukket fra Uí Briúin Bréifne. Túath er et gammelirsk betegnelse for den grunnleggende politiske og lovlige enheten i middelalderens Irland og referer både til et geografisk område og menneskene i dette området.
Slaget ved Magh Slécht fant sted ved Magh Slécht i Irland i 1256 og var en del av en større konflikt mellom O'Rourke-herskerne i Breifne og deres tradisjonelle O'Reilly-vasaller om kontrollen over kongeriket. Begge sider ble støttet av sine respektive allierte, og begge parter led store tap, og førte til at Bréifne ble endelig delt i østlige og vestlige Breifne, også kjent som Breifne O'Reilly og Breifne O'Rourke etter de dominerende slektene i hver del.
Bréifne var en del av provinsen Connacht fram til dronning Elizabeth I av England. På den tiden ble den bygd inn i de moderne grevskapene Cavan og Leitrim, Leitrim forble en del av provinsen Connacht mens Cavan ble en del av Ulster.
Gud frede om vårt fedreland
Gud frede om vårt fedreland er en nasjonalsalme forfattet av den finlandssvenske dikteren Johan Ludvig Runeberg (med tittelen Fostarlandet, eller Bevara, Gud, vårt fosterland). Teksten er oversatt til norsk av Rasmus Flo, og Flos gjendiktning ble trykt i Bernt Støylens Songbok for sundagskule og oppbyggjingsmøte (1906). Edvard Grieg har komponert melodien som blant annet er gjengitt i Norsk Salmebok nr. 736.
Gud frede om vårt Fedreland:
Skinnefaktoren
Skinnefaktoren, skinneeffekten eller skinnebonusen er definert som egenskaper ved skinnegående transportmidler (tog, trikk, bybane, tunnelbane) som gjør at trafikantene under ellers like vilkår velger skinnegående transport fremfor buss. Skinnefaktoren er ikke klart definert – men omfatter bl.a. forutsigbar trasé, komfort, punktlighet, miljø og trygghet. I et forsøk på å kvantifisere skinnefaktoren ble den beregnet til 65 % for regionaltog og 76 % for trikker. Den avhenger imidlertid av standarden både på stedets bane- og busstilbud, og et forbedret busstilbud er antatt å kunne redusere skinnefaktoren.
Noen definisjoner
Skinnefaktoren er ikke entydig definert. Basert på omfattende litteraturstudier oppgir forskere ved SINTEF tre definisjoner :
Eksempler på skinnefaktoren
Skinnefaktoren er vanskelig å beregne også fordi trafikkveksten gjerne kommer gradvis, over flere år. Dette skyldes dels at de fleste trafikantene er vanedyr, dels at det tar tid å etablere arbeidsplasser og annen bebyggelse langs banene og ved holdeplassene, noe som skaper ytterligere trafikkøkning. Eksempler som gir en antydning av skinnefaktoren (selv om også andre faktorer antagelig har bidratt i flere tilfeller):
Gerard av Rouen
Gerard, preceptor av Rouen (død 21. mai 1108) var en engelsk geistlig som ble erkebiskop av York og rikskansler i England.
Bakgrunn
Gerard av Rouen var en nevø av Walkelin, biskop av Winchester og av Simon av Ely. Han hadde forbindelser til kongefamilien.
Erkebiskop av York
Da Henrik I tiltrådte i 1100 ble Gerard utnevnt til erkebiskop av York. Dermed oppflammet på nytt en strid med Anselm om hvilket av de to erkebispesetene, York og Canterbury, som hadde forrang. Gerard nektet å underkaste seg Anselm, og da han reiste til Roma for å motta palliet hadde han også i oppdrag å representere kongen i en sak omkring investitur mot Anselm. Paven bestemte til fordel for Anselm, men Gerard hevdet at han hadde mottatt private forsikringer om at dekretene ikke kom til å bli håndhevet. Munkene som representerte Anselm nektet for dette, og da paven fikk høre om det ekskommuniserte han Gerard inntil han hadde bekjent sin feil og gjort bot.
Gerard aksepterte tilslutt offentlig Canterburys forrang, men han fortsatte å styre York som et uavhengig bispedømme. Da Anselm nektet å vie tre biskoper, hvorav to hadde investitur fra kongen, forsøkte Gerard å vie dem. To av dem nektet å la seg vie på denne måten. Paven refset Gerard for motstanden mot primas, og de to erkebiskopene ble endelig forlikt igjen.
Som erkebiskop gjennomførte han en rekke reformer i York. På grunn av striden med den populære Anselm ble han allikevel upopulær, og samtidige forfattere anklaget ham for umoral og for å ha praktisert magi.
Gerard døde plutselig mens han var på vei til London for å delta i et konsil. Han fikk dermed ikke den siste olje før han døde.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Do It Again
Sangen er også inkludert i spillet Guitar Hero World Tour.
Struktur
Sangen går i G-moll med Donald Fagen som vokalist. Som med de fleste Steely Dan-sangene, er teksten noe kryptisk og metaforisk. Albumversjonen inneholder en orgelsolo av Donald Fagen og en elektrisk sitar-solo av Denny Dias.
Sangen blir ofte kalt «Go Back Jack» av «uinnvidde», da det i refrenget synges «Then you go back jack, do it again.»
Personell
På originalinnspillingen fra 1972 medvirker:
Per Lothar Lindtner
Per Lothar Lindtner (født 27. desember 1947) var formann for Norges Kommunistiske Parti mellom 1993 og 2001, mellom 1993 og 1998 sammen med Terje Krogh og Kjell Underlid, mellom 1998 og 2000 sammen med Underlid og mellom 2000 og 2001 alene.
Lindtner er sønn av skuespiller Lothar Lindtner og bror av skuespiller Lasse Lindtner. Han er gift med Unni Hovden.
Wernher von Braun
Wernher Magnus Maximilian Freiherr von Braun (født 23. mars 1912 i Wirsitz i Posen i Preussen, død 16. juni 1977 i Alexandria i Virginia i USA) var en tysk rakettforsker og romfartspioner. Han var en av de ledende forskerne i både det tyske rakettprogrammet og senere for USAs romforskning. Under andre verdenskrig arbeidet han med de tyske V-2-rakettene, som var verdens første ballistiske missiler. I USA er han kjent som det amerikanske romprogrammets far. Han ble senere underdirektør i NASA.
Bakgrunn
Til hans konfirmasjon gav moren ham et teleskop. Hans interesse for astronomi og verdensrommet motiverte ham hele livet. Da Wirsitz måtte avstås til Polen etter første verdenskrig, måtte familien Braun, som så mange andre tyskere, flytte. De fant et nytt liv i Berlin, hvor han ble elev på Französisches Gymnasium Berlin. Braun gjorde det ikke bra i fysikk og matematikk før han fikk tak i en kopi av boken Die Rakete zu den Planetenräumen av rakettpioneeren Hermann Oberth. Fra da av satte han alt inn på å forstå matematikk, og ble svært begavet i faget.
Forskning i raketteknologi
Under kaptein Walter Dornberger ble det arrangert et forskningsstipend for Braun, som utførte forsøk like ved Dornbergers rakettestingssted i Kummersdorf. Braun tok doktorgraden i fysikk to år senere. Ved slutten av 1934 hadde Brauns gruppe klart å skyte opp to raketter som gikk mer enn 2,4 km.
På denne tiden var det imidlertid ikke lenger noe tysk rakettselskap, etter VfR hadde kollapset og den nye regjeringen forbød rakettester. Kun militære forsøk ble tillatt, og en større fasilitet ble bygget ved Peenemünde i det nordøstre Tyskland ved Østersjøen. Dornberger ble militær kommandant og Braun ble teknisk direktør. De gjorde forsøk med å montere en rakettmotor i skroget på en konvensjonell Heinkel He 112 propelldrevet jagerfly, og lyktes med å få flyet til å både fly og lande med ren rakettkraft. De utviklet også et langtrekkende ballistisk missil, A-4, og supersoniske anti-luftskytsmissiler kalt Wasserfall. A-4 ble etterhvert utviklet til V-2-raketten.
Braun og hans team fikk besøk av Adolf Hitler en gang i første halvdel av andre verdenskrig, men etter en omfattende presentasjon, ristet Hitler bare på hodet av Braun og hele prosjektet og viste ingen forståelse. Da det et par år senere begynte å gå dårlig for Tyskland i krigen mot Storbritannia og Sovjetunionen, skiftet Hitler mening og viste en mye større interesse for rakettene. Prosjektet fikk høyere prioritet, da han så mulighetene for å bruke rakettene aktivt i krigføringen. Det finnes ett eneste fotografi av Braun sammen med Hitler, på dette bildet bar han en sivil dress. Selv om han hadde offisersgrad innen SS og personlig skal ha vært med på å plukke ut slavearbeidere til de store rakettfabrikkene sør i Tyskland, var han sterkt imot Hitlers politikk, noe han ikke la skjul på verken under eller etter krigen.
Santo Antônio do Paraíso
Santo Antônio do Paraíso er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Wernher von Braun
Etter krigen
Etter 1945 ble Braun rådgiver for det amerikanske rakettprogrammet. 1. mars 1947 giftet han seg med sin kusine, den 18-årige Maria von Quirstorp. De fikk sin første datter desember året etter. Braun arbeidet så som leder for Redstone-programmet i Huntsville, Alabama fra 1950. I 1960 ble han direktør for Marshall Space Flight Center i Alabama, og ledet utviklingen av Saturn V-rakettene; han anses dermed som månerakettenes far. Med den første månelandingen i 1969 gikk Brauns langvarige drøm i oppfyllelse. Fra 1970 til 1972 var han visedirektør i NASA. Etter at USAs kongress vedtok omfattende budsjettkutt for organisasjonen besluttet han å forlate den. Han ble så visepresident for Fairchild, et luft- og romfartskonsern.
Wernher von Braun døde 16. juni 1977 av kreft.
Twi
Twi er et av mange språk i Ghana. Det er det nest mest utbredte språket i Ghana etter engelsk. Twi snakkes i og omkring byen Kumasi, og er ashanti-folkets dialekt av akanspråket. Twi brukes også som et synonym for ashanti-folket.
Twi tales (2015) av ca. 3,4 millioner fremfor alt i Ghana.
Innen twi skjelnes mellom dialektene ashanti-twi (eller asante-twi, ashanti, asante) med rundt 2.800.000 brukere og akuapem-twi (eller: akwapem, twi, akuapim, akwapi) med rundt 555.000 brukere unterschieden.
Av de tidlige europeiske språkforskere som beskjeftiget seg med språket må fremheves misjonæren Johann Gottlieb Christaller (1827–1895).
ISO 639-3 = twi
Chihuahua
Chihuahua kan vise til:
Arsène Lupin
Arsène Lupin er en fiktiv gentlemannstyv og gjennomgangsfigur i en serie populære kriminalromaner skrevet av den franske forfatteren Maurice Leblanc (1864-1941). Fortellingene om den elegante mestertyven er utgitt i rundt 24 bøker fra 1905 og framover.
Arsène Raoul Lupin er i romanene angitt som født i 1874 som sønn av Henriette d'Andrésy og Théophraste Lupin. Han er utdannet i jus og medisin, med spesialisering i dermatologi (hudsykdommer), og behersker flere klassiske og moderne språk flytende.
Lupins kjennemerker er gode manérer, stor kjærlighet til kvinner og uhyre listighet. Han har en fantastisk evne til å forkle seg, og ingen bortsett fra den britiske romandetektiven Sherlock Holmes (som dukker opp i flere Lupin-historier) kan gjennomskue hans forkledninger. Lupin svinger seg med mange forskjellige aliaser, og i flere av sine falske identiteter arbeider han som amatørdetektiv. Dette er aldri motivert av altruisme; han gjør det enten for vakre kvinners skyld, eller for å stoppe tyver og selv ta byttet.
Leblancs inspirasjon til skikkelsen var anarkisten Marius Jacob som tidlig på 1900-tallet ble dømt for flere innbrudd og tyverier fra rikfolk.
Brunbåndet seljefly
Brunbåndet seljefly (Orthosia opima) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er utbredt i det sørligste Norge vest til Rogaland.
Utseende
Et middelsstort (vingespenn 34 – 39 mm), grått nattfly. Forvingen er lysgrå med mer eller mindre rødbrunt midtfelt og en nesten rett, skrå bølgelinje langs vingens ytterkant. Nyre- og ringmerkene er lyse, ofte lite tydelige. Bakvingen er grå.
Levevis
Denne arten finnes helst i åpne områder, som lyngheier og områder med spredte trær. Larvene lever på ulike løvtrær, busker og urter, blant andre bjørk, selje og landøyda (Senecio jacobaea). De voksne sommerfuglene flyr i april – mai.
Utbredelse
Den er utbredt i Europa. I Norge finnes den i de sørligste landsdelene nordover til det sørlige Hedmark og Rogaland.
RQ-1 Predator
RQ-1 Predator er en drone, et ubemannet luftfartøy, utviklet for det amerikanske luftforsvaret. Den kan bære og bruke to AGM-114 Hellfire-missiler, og betegnes da MQ-1. Predator har vært i tjeneste siden 1995, og har vært i strid i Afghanistan, Bosnia, Kosovo, Irak og Jemen. Siden 2004 har også det italienske luftforsvaret brukt den.
RQ-1 Mariner er en versjon tilpasset for den amerikanske marinen.
Under betegnelsen RQ-1A/B Predator ligger egentlig et helt system, ikke bare flyet. Et komplett system består av fire fly med sensorer, en bakkekontrollstasjon, utstyr for satellittkommunikasjon og 55 personer.
Grunnkretser i Sør-Fron kommune
Grunnkretser i Sør-Fron kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Sør-Fron kommune, Innlandet, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Santo Antônio do Sudoeste
Santo Antônio do Sudoeste er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Undrenes hus
Undrenes hus (arabisk: ', engelsk: ') er den største og høyste bygningen i Steinbyen på Zanzibar. Den ligger prominent til ved havna, rett foran Forodhanihagene, mellom Det gamle fortet og Palassmuseet. Bygningen ble bygget i 1883 og er ett av seks palasser bygget av Zanzibars andre sultan Barghash bin Said. Opprinnelig var det beregnet for offisielle seremonier og offentlige mottagelser. Ved byggingen var Zanzibar et britisk protektorat og bygningen ble bygget i en blanding av britisk og lokal stil. I dag huser Undrenes hus Museet for zanzibar og swahilikystens historie og kultur.
FA-cupen 1912/13
FA-cupen 1912/13 var den 42. sesongen av den engelske FA-cupen. Aston Villa vant 1–0 over Sunderland i finalen, som også i år ble spilt i Crystal Palace i London.
Vardberg
Vardberg (også skrevet Varberg) er en fjelltopp i Eigersund kommune. Den har en høyde på 125 meter over havet.
På toppen har man flott utsikt over byen og innseilingen til Egersund havn. Det er sti opp til toppen av Varberg fra en god parkeringsplass. Det er lett å finne stedet, da et stort teletårn er plassert på det høyeste punktet. Kommunen har planer om å få laget en lysløype rundt Varberg.
Kapersfamilien
Kapersfamilien (Capparaceae) er en plantefamilie i ordenen Brassicales. Den omfatter ca. 650 arter fordelt på 25 planteslekter. Mest kjent er kapersbusk (Capparis spinosa) som gir krydderet kapers.
Slektene og artene i familien Stixaceae er nå av de fleste forskere regnet til kapersfamilien, og bruken av familien Stixaceae er i ferd med å forsvinne. Nedenfor listes slektene i de to familie-gruppene:
Fylkesvei 1234
Fylkesvei 1234 går mellom Dingtorp og Berg i Indre Østfold.
Pierre Kartner
Petrus Antonius Laurentius (Pierre) Kartner (født 11. april 1935 i Elst, død 8. november 2022 ), mest kjent som Vader Abraham (på norsk Fader Abraham), var en nederlandsk sanger, komponist og produsent. Han stod bak et utall nederlandske slagerartister og sanger. Internasjonalt var han blant annet kjent for «Smurfesangen».
Ungdomsår
På 1960-tallet var Kartner en del av sangtrioen The Lettersets. Etter oppløsningen av gruppa var Kartner promotor for plateselskapet Negram en liten stund. Deretter jobbet han fra omkring 1967 for samme selskap, men da som produsent.
Under navn som Pierre, Lord Wanhoop, The Headlines, The Lettersets, Het Rood-Wit-Blauw Trio, De Aardmannetjes, Los Vastos, Pierre en zijn Pietjes, Nol en Marie, De Uilen og Duo X (sammen med Annie de Reuver), produserte han et tallrekke plater for Dureco- og Elf Provinciën plateselskap hvor han selv også sørget for sang. Sammen med Ad Nijkamp dannet Pierre Kartner ad hoc gruppa De Dikke & De Dunne og sammen spilte de inn singelen Ik zal nooit meer dronken wezen. Det var dette samarbeidet som senere skulle danne basis for skapelsen av figuren Vader Abraham og de syv sønnene.
Han prøvde også å hjelpe artister som Willemien, Joke en Ben og De Kermisklanten med å slå igjennom. Det gikk sånn passe bra og ga lite suksess. Den virkelig store fulltrefferen gjorde han først i 1970 da Corry en de Rekels, oppdaget av han, lå i øverste sikte på hitlistene med hans komposisjon «Huilen is voor jou te laat».
Etter suksessen med «Huilen is voor jou te laat», virket det som at hver plate som Kartner produserte, skrev teksten til eller komponist uunngåelig ble en suksess. I løpet av 1970-åra var han mannen bak blant andre Ben Cramer («De clown») («De Clown» ble opprinnelig skrevet av Georges Chatelain, originaltittelen var «Allez viens on danse» men Kartner skrev den nederlandske teksten for Ben Cramer ), Jacques Herb («Manuela») og Wilma («Zou het erg zijn lieve opa»). Kartner skrev også Nederlands bidrag til Eurovision Song Contest i 2010, «Ik ben verliefd (Sha-la-lie)» framført av Sineke.
«Vader Abraham»
Med karnevalshitten «Vader Abraham had zeven zonen», ble også figuren «Vader Abraham» født. Ved den første tv-opptreden ble det i en fei satt sammen en gruppe av «sju sønner» hvorav dem fem var menn og to var (utkledde) kvinner. Etter dette ble gruppa døpt Vader Abraham en zijn goede zonen (på norsk Far Abraham og hans gode sønner) og fulgte Ad Nijkamp, Ben van Dongen, Bram Stukje og Hans Lauwe Pierre Kartner. De gjorde det godt og fikk en rekke sanger blant topp ti, blant andre «Pootje Baaien», «Jij En Ik Blijven Bestaan», «Vader Abraham Had 7 Zonen», «Olleke Bolleke» og «Uche Uche Uche». Da gruppa gikk i fra hverandre rundt 1973 på grunn av økonomiske problemer, var Ad Nijkamp den eneste igjenværende «gode sønnen» og tok på seg å være manager for Pierre Kartner. På den tida gikk også De Vader Abraham Show på forskjellige kanaler, blant andre Ahoy i Rotterdam. Der opptrådte artister som Jaques Herb, De Kermisklanten, Ben Cramer, De Gebroeders Brouwer, Mieke og Het Vader Abraham Showorkest.
Kartner hadde selv enkelte hits under artistnavnet Vader Abraham som blant annet «Het kleine café aan de haven» og «'t Smurfenlied», bedre kjent som «Den lilla cafén vid hamnen» og «Smurfesangen» i Norge. Begge nøt de stor internasjonal suksess. «Smurfesangen» solgte verden over mer enn 25 millioner plater, ble oversatt til en haug språk og omkring 250 artister gjorde en kåver av «Het kleine café aan de haven». Sangen ble gitt ut på EP av det irske bandet The Fureys i 1987 sammen med Davey Arthur under det engelske navnet «The Red Rose Café». Denne oversatte versjonen oppnådde klassikerstatus innenfor sjangeren.
Fra senere 1980-tallet og utover ble Kartners suksess mindre selvsagt. Selv om hans store suksess på 1970-tallet gjorde han til en velkommen gjest i underholdningsprogram på TV og i radio, lyktes han ikke i å skape nye slagere. Kartner la først og fremst skylda for dette på de etablerte medienes motvilje mot å gi han spilletid. I forbindelse med dette viste han ofte til at han ble tatt mer seriøst i eksempelvis Mexico. Der han ble tildelt prisen for den mest populære artisten i Mexico i 1983.
Kartner ble også kjent for sine Wuppies med hitten «Wij zijn de Wuppies». Kartner hadde sakt seg villig til å hjelpe Tom Bodt og Eduard van Wensen med å få den lille lodotten med øyne, wuppien (weepul på engelsk), ut på det nederlandske markedet. Butikkjeden Albert Heijn og artisen Johan Vlemmix som hadde en Wuppie-kampanje og en Wuppie-sang i samband med fotball VM i 2006 og Kartner så seg nødt til å saksøke disse. Også Ome Henk, en tegneseriefigur, måtte tåle steken etter sin parodi «Vader Asobram en de Wuppies- Hee ouwe lul». Kartner beregnet egenhendig at rundt to milliarder mennesker måtte kjenne til han på dette tidspunktet.
Politikk
Allerede på 1970-tallet viste det seg at Kartner ikke var særlig godt likt blant bestemte deler av de toneangivende journalistene og anmelderne i tv og presse, da han uttalte seg om de høye nederlandske avgiftene. I 1974 skrev han karnevalssangen «Den Uyl is in den olie», hvor han kalte Joop den Uyl, statsminister for det nederlandske arbeiderpartiet, PvdA, for en drukkenbolt. Boerenpartijs parlamentsmedlem Hendrik Koekoek var også med på å synge refrenget. I 1975 kom «Wat moeten we met de Arabieren hier», (= Hva skal vi med araberne her) og i 1976 «De leger der werklozen» (= Hæren av arbeidsledige).
Kartner ble sett på som en høyreorientert artist og det ga i de polariserte 1970-åra ofte Kartner anledning til å kritiserte den generelt venstreorienterte visesang- og revyverdenen i Nederland. Slik kom singelen «Wimmetje gaat, Pimmetje komt» ut den 16. februar 2002, hvor Kartner og Pim Fortuyn synger en duett. Det ble en beskjeden hitt og kom ikke lengre enn en 88.-plass på den nederlandske Singel Top 100.
«Tre år til»
Den 26. mai 2007 uttalte Kartner via den flamske avisa Het laatste nieuws at han skulle fortsette å synge i tre å til, altså til hans 75-årsdag: «Jeg har gitt mye, men jeg innser at jeg jo må være litt mer hjemme. For kona»
11. november 2022 kunngjorde familien at Kartner hadde gått bort morgenen 8. november. Kartner ble begravet i stillhet på kunngjøringsdagen.
Gjedde
Gjedde (Esox lucius) er en fiskeart i slekten gjedder.
Utbredelse og habitat
Gjedda finnes i tempererte og arktiske områder i Eurasia og Nord-Amerika. Den liker best grunne innsjøer og stilleflytende elver med mye vegetasjon. Gjedde kan forekomme i områder med brakkvann.
I Norge finnes gjedda naturlig på Østlandet, i Trøndelag, Troms og i Finnmark. På midten av 1900-tallet ble det satt ut gjedde i enkelte vann og elver på vestlandet. Det er usikkert når og hvordan gjedda kom til Norge, men den har eksistert her i flere hundre år. Gjedde i Tyrifjorden og Eikeren er omtalt i tekster fra henholdsvis 1743 og 1756, men opprinnelsen blir ikke omtalt. Forskere regner imidlertid denne arten med til de såkalte Finnmarksfiskene, fisk som innvandret østfra da Østersjøområdet var ferskvann og Glomma drenerte til Vänern i Sverige. Arten er senere spredt til flere vann, også til Vestlandet og Sørlandet. Gjedde finnes i vann og vassdrag nær mange av de gamle klostrene som resultat av utsetting. I nyere tid har menneskeassistert spredning av arten tatt seg kraftig opp, noe som er ansett som miljøkriminalitet, da gjedda som regel utsletter den eksisterende fiskebestanden i vassdraget.
Gjedde var oppført i Norsk svarteliste 2007 i kategorien høy risiko. Den ble derimot ikke oppført i Norsk svarteliste 2012 på grunn av at den forekommer naturlig i deler av Norge. I Fremmedartslista 2018 som også omfatter regionalt fremmede arter, er gjedde tilbake og er nå plassert i kategorien svært høy risiko på grunn av stort invasjonspotensial og middels økologisk effekt.
Beskrivelse
Gjedda er en langstrakt fisk med en flat og bred snute. Ryggfinnen og gattfinnen sitter langt bak på kroppen og er like lange. Hanngjedda oppnår sjelden en vekt på mer enn 8 kg, mens hunngjedda kan komme opp i mer enn 30 kg.
Norges tyngste er en gjedde på 19,6 kg, tatt med garn ved Synneren på Ringerike. Den største gjedda som er tatt med sportsfiskeredskap i Norge, veide 19,540 kg. Rekorden ble satt i Grøtlitjernet, Stavsjø, den 24. juni 2017. Den største gjedda som noen gang er tatt ble fanget med garn av Arno Wilhelm i en innsjø nær Dannstadt i Tyskland i 1983, og veide hele 30,5 kilo. Kjempegjedda målte 146 cm. Verdensrekorden (IFGA) på stang er på ca. 24,8 kg, og innehas av Lothar Louis. Rekordgjedda ble tatt i innsjøen Grefeern i Tyskland den 16. oktober i 1986.
World Records Freshwater Fishing melder om flere gjeddefangster som skal ha veid omkring 65 kg (blant annet fra Østerrike, Russland og Ukraina), men disse lar seg ikke dokumentere. I 1926 ble det imidlertid funnet en død gjedde i Shannonelva, Irland, som beviselig skal ha veid over 41 kg.
Atferd
Gjeddene holder ofte til på steder med mye vegetasjon som blekjer (vannliljeblader) og siv. Den er en glupsk rovfisk med skarpe tenner som spiser det meste den kommer over av andre fisker, frosker, vånd og mindre vadefugler. Gjedda er en svært hurtig fisk som kan gjøre lynraske utfall mot byttedyr. Den er derimot ikke en særlig utholdende svømmer og står derfor ofte rolig i vegetasjonen og venter på at et passende bytte skal komme forbi. Om vinteren trekker gjeddene ofte ut på dypere vann. Gytetiden er i periode april-mai.
Økonomisk betydning
Gjedde er en god matfisk, og i Sverige fanges det årlig ca. 3000 tonn. Den er også en populær sportsfisk.
Hallelujah Live – Volume 2
Hallelujah vol.2 – Live! er et musikkalbum med Kurt Nilsen, Espen Lind, Alejandro Fuentes og Askil Holm under navnet Lind, Nilsen, Fuentes, Holm. Albumet ble utgitt sommeren 2009.
RQ-2 Pioneer
RQ-2 Pioneer er en drone, et ubemannet luftfartøy, utviklet av amerikanske AAI Corporation og Israel Aircraft Industries. Den har vært i tjeneste siden 1986, og har vært brukt av den amerikanske marinen, marineinfanteriet og hæren.
Engelinvestor
Engelinvestor eller engel (også kjent som forretningsengel eller uformell investor) er en eufemisme som brukes for å betegne innflytelsesrike og/eller formuende personer som tilfører kapital til start av næringsvirksomheter, normalt mot eierandeler eller konvertibel gjeld. Et lite, men økende antall engelinvestorer organiserer seg i mindre englegrupper eller -nettverk som å dele kunnskap, innsikt og informasjon og fordele kapitalrisiko. I sammenheng med investeringer i selskaper som ikke lykkes, er det kort vei fra omtale som engel til bjellesau.
Til forskjell fra risikokapital som normalt utgjøres av profesjonelt forvaltede fondsmidler som fordeler risiko og vurderer risiko på vegne av offentlige eller private investorer, investerer engler egen formue. Engleinvestorer gjør typisk sine investering på bakgrunn av individuelle og personlige, uformelle vurderinger. Kapitalen ligger oftest i et upersonlig fond eller et selskap hvor vedkommende har full kontroll.
Engelinvestorer kan tilføre nystartede virksomheter den kapitalen som skal til for å dekke gapet mellom det som en gründer med familie og venner (+ andre som er «dumme nok») klarer å reise det som kreves for å få på plass formell risikokapital. Vanligvis krever formaliserte kilder for risikokapital høyere egenkapitalandel enn det en gründer klarer å etablere i sin egen sfære. Dermed blir kapital fra engelinvestorer en typisk, andre finansieringsrunde for raskt voksende, og kapitaltrengende, nystartede virksomheter.
I USA står engelinvesteringer for nesten like store investeringer som det risikokapitalselskap og -fond investerer. «Engelkapitalen» finnes i ti ganger så mange selskaper. (USD 26 milliarder sammenliknet med USD 31 milliarder i 57 000 selskaper til forskjell fra 3 918 selskaper). I USA var den gjennomsnittlige engelinvesteringen per selskap USD 450 000. Selv om det kan være enklere å oppnå engelfinansiering enn annen risikokapital, er kapital fortsatt en knapphetsfaktor for nystartede virksomheter.
Engelinvestorer tar høy risiko og deres investeringer vil ofte blir utvannet ved fremtidige kapitalutvidelser i et selskap. Engler krever derfor høy avkastning på sine investeringer. Mange slike investeringer går tapt med selskaper som ikke lykkes, og målsettingen er derfor å kunne se en potensiell avkastning på 10 ganger den opprinnelige investering i løpet av en 5 års periode. I dagens situasjon (finanskrise) er et anslag for fornuftig praksis å søke investeringer i selskap som kan gi en tilbakebetaling på 20 til 30 ganger investert beløp med et tidsperspektiv på 5 til 7 år Siden risikoen er høy, ligger den typiske totalavkastningen for en engelinvestor på 20–30 %. Kravene til avkastning er høye, men rimeligere finansieringskilder som f.eks banker er som oftest ikke tilgjengelige på et tidlig tidspunkt i et selskaps liv. Det er for smått og for ungt til å passe inn i bankenes trygghetssøkende og sikkerhetskrevende utlånspolitikker.
Begrepet «engel» kommer opprinnelig fra Broadway hvor det ble brukt om velstående kapitalister som tilførte penger til kostbare teaterproduksjoner. I 1978 laget William Wetzel som da var professor og forsker ved University of New Hampshire en studie om hvordan amerikanske gründere reiste kapital og han innførte da begrepet i sammenheng med denne typen uformelle investorer.
Fredløs
«Fredløs» har også en historisk juridisk betydning. Fredløs (Lysimachia vulgaris) er en flerårig plante i fredløsslekten av fredløsfamilien, som kan bli fra 50 cm opp til 1,5 meter høy. Den har gule blomster med fem halvveis klokkedannende kronblad, som innerst i blomsterbunnen er oransje-rød. Blomstene sitter i de øverste bladhjørnene samt oppover hele toppen av stilken.
Bladene er mørk grønne, spisse og avlange, og står ofte tre og tre i en krans om stengelen. Bladene kan også stå i grupper på to eller fire. Fredløs trives opp til 400 moh. på Østlandet, samt langs kysten mer spredt opp til Møre. Fredløs liker fuktig mark, enger, myr og sumpområder, samt fuktig skogsterreng.
Den likner mye på fagerfredløs (Lysimachia punctata), som har mer bladfylte blomsterkranser, og svareprikkede undersider på bladene. Bladene er også mer slankt lansettformede. Fagerfredløs trives som hageplante og i fuktig mark i skogsbryn og på myr og enger.
Bruk
Planten har vært brukt medisinsk siden oldtiden, den virker astringerende og kan hjelpe mot dysenteri og fordøyelsesplager. Dioskorides omtaler en plante han kaller "Lysimachion", men det er ikke helt klart hva han mener siden han nevner både gylne og røde blomster. Han kan muligens ha blandet den sammen med kattehale (Lythrum salicaria)
Drew Gilpin Faust
Catharine Drew Gilpin Faust (født 18. september 1947 i New York City) er en amerikansk historiker. Fra 2007 har hun vært rektor (President) ved Harvard University. Hun er den første kvinnelige rektoren ved universitetet.
Fredløs
Bruk
En annen anvendelse er som fargeplante, der roten gir brun farge og blad og stengel gir gul farge
Plettseljefly
Plettseljefly (Orthosia populeti) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er utbredt nord til Sør-Trøndelag i Norge.
Utseende
Et middelsstort (vingespenn 35 – 39 mm), gråbrunt eller rødbrunt nattfly. Hannen har smalt fjærformede antenner. Forvingen er brunlig med lyskantede, mer eller mindre tydelige, nyre- og ringmerker. Nyremerket er ofte mørkt. Langs ytterkanten går det en smal, brunrød bølgelinje. Bakvingen er grå.
Levevis
Plettseljeflyet lever i løvskog. Larvene lever på osp (Populus tremula) og poppel (Populus spp.). De voksne sommerfuglene flyr om natten i april.
Utbredelse
Arten er utbredt i Europa. I Norge finnes den nord til Sør-Trøndelag.
Berwick-traktaten
Berwick-traktaten henviser til flere traktater som er assosiert til den skotsk-engelske grensebyen Berwick-upon-Tweed:
Fredløshet
Fredløshet, i norrøn tid kalt utlegd og i middelalderen skoggang, betegner en tilstand hvor en person er satt utenfor samfunnet etter et lovbrudd, og fungerte slik i vikingetiden og middelalderen, særlig utbredt i England (Robin Hood) og Skandinavia. Fredløse hadde intet rettsvern, det var straffbart å gi husly til fredløse, og man kunne drepe dem uten å risikere noen straff. Fredløshet ble derfor regnet som en av de hardeste straffene man kunne ilegges.
Etter sin død kunne en fredløs passende gravlegges på stranden «der tidevannet møter torva», ifølge den eldre Gulatingsloven som truer med fredløshet for den som sovner som vetevakt i ufredstid: «Hvis en hær kommer mens han sover, og vetene ikke brenner, da blir han utleg.»
Fredløshet tilsvarer det romerske civiliter mortuus, når en levende person ble betraktet som om vedkommende var avgått ved døden, med bortfall av alle rettigheter.
På Frederik IIs tid ble hadde folk heller ikke hastverk med å omgjøre en slik dom. Det gikk 11 år før en borger i Grenå førte vitner på at det i virkeligheten var et vådeskudd som hadde gjort hans sønn til drapsmann og fredløs. På den tid ble folk ofte dømt fredløse for å ha unnlatt å avlegge regnskap, betale en gjeld eller fraflytte en eiendom. En løsning var å betale et «fredkjøp» av kongen som da utstedte et «fredbrev» eller et «oppreisningsbrev».
I 1719 endte en krangel om eiendomsrett til utmark med at Eivind Gudbrandsgard knivstakk Ola Øylien. Som drapsmann ble Eivind kjent som «Eivind Fredlaus» der han holdt seg skjult i fjellene mellom Hallingdal og Indre Sogn fra 1719 og frem til sin død i 1737.
Lancang
Lancang kan være:
Tenhult
Tenhult er et tettsted i Jönköping kommune i Jönköpings län i Småland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 2 977 innbyggere.
Junior Eurovision Song Contest 2003
Junior Eurovision Song Contest 2003 var den første utgaven av Junior Eurovision Song Contest, EBUs sangkonkurranse for barn mellom åtte og femten år. Konkurransen ble arrangert lørdag 15. november 2003 i Forum København i Danmark. Elleve år gamle Dino Jelusić fra Kroatia vant med sangen «Ti si moja prva ljubav».
Sendingen
Det var den første eurovisjonssendingen i 16:9 bredformat, og EBU ga også ut en DVD av showet. På forhånd var det bestemt at vinnerlandet i konkurransen ikke var nødt til å arrangere neste år.
Slovakia og Tyskland skulle egentlig delta, men trakk seg før konkurransen. I stedet deltok Belarus, Kypros og Polen. Til sammen stilte 16 land i konkurransen.
Norges bidrag var 2U med «Sinnssykt gal forelsket». De endte på en trettendeplass med 18 poeng.
12 poeng
Under er en liste over land som fikk 12 poeng.
Bankeryd
Bankeryd er et tettsted i Jönköping kommune i Jönköpings län i Småland i Sverige. Bankeryd ligger ved Vättern, ca. 10 kilometer fra Jönköping. I 2010 hadde tettstedet 8 107 innbyggere.
Geografi og demografi
Bankeryd har en relativt stor andel personer med høy inntekt, og mange familier bor i eneboliger. En forholdsvis høy andel av innbyggerne er aktive innen kirken, først og fremst innen den frikirkelige bevegelsen.
Industri
Bankeryd er kjent for sin penselindustri, som stedet nesten er alene om i Sverige. Her ligger penselfabrikkene Anza, Bankeryds Penselfabrik, Stiwex, Wagner Pensel, Perfect og Habo Specialpenslar.
Kjente personer fra Bankeryd
Fra Bankeryd kommer Nina Persson i The Cardigans, seileren Kalle Sunesson og popsangeren Karl Martindahl. Blant de som bor på stedet, kan nevnes partilederen for Kristdemokraterna, Göran Hägglund, og OL-vinneren i skyting fra OL i Sydney 2000, Jonas Edman.
Reelin’ In the Years
«Reelin' In the Years» er en sang av Steely Dan, utgitt i 1972 på bandets debutalbum Can't Buy a Thrill. Sangen er skrevet av Walter Becker og Donald Fagen, og ble også utgitt som singel i 1973 der den nådde 11.-plass på Billboard Hot 100.
Struktur
Musikken har et relativt høyt tempo, og åpner med en gitarsolo av Elliott Randall. Donald Fagen synger en noe heseblesende tekst over et modulerende pianotema. Sangen avsluttes med nok en gitarsolo fra Randall.
Teksten er noe vanskelig å tolke, som med de fleste Steely Dan-sangene. En vanlig tolkning blant Steely Dan-fans går ut på at hvert vers representerer faser av en manns følelesesmessige utvikling, og hvordan de forandrer seg etter hvert som han blir eldre.
Personell
På originalinnspillingen fra 1972 medvirker:
Odensjö
Odensjö er et tettsted i Jönköping kommune i Jönköpings län i Småland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 2 495 innbyggere.
The Terminator
The Terminator er en amerikansk actionthriller og science fiction-film fra 1984, regissert av James Cameron. Filmen handler om en avansert drapsrobot som sendes fra fremtiden for å drepe en ung kvinne i Los Angeles. Dette for å hindre at hun vil føde en sønn som i fremtiden vil bli en stor opprørsleder som kjemper mot maskinenes hegemoni på jorden. Et menneske fra fremtiden blir imidlertid sendt etter for å beskytte henne. Hovedrollene spilles av Arnold Schwarzenegger, Linda Hamilton og Michael Biehn.
Handling
I år 2029 har verden sunket ned i desperasjon og nød etter en større atomkrig. Krigen ble utløst av Skynet, et selv-resonnerende datasystem skapt av mennesker for å gjøre verden sikrere. Nå er det robotene som hersker på planeten, men for å forhindre en fremtidig "gjenoppblomstring" er de nødt til å utrydde de gjenlevende menneskene. De avanserte drapsrobotene terminator blir satt fremst i denne utryddelseskampen. Dette en avanserte type roboter som beveger seg som mennesker og som opererer på bakken. Til tross for det store overtaket møter maskinene sterk motstand i John Connor, lederen for en opprørsbevegelse som har klart å bite seg fast. Stadige trefninger og fremgang for opprørsgruppen gjør at maskinenes hegemoni trues. Skynet utvikler derfor en tidsmaskin slik at selve fortiden kan endres. Dette kan gjøres ved å sende en kyborg bakover i tiden for å drepe en kvinne i Los Angeles ved navn Sarah Connor. Lykkes dette forhindrer de herskende at John Connor blir født - mannen som leder kampen mot robotene og som fremstår som menneskehetens eneste håp.
En terminator, med et ytre lag av kjøtt og hud, sendes så gjennom en tidsmaskin med destinasjon 12. mai 1984, Los Angeles. Terminatoren har et menneskelig ytre og etter ankomsten tilriver det mannslignende vesenet seg straks noen klær fra noen punkere i nærheten. Deretter skaffer han våpen og begir seg ut på jakt etter alle som heter Sarah Connor. Etterhvert som nyhetsmediene begynner å melde om flere drap der offeret heter Sarah Connor begynner den virkelige Sara å bli bekymret for at noe alvorlig er på ferde. Ganske raskt havner hun i dødsfare, men blir reddet i siste liten av en mann som også kommer fra fremtiden. Vedkommende presenterer seg som Kyle Reese og forteller henne at han ble sendt gjennom en tidsportal av John Connor. Hensikten var å beskytte henne mot terminatoren. Kyle forteller henne om John, opprørsbevegelsen og hvordan verden gikk under på grunn av dataprogrammet Skynet. Han forsøker å overbevise henne om hvorfor terminatoren ønsker å drepe henne, men hun har svært vanskelig for å akseptere den tilsynelatende vanvittige historien. Imens er teminatoren atter kommet på sporet etter henne. En intens jakt oppstår og intet i 1984 ser ut til å kunne klare å stoppe den menneskelignende maskinen fra å gjennomføre sin oppgave. Underveis oppstår en tett kontakt mellom Sarah og Kyle.