cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Cathrine Sandnes
Virke
Sandnes har vært journalist siden begynnelsen av 1990-årene, først i Natt og Dag og Morgenbladet, og fra 1994 i Arbeiderbladet (Dagsavisen). Hun har vært kulturredaktør i Dagsavisen i to perioder, 1998–2000 og 2002–2005. Hun var redaktør for boka Matriark sammen med Beate Nossum og Christina S. Erichsen (1999) og ga i 2002 ut boka Reisen østover om VM i fotball 2002. I 2016 ga hun ut "Angrep og forsvar". Boka er skrevet sammen med Ingeborg Eliassen og vakte stor debatt om norsk forsvarspolitikk og kampflykjøp. Hun var redaktør av tidsskriftet Samtiden fra 1. april 2006 til august 2014.
Sandnes har skrevet faste spalter i en rekke medier, blant annet Kvinner og Klær, Dagsavisen (om sport) og Dagbladet, hvor hun fortsatt skriver. Hun har vært litteraturkritiker i Aftenposten, og er en mye brukt debattleder og debattant om norsk samtidslitteratur. Sandnes har vært redaktør og konsulent for flere norske bokutgivelser, deriblant Anders Sømme Hammers bøker ''Drømmekrigen. Hjerter og sinn i Afghanistan og Norge (2010) og Heia Kabul! (2013) og Åsne Seierstads En av oss : En fortelling om Norge'' (2013) og To søstre (2016). Hun var også redaktør for Karl Ove Knausgård og Fredrik Ekelunds bok Hjemme - borte.
Cathrine Sandnes satt i den regjeringsutnevnte stemmerettskomiteen fra 2009 til 2013. Komiteen hadde ansvaret for planleggingen og gjennomføringen av stemmerettsjubileet i 2013. Sandnes hadde et særlig ansvar for utgivelsen av Norsk likestillingshistorie fra 1814–2013 som ble lansert i juni 2013.
Idrettskarriere
Cathrine Sandnes er også en av Norges fremste karateutøvere gjennom tidene. Hun er 13 ganger norgesmester i karate, norgesmester og bronsemedaljør i EM i kickboksing og har en rekke triumfer i internasjonale karatestevner. Hun vant en kongepokal i 2003.
Veitvet Bowling Senter
Veitvet Bowling Senter er en bowlinghall i Veitvet senter på Veitvet i bydel Bjerke i Oslo. Med 26 baner er senteret Norges største bowlinghall. Hallen åpnet med senteret 13. november 1958, men er utvidet og modernisert flere ganger siden. I 2004 ble det opprettet et aksjeselskap for drift av hallen. I 2018 ble hallen solgt til Lucky Bowl Norge AS. For Lucky Bowl ble dette den største hallen i deres portefølje. (2018).
Høsten 2018 ble det arrangert Norwegian Open på Veitvet.
Irland under Sommer-OL 1956
Irland under Sommer-OL 1956. Atten sportsutøvere, sytten menn og én kvinne, fra Irland deltok i seks sporter i Sommer-OL 1956 i Melbourne. Irland kom på 21.-plass med en gull-, en sølv- og tre bronsemedaljer.
Wendy
Wendy er et kvinnenavn med flere opprinnelser, blant annet fra skuespillet Peter Pan fra 1904.
Etymologi
Wendy er:
Utbredelse
Navnet er kjent brukt i USA og England fra slutten av 1800-tallet. Wendy var et populært navn i England fra 1940-årene til 1960-årene.
I USA var navnet mest brukt på 1960- og 1970-tallet.
På kinesisk betyr wen-di (文帝) «keiser». Kinesiske kvinner med navn basert på liknende tegn bruker ofte Wendi eller Wendy som anglifiserte versjoner av navnet sitt.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Hagaåstunnelen
Hagaåstunnelen er en tunnel på fylkesvei 49 i Samnanger kommune i Vestland. Tunnelen går gjennom Hagåsen mellom Steinsland og Frølandsvatnet.
Jikininki
Jikininki ( 食人鬼 – menneskespisende spøkelser) er i japansk buddhisme gjenferdene etter grådige, egoistiske og ugudelige personer som er dømt til å dra ut og spise menneskelik etter døden. Om natten drar de på leting etter nylig døde kropper og matofringer lagt ut for de døde.
Jikininki blir ofte beskrevet som råtnende kadaver, av og til med umenneskelige trekk som skarpe klør eller glødende øyne.
Kibergbreen
Kibergbreen er en isbre beliggende i fjellpartiet Heimefrontfjella i Dronning Maud Land. Den er om lag 35 kilometer lang og strømmer nordvestover mellom Sivorgfjella og Tottanfjella. Bonnevie-Svendsenbreen er en viktig tilførselbre.
Breen har fått sitt navn etter Kibergdalen, som igjen har navn etter bygda Kiberg i Finnmark, senter for norske agenter som overleverte russerne informasjon om tysk grenseaktivitet under andre verdenskrig.
BMW E21
BMW E21 ble produsert fra 2. mai 1975 til 1982, og erstattet BMW 1602, Bmw 1802 og BMW 2002. E21, var den første 3-serien, og ble i begynnelsen levert som 316, 318 og 320. Senere ble variantene 320/6 og 323i introdusert med henholdsvis 105 og 143 hk. BMW E21 ble kun levert i en todørsvariant.
E21 ble også levert som en Cabriolet med betegnelsen TC1 (Top Cabriolet). Disse bilene ble ombygd hos fabrikken Baur med full fabrikk garanti fra BMW
Modeller:
Johan Andersen
Johan Andersen er navnet til flere personer:
Christa Luft
Christa Luft (født Christa Hecht, 22. februar 1938 in Krakow am See i Mecklenburg-Vorpommern, Tyskland) er en tysk statsviter og politiker. Hun var DDRs visestatsminister (Stellvertretende Vorsitzende des Ministerrates) og næringsminister i regjeringen Modrow fra 18. november 1989 til 12. april 1990. Fra mars 1990 til oktober 1990 var hun medlem i Folkekammeret og fra 1994 til 2000 i Forbundsdagen for partiet PDS.
Sigmundur Ísfeld
Sigmundur Ísfeld er en færøysk diplomat og embetsmann.
Ísfeld er cand.polit. med hovedfag i sammenliknende politikk fra Universitetet i Bergen fra 1995, med hovedoppgaven Sosialdemokrater og selvstyre – Færøyene og Skottland. Etter endt utdannelse har han arbeidet for Færøyenes regjering, blant annet med oppgaver knyttet til Færøyenes selvstendighetsprosess. Han var Færøyenes representant til Storbritannia fra 2005, og er i dag ekspedisjonssjef i Utenriksdepartementets diplomatavdeling.
Shiho Ishizawa
Shiho Ishizawa (japansk: 石沢 志穂, født 23. oktober 1986 i Hokkaido) er en japansk skøyteløper som representerte hjemlandet i vinter-OL 2010 i Vancouver.
Internasjonale mesterskap
Olympiske leker (Vinter) deltatt i ett OL (ved 2 konkurranser)
Allround-VM på skøyter (deltatt 1 gang)
Enkeltdistanse-VM på skøyter (deltatt i 2 mesterskap ved 5 konkurranser)
Asiamesterskapet på skøyter, enkeltdistanser for damer (deltatt i 2 mesterskap ved 4 konkurranser)
Regional-kvalifisering for Asia til allround-VM (deltatt en gang)
Sammenlagt i verdenscupen
Oppdatert etter sesongen 2010/11.
Synapse
Synapse er en overgang mellom to nerveceller der et nervesignal kan overføres fra en nervecelle til en annen. En synapse består av en aksonende, en mottakercelle og spalten mellom dem. Synapsespalten er ca. 20 nm bred, og er fylt med væske.
En nerveimpuls går langs en nervefiber (akson) som en elektrisk bølge der et oppbygget spenningspotensial over cellemembranen brytes ned. Cellemembranen inneholder spenningsregulerte ionekanaler som styres av membranpotensialet (elektrisk spenningsforskjell mellom cellens indre og ytre). Natrium+ og kalium+ ioner pumpes gjennom disse ionekanalene. Når nerveimpulsbølgen er passert, pumpes natriumioner, Na+, fra innsiden av nervecellemembranen til utsiden. Kaliumioner, K+, diffunderer inn i cellen. Dette gjør membranpotensialet mer negativt. Denne bevegelsen av ioner er en kontinuerlig prosess, der resultatet er en høy konsentrasjon av kaliumioner inne i cellene og høy konsentrasjon av natriumioner utenfor cellene.
Når nerveimpulsen kommer langs den ene nervefiberen til aksonenden, påvirkes kalsium-kanalene til å åpnes. Når mengden av kalsiumioner (Ca+) øker i aksonenden, frigjøres transmittersubstanser som rask diffunderer over synapsespalten til mottakercellen og bindes til reseptorregulerte ionekanaler. Dette medfører at ionekanalene i mottakercellen åpnes. Ioner strømmer inn i cellen og endrer membranpotensialet. Dersom terskelverdien (ca. -60 mV) nås, starter ny nerveimpuls i motakercellen.
Mange medikamenter virker på enzymer som bryter ned eller bygger opp transmittersubstanser. Enzymene øker eller hemmer oppbygging eller nedbrytning av transmittorsubstanser. Disse medikamentene øker eller hemmer synapsens evne til å overføre en nerveimpuls til den neste nervecellen.
Det er sannsynlig at fremtidig forskning vil gi mye kunnskap om hvordan dagens og fremtidens medikamenter, rusmidler, konserveringsmidler, matvarer og miljøgifter virker på enzymer, transmittorsubstanser og cellevegger i forskjellige typer synapser.
Nordlige polarsirkel
Den nordlige polarsirkelen er en av de to polarsirklene, og den nordligste av de fem viktige breddesirklene som vist på kart over jorda. Dens sørlige motpart er den sørlige polarsirkelen.
Den nordlige polarsirkelen markerer den sørligste breddegraden der sola ikke står opp ved vintersolverv, den korteste dagen i året på nordlige halvkule og der sola ikke går ned ved sommersolverv, den lengste dagen i året på nordlige halvkule. Disse fenomenene refereres til som henholdsvis mørketid og midnattssol, og jo lenger nord man kommer, blir disse effektene tydeligere. For eksempel står ikke sola opp på 40 dager midtvinters i den russiske havnebyen Murmansk, som er tre grader over nordlige polarsirkel.
Polarsirkelens posisjon er ikke fast og ligger for tiden nord for ekvator. Dens bredde avhenger av jordas aksehelling, som varierer innen en margin på mer enn 2° over en 41 000-års periode pga. tidekrefter som et resultat av månens bane. Derfor flytter den nordlige polarsirkelen seg for tiden nordover i en hastighet av ca. 14.5 m per år.
Midnattssol og mørketid
Nordlige polarsirkel er den sørligste breddegrad på nordlige halvkule der solas sentrum kan forbli kontinuerlig over eller under horisonten i en periode på 24 timer. Som et resultat av dette er solas sentrum minst en gang hvert år synlig ved lokal midnatt og minst en gang ikke synlig ved lokal middag, innenfor nordlige polarsirkel.
Nøyaktig på polarsirkelen forekommer disse hendelsene, i prinsipp, nøyaktig en gang per år: ved henholdsvis sommer- og vintersolverv. På grunn av atmosfærisk refraksjon og luftspeilinger, og også fordi sola vises som en skive og ikke som et punkt, kan en del av midnattssola sees om natten ved sommersolverv opptil ca. 50 bueminutter (′) (90 km) sør for polarsirkelen. På samme måte kan en del av sola sees opptil ca. 50′ nord for polarsirkelen om dagen ved vintersolverv. Dette er sant ved havnivå. Grensene øker med høyden over havnivå, selv om det i fjellområder ofte ikke er noen direkte utsikt mot den sanne horisonten.
Menneskelig bosetning
Til forskjell har det største nordamerikanske samfunnet nord for polarsirkelen, Sisimiut (Grønland) ca. 5 000 innbyggere. I USA er Utqiaġvik den største bosetningen nord for polarsirkelen med ca. 4 000 innbyggere. Det største slike samfunnet i Canada er Inuvik i Nordvestterritoriene, med 3 137 mennesker som bor der.
Geografi
Polarsirkelen passerer gjennom Nordishavet, Den skandinaviske halvøy, Nord-Asia, Nord-Amerika og Grønland. Landområdene innenfor polarsirkelen er delt mellom åtte land: Norge, Sverige, Finland, Russland, USA (Alaska), Canada (Yukon, Nordvestterritoriene og Nunavut), Danmark (Grønland) og Island (der den passerer gjennom den lille øya Grímsey).
Svein Skarheim
Svein Skarheim (født 17. desember 1966) er en norsk forlagsmann og statsviter.
Skarheim ble i 1996 cand.polit. med hovedfag i sammenliknende politikk fra Universitetet i Bergen på hovedoppgaven Befolkningspolitiske endringer i Bangladesh 1976-1988. I 2005 ble han forlagssjef i Universitetsforlaget, etter i flere år å ha arbeidet som forlagsredaktør innen historie og samfunnsfag i samme forlag. Fra september 2014 er han direktør for Aschehoug Utdanning. Fra 2010 til 2012 var Skarheim styreleder i MIC.
Island under Sommer-OL 1956
Island under Sommer-OL 1956. Sportsutøvere fra Island deltok under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Island, som vant sin første olympiske medalje, kom på 31.-plass med en sølvmedalje.
Hassan Yebda
Hassan Yebda (født 14. mai 1984) er en algirsk fotballspiller som for tiden er klubbløs. Han er også en del av.
Yebda har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Portsmouth FC, Le Mans UC72 og AJ Auxerre.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Formentera
Formentera er en øy og kommune i det østlige Spania, i provinsen Balearene. Kommunen har 11,708 innbyggere (2021).
Slottet i Gola Dzierżoniowska
Slottet i Gola Dzierżoniowska er et slott i Polen. Det ble bygget i siste halvdel av 1500-tallet i byen Gola Dzierżoniowska i voivodskap og Nedre Schlesien i den sørvestlige delen av landet.
Formentera
Øya var lenge kun tilgjengelig med båt fra Ibiza, og dette gjorde den til den mest fredfulle av de to øyene, men i de senere år har faste ruter fra den spanske halvøy ført til økt turisme. Øya er best kjent for å tillate nakenhet på de fleste av øyas strender.
Geografi
Formentera er den minste og sørligste øya av Pityusene, som også omfatter Ibiza og Formentera. Øya befinner seg 3,6 kilometer sør for Ibiza i Middelhavet. Det nærmeste punktet på Den iberiske halvøy er byen Denia, nord for Alicante, 10o km unna.
Slottet i Gola Dzierżoniowska
Historie
Slottet i Gola Dzierżoniowska ble bygd av Leonard von Rohnau i 1580.
Formentera
Geografi
Formentera er 19 kilometer lang og har en strandlinje på 69 kilometer, i stor utstrekning bestående av strender. Høyeste punkt på øya er La Mola, 192 meter over havet. Klimaet er behagelig med gjennomsnittstemperatur 18,6° Celcius og 2883 soltimer per år. Vegetasjonen er typisk for Middelhavet, og øya har blant annet noe furuskog.
Nord for øya er en rekke ubebodde, ugjestmilde mindre øyer. De største er Espalmador (240 hektar) og Espardell (60 hektar).
Slottet i Gola Dzierżoniowska
Historie
Renoveringen begynte for fullt på 2000-tallet.
Formentera
Befolkning og styre
Øya har disse fem befolkningssentrene: San Francisco Javier (katalansk: Sant Francesc Xavier), San Fernando de las Rocas (Sant Ferran de ses Roques), El Pilar de la Mola, La Sabina (La Savina) og Es Pujols. San Francisco Javier er administrativt sentrum.
Øyas viktigste næringsvei er turisme som utnytter de paradisliknende strendene Illetas, Levante, Es Arenals, Migjorn, Cala Saona, med flere.
Historie
De første bosettinger på øya kan spores tilbake til bronsealderen med den megalittiske steinsettingen Ca na Costa, datert til 1600-tallet f.Kr. Øyas navn skal være avledet av det latinske ordet frumentum, som betyr «korn». Øya har vært okkupert av khartagenerne før de overlot den til romerne. I påfølgende århundrer kom den under herredømme av vestgotere, Bysants, vandaler og araberne, men det vites ikke om øya var bebodd i perioden mellom vestgoternes og arabernes herredømme.
Kong Sigurd Jorsalfare erobret øyene Formentera, Ibiza og Menorca på Balearene fra emiren Mubassir ibn Sulayman al-Nassir ad-Daula i 1110 under Det norske korstog. Senere ble Formentera erobret av katalanere, lagt inn under den aragónske kronen, og senere ble den en del av det middelalderske kongeriket Mallorca. Formentera var så plaget av piratangrep av ingen turde slå seg ned der. Den forble ubebodd i flere hundre år, mens berberpirater brukte den som utgangspunkt for sine angrep mot Ibiza.
Lovegrovebreen
Lovegrovebreen er en isbre beliggende i fjellpartiet Heimefrontfjella i Dronning Maud Land. Den strømmer nordvestover mellom Juckeskammen og Flisegga i Tottanfjella.
Breen har fått sitt navn etter Geoff W. Lovegrove som var stasjonert ved Halley Bay 1965–66.
Havengler
Havengler er en gruppe haier som med sin flate kropp likner mye på skater og rokker.
Slektskap
De 16 kjente artene er alle klassifisert i én slekt (Squatina) som utgjør en egen familie (Squatinidae) og orden (Squatiniformes).
Ich bin ein Berliner
«Ich bin ein Berliner» («jeg er en berliner») er et berømt sitat av USAs daværende president John F. Kennedy fra en tale han holdt for en stor menneskemengde foran Vest-Berlins rådhus i Schöneberg (Rathaus Schöneberg) den 26. juni 1963, på 15-årsdagen for luftbroen de allierte opprettet til den vestlige delen av Berlin som svar på Sovjetunionens blokade og forsøk på utsulting av byen. Talen fant sted i en svært vanskelig tid for Berlin, etter at kommunistene to år tidligere hadde startet byggingen av Berlinmuren.
Talen
I talen ble uttrykket «Ich bin ein Berliner» benyttet to ganger, i åpningen og avslutningen av talen:
En del østberlinere viste også sin avsky for den sovjetiske okkupasjonen og det totalitære kommunistiske systemet ved å applaudere Kennedys tale fra østsiden.
Etter talen sa Berlins regjerende borgermester Willy Brandt (som hjalp Kennedy med uttalen) at Øst-Berlins innbyggere om noen få dager ville bli utkommandert til å hilse den sovjetiske lederen Nikita Khrusjtsjov. Brandt sa:
Brandts ord ble fulgt av ringing fra Frihetsklokken. For første gang den dagen var den store menneskemengden stille.
Etter talen sa Kennedy til sin rådgiver og taleskriver Ted Sorensen at en slik dag opplever de aldri igjen så lenge de lever. Etter at Kennedy ble myrdet senere samme år ble plassen foran rådhuset omdøpt til John-F.-Kennedy-Platz.
Referanser til uttrykket
Under jugoslaviakrigene på 1990-tallet sa Madeleine Albright, med henvisning til Kennedy, «ja sam Sarajevka». Albright bemerket at hun ikke ville virke ubeskjeden, og at hun ønsket å påpeke historiske paralleller.
Kongsbergknekk
Den hopperen som kanskje særlig var kjent for Kongsbergknekken var Birger Ruud. Andre kjente hoppere med denne stilen var Kaare Walberg, Alf Andersen og Sven Selånger. Også Karl Hovelsen, som bodde i USA fra 1905 til 1922 og ble en pioner for skisporten der, hoppet med knekk i hoften. Sepp Bradl brukte Kongsbergknekk da han i 1936 var den første som hoppet over 100 meter.
Hoppnormen ble ikke tilpasset Kongsbergknekken (med svak bøyning i hoften) før i 1936. Fra 1918 og fram til da hadde normens ideal vært å hoppe med strak kropp eller med opptrekk.
Boa Esperança do Iguaçu
Boa Esperança do Iguaçu er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Gift (andre betydninger)
Gift kan sikte til:
Wolfgang Schüssel
Wolfgang Schüssel (født 7. juni 1945) er en østerriksk politiker fra det konservative Österreichische Volkspartei (ÖVP). Han var Østerrikes kansler og leder for en koalisjonsregjering bestående av ÖVP og det høyreradikale østerrikske Freiheitliche Partei Österreichs (FPÖ) fra 2000 til januar 2007. Han har vært leder av det konservative partiet siden 1995. Før han ble kansler var han visekansler og utenriksminister i Franz Vranitzkys regjering.
Schüssel ble i 1996 hedret med storkors av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.
Israel under Sommer-OL 1956
Israel under Sommer-OL 1956. Tre sportsutøvere, to menn og én kvinne, fra Israel deltok i tre sporter, friidrett, stuping og svømming under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Det var andre gangen Israel deltok i et OL, de vant ikke noen medaljer.
Fylkesvei 314 (Oppland)
Fylkesvei 314 i Oppland gikk mellom Håvardlia og Vingnes i Lillehammer kommune. Veiens lengde var 13,6 km.
2019 ble veien erstattet av fylkesvei 2524 og fylkesvei 2526.
Viktor Klima
Viktor Klima (født 4. juni 1947 i Schwechat nær Wien) er en østerriksk politiker og forretningsmann. Han var Østerrikes kansler mellom 1997 og 2000.
Boa Ventura de São Roque
Boa Ventura de São Roque er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Lidingö
Lidingö er en by (tettsted) i Stockholms län i landskapet Uppland i Sverige. Den er Lidingö kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 31 561 innbyggere.
Lidingö fikk bystatus i 1926.
Alison Krauss
Historikk
Alison Krauss utmerket seg tidlig som en fremragende musiker. Alt som femåring begynte å lære klassisk fiolinspill, men konverterte til bluegrass da hun som 12-åring fikk høre noen kassetter med slik musikk hos sangeren og komponisten John Pennel. På den tiden vant hun Illinois State Fiddle Championship, og året etter ble hun kåret til beste felespiller ved National Flatpicking Championships i Winfield, Kansas. Hun spilte i flere band før hun i 1987, som 16-åring, ble leder for kvintetten Union Station. Hun har vært det siden, riktignok med skiftende medspillere. Like lenge har hun holdt fast ved plateselskapet Rounder Records. Hun har også spilt med en rekke andre berømte artister og grupper innen country og bluegrass som Dolly Parton, Emmylou Harris, Robert Plant, Ricky Skaggs og Kentucky Thunder, Del McCoury, Vince Gill og The Whites. Hun har også hatt sin bror Viktor (født 1969) som medspiller. Også han har hatt en lang karriere som profesjonell musiker og har siden 1985 spilt kontrabass i en rekke grupper innen bluegrass, jazz, country, pop og rock.
I 1993 ble Alison Krauss tatt opp i den ledende country-radiostasjonen, Grand Ole Opry i Nashville, som den yngste til da.
I 2016 koret hun på Leonard Cohens siste album You Want It Darker.
Alison Krauss og Union Station
Besetning pr. 2017:
Fats Waller
Thomas Wright «Fats» Waller (født 21. mai 1904 i Passaic i New Jersey, død 15. desember 1943 i Kansas City) var en amerikansk jazzpianist, organist og komiker. Waller spilte orgel i lokale kirker, og lærte stride piano av James P. Johnson i Harlem, såvel som Willie Smith. Disse innlemmet han i rent party-miljøet, der Waller underholdt mot en inngangspenge for å finansiere husleia. Første innspilling var «Got to Cool My Doggies Now» (1922). Med Sidney Bechet og andre utkom Wildcat Blues (1923). Perioden ga også komposisjonen «Squeeze Me». Waller fremførte også en del orgel for vaudeville, blant annet med Bessie Smith. Komposisjonene «Crazy 'bout My Baby» og «Stealing Apples» ble utgitt med Fletcher Henderson (1927). Han debuterte i Carnegie Hall med Johnsons Yarnekraw (1928).
Paul Hansen Birch
Paul Hansen Birch (født 20. juli 1788, død 25. april 1863) var norsk generalmajor, generalkrigskommissær og sjef for 3. Trondhjemske infanteribrigade 1823–1831.
Fats Waller
Waller ble også kjent for å ha tonesatt Broadway-musikaler som Keep Shufflin med Johnson (1928), Load of Coal (1929) og Hot Chocolate (1929) til tekster av Andy Razaf. Perioden ga «Honeysuckle Rose» og «Ain't Misbehavin» (fremført av Louis Armstrong). Waller ble en meget populær radiopersonlighet, blant annet gjennom serien «F.W. and his Rhythm Club» (1934–) med orkesteret av samme navn. Dette ga ut om lag 400 melodier på Victor Records frem til Wallers død (lungebetennelse) under retur fra en turné på vestkysten.
Deichman bibliotek
Deichman bibliotek, frem til januar 2018 kalt Deichmanske bibliotek og vanligvis bare omtalt som Deichman, er Oslo kommunes folkebibliotek. Det er Norges eldste offentlige bibliotek og det største folkebiblioteket i landet. Deichman omfatter hovedbibliotek, 18 filialer og flere spesialavdelinger. Samlingen består av cirka 1,4 millioner bøker og 3,000 aviser og tidsskrifter. I 2016 var utlånet på rundt 2,482,000 bind. Deichman har omkring 280 ansatte.
Fats Waller
Waller gjestet Norge (1938) på den siste av sine to Europa-turneer, da han også gjennomførte den første jazz-fremføring på orgel i Notre-Dame. Forøvrig spilte han i kinofilmene Hooray for Love! (1935), King of Burlesque (1935) og Stormy Weather'' (1943).
Deichman bibliotek
Deichman har navn etter forretningsmannen og samleren Carl Deichman (1705–1780) som testamenterte sin private boksamling til offentlig bruk i Oslo. Biblioteket åpnet i 1785. Deichmans hovedbibliotek på Hammersborg rett nord for Regjeringskvartalet ble innviet i 1933. Det ble stengt etter 2019 og samlingene flyttet til et nytt bygg mellom Oslo S og Operahuset i Bjørvika. Bibliotekets nye hovedhus Deichman Bjørvika åpnet for publikum våren 2020.
Paul Hansen Birch
I 1800 begynte Birch på krigsskolen i Christiania og i 1805 ble han fenrik ved Søndenfjeldske regiment og repetent ved Landkadettkorpset. Birch ble i 1806 sekondløytnant og lærer ved regimentets underofficersskole i Fredrikshald. På denne tiden var prins Christian August leder av det søndenfjeldske regiment og kommandant på Fredriksten festning. I 1809 ble Birch utnevnt til adjutant hos prinsen og medlem av generalstaben.
Ved riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814 fungerte Birch som vaktkommandør. Han ble kort etter kaptein og divisjonsadjutant i generalstaben.
Deichman bibliotek
Historie
«Det Deichmanske Bibliothek» åpnet 12. januar 1785. Grunnstammen ble dannet av boksamlingen etter den dansk-norske jernverkseieren, kanselliråden og boksamleren Carl Deichman som bodde i Porsgrunn. Samlingen bestod av 6,069 bind og 261 manusskripter og ble gitt som testamentarisk gave til offentlig bruk i Christiania by. Biblioteket fikk også 2,000 riksdaler fra Deichman og mindre gaver fra andre.
Paul Hansen Birch
Birch ledsaget Karl III Johan til kroningen i Trondheim i 1818, ble i 1820 oberst og i 1821 generaladjutant. Han var en drivende kraft når det veldedighetsarbeid i Christiania. I Trondheim foreslo han i 1826 opprettelsen av selskapet 'De nødlidenes Venner'.
General Birchs gate i Oslo er oppkalt etter ham.
Deichman bibliotek
Historie
Deichmanske bibliotek ble stående som del av skolebiblioteket frem til midten av det nittende århundre, da det fikk egne lokaler. Det fikk nå også en egen bibliotekar, Gerhard Magnus.
Madla (kommune)
Madla var en kommune i Rogaland fylke, etter 1964 en bydel, Madla i Stavanger kommune. Madla var egen kommune i perioden 1930–1965. Kommunen ble opprettet i 1930, da Håland herred ble delt i to, i Sola kommune og Madla kommune. Kommunegrensene fulgte de gamle sognegrensene fra 1100-tallet. Den gangen bestod Madla kirkesokn av de fire gårdene Madla, Revheim, Sør-og Nord-Sunde. I 1837 ble Madla kirkesokn en del av Håland herred. Madla, med sine da 6 025 innbyggere ble slått sammen med Stavanger kommune den 1. januar 1965.
Deichman bibliotek
Historie
Haakon Nyhuus, som var sjefsbibliotekar fra 1898 til 1913, moderniserte driften etter amerikanske forbilder, og Deichmanske bibliotek ble ledende i Norden. Nyhuus ble etterfulgt av Arne Gude Smith Arnesen.
Paul Hansen Birch
Birch var gift med Anna Cathrine Stenersen (f. 1791, d. 1840), datter av byfogd Stenersen på St. Thomas. De ble foreldre til to sønner, statsråd, amtmann og ordfører Christian Birch-Reichenwald samt landhandler og brukseier Fredrik Reichenwald Birch.
Deichman bibliotek
Hovedbiblioteket på Hammersborg 1933–2019
Den 28. august 1933 åpnet hovedbiblioteket i nytt bygg på Hammersborg. Bygget har adresse Arne Garborgs plass 4. Bibliotekets hovedhus ble tegnet i nyklassisistisk stil av arkitekten Nils Reiersen.
Paul Hansen Birch
Utmerkelser
Birch ble tildelt Dannebrogordenen i 1809 som en påskjønnelse etter innsatsen ved trefningen ved Prestebakke 10. juni 1808.
Deichman bibliotek
Hovedbiblioteket på Hammersborg 1933–2019
I 2011 ble hovedbiblioteket, som lå inntil regjeringsbygningene i Oslo sentrum, skadet i terrorangrepet 22. juli. Det gamle hovedbiblioteket stengte dørene for godt rett før nyttår 2019. Fra sommeren 2020 fortsatte biblioteksvirksomheten i nytt signalbygg ved havna i Bjørvika.
James Meredith (fotballspiller)
James Gregory Meredith (født 4. april 1988) er en australsk fotballspiller som fra 31. juli 2019 er klubbløs.
Deichman bibliotek
Nytt hovedbibliotek 2020
I 2001 ble det gjort et vedtak i Oslo kommune om å bygge nytt hovedbibliotek på Vestbanen. I 2008 la Byrådet i Oslo og Kulturdepartementet frem planer om at kommunen selger tomten tilbake til staten, som vedtok å bygge det nye Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design der. Det ble avholdt en arkitektkonkurranse med 20 deltakere høsten 2008, med kåring av vinner våren 2009. 1 forslag ble avvist av juryen grunnet brudd på anonymiteten. Vinneren ble Lund hagem as og atelier oslo as med forslaget som ble kalt Diagonale.
I 2013 vedtok bystyret å bygge det nye hovedbiblioteket i Bjørvika, like ved Operahuset og det kommende nye Munchmuseet. Nybygget var ferdig i 2019, og innvielsen av det nye bygget ble planlagt å finne sted 28. mars 2020 men ble utsatt til torsdag 18. juni 2020 på grunn av Koronaviruset.
James Meredith (fotballspiller)
Biografi
Meredith, som har vært en del av Derby sitt fotballakademi, skrev under på sin første profesjonelle kontrakt, en 2-årskontrakt, den 8. mai 2006. Han har ikke spilt noen obligatoriske kamper for Derby, men spilte en periode av kampen mellom Derby Legends og Rangers Legends den 1. mai 2006.
Doina Cornea
Doina Cornea (uttales IPA: dojna ˈkorne̯a; født 30. mai 1929 i Brașov i Romania, død 4. mai 2018 i Cluj ) var en rumensk menneskerettighetsaktivist.
Asyndeton
Asyndeton (fra gresk: ἀσύνδετον, «uforbundet») er et grammatisk virkemiddel hvor man bevisst utelater konjunksjoner (bindeord) fra to eller flere relaterte setninger/delsetninger. Eksempler er en stor, stygg ulv eller det latinske veni, vidi, vici («Jeg kom, jeg så, jeg vant»).
James Meredith (fotballspiller)
Biografi
I oktober 2006 signerte han på en 1-måneds låneavtale med Football Conference klubben Cambridge United, og han debuterte for Cambridge den 20. oktober 2006 da The U's tapte 3-0 for Oxford United i en ligakamp. Åtte dager senere debuterte han i den engelske FA-cupen da Cambridge tapte for Nortwich Victoria i en kvalifiseringskamp for å spille i turneringens første runde. Merdith spilte ikke flere kamper for Cambridge i låneperioden, og han returnerte tilbake til Derby i november 2006.
Doina Cornea
Hun var en fremtredende dissident under kommunistdiktaturet til Nicolae Ceaușescu. For sitt modige arbeid ble hun tildelt Professor Thorolf Raftos Minnepris i 1989.
Liv og virke
Doina Corneas mor var bondekvinne og faren var offentlig ansatt.
James Meredith (fotballspiller)
Biografi
I februar 2007 var han klar for nok en 1-måneds låneavtale, denne gang for Chesterfield som i 2006/07-sesongen spiller i League One. Meredith spilte sin første kamp for the Spireites den 2. mars 2007 da klubben slo Tranmere Rovers 2-0 i en ligakamp. Det ble ikke flere kamper for Chesterfield på Meredith, og i mars 2007 vendte han tilbake til the Rams.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Boa Vista da Aparecida
Boa Vista da Aparecida er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Doina Cornea
Liv og virke
Enda mer aktiv ble hun fra 1982, da hun jobbet som vitenskapelig assistent ved Babeș-Bolyai-universitetet. Hun sendte et brev til Radio Free Europe, hvor hun uttrykte sin bekymring for utvilkingen i Romania, et brev som var ment å bli lest opp uten å nevne hennes navn, men ved en misforståelse ble navnet hennes nevnt. Ett år senere ble hun avskjediget fra jobben. Til tross for at hun ble arrestert av det rumenske sikkerhetspolitiet i 1983, og avhørt, slått og truet med døden, fortsatte hun sin aktivisme i ytterligere seks år. Hun bidro til sammen med 31 tekster og protester til ovenfornevnte radiokanal.
I 1984 fikk hun lov til å reise på besøk til sin datter i Frankrike, muligens fordi de rumenske myndighetene håpet at hun skulle hoppe av og på denne måten bli kvitt henne.
Da Raftoprisutdelingen skulle finne sted, satt hun i husarrest i Cluj, med sikkerhetspolitiet utenfor døren. Hennes datter, som bodde i Paris, reiste til Bergen og mottok prisen på vegne av sin mor.
Sammen med sin sønn, Leontin Horațiu Iuhas, offentliggjorde Cornea til sammen 160 antikommunistiske manifester. De ble begge arrestert og holdt i varetekt i fem uker i 1987. Senere ble Cornea tett overvåket og trakassert i to år.
Etter at hun ble løslatt, fortsatte Cornea å tale mot det kommunistiske regimet. Etter at det kommunistiske regimet ble styrtet, var hun med på å stifte Forumul Democrat Antitotalitar din România («Romanias demokratiske antitotalitære forum») - det første forsøket på å samle den demokratiske opposisjonen til det postkommunistiske styret. Organisasjonen ble senere til Convenția Democrată Română («Romanias demokratiske konvensjon»). Cornea var også med på å stifte Grupul pentru Dialog Social («Gruppen for mellommenneskelig meningsutveksling»), samt Alianța Civică («Borgeralliansen») og Fundația Culturală Memoria («Kulturminnestiftelsen»).
I 2008 ble hun rammet av hjerneslag.
I 2013 ble hun utnevnt til æresborger av Cluj-fylket.
Yatagarasu
Yatagarasu (八咫烏) er en ravn med tre føtter, forbundet med solgudinnen Amaterasu. Fuglen brukes i emblemet til Japans fotballforbund.
Tre i parken
Tre i parken er et musikkalbum med Kirsti Sparboe, Oddvar Sanne og Arne Bendiksen, utgitt i 1968. Omslagsbildet er laget som en parodi på Beatles-albumet Help! med bruk av semaforer. Om de er tre personer i parken eller det var snakk om trærne i parken ble også lagt inn som en tilsiktet dobbelthet i tittelen.
Trivia
De «TRE» viser på omslagsfotografiet semaforene for bokstavene Y-J-V. Men «The Fab Four» viser heller ikke H-E-L-P på sitt coverbilde, slik det opprinnelig var tenkt, og som folk flest har blitt forledet til å tro. Det fortonet seg så rotete at fotograf Robert Freeman lot dem fritt få prøve ut andre stillinger, og de endte opp med å vise et temmelig nonsens N-U-J-V i stedet.
Reggio Emilia
Reggio Emilia er en by i provinsen Reggio Emilia i regionen Emilia-Romagna i det nordlige Italia med 141 383 innbyggere.
Byen ligger på sletten nord for Appenninene. Elven Crostolo renner gjennom byen.
Reggio Emilias barnehagefilosofi
Byen er kjent for Reggio Emilias barnehagefilosofi, som den har utviklet i løpet av de siste 35 årene.
Grenadinene
Grenadinene er en karibisk øygruppe med over 600 øyer, som er en del av Windwardøyene. Øyene er delt mellom øystatene Saint Vincent og Grenadinene, som har de nordlige øyene, og Grenada, som har øyene i sør.
Etter å ha tilhørt Grenada, ble Grenadinene delt mellom Saint Vincent og Grenada. Praktisk skjedde dette ved utnevnelsen av ny guvernør i 1783, formelt i 1791.
Økonomien på de grenadiske Grenadinene har vært preget av fiske, båtbygging og handel mellom øyene.
Adlène Guedioura
Adlène Guedioura (født 12. november 1985) er en franskfødt algirsk fotballspiller som spiller for den qatarske klubben Al-Duhail SC. Han er også en del av.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Austmarka kirke
Austmarka kirke er en langkirke fra 1858 på Skullerud i Kongsvinger.
Byggverket er i tømmer og har 380 plasser. Kirken ble vigslet 14. april 1858. Den er sognekirke for Austmarka, øst i Kongsvinger, og har egen kirkegård.
Kirken er bygd i en ren og enkel stil som står godt til det landskapet den er plassert i. Den er en typisk norsk, landsens langkirke, bygd i tømmer. Arkitekt var tømmermester Bielenberg. Opprinnelig var kirken ikke panelt utvendig og taket var dekket av stein. Kirkens altertavle er en kopi av Adolph Tidemands kjente maleri av Jesu dåp.
Sapfo
Sapfo (attisk gresk Σαπφώ Sapphô, aiolisk gresk Ψάπφω Psápfο) var en kvinnelig gresk lyriker i antikken, lovprist i sin samtid og kjent i ettertiden for sine dikt, ofte tilegnet andre kvinner. Hun bodde i Mytilene på Lesbos, en gresk øy like ved dagens Tyrkia. Sapfo var sannsynligvis født i Eressos på Lesbos en gang mellom 630 f.Kr. og 612 f.Kr., og det er sagt at hun døde en gang rundt 570 f.Kr. Det meste av hennes poesi har gått tapt, men hennes gode omdømme er uendret.
Innledning
Det finnes ingen samtidskilder til Sapfos liv. Dermed er det oppstått en del spekulasjoner basert på tolkinger av hennes dikt. Ett av de eldste biografiske notatene om henne finnes i et Oxyrhynkhos-papyrus fra rundt år 200 e.Kr., samt i det bysantinske oppslagsverket Suda fra rundt år 900. I tillegg nevnes hun av Platon rundt 300 f.Kr.
Mens det antas å være et visst samsvar mellom hennes poetiske jeg og den historiske Sapfo, avviser de fleste forskere en biografisk lesning av hennes dikt, og betviler verdien av slike forsøk.
Familiebakgrunn
Ut fra Herodot og Oxyrhynkhos-papyruset antas hun å ha vært datter av Skamander og Kleis, og hadde tre brødre. Ifølge Suda, som oppgir en liste på syv navn for hennes far, var hun gift med den rike kjøpmannen Kerkylas fra Andros. Dette er omdiskutert. Både Oxyrhynkhos og Suda forteller at Sapfo hadde en datter som het Kleis.
Sapfo var født i en aristokratisk familie, noe som reflekteres i hennes forfinede språk og miljøskildringene. Referanser til dans, festivaler, religiøse ritualer, krigsskip, hærer på marsj, generaler og kvinner i rådsforsamlinger nevnes i hennes dikt. Hun taler om den tiden hun tilbrakte i Lydia, ett av datidens rikeste og mektigste land. Mest uttrykkelig taler Sapfo om sine venner og lykkelige stunder med kvinnene i Sardis, en gang kong Krøsus' by nær kong Midas' gullkilder.
Opprør og forvisning
Borgerkrigen rundt opprøret ledet av Pittakos drev aristokrater som Sapfo og hennes dikterkollega Alkaios i eksil. Sapfo bodde da en stund på Sicilia.
Hennes dikt uttrykker bitterhet over den behandlingen hun fikk i disse årene. Men da det gikk rykter om at den berømte Sapfo kom til Siracusa, reiste borgerne der en statue av henne som velkomst. I 581 f.Kr. dro hun tilbake til Mytilene og bodde der til sin død. Både hun og Alkaios er i ettertiden blitt husket som de fremste blant de aioliske dikterne. Sapfo og Alkaios regnes for å ha grunnlagt jeg-lyrikken som kunstart, slik som i diktet «Midnatt»: Nerven i denne enkle, vemodige strofen ligger i ordet «men» (utelatt fra flere oversettelser), som markerer skillet mellom de skiftende himmellegemene som «går under», i kontrast til det Jeg som vedvarer i sin ensomhet.
En tradisjon som iallfall går tilbake til den greske dramatikeren Menandros (fra 258 f.Kr.), hevder at Sapfo tok sitt liv ved å kaste seg ut fra klippene på Lefkada i ulykkelig kjærlighet til fergemannen Faon. Faon er en ren sagnskikkelse, elsket av Afrodite og dyrket i hennes kultus. Lefkada ligger også langt unna Lesbos, men dødsdømte ble styrtet i havet derfra. Noen forskere har ment at sagnet om Sapfos sprang fra klippene i kjærlighetssorg over en mann, delvis kan være et ønske om å distansere henne fra hennes antatte forkjærlighet for kvinner.
Den lesbiske poeten
Ut fra Sapfos dikt er det vanlig å betrakte henne som lesbisk, det vil si at hun hadde kvinnelige kjærester. Det moderne begrepet «lesbisk» oppsto fordi Sapfo kom fra øya Lesbos, og i sin samtid ble omtalt som «den lesbiske dikteren» i betydningen «dikteren fra Lesbos». Hun har også inspirert uttrykket «sapfisk kjærlighet» som betyr «kvinnelig homofili».
På grunn av sine kjærlighetsdikt til kvinner har hun vært antatt for å være homofil. Jeg-personen i en del dikt forteller om forelskelse og kjærlighet til kvinner, både gjengjeldt og det motsatte, men beskrivelse av fysiske handlinger mellom kvinner er få og tvetydige. Det er videre ukjent om diktene beskriver noe selvopplevd, skjønt erfaringer fra andre deler av hennes liv opptrer i diktene, og det ville være forenlig med hennes stil å uttrykke intime møter poetisk. Men diktene til Alkaios og Pindar uttrykker tilsvarende romantiske bånd mellom venner og bekjente.
Den greske filosofen Maksimos av Tyros som levde i Libanon på 200-tallet, beskrev Sapfo som «liten og mørk», og at hennes forhold til sine venninner var som Sokrates' forhold til mannlige venner:
At Sapfo skal ha vært bestyrer for en slags kostskole for jenter etter at hun kom tilbake fra sitt eksil, lar seg ikke bekrefte av noen kilder eller bevarte fragmenter. Noen forskere har tenkt seg at Sapfos krets lot seg sammenligne med agelai, selv om Sapfos krets har adskilt seg fra slike forbund særlig fordi agelai var forbund av unge menn på Kreta som bodde sammen i kollektiver fra de var 17 og frem til de giftet seg. Den svenske dosent i litteraturvitenskap Göran Hägg mener i Världens litteraturhistoria at koblingen er en etterhåndskonstruksjon, påvirket av dekadente forfattere på slutten av 1800-tallet. Svulstighet ligger ofte i poesiens natur.
Sapfos betydning
En athensk vase fra 500-tallet f.Kr. viser Sapfo som spiller på lyre ved hjelp av et plekter. Om dette kan tolkes slik at hun faktisk var plekterets oppfinner, er ukjent. Sapfo var en ordkunstner, og ordet «bittersøt» er hennes. Gjentagelser var karakteristisk for henne, som i linjen:
Hun komponerte sin egen musikk og redefinerte det rådende lyriske versemålet, både i teknikk og stil. Hun innledet en ny retning innenfor gresk lyrikk som flyttet seg fra beskrivelser av guder og muser til individets personlige perspektiv.
Diktene er ofte fast metriske, og Sapfo er av de første til å bruke lyriske virkemiddel som fremdeles er i alminnelig bruk i dag. Hun utviklet også en spesiell type metrikk som i dag er kjent som «sapfisk metrikk». Denne metrikken kan illustreres slik: hvor - betyr en lang stavelse, u betyr en kort, og X kan være begge deler. Tre av linjene er like, mens den fjerde representerer et brudd. Denne linjedelingen er best kjent fra «Hymne til Afrodite», som er nevnt ovenfor.
Verker
I antikken ble ni diktbøker tilskrevet Sapfo, derav finnes bevart rundt 200 diktfragmenter bestående av kjærlighetsdikt, bryllupsdikt, hymner til guder, samt en gravskrift og et kultdikt. Diktene finnes utgitt i ulike filologiske utgaver. Kjent er den engelske samlingen Lyra Graeca med gresk og engelsk tekst. En utførlig svensk utgave har innledning og oversettelse av Vasilis Papageorgiou og Magnus William-Olsson (Ordfront, 2006): Sapfo: Dikter och fragment; tidligere er hun også oversatt av blant andre Vilhelm Ekelund, Emil Zilliacus og Jesper Svenbro. Den nyeste norske gjendiktingen av Sapfo ble gjort av Svein Jarvoll i 2003.
Papyrusfragmenter, som de gjenfunnet i søppeldyngene i Oxyrhynchus, er en viktig kilde og har tilveiebrakt mange nye, om enn ufullstendige vers. Et betydningsfullt fragment («Hymne til Afrodite») er bevart på et potteskår. Det vi ellers kjenner til, er bevart i sitater fra antikkens forfattere, ofte for å illustrere grammatikk, vokabular eller vers. Det finnes flere moderne oversettelser av dette diktet og av to ytterligere bortimot komplette dikt (16 og 31) og tre kortere fragmenter, inkludert ett hvor forfatterskapet er usikkert (168b).
Den nyeste tilføyelse til hennes verk er et bortimot komplett dikt av høy alder, første gang utgitt i 1922 fra Oxyrhynkhos-papyrusen, nummer 1787, men angivelsene av diktets slutt (plassert ved begynnelsen av hver linje) var tapt, og forskerne kunne bare gjette hvor et dikt sluttet og et annet begynte. Det meste av de øvrige diktene ble utgitt i 2004 fra en papyrus fra 200-tallet f.Kr. oppbevart i samlingene til universitetet i Köln. Den siste rekonstruksjonen, ved M. L. West, ble utgitt i Zeitschrift für Papyrologie und Epigraphik 151 (2005), 1-9, og i Times Literary Supplement den 21. juni 2005 En annen komplett litterær oversettelse. Den greske teksten er utgitt med noter til hjelp for språkstudenter, sammen med andre eksempler på gresk lyrisk poesi, dvs. dikt ment for solofremføring til akkompagnement av lyre.
Tapet av Sapfos verk
Sapfo ble beundret og etterlignet av romerske diktere som Catullus og Horats, men etter hvert ble tekster på attisk og homerisk gresk dominerende ved akademiske studier. Sapfo og Alkaios skrev trolig på sin lokale, aioliske dialekt. Latterliggjøring var det også en del av i greske komedier, og den greske grammatikeren Didymos skrev en avhandling på Augustus' tid der han diskuterte om Anakreon var mer en fyllik enn en rundbrenner, og om Sapfo var prostituert.
Til sist sluttet det mest betydningsfulle akademiet i det østromerske riket også å studere Sapfos verker. En myte om at hennes verker bevisst ble utslettet av intolerante kirkeledere, som ved bokbål, finnes det ingen kilder til støtte for, verken når det gjelder Gregor av Nazianz eller pave Gregor VII. Moderne forskere har sporet litterære ekko av hennes arbeid (fragment 2) i hans dikt Om den menneskelige natur som deler ord og vendinger med Sapfo om «den hellige lunden» (alsos), greiner som rister i vinden, og det ordet «koma» om «dyp søvn». Det er mer sannsynlig at Sapfos poetiske verker ble glemt i likhet med andre arkaiske greske poeter. Fra og med den europeiske renessansen ble hun gradvis gjenoppdaget.
Ettermæle
En betydelig ny litterær oppdagelse, Milano-papyruset, som ble berget fra en demontert mumie og publisert i 2001, viser den høye aktelse poeten Poseidippos fra Pella næret for det han kalte Sapfos «guddommelige sanger».
Et epigram i Anthologia Palatina (9.506) som tilskrives Platon, fastslår:
Claudius Aelianus skrev i Utvalgte skrifter (Ποικίλη ιστορία) at Platon kalte Sapfo for «klok». Horatius skrev i sine Oder at Sapfos lyrikk er verdt opphøyd beundring. Ett av Sapfos dikt gjorde Catullus berømt i sin latinske oversettelse i Ille mi par esse deo videtur (Catullus 51).
Lord Byron skrev de følgende linjer om henne i sitt lange fortellende dikt, Childe Harold's Pilgrimage, Stanza XXXIX:
Charles Baudelaire skrev om Sapfo i Les Fleurs du mal.
Ezra Pound beundret hennes arbeid og skrev «Ιμερρω» (Poetry, 1916) til Atthis, gjenstand for mange av Sapfos dikt.
Den greske poeten Odysseas Elytis (1900-tallet fra Lesbos) beundret henne i en av sine mange Mikra Epsilon:
Lawrence Durrell oppkalte en datter etter henne og skrev skuespillet Sapfo.
Algernon Swinburne skrev et dikt om Sapfo, Sapphics, og et annet, Anactoria, om henne og venninnen Anactoria.
Den franske komponisten Charles Gounods første opera handlet om og ble kalt for Sapho.
Bo Giertz
Bo Harald Giertz (født 31. august 1905 i Räpplinge på Öland, død 12. juli 1998 i Göteborg, begravet i Torpa i Östergötland), var komminister i Torpa församling i Linköpings stift 1939–1949, biskop i Göteborgs stift 1949–1970.
Bakgrunn
Giertz var sønn til professor Knut Harald Giertz og Anna Ericson, og dermed dattersønn til oppfinneren og industrimannen Lars Magnus Ericsson, grunnlegger av svensk telecomindustri.
Sapfo
Ettermæle
Sapfo er også navnet til den homofile søsteren til den fiktive skuespillfiguren Van Albert i L.E. Modesitt jr.s science fiction-drama The Ethos Effect.
Bo Giertz
Bakgrunn
Giertz sa seg å være ateist da han begynte å studere språk på Uppsala universitet. Etter å i 1925 ha hørt en forelesning av Natanael Beskow besluttet han seg for å overgi sitt liv til Jesus og bli en kristen. Deretter studerte han til prest.
Prest, biskop
Bo Giertz ble presteviet i Linköping 28. desember 1934 og ble stiftsadjunkt innen Linköpings stift 1. mai 1937. Giertz ble tillförordnad kyrkoherde i Torpa församling 2. oktober 1938, og ble komminister der i 1939. I prestegården ble det under andre verdenskrig også huset flyktninger fra den danske motstandsbevegelse.
Han ble utnevnt til tjenestegjørende ekstraordinarie hoffpredikant i 1943, forordnet til preses ved prestmøtet i Linköpings stift i 1948, og utnevnt til biskop over Göteborgs stift 1. april 1949.
I mange år var Giertz den fremste talsmannen for en tradisjonell (konservativ) kristendomsoppfatning i Svenska kyrkan. Han var en av grunnleggerne av Kyrklig samling kring Bibeln och Bekännelsen og var uttalt motstander av ordningen med kvinnelige prester, som ble innført i Sverige i 1958.
Bo Giertz var deltaker på kyrkomøtene 1946–1970. Han ble emeritus i 1970.
Barett
Barett er en rund eller mangekantet, myk lue eller hatt med flat pull. Baretter i forskjellige varianter var vanlige i Europa på 1500-tallet, men er fortsatt i bruk i form av alpeluer og militære bereter.
Bo Giertz
Forfatterskap
Etter sin pensjonering i 1970 tok Giertz på alvor tak i sin oversettelse av Det nye testamente. Den ble klar i 1981, bare noen uker før den offisielle oversettelsen NT 81.