cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Richard Biggs
Richard T. Biggs (født 18. mars 1960, død 22. mai 2004) var en amerikansk skuespiller på fjernsyn og teater, best kjent for sine roller i tv-seriene Days of Our Lives og Babylon 5.
Tidlig liv og familie
Richard var født i Columbus i Ohio. Hna gikk på University of Southern California på et stipend, og han studerte teater. Han var lærer i en kort periode på en high school i Los Angeles før han fikk sin første større tv-rolle, som dr. Marcus Hunter i tv-serien Days of Our Lives.
Biggs giftet seg med Lori Gerber 1. august 1998.
Babylon 5
I 1994 startet science fiction-serien Babylon 5. Biggs spilte rollen som "Stephen Franklin", romstasjonen Babylon 5 sin lege, samt en av de sentrale offiserene ombord. Serien gikk i fem sesonger, var en kjempesuksess og Biggs var med i alle. Han spilte også i noen episoder av spin-off serien Crusade
Etter Babylon 5
Etter Babylon 5, spilte Biggs roller i serien Any Day Now og Strong Medicine, samt en gjentagende rolle på såpeoperaen Guiding Light.
På den tiden Biggs døde, hadde han en fast rolle i serien Strong Medicine; etter hans dødsfall, ble rollefiguren hans drept i en usett trafikkulykke. Biggs' siste film var We Interrupt This Program, en kortfilm som skulle komme sammen med filmen Dawn of the Dead på DVD. (I det korte klippet, er Biggs' Babylon 5-medspiller Bruce Boxleitner, hørt som stemmen til den amerikanske presidenten).
Helse og død
Biggs fikk diagnostisert hørselsproblemer da han var 13 år gammel, og var delvis døv i et øre, komplett døv på det andre. Han brukte ofte sin kjendis-status for å skaffe penger til the Aliso Academy, en privat skole i Rancho Santa Margarita, California som er for både døve og hørende barn.
Biggs døde brått i sitt hjem i Los Angeles, California av hjerteproblemer 22. mai 2004. Han etterlot seg konen og to sønner.
Priser og nominasjoner
Soap Opera Digest Awards
Utvalgt filmografi
Listene under er ikke komplett, se Internet Movie Database – Richard Biggs
Kent Forsberg
Kent Tage Forsberg (født 12. september 1947 i Holmsund i Västerbotten) er en svensk ishockeytrener som blant annet har trent Modo Hockey, og 1995-1998 for Sveriges herrelandslag. Han er far til ishockeyspilleren Peter Forsberg. Han spilte løper for Örnsköldsviks SK fra 1968 til 1974, som er moderklubb. Har også spilt for Bergnäsets IF.
Han startet sin trenerkarriere i Husums IF og så Ångermanland. Etter det var han trener for MoDo Hockey fra 1989 til 1994 etter på hovedtrener i Vålerenga Hockey 1994\95 sesongen. Han overtok som landslagstrener for Tre Kronor i 1995 etter Curt Lundmark, Ved verdensmesterskapet i Finland i 1997 tok Tre Kronor sølv og i 1998 gull i Sveits. Etter verdensmesterskapet i 1998 trakk han seg som trener. Og ble trener et år i Eisbären Berlin 1999\00 og igjen for MODO Hockey fra 2002 til 2005.
Erie (Pennsylvania)
Erie (utt. ) er en by i nordvestlige Pennsylvania i USA. Byen er oppkalt etter Eriesjøen og eriestammen som bodde ved sjøens sørkyst. Erie er med sin befolkning på 102,000 Pennsylvanias fjerde største by (etter Philadelphia, Pittsburgh og Allentown). Metropolen Erie består av rundt 280,000 innbyggere og en urbanisert befolkning på rundt 195,000. Byen er fylkessete for Erie County.
Erie ligger i nærheten av Buffalo i New York, Cleveland i Ohio og Pittsburgh i Pennsylvania. Tidligere var industri den viktigste næringa i byen, og selv om den fortsatt er framtredende i den lokale økonomien er sørvisindustrien, helsevesenet, høyere utdanning og turisme større økonomiske pådrivere. Erie blir besøkt av millioner som drar til Presque Isle State Park, samt attraksjoner som casinoet og travbanen Presque Isle Downs.
Erie er kjent som Flagship City på grunn av dens status som hjemmehavn for Oliver Hazard Perrys flaggskip «Niagara». Byen har også blitt kalt Gem City på grunn av den «glinsende» innsjøen.
Thunersjøen
Thunersjøen (tysk: Thunersee) er en innsjø i Berner Oberland i Sveits. Den ligger i kantonen Bern i Alpenes nordlige utkant. Elven Aare renner både inn og ut av sjøen.
Thunersjøen ble skapt etter den siste istiden. Fram til 1000-tallet var Thunersjøen og Brienzersjøen en sammenhengende sjø kalt Wendelsee. Denne sjøen ble delt av sedimenter fra elvene og bekkene som rant ut i Interlaken-området.
Siden 1835 har det vært passasjerbåtstrafikk på innsjøen. Flåten, som nå er på 10 skip, drives av firmaet BLS AG.
Den viktigste byen ved Thunersjøen er Thun, nordvest for sjøen. Andre større steder ved sjøen er Interlaken og Spiez.
Zhang Zhixin
Zhang Zhixin (født 5. desember 1930 i Tianjin i Kina, henrettet 4. april 1975 i Shenyang) var en kinesisk dissident under kulturrevolusjonen. Hun kritiserte persondyrkelsen av Mao Zedong og ble derfor arrestert og fengslet (1969 til 1975). Hun ble torturert og til slutt henrettet, for å ha opponert mot det kinesiske kommunistparti.
Selv om mange priser henne for heltemodig motstand mot kommunistpartiet, betraktet hun seg selv ikke som noen antikommunist men snarere som en ekte marxist. Det var Mao som hadde avveket fra kommunismen. Hun fastholdt at hun var partimedlem selv under fangenskapet.
Hun ble etter sin død rehabilitert av Hu Yaobang i 1979 og anerkjent som en mønsterkommunist.
Johan Mjällby
Karl Johan Siward Mjällby (født 9. februar 1971 i Järfälla) er en svensk tidligere fotballspiller som både var forsvarer og midtbanespiller. Han ble i 2010 ansatt som assistenttrener for den skotske klubben Celtic under hans tidligere lagkamerat Neil Lennon.
I moderklubben Bele spilte han både fotball og tennis. Som 13-åring gikk han til AIK. Som 14-åring la han fotball til side for å satse på tennis. Da framgangen uteble valgte han å returnere til AIK etter halvt år uten fotball.
I 1991 var han på prøvespill hos sammen med lagkamerat Pascal Simpson.
I januar 1992 røk han korsbåndet i høyre kne. Han ble borte fra fotball i halvannet år og gikk dermed glipp av Sveriges deltakelse i OL i 1992.
I 1996 ble han flyttet opp fra forsvaret til midtbanen og imponerte såpass at han på våren 1997 ble innkalt til A-landslaget.
Mjällby var blant nøkkelspillerne da AIK vant SM-gull i 1998. Deretter dro han til Skottland for å spille for Celtic FC. Etter å ha prøvespilt for den spanske klubben Levante UD, returnerte han i 2006 til AIK, men la opp i mai samme år på grunn av skadeproblemer.
Landslagskarriere
Han debuterte på 12. mars 1997 mot, en treningskamp i Tel Aviv som Sverige vant med 1–0. Mjällby var sentral og bar kapteinsbindet under VM 2002.
Zbyněk Hubač
Zbyněk Hubač (født 1. september 1940 i Trutnov) er en tsjekkisk tidligere skihopper som konkurrerte for Tsjekkoslovakia.
I VM i Zakopane i 1962 ble han nummer 47 i normalbakken og nummer 53 i storbakken. Han var med i OL i 1964, 1968 og 1972. De beste plasseringene fikk han i Sapporo i 1972, der han ble nummer 11 i normalbakken og nummer 15 i storbakken.
Eksterne lenker
[[Kategori:Personer fra Trutnov]
French Kiss
French Kiss er et musikkalbum med Seven, utgitt i 2003.
Penrith (New South Wales)
Penrith er en bydel i vest Sydney, i staten New South Wales i Australia. Penrith er lokalisert 50 km vest for sentrum av Sydney og er administrasjonssenter for kommunen City of Penrith.
Penrith er et handelssentrum, designert som et bydelssenter i NSW Metropolitan Plan. Bydelen ligger øst for Nepean River, ved foten av Blue Mountains, som er en del av Great Dividing Range. Penrith er på lokalmunne kjent som «The Riff».
Historie
Penrith fikk navnet sitt etter Penrith i Cumbria, England. Hvordan den fikk navnet er uklart. En teori er at i begynnelsen skjedde all bebyggelse i en gate, som i den engelske Penrith, og noen som var kjent med begge stedene så likheten og foreslo navnet. Det tidligste kjente nedskrevne referanse til navnet Penrith er fra 1819.
Bosetting av urbefolkning
Før ankomsten av europeerne var Penrith området bosatt av Mulgoa-samfunnet til Darugfolket. The bodde i hytter kalt gunyahs, jaktet lokale dyr som kenguru, fisket i Nepean River, og samlet frukter og grønnsaker som yams. De levde under et velutviklet system av lover med utspring i Drømmetiden. Mesteparten av Mulgoastammen ble drept av kopper eller galgala kort tid etter ankomsten av de første europeerne i 1788. Tidlige britiske utforskere som Watkin Tench beskrev dem som vennlige.
Europeisk bosetting
Watkin Tench var den første britiske utforskeren som besøkte området i 1789 og ga navn til Nepean River etter Lord Evan Nepean, under-sekretær i innenriksdepartementet i Storbritannia. Guvernør King begynte å tildele land i området i 1804 med 1000 acre til Kaptein Daniel Woodriff på bredden av elven som den første tomtetildelingen i området. I 1814 bygget pioneren William Cox en vei over Blue Mountains som gikk gjennom Woodriffs tomt i Penrith. Tidlig bosetting i området var sporadisk, men nok til at et tinghus ble etablert i 1817.
En annen velkjent nybygger var Thomas Frost (d. 1862) som kom fra Buckinghamshire i 1810. Hans kone Sarah ble døpt av Samuel Marsden og hennes bror, Robert Rope, er meldt å være den første europeer født i Australia. I en anmodning til guvernøren av kolonien, Sir Thomas Brisbane, den 13. oktober 1822, erklærte Thomas Frost at han er en fri mann og gårdbruker på en gård ved Nepean River hvor han har 125 kyr. Han nevner at den forrige guvernøren, General Macquarie, ville tildele ham, Thomas, ytterligere 50 acre land i Bathurst og at han nå ber om guvernørens tillatelse til å flytte kyrne over Blue Mountains til den tomten så de kan gresse der. Frosts gravsten er fremdeles i god stand og står i St. Stephen's Churchyard, Penrith.
Den første broen over Nepean River kom i 1856 men ble vasket vekk året etter i en oversvømmelse. Jernbanen ble utvidet til Penrith i 1863, en skole ble etablert i 1865 og i 1871 ble området en kommune. Penrith ble offisielt en by i 1959.
Handelssentrum
Penrith er en av de store handelssentrene i Greater Western Sydney. Penrith har mange kjøpesentre, det største er Westfield Penrith, tidligere kjent som Penrith Plaza. Kjøpesenteret har mer enn 200 butikker med alt fra store supermarkeder til små spesialforretninger.
Transport
Penrith stasjon er en hovedstasjon på Western Line på CityRail nettverket. Stasjonen har mange avganger til og fra Sydney sentrum og er også et mindre stopp på Blue Mountains linjen.
Penrith jernbanestasjon har også en bussterminal (slik som flere større jernbanestasjoner i Sydney). Penrith er også stoppested for nattbuss rute 70.
Penrith nås fra St. Marys og Mt. Druitt via Great Western Highway. Lenger øst fra nås Penrith best via M4 Western Motorway, via avkjørslene til The Northern Road eller Mulgoa Road. Reiser en østover fra Blue Mountains eller Emu Plains kan en bruke Great Western Highway. Fra sør bruker en The Northern Road eller Mulgoa Road, fra nord Castlereagh Road eller Richmond Road, eller lenger ute ifra Westlink M7 og M4 Western Motorway.
Utdanning
Penrith Public School og Penrith High School er to offentlige skoler i High Street. Jamison High School ligger i South Penrith. St Nicholas of Myra er en katolsk barneskole lokalisert i Higgins Street.
Det finnes også en del institusjoner for høyere utdanning. Penrith avdelingen av Nepean College of TAFE er i sentrum på Henry Street. Penrith avdelingen av University of Western Sydney er like ved i Werrington.
Musikk og teater
Joan Sutherland Performing Arts bygningen er i High Street ved siden av rådhuset. Oppkalt etter opera sanger Joan Sutherland, bygningen ble designet av arkitekt Philip Cox og åpnet i 1990. Den inkluderer Penrith Conservatorium of Music og Q Theatre, som hadde tidligere holdt til i Railway Street i 30 år før det ble flyttet til bygget i 2006.
Sport og rekreasjon
Penrith har mange lokale sports klubber, den mest kjente er Penrith Panthers rugby league klubb som spiller i National Rugby League. Klubben (en av de største i Australia) har et stort underholdningssenter og hotell, Panthers World of Entertainment. Penrith's Junior Rugby League konkurranse er den største i verden og inkluderer også lag fra Blue Mountains, Blacktown og Windsor/Richmond områdene. Besøk Penrith Junior League Websiden  for mer informasjon.
The Panthers' hjemmebane, Penrith Stadium (eller CUA Stadium), er også hjemmebane for Penrith Nepean United fotball klubb. Klubben har hatt stor suksess, det kanskje mest minneverdige resultatet er 2-1 seieren over Asian Champions League utforderer Sydney FC i en privatkamp foran 5000 fans 17. august 2007.
Il ragazzo della via Gluck
«Lyckliga gatan» er en italiensk popballade med tekst av Luciano Beretta og Miki Del Prete, og melodi av Adriano Celentano, som spilte inn sangen i 1966.
Penrith (New South Wales)
Sport og rekreasjon
Det finnes også mange andre sportsklubber, blant annet cricket klubber, AFL klubber, Penrith City Outlaws (amerikansk fotball) klubb, Panthers Triathlon klubb og swømme klubber. For en full liste se Penrith City Councils liste av sportsklubber.
Il ragazzo della via Gluck
Svensk versjon
Den svenske teksten, «Lyckliga gatan», som handler om nostalgiske minner fra barndommens idylliske gate, ble skrevet av slagerforfatteren Britt Lindeborg (1928–1998), og sangen ble spilt inn av den unge popartisten Anna-Lena Löfgren (1944–2010). «Lyckliga gatan» lå på Svensktoppen i 14 uker fra 10. desember 1967 til 10. mars 1968, en tid også som nummer én. Sangen toppet også salgslistene i Sverige, og den gav Löfgren hennes andre gullplate. Artisten sang ellers inn en tyskspråklig versjon under tittelen «Immer am Sonntag» beregnet på det tyske platemarkedet. «Lyckliga gatan» har blitt en klassisk popslager i Sverige og er spilt inn av flere svenske artister siden. Den svenske versjonen lå også på topp på VG-lista i 1968, og fortsatte å være populær i deler av Norge langt inn på 1970-tallet.
Penrith (New South Wales)
Sport og rekreasjon
Rett nord for bydelen ligger Penrith Lakes Scheme, en rekke oversvømte steinbrudd som nå er friområde. En av disse steinbruddene er hvor roing øvelsene i Sommer-OL 2000 fant sted. Disse fasilitetene er rangert som øverste nivå og brukes til internasjonale stevner. Banen er også fullt tilrettelagt for svømme og kajakk øvelser.
Il ragazzo della via Gluck
Norsk versjon
Day Seedland skrev en norsk tekst. På norsk har den tittelen «Lykkelige gate».
Penrith (New South Wales)
Media
Penrith er hjemby til tre lokalaviser: The Weekly View, Penrith Press og Penrith Star. Bydelen har også en lokalradiostasjon som heter KICK 87.6.
Il ragazzo della via Gluck
Innspilling
Margrethe Thoresen. Utgitt som b-side på singelen Triola TN 493 i 1968.
Penrith (New South Wales)
Geografi
Penrith ligger på den vestlige kanten av Cumberland flaten, et relativt flatt område i vestre Sydney, og strekker til Windsor i nord, Parramatta i øst og Thirlmere i sør. Nepean River er den vestlige grensen for bydelen og vestenfor dette ligger Blue Mountains som dominerer utsikten. Penrith City Council og Geographical Names Board of New South Wales er noe uenig i hva som er grensene til bydelen Penrith. Geographical Names Board of New South Wales inkluderer i sin offisielle beskrivelse av området Kingswood Park, Lemongrove og North Penrith, områder som Penrith Council ser på som separate bydeler.
Klima
Klimaet er likt det i Sydney (Observatory Hill), men vanligvis et par grader varmere på sommerdagene og et par grader kaldere om vinternettene. I ekstreme tilfeller kan det være så mye som 10 garder celsius forskjell om sommeren på grunn av pålandsvind, som ikke rekker inn til Nepean-området. Gjennomsnittstemperatur om sommeren er 18 °C til 30 °C og om vinteren 6 °C til 18 °C. Gjennomsnittlig regnfall er 710,1 millimeter, som er mindre enn Sydney (Observatory Hill), siden kystbyger ikke kommer så langt innenlands. Høyeste målte temperatur er 46.0 °C i januar 2001.
Demografi
Ifølge folketellingen gjort av Australian Bureau of Statistics i 2006 hadde Penrith en befolkning på 11396. Median inntekten per hushold på 755 australske dollar per uke var betydelig lavere enn det nasjonale gjennomsnittet på AUD $1027. Nesten halvparten (49 %) av boligene var leiet, nesten dobbelt av det nasjonale gjennomsnittet (27 %), og rundt 25 % av leide boliger var leid fra boligsentralen NSW Departent of Housing.
Foruten engelsk, var ingen andre språk snakket av mer enn 1 % av befolkningen, med arabisk som det nest mest brukte med 0,9 %. Av befolkningen født i utlandet var tre av topp fem land England, New Zealand og Skottland, med India (1,0 %) det ikke-engelsk-språklige landet hvor flest var født.
Luc Vertommen
Luc Vertommen (født 1968 i Mechelen) er en belgisk dirigent og messingpedagog.
Som ung spilte Vertommen kornett med Brass Band Midden-Brabant og Brass Band Willebroek, der han hentet mye lærdom av henholdsvis Jean-Pierre Leveugle og Frans Violet.
Vertommen har hatt dirigentoppdrag for en rekke ledende brassband, deriblant Grimethorpe Colliery Band, Carlton Main Frickley, 3BA, Hauts-de-France og Brass Band Buizingen. De to sistnevnte har han flere ganger ledet i forbindelse med europamesterskapet for brassband. Han har i tillegg jobbet med en rekke berømte komponister, dirigenter og solister, som Philip Sparke, Major Peter Parkes, Robert Childs, James Watson, James Gourlay, Steven Mead, Jan Van der Roost og Maurice André.
Kamkake
Kamkake (helgelandsk: kamkaka) er et bakverk som består av hvetemel, rugmel, gjær og melk. Kamkake er en lokal mattradisjon i Korgen, Bleikvasslia og Leirskardalen i Hemnes kommune på Helgeland i Nordland. Bakverket er oppkalt etter redskapet som tidligere ble brukt for å lage rutemønsteret som bobler når kamkaken steikes. Frem til 1950- og 1960-tallet ble det brukt kammer av bein eller tre. Fra 1940-tallet ble det tatt i bruk trinser med et eller to håndtak. Trinsene eller kjevlene som lager rutene kalles settarkjevler.
Kamkake har lange tradisjoner i distriktet; den eldste omtale er fra omkring 1670 av Petter Dass i det topografiske diktet Nordlands Trompet. Kamkaker omtales også av den første sognepresten i Mo sogn, Iver Ancher Heltzen, i opplysningsverket Ranens Beskrivelse fra 1834.
Til tross for gode kritikker fra de som har smakt denne lokale retten så er utbredelsen av kamkake i stor grad begrenset til Hemnes kommune, og nærliggende områder.
Husøy skole (Tønsberg)
Husøy skole var en barneskole på øya Husøy i Tønsberg kommune. Den første skolen ble grunnlagt i 1877. Skolen fikk deretter nytt bygg i 1905. I 2012 ble skolen nedlagt og elevene flyttet til Føynland skole i Færder kommune.
Kari Nissen Brodtkorb
Kari Irene Nissen Brodtkorb (født 3. mars 1942 i Oslo) er en norsk arkitekt og tidligere arkitekturprofessor ved AHO. Hun er kjent som en av Norges fremste boligplanleggere, hvor komplekset Stranden på Aker Brygge i Oslo peker seg ut. For dette prosjektet ble hun tildelt Houens fonds diplom i 1994.
Utdannelse, karriere og utmerkelser
Brodtkorb ble utdannet ved NTH og ble uteksaminert i 1965. Året etter begynte hun å arbeide som arkitekt ved Harald Hilles arkitektkontor, hvor hun var ansatt frem til 1971. Etter dette hadde hun egen praksis i Oslo frem til 1974, før hun fra 1977 og frem til 1985 var hun ansatt ved Anker & Hølaas arkitektkontor, hvorav de siste fem årene som partner. Etter dette startet hun selv egen praksis i Bærum i 1985. Som arkitekt stod hun bak en rekke særpregede boligprosjekter i Oslo, som ofte ble formet som landsbyer med referanser til hvit mellomeuropeisk modernisme. Eksempler på dette er Gullkroken (1986), Hofftunet (1988) og boliger ved Smestad hovedgård (1990).
Hennes kanskje mest kjente byggverk er bolig- og næringskomplekset Stranden på Aker Brygge i Oslo, som ble oppført i perioden 1987 til 1990. Bygget er oppført i tegl og svartmalt stål, og knytter en forbindelse til områdets eldre verftsarkitektur. Hun har blitt tildelt en rekke arkitekturpriser, blant annet Murverksprisen i 1988 for sitt forfatterskap, og Houens fonds diplom i 1994 for Stranden. For sistnevnte bygg ble hun også tildelt Norsk Stålkonstruksjonspris og European steel award i 1991. Prosjektet Lysaker brygge ble også tildelt Statens Byggeskikkpris i 2004. I perioden fra 1990 til 1994 var hun også professor i arkitektur ved Arkitekthøgskolen i Oslo (AHO).
Under Arkitekturdagen 2016 ble hun tildelt æresmedlemskap i Norske arkitekters landsforbund.
Costa Rica under Panamerikanske leker 1959
Costa Rica under Panamerikanske leker 1959. Costa Rica deltok i de tredje Panamerikanske leker som ble arrangert i Chicago mellom 27. august og 7. september 1959. De vant ikke noen medaljer.
Neil Strauss
Neil Darrow Strauss (født rundt 1970) er en amerikansk musikkjournalist og forfatter.
Strauss er spesielt kjent for boka The Game: Penetrating the Secret Society of Pickup Artists (2005) som handler om hans egne opplevelser i sjekkemiljøet. Boka kom på norsk i 2006 under tittelen Spillet, beskrevet som en guide til sjekkingens verden. Han er også kjent for biografiene The Dirt (2001), om rockegruppa Mötley Crüe, og How to Make Love Like a Porn Star (2004), en biografi om pornostjernen Jenna Jameson.
Han har skrevet for aviser som The New York Times og Rolling Stone.
Boppeus
Boppeus er en slekt av biller som tilhører familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, brune trebukker. Antennene er kraftige og noe lengre enn kroppen hos hannen. Hodet er fremstrakt, med ganske store, utstående fasettøyne. Pronotum er avrundet sekskantet, bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede. Beina er middels lange og tynne.
Utbredelse
Artene er endemiske for Madagaskar.
Zhou Fang
Zhou Fang (kinesisk: 周昉, pinyin: Zhōu Fǎng, Wade-Giles: Chou Fang, født ca. 730, død ca. 800/810) var en ledende maler på Tang-dynastiets tid i Kina. Han var også kjen som Zhou Jing Xuan og Zhong Lang. Zhou bodde i Tang-hovedstaden Chang'an. Han kom fra en adelsfamilie.
John Baptist Kaggwa
John Baptist Kaggwa (født 23. mars 1943 i Bulenga i Uganda, død 20. januar 2021 i Kampala i Uganda) var en ugandisk katolsk biskop som ledet bispedømmet Masaka fra 10. januar 1998 til 16. april 2019.
Bakgrunn
John Baptist Kaggwa gikk på Lubaga Boys Primary School fra 1952 til 1957, og deretter på Kisubi Minor Seminary i 1958. Der studerte han latin. Så studerte han filosofi ved Katigondo Major Seminary.
I 1965 sendte erkebiskop Joseph Kiwanuka ham for studier ved det pavelige universitet Urbaniana i Roma, og endte opp med doktorgrad i kirkerett og sivilrett derfra.
At the Sixes and Sevens
At the Sixes and Sevens er et musikkalbum med Seven, utgitt i 2001. Dette er bandets debutalbum.
John Baptist Kaggwa
Biskop
Pave Johannes Paul II utnevnte ham den 19. desember 1994 til koadjutor-biskop i Masaka. Han ble bispeviet 24. juni 1995 av biskop Adrian Kivumbi Ddungu. Han etterfulgte som ordinarie biskop av Masaka den 10. januar 1998. Under hans lederskap støttet bispedømmet bygging av nye skoler, hjem, forretninger og gårdsbruk. Bispedømmet etablerte også en egen radiostasjon, Centenary FM.
Den 6. julu 2019 bispeviet msgr John Baptist Kaggwa sin etterfølger, biskop Serverus Jjumba. Biskop Kaggwa fratrådte, men fortsatte å virke i bispedømmet. Tre dager etter at han fratrådte bad Kaggwa privatdetektiver om å granske mordet på broder Norbert Emmanuel Mugarura, som var generalsuperior av ordenen Brothers of St. Charles Lwanga.
COVID-19-pandemien
I juni 2020 oppfordret han regjeringen til å vurdere en utsettelse av 2021-valgene på grunn av covid-19-pandemien.
Den 17. oktober ble en bønnetilstelning arrangert av biskop Kaggwa for medelemmer av mbogo-klanen i Singo raidet av politi og militære, med bruk av tåregass og skudd. Det ble antatt at raidet skyldtes at man antok at mbogo-medlemmet Bobi Wine skulle være tilstede. Flere av hans tilhengere var tidligere blitt arrestert. Politiet bad senere kirken og biskop Kaggwa om unnskyldning for bruken av tåregass.
Kaggwa døde 20. januar 2021 av covid-19, som han hadde pådratt seg to måneder tidligere.
Aristides Royo
Aristides Royo (født 14. august 1940 i La Chorrera, Panamá-provinsen) var president i Panama fra 11. oktober 1978 til 31. juli 1982.
Presidenter og statsledere i Panama mellom 1968 og 1989 ble i all hovedsak utpekt enten av general Omar Torrijos eller general Manuel Noriega, som var de ledende diktatorene i denne perioden. Statsledere i Panama ble derfor ansett som galionsfigurer for de egentlige makthaverne. USAs president Jimmy Carter forhandlet frem avtaler om Panamakanalen med general Omar Torrijos i 1978. Elleve år senere lanserte president George Bush sr. invasjonen av Panama som skulle fjerne general Manuel Noriega fra makten.
John Baptist Kaggwa
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
The Palace of Auburn Hills
The Palace of Auburn Hills, ofte bare kalt The Palace, er en idretts- og underholdningsarena i Auburn Hills, Michigan, en forstad til Detroit. Den åpnet i 1988 og er hjemmebanen til Detroit Pistons. Den er en ofte brukt konsertarena når større artister gjester Detroit.
Mølen gravrøyser
Gravrøysene på Mølen ligger i Larvik kommune og Vestfold, og omfatter 250 større og mindre graver bygd av rullestein fra raet. På gravfeltet finnes 16 røyser av anselig størrelse, hvorav fire kan regnes som såkalte storrøyser, med en diameter på mellom 25 og 35 meter. Den aller største er fem meter høy.
De gravrøysene som ligger høyest på Mølen, kan være så mye som 3500 år gamle, altså fra bronsealderen, men de fleste røysene er fra yngre jernalder og vikingtid. Ett gravminne skiller seg tydelig ut. Det består av steiner som danner en 20 meter lang skipsform. Det er bare i denne graven det er funnet gravgaver. Her lå nemlig et 70-talls båtnagler omgitt av aske som er datert til tiden like etter Kristi fødsel.
Feja
Feja (originaltittel: Фея) er en russisk film fra 2020, regissert av Anna Melikjan.
Handling
Historien handler om en spillutvikler for virtual reality, som tror han har kontroll over alt i denne verden - frem til han møter en ung og vakker aktivist.
Romania under EM i svømmesport 2018
Romania deltok under EM i svømmesport 2018 i Glasgow i Storbritannia fra 3. til 12. august 2018.
Sputnik (2020)
Sputnik (originaltittel: Спутник) er en russisk film fra 2020, regissert av Jegor Abramenko.
Handling
I 1983 under den kalde krigen, opplevde to russiske kosmonauter noe uforklarlig når de er på vei tilbake til jordkloden: de ser noe bevege seg utenfor romskipet deres. Under landingen krasjer de i Kasakhstan - men bare en av kosmonautene, Konstantin, overlever. Han blir deretter ført til et isolert militært anlegg, hvor Dr. Tatjana Klimova, en ung psykiater som er under vurdering på grunn av hennes kontroversielle tilnærminger, blir hentet inn. Hun har blitt rekruttert av den ansvarlige offiseren, oberst Semiradov. Men hun blir ikke fortalt den virkelige årsaken til Konstantins karantene.
Tatjana oppdager snart at kosmonauten brakte tilbake en form for utenomjordisk liv inni hans egen kropp, uten at han var klar over dette selv. Skapningen kommer ut i løpet av natten, samtidig som verten dens sover. Oberst Semiradov avslører for Tatjana at hun har blitt sendt til anlegget for å bestemme hvordan de burde skille Konstantin og skapningen, ettersom de ser ut til å ha utviklet et fullstendig symbiotisk forhold. Skapningen holder til i spiserøret til kosmonauten, og drar nytte av næringsstoffene hans.
Tatjana konfronterer Konstantin, og vet at han har en sønn som han hadde forlatt ved et barnehjem. Hun antyder at han ikke er noen nasjonalhelt, bare en feiging som ikke bryr seg om sønnen sin. Men Tatjana oppdager at den virkelige årsaken til at de er her er for å finne en måte å gjøre romvesenet om til et våpen som de kan kontrollere. Hun viser Konstantin en sprøyte med medisiner som skal simulere Addisons sykdom, samme type sykdom som den andre kosmonauten hadde. Med dette håper Tatjana å tvinge skapningen ut av vertskroppen dens, og forhåpentligvis kommer den til å dø innen en time utenfor kroppen hans.
CND
CND kan vise til:
Carrauntuohill
Carrauntuohill, eller offisielt Carrauntoohil (irsk: Corrán Tuathail, «Tuathals sigd»), er et fjell i grevskapet Kerry i Irland. Det er det høyeste fjellet på den irske øya, med sine 1038,6 meter over havet. Carrauntuohill er den sentrale toppen i fjellkjeden Macgillycuddy's Reeks på Iveraghhalvøya. Carrauntoohil består hovedsakelig av sandstein, og siste istid ga fjellet karakteristiske trekk som kløfter og noen dype botner og skarpe egger i dens østlige og nordøstlige landskap som er populære blant fjell- og vinterklatrere.
Som Irlands høyeste fjell er Carrauntoohil populær blant fjellvandrere, som oftest bestiger det via ruten Devil's Ladder («Djevelens stige»). Carrauntoohil er også klatret som en del av lengre fjellvandringsruter i MacGillycuddy's Reeks-området, blant annet den 15 kilometer lange «Coomloughra-hesteskoen» eller den 26 kilometer lange MacGillycuddy's Reeks Ridge Walk gjennom hele fjellkjeden. Carrauntoohil, og det meste av området er i privat eie og er ikke en del av noen irsk nasjonalpark. Det er imidlertid rimelig tilgang for allmennheten for rekreasjonsbruk.
Geologi
] Carrauntoohil er sammensatt av sandsteinspartikler av forskjellige størrelser som er samlet kjent som gammel rød sandstein. Gammel rød sandstein har en lilla-rødaktig farge (flekker av grønt på enkelte steder), og har praktisk talt ingen fossiler; den stammer fra devonperioden (410 til 350 millioner år siden) da Irland var i et tropisk regnskogklima. De sedimentære bergartene på Iveraghhalvøya er sammensatt av tre lag som er opptil 7 kilometer tykke.
Carrauntoohil ble senere utsatt for betydelig nedising under den siste istiden, resultatet av dette er dyp oppsprekking av fjellet, og omgivelsen av Carrauntoohil av U-formede daler, skarpe egger (som på en knivsegg) og dype botner.
Geografi
Carrauntoohil er den sentrale toppen av fjellkjeden Macgillycuddy's Reeks, og har tre store fjellrygger. En smal steinete ås, eller skarp egg, i nord, kjent som Beenkeragh, består av toppen av The Bones (Na Cnámha) med 957 meter, og fører til Irlands nest høyeste topp, Beenkeragh (Binn ​​Chaorach) på 1008 meter. Ryggen vestover, kalt Caher Ridge, også en egg, fører til Irlands tredje høyeste topp, Caher på 1000 meter. En tredje og mye bredere navngitt, sørøstlig ås, eller utløper, fører ned til en kol hvor toppen av Devil's Ladder sitter (den klassiske adkomstveien for Carrauntoohil fra Hag's Glen), men stiger deretter opp igjen til Cnoc na Toinne 845 meter, hvorfra den lange østlige ryggdelen av MacGillycuddy's Reeks er tilgjengelig.
Carrauntoohil har utsikt over tre U-formede daler, som hver inneholder sine egne innsjøer. Øst for Carrauntoohil ligger Hag's Glen (irsk: Com Caillí), i vest ligger Coomloughra (irsk: Chom Luachra), og i sør er Curragh More (irsk: Currach Mór).
Carrauntoohil har en dyp botn (en halvsirkelformet og gryteformet forsenkning), kjent som Eagle's Nest, på dens nordøstlige side, som er tilgjengelig fra Hag's Glen, og stiger opp gjennom tre nivåer. På toppen, det tredje nivået, er Lough Cummeenoughter, Irlands høyeste innsjø. Eagle's Nest gir utsikt over slukene (engelsk: gully, landform skapt av rennende vann) på Carrauntoohils nord-østlige side med de beskrivende navnen Curved Gully, Central Gully, og Brother O'Shea's Gully. Noen ganger brukes begrepet Eagle's Nest for å referere til den lille steinen Mountain Rescue Hut som ligger på første nivå av botn eller kløft, der Heavenly Gates-nedstigningen møter kløften Eagle's Nest.
Carrauntoohil er det høyeste fjellet i Irland på alle klassifiseringsskalaer. Det er det 133. høyeste fjellet, og det fjerde mest framtredende fjellet i Storbritannia og Irland, på Simms-klassifiseringen. Carrauntoohil blir av Scottish Mountaineering Club (SMC) sett på som en av 34 furths (utenfor Skottland), som er definert som fjell over 914,4 meter i høyde og oppfyller SMC-kriteriene for en munro (det vil si «tilstrekkelig separasjon/adskilt»), og som er utenfor (eller furth) av Skottland; dette er grunnen til at Carrauntoohil også blir referert til som en av de tretten irske munroer.
Carrauntoohils større fremtredende plass kvalifiserer den til å møte P600-klassifiseringen og Marilyn-klassifiseringen til Storbritannia og Irland. Carrauntoohil er det høyeste fjellet i MountainViews Online Database, de 100 høyeste fjellene i Irland.
Fjelltoppen
På 1950-tallet ble det reist et trekors på toppen, en privateid av lokalsamfunnet. I 1976 ble trekorset erstattet av et 5 meter høyt stålkors. I 2014 ble korset kappet ned av ukjente personer i protest mot den katolske kirke, men det ble gjenreist kort tid etter.
Navngivning
Carrauntoohil er den vanligste og offisielle skrivemåten av navnet, og er den eneste versjonen som er i bruk av Ordnance Survey Ireland, Placenames Database of Ireland, og av den irske akademikeren Paul Tempan, kompilatoren av databasen Irish Hill and Mountain Names database (2010). Carrauntoohill har også blitt brukt tidligere, for eksempel av den irske historikeren Patrick Weston Joyce i 1870. Andre mindre vanlige stavevarianter er blant annet Carrantoohil, Carrantouhil, Carrauntouhil og Carrantuohill; som alle er anglifiseringer med samme irskspråklige navn.
Paul Tempans Irish Hill and Mountain Names bemerker at Carrauntoohils irske navn «er innhyllet i usikkerhet», og at «I motsetning til noen mindre topper, som Mangerton eller Croagh Patrick, er det ikke nevnt i noen bevarte tidlige irske tekster». Det offisielle irske navnet er Corrán Tuathail, som Tempan bemerker er tolket som «Tuathals sigd», Túathal er et historisk mannsnavn Patrick Weston Joyce tolket det tidligere som «invertert sigd», oversatt fra det irske språkbegrepet tuathail som betyr venstrehendt, men ifølge Patrick Weston Joyce, «blir brukt på alt omvendt fra sin rette retning». Fra enda et annet perspektiv, en av de tidligste skrevne beretningene om fjellet av Isaac Weld i 1812, kaller det Gheraun-Tuel, og Samuel Lewiss Topographical Dictionary of Ireland (1837) kaller det Garran Tual; således antyder atdet første elementet var géarán («klo») – som finnes i navnene på andre fjell i grevskapet Kerry – og at det tidligere navnet kan ha vært Géarán Tuathail («Tuathals klo»).
Eierskap
Klatreren og forfatteren Jim Ryan bemerket i sin bok Carrauntoohil and MacGillycuddy's Reeks fra 2006 at selve fjellet Carrauntoohil, sammen med det meste av Hag's Glen, er i privat eie. Selv eierskapet holdes av fire familier: Donal Doona, John O'Shea, John B. Doona og James Sullivan. Deres oldefedre kjøpte landet fra Irish Land Commission, «betalte ensum av elleve shilling og to pence (70 €cent i dagens penger), to ganger i året i mange tiår». Ryans bok berømmet eierne for å ha gitt almen tilgang årenes løp, til tross for at gårdene deres har fått slitasjer.
En statsstøttet rapport om tilgang for området i desember 2013 med tittelen MacGillycuddy Reeks Mountain Access Development Assessment (også kalt Mountain Access Project, eller MAP), kartla det komplekse nettverket av eierskap. I motsetning til mange andre nasjonale fjellkjeder, er ikke MacGillycuddy's Reeks en del av en nasjonalpark eller styrt av en stiftelse, og er i stedet helt og holdent privateid.
Situasjonen med privat eierskap har skapt bekymring i lys av den materielle økningen i besøkende til Carrauntoohil (og rekkevidden generelt), og erosjonen og mangelen på infrastruktur som andre statseide områder har vært i stand til å håndtere. I 2019 rapporterte avisen Irish Times at MacGillycuddy Reeks Mountain Access Forum, en mangfoldig gruppe bestående av grunneiere, kommersielle brukere og offentlige turgrupper som ble opprettet i 2014 med mål om å «beskytte, administrere og bærekraftig utvikle fjellkjeden MacGillycuddy's Reeks, samtidig som man kan stanse og reverserte den åpenbare og forverrede erosjonen av fjellstien», hadde oppnådd en viss suksess med å opprette nye stier i Hag's Glens ankomst til Carrauntoohil. Likevel undret imidlertid avisen Irish Times på om: «Burde fjellet være en nasjonalpark?»
Terry Walsh (skuespiller)
Terry Walsh (1939–2002) var en britisk skuespiller og stuntmann, som bidro mye til britisk TV og film, spesielt i 1970-årene. Han jobbet som stand-in for blant andre Michael Caine, Jon Pertwee og David Warner.
Walsh var også med i The Sandbaggers, Tales of the Unexpected, Z-Cars, Space: 1999, Dixon of Dock Green og Softly, Softly.
Cabimas
Cabimas er en by ved kysten av den store innsjøen Maracaibosjøen i delstaten Zulia i Venezuela. Det bor 255 567 innbyggere i byen og 3 704 404 innbyggere i kommunen (2011).
Byen ble grunnlagt i 1758 av munker fra cistercienserordenen som misjonen Saint Ambrosio of Punta de Piedra. I dag er Cabimas selve petroleumsbyen i Venezuela og av den grunn preget av tungindustri. Rundt 1900 var det blitt klart at Venezuela satt store kommersielle forekomster av olje. Et betydelig funn var oljebrønnen «Zumaque 1» i 1914 i området Mene Grande, rundt 80 km sørøst for Cabimas. I 1922 kom det til en ukontrollert oljeutblåsning av brønn Barroso 2 (R4).
Oppdagelsen av denne brønnen markerte uansett begynnelsen på Venezuelas historie som en storprodusent av olje. Cabimas har en viktig rolle i produksjon ved nasjonens største oljefelter. Disse er lokalisert rundt og under Maracaibosjøen. Andre felt er blitt økende viktige, hovedsakelig i østlige Venezuela. Raffineringen av oljen skjer utenfor Cabimas' område. Byens flagg er preget av et oljetårn.
Stedsnavnet «Cabimas» er et opprinnelig ord fra indianerspråket arawak og henspiller på navnet av et 10-20 meter høyt tre som heter Copaiba (Copaifera Officiallis). Fra dette treet kan man anrike en naturolje som har medisinske egenskaper.
Klima
På grunn av de CO2 utslippene av alle oljeindustriene, Cabimas kan være mye varmere enn Maracaibo.
Colombia under Panamerikanske leker 1959
Colombia under Panamerikanske leker 1959. Colombia deltok i de tredje Panamerikanske leker som ble arrangert i Chicago mellom 27. august og 7. september 1959. De vant ikke noen medaljer.
Blepharida
Blepharida er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Små, ovale, gjerne mer eller mindre brunlige jordlopper. Oversiden er kraftig punktert.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. Den vidt utbredte arten P. quatuordecimpunctata kan gjøre betydelig skade på frukttrær i slekten Spondias (Anacardiaceae) i Sørøst-Asia.
Utbredelse
Slekten er mest artsrik i den neotropiske økosonen. Én art er utbredt i Nord-Amerika. Arter fra Afrika er nylig blitt fordelt mellom slektene Calotheca og Blepharidina.
Inntekt
Inntekt er i vid forstand en persons samlede forbruk og formuestilvekst over en spesifisert periode, slik begrepet ble definert av tyskeren Georg von Schanz i 1896, og i snever forstand kun de fordeler som er oppstått eller ervervet på bestemte måter.
I næringsvirksomhet er inntekt den regnskapsmessige differansen mellom bokførte inntekter og kostnader. Hvis innehaveren forbruker mer enn den regnskapsmessige inntekten reduseres egenkapitalen tilsvarende. Motsatt øker egenkapitalen hvis forbruket er mindre enn inntekten. Ved oppstart av en ny bedrift eller i en markedsomstilling kan bedrifter ha perioder med liten inntekt som forventes inntjent med overskudd senere. Regnskapsteknisk er disse tingene forskjellig i et aksjeselskap og i et enkeltpersonforetak.
Det snevre inntektsbegrepet viser i all hovedsak til tilbakevendende inntekter, slik som kapitalavkastning, virksomhetsoverskudd og arbeidsinntekter. Det vide inntektsbegrepet inkluderer også kapitalgevinst, arv, gave og andre engangservervelser.
Norsk skattelovgivning
Etter skatteloven er skattepliktige inntekter enhver fordel vunnet ved arbeid, kapital eller virksomhet samt pensjon, føderåd og livrente.
Kapitalinntekt er avkastning i form av renter og utbytte som investorer tjener på kapitalplasseringene sine. Etter skatteloven er også kapitalgevinst ved realisasjon av formuesobjekt utenfor virksomhet skattepliktig med visse unntak.
Næringsinntekt, virksomhetsinntekt eller omsetning er det et foretak tjener ved å selge produkter eller tjenester. Begrepet salg blir ofte brukt istedenfor omsetning. Det engelske begrepet er «revenues».
Interlaken
Interlaken er en by og en kommune omtrent midt i Sveits, i kantonen Bern. Byen er et populært sveitsisk turistmål.
Tidligere var Interlaken særlig viktig på grunn av et augustinerkloster. Klosteret ble bygget i 1130 og stod frem til 1528.
Byen har to jernbanestasjoner. Stasjonen Interlaken Ost er et av endepunktene til Jungfraubanen opp til Jungfraujoch.
Ragnar Vogt
Ragnar Vogt (født 17. juni 1870 i Holt ved Tvedestrand, død 21. januar 1943 i Oslo) var en norsk psykiater. Han utdannet seg til lege i Norge, Danmark og Tyskland, og ble spesialist på psykiatri og behandling av alkoholisme og dr.med.
1915–1940 var han Norges første professor i psykiatri. Han var avholdsmann og aktiv i avholdsbevegelsen. Vogt var en av de første i Norge som skrev om Sigmund Freuds teorier, nemlig i læreboken Psykiatriens grundtræk (1905).
Vogt var også tilhenger av rasehygiene. Han mente at det var åpenbart at negre var biologisk dårligere utrustet enn hvite. I Arvelighedslære og racehygiene (1914) skrev han blant annet:
Han var interessert i arvelighetsforskningens betydning for psykiatrien og stod sentralt i mellomkrigstidens eugenikkdebatt.
Hønse-Lovisa
Hønse-Lovisa er en viktig litterær figur i skuespillet Ungen av Oskar Braaten, med handling fra industriområdet langs Akerselva i Kristiania på slutten av 1800-tallet. Navnet har siden 1970-årene blitt assosiert med et hus på Sagene, kalt «Hønse-Lovisas hus» fordi det ble brukt som dette i filmatiseringen fra 1974; Oskar Braaten skal også selv ha uttalt at han så for seg at figuren bodde i huset. «Hønse-Lovisas hus» tilhørte i den perioden Ungen foregår Den Norske Hesteskosømfabrik, en fabrikk ved Akerselva som var eid av Ole Paus og hans brødre; huset lå dessuten rett ved siden av Hjula Væverier. Det er et av få bevarte hus fra strøket der handlingen i romanen foregår. Huset disponeres av Oslo Museum og brukes til formidling av industri- og arbeiderhistorien i strøket.
Hønse-Lovisa i Ungen
Handlingen i Ungen foregår i industristrøket langs Akerselva i Kristiania på slutten av 1800-tallet. Der bor også figuren «Hønse-Lovisa», som er en eldre kvinne. Hun blir i skuespillet kalt Hønse-Lovisa og huset hennes blir kalt «Hønsereiret» fordi hun tar seg av enslige mødre. Hønse-Lovisa gir fabrikkjentene som har «havnet i uløkka» tak over hodet og omsorg slik at de kan beholde ungene sine selv om de er utenomekteskapelige barn. På den måten kan de være i arbeid slik at de slipper å gi fra seg ungene til oppfostring eller bortadoptering.
Senere referanser til Hønse-Lovisa
I 2007 ble det avduket en skulptur av «Hønse-Lovisa» nedenfor Det Rivertzke kvartal på Sagene, utført av Nina Sundbye.
Slovakia under EM i svømmesport 2018
Slovakia deltok under EM i svømmesport 2018 i Glasgow i Storbritannia fra 3. til 12. august 2018.
Hønse-Lovisa
Hønse-Lovisas hus
Hønse-Lovisas hus er det moderne navnet på et hus som ligger på Sagene ved Akerselva. Huset fikk dette navnet i 1970-årene etter at det hadde rollen som «Hønsereiret» i filmen Ungen fra 1974. Navnet dukket første gang opp i norske medier i 1979 i forbindelse med at forfatteren Sigbjørn Hølmebakk flyttet inn i huset. I 1984 ble betegnelsen brukt i Pål Henry Enghs bok Oslo: en arkitekturguide og i 1987 ble betegnelsen brukt i Oslo byleksikon. Ifølge tidligere leder for kulturhuset Anne Mette Hegdahl uttalte Oskar Braaten selv at han så for seg at Hønse-Lovisa bodde i dette huset, det røde huset ved Beierbrua.
Huset som nå kalles «Hønse-Lovisas hus» ble trolig bygget rundt 1800 som sagmesterbolig for Monsesaga av byskriver Mogens Lauritzsøn. I 1846 ble sagverket og sagmesterboligen kjøpt av Christiania tukthus og eiendommen ble brukt som kledesstampe. I 1880-årene ble eiendommen kjøpt av stålgrosserer Ole Paus og Den Norske Hesteskosømfabrik, som eide huset i den perioden Ungen foregår; Ole Paus var Henrik Ibsens fetter og visesangerens oldefar; han var gift med en kusine av Halvor Schou som eide nabobedriften Hjula. Eiendommen med sagmesterboligen gikk rundt århundreskiftet fortsatt under sitt tidligere navn «Tugthusets Stampe» og utgjorde et av brukene ved Akerselva. Ettersom «Hønse-Lovisa» er en litterær figur og ikke en virkelig person har huset ingen direkte tilknytning til en konkret person med dette navnet. Huset har blitt brukt som arbeiderbolig, lager og siden vært utleid. Hølmebakk var den siste som bodde i huset. I 1995 ble huset tatt i bruk som kulturhus for bydel Sagene, og det er i dag kafé og galleri. I 2017 ble driften overtatt av Oslo Museum, og huset brukes til å formidle industri- og arbeiderhistorien i strøket.
Huset er en av få bevarte bygninger fra det strøket der handlingen i Ungen finner sted. I 1960-årene ble den øvrige bebyggelsen i området øst for Akerselva revet for å bygge nye OBOS-blokker; blant bygningene som ble revet var Den Norske Hesteskosømfabrik. Det var også planlagt å rive Hjula Væverier og Nedre Vøiens Bomuldsspinderi vest for elva. Rivningen av industristrøket rundt «Hønse-Lovisas hus» ble den gangen presentert som «en omfattende ansiktsløftning ved Akerselven».
I 2019 ble huset skiltet med et blått skilt som forteller historien om Hønse-Lovisa.
Oslolosen
Harald Eias figur «Oslolosen» fra den andre sesongen av Uti vår hage (2008) opptrer som Osloguide i miljøet rundt Akerselva; en av Oslolosens opptredener fokuserer på «Hønse-Lovisa» og «Hønse-Lovisas hus», og Eia dikter der fritt om figuren:
Zhu Youlang
Zhu Youlang (kinesisk: 朱由榔), Yongli-keiseren (født i november 1623 i Beijing i Kina, henrettet 16. mai 1662 i Kunming), var den siste seriøse pretendent til Ming-keisertroen.
Bakgrunn
Zhu Youlangs mor var konkubinen Ma, og faren var Zhu Changying (朱常瀛), som var Wanli-keiserens syvende sønn.
I 1627 ble Zhu Changying gjort til fyrste av Gui, og hele familien flyttet til Hengyang, sør i Huguang-provinsen. Youlang fikk tittelen fyrsten av Yongming i 1636, og bodde i Hengyang helt til byen ble overtatt av en opprørshær i 1643. Familien dro da sørvestover mot Guangxi. I noen måneder var Zhu Youlang adskilt fra sine foreldre og holdt som fange av opprørere i Taozhou. Men han klarte å flykte, og ble gjenforent med familien sommeren 1644 i Wuzhou. Youlangs far døde kort tid etter, påfulgt av Youlangs eldre bror Zhu Youai i 1646.
Fra 1644
Etter at Beijing var falt til mandsjuene i 1644, gjorde en rekke Ming-prinser krav på Ming-tronen. De gjorde sitt beste for å stå i mot det nyopprettede Qing-dynastiet og dets kinesiske allierte. Etter Hongguang-keiserens død kom Zhu Youlang, som den eldste overlevende mann i fyrstelinjen Gui, den første i suksesjonsrekken til Ming-keiserverdigheten. Youlangs honorærmor, fru Wang, forsøkte å innvende at prinsen var for ung, uerfaren og var til å påta seg et slikt ansvar. Ettersom Ming-arvefølgen var slikt et presserende anliggende, gikk Zhu Youlang med på å ta på seg oppgaven som regent.