cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fylkesvei 6796
Fylkesvei 6796 (Fv6796) går mellom Kleven og Skjelstad i Stjørdal kommune.
Mangel (jus)
Dersom ytelsen savner en egenskap eller har en dårlig egenskap i strid med det som normalt er tilfelle for ytelser av denne art, uten at det er fastslått at varen ikke er i overensstemmelse med det som er avtalt, er det snakk om en «abstrakt mangel».
Fylkesvei 6796
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen fylkesvei 30 (Nord-Trøndelag).
Mangel (jus)
Ovennevnte er nedfelt i kjøpsloven § 17, hvor det heter at ytelsen skal være i samsvar med de krav til art, mengde, kvalitet, andre egenskaper og innpakning som følger av avtalen mellom kjøper og selger, og dersom det ikke er avtalt, skal ytelsen (a) passe for de formål som tilsvarende ting vanligvis brukes til, (b) passe for et bestemt formål som selgeren var eller måtte være kjent med da kjøpet ble inngått, unntatt når forholdene viser at kjøperen for så vidt ikke bygde på selgerens sakkunnskap og vurdering eller ikke hadde rimelig grunn til å gjøre det, (c) ha egenskaper som selger har vist til ved å legge fram prøve eller modell eller (d) være pakket på vanlig eller annen forsvarlig måte som trengs for å bevare og beskytte tingen.
Mangler er også regulert i en rekke andre lover, som:
9. serierunde i Bundesliga 2021/22
9. runde i Bundesliga 2021–2022 startet med –  fredag 22. oktober 2021, hoveddelen av kampene ble spilt lørdag 23. oktober, mens runden ble avsluttet med –  søndag 24. oktober.
NM i landeveissykling 1929
Norgesmesterskapet i landeveissykling 1929 ble arrangert i Kongsberg (30 km) og Askim (100 km).
9. serierunde i Bundesliga 2021/22
Kampfakta
'''Fredag 22. oktober''' '''Lørdag 23. oktober''' <div id="Bayern München v Hoffenheim"> <div id="RB Leipzig v Greuther Fürth"> <div id="Hertha Berlin v Borussia Mönchengladbach"> '''Søndag 24. oktober''' <div id="Köln v Bayer Leverkusen">
NM i landeveissykling 1929
Kongepokalene ble vunnet av Ragnvald Martinsen og Gustav Kristiansen.
30 km tempo
Sted: Kongsberg Dato: 2. juni
100 km tempo
Sted: Askim Dato: 14. juli
Paa jagt efter en egtemand
Paa jagt efter en egtemand (originaltittel: Help Wanted – Male) er en amerikansk stumfilm-komedie fra 1920, regissert av Henry King og med regissøren selv og Blanche Sweet i hovedrollene.
Handling
Telefon-piken Leona Stafford arver 1000 dollar og etter en venninnes råd bruker hun pengene til å pynte seg opp og dra til et flott hotell for å kapre en rik ektemann. Hun opptrer som en mystiske dame og flørter med velstående menn. Når hun blir mistenkt for en forbrytelse må hun søke beskyttelse hos en tvilsom utseende fyr hun har truffet på stranden. Men da det er så heldig at dette er en eksentrisk millionær ender jo alt som hun vil.
Jean-Daniel Lafond
Jean-Daniel Lafond (født 1944) er en fransk-canadisk dokumentarfilmskaper.
Lafond utvandret i 1974 til Canada, der han bosatte seg i Quebec. Han ble canadisk statsborger i 1981. Han har arbeidet som radiojournalist og er forfatter av flere bøker.
Lafond har vært aktiv som skaper av dokumentarfilm. Noen av filmene er laget i samarbeid med hans kone, Michaëlle Jean. Han har til sammen stått bak mer enn et dusin dokumentarfilmer.
Lafond har mottatt en rekke priser og utmerkelser for sitt arbeid. Han ble i 2005 utnevnt til følgesvenn av Order of Canada.
Oscar
Oscar er kallenavnet på filmprisen Academy Award of Merit. Prisen deles ut hvert år i Hollywood av det amerikanske filmakademiet Academy of Motion Picture Arts and Sciences, ofte bare forkortet til Akademiet. Første gang prisen ble delt ut var i 1929.
Oscar er også kallenavnet på selve statuetten. Det er en 34,4 cm høy figur av forgylt metall som forestiller en mann som står på en filmrull og holder et sverd foran seg. Den er designet av Metro-Goldwyn-Mayers scenograf Cedric Gibbons (som selv fikk prisen tolv ganger), og ble først utformet av skulptøren George Stanley. Den ble først kalt «Academy Award of Merit», og opprinnelsen til Oscar-navnet er litt ullent. Den mest populære teorien er at bibliotekaren til Akademiet, Margaret Herrick, mente den lignet hennes onkel Oscar. Navnet ble først brukt i en artikkel av skribenten Sidney Skolsky i 1934 om at Katharine Hepburn hadde vunnet statuetten. Akademiet tok ikke i bruk navnet selv før i 1939, men har i dag omfavnet det helt.
Historie
Den første Oscar-utdelingen fant sted under en bankett i Blossom Room i Hollywood Roosevelt Hotel 16. mai 1929. Før de første utdelingene ble vinnerne gitt ut til aviser slik at de kunne trykke resultatetene i 23:00 utgavene sine. Men etter at Los Angeles Times i 1940 trykket resultatene for tidlig, slik at de ankomne gjestene kunne lese hvem som vant, før prisen ble delt ut, innførte Akademiet hemmelig avstemning med lukkede konvolutter slik vi kjenner det i dag.
Interessen for utdelingen har alltid vært stor, og fra og med den andre utdelingen ble den overført i media (en times live-sending på en radiostasjon i Los Angeles). Prisen ble delt ut på en bankett frem til 1942, da det stadig høyere oppmøtet krevde at de gikk over til utdeling i en teatersal. Dette har fortsatt frem til i dag. I 1943 ble utdelingen sendt på radio over hele landet, og også oversjøisk slik at utstasjonerte amerikanske soldater kunne få med seg resultatene. 19. mars 1953 ble utdelingen sendt på TV for første gang fra RKO Pantages Theatre i Hollywood på NBC. Bob Hope var den første fjernsynsoverførte programlederen. I 1966 ble Oscar-utdelingen for første gang vist i farger.
I 2002, den 74. Oscar-utdelingen, flyttet utdelingen til Kodak Theatre som er over gaten for Hollywood Roosevelt Hotel, der de først ble holdt. Utdelingen blir vist på ABC, som har senderettighetene frem til 2008.
I løpet av Oscars karriere har utdelingen bare blitt utsatt tre ganger. Første gang var i 1938, da en flom utsatte utdelingen i en uke. I 1968 ble den utsatt to dager for å ære Martin Luther King, som ble begravd 8. mai, dagen utdelingen var satt opp. I 1981 ble utdelingen utsatt en dag etter at president Ronald Reagan hadde blitt skutt under et attentatforsøk.
Norgesmesterskapet i boksing 1996
Norgesmesterskapet i boksing 1996 ble arrangert 11. februar i Fredrikstad.
Some Sunday Morning
Melodien til den første ble skrevet av Richard A. Whiting, med tekst av Gus Kahn og Raymond B. Egan. Den ble spilt inn på plate av Ada Jones og Billy Murray i 1917.
Norgesmesterskapet i boksing 1996
Kongepokalen ble vunnet av Anders Styve. Han vant sitt sjette norske seniormesterskap og fikk sin tredje kongepokal. Beste klubb ble Oslo BK.
Oscar
Nominasjoner
I januar sender Akademiet ut forslagslister til sine medlemmer. For at en film kan foreslås, må den være gitt det foregående året og vare mer enn 40 minutter (bortsett fra kortfilmene). Medlemmene fyller ut sine forslag og sender så tilbake listene til PricewaterhouseCoopers, som er leid inn av Akademiet for å sikre avstemningen, innen to uker. Forslagene blir telt opp, og i den siste uken i januar offentliggjør Akademiet hvem eller hva som har blitt Oscar-nominert i de forskjellige kategoriene (de som har blitt foreslått flest ganger). Nye lister blir sendt ut til medlemmene i begynnelsen av februar, og medlemmene har to nye uker på seg til å velge sine favoritter. Ikke alle kan stemme på alt, men hvem du kan stemme på, bestemmes av yrket ditt. Prisen for beste filmregissør kan bare bli stemt på av regissører osv. Disse resultatene er det bare to personer hos PricewaterhouseCoopers som vet om før konvoluttene åpnes under utdelingsseremonien.
Some Sunday Morning
Melodien til den andre ble skrevet av M.K. Jerome og Ray Heindorf, med tekst av Ted Koehler. Den ble spilt inn på plate av Helen Forrest og Dick Haymes (1945).
Oscar
Nominasjoner
For å sikre sine filmer oppmerksomheten de mener de fortjener, starter filmselskapene kampanjer for sine filmer. Det har tidligere vært mange kontroverser med denne kampanjen, siden de store filmselskapene bruke mye penger på gaver i forbindelse med disse kampanjene. Men Akademiet har strammet inn reglene de siste årene, og filmselskapene bruker nå tid og krefter på å få akademimedlemmene til å se filmene deres, enten via speisielle visninger eller utsendelse av DVD-er.
I tillegg til prisene som blir stemt frem, bestemmer styret i Akademiet hvem som skal nomineres til vitenskapelige og tekniske priser, samt hvem som skal få æres- og spesialpriser. Blant spesialprisene er Irving G. Thalberg Memorial Award, en pris gitt til en produsent som har produsert høykvalitetsfilmer over en lang periode. Jean Hersholt Humanitarian Award blir gitt til en som har stilt bransjen i et positivt lys med sitt humanitære arbeid. Gordon E. Sawyer Award blir gitt til en som har tekniske bidrag som har tjent bransjen godt. Den første er en bronsebyste av Thalberg, de to siste er Oscar-statuetter. Disse blir ikke nødvendigvis delt ut hvert år. Det deles også ut æres- og spesialpriser, som blir bestemt fra år til år.
Some Sunday Morning
Den ble fremført av Alexis Smith i filmen San Antonio fra 1945. Sangen ble også fremført av katten Sylvester in tegnefilmen Back Alley Oproar fra 1948.
Oscar
Nominasjoner
De vitenskapelige og tekniske prisene bestemmes av styret etter råd fra en komite bestående av fagmennesker. Disse trenger ikke være knyttet opp mot en bestemt film, men kan fortjenes over tid.
Helene Schei
Helene Schei (født 1945) er en norsk kjemiker og professor emerita i petroleumsteknologi ved Universitetet i Stavanger. Hun var institusjonens første kvinnelige professor.
Hun ble cand.real. ved Universitetet i Trondheim og var ansatt der og ved North Dakota State University. Hun ble dr.philos. i 1984. Hun var ansatt som seniorforsker og forskningsgruppeleder ved Rogalandsforskning fra 1985 og som førsteamanuensis i petroleumsteknologi ved Høgskolesenteret i Rogaland (HSR; nå Universitetet i Stavanger) fra 1990. I 1993 ble hun professor i petroleumsteknologi, og ble da HSRs første kvinnelige professor.
Willcoxia
Willcoxia er en slekt av primitive, utdødde biller.
Utseende
Arten er bekrevet ut fra en løsrevet dekkvinge. Denne er 10 milimeter lang.
Ryan Gravenberch
Ryan Jiro Gravenberch (født 16. mai 2002) er en nederlandsk fotballspiller som spiller for den tyske klubben.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Liste over kulturminner i Flakstad
Liste over kulturminner i Flakstad er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Flakstad. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Cogito ergo sum
Cogito ergo sum, på norsk jeg tenker altså er jeg, er René Descartes filosofiske grunnsetning, og utgangspunktet for å vite hva vi kan si med sikkerhet. Frasen ble først brukt på fransk i Discours de la Methode (1637) og på latin i Principia philosophiae (1647).
Descartes utgangspunkt var å tvile på absolutt alt, men at det ikke er rasjonelt å tvile på sin egen eksistens mens man tviler. Descartes mente at dersom en demon forsøkte å få en til å tenke at en eksisterer, så må en eksistere for å bli lurt av demonen. Utsagnet må altså være sant.
Dubito, ergo cogito, ergo sum, jeg tviler, derfor tenker jeg, derfor er jeg er en annen form skrevet av Antoine Léonard Thomas i et essay om Descartes i 1765.
Descartes mente at alt som er bevisst sin eksistens nødvendigvis må eksistere, og at vi uavhengig av sansene kan slutte at Gud må eksistere. Dersom Gud ikke bedrar sansene våre må den skapte og objektive verden eksistere, og innførte den «cartesiske dualismen», et skille mellom ånd og materie, og subjekt og objekt.
Kritikk
Søren Kierkegaard var kritisk til jeg-et i «cogito ergo sum». X tenker, og selv om jeg er X, kan tenkingen gjort av X være skilt fra eksistensen min. Descartes forutsetter, ifølge Kierkegaard, at det er jeg-et som gjør tenkingen, og at «cogito ergo sum» blir en type sirkelargument.
Milano–Sanremo 2014
Alexander Kristoff vant, og han ble dermed den første nordmannen til å vinne et klassiker-monument.
Kildebert den adopterte
Kildebert III den adopterte (latin: Childebertus Adoptivus) var en frankisk konge av Austrasia. Han ble konge etter at kong Sigibert III døde i 656. Kildebert var konge fra 656 og til 661.
Familie
Kildebert var sønn av rikshovmesteren Grimoald den eldre. Han var således en barnebarn av Pipin av Landen. Han ble adoptert av kong Sigibert III og dronning Kimnekild.
Liv og virke
Da Sigebert III døde i 656, barberte Grimoald den eldre hodet til Sigiberts sønn Dagobert II ettersom langt hår var symbol på frankiske konger. Deretter ble han sendt avsted til et irskopprettet kloster og utropte etterpå sin egen sønn, Kildebert, til konge.
Grimoald, hans sønn Kildebert og svogeren Ansegisel (som hadde giftet seg med datteren til Pipin av Landen) ble til sist tatt og overlevert til Klodvig II, konge av Neustria, som fikk dem drept. Det er to ulike redegjørelser for Kildeberts død. Enten fanget og henrettet Klodvig og hans hoffmester, Erkinoald, ham i 657, eller så annekterte Klotar III Austrasia i 661, avsatte den unge tronraneren og henrettet dem begge året etter.
Familien dukket opp igjen på den politiske arena med oppkomsten til Ansegisels sønn, Pipin av Herstal.
Saarland
Den er oppkalt etter elven Saar, som er en sideelv til Mosel og som renner gjennom staten fra syd og mot nordvest. De fleste innbyggerne i delstaten bor rundt hovedstaden Saarbrücken som ligger ved grensen mot Frankrike.
Historie
Områdene innenfor dagens Saarland var før 1815 dels selvstendige og tilhørte dels andre stater, de fleste av dem tyske. Tidvis var områdene under fransk innflytelse, spesielt på slutten av 1600-tallet. Etter første verdenskrig ble området gjort autonomt under navnet Saargebiet (Saarområdet), og satt under Folkeforbundets administrasjon. I 1935 ble det holdt en folkeavstemning, der 90,3 % stemte for å bli en del av Tyskland igjen. Området ble da ikke gjenforent med Preussen eller Bayern, som det før hadde vært en del av, men ble beholdt som en selvstendig politisk enhet under navnet Saarland. Etter annen verdenskrig ble Saarland igjen gjort autonomt, samtidig som det kom i en økonomisk union med Frankrike. Etter en folkeavstemning i 1955 ble den autonome republikken Saarland i 1957 gjenforent med Vest-Tyskland.
Delstatsparlamentet
Delstatens folkevalgte, lovgivende forsamling er landdagen i Saarland og holder til i Saarbrücken.
Geografi
Saarland er inndelt i syv distrikter (Landkreise):
Saarlands største byer er: (innbyggere på 31. desember 2006)
Trafikk
Saarland gjennomskjæres av flere motorveier: A1 begynner i Saarbrücken og ender i Nordtyskland ved øya Fehmarn. A8 fører fra Luxembourgs grense gjennom Saarland til München og Østerrike. A6 går fra den franske grensen, der den kommer som A4 fra Paris, til grensen med Tsjekkia. A620 er Saarbrückens bymotorvei som går langs Saar-elven fra kryssen med A6 i sørøst av byen gjennom Völklingen og ender ved Saarlouis, der den møter A8.
Saarbrücken har en egen internasjonal lufthavn i bydelen Ensheim som tilbyr forbindelser innom Tyskland, bl.a. til Berlin, Hamburg og München, men også til andre europeiske land, særlig feriedestinasjoner som Tyrkia og Mallorca. I nærheten av Saarland finnes det lufthavnene i Frankfurt-Hahn, Zweibrücken, Luxembourg og Metz (Frankrike).
NM i landeveissykling 1928
Norgesmesterskapet i landeveissykling 1928 ble arrangert i Stjørdal (30 km) og Oslo (100 km).
Kongepokalen ble vunnet av Olav Moxness.
30 km tempo
Sted: Stjørdal Dato: 2. juni
100 km tempo
Sted: Oslo-Eidsvoll Dato: 15. juli
Aleksinskaja kraftverk
Aleksinskaja kraftverk (russisk: Адлерская ТЭС, russisk for Aleksin) er et varmekraftverk i byen Aleksin, i provinsen Tula oblast i Russland, sør for Moskva.
Byggingen av kraftverket begynte i 1938, og første byggetrinn stod ferdig i 1941. Fornyelser av kraftverket ble utført i 2012.
Magnus Heinason
Han tjente Vilhelm av Oranien og hans sønn Maurits av Nassau i ti år som kaper, og kjempet for Nederlandene mot Spania i åttiårskrigen. Magnus Heinason fikk handelsmonopol på Færøyene av Frederik II i 1559, men mistet det i 1588, etter anklager om svindel og dårlige varer. Omkring 1580 fikk han oppført festningen i Tórshavn, Skansin, som vern mot sjørøvere. Senere fikk han kaperbrev for å senke eller borde sjørøverskip og engelske handelsfartøy.
Manuel Monteiro de Castro
Manuel Monteiro de Castro (født 29. mars 1938 i Santa Eufémia de Prazins ved Guimarães i Portugal) er en portugisisk kardinal, erkebiskop og diplomat. Han var storpønitentiar i den apostoliske skriftemålsdomstol fra 2012 til 2013.
Magnus Heinason
Etter at Frederik II døde i 1588, ble Magnus Heinason, på ordre fra rentemester Christoffer Valkendorf, tatt til fange på Færøyene og sendt til København. Der ble Magnus Heinason dømt til døden for sjørøveri i nederlandsk tjeneste. Allerede to dager senere ble han henrettet ved halshugging på Slottsplassen. Den raske domfellelsen og henrettelsen førte til at dommen til sist ble kjent ugyldig, og Valkendorf mistet sitt embede for en tid. Magnus Heinasons etterlevninger finnes i Ørslev kloster.
Manuel Monteiro de Castro
Biografi
Manuel Monteiro de Castro studerte ved Det pavelige universitet Gregoriana i Roma, der han i 1967 ble doktor i kanonisk rett. Han ble presteviet den 9. juli 1961.
Magnus Heinason
Tidlig liv
Magnus Heinason ble født i Oyndarfjørður på Eysturoy, den nest største av Færøyene. Faren var Heini Havreki, en norsk prest fra Bergen som emigrerte til Færøyene, og som ble den første protestantiske presten på Færøyene etter reformasjonen. Moren var Gyri Arnbjørnsdatter, Heinis andre kone, og opprinnelig fra en rik og mektig slekt i Norge. Som prest på Færøyene måtte Heini Havreki reise mye mellom øyene, og Magnus var med på disse ferdene. Allerede som liten gutt visste Magnus hvordan man skulle seile små fartøyer, og opparbeidet seg mye kunnskap som ville bli nyttig senere i livet. Som voksen sjømann og kaper kom han til å utvise sine best kjente bragder i de samme farvannene.
Manuel Monteiro de Castro
Biografi
I februar 1985 ble Monteiro de Castro utnevnt til titularerkebiskop av Beneventum og ble bispeviet den 23. mars samme år av kardinal Agostino Casaroli. Kardinal Casaroli ble da assistert av erkebiskop Eurico Dias Nogueira og erkebiskop Júlio Tavares Rebimbas.
Puerto Banús
Puerto José Banús er en marina i utkanten av Marbella, ved Costa del Sol i det sørlige Spania. Marinaen ble bygget av den lokale forretningsmannen og eiendomsutvikleren José Banús og åpnet i mai 1970.
Manuel Monteiro de Castro
Biografi
Monteiro de Castro var pavelig nuntius i en rekke land: Bahamas, Barbados, Jamaica, Saint Lucia, Trinidad og Tobago, Den dominikanske republikk, Granada, Antigua og Barbuda, El Salvador, Honduras, Sør-Afrika, Namibia, Swaziland, Lesotho, Spania og Andorra.
Magnus Heinason
Tidlig liv
Da Magnus var 17 eller 18 år gammel ble faren gitt en ny stilling i Norge. Familien flyttet til Bergen, hvor Magnus levde ut sin drøm om å bli sjømann gjennom familiens kontakter på farssiden. I ung alder ble han kaptein på et handelsskip på ruten som hans far hadde seilt i mange år, fra Bergen til Færøyene. På sin tredje ferd ble han angrepet av sjørøvere. Hvordan dette gikk til er ikke kjent, men da han kom tilbake til Bergen ble han gjort narr av fordi han hadde gitt opp uten kamp. Dette var tungt å bære for ham, og han sverget hevn. Han forlot Norge og dro til Nederland, hvor han ble opptatt i marinen. Lite er kjent om denne delen av Magnus' liv. Mens han gikk i nederlandsk tjeneste ble hans halvbror Jógvan Heinason lagmann i 1571. Jógvan var dessuten eier av gården Steigargarður, som med sine rundt 100 merker av hovedsakelig kongsjord, gjorde ham til den største landeieren på Færøyene.
Puerto Banús
Stedet er kjent for sitt luksuriøse preg, med dyre forretninger og hyppige innslag av store lystbåter tilhørende noen av verdens rikeste.
I litteraturen
I Liza Marklunds roman En plass i solen fra er en del av handlingen lagt til Puerto Banús.
Manuel Monteiro de Castro
Biografi
Den 18. februar 2012 kreerte pave Benedikt XVI Monteiro de Castro til kardinaldiakon med San Domenico di Guzman som titreldiakonia. Han deltok i konklavet 2013, som valgte pave Frans.
Magnus Heinason
Tidlig liv
Da Magnus Heinason dro til Danmark ti år senere hadde han mottatt utmerkelser fra både Vilhelm I av Oranien og Maurits av Nassau for tapperhet i kampen mot spanjolene i åttiårskrigen, som senere skulle resultere i Nederlands frigjøring fra Spania. Sannsynligvis hadde Heinason en drøm om å flytte tilbake til Bergen og igjen bli kaptein på handelsruten over til Færøyene, men til den forandring at han eide skipet selv. Det hadde imidlertid dukket opp en hindring i veien for ham, da handelsmonopolet på Færøyene ikke lenger ble gitt til privatpersoner, men kun til kronens egne handelsskip fra og med 1578.
Manuel Monteiro de Castro
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Magnus Heinason
Handelsmonopolet
Magnus dro til kongen for å overbevise ham om at nettopp han var verdig til å overta handelsmonopolet på Færøyene. Kongen var på sin side ikke begeistret for at han skulle gi handelsmonopolet til noen andre, nå som han hadde kjøpt det selv. Da brukte Magnus unnskyldningen om at noen på Færøyene skyldte ham penger, og at han måtte dra dit og kreve inn dem, og slik sett bad om tillatelse til å seile én gang over Færøyene. Kongen så ikke noe galt i det ettersom det var en mann av ære han snakket med. Før kongen gav Magnus tillatelsen måtte Magnus forsikre ham om at eventuelle varer han mottok som betaling i stedet for penger måtte overleveres til kongen da han returnerte. Magnus aksepterte dette, og satte kursen mot Bergen for å så dra mot sitt gamle hjemland. Alt så ut til at Magnus skulle holde avtalen med kongen, men han hadde andre planer.
Magnus snakket med flere storbønder og personer av høyere samfunnslag på Færøyene, inklusive halvbroren Jógvan, og ble enige med dem om å starte et opprør mot monopolhandelen. Kravet som snart kom til kongen fra færøyingene var at kongen, i stedet for å drive all handel, skulle utpeke en ansvarlig for å kontrollere at all handel var lovlig. Om kongen ikke gikk med på dette krevde færøyingene at det skulle være en utvalgt færøying som seilte mellom Færøyene og Bergen med tømmer og korn, da dette var mangelvarer under hele handelsmonopolet. Saken på diskutert på Lagtinget uten at noe navn ble nevnt, men det var helt klart hvilket de hadde i tankene. I desember 1578 ankom en gruppe færøyske menn Kolding på Jylland, hvor de presterte sine krav for kongen. Den mannen de ønsket som handelsansvarlig var Magnus Heinason. Kongen tok ikke noen avgjørelse i saken selv, men sendte den over til rentemester Valkendorf som hadde foreslått et handelsmonopolet for kongen i utgangspunktet.
Ekteskap
Magnus Heinason var forlovet tre ganger og gift to ganger. Magnus fikk en sønn med den færøyske kvinnen Kollfina omkring 1560. Rasmus Magnussen ble 110 år gammel, og ble far til en sønn i en alder av 103 år. I 1580 traff Magnus en norsk adelskvinne ved navn Margrethe Axeldatter Gyntersberg (eller von Güntersberg). De hadde et barn som døde tidlig. De giftet seg ikke fordi hun beskyldte ham for voldtekt. Hennes adelige familie krevde at han giftet seg med Margrethes yngre søster, Sophie Axeldatter Gyntersberg (1566–1607). De giftet seg i 1582 i Bergenhus og fikk en datter, Elsebeth Magnusdatter (1584–1645).
Sjørøvere og anklager
Sommeren 1579 ble Tórshavn raidet av den skotske sjørøveren Klerck. Magnus fikk først høre om dette da han ankom byen. Skottene hadde tatt det meste av kongens skattepenger, men også mye privateide varer som ble oppbevart i byen. Magnus hadde mistet gods som hadde vært ment til å bli solgt og deretter skattet av kongen. Magnus dro fra Færøyene til Danmark, hvor han fortalte om hva som hadde hendt til kongen direkte. Han ville at kongen skulle dekke de økonomiske omkostningene rundt tapet, ettersom Magnus hadde betalt for det og kongen skulle kreve skatt av det. Kongen gikk med på å dekke halvparten. Magnus var ikke fornøyd med dette, så han foreslo at han kunne utstyre handelsskipene sine med kanoner, slik at han kunne bekjempe sjørøverne, eller i det det minste ta dem til fange for å så ta med til land for å stille dem for retten. Ettersom han hadde tjenestegjort i den nederlandske marinen, og hadde gode ord på seg fra Maurits av Nassau og Vilhelm av Oranien, ble kongen enig med Magnus.
Videre nevnte kongen skattleggingen av skipsfarten gjennom Øresund, som han mente han tapte penger på, siden nederlandske handelsmenn heller seilte langs norskekysten og inn i Kvitsjøen for å handle med russerne, heller enn å ta den korte veien gjennom Øresund. Magnus fikk derfor kaperbrev for å stoppe og skattelegge alle skip som skulle langs oppover langs norskekysten, men han fikk samtidig ikke angripe noe handelsskip eller marinefartøy av noen nasjonalitet som skulle gjennom Øresund.
Rundt 1580 lot Magnus festningen Skansin i Tórshavn oppføre som et vern mot fremtidige sjørøverangrep. Allikevel kunne ikke Magnus være alle steder på en gang, og mens han var opptatt med å lede skansebyggingen, seilte et tysk smuglerskip rundt om øyene og handlet med befolkningen. Dermed mistet kronen inntekter, og rentemester Valkendorf fikk presset igjennom at Magnus skulle miste eneretten til handelen. For å blidgjøre kongen igjen tilbød Magnus seg å prøve og finne en seilingsled til Grønland, hvilket han ikke klarte grunnet drivis ved Østgrønland. Valkendorf var stadig ute etter å felle Magnus, og i 1581 ble han anklaget for svindel og for voldtekt av Margrethe Gyntersberg i Norge. Situasjonen ble så truende for Magnus at han flyktet til Nederland og på nytt gikk i tjeneste for Vilhelm I av Oranien. To år senere oppsøkte Magnus igjen sin tidligere venn kong Frederik II, som satte strek over gamle anklager, og lot Magnus få øya Egholm i Limfjorden i len.
Død og ettermæle
Valkendorf hadde imidlertid ikke tenkt å gi seg, og ville se seg bli kvitt sin fiende én gang for alle. Han fikk hjelp av engelskmenn som anklaget Magnus for ulovlig oppbringelse av et engelsk skip mens han gikk i nederlandsk tjeneste. Magnus flyktet igjen, men ble innhentet og arrestert i Norge. Mens dette skjedde, døde plutselig kong Frederik, og Valkendorf brukte anledningen til å gjennomføre en hurtig og ureglementert rettergang. Bare to dager senere, den 18. januar 1589, ble Heinason halshugget på Slottsplassen i København.
Magnus' enke, Sophie, fikk sammen med en av Magnus' venner saken tatt opp igjen ett år senere grunnet den uregelmenterte rettergangen. Magnus ble frifunnet for alle anklager, og liket ble flyttet og gitt en hedersbegravelse i Ørslev kloster. Valkendorf mistet alle sine embeter. Ved Jægerpris slott på Sjælland står det en minnestein over Magnus sammen med støtter over blant andre Peder Tordenskjold, Ludvig Holberg og Snorre Sturlason.
Magnus Heinason har et færøysk forskningsfartøy oppkalt etter seg. Dette ble avbildet på et færøysk frimerke i 2002. Han har også fått en fjord på Østgrønland oppkalt etter seg, Kangerdlugsuatsiak, som på dansk kalles Mogens Heinesens fjord.
Forsinkelse (jus)
Forsinkelse er det forhold at en ytelse ikke leveres til avtalt tid. Fra selgerens side foreligger det en forsinkelse når varen ikke leveres på rett tid på det avtalte sted, og dette ikke er kjøperens feil. Fra kjøperens side foreligger det forsinkelse når kjøpesummen ikke betales til avtalt tid.
Forsinkelse fra selgerens side er nedfelt i kjøpsloven § 22, hvor det heter at det foreligger forsinkelse om dersom selgerens ytelse ikke blir levert eller blir levert for seint, og dette ikke skyldes kjøperen eller forhold på dennes side. Det foreligger også forsinkelse om selgeren ikke i tide oppfyller sine plikter ellers etter kjøpet.
Forsinkelse er også regulert i en rekke andre lover, som:
Forsinkelse vil i likhet med mangler utgjøre mislighold i kontraktsrettslig forstand. En forsinkelse kan møtes med sanksjoner fra den annen part, dette følger av allmenn kontraktsrett. Eksempler på sanksjoner på kjøpsrettens område er krav om oppfyllelse, erstatning eller heving, se for eksempel kjøpslovens femte kapittel. I entrepriseforhold er også dagmulkt en aktuell sanksjon, og den ansvarlige part må da betale et kronebeløp for hver dag forsinkelsen varer, se for eksempel Budstadoppføringslova § 18.
Þrándur Þórarinsson
Þrándur Þórarinsson (født 1978 i Akureyri) er en islandsk maler.
Þrándur gikk ett år på kunstakademiet i Akureyri parallelt med videregående skole. Etter et år på avdeling for kunstmaling ved Islands kunsthøyskole, gikk han i lære hos Odd Nerdrum, som da var bosatt på Island, fra 2003 til 2006. Han tok mastergrad i filosofi 2015. Etter noen år i København, holdt han en separatutstilling der i 2018. Foruten bildene inspirert av gatelivet i København, henter Þrándur gjerne motiver fra islandske sagn, myter, nyere historie og samtid, ofte inspirert av nasjonalromantikken, barokk og surrealisme.
Siden den første separatutstillingen hans i 2008 hadde han fram til Covid-pandemien brøt ut, hatt årlige separatutstillinger.
Vi to
Vi to er et musikkalbum med Kate Gulbrandsen, utgitt i 2005. Platens betegnelse er United Music UMCD 0512.
Gezer
Gezer ble en befestet kanaaneisk bystat i den første halvdelen av det 2. årtusen f.Kr.. Byen ble senere ødelagt av brann og gjenoppbygget. Amarnabrevene nevner at Gezer-kongene sverget troskap til den egyptiske farao. Byen var strategisk viktig fordi den lå ved et knutepunkt på den gamle handelsveien langs kysten som forbandt Egypt med Syria, Anatolia og Mesopotamia, samt veien fra kysten via Ajjalon-dalen til Jerusalem og Jeriko.
Tidlig bronsealder
Innbyggerne i den første bosetningen i Gezer, i slutten av 4. årtusen f.Kr., bodde i store, utskårne huler. I den tidlige bronsealderen fantes en ubefestet bosetning på høyden. Denne ble ødelagt i midten av det 3. årtusen f.Kr., og forlatt i flere hundre år.
Midtre bronsealder
I den midtre bronsealderen (første halvdel av 2. årtusen f.Kr.) ble Gezer en viktig by, godt befestet og med et stort kultsted.
Denne kanaaneiske byen ble ødelagt i en brann, antagelig i kjølvannet av et felttog i regi av den egyptiske farao Thutmosis III (hersket 1479–1425 f.Kr.). Den eldste kjente historiske referansen til byen finnes på en inskripsjon over erobrede steder i Thutmosis' tempel i Karnak.
Kultiske gjenstander som ble funnet på stedet inkluderte en rekke med ti store stående steiner, kjent som menhir, orientert nord-sør. Den høyeste av disse var 3 meter, med en alterliknende struktur i midten og et stort firkantet steinbasseng. Hensikten med disse megalittene diskuteres fortsatt, men stedet kan ha vært en kanaanittisk helligdom.
Sen bronsealder
I den sene bronsealderen (andre halvdel av 2. årtusen f.Kr.) ble en ny forsvarsmur, fire meter tykk, bygget. I det 14. århundre f.Kr. ble det bygget et palass på den vestre delen av høyden. Mot slutten av bronsealderen hadde gikk byen i en nedgangsperiode og befolkningen ble mindre. Gezer er nevnt på seiersstelen til Merneptah, datert til slutten av det 13. århundre f.Kr.
Jernalder
I det 12.–11. århundre f.Kr. ble en stor bygning med mange rom og borggårder bygd på høyden. Håndkverner og korn av hvete er blitt funnet blant steinrestene, noe som tyder på at det fantes kornlager på stedet. Befolkningen var av blandet filistinsk og kanaanittisk opprinnelse.
Tiglat-Pileser III og den nyassyriske perioden
Den nyassyriske kongen Tiglat-Pileser III satte Gezer under beleiring i årene mellom 734 og 732 f.Kr. En referanse til Gezer dukker opp på et kileskrift-relieff fra Tiglat-Pileser III's kongelige palass i Nimrod, datert til det 8. århundre f.Kr.
Hellenistisk tid
I løpet av den hellenistiske perioden ble Gezer befestet av makkabeerne, og styrt av det uavhengige jødiske hasmoneiske dynastiet.
Post-hellenistisk tid
Gezer var lite befolket i den romerske og senere perioder, siden andre regionale sentere overtok dens plass.
Utgravningshistorie
Gezer ble først identifisert i 1871 av den franske arkeologen Charles Simon Clermont-Ganneau. Dette ble etterfulgt av utgravninger tidlig i det 20. århundre av den irske arkeologen R. A. S. Macalister på vegne av Palestine Exploration Fund. Deretter fulgte utgravninger av en felles ekspedisjon fra Hebrew Union College Biblical and Archaeological School i Jerusalem og Harvard Semitic Museum i perioden 1964–1976, og deretter team fra University of Arizona i 1984 og 1990. Siden har utgravingene blitt videreført av team fra Southwestern Baptist Theological Seminary (Fort Worth i USA) og Moskau Institute for Archaeology ved New Orleans Baptist Theological Seminary.
Arkeologiske funn
Et annet kjent funn er en 29 meter dyp og 67 meter lang vanntunnel som fører ned til en kilde.
I 1957 identifiserte Yigael Yadin en vegg og port til å være fra Salomos tid. Disse hadde meget lik konstruksjon som gjenstander utgravet i Megiddo og Hasor.
13 grensesteiner har blitt funnet på stedet. Disse stammer antagelig fra det 1. århundre f.Kr.
Farsund
Farsund er en kommune sørvest i Agder fylke. Farsund er en kystkommune med Nordsjøen i sør og i vest, og grenser mot Kvinesdal i nordvest og Lyngdal i sørøst. Kommunen er den tredje sørligste kommunen i Norge. Kommunen har 9 695 innbyggere (2019). Dagens kommune ble etablert i 1965, da bykommunen Farsund ble slått sammen med nabokommunene Lista, Herad og Spind, og den nye kommunen fikk navn etter byen.
Topografi
Farsund kommune ligger mellom Rosfjorden i øst og Fedafjorden i vest. Mellom disse fjordene ligger et landskap som består av halvøyer, øyer, fjorder og sund. Listalandet danner den vestlige del av kommunen.
Lyngdalsfjorden er sammen med Åptafjorden og sidefjorden Drangsfjorden et sentralt landskapselement. Fjorden munner ut gjennom et trangt, men seilbart sund, og her ligger byen Farsund. Sellegrodsfjorden, Helvikfjorden og Framvaren danner en vannvei nordover fra Farsund. Innerst i Framvaren er det bare et eid, Listeid, som skiller mot Eidsfjorden. Her er det mulig å transportere båter over, og slik kan småbåtfolket unngå seilas på yttersiden av det værharde Listalandet. Dette er virksomhet med historiske røtter som trolig går langt tilbake i tid.
Spindfjorden ligger øst for Farsund, sentralt i gamle Spind kommune. Utenfor denne fjorden er det en stor skjærgård, og Langøy er en av mange vakre øyene. Kommunen har også om lag en mil med sandstrender på Listahalvøya.
Det høyeste punktet i Farsund kommune er Lyfjellet, 487 m høyt.
Geologi
Den vestlige delen av Agder tilhører det svekonorvegiske grunnfjellsskjoldet. Den består av to geologiske hovedformasjoner av proterozoiske bergarter som er dannet under de gotiske og senere svekonorvegiske fjellkjedeforldingene, med sterk metamorfose under den sistnevnte. Et underlag av 1450–1600 millioner år gammel skifer, kvartsitt, marmor og amfibolitt med noe hornblendegneis, og ovenpå dette sure overflatestrukturer av både granitt og granodioritt (henholdsvis 1000–1250 millioner år gammelt, og stedvis 1480–1550 millioner år gammelt). De yngste svekonorvegiske dannelsene bevitnes av større formasjoner av granitt. Den kaledonske fjellkjedefoldingen nådde ikke ned hit. Forkastningene går både i sørvest-nordøst retning, og i sør-nord retning.
Kvartærgeologien dreier seg om løsmassene som i hovedsak er avsatt under og etter siste istid. Listalandskapet er et morenelandskap preget av en endemorene avsatt mot slutten av istiden. Lista og Jæren er de eldste endemorenene i landet vårt; de er eldre enn Ra-trinnet.
Naturvern
I Lista er det landskapsvernområder, naturreservater og fuglefredningsområder.
Lista – et av de sørligste punkter i Norge – har spesiell betydning for trekkfuglene. Lista våtmarksystem er et Ramsar-område bestående av i alt ti separate naturreservater. Området omfatter blant annet grunne viker ved kysten, sanddynelandskap, myr- og sumpområder og grunne og næringsrike innsjøer. Området har en spesiell vegetasjon, blant annet i tilknytning til sanddynene ut mot havet. Områdene har siden 1996 hatt status som Ramsar-område.
Tettsteder i Farsund
I Farsund kommune ligger tre tettsteder: Farsund by, Vanse og Vestbygda.
Farsund er kommunesenter og det største tettstedet med innbyggere per. Stedet ved det farbare sundet vokste fram som en uthavn på 1500- og 1600-tallet. Her søkte utenlandske handelsskip ly, eller de måtte inn og få reparert skader etter seilas i de værharde farvannene omkring Lista og Lindesnes. Etter hvert ble handel, særlig med hummer, en viktig næring. I 1795 fikk Farsund bystatus som ladested.
Vanse er det nest største tettstedet i kommunen med innbyggere og var tidligere sentrum i Lista kommune. Vanse var et senter allerede i middelalderen, og den første kirka i vestre Agder, Vanse kirke, ble bygget omkring år 1000. Tettstedet Vanse hadde særlig stor vekst i årene etter andre verdenskrig.
Vestbygda er det vestligste og sørligste tettstedet, med innbyggere. Stedet kalles også Borhaug, etter en av gardene i Vestbygda. Kartverket og kommunen bruker konsekvent tettstedsnavnet Vestbygda, mens Statens vegvesen bruker Borhaug på stedsnavnskiltet.
Samferdsel i Farsund
Så lenge sjøen var den viktigste kommunikasjonsåren fra Sørlandet til Vestlandet, lå Farsund sentralt til ved skipsleia langs norskekysten og Lista fyr viste skipene vei rundt det farlige Listalandet. Da transport ble overført til landeveien kom Farsund avsides. Vestlandske hovedvei, i dag Europavei 39, ble lagt gjennom Lyngdal og Kvinesdal, og jernbanen, Sørlandsbanen, fulgte også en indre linje. Farsund ble et mer avsides sted. Sivil luftfart på Lista flyplass oppveide for dette, og da rutetrafikken ble nedlagt i 2002, ble dette kompensert med en omfattende utbygging av veier, etter en samlet plan som kalles Listerpakken.
Fylkesvei 43 er kommunens hovedveiforbindelse til Europavei 39. Fylkesvei 43 går gjennom kommunen fra Lista fyr gjennom Farsund by og videre gjennom Spind til Lyngdal og Europavei 39.
Fylkesvei 465 forbinder Farsund med Europavei 39 i vestlig retning. På denne veien ligger Ravneheitunnelen som er Agders lengste veitunnel med 3340 meter. Tunnelen ble åpnet 2009 og går fra Hanesund til Kjerringdalen i Farsund kommune. Tunnelen avløste den svingete og smale veien over Ravneheia.
Lista flyplass eller Farsund lufthavn, Lista, ble anlagt som en militær flyplass under andre verdenskrig. Fra 1955 til 2002 ble flyplassen benyttet til sivil ruteflyging og taxitrafikk. I dag utvikles flyplassområdet som næringspark.
Næringsliv og media
Farsund kommunes viktigste næring er i dag industri, med store bedrifter som Alcoa Norway (tidligere Elkem Aluminium) og bildelefabrikken Aludyne Norway (tidligere Alcoa). Kommunen er fylkets største jordbrukskommune. I tillegg er turisme en økende næring.
Lister er lokalavisen som kommer ut fire dager i uka. Kommunen er også kjent fra Andreas Viestads sommerserie «Livet på landet» i Dagbladet Magasinet, fra innslag på NRKs Sommeråpent og internasjonalt gjennom TV-serien New Scandinavian Cooking som har hatt fire programmer fra området.
Kultur
Hvert år, «last weekend in June», holdes det en stor festival som kalles American Festival i Vanse. Festivalen feirer det amerikanske og forholdet mellom Norge og USA. Festivalen feires den siste helga i juni hvert år. En scene er montert i midten av Brooklyn Square, og det er et mindre tivoli satt opp like ved. Festivalen starter på en torsdag og avsluttes søndag morgen. Lørdag er det en stor utendørs gatedans til levende musikk. Det er også en stor parade tilknyttet festivalen. Festivalen het tidligere Lista-festivalen, men skiftet navn i 2007.
Nordsjøfestivalen er en musikkfestival i Farsund. Den ble etablert i 1999 og retter fokus mot tradisjonsmusikk i landene rundt Nordsjøen, vår egen tradisjonsmusikk og folkedans og tilsvarende uttrykk fra andre land.
De eldre kommunale arkivkildene for Farsund kommune oppbevares i dag hos Interkommunalt arkiv i Vest-Agder IKS (IKAVA). Dette inkluderer blant annet protokoller fra kommunestyre, formannskap, fattigstyre, skolestyre og arkiver med blant annet personopplysninger i form av klientarkiver, skatteprotokoller, men også skoleprotokoller.
Museer
Lista museum er en avdeling av Vest-Agder-museet og har flere visningssteder i kommunen. Ved Vanse kirke er et mindre friluftsmuseum med et gårdstun. Listerskøyta kystkultursenter holder til i et nedlagt båtbyggeri og har ei listerskøyte fra 1906 som hovedattraksjon. Østhassel redningsstasjon, Hervoll mølle, Hetland skolemuseum og Nordberg fort er alle kulturminner som forvaltes og formidles.
Gabriel Lippmann
Gabriel Jonas Lippmann (født 16. august 1845 i Bonnevoie, Luxembourg, død 13. juli 1921 ombord på SS «France» i Atlanterhavet) var en fransk–luxembourgsk fysiker og Nobelprisvinner. I 1883 ble han professor i matematisk fysikk ved Sorbonne, Paris, og i 1886 i eksperimentalfysikk.
Lippmann arbeidet blant annet med undersøkelser av elektrolytisk polarisasjon og absolutte bestemmelser av enheten ohm for resistans. Han fant opp en direkte metode for fargefotografi i 1891, som ikke fikk praktisk anvendelse. Denne metoden bygde på interferens mellom lyset som falt direkte inn på en film, og lyset som ble reflektert fra et speil bak filmen. Interferensbildet som oppstad var avhengig av lysets bølgelengde. Ved belysning etter at filmen var fremkalt, ville fargene i det lyset som den var eksponert med, bli gjengitt. Metoden er omtrent den samme som i dag benyttes i holografi. Han ble tildelt Nobelprisen i fysikk i 1908 for denne oppfinnelsen.
Farsund
Vedtaksfredede kulturminner
Nordberg fort på Lista er i dag et fredet kulturminne og forvaltes og formidles av Lista museum. Fortet er et kystartillerianlegg, bygd i 1942 av den tyske okkupasjonsmakt, som del av Festung Norwegen. Fortet er et av få tyske kystfort som er bevart i sin opprinnelige form. I 2009 ble et nytt museumsbygg åpnet på Nordberg fort, med kafé, butikk og utstilling.
Kirker i Farsund
Øst i kommunen ligger Spind kirke, en korskirke fra 1776, bygd i tre med 500 plasser.
Frelserens kirke er en langkirke fra 1785 som ligger i Farsund by. Den er bygd av stein og har 380 sitteplasser. Kirka ble gjenoppbygd etter bybrannen i 1901.
Herad kirke er kommunens yngste kirke, bygd 1957 som en langkirke i mur etter brann i den forrige kirka. Selve kirkestedet er sannsynligvis fra før reformasjonen.
Kommunens navn og våpen
Navnet Farsund kommer av det farbare sundet, bynavnet på kommunesenteret av samme navn.
Dagens kommunenavn ble gitt av Kongen i statsråd. Etter sammenslåingen av Lista, Herad, Spind og Farsund i 1965 krevde det nyvalgte kommunestyret med stort flertall at den nye bykommunen skulle hete Lista. De gikk derfor til rettssak mot staten, men tapte.
Farsund har også kallenavnet «båtbyen».
Tusenårssted
I Farsund var det en privat tusenårskomité som i samarbeid med Farsund hagelag og Bondekvinnelaget, plantet tusenårstrær i Farsund på følgende steder: I tillegg ble det plantet trær ved alle grunnskolene i kommunen.
Kommunestyrevalget 2019
Etter valget i 2019 dannet Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet et valgteknisk samarbeid med 16 av 29 kommunestyrerepresentanter. Arbeiderpartiet beholdt ordføreren, mens Kristelig Folkeparti beholdt varaordføreren. De tre partiene har fire plasser i formannskapet, mens de øvrige tre plassene skal fordeles av opposisjonen i løpet av høsten 2019.
Sommerskolen Oslo
Sommerskolen Oslo (etablert 2006) er et supplerende utdanningstilbud til elever i grunnskoler og videregående skoler i Oslo. Tilbudet er lagt til rette for elever som ønsker å bruke deler av ferien til å fordype seg ytterligere innen basisfag og grunnleggende ferdigheter. Skolen tilbyr 48 ulike kurs for elever i alderen 6-19 år innenfor fagene norsk, matematikk, naturfag, fremmedspråk og IKT.
Kurt Wüthrich
Han tok doktorgrad i uorganisk kjemi i 1964 ved Universitetet i Basel. Han er professor i biofysikk ved ETH, Zürich, samt gjesteprofessor ved Scripps Research Institute i La Jolla, California.
Sommerskolen Oslo
Skolen benytter seg av ulike lokaler lokalt i elevens nærhet, og tilbyr for det 11. året på rad ulike kurs for barn og unge i skolealder.
Kurt Wüthrich
Wütrich videreutviklet en gammel metode for kjemiske molekylanalyser, nemlig kjernemagnetisk resonansspektroskopi, NMR. Med NMR får man informasjon om molekylenes tredimensjonale struktur og bevegelse. Gjennom sitt arbeid på begynnelsen av 1980-tallet har Wütrich gjort det mulig å bruke NMR på proteiner. Han utviklet delvis en generell metode for å systematisk mestemme visse fikspunkter i proteinmolekylet, dels et prinsipp for å bestemme avstanden mellom disse. Med hjelp av avstanden kunne han regne ut proteinets tredimensjonale struktur. Fordelen med NMR er at man kan studere proteinene i løsning, det vil si i en omgivelse som ligner miljøet i cellen.
Sommerskolen Oslo
Fysisk aktivitet er vektlagt og det er lagt opp til minst en time med fysisk aktivitet hver dag. I tillegg har hvert kurs et kulturelt innslag. Kursene er i hovedsak lagt opp over fem dager, og Sommerskolens tilbud tilbys fire uker i løpet av sommeren, i uke 26, 27 og 32 med et noe redusert tilbud i uke 33.
Skolen har også ulike baseledere som fungerer som lokale rektorer på de ulike skolene.
Språk i Afrika
Språkene i Afrika henviser ikke til en entydig språkgruppe. Afrika er et kontinent, og afrikanerne utgjør 12 prosent av menneskene i verden, men snakker over 30 prosent av språkene. Det er mellom 1 250 til 2 100 naturlig språk, en del beregninger oppgir over 3 000, i Afrika i flere store språkgrupper. De fleste av disse kan plasseres i en av fem store språkgrupper:
Det er flere andre, mindre språkfamilier og isolerte språk, foruten også språk som ennå ikke har blitt klassifisert. I tillegg har Afrika et bredt mangfold av tegnspråk, mange som også er isolerte språk.
Rundt et hundre av språkene i Afrika er benyttet for inter-etnisk kommunikasjon. Arabisk, somali, berbisk, amharisk, oromo, swahili, hausa, manding, ibo, fulfulde og joruba snakkes av titalls millioner mennesker. Om man legger sammen et hundre relativt like språk er tolv av dem snakket av rundt 75 prosent, og femten snakket av rundt 85 prosent som enten første eller annetspråk.
Alle de afrikanske landene er flerspråklige, med på det meste over 500 språk (i Nigeria). Den koloniale arven er sterk i Afrika, alle tidligere kolonier sør for Sahara har språket til den tidligere kolonimakten som offisielt språk, i visse tilfeller sammen med et afrikansk språk (f.eks. Tanzania). Kolonispråkene dominerer i administrativt bruk, og flere land bruker bare kolonispråkene i skoleverket også, europeiske språk som engelsk og fransk, framfor morsmålet. Mange barn har således store problemer med å forstå undervisningen på skolen. Det er dermed vanlig at skolevesenet og offisielle organ bruker ett språk, mens ett eller flere andre, helt forskjellige språk blir brukt i dagligtalen.
Natalie Ward
Natalie Anne Ward (født 24. desember 1975 i Newcastle i New South Wales), australsk softballspiller som deltok i de olympiske leker 1996 i Atlanta, 2000 i Sydney, 2004 i Athen og 2008 i Beijing.