cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Taksin
Taksin, som var halvt teochew-kineser og halvt thailender, nyter stor respekt i det thailandske folket for sitt lederskap i kampen for å frigjøre Siam fra burmesisk okkupasjon etter Ayutthayas andre fall i 1767 og den følgende gjenforeningen av Siam, som hadde blitt delt mellom flere krigsherrer.
Bakgrunn
Guttens far, Yong Saetae (หยง แซ่แต้; Zhèng Yōng), som arbeidet som skatteinnkrever, har av Teochew-thaikinesisk bakgrunn og stammet fra Chenghai fylke ved Shantou i Guangdong i Kina. Hans mor, lady Nok-iang (นกเอี้ยง), var thailandsk, og skulle senere gis føydaltittel til Somdet Krom Phra Phithak Thephamat. Gutten gjorde inntrykk, og Chao Phraya Chakri (Mhud), som var Samuhanayok (สมุหนายก, statsminister) under kong Boromakots regjeringstid, adopterte ham og gav ham det thailandske navn Sin (สิน), som betyr «penger, skatt».
Da han var syv år gammel ble Sin gitt en munk ved navn Thongdee som personlig lærer, og ble undervist i et buddhistisk kloster ved navn Wat Kosawat (วัดโกษาวาส - senere Wat Choeng Tha (วัดเชิงท่า). Etter syv åre der ble han sendt til sin stefar for å gjøre tjeneste som kongelig pasje.
Han studerte kinesisk, annamesisk og en rekke indiske språk, og ble flytende i flere av dem. Mens Sin og hans venn Thong-Duang var buddhistnoviser, skal de ha møtt en spåmann som kunne lese deres hender, og han fortalte dem at de begge skulle bli konger. Ingen av dem trodde det på alvor, men Thong-Duang skulle bli kong Taksins etterfølger, Rama I.
Konge
Taksin etablerte sin hovedstad i Thonburi (nå en del av Bangkok), siden Ayutthaya var blitt helt ødelagt av burmeserne. Hans regjeringstid ble kjennetegnet av en rekke kriger, utkjempet for å slå tilbake nye burmesiske invasjoner og for å erobre det nordlige thaikongedømmet Lanna, de laotiske rikene og et truende Kambodsja. Han ble etterfulgt av Chakri-dynastiet og Rattanakosin-kongedømmet, under kong Buddha Yodfa Chulaloke, som var Taksins livslange venn.
Selv om Taksin brukte mesteparten av sin tid på krigføring, var han også opptatt av politikk, administrasjon, økonomi og landets velferd. Han fremmet handel og opprettet forbindelser med fremmede stater, inkludert Kina, Storbritannia og Nederland, og han fikk bygd veier og kanaler. I tillegg til å gjenoppbygge og forbedre templer, forsøkte han å gjenopplive litteraturen og andre kunstarter, slik som drama, maleri, arkitektur og håndverk, ettersom mye av Thailands nasjonalarv var blitt ødelagt da burmeserne angrep Ayutthaya. Taksin gav regler for å samle og sette sammen diverse tekster for å fremme utdanning og religiøse studier. Som anerkjennelse for sitt arbeid for thailenderne fikk han senere tittelen Maharaj.
Romania i Junior Eurovision Song Contest
Romania debuterte i Junior Eurovision Song Contest i 2003 i København i Danmark, med sangen «Tobele sunt viața mea», framført på rumensk av gruppen Bubu. Bidragene ble valgt gjennom den nasjonale finalen Golden Art, arrangert av den rumenske kringkasteren TVR.
I 2006, arrangerte Romania Junior Eurovision Song Contest i Sala Polivalentă i București.
Egtvedpiken
Egtvedpiken (ca. 1360 f. Kr.) var en ung pike som ble gravlagt i dagens Egtved, sørvest for Vejle i Danmark. Funnet er et av de best bevarte bronsealderfunn i Norden. Graven ble oppdaget i 1921 etter å ha ligget urørt i rundt 3 300 år.
Egtvedpikens grav
Egtvedpiken var mellom 16 og 18 år da hun ble lagt i en gravhaug som var ca. 30 meter i diameter og fire meter høy. Grunnvannet trakk ganske raskt etter begravelsen opp i gravhaugen, noe som var fordelaktig for bevaringen. Jernforbindelser i jorden ble vasket ut og kapslet inn graven, noe som bidro til de gunstige bevaringsforholdene. Etterlatenskapene, blant annet pikens klesdrakt, var meget godt bevart. Hun har vært slank, ca. 160 cm høy, hadde kort, blondt hår og velpleide negler. Hun var blitt svøpt inn i et kuskinn, dekket av et ullteppe og lagt i en trekiste. Kisten var en to meter lang eikestamme som var delt og uthult. I en skål av bjørkenever hadde hun fått med seg en gjæret fruktdrikk som besto av hvete, tyttebær eller tranebær, frømel av lind og kjertelhår av pors. Drikken ble forsøkt kopiert i 1938, og ble hevdet å smake «ganske storartet».
Hun var gravlagt i en kortermet bluse av vevet ulltråd. Midjen var bar, og hun bar et kort skjørt bestående av løse snorer og vevet belte. Foran på beltet var såkalt tutulus, en stor, rundbronseplate med spiralmønster og pigg i sentrum. En kam av horn var også festet i beltet. På begge armene hadde hun ringer, og en enkelt liten ring i det ene øret. Føttene var viklet inn i tøyremser.
Ved hennes føtter lå de kremerte beinrestene av et barn på 5 eller 6 år, inntullet i en tøybylt. Ved pikens hode lå det i tillegg en liten eske av bjørkebark med mindre knokkeldeler fra det samme barnet. Aldersforskjellen mellom de to tyder ikke på at det var hennes barn.
I ytterligere en liten eske laget av lindebark, hadde hun en syl med treskaft og et hårnett.
Fortolkninger
Pikens drakt ble en sensasjon da graven ble åpnet i 1921 fordi den virket så forbausende moderne. Drakten og skjørtelengden ga grunnlag for store diskusjoner og mange teorier, ettersom den skilte seg fra andre funn fra samme tidsepoke. Den normale kvinnedrakten fra bronsealderen var praktisk, tekkelig og innrettet for praktisk arbeid. Enkelte mente at kjolens korte lengde betydde at hun måtte være en gledespike eller slave. Dette synet som var farget av 1920-tallets moral, ble senere avvist ved at en prostituert neppe ville ha fått en storslått grav. Graven sannsynliggjør isteden at hun var av høy byrd eller på annen måte betydningsfull. Barnet, som undersøkelser har vist ikke var hennes eget, har blitt tolket som et brennoffer, mens andre har ment at barnet kan ha vært en slektning, eller rett og slett på praktisk vis delte grav med henne.
Antagelig indikerte den korte kjolen og det utslåtte håret pikens unge alder. En voksen kvinne ville ha hatt håret bundet opp og i hårnett og ofte kledd i en lang kjole. Sannsynligvis var pikens kjole representativ for unge piker for bronsealderen ikke bare i Danmark, men også rundt Oslofjorden, på Jæren og andre steder i Norge, noe arkeolog Arnvid Lillehammer sannsynliggjør i Aschehougs Norges historie. En annen tolkning er at ugifte kvinner gikk med lang kjole og oppsatt hår, mens de som gifte fikk kort skjørt og utslått hår, slik Egtvedtpiken har.
Eparki
Eparki refererer til et område regjert av en epark, samt hans stilling. De sivile forvaltningsdistriktene i Østromerriket (det bysantinske rike) ble betegnet som eparki (gresk: επαρχία; latin: eparchia), som løselig kan oversettes som styre eller jurisdiksjon over noe, som en provins, prefektur, eller territorium. Det var totalt 64 slik i Østromerriket, før de ble omorganisert inn i themeer. Et eparki tilsvarte en romersk provins, og de sistnevnte ble også omtalt som eparkier på gresk.
Egtvedpiken
Utgravning og datering
Peter Platz reiste selv senere en minnestein som i dag fortsatt kan ses ved den rekonstruerte gravhaugen. Egtvedpiken hviler i dag i Det danske Nationalmuseet, og omtales som Danmarkshistoriens best bevarte bronsealderfunn.
Eparki
Eparki har særskilt betydning i politikk, historie og hierarkiet i de østlige ortodokse kirkene, og i den tidlige kirke var eparki en prelat som var overhode av et bispedømme. Begrepet er avledet fra senlatin exarchus, igjen fra gresk exarkhos, «en leder», sammensatt fra ex + arkhos, «leder, høvding, hersker», sammenlign med arkont.
Egtvedpiken
Utgravning og datering
Helt siden graven ble oppdaget, har Egtvedpiken vært gjenstand for en rekke vitenskapelige undersøkelser. I 1990 ble det foretatt en årringsdatering av kisten som viste at eiketreet ble felt sommeren 1370 f.Kr., og en dendrokronologisk aldersbestemmelse av kisten har vist at hun ble gravlagt i år 1357 f.Kr. En ryllikblomst som lå fastklemt mellom kistens lokk, har avslørt at gravleggelsen fant sted om sommeren. Analyser av hår, negler, tenner og tøy viste (mai 2015) at hun ikke hadde opprinnelse i Egtved, men fra Schwarzwald i sørlige Tyskland. Kontakten mellom Jylland og sørlige Tyskland er dog ikke overraskende ettersom her lå to maktsentre i datidens viktige handel med nordisk rav og søreuropeisk bronse.
Utstilling
Klesdrakten har blitt rekonstruert av Lejre Forsøgscenter og er utstilt på Nationalmuséet. En kopi av klærne foruten detaljer fra utgravningen er utstilt lokalt i Egtvedpigens museum ved funnstedet.
Afrikanske papegøyer
Afrikanske papegøyer (Psittacini) er en gruppe med parakitter som naturlig hører hjemme i Afrika. Gruppen samler fire slekter og et tyvetalls afrotropiske papegøyearter.
Systematikk
På grunn av størrelsen ble dvergpapegøyer en tid regnet for å være nære slektninger med parakitter, og dermed samlet inn under Psittaculini (austro-asiatiske papegøyer), men siden har genetiske tester vist at deres nærmeste felles slektning er jako (Psittacus erithacus). De er derfor lagt inn under Psittacini.
Arten jako (Psittacus erithacus) er nylig splittet i to separate arter, jako (Psittacus erithacus) og vestlig jako (Psittacus timneh). Det norske navnet på sistnevnte er ikke avklart.
Kastelskirken
Noe av det som særpreger kirken er arrestbygningen som ble bygget på i 1725 og som ble benyttet til statsfanger. Blant de som har sittet der er Johann Friedrich Struensee og Jacob Jacobsen Dampe.
Kirken ble bygget etter forslag fra Hans Rasmus van der Pfordten som var visekommandant på Kastellet. Det er antatt at Georg Philip Müller var arkitekt på prosjektet. Byggingen ble satt i gang i 1703 under ledelse av Domenico Pelli. Kirken ble innviet 26. november 1704.
Tegningene til kirken har gått tapt og man er derfor ikke helt sikker på hvordan kirken så ut i de første årene. Ingeniøroffiser Christian Gedde foretok en oppmåling av kirken i 1754 og dette er de eldste tegningene man kjenner til.
Sammen med de øvrige bygningene på Kastellet, er kirken fredet.
Aosta bispedømme
Aosta bispedømme er et romersk-katolsk bispedømme som i utstrekning er sammenfallende med Aostadalen i det nordvestlige Italia. Som liturgisk språk brukes både fransk og italiensk.
Historie
Bispedømmet eksisterer sannsynligvis minst siden 300-tallet, men den første dokumenterte biskopen er Eustasio rundt 451. Aosta lå den gang i Milanos kirkeprovins. Med opphøyelsen av Tarantaise til erkebispedømme i 794 ble Aosta og Sion bispedømme lagt under Tarantaise.
I løpet av napoleonskrigene fra Aosto bispedømme opphevet i 1803 ved at Aostadalen ble lagt til Ivrea bispedømme. Allerede 1817 ble bispedømmet gjenopprettet i Chambérys kirkeprovins. Siden 1862 er Aosta suffragan av Torino erkebispedømme.
Storelva (Bergen)
Storelva, også kalt Arnaelva, munner ut i Arnavågen ved Øyrane Torg i Indre Arna. Den er Bergens eneste lakseelv. Det er ikke uvanlig å ta laks på 10-15 kg her. I 2009 ble en ny laksetrapp åpnet, noe som forlenget laksens vandremulighet med 3000 meter i elven.
Vannføringen kommer fra Haukelandsvatnet, og fra Gullfjellet via Skåldalselva fra Osavatnet, og fra Reppadalen og noen mindre tilløp.
Bjørn Jacobsen (politiker)
Bjørn Jacobsen (født 11. juni 1960 i Sandnessjøen, Nordland) er en norsk politiker (SV). Han ble innvalgt på Stortinget fra Møre og Romsdal i 2001 og satt fram til 2009, da SV mistet sitt mandat i fylket.
Jacobsen tok Vefsn folkehøgskule 1976-1977, agronomutdanning ved Kalnes jordbruksskule 1978-1979, allmennfag ved Hegdehaugen videregående skole 1988 og Ex.phil., Universitetet i Oslo 1989.
Jacobsen var landbruksvikar i Malvik kommune 1977, skogsarbeider Sør-Trøndelag Skogeierlag 1977, gårdsbestyrer/forpakter ved Røkenes Gård 1979-1983, pleieassistent ved Dikemark/Ullevål sykehus 1985-1989 (deltid), bistandsarbeider i Forum Syd Nicaragua 1991-1993 og fylkesleder i Miljøheimevernet/Grøn Kvardag 1993-2001.
Mjelde kirke
Mjelde kirke var en kirke i Nedre Mjelde i Mjeldalen i Haus sokn på Osterøy i Vestland fylke. Den var trolig fra 1100–1200-tallet som stavkirke, sammen med gammel kristen gravplass.
Den ble ombygget på 1600-tallet og fungerte som privat kirke for Mjeldegodset inntil den ble revet i 1866. Familien Garmann (Herman Garman) eide kirken i lang tid og utstyrte den med rike gaver. Mjeldegodset gikk ut av familien Garmann tidlig på 1800-tallet og ble kjøpt av kommunen i 1860-årene, men er nå forfalt og praktisk talt forsvunnet. Mjeldegodset hadde flere bygninger og en stor rosehage vest for hovedbygningen. Alle spor av disse er forsvunnet.
I krypten ble flere av godsets famliemedlemmer gravlagt, men spor etter disse er fjernet. Minneplate henger ved klokketårnet på Mjelde gravplass. Kirkeklokken skal befinne seg i Ytre Arna der den fungerte som klokke for Arne Fabrikker. Alterbord i sten befant seg som hagebord i Hausvik, men det er usikkert om den er funnet eller ikke. Det samme gjelder døpefonten i klebersten fra middelalderen. Noen gjenstander skal befinne seg i Bergen Museum. Bedehuset i Ytre Arna er bygget med materialer av gamle Mjelde kirke. Noen få gravplater i støpejern fra Mjeldegodset kan fremdeles sees på gravplassen.
Alan Sorrenti
Biografi
Sorrentis karriere begynte tidlig i 1970-årene. Han ga ut sitt første album, Aria i 1972, etterfulgt av Come un vecchio incensiere all'alba di un villaggio deserto (1973). Begge albumene besto hovedsakelig av progressiv rock og eksperimentelle spor.
I 1976 skiftet Alan Sorrenti sjanger og ga ut spor som lå nærmere discosjangeren. Alan Sorrenti ga ut sitt siste album i 1992.
Sorrenti representerte Italia i Eurovision Song Contest 1980, med sangen «Non so che darei». Han kom på sjetteplass.
I 2006 deltok han på festivalen O' Scià på øya Lampedusa.
Alan Sorrentis yngre søster, Jenny Sorrenti, er også plateartist. Hun har utgitt mange album med sitt folkrockband, Saint Just.
Romandie
Romandie (fr. la Romandie eller la Suisse romande) er en betegnelse for den fransktalende delen av Sveits – i praksis betyr dette den vestlige delen. (Må ikke forveksles med det som på fransk heter la Suisse romanche, som er den delen av Sveits der det blir snakket retoromansk, det vil si deler av kantonen Graubünden.)
Romandie omfatter kantonene Genève, Vaud, Neuchâtel og Jura, samt de fransktalende delene av kantonene Valais, Fribourg og Bern. Rundt 1,5 millioner mennesker (ca. 20% av sveitserne) bor i Romandie.
De ulike franske dialektene i Romandie kan av og til bli kalt sveitserfransk. Imidlertid er det små forskjeller mellom sveitserfransk og «vanlig» fransk, og det er generelt mulig å forstå den andre typen dersom en forstår den ene av dem. Noe av det første en legger merke til i sveitserfransk kan være tallsystemet; sytti heter septante (ikke soixante-dix), nitti heter nonante (ikke quatre-vingt-dix), og noen steder heter åtti huitante. Det blir gjerne sagt at sveitsere snakker langsommere enn franskmenn, og at tonefallet deres er mer «syngende».
Som region er Romandie utelukkende kulturelt og språklig bestemt; den har ingen formell betydning i det politiske systemet, men virker likevel identitetsskapende for de fransktalende innbyggerne i Sveits. Fjernsynsselskapet TSR lager program for folk i Romandie.
Brekstad
Brekstad er en by i Ørland kommune i Trøndelag. Brekstad tok bynavn 8. oktober 2005. Byen har navn etter futegården med samme navn, et gårdsbruk som fremdeles eksisterer; nå i privat eie. Førsteleddet brek- viser til bakke. Bakken det er snakk om går fra havna og 200 m opp til gården. Tettstedet Brekstad har innbyggere per 1. januar.
Brekstad Barneskole er barneskole for Brekstad og noen omkringliggende bygder. Ørland ungdomsskole på Brekstad dekker skolekretsene Brekstad barneskole og Opphaug skole.
Ørland kirke ligger på Brekstad.
Brekstad er sete for Brekstad vegstasjon, NAV Fosen arbeid og et bredt utvalg offentlige og private tilbud. De største arbeidsplassene er Ørland flystasjon, Mascot Høie sengetøyfabrikk og Coop Fosen. Ørland kultursenter åpnet i 2009. Meieriet ble nedlagt i 2011. Trøndelag tingrett har rettssted på Brekstad (tidliger Fosen tingrett).
Brekstad har postadresse 7130 Brekstad. Brækstad poståpneri ble opprettet i 1883.
Brekstad har hurtigbåtforbindelse med Kystekspressen til Trondheim, Hitra, Frøya og Kristiansund. Fergesambandet Brekstad–Valset til/fra Valset i Agdenes er en del av fylkesvei 710, som går gjennom Brekstad sentrum.
Jõgeva kommune
Jõgeva er en landkommune beliggende nord i Jõgeva fylke i det østlige Estland. Kommunen har cirka 13 500 innbyggere og et areal på om lag 1 040 km². Øst i fylket går det en enorm morene, 10 kilometer lang, i nord-sør retning gjennom landsbyen Laiuse. Riddere fra Den tyske orden bygde et fort her på 1400-tallet, og i november 1700 etablerte den svenske kong Karl XII sitt vinterkvarter her etter seieren ved Narva, under den store nordiske krig.
Kommunens administrasjonssenter ligger i byen Jõgeva. Den største byen i landkommunen er Siimusti med 734 innbyggere, Jõgeva har 613 innbyggere utenfor bygrensene og innenfor grensene til landkommunen, Laiuse øst i kommunen har 468 inmnbyggere, og Kuremaa har 375 innbyggere.
Den nåværende kommunen ble opprettet den 24. oktober 2017 gjennom en sammenslåing av den daværende Jõgeva kommune med kommunene Jõgeva, Palamuse, Torma (uten byen Võtikvere), en del av Puurmani (byene Jõune, Pööra, Saduküla og Härjanurme), samt en del av Pajusi (byen Kaave).
Presten Johan Kõpp bodde i landsbyen Laiuse i mellomkrigstiden. I samme landsby var maleren Rein Mägar (f. 1943) født, og malte sine dramatiske landskapsmalerier fra morenelandskapet her.
Miriam Neureuther
Miriam Neureuther (født Miriam Gössner; 21. juni 1990) er en tysk tidligere skiskytter og langrennsløper. Hun representerer skiklubben SC Garmisch-Partenkirchen og hun konkurrerte i både langrenn og skiskyting fra 2007 til hun la opp som aktiv utøver i 2019.
Hennes mor er fra Molde, men hun er født og oppvokst i Garmisch-Partenkirchen. Hun snakker flytende norsk i tillegg til tysk.
Gössner satset primært på skiskyting og har tre seire i verdenscupen. Hun debuterte i europacupen i 2007, og hvor hun oppnådde totalt tre pallplasseringer, to andrepasser og en tredjeplass. Gössner var med på å ta gull i stafett under junior-VM i Ruhpolding i 2008, og hun tok også 33.-plass på normaldistansen, 15.-plass på sprinten og 13.-plass på jaktstarten. Et år senere, under junior-VM i Canmore, tok hun sølv på sprinten, gull på jaktstarten og bronse på stafetten.
Gössner hadde sin styrke i sporet, og hun deltok i FIS-renn, Alpen cup, verdenscupen og til og med VM i langrenn. Under VM i Liberec i 2009 tok hun 20.-plass på sprinten. På stafetten hadde Gössner beste etappetid på sin etappe og hun slo blant annet den nest raskeste, polske Sylwia Jaśkowiec, med 4,3 sekunder og den tredje raskskeste, norske Kristin Størmer Steira, med 23,3 sekunder. Tyskland tok til slutt sølv, og senere uttalte hun at hun skulle fortsette å satse primært på skiskyting. Hun har også en individuell pallplassering i langrenn, en andreplass på 5 km fristil, fellesstart på FIS-rennet i Pokljuka den 3. mars 2009. Gössner har deltatt i noen verdenscuprenn i langrenn, og hennes beste resultat var en femteplass fra prologen i Tour de Ski 2009/10, foran en 16.-plass på sprinten i fristil i Lahtis 2008/09-sesongen.
Gössner har vært sammen med alpinisten Felix Neureuther siden 2013, den 14. oktober 2017 fikk de en datter og i desember 2017 giftet de seg.
John Davis (oppdager)
John Davis (født ca. oktober 1550 i Sandridge i Devon i England, død 29. desember 1605 i Bintan) var en engelsk oppdagelsesreisende. Han har gitt navn til Davisstredet mellom Grønland og Nord-Amerika som han passerte i 1587 på leting etter Nordvestpassasjen. Han var i årene 1585–87 tre ganger på Grønland, og han var den første som beskrev øya og beboerne.
I perioden 1591–1593 deltok han på en ekspedisjon med fire skip fra England til Stillehavet, ledet av Thomas Cavendish. Før de nådde Magellanstredet, forliste Davis' skip «Daintie», og han overtok da kommandoen over «Desire». I et nytt forsøk på å nå Magellanstredet, kom skipet på avdrift, og den 14. august 1592 fikk de Falklandsøyene i syne. Dette er den første sikre observasjonen av øygruppen, men et kart fra 1522 viser at portugisere kan ha kjent til øyene.
John Davis var den første engelskmann som skrev en bok om navigasjon: The Seamans Secrets (1595 og flere senere utgaver). Han er kjent for oppfinnelsen av daviskvadranten, et navigasjonsredskap til bestemmelse av breddegraden.
John Davis ble drept av japanske pirater ved øya Bintang i nærheten av Sumatra 29. desember 1605.
Eparki (andre betydninger)
Eparki har flere betydninger:
Fylkesvei 6510
Fylkesvei 6510 (Fv6510) går mellom Åsbakken og Innset i Rennebu kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 508 (Sør-Trøndelag).
Björlanda
Björlanda er et tettsted i Göteborg kommune i Västra Götalands län i landskapet Bohuslän i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 608 innbyggere.
Hølonda
Hølonda er et sogn og en tidligere kommune i Trøndelag som nå er en del av Melhus kommune. Stedet har et areal på 166,9 km² og ligger i den sørvestlige delen i Melhus kommune. Det bodde 1550 personer der i 2001. Stedet var frem til 1964 en selvstendig kommune i Sør-Trøndelag. Denne kommunen oppstod i 1865, etter at den ble skilt ut fra Melhus. Kommunens administrasjonsenter lå på Korsvegen, et tettsted nord i kommunen. Et annet viktig sted på Hølonda er Gåsbakken, som ligger lengst sør. I 1964, etter nesten 100 år som selvstendig, ble kommunen en del av nye Melhus kommune. Konrad Blokkum var kommunens siste ordfører.
Geografisk kan Hølonda beskrives som ei skogkledd bygd med mange berg og åser som ligger på et høydedrag mellom Gauldalen i øst og Orkdalen i vest. Området stiger fra 149 til 545 moh. og det befinner seg omtrent 65 store og små innsjøer og tjern der. Det geografiske midtpunktet i bygda er Gåslandsgrenda ved Gåslandsvatnet. Stedet grenser til tettsteder som Melhus, Skaun, Orkdal, Meldal, Kvål, Lundamo og Hovin.
Fra jernalderen og til middelalderen var Hølonda et skipreide i Gauldølafylke og på 1800-tallet lå kommunen under Orkedalen fogderi (frem til dennes administrative enhetens avvikling på slutten av århundret). Den første kjente omtale av stedet er i Aslak Bolts jordebok fra 1432. Stedet var tidligere kjent under navnene Høilandet (må ikke forvekslet med Høylandet) og Hølandet, før det i 1931 ble offisielt endret til Hølonda. Det hersker usikkerhet rundt opprinnelsen til navnet, men enkelte navnegranskere mener at første ledd av navnet Hø eller Høi kommer av tørt gress. Det kan med andre ord tyde på at bygda fikk navnet fordi området var særlig skikket til høyavl eller beitemark. Andre har pekt på at det kommer av ordet Hø, som benyttes om høyde, berg, knaus osv. Dette stemmer forholdsvis godt med stedets topografi.
Bygda har fostret flere idrettsutøvere som har markert seg både nasjonalt og internasjonalt. De mest kjente er Oddvar Brå og Toralf Engan. Innenfor områder som forskning og vitenskap kan en nevne sosiologen og bygdeforskeren Reidar Almås.
Innsjøer
Av større innsjøer på stedet kan en fremfor alt nevne Ånøya, som ligger lengst nord på Korsvegen og som er den desidert største. Videre kan en nevne Gaustadvatnet, som ligger ved Korsvegen sentrum, Grøtvatnet, som ligger i nordøst langs Bennavegen, Benna som ligger like nord for Grøtvatnet, Skjeggstadvatnet, som ligger i nordøst (mellom Ånøya og Benna) og Svorksjøen som ligger i sørvest. Sistnevnte har forøvrig ei populær badestrand hvor det ble etablert en campingplass på slutten av 1960-tallet.
Av mindre innsjøer kan en nevne Morsjøen som ligger i nordvest og som bokstavelig talt deles på langs mellom Hølonda og Skaun. Forøvrig går skiløypa Jårakjølen like ved denne sjøen. Ellingsvatnet er en avlang innsjø som ligger i sør, langs Nævsvegen. Langåsvatnet er en avlang innsjø som ligger i sørøst, langs Hølondavegen. Reksåsvatnet er en avlang sjø ligger i vest, langs Jåravegen. Gurisvatnet ligger nordvest på Jåra og like til vest for den ligger Grevsjøen. Gåslandsvatnet ligger midt på Hølonda, nærmere bestemt på et høydedrag sørøst for Korsvegen sentrum. En kan også nevne Hjultjønna, et tjern som ligger i øst, like ved Bennavegen. Denne innsjøen brukes ofte til vannskikjøring og har diverse vannskifasiliteter.
Elver
De største og meste betydningsfulle av elvene på Hølonda er Skolda, Bøvra og Eidåa. Førstnevnte er på Gåsbakken og renner ut i Svorksjøen, mens Bøvra renner gjennom det meste av Jåradalen og munner ut i Gaustadvatnet. Eidåa, som ligger lang nord i bygda, renner fra Gaustadvatnet og ut i Ånøya.
Nordøst i bygda finner man Kvernbekken, som renner fra Skjeggstadvatnet til Ånøya. Sørøst for den ligger Sagbekken som renner fra Grøtvatnet til Benna. Sør for Korsvegen sentrum ligger Gresja, som renner fra Stensettjønna og ut i Gaustadvatnets søndre del. Nordvest i bygda ligger Sætra som renner fra Grevsjøen til Ånøya. I denne elva ligger også restene av et damanlegg som produserte strøm for innbyggerne på Korsvegen fra 1920 til 1954.
Demografi
1960
Folketellingen høsten 1960 viste at det var 1376 personer bosatt i kommunen. Av disse var 649 (47 %) under 30 år og 98 (7,1 %) over 69 år. Befolkningen var fordelt på fem grunnkretser: Eid med 270 innbyggere, Gaustad 341, Krogstad 230, Trotland 371 og Jåren 159.
597 var gift og 722 ugift. 11 personer sto utenfor statskirken. Tall fra 1959 viste at det var 22 fødte og 12 døde, 37 innflyttinger og 24 utflyttinger. Stedet hadde 339 private husholdninger.
619 innbyggere i kommunen var registrert med inntektsgivende arbeid i 1960. Av disse var 287 sysselsatt i jordbruk og skogbruk, 95 i industri, 47 i samferdsel, 24 i forretningsvirksomhet, 61 i tjenesteyting og 3 uoppgitt. I tillegg var 102 formuende eller pensjonister. Gruppen ikke-inntektstakere var på 761 personer. Av disse var 279 registrert som husmødre, 391 var barn og 91 registrert som andre.
2001
I 2001 var 1550 personer bosatt i den tidligere kommunen. Av disse var 606 (39, 1 %) under 30 år og 235 (15,2 %) over 67 år. Befolkningen var fordelt på seks grunnkretser: Eid med 251 innbyggere, Eidsåsen 343, Gaustad 325, Krogstad 214, Trotland 317 og Jåren 100.
Bygda hadde en moderat befolkningsøkning fra 1960 til 2001. Folketallet viste imidlertid en liten nedgang i nesten alle grunnkretser unntagen Eidsåsen, som hadde en betydelige økning. Økningen der hadde sammenheng med at dette var et nyetablert boligområde hvor det var stor byggeaktivitet på 1970- og 1980-tallet.
Historisk oversikt over folketall
Tabellen under viser en historisk oversikt over befolkningsmengden.
Befolkningen inndelt etter grunnkretser og alder, 1960-2001
Året 1960
Året 1970
Året 1980 Året 1990
Oskorei
Oskoreia, ofte forstått og skrevet som Aasgaardsreiden (Åsgårdsreia) eller Asgaardsreien av 1800-tallets nasjonalromantikere, er i norsk folketro et nokså broket følge av urolige døde sjeler. De kommer ridende om natten og spesielt i tiden rundt jul. Reia kalles også Jolereia, Juleskreia eller Imberkulludn i norske dialekter.
Hølonda
Grunnkretser i tall og prosent
Tabellen tar for seg perioden 1960 til 2001.
Oskorei
Farlige vetter eller dauingeånder
Folk som ikke hadde gjort seg helt ferdig til julehøytiden, kunne bli dratt med i følget som vehicula for de mytiske skikkelsene. For å verge seg mot å få plass i den ville ferd, ble det malt tjærekors på dørene for såvel mennesker som for dyr. Sagnene forteller at det kunne gå på helsen løs dersom en kom ut for reia. Hugen eller sjelen til den sovende kunne bli revet med og ført langt avsted.
Hølonda
Kjønnsfordeling
Menn / Kvinner
Fotnoter
<references group='lower-alpha'/>
Oskorei
Definisjoner og bakgrunn
Myten om Oskoreia er knyttet til den gammelgermanske forestillingen om den ville jakt (die wütende Heer, «den rasende hæren»), som ble sluppet løs rundt liminalfasen som oppsto mellom julehelga og nyttårshelga. Et annet navn er derfor Joleskreia eller på samisk joulogadze.
Lederen for reia var i norsk tradisjon Sigurd Svein eller Sigurd Fåvnesbane. I folketroen hevdes det at ei hulder eller ei trollkjerring som ble kalt Guro Rysserova dannet baktroppen i opptoget.
Hølonda
Lokalvalg i perioden 1945–1964
Arbeiderpartiet og Venstre var de partiene som hadde størst oppslutning i denne perioden. Venstre hadde ordføreren i de fleste åra. Bondepartiet hadde også en oppslutning av betydning, mens ellers etablerte partier som Høyre og NKP ikke var representert.
Tabellen under viser hvor stor oppslutning de ulike partiene fikk i perioden 1945-63. Stemmerettsalderen i lokalvalg var denne perioden var 21 år (gjeldende fra 1945) og valg ble holdt hvert fjerde år.
Oskorei
Definisjoner og bakgrunn
En annen mulig forklaring på leddet Osko eller Uske kan være øl-skurd. Det er dermed sannsynlig at sagnet er knyttet til de eldgamle norske karnevalstradisjonene i julehelga (se julebukk).
Ganferd
Gandferd eller gandreið var i norrøn tid og i nordnorsk folketro et hekseritt eller en åsgårdsrei gjennom lufta. Gandferda kunne også forstås som en storm av gjenferd, mens ordet gandreið betegnet selve luftrittet. Ordet gand betød opprinnelig en spiss stav som hekser og trollkjerringer brukte, og det er blitt foreslått at gandferden dermed er ett av opphavene til forestillingen om hekser som rir på sopelimene sine.
Lussireia
Også i lussinatta, årets lengste og farligste og natta før luciadagen, kunne den kvinnelige, uhyggelige vetten Lussi ifølge deler av norsk folketro komme med sitt trollfølge i «lussiferda» eller «lussireia».
Asgardsreia - Black Metal nazi-festival i Ukraina
En festival for nynazister i Ukraina har også tatt navnet Asgardsreia.
Hølonda
Lokalvalg i perioden 1945–1964
Antall representanter for de politiske partiene står oppført i parentes.
Lokalvalg i perioden 1900–1937
Det var valg hvert tredje år i denne perioden (endret til fire år i 1939). Stemmerettalderen var 25 år fra 1898 til 1920, deretter 23 år. Allmenn stemmerett gjaldt kun for menn de første åra. I 1901 fikk kvinner begrenset stemmerett i lokalvalg. Begrensningene var imidlertid såpass sterke at kun halvparten så mange kvinner som menn hadde stemmerett. I 1910 fikk kvinner allmenn stemmerett ved lokalvalg. Til tross for dette var andelen kvinner som stemte ved valg på Hølonda betydelig lavere enn andelen menn. Andelen tok seg kraftig opp i 1913, men til tross for økende deltagelse forble den betydelig lavere enn hos menn en god del år fremover. Dette samsvarer med trendene hos andre herredskommuner i Sør-Trøndelag på den tiden.
UTC+05.30
UTC+05.30 er et belte av tidssoner som ligger fem timer og tretti minutter før standardtiden UTC. I 2008 omfattet UTC+05.30 følgende områder:
Hølonda
Lokalvalg i perioden 1900–1937
Opplysninger om oppslutningen til spesifikke partier og lister er begrenset før 1937. Antall representanter (der det er oppgitt) for de politiske partiene står oppført i parentes.
Samaire Armstrong
Tidlig liv
Armstrong ble født i Tokyo i Japan av skotsk far og italiensk mor. Hennes fornavn, uttalt, er irsk. Hun bodde i Japan i flere år, før hun flyttet til Hawaii, og senere til Sedona i Arizona, der hun vokste opp. Armstrong gikk på universitetet i Arizona, men sluttet tidlig på grunn av at skolens dramaavdeling hadde en politikk på at førsteårsstudentene ikke fikk være involvert i produksjoner. Senere flyttet hun til Los Angeles.
UTC+05.30
Se også
Huso horario
Karlovy Vary (region)
Karlovy Vary (tsjekkisk: Karlovarský kraj) er en administrativ region i Tsjekkia, lokalisert i den vestlige delen av det historiske Böhmen i Tsjekkia. Regionens administrasjonssenter er Karlovy Vary.
Muhammed Khatami
Hojjat ol-Eslam Seyyed Muhammed Khatami (حجت‌الاسلام سید محمد خاتمی, født 29. september 1943 i Ardakan, Yazd provinsen) er en iransk politiker som var den femte presidenten i Iran. Han var president fra 2. august 1997 til 3. august 2005. Han er medlem av det sentrale råde i militante presters samfunn. Khatami ble etterfulgt av Mahmoud Ahmadinejad.
Samaire Armstrong
Karriere
Hennes første store gjennombrudd innen filmskuespill var som en av de to tvillingene «Fratelli» i parodifilmen Not Another Teen Movie. Armstrong hadde også en stadig tilbakevendende rolle i TV-serien Freaks and Geeks, samt gjesteopptredener i Judging Amy, Party of Five, C.S.I.: Crime Scene Investigation, Numb3rs og The X-Files. Hun opptrådte i èn episode av The O.C., og ble bedt om å komme tilbake igjen da flere av seriens fans ba om at hun var med i flere episoder. Hun hadde en tilbakevendende rolle i HBOs TV-serie Entourage.
Muhammed Khatami
Khatamis karriere
Før han tjente som president, hadde Khatami vært en representant i parlamentet fra 1980 til 1982, leder av Kayhan-instituttet, minister for kultur og islamsk rådgivning (1982–1986, og igjen for en ny periode fra 1989 til 24. mai 1992, da han trakk seg), leder for Nasjonalbiblioteket i Iran fra 1992 til 1997 og medlem av øverste råd for kulturrevolusjonen.
Pajusi kommune
Pajusi  er en tidligere landkommune beliggende nordvest i Jõgeva fylke i det østlige Estland. Kommunen hadde cirka 1 480 innbyggere og et areal på om lag 232 km².
Muhammed Khatami
Khatamis karriere
Khatami har bachelor-grad i vestlig filosofi fra Isfahan universitet, men han forlot den akademiske utdannelsen mens han studerte for en mastergrad i pedagogikk ved universitetet i Teheran og reiste til Qom for å fullføre sine tidligere studier i islamsk vitenskap. Han studerte der i syv år og fullførte kursene til beste karakter, Ijtihad. Etter det reiste han til Tyskland for å lede Hamburgs islamske senter, hvor han ble til den iranske revolusjonen.
Pajusi kommune
Kommunens administrasjonssenter lå i byen Kalana med 120 innbyggere. Folketallet i kommunen var fallende.
Samaire Armstrong
Karriere
Mens hun ikke medvirker i filmer, designer Armstrong klær for sitt eget klesmerke som hun kaller NARU. Hun har også opptrådt i musikkvideoer, slik som i Hansons «Penny and Me», og Daniel Powters «Bad Day».
Muhammed Khatami
Khatamis karriere
FN utropte år 2001 til FNs år for dialog mellom sivilisasjoner, etter Khatamis forslag.
I tillegg til sitt morsmål persisk, snakker han også arabisk, engelsk og tysk. Han er gift med Zohreh Sadeghi og har to døtre og en sønn: Leila (født 1975), Narges (født 1981) og Emad (født 1989).
Tiden som president
Khatami ble valgt til president 23. mai 1997 og ble gjenvalgt 8. juni 2001 for en ny periode. Khatami vant hovedsakelig på grunn av stemmer fra kvinnene og ungdommene som stemte på ham fordi han lovet å forbedre statusen til kvinnene og svare på kravene til ungdomsgenerasjonen i Iran.
Khatami er regnet som den første reformist-presidenten i Iran, siden fokuset for hans kampanje var på å styre etter loven, demokrati og inkluderingen av alle iranere i den politiske beslutningsprosessen. Men hans reformpolitikk førte til gjentatte sammenstøt med de konservative islamistene i det iranske styret, som kontrollerte mektige styringsorganisasjoner som vokterrådet hvis medlemmer blir oppnevnt av den øverste leder.
8. april 2005 satt Khatami nær den iranskfødte israelske presidenten Moshe Katsav under begavelsen til pave Johannes Paul II på grunn av alfabetisk orden. Senere hevdet Katsav å ha håndhildt og snakket med Khatami. Det gjør denne hendelsen til den første politiske kontakten mellom Iran og Israel siden diplomatiske bånd ble brutt i 1979. Men etter at han returnerte til Iran, rapporterte landets statskontrollerte media at Khatami benektet på det sterkeste å ha håndhilst og snakket med Katsav.
Etter presidentperioden
Etter presidentperioden har Muhammed Khatami holdt en lav profil. Foran presidentvalget i 2009 var han en stund kandidat til å stille opp mot Mahmoud Ahmadinejad, men han trakk sitt kandidatur til fordel for Mir Hossein Mousavi. En uke etter valget, der svært mange protesterte mot det angivelige valgfusket og drapene på demonstranter skrev Khatami et brev der han tok avstand fra politikken til prestestyret og Mahmoud Ahmadinejad. I brevet skrev han blant annet: "Folket har talt, og vi må respektere det. Regjeringen kan ikke drepe og fengsle folk bare fordi de sier hva de mener".
Karlovy Vary (region)
Distrikter
Regionen er videre delt opp i 3 distrikter (okres):
Gadag (distrikt)
Gadag (kannada: ಗದಗ ಜಿಲ್ಲೆ ) er et distrikt i den indiske delstaten Karnataka. Distriktets hovedstad er Gadag.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,065,235 innbyggere i distriktet, mot 971,835 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 35,65 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 11,95 % i 2011 mot 14,18 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 944 i 2011 mot 952 i 2001.
Svensk grammatikk
Denne artikkelen beskriver grammatikken i svensk.
Substantiv
I svensk finner man to numerus, singular og plural. Svensk regnes for normalt å ha seks pluralbøyninger (deklinasjoner):
Noen ganger slås -er og -r sammen i en og samme pluralbøyning.
Enkelte ord av ikke-svensk opphav bøyes noen ganger eller alltid med en såkalt etymologisk plural, det vil si at man anvender den pluralbøyningen man finner for det aktuelle ordet i dets originalspråk. Det gjelder først og fremst latinske (faktum – fakta) og greske (schema – schemata) låneord, samt i låneord fra språk der -s er en vanlig pluralending, som i engelsk (fan – fans) og i spansk (tortilla – tortillas). For de aller fleste såkalte «s-ord» anbefaler imidlertid Svenska Akademiens ordlista som ofte framholdes som en norm, at man benytter en annen plural enn den fra originalspråket som første alternativ eller som eneste alternativ. Også fra det svenske språkrådet frarådes det å bruke s-plural.
Det finnes også en rekke substantiver i det svenske språket som har uregelmessig bøyning, som f.eks. mus – möss (mus – mus), gås – gäss (gås – gjess) og man – män (mann – menn). Disse ordene tilhørte opprinnelig den fjerde deklinasjonen over, men gjennom i-omlyd har a blitt ä og u har blitt y.
Sam Aaronovitch
Sam Aaronovitch (født 26. desember 1919 i London, død 30. mai 1998) var en britisk økonom og et ledende medlem av Communist Party of Great Britain.
Svensk grammatikk
Genus
I svensk finnes det flere måter å definere genus (kjønn). Det systemet som vanligvis brukes, bygger på hvilke artikler og bestemthetssuffiks ordet knytter til seg.
Sam Aaronovitch
Aaronovitch ble født i East End i London som sønn av jødiske innvandrere. Han publiserte en rekke bøker om britisk politisk økonomi. Aaronovitch arbeidet i South Bank University i 1997. Aaronovitch var gift tre ganger, til Bertha, Kirsten og Lavender. Aaronovitch etterlot seg fem barn blant dem den science fiction-manusforfatteren Ben Aaronovitch, journalist David Aaronovitch og Owen Aaronovitch som arbeidet som skuespiller.
Svensk grammatikk
Genus
I en eldre definisjon er det fire genus: maskulinum, femininum, neutrum og reale. I dette systemet har ordets relasjon til personlige pronomen større betydning.
Kasus
I svensk finnes det to kasus: Grunnform (Nominativ) og Genitiv.
Blant de personlige pronomen finnes det dessuten en objektsform (akkusativ). Se under pronomen for tabell.
Verb
Svenske verb bøyes etter modus og tempus.
Modus
Det finnes tre modus: indikativ, imperativ og konjunktiv. Indikativ, og til en viss grad konjunktiv, bøyes etter tempus.
Infinitiv
Infinitivsmerket i svensk er att
Konjunktiv
Svake verb danner konjunktiv med «skulle» + infinitivet. Sterke verb har egne former i konjunktiv: De sterke verbenes konjuktivformer dannes med den gamle imperfekt-pluralstammen + -e. På den måten heter gå «ginge» i konjunktiv (gå på den gamle imperfekt-pluralis: gingo). Vara (voro) blir vore, bli (blevo) blir bleve osv.
De ovenstående eksemplene er på imperfekt konjunktiv. Man hører sjelden presens konjunktiv i svensk dagligtale, men det hender det blir brukt. Eksempler på presens konjunktiv:
Preteritum
Kalles også Imperfektum.
Personlige pronomen
De personlige pronomen har tre kasus, nominativ, akkusativ og genitiv. For 1. og 2. person er det imidlertid ingen genitivsform. I stedet anvender det svenske språket her possessive pronomen (eiendomspronomen). Legg merke til at akkusativformen brukes også når setningsdelen står i dativ, f.eks. «Jag ger dig boken» («jeg gir deg boken»). På grunn av dette kalles akkusativformen i mange undervisningsbøker for svensk for «objektsform».
Possessive pronomen
De possessive pronomen (eiendomspronomen) uttrykker tilhørighet og bøyes etter genus.
Refleksive pronomen
De refleksive pronomen finnes i en objektsform, sig, og i possessivform, sin, sitt og sina. Refleksive pronomen brukes for å peke tilbake på det tenkte subjektet i setningsdelen.
Jevnfør:
Adjektiv
Adjektiv i attributiv posisjon bøyes etter genus, numerus og bestemthet:, en lång väg, ett långt svar, (flera) långa  vägar/svar, den långa  vägen, det långa svaret, de långa  vägarna/svaren. Etter et genitivattributt eller possessivt pronomen får adjektivet bestemt form, til tross for at substantivet har ubestemt form: min långa väg, Eriks långa svar. For personer av mannskjønn, i entall, kan bestemt form dannes med -e, hvor ellers -a blir brukt: den långe mannen men den långa kvinnan/vägen). Det er en rest av den gamle maskulinbøyninga, og ikke lenger obligatorisk. Av adjektiviske partisipper på -ad og av superlativer på -ast dannes bestemt form alltid med -e, uansett kjønn: den lånade boken, den vackraste kvinnan.
Adjektiv i predikativ posisjon bøyes bare etter genus og numerus, ikke etter bestemthet: En väg är lång, Vägen är lång, Ett svar är långt, Svaret är långt, Vägar/Svar är långa, Vägarna/Svaren är långa.
I komparativ (Se lenger ned) har adjektivene samme former for alle substantiver og posisjoner. Superlativformer i attributiv posisjon bøyes etter bestemthet: den längsta filmen, den fattigaste kvinnan.
Svenske adjektiv gradbøyes (kompareres) i tre ulike grader.
How the West Was Won (Led Zeppelin-album)
How the West Was Won er et konsertalbum fra Led Zeppelin, utgitt i 2003. Albumet består av innspillinger fra bandets konserter i L.A. Forum i Inglewood i California 25. juni 1972 og i Long Beach Arena i Long Beach i California 27. juni 1972.
Disk tre
* Fra Long Beach Arena. ** Fra L.A. Forum.
Unneberg skole
Unneberg skole er en barneskole i Sandefjord. I 2008 hadde skolen cirka 140 elever, fordelt på sju årstrinn.
Historikk
Unneberg skole ble bygget i 1966, og overtok etter From skole som hadde blitt for liten. Etter en avstemning bestemte et flertall at skolen skulle hete From skole, men politikervedtak gjorde at den fikk navnet Unneberg skole.
Unneberg skole har blitt bygget ut en gang etter L97, da kom avdelingen for første klasse og skolefritidsordning. Skolen fikk også et nytt bibliotek som benyttes til skolens fellessamlinger i tillegg til vanlig bibliotek. Unneberg skole var den første skolen i Sandefjord som fikk ballbinge.
Den siste utbyggingen ble ferdigstilt høsten 2008, da skolen fikk nytt ventilasjonsanlegg som krevde et helt nytt tilbygg for aggregatet.
Shenzhen Mawan kullkraftverk
Shenzhen Mawan kullkraftverk (kinesisk Ma Wan betyr «Mother Bay»), også kjent under navnet Shenzhen Xibu kullkraftverk, er et kullkraftverk i havneområdet ved millionbyen Shenzhen i provinsen Guangdong i det sørlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1.800 – 1.840 MW, i 6 blokker av ca. 300 MW hver. Anlegget ble bygd ut av selskapet Shenzhen Energy.
Mysterier med George Gently
Mysterier med George Gently (orig: Inspector George Gently) er en britisk krimserie som har gått sporadisk på BBC One siden 2007. Serien foregår på 1960-tallet og er basert på Inspector Gently-romanene av Alan Hunter. Tittelrollen blir spilt av Martin Shaw. I bøkene foregår handlingen i Norfolk, mens den i TV-serien finner sted i Northumberland og Durham.
I Norge gikk serien på NRK1 fra 2009.
Dronning Margretes vei (Oslo)
Dronning Margretes vei er en vei på Økern i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra en rundkjøring ved Økernveien og først sørøstover parallelt med Ring 3, dernest nordøstover til en rundkjøring ved Standardveien og Selma Ellefsens vei. Veien utgjør en del av riksvei 163. Fra veien til Grenseveien ligger parken Teglverksdammen, åpnet i 2015.
Veien fikk navn i 2010 etter dronning Margrete I. Blant navn som var vurdert før dette, var Ludvig Mariboes vei, men dette forslaget ble avvist bl.a. fordi Mariboe allerede har Mariboes gate oppkalt etter seg. Det hadde også vært søkt å finne en passende gate nær Akershus festning eller sentrumsnært på vestsiden av Akerselva til å oppkalle etter dronning Margrete.
Fylkesvei 715
Fylkesvei 715 (Fv715) går mellom Årgård i Namsos og Ila i Trondheim over Fosenhalvøya. Veiens lengde (unntatt fergestrekningen) er 176,7 km.
Den tar av fra riksvei 706 i Ilsvika i Trondheim og går vestover langs sørsiden av Trondheimsfjorden til Flakk hvor det går ferge til Rørvik i Indre Fosen. Derfra går veien en mils vei mot nordøst langs nordsiden av Trondheimsfjorden til Vanvikan før veien går nordover Fosen gjennom Skaugdalen og Haugsdalen i Indre Fosen, og videre gjennom Åfjord, Åfjord og Osen. Fra Osen går veien østover til den møter fylkesvei 17 i Namsos.
Shenzhen Øst kullkraftverk
Shenzhen Øst kullkraftverk er et kullkraftverk i havneområdet ved millionbyen Shenzhen i provinsen Guangdong i det sørlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1170 MW. Anlegget ble bygd ut av selskapet Shenzhen Energy.
Fylkesvei 715
Historikk
Veien mellom Mælan i Stjørna og Årnes i Åfjord ble åpnet i 1950. Veien mellom Rødsjø og Olsøy i Skaugdalen ble åpnet på midten av 1960-tallet. Den nyeste delen av veien er strekninga Brattjer-Sundet i Osen. Den delen sto ferdig i 1978. Da fikk Rv724 Sundet-Fossli vegnummer Rv715.
Den 31. januar 2006 ble Arnevik bru revet vekk av flommen. En person omkom da bilen han kjørte havna i elva. 9. februar ble ei provisorisk bru åpnet og ei ny bru ble innviet i desember 2007.
Fylkesvei 715 i Osen mellom Sundet og kommunegrensen ved Vikvatnet er del av Nordfosen veimiljø. 21. desember 2009 kunngjorde riksantikvaren at Nordfosen veimiljø blir fredet.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei. Da Nordre avlastningsvei ble åpnet den 27. mai 2010 ble strekningen mellom Tonstad og Stavne overført til riksvei 706, strekningen mellom Ila og Prinsens gate ble overført til fylkesvei 812. Osloveien mellom Ila og Stavne har senere blitt kommunal vei.
En ny vei mellom Olsøy og Keiserås hadde byggestart mai 2011, den ble satt i trafikk 19. november 2015.
En kulvert under veien ved Øvre Vikvatnet kollapset i april 2016 og skapte vanskeligheter i Roan kommune.
Planer
Det foreslås en flytebru mellom Rørvik og Flakk. Fjorden er 7 km bred og 500 meter dyp her.