cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Niels Andreas Vibe
N.A. Vibe ble født i Rollag som sønn av major Johan Christian Vibe (1716–1764) og Anne Cathrine Pihl (1725–1773). Han var bror av Johan Vibe (1748–1782) og Ditlev Wibe. I 1795 giftet han seg med Margery Kierulf (1775–1852) fra Kristiansand. De fikk sønnene professor Frederik Ludvig Vibe og major og kartograf Andreas Vibe (1801–1860) og døtrene Henriette Gislesen (1809–1859) og Nicoline Vibe (1807–1885), gift med Heinrich Arnold Thaulow (1808–1894), hennes tremenning.
Vibe tok eksamen ved Den frie matematiske skole (Krigsskolen) i 1780 som dragonløytnant. Som kadett hadde han fått grunnleggende opplæring i karttegning og landmåling. Allerede fra vinteren 1783 deltok han i den trigonometriske oppmmålingen for kartlegging av distriktene langs grensen mot Sverige som assistent for sin bror Ditlev Vibe, og i 1790 fikk han fast stilling ved Den militære Opmaaling, som ble Norges geografiske oppmåling. Fra 1785 ble brødrene Vibe beordret til å arbeide med oppmåling for sjøkartverket over kysten sørover fra Trondheimsfjorden til Svinesund. Mens de militære landkartene bare forelå håndtegnet, ble sjørkartene trykt som kobberstikk av Søkartverket i København fra 1791 til 1803.
I 1795 ble Vibe krigskommisær ved Vesterlenske infanteriregiment med hovedkvarter i Kristiansand, og der ble han samme år gift med Margery Kierulf. Han ble amtmann i Nordre Bergenhus i 1802, med bosted i Bergen. Der deltok han aktivt i byens musikkliv som sanger i Bergen Filharmoniske Orkester, og han var medstifter av den bergenske avdeling av Det Kongelige Selskap for Norges Vel og æresmedlem i Det Nyttige Selskab. I 1811 ble han generalkrigskommissær og flyttet til Christiania. Da kong Christian Frederik etablerte sitt norske hoff i mai 1814, ble Vibe en av kongens kammerherrer. Han døde 9. september 1814 og fikk dermed ikke oppleve at landet kom i union med Sverige.
Naturlig jord kartprojeksjon
Naturlig jord kartprojeksjonen er en pseudsylindrisk kartprojeksjon designet av Tom Patterson. Den er verken konform eller lik-området.
Definisjon
Naturlig jord kartprojeksjonen er definert med følgende formler: hvor l(\varphi) og d(\varphi) er gitt i følgende tabell: Verdiene for andre breddegrader blir regnet ut med interpolasjon.
Esther Siamfuko
Esther Siamfuko (født 8. august 2004) er en zambisk fotballspiller.
Landslaget
Hun representerte Zambia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hennes ble utslått i gruppespillet.
Israel under Paralympiske sommerleker 2012
Israel sendte en tropp på 25 deltakere til Paralympiske sommerleker 2012 i London, Storbritannia fra 29. august til 9. september 2012.
Anita Mulenga
Anita Mulenga (født 3. mai 1995) er en zambisk fotballspiller.
Landslaget
Hun representerte Zambia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hennes ble utslått i gruppespillet.
Penestes
Penestes er en slekt av biller som hører til gruppen snutebiller (Curculionoidea). . Artene finnes gjerne på fuktige steder.
Utseende
Små til middelsstore, avlange snutebiller. Snuten er ganske lang og krum, og de knebøyde antennene sitter festet nær spissen. På farge er de oftest mørke, brunlige, gjerne med mønster dannet av lyse skjell. Hodet (bortsett fra snuten) er temmelig kort og bredt, med middelsstore, flate fasettøyne. Snuten er vanligvis lengre enn hodet og brystskjoldet til sammen. Antennenes første ledd (skaftet) er gjerne omtrent like langt som resten av antennen. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, med rundede sider. Oversiden er kraftig punktert og har ofte et mønster av lyse skjell. Dekkvingene er bredere enn brystskjoldet, med markerte skuldre, parallellsidige i de fremre tre fjerdedelene, tilspisset bakerst. De har tydelige punktrekker og vanligvis et mønster av lyse skjell som noen ganger dekker det meste av overflaten. Beina er middels lange og ganske kraftige. Lårene er fortykkede, vanligvis uten tenner på undersiden. Framleggene (protibiae) ender i en kraftig, innoverrettet pigg. Føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er svært lite (pseudotetramere føtter). Det tredje leddet er tolappet, og det ytterste leddet tynt og sigdformet.
Levevis
Som de fleste snutebiller er de planteetere. De fleste av artene er knyttet til sumpplanter.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen (Mellom- og Sør-Amerika, Karibia).
Rue Saint-Lazare
Rue Saint-Lazare er en gate i 8. arrondissement og 9. arrondissement i Paris. Den starter ved 9 rue Bourdaloue og 1 rue Notre-Dame-de-Lorette, og slutter ved place Gabriel-Péri og rue de Rome. Tidligere fortsatte rue Saint-Lazare helt til rue du Rocher og rue de l'Arcade.
Historie
Denne gaten eksisterte allerede i år 1700 og het da rue des Porcherons eller rue d'Argenteuil, og knyttet landsbyene Roule og Ville-L’Évêque til landsbyen Porcherons. I 1734 var det fortsatt bare noen få bygninger tilliggende gaten. Det nåværende navn ble gitt den i 1770, og kommer fra Maison Saint-Lazare som den førte til (via rues Lamartine, Bleue, og Paradis) og som hadde vært brukt som et leprosarium siden middelalderen; det ble omgjort til Saint-Lazare-fengselet i 1793. Leprosariet/fengselet stod ved det som svarer til nr 117 rue du Faubourg-Saint-Denis i 10. arrondissement.
Et ministerielt vedtak av 12. fructidor V (29. august 1797) fastslo gatens minstebredde til 10 meter. Minstebredden ble utvidet til 11 meter ved kongelig dekret av 3. august 1838. En ny bredde ble forordnet 3. september 1843 til 20 meter til høyre for bygningene ved numrene 115-121 for å danne Cour du Havre.
Gare Saint-Lazare ble bygd i 1837. Impasse Bony ble bygd i 1826 der Hotel Terminus senere ble bygd, og her ble bagasje losset. Cour de Rome, foran stasjonens vestside, tok opp i seg den gamle Impasse d'Argenteuil, som åpnet seg mot rue du Rocher.
Joseph Martin Sartoris
Prest
Erkabiskopen av Los Angeles, kardinal James Francis Aloysius McIntyre, presteviet ham den 30. mai 1953.
Hjelpebiskop i Los Angeles
Pave Paul VI utnevnte ham den 8. februar 1994 til hjelpebiskop i Los Angeles og titulærbiskop av Oliva. Erkebiskopen av Los Angeles, kardinal Roger Michael Mahony, bispeviet ham den 19. mars samme år; medkonsekrerende var hjelpebiskopene John James Ward og Armando Xavier Ochoa - begge for Los Angeles.
Den 31. desember 2002 innvilget pave Johannes Paul II hans aldersbetingede avskjedssøknad.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Margaret Belemu
Margaret Belemu (født 24. februar 1997) er en zambisk fotballspiller.
Landslaget
Hun representerte Zambia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hennes ble utslått i gruppespillet.
William S. Sessions
William Steele Sessions (født 27. mai 1930 i Fort Smith i Arkansas i USA, død 12. juni 2020) var en amerikansk statstjenestemann og dommer som var sjef for FBI mellom 1987 og 1993. Han tiltrådte under Ronald Reagans regjering og fratrådte i Bill Clintons embedstid.
Karriere innen FBI
I 1987 ble Sessions nominert til å etterfølge William H. Webster som sjef for FBI av president Ronald Reagan og tiltrådte 2. november samme år.
Teucrium montanum
Teucrium montanum er en halvbusk i leppeblomstfamilien.
Den har en utoverliggende, teppedannende vekst og blir 10–25 cm høy. Bladene er læraktige, smalt elliptiske, helrandete og med innrullet kant. Blomstene er kremgule eller gule, 12–15 mm lange og sitter i flate hoder. Planten vokser på kalkjord i fjellet der den finnes på tørre, steinete steder, ur og tørreng. Arten er utbredt i fjellene i Mellom- og Sør-Europa, Algerie, Tyrkia og Kaukasus.
Eli Taugbøl
Eli Taugbøl (født 1974 ) er en norsk politiker fra Kviteseid. I Stortingsvalget 2017 var hun Venstres førstekandidat i Telemark.
Taugbøl er utdannet gullsmed og fra 2012 rektor ved Kviteseid kulturskule.
FOMO
Frykt for å gå glipp av noe eller FOMO (fra engelsk: fear of missing out) er en type sosial angst med rot i troen på at andre kan ha det moro mens personen som opplever angsten, ikke er til stede. Den karakteriseres av et ønske om å alltid holde seg oppdatert på det andre holder på med. FOMO blir også definert som en frykt for anger som kan føre til bekymring for at en kan gå glipp av en mulighet til sosial interaksjon, en ny opplevelse, en mulighet til å tjene på en investering eller andre tilfredsstillende hendelser. FOMO er en frykt for at det å ikke delta er feil valg.
JOMO
Forkortelsen JOMO (fra engelsk joy of missing out, «glede av å gå glipp av noe») er en motsetning til FOMO, hvor i stedet for en frykt for å gå glipp av noe heller finner glede i å være mindre opptatt av sosiale medier og andres hendelser. Noen bruker også forkortelsen for å referere til tid man nyter alene eller tid i naturen, borte fra internett som en slags «digital avrusning».
Martha Tembo
Martha Tembo (født 8. mars 1998) er en zambisk fotballspiller.
Landslaget
Hun representerte Zambia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hennes ble utslått i gruppespillet.
Dielektrisk materiale
Dielektrisk material eller dielektrikum er et elektrisk isolerende stoff. Når dette materialet blir passert i et elektrisk felt, vil ikke ladningsbærerne bevege seg fritt som i en elektrisk leder, men bare flytte seg lokalt innen hvert atom eller molekyl som stoffet består av. De positive ladningene forskyves langs det ytre feltet, mens de negative beveger seg litt i motsatt retning. På den måten vil molekylene få et elektrisk dipolmoment og man sier at materialet er blitt polarisert. Denne effekten kan beskrives ved en elektrisk polarisasjonsvektor P som tilsvarer magnetiseringen M i et magnetisk materiale.
Slike materialer har mange, praktiske anvendelser. De inngår for det første som den avgjørende del av elektriske kondensatorer hvis egenskaper avhenger av materialets dielektrisitetskonstant. På lignende vis inngår de i mange andre deler av moderne elektronikk. Da de dielektriske egenskapene til materialet også bestemmer dets brytningsindeks, benyttes de i flere forskjellige sammenhenger i optikken.
Elektrisk polarisasjon
I et elektrisk felt E vil hvert molekyl i et dielektrisk materiale polariseres i samme retning som feltet. Det er viktig at det ikke er for sterkt slik at det ikke river noen av ladningsbærerne løs fra molekylene i stoffet. Når det derfor er tilstrekkelig svakt, vil det eksistere en «lineær» sammenheng mellom polarisasjonen og det påtrykte feltet. I SI-systemet skrives denne som
hvor ε0 er den elektriske konstanten og den dimensjonsløse faktoren χe  er den elektriske susceptibiliteten til materialet. Dens størrelse er bestemt av den atomære oppbygningen av materialet og betraktes vanligvis som en konstant selv om den i allminnelighet vil forandre seg noe med temperaturen. Hvis det ytre feltet varierer periodisk med tiden med en bestemt frekvens, vil den også kunne være avhengig av frekvensen. Det er denne effekten som gir opphav til dispersjon i optikken.
Forskyvningsfeltet
Når polarisasjonen P er konstant i materialet, vil forskyvningen av ladningene i de forskjellige molekylene være den samme overalt i materialet slik at den ikke gir noe netto ladningsoverskudd noe sted. Men hvis den varierer med posisjonen, vil ikke nødvendigvis ladningsforskyvningen i et punkt kompenseres med en tilsvarende fra et nabopunkt. På den måten vil det oppstå en lokal tetthet ρb  av bundne ladninger som er gitt ved den deriverte av polarisasjonen. I tre dimensjoner uttrykkes dette ved divergensen av dette vektorfeltet som
Disse ladningene vil ikke bidra til den elektriske strømmen da de er bundne fast til molekylene, men de forandrer det elektriske feltet i materialet. Dette er gitt ved Gauss' lov som
hvor ρ  er den totale ladningstettheten som eksisterer i hvert punkt. Hvis der også befinner seg frie ladninger med ladningstettheten ρf, vil man derfor ha ρ = ρf + ρb  i et dielektrisk materiale. Ved å innsette her for den bundne ladningstettheten ρb  uttykt ved polarisasjonen, tar Gauss' lov formen
hvor det elektriske forskyvingsfeltet er definert som
Når disse feltene varierer med tiden, vil den tidsderiverte av D-feltet gi opphav til Maxwells forskyvningsstrøm. Den er avgjørende for eksistensen for alle elektromagnetiske bølger.
Molekylær polarisasjon
Polarisasjonen P til materialet skyldes at ladningene i hvert molekyl eller atom forskyves i det elektriske feltet E. Dette tenker man seg som et gjennomsnittelig felt i materialet som skiller seg fra det virkelige feltet som kan variere sterkt mellom molekylene med deres elektroner og atomkjerner. Hvis man betrakter et enkelt molekyl, vil det være påvirket av det gjennomsnittelige feltet E pluss det elektriske feltet fra de molekylære naboene. Man kan derfor skrive det som
hvor det siste bidraget må kunne uttrykkes ved polarisasjonen P. Antar man at det ene molekylet under betraktning befinner seg i et lite, sfærisk hulrom, kan man vise at E'  = P/3ε0. Dette resultatet kommer man frem til på samme måte som ved beregning av feltet i en magnetiserbar kule i et ytre magnetfelt.
Herfra kan man finne et eksplisitt resultat for P uttrykt ved E som dermed viser hvordan susceptibiliteten χe  avhenger av den molekylære polarisibiliteten αe,
Derfor er den relative permittiviteten for materialet
Dette resultatet kalles vanligvis for «Clausius-Mossotti-relasjonen» etter den tyske fysiker Rudolf Clausius og den italienske fysiker Ottaviano-Fabrizio Mossotti som kom frem til den uavhengig av hverandre.
Hvis det elektriske materialet er en tynn gass hvor molekylene befinner seg i relativ stor avstand fra hverandre, er det rimelig å anta at polarisibiliteten er liten slik at man kan sette Nαe << 1, blir da susceptibiliteten ganske enkelt χe = Nαe.
Elektromagnetiske bølger
Når det elektriske feltet i et dielektrikum varierer med tiden, vil det samtidig oppstå et magnetisk felt som en konsekvens av Maxwells ligninger som forbinder dem. Uten elektriske strømmer i materialet er denne sammenhengen dermed gitt ved
Ved å innføre forskyvningsfeltet D = ε E i den første ligningen og så ta curl av den, tar den formen
Høyre side kan her forenkles ved å bruke den andre Maxwell-ligningen. Sammen med Gauss' lov ∇⋅D = 0  i materialet hvor der er ingen frie ladninger, gir dette den elektromagnetiske bølgeligningen
Den samme ligningen vil det magnetiske feltet B(x,t)  oppfylle. Konstanten c er derfor forplantningshastigheten for elektromagnetiske bølger i dielektrikumet.
Brytningsindeks
For den delen av det elektromagnetiske spektret som tilsvarer synlig lys, vil bølgehastigheten c være lyshastigheten i materialet. Det er da vanlig å uttrykke permittiviteten ved den relative permittiviteten som ε = ε0εr slik at lyshastighten kan skrives som   hvor brytningsindeksen   og
er lyshastigheten i vakuum. Da vanligvis n > 1, vil lyset forplante seg langsommere i et dielektrisk materiale.
Størrelsen av brytningsindeksen er via den relative dielektrisitetskonstanten εr = n2  bestemt av materialets molekylære polarisibilitet αe  og tetthet N. Ved å skrive om relasjonen til Lorenz og Lorentz har man sammenhengen
som kalles «Lorenz-Lorentz-relasjonen» etter den danske fysiker Ludvig Lorenz og den nederlandske fysiker Hendrik Lorentz.
Når polarisasjonen er liten, er brytningsindeksen ikke så mye forskjellig fra verdien 1 i vakuum. Man kan da sette nevneren i relasjonen tilnærmet lik med 3, slik at den tar den enklere formen. Med samme nøaktighet kan man her også skrive som gir at
I denne beregningen av lyshastigheten er det antatt at det dielektriske materialet lar seg polarisere like lett i alle retninger. Men noen ganger har det en krystallstruktur som gir opphav til spesielle retninger i materialet eller det består av molekyler som lar seg polarisere lettere i noen retninger inn i andre. Da vil også lyshastighten bli forskjellig i ulike retninger og man kan observere fenomener som dobbeltbrytning.
Anisotropisk dielektrikum
De dielektriske egenskaper til materialet er bestemt av den polarisasjon P som et elektrisk felt E gir opphav til. Men noen materialer lar seg polarisere lettere i en retning enn i andre. Dette kan skyldes at det består av asymmetriske molekyler som har denne egenskapen, eller at molekylene inngår i en krystallstruktur som skaper foretrukne retninger i materialet. Uansett årsak, vil dermed vektoren P få en retning som ikke lenger er den samme som det elektriske feltet. Dermed vil i allminnelighet heller ikke forskyvningsfeltet D være parallelt med E. For et lineært materiale må man da skrive hver komponent av denne vektoren på den mer generelle formen
Da både E og D er vektorer, vil derfor dielektrisitetskonstanten i et anisotropt materiale være en tensor med to indekser. Den har da i utgangspunktet i alt 3×3 = 9 uavhengige komponenter.
Hvis det i tillegg befinner seg et magnetisk felt B = μ0 H i materialet, vil det ha en elektromagnetisk energitetthet
som i denne sammenhengen omtales som Poyntings teorem.
Maxwells ligninger
I allminnelighet vil de elektromagnetiske feltene i materialet variere med tiden. De vil da bli koblet sammen og styrt av de to Maxwell-ligningene ∇ × E = - ∂B/∂t  og ∇ × H = ∂D/∂t  når der ikke finnes noen elektriske strømmer. Da magnetiske materialer vanligvis er umagnetiske, er de to magnetfeltene ganske enkelt forbundet ved Derimot er de to elektriske feltene E og D forbundet ved den dielektriske tensoren εik som i utgangspunktet har 3×3 = 9 komponenter.
Divergensen av Poyntings vektor gir kan utregnes ved bruk av standard formel fra vektoranalysen og disse to ligningene,
når den deriverte av en variabel med hensyn på tiden angis ved en prikk over denne variabelen. Men samtidig er den tidsderiverte av energitettheten
Men nå er da disse to vektorene har samme retning. Innsatt i kontinuitetsligningen som uttrykker Poyntings teorem, forenkles denne dermed til. Skriver man begge sidene av denne ligningen ut på komponentform, har man
etter å ha har byttet om navnene på de to summasjonsindeksene i siste ledd av nederste ligning. Bevarelse av feltenergien betyr derfor at dielektrisitetstensoren må være symmetrisk,
Som for enhver symmetrisk tensor, kan man da alltid finne et rettvinklet koordinatsystem hvor tensoren har bare tre diagonale komponenter,
Disse tre retningene i det dielektriske materialet kalles hovedretningene med de tilsvarende dielektriske komponentene εx, εy og  εz. De gir opphav til tre forskjellige brytningsindekser som tilsier at lys kan bevege seg i et slikt materiale med opp til tre forskjellige hastigheter, noe som danner grunnlaget for krystalloptikken.
Plane bølger
En plan bølge er karakterisert ved en bølgevektor k som står vinkelrett på de tilsvarende plane bølgefrontene. Den har en tilsvarende vinkelfrekvens ω og kan skrives som en fasevektor
hvis man betrakter det elektriske feltet i bølgen. De andre feltene tilhørende den samme bølgen kan skrives likedan. I et isotropt medium er sammenhengen mellom frekvensen ω og bølgetallet k gitt ved «dispersjonsrelasjonen» ω = kc hvor c er lyshastigheten i materialet som da er den samme i alle retninger.
Maxwell-ligningen ∇ × E = - ∂B/∂t  anvendt på den samme bølgen gir sammenhengen
mens ∇ × H = ∂D/∂t  gir
hvor den transverse komponenten av det elektriske feltet er
etter å ha innført enhetsvektoren hvor k = ω/c. Dermed er k⋅ET = 0. Vektoren E ligger i samme plan som k og D.
Den elektriske feltenergitettheten i bølgen er
På samme måte blir den magnetiske feltenergitettheten
De to energikomponentene er derfor like store som for en elektromagnetisk bølge i et isotropisk materiale. Men Poyntings vektor E × H har nå en annen retning enn bølgevektoren k.
Dr. Oetker
Dr. Oetker er en tysk matvareprodusent som blant annet produserer bakeartikler, pasta- og pizzaprodukter og desserter.
Virksomheten ble grunnlagt av doktor August Oetker i 1891, men det var sønnesønnen Rudolf August Oetker som, som leder i perioden 1944–1981, for alvor skapte den internasjonale gigantvirksomheten det nå er tale om. Nåværende leder er August Oetker jr., sønn av Rudolf August Oetker.
Per Fugelli - siste resept
Per Fugelli - siste resept er en norsk dokumentarfilm fra 2018 regissert av Erik Poppe. Filmen skildrer det siste halvannet året av Per Fugellis liv, frem til hans død i september 2017.
Vast Phiri
Vast Phiri (født 3. februar 1996) er en zambisk fotballspiller.
Landslaget
Hun representerte Zambia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hennes ble utslått i gruppespillet.
Josh McGuire
Josh McGuire (født 15. juni 1983) er en canadisk fekter.
Han representerte Canada under Sommer-OL 2008 i Beijing, der han ble utslått i andre runde i florett.
Javier Menéndez
Javier Menéndez (født 18. juni 1981) er en spansk fekter.
Han representerte Spania under Sommer-OL 2008 i Beijing, der han ble utslått i første runde i florett.
David Gerard O’Connell
David Gerard O'Connell (født 16. august 1953 i Cork i Irland, drept 18. februar 2023 i Hacienda Heights i California i USA) var en irskfødt prelat i den katolske kirke som var hjelpebiskop i erkebispedømmet Los Angeles i California fra 2015 til sin død i 2023. Han gjorde hadde tjeneste i Los Angeles-området i hele sin tid som prest.
NM i svømming utendørs 1971
NM i svømming utendørs 1971 ble arrangert i Frognerbadet i Oslo 5.-8. august 1971.
David Gerard O’Connell
Bakgrunn
David O'Connell tok bachelorgrad i filosofi og engelsk litteratur ved University College Dublin i 1975 og Bachelor of Divinity fra Maynooth College i 1977. Han fullførte prestestudiene ved All Hallows College i Dublin.
Prest
Han ble presteviet for erkebispedømmet Los Angeles den 10. juli 1979 ved All Hallows av biskop John Joseph Scanlan av Honolulu. I 1987, mens han virket i Los Angeles, fikk han en Masters of Spirituality fra Mount St. Mary's College.
Appelsinkrigen i Ivrea
Appelsinkrigen er en festival i Nord-italienske byen Ivrea, som har en tradisjon med å kaste appelsiner mellom organiserte grupper. Det er den største festivalkampen i Italia.
David Gerard O’Connell
Prest
Fader O'Connell var kapellan i tre sogn i Sør-California: St. Raymond i Downey 1979-1983, St. Maria Goretti i Long Beach 1983/84, og St. Hillary i Pico Rivera 1984-1988. Han var så sogneprest i fire sogn i Los Angeles: St. Frances Xavier Cabrini og Ascension Parish 1988-2003, Ascension Catholic, St. Eugene 2004-2006, og St. Michael 2003-2015.
EM på skøyter 2022
EM på skøyter 2022 var det tredje europamesterskapet i hurtigløp på skøyter over enkeltdistanser, fellesstart og lagkonkurranser for kvinner og menn. Europamesterskapet ble avholdt fredag 7., lørdag 8. og søndag 9. januar 2022 i Thialf i Heerenveen, Nederland og teknisk arrangør var sammen med den lokale arrangørkomitéen «House of Sports» på vegne av Koninklijke Nederlandsche Schaatsenrijders Bond (KNSB).
David Gerard O’Connell
Prest
I erkebispedømmet var O'Connell også i noen perioder medlem av presterådet. Han var også medlem av prestens pensjonsstyre, Together in Mission Board og erkebispedømmets finansråd.
EM på skøyter 2022
Program
Alle tider var lokaltider UTC+01.00 (Sentraleuropeisk tid, forkortet til CET).
David Gerard O’Connell
Prest
Fader O'Connell formidlet mellom lokalbefolkningen og Los Angeles Police Department under opptøyene i Los Angeles i 1992 (utløst av Rodney King-saken) og ble da skattet som megler og fredsstifter.
Esther Mukwasa
Esther Mukwasa (født 24. oktober 1996) er en zambisk fotballspiller.
David Gerard O’Connell
Hjelpebiskop i Los Angeles
Pave Frans utnevnte O'Connell til titulærbiskop av Cell Ausaille og hjelpebiskop av erkebispedømmet Los Angeles 21. juli 2015. Han ble bispeviet av erkebiskop José Horacio Gómez den 8. september 2015, medkonsekrerende var erkebiskop Blase Joseph Cupich av Chicago og biskop Joseph Martin Sartoris, emeritert hjelpebiskop i Los Angeles. O'Connell var en av tre samtidig utnevnte hjelpebiskoper til Los Angeles som ble ordinert i seremonien; de andre var Robert Barron og Joseph V. Brennan.
Esther Mukwasa
Landslaget
Hun representerte Zambia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hennes ble utslått i gruppespillet.
David Gerard O’Connell
Hjelpebiskop i Los Angeles
Erkebiskop Gómez utnevnte O'Connell til sin biskoppelige vikar for San Gabriel Pastoral Region.
EM på skøyter 2022
Deltagere
Følgende nordmenn var uttatt til mesterskapet : Julie Nistad Samsonsen (Fana IL), Martine Ripsrud (Stange SK), Ane By Farstad (Spk Falken), Ragne Wiklund (Aktiv SK), Sofie Karoline Haugen (Sandefjord SK), Marit Fjellanger Bøhm (Stavanger Sandnes SK), Håvard Holmefjord Lorentzen (Fana IL), Bjørn Magnussen (Spk Falken), Henrik Fagerli Rukke (Hol IL), Allan Dahl Johansson (Aktiv SK), Peder Kongshaug (Stavanger Sandnes SK), Kristian Ulekleiv (Gjøvik SK), Sverre Lunde Pedersen (Fana IL), Hallgeir Engebråten (Nord-Odal IL).
David Gerard O’Connell
Død
Biskop O'Connell ble funnet død av et skuddsår i hjemmet sitt i Hacienda Heights i Los Angeles County den 18. februar 2023. Han var 69 år gammel. Politiets drapsetterforskning førte til rask arrestasjon og tilståelse.
EM på skøyter 2022
ISU-delegerte og funksjonærer
I tillegg til disse var det også andre funksjonærer og andre ansvarlige for arrangementet.
David Gerard O’Connell
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Notaris
Notaris er en slekt av biller som hører til gruppen snutebiller (Curculionoidea). De blir regnet som en underfamilie av familien snutebiller (Curculionidae), og skiller seg på enkelte måter fra disse. De er relativt avlange og slanke, små til middelsstore snutebiller, med en lang, slank snute. Antennene er knebøyde og sitter festet nær spissen av snuten. Artene finnes gjerne på fuktige steder.
Utseende
Små til middelsstore, avlange snutebiller. Snuten er ganske lang og krum, og de knebøyde antennene sitter festet nær spissen. På farge er de oftest mørke, brunlige, gjerne med mønster dannet av lyse skjell. Hodet (bortsett fra snuten) er temmelig kort og bredt, med middelsstore, flate fasettøyne. Snuten er vanligvis lengre enn hodet og brystskjoldet til sammen. Antennenes første ledd (skaftet) er gjerne omtrent like langt som resten av antennen. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, med rundede sider. Oversiden er kraftig punktert og har ofte et mønster av lyse skjell. Dekkvingene er bredere enn brystskjoldet, med markerte skuldre, parallellsidige i de fremre tre fjerdedelene, tilspisset bakerst. De har tydelige punktrekker og vanligvis et mønster av lyse skjell som noen ganger dekker det meste av overflaten. Beina er middels lange og ganske kraftige. Lårene er fortykkede, vanligvis uten tenner på undersiden. Framleggene (protibiae) ender i en kraftig, innoverrettet pigg. Føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er svært lite (pseudotetramere føtter). Det tredje leddet er tolappet, og det ytterste leddet tynt og sigdformet.
Levevis
Som de fleste snutebiller er de planteetere. Artene i slekten Notaris lever på forskjellige enfrøbladete sump- og vannplanter, blant annet kjempesøtgress (Glyceria maxima), takrør (Phragmites australis), strandrør (Phalaris arundinacea), starr (Carex spp.), dunkjevler (Typha spp.) og siv (Juncus spp.).
Utbredelse
Slekten har en holarktisk utbredelse.
Skiens byplan og murbebyggelse etter bybrannen i 1886
Skiens byplan og murbebyggelse etter bybrannen i 1886 ble preget av sentraleuropeiske forbilder med bygårder i tette kvartaler, rette gater og enhetlig byggehøyde. Fasadeutformingen er preget av historismen, der elementer fra tidligere epoker som gotikk, renessanse og barokk gjenbrukes.
Notaris
Systematisk inndeling
thumb|300px| Notaris acridulus
Skiens byplan og murbebyggelse etter bybrannen i 1886
Et stort område av sentrum brant, og det ble mulig å planere terrenget og – som et hovedgrep – anlegge en ny hovedgate, Henrik Ibsens gate, fra vannet til den nye kirken, med kvartaler på begge sider. Nedenfor kirken gikk to diagonale gater ut fra Henrik Ibsens gate i et barokt trivium, og i krysningspunktet kom den trekantede Ibsenparken. Ved parken ligger Festiviteten og Skiens Sparebank, to bygninger preget av beaux arts, stilen fra det franske akademi for de skjønne kunster, i likhet med rådhuset nede ved vannet. Dette hovedgrepet og bygningene i beaux arts gjør murbyen i Skien sentrum spesiell i Norge.
Byplan før 1886
Skien var by i middelalderen med regulert bebyggelse i et tettsted antatt rundt år 1200, og bebyggelse, gater og kirke lå der Handelstorget ligger nå.
Ved regulering etter en bybrann i 1671 fikk byen rettvinklede kvartaler og rette gater, etter regulering foretatt av blant andre Wilhelm Coucheron. Denne renessanseplanen hadde byen til felles med Christiania, Fredrikstad og Kristiansand. Hoveddelen av bebyggelsen lå mellom Skistredet og Telemarksgata, som i middelalderen. Telemarksgata, parallelt med vannet, hadde vært byens langstrete og ble hovedgate etter nyreguleringen, sammen med Prinsens gate fra vannet og oppover i byen. Den beholdt sin bredde de neste to hundre årene, mens fortetting og andre endringer gjorde at de andre gatene i noen utstrekning også var blitt buede igjen. En stor brann i 1777 skapte ingen ny struktur. Det var derfor en renessanseby, planlagt i 1671, men med ganske mange justeringer, som brant i 1886. Etter en bybrann i 1854 ble det gjort regulering, og de første beplantninger kom, sannsynligvis ved kirken.
Skien hadde stadskonduktør fra 1834. Oppmåling av alle tomter og nytt generalkart over Skien by ble utarbeidet i 1882.
Den store bybrannen i 1886
Brannen 7. og 8. august 1886 begynte i snekker Peder Andersens gård i Prinsens gate, og tok med seg hele bebyggelsen i midtbyen og Hjellen, mot vest til Lunde, mot øst til Brekkeberget og mot sør til Jernbanetorget og Brekkevannet, i alt 244 hus, deriblant kirke og rådhus. Nesten alle de rundt 7000 innbyggerne ble berørt av brannen.
Brannen var stor i norsk sammenheng med en utbetaling fra forsikringsselskapene på 2,4 mill. kr. Av brannene som ble listet i lovforslaget om murtvang i alle byer som ble fremmet etter bybrannen i Ålesund i 1904, var det bare Ålesund (10 mill. kr), Drammen 1866 (4 mill.) og Kristiansand 1892 (3,75 mill.) som førte med seg større tap.
Byplanen for gjenoppbygging
Den 13. desember 1886 vedtok representantskapet (bystyret) reguleringskommisjonens forslag til reguleringsplan, etter fem utkast og omfattende offentlig debatt, der et viktig tema var om forslaget var for radikalt og kostbart. Et kjernepunkt i planen var å flytte kirken fra nåværende Handelstorget til en plassering som blikkfang og endepunkt (fondmotiv) for en ny hovedgate nord-sør, Henrik Ibsens gate. To kvartaler syd for kirken delte hovedgaten seg i en vifte med tre gater, Kirkegata i midten, Liegata til venstre og Kverndalsgata til høyre, etter mønster av trivium (av tre) i barokkens byplanlegging. Der de tre møtes, ble det anlagt en trekantet park, i dag Ibsenparken, og, ett kvartal nærmere kirken, to monumentalbygninger: Festiviteten og Skiens Sparebank. Planen innførte murtvang i brannområdet.
Reguleringskommisjonen la Torvet til den gamle torvplassen ved den tidligere kirken. Henrik Ibsens plads, i dag Ibsenparken, var en sentral del av reguleringen, og fra denne aksen brer kvartalene seg ut til begge sider i en rutenettplan. Det nye Skien sentrum fremsto som moderne og internasjonalt orientert handelsby.
Flere av gatene ble liggende der de hadde ligget, blant dem Telemarksgata, Skistredet og Prinsens gate, i dag Henrik Ibsens gate. Fra reguleringen i 1671 ble Telemarksgatas østre del, Kongens gate og Prinsessegaten beholdt. Kvartalene ble lukkede og de gamle smauene mellom gatene forsvant.
Det ble anlagt 10 dekar nye åpne plasser i bykjernen, blant disse Ibsenparken, Rådhusplassen, Minneparken og utvidelse av Handelstorget.
Ved Rådhusplassen ligger rådhuset, innviet i 1894, tegnet av arkitektene Schytte-Berg og Peter Lowzow, med forhøyet midtparti, søyler, pilastre i par, fremskudt altan og rik dekor. Foran rådhuset ble det anlagt en festplass, i dag Rådhusplassen. På hver side av plassen ble det bygget hoteller med rikt fasadeutstyr, begge senere strippet for dekor: Augustingården i vest og Høyers Hotell på østsiden, der det hadde vært hotellvirksomhet fra 1853, og bygningen brant i 1894.
Rask gjenoppbygging
Det var oppgangstid, og gjenoppbyggingen skjedde raskt. Den nye byen reiste seg fra våren 1887, og midtbyen var gjenoppbygget i 1905. At forsikring sørget for utbetalinger til gjenoppbygging la grunnlaget for den raske gjenoppbyggingen.
Opp til 20 meter tykke avleiringer fra istiden, da området lå under vann, gjør at det er mye leire i grunnen i brannområdet. Terrenget var kupert og lite egnet for den nye bebyggelsen, og det var stort behov for å gjøre gatene mindre bratte og kjørbare vintertid. Omfattende planering ble derfor gjennomført før opparbeidelse av gater og plasser og bygging.
Den nye sentrumsbebyggelsen fikk et mer dominerende innslag av forretninger og kontorer enn den gamle. Beboerne i det gamle sentrum flyttet til nye villaer på Brekkeby, Søndre Brekkejordet og andre steder.
Beaux Arts og historisme
Byplanen og bygårdene ble laget av arkitekter som hadde sin utdannelse fra Tyskland, og historismen preget den nye bebyggelsen, med nybarokk, nyrenessanse og nygotikk, slik som i andre byer som ble gjenoppbygget etter brann sent på 1800-tallet.
Men Skien fikk også et preg som er spesielt i Norge: Ecole des Beaux Arts i Paris, skole for de skjønne kunster, øvet stor innflytelse i Frankrike og USA frem til ca. 1930, også i Tyskland og Østerrike-Ungarn. Skolen sto for en klassisistisk og monumental, franskinspirert historisme, preget av formelt planskjema med symmetrisk og hierarkisk fordeling av fløyer, et malerisk uttrykk rikt på dekor og mønstre, med massiv, symmetrisk fasade, markert og solid sokkel, fremskutt midtparti, monumentalt loftsparti, markerte hjørner og mye bruk av kvaderstein. Stilen bruker virkemidler som små kobbhus (arker trukket tilbake fra vegglivet), støpejernsbekroning, balkonger, dekorerte rekkverk, monumentale trapper, søyler og pilastre. Opera Garnier i Paris, bygget 1861–75, regnes som det mest innflytelsesrike enkeltbygget. Skien ble spesiell i Norge med dette helhetlige preg av murby før århundreskiftet, svenske Sundsvall har noe lignende.
Hjertet i det nye Skien var den dobbelte trekanten som oppsto ved den trekantede Ibsenparken med de to diagonale gatene, og de tre monumentale bygningene, kirken, Festiviteten og Skiens Sparebank.
Festiviteten fra 1891 er et av arkitekt Paul Dues hovedverk. Bygningen har smal front med kvaderstein mot parken, midtparti med tempelfront, kraftig balkong, klassisistiske pilastre og relieffer og Mansardtak med støpejernsbekroning. Festiviteten inneholdt teatersal, dampbad og folkebad og har paralleller i opera- og teaterhus i Europa. Telemark Teater, fra 1975 Teater Ibsen, holdt til i Festiviteten til 2010.
Arkitekter og reguleringskommisjonen
Reguleringskommisjonen var et lovfestet kommunalt organ som skulle lage de planene som var nødvendig for å sikre at bygningsloven for landets byer av 1845 ble etterlevd når det skjedde forandringer i byers regulering.
Kommisjonen som fremmet forslag til plan etter brannen besto av
Skien og andre murbyer
Bygningsloven for landets byer av 1845 satte rammer som ga byer som ble bygget opp igjen etter større branner et felles preg, med blant annet rette gater av minst 12,50 meters bredde i et rutenett med kvartaler av høyst 4000 kvadratmeters størrelse, brutte hjørner og tak med mønevinkel minst 90 grader (ikke bratte). En rekke byer ble bygget opp igjen etter brann, som Risør etter brann i 1861 og Arendal 1863 og 1868.
Lucas Pérez
Lucas Pérez Martínez (født 10. september 1988) er en spansk fotballspiller som spiller for.
Skiens byplan og murbebyggelse etter bybrannen i 1886
Skien og andre murbyer
Drammen fikk etter brannen i 1866 en monumental hovedakse fra bybrua gjennom en 50 meter bred plass til kirken, men det ble ikke innført murtvang og mange nye hus ble bygget i tre. I murbyen Kristiania fikk byrommet fra Akerryggen ved Egertorget til Slottet langs Karl Johans gate et helhetlig preg som kan sammenliknes med Skien, og hovedstaden var sammen med Skien av de få rene murbyer før år 1900. Den totale forandring av byplan og stil som skjedde fra 1886 kan sammenliknes med det som skjedde i Ålesund etter brannen der i 1904.
Bergen fikk også sentrumsbebyggelse i mur. Sandefjord fikk etter bybrannen der i 1900 et preg der den nye Kirkegata fra kirken til Badeparken ble gjort 18 meter bred med allé, uten å bli ført helt til sjøen.
1900-og 2000-tallet
Bebyggelsesformen med bygårder med pusset mur og fasadedekor i tette, rette kvartaler, hentet fra Tyskland, Frankrike og kontinentet ellers, ble vurdert som mindreverdig utover på 1900-tallet. I Skiens historie fra 1959 omtales bysentrum slik: «Det genuint norske i bygningskunst og dekor som hadde gitt det gamle Skien dens skjønnhet og særpreg, ble fortrengt av fremmed importarkitektur, som var blitt tidens mote – og dens galskap.»
Hjellegaten, nåværende Nedre Hjellegate, ble opparbeidet som en boulevard med Hjellebrygga og Grand Hotel og flere hoteller langs gaten. Før første verdenskrig ble Landmannstorget opparbeidet på en gammel kirkegård. Gården Søndre Brekke med sin 36 dekar store park ble kjøpt til museumsformål i 1909, og den grønne åsen som går langs murbyen i vest ble dermed bevart for ettertiden.
I 1916 ble bygrensen utvidet, og grensen mot Gjerpen og Solum ble slik de var i perioden frem til 1964. En reguleringskonkurranse i 1916 omfattet både nye ytre bydeler og den eksisterende bebyggelsen. Det ble foreslått dels rutenett, dels regulering med friere landskapspreg, og villaområder med parker, større torg og plasser i alle bydeler. Et hovedtema var trafikk inn og ut av byen, blant annet til jernbanestasjonen. I den lange, lavtliggende Lundedalen skulle anlegges en park med små sjøer og elveløp. Bystyret gjorde vedtak i 1919 etter at Kristofer Lange hadde arbeidet flere utkast sammen, men det ble ikke gjennomført mye.
En rekke bygninger har i løpet av 1900-tallet blitt revet eller ombygget, mistet takutforming, bekroninger, søyler, skulpturer, balkonger, arker og andre karakteristiske kjennetegn, men fortsatt har bysentrum et tydelig avtrykk av murbyen som ble bygget etter 1886. Kommunen har gitt bestemmelser om forandringer i murbyen og krav til at endringer skal gjennomføres etter antikvariske prinsipper og bestemt at sentrumsparkene er en del av murbyens struktur og skal bevares. Gårdsrommene blir nå sett som en del av murbyen, og flere gårdsrom er åpnet og har fått ny bruk. Da planen ble vedtatt i 2013 var de antikvariske bygninger av klasse A: Rådhuset, Festiviteten, Borgengården i Cappelens gate 2 og tidligere Norges Bank i Liegata 8.
Mary Wilombe
Landslaget
Hun representerte Zambia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hennes ble utslått i gruppespillet.
Grace Chanda
Grace Chanda (født 11. juni 1997) er en zambisk fotballspiller.
Landslaget
Hun representerte Zambia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hennes ble utslått i gruppespillet.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2016/17 – Verdenscup 3 – 500 meter kvinner
Verdenscuprunde tre av sesongen 2016/17 i hurtigløp på skøyter for kvinner på 500 meter i Ispalasset Alau i Astana, Kazakstan ble arrangert fredag den 2. desember 2016. Samme distanse ble også gått på søndagen/den avsluttende dagen 4. desember samme helg.
Distansen fredag den 2. desember ble vunnet av kinesiske Yu Jing på 37,85 foran sin landsvenninne Zhang Hong på andreplass og sørkoreanske Lee Sang-hwa på tredjeplass. Gruppe B ble vunnet av nederlandske Janine Smit foran canadiske Kaylin Irvine på andreplass og sørkoreanske Park Seung-hi på tredjeplass.
Satoko Miyahara
Satoko Miyahara (født 26. mars 1998 i Kyoto) er en japansk kunstløper. Hun tok sølv under VM 2015. Hun har to sølv fra Grand Prix -finalen (2015-16, 2016-17), gull fra de fire kontinenters mesterskap 2016, og er fire ganger japansk mester (2014-2017). Under VM 2016 endte hun på 5.-plass, under tre poeng fra medaljeplass.
I september 2019 vant hun U.S. International Figure Skating Classic i Salt Lake City.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2016/17 – Verdenscup 3 – 500 meter kvinner
Distansen søndag den 4. desember ble igjen vunnet av kinesiske Yu Jing på 37,64 foran de to japanske landsvenninnene Maki Tsuji på andreplass og Erina Kamiya på tredjeplass. Gruppe B ble vunnet av nederlandske Jorien ter Mors foran tsjekkiske Karolína Erbanová på andreplass og Sugar Todd fra USA på tredjeplass.
Lada-klasse ubåt
Lada-klasse ubåt eller Prosjekt 677 (russisk Лада; NATO-kallenavn St. Petersburg-klasse ubåt oppkalt etter navnet på det første skipet i denne klassen, er en videreutvikling av Kilo-klasse ubåt, også kalt "prosjekt 636. Den har et mer stillegående stridssystem, og trolig et nytt framdriftssystem som ikke trenger luft (engelsk: air-independent propulsion).
Agness Musase
Agness Musase (født 11. juli 1997) er en zambisk fotballspiller.
Landslaget
Hun representerte Zambia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hennes ble utslått i gruppespillet.
Fartsgrenser på jernbanen
Fartsgrenser på jernbanen angis med gule trekantede skilt. Det at spissen på trekanten peker oppover betyr at farten kan settes opp. Hvis spissen på trekanten peker nedover, betyr det at farten må settes ned. Tallet på skiltet er en tidel av maksimal tillatt fart i km/h. Et lite femtall betyr 5 km/h i tillegg. Når tog testes, er det anledning til å bryte fartsgrensene.
«Leiv Eirikson oppdager Amerika» (maleri)
«Leiv Eirikson oppdager Amerika» er et maleri av Christian Krohg fra 1893. Bildet er i sjangeren historiemaleri, og viser hvordan Leiv Eiriksson får landkjenning til kysten av Newfoundland.
Det ble malt i forbindelse med en konkurranse med ni andre kunstnere arrangert av den norsk-amerikanske organisasjonen Leif Erikson Memorial Association i Chicago. Krohg vant konkurransen og fikk i 1891 oppdraget med å male bildet til verdensutstillingen i byen i 1893. Utstillingen var viet til Colombus' minne, og sammen med Viking, en seilbar rekonstruksjon av det nylig utgravde Gokstadskipet, bidro Krohgs bilde til å utfordre den rådende fortellingen. Foreningen skjenket i år 1900 bildet til Nasjonalgalleriet.
En kopi av bildet, utført av sønnen Per Krohg, ble skjenket fra Oslo kommmune til den amerikanske kongressen i 1936, og bidro til det offisielle USAs anerkjennelse av Leiv Eirikssons oppdagelser.
Bildet er malt samtidig med at Norsk emigrasjon til USA var høy. Maleriet, og den norrøne forbindelsen til Nord-Amerika, spilte en rolle for de skandinaviske utvandreres identitet og tilhørighet til det amerikanske samfunnet, på lignende måte som historien om Colombus' reiser gjorde det for den italienske utvandrere.
I februar 2023 ble kjent at maleriet ikke var utstilt i det nye Nasjonalmuseet. Det hadde i flere år fram til 2019 vært utstilt i det gamle Nasjonalgalleriet. . Det ble i den forbindelse omtalt som kolonialistisk. Etter omfattende medieomtale, ble omtalen som kolonialistisk beklaget, og det ble besluttet å stille ut maleriet midlertidig.
Jean-Christophe Lagarde
Jean-Christophe Lagarde (født 24. oktober 1967 i Châtellerault i Vienne) er en fransk politiker. Han ble innvalgt til Frankrikes nasjonalforsamling første gang i 2002, hvor han siden har vært medlem. Lagarde ble i 2014 valgt som leder av Union des démocrates et indépendants.
Lau Kwok Kin
Han representerte Hongkong under Sommer-OL 2008 i Beijing, der han ble utslått i første runde i florett.
161. ubåtbrigade
161. ubåtbrigade (russisk: 161-я бригада подводных лодок, в/ч 36021 (Полярный)) er en russisk ubåtbrigade underlagt Nordflåten og forlagt med hjemmehavn til Poljarnyj.
Arupaia
Arupaia er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
En middelsstor (5,5 - 6 millimeter), avlang, blank, rødbrun til svart gjødselbille. Hodet er stort og skovlformet uten knøler eller horn, men med lengderynker, sterkt innsnevret bakerst. Pronotum er nærmest firkantet med sterkt avsatte sidebremmer, rundte bak og kraftig punktert. Dekkvingene er avlange med fine punktstriper. Beina er nokså spinkle, for-leggene med to korte tenner.
Levevis
Forholdsvis lite er kjent om biologien til denne arten. Den skal være funnet mellom kolonier av maur i slekten Solenopsis.
Utbredelse
Arten er utbredt i Brasil.
Teknik på farfars tid
Teknik på farfars tid er et privateid museum med fokus på tekniske gjenstander fra tidlig på 1900-tallet som ligger i bydelen Berga i Helsingborg.