cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zenit (kamera)
Zenit er et russisk (tidligere sovjetisk) kameramerke produsert av KMZ nær Moskva siden 1952 og av BelOMO i Hviterussland siden 1970-årene. Varemerket Zenit er knyttet til 35mm speilreflekskamera som ble solgt under det navnet.
En deler gjerne Zenit inn i 5 epokegrupper/generasjoner. De modellene som er listet i hver epokegruppe er de mest vanlige eller kjente. Det ble også laget en del spesialmodeller beregnet for blant annet industri og forsvar. Her kan som eksempel nevnes Zenit Labor i fra BeLOMO-fabrikken som var beregnet for laboratoriebruk, og var delvis bygd opp på en ribbet Zenit11 hvor hele speilhuset var byttet ut med en sjaktsøkende justerbar linse.
Antallet modeller produsert av hver modell kan ofte være høyere enn de offisielle tallene som er oppgitt her. For en har ikke nøyaktig tall på hvor mange eksemplarer som ble laget av prototyper, og testmodeller. Det var også vanlig i all typer av industri av kvalitetsvarer i USSR at de ansatte i fellesskap samlet opp deler og lagde ekstra kameraer som de i fellesskap solgte på det åpne markedet. Zenit hadde store flater på kamerahuset som egnet seg for trykk og gravering, og derfor ble det også laget en del ulike jubileums og gavemodeller, og også her ble det ofte laget flere modeller enn oppgitt. De mest vanlige er de offisiell OL-kameraene som ble produsert i tidsrommet 1978-80 av spesielt Zenit E, men også B, ET og TTL med ulike logoer knyttet til Sommer-OL 1980
Dette er de 5 epokene/generasjonene:
«Zenit 39mm», også kalt «eldre Zenit» eller »førstegenerasjonen». De hadde standard 39mm skrufatning på objektivet, med optikk tilpasset datidens større speilreflekskameraer i Europa og Asia. 39mm objektiver for Zenit ka ikke brukes på mindre russiske kameraer som Fed og Zorkij/Zorki.
Følgende kjente modeller i denne epoken kan nevnes:
De to største forskjellene i fra den foregående modellen var et nytt mere moderne design, en ny generasjon i teknikk og deler, og ikke minst at de ble levert med 42mm skrufatning. Designmessig så kan modellene fra denne generasjonen gjennkjennes på en avlang lysmåler stående fremme på huset. I 1960-årene var kameraet i sterkt metall, men gikk gradvis over til lettere metall, etterhvert også noe plastdetaljer, og på midten av 1980-årene ble det sågar ved BelOMO fabrikken laget noen svært uholdbare Zenit ET i ren svart plast.
«Tredjegenerasjonen» også kalt «de større modellene» og «70-tallsgenerasjonen»
Dette var kameraet for de halvproffe og profesjonelle, så som pressefotografene. De to første generasjonene hadde lukkertider opp til 1/500 dels sekund, mens det på disse modellene var raskere lukkertider. Her var det også langt flere finesser enn tidligere, og et kraftigere metall enn på andre-generasjonen laget på samme tid:
«Perestrojka-perioden»
Dette er modellene laget i 1980-årene, da det var etterspørsel etter stadig nye moderne kameraer. Zenit valgte nå å lage en større parallellproduksjon av disse modellene som ble solgt til grossister og varehuskjeder i utlandet under deres eget navn og varemerke. Noen av disse modellene ble i 1980-årene solgt i Norge i fra Dixons-group sin daværende kjede Strømsnes under Dixons egne varemerker. For også å kunne selges til Vesten, ble denne modellen ikke laget med 42mm skrufatning, men derimot fatninger fra Pentax eller Nikon. Dette for at kundene i Vesten lettere skulle kunne finne et bredt utvalg av objektiver fra andre produsenter. Zenit i denne generasjonen ble det produsert lite av, fordi de var noe tyngre og mere upraktiske enn de japanske konkurrentene.
Zenit Avtomat-modellene, også kalt «Automat»
Kileflekkrasbora
Kileflekkrasbora er en art i karpefamilien. Det er en liten fisk som lever i ferskvann. Epitetet heteromorpha er fra gresk og kan bli oversatt til «annerledes formet». Dette kommer av at kroppsformen til kileflekkrasboraen skiller seg fra de andre medlemmene i slekten Rasbora. Som en konsekvens av dette, samt andre faktorer som en annen yngleteknikk, ble fisken flyttet til en egen slekt, Trigonostigma.
Lawrence Kasdan
Lawrence Edward Kasdan (født 14. januar 1949 i Miami i Florida) er en amerikansk manusforfatter, filmregissør og filmprodusent.
Han har blant annet skrevet manuset til Imperiet slår tilbake, Jakten på den forsvunne skatten og Jediridderen vender tilbake. Kasdan skrev også manuset til Star Wars: The Force Awakens og skal skrive manuset til den nye enkeltfilmen om Han Solo.
Han har blitt nominert til fire Oscar-priser i løpet av karrieren: to ganger til beste originalmanus for Gjenforeningen og Grand Canyon – i storbyens hjerte, én gang til beste filmatisering for Den tilfeldige turist og én gang til beste film, også for Den tilfeldige turist. Han er faren til regissørene Jake Kasdan og Jon Kasdan, samt svigerfaren til musiker Inara George.
Magnus Berg
Magnus Berg (født 28. november 1666 i Sel i Gudbrandsdalen, død 31. mars 1739 i København) er kjent som treskjærer og maler, men først og fremst som elfenbensskjærer ved Det kongelige hoff i København på 1700-tallet.
Biografi
Som ung mann ble Berg hentet til København. Som kunstner lønnet av kongen fikk han gjennomføre en lang studiereise i Europa, blant annet til Italia og Paris.
Magnus Berg er representert i samlingene på Rosenborg slott i København, Statens Museum for Kunst, København; Det Nationalhistoriske Museum på Frederiksborg Slot, Hillerød; Museum für Kunst und Gewerbe, Hamburg; Nationalmuseum, Stockholm; Kunsthistorisches Museum, Wien; Aust-Agder-museet, Arendal Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design, Oslo og Norsk Folkemuseum, Oslo.
Iolana
Iolana er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).
Utseende
Middelsstore til nokså store blåvinger (vingespenn ca. 35 millimeter). Hannenes overside er skinnende blå bortsett fra en ganske smal, svart ytterkant, hunnene er litt mattere blåfiolette med bredt mørke ytterkanter. Undersiden er lysgrå med noen grønnlige skjell ved roten av bakvingen og små, svarte flekker, dessuten en hvit bord langs ytterkanten.
Levevis
Larvene lever på slekten Colutea i erteblomstfamilien.
Utbredelse
Iolana iolas er utbredt i Nord-Afrika, Sør-Europa og det sørlige Mellom-Europa og de vestlige Asia. Forøvrig er slekten utbredt i Midtøsten og Sentral-Asia.
Difterivaksine
Difterivaksinen er en immuniserende vaksine mot bakterien Corynebacterium diphtheriae som forårsaker difteri. Det har resultert i et fall på mer enn 90% i antallet av tilfeller på verdensplan mellom 1980 og 2000. Det anbefales at man tar tre startdoser, hvorpå virkningen er 95% effektiv.
Bakterien sprer seg ved kontakt- eller dråpesmitte. Vaksinen er effektiv i omkring ti år, hvorpå en boosterdose er nødvendig.
Beskrivelse
Vaksinen består av inaktivert difteritoksin som er adsorbert til et aluminiumsalt. Den finnes også som en kombinasjonsvaksine som samtidig beskytter mot kikhoste og stivkrampe.
Vaksinasjonen kan starte i seks ukers alder, med ytterligere doser hver fjerde uke deretter. Difterivaksinen er meget sikker. Betydelige bivirkninger er sjeldne. Smerter kan oppstå på injeksjonsstedet. Det kan bli hevet i et par uker etter vaksinasjonen. Vaksinen er sikker i både graviditet og for folk som har dårlig immunfunkdjon.
Difterivaksine kommer i flere forskjellige kombinasjoner. Disse omfatter tetanustoxoid (kjent som dT og DT-vaksine), og en annen variasjon som også inneholder stivkrampe og kikhostevaksine, kjent som DPT-vaksinen.
World Health Organisation har anbefalt bruken av difterivaksiner siden 1974. Ca 84% av verdens befolkning er vaksinert. Den gis som en intramuskulær injeksjon. Vaksinen skal oppbevares kaldt, men ikke frossen.
Difterivaksinen ble utviklet i 1923. Det er på WHO s liste over livsviktige legemidler, som en av de viktigste medisiner i et grunnleggende helsesystem. Engrospris i utviklingslandene for en versjon som inneholder tetanustoxoid, var i 2014 mellom 0,12 og 0,99 USD per dose. I USA koster de mindre enn 25 USD.
I Norge
Vaksinen har vært en del av Norges barnevaksinasjonsprogram siden 1952 og består av tre doser ved henholdsvis 3, 5 og 12 måneders alder.
Boeing Commercial Airplanes
Boeing Commercial Airplanes (BCA) er en divisjon i selskapet Boeing og produserer fly for sivile formål. Divisjonshovedkvarteret ligger i Renton i Washington. Divisjonen består av den tidligere passasjerflydivisjonen til Boeing, som lå i Seattle samt den Long Beach-baserte Douglas Aircraft divisjonen som tilhørte McDonnell Douglas Corporation.
Guri Madhi
Guri Madhi (født 15. mai 1921 i Korça i Albania, død 13. juni 1988 i Budapest i Ungarn) var en albansk maler. Han deltok i andre verdenskrig på kommunistenes side. Han studerte etter krigen ved kunstakademiet i Leningrad mellom 1950 og 1956 og arbeidet blant annet som lærer i Albania. Han ble tvunget til å følge den sosialistiske realismens krav i sitt bildeskapende og ble en av Albanias mest kjente malere.
Honning (film)
Honning (tyrkisk: Bal) er en tyrkisk film fra 2010 regissert av Semih Kaplanoğlu. Det er den siste i filmen i hans såkalte Yusuf-trilogi etter Egg (2007) og Melk (2008).
Filmen hadde premiere 16. februar 2010, under filmfestivalen i Berlin - hvor den vant Gullbjørnen.
Handling
I en avsidesliggende og lite utviklet region i nærheten av Svartehavet, vandrer en liten seks år gammel gutt gjennom en skog. Gutten er på leting etter sin forvunnede far. Faren hans var en birøkter, hvis bier plutselig har forsvunnet uventet - noe som truer hele hans levebrød.
Men en bisarr ulykke har tatt livet av faren hans. Det er lite dialog eller musikk i løpet av filmen. De tre hovedpersonene (Yusuf og foreldrene hans) er alle ganske fåmælte. Men lydsporet blir i stedet fylt opp med lydene fra skogen, eller de forskjellige skapningene som holder til der.
Morgen (sang)
«Morgen» er en vesttysk populærmusikksang, skrevet av Peter Moesser.
Den ble spilt inn på tysk av kroatiske Ivo Robić og Die Song-Masters. Den ble utgitt på singlen Polydor 23 923 i 1959.
Sangen ble en hit i Vest-Tyskland og senere på den amerikanske Billboard Hot 100-listen, hvor den lå som høyest på en 13.-plass.
En engelskspråklig versjon, «One More Sunrise» (med tekst av Noel Sherman), ble fremført av Leslie Uggams (på singlen Philips 45-PB.954), Petula Clark (på LP-platen The International Hits, 1965) og andre utøvere fra den perioden.
Dickie Valentine, Wally Stott Orchestra and Chorus spilte inn sangen. Den ble utgitt på singlen Pye Nixa 7N.15221 i 1959. . Den eneste artisten som nådde britiske Top 20 med sin versjon var Valentine. Han tilbrakte syv uker på listen fra oktober til desember 1959, hvor sangen lå som høyest på en 14.-plass.
Svensk versjon
Den svenske tittelen er «Morgen (En gång)».
Innskuddsleilighet
Innskuddsleilighet brukes ofte som betegnelse på leieforhold til leieren har betalt et pengebeløp til utleieren for å få leieretten. Begrepet har ingen klar juridisk definisjon og er praksis brukt både om obligasjonsleiligheter, borettslagsboliger og aksjeleiligheter selv om disse juridisk sett er nokså ulike.
John Heard
John Heard (født 7. mars 1946 i Washington, D.C., død 21. juli 2017 i Palo Alto i California ) var en amerikansk skuespiller.
Heard er kjent fra roller i filmer og TV-serier så som Cutters hevn (1981), Cat People (1982), Natt på Manhattan (1985), Big (1988), Forrådt (1988), Det syvende tegnet (1988), Alene hjemme (1990), Alene hjemme 2, Forlatt i New York (1992), In the Line of Fire (1993), Snake Eyes (1998), Sopranos (1999 og 2004), Prison Break (2005), Edison (2005), The Guardian (2006), The Great Debaters (2007) og Assault on Wall Street i 2013.
Heard ble funnet død på et hotellrom i California, hvor han skal ha oppholdt seg i etterkant av en mindre ryggoperasjon.
Obligasjonsleilighet
Obligasjonsleilighet er betegnelsen på en leiebolig der leieren har betalt et pengebeløp (innskudd) for å få rett til å leie. Begrepet har sin bakgrunn i at leieren i slike tilfeller oftest får pantesikkerhet for innskuddet ved at det utstedes en pantobligasjon i bygget.
Etter husleieloven er det ikke lenger tillatt å kreve slike innskudd for å inngå leieavtaler, men loven griper ikke inn i eksisterende avtaler. Etter den tidligere husleielov som gjaldt frem til 1. januar 2000 var slike avtaler fullt lovlige, og de gav leieren en del rettigheter som vanlige leiere ikke hadde. For det første kunne leieren ikke sies opp de første fem år etter kontraktsinngåelsen og heller ikke så lenge innskuddet ikke var tilbakebetalt. Så lenge avtalen var uoppsigelig kunne leieren også overdra leieretten til andre og utleieren kunne bare motsette seg dette hvis han hadde saklige innvendinger mot den nye leier. Det samme gjaldt for fremleie i inntil to år.
Ivar B. Sælen
Ivar Bergesen Sælen (født 19. november 1855 i Lindås, død 24. november 1923 i Kristiania) var en norsk gårdbruker og politiker (H).
Han ble født på Åsgard i Lindås, hvor faren var gårdbruker og byggmester. I 1863 flyttet familien til gården Sælen i Fyllingsdalen i daværende Fana herred. Han gikk Sogndals folkehøgskole før han ble gårdbruker på Sælen i 1877.
Sælen var ordfører i Fana herred 1908–1910 og 1914–1916. Han var innvalgt på Stortinget fra Søndre Bergenhus amt 1901–1906 og møtte som vararepresentant for Wollert Konow fra Midthordland krets i Søndre Bergenhus amt 1910–1912. Sælen var Norges kirke- og undervisningsminister fra 6. mars 1923 til sin død den 24. november det året.
I 1979 ble en byste over Sælen, utarbeidet av Nils Aas, reist i Fyllingsdalen.
Rajmonda Bulku
Rajmonda Bulku (født 16. august 1958 i Tirana i Albania) er en albansk skuespiller. Rajmonda Bulku tok 1985 eksamen ved Akademiet for de skjønne kunster i Tirana. Hun medvirket i større roller i flere langfilmer mellom årene 1985 og 1994. Hun er også politisk aktiv og kom inn i parlamentet 2009.
Markavatnet (Nærøy)
Markavatnet er en innsjø i Nærøysund kommune i Trøndelag. Den er en del av Saglivassdraget og har utløp mot nord til Svarvåa. Hele innsjøen ligger innenfor Simle naturreservat.
Mari-Marthe Aamold
Mari-Marthe Aamold (født 1992) er en norsk medieleder. Hun har fra 2020 har vært daglig leder og økonomidirektør i Schibsted-avisene Bergens Tidende og Stavanger Aftenblad.
Aamold ble i 2021 tildelt prisen «Årets medieledertalent» av Medienettverket. I juryens begrunnelse het det at Aamold «har forstått at silotenkningens tid er forbi, og at de som lykkes, er de som jobber på tvers av faggrupper og får det beste ut av tverrfaglige team på veien mot målet». Juryen trakk også frem at hun er «meget sterk analytisk og har en unik evne til å omsette komplekse problemstillinger til en forståelig kontekst som det så kan handles etter». Samme år var hun å finne på Kapitals liste over «40 under 40».
Fondachelli-Fantina
Fondachelli-Fantina er en kommune som hører til storbyområdet Messina i Sicilia i Italia. Den ligger i Peloritanifjellene, ved bredden av Patri-elven, 650 meter over havet.
Ren Qian
Ren Qian (født 20. februar 2001) er en kinesisk stuper.
Hun representerte Kina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok gull i 10 meter.
Daniel Cornelius Danielssen
Daniel Cornelius Danielssen (født 4. juli 1815, død 13. juli 1894) var en norsk lege og stortingsmann fra Bergen, kjent som en av sin tids fremste eksperter på spedalskhet.
Bakgrunn og virke
Han gikk som ung i apotekerlære (1828–1832), men måtte avbryte dette på grunn av en hoftesykdom som gjorde ham halt. Han kom fra en ubemidlet håndverkerfamilie; faren var urmaker.
Etter examen artium 1835 var han med Matthias Numsen Blytt på botaniske ekskursjoner, før han startet medisinstudier. Etter en lavere grads medisinsk eksamen 1838 ble han eskadronskirurg for det ridende jegerkorps på Gardermoen, distriktslege i Stavanger, men returnerte 1839 til Bergen. Han var korpslege for det Nordfjordske brigadierkorps 1840-46 og ble fra nyttår 1841 tilsatt som lege ved St. Jørgen hospital for spedalske. En studietur til Paris, Berlin og Wien foretok han 1843-44. Han publiserte forskning og utga læreverk med Wilhelm Boeck i 1847. Sin andre studietur gikk 1847-48 til sykehus i Paris, Sveits, Lombardia og Sardinia. Under Danielssens jernhånd ble de spedalske flyttet til Lungegårdens sykehus 1849 og til et nybygget Pleiestiftelsen for spedalske nr.1 i 1857. Men, det var hans svigersønn Gerhard Armauer Hansen som oppdaget bakterien som forårsaker spedalskhet, og gjorde Bergen til et ledende senter for forskning vedrørende denne bakterien i andre halvdel av 1800-tallet.
Han led av en livsvarig lungetuberkulose, som også hans kone Berthe Marie Olsen (1818-75) døde av, såvel som deres fire  barn, Henrik i 1868, Fredrikke i 1869, Alfhilde og Fanny i 1873 (Fanny ble i januar 1873 gift med Gerhard Armauer Hansen, det året han oppdaget Leprabasillen). Hans formue gikk til Bergens Museum og hans bildesamling til Bergens billedgalleri.
Abdalaati Iguider
Reda Abdalaati Iguider (født 25. mars 1987 i Errachidia) er en marokkansk mellomdistanseløper, som spesialiserer seg på 1500 meter. Han har VM-medaljer både som junior og senior, og hans fremste medalje til nå er sølv ved VM i friidrett innendørs 2010.
Karriere
Som junior vant han to VM-medaljer. Ved junior-VM 2004 fikk han gull på 1500 meter, og ved junior-VM 2006 fikk han sølv, bak Remmy Ndiwa.
Han deltok ved sommer-OL 2008 i Beijing. Han kom på andreplass i sitt semifinaleheat, bak kenyanske Asbel Kiprop, og endte på femteplass i finalen med tiden 3.34,66. Asbel Kiprop vant gull i denne øvelsen, og Iguider var den eneste marokkanske utøveren i finalen.
Hans første internasjonale medalje som senior fikk han ved Middelahavslekene 2009 i Pescara, der han kom på tredjeplass på 1500 meter. Samme år deltok han også ved VM i friidrett i Berlin, og endte her på 11.-plass i finalen med tiden 3.38,35. Hans landsmenn Mohamed Moustaoui og Amine Laâlou endte på hhv. 6. og 10.-plass, og Yusuf Saad Kamel vant gull.
Holmavatnet (Sauda)
Holmavatnet er en innsjø i Sauda kommune, Rogaland. Vatnet er regulert som magasin for kraftproduksjon, og reguleringshøyden er 719 - 743 meter over havet. Ved oppdemmingen fløt vatnet sammen med Finnflotvatnet i sør. Vannet ledes i tunnel til Dalvatn kraftverk.
Abdalaati Iguider
Karriere
I 2010 fikk han sin første VM-medalje som senior, da han fikk sølv ved VM innendørs 2010, et tidels sekund bak Deresse Mekonnen. Tiden hans ble 3.41,96. I 2011 kom han på femteplass ved VM i Daegu.
Ved VM i friidrett innendørs 2012 i Istanbul vant han gull på 1500 meter, med tiden 3:45,21.
Disonycha
Disonycha er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Små til middelsstore (4-8 millimeter), avlange, blanke, gjerne brokete fargede bladbiller, ofte stripete i gult eller rødt og svart.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. Artene i denne slekten er kjent fra plantefamiliene Amaranthaceae, Chenopodiaceae, Aizoaceae, Portulacaceae og Caryophyllaceae.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i den Nye verden nord til det sørlige Canada.
Rudolf von Bennigsen
Karl Wilhelm Rudolf von Bennigsen (født 10. juli 1824 i Lüneburg i provinsen Hannover i kongeriket Preussen, død 7. august 1902 på sitt gods Bennigsen ved Springe i provinsen Hannover) var en liberal politiker på 1800-tallet i kongeriket Preussen.
Som folkevalgt deltok han i prosessen rundt Tysklands samling og samarbeidet med Otto von Bismarck. Dette gjorde ham til en pragmatisk politiker i sin omgang med realitetene, men også som en forræder innenfor det liberalistiske Deutsche Fortschrittspartei. Bennigsen tilhørte den fløyen blant de liberale som i 1867 billiget indemnitetsloven, som ga Bismarck indemnitet med tilbakevirkende kraft i den prøyssiske forfatningskonflikter. Prosessen rundt denne loven førte til partisplittelse blant de liberale og til dannelsen av utbryterpartiet Nationalliberale Partei.
Parat
Parats sekretariat er lokalisert i Lakkegata 23 i Oslo sentrum. Parat har regionkontorer i Oslo, Tønsberg, Kristiansand, Bergen, Trondheim og Tromsø.
Politisk leder er Unn Kristin Olsen, nestleder er Anneli Nyberg og generalsekretær er Trond Reidar Hole.
Innenfor Parats medlemsgrupper og bransjeområder finnes blant annet følgende grupper:
== Tannhelsesekretærenes Forbund == Tannhelsesekretærenes Forbund (ThsF) ble stiftet 23. januar 2007 og er en underorganisasjon i Parat, som er en del av Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS). Mer enn 1900 tannhelsesekretærer (autoriserte) og assistenter (uautoriserte) er medlemmer i ThsF. ThsF organiserer uavhengig av arbeidsgivertilhørighet.
Forbundsleder Anne-Gro Årmo, nestleder Wenche Husby.
ThsF er partipolitisk uavhengig, men er politisk aktive og skal påvirke politikere og samfunnsinstitusjoner til å ta kloke valg om fremtidens tannhelsetjeneste, utdanning og lønns- og arbeidsvilkår for tannhelsesekretærene.
Utdanning
ThsF ønsker å bidra til at tannhelsetjenesten skal få de best kvalifiserte tannhelsesekretærene og arbeidet framover vil dreie seg om å flytte tannhelsesekretærutdanningen fra videregående skole og tilbake til de universitetet.
Farmasiforbundet
Farmasiforbundet er et fagforbund for apotekansatte, i første rekke apotekteknikere, som er den største yrkesgruppa i apotek. Forbundet har rundt 3 500 medlemmer. Norges tekniske apotekpersonales forening ble stiftet i 1937 og har senere endret navn, først til Norsk apotekteknikerforbund, og senere til Farmasiforbundet. Forbundet er fra 1. januar 2014 en yrkesorganisasjon i Parat. Forbundsleder er Irene Hope.
Farmasiforbundet utgir medlemsbladet Farmasiliv med fem utgaver pr. år.
Norges Politilederlag
Norges Politilederlag (NPL) er en arbeidstakerorganisasjon for ledere på alle nivå og fagområder i politi- og lensmannsetaten. Fokus er lederes lønn, arbeidsvilkår, faget ledelse og organisasjon.
Parat Media
Parat Media (tidligere Norske Presseansattes Forbund og Presse- og mediaansattes forbund) er en fagorganisasjon for ansatte i mediebransjen. Parat Media er tilknyttet YS gjennom Parat. Parat Media har i overkant av 1500 medlemmer. Parat Medias ledes av et forbundsstyre. Leder er Liz Ovesen.
Parat Luftfart
Parat Luftfart er en arbeidstakersammenslutning som består av Parats om lag 5000 medlemmer i luftfartsbransjen. Parat Luftfart organiserer alle yrker innenfor bransjen og har både flygende personell (piloter og kabinpersonale)- og bakkeansatte som medlemmer.
Parat NAV
Parat NAV er en underorganisasjon i Parat, som organiserer statlige og kommunalt ansatte i NAV. Om lag 1000 medlemmer er tilknyttet Parat NAV. Parat NAV har som visjon å være den beste arbeidstakerorganisasjonen for NAV-ansatte.
Parat forsvar
Parat forsvar er en av fagforeningene med lengst erfaring fra forsvarssektoren. Forbundet ble stiftet i 1960. (Tidl. PeFo)
Parat Politiet
Parat Politiet – for medarbeidere og ledere på alle nivå og fagområder i politietaten.
Parat Vektere
Parat organiserer vektere innenfor Vekteroverenskomsten. De organiserte er hovedsakelig ansatt i Nokas og Securitas, men og for andre mindre vaktselskap.
Stefan Mitrović (fotballspiller)
Stefan Mitrović (født 22. mai 1990) er en serbisk fotballspiller som spiller for den spanske klubben Getafe CF.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Elizabeth Yin
Elizabeth Yin (født 8. august 1991) er en singaporsk seiler som spesialiserer seg i laser radial. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 24.
Slaget ved Longue-Pointe
Slaget ved Longue-Pointe ble utkjempet 24. september 1775 under den amerikanske uavhengighetskrigen og var en britisk seier. En avdeling av general Montgomerys hær under Ethan Allen ble beseiret av Quebec–militsen utenfor portene til Montréal.
Allens mål var å sikre bredden til St. Lawrence-elva og å forhindre britenes general Carleton i å forsøke å skaffe seg hjelp fra Fort St. Jean under beleiringen av Montgomery. Amerikanerne handlet på dårlig etterretning og bestemte seg for å angripe selve Montreal.
De ble møtt på slagmarken av en styrke av milits og britiske soldater. Allens menn som ble truffet av skuddsalver, brøtt nesten umiddelbart sammen. Allen overgav seg og ble tatt til fange.
Bruelva kraftverk
Bruelva kraftverk er et vannkraftverk i Norddalen i Vanylven kommune i Møre og Romsdal.
Kraftverket eies av Tussa Energi AS.
Peter Osgood
Peter Leslie Osgood (født 20. februar 1947, død 1. mars 2006) var en engelsk fotballspiller på 1960- og 1970-tallet. Hans navn forbindes først og fremst med Chelsea, hvor han spilte fra 1965 til 1974, og scoret 103 mål på 279 ligakamper. I 1970 var han svært toneangivende da Chelsea gikk til topps i FA-cupen. Osgood scoret mål i samtlige runder av cupen dette året. Sesongen etter var han med på å vinne den europeiske Cupvinnercupen. Han var også med i den engelske VM-troppen i 1970, og spilte til sammen fire landskamper for.
I 1974 ble Osgood solgt til Southampton. Målene kom ikke like hyppig i Southampton-drakten som de hadde gjort da Osgood spilte for Chelsea, men han hadde likevel en brukbar målrate, og vant i 1976 sin andre FA-cuptittel da Manchester United noe overraskende ble slått i finalen. Etter fire sesonger i Southampton (hvor han også hadde et kort låneopphold i Norwich), spilte Osgood én sesong for den amerikanske klubben Philadelphia Fury, før han avsluttet karrieren med halvannen sesong i moderklubben Chelsea. I hans andre Chelsea-opphold var han mye plaget av skader, og fikk lite spilletid. Han la opp som spiller i 1980.
Karriere som spiller
* Kun ligakamper.
Deutsche Nationalbibliothek
Deutsche Nationalbibliothek (DNB) er Tysklands nasjonalbibliotek. Det har ansvar for å samle og permanent arkivere alle tyske og tyskspråklige publikasjoner fra 1913 og senere, utenlandske publikasjoner om Tyskland, oversettelser av tyske verker og verker av tyskspråklige emigranter publisert mellom 1933 og 1945, samt å gjøre disse tilgjengelige for almenheten.
Historikk
Allerede i 1848 var der planer om et tysk nasjonalbibliotek. Planene ble skrinlagt, men de bøker som allerede fantes ble forvart i Germanisches Nationalmuseum i Nürnberg. I 1912 kom Kongeriket Sachsen og den tyske bokhandlerforeningen overens om å etablere et tysk nasjonalbibliotek med sete i Leipzig. Den 1. januar 1913 begynte man å systematisk samle inn alle publikasjoner på tysk, herunder bøker fra Sveits og Østerrike.
Prinsessealléen (Oslo)
Prinsessealléen (1–23, 2–50) er en allé på Skøyen (bydel Ullern) i Oslo.
Alléen utgjør den gamle hovedoppkjørselen til Søndre Skøyen gård nord for Drammensveien. Den er imidlertid stengt nederst, og det er adgang via Thorvald Erichsens vei.
Alléen fikk navn i 1934 etter prinsessene Ragnhild og Astrid. Kronprinsfamilien bodde på eiendommen Solbakken (i nr. 20) under gjenoppbyggingen av Skaugum gård etter brannen i 1930, og prinsesse Astrid ble født der.
Langs alléen finnes variert bebyggelse samt deler med hovedsakelig vegetasjon. Foruten nevnte Solbakken finnes blant annet en funkisvilla tegnet av Magnus Poulsson (nr. 7) og OBOS-borettslaget Casinetto (oppført 1981–83, Telje–Torp–Aasen Arkitektkontor). Sistnevnte ligger på et høydedrag som går parallelt med Gustav Vigelands vei vest for denne. Sør-Sudans ambassade holder til i nr. 2.
Øyhellsundet
Øyhellsundet er et sund i Vågan kommune i Nordland mellom Austvågøya i vest og Stormolla i øst.
Sundet er i underkant av 12 kilometer langt og går fra Steinneset og Banholmen i nord til holmen Barden og Kjepsøya i sør. Raftsundet forsetter nordover mens Høla, som er en del av Vestfjorden, ligger i sør. De nordlige deler av sundet er svært grunt, spesielt ved Reknesrabben, og uegnet for skipstrafikk.
Veien mellom Finnvik og Brettesnes går langs en spredt begyggelsen på østsiden. Det er ingen veier på vestsiden og eneste bebyggelse er ett titalls avfolkede gårder.
If Skadeforsikring
If Skadeforsikring er et skadeforsikringsselskap med en integrert nordisk organisasjon og virksomhet. Eier er det finske finanskonsernet Sampo, som er notert på børsen i Helsingfors. I januar 2016 var Sampos børsverdi rundt 24,6 milliarder euro.
Notiobia
Notiobia er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Middelsstore (7-15 millimeter), avlange, blanke, mørke løpebiller.
If Skadeforsikring
If tilbyr forsikringer for blant annet mennesker, dyr, bolig, bil og båt. De tilbyr også reiseforsikring gjennom Europeiske Reiseforsikring.
Notiobia
Levevis
Artene lever i middels tørre til tørre miljøer, i skog, men også i mer åpne habitater. De er nattaktive og tilbringer dagen gjemt under steiner, stokker eller lignende. De flyr vanligvis godt, og kan komme til lys. De eter frø fra nedfallsfrukt.
Utbredelse
Slekten har en vidspredt utbredelse og forekommer i Nord- og Sør-Amerika, Afrika og Australia.
If Skadeforsikring
If har rundt 3,7 millioner kunder i Norden og Baltikum, og omkring 6 800 ansatte. 1,600 av disse arbeider i Norge. Ifs virksomhet er delt inn i forretningsområdene Privat, Bedrift, Industri samt Baltikum.
If ble etablert i 1999, som en sammenslåing av skadeforsikringsvirksomhetene til Storebrand og Skandia. I dag eies If Skadeförsäkring Holding AB av finske Sampo. Holdingselskapet eier selskapene If Skadeförsäkring AB og If Skadeförsäkringsbolag, som driver de operative virksomhetene. Konsernsjef er Morten Thorsrud.
If Norge
Ifs røtter strekker seg tilbake til 1700-tallet, da Norges Brannkasse ble etablert i 1767.
I Norge hadde selskapet ved årsslutt 2017 en markedsandel på 21,1 prosent.
Totalt tilsvarer Ifs markedsandel en femdel av det nordiske markedet, noe som gjør If til Nordens ledende forsikringsselskap. Det nordiske forsikringsmarkedet er i høy grad konsolidert. De fire største selskapene deler drøyt halvparten av markedet og er etablert i mer enn ett nordisk land. Norden er det syvende største skadeforsikringsmarkedet i Europa, med en anslått premieverdi på cirka 200 milliarder SEK. Den totale premieverdien for Europa er på nærmere 4,000 SEK.
I Norge ligger If Skadeforsikrings hovedkontor på Vækerø i Oslo.
Forretningsområder
Bedrift: Forretningsområde Bedrifts målgruppe er bedrifter med opptil 500 ansatte. Forretningsområdet er nordisk markedsleder og har over 300 000 bedriftskunder.
Industri: Forretningsområde Industri er størst i Norden innen industriforsikring, og en av de største formidlerne av industriforsikring i Europa. Kundene er i første rekke nordiske bedrifter med en omsetning på over 500 millioner SEK og med flere enn 500 ansatte.
Baltikum: Forretningsområde Baltikum omfatter Estland, Latvia og Litauen. Antall kunder er cirka 300 000, både privatpersoner og bedrifter.
1999 – If blir dannet
Selskapet If ble i sin nåværende form dannet i 1999 gjennom en sammenslåing av skadeforsikringsvirksomhetene til svenske Skandia og norske Storebrand. Gjennom denne sammenslåingen ble Europeiske Reiseforsikring en del av If.
2001 – Sampo blir en del av If
I 2001 ble skadeforsikringsvirksomheten til Sampo en del av If, og dermed det største skadeforsikringsselskapet i Norden.
2002 – Ekspansjon
I 2002 tok konsernsjef Torbjörn Magnusson over ledelsen, og If ble introdusert i de baltiske markedene.
2004 – If blir heleid av Sampo
I 2004 solgte Skandia og Storebrand alle sine aksjer i If til Sampo. Dermed ble If heleid av Sampo, noe If fortsatt er i dag.
2019 – Ny konsernsjef
I 2019 tok Morten Thorsrud over rollen som konsernsjef for selskapet. Tidligere administrerende direktør, Torbjörn Magnusson, gikk til ny stilling som styreleder hos Ifs eierselskap, finske Sampo plc.
If Sikkerhetssenter
If Sikkerhetssenter er et øvelsessenter hvor det er mulig å trene på brannsituasjoner utendørs og innendørs. Senteret har blant annet et eget brannteater for demonstrasjon av ulike typer brannforløp og slokking, øvelsesbygning for røykdykking, en 100 meter lang øvelsestunnel for tunnelbrann og landingsplass for helikopter.
If Sikkerhetssenter holder til på Ringvoll i Indre Østfold kommune, rundt fem mil sør for Oslo.
Alvarenganiellinae
Alvarenganiellinae er en artsfattig underfamilie av små, vedborende biller.
Caria
Caria er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.
Alvarenganiellinae
Utseende
Middelsstore, avlange, blanke, brunrøde borebiller. De kjennes lett på at pronotum har en lang, krum, skarp pigg ved forhjørnene.
Caria
Utseende
Små (vingespenn ca. 20 millimeter), brune sommerfugler med litt spisse forvinger. De har små felter av metallfargede skjell på vingene. Hos noen arter er det metalliske skjell over det meste av vingeflaten.
Levevis
Disse sommerfuglene lever i skog. Noen arter har larver som lever på nesletrær (slekten Celtis, hampfamilien), andre på planter i ananasfamilien.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Texas i nord til det sørlige Brasil i sør.
Farte
Farte (markedsført som farte og farte.no) er en informasjonskanal for kollektivtrafikken i landskapet Telemark. Farte er eid av Vestfold og Telemark fylkeskommune, som en fylkeskommunal enhet, og har som hovedoppgave å samordne kollektivtrafikk og skoleskyss i landskapet. Enheten er selv kollektivtransportforvalter for landskapet Telemark. Mellom 1. januar 2006 og 1. juli 2015 var dette ansvaret satt ut til selskapet Vestviken Kollektivtrafikk.
Farte har avtaler med forskjellige buss- og fergeselskaper som utfører kollektivtransporten i Grenland og øvrige områder i Telemark. Busstrafikken utføres av Vy Buss over all ikke-kommersiell busstrafikk i det tidligere fylket.
Skår kraftverk
Skår kraftverk er et vannkraftverk i Vanylven kommune i Møre og Romsdal.
Farte
Historie
Kollektivtransportforvalteransvaret for Telemark som opprinnelig lå under fylkeskommunen ble 1. januar 2006 overført til selskapet Vestviken Kollektivtrafikk (VKT), som i tillegg omfattet de to fylkene Buskerud og Vestfold. Dette var en del av et femårig prøveprosjekt med et felles regionråd for de tre fylkene som startet 1. januar 2004. I 2010 trakk Buskerud seg ut av VKT og etablerte Buskerud Kollektivtrafikk (senere Brakar). I juni 2014 valgte også fylkestinget i Telemark å trekke seg ut av VKT, og den formelle overtakelsen av forvaltningsansvaret skjedde 1. juli 2015, samtidig med innmelding i Kollektivtrafikkforeningen. Vinteren 2015 ble navnet «Farte» lagt fram som et merkevarenavn for kollektivtrafikken i fylket etter en intern prosess i administrasjonen. Også «Telemark(s)trafikk» ble foreslått. I november 2015 ble nettstedet farte.no lansert, og de første bussene i gul Farte-dekor ble levert til anbudsstart i Grenland i juni 2016.
Skår kraftverk
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 319 meter i Skorelva.
Installert effekt er 1,4 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 5 GWh.
Farte
Bussanbud
Samtlige bussanbudskontrakter i Telemark har vært nettokontrakter, i motsetning til bruttokontrakter som er den mest vanlige kontraktsformen i bussanbud ellers i Norge. I en nettokontrakt mottar operatøren inntektene fra passasjerene og har selv stor påvirkning på rutestruktur og markedsføring. Operatøren vil derfor være tjent med å få flest mulig passasjerer. I en bruttokontrakt står oppdragsgiveren for alt som angår inntekter, rutestruktur og markedsføring, og operatøren mottar kun et fast beløp uavhengig av passasjertall.
Skolerute Neslandsvatn–Lunde–Bø
Det første rutebussanbudet i fylket omhandlet en skolerute på strekningen Neslandsvatn–Drangedal–Lunde–Bø og ble første gang utlyst i 2001 for skoleåret 2001–02. Den lokale busseieren Rolf Nesland leverte det laveste anbudet, men anbudet ble likevel den 29. juni tildelt Drangedal Bilruter (DBR) som hadde kjøringa fra før av, noe som førte til omkamp om tildelingen. Neslands anbud var opprinnelig 250,000 kr billigere enn DBR sitt, og fortsatt 50,000 lavere etter at DBR nedjusterte sin pris. Fylkesadministrasjonen ble derfor beskyldt for å ha gitt DBR fortrolige opplysninger om Neslands anbud. Nesland fikk 1. november medhold i Fylkesklagenemda, som blant annet påpekte at prisforskjellen var for stor til å ikke vektlegges. Fylkesrådmannen anket avgjørelsen til Fylkesutvalget, som grunnet fylkesadministrasjonens inahbilitet ble behandlet i Vestfold. 20. februar 2002 ble saken behandlet av Fylkesutvalget som med ti mot tre stemmer vedtok å la DBR beholde kontrakten, men omtalte samtidig fylkets saksbehandling som klønete og uryddig. Sivilombudsmannens behandling av saken i september 2002 ga også DBR medhold.
Da kontrakten, som gjalt for ett år med opsjon på ett år til, ble utlyst igjen i 2002 var Drangedal Bilruter eneste tilbyder, og vant dermed kontrakten. Nesland valgte å ikke levere inn anbud med bakgrunn i at foutsetningene var endret og favoriserte andre tilbydere. Tilsynelatende ble ikke ruta anbudsutlyst igjen etter denne perioden, og vil da ha falt tilbake til DBRs øvrige kontrakt.
1. anbudsrunde i Grenland (2005–2010)
Ruteområdet Grenland dekker kommunene Bamble, Porsgrunn, Siljan og Skien, og var etter diverse sammenslåinger av busselskaper opp gjennom årene delt mellom Nettbuss Sør og Telemark Bilruter. Det ble første gang lagt ut på anbud med anbudsåpning 30. juni 2004, hvor det ble levert inn tre anbud; fra Connex Buss, fra Ing. M.O. Schøyens Bilcentraler (SBC) og fra det nyoppstartede anbudsselskapet Telemark Kollektivtrafikk (TKT), som var eid av de to selskapene som kjørte trafikken fra før av. Anbudsutlysningen la større vekt på ruteproduksjon enn på pris, og TKT sitt anbud som var det som la opp til størst ruteproduksjon ble innstilt som vinner. Men anbudet måtte avvises fordi det ikke var levert i en lukket konvolutt, og snart ble også de to andre anbudene avvist på grunn av formelle feil. Ved andre anbudsåpning 4. oktober var det kun SBC og TKT som hadde levert, og det ble igjen TKT sitt som ble valgt. Mens TKT sitt anbud var det dyreste med 38,5 millioner kroner mot SBCs 35,7 millioner, la det opp til en 11 % større ruteproduksjon. TKTs anbud la opp til kvartersruter mellom Skien og Stathelle, mens SBCs anbud på sin side la opp til et dårligere rutetilbud i de mindre bynære områdene. I forbindelse med TKTs dyrere anbud ble kjøpsrammene utvidet fra 37 til 39,5 millioner kroner. SBC godtok ikke at et dyrere anbud skulle vinne, og anket i november tildelingen til TKT. Klagen fra SBC ble for andre gang avvist av Klagenemnda for offentlige anskaffelser (KOFA) i januar 2005. Anbudsrutene hadde oppstart 27. juni 2005 med TKTs nye ruteopplegg. De tre viktigste stamrutene med kvartersfrekvens på dagtid og halvtimes- eller timesfrekvens resten av dagen ble kalt Metrobuss, det vil si rutenummer M1, M2 og M3. Fire viktige ruter med timesfrekvens ble kalt Pendelbuss, altså P4, P5, P6 og P7. I tillegg ble billettprisene endret sånn at hele Grenland fikk én enhetstakst med en pris på 20 kroner for voksenbillett. Mens sjåfører og annet personell var ansatt i TKT, var bussene eid av de to eierselskapene med en fordeling tilsvarende eierandelen i TKT.
2. anbudsrunde i Grenland (2010–2016)
I juli 2009 ble andre anbudsrunde for Grenland utlyst, og da var også enkelte ruter i Kragerø tatt med. Dette gjalt ruter som ble kjørt av Nettbuss Sør, mens Kragerø-rutene som ble kjørt av Drangedal Bilruter og Kragerø Fjordbåtselskap ikke var med. I tillegg til TKT leverte også Norgesbuss og Unibuss inn anbud, men TKT vant igjen og fikk fortsette trafikken under det nye anbudet med oppstart 28. juni 2010. Våren 2011 ble det gjort en byttehandel der Telemark Bilruter overtok alle aksjene i Telemark Ekspressbusstrafikk AS (som blant annet driver Grenlandsekspressen), mens Nettbuss Sør overtok alle aksjene i TKT. TKT ble dermed innfusjonert i Nettbuss Sør 1. juni 2011, som også overtok alle bussene. 1. juli 2012 ble rutene i Kragerø og Vest-Bamble overført til Drangedal Bilruters ruteområde. Etter anbudsstarten i 2010 gikk antall busspassasjerer i Grenland ned, blant annet fordi rute M1 gikk ned fra timinuttersruter til kvartersruter. I januar 2014 ble det utvidet til timinuttersruter på metrolinjene igjen som en del av «Bypakke Grenland».
1. anbudsrunde i øvrige Telemark (2011–2019)
Fylkestinget i Telemark vedtok både i mai og juni 2010 å holde busstrafikken utenfor Grenland utenom anbudordningen, men på grunn av EØS-regler ble man likevel nødt til å legge de forskjellige ruteområdene unntatt Kragerø Fjordbåtselskap sitt ut på anbud. Anbudspakkene som ble lagt ut 21. oktober 2010 var delt opp etter de eksisterende operatørenes ruteområder, sånn at de fikk mulighet til å gi tilbud på den trafikken de allerede kjørte. 4. februar 2011 ble det kunngjort at alle operatørene vant sine respektive ruteområder. Trafikkstart for kontraktene var 28. juni 2011, med seks års varighet fram til sommeren 2017, men med opsjon på ytterligere to år.
Rutepakke 1 – Tinn omfattet all busstrafikk i Tinn kommune inkludert Rjukanekspressen, med unntak av strekningen mellom Skinnarbu og Rjukan som tilhører ruteområde Vest-Telemark. Tinn Billag hadde denne trafikken, og fikk også beholde den etter anbudet.
Liu Huixia
Liu Huixia (født 30. november 1997) er en kinesisk stuper.
Farte
1. anbudsrunde i øvrige Telemark (2011–2019)
Rutepakke 2 – Notodden omfattet kommunene Notodden og Hjartdal, i tillegg til ruter til både Bø og Seljord. Det var Nettbuss Drammen som, etter å ha overtatt det tidligere Øst-Telemark Automobilselskap, hadde trafikken før anbudet, og også de fikk fortsette som før.
Rutepakke 3 – Nome omfattet Nome kommune, og var en rest av Nettbuss Sør (tidligere Nettbuss Grenland) sitt ruteområde som ikke ble satt ut på anbud i 2010, og var derfor blitt overført til Nettbuss Drammen samtidig med anbudsstart i Grenland det året. På grunn av ruteområdets begrensede størrelse og ingen spesifikk tilhørighet til de øvrige gjenværende busselskapene ble det i anbudsutlysningen stilt krav til at de som leverte tilbud på de geografisk tilstøtende rutepakkene for Notodden og Vest-Telemark også måtte ta med denne rutepakka. Rutepakka ble vunnet av Nettbuss Drammen, som også vant Notodden.
Liu Huixia
Hun representerte Kina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok gull i 10 meter synkronstup.
Farte
1. anbudsrunde i øvrige Telemark (2011–2019)
Rutepakke 4 – Vest-Telemark omfattet alle kommunene i Vest-Telemark; det vil si Fyresdal, Kviteseid, Nissedal, Seljord, Tokke og Vinje, i tillegg til Bø. Pakken omfattet også ruter til Rjukan og mot Åmli. Telemark Bilruter (TBR) gjenvant sin trafikk i ruteområdet. I Fyresdal fantes det fram til anbudet i tillegg to enkeltstående busselskaper som med hver sin buss drev postførende skoleruter til henholdsvis Birtedalen og Hegglandsgrend–Åslandsgrend–Kleivgrend. Birtedalen Rutebil, med historie tilbake til 1935, ble drevet av Hans Kristian Sølyst, som valgte å overdra hele virksomheten og bussen til TBR fra 1. august 2011. Viel Rui, som drev Bilruta Kleivgrend/Åsland/Hegglandsgrend, valgte å fortsette som undertransportør til TBR og kjørte ruta til Birtedalen fram til 2014, da hun overlot oppdraget til en annen.
Rutepakke 5 – Drangedal omfattet Drangedal kommune og ruter derfra til Treungen, Kragerø og Grenland. Drangedal Bilruter hadde denne trafikken og fikk også fortsette etter å ha vunnet rutepakka. 1. juli 2012 ble trafikken i Kragerø og Vest-Bamble overført fra Nettbuss Sør sin trafikk i Grenland til Drangedal Bilruter, og med det ble all busstrafikken i Vestmar av betydning samlet hos én operatør. Kragerø Fjordbåtselskap hadde også noe busstrafikk på Stabbestad og Skåtøy som var så liten at den unngikk kravet om anbud, men den ble likevel overført til Drangedal Bilruter sitt ruteområde 25. mars 2013 i forbindelse med at fjordbåtselskapet ble omstrukturert.
Samtlige kontrakter ble forlenget med to år fram til 1. juli 2019.
3. anbudsrunde i Grenland (2016–)
I juni 2015 ble tredje anbudsrunde utlyst, og denne gangen ble det satt krav til at en stor andel av bussene skulle gå på biogass, i tillegg til at det var første anbud i Telemark der det ble satt krav til at bussene skulle ha en farge bestemt av fylket, ikke operatørselskapets egen farge. Ved anbudsåpning i august hadde det kommet inn tilbud fra tre selskaper; Nettbuss Sør, Norgesbuss og Telemark Frakt, og det var igjen Nettbuss som vant anbudet. Telemark Frakt AS var et for anledningen nyetablert anbudsselskap eid likeverdig av de tre andre busselskapene i Telemark; Drangedal Bilruter, Telemark Bilruter og Tinn Billag. I løpet av perioden fram til trafikkstart 28. juni 2016 ble Nettbuss Sør fusjonert inn i morselskapet Nettbuss, som tok i bruk de første gassbussene i Telemark. Fra januar 2018 ble rutetilbudet i Grenland ytterligere utvidet med blant annet utvidet timinuttersfrekvens på kvelden og bedre tilbud i helgene i Siljan. Gjeldende kontrakt varer fram til juni 2023 med opsjon på inntil to år.
2. anbudsrunde i øvrige Telemark (2019–)
I september 2017 ble det vedtatt å fortsette med nettokontrakter også for andre anbudsperiode. Utlysningen for andre anbudsrunde kom i mai 2018, og rutepakkene var i all hovedsak like de i forrige anbud. Den store forskjellen var at rutepakka for Nome var slått sammen med Notodden, etter som Nettbuss hadde begge. Ved anbudsåpning 9. august kom det inn tilbud fra til sammen seks selskaper. I tillegg til de fire selskapene som allerede hadde de forskjellige rutepakkene, kom det også inn tilbud fra Setesdal Bilruter og Sørlandsruta (Torghatten-konsernet) på enkelte rutepakker. På samtlige av rutepakkene hadde Nettbuss det laveste tilbudet, og ble tildelt alle sammen. Det betyr at fra 1. juli 2019 har selskapet, som i mellomtiden har skiftet navn til Vy Buss, all ikke-kommersiell rutetrafikk med buss i Telemark.
Jernbaneanbud
Under Bondevik II-regjeringen på starten av 2000-tallet ønsket Telemark å anbudsutsette den persontogtrafikken i fylket som NSB ønsket å legge ned. Dette omfattet trafikken på Bratsbergbanen og skoletoget mellom Neslandsvatn og Nordagutu. Tilbudet var tenkt å markedsføres under navnet «Telemarktoget».
Høsten 2002 overlot regjeringen ansvaret for persontrafikken på Bratsbergbanen til Telemark fylkeskommune med virkning fra 1. august 2004, for at det skulle være mulig for fylket å legge trafikken der ut på anbud. Ved anbudsutlysningen i 2003 la franskeide Connex Tog inn et bud på 13,7 millioner kroner årlig, men budet ble forkastet da det ikke var innenfor rammen på 11 millioner. NSB hadde avstått fra å by, da de mente kontraktsformen ikke var egnet for oppdraget, og fordi anbudet la opp til en driftsform som på det tidspunktet ikke kunne gjøres i henhold til forskriftene. Da anbudet ikke førte frem gikk NSB likevel med på å fortsette trafikken som tidligere.
Det ble ikke gjort noen flere forsøk på å anbudsutsette trafikken. Ansvaret for Bratsbergbanen ble overført tilbake til staten ved ruteskiftet 12. desember 2010.