cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
HELP Forsikring
HELP Forsikring endret navn fra Forbrukerforsikring (etablert 2000) i 2005 da selskapet fikk konsesjon som forsikringsselskap og Johan Dolven tok over som daglig leder. Han leder i dag selskapet sammen med Kristin Hjelmeseth (økonomidirektør), Tore Strandbakken (juridisk direktør), Sven G. Henriksen (salgsdirektør), Odd Egil Ørslien (direktør forretningsutvikling) og Dag Are Børresen (kommunikasjonsdirektør). Selskapet er heleid av tyske ARAG siden 2013.
William X. Kienzle
I 1974 giftet Kienzle seg med Javan Herman Andrews, en journalist fra Detroit Free Press.
Kienzle skrev 24 kriminalromaner der hovedskikkelsen er «Father Robert Koesler», en katolsk prest som virker som detektiv. En av hans mest kjente romaner er The Rosary Murders (1978), som ble til en kinofilm i 1987 med Donald Sutherland som fader Robert Koesler. Handlingene i bøkene finner sted helt eller delvis i Detroit.
Bøker
Hans enke, Javan Kienzle, utgav en biografi om ham i 2003: «Judged by Love».
Ektoderm
Ektoderm er ytterhuden på et dyr. Den dannes fra det ytre cellelaget i en gastrula. Foruten huden vil ektoderm også ingå i nervesystemet ved at epiblastceller foldes inn i fosteret etter gastrulasjonen. Differensieres til overflateektoderm (epidermis) og neuralepitel (nevroner, gliaceller, neural crest cells og ependyma i sentralnervesystemet).
Med unntak av de delene som ender opp som deler av nervesystemet, vil ektodermen bli liggende som et tynt lag utenpå organismen under fosterutviklingen. Disse cellene ender opp som hudskjelettet og den levende huden under hos leddyr og som overhuden hos virveldyr. Underhuden dannes derimot av mesodermen. Ektodermen danner også slimhinnene i munnen, anus, innsiden av nesebor, svertekjertler, hår, negler og tannemalje.
Caymanøyene under Sommer-OL 1988
Caymanøyene under Sommer-OL 1988. Åtte sportsutøvere fra Caymanøyene deltok i to sporter under Sommer-OL 1988 i Seoul. Det var tredje gangen Caymanøyene deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer.
Fylkesvei 3530
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 140 (Aust-Agder).
Agnieszka
Agnieszka er en polsk form av kvinnenavnet Agnes som er en latinsk form av det greske navnet Hagne (‘Αγνη). Navnet kommer av det greske ordet hagnos (‘αγνος) som betyr «kyskhet».
Utbredelse
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til fornavnet Agnieszka i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Petter Nome
Petter Nome (født 1954) er en norsk næringslivsleder, journalist og programleder. Han jobbet i NRK Fjernsynet i over 30 år. Han var deretter direktør og senere rådgiver for Bryggeri- og drikkevareforeningen.
Biografi
Nome er født i Kristiansand, men flyttet til Oslo i ung alder. På 1970-tallet begynte han å studere ved Universitetet i Oslo og kom så langt som til mellomfag i kriminologi (1979).
I sine yngre år arbeidet Nome både som trikkekonduktør, industriarbeider og sjømann. I 1978 ble han journalist i Arbeiderbladet, deretter var han en av de som var med å starte Radio Oslo, en av de første nærradiostasjonenen i Norge.
I 1984 begynte Nome i NRK. Et av sine tidligste oppdrag var som programleder for siste sesong av ungdomsprogrammet Zikk-Zakk. Et annet program han hadde ansvar for var Zting (sammen med Anne Grete Preus) som gikk i 1985. Samme år var han norsk programvert for den direktesendte internasjonale konserten Live Aid, som ble kringkastet verden over i ett sammenhengende døgn.
I NRK har han i det vesentlige arbeidet som programleder for ulike underholdningsprogrammer og ungdomsprogrammer, men han hadde også oppdrag i nyhetsavdelingen (det meste av tiden som frilanser). I 1987 var han med å lage den halvdokumentariske serien Året 2048, som tok for seg problemer knyttet til ozonlaget og drivhuseffekten.
Rudolph Dirks
Rudolph Dirks (født 26. februar 1877 i Heide, død 20. april 1968 i New York) var en tysk-amerikansk tegneserieskaper, og kjent som opphavmannen til Knoll og Tott (The Katzenjammer Kids). Han ble født i byen Heide i Ditmarsken i Schleswig-Holstein, og utvandret, sammen med Morthen Greitsh, fra Schleswig-Holstein til Chicago i USA i en alder av syv år. I 1894 solgte han allerede tegneserier til diverse magasiner, og i 1897 ble han ansatt i The New York Times. Redaktøren som ansatte Dirks håpet at Dirks kunne nå samme høyder som Richard Outcaults The Yellow Kid hadde nådd i New York World. Dirks skapte serien Knoll og Tott, en av de første seriene som hadde faste karakterer. Den var også tidlig ute med snakkebobler, og benyttet mye tysk slang.
Petter Nome
Biografi
I 2003 skapte han debatt i NRKs ledelse da han startet en kampanje mot USAs planlagte angrep på Irak. Engasjementet skapte en viss uro i NRKs ledelse og konsekvensene ble at han ble vraket som programleder for Sommeråpent. Han sluttet derfor i NRK og ble kort tid etter ansatt som kommunikasjonsjef i Flyktninghjelpen. I 2006 kom han tilbake til NRK hvor han blant annet var programlederne Frokost-TV i noen år før han i 2009 gikk til i stillingen som direktør for Bryggeri- og drikkevareforeningen. Denne stillingen hadde han i nesten ti år før han gikk over til stillingen som rådgiver for samme organisasjon.
Personlige forhold
Nome ble gift i 2009 med Hilde Hummelvoll. Han har tre barn fra et tidligere ekteskap.
Renée Colliard
Renée Colliard (født 24. desember 1933, død 15. desember 2022) var en sveitsisk alpinist. Hun debuterte på det sveitsiske alpinlandslaget under OL 1956 i Cortina d'Ampezzo.
Med startnummer 1 kjørte hun raskest av samtlige deltakere i begge omganger, og sikret seg en overraskende gullmedalje.
NM på skøyter, sprint for herrer
NM på skøyter, sprint for herrer er et norgesmesterskap i hurtigløp på skøyter, sprint, som har blitt arrangert årlig siden 1970. Det ble vedtatt innført på Skøytetinget den 7. september 1969 på Grand Hotel, Kongsberg.
Det enkelte mesterskapet arrangeres over to påfølgende dager. Hvor det gås to 500 metere og to 1 000 metere med en 500 m og en 1 000 m hver dag. Fra og med 1987 er det løperen med lavest poengsum som blir mester. Fra 1970 til og med 1986 var det løperen som vant minimum tre distanser, eventuelt den som fikk lavest poengsum, som ble mester.
Oversikt over mestere
Utøvere med minst ett mesterskap er med på oversikten. Oppdatert pêr NM 2019.
Oversikt over medaljevinnere etter klubb
Klubber med løpere med minst ett mesterskap er med på oversikten. Oppdatert pêr NM 2019.
Nye medier
Nye medier er en beskrivelse av former for elektronisk kommunikasjon som er tilgjengeliggjort gjennom datateknologi. Nye medier skiller seg fra tradisjonelle media, som hovedsakelig er papirbaserte medier som aviser, magasiner og enveiskommuniserende radio og TV. Det som skiller de nye mediene fra de tradisjonelle er de nye medienes muligheter for å tilføre interaktivitet, som gjør det mulig for publikum å delta i en dialog. Nye medier bruker Internett som kommunikasjonskanal mellom avsender og publikum.
Branicki-palasset
Branicki-palasset (polsk Pałac Branickich) er det fremste av tre palasser reist av Branicki-familien i Warszawa. Det ble bygd i nærheten av Kongeslottet, og var en av de rikeste magnatresidenser i hovedstaden. Palasset ligger i dag ved Miodowa-gaten 6.
Historie
Den opprinnelige bygningen som stod der palasset befinner seg i dag i den første halvdel av 1600-tallet var Sapieha-familiens herregård. I det 18. århundre ble gården kjøpt av Stefan Mikołaj Branicki.
Palasset ble reist i rokokkostil på 1740-tallet til storhetman Jan Klemens Branicki etter tegninger av Jan Zygmunt Deybel, i samarbeid med Jan Henryk Klemm, Jakub Fontana og Jan Chryzostom Redler, inspirert av samtidens franske palasser. Palasset var da kjent som «Fru Krakowskas palass», etter kallenavnet til hetmanens kone Izabela Poniatowska, søsteren til kong Stanisław August Poniatowski. I 1804 solgte hun palasset til Niemojewski-familien. I 1817 gikk det derimot over til Stanisław Sołtyk. Palasset ble ombygd flere ganger på 1800-tallet, og ble i stor grad ødelagt av tyskerne under andre verdenskrig. Etter krigen ble Branicki-palasset gjenoppbygd i årene 1947–1953, på grunnlag av et maleri av Bernardo Belotto.
Bleeding Me
«Bleeding Me» er en sang av det amerikanske Trash/Heavy Metal bandet Metallica, fra deres sjette studioalbum Load.
Sang
Sangen er med fra Metallicas konsertalbum S&M fra 1999.
Armand Coidelle
Armand Coidelle var en fransk turner. Han representerte klubben The Nantes one i Nantes.
Klarsyn
Klarsyn, også kalt synskhet eller clairvoyance (fransk for klart syn), er en hevdet evne til å innhente opplysninger om gjenstander, personer, steder og hendelser i nåtid, fortid og framtid gjennom ekstrasensorisk persepsjon (ESP), oppfattelse utenom de kjente sansene.
Klarsynte kan komme med spådommer ved hjelp av prekognisjon (framsyn og forutanelser). Andre forsøker å finne tapte ting og savnede personer gjennom syn og fornemmelser. Flere synske gir empatiske råd og tilbyr sjelesorg og karakteranalyser basert på sin klarsynthet. Noen utøver i tillegg healing (helbreding) som alternativ behandling, og enkelte hevder at de kan oppnå kontakt med avdødes ånder og arbeider som spiritistiske medier.
Det er ingen vitenskapelige bevis for at klarsynthet fungerer, og vitenskapen forklarer klarsyn med at klarsynte foretar kvalifiserte gjetninger på grunnlag av allerede tilgjengelig informasjon. Det forekommer også svindel for å tjene penger. Parapsykologi, som omfatter studiet av synskhet og andre overnaturlige fenomener, regnes i dag som en pseudovitenskap.
Klarsynthet og liknende evner kan omtales som en «sjette sans» utenom de fem vanlige.
Typer
Klarsynte evner kan sikte til ulike måter å motta informasjon på, som:
Vitenskapelig forklaring
Klarsynthet har aldri blitt påvist vitenskapelig, og i kontrollerte tester har påstått synske personer vist seg å ikke treffe bedre enn ren gjetning. Overnaturlig tankelesing, spådomsevner og liknende kan særlig forklares som cold reading av enkeltpersoner, det vil si som en generell tolkning av utsagn og andre signaler i møte med mennesker. Også den psykologiske virkningen av tilfeldige sammentreff og vage, ofte mangetydige budskap fra overbevisende personer kan gi inntrykk av større treffsikkerhet i syner og fornemmelser enn det i virkeligheten er.
Synske kan ha sterk intuisjon og et følelsesliv med uvanlige opplevelser i form av visjoner, våkendrømmer og kreative tanker som kan være vanskelig å forstå. I 1981 definerte de to amerikanske psykiaterne Sheryl C. Wilson og Theodore X. Barber fantasy prone personality (FPP) som en tilstand hvor en person ikke klarer å skille mellom fantasi og virkelighet. FPP er en foreslått årsak til hvorfor noen mennesker kan oppfatte seg selv som klarsynte.
Aerocar
Aerocar (ofte kalt Taylor Aerocar) var en amerikansk flybil designet og bygget av Moulton Taylor i 1949. Det er den mest vellykkede, og sannsynligvis også mest kjente, «flybilen» som noen sinne har blitt bygget. Den kunne gjøres fly-klar på fem minutter, ved å montere propell og vinger.
Klarsyn
Vitenskapelig forklaring
I kriminalsaker kan politiet utsettes for tips fra klarsynte, og det har blitt spilt inn tilsynelatende dokumentariske underholdningsserier for fjernsyn, som Fornemmelse for mord, der uløste drapsgåter har blitt forsøkt løst av klarsynte. I norsk sammenheng har ingen slike tips oppklart drapssaker. En annen populær serie i norsk fjernsyn der synske personer opptrer, er TVNorges Åndenes makt.
Aerocar
På veien var vingene og haleroret designet for å bli tauet bak kjøretøyet. Aerocar kunne kjøre i opp til 100 km/t, og ha en flyhastighet på 180 km/t.
FAA-godkjennelse ble gitt i 1956, og Taylor gjorde en avtale med selskapet Ling-Temco-Vought om serieproduksjon på den betingelse at han kunne skaffe 500 bestillinger. Planene om produksjon ble droppet da han kun klarte å skaffe halvparten så mange kjøpere, og kun seks eksemplarer ble bygget. En av disse er fortsatt flydyktig, og i tillegg eksisterer det ett eksemplar som ble bygget om til verdens eneste Aerocar III.
De seks modellene
Det ble bygget fire Aerocar I, én Aerocar II og én Aerocar I som ble bygget om til en Aerocar III.
N4994P
N4994P (1949, opprinnelig N311214) er gul med sølvgrå vinger, og var den første Aerocar-modellen. Den befinner seg i museet EAA AirVenture Museum.
Klarsyn
Rettssaker
I 2004 vakte det sterke reaksjoner etter at en påstått klarsynt i programmet Fornemmelse for mord navnga en person hun mente sto bak drap. Politiet sjekket personen opp mot saken, og opplysningene viste seg å være oppspinn. I flere kjente forsvinningssaker har klarsynte ofte kommet med svært sprikende teorier om hva som har skjedd, og det kan bli en ekstra belastning for pårørende å måtte forholde seg til disse.
Aerocar
N101D
N101D (1954) eies av en mann i Wyoming, USA.
N102D
N102D (1960) er gul og blå. Dette var den siste Aerocar som ble bygget, og er den eneste som fortsatt er flydyktig. Den eies av Ed Sweeney, og var tidligere eid av skuespiller Bob Cummings.
Inspirert av denne jobber Ed Sweeney nå med utviklingen av Aerocar 2000 gjennom sitt Aerocar-selskap.
Klarsyn
Kjente klarsynte
På samme vis har en rekke personer selv hevdet å være synske, eller blitt ansett av andre å ha slike evner. Det gjelder religiøse profeter, astrologer, mystikere og sjamaner i gammel tid såvel som lokale klarsynte og internasjonale kjendiser innen moderne okkultisme, alternativ nyreligiøsitet og kommersiell overtro.
Aerocar
N103D
N103D (1956) er rød med røde vinger. Dette eksemplaret har blitt eid av et par i Colorado i 25 år, og ble lagt ut for salg i september 2006 med en startpris på 3.5 millioner amerikanske dollar. Dette eksemplaret ble en gang fløyet av Fidel Castros bror, Raul Castro, da det gikk tom for bensin og ble skadet under nødlandingen. Det har også blitt benyttet til trafikkovervåkning for en radiostasjon. Dette eksemplaret fløy sist i 1977, og er ikke lenger flydyktig.
Klarsyn
Eksterne lenker
Klarsyn
Aerocar
N107D (Aerocar II)
N107D (1966) er av typen Aerocar II. Det kan ikke kjøres på veien, men er basert på det opprinnelige Aerocar-designet. Kun ett eneste eksemplar ble bygget, og det eies av en mann i Colorado.
N4345F (Aerocar III)
Dette eksemplaret er rødt med sølvgrå vinger, og var Moulton Taylors siste forsøk på en fly-bil. Det startet sitt liv som en av de opprinnelige Aerocar-modellene, men Taylor kjøpte det tilbake fra en kunde etter at det hadde blitt skadet i en ulykke. Deretter ombygget han det til Aerocar III. Taylor klarte med dette å fange interesse fra Ford, men det ble ingen produksjon. Prototypen er nå utstilt på et flymuseum i Seattle.
Springen
Springen er et vanlig navn på en vannkran. Man finner det også igjen i uttrykket springvann.
Om bord
I maritim sammenheng er springen en ståltrosse med fast løkke, som legges langsmed skipssiden og festes enten helt foran eller akter. Den brukes når skipet skal forlate kaien, ved at skipet først setter motorkraft i motsatt retning av den som skal til for å holde kurs mot åpnere farvann. Springen er lagt slik at den ligger an langs skipets kurve og strammes. Kraften vil da dreie enten for- eller akterstavnen ut fra kaien. Når motoren da settes inn i fartsretningen, har skipet fått en skrå kurs ut fra kaien, springen blir slakk, og kan tas ombord – og skipssiden blir skånt for store malingavskrapninger.
Mange nyere skip bruker sidethrustere i stedet.
Springen er også navnet på bøyningen av dekket på et skip. Skip konstrueres slik at de er lavest midtskips og stiger mot begge stevner. Dersom et skip for eksempel har sterkt buet dekkslinje, heter det at skipet har kraftig spring.
Zhou Xuan
Zhou Xuan (kinesisk: 周璇, pinyin: Zhōu Xuán, Wade-Giles: Chou Hsuan; født 1. august 1918 i Changzhou i Jiangsu i Kina, død 22. september 1957 i Shanghai) var en populær  kinesisk shidaiqu  sangerske og filmskuespillerinne. På 1940-tallet var hun blitt kjent som en av de syv store sangstjerner, og var formodentlig den best kjente av de syv. Hun hadde samtidig en filmkarriere frem til 1953.
Liv og virke
Zhou ble født Su Pu (蘇璞) og ble adskilt fra sine naturlige foreldre i ung alder og oppdratt av adoptivforeldre. Hun lette hele sitt voksne liv etter sine biologiske foreldre, men uten hell. Først etter hennes død kom opplysningene om hvem de var frem.
Da hun var 13 år tok hun scenenavnet Zhou Xuan.
Zhou ble medlem av Bright Moonlight Song and Dance Troupe i Shanghai i 1932. Hun startet med skuespill i 1935, og fikk sitt gjennombrudd i filmen Street Angel (1937). Hun fikk tilnavnet gullstemmen etter en sangkonkurranse i Shanghai der hun kom på annenplass. Zhou ble raskt den mest kjente sangerinne av populærmusikk i denne grammofonmusikkens gullalder i Kina, og forble det frem til sin død på grunn ikke bare av sitt talent, men også hennes karakteristiske og ømme stemme.
Etter filmen «Nights of Shanghai» (夜上海), kom en tid da Zhou tilbrakte flere år inn og ut av sinnssykehus. Hun levde et ustabilt og ulykkelig liv preget av feilslåtte ekteskap, barn utenfor ekteskap og selvmordsforsøk.
Hun var med i hele 43 filmer. Den hun skattet mest var Street Angel (馬路天使), med de to karakteristiske sangene «Four Seasons Song» (四季歌) og «The Wandering Songstress» (天涯歌女).
Den dominikanske republikk under Sommer-OL 1988
Den dominikanske republikk under Sommer-OL 1988. Seksten sportsutøvere, femten menn og en kvinne fra Den dominikanske republikk deltok i fem sporter, friidrett, boksing, judo, bordtennis og vektløfting i Sommer-OL 1988 i Seoul. De vant ingen medaljer.
Myślewice-palasset
Myślewice-palasset (polsk Pałac Myślewicki) er et klassisistisk palass i Łazienki-parken i Warszawa. Det ble bygd av Stanisław August Poniatowski i årene 1775–1779 etter tegninger av Domenico Merlini. Navnet kommer fra landsbyen Myślewice.
Bygningens hovedkorpus er tre etasjer høy med to kvartsirkulære sidefløyer. Fasaden prydes av en enorm concha med skulpturer av Giacomo Monaldi som fremstiller Zefir og Flora. De lett konkave takene knytter an til datidens populære kinesiske mønstre. Til å begynne med var palasset bebodd av kongelige hoffmedlemmer, senere ble det overtatt av prins Józef Poniatowski. I kartusjen over inngangen finnes initialene hans. Palasset ble ikke skadd under andre verdenskrig.
Den 15. september 1958 ble det første møtet mellom ambassadørene fra USA og Folkerepublikken Kina holdt i palasset som et forsøk på å etablere kontakt mellom de to landene.
Goppa-kode
Innenfor algebraisk geometri i matematikken er en Goppa-kode definert som bildet til avbildningen \phi gitt på følgende måte: La q være en primtallspotens og X en ikke-singulær, projektiv kurve definert over og med minst ett -rasjonalt punkt. La være -rasjonale punkter på X og la G være en -rasjonal divisor på X med støtte disjunkt fra. Vi definerer da ved. Hvis vi definerer divisoren, betegner vi gjerne koden ved C(D,G).
Dimensjonen k til en kode C(D,G) er gitt ved, og minimumsdistansen d er gitt ved. Disse resultatene finner man lett ved hjelp av Riemann–Roch-teoremet.
Goppa-koden ble først konstruert i 1981 av V.D. Goppa.
Bruk av Goppa-koder
Goppa-koder ble brukt da den asymptotiske Gilbert–Varshamov-begrensningen (1950) ble forbedret av Tsfasman, Vladut og Zink i 1982. Her ble en uendelig følge av ikke-singulære, projektive kurver med et stort antall -rasjonale punkter definert, og en Goppa-kode ble definert på hver kurve slik at lengden på Goppa-kodene var lik antallet -rasjonale punkter på kurvene.
I senere tid har flere kodeteoretikere jobbet med å definere koder ved hjelp av algebraiske kurver med metoder inspirert av Goppas konstruksjon.
Generaliseringer av Goppa-koder
I 1999 definerte Xing, Niederreiter og Lam en generalisering av Goppa-kodene. La X være en ikke-singulær, projektiv kurve definert over og  være lukkede punkter på X. Sett. Hvis slik at, da er. La n_i og d_i være positive heltall for i=1,\dots,s slik at det eksisterer en -lineær kode for hver i=1,\dots,s, og definér en isomorfisme for hver i=1,\dots,s. La G være en -rasjonal divisor med støtte disjunkt fra, og sett. Xing, Niederreiter og Lams kode er da definert som bildet til avbildningen gitt ved.
Koden til Xing, Niederreiter og Lam har gitt en del forbedringer av parametrene til enkeltkodene, men har ennå ikke gitt noen forbedringer når det gjelder asymptotiske begrensninger.
Andre naturlige generaliseringer av Goppa-koder er å bruke varieteter fra algebraisk geometri som ikke nødvendigvis er kurver.
Ibrahim Ferrer
Ibrahim Ferrer (født 20. februar 1927 i Santiago de Cuba, død 6. august 2005 i Havanna ) var en cubansk musiker som ble internasjonale stjerne som frontfigur i Buena Vista Social Club. I de siste årene satset han også på en solokarriere. Ferrer var på 1950- og 1960-tallet en kjent salsasanger, men var praktisk talt ukjent utenfor Cuba inntil suksessen med Buena Vista Social Club i 1997, der hans talent som bolerosanger kom til sin rett. I Norge opptrådte han på Moldejazz i 2000 og 2003. Før suksessen med Buena Vista Social Club (innledet av Ry Cooder) livnærte Ferrer seg som skopusser og pensjonist. Han vant en amerikansk grammy og to latinamerikanske.
Nekrologene beskriver ham som en høy, distingvert, vennlig og livlig person som sang på en elegant og avslappet måte.
Kinesisk Taipei under Sommer-OL 2000
Kinesisk Taipei under Sommer-OL 2000. 55 sportsutøvere, 34 kvinner og 21 menn fra Taiwan deltok i fjorten grener under Sommer-OL 2000 i Sydney. Det var femte gangen sportsutøvere fra Taiwan konkurrerte for Kinesisk Taipei i et sommer-OL. De kom på 58.-plass på den uoffisielle medaljestatistikken med en sølv- og fire bronsemedaljer.
Imhotep
Imhotep (også transkribert som Immutef, Im-hotep, eller Ii-em-Hotep; kalt for Imuthes (Ἰμούθης) av grekerne; gammelegyptisk: ỉỉ-m-ḥtp, *jā-im-ḥātap, «den som kommer i fred er med fred») var en egyptisk universalgeni, som tjenestegjorde tredje dynastis kong Djoser som kansler for farao og som yppersteprest for solguden Ra ved Heliopolis. Han betraktes som den eldste kjente arkitekt, ingeniør og lege i historien, skjønt det var to andre egyptiske personer som er identifisert som leger, Hesire (Hesi-Ra) og Merit-Ptah, som levde på omtrent samme tid. Den komplette listen over hans høytidelige titler var:
Han var en av kun få ikke-kongelige som noen gang ble opphøyd til guddommelig status etter sin død. Senteret for hans kult var Memfis. Fra første mellomperiode og framover ble Imhotep også æret som en poet og filosof. Hans kjente uttalelser ble referert til i dikt: «Jeg har hørt ordene til Imhotep og Hordedef med de foredragsholder som snakker mye.» Han er best kjent som arkitekten bak den første «ekte» egyptiske pyramide – Djosers trinnpyramide i Sakkara. Det menes å være Imhoteps planer for pyramidebygning som har inspirert og vært anvendt for alle senere oppførelser av pyramider i det gamle Egypt (herunder de nok mest kjente pyramidene i Giza utenfor dagens moderne Kairo).
Lokaliseringen av Imhoteps selvkonstrerte grav var godt skjult fra den var ferdigbygd og dens levninger er ukjent, til tross for mange anstrengelser på å finne den. De fleste egyptologer antar at den er skjult et sted ved Saqqara.
Fødselsmyte
I henhold til myten var Imhoteps mor en dødelige ved navn Kheredu-ankh, opphøyd senere til semi-guddommelig status ved å hevde at hun var datter av guden Banebdjedet. Alternativt, siden Imhotep var kjent som «Sønn av Ptah», ble det tidvis hevdet at hans mor var Sekhmet, skytsgudinnen av Øvre Egypt ved at hun var gift med Ptah. Ifølge en annen fortelling, kan hans far ha vært en arkitekt ved navn Kanofer.
Inskripsjoner
Imhoteps historiske autentisitet er bekreftet av to samtidige inskripsjoner som ble gjort i løpet av hans levetid på sokkelen til en av Djosers statuer (Cairo JE 49889) og også av en graffiti på den ytre muren av Sekhemkhets trappepyramide. Den siste inskripsjonen antyder at Imhotep overlevde Djoser med noen få år og fortsatte å tjene den neste farao, Sekhemkhet, og byggingen av hans pyramide, men arbeidet ble oppgitt grunnet denne herskerens korte styre.
Hungerstelen i Øvre Egypt, som er datert til Ptolemeerdynastiet, har en inskripsjon som inneholder en legende om en hunger som varte i sju år fra tiden til Djoser. Imhotep er kreditert for å ha fått slutt på sulten. En av hans prester forklarte for kongen forbindelsen mellom guden Khnum og framveksten av Nilen. Kongen hadde deretter en drøm hvor Nilguden snakket til ham og lovte å få slutt på tørken.
Biografisk papyrus
En demotisk papyrus fra det oldtidsegyptiske tempelet i Tebtunis, datert til 100-tallet e.Kr., har bevart en lengre fortelling om Imhotep. Kong Djoser har en framtredende rolle i fortellingen, som også nevner Imhoteps påståtte familie; hans far guden Ptah, hans mor Khereduankh, og hans lillesøster Renpetneferet. Ved et tidspunkt begjærte Djoser den unge Renpetneferet, og Imhotep forkledde seg for å forsøke å redde henne. Teksten refererer også til kongegraven til Djoser. En anakronistisk detalj er slaget mellom hærene til egypterne og assyrerne hvor Imhotep bekjempet en assyrisk trollkvinne i en magiduell.
Arkitektur og ingeniørkunst
Imhotep var en av kong Djosers fremste myndighetspersoner. Egyptologer har tilskrevet ham ansvaret for den tekniske utformingen av Djoserpyramiden, en trappepyramide ved Saqqara fra tidsrommet 2630–2611 f.Kr. Han kan også ha vært ansvarlig for den første kjente bruken av søyler av stein som understøttelse av en bygning. Til tross for senere attestasjoner, har det ikke blitt funnet vitnemål for at de faraoniske egyptere selv aldri kreditert Imhotep for utformingen av trappepyramiden eller oppfinnelsen av steinarkitekturen, og at dette gjenspeiler moderne tids tilskrivelse av et renessansegeni som opphavsmann; ettertiden framstilt Imhotep som «egypternes Leonardo.» Som en opphavsmann til den egyptiske kulturen varte det idealiserte framstillingen av Imhotep til godt inn i ptolemeerisk tid. Den egyptiske historikeren Manetho krediterte ham i sitt verk Aigyptiaka for å ha oppfunnet bygging med tilhogd stein under kong Djoser, men han var faktisk ikke den første som bygde med stein. Vegger, gulv, overliggere og sidekarmer av stein hadde blitt gjort sporadisk under arkaisk tid, skjønt det er riktig at konstruksjonen av et bygg i størrelsen av en trappepyramide gjort helt i tilhogd stein hadde ikke blitt gjort tidligere. Før Djosers tid ble faraoene gravlagt mastabagraver.
Medisin
Imhotep har blitt beskrevet som en betydelig figur innen oldtidens egyptiske medisin, og fremmet særskilt av James Breasted som forfatter av en medisinsk avhandling som er bemerkelsesverdig for å være blottet for magisk tenking og besvergelser: den såkalte Edwin Smith-papyrusen (navngitt etter en forhandler på 1800-tallet) som inneholdt anatomiske observasjoner, sykdommer, og behandlinger. Den bevarte kopien av papyrusen ble antagelig skrevet en gang rundt 1700 f.Kr. men kan igjen være en kopi av tekster skrevet rundt et tusen år tidligere. Imidlertid er tilskrivelsen av forfatterskapet spekulativ. Egyptologen James Peter Allen uttalte at «Grekerne likestilte ham med deres egen gud for medisin, Asklepios, skjønt ironisk nok er det ingen bevis for at Imhotep selv var en lege.» Ikke desto mindre beskrev den kanadiske legen, William Osler, Imhotep som den virkelige «medisinens far», og som «den første legefigur som står klart ut fra antikkens tåke.»
Opphøyd til gud
Av detaljer om hans liv har svært lite overlevd, bortsett fra tallrike statuer og statuetter. En del av dem viser ham som en ordinær mann som er enkelt kledd. Andre viser ham som en vismann sittende på en stol med rull papyrus på knærne eller under en arm. Langt senere, etter at han ble erklært som en gud, viste hans statuer en gud med skjegg, stående, og bærende på et septer og et ankh-symbol. Imhoteps berømmelse i tusener år etter hans død var ble minnet ved at skriverne skvettet noe noen dråper med vann til hans minne før de begynte å blande deres blekk.
Fylkesvei 3516
Fylkesvei 3516 går mellom Haugereid og Helleheia i Arendal kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 133 (Aust-Agder).
Rakel Rummelfiold
Sibyll Trelawney Figuren der Harry-Potter-Romane Sybill Trelawney Hogwarts staff Sybill Trelawney Sibylle Trelawney Sybill Trelawney Sybill Trelawney Sibilla Cooman Sybill Trelawney Sybill Trelawney Sybilla Zwamdrift シビル・トレローニー Сивилла Трелони Luettelo Harry Potter -sarjan sivuhenkilöistä Sibylla Trelawney 西碧·崔老妮
Alexandre Dumas
Alexandre Dumas den eldre (fransk: père), fødselsnavnet var Dumas Davy de la Pailleterie, (født 24. juli 1802, død 5. desember 1870) var en fransk forfatter av utallige spenningsromaner. Til sammen utgjør hans samlede verker rundt 100 000 sider.
Alexandre Dumas den eldre er mest kjent for sine tallrike romaner og eventyr som har gjort ham til den mest leste franske forfatteren i verden, oversatt til mer enn 100 språk. Mange av hans spenningsromaner, som Greven av Monte Cristo og romanene om De tre musketerer, gikk først som føljetonger, et fransk fenomen som senere ble vanlig i resten av verden. Mange av hans romaner har blitt filmatisert gjentatte ganger på 1900-tallet. Dumas' siste roman, Le Chevalier de Sainte-Hermine, ble etterlatt uferdig ved hans død, men ble siden fullført av en forsker og utgitt i 2005. Den ble en bestselger og utgitt på engelsk i 2008 som The Last Cavalier.
Dumas skrev også skuespill, artikler for magasiner og tidsskrifter, og han var en høyt profilert korrespondent og reiseskildringer. Dumas begynte sin karriere som dramatiker, og hadde suksess fra det første. På 1840-tallet grunnla han teateret Théâtre Historique i Paris.
Dumas aner gjorde at han ble omtalt som en kvadron. Hans far, general Thomas-Alexandre Dumas, var mulatt, født på Haiti av en mor som var slave av afrikansk bakgrunn. Farens opplevelser dannet trolig grunnlag for Greven av Monte Cristo og kanskje også for De tre musketerer. Dumas måtte tåle en del rasisme i løpet av sin levetid. Særlig tegnede karikaturer spilte uhemmet på hans utseende. Selv om Dumas ble gift, i pakt med tradisjonen blant franskmenn av høyere samfunnsklasser, skal han ha hatt tallrike utenomekteskapelige affærer, og ble far til minst fire illegitime barn, blant annet Alexandre Dumas den yngre, som også ble forfatter, mest kjent for Kameliadamen (1848). Blant hans andre affærer hadde Dumas père en med Adah Isaacs Menken, en amerikansk skuespiller på halvparten av hans alder.
Den engelske dramatikeren Watts Phillips, som kjente Dumas i hans senere år, beskrev ham som den «mest sjenerøse, hjertelige vesen i verden. Han var også den mest herlig underholdende og selvopptatte mann på jordens overflate. Hans tunge var som en vindmølle – først satt i bevegelse, visste du aldri når den stoppet, særlig om emnet var han selv.»
Familiebakgrunn
Mens hans bestefar, marki Antoine-Alexandre Davy de la Pailleterie, tjenestegjorde i den franske kolonien Saint-Dominique, nå Haiti, som «General Commissaire» i artilleriet, giftet han seg med Marie-Céssette Dumas, en sort slave. Det er ikke kjent om hun var født på Saint-Domingue eller i Afrika, men ved at hun hadde et fransk etternavn tyder på at hun antagelig var kreol. I 1762 fødte hun Thomas-Alexandre, som senere ble Alexandre Dumas' far, og døde selv rett etter. Han hadde en eldre søster, Marie-Alexandrine (født før 1798).
Da markien og hans unge mulattsønn returnerte til Normandie, bestod fortsatt slaveriet i Frankrike. Den unge gutten hadde plager på grunn av sin hudfarge. I 1786 lot Thomas-Alexandre seg innrullere i den franske arme, men for å beskytte omdømmet til sin aristokratiske familie benyttet han sitt morsnavn. I kjølvannet av den franske revolusjon tapte greven alle sine eiendommer mens Thomas-Alexandre utmerket seg som en dyktig og dristig soldat i den revolusjonære arme. Han steg hurtig i gradene og ble general i en alder av 31 år. General Thomas-Alexandre Dumas giftet seg med Marie-Louise Elizabeth Labouret, og den 24. juli 1802 i Villers-Cotterêts, Aisne, i nærheten av Paris i Frankrike fødte hun sønnen Alexandre Dumas, som skulle komme til bli Frankrikes mest kommersielt suksessfulle forfatter noensinne.
General Dumas døde i 1806 mens Alexandre var kun fire år, og etterlot seg sin hustru nedsyltet i gjeld. Selv om Marie-Louise ikke hadde muligheter å skaffe Alexandre en tilfredsstillende utdannelse hindret det ikke hans nær ustoppelig kjærlighet til litteratur. Han leste alt han kom over. Da han vokste opp fikk hans mors fortellinger om hans fars modige militære dåder i de store tider under Napoleon hans livlige fantasi til å blomstre og romantisere helter og eventyr. Selv om familien var fattig hadde de fortsatt General Dumas' gode omdømme og aristokratiske forbindelser, og etter at monarkiet igjen ble innført i Frankrike flyttet den 21 år gamle Alexandre Dumas til Paris hvor han fikk en stilling som skriver, grunnet sin vakre håndskrift, ved det kongelige palass på kontoret til den mektige hertugen av Orléans.
Tidlig litterære karriere
I 1830 deltok han i den revolusjon som avsatte kongen og erstattet ham med Dumas tidligere arbeidsgiver, hertugen av Orléans som styrte som Ludvig Filip, kjent som «borgerkongen». Han ble også smittet av kolera i 1832.
Inntil midten av 1830-tallet var livet i Frankrike ustabilt, med stadige opprør av utilfredse republikanere og fattige, urbane arbeidere som søkte sosiale endringer. Mens dagliglivet langsomt vendte tilbake til det normale, mens nasjonen gikk inn i den industrielle tidsalder og med bedret økonomi, endret tiden seg til bli svært fruktbart for en forfatter med Alexandre Dumas' evner.
Den historiske roman
Alexandre Dumas den eldre skrev historiske fortellinger i et rasende høyt tempo som fengslet det franske samtidspublikum. Av hans utallige verk, ikke alle like gode, er han mest kjent for sine historiske eventyrromaner som Les Trois Mousquetaires (De tre musketerer) og Le Comte de Monte-Cristo (Greven av Monte Cristo), begge skrevet på under to år i tidsrommet 1844-1845, og som skulle bli en fast bestanddel av populærkulturen.
Hvor mange fortellinger skrev Dumas? På sin forfatterfabrikk produserte han bortimot 250 bøker i samarbeide med sine 73 assistenter, hvor spesielt historielæreren Auguste Maquet hadde stor betydning.
De tre musketerer
Romansene om «De tre musketerer» er mesterstykket. Første kapittel i føljetong-romanen er karakteristisk nok dobbelt så langt som de øvrige, noe vi gjenkjenner fra dagens såpeoperaer hvor en lengre pilot-episode skal tenne leseren eller tilskueren. Historien om de tre musketerer ved navn Porthos, Aramis, og Athos som får følge av en oppkomling ved navn d'Artagnan ble en suksess, og måtte gjentas senere med ytterligere historier om de fire tyve år senere, og deretter musketerenes siste bedrifter.
Når den unge mann kommer til Paris med ønsket om å bli kongens musketer, befinner hans seg snart utfordret til hele tre dueller den samme kvelden mot nettopp de tre som skal bli hans trofaste medsammensvorne under mottoet «En for alle – alle for en». Sammen er de store venner, store helter, store begersvingere, store kvinnebedårere, store krigshelter, og de noble beskyttere av dronningens ære.
Sent i fortellingen blir det avslørt at Milady er gift med Athos. Hun forfører også John Felton, overtaler ham til å drepe Buckingham. I oppfølgeren «Tyve år senere» er det hennes sønn Mordaunt som har rollen som den onde intrigemakeren. Noen av de kvinnelige skuespillere som har portrettert Mylady de Winter er Lana Turner (1948), Faye Dunaway (1973 og 1974), og Rebecca De Mornay (1993).
En del av æren for kreasjonen skal historikeren og forfatteren Auguste Maquet (1813–1888) ha. Han gjorde det historiske forarbeidet. Dumas selv påsto at han fant et glemt manuskript i Bibliothèque Nationale, men det var Maquet som fant et verk fra 1600-tallet med tittelen Mémoires de Monsieur d'Artagnan, capitaine lieutenant de la première compagnie des Mousquetaires du Roi ved Gatien de Courtilz de Sandras (Köln, 1700). Boken ble lånt fra et folkebibliotek i Marseille, Dumas beholdt boken da han dro tilbake til Paris, og den ble aldri levert tilbake. Den opprinnelige forfatteren var angivelig kong Ludvig 14.s gardekaptein.
Når man tenker på musketerene, både på Dumas' fortellinger og alle gjenfortellinger senere, er det bildet av elegante sverdsvingere som opptrer. Noe kuriøst kan man påpeke at en musketer faktisk er en soldat som bærer en muskett (et gevær).
En sønn ved samme navn
I 1840 giftet Dumas seg med en skuespillerinne ved navn Ida Ferrier, men det forhindret ikke tallrike forbindelser med andre kvinner som ga ham minst tre barn utenfor ekteskap. En av disse barna som også ble oppkalt etter ham skulle komme til å følge i sin fars fotspor og ble selv en forfatter av romaner og skuespill med en viss suksess. Siden de delte navn ble de holdt fra hverandre som Alexandre Dumas père (fransk for far) og Alexandre Dumas, fils (fransk for sønn). Tilsvarende norske betegnelser er den eldre og den yngre, forkortet til d.e. og d.y..
Slutten på karrieren
Alexandre Dumas døde av slag 5. desember 1870 i Puys nær byen Dieppe. Hans sønn Alexandre Dumas d.y. var moralist som bar nag til sin fars utsvevende livsstil.
I juni 2005 ble det utgitt i Frankrike en nylig oppdaget aller siste roman av Dumas, Ridderne av Sainte-Hermine. I fortellingen beskriver Dumas slaget ved Trafalgar hvor Lord Nelsons død blir forklart. Romanen ble opprinnelig publisert som føljetong og var nær ferdig da den ble avbrutt av hans død. De siste to og et halvt kapittel ble fullført av Dumas-eksperten Claude Schopp. Alexandre Dumas skrev altså til aller siste, kun avbrutt av døden.
Vurdering av Alexandre Dumas
Han var en av de første som til det fulle utnyttet roman-føljetongen, roman feuilleton, sammen med Honoré de Balzac og Eugène Sue. Dumas er kreditert for å ha revitalisert den historiske roman i Frankrike, selv om hans kvaliteter som forfatter ble omdiskutert allerede fra begynnelsen, og kvaliteten led nok under tyngden av arbeidspresset han la på seg selv for å holde kreditorene unna. Det ble sagt at han skrev så hurtig at han selv ikke hadde tid til å lese gjennom sine egne verk.
Dumas’ fortellinger er aksjonsfylte eventyr som med smittende humør blandet historie og fiksjon. Samtidig er de også ofte melodramatiske, endimensjonale og sjelden spesielt trofaste og troverdige til de historiske fakta. Dumas' styrke var at han visste hvordan man holdt på spenningen, bygge opp et hvert kapittel til en spennende topp som ga leseren lyst til lese mer. På sitt beste behersket Dumas dialogen til det fulle, og på sitt verste kunne han trekke en samtale ut i det uendelige hvis han var sent ute i forhold til avisens deadline.
Dumas skrev hundrevis av teaterstykker, romaner og reiseskildringer. Han skrev også flere barnefortellinger og en kulinarisk oppslagsverk på oppskrifter med egg. Han startet flere magasiner og skrev ukentlig i dem. Han var faktisk mest kjent for sine teaterstykker og en av de mest profilerte forfattere noensinne. Som forfatter var han en fysisk atlet som holdt et umenneskelig tempo og en utrolig produksjon.
Posthum anerkjennelse
Begravet på det sted hvor han ble født forble Alexandre Dumas den eldre på kirkegården i Villers-Cotterêts inntil den 30. november 2002. På ordre fra den franske president Jacques Chirac ble han gravd opp og under en TV-sendt seremoni ble hans nye kiste, drapert i blåfiolett klede og flankert av fire menn i musketer-uniform, som Athos, Porthos, Aramis og D'Artagnan, transportert i en prosesjon til Paris’ Panthéon; det store mausoleum hvor Frankrikes berømtheter er begravd.
I sin tale sa president Chirac: «Med deg, er vi D'Artagnan, Monte Cristo eller Balsamo, ridende på Frankrikes veger, deltar på slagmarken, besøker palasser og slott – med deg, vi drømmer.»
I et intervju som fulgte seremonien anerkjente presidenten at rasismen hadde eksistert, sa at det som var galt var nå blitt gjort riktig med at Alexandre Dumas lå side ved side med sine landsmenn som Victor Hugo og Voltaire.
Anerkjennelsen betydde at selv om Frankrike hadde frambrakt mange forfattere var det få som var så vidt og mangfoldig lest som Alexandre Dumas. Hans fortellinger har blitt oversatt til mer enn hundre ulike språk og har inspirert mer en 200 spillefilmer.
Alexandre Dumas’ hjem utenfor Paris, Château Monte Cristo, er blitt restaurert og er åpent for publikum.
Film
Fortellingen om de tre musketerer har blitt filmatisert utallige ganger, første gang som fransk stumfilm i 1921, Les Trois Mousquetaires (1921) med Aimé Simon-Girard som d'Artagnan. Den ble spilt inn på nytt som talefilm i 1933 med den samme regissør og mange av de samme skuespillerne i de samme rollene. En amerikansk stumfilm med tilsvarende tittel og med Douglas Fairbanks i hovedrollen kom også i 1921.
Mest kjent i Norge er kanskje The Three Musketeers (1973) og The Four Musketeers (1974), en adapsjon som er uvanlig tro til romanen, regissert av Richard Lester med Michael York som d'Artagnan. De samme vendte tilbake femten år senere med ytterligere en film kalt The Return of the Musketeers (1989), basert på Tyve år etter.
En Disney-produksjon, «The Three Musketeers» (1993) med populære amerikanske ungdomsskuespillere som Charlie Sheen som Aramis, Kiefer Sutherland som Athos, Chris O'Donnell som D'Artagnan, Oliver Platt som Porthos, og Tim Curry som Richelieu, er en gjenganger på kommersielle TV-stasjoner, men er svært amerikanisert og lite troverdig, både overfor romanen og det historiske miljøet.
Utgivelser på norsk
Alexandre Dumas' meste kjente bøker blir ofte utgitt på nytt i Norge, stundom også i nyoversettelser, men som regel i forkortede utgaver, ofte beregnet på yngre lesere. Per 2007 er følgende tilgjengelige:
Disse bøkene kan lånes på bibliotek eller kjøpes antikvarisk, her oppgis seneste utgave:
Andre titler
Stompneus Point fyr
Stompneus Point fyr (afrikaans: Stompneuspuntvuurtoring, engelsk: Stompneus Point Light) er et fyr ved det nordligste punktet av Kapp St. Martins halvøy ved den vestlige inngangen til St. Helena Bay. Det 26 meter høye tårnet ble bygget i 1920. Fyret er bygget i treverk og har en pyramideform. Den er hvitmalt med en grønn lanternekuppel.
Ghana under Sommer-OL 1988
Ghana under sommer-OL 1988. 17 sportsutøvere fra Ghana deltok i fire sporter, boksing, bordtennis og friidrett under Sommer-OL i Seoul. Ghana, som deltok for sjuende gangen i et sommer-OL, vant ikke noen medaljer.
Linda av Jugoslavia
Linda av Jugoslavia (født Linda Mary Bonney 22. juni 1949 i London i Storbritannia) er enken etter Tomislav av Jugoslavia (1928–2000).
Soundtrack To Your Escape
Soundtrack to Your Escape er det syvende albumet av det svenske melodiøse death metal-bandet In Flames. Det ble gitt ut 29. mars 2004 av plateselskapet Nuclear Blast. Albumet ble utgitt vanlig, i tillegg til at det ble laget et begrenset antall digipak med et bonusspor, «Discover Me Like Emptiness». I likhet med Reroute To Remain ble mange fans skuffet etter utgivelsen, ettersom albumet tok enda et steg i retning av en ny musikkstil, men det ble også godt mottatt, blant annet i bladene Metal Hammer og Kerrang!.
Albumet nådde 145.-plass på US Billboard Top 200, 2.-plass på Heatseekers, og 7.-plass på Top Independent Album charts.
Eksterne lenker
Soundtrack to Your Escape
Adventivknopp
Adventknopper på jordstengler
Men ettersom hvert ledd har en adventivknopp, vil hvert ledd kunne bli opphav til en ny plante. Det skjer om planten deles, for eksempel når man luker i hagen og vil rive opp en plante med roten. Adventivknoppene sørger for at en ny plante spirer fra et ledd som er igjen. Planter med ledd-delte jordstengler er derfor svært vanskelige å bli kvitt. Slikt ugress må fjernes på et tidlig stadium og i mange omganger.
Adventivknopper på blad
Adventivknopper er også grunnlaget for formering med bladstiklinger, noe som er lett å gjøre med flere stueplanter, blant annet begonia, saintpaulia, peperomia, streptocarpus og gloksinia. Om man fjerner midtnerven fra streptocarpus og deler bladet i flere biter med et par bladnerver på hver bit, vil det vokse frem nye planter fra sidenervene.
Sago
Sago er et stivelsesrikt næringsmiddel. Ekte sago blir fremstilt av margen av sagopalmen, særlig arter av slekten Metroxylon som vokser i Indonesia, av sukkerpalmen og av visse konglepalmer. Sago er en del av basismaten for folk fra Ny-Guinea. Lages nå i stor utstrekning av potetstivelse eller maniokplanten (tapiokagryn).
Innholdet av potet-/tapiokastivelse gjør sagogrynet rikt på karbohydrater og er ellers ganske næringsfattig. Sagogryn er fint å bruke i velling, suppe, grøt, krem, pannekaker og pudding. Sagogryn er naturlig fritt for gluten og andre alergener, og kan fint brukes i stedet for ris og havregryn i grøt og suppe.
Kilder
https://web.archive.org/web/20160828123548/http://produkt.hoff.no/Web/HoffNo2.nsf/0/A87DCF58D6AAB4A4C1257CE6002CA93D
Fylkesvei 3512
Fylkesvei 3512 går mellom Haugereid og Mørfjær i Arendal kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 131 (Aust-Agder).
Kinas riksvei 221
Kinas riksvei 221 (G221) løper fra Harbin i provinsen Heilongjiang til Tongjiang i samme provins. Den er 668 kilometer lang.
Østkirken, skrifter fra bysantinsk og ortodoks kristendom
Utvalget i boka spenner «fra syrisk trehundretall opp til russisk attenhundretall». Redaktøren skriver videre i forordet at «et av hovedmålene med tekstutvalget har vært å vise mangfoldet og rikdommen så vel som den trosmessige enheten og kontinuiteten som finnes i den bysantinske og ortodokse tradisjon».
8–13-skole
8–13-skole er en kombinert ungdomsskole og videregående skole i Norge, altså med elever fra 8. til 13. trinn. 13. trinn viser til det siste året i videregående opplæring, som til vanlig kalles Vg3. Opprettelsen av slike skoler som en følge av utdanningsreformen Kunnskapsløftet i et forsøk på å styrke overgangen mellom grunnskole og videregående opplæring. Selv om flere skoler ble planlagt som kombinerte ungdoms- og videregående skoler er få prosjekter realiserte.
Etter at Norges første 8–13-skole Bjørnholt skole, fra 2007, ble delt i ungdomsskole og videregående skole i 2016, er Fyrstikkalleen skole i Oslo eneste 8–13-skole i landet.
Penzjina
Penzjina (russisk: Пенжина) er en elv i Kamtsjatka kraj i Russland som munner ut i Penzjinskajabukten. Elven er 713 kilometer lang og har et nedbørfelt på 73 500 km². Elven har en middelvannføring på 680 m³/s.
Elven springer ut fra Kolymafjellene og munner ut i Penzjinskajabukta ved Okhotskhavet. Det er for øvrig stor forskjell på tidevannet i dette havområdet og tidevannsbølgene slår langt oppover elven. Penzjina fryser til i november og blir isfri igjen mai eller tidlig juni måned.
Brakeprisen
Ypsilonprisen, fram til 2010 kalt Brakeprisen, er en litteraturpris som siden 2000 utdeles årlig av Drammen bibliotek, i forbindelse med den internasjonale bokdagen 23. april. Prisen skal gå til forfatteren av en bok utgitt i foregående år, der enten forfatteren eller bokens handling har nær tilknytning til Drammen, Røyken, Hurum, Lier, Øvre Eiker eller Nedre Eiker.