cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jack Ryan
Patriot Games (1987)
Sean forsøker å angripe hans kone og datter. Ryan samtykker til å bli med i CIA (i en permanent stilling som analytiker) opprinnelig for å samle mer etterretning om Ulster Liberation Army. Senere iscenesetter Miller, og hans håndlangere, et nytt kidnappingsforsøk på prinsen og prinsessen av Wales - samtidig som de besøker Ryan-familien i deres hjem i Maryland. Imidlertid blir de overmannet av Ryan, sammen med vennen hans Robert «Robby» Jackson, og prinsen samt politi og marine-offiserer som befinner seg i nærheten. Kort tid etter disse opplevelsene, blir Ryans andre barn Jack Ryan jr. født.
Red Rabbit
Ryans første oppdrag for CIA var til London, for å samarbeide med agenter fra det britiske Secret Intelligence Service. Ryan får blant annet i oppgave å hjelpe til med avhoppet kommunikasjonsoffiser og medlem av det sovjetiske KGB, som hadde oppdaget at sjefen hans Jurij Andropov hadde gitt ordre om et attentat mot pave Johannes Paul II. Selv om Ryan og en liten gruppe britiske SIS-agenter hjelper «Kaninen» og hans familie med å komme seg til Europa, klarer de ikke å forhindre angrepet mot paven.
Paven blir bare såret i angrepet, og hans leiemorder blir tatt til fange. At kaninen hopper av viser seg etter hvert å være et stort kupp for både amerikanske og britiske etterretningsorganisasjoner. Ryan foreslår kort tid senere en ikke-militær langsiktig strategi, som han håper kan fremskynde Sovjetunionens kollaps - og endelig avslutte hele den kalde krigen.
The Hunt for Red October
Kaptein Marko Ramius, den sovjetiske marinens øverste ubåt-sjef, tar kommandoen over Красный Октябрь («Krasny Oktyabr» eller på engelsk: «Red October») den nyeste sovjetiske ubåten i Typhoon-klassen, om planlegger å hoppe av til USA sammen med en rekke andre offiserer. Ryan hadde møtt kaptein Ramius ved en sammenkomst ved en amerikansk ambassade i Sovjetunionen flere år tidligere. Ryan blir derfor bedt av admiral Greer om å orientere presidentens nasjonale sikkerhetsrådgiver Jeffrey Pelt og hans stab, på sin første tur til Det hvite hus, om Ramius sin bakgrunn og den nye sovjetiske ubåten.
The Cardinal of the Kremlin (1988)
Jack Ryan blir omplassert fra CIA sitt hovedkvarter i Langley, og blir en av admiral Greers assistenter. Kort tid senere blir Ryan sendt til Moskva som en av representantene under en av de aller første Start-avtalene, og senere er han med på å hjelpe en CIA-agent med kallenavnet CARDINAL ut av Sovjetunionen.
Underveis tvinger Ryan også KGB-leder Nikolay Gerasimov til å hoppe av til Vesten, på grunn av hans anti-amerikanske meninger - noe som kunne sette alle avtaler mellom USA og Sovjet om reduksjon av atomvåpen i fare.
Clear and Present Danger (1989)
Jack Ryan blir midlertidig forfremmet, når Greer blir innlagt på sykehus med kreft. Til tross for dette, blir ikke Ryan gjort oppmerksom på en svært hemmelig og ulovlig CIA-operasjon, oppmuntret av den amerikanske presidenten, som påstår at narkotika-misbruk blant amerikanske borgere utgjør en «klar og nåværende fare» for amerikansk sikkerhet. Presidenten godkjenner et forslag fremmet av den korrupte Admiral Cutter, USAs nasjonale sikkerhetsrådgiver. Denne operasjonen retter seg mot colombianske narkobaroner i Sør-Amerika ved å bruke amerikansk infanteri av latin-amerikansk avstamning, samt sporadiske amerikanske luftangrep.
Ryan samarbeider blant annet med Federal Bureau of Investigation for å redde en liten gruppe amerikanske soldater som har blitt avskåret i Colombia på grunn av denne operasjonen. Men dette tvinger også Ryan til å gå glipp av Greers begravelse. I løpet av denne operasjonen møter han den amerikanske regjeringsagenten John Clark, som Ryan snart blir nær venn med. Men Ryan får også problemer med Elizabeth Elliot, en rådgiver for daværende president-kandidat J. Robert Fowler tidligere guvernør fra Ohio, og en av Cathy Ryans tidligere professorer.
The Sum of All Fears (1990)
Jack Ryan når sin høyeste stilling i CIA, visedirektør for sentral etterretning. Men karrieren hans settes i fare når J. Robert Fowler blir innsatt som president, og Elizabeth Elliott, Fowlers elskerinne, blir utnevnt som ny nasjonal sikkerhetsrådgiver. De nekter Ryan all ære for en nyskapende fredsplan i Midtøsten. Men den amerikanske ledelsen får snart panikk når en gruppe palestinske, og tidligere øst-tyske, terrorister detonerer en atombombe i Denver - midt under Super Bowl. Dette kaster nesten hele verden inn i en atomkrig mellom USA og Sovjetunionen.
Ryan og hans kollegaer i etteretningsmiljøet gjør sitt beste for å desarmere hele konflikten. Fowler gir ordre om å skyte opp en atom-missil mot Qom hvor den iranske ayatollahen holder til, men Ryan og hans kollegaer klarer å forhindre dette angrepet. Alle disse problemene får president Fowler til å trekke seg. Ryan velger også å trekke seg fra CIA. Men filmen avviker fra romanen på flere områder, blant annet ved å presentere en yngre, ugift Ryan - samt en intelligent president Fowler, som i filmen aldri hadde noen elskerinne. I tillegg blir atombomben detonert i byen Baltimore, i stedet for Denver. Filmen forandrer også terroristenes identitet fra arabere, til nazister.
Debt of Honor (1994)
Etter en kort periode som aksjemegler, vender Jack Ryan tilbake til offentlig tjeneste som nasjonal sikkerhetsrådgiver. Det har gått to og et halvt år siden Fowler trakk seg fra president-embetet. Hans tidligere visepresident Roger Durling, er på dette tidspunktet godt inne i sin egen periode som president. De må håndtere en ny krig mellom USA og Japan, samt et angrep på USAs økonomiske infrastruktur. Den nye visepresidenten, Ed Kealty, blir tvunget til å trekke seg etter en sex-skandale - og president Durling ønsker deretter å ansette Jack Ryan som ny visepresident.
Ryan takker ja til denne stillingen, under forutsetning av at han bare skal sitte frem til slutten av Durlings periode. Han ser på dette som en måte å avslutte sitt eget offentlige liv på. Men bare noen få minutter etter at kongressen har bekreftet Ryan som ny visepresident, krasjer en japansk pilot med vilje en Boing 747 rett inn i United States Capitol. Dette dreper de aller fleste av menneskene inne, inkludert de aller fleste medlemmene av den amerikanske regjeringen - og den sittende amerikanske presidenten. Dette gjør at Ryan må innsettes som ny president i USA.
Charles Ernest Beulé
Beulé kom i 1849 til Athen, der han foretok givende utgravninger på Akropolis, og ble i 1854 professor i arkeologi ved Bibliothèque nationale i Paris. I 1858–1859 bekostet han selv omfattende utgravninger omkring det gamle Kartago, og ble i 1860 medlem av blant annet L'Académie de beaux-arts, som han ble fast sekretær for i 1862. I 1871 ble han innvalgt i nasjonalforsamlingen, der han sluttet seg til den gruppen som var motstander av Adolphe Thiers konservative gruppe, og ble i 1873 innenriksminister i Albert de Broglies regjering fra mai til november 1873. Året etter begikk Beulé selvmord, trolig på grunn av både økonomiske som politiske feilgrep. Han utga en mengde arkeologiske, kunsthistoriske og historiske arbeider.
Michela Thaler
Michela Thaler (født 9. juli 1986) er en italiensk terrengsyklist.
Leuch
Leuch var en norsk håndverker- og handelsslekt på 16-, 17- og 1800-tallet.
Den stammet fra lavettmaker på Akershus Niels Pedersen (d. 1675). Niels var gift i sitt annet ekteskap med Karen Thomasdatter, som var enke etter Conrad Lauritzen Leuch, handelsmann i Oslo og død ca. 1632. Niels Pedersen hadde i sitt første ekteskap sønnene Peder Nielsen Leuch (ca. 1636–1693) og Morten Nielsen (født i 1630-årene og død før 1688), og de tok slektsnavnet Leuch etter stemorens første ektemann.
Peder Nielsens etterslekt
Peder Nielsen (1636–1693), senere Peder Nielsen Leuch, var opprinnelig skreddersvenn, kramkar og omreisende trelastarbeider, men slo seg opp som trelasthandler og ble rådmann i Christiania. Gjennom ekteskapet med Anne Mortensdatter, datter av Morten Lauritzen Ugle og Anna Pedersdatter Heide, ble han eier av bondegården Bogstad gård. Peder og Anne var foreldre til stadskaptein Morten Leuch d.e. (1665–1717), som var far til Peder Leuch (1692–1746) og Niels Leuch. Peder Leuch var far til Morten Leuch d.y. (1732–68), som var det siste medlemmet av Leuch-familien som eide Bogstad. Niels Leuchs sønn var tollbetjent Paul Leuch (død 1825). Med Paul Leuch døde slektsgrenen etter Peder Nielsen Leuch ut.
Peder Leuch (1692–1746) grunnla før 1716 firmaet Collett & Leuch sammen med fetteren Peter Collett (1694–1740). Sønnen Morten Leuch d.y. var barnløs, og hans enke Mathia Anker f. Collett ble senere gift med Bernt Anker, som også var barnløs. Bernts bror Peder Anker giftet seg med en pleiedatter av de barnløse eierne av Bogstad, Anna Elisabeth Cold. I 1773 solgte Leuch-familien Bogstad til Peder Anker.
Morten Nielsens etterslekt
Morten Nielsen, senere Morten Nielsen Leuch, var gjestgiver på Holmen (Asker), og giftet seg med enken Eva Mortensdatter, datter av Morten Lauritzen Ugle og søster av Anne Mortensdatter (se over). De var foreldre til vertshusholder i Christiania Hans Leuch (død 1721), som tok navnet Abelsted etter morens første ektemann. Hans Abelsted ble dermed stamfar for denne slekten Abelsted.
Haploeax
Haploeax er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore trebukker med lange antenner (gjerne betydelig lengre enn kroppen). På farge er de gjerne lyst grå- eller brunaktige med svarte flekker.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sentral-Afrika.
Pachitea
Pachitea er ei elv i Peru. Den er en av de største sideelvene til Ucayali, som igjen er en av hovedtilløpselvene til Amazonas. Pachitea er 393 km lang. Elva dannes ved samløpet av elvene Pichis og Palcazu, og renner langs østhellingen av Andesfjellene. Den munner ut i Ucayali rundt 40 km sør for Pucallpa.
NHL Entry Draft 2015
NHL Entry Draft 2015 var den 53. NHL Entry Draften. Den ble avholdt i BB&T Center i Sunrise, Florida. De tre første valgene var Connor McDavid, Jack Eichel og Dylan Strome.
Zoey Deutch
Zoey Francis Thompson Deutch (født 1994) er en amerikansk skuespiller, produsent og modell.
Nicolas Claire
Nicolas Claire (født 10. juli 1987 på Réunion) er en fransk håndballspiller, som spiller for den franske klubben.
Romania under EM i friidrett 1966
Romania deltok med 16 utøvere under EM i friidrett 1966 som ble arrangert 30. august–4. september 1966 i Budapest. Utøverne fra Romania tok ingen medaljer under mesterskapet.
Oxypoda
Oxypoda er en artsrik slekt av biller som hører til den store underfamilien Aleocharinae i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet arter, 34 av dem er funnet i Norge.
Utseende
Små til middelsstore (2-8 millimeter), oftest mer eller mindre røde eller brunaktige kortvinger. De kan minne om slekten Aleochara, men er jevnt over slankere. Føttene på alle tre beinpar er fem-leddete, og maksillepalpene består også av fem ledd. Det ytterste fotleddet er gjerne påfallende forlenget. Dekkvingene er gjerne tydelig innbuktet innenfor ytterhjørnet slik at dette blir litt uttrukket.
Levevis
Oxypoda-artene kan finnes i mange miljøer, men er særlig tallrike i skog. Mange av artene er aktive på høsten og delvis også om vinteren. Som andre kortvinger er de rovdyr som lever av ulike slags små leddyr. Noen av artene er tett knyttet til maur.
Those Without Sin
Those Without Sin er en amerikansk stumfilm fra 1917 regissert av Marshall Neilan.
Narkotikahandel
Narkotikahandel er et globalt svart marked som omfatter dyrking, fremstilling, distribusjon og salg av narkotika, det vil si ulovlige rusmidler. Lovlige rusmidler, slik som alkohol og tobakk, regnes ikke som narkotika på grunn av juridiske grunner.
Ifølge Store norske leksikon utgjør narkotika verdens tredje største ulovlige handelsvare, etter våpenhandel og menneskehandel.
Størrelsen på kartellene som står for den illegale narkotikahandelen kan variere stort, beroende på de gevinster som kan tas ut i produksjons- og distribusjonskjedens ulike steg. Distribusjonskjeden består av alt fra mindre langere, som kan være narkotikabruker selv, via gjenger og andre mellomhender til enorme multinasjonale organisasjoner.
Anders Gustafsson
Anders Gustafsson (født 7. april 1979 i Jönköping) er en svensk padler som konkurrerer for Jönköpings kanotklubb og Sverige.
Gustafsson var en del av det svenske K4-laget som ved de olympiske leker i Sydney i 2000 kom inn på en åttendeplass. I de olympiske leker i Aten i 2004 konkurrerte han i K1-500m, og kom til semifinalene. I de olympiske leker i Peking i 2008 kom Gustafsson seg til finalen, hvor han til slutt endte på en 7.-plass. Han deltok også i K2-1000m sammen med Markus Oscarsson, men de gav opp i forsøksheatet.
Hippocephala
Hippocephala er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, grå eller brunaktig trebukker. Antennene er ganske lange, hos hannene tydelig lengre enn kroppen. Hodet er påfallende lite. Pronotum er tydelige smalere enn de jevnbrede dekkvingene, omtrent sylindrisk. Oversiden er kledt med korte hår.
Levevis
Larvene lever vanligvis i de hule stammene på storvokste urter, særlig tistler og lignende. De voksne billene finnes ofte på blomster.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (India, sørlige Kina, Vietnam).
Island under EM i friidrett 1966
Island deltok med 3 utøvere under EM i friidrett 1966 som ble arrangert 30. august–4. september 1966 i Budapest. Utøverne fra Island tok ingen medaljer under mesterskapet.
Gresski
Gresski er en skiidrett som foregår på gress og ikke på snø. Som i alpin skiidrett har utøverne slalåmstøvler som er fastspent på skiene, og det brukes skjærende svinger (carving).
Michelle Dumaresq
Michelle Dumaresq (født 15. juni 1970) er en canadisk terrengsyklist.
Gresski
Beskrivelse
Skiene som brukes i konkurranser i gresski er korte med bånd som ruller. Sving foregår ved å vinkle skiene slik som i alpint. Ploging og skrensing er ikke mulig.
Josef Kaiser fra Baden-Württemberg fikk patent på gresski i 1963 og begynte salg av gresski med varemerket Rollka, av tysk «roll» (rulle) og «ka», fra hans etternavn Kaiser.
Enkelte kilder tilskriver tyskeren Richard Martin oppfinnelsen av sporten gresski i 1966, først som en måte å trene ski når det ikke var snø.
I 1971 ble det startet europacup, og fra 1979 arrangerer Det internasjonale skiforbundet (FIS) verdensmesterskap annethvert år. I 2000 ble europacupen erstattet med verdenscup i gresski. Det arrangeres renn i disiplinene slalåm, storslalåm, super-G, superkombinasjon og parallellslalåm.
Adrien Blanchet
Adrien Blanchet (født 6. mars 1866 i Paris, død 27. desember 1957 i Paris) var en fransk arkeolog og numismatiker, æresbibliotekar ved Département des medailles ved Bibliothèque nationale i Paris.
Filmselskap
Et filmselskap er et selskap som administrerer, finansierer og innehar juridisk ansvar for filmproduksjoner. I tilknytning til dette er filmselskaper gjerne involvert i utvikling og salg av filmrelaterte produkter, slik som filmmusikk, videospill, leker og klær.
De tradisjonelt største og mest kjente filmselskapene, kjent som The Big Five («De fem store»), var 20th Century Fox, RKO Pictures, Paramount Pictures, Warner Bros. og Metro-Goldwyn-Mayer. Tre andre selskaper regnes også med blant de viktigste, selv om disse var mindre: Universal Pictures, Columbia Pictures og United Artists.
Idag er det seks store filmselskaper: Paramount Pictures (eies av Viacom), Warner Bros. (eies av Time Warner), Columbia Pictures (eies av Sony), Walt Disney Pictures/Touchstone Pictures (eies av The Walt Disney Company), Universal Pictures (eies av Comcast og General Electric) og 20th Century Fox (eies av News Corporation).
Filmselskaper i USA
I 1893 bygde Thomas Edison det første filmstudioet i USA da han bygde Black Maria, et bygg i tjærepapp i nærheten av sine laboratorier i West Orange i New Jersey og tilbød sirkusartister, skuespillere og andre å framføre sin kunster foran et filmkamera. Han spredte disse svært enkle filmene til vaudevilleteatre, voksmuseer, spillemaskiner («penny arcades») og andre steder. Det nyskapende filmselskapet Thanhouser ble opprettet i New Rochelle i delstaten New York i 1909 av den amerikanske teaterempresarioen Edwin Thanhouser. Selskapet produserte og utga 1 086 filmer mellom 1910 og 1917, og spredte dem med suksess verden over. Den første seriefilmen (eller føljetongfilm) noen gang, Million Dollar Mystery, ble utgitt av filmselskapet Thanhouser i 1914.
Tidlig på 1900-tallet begynte ulike selskaper å flytte til Los Angeles i California. Selv om elektrisk lys den gangen var omfattende tilgjengelig var det ennå ikke kraftig nok til å vise film best vis; den beste kilden for lys for film var naturlig sollys. En del film ble filmet på takene av bygninger i sentrum av Los Angeles. Tidlige filmprodusenter flyttet litt senere til Sør-California for slippe unna unnslippe Edisons Motion Picture Patents Company (MPPC, også kjent som Edison Trust), opprettet i desember 1908 og kontrollerte bortimot alle patenter som var relevant for filmproduksjon på denne tiden.
Det første filmselskap i området Hollywood var Nestor Studios, åpnet i 1911 av Al Christie for David Horsley. I løpet av det samme året var det rundt 15 andre uavhengige filmselskaper som bosatte seg i Hollywood. Andre filmselskaper kom etter hvert til opprette lokalisering på steder som Culver City, Burbank, og hva som snart kom til å bli kjent som Studio City i San Fernando Valley.
Geilo kulturkyrkje
Med «kulturkyrkje» menes at bygget også er åpent for diverse kulturarrangement som ikke nødvendig vis har en kristen profil. Bygget er utstyrt med flere rom som ikke er vigslet, blant annet kirketorg, kunstgalleri og samlingssaler. Kirkebygget er således blitt karakterisert som en form for brukskirke, ikke ulik sjømannskirkene, men som i tillegg til gudstjenester og kirkelige handlinger som bærende elementer, også fungerer som hus for blant annet kunst og kultur.
Hainichen
Hainichen er en tysk by som ligger i Mittelsachsen i delstaten Sachsen. Den ligger ved elva Striegis 24 kilometer nordøst for Chemnitz.
I 1933 lå det en konsentrasjonsleir for fanger fra venstresiden i byen.
Radagaisus
Radagaisus (henrettet 23. august 406 nær Firenze) var en gotisk hærfører, sannsynligvis en greutunger. Han anførte i 405/06 en overveiende gotisk hær – sannsynligvis på ca. 20 000 stridsmenn og dermed et folketog på ca. 100 000 mennesker – ut av hunernes omringende grep og krysset Alpene fra Pannonia inn i Norditalia. Han hadde øyensynlig til hensikt å ofre romerske senatorer til gudene og brenne ned Roma til grunnen.
Liv og virke
Radagaisus' opprinnelse og tidlige karriere er ukjent. Men da han dukker opp i historieskrivningen er det åpenbart at han er på flukt, antagelig fra hunerne, og ettersom han ikke kom via Balkan er det trolig at flukten begynte på den store ungarske slette, vest for Karpatene. Arkeologiske myntfunn viser at lokalbefolkningen antagelig var klar over at Radagaisius og hans styrker var på vei, og gjemte unna sine penger. Slik kan man antagelig få et godt bilde over hans fremrykning gjennom sørøstre Noricum og vestre Pannonia. På sin vei mot Italia etterlot Radagaisus seg et kjølvann av ødeleggelse. Mens Vestromerriket samlet krefter fikk inntrengerne herje fritt. En rekke romerbyer underveis ble totalt lagt øde, også Vindobona og Lauriacum. Omtrent på denne tiden ble Flavia Solva brent - sannsynligvis også av Radagaisus - og så for det meste oppgitt av beboerne, og Aguntum ble ødelagt av flammenes rov. Mange flyktninger ble drevet foran hans styrker som den marsjerte over Alpene.
Det sies at hans styrke ble forsterket av arianske kristne soldater. Men om hertoget var polyetnisk sammensatt, det vil si om det ved siden av den gotiske styrken også deltok folk fra flere forskjellige stammer, er ikke klarlagt. Bare historikeren Zosimus av Konstantinopel, som skriver flere generasjoner senere, taler om det.
Da Stilicho omsider, etter at Radagaisus hadde kunnet herje fritt i seks måneder, tok offensiven var det med overlegen makt; tretti regimenter fra den italienske feltarmeen, en stor kontingent fra grensen ved Rhinen, samt diverse allierte.
Rainer Simon
Rainer Simon (født 11. januar 1941) er en tysk filmregissør og manusforfatter. Han regisserte 17 filmer mellom 1964 og 2000. Han vant Gullbjørnen i 1985 for Die Frau und der Fremde. Simon var en viktig regissør for det statlige filmselskapet i Øst-Tyskland, Deutsche Film-Aktiengesellschaft.
Radagaisus
Liv og virke
Han beleiret Firenze, men møtte så en hær forsterket blant annet med hunere under Uldin og under den vestromerske hærfører Stilicho i slaget ved Faesulae (det vil si ved Fiesole). Stilicho hadde i utgangspunktet ikke rådd over tilstrekkelige styrker til å konfrontere Radagaisus. Men da Stilicho omsider tok offensiven var det med overlegen makt; tretti regimenter fra den italienske feltarmeen, en stor kontingent fra grensen ved Rhinen, samt diverse allierte, inkludert hunere ledet av høvdingen Uldin. Konfrontert med denne overmakten hadde Radagaisus ikke annet å gjøre enn å trekke seg tilbake. Retretten gikk siden over i flukt. Til slutt ble Radagaisus tatt til fange og henrettet utenfor Firenze 23. august 406. På typisk romersk vis ble flesteparten av Radagaisus’ tilhengere gjort til slaver, men Stilicho rekrutterte elitesoldatene hans inn i den romerske hæren.
Gammel Lejre
Gammel Lejre er en landsby i Lejre kommune på Sjælland i Danmark, ca. 1,5 km nord for stasjonsbyen Lejre.
Ifølge Saxo Grammaticus ble Lejre grunnlagt som kongssete av sagnkongen Roars etterfølger Rolf Krake. Lejre skal ha vært hjemsted og kongssete for en rekke etterkommere etter sagnkongen Skjold, de såkalte skjoldungene som det fortelles om i Skjoldungesagaen.
Lejre het ifølge den danske historikeren Axel Olrik Hlejðrar på norrønt.
Tuftene etter to store vikinghaller (datert 680–990) ble oppdaget her på 1980-tallet av Tom Christensen fra Roskilde Museum, også museumsinspektør ved Lejre museum, som i 2016 utga bok om Lejre.
Lucanus dirki
Lucanus dirki er en billeart i familien hjortebiller (Lucanidae).
Kjennetegn
En nokså stor (hannen ca. 50 millimeter, hunnen ca. 30 millimeter), brunsvart hjortebille, oversiden for det meste dekket av gulgrå bestøving. Hannen har kraftige, krumme kjever, disse har en kraftig tann i den ytre delen og flere mindre tenner rundt denne. De knebøyde antennene har vanligvis en fire-leddet vifte. Bakhodet har skarpe tverrkjøler langs bakkanten og sidene bak. Beina er rødlige. Hunnen er mørkere på farge, kjevene er mindre forstørrede (men noe større og kraftigere enn de fleste andre Lucanus-hunner), hodet er mye mindre, svært tett og kraftig punktert.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra fjellområdene i Yunnan.
Andreas Gustafsson (kappgjenger)
Andreas Gustafsson (født 1981) er en svensk kappgangutøver.
Sara Claes Schmidt
Sara Claes Schmidt (født 1949 i Malmö) er en svensk LHBTQ-aktivist som har engasjert seg i den offentlige debatten rundt transpersoners rettigheter og levevilkår.
Nils A. N. Skarra
Nils Andreas Nilsen Skarra var gårdbruker og lokalpolitiker, og levde fra 1858 til 1935. Han bodde hele livet på gården Nedre Skarra i Øvre Eiker, som han eide og drev i nesten 35 år. Han var medlem av herredsstyret fra 1894 til 1998, samt fra 1904 til 1913. Han var ordfører i Øvre Eiker kommune i perioden 1908-1913.
Kystmoa
Kystmoa (Euryapteryx curtus) er en utryddet flygeudyktig fugl i familien Emeidae og tilhører moafuglene (Dinornithiformes). Arten inngår som eneste kjente art i slekten Euryapteryx. Kystmoaen var endemisk for New Zealand, men av seks kjente arter i denne familien er kystmoaen den eneste som var utbredt på både Nordøya og Sørøya. Dette skyldes trolig at det i Pleistocen fantes et eid mellom Nord- og Sørøya.
Biologi
Kystmoaen var kortvokst til å være moafugl, og det var ekstremt stor størrelsesforskjell på hunnen og hannen. Hannen målte såvidt over halvmeteren i høyde og veid trolig kun 12–34 kg, noe som er svært lite for en moa. Hunnen var kompakt, dobbelt så høy og kunne veide 49–109 kg.
Forskjellen i størrelse mellom hannen og hunnen var så stor at man til å begynne med klassifiserte hunnen og hannen som to ulike arter, E. curtus og E. gravis, inntil man oppdaget at de tilhøre samme art. I en tid vurderte forskerne om det var snakk om to ulike kjønn eller to ulike underarter. Det viste seg imidlertid å være to ulike underarter, hvorav den nordlige var betydelig mindre enn den sørlige.
Det hevdes at arten døde ut i tidsrommet 1350–1450, noe som må anses relativt kort etter at maoriene ankom New Zealand mot slutten av 1200-tallet. Fossile funn antyder at arten var mest utbredt i kystnære strøk. Siden kystmoaen ikke antas å ha vært spesielt tallrik, regner man med at den ble jaktet til utryddelse av maoriene.
Sara Claes Schmidt
Schmidt er også kjent fra NRK-serien Jentene på Toten og mottok i 2010, sammen med de andre medvirkende i serien, Gullruten i kategorien Beste dokusåpe og senere Homofrydprisen for å ha utmerket seg på en positiv måte i kampen for homofile, lesbiske, bifile og transpersoner.
Their Compact
Their Compact er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Edwin Carewe.
Sara Claes Schmidt
Det var ikke før Schmidt var 40-år at han kom ut som trans, etter å ha blitt avslørt av kona, men det var ikke før 13 år etter dette at han kom ut i offentligheten. Siden har han vekslet mellom Claes Schmidt og Sara Lund. I dag jobber Scmidt som foredragsholder og komiker og har gitt ut boken Från Man till Människa.
Nils A. N. Skarra
Nils Andreas Skarra ble født den 17. november i 1858 på Skarra utenfor Vestfossen. Han overtok gården etter foreldrene i 1892, ved siden av den alminnelige gårdsdriften drev han også med hesteoppdrett, og han oppnådde flere premier ved utstillinger.
N.A.N. Skarra, som han nesten alltid skrev seg, var i likhet med sin onkel, Ole N. Krekling, aktiv i lokalpolitikken. Han var medlem av herredsstyret fra 1894 til 1898, samt formann i skolestyret og takstmann for Hypotekbanken. I 1904 ble han på nytt valgt inn i kommunestyret og kom inn i formannskapet. Han representerte da Høyre, og i årene som fulgte sto han sentralt i dannelsen av Buskerud Liberale Samlingsparti - forløperen til det som i dag er Buskerud Høyre. Han ble også leder for Samlingspartiet i Øvre Eiker og var ordfører i to valgperioder, 1908-1910 og 1911-1913. Deretter trakk han seg tilbake fra alle offentlige verv på grunn av sviktende helse. Siste del av livet var han plaghet av sykdom ''«Som den samvittighetsfulle mann han var, slet han sig ut alt for tidlig, og det ikke minst på grunn av sine offentlige hverv. Ja, her kan man bruke ordet slet sig ut i ordets aller bokstaveligste betydning. Som ordfører var han sin egen sekretær og når da hans gårdsbruk heller ikke skulde forsømmes, blev det nok natten og med den nattesøvnen som blev å innskrenke til det mest mulige. Så kom den dag da legemet var overanstrengt, og dette vant han - tross han fikk leve adskillige år - aldri over.»''
Michelle Mccartney
Michelle Mccartney (født 2. mai 1975) er en irsk terrengsyklist.
Their Compact
Handling
Samtidig som Forrest er ute og inspiserer gruvene hans, blir Verda og Horton kjærester. De planlegger å stikke av sammen, men når Forrest kommer tilbake informerer Verda ham om at hun ønsker å forlate byen for å unnslippe Moores romantiske fremskritt. Den natten blir Forrest vitne til at Verda skyter Horton, men Moore blir snart anklaget for denne forbrytelsen og arrestert.
Andreas Gustafsson (kappgjenger)
Gustafsson deltok i EM i friidrett 2010, hvor han endte på en 12.-plass. Gustafsson har tidligere også deltat i Finnkampen. Gustafsson er deltaker i de olympiske leker i London i 2012.
Andreas Gustafsson er sønn av OL-sølvmedaljevinneren Bo Gustafsson.
Nils A. N. Skarra
N.A.N. Skarra døde den 25. mars i 1935 og ble gravlagt ved Haug kirke. I et minneord som sto i Drammens Tidende Buskeruds Blad sto det: «N.A.N. Skarras motto i livet var å praktisere ordene: Ærlighet og samvittighetsfullhet så langt som det står i menneskelig makt å fullføre det. Han var en helteskikkelse for gårdbrukerstanden på Øvre Eiker, og hans minne vil leve lenge».
Berit Vatne Vik
Berit Vatne Vik (født 13. september 1933 i Seim i Nordhordland) er en norsk forfatter.
Dokka bru
Brua er ei spennbetong bjelkebru, NIB, forspent med samvirke. Brua har to spenn, hvorav det lengste er 27 meter.
Den gamle Dokka bru som lå på samme sted, ble flyttet til Veståsvegen på Nordsinni for å erstatte den gamle Øiom bru. Den krysser elva Etna.
Pommes noisette
Pommes noisette er en klassisk rett fra det franske kjøkken bestående av poteter som er kuttet i små kuler og sautert i smør eller kuler av potetmos som er frityrkokt i olje. Retten brukes som regel som tilbehør.
Betegnelsen pommes noisette er datert tilbake til 1887.
Azərbaycan Premyer Liqası
Azərbaycan Premyer Liqası, også kjent som Unibank Premyer Liqası av sponsorgrunner, er den høyeste divisjonen for fotball i Aserbajdsjan. Divisjonen ble dannet i 1992, samme år som landet fikk sin uavhengighet fra Sovjetunionen og året før dannelsen av Azərbaycan Futbol Federasiyaları Assosiasiyası (AFFA). Azərbaycan Premyer Liqası er en fotballserie med 12 klubber som spiller 22 serierunder fordelt over to kalenderår, fra august til mai. Mestvinnende lag er Neftchi Baku PFC, som per 2012 stod med syv nasjonale mesterskapstitler.
De åtte beste lagene etter 22 kamper går inn i en såkalt «mestergruppe», hvor klubbene spiller ytterligere ti kamper for å avgjøre seriens mester og hvem som kvalifiserer seg til spill i europeiske klubbmesterskap. De fire siste klubbene ved spilte 22 kamper går inn i en «degraderingsgruppe», hvor lagets siste lag blir degradert til nivå to (Azərbaycan Birinci Divizionu).
Klubben som vinner Azərbaycan Premyer Liqası blir nasjonal seriemester, og får muligheten til å representere Aserbajdsjan i Mesterligaen gjennom at laget går inn i andre kvalifiseringsrunde. Med grunnlag i Aserbajdsjans UEFA-ranking får ikke sølvvinneren en kvalifiseringsplass i Mesterligaen, men klubbene som ender på henholdsvis andre- og tredjelass i serien går automatisk til kvalifiseringsspill (første runde) i Europaligaen.
UEFA-ranking (2022)
''UEFA-rangering foran 2022/23-sesongen. ''
Åker gårds arkiv
Åker gårds arkiv dekker perioden fra ca 1671 til 1920 og er et privatarkiv oppbevart i Statsarkivet i Hamar. Arkivet etter menneskene som levde på Åker i overkant av 200 år, er innført på listen over Norges Dokumentarv.
Om Åker gård
Åker gård er et betydningsfullt kulturhistorisk sted, som ikke bare er av regional, men også av nasjonal betydning og interesse. Gårsdkomplekset Åker er en av de aller aldste eiendommene i Innlandet, og var et høvdingssete allerede i romersk jernalder. Peder Todderuds to  - nå fredede -  stabbur fra ca 1750 står som landemerker rett etter at kommunegrensa fra Stange krysses på vei nordover E6 forbi Hamar. Flere arkeologiske utgravninger har gitt oppsiktsvekkende funn her, og stedets historie fra 1670 til 1920 er dokumentert gjennom Åkerarkivet, som har et bredt kulturhistorisk og personalhistorisk innhold. Åker gård, som er selve ”urgården” på Hedemarken, introduserte ny kunnskap i Vangsbygda, særlig i form av forbedringer i jordbruket. Peder Todderud (1691-1772) var eier av gården fra 1751. Han var bondesønn fra Stange og ble den første norskfødte generalen i den norske hæren. Han var kommandant over det Oplandske Infanteriregiment og arbeidet fra Åker gård.
Om arkivet
Noe av arkivmaterialet er knyttet til Todderuds embetsførsel, mens det meste av materialet knyttet til Opplandske Infanteriregiment er tatt ut og overført til Generalstabens krigsarkiv. Dette ble gjort av kaptein Carl Oscar Munthe i 1890-årene i forbindelse med hans bokutgivelse om Generalmajor Peder Todderuds innsats i den store nordiske krig.
Tatt alder i betraktning, i tillegg til at de eldste dokumentene har blitt oppbevart i privat eie i overkant av 200 år før de kom i statsarkivets besittelse i 1929, er arkivets fysiske tilstand er relativt god. Statsarkivet i Hamar fikk overta arkivet under dramatiske omstendigheter, idet eieren av materialet var i ferd med å brenne det. Etter overtalelser fra daværende statsarkivar Gunnar Egil Christiansen ble arkivet overført til institusjonen i form av et depositum.
Arkivet består av en stor dokumentsamling vedrørende eiendommen Åker i Vang prestegjeld i perioden ca 1670-1920. Her finner vi alt fra dagbøker, prekener og en stor samling med privat korrespondanse. Gjeldsbrev og annet viser den internasjonale kontaktflaten gårdens beboere hadde, samt at en stor lovsamling og samling av samtidige norske, tyske og danske aviser viser at man fulgte med i nyhetsbildet både nasjonalt og internasjonalt. Begivenhetene i 1814 er også dokumentert i dette arkivet, blant annet med avskrifter av flere taler holdt på Eidsvoll og flere grunnlovsutkast. Noe forvaltningsmateriale etter driften av Oplandske Infanteriregiment finnes også i arkivet, som til sammen utgjør 2,4 hyllemeter.
Dette gardsarkivet er unikt siden det ikke finnes tilsvarende arkiv som dokumenterer driften av og livet på et adelig herresete her i landet på 16-1700-tallet. Adelige herreseter  var det ikke mange av. Beboerne på gården var i nærmere 200 år av samme familie, noe som førte til at  tradisjoner ble bragt videre samtidig som de fornyet seg. Skaperne av arkivet var i hele perioden ledende personligheter i regionen og innovatører innen landbruk, industri og handel på flatbygdene. Videre kan deler av materialet bringe ny viten om politisk tenkning, kultur og samfunnsforhold i hele landet, blant annet gjennom rapporter fra Eidsvoll våren 1814. Gardsarkiver finnes det mange av, og de fleste består gjerne av skjøter og andre tinglyste dokumenter vedrørende eiendommen. Det unike ved dette arkivet er både mengden av materiale samt de unike seriene som forteller noe om menneskenes liv og virke, ikke bare om kjøp og salg av eiendommen.
Dagbøkene i arkivet
Det er kanskje dagbøkene i Åkerarkivet som er av aller størst interesse. De dekker til sammen perioden ca 1747-1835 og er ført i pennen av flere familiemedlemmer. Generalmajor Peder von Todderud sin annotasjonsbok fra Aggergard (1749-1772) er transkribert og utgitt av Stange historielag i 1998. Dagboknedtegnelsene strekker seg over hele den perioden han var bosatt på Åker og fram til han døde som 81-åring. Han skrev i stor grad om driften av gården, om vær og klima og om de ulike onnene. Dagbøkene kan sammen med andre kilder gi et godt bilde av dagliglivet i og rundt denne storgården i samtiden. Både Peder Todderuds store militære karrière og store sosiale sprang fra bondestand til adel er omtalt på Statsarkivet i Hamar sine hjemmesider.
En annen aktiv skribent var Ulriche Charlotte Todderud, gift med Fredrik Barthold Henrik Todderud. Hennes dagbøker dekker perioden 1772 til 1812. De er også transkriberte og utgitt i boks form (Stange historielag 2002). Dagbøkene beretter blant annet om ulike gjestebud, om kjøp og salg av fødevarer, om fremstilling av garn, lin, hamp og ull og om likt og ulikt.
Et dagboknotat fra 19. mai 1814 skildrer en fest på prestegården i Vang til ære for den nyvalgte kongen Christian Frederik. Denne festen ble dramatisert i anledning Grunnlovsjubileet og ble vist i Røhnegården i Hamar i mai 2014. Harlad Hoaas sto for manus og regi, mens Festivitetsteateret sto for prosjektledelse og framføring. Statsarkivet i Hamar bidro med arkivsøk.
Kilder
Generalmajor Peder von Todderud sin annotasjonsbok fra Aggergard, Stange historielag 1998.
Benjamin Afgour
Benjamin Afgour (født 1. april 1991 i Rethel) er en fransk håndballspiller, som spiller for den franske klubben.
Afgour spiller også for det franske landslaget, og ble tatt ut i den franske troppen til Håndball-EM 2018.
Markus Kneip
Markus Kneip (født 23. mai 1956 i Koblenz) er en tysk general. Han er stabssjef ved NATOs sentrale militære kommando, Supreme Headquarters Allied Powers Europe (SHAPE) i Mons i Belgia. Han har tidligere vært kommandant for ISAFs nordkommando i Afghanistan og stedfortredende forsvarssjef i Tyskland.
Karriere
Kneip ble ansatt som offiserskadett i Bundeswehr i 1975 og ble utdannet artillerioffiser. Han tjenestegjorde i en rekke funksjoner på troppsnivå og studerte deretter organisasjons- og ledelsesfag ved Universität der Bundeswehr Hamburg. Fra 1988 til 1990 ble han utdannet generalsoffiser og jobbet etter dette i Forsvarsdepartementet. Fra 1992 til 1993 studerte han ved den britiske hærens Staff College, Camberley. Tilbake i Tyskland ble han i 1993 stabssjef for panserbrigade 14 i Neustadt i Hessen og i 1995 kommandant for panserartilleribataljon 285 i Münsingen i Württemberg.
I 1997 ble han igjen knyttet til Forsvarsdepartementet som offiser i planleggingsstaben. Han var så pressetalsmann for sjefen for Hæren, generalløytnant Helmut Willmann, og ble deretter dennes adjutant, en stilling han hadde til Willmann gikk av med pensjon i 2001. Kneip, som da hadde blitt oberst, var så byråsjef i Forsvarsdepartementet fra 2001 til 2004. I 2004 ble han forfremmet til brigadegeneral og ble sjef for jegerbrigade 37 i Sachsen. Han var i 2006 stasjonert i Afghanistan med deler av brigaden som kommandant for ISAFs nordkommando (Regional Command North). Deretter var han igjen i Forsvarsdepartementet som avdelingsleder for stabsavdeling III. I 2008 ble han sjef for 1. panserdivisjon i Hannover og ble forfremmet til generalmajor.
Fra 24. februar 2011 var han for andre gang kommandant for ISAFs nordkommando i Afghanistan. Han ble såret i et bombeangrep 28. mai samme år. Han gikk av i 2012 og ble knyttet til strategiavdelingen i Forsvarsdepartementet. Fra 2015 til 2017 var han stedfortredende forsvarssjef i Tyskland. I 2017 ble han stabssjef ved NATOs sentrale militære kommando, Supreme Headquarters Allied Powers Europe (SHAPE) i Mons i Belgia. Han ble 12. juli 2017 forfremmet til full general.
Jean-Jacques Barthélemy
Jean-Jacques Barthélemy (født 20. januar 1716 i Cassis i Frankrike, død 30. april 1795) var en fransk arkeolog og numismatiker.
Liv og virke
Hans foreldre var Joseph Barthélemy og Magdeleine Rastit. Barthélemy begynte sine klassiske studier ved Oratoriets college i Marseille. Han fortsatte med filosofi og teologi ved jesuittenes college, og til slutt studerte han ved lazaristenes presteseminar. Under presteutdannelen brukte han mye energi på orientalske språk, og ble etterhvert interessert i klassiske oldsaker og i særdeleshet i numismatikk.
Disse interessene ble etterhvert svært dominerende. I 1744 kom han til Paris med et anbefalelsesbrev til Claude Gros de Boze, sekretær ved Académie des inscriptions et belles-lettres og ansvarlig for den kongelige samling av medaljer. Han ble de Bozes assistent, og i 1753 etterfulgte han ham som direktør for myntkabinettet. Han forble i denne stillingen frem til den franske revolusjon. Samlingene utvidet han betydelig, omtrent til det dobbelte, ved nye kjøp, ikke minst under en reise til Italia i 1755.
Denne reisen til Italia foretok han sammen med den franske ambassadør de Stainville. Han tilbragte tre år med arkeologisk forskning i Italia. Choiseul hadde stor respekt for Barthélemy, og ved sin hjemkomst fikk Barthélemy flytte inn i hans residens og fikk verdifull hjelp fra ambassadøren.
I juni 1755 var han blitt valgt til Fellow of the Royal Society i London.
Blant hans skrifter er Voyage de jeune Anacharsis en Grèce, fra 1788, en slags oppfølger til Anacharsis reisebeskrivelse. Året etter ble han valgt til medlem av Académie française.
Under den franske revolusjon ble Barthélemy arrestert i september 1793 som medlem av aristokratiet, og holdt fengslet i noen dager. Men straks Comité de salut public (Velfredskomiteen) fikk vite om arrestasjonen av hertuginnen de Choiseul, gav de ordre om hans umiddelbare løslatelse. Senere samme år ble han utnevnt til bibliotekar for Bibliothèque Nationale. Han takket nei til dette, men fortsatte å ha ansvaret for mynter og medaljer.
Under revolusjonen mistet han det meste av sin formue og han døde en fattig mann.
Nicolas Tournat
Nicolas Tournat (født 5. april 1994 i Niort) er en fransk håndballspiller, som spiller for den franske klubben.
Tournat spiller også for det franske landslaget, og ble tatt ut i den franske troppen til Håndball-EM 2018.
Squash under Stillehavslekene 1983
Squash under Stillehavslekene 1983. Squash var en av flere sporter som var med i de sjuende stillehavslekene som ble arrangert i Apia på Vest-Samoa i perioden 5. til 16. september 1983. Det var andre gangen som squash var med på programmet i stillehavslekene. Det var en individuell konkurranse for menn og en lagkonkurranse for kvinner.
Skjermtid
Skjermtid er den tid som tilbringes foran ulike typer av skjermer, for eksempel foran TV, personlig datamaskin, nettbrett, lesebrett samt mobiltelefoner. Begrepet er også ofte brukt i en negativ kontekst.
Bakgrunn
Ordet skjermtid anvendes opprinnelig når skjermen var et slags møbel som brukeren satt foran. Tiden mennesker satt foran skjermen ble dermed målbar og kunne fastslås. Idag er teknikken mobil og innebærer, foruten at det kan være spørsmål om et møbel, at det kan være en bærbar datamaskin man bruker på tog eller kafé, en smarttelefon i hånden eller et lesebrett man bruker på stranden. Bruken er mer uregelbundet og kan oppta deler av brukerens oppmerksomhet, og med skjermtiden blir vanskeligere å fastslå.
Skjermtidens effekt
Det finnes ingen forskning eller noen studier som generelt mener at skjermtiden har hverken positiv eller negativ effekt på mennesker. I Sverige har spørsmålet vært belyst av Elza Dunkels og Hugo Lagercrantz.
I USA er det blitt gjort en del undersøkelser på skolebarn angående skjermtid. Resultatene viser at barna tilbrakte i gjennomsnitt seks timer per dag foran en skjerm, fire av disse timene var foran TV og de resterende to timer var foran en datamaskin eller et nettbrett. Det finnes bare begrenset forskning på hva disse tallene innebærer, om det har en positiv effekt eller en negativ effekt på mennesker. Barn blir mer stillesittende, men kan bli mer intelligente med hjelp av digital teknikk. De barn som har spilt mye dataspill i sin barndom ble dyktige på bruksområder av roboter i yrket, ofte kunne de dessuten ha lettere for det engelske språket da mange dataprogrammer og spill er på engelsk.
Mange av diskusjonene rundt skjermtid bygger på følelsesmessig og ubegrunnet informasjon.
Skjermtid i den svenske førskolen
I svenske førskolen anvendes pedagogiske dataprogrammer for å legge puslespill, lære seg å lese og skrive samt øve matematikk. Nettbrett brukes dessuten for å utvikle samspill med andre barn. Førskolelærere har ansvar for å velge ut hvilke dataprogrammer som skal være tilgjengelige for barna.
Kritikere mener at skjermtiden kan lede til begrensning av språkutviklingen, følelsen for empati med andre mennesker samt lede til for mye stillesitting. Advokater mener istedet at det er hva pedagogene gjør med skjermtiden som avgjør om nettbrettet kan anvendes som verktøy.
Jacob Bull
Jacob Bull (født 3. juni 1784, død 2. september 1850) var en norsk prest og stortingsmann fra Christiania. Bull var sønn av en prokurator. Selv studerte han teologi og ble cand. theol. i 1805. I 1806 ble han lærer ved realskolen i Trondheim, flyttet etter en periode til København og en tilsvarende undervisningsstilling der. Han ble i 1810 utnevnt til sogneprest i Fredriksvern. Etter tyve år i det embedet ble han 1830-45 sogneprest i Skien.
Bull representerte Laurvig Grevskab på det overordentlige Storting i 1814. Han var da medlem av deputasjonen som 10. oktober 1814 møtte Christian Frederik. Stortingsrepresentant på nytt i 1833, da for Skien og Porsgrunn. Han var da medlem av kirkekomiteen og av komiteen om kjøpstadskatten.
Mickael Deldycke
Mickael Deldycke (født 26. august 1980) er en fransk terrengsyklist.
Josef Kammhuber
Josef Kammhuber (født 19. august 1896 i Burgkirchen am Wald som senere ble del av Tüßling i Bayern i Tyskland, død 25. januar 1986 i München) var en tysk general, som var den første sjefen for Deutsche Luftwaffe i Vest-Tyskland fra 1957 til 1962. Han regnes som en av grunnleggerne av Bundeswehr og var den tredje offiseren som fikk grad som full general i Bundeswehr i 1961. Under andre verdenskrig var han den første sjefen for nattjagerne i Luftwaffe og bygget opp det første vellykkede forsvarssystemet mot nattlige bombeangrep mot Tyskland, den såkalte Kammhuber-linjen.
Bakgrunn
Josef Kammhuber var bondesønn fra Oberbayern i Kongeriket Bayern.
Første verdenskrig
Han startet sin militære karriere som 18-åring ved utbruddet av første verdenskrig i 1914, da han ble soldat i 3. bayerske pionérbataljon i Den bayerske armé. I 1917 ble han forfremmet til løytnant.
Mellomkrigstiden
Etter første verdenskrig ble han ansatt som yrkessoldat i Reichswehr, det nye tyske forsvaret. I 1925 ble han premierløytnant. Han fikk mellom 1928 og 1930 utdanning til jagerpilot i Sovjetunionen på det tyskerne kalte Kampffliegerschule Lipezk som ledd i et hemmelig tysk–sovjetisk militærsamarbeid, og ble forfremmet til kaptein i 1931. Han tjenestegjorde fra 1933 til 1939 i Luftfartsministeriet og hørte til staben til general Walther Wever, som arbeidet med å bygge opp en strategisk bomberkommando. Dette arbeidet ble avsluttet i 1936 ved Wevers død. Etter dette arbeidet han med et tysk svar på det britiske luftforsvarets opprustning.
Andre verdenskrig
I 1939 ble Kammhuber oberst og vendte tilbake til aktiv militær tjeneste. Under mobiliseringen samme år ble han stabssjef for 2. luftflåte under general Hellmuth Felmy. I mars 1940 ble han kommodor for 51. kampskvadron («Edelweiss-skvadronen»). Under slaget om Frankrike havnet han i fransk krigsfangenskap og kom fri etter fire uker. Han ble etter dette knyttet til Luftwaffes overkommando.
I juli 1940 ble han sjef for 1. nattjagerdivisjon og dermed også leder for luftvernet og radarenhetene. I og med dette ble han koordinator for hele den tyske luftverninnsatsen. 1. oktober 1940 ble han forfremmet til generalmajor og 9. april 1941 fikk han ridderkorset. I august 1941 ble han general for nattjagerne og kommanderende general av 12. flygerkorps, som omfattet alle enhetene som deltok i nattforsvaret av Tyskland. Han bygget i denne egenskap opp den såkalte Kammhuber-linjen, som han ble kjent for. Han ble fratatt sin kommando i 1943 på grunn av en krangel med sjefen for Luftwaffe, Erhard Milch, og var uten oppgaver helt til februar 1945. Han spilte følgelig ingen betydningsfull rolle etter 1943.
Den kalde krigen
Den 6. juni 1956 ble han utnevnt til generalløytnant i Bundeswehr, det nyetablerte vesttyske forsvaret, og ble ekspedisjonssjef for luftforsvaret i Forsvarsdepartementet. Året etter ble han utnevnt til den første sjefen for Bundesluftwaffe, luftforsvaret i Vest-Tyskland. Han ledet oppbyggingen av det vesttyske luftforsvaret i tett samarbeid med det amerikanske luftforsvaret og etter forbilde av dette, og Vest-Tyskland ble utrustet med amerikanske jagerfly.