cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Octavia Sperati (skuespiller)
Octavia Sperati oppnådde anerkjennelse for sine Ludvig Holberg-roller, og for sine Ibsen-tolkinger. Spesielt hennes fremstilling av Gina Ekdal ved verdenspremieren på Vildanden den 9. januar 1885 (Sperati 1916:103-107). I 1901-02 spilte hun rollen som Lona Hessel i Samfundets Støtter.
Familie
Hun ble gift med kapellmester Robert Ferdinand Arnold Sperati (1848–84), som var sønn av dirigenten og komponisten Paolo Sperati (1821–84). Sønnen Robert Sperati (1872–1945) ble skuespiller, og hadde tidlige stumfilmroller. Datteren Alvilde Sperati (1873–1946) ble skuespiller og operettesanger ved Den Nationale Scene.
Alpo Ruuth
Alpo Armas Ruuth (født 17. mars 1943 i Helsingfors, død 25. mai 2002 i Helsingfors) var en finsk forfatter, som skrev flere romaner fra egen oppvekst i arbeiderklassemiljø i bydelen Sörnäs i Helsingfors. Han er også kjent for den omfattende og ambisiøse antikrigsromanen Korpraali Julin (1971) som skildrer absurde hverdager i fortsettelseskrigens skyttergraver.
Unity
Unity kan vise til:
Håndslag
Håndslag var en av de illegale avisene som ble spredt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig. Publikasjonen ble laget i Sverige, og smuglet over grensa.
Håndslag ble planlagt på et møte i Stockholm-redaksjonen til avisen Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning. Første nummer kom i juni 1942, med undertittelen «Fakta og orientering for nordmenn». Siste nummer kom i juni 1945. Den kom store deler av tiden hver annen uke. I alt ble det publisert 69 utgaver. Håndslag ble finansiert av den norske legasjonen i Stockholm. Opplaget startet på 3000, men økte til 20 000 mot slutten av krigen.
Formelt var Håndslag rettet mot nordmenn i Sverige. Men avisene ble trykket i A5-format på tynt papir, tilrettelagt for diskret distribusjon slik at de kunne smugles over grensa og bli spredt illegalt i Norge.
Torolf Elster redigerte avisen, og medarbeidere var blant annet Willy Brandt og Helge Krog. Som ansvarlig utgiver sto den svenske forfatteren Eyvind Johnson. Svenske institusjoner og enkeltpersoner bidro med støtte til avisen.
Leder for distribusjonsapparatet var Eli Krog. Sentral var Gerd Santeson. Hun var med fra starten, reiste flere ganger over grensa, oppsøkte illegale grupper og organiserte spredningen av Håndslag. Hoveddistributør i Oslo var Adolf Wichstrøm. Han var engasjert i distribusjonen av flere illegale aviser, ble arrestert i 1943 og døde i konsentrasjonsleiren Natzweilers utekommando Dautmergen 28 oktober 1944.
Tito Colliander
Tito Colliander (egentlig Fritiof, født 10. februar 1904 i St. Petersburg, død 21. mai 1989 i Helsingfors) var en finlandssvensk forfatter.
Hans far var offiser i den russiske hæren og Tito vokste opp i Russland og i Karelen. Han hadde i ungdommen et forhold til den senere forfatterkollegaen Solveig von Schoultz, før han i 1930 giftet seg med maleren Ina Behrsen, som også var flyktning fra Russland. Paret konverterte til den ortodokse kirke i 1930-årene, og ortodoks kristendom ble en hovedsak i hans liv og forfatterskap. Han arbeidet som religionslærer 1950-69. Forfatterskapet har også tydelige spor av russisk kultur, basert på oppveksten.
Han utga sju bind memoarer 1964–73. På norsk finnes romanene Korstoget (1946) og Sallinen (1948), en biografi om Ilja Repin (1949) og en liten bok om kristen tro.
Fontanesia phillyreoides
Fontanesia phillyreoides er en plante i oljetrefamilien.
Den er en løvfellende busk eller av og til et lite tre som blir opptil åtte meter høyt. Bladene er motsatte, og de små, grønnhvite blomstene sitter i endestilte eller sidestilte klaser. Frukten er en nøtt med vinger.
Arten har en disjunkt utbredelse og deles i to underarter, som likevel er svært like. Fontanesia phillyraeoides subsp. phillyraeoides er utbredt på Sicilia og i Libanon, Syria og Tyrkia. Fontanesia philliraeoides subsp. fortunei finnes i de kinesiske provinsene Anhui, Hebei, Henan, Hubei, Jiangsu, Shaanxi, Shandong og Zhejiang.
I det østre middelhavsområdet vokser Fontanesia i løvfellende skog oppe i åsene sammen med blant annet frynseeik, fransklønn, blærebusk, parykkbusk, Malus trilobata, mannaask, middelhavseiner, europahumlebøk, svartfuru, ildtorn og balearbuksbom. I Kina finnes den langs bredden av bekker eller i skog i en høyde på 0–800 moh.
Dette er den eneste arten i slekten Fontanesia, men noen botanikere oppfatter underartene som to selvstendige arter. Artsepitetet staves ofte philliraeoides.
M1117 Armored Security Vehicle
M1117 Guardian Armored Security Vehicle eller ASV er et amerikansk firehjulsdrevet pansret personellkjøretøy produsert av Cadillac Gage, et underbruk av Textron, for den amerikanske hæren. Samme selskap hadde tidligere laget Cadillac Gage Commando, en slags forgjenger for M1117. Dette var det første amerikanske kjøretøyet som var spesiallaget for å ha beskyttelse mot veibomber, og det klassifiseres som et minebeskyttet kjøretøy (MRAP).
Varianter
Disse følgende variantene er kjent å tjeneste:
Jean Louis Bretteville
Jean Louis Bretteville (født 15. juni 1905 i Arendal, død 9. mai 1956) var en norsk fotballspiller, kjent fra landslaget og opphold i utlandet.
I hjembyen spilte han for Idrettsklubben Grane frem til 1917. Han spilte centerhalf for Lyn Oslo juniorlag og for A-laget var han med i periodene 1922-25 og 1932-33, hvori han vant en 2.-plass i Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1923. I studietiden i Frankfurt am Main var han i FSV Frankfurt 1925-32 som amatør, blant annet scoret han 22 ganger i 18 kamper. For Norges herrelandslag i fotball hadde han ni kamper 1925-36, men deltok ikke i Sommer-OL 1936 grunnet arbeidsforhold. Bretteville ble æresmedlem i Lyn i 1956 og var formann 1953-54.
Han var oldebarn av Christianias borgermester og landets statsminister Christian Zetlitz Bretteville (1810–71), av den fransk-normanniske adelsslekten le Normand de Bretteville. Selv drev Jean Louis Bretteville International Skipshandel i Kristiania fra tiden før den andre verdenskrig og deltok i Milorg. Han gikk bort etter et lengre sykeleie.
Omvikdalen
Omvikdalen (også skrevet Åmvikdalen og Åmvikedalen) er et dalføre i Kvinnherad kommune i Hordaland.
Dalen ligger på sørøstsiden av Hardangerfjorden omtrent 4 km sør for Rosendal. Det er en typisk U-dal gravd ut av isen, rundt 5 km lang og 1 km bred. I den flate dalbunnen ligger en breavsatt morene som elven har gravd ut til terrasser. På begge sider av dalen går fjellene opp mot 1000 meter over havet. Riksvei 48 går gjennom bygda, og det går vei opp dalen til Matre og inn mot Folgefonna.
Ved sjøen ligger Dimmelsvik, det gamle tingstedet for området, her ligger tinghuset og et gammelt handelssted. Dimmelsvik er postadressen for bygda. Lenger opp i dalen ligger forfatteren Jens Tvedts barndomshjem, med en samling av bøkene hans. I bygda finner vi også Nistovetunet og Bakkastova, to gamle røykestuer, eid av Sunnhordland museum.
14. september (avis)
14. september var en avis som ble utgitt på Færøyene 1947–1994.
Kampsvømmer
En kampsvømmer er en maritim spesialsoldat.
Betegnelsen brukes blant annet i det tyske Kampfschwimmerkompanie og det danske forsvaret. I andre land brukes betegnelser som marinejeger, kampdykker og froskemann.
Kampsvømmere tilhører maritime spesialstyrker som PDSS, United States Navy SEALs og Special Boat Service.
14. september (avis)
Den fungerte som Tjóðveldisflokkurins partiavis og talerør. Avisens navn kommer av at folkeavstemningen på Færøyene 1946 var lagt til nettopp denne datoen. Folkeavstemningen gav et knapt flertall for selvstyre fra Danmark, men resultatet ble underkjent av Danmark, noe som ledet an til stiftelsen av Tjóðveldisflokkurin i 1948. Kretsen rundt Tjóðveldisflokkurin begynte dog å utgi ''14. september'' allerede i 1947, med D.P. Danielsen som første redaktør. Avisen gikk inn under finanskrisen i 1994.
Omvikdalen
I dag er bygda et viktig jordbruksområde, med vekt på melkeproduksjon og sauedrift.
Bygda har idrettslag, barneskole og barnehage.
Idrettsklubben Start
Idrettsklubben Start er en klubb fra Kristiansand, som spilte i Eliteserien i 2020, men kom på nest siste plass, rykket ned og spiller på nivå to i 2021. Klubben ble stiftet 19. september 1905 og har Sparebanken Sør Arena som hjemmebane. Klubben er mest kjent for fotball, men har i tidligere tider også drevet med håndball, orientering, friidrett, sykling, ski og bandy.
Klubbens største meritter er seriemesterskapene i og.
Start har fra 2017-sesongen ingen offisiell supporterklubb, men den største per 2016 er Tigerberget.
Starten
Ifølge ikstart.no så var det Haakon Frøstrup, Starts første æresmedlem, som var mannen som innførte fotballsporten i Kristiansand og dermed til hele landsdelen. Han hadde sett spillet i England, og var straks klar over at det var noe å få i gang i sin hjemby.
Ifølge gamle skriv ble den første fotballklubb i Kristiansand stiftet under navnet Christianssands Fotballklubb den 29. april 1891. I 1898 ble klubbens eneste ball sparket i stykker, og klubben ble oppløst. Senere fortsatte aktiviteten i Ørvarodd som begynte i 1899 eller 1900 – og som i 1902 på Gimlemoen klarte å spille 0-0 mot Odd, Skien. Så kom gutteklubben Gyldenløve. Den tok initiativet til den sammenslutning med andre gutteklubber som resulterte i FK Start, senere IK Start. Dette var på det tidspunktet den eneste fotballklubben mellom Flekkefjord og Arendal.
Det er sparsomt med opplysninger som er protokollført fra de første årene. Reinholdt Samuelsen, som var med fra starten av, uttalte en gang : «- Vi var jo bare guttunger og hadde ikke sans for at selv småting kunne være viktige»
Klubbnavnet Start sies det kom opp som et forslag fra Daniel Pedersen som hadde rodd fra Søgne for å være med på stiftelsesmøtet, og forslaget fikk stor oppslutning. Start spilte sin første fotballkamp utenbys i 1906 i Mandal og vant 3 – 1.
Året 1912 var en liten merkepæl i Starts og norsk fotballsports historie, idet Start ble den første norske klubb som spilte på dansk jord. Motstander var Aalborg Boldspilklub og kampen endte 4-1 til Aab. Samme år deltok Start for første gang i cupen. Forskjellige kilder oppgir ulike resultater, men Start tapte i første runde mot med 2-9, 1-9 eller 1-7.
I 1959/60 fikk Start for første gang prøve seg i den daværende Hovedserien. Det ble et kortvarig opphold, med 1 seier (mot ), 3 uavgjorte og 10 tap og sisteplass i gruppe A. Neste forsøk på øverste nivå kom i den landsdekkende 1. divisjon i 1969, men også denne gang ble det nedrykk etter kun én sesong – denne gang med samme poengsum og samme målforskjell som, men med færre scorede mål.
Ny giv på 70-tallet
Start rykket opp til den daværende 1. divisjon før sesongen og overrasket alle ved å ta bronsemedaljen samme året. Og samme år var det den legendariske trener Karsten Johannessen kom med de bevingede ord: "Halvparten deler seg i to, og resten følger meg".
Starts spillestil ble fra 70-tallet kalt makrellfotball. Trener Karsten Johannessens definisjon på begrepet var: "Vi angriper i stim". Samtidig utviklet laget også den såkalte "Start-vippen", der en spiller ved frispark vipper ballen opp til en annen spiller som skyter. "Start-VIP'en" er forøvrig også navnet på VIP-avdelingen på Sør Arena.
Sesongen gav nok en bronsemedalje i 1. divisjon og bedriften gjentok seg i. Start nådde også sine første to semifinaler i cupen i og, men tapte mot hhv Bodø/Glimt og Lillestrøm.
80-tallet - opp og ned
I vant Start sitt andre og foreløpig siste seriemesterskap, denne gangen på en enda mer dramatisk måte enn i 1978. Start og Bryne lå likt i poeng før siste runde, men med Start foran på målforskjell. Mens Bryne tok en klar ledelse mot Moss, tok det lang tid før avgjørelsen falt i Kristiansand, bl.a. klarte Rosenborg å hente inn Starts 3-1 ledelse. Serien ble ikke avgjort før Steinar Aase ga Start ledelsen 4-3 etter 83 minutter med sitt tredje mål for dagen. Aase hadde forøvrig vært utestengt hele vårsesongen for brudd på NFFs proffreglement, men kom sterkt tilbake og scoret 11 mål på de 11 siste kampene.
I takket Start for seg i den norske toppdivisjonen, etter å ha vært med kontinuerlig i 15 sesonger siden opprykket i 1972. I løpet av denne perioden oppnådde Start å vinne gullet to ganger, pluss at laget hentet hjem bronsemedaljene hele fem ganger.
Klubben spilte sin tredje semifinale i cupen i, men tapte 0-5 borte mot Rosenborg. Cupinnsatsen resten av tiåret var mer begredelig, med tap allerede i 2. runde hele fire ganger – i gullsesongen, , og i.
90-tallet - nye navn
Start presterte godt på 90-tallet, mye takket være gode fotballpersonligheter: Trener Brede Skistad, Erik "Myggen" Mykland, Frode Olsen, Frank Strandli, Tore André "Totto" Dahlum, Claus Eftevaag, Pål Lydersen, Petter Belsvik, Morten Pettersen, Tore Løvland og Frank Våge Skårdal.
Start tok nye bronsemedaljer i og  og gjorde det godt fram til  da mange støttespillere forsvant. Sesongen endte med nedrykk og laget måtte begynne på ny frisk med nye og unge spillere. Derpå fulgte noen turbulente år både økonomisk og spillemessig, men klubben red stormen av.
Etter tre sesonger i 1. divisjon ble århundret avsluttet på dramatisk vis. Start ledet 1. divisjon gjennom store deler av sesongen, men mistet direkte opprykk etter kun ett poeng på de siste tre kampene, bl.a. ble det tap 0-4 mot Haugesund i siste og avgjørende runde. Strømsgodset var motstander i kvalifiseringen, og første kamp endte 2-2 i Kristiansand. I returkampen på Marienlyst dominerte Godset stort, men Espen Johnsen spilte sitt livs kamp i Starts mål. To minutter på overtid scoret Terje Leonardsen på en av lagets få sjanser i kampen, og Start kunne gå inn i det nye århundret som eliteserielag.
Nytt århundre - nye muligheter
Klubben spilte seg også fram til semifinale i cupen i, og , men forsatt skulle det ikke lykkes å nå finalen. Kvartfinalen mot i  skapte kontrovers da Start protesterte på Moldes bruk av Martin Andresen. Protesten ble tatt til følge, og til tross for at Molde vant kampen med 4-3 fikk Start plass i semifinalen.
Administrasjon og eierstruktur
Start Toppfotball AS opphørte i desember 2013. Fra da av drives den økonomiske delen av klubben selv.
I 2003 kjøpte Erik Solér og Ernst Ravnaas alle aksjene i Start Toppfotball AS. På grunn av økonomiske problemer ble aksjeselskapet i 2008 tvunget til å foreta en emisjon. I denne perioden slet Start med store underskudd og var nær ved å gå konkurs. De to eierne måtte gi tapt da de ikke kunne tilføre Start de 38 millioner kronene som trengtes i kapital. Starts hovedsponsor, Sparebanken Sør, tok deretter over som eier.
Banken solgte seg ut av aksjeselskapet i juni 2009, og Ravnaas tok på nytt over som eier av både Start og Sør Arena. Eierskapet ble kortvarig og Ravnaas solgte 12. desember 2009 sine aksjer videre. Stiftelsen Cultiva gikk inn med 6 millioner, mens tre lokale investorer – Magne Kristiansen, Vidar Robstad og Svein Erik Halvorsen – kjøpte seg inn med til sammen 67% av selskapene Start Toppfotball AS og Start Stadion AS. IK Start fikk en eierandel på 33%.
Eliteserien
Totalt 36 sesonger i eliteserien, inkludert -sesongen.
Gullvinnere
Roy Amundsen, Thor Einar Andersen, Sven Otto Birkeland, Reidar Flaa, Helge Haugen, Preben Jørgensen, Svein Kaalaas, Cay Ljosdal, Svein Mathisen, Audun Myhre, Trond Pedersen, Helge Skuseth, Torgny Svenssen, Stein Thunberg, Karsten Johannessen (trener)
Thor Einar Andersen, Helge Breilid, Jan Sigurd Ervik, Helge Haugen, Preben Jørgensen, Olav Klepp, Cay Ljosdal, Svein Mathisen, Trond Pedersen, Roald Rørheim, Rune Sagstad, Helge Skuseth, Stein Thunberg, Jarle Ødegaard, Steinar Aase, Karsten Johannessen (trener)
Sølvvinnere
Glenn Andersen, Tom Berhus, Bård Borgersen, Stefan Bärlin, Lars Martin Engedal, Bala Garba, Jóhannes Harðarson, Kristofer Hæstad, Atle Roar Håland, Marius Johnsen, Todi Jónsson, Jon Midttun Lie, Rune Nilssen, Alex Nyarko, Steinar Pedersen, Kai Risholt, Fredrik Strømstad, Alex Valencia, Ben Wright, Bjarte Lunde Aarsheim, Tom Nordlie (trener)
Cupen
Tapende semifinalist i, , , , , og
Mottakere av Gullklokka
Følgende spillere har mottatt Norges Fotballforbunds gullklokke som Start-spillere:
Hovedtrenere siden 1954
* Fullførte ikke sesongen
Æthelhun
Æthelhun (død 922) var en angelsaksisk biskop av Worcester.
Idrettsklubben Start
Hovedtrenere siden 1954
Karsten Johannessen har altså vært hovedtrener for klubben i ikke mindre enn ni ulike perioder, første gang i 1954, siste gang i 1996. Johannessen var også trener da Start vant sine to seriegull, i 1978 og 1980.
Æthelhun
Han ble innviet til bispesetet i 915 da han etterfulgte den lærde Werferth. Han døde 7 år senere, i 922.
Idrettsklubben Start
Fremtredende spillere
Se også: Kategori:Start-spillere
Landslagsspillere
Følgende spillere har representert Start på ved minst 10 anledninger:
Spillerstall
''Oppdatert 8. august 2023.''
Fra 1963
Klubbens resultater i serie og cup siden opprettelsen av en landsdekkende 1. divisjon i 1963: (Hvit felt - Start spilte i den øverste divisjonen - blått: nesthøyeste nivå)
Tilskuere
Tilskuere på hjemmekamper i eliteserien:
IK Start Håndball
Starts håndballavdeling dreiv også omfattende håndballaktivitet for jenter i aldersbestemte klasser fra 6 til 16 år og stiller seniorlag i håndball for kvinner i 4. divisjon (2017/18). Hjemmebane var Starthallen. I 2019 ble IK Start Håndball lat ned og erstattet av Lund Håndballklubb.
IK Start Kvinner
Onsdag 2022-9-14 opprettet IK Start sitt første kvinnelag ved navn "IK Start Kvinner". De hadde sin første kamp søndag 2023-4-16.
Torgeir M. Hillestad
Torgeir Martin Hillestad (født 1947 i Stavanger) er en norsk psykolog, samfunnsviter, vitenskapsfilosof og forfatter. Han avla psykologisk embetseksamen ved Universitetet i Bergen i 1984  og avla i 2006 graden dr. philos. med avhandlingen ''Normalitet og avvik. Forutsetninger for et objektivt psykopatologisk avviksbegrep. En psykologisk, sosial, erkjennelsesteoretisk og teorihistorisk framstilling''. Han har også kompetanse som sosiolog og vitenskapsfilosof.
Hillestad har markert seg som debattant i forskjellige samfunnsspørsmål, og arbeider som professor ved Universitetet i Stavanger. Han arbeider i hovedsak innenfor ulike områder av kunnskapsteori: Teoretisk og filosofisk psykologi, moralpsykologi, humanvitenskap og psykologi- og sosialfagenes vitenskapsfilosofi og metateori. Han er også orientert mot sosialpsykologi, samfunnspsykologi og politisk psykologi, og som samfunnsviter mot avvikssosiologi, politisk sosiologi, politisk filosofi og politisk-moralsk historie. Gjennom sitt vitenskapelige arbeid vektlegger Hillestad særlig kunnskapsteoriens og vitenskapsfilosofiens avgjørende betydning for psykologiens og samfunnsfagenes vitenskapelige status og selvforståelse, noe som innebærer en grunnleggende metateoretisk tilnærming til de ulike kunnskapsområdene. I denne sammenheng framhever Hillestad særlig den såkalte realismeposisjonens betydning som kunnskapsteori, som motvekt og i opposisjon til såvel empiristiske som konstruktivistiske retninger.
Han er forfatter av flere bøker og skrifter innenfor noen av sine fagfelt. Han er også redaktør og eier av forlaget Concreto Forlag/Concreto Academic Papers.
Kampfschwimmerkompanie
Kampfschwimmerkompanie er den tyske maritime spesialstyrke og ble opprettet i 1943. Den er i dag en av få vestlige spesialstyrker som ikke er basert på britiske Special Air Service eller britiske Special Boat Service. Siste kjente operasjon var i Afghanistan i 2006.
Vichy-regimet
Etter å ha blitt utnevnt til fransk statsminister av president Albert Lebrun, inngikk marskalk Pétain en fredsavtale med Tyskland den 22. juni 1940. Han etablerte så en autoritær stat - under hans ledelse - den 10. juli 1940, som avløste og oppløste den tredje franske republikk. Vichy-regimet oppløste også liberale lover, og  tok et jerngrep om økonomi og moral. En kvinne som stod anklaget for å ha utført aborter, ble idømt livsvarig tvangsarbeid. Prostituerte - kalt femmes de mauvaise vie (= kvinner med slett livsførsel) - ble internert i en leir utenfor Toulouse. Førkrigsorganisasjonen Croix de Feu (= Ildkorset) inngikk i Service d'ordre légionnaire, et politisk politi som sluttet seg til Nasjonalmilitsen i januar 1943 og avla følgende ed: «Jeg sverger å kjempe mot demokrati, mot gaullistisk opprør og mot jødisk spedalskhet.»
Kvinnerettigheter ble begrenset, og valg ikke lenger avholdt. Paris mistet sin avant-garde status i europeisk kunst og kultur, og konservative katolikker i Frankrike styrket sin posisjon gjennom sin støtte til Pétains valgspråk travail, famille, patrie (= arbeid, familie, fedreland) som appellerte mer til dem enn den franske revolusjons idealer «frihet, likhet, brorskap». Noen av dem gikk med hvit nellik i knapphullet og svart slips på årsdagen for henrettelsen av kong Ludvig 16., og satte frimerker med den franske republikks symbol Marianne opp-ned når de frankerte brev. Frem til 1942 trengte tyskerne bare litt over 30.000 mann (ikke engang det dobbelte av Paris' politistyrke) for å holde Frankrike okkupert. Anti-semittismen ble åpenlys, og etter juni 1941 og den tyske invasjonen av Sovjetunionen ble anti-bolsjevikisk propaganda spredd gjennom media.
Regimet hadde formell kontroll over alle franske territorier (unntatt Elsass-Lothringen), men utøvde ingen makt i Nord-Frankrike, og kun «den frie sonen» var under direkte fransk styre. Nord-Frankrike ble okkupert av Nazi-Tyskland som en del av Atlanterhavsveggen, men angivelig kun til krigens slutt - som da var snarlig forventet. Vichy-regimet så mange fordeler ved å la Tyskland holde Nord-Frankrike okkupert, for slik fikk Frankrike beholde sin flåte og koloniimperiet intakt. Man unngikk okkupasjon av hele landet, og fikk beholde en viss grad av selvstyre, uttrykt ved omtalen av Pétains fredsavtale som «et diplomatisk Verdun». Vichy-Frankrike ble aldri en del av aksemaktene.
Tyskland holdt to millioner franske soldater som tvangsarbeidere i Tyskland, som gisler for å sikre at Vichy-Frankrike ikke droppet avtalen, men fortsatte å støtte Tyskland med penger og forsyninger. Vichy-regimet samlet også jøder og politiske flyktninger - hovedsakelig kommunister - i interneringsleirer. De fleste franskmenn var i starten støttende til regimet og lettet over fredsavtalen som satte sluttstrek for de vedvarende, tyske angrepene. Folk fikk til en viss grad hverdagen tilbake, men dette endret seg da også «den frie sonen» i Sør-Frankrike ble tysk-okkupert sone i november 1942. Ikke minst skapte den obligatoriske arbeidstjenesten, STO (Service de travail obligatoire), stor motstand, ettersom de vernepliktige ble sendt som tvangsarbeidere til Tyskland under helt forferdelige forhold.
Mesteparten av Frankrikes kolonirike var opprinnelige under Vichy-styre, men regimet mistet stadig territorier til De frie franske styrker ledet av Charles de Gaulle og hans Frie Frankrike. Motstandsbevegelser bredte om seg for å bekjempe Vichy-regimet og den tyske okkupasjonsmakten. Etter de alliertes invasjon av Frankrike juni 1944, og den påfølgende frigjøringen av Frankrike tok Frankrikes provisoriske regjering kontroll over landet gjennom en bred koalisjonsregjering bestående av forskjellige motstandsgrupper. De fleste Vichy-lederne flyktet i frykt for represalier og fengsling, og mange ble stilt for retten av den provisoriske regjeringen.
Rettssakene førte til flere henrettelser (såkalt «juridisk rensning» eller épuration légale), og rundt 6.000 kollaboratører ble henrettet av motstandsbevegelsen uten rettergang, såkalt «brutal utrensing» (épuration sauvage) - en del på falske anklager i rent personlige hevntokter; andre ble voldtatt, dyppet i tjære, eller utsatt for tondeurs som klippet av dem håret. Allierte soldater beskrev, etter hvert som de rykket inn i franske byer og landsbyer, hvordan sivilbefolkningen gikk løs på overløpere: I 18. arrondissement i Paris var en prostituert sparket i hjel for å ha hatt tyske kunder.
De siste Vichy-lederne ble fanget i Sigmaringen av den franske 1re Division Blindée i april 1945. Pétain ble dømt til døden for landssvik, men straffen ble redusert til livstid i fengsel. Kun fire høytstående Vichy-ledere ble stilt til retten for forbrytelser mot menneskeheten, selv om mange hundre flere hadde deltatt i deportasjoner av jøder til konsentrasjonsleirer og i forbrytelser mot motstandsfolk.
Bakgrunn
Etter at Frankrike sammen med Storbritannia erklærte krig mot Tyskland og deretter tapte slaget om Frankrike, befant landet seg i et vanskelig politisk og militært dilemma. To politiske standpunkt fantes – de som ønsket våpenhvile og de som ønsket å fortsette kampen, blant annet ved å hente ressurser fra Algerie og de andre koloniene.
Forkjemperne for våpenhvile, blant andre general Maxime Weygand, marskalk Pétain, samt politikerne Pierre Laval og François Darlan, hadde bredest støtte i håp om å få en slutt på de ubønnhørlige tyske angrepene. Regjeringssjefen Paul Reynaud valgte å gå av den 16. juni 1940, og Frankrikes president Albert Lebrun utpekte Philippe Pétain som hans etterfølger. Dagen etter erklærte Pétain at Frankrike skulle innstille krigshandlingene. Nasjonalforsamlingen flyttet fra Paris til Vichy, som lå i den ikke-okkuperte sonen, med mulighet for å innlosjere alle delegatene.
General de Gaulle flyktet til London, der han ble sentral i motstandskampen. Allerede 18. juni 1940 talte han i BBCs franskspråklige sendinger, og stilte seg i spissen for det han kalte «det frie Frankrike» (France Libre). Han mante sine landsmenn til å fortsette kampen: «Uansett hva som skjer, må ikke den franske motstandskampens flamme slokne».
VM i bordtennis 2015
VM i bordtennis 2015 var det 53. individuelle verdensmesterskapet i bordtennis, og fant sted i Suzhou i Kina fra 26. april til 3. mai 2015. Det ble konkurrert i singel og double for kvinner samt i singel og double for menn, samt en blandet double.
Vichy-regimet
Operation Catapult
Større deler av den franske flåten, deriblant en del slagskip, var samlet ved Mers el-Kébir i Algerie. Britene fryktet at flåten ville bli overlatt aksemaktene, noe som ville utlikne den britiske marinens overtak. For å komme aksemaktene i forkjøpet, stilte britene den franske flåtestyrken et ultimatum om enten å slutte seg til de allierte, seile til en britisk havn med redusert mannskap, seile til franske kolonier i Karibien (dermed utenfor aksemaktens rekkevidde) eller å bli senket. Uten å ha konsultert Vichy-regjeringen, nektet den franske øverstkommanderende, admiral Marcel-Bruno Gensoul å etterkomme det britiske kravet (uten å ha blitt formidlet av mellommennene det siste alternativ å seile til Karibien), og i sjøslaget som fulgte (Operation Catapult, 3. juli 1940) ble de viktigste franske fartøyene ødelagt – ett slagskip ble senket og to ble ødelagt. Tilsammen 1 297 sjømenn mistet livet.
Denne episoden kom til å prege forholdet mellom Frankrike og Storbritannia i lengre tid fremover. Franskmennene var opprørt over at britene hadde fått så mange franske sjøfolk drept, bare to uker etter at de hadde vært deres nære allierte. Dertil hadde de rasert en stor del av den franske flåte. Fransk støtte til britenes sak kjølnet, og Pétain avbrøt sine diplomatiske forbindelser med Storbritannia. De resterende fartøyene fra den franske flåten ble senket av egne mannskaper i Toulon etter det tyske bruddet på våpenhvileavtalen den 27. november 1942.
Slutten på krigen
Etter de alliertes invasjon i Normandie den 6. juni 1944 flyktet Pétain og hans ministre til Tyskland og opprettet et eksilstyre i Sigmaringen i de hohenzollernske landene. Da allierte styrker rykket inn i Paris, var de Gaulle blant de første, og tok sine tidligere kontorer i forsvarsdepartementet i besittelse igjen. På den måten signaliserte han en fortsettelse av den tredje republikk, og hevdet at Vichy-regjeringen var illegitim, til tross for at den var forfatningsmessig utnevnt.
I 1945 ble mange av medlemmene i Vichy-regimets regjering arrestert og siktet for høyforræderi. I rettssakene som fulgte ble noen, blant andre Laval og Darnand, dømt til døden og henrettet. Pétain selv fikk samme dom, men 17. august 1945 ble dommen omgjort av Charles de Gaulle til livsvarig fengsel, grunnet Pétains høye alder. Pétain døde seks år senere, 95 år gammel.
Idrettsklubben Gimletroll
Idrettsklubben Gimletroll (stiftet 13. november 1967) er et idrettslag fra Gimlekollen i Kristiansand, og samler blant annet elever ved Fagerholt skole og Presteheia skole.
Vichy-regimet
Slutten på krigen
Andre av regjeringsmedlemmene flyktet eller holdt seg skjult, slik som Jacques de Bernonville som reiste til Québec, mens andre igjen ikke ble tiltalt av den nye regjeringen før langt senere, eller ikke i det hele tatt.
Idrettsklubben Gimletroll
Damer
Damelaget spiller i 2022 i 2. divisjon, avdeling 1.
Herrer
A-laget i fotball spiller i 2022-sesongen i 6. divisjon.
Vichy-regimet
Slutten på krigen
Dagens offisielle franske syn er at Vichy-regjeringen var et illegalt regime, opprettet av statsforrædere under utenlandsk påvirkning. Dette synet fritar i praksis den franske stat for ansvar. Imidlertid uttrykte Frankrikes daværende president Jacques Chirac i en tale den 16. juli 1995 den franske stats ansvar for «den kriminelle dumhet» som hersket under krigen. Synet på Vichy-regjeringen er imidlertid delt blant franskmenn og et følsomt tema. Blant dem som æret Pétain ved årlig å besøke hans grav, var tidligere president François Mitterrand, som hadde vært statssekretær i Vichy-regjeringen.
Den provisoriske, republikanske regjering
Fra september 1944 frem til opprettelsen av den fjerde franske republikk den 13. oktober 1946 ble Frankrike styrt av en provisorisk regjering, Le gouvernement provisoire. General de Gaulle var formann i denne regjeringen fra den ble opprettet til 20. januar 1946.
Liturgusidae
Utseende
Disse knelerne er ofte spraglete på farge, som gir dem god kamuflasje mot barken av trær. Fargen kan variere svært mye innen en art. Hos en del arter er pronotum utvidet mot sidene og danner et stort skjold.
Liv og utvikling
Liturgusidae finnes gjerne på lavkledte trestammer, der de har utmerket kamuflasje med sine spraglete farger.
Utbredelse
Familien er utbredt i varme områder over det meste av Jorden.
Systematisk inndeling
Noen klassifikasjoner fører denne familien som en undergruppe av den artsrike familien Mantidae.
George Harvey
George Henry Harvey (født 9. januar 1878, død 6. oktober 1960) var en sørafrikansk sportsutøver som deltok i de olympiske leker, 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen.
Harvey vant en olympisk bronsemedalje i skyting under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det sørafrikanske laget som kom på andreplass i lagskytingen liggende 600 meter armégevær bak USA. De andre på laget var Robert Bodley, Ferdinand Buchanan, Fred Morgan, David Smith. Alle tre lagene, USA, Sør-Afrika og Sverige skjøt 279 poeng og det måtte to omskytinger til for å kunne fordele medaljene. Harvey skjøt 58 poeng som var det beste resultatet på det sørafrikansk laget.
Fred Morgan
Frederick «Fred» Henry Morgan (født 30. juni 1893, død 29. august 1980) var en sørafrikansk sportsutøver som deltok i de olympiske leker, 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen.
Morgan vant en olympisk bronsemedalje i skyting under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det sørafrikanske laget som kom på andreplass i lagskytingen liggende 600 meter armégevær bak USA. De andre på laget var Robert Bodley, Ferdinand Buchanan, George Harvey og David Smith. Alle tre lagene, USA, Sør-Afrika og Sverige, skjøt 279 poeng, og det måtte to omskytinger til for å kunne fordele medaljene. Morgan skjøt 59 poeng som var det beste resultatet på det sørafrikanske laget.
16. etappe i Tour de France 2008
16. etappe i Tour de France 2008 ble kjørt tirsdag 22. juli og gikk fra Cuneo til Jausiers over to HC-kategori-stigninger.
1. sprint (Vignolo)
Etter 20,5 km
2. sprint (Vinadio)
Etter 50 km
1. stigning (Col de la Lombarde)
HC stigning etter 72,5 km
2. stigning (Col de la Bonette-Restefond)
HC kategori stigning etter 133,5 km
Eksterne lenker
2008 Tour de France, Stage 12 to Stage 21
WGC–World Cup
Mission Hills World Cup er en årlig turnering for herrer i golf. Turneringen spilles i lag på to spillere som representerer sitt land. Kun ett lag kan delta fra hvert land. Spillerne velges på bakgrunn av verdensrankingen i golf, men ikke alle de beste spillerne velger å delta.
World Cup har eksistert siden 1953 og gikk opprinnelig under navnet Canada Cup. Den ble innlemmet i World Golf Championships i 2000. Den har i likhet med de tre andre turneringene i World Golf Championships offisiell status både på PGA-touren og Europatouren, men i motsetning til dem spilles WGC–World Cup etter sesongslutt, og premiepengene regnes ikke med på de offisielle pengelistene.
Den tilsvarende turneringen for damer heter Women's World Cup of Golf.
Johan Fritzner
Johan Fritzner (født 9. april 1812, død 10. desember 1893) var en norsk prest og leksikograf.
Liv
Etter å ha tatt teologisk eksamen i juni 1832, forble Fritzner for sine studiers skyld ennå to og et halvt år i Christiania; men da ingen stilling åpnet seg for ham, hvor han kunne fortsette disse, mottok han 1835 ansettelse som adjunkt og religionslærer ved Bergens Kathedralskole. I sine fristunder fra skolegjerningen kastet han seg på studiet av det gamle norske språk. Han samlet også gamle skinnbrev overalt hvor han kunne komme over dem.
Etter tre år i Bergen ble han i oktober 1838 utnevnt til sogneprest i Vadsø. Et hovedmål for flyttingen til Finnmark var å studere samisk og finsk blant de innfødte, for Fritzner hadde ved sine språklige studier fått anelsen av at den språklige påvirkning mellom nordmenn og samer ikke, slik man dengang mente etter Rasks teori, var lån fra samer til nordmenn, men omvendt. Våren 1839 drog han til sitt sognekall og kastet seg med iver inn i den nye virksomhet: Han begynte snart å preke for samer og kvener på samisk og finsk. Fritzners første trykte arbeider kom til å angå samisk språk; det var en kritikk av Stockfleths Grammatikk i det lappiske Sprog, skrevet i Vadsø 1845.
Fritzner ble 1841 prost i Øst-Finmarkens prosti, ble 1845 sogneprest i Lier, og 1848 i Vanse. Så ofte han kunne, reiste han til Christiania for å vedlikeholde sine forbindelser eller knytte nye med vitenskapsmenn der, slik at man også i universitetskretser ble oppmerksomme på den lærde presten studier. Fritzner ble oppfordret til å fullstendiggjøre sine samlinger med det formål for øye å utgi en ordbok. Han begynte redaksjonen av ordboken 1860, og høsten 1862 kom første hefte av Ordbog over det gamle norske Sprog ut i Christiania, omtrent samtidig med at han ble forflyttet som sogneprest til Tjølling, hvorved han kom nærmere Christiania. Ordbokens første utgave ble fullendt 1867. Denne ble det første allment tilgjengelige vitenskapelige hjelpemiddel for en språklig tilgjengelse av den gamle norsk-islandske litteraturen, særlig prosalitteraturen.
Fritzner innså at ordboken burde utvides og utgis på nytt. 65 år gammel tok han derfor avskjed som prest, for å vie seg til to store arbeider, nemlig å en ny utgave av sin ordbok og en særskilt utgivelse av sine store kulturhistoriske samlinger. Av regjeringen fikk han 13. juli 1877 en pensjon på 3600 kroner. Fra 1878 bosatte han seg i Christiania, og gav seg straks igang med arbeidet. Som regel arbeidet han uavbrutt fra klokken 5-6 om morgenen til 3-4 ved middagstid, og om ettermiddagen fortsatte han ofte flere timer ut på kvelden. Første hefte av ordbokens nye utgave utkom 1883, og de følgende hefter fulgte raskt etter. Imidlertid vokste arbeidet under hans hender, siden han alltid strebet etter å ta alt med, som han trodde kunne være til nytte. Første bind ble ferdig i 1885, men annet vind var ikke fullendt før 1891, da Fritzner gikk i sitt åttiende år. Han fortsatte dog stadig sitt arbeid, inntil trykningen av ordbokens 24. hefte var begynt i 1893. Da merket Fritzner at hukommelsen begynte å svikte ham. Han innså da at han måtte avslutte arbeide, og bad professor Sophus Bugge og to andre kolleger sørge for, at arbeidets fortsettelse ble lagt i de rette hender. Dette skjedde ved at professor Unger lovet å bearbeide det foreliggende manuskript til trykning. Fritzner døde ikke lenge etterpå, den 10. desember 1893, henimot 82 år gammel, etter et kort sykeleie.
Aronsløkka skole
Aronsløkka skole er en barneskole i Drammen, beliggende vest i kommunen, i bydelen Åssiden. Skolen ligger praktfullt plassert med utsikt over byen mot sørøst og Eikerbygdene mot vest, tett opp til marka og med alpinanlegget Aronsløypa som nærmeste nabo.
Skolens særpreg og pedagogiske profil kommer til uttrykk i mottoet ”Vi vokser – sammen”, som uttrykker en fellesskapsholdning til faglig og sosial utvikling som alle ved skolen er ansvarlig for å arbeide mot. Skolens satsingsområder er Vurdering for læring, fremtidens kompetanser, digital læring og fysisk aktiv læring. Skolen ble i 2014 nominert til Dronning Sonjas skolepris. Skolen er også en av få skoler i Norge som jobber med Kagan samarbeidslæring. Dette er metodikk som i stor grad aktiverer elevene og bygger kompetanse i kommunikasjon og samarbeid. Skolen er en mye besøkt skole på grunn av sine satsingsområder og erfaringer.
Skolen har fått et nytt nærmiljøanlegg i skolegården i regi av Natur, vei og idrett i Drammen kommune.
Cuerpo de Infanteria de Marina
Cuerpo de Infanteria de Marina er det chilenske marineinfanteriet og består i dag av rundt 5 200 soldater, inkludert spesialstyrke og logistikk. Denne enheten er underlagt den chilenske marine.
Nnamdi Azikiwe
Benjamin Nnamdi Azikiwe  (født 16. november 1904, død 11. mai 1996) var en politiker i Nigeria. Han var statsminister mellom 1953 og 1959 og generalguvernør fra 1960 til 1963. I 1963 ble han valgt til president i Nigeria. I 1966 ble han styrtet i et militærkupp og general Johnson Aguiyi-Ironsi overtok makten. Men han ble drept etter et halvt års styre.
Da Nigeria fikk sivilt styre i 1979 stilte han som presidentkandidat men tapte for Shehu Shagari. Da trakk han seg fra hele det politiske livet for godt.
Marshallesisk
Klesplagget bikini er oppkalt etter Bikiniatollen. Ordet bikini er marshallesisk, og betyr «kokosstedet».
The Streets
Mike Skinner (født 27. november 1978), bedre kjent under kunstnernavnet The Streets, er en engelsk rapper fra Birmingham. Han er kjent for sin meget spesielle stil med cockneyaksent som går under betegnelsen Grime eller UK garage, selv om dette ikke er hans egentlige dialekt. Han gav ut sitt fjerde album 15. september 2008, Everything Is Borrowed. Hans siste album fikk tittelen Computer and Blues  og ble utgitt 7. februar 2011.
I 2004 fikk han en hit med den rolige «Dry Your Eyes» som nådde nummer 1 på listene i både Storbritannia og Irland, mens plata A Grand Don't Come for Free solgte 3 millioner eksemplarer, en suksess han ikke senere har kopiert.
B.o.B
Bobby Ray Simmons, Jr. (født 15. november 1988 i Nord-Carolina), også kjent som Bobby Ray og B.o.B, er en amerikansk rapper, sanger-låtskriver, multiinstrumentalist og plateprodusent. Han hadde per 2012 kontrakt med Grand Hustle og Atlantic Records.
Han har figurert på toppen av norske hitlister med låter som «Nothin' On You» med Bruno Mars, «Airplanes» med Hayley Williams, vokalist i Paramore, «Magic» og «Strange Clouds» med Lil Wayne.
Vaxholms fästning
Vaxholms fästning, eller Vaxholms kastell, er en festning i Stockholms skjærgård. Festningen ligger på en holme ved stedet Vaxholm. De første festningsverkene på holmen ble bygget på 1500-tallet og i 1719 avverget festningen et russisk angrep mot Stockholm. Etter finskekrigen og tapet av Åland ble festningen betydelig utvidet og fikk dagens form.
Med artilleriets utvikling ble festningen umoderne og ble nedlagt mot slutten av 1800-tallet. Den er idag et museum over svensk kystforsvar gjennom 500 år.
Festningen ble på 1700- og 1800-tallet anvendt som fengsel. Blant de innsatte var «stortyven» Jacob Guntlack, avisutgiveren Magnus Jacob Crusenstolpe og generalen Georg Carl von Döbeln. Som kuriosa kan nevnes at Pippi Langstrømpes pappa også har sittet der, i filmen Pippi Långstrump på de sju haven der festningen fikk tjene som sjørøverfort.
Ismail I
Shāh Ismāˤil Abū l-Muzaffar bin Haydar bin Sheikh Junayd as-Safawī (farsi: شاه اسماعیل; Šāh Ismā'īl; moderne azeri: Şah İsmayıl Səfəvi; født 17. juli 1487, død 23. mai 1524) var en shah av Iran og grunnleggeren av Safavide-dynastiet, som varte helt til 1736. Ismāˤil startet sine felttog i Iransk Aserbajdsjan i 1502 som lederen for safaviyya, en ekstremt heterodoks tolver-sji'ittisk militant orden. Han styrte som Shāh Ismāˤil I av Iran fra 1502 til 1524.
Ismāˤil spilte en avgjørende rolle i tolver-sji'aislams framvekst, da han konverterte Iran fra sunni og ismailittisk sji'a, og importerte religiøse autoriteter fra Levanten. I alevismen blir Ismāˤil fremdeles sett på som en stor åndelig leder.
Bakgrunn
Shāh Ismā'īl og safavidenes slekt er stadig et omdiskutert tema. Mange tyrkiske aleviskribenter påstår at han var av tyrkisk avstamning. Iranske historikere har hevdet at safavide-slekten var av kurdisk eller persisk oprinnelse. Isma'il skal ha nedstammet fra den kurdiske sufihelgenen Safi-ad-din Ardabili. De fleste vestlige fagkyndige er derimot enige om at Shāh Ismā'īls foreldre var kurdere som over tid ble tyrkifisert. Det sistnevnte synspunkt er også blitt argumentert for av tyrkiske fagkyndige som Zeki Velidi Togan og Faruk Sümer.
Shāh Ismā'īl påsto selv at han var en sayyid som stammet fra Imam Musa al-Kazim. Dette synspunktet støttes av alevitter og bektashitter, og det finnes også en ocak, som man mener tilhørte denne slekten.
Shāh Ismā'ils liv
Shāh Ismā'il ble født 24. juli 1487. Som ettårig mistet han sin far, Hāydār Safavi Sultan, som ble drept i krigen mot Shirvānshāh i 1488. Hāydārs død vakte glede hos den osmanske sultan Bayezid II, som i et brev gav til uttrykk at "nyheten har flerdoblet min glede", og om Hāydārs tilhengere, qizilbāshene, sa han: "Må Gud forbanne Hāydārs kjetteriske følgere."
Ismā'īl hadde to eldre brødre, Ali Mīrzā og Ibrāhīm. Sultan Yakub, som var Shirvānshāhs allierte og svigersønn, fikk Hāydārs sønner i sin varetekt. Han valgte å sende barna i fangeskap i Istakhr-slottet i Fars-provinsen. Efter Hāydārs død ble den eldste sønnen Ibrāhīm leder av den safavidiske sufiorden.
I 1493 ble de tre brødrene løslatt på oppfordring av Sultan Yakubs nevø Rustam. Rustam så fordeler i å samarbeide med den daværende safavidiske lederen, Ali Mīrzā, da han kunne hjelpe ham med å nedkjempe Rustams fætter, Baysungur, som hadde arvet Aqqoyunlu-kongeriket i stedet for Rustam. Men Rustam anså etter hvert Ali Mīrzā som en voksende trussel, og fikk ham derfor slått ihjel i 1493 eller 1494. Ismā'īl, som nå var forfulgt og ettersøkt, ble nødt til å søke tilflukt hos lederen av Gilan, Karkiya Mīrzā Ali i byen Lahijan.
Større stammeføderasjoner (uymāq) :
Mindre stammeføderasjoner (uymāq) :
I 1501 gikk Ismā'īl til angrep mot Shirvanshāh, som han seiret over og slik fikk hevnet drapet på sin far, Hāydār. Alvand Aqqoyunlu, som hadde herredømmet og det vestlige Iran, hadde i mellomtiden forberedt seg på å slå Ismā'īls hær tilbake fra sør. Ismā'īl valgte derfor å vende om for å gå i krig mod Alvand Aqqoyunlu, som han beseiret, til tross for at hans qizilbāsh-soldater hadde en liten hær (7.000 mann) i forhold til motstanderne (30.000 mann).
Samme år (1501) utropte Ismā'īl sig til konge (shāh) av Safavideriket og gjorde Tabriz til hovedstad. Samtidig ble sji’a-islam gjort til rikets statsreligion. Fra denne periode dro flere og flere anatolske qizilbāsher til Safavideriket; noen for å støtte sin shāh, andre for at besøke eller bli opplært av deres religiøse leder (murshid-i kāmil).
Slaget ved Chāldirān (1514)
Safavidenes seiere hadde fått qizilbāshene til at føle seg uovervinnelige, og hadde overbevist dem om at deres leder hadde Gud på sin side. Men det gikk annerledes i 1514, da safavidene ble angrepet av den osmanske sultanen Selim I. Qizilbāshsoldatene hadde hittil ikke benyttet seg av kruttbaserede skytevåpen, da de anså disse som en vanærende og feig form for krigføring. Selv om Selim I hadde samlet en stert overlegen hær på 100.000 mann mod Ismā'īls 40.000 soldater, var det ikke størrelsen på styrken, men osmanernes bruk av skytevåpen som ble avgjørende. Ismā'īls nærmeste hadde foreslått at han skulle lede en uventet offensiv mot Selim I på grunnlag av osmanernes militære styrke, men Ismā'īl avslo med begrunnelsen at dette ikke var rettferdig: ''”Jeg er ikke en karavanetyv. Det som Gud har forutbestemt, vil skje.”''
Den samlede osmanske styrken bestod av 12.000 bektashitiske janitsjarer, som motvillig ble dratt inn i krig mot shāhem, som de også hadde stor respekt for. Man vet at janitsjarerne startet et åpent opprør og forlangte å bli sendt hjem igjen. Janitsjarerne gikk så langt at den skjøt mot sin egen sultans telt i protest.
Da de osmanske soldatene møtte safavidehæren på Chāldirān-sletta 23. august 1514, endte det med et safavidisk nederlag. Den venetianske ambassadør Caterino Zeno, beskriver hendelsene slik:
Shāh Ismā'īls død
Hans grav finnes I dag ved siden av sine forfedres graver i Sheikh Safī al-Dīns mausoleum i Ardabil, Iran.
Shāh Ismā'īl som poet
Shāh Ismā'īl skrev utallige dikt under navnet Khatā'ī (farsi: خطائی; "Synderen") eller Shāh Khatā'ī. De fleste av hans dikt er skrevet på azeri eller tyrkisk, men et mindre antall dikt finnes også på persisk. Shāh Ismā'īls dikt finnes primært i hans tre store diktsamlinger; Divān, Dehnāmeh og Nasihatnāmeh.
I alevismen holdes Ismā'īls dikt høyt og benyttes fremdeles i dag som noen av de mest sentrale hymnene i alevittenes religiøse seremonier. Ved å gjenta diktnavnet Khatā'ī i Shāh Ismā'īls dikt, fører alevittene deres høyre hånd opp til leppene og deretter ned på brystet. Denne bevegelsen kaldes niyāz og er en rituell form for respektvisning.
Shāh Ismā'īls karismatiske personlighet og dikt har hatt en vesentlig betydning for å samle og opprettholde støtte blant hans tilhengere. Det følgende diktet er et godt eksempel på dette:
Etterkommere
Sønner
Døtre
Betydning
Isma’ils største bedrift var å opprette et dynasti som besto i over 200 år. Selv etter safavidenes fall i 1736 påvirket deres kultur og politikk de etterfølgende rikene Afsharid-dynastiet, Zand-dynastiet, Qajar-dynastiet og Pahlavi-dynastiet, helt fram til dagens Islamske republikk Iran, hvor sji’aislam fremdeles er den offisielle religionen, slik som den var under safavidene. I alevismen blir Isma’il sett på som en religiøs figur og moralsk leder.
Masai (språk)
Masai, eller maa, er et nilosaharisk språk som snakkes i Kenya og Tanzania.