cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
AF Gruppen
Historie
AF Gruppen ble etablert i 1985. Selskapets to første store prosjekter kom i 1986: Dam Dokkfløyvatn og bygging av vedlikeholdshallen for togsett i Lodalen, og selskapet har vært i vekst siden. Gjennombruddet og en del av grunnlaget for veksten kom på begynnelsen av 90-tallet da AF satset i olje- og gassektoren og fikk kontrakten på Landfallstunnelen fra Trollfeltet i 1991. I 1997 fusjonerte AF med Ragnar Evensen og ble da omtrent dobbelt så stort. Oppkjøpet av eiendomsselskapet Odin i 1997 var grunnlaget for virksomhetsområdet Eiendom.
AF bygget også opp virksomhetsområdet Miljø med satsing på riving og gjenvinning i årene som fulgte. Selskapet tok på seg rivingen av Sola Raffineri på Jæren, i 2000, et av Norges største rivningsprosjekter. AF Gruppen har med tiden blitt en av Nordens største aktører innenfor riving.
I 2013 ble offshore etablert som eget virksomhetsområde. Offshoresatsingen ble utvidet med vedlikehold og modifikasjon, samt marine og riggservicetjenester, og nye kontrakter i Nordsjøen resulterte i Miljøbase Vats, et moderne mottaksanlegg for utrangerte offshoreinstallasjoner.
Virksomhetsområder
AF Gruppen gjennomfører anleggprosjekter innenfor samferdsel, tunnel og underjord, vannkraft, havneanlegg og olje- og gassanlegg. Virksomhetsområdet Anlegg er etablert i Norge og Sverige. AF leverer tjenester innenfor boligbygg, næringsbygg og offentlige bygg, inkludert rehabilitering. Byggevirksomheten drives i Norge og Sverige. AF er entreprenør innen riving og miljøsanering av bygninger, industrianlegg og konstruksjoner. Fagområdene omfatter sprenging, mudring, behandling av forurenset masse til fjerning av skipsvrak. Dette virksomhetsområdet er etablert i Norge og Sverige. I Norge og Storbritannia leverer AF entreprenørtjenester til offshoreindustrien.
Kungsleden
Kungsleden er en 425 km land vandringsvei som går gjennom fjellene i Lappland i Sverige. Den strekker seg mellom Abisko i nord og Hemavan i sør, og passerer blant annet Kebnekaisemassivet, Stora Sjöfallet, Kvikkjokk, Jäkkvik og Ammarnäs.
Kungsleden er ofte besøkt i sommerhalvåret. Vandringen er varierende og passer for både nye og erfarne vandrere, avhengig av hvilken strekning man velger, og hvorvidt man velger å overnatte i hytte eller telt.
Langs store deler av vandringsveien ligger overnattningshytter som drives av Svenska Turistföreningen. Etapper som mangler overnattingshytter, f.eks. mellom Kvikkjokk og Jäkkvik, passer best for vandrere som overnatter i telt. Disse etappene er de minst besøkte.
Historie
Arbeidet med å anlegge Kungsleden ble påbegynt etter initiativ fra den Svenska Turistföreningen (STF) omkring år 1900. Den første delen ble anlagt mellom Abisko og Kvikkjokk, og de første hyttene ble bygd ved Abiskojaure og Kebnekaise i 1907. Leden mellom Abisko og Vakkotavare ble bygd fra 1926 til 1927. Selve navnet Kungsleden ble første gang tatt i bruk av STF i 1928. På 1950-tallet gikk den til Ammarnäs, og i 1975 ble den offisielt forlenget til Hemavan. I 1977 ble det statlige ledsystemet opprettet i fjellet, et system Kungsleden skulle bli en del av.
Vanlige etapper
Det finnes flere alternative etapper. Ved de fleste etappene er det en hytte eller fjellstasjon. Det kan også nevnes at en 33 km lang led til og fra Kungsleden går fra Singi via Kebnekaise fjellstasjon og videre tll Nikkaluokta.
Karsten Konow
Karsten Magnus Konow (født 16. februar 1918 i Oslo, død 10. juli 1945) var en norsk seiler som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Konow vant en olympiske sølvmedalje i seiling under OL 1936 i Berlin. Han var med på den norske båten «Lully II» som kom på andreplass i 6-metersklassen bak den britiske båten «Lalage». Seilingene ble avviklet utenfor Kiel i perioden 4. til 12. august 1936. Mannskapet på «Lully II» besto av far og sønn Magnus og Karsten Konow, Frederik Meyer, Vaadjuv Nyquist og Alf Tveten
Hajduk
Hajduk (eller haiduk, haiduc, hayduk) er en betegnelse på fredløse eller frihetskjempere i det tidligere osmanske riket på Balkan.
Et mulig opphav til ordet «hajduk» er betegnelsen på en ungarsk stamme av kvegdrivere i Transilvania (ungarsk: hajtó, flertall hajtók). Det kan også være avledet av det tyrkiske ordet haydut, som betyr en røver eller fredløs. Ordet kom etterhvert til å betegne opprørere mot Det osmanske rike på hele Balkan. I snevrere betydning bruktes ordet også om ungarske soldater. På hele Balkan har det dannet seg et romantisk bilde av hajduken som en «edel røver», en slags Robin Hood som slåss mot og stjeler fra de osmanske undertrykkerne og deler utbyttet med de fattige og undertrykte.
Hajdukene drev fra ca. 1600 til 1900 gerilja mot Det osmanske rike, men kunne også hengi seg til plyndring av uskyldige handelsmenn og veifarende. Derfor fikk ordet også den negative bibetydningen «røver». Men i de fleste balkanspråk har det en overveiende positiv betydning, fordi de fleste hajdukene skal ha fulgt moralregler som forbød tyveri fra fattige og umotiverte drap. På russisk har ordet гайдук, gajduk, også fått betydningen «livvakt».
Varianter av ordet
Det forekommer flere varianter av ordet: haiduc (rumensk), hajduk (albansk), хајдук/hajduk (serbisk), hajduk (kroatisk), ајдук (ayduk) (makedonsk), хайдут (haidut) (bulgarsk), aiducco (italiensk), haïdouk (fransk), Heiduck (tysk), haydut (tyrkisk), hajduk (bosnisk).
Eyam
Eyam (uttales som «Eem») er en liten landsby og verdslig sogn i distriktet Derbyshire Dales i grevskapet Derbyshire i England. Det ligger innenfor høylandsområdet Peak District som er en nasjonalpark. Stedet er best kjent som «pestlandsbyen» som i august 1665 isolerte seg etter at pest hadde spredd seg fra London.
Den nåværende landsbyen ble opprettet og navngitt i angelsaksisk tid, skjønt bly har blitt utvinnet i gruver i området siden romersk tid. Området var tidligere preget av industri, men økonomien er nå basert på turisme og landsbyen markedsføres som «pestlandsbyen». Kirkegården har et angelsaksisk kors fra 600- eller 700-tallet. Det sto tidligere ved en kjerrevei utenfor landsbyen, men etter pesten ble det flyttet til sitt nåværende plass. Det er vernet (klasse I), og registrert som et fast oldtidsmonument.
I henhold til folketellingen i 2011 bor det 969 innbyggere i landsbyen og sognet.
Pesten
Pesten i London 1665 var en omfattende epidemi, som drepte opp mot en femtedel av Londons befolkning. Den spredde seg også utenfor byen, blant annet ved at smitten fulgte med en del av de som flyktet. Til Eyam kom pesten på annen måte, gjennom en infisert bunt med tekstiler som ble levert til skredderen George Vicars. Han døde før det hadde gått en uke. Flere dødsfall fulgte, og landsbyboerne henvendte seg til sin sogneprest William Mompesson og den puritanske forstanderen Thomas Stanley. De innførte flere tiltak for å begrense spredning av sykdommen, blant annet at familier skulle gravlegge sine egne døde, og at gudstjenester skulle flyttes fra sognekirken St. Laurence til Cucklett Delph slik at man kunne dele folk i flere grupper. Det mest drastiske tiltaket var å sette hele landsbyen i karantene for å hindre ytterligere spredning mot områder lenger nord. Pesten herjet i landsbyen i seksten måneder og drepte minst 260. Til slutt var bare 83 av de opprinnelig omkring 350 innbyggerne i live.
Distrito Federal
Distrito Federal (det føderale distrikt) kan vise til:
Eyam
Pesten
Det ble etterpå observert at det så ut til å være tilfeldig hvem som overlevde. Mange av de som klarte seg hadde vært i kontakt med smittede, uten å selv få sykdommen. Elisabeth Hancock var en av dem; hun ble selv ikke syk selv om hun gravla sine seks barn og sin ektemann i løpet av en periode på åtte dager. Den uoffisielle graveren i Eyam overlevde også, selv om han hadde håndtert mange pestofres lik.
Genetisk forskning
Forskning indikerer at innbyggere i Eyam kan ha en viss genetisk beskyttelse mot byllepest. En mutasjon i CCR5, kjent som «delta 32», ble funnet hos hele 14% av de direkte etterkommerne av overlevende fra pesten. Slike mutasjoner er ellers svært sjeldne. De andre stedene man har funnet et slikt nivå er i regioner i Europa som ble rammet hardt av pest, og hos amerikanere av europeisk opphav.
Senere forskning ved Scripps Research Institute har ført til en hypotese om at delta 32-mutasjon ikke gav beskyttelse mot pesten, og at det er mer sannsynlig at den har oppstått i et slikt omfang som en reaksjon på en annen vanlig sykdom, som kopper.
Kunståret 1297
Kunståret 1297 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1297.
Dødsfall
1297 in art
Recco
Recco, ofte kalt skredrefleks, er en svensk oppfinnelse. Selve refleksen er en liten diode som kan sammenlignes med alarmbrikkene man ofte finner i butikker. Recco-refleksen reflekterer et radiosignal sendt fra en Recco-søker. Flere store alpinanlegg har Recco-søkeutstyr og mannskaper som er trent til søk. Norges Røde Kors Hjelpekorps' skredgrupper har også Recco-søkeutstyr ved ambulansehelikopter-basene i Tromsø og Ålesund og i helikopteret til  Sysselmannen på Svalbard.
Recco er svært enkelt å bruke for organiserte mannskaper og gir et svært hurtig søk. Ulempen med Recco er at søkeenhetene bare finnes hos den organiserte redningstjeneste og hos noen få skipatruljer. Det kan derfor ta (for) lang tid før man blir funnet med Recco.
Vaadjuv Nyquist
Dag Vaadjuv Nyqvist (født 5. oktober 1902 i Oslo, død 9. mai 1961 samme sted) var en norsk seiler som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Nyqvist vant en olympiske sølvmedalje i seiling under OL 1936 i Berlin. Han var med på den norske båten «Lully II» som kom på andreplass i 6-metersklassen bak den britiske båten «Lalage». Seilingene ble avviklet utenfor Kiel i perioden 4. til 12. august 1936. Mannskapet på «Lully II» besto av Nyqvist, Magnus Konow, Karsten Konow, Frederik Meyer og Alf Tveten
Jungholz
Jungholz er en kommune som hører til den østerrikske delstaten Tirol, men er fullstendig omgitt av den tyske delstaten Bayern. Jungholz berører likevel Tirol i ett punkt, nemlig i toppen av fjellet Sorgschrofen (1636 moh.), og er dermed ingen ekte eksklave. På grunn av sin spesielle beliggenhet er Jungholz underlagt det tyske tollvesenet og har både østerriksk og tysk postnummer. Geografisk hører Jungholz til Allgäu.
Jungholz' tilhørighet til Tirol er dokumentert fra 1342. Siden den gang ble kommunen regnet til landskapet Außerfern, dvs. dagens distrikt Reutte.
Flatøy skule
Flatøy skule var en fådelt barneskole på Flatøy i Meland kommune, som tok imot elever fra Flatøy mellom 1. og 7. trinn. Elevene soknet til Meland ungdomsskule når de begynte på ungdomsskolen. Skolens målform var nynorsk.
Historie
Skolen sto ferdig i 1937. I 1982 ble den imidlertid bygd ut med blant annet personalrom for de ansatte. Skolen fikk innlagt vann på 1950 tallet i tillegg til dusjanlegg, som den første bygningen på Flatøy.
Elevtall
Elevtall ved skolen fra 2003 til 2009.
Nedlegging
Den 16. desember 2009 vedtok Meland kommune at Flatøy skule skulle legges ned fra 1. august 2010; forslaget ble støttet av 21 mot seks stemmer i formannskapet. Én av de mest sentrale grunnene for å legge ned skolen var for å spare penger, da kommunen kunne spare ca. to millioner kroner. Elevene fra Flatøy blir fra høsten 2010 sendt til Sagstad skule på Frekhaug. Forslaget om nedlegging skapte debatt i Meland kommune.
Litteraturåret 2005
Hendelser
Den tyske bokprisen (tysk: Deutscher Buchpreis) blir etablert av Börsenverein des Deutschen Buchhandels.
Dødsfall
eg. Salvatore Lombino || || forfatter, pseudonym Ed McBain ||align=center|78 ||align=center| ||
Shui
Shui (eller Sui, kinesisk: 水族, pinyin: Shuǐzú) er navnet på et av de 55 offisielt anerkjente minoritetsfolkene i Folkerepublikken Kina. Ved folketellingen i 2000 var det 406.902 av dem i Kina, og om lag 120 i Vietnam. De bor for det meste i provinsen Guizhou og i den autonome regionen Guangxi, og noen i Yunnan.
Språk og skrift
Folkets språk, sui, beherskes av over halvparten.
Skriftspråket (Sui: Lel Sai3, forenklet kinesisk: 水书, tradisjonell kinesisk: 水書, pinyin: Shuǐshū) er  piktografisk basert. Likesom yifolkets skrift inneholder også sui-skriften en del tegn overtatt fra kinesisk skrift. Andre tegn minner om araiske tidlige former av kinesisk.
I 2006 ble sui-skriften anerkjent som verdenskulturarv (intangible heritage)..
Sui-skriften er truet av å gå ut av bruk, men den kinesiske regjering forsøker å holde den i hevd.
Åpen verden – et forsvar for globaliseringen
Åpen verden – et forsvar for globaliseringen er en debattbok utgitt av forfatterne Jan Arild Snoen, Paul Chaffey, Nils Petter Gleditsch, Håvard Hegre med flere. Den kom ut i 2004, utgitt av tenketanken Civita.
I boken finner man en kritikk av Antiglobaliseringsbevegelsen, og et forsvar for globaliseringen. Bokens overordnede tese er at globaliseringskritikerne snur virkeligheten på hodet når de hevder at globalisering skaper økt fattigdom, ulikhet, miljøproblemer og konflikter. Forfatterne mener at globalisering har tvert om de motsatte konsekvensene: Velstanden øker, millioner løftes ut av fattigdom, helsetilstanden – spesielt for fattige – bedres og miljøet blir bedre. De hevder at det kulturelle mangfoldet øker, demokratiet styrkes og alle individer får økt frihet. Globaliseringen er grensesprengende framskrittsvennlig, og de multinasjonale selskapene representerer en «viktig progressiv kraft».
Hans Hyldbakk
Hans Hyldbakk (født 8. mai 1898, død 18. august 2001 i Surnadal) var en norsk dikter og bygdebokforfatter fra Surnadal på Nordmøre. Mange av diktene hans, som oftest er skrevet på nordmørsdialekt, ble kjent da Henning Sommerro satte musikk til dem og gjorde dem til hoveddelen av gruppen Vårsøgs repertoar. Sommerro begynte å skrive musikk til diktene da han var i slutten av tenårene. Spesielt kjent er diktene «Vårsøg» (1945) og «E slåttatæja». Hyldbakk skrev først på dansk og gikk over til nynorsk etter å ha gått på Nordmøre folkehøgskole. Han ble over 103 år gammel og var det eldste medlemmet av Den norske forfatterforening. Han slo gjennom nær 80 år gammel. Hyldbakk er også kjent under navnet Kleivakongen, da han bodde mesteparten av sitt liv i Kleiva over Surnadal sentrum. Hyldbakk tok selv dette ironiske tilnavnet i et dikt.
Bakgrunn
Han kom fra små kår på en husmannsplass. Hyldbakk og faren ønsket å kjøpe plassen Stykkjet av eieren Anders Heggset. Det ble rettssak som Hyldbakk tapte. Heggset og Hyldbakk ble venner etter at Hyldbakk flyttet til Kleiva. Bestefedrene hans ble født rundt 1810. Hyldbakk bygget selv opp boligen på Kleiva før andre verdenskrigen og utvidet på 1950-tallet med materialer fra det nedrevne barndomshjemmet på Stykkjet.
Virke
Som lokalhistoriker og bygdebokforfatter skrev Hyldbakk til sammen om lag 11 000 sider, blant annet bygdebøker for seks ulike kommuner og i flere jubileumsskrifter fra hjemtraktene. Han skrev åtte bygdebøker på til sammen 17 bind. På den tiden var det få bygder som hadde egne bygdebøker. Bygdebøkene ble gitt ut i perioden 1942-1972. Han regnet selv Husmenn og husmannsplassar i Surnadal (1942) som det viktigste arbeidet. Hyldbakk utførte et nybrottsarbeid da han skrev historien om hjembygdas husmenn og husmannsplasser, som utkom i 1942. For dette arbeidet fikk Hyldbakk tilnavnet «småkårsfolkets historiker». Han forfattet syv jubileumsskrifter og medvirket til Norsk ordbok lokalt. Han medvirket til verkene Sæterbruk i Noreg og Gards- og grannesamfunn i Norge.
Han debuterte med diktsamlingen Harpespel i 1929. Totalt utga han ti diktsamlinger, seks prosabøker, elleve bygdebøker og sju jubileumsskrifter. Hyldbakk drømte om å bli romanforfatter, men Aschehoug refuserte debutmanuset «Gunnar Hjelen» i 1930 og Hyldbakk brente manuset. Med ett unntak kom alle diktsamlingen ut før 1942 og etter 1972. Han ga ut en diktsamling da han var 100 år. Avisføljetongen Brotne band (1927–28) ble gitt ut i 2011 ti år etter at han døde.
I lokalavisa Driva hadde han den populære spalten «Brev frå Kleiva» fra 1972.
Heder
Hans Hyldbakk ble hedret med flere ærespriser, blant annet fylkeskulturprisen i Møre og Romsdal i 1973 og Kongens fortjenstmedalje i gull i 1994. Utenfor kommunehuset på Skei i Surnadal står det en bronsebyste av Hyldbakk, laget av Tore Bjørn Skjølsvik i 1979.
Som pensjonist sparte Hyldbakk opp en sum på nesten en million kroner. Disse pengene og alt han eide (inkludert hjemmet på Kleiva og opphavsretter) ga han til Surnadal kommune. Den første gaven på 300.000 kroner ga han i 1983. Hyldbakk-huset på Kleiva er nå midtpunktet for Vårsøghelga hver pinse. Kommunen deler hvert år ut Kleivaprisen og tilskudd fra Kleivafondet, der pengene skal gå til å «fremje kulturelle og lokalhistoriske føremål, unnateke stjerneidrett og fotball».
Årets traktor
Årets traktor er en europeisk kåring hvor 20 journalister, en fra hvert land, kårer den fremste av siste års nye traktorer. Vinneren får bruke tittelen hele følgende år. Også kjent som Tractor of the year. Kåringa har eksistert siden 1998.
Journalistene representerer ledende landbrukstekniske fagtidsskrifter.
Norge er representert av fagbladet Bedre Gardsdrift.
Hans Hyldbakk
Heder
Hyldbakk ble i 1976 tildelt Norsk kulturråds pris for lokalhistorie for arbeidet med bygdebøkene. Statens stipend for eldre fortjente kunstnere fra 1977.
Annet
Hans Hyldbakk ble offer for «leksikografisk mord» av Norsk Allkunnebok, der det står skrevet i sjette bind at han døde i 1947. Utenom Norsk Allkunnebok levde han videre i beste velgående i over et halvt århundre.
Distinguished Flying Medal
Distinguished Flying Medal (DFM) er en dekorasjon for militært personell innen flyvåpenet i Storbritannia og (tidligere) Samveldet. Medaljen ble tildelt for «an act or acts of valour, courage or devotion to duty whilst flying in active operations against the enemy».
I 1993 ble medaljen erstattet av Distinguished Flying Cross, som fra da av kunne tildeles flyvåpenpersonell uansett militær grad.
Tydal kirke
Tydal kirke er ei nyrestaurert kirke fra 1696.
Kirka ligger i Tydal kommune i Trøndelag. Tydal kirke var opprinnelig et Y-formet bygg, og sto slik til 1830-tallet da den ble delvis ombygget til langkirke. Store reparasjoner med påfølgende oppmaling stod ferdig i 1847.
Opprinnelig var hele kirka innvendig dekt av bibelske veggmalerier med vakre dekorasjoner. Disse ble overmalt i 1847, men malingen ble igjen fjernet i 1912, slik at en nå kan glede seg over den prakt og stemning de utstråler i det gamle ærverdige gudshuset. Kirka gjennomgikk også en større reparasjon i 1969.
På en benkevange fra gammelkirka på Kirkvold (ca. 1200-1696) er det med en kniv risset inn 21 runer fra middelalderen. I tillegg til runene er det også en innskrift med latinske bokstaver som blir oppfattet som en magisk inskripsjon.
Kleskode
Kleskode er en angivelse om ønsket antrekk hos gjestene ved fester og andre sammenkomster. Hvis det i en innbydelse er angitt et bestemt antrekk, bør dette bæres av vertskap og gjester. Innleide underholdere eller serveringspersonale på festen omfattes derimot ikke av kleskoden.
Kleskode er en anglisering, og heter klesnorm på norsk.
En kleskode er hensiktsmessig ved en mer formell tilstelning, der det ikke er selvsagt for gjestene hvilket klesnivå som er akseptabelt. Hensikten med en kleskode er altså å gjøre det lettere for gjestene å unngå at noen gjester føler seg ubekvemme som et resultat av avvikende antrekk. Det er derfor viktig å bruke en etablert kleskode som de fleste kan forstå, ettersom hensikten ellers går tapt. Vanligvis anses det mindre hensiktsmessig å angi uttrykkelig hva som skal bæres, ettersom en kleskode kun angir nivået på antrekket; i en kortfattet innbydelse kan plassen også være begrenset. Ved uformelle fester i en etablert vennekrets behøver man vanligvis ikke angi kleskode.
Enkelte kleskoder har vært etablert over lang tid, men også gamle koder påvirkes i hvert fall i en viss grad av den vekslende moten.
Genève internasjonale lufthavn
Genève internasjonale lufthavn er en flyplass utenfor Genève i Sveits. Den ligger 5 km fra sentrum og har både buss- og toglinjer (SBB-CFF-FFS) inn til byen. Den nordlige delen av flyplassen går langs den sveitsisk-franske grensen og den kan derfor brukes av begge land. Passasjerer på flyvninger til eller fra Frankrike trenger derfor ikke å passere sveitsisk toll og immigrasjon hvis de går ut på den franske siden.
Kleskode
Kleskoder i Norge
Kleskoden angir mannens antrekk, men til hvert nivå finnes et tilsvarende for kvinner
Genève internasjonale lufthavn
Flyplassen er base for selskapene easyJet og Swiss International Air Lines, og var tidligere base for Swiss World Airways, som gikk konkurs i 1998. I 2014 hadde flyplassen 15 152 927passasjerer, noe som er en oppgang på 5,0% fra 2013.
Kleskode
Galla
Hvis galla er påbudt bærer menn livkjole eller tilsvarende, og kvinner sin beste kjole. Denne skal være fotsid, festkjole eller ballkjole. I Norge er bunad spesifisert som gallaantrekk. Militært personell (også pensjonert) kan bære mørk uniform (gallauniform). Prester kan bære sin embedsdrakt, det samme kan andre embedsmenn med uniform.
For damenes kjole er farge og mønster valgfrie, men snitt og materiale bør være stilfulle. Todelt kan brukes, men rett kjole bør unngås, ettersom denne er mindre praktisk på ball. Lange hansker kan bæres, dog ikke ved bordet. Også damer kan velge bunad.
Til galla kan normalt ordensmerker bæres. Enkelte ganger angis spesifikt i antrekksangivelsen at eventuelle ordensmerker skal bæres. Har man flere ordensmerker å velge mellom, bæres normalt slike som på en eller annen måte kan anses å være forbundet med den høytid som skal feires eller den institusjon som arrangerer festen.
Smoking
En manns smoking er sort eller mørk blå. Hvit smokingjakke bæres kun om sommeren og ved varmere breddegrader. Den består av jakke med silkeslag, bukser med beiser samt hvit skjorte og sort sløyfe. Til dette bæres normalt sorte strømper og lakksko. Det er også tillatt å bruke sorte, lave sko hvis disse er velpleide. Buksene holdes oppe med sorte eller hvite bukseseler. Skjorten skal tradisjonelt sett ha skjortebryst, men det er fullt mulig å bruke smokingskjorte med innvevde brokademønster eller lignende. Dog skal aldri vanlig, hvit skjorte brukes.
Damer bærer lang kjole, dog ikke ballkjole. Damer kan også ha kortere kjole, knekort, men ikke lårkort. Kjolen kan gjerne være festfin og eventuelt med glitter. Ved kleskode smoking brukes ikke hansker.
Militært personell (også pensjonert) kan bære messeuniform. Mørk dress regnes som mindre formelt og bæres vanligvis ikke når smoking er spesifisert.
Mørk dress
Ved kleskoden mørk dress bærer menn en dress som er mørk blå, mørk grå eller sort. Til dette hører elegant, hvit skjorte samt slips eller sløyfe i valgfri farge. Slipset skal være nedtonet.
Kvinner bærer festfin kjole eller buksedress. Kjolen bør dekke knærne, men det er ikke tillat å bruke lang kjole. Dersom det er bryllup er hvitt forbeholdt bruden. I Norge er det alltid lov å velge bunad.
Dress
Kleskoden "dress" innebærer for herrer en hel dress. Lys dress kan bæres om formiddagen, om kvelden skal dressen være mørk. Til dette antrekket hører lys skjorte samt slips, eller sløyfe. Hvit skjorte hører med til mer høytidlige anledninger. Til lys dress hører brune sko, men det skal skiftes til mørk dress og mørke (svarte) sko til middag.
Bryllup
En viktig regel ved bryllup er at ingen kvinne, utenom bruden, bærer helhvitt antrekk. Det er likevel akseptabelt at kvinnelige gjester bærer delvis hvitt antrekk, så lenge det hvite ikke er antrekkets dominerende farge. Bryllupsgjester skal ikke heller bære sorgantrekk, for også ved sorg skal gleden dominere, om enn bare kortvarig, under bryllupet. Rødt og sterke farger skal heller ikke benyttes. Lårkorte kjoler er heller ikke regnet som passende ved bryllup.
Uansett bryllupets kleskode er det mulig å bruke bunad.
Begravelse
Ved en begravelse bæres mørk dress av mannlige begravelsesgjester, med sort slips til hvit skjorte. Damer bør bære kjole, enten kne- eller ankellang. Bare ben skal unngås; bruk nylonstrømper.
Ganske ofte angis "lyst antrekk" ved begravelse, først og fremst hvis avdøde er et barn. I så tilfelle skal gjestene ikke bære sort. Herrer kan for eksempel bære blå eller grå dress. Til dette brukes hvit skjorte med grå eller eventuelt mørk blått slips, ikke sort.
Hauger golf
Hauger golf er en golfbane som ligger nær Hellerudsletta på grensen mellom Lillestrøm og Nittedal kommuner i Viken. Banen ble anlagt i 1996 og drives og eies av Hauger golfklubb, som ble stiftet i 1989. Banen er endret flere ganger for å gjøre den mer spillevennlig. Klubben driver golfshop ved banen.
VM i skiskyting 2012
Det 45. verdensmesterskapet i skiskyting ble arrangert fra 1. til 11. mars 2012 i Ruhpolding i Tyskland. Det var fjerde gangen Ruhpolding arrangerte VM i skiskyting, etter 1979, 1985 og 1996.
Det ble konkurrert i elleve øvelser, av disse var det tre lagøvelser. Norge ble best på medaljetabellen med fire gull, en sølv og en bronse. Frankrike vant flest medaljer med 8 av 33 medaljer. Martin Fourcade ble beste utøver med tre gull- og en sølvmedalje. Tora Berger ble beste kvinnelige utøver med tre gull og en bronse.
I Norge ble sendingene dekket av NRK. Mesterskapet åpnet 1. mars med 2 x 6 km + 2 x 7,5 km miksstafett.
Sprint
Dato: 3. mars 2012
Jaktstart
Dato: 4. mars 2012
Normaldistanse
Dato: 6. mars 2012
Fellesstart
Dato: 11. mars 2012
Stafett
Dato: 9. mars 2012
Sprint
Andre norske plasseringer: Elise Ringen (14) og Synnøve Solemdal (32)
Jaktstart
Andre norske plasseringer: Elise Ringen (21) og Synnøve Solemdal (24)
Normaldistanse
Dato: 7. mars 2012
Andre norske plasseringer: Fanny Welle-Strand Horn (33), Synnøve Solemdal (39) og Elise Ringen (71)
Fellesstart
Olga Zajtseva, som var kommet i mål som nr. 6, ble diskvalifisert etter rennet, fordi hun hadde stått på feil plass under første skyting.
Stafett
Dato: 10. mars 2012
2 x 6 km + 2 x 7,5 km miksstafett
Dato: 1. mars 2012
Norge kom i mål åtte sekunder etter Slovenia, men fikk trukket fra 28,4 sekunder på grunn av en teknisk feil ved en blink, som gjorde at Ole Einar Bjørndalen fikk opp en bom for mye og måtte gå en strafferunde han ikke skulle ha gått.
Norges tropp
Norges skiskytterforbund tok ut 11 utøvere, fem kvinner og seks menn.
Alf Tveten
Alf Kristoffer Tveten (født 30. juli 1912 i Bærum, død 13. juli 1997 i Ålesund) var en norsk seiler som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Tveten vant en olympisk sølvmedalje i seiling under OL 1936 i Berlin. Han var med på den norske båten «Lully II» som kom på andreplass i 6-metersklassen bak den britiske båten «Lalage». Seilingene ble avviklet utenfor Kiel i perioden 4. til 12. august 1936. Mannskapet på «Lully II» besto av Tveten, Magnus Konow, Karsten Konow, Frederik Meyer og Vaadjuv Nyquist.
Gammelpersisk
Gammelpersisk er et utdødd språk som ble snakket i Iran fra ca. 600 f.Kr. til ca. 300 f.Kr. Aryan var navnet som ble gitt til språket av Achaemenid-kongene. Gammelpersisk er ved siden av Avestisk det eldste iranske språket. Det er klassifisert i gruppa vestiranske språk, som er en undergruppe av indoiranske språk (som igjen er en undergruppe av indoeuropeiske språk.
Frithjof Prydz
Frithjof «Bassen» Prydz (født 15. juli 1943 i Oslo, død 8. desember 1992 samme sted) var en norsk tennisspiller og skihopper.
Skihopperen
Prydz ble nummer tre i NM i hopp, normalbakke i 1968 bak Bjørn Wirkola og Lars Grini. Han hoppet for klubben Ready. I 1971 ble han nummer to i normalbakken og 3 i den store bakken. I 1972 tok han sin første NM-tittel med gull i storbakken. I 1973 gjentok han sølv og bronse fra to år før. I 1975 tok han sin siste NM-medalje med sølv i storbakken, bak Odd Grette, men foran den nye NM-kongen Johan Sætre.
Tennisspilleren
Tenniskarrieren til Prydz består av 25 NM-titler, og 15 opptrendener i Davis Cup (4 seire og 11 tap).
Han døde av en hjernesvulst.
Monsieur de Sainte-Colombe
Monsieur de Sainte-Colombe (ca. 1640 – 1690/1700) var en berømt fransk gambist og komponist.
Biografi
Sainte-Colombe er knapt nevnt i samtidige kilder. Verken hans fulle navn, foreldrenes navn, hans føde- eller dødssted eller nøyaktig fødsels- og dødsdato er kjent med full sikkerhet, men ifølge nyere forskning var fornavnet høyst sannsynlig Jean. Han skal ha bodd en tid i Paris og fått undervisning blant annet av teorbisten og gambisten Nicolas Hotman. I kildene omtales han ofte som Sainte-Colombe le père («faren») fordi det finnes en annen komponist og gambist med samme navn (ca. 1660–1720) som i samtidige dokumenter opptrer under tilnavnet le fils («sønnen»).
Familien stammet fra sydvestre Frankrike, muligens Pau og var hugenotter. Med de religiøse motsetningene som eksisterte i Europa på 1600-tallet blir det spekulert i om knappheten på samtidige kilder om Sainte-Colombe skyldes at de katolske myndighetene uvilje til å registrere data om protestantiske innbyggere. Det er ikke usannsynlig at Sainte-Colombe le fils virkelig var hans sønn, for le fils opptrer i kilder fra Durham i England, og mange hugenotter rømte til protestantiske land etter at Ludvig 14. opphevet ediktet i Nantes i 1685.
Sainte-Colombe le père ble regnet som en av sin tids mest begavede gambister. Det lille man vet om ham fra samtidige kilder stammer stort sett fra hans elever, blant andre Jean Desfontaines, Marin Marais, Pierre Méliton og Jean Rousseau.
Sainte-Colombe føyde sannsynligvis en sjuende streng til bassgamben for å utvide toneomfanget og gi instrumentet en større uttrykksfylde. Jean Rousseau beskrev spillet hans som «perfekt» og Marin Marais komponerte i 1701 gambestykket Tombeau pour Monsieur de Sainte-Colombe som et musikalsk minne over sin lærer. Sainte-Colombe hadde minst to døtre (Françoise og Brigide) som han opptrådte sammen med under konserter de holdt i deres eget hjem. Ved hoffet opptrådte han ikke.
Big Syke
Tyruss Himes (1968–2016), bedre kjent som Big Syke, var en amerikansk rapper som var kjent for å ha vært medlem av rap-gruppen Thug Life.
Monsieur de Sainte-Colombe
Biografi
Det er bevart over 170 stykker for sjustrengs sologambe og 67 Concerts à deux violes esgales for to gamber etter Sainte-Colombe, noe som gjør han til den mest produktive franske gambekomponisten før Marin Marais.
Film om Sainte-Colombe og Marin Marais
I 1991 regisserte Alain Corneau inn filmen Tous les matins du monde (omtrent «Allverdens morgener», filmen ble i Norge markedsført under navnet Alle årets dager) etter Pascal Quignards roman med samme navn. Gambemusikken i filmen ble spilt av den katalanske gambisten Jordi Savall. Hendelsene i historien er fiksjon, men er basert på de historiske karakterene Sainte-Colombe (spilt av Jean-Pierre Marielle) og Marin Marais (spilt av Guillaume og Gérard Depardieu).
De syv staters opprør
De syv staters opprør (tradisjonell kinesisk: 七國之亂; forenklet kinesisk: 七国之乱; hanyu pinyin: Qīguó Zhīluàn; alternativ oversettelse De syv kongedømmers opprør), også kalt de syv kongenes opprør (七王之亂; Qīwáng Zhīluàn; alt. De syv prinsers opprør) fant sted i 154 f.Kr. under det vestlige Han-dynastiet i Kinas historie. Syv føydalkonger, som alle var etterkommere av Hàn-grunnleggeren Han Gaozus far Liu Taigong, som styrte hvert sitt len for keiser Han Jingdi gjorde opprør ledet av Liu Pi for å motsette seg keiserens sentralisering av riket.
Med hjelp av generaler som Zhou Yafu og Dou Ying klarte de keiserlige styrkene å slå ned opprøret. Sentraliseringen av Kina fortsatte under keiser Jing og hans sønn, keiser Wu av Han, og kongelenene ble stadig mindre og mer maktesløse. Dette kan ses på som fortsettelsen av en prosess som begynte med det sentraliserte Qin-dynastiet, som etterfulgte det føydale Zhou-dynastiet. Hàn-dynastiet hadde først både sentraliserte og desentraliserte områder, men ble stadig mer sentralisert, og dynastiene som etterfulgte Hàn satset på å ha et sentralstyrt rike.
Klukkhøne
En klukkhøne var fra gammelt en tamhøne som fulgte sitt instinkt om å samle opp og ruge ut egg, for så å ta vare på kyllingflokken ved hjelp av karakteristiske lyder (klukk).
Klukkhøna ville insistere på å ha og beholde sin reirplass, mens hennes medsøstre kunne legge egg og forlate dem andre steder. Rugingen startet ikke for alvor før der var mere enn tre egg i reiret. For å lure klukkhøna til å fortsette med å legge egg i stedet for å ruge, var det vanlig å la det ligge igjen en eggformet hvit stein, eller et porselensegg.
Bjørkefink
Bjørkefink (Fringilla montifringilla) er en monotypisk art i finkefamilien. Arten hekker over hele Norge og østover gjennom Russland og hele Sibir til breddene langs hele Gulehavet. I Norge er den mest tallrik i Nord-Norge og i fjellbjørkeskoger i Sør-Norge. Arten regnes som en kortdistansetrekkfugl, som av og til også kan overvintre langs kyststripen av Norge. Ellers overvintrer den stort sett et lite stykke sør for hekkeområdene i hele sin utbredelse.
Beskrivelse
Bjørkefinken måler omkring 13,5–16 cm og veier typisk 17–30 g. Den har samme størrelse og form som bokfinken. Som de fleste arter i finkefamilien har hannen og hunnen ulike fjærdrakter.
Olle Petrusson
Petrusson vant en olympisk bronsemedalje i skiskyting under vinter-OL 1968 i Grenoble. Han var med på det svenske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 7,5 km stafett for menn, bak Sovjetunionen og Norge. De andre på laget var Lars-Göran Arwidson, Tore Eriksson og Holmfrid Olsson.
Bjørkefink
Beskrivelse
Bjørkefinken kan bli nærmere 15 år gammel og man regner med at det finnes omkring 15 millioner hekkende par av arten.
Inndeling
Inndelingen og rekkefølgen av den følger HBW Alive og er i henhold til Collar, Newton & Bonan (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn, men kun midlertidige beskrivelser i påvente av offisielle navn.
Atferd
I motsetning til de fleste arter i finkefamilien kan bjørkefinken, men også bokfinken, gå på bakken. De andre finkene hopper. Dette skyldes at bjørkefink og bokfink lever av insekter sommerstid, mens de andre artene lever utelukkende av frø, nøtter og frukt og har derfor ikke samme behov for å kunne gå på bakken.
Bjørkefinker samler seg i store flokker før trekket. Flokkene kan telle opp mot 100 000 individer, av og til i blandingsflokker med bokfinker.
Føde
Høst og vinter lever bjørkefinker av ulike typer frø, nøtter og frukter, hovedsakelig av bjørk, bøk, rogn og bartrær. Bjørkefinker har en stor forkjærlighet for bøkenøtter, som er en viktig matkilde i tiden de vandrer sørover. Om sommeren lever de nesten utelukkende av insekter, hovedsakelig målerlarver, som også ungene fôres med.
Forplantning
Bjørkefinker lever i monogame parforhold. Hvert år bygger bjørkefinker et nytt reir, og det er kun hunnen bygger reiret, som vanligvis er plassert i bjørketrær, bartrær eller or. I bjørka plasseres reiret i en stammekløft, mens det i bartrær bygges ute på ei grein et stykke fra stammen. Reiret bygges av gress, mose og bark, og det kles med fjær eller hår. Reiret blir plassert i et tre, gjerne gran eller bjørk. Hunnen legger fra 5 til 7 egg som er 20 millimeter store. De er grønn- eller brunaktige med mørkere flekker. Eggene ruges i 11 til 12 dager av hunnen. Ungene blir i reiret i 12 til 13 dager. Bjørkefinken blir kjønnsmoden når den er ett år gammel.
Kristian Kapelrud
Kristian Kapelrud (født 21. februar 1972) er en norsk forfatter og grafisk designer.
Kristian Kapelruds romantrilogi Tegnets forsvarere er en fantasyserie for ungdom. Bøkene handler om forfatteren Louis Mackenzie og den fantasiverdenen han beskriver og samtidig lever seg inn i. I landet Alfabeta-Nia er en dyp sannhet blitt avslørt for folket, nemlig at livet deres består av bokstaver og ord. I den ideologiske krigen som følger, deler innbyggerne seg i tre leire: troende helter, uvitende tvilere og de onde som ønsker å ta makten fra Forfatteren.
De fleste av bøkene til Kapelrud er preget av hans kristne tro.
Kristian Kapelrud vokste opp i Elverum og Asker. Han bor på Ottestad utenfor Hamar. Han er gift og har tre barn.
Den tropiske stormen Ana
Den tropiske stormen Ana var den første syklonen i den atlantiske orkansesongen 2003 og den eneste syklonen som har oppstått i Atlanterhavet i april måned. Ana utviklet seg til en subtropisk syklon fra et ikke-tropisk lavtrykk 20. april 2003 vest for Bermuda. Stormen beveget seg mot øst-sørøst og ble bedre organisert. 21. april ble Ana en tropisk syklon med en vindstyrke på 95 km/t. Den tropiske stormen snudde så mot øst-nordøst og ble gradvis svekket på grunn av vindskjær og en kaldfront som nærmet seg. 24. april ble Ana en ekstratropisk syklon. Stormen førte til lett regn på Bermuda og restene av den førte til nedbør på Azorene og i Storbritannia. To personer døde da en båt forliste ved kysten av Florida på grunn av dønninger assosiert med stormen.
Fredrik Meyer
Fredrik Meyer (født 13. februar 1916 i Kristiania, død 16. januar 1989 samme sted) var en norsk offiser og flyger. Som seiler deltok han i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Idrett
Meyer vant en olympiske sølvmedalje i seiling under OL 1936 i Berlin. Han var med på den norske båten «Lully II» som kom på andreplass i 6-metersklassen bak den britiske båten «Lalage». Seilingene ble avviklet utenfor Kiel i perioden 4. til 12. august 1936. Mannskapet på «Lully II» besto av Meyer, Magnus Konow, Karsten Konow, Vaadjuv Nyquist og Alf Tveten.
Meyer var også en lovende alpinist og skihopper før krigen.
Militær og sivil karriere
Under annen verdenskrig kom Meyer til Little Norway, der han gjennomgikk flygertrening. Han ble senere stasjonert som flyger ved 330 (Norwegian) Squadron.
Etter krigen var han adjutant hos Kong Haakon VII fra 1952 til 1954. Meyer var på 1960-tallet ved Forsvarets krigshistoriske avdeling. I 1973 utga han boken Hærens og Marinens flyvåpen 1912 – 1945.
Meyer var ved siden av arbeidet for Forsvaret og St. Olavs Orden i mange år seilerskribent for Aftenposten.
Utmerkelser
Kommandør av St. Olavs Orden, Krigsmedaljen med stjerne, Deltakermedaljen med rosett, Haakon VIIs 70-årsmedalje, Kong Haakon VIIs jubileumsmedalje 1905-1955, H.M. Kongens erindringsmedalje i gull, Kong Haakon VIIs 100-årsmedalje, 1939–1945 Star, Atlantic Star med Air Crew Europe Star, Ridder av Den islandske falkeorden, Ridder av Oranje-husordenen, Ridder av Sverdordenen, samt Ridder av Etiopias stjerneorden.
Nicolas Hotman
Nicolas Hotman (ca. 1610 – 1663) var en fransk komponist, luttspiller og gambist av belgisk avstamming.
Biografi
Hotman ble antakelig født i Brussel og stammet fra en fiolinbyggerfamilie fra Antwerpen og en familie av jernstøpere fra Dinant. Etter farens død i 1620 flyttet Hotman med sin mor Jeanne de Saint-Hubert til Paris. Han fikk sannsynligvis undervisning av André Maugars. I 1629 giftet Hotman seg med Anne Paris, datter til en kanselliskriver. Hun viste liten interesse for musikk og sannsynligvis derfor startet han også med børs- og eiendomsforretninger.
Likevel betegnet Marin Mersenne i 1636 ham som en av tidens beste gambister og teorbister. I 1661 ble Hotman Louis Couperins etterølger som musicien ordinaire de La Chambre du Roy (musiker ved det kongelige kapell), en stilling han hadde til sin død få år etter.
Otnes live
Otnes live er et norsk talkshow med Ragnar Otnes som gikk direkte på TV3 fra 1994 til 1995. I tillegg til gjester hadde programmet også musikalske innslag fra kjente artister, både fra inn- og utland. Programmet inneholdt også en liten gameshow del. Sendingene gikk fra nattklubben Webster's på SAS hotellet i Oslo. Den første sesongen gikk på torsdagskvelder og andre på lørdagskvelder.
Programmet ble dårlig mottatt fra VGs TV-anmelder, som beskrev det som tøvete og at tempoet var overdrevent høyt. Seertallene i annen sesong ble beskrevet som lave.
Hans Olav Sørensen
Hans Olav Sørensen (født 16. november 1942 i Selbu) er en norsk tidligere skihopper som representerte IL Mebonden.
I NM tok han sølvmedalje i storbakke og bronsemedalje i normalbakke i 1966, begge på Rena, og bronsemedalje på Voss i 1964 (det siste året det bare ble konkurrert i én bakke i NM).
Fredrik Grønningsæter
Grønningsæter ble i 1951 cand.theol. ved Det teologiske menighetsfakultet i Oslo. Samme år ble han ordinert av biskop Johannes Smemo til tjeneste i Norges KFUM.
Han tjenestegjorde deretter som hjelpeprest i Stranda i 1954, ved Nidarosdomen fra 1957 til 1962, og som sokneprest i Gimsøy i Lofoten fra 1962 og ved Oslo domkirke fra 1972 til 1982. Han var også studentprest i Oslo.
Grønningsæter var formann i Den norske kirkes presteforening fra 1972 til 1976. Han ble utnevnt som biskop i Sør-Hålogaland i 1982 og gikk av som biskop i 1992.
I 1983 ble han den første mottaker av Brobyggerprisen, en pris som deles ut av Norske kirkeakademier.
Grønningsæter var eneste geistlige som i aktiv tjeneste medvirket i to kongesigninger i Nidarosdomen: den første da Kong Olav V ble signet 22. juni 1958, og den andre da Kong Harald V sammen med dronning Sonja ble signet 23. juni 1991.
Familie
Fredrik Grønningsæter er far til Arne Grønningsæter, tidligere medlem og leder av Oslo bispedømmeråd.
Lennart Ekdahl
Lennart Ekdahl (født 8. desember 1912 i Nacka, død 15. september 2005) var en svensk seiler som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Ekdahl vant en olympiske bronsemedalje i seiling under OL 1936 i Berlin. Han var med på den svenske båten «May Be» som kom på tredjeplass i 6-metersklassen bak den britiske båten «Lalage» og «Lully II» fra Norge. Seilingene ble avviklet utenfor Kiel i perioden 4. til 12. august 1936. Mannskapet på «May Be» besto av Ekdahl, Sven Salén, Martin Hindorff, Torsten Lord og Dagmar Salén.
Martin Vráblík
Martin Vráblík (født 4. juli 1982) er en tsjekkisk alpinist. Han regnes som et av landets største alpintalenter, sammen med Ondřej Bank, Filip Trejbal og Kryštof Krýzl.
Han er blitt tsjekkisk mester i storslalåm tre ganger. Hans fremste mesterskapsplassering er en 12.-plass i kombinasjonsøvelsen under OL 2006 i Torino.
Kriminalteknisk lydarbeid
Kriminalteknisk lydarbeid er en fornorskning av det engelske begrepet forensic audio.
Det beskriver arbeidet som gjøres med lydopptak, enten for å tydeligjøre hva som skjer på ett opptak, for å kunne si noe om et opptak er originalt eller redigert, eller for å kunne si noe om opptakets opprinnelse.
For å behandle opptaket brukes en mengde hjelpemidler. Rene lydprosessorer, datamaskiner, magnetisk analyseredskap, kritisk lytting samt dedikerte redskaper er blant verktøyene som benyttes.
Mye kan gjøres med lydopptak hvor taletydelighet er redusert. Fjerning av statisk støy som vifter, hvit støy, motorstøy etc. er ofte relativt enkelt. Disse tilfellene tillater bruk av utstyr som er laget for filmindustrien for å fjerne uønsket støy på opptak. Av kjente fabrikanter finnes Cedar, Sonic Sollutions, Waves og Dolby. Den uønskede støy lagres som en maske, som så legges i negativ over opptakene for å eliminere innholdet av masken.
Fjerning av plutselig støy, som plutselige hendelser, gsm støy, dårlige elektroniske forbindelser etc. er mer komplisert. Flere metoder brukes, alt etter støyens beskaffenhet. Noen nye produkter har mulighet for å fjerne enkelte av disse plutselige hendelsene. Kompresjonsteknikker og editeringer brukes også for å minimere plutselige hendelser.
Gush Emunim
Gush Emunim var en israelsk politisk bevegelse som besto av nasjonalreligiøse jøder som mente at de var forpliktet til å etablere jødiske bosetninger i de okkuperte områdene på Vestbredden og Gaza. Bevegelsen ble startet etter Israels erobringer under seksdagerskrigen i 1967, men gruppen var ikke formelt etablert som en organisasjon før i 1974. Gush Emunim eksisterer ikke lenger, men mange tidligere aktivister har og har hatt ledende verv i Yesha-rådet, det politisk valgte organet for bosetterne på Vestbredden. Yesha er et akronym for Yehuda, Shomron og 'Aza, de hebraiske navnene for Vestbredden og Gaza.
Kriminalteknisk lydarbeid
Egne designede Eq'er, ofte kamfiltre, brukes for å fjerne gsm støy og annen elektronisk støy.
Den viktigste operasjonen vil ofte være en utflating av dynamikken og samtidig en fokusering av lydbildet rundt taleområdet. Dette vil ofte være nok for å gjøre opptakene verdifulle.
I dag er mange utstyrt med mp3 spillere eller telefoner med opptaksmulighet. Det har blitt enkelt å ta opp lyd. Ofte reises spørmålet om lyden som er tatt opp i ettertid har blitt endret for å få frem en bestemt mening. Dette er av de mer komplekse oppgaver en som arbeider med kriminalteknisk lyd står ovenfor.
Følgende må ligge til grunn for å i det hele tatt kunne si noe om ett lydopptaks originalitet:
En analyse av et opptak vil prøve å vise om opptaket har blitt stoppet underveis, om sletting av innspilt materiale har blitt foretatt, om noen omrokering av ord har forekommet eller om nye ord og setninger har kommet i tillegg.
Hvis ikke originalt opptaksmedium foreligger kan originalitet vanskelig bevises. Ved kritisk lytting kan man dog i mange tilfeller finne spor av editeringer, men å analysere ett opptak ved kritisk lytting dit hen at en utelukker at editeringer har skjedd, kan ikke gjøres.
Georg Friedrich Grotefend
Georg Friedrich Grotefend (født 9. juni 1775 i Hann. Münden, død 15. desember 1853 i Hannover) var en tysk epigrafist. Han ble født i Hann. Münden i Hannover. Hans viktigste arbeid gjorde han da han ble den første til å begynne å tyde gammelpersisk kileskrift i begynnelsen av 1800-tallet.
Liv og virke
Han fikk sin tidlige utdannelse delvis i hjembyen og delvis i Ilfeld, der han ble til 1795, da han begynte å studere ved universitetet i Göttingen. Der ble han kjent med Christian Gottlob Heyne, Thomas Christian Tychsen og Arnold Hermann Ludwig Heeren. Heynes anbefalinger førte til at han ble assisterende magister ved Göttingens gymnasium i 1797.
De publiserte han sitt arbeid De pasigraphia sive scriptura universali (1799), som førte til at han i 1803 ble utnevnt til prorektor ved gymnasiet i Frankfurt am Main, og kort tid etter til kon-rektor der. I 1821 ble han direktør ved gymnasiet i Hannover, en stilling han innehadde helt til sin pensjonering i 1849.