cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Robert Michels
Liv og virke
Michels er mest kjent for boka Politiske partier (Zur Soziologie des Parteiwesens in der modernen Demokratie) der han hevder at ethvert organisert samfunn nødvendigvis vil bli styrt av en elite. Michels hevdet at selv organisasjoner som ideologisk var mot all elitekontroll likevel ville utvikle en oligarkisk elite, i det han presenterte det som har blitt oligarkiets jernlov: “Den som sier organisasjon, sier oligarki". Han testet denne antagelsen ved å undersøke organisasjoner som i utgangspunktet skulle stå fjernt fra all elitisme. Han tok for seg tre europeiske sosialistpartier før første verdenskrig og konsentrerte seg særlig om det tyske partiet, som han hadde grundig personlig kjennskap til. Disse partiene hadde som må å bevare likhet og demokrati i sin indre organisering; de betraktet lederskapet som tjenere for et masseparti.
Michels pekte på at radikale sosialistbevegelser ble avradikalisert når de vokste i størrelse. En effektiv massebevegelse forutsatte et fulltids lederskap og et permanent partiapparat. Disse partiledrene ville gradvis miste kontakten med sin proletariske bakgrunn, erverve en eksklusiv ekspertise, kontrollere informasjon og kontaktnett og utvikle en småborgerlig livsstil. Slik ville partiledelsen bli mer opptatt av sin egen sosiale revolusjon enn av bevegelsens.
Dean Goffin
Dean Goffin (født 9. juli 1916 i Wellington, død 1984) var en komponist fra New Zealand. Goffin var tilknyttet Frelsesarmeen.
(The Same Thing Happens with) The Birds and the Bees
«(TheSame Thing Happens with) The Birds and the Bees» er en amerikansk sang med melodi av Harry Warren og tekst av Mack David. Den ble publisert i 1956. Sangen ble skrevet til musikalfilmen The Birds and the Bees, hvor den ble fremført av George Gobel og Mitzi Gaynor. Den har blitt spilt inn på plate av et antall artister, innbefattet Barbara Lyon.
Innspillinger
Arrangør for Nystrands versjon var Ragnar Danielsen.
De to RCA-platene er samme innspilling.
Listeplassering
Alma Cogans versjon nådde den britiske singlelisten og 14. juli 1956 og lå der i fire uker med nummer 25 som høyeste plassering.
Bebudelsen (Campin)
«Bebudelsen», også kalt «Merode altertavle» og «Mérodealteret», er en altertavle malt av Robert Campin (1375–1444) som triptyk i 1425/28. Det er antagelig bestilt til et alter i et privathjem da det er forholdsvis lite. Triptykets midtfelt viser Bebudelsen med erkeengelen Gabriel og jomfru Maria, mens det venstre sidefeltet viser ekteparet som bestilte maleriet. Til høyre ser vi Josef i snekkerverkstedet.
Stigesnok
Utbredelse
Utbredelsen dekker Den iberiske halvøy nord til nordkysten, men mangler i Pyreneene, Cantabria og Baskerland og i Galicia, bortsett fra på Onsøya i den Atlantiske nasjonalparken. I Frankrike strekker utbredelsen seg langs kysten og akkurat inn i Italia. Den forekommer også på øyene Îles d'Hyères, Ibiza, Mallorca og Menorca. På de tre sistnevnte er den innført av mennesker.
Takis Fyssas
Takis Fyssas (gresk: Τάκης Φύσσας; født 12. juni 1973 i Athen) er en tidligere gresk fotballspiller. Han er i dag teknisk direktør i det greske fotballforbundet.
Stigesnok
Leveområder
Arten foretrekker åpen krattskog og finnes ofte under vinstokkene på gårder, i hekker og overgrodde steingjerder. Den er en vanlig art i maquis-landskap. Slangene har skjulested under steiner og i urer, og foretrekker lav skygge. Noen steder går utbredelsen opp mot 2200 meter, men i hovedsak er den en kyst- og lavlandsart som finnes fra kystlinjen og opp til 700 meter.
Utseende
Stigesnok er en mellomstor slangeart. Voksne slanger er vanligvis 120 cm lange, men kan nå helt opp i 160 cm. Hodet er spist og pilformet, nesten som på en hoggorm. Kroppen er forholdsvis bred. Den har mørke felter fra øynene og bakover mot munnvikene og strek fra øynene og ned mot overleppa.
Stigesnoker skifter dramatisk utseende fra de er unge til de er voksne. Unge dyr har et svart og hvitt bånd som løper langs ryggen, og lyse gulgrå eller beige flanker med svarte tegninger. Det svart-hvite båndet langs ryggen kan likne på en stige eller trapp, derav navnet på arten. Buker er lys merd mørke markeringer som noen ganger kan flyte sammen og dekke hele buken. Etter hvert som slangene blir eldre blir gråfargen mer brun og de mørke markeringene blekner. Som voksen framstår den som nesten jevnt brun, med mørke striper («stolpene» i stigetegningene) langs ryggen. Buken er sølhvit til hvit, noen ganger med mørkere tegninger. Øynene både hos unge og voksne er mørk brune til svarte med rundt pupill.
Takis Fyssas
Etter å ha forlatt Benfica sommeren 2005, besluttet Fyssas å flytte til Skottland og spille for Hearts FC, til tross for rapportert interesse fra England og Tyskland. Han vant i 2005-06 den skotske cupfinalen for klubben da de slo Gretna FC. Hans første og eneste Hearts mål kom i en ligakamp mot Motherwell den 9. desember 2006. Han forlot Edinburgh-klubben på slutten av sesongen 2006-07 for å flytte tilbake til Panathinaikos. Han la opp i 2008.
Stigesnok
Byttedyr
Stigesnoken tilhører en underfamilie av snoker som ofte går under betegnelsen rottesnoker. De er som navnet antyder spesialisert på å ta litt større smågnagere, typisk rotter og vånd. Stigensoken er ekstremt spesialisert mot varmblodige dyr, og voksne lever nesten utelukkende av småpattedyr og fugler. I forhold til andre slanger i samme familie har stigesnoken få, men store unger, noe som trolig er en tilpasning til den spesielle dietten.
Mesteparten av dietten til stigesnoken er små pattedyr som mus, unge harer og spissmus. Disse gruppen utgjør tre fjerdedeler av byttedyrene. Den siste fjerdedelen er hovedsakelig fugler og fugleegg. Slangen jakter fugl ved å klatre opp i trær eller bygninger på jakt etter reir med egg eller unger. Unge slanger er henvist til å leve av dyr som er små nok til at de kan gape over dem (gjerne musunger) og supplerer dietten ved kladblodige dyr som firfisler og firfisleegg, edderkopper og gresshopper.
Stigesnoken er en ganske stor og tungbygget slange, og har ofte betydelige fettreserver. Ungene kommer også til verden med store fettreserver og spiser ikke før de har vokst seg store nok til å ta byttedyr.
Innstilling
Eksamen med innstilling, eller laudabilis med innstilling, fra latin laudabilis cum litteris commendatitiis, ble tidligere brukt som ekstra heder til kandidater med beste hovedkarakter ved universitetseksamen av høyere grad. Det ble gjort innberetning til Kongen når en kandidat hadde avlagt eksamen med et slikt resultat, derav «med innstilling» i navnet.
Ved Norges tekniske høgskole ble kandidaten tildelt innstilling ved en snittkarakter på 1,5 og 1,0 på Det store eksamensarbeidet, vanligvis omtalt som «diplomen».
Skåret
Skåret er ei lita grend ved elva Ljøra i Ljørdalen øst i Trysil kommune i Innlandet. Avstanden nordover (fylkesvei 570) til Linnes ved svenskegrensa er ca. 7 kilometer, sørover til Ljørdalen sentrum ca. 17 kilometer og til Støa, hvor Ljøra igjen krysser riksgensa, ca. 35 kilometer. Like øst for Skåret ligger fjellet Fregn (1006 moh.).
Trude Haugli
Trude Haugli (født 1958) er en norsk jusprofessor. Hun er professor i rettsvitenskap ved Universitetet i Tromsø, der hun har vært dekan ved Det juridiske fakultet. Hun har også vært lagdommer i Hålogaland lagmannsrett, leder for Likestillings- og diskrimineringsnemnda og leder for det regjeringsoppnevnte Barnevernlovsutvalget.
Hun er datter av politimester Willy Haugli og ble cand.jur. ved UiO i 1983. Etter noen år som juridisk saksbehandler ble hun i 1992 ansatt som stipendiat ved UiT, der hun ble dr.juris i 1998 med en doktoravhandling om samvær i barnevernssaker. Hun ble ansatt som førsteamanuensis ved Det juridiske fakultet ved UiT i 1998 og ble professor i 2002. Hun var dekan ved Det juridiske fakultet i periodene 1998–2001, 2007–2009 og 2013–2018. Haugli var konstituert lagdommer i Hålogaland lagmannsrett fra 2005 til 2006. Hun var leder for Likestillings- og diskrimineringsnemnda fra 2010 til 2014 og leder for det regjeringsoppnevnte Barnevernlovsutvalget fra 2014 til 2016.
Hun har særlig forsket på barns rettigheter og rettsstilling, og har bidratt til etableringen av fagområdet barnerett i Norge. Hun leder forskergruppen for barnerett ved UiT.
Priser
Hun var den første mottakeren av Universitetsforlagets tidsskriftpris Årets tidsskriftartikkel i 2004, for artikkelen «Til barnets beste».
Lingo
Lingo er et norsk gameshow som gikk på TVNorge fra 1992 til 1993. Programmet ble ledet av Anders Hatlo den første tiden, deretter av Truls Nebell. Konseptet gikk ut på at fire deltagere, fordelt på to lag, skulle konkurrere om en førstepremie på 50,000 kr. Programmet gikk på hverdager, tre til fire ganger i uka.
Spillet er blitt beskrevet som en blanding av bingo og mastermind.
Hatlo ledet 144 programmer frem til 4. mai 1993. Nebell ledet programmet resten av året (125 program). Han omformet det til en slags skolecup for ungdom fra diverse videregående skoler over hele landet.
Premieren ble sett av 204 000.
Regler
Lingo er et gameshow hvor man skulle finne frem til et ord på fem bokstaver. Den første bokstaven fikk man oppgitt. Resten måtte man jobbe frem. Man hadde åtte sekunder til rådighet før man måtte innlevere et ord. Som i «Mastermind» fikk man beskjed om hvilke bokstaver som er riktig og korrekt plassert, og hvilke som er med, men annet sted i ordet. Gjettet man ordet på fem forsøk, fikk man poeng på et bingobrett. Når man fikk fem på rad, drysser pengene inn. Vinnerlaget gikk til finale sist i programmet. I tillegg til vanlige premier ble det en «jackpot». Hvis den ikke ble utbetalt, ble 10 000 kroner lagt på summen, og satt på høykant til neste program.
Opphav
Konseptet var basert på et amerikansk gameshow som gikk første gang i 1987. En rekke land har laget sine egne versjoner av gameshowet, blant annet så gikk den nederlandske fra 1989 til 2014.
Maximinus Thrax
Maximinus Thrax, «Maximinus trakeren» (latin: Gaius Julius Verus Maximinus Augustus; født ca. 173, død 10. mai 238), også kjent som Maximinus I, var romersk keiser fra 235 til 238. Maximinus er beskrevet av flere antikke kilder, men ingen er samtidige, unntatt Herodianus’ greskspråklige Historien til Romerriket. Han var en av de såkalt soldatkeiser på 200-tallet; hans styre er ofte betraktet som begynnelsen på krisen i det tredje århundret. Han døde ved Aquileia i nordlige Italia, drept av sine egne soldater, da han forsøkte å slå ned et opprør fra det romerske senatet.
Første år
I henhold til antydninger i Herodianus’ tekst er det antatt at Maximinus var trakisk-romersk opprinnelse. I henhold til det upålitelige historieverket Historia Augusta var han født i Trakia eller Moesia av en gotisk far og en alansk mor. Denne påståtte herkomsten er imidlertid ikke veldig sannsynlig da tilstedeværelsen av gotere i området ved Donau er først bevitnet etter begynnelsen på krisen i det tredje århundret. Den britiske historikeren Ronald Syme har skrevet at ordet «Gothia» i seg selv burde ha vært tilstrekkelig for å fordømme avsnittet i Historia Augusta. Herodianus, Synkellos og andre peker på at Maximinus ble født i Moesia. Bakgrunnen til referansen til hans påståtte «gotiske» opphav kan være en feiltolkning for at hans opphav var fra folkegruppen getere (latin: getae) i Trakia. Gotere og getere ble ofte forvekslet av senere skribenter, mest kjent i så måte er Jordanes’ De origine actibusque Getarum (også kalt Getica). Denne forvekslingen antydes i avsnittet som beskriver hvordan «han var særlig elsket av getere (getae), som om han var en av dem selv» og hvordan han snakket «bortimot flytende trakisk».
I uansett tilfelle var han bakgrunn fra lavere sosial status i provinsen, og ble vurdert av det romerske senatet som en barbar, ikke en ekte romer, til tross for Caracallas forordning ga borgerskap til alle frie borgere av Romerriket. På mange måter var Maximinus mer lik senere trakisk-romerske keisere som Licinius, Galerius, Aureolus, Leo trakeren, etc, som klatret i gradene og sosial status via en militær karriere fra å være en vanlig soldat i en av de romerske legionene og til den fremste posisjonen av en politisk karriere som romersk keiser. Maximinus gikk inn i hæren under styret til Septimius Severus, men han steg ikke til en høyere posisjon før Alexander Severus forfremmet ham. Maximinus hadde kommandoen over Legio IV Italica, satt sammen av rekrutter fra Pannonia som var rasende over at Alexander hadde betalt ut alamannerne og at han verget seg for å gå til krig. Troppene, blant dem også Legio XXII Primigenia, drepte den unge Alexander og hans mor ved Moguntiacum (dagens Mainz). Deretter valgte de deres barske leder Maximinus og pretorianergarden utropte ham som keiser og deres valg ble motstrebende godkjent av det romerske senatet som var misfornøyd med å få en bonde som keiser. Sønnen Gaius Maximus ble forfremmet til cæsar, som innebar at han ble kronprins.
Styrkelse av makten
Maximinus mislikte den romerske adelen og var hensynsløs mot de han mistenkte bedrev konspirasjoner mot ham. Han begynte med å eliminere de nærmeste rådgiverne til Alexander. Hans mistanker kan ha hatt sine gode grunner; to konspirasjoner mot Maximinus ble avverget. Den første var under en militær kampanje over Rhinen da en gruppe offiserer, støttet av innflytelsesrike senatorer, hadde sammensverget for å ødelegge en bro over elven for å stenge Maximinus inne på fiendtlig territorium. De hadde planlagt å velge senator ved navn Magnus som ny keiser, men sammensvergelsen ble avslørt og alle som hadde deltatt ble henrettet. Den andre sammensvergelsen involverte mesopotamiske bueskytter som var lojale til den døde Alexander. De planla utnevne Quartinus, men deres leder Macedo endret side og myrdet Quartinus, men det var ikke tilstrekkelig for å berge hans eget liv.
Forsvaret av grensene
Maximinus som keiser er generelt blitt sett på som begynnelsen på krisen i det tredje århundret. Det betegner oppsmuldringen og det nære sammenbruddet av Romerriket mellom 235 og 284 forsaket av tre samtidige kriser: invasjon utenfra, innbyrdeskrig, og økonomisk sammenbrudd. Maximinus' første krig var mot alamannerne som han beseiret i myrområdene ved Agri Decumates, men med stor romerske tap. Etter seieren tok han tittelen Germanicus Maximus, opphøyde sin sønn til rangen av cæsar og princeps iuventutis («første borger»), og sin avdøde hustru Paulina guddommeliggjort. Maximinus satte muligens en andre militær kampanje rettet dypt inn i Germania, beseiret en germansk stamme bortenfor elven Weser i slaget ved Harzhorn i 235. Etter å ha sikret den germanske grensen, i det minste for en tid, satte Maximinus opp vinterleir ved Sirmium i Pannonia, og fra denne forsyningsbasen bekjempet han dakere og sarmatere i løpet av vinteren 235–236.
Gordian I og Gordian II
Tidlig i 238 i provinsen Africa bedrev en myndighetsperson innen skattevesenet utpressing via falske dommer i korrupte domstoler mot en del lokale landeiere. Da misnøyen nådde et toppunkt, førte det til et storstilt opprør i provinsen. Landeierne bevæpnet seg og marsjerte inn i Thysdrus (dagens by El Djem i Tunisia) hvor de slo i hjel den korrupte myndighetspersonen og hans livvakter. De utropte deretter den aldrende provinsguvernøren, Marcus Antonius Gordianus Sempronianus (Gordian I), og hans sønn (Gordian II), som keisere. Senatet endret sin allianse og ga både Gordian og Gordian II tittelen som Augustus («ærverdig», det vil si keiser), og begynte å drive kampanje i provinsene til støtte for paret. Maximinus som hadde vinterleir ved Sirmium, samlet øyeblikkelig sammen hæren og marsjerte mot Roma.
I mellomtiden hadde opprøret i Nord-Afrika ikke gått som planlagt. Provinsen Africa grenset i vest mot provinsen Numidia hvor dets guvernør Capelianus lenge hadde hatt en motsetningsforhold til Gordian. Han kontrollerte en legionenhet, Legio III Augusta, og marsjerte mot Kartago og med letthet slo han ut den lokale militsen som forsvarte byen. Gordian II ble drept i kampene og da hans far fikk høre om sønnens død, hengte Gordian I seg i beltet sitt.
Pupienus, Balbinus, og Gordian III
Da opprøret i Afrika falt sammen, befant senatet seg i en stor fare. Etter å ha gitt sin støtte til Gordian kunne senatet ikke forvente mildhet fra Maximinus som hastet mot Roma. I denne knipen bestemte de seg for å trosse Maximinus, og valgte to av sine egne, Pupienus og Balbinus, som medkeisere. Da folket i Roma fikk høre at senatet hadde valgt to menn fra patrisierklassen, menn som folk flest ikke verdsatte, protesterte de og møtte det keiserlige opptoget med stokker og steiner. En fraksjon i Roma foretrakk Gordians barnebarn, Gordian III, og det brøt ut gatekamper mellom fraksjonsgruppene. De nyutvalgte medkeiserne hadde ikke annet valg enn å inngå kompromiss, og sendte bud på barnebarnet som ble utnevnt til Cæsar.
Nederlag og død
Maximinus fortsatte sin ferd mot Roma, men ved byen Aquileia i nordlige Italia ble byportene stengt for ham. Under den uventet beleiringen av byen ble hans tropper misnøyde og fiendtlig stemt ettersom de allerede led av sult og sykdommer. I mai 238 gikk soldater fra Legio II Parthica inn i hans leir og drepte ham, og dessuten hans sønn og hans fremste ministrer. De hogde hodene av de døde og satte dem på staker og fraktet dem til Roma med menn fra kavaleriet.
Pupienus og Balbinus ble på denne måten ubestridte medkeisere. I keiserlister regner man likevel Gordian I og Gordian II som Maximinus' etterfølgere, selv om de døde før Maximinus.
Politikk
I henhold til den tidlige kirkehistorikeren Eusebius av Cæsarea, hadde den keiserlige husholdningen til Maximinus' forgjenger, Alexander, bestått av mange kristne. Eusebius hevdet at Maximinius hatet sin forgjengers husholdning og beordret mange av kirkelederne skulle henrettes. I henhold til Eusebius sendte denne kristenforfølgelsen i 235 Hippolytus av Roma og pave Pontian (Pontianus) i landsforvisning. Andre bevis mindre preget av kristen propaganda hevder at forfølgelsene var lokale i provinsene hvor de skjedde framfor under direkte ledelse av keiseren.
Framtoning
Kilder i antikken, som strekker seg fra den upålitelige Historia Augusta til Herodianus, framstiller Maximinus som en mann av betydelig større fysisk størrelse, langt større enn andre av sine samtidige. I antikke skulpturer og i avbildninger på mynter er han framstilt som en mann med en framtredende panne, nese og kjeve. Det ble sagt at hans tommel var så stor at han brukte sin hustrus armbånd som ring på den. Den nøyaktige størrelsen på Maximinus vil antagelig aldri bli kjent, men han var uansett en mann av betydelig størrelse. Den jevnlige framstillingen av en mann med en framtredende panne, nese og kjeve, har fått en del forskere til mistenke at dette kan muligens være symptomer på en form for overvekst, eksempelvis akromegali.
I henhold til Historia Augusta, var han av «slik størrelse, at Cordus rapporterte at menn sa han var ca 2,5 meter høy.» Det er meget sannsynlig at dette er an av mange overdrevne fortellinger i Historia Augusta og sitatet fra en «Cordus» er en av flere fiktive autoriteter som verket benytter seg av. Også Herodianus, en samtidig av Maximinus, nevner ham som en mann av stor størrelse: «Han var i ethvert tilfelle en mann av en slik skremmende framtoning og enorme størrelse at det er ingen opplagt sammenligning å trekke med hvilken som helst av de best trente greske atleter eller fra barbarenes krigerelite.»
En del moderne historikere har tolket fortellingene om Maximinus' uvanlige høyde og størrelse, foruten annen informasjon om hans framtoning, som enorme svetting og overmenneskelig styrke, som populære stereotyper som hadde til bevisst hensikt å framstille ham fysisk som en barbarisk banditt eller å framheve beundringen og/eller avsmaken som forestillingen om soldaten vekket i den sivile befolkningen.
Adams County (Washington)
Adams County er et fylke i den amerikanske delstaten Washington. Det ligger i de østlige delene av staten og det grenser mot Lincoln County i nord, Whitman County i øst, Franklin County i sør og mot Gran County i vest.
Adams Countys totale areal er 4,998 km² hvorav 12 km² er vann. I 2000 hadde fylket 16,428 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Ritzville mens største by er Othello. Fylket ble grunnlagt i 1883 og det har fått sitt navn etter USAs andre president John Adams.
Trøndersk
Trøndersk, eller trøndsk, er benevnelsen på talemålet i Trøndelag. Inkludert i dialektområdet eller nært beslektet er også talemålet på Nordmøre, i Bindal i Nordland, i Frostviken i Sverige og på Kvikne og i Elgå i Hedmark. Trøndersk tilhører den østnorske dialektgruppen. Noen fellestrekk med andre østnorske dialekter er jamning, lavtone-setningsmelodi og retroflekse konsonanter. Andre trekk som palatalisering og apokope er felles med nordnorsk. Den svenske nabodialekten jemtsk er også nært beslektet med trøndersk.
Fordi de trønderske dialektene dekker et forholdsvis stort geografisk område, finnes det også tilsvarende store forskjeller dialektene imellom. Bymålet i Trondheim har en mer normert grammatisk struktur enn bygdedialektene, etter påvirkning fra det dansk-norske skriftspråket og «den dannede dagligtale». Trondheimsmålet påvirker nabodialektene gjennom regionalisering.
Særegenheter
Trøndersk er lett å kjenne igjen grunnet flere språklige trekk, slik som apokope (bortfall av siste vokal som å kast i stedet for å kaste), jamvekt med utstrakt bruk av jamning, kløyvd infinitiv, palatalisering, retrofleks flapp og førstestavelsestrykk i lånord (som, ikke ). Dessuten er det personlige pronomenet (første person, subjektsform) æ svært utbredt, i tillegg til nektingsadverbet itj. Undersøkelser i Trondheim viser at stadig flere ungdommer i byen erstatter itj med ikke som nektingsadverb, på tross av at ordene ikke og itj tradisjonelt har hatt ulike betydninger i byen. Forskning publisert i 2010 viste at det blant unge i Trondheim var mindre forskjell på «fintrøndersk» og «gatespråk». Noen typiske trønderske trekk (blant annet palatalisering) hadde blitt mindre utbredt i byen til fordel for østnorske former.
Variasjoner
Det er til dels store forskjeller mellom de trønderske dialektene. Tradisjonelt har man pleid å skille mellom inntrøndersk og uttrøndersk, hvor gjennomføringen av jamningen definerer skillet. Typiske inntrønderske former er våttå (eller vatta i Namdalen) («vite») og vukku («uke»), mot uttrøndersk vætta og vækka. I tillegg til Namdalen vil altså dialektene på Innherred og i Stjørdalen være inntrøndersk. Til Trondheim hører også formene vær og værra, hvor førstnevnte er lånt fra bokmål (med bortfall av endevokal), mens sistnevnte er en mer typisk uttrøndersk form.
Bymålet i Trondheim varierer mellom ytterpunkter som «fintrøndersk» eller «pentrøndersk» – opprinnelig sosiolekten hos byborgerskapet, et talt riksmål med pronomenet jei og et trøndersk tonefall som typiske kjennetegn – og talemål som ligger tettere opp til bygdemålene.
Også i ordtilfanget finner en til dels store forskjeller, hvor de tradisjonelle dialektordene som et kompromiss ofte blir erstattet med en dialektal uttale av ordet som brukes i bokmål:
Et annet eksempel på variasjoner er variantene av ordet «gulv», som heter gålv eller gulv i Trondheim, gælv eller gølv i Inntrøndelag, og konsekvent gølv på Frosta.
Piggsvinfamilien
Piggsvinfamilien (Erinaceidae) eller piggsvindyr (Erinaceomorpha) er familie med pattedyr (Mammalia) som grupperes som insektetere (Eulipotyphla) og omfatter flere arter i både Eurasia og Afrika. Omkring to tredjedeler av artene har karakteristiske pigger i stedet for vanlig pelsbehåring. En art finnes i Norge.
Trøndersk
Variasjoner
Bymålet i Trondheim påvirker dialekten i de mindre byene/tettstedene i Trøndelag, som f.eks. Orkdal, Verdal, Levanger, Namsos og Stjørdal, og dialekten i disse tettstedene påvirker igjen dialektene i nærliggende bygder. En dialekt som derimot har holdt seg ganske godt, når man ser på avstandene til større steder, er tydalsdialekten. Og kystkommunene Hitra og Frøya. Blant annet er dativ ofte beholdt, et trekk som er i ferd med å forsvinne fra de fleste dialekter, og preposisjonen «hos» heter som regel me, mens den i øvrig trøndersk vanligvis heter åt og te. Eksempelvis betyr «å gå i skoja oppi me ås» det samme som «å gå i skogen oppe hos oss». Legg også merke til formen skoja, som er en dativform av skojen.
Piggsvinfamilien
Beskrivelse
Piggsvindyr har lang og spiss snute og er terrestriske sålegjengere, som både kan klatre og svømme. De har moderat store øyne og ører. Alle artene har fem tær på hver fot, unntatt Atelerix albiventris som kun har fire tær på hver fot. Derfor kalles denne arten ofte firetåpiggsvin.
Trøndersk
Tonefall
På norsk og andre moderne germanske språk ligger trykket på første stavelse i alle arveord. Normalisert talemål, og dialektene på Vestlandet og i Nord-Norge, beholder derimot det opprinnelige trykket i lånord. Trøndersk følger ikke denne regelen, og har trykk på første stavelse i alle ord, i likhet med dialektene i bygder og arbeiderklassebydeler på Østlandet.
Piggsvinfamilien
Beskrivelse
Som andre insektetere er artene stort sett nattaktive og har fossorial adapsjon, men noen rottepiggsvin (Galericinae) kan også være aktive på dagtid. Noen arter har dessuten vinterdvale. Hos noen arter er fortennene forstørret, men ikke i samme grad som spissmusene.
Trøndersk
Tonefall
I Verdal har sammensatte ord trykk på det andre leddet, slik at navnet på kommunen uttales med trykk på a-en. Dette er et fenomen som også forekommer andre steder i Norge, for eksempel i Nord-Gudbrandsdalen og på Sunnmøre.
Comgall av Dalriada
Comgall mac Domangart (død ca. 538) var konge av Dalriada i dagens Skottland fra ca. 507 til sin død. I en kilde sies det at han døde i det 35. året av sin regjeringstid.
Trøndersk
Tonefall
Dialektene på Vestlandet og i Nord-Norge har høytone-setningsmelodi der det første ordet i en fortellende setning uttales med lys tone, før tonen synker. Trøndersk har derimot lavtone-setningsmelodi der fortellende setninger har en jevn tone. Intonasjonen minner om normalsvensk, og tonen stiger ikke på slutten av setningen, slik den gjør på østlandsk.
Piggsvinfamilien
Beskrivelse
Piggsvindyr er insektetere, men spiser også mye annet, for eksempel virvelløse dyr, reptiler, åtsler, røtter og frukt. De fleste artene kan derfor hevdes å være altetere.
Trøndersk
Tonefall
Trøndersk har tonelag som brukes til å skille ulike ord. I dialekter med dativ har dativformen tonem 2. Den eneste forskjellen på nominativ og dativ i intetkjønnsord er ofte tonelaget.
Piggsvinfamilien
Slektskap mellom insektetere
Inndelingen av Eulipotyphla følger Brace et al. (2016) og inkluderer den utdødde familien Nesophontidae. En studie fra 2002 bekrefter at spissmus og piggsvin er søstergrupper. Slektstreet under inkluderer de fire eksisterende familiene og følger Roca et al., 2004. Brandt et al. (2016) bekrefter gjennom sin forskning med mitokondrielt DNA at Solenodontidae har en basal posisjon i treet.
Trøndersk
Tonefall
Ord med apokope har som regel en egen stigende-fallende tone (cirkumfleks).
Piggsvinfamilien
Systematisk inndeling
Inndelingen av piggsvinfamilien følger Wilson & Reeder (2005), men den regnes ikke som avklart. Familien er inndelt i to underfamilier og 10 slekter, med til sammen 24 arter. Norske navn på artene er ikke offisielle navn, men kun en midlertidig beskrivelse.
Trøndersk
Grammatikk
En kort gjennomgang av hovedtrekk i grammatikken i trønderdialektene:
Piggsvinfamilien
Internt slektskap
De interne slektskapsforholdene mellom slektene i piggsvinfamilien må ifølge He et al.(2012) regnes som uavklarte, selv om Erinaceinae og Galericinae har støtte som distinkte underfamilier. Likeledes støttes at kladen med slekten Hylomys også inkluderer de to artene Neohylomys hainansensis og Neotetracus sinensis, samt at slektene Atelerix og Erinaceus er søstergrupper.
Trøndersk
Adjektiv
Adjektiv bøyes nesten som på nynorsk, men med apokope i komparativ: Svart, svartar, svartast
Comgall av Dalriada
Han var sønn av Domangart I, som han etterfulgte. Han ble selv etterfulgt av sin bror Gabhran.
My Tennessee Mountain Home (sang)
«My Tennessee Mountain Home» er en amerikansk countrysang med melodi og tekst av Dolly Parton, som også spilte den inn på plate.
Jón Magnússon
Jón Hjaltalín Magnússon (født 2. april 1948) er en islandsk tidligere håndballspiller.
My Tennessee Mountain Home (sang)
Den brukte bilder fra hennes barndom, slik som å holde i hverandres hender på verandahusken, nyte naturen og spasere hjem fra kirken.
Den var den syvende sangen på hennes konseptalbum My Tennessee Mountain Home fra 1973. Sangen ble spilt inn i RCA Studio «B», Nashville, i september 1972 og utgitt på single i februar 1973. Den nådde en femtendeplass på den amerikanske countrysinglelisten. Produsent var Bob Ferguson.
Maria Muldaur utgav «My Tennessee Mountain Home» på sitt soloalbum fra 1973 med samme tittel som artisten selv.
Parton gjeninnspilte sangen på sitt livealbum Heartsongs i 1994.
En coverversjon med Elisabeth Andreasson ble utgitt på hennes album Short Stories fra 2005.
En innspilling av det svenske dansebandet Lasse Stefanz med barnekor hadde tittelen «Et bättre liv». Den svenske teksten var skrevet av psevdonymet «Mackan». Sangen ble utgitt på albumet Den lilla klockan i 1986.
Norsk versjon
Steinar Fjeld har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Barneår».
Trøndersk
Verb
Verbene kan bøyes vidt forskjellig i forskjellige varianter av dialekten, eksempelet under viser en tradisjonell bøyning fra Inntrøndelag, og en nyere bøyning fra trondheimsområdet, men også på disse stedene kan det være variasjon.
Fylkesvei 4682
Fylkesvei 4862 (Fv4862) går mellom Hjelmelandsvågen og Laugaland i Hjelmeland kommune i Rogaland.
Jón Magnússon
Magnússon som har 46 kamper og 131 mål for det islandske herrelandslaget, representerte Island i de olympiske leker i 1972.
Conall I av Dalriada
Conall mac Comgall (død ca. 574) var konge av Dalriada i dagens Skottland fra ca. 558 til sin død.
Fylkesvei 4682
Den kommunale vegen mellom Laugaland og Tøtlandsvik var opprinnelig del av fylkesvegen.
Panagrius
Panagrius er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.
Piggsvinfamilien
Andre piggsvin
Beskrivelsen piggsvin brukes også om dyr som ikke tilhører piggsvinfamilien, men har lignende hårpigger. Dette gjelder blant annet hulepiggsvin og trepiggsvin, som er to ulike familier med gnagere, og maurpiggsvin, som er kloakkdyr.
Piggsvin i religion
Innenfor zoroastrismen har piggsvinet en fremskutt plass, da det tilbringer mye av sin tid med å fortære insekter, som denne religionen anser som mørkets myldrende yngel. Ett av djevelens tilnavn, Belsebub, er egentlig Baal Zebul (= herre over fluene, fluenes herre).
Fylkesvei 4682
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 660. Samtidig med endringen ble veien forlenget til Funningsland med den tidligere fylkesvei 647.
Trøndersk
Verb
I eksempelet ovenfor kan man se at den første vokalen i infinitivsformen (å), forander seg videre til e, o og i når verbet bøyes. De alternative bøyningsformene i presens og perfektum er vanligere blant de yngre og i byene, som ofte snakker en mindre bred variant av trøndersk.
Spørreord
Dette skjemaet viser forskjellige trønderske varianter av spørreordene:
Panagrius
Utbredelse
Artene er beskrevet fra det sørlige India.
Ramsvik kirke
Ramsvik kirke er en langkirke fra 1908 i Indre Fosen kommune, Trøndelag fylke.
Byggverket er i tre og har 200 plasser. Det ligger mellom de to bygdene Råkvåg og Husbysjøen.
Trøndersk
Spørreord
Det som er verdt å merke seg er at kæm og ka går igjen over hele Trøndelag, mens ord som kor, korsn, samt koffor og korfor er typiske for Trondheim og ord som hænn, kålles og kåffer er typiske for Inntrøndelag. I bymålet i Trondheim er det ikke uvanlig at k-en først i spørreordene uttales med v- som på Østlandet.
Dativ
Det grammatiske kasuset dativ har eksistert helt siden norrønt og lenge før det, men lever fortsatt i noen få trønderdialekter. Mest seigliva er dativen i deler av tydalsdialekten, hvor den også er å finne i yngre mål. Også i Inntrøndelag finner man bruk av dativ.
Eksemplene nedenfor er fra dialekten på Skatval, hvor særlig eldre personer fortsatt bøyer stedsnavn (Fløan, Fløom), personlige pronomen (han, hanom) og substantiv i dativ. En kan se for seg følgende dialog:
De neste eksemplene er fra dialekten på Innherred:
Konsonanter
I dette avsnittet brukes det internasjonale fonetiske alfabetet (IPA).
Conall I av Dalriada
Det kan ha vært Conall som ga øya Iona til Columba.
Homophileurus integer
Homophileurus integer er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
En middelsstor (gjerne 25-30 millimeter), avlang, blankt svart hornbille. Hos denne slekten er pronotum mye bredere enn langt, med en bred og dyp midtfure, hvelvet og blankt. Hannen har to korte horn i pannen, langt ut på sidene. Dekkvingene har grove og sterke punktstriper.
Levevis
Larvene utvikler seg i tuene/reirene til trelevende termitter. De lever av termittene og det er sannsynlig at de kan gjøre betydelig skade på koloniene. De voksne billene kan også finnes inne i termitt-tuene, de flyr også om natten og kommer gjerne til lys.
Utbredelse
Arten er kjent fra Panama, Guyana og Brasil.
Conall I av Dalriada
Han var sønn av Comgall, som var konge til ca. 538, og ble etterfulgt av sin bror Gabhran. Conall I etterfulgte sin onkel ved dennes død, og ble selv etterfulgt av sin fetter Aedan.
Trøndersk
Konsonanter
I likhet med andre dialekter i den nordlige delen av Norge blir l og n palatalisert etter trykksterk, kort vokal: mann [maɲ], ball [baʎ]. I enkelte tilfeller blir også d og t palatalisert: fadder [faɟer], fett [fec]. Dialekten i Lierne har, i likhet med jemtsk, ikke palatalisering. I store deler av Sør-Trøndelag og Nordmøre blir n i noen ord palatalisert også i trykksvak stavelse, guttene [gutaɲ], noen [noɲ].
Trøndersk har i likhet med østlandsk, romsdalsmål, nordnorsk, og store deler av svensk retroflekse konsonanter. Dette innebærer at del konsonantforbindelser med r trekkes sammen til en enkel konsonant: kart [kaʈ], «sint» [gæɳ]. Den mest kjente retroflekse konsonanten er tjukk l (IPA: ɭ]. Den kan i likhet med de andre retroflekse konsonantene bare forekomme i innlyd og utlyd. I trøndersk er som regel både l og -rð blitt til tjukk l: sol [soɭ], gård [gaɭ] eller [goɭ]. I sørvestre deler av Sør-Trøndelag er -rð blitt til r.
Gammel -tl- har i den sentrale delen av området blitt til frikativisk l (IPA: ɬ). Denne lyden forekommer i noen få ord: lille [liɬə], «pyse» [taɬ], «pysete» [taɬot]. Dette er en sjelden språklyd, som i Europa ellers bare finnes i walisisk og i jemtsk, men trøndersk har altså hele fire allofoner av l.
Røros-dialekten har en egen s, som artikuleres lenger bak i munnen enn vanlig på norsk. Det påstås ofte at dette skyldes påvirkning fra tyske gruvearbeidere.
Vokaler
I likhet med nordnorsk har de fremre vokalene i, y og e blitt senket til hhv. e, ø og æ, som i f. eks. fesk (fisk), høtt (hytte) og flæsk (flesk).
Noen vokalskifter er mer lokale, som for eksempel i Stjørdal der smør er blitt til smær, og dør til dær. Dette er forøvrig resultat av et helt eller delvis bortfall av en distinkt vokallyd (i lydskrift representert ved œ) som kan beskrives som en mellomting av æ og ø, som fortsatt finnes brukt av enkelte. Tidligere var lyden såpass utbredt at ord som sjæl (skille) og sjœl (skylle) hadde betydningsforskjell, men i dag uttales begge disse ordene oftest likedan, som sjæl eller sjøl. Denne lyden er fortsatt vanlig i Verdal.
Gammel selbudialekt har nasale vokaler, for eksempel bygdã. Disse vokalene opptrer i de ordene der -n falt bort i overgangen mellom norrønt og moderne norsk. En periode i middelalderen hadde sikkert all norsk, og mange svenske dialekter, nasale vokaler.
Meldalsdialekten har en egen i-lyd.
I Namdalen uttales ofte gammel á som ao, båt [baot]. Dette er eller mest kjent fra Indre Sogn, Voss, Jämtland og Island.
Le Mesnil-Durand
Le Mesnil-Durand er en kommune i departementet Calvados i regionen Normandie, nord i Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Livarot som ligger i arrondissementet Lisieux. I 2010 hadde Le Mesnil-Durand 318 innbyggere.
G.I. Blues
G.I. Blues er et musikkalbum av Elvis Presley, utgitt 1. oktober 1960. Albumet inneholder musikk fra filmen G.I. Blues.
Le Mesnil-Durand
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Le Mesnil-Durand
Referanse:INSEE
G.I. Blues
Bonusspor på utgivelsen fra 1997
Alternative versjoner
Gusuku
Gusuku (japansk: 御城; okinawisk: gusiku) er en type slott eller borger på Ryukyuøyene i Okinawa prefektur i Japan. Mange gusuku og de til dem relaterte kulturelle levninger er blitt listeført som verdensarv av Unesco, under navnet Gusuku-steder i kongedømmet Ryukyu.
Viðar Símonarson
Viðar Símonarson (født 25. februar 1945) er en islandsk tidligere håndballspiller.
Børge Kjeldstad
Børge Kjeldstad (født 2. februar 1970 i Trondheim) er en norsk billedkunstner som arbeider i olje, akryl og på papir. Hans kunstneriske arbeid er primært figurativt. For sitt arbeid som billedkunstner er Børge Kjeldstad støttet av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab. Børge Kjeldstad har også mottatt Sparebank 1 Midt-Norge sitt TÆL-stipend innen kategorien Kunst.
Kunstnerisk arbeid
Børge Kjeldstad sine bilder tematiserer både livet som kunstner og politiske eller samfunnsmessige problemstillinger. Politiske tema Kjeldstad har behandlet i sin kunst er blant annet den andre verdenskrig, kvinneundertrykking, åpen programvare, manglende respekt for menneskerettigheter, selvforsvar mot overfallsvoldtekter, miljøvern og gjenoppbygging av historiske minnesmerker.
Blant Kjeldstads mest verdsatte malerier er det politisk ladede bildet av den dødsdømte iranske tobarnsmoren Sakineh Mohammadi Ashtiani: Bildet ble malt på hovedgaten i Trondheim og deretter distribuert på internett til fri politisk bruk.
Utdannelse
I 2010-2011 ble Børge Kjeldstad valg ut til å delta på det ettårige pilotprosjektet Bedriftsutvikling for Kunstnere som var støttet av Trondheim kommune, Sør-Trøndelag fylkeskommune og Innovasjon Norge.
Børge er også daglig leder i gründerfirmaet Carrycut som hjelper folk og bedrifter med å finne enkel varetransport til overkommelig pris.
Jan Fischer
Jan Fischer (født 2. januar 1951) er en tsjekkisk samfunnsøkonom og statistiker. Han var Tsjekkias statsminister fra 8. mai 2009 til 28. juni 2010.
Fischer ble født i Praha i en jødisk familie. Han fullførte utdanningen sin ved det økonomiske universitetet i Praha i 1974. Fra 1980 til 1989 var han medlem i Det tsjekkoslovakiske kommunistpartiet. Etter studiet jobbet han i det tsjekkoslovakiske statistiske sentralbyrået, som han var leder for fra 1990 til splittingen av landet i 1993. I april 2003 ble han leder for det statistiske sentralbyrået i Tsjekkia (Český statistický úřad).
Etter at regjeringen til Mirek Topolánek falt i mars 2009 fikk Fischer i oppdrag å danne ei partiuavhengig regjering av eksperter. Regjeringen ble innsatt den 8. mai. Fischer overtok dermed også den rullerende stillingen som formann for Det europeiske råd fram til 30. juni 2009.
Vilfredo Pareto
Vilfredo Federico Damaso Pareto (født 15. juli 1848 i Paris i Frankrike, død 19. august 1923 i Céligny i Sveits) var en italiensk sosiolog, økonom og filosof. Han regnes ofte som en av grunnleggerne av både sosiologien og sosialøkonomien, men har også bidratt innen statsvitenskapen, særlig gjennom sine studier av politiske eliter.
Bakgrunn
Pareto ble født som Wilfried Fritz Pareto. Hans foreldre var marki Raffaele Pareto, en immigrant som nedstammet fra en genovesisk adelig kjøpmannsfamilie som hadde kjempet side ved side med Giuseppe Mazzini, og den franske Marie Méténier. Navnet Wilfried Fritz fikk han med henblikk på den tyske revolusjon 1848/49. Familien Pareto reiste i 1858 tilbake til Nord-Italia.
I 1870 avsluttet Pareto sitt ingeniørstudium ved Politecnico di Torino.
Tidlig karriere
Han arbeidet så for et jernbaneselskap, og så for et jernstøperi. I 1889 giftet han seg med russiske Alexandra Bakunin (1860–1940). I 1890 innledet han en brevveksling med Maffeo Pantaleoni, den gang direktør for handelshøyskolen i Bari og senere professor ned universiteter i Roma, Napoli og Genova.
Økonomi og sosiologi
I 1893 ble Pareto kalt til lærestolen for handelsvitenskaper ved Université de Lausanne. Han overtok der etter den sterkt matematisk orienterte Léon Walras. Han ble medgrunnlegger av emnefeltet velferdsøkonomi. I 1896 oppdaget Pareto at inntekstfordelingen ikke følger noen normalfordeling; han innså da at den hadde en annen dynamikk. Fra Pareto stammer også funnet av den såkalte Pareto-optimalitet (1897).
ISO 3166-2:NG
ISO 3166-2:NG er Nigerias del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Orginazation for Standardization (ISO), som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
Vilfredo Pareto
Økonomi og sosiologi
Fra 1898 viet Pareto seg til sosiologien.
ISO 3166-2:NG
For Nigeria er det definert koder for 1 hovedstadsdistrikt og 36 delstater. Hovedstadsdistriktet Abuja har spesiell status på linje med delstatene.
Vilfredo Pareto
Økonomi og sosiologi
I 1900 eller 1901 dro han til Céligny ved Genfersjøen og skilte lag i 1903 fra sin første hustru. Han fikk i 1905 med Jeanne Régis (1879–1948) en datter ved navn Marguarita Antoinette Régis. Fra 1906 hadde han et livsfellesskap med barnets mor, som han så giftet seg med i 1923 etter å lovmessig skilt seg fra sin første hustru.
ISO 3166-2:NG
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er NG, ISO 3166-1 alfa-2-koden for Nigeria. Andre del er to bokstaver.
Vilfredo Pareto
Paretos eliteteori
Pareto gir en bred og en smal definisjon av elite. I bred forstand har enhver aktivitet en elite, der noen peker seg ut framfor de andre. I smalere forstand bruker han begrepet om de ledende innen politikken, den styrende eliten, som han deler i to grupper: Den ene er grunnleggende konservativ; den vil beskytte så vel maktposisjoner som rådende institusjonelle ordninger. Den andre er nyskapende, opposisjonell og mer brutalt pågående. Dette betyr at eliten ikke bare består av de som sitter ved makten, men også tidligere makthavere og framtredende opposisjonelle. Eliten omfatter de gruppene som de mektige til enhver tid rekrutteres fra.
ISO 3166-2:NG
Endringer
Følgende endringer i Nigerias oppslag har blitt kunngjort i nyhetsbrev fra ISO 3166/MA siden ISO 3166-2 først ble utgitt i 1998:
Vilfredo Pareto
Paretos eliteteori
Som økonom er Paretos navn knyttet til økonomisk effektivitet. En tilstand er pareto-optimal hvis ingen kan få det bedre uten at noen samtidig får det verre.
Innflytelse
Da Pareto døde i 1923 skrev et tidsskrift som var blitt grunnlagt av Mussolini at selv om Pareto beklagelig nok ikke hadde vært fascist hadde han ikke desto mindre bidratt meget til deres ideologi.
I USA har hans popularitet variert fra en fremstående stilling da han først ble oversatt i 1936, men etter andre verdenskrig anså mange han for å være en fiendens ideolog. Han fikk også betydning for Theodor Adorno, som henviser til ham i The Authoritarian Personality (1950). Som økonom fikk han stor innflytelse på Harvard University.
Active Endeavour
Active Endeavour er en NATO-operasjon satt i gang oktober 2001, i kampen mot terrorisme. I denne operasjonen overvåkes skipstrafikken i Middelhavet. Deltakende land er Albania, Kroatia, Belgia, Danmark, Tyskland, Italia, Nederland, Norge, Polen, Portugal, Spania, Tyrkia, Storbritannia, USA, Canada, Israel, Russland, Ukraina, Egypt, Marokko, Tunisia, Georgia og Montenegro.
Norske skip i Active Endeavour
Til denne operasjonen har Norge bidratt femten ganger, med fem fregatter, fire missiltorpedobåter, fire undervannsbåter og to overvåkningsfly. KNM «Narvik» deltok i to perioder fra 2001-2002, KNM «Trondheim» høsten 2002, 21. MTB skvadron og mobilt støtteelement i 2003, KNM «Narvik» igjen i 2004 og KNM «Trondheim» i 2005. I tillegg kommer to P-3 Orion overvåkningsfly i 2005 og 2006.
Flere Ula-ubåter har deltatt i Active Endeavour. Ubåtenes oppgave er å innhente informasjon om skipstrafikken, og de har utmerket seg som blant de mest effektive. Under operasjonen i det subtropiske klimaet ble et problem med kjølingssystemene oppdaget, og KNM Ula har fått en oppgradering som skal sørge for at temperaturene ikke blir for høye.
Avi Shlaim
Avi Shlaim (født 31. oktober 1945) er en irakisk-britisk-israelsk historiker som jobber ved St. Antony's College ved University of Oxford. Han tilhører de såkalte nye historikerne som i sin forskning går mot det som i Israel i stor grad utgjør den offisielle sannheten om landets og folkets historie.
Han er mest kjent for boka «The Iron Wall: Israel and the Arab World» fra 2001 der han tar for seg Israels forhold til den arabiske verden generelt og palestinerne spesielt, og konkluderer med at landet har søkt konflikt fremfor samarbeid. Han er også en krass kritiker av israelske myndigheters håndtering av palestinerne, og har tatt til orde for økonomiske sanksjoner mot Israel.
Xiong Xianghui
Xiong Xianghui (født 12. april 1919 i Fengyang i provinsen Anhui i Kina, død 9. september 2005 i Beijing) var en kinesisk spion og senere diplomat. Han spilte en rolle i de kinesiske kommunisters seier over Kuomintang under den kinesiske borgerkrig, var senere en av statsminister Zhou Enlais rådgivere, tilknyttet Folkerepublikken Kinas diplomati, og bidro til å berede grunnen for bedrede sino-amerikanske relasjoner.
Dødehavsrullene
Dødehavsrullene er en samling av cirka 950 religiøse tekster fra jødisk tro og kultur, nedskrevet mellom 200 f.Kr. og 90 e.Kr., som ble funnet fra 1947 til 1956 i elleve huler i ørkenen ved Wadi Qumran, nordvest for Dødehavet.
Tekstene er av stor religiøs og historisk interesse, da de praktisk talt er de eneste kjente håndskriftene av bibeltekster fra før 100. Dødehavsrullene har gitt ny kunnskap om dannelsen av Tanákh/Det gamle testamente. Tekstene har også økt forståelsen av jødisk historie og fromhetsliv, og gitt rom for flere nye tolkninger av urkirkens liv og teologi.
Samfunnet som skapte skriftrullene
Skriftene i Dødehavsrullene stammer fra en gruppe som omtalte seg selv som «fellesskapet» (hebraisk: ha-jachad), også kjent som essenerne; dette var en gruppe gammeltroende som ca. 150 f.Kr. brøt med de jødiske makkabeerkongene og den teologiske skolen de beskyttet. Bruddet var etter alt å dømme dels begrunnet med ulike normer for rituell renhet og dels med ulike festkalendre. «Fellesskapet»s aktive periode er sammenfallende med Dødehavsrullenes produksjonsår: mellom 200 f.Kr. og 70 e.Kr.