cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
John Parke Custis
Død
Med Custis' alt for tidlig død, 26 år gammel sendte hans enke sine to yngste barn (Eleanor og George) til Mount Vernon til å bli oppdratt av Washingtons. I 1783 giftet hun seg med Dr. David Stuart fra Alexandria, Virginia. De fikk 16 barn.
Selv om Custis var blitt godt etablert i Abingdon, hans økonomiske forverret på grunn av hans dårlige forretnigsmessige dømmekraft og skattlegging unde krigenEtter hans død i 1781, tok det administratorene av Custis Estate mer enn et tiår på å sluttforhandle den transaksjonen om Custis' kjøp av Abingdon. Fordi han døde med insovent, ble hans eiendom ikke fullstendig oppgjotdt før 1811 da hans enke dde. Hans fire barn arvet mer enn 600 slaver.
Boblestoff
Boblestoff er et vattert tekstil laget av to stoff sydd sammen med et fyllmateriale (vattlag) imellom.
Boblestoffet er tykt, men lett og holder godt på varmen (varmeisolerende ), og er vanlig i yttertøy. Boblestoff sys ofte i mønster med stikninger som striper eller ruter.
Boblestoff kan lages av antistatisk nylon med polyesterfyll. Fiberflor også kalt fiberfill brukes som isolasjon i boblestoff. Fyllmaterialet i boblestoff er et ikke-vevd tekstil hvor fibrene ikke er bearbeidet til garn, men bundet sammen med limstoff eller ved smelting av termoplastiske fibrer. Fibrene er bundet sammen og kan ikke beveges i forhold til hverandre slik at de får karakter av et tekstil. Polyesterfiber og polyvinylkloridfiber brukes gjerne som fyllmaterialet i boblestoff.
Boblestoff kan brukes til å lage boblejakker, boblekåper, bobledresser (jakke og bukse), overaller (kjeledresser ), varmedresser, anna (militært uttrykk for en lang bukse i boblestoff som bæres under feltuniformen), og for.
Hengsle
Hengsle har flere betydninger.
Christiane Taubira
Christiane Taubira (født 2. februar 1952 i Cayenne i Fransk Guyana) er en fransk politiker.
Bakgrunn
Taubira ble født i Fransk Guyana som datter av en sykepleier, som oppdro henne og hennes ti søsken alene. Taubira studerte ved Université Panthéon-Assas i Paris.
Politiker
Taubira var medlem av Frankrikes nasjonalforsamling 1993-2002 og av Europaparlamentet 1994-1999. Hun tilhører Fransk Guyanas uavhengige parti Walwari, som hun var med på å grunnlegge i 1993. Partiet er alliert med Parti Radical de Gauche og Tabubira var dette partiets kandidat i presidentvalget i 2002.
Hun ble 15. mai 2012 justisminister i regjeringen Ayrault under president François Hollande. Hun beholdt sitt embete etter regjeringsomdannelsen våren 2014 da regjeringen Valls tiltrådte og også i regjeringen Valls II som tiltrådte i august 2014. Den 27. januar 2016 fratrådte hun fra embetet etter en konflikt med president Hollande gjeldende behandlingen av franske borgere som var blitt dømt for terrorisme.
Friidrett under Sommer-OL 2020 – Lengdehopp menn
Lengdehopp menn under Sommer-OL 2020 i Tokyo blir avholdt på Japans nasjonalstadion 31. juli og 2. august.
Rekorder
Før konkurransen var gjeldende verdensrekord og OL-rekord som følger:
Resultater
Resultatene ble som følger:
Kvalifisering
Kvalifisringsregeler: Utøvere som klarte direktekvalifiseringskravet på 8,15 m (Q) eller i det minste hadde det 12. beste resultatet (q) gikk videre til finalen.
Korneuburg varmekraftverk
Korneuburg varmekraftverk (tysk: Kraftwerk Korneuburg) er et varmekraftverk ved Donau like nordvest for Wien i delstaten Niederösterreich i Østerrike. Det har en installert produksjonskapasitet på 439 MW, fordelt på 3 turbiner fra hnhv 1959 og 1974. Operatør er EVN AG og VERBUND.
Friidrett under Sommer-OL 2020 – Lengdehopp menn
Finale
Resultatene var som følger:
Korneuburg varmekraftverk
Brenseltypen er primært naturgass, subsidiært tung fyringsolje.
Mellach gasskraftverk
Mellach gasskraftverk er et gasskraftverk sør for Graz i delstaten Kärnten i det sørlige Østerrike. Det har en installert produksjonskapasitet på 838 MW, fordelt på 4 turbiner (2 x 140, 2 x 279 MW) installert i 2012. Operatør er Verbund Thermal Power GmbH.
Brenseltypen er naturgass, basert på kombinasjonssyklus (CCGT). Det nødvendige av kjølevann hentes fra den nærliggende elven Mur.
Umsuura
Praskovja Tsjenjanov (russisk: Прасковья Ченянова), tidligere med etternavnet Varlamova og mest kjent under artistnavnet Umsuura (russisk: Умсуура) , er en russisk sanger fra Matta i Sakha. Hun er internasjonalt mest kjent for sin deltakelse i Tyrkvisjonens sangkonkurranse i 2020.
Tsjenjanov har drevet med musikk siden 2009, og jobber som artist-vokalist ved Sakhas statlige varietéteater. I 2021 ga hun ut sitt første album, Küḩün.
I 2020 representerte Umsuura Sakha i Tyrkvisjonens sangkonkurranse hvor hun kom på andreplass med rockesangen «Mokhsoğollor» (vandrefalk), skrevet av hennes bror Semjon Tsjenjanov. Dette var republikkens beste plassering i konkurransen noensinne.
Martha Washington
Martha Washington (født Dandridge 13. juni 1731 i Virginia, død 22. mai 1802 i Mount Vernon) var George Washingtons hustru. Martha Washington er ansett for å være den første førstedame i USA selv om tittelen ikke kom i brukt før etter hennes død. Da hun levde ble hun ofte referert til som «Lady Washington».
Hun ble enke i en alder av 25 år og hadde fire barn med sin første mann, Daniel Parke Custis. To av hennes barn med Custis overlevde til ung voksen alder. Hun bragte rikdom inn i sitt ekteskap med Washington, noe som gjorde ham i stand til å kjøpe land og mange slaver, som han la til sin personlige eiendom. Hun hadde også brakt med nesten 100 slaver i medgift for sitt personlige bruk i løpet av sin levetid; de og deres etterkommere ble ført tilbake til hennes første manns eiendom ved hennes død og tilfalt hans arvinger. Hun og Washington fikk ikke barn sammen, men de oppdro hennes to barn med Daniel Parke Custis, blant annet sønnen John «Jacky» Parke Custis, samt hjalp til med begge sine utvidede familier.
Familie og bakgrunn
Martha Dandridge ble født den 2. juni 1731 på foreldrenes plantasje Chestnut Grove i den britiske kolonien Virginia. Hun var eldste datter av John Dandridge (1700–1756), en plantasjeeier og innvandrer fra England og hans kone Frances Jones (1710–1785) som var amerikansk av fødsel. Martha hadde tre brødre og fire søstre: John (1733–1749), William (1734–1776), Bartholomew (1737–1785), Anna Marie «Fanny» Bassett (1739–1777), Frances Dandridge (1744–1757), Elizabeth Aylet Henley (1749–1800) og Mary Dandridge (1756–1763). Martha Washington kan ha hatt en illegitim halvsøster, Ann Dandridge Costin (år for fødsel og død ukjent), som var født inn i slaveri. Costins slavemor var av afrikansk- og Cherokee-avstamning, og hennes far var antatt å være John Dandridge. Washingtons far kan også ha vært far til en utenomekteskapelig halvbror til henne som het Ralph Dandridge (år for fødsel og død ukjent), som trolig var europeisketnisk.
Fredrik Heggland
Fredrik Heggland (født 9. november 1995) er en norsk fotballspiller som fra 31. desember 2017 er klubbløs.
Martha Washington
Første ekteskap
Den 15. mai 1750, 18 år gammel, giftet Martha Dandridge seg med Daniel Parke Custis, en rik plantasjeeier to tiår eldre enn henne og flyttet til hans residens, Det hvite hus med plantasjen, som lå på den sørlige bredden av Pamunkey River, et par km opp elven fra Chestnut Grove. De fikk fire barn sammen. Daniel (1751–1754) og Frances (1753–1757) døde i barndommen. De andre to barna, John (Jacky) Parke Custis (1754–1781) og Martha («Patsy») Parke Custis (1756–1773), overlevde til ung voksen alder. Hennes mann døde i 1757 og etterlot Martha som en rik ung enke i en alder av 25 år med uavhengig kontroll over en stor arv etter hennes levetid (i henhold til dower-reglene), og bobestyrerkontroll over arven i hennes mindreårige barns navn. I alt ble hun satt til å forvalte rundt 17.500 dekar og 300 slaver, i tillegg til andre investeringer og kontanter. I henhold til hennes biografer «drev hun fem plantasjer etterlatt til henne da hennes første mann døde svært godt, og forhandlet med London-kjøpmenn om de beste tobakkpriser.»
Fredrik Heggland
Fredrik Heggland kom fra Os Turn Fotball til Branns utviklingsavdeling i november 2012. Da hadde stopper-talentet allerede rukket å spille 19 kamper for A-laget til Os.
Martha Washington
Andre ekteskap
Martha Dandridge Custis, 27 år gammel, og George Washington, nesten 27 år, ble gift 6. januar 1759 i det Hvite Hus (plantasjen). Siden Washington bodde i området, kjente han sannsynligvis både Martha og Daniel Parke Custis noen tid før Daniels død. I løpet av mars 1758 hadde han besøkt henne to ganger på eiendommen, og andre gang dro han derfra, enten som forlovet eller med et løfte om ekteskap, eller i det minste hennes løfte om å tenke på hans forslag. På den tiden ble hun også kurtisert av plantasjeeier Charles Carter som var enda rikere enn Washington.
Fredrik Heggland
2013
I løpet av 2013 etablerte Heggland seg på Brann 2, samtidig som han også spilte NM-kamper for juniorlaget. Han noterte seg for 20 kamper i 2.divisjon for Brann 2.
Martha Washington
Andre ekteskap
Bryllupet var storartet, Washingtons dress var i blått og sølv med rød trimming og gullknebukser. Bruden var kledd i hvitt med lilla silkesko med spenner. Disse ble noen ganger fremvist på Mount Vernon. Paret tilbrakte hvetebrødsdagene i Det hvite hus i flere uker før de bosatte seg i Washingtons Mount Vernon-eiendom. De syntes å ha hatt et storartet bryllup. Martha og George Washington fikk ingen barn sammen, men de hadde Marthas to gjenlevende barn boende hos dem. Hennes datter, kalt Patsy, døde som tenåring under et epileptisk anfall, som ble klassifisert som et uventet dødsfall. John Parke «Jacky» Custis kom da hjem fra college for å trøste sin mor.
Fredrik Heggland
2014
Nok en god sesong i 2.divisjon for Heggland ble også kronet med NM-gull med 3-2 seier over Lillestrøm sammen med Emil Hansson, Fredrik Pallesen Knudsen og resten av juniorlaget. I september skrev Fredrik under en tre-års proffkontrakt som strekker seg ut 2017-sesongen.
Martha Washington
Andre ekteskap
Custis giftet seg senere og fikk barn; han var adjutant for Washington under beleiringen av Yorktown i 1781, under den amerikanske uavhengighetskrigen. Han døde av «camp fever» (sannsynligvis tyfus). Etter hans død tok George Washington hånd om to av Johns fire barn; Eleanor (Nelly) Custis (31. mars 1779–15. juli 1852) og George Washington (Washy) Parke Custis (30. april 1781–10. oktober 1857). De ga også personlig og økonomisk støtte til nieser, nevøer og andre familiemedlemmer, både i Dandridge- og Washington-familiene.
Selv om Martha Washington var fornøyd med livet på Mount Vernon, fulgte hun George under hans vinterfelttog i åtte år. Hun hjalp til med å holde moralen oppe hos offiserene.
Første Dame 1789–1797
Etter krigen motsatte hun seg at George Washington godtok å bli president i det nyopprettede United States of America, og hun var ikke til stede ved hans innsettelse den 30. april 1789 da han avla eden. Men senere ble Martha vert for mange selskaper i New York City og Philadelphia i løpet de årene de var midlertidige hovedsteder. Selskaper som ble kjent som «Den Republikanske Court».
Martha Washington i 1777-78 Valley Forge leir
Den Kontinentale Hæren slo leir i Valley Forge den tredje av åtte vintre den 19. desember 1777. Martha Washington reiste ti dager, og hundrevis av mil for å være med sin ektemann i Pennsylvania. Primære dokumenter fra den revolusjonære perioden, viser Lady Washingtons aktiviteter på stedet. Martha Washington tok sin kjente rolle som sin manns vertinne i leiren. Den 6. april ankom Elizabeth Drinker og tre venninner til Valley Forge for å bønnfalle general Washington om å slippe deres ektemenn ut fra fengsel som alle var kvekere som hadde nektet å sverge lojalitet og ed til USA. Fordi leirkommandanten ikke var tilgjengelig, besøkte kvinnene først fru Washington. Martha Washington ble betraktet som en matriark i de leirene hun besøkte. Drinker beskrev henne senere i sin dagbok som «en ganske omgjengelig kvinne». Selv om hun ikke var i stand til å tilfredsstille kvinnes krav, oppfordret general Washington dem til å spise i hovedkvarteret. Drinker spiste middag med generalen, fru Washington og femten offiserer.
Martha Washington sosialiserte seg også med konene til høyere offiserer i Valley Forge. Mange år senere mintes Pierre DuPonceau, en adjutant til Baron von Steuben, at på kveldene møttes damene og offiserer i leiren i hverandres kvarterer for samtale. I løpet av disse sosiale kveldene måtte hver dame og mann som var til stede, «stemme opp med en sang» mens de nippet til te eller kaffe, men det var ingen kortspill i løpet av disse sosiale sammenkomstene i Valley Forge. General Washington hadde lagt ned forbud mot kortspill. Charles Willson Peale malte en miniatyr av Martha Washington — som han tok sine vanlige 56 Dollar for — og ga det det til Martha, sammen med flere maleri av andre miniatyrer av Martha Washington. Han malte også 50 andre offiserer og deres hustruer den vinteren.
Lady Washington tok del i leiren den 6. mai for feiring av den formelle kunngjøringen av den fransk-amerikanske alliansen. Kort tid etter den dundrende feu de joie med rifler da tusenvis av soldater fyrte av sine musketter, feiret general Washington, hans kone og andre offiserer i et stort telt omringet av dusinvis av offiserers telt. General Washington ble sagt å ha et «slitt ansikt fylt av uvanlig glede og tilfredshet». Fem dager senere, den 11. mai, deltok Martha Washington og leirkommandanten på leirens oppsetning av Joseph Addison s skuespill Cato, generalens favoritt. Stykket ble fremført av ansatte funksjonærer for «svært mange og et fantastisk publikum» inkludert mange offiserer og flere av deres koner. En offiser skrev at han fant forestillingen «beundringsverdig og naturlig».
Medgift-slaver (dowry), eiendom, død og begravelse
Hennes far bare eide femten til tjue slaver, og hennes første ektemann, Daniel Parke Custis, eide nesten tre hundre, noe som gjorde ham til en av de rikeste menn i Virginia-kolonien. Custis' bo omfattet plantasjer og gårder på totalt ca 70 km², og 285 undertrykte menn, kvinner og barn knyttet til boet. Daniel Parke Custis døde i 1757. I henhold til loven skulle hans og Marthas eldste mannlige barn, John (Jacky) Parke Custis, som på den tiden var mindreårig, arve to-treddeler av Custis eiendom da han ble voksen, inklusive slaver og slavenes barn. Martha fikk bruke (som inntekt) den gjenværende tredjedelen av eiendommen og dens slaver. Etter hennes død skulle «dowry»-slaver og deres etterkommere bli fordelt blant de overlevende av Custis' arvinger.
Med sitt ekteskap i 1759 med Martha, ble George Washington den juridiske leder av Custis' eiendom, under domstolens tilsyn. På den tiden da han giftet seg med Martha hadde hun 80 slaver, hun kunne også disponere alle deres barn som dermed ville bli en del av hennes medgift. Estate-registeringer tyder på at Martha Washington fortsatte å kjøpe forsyninger, administrere ansatte og foreta mange andre beslutninger. Selv om Washington fikk ledelsesmessig kontroll over hele eiendommen, fikk de bare en tredjedel av Marthas «medgift»-slaver. Resten av inntektene gikk til et fond som var satt av til Jacky Custis, til Jacky ble voksen.
George brukte sin kones store rikdom til å kjøpe land og slaver; han mer enn tredoblet størrelsen på Mount Vernon fra 10 km² i 1757 til 33 km²i 1787. I mer enn 40 år bodde hennes «medgift»-slaver på plantasjen sammen med hennes mann. Ved lov kunne ikke Washingtons selge Custis' land eller slaver, som var Marthas «medgift»-slaver og eiendom. Da Jacky døde under borgerkrigen, gikk hans slaver til hans sønn, George Washington Parke Custis, som på den tiden var mindreårig. Da Jacky eller Marthas «medgift»-eide en slave som var mor, eide de også hennes barn. Noen slaver som var eid av George Washington, giftet seg med hverandre og stiftet familier.
Syv av de ni slavene som president Washington brakte til Philadelphia (den nasjonale hovedstaden, 1790–1800) for å arbeide i Presidentens Hus var «medgift»-slaver. Pennsylvania vedtok en gradvis oppheving av loven i 1780, hvor ikke-beboere fikk lov til å holde slaver i staten opp til 6 måneder, etter denne datoen kunne de kreve frihet. Washington holdt i sitt President's House slaver inn og ut av 6-måneders fristen for å hindre etablering av bosted (og dermed lovlig kvalifisert for frigivelse). Washington begrunnet med at «medgift»-slaver kunne oppnå sin frihet på grunn av hans uaktsomhet, og kunne bli ansvarlig overfor Custis eiendom for deres verdi.
Martha Washington ble opprørt da hennes hushjelp, Oney Judge, en «medgift»-slave rømte i 1796 fra Philadelphia-husholdningen i Washington. I henhold til intervjuer med Judge i 1840-årene, hadde First Lady lovet den unge kvinnen som sin bryllupsgave til sitt barnebarn Elizabeth Parke Custis i Virginia, og Judge fryktet at hun aldri ville få frihet. Hun gjemte seg hos frie svarte venner i byen, som bidro til å arrangere hennes reise med et skip til Portsmouth i New Hampshire. Der giftet hun seg og fikk tre barn. Patricia Brady, i sin biografi fra 2005 om Martha Washington, skrev: Washingtons slave Hercules, som hadde arbeidet som hans sjefskokk i Presidentens Hus (Philadelphia) før de flyttet til Mount Vernon i 1796, rømte 22. februar 1797. Det var kjent at han hadde reist til Philadelphia, og i desember 1801 bodde han i New York City. Hans seks år gamle datter, fortsatt slave i Mount Vernon, sa til en besøkende at hun var glad for at hennes far var fri.
Washingtons testamente
I desember 1800 undertegnet Martha Washington en erklæring om frigivelse av sin avdøde manns slaver, en transaksjon som ble registret i Fairfax County i Virginia, men tapt under den amerikanske borgerkrigen. Slavene ble frigitt 1. januar 1801, litt over ett år etter at George døde.
Få uker tidligere, i desember, besøkte Abigail Adams, John Adams kone Mount Vernon og skrev:
Etter sin død ble Martha Washington gravlagt i George Washingtons krypt på Mount Vernon. I 1831 flyttet gjenlevende forvaltere av Washingtons eiendommer, George og Martha Washington og andre familiemedlemmer fra den gamle krypten til en lignende innen Mount Vernons grense.
Martha friga ingen av sine egne slaver så lenge hun levde. I sitt testamente bestemte hun at Elisha, en av sine egne slaver i lang tid, skulle etter hennes død gis til barnebarnet, George Washington Parke Custis. Da hun døde ble alle «medgift»-slaver fordelt mellom hennes fire barnebarn. Dette førte til at familier ble delt, ofte mann fra kone og barn sendt vekk fra sine foreldre. Først i 1865 ble slaveriet opphørt ved lov i USA.
USS Lady Washington
USS «Lady Washington» var det første skipet i United States Navy oppkalt etter en kvinne, og første hvor vedkommende ennå levde.
USS Martha Washington
USS «Martha Washington» var et transportskip i United States Navy under første verdenskrig. Hun var opprinnelig atlanterhavsskipet SS «Martha Washington» for Austro-American Line før krigen. Før og etter krigstjenesten var hun United States Army transportskipet USAT «Martha Washington». Skipet ble solgt til det italienske linjerederiet Cosulich Line i 1922. I 1932 da Cosulich ble absorbert av Italia Flotte Riunite ble skipet omdøp ti SS «Tel Aviv». Skipet ble hugget i 1934.
Martha Washington på amerikanske frimerker
Det første amerikanske frimerket med en amerikansk kvinne bar Martha Washingtons portrett og ble utgitt i 1902. Pålydende verdi var 8 cent, og det var trykt i sort med Marthas portrett omgitt av en forseggjort laurbærkrans. I 1923 kom et nytt frimerke, et 4-cent bruksfrimerke, og det tredje med et Martha Washington-portrett kom i 1938, et 1½ cent bruksfrimerke.
Amerikanske sedler
Martha Washington er den eneste kvinnen (bortsett fra de allegoriske fru Justisia, Liberty, etc.) som er avbildet på en amerikansk pengeseddel. Hennes portrett finnes på 1 dollars Silver Certificate 1886 og 1891. Både Martha og George Washington er avbildet sammen på reverse 1 dollar silver certificate fra 1896.
Amerikanske mynter
First Spouse-programmet under Presidential $1 Coin Act autoriserer United States Mint til å utstede 1/2 unse $10 gullmynter og bronsemedaljeduplikater for å hedre de første ektefellene til USA. Martha Washington-mynten ble utgitt 19. juni 2007, og ble utsolgt på noen timer.
Hrazdan varmekraftverk
Hrazdan varmekraftverk  er et såkalt subkritisk gasskraftverk ved byen Hrazdan, vest for Sevan og nord for hovedstaden Jerevan i Armenia. Det har en installert produksjonskapasitet på 1.100 MW fordelt på åtte russiske turbiner. Brenselkilden er naturgass, men det kan også fyres med fyringsolje.
Operatøren for hele komplekset er selskapet Hrazdan Energy Company.
Anleggets turbiner består av 2 x 50, 2 x 100, og 4 x 200 enheter, og kokere og generatorer er også russiske. Årsproduksjonen har i nyere tid ligget mellom 1.100 og 2.700 GWt.
VM i roing 1984
VM i roing 1984 (verdensmesterskapet i roing) ble arrangert i Montreal i Canada i 1984.
Tatarstan i Tyrkvisjonens sangkonkurranse
Tatarstan i Tyrkvisjonens sangkonkurranse er en oversikt over den russiske republikken Tatarstans deltakelser og resultater i Tyrkvisjonens sangkonkurranse. Regionen deltok første gang i den første utgaven av sangkonkurransen i 2013 og var vertskap i 2015 da konkurransen ble avholdt i hovedstaden Kazan.
Konkurransen kringkastes i Tatarstan av musikk-TV-kanalen Məidan, som også er ansvarlig for å velge ut regionens representanter.
Bakgrunn og historikk
Tatarstan deltok i Tyrkvisjonens sangkonkurranse i 2013 og 2014. 7. desember 2015 ble det offentliggjort at Tatarstan var nektet deltakelse i konkurransen av det russiske kulturdepartementet på grunn av et dårlig politisk forhold mellom Tyrkia og Den russiske føderasjon, og i likhet med ti andre russiske regioner trakk republikken seg fra 2015-konkurransen.
Maidan TV har bekreftet at Tatarstan returnerer til Tyrkvisjonens sangkonkurranse i 2016.
Cotta (Dresden)
Cotta er en bydel i Dresden i Sachsen, Tyskland. Bebyggelsen er preget av Gründerzeit.
Jerevan kraftverk
Jerevan kraftverk  er et kompleks bestående av to sammenbygde gasskraftverk i de sørlige forsteder av hovedstaden Jerevan i Armenia. Det har en installert produksjonskapasitet på 793 MW fordelt på to sammenbygde eldre og nyere anlegg. Anlegget ble åpnet i 1963, og senere utvidet med andre separate anlegg innviet i 2010.. Brenselkilden er naturgass, og det eldste anlegget er et varmekraftverk mens driften i nyeste anlegget bygger på kombinasjonssyklus (CCGT).
Literal
Nesten alle programmeringsspråk har notasjoner for atomiske verdier slik som heltall, flyttall og streng og vanligvis boolsk variabel og tegn; enkelte har også notasjoner for oppregnende datatype og sammensatte verdier slik som tabeller, recorder og objekter.
Jerevan kraftverk
Operatøren for hele komplekset er selskapet Yerevan Thermal Power Plant CJSC.
Literal
En anonym funksjon er en literal for funksjonstype.
Hauran
Den vulkanske jorden gjør Hauran til en av de mest frodige regionene i Syria. Det blir dyrket meget hvete, og området er særlig kjent for vingårdene. Regionen får over gjennomsnittlig meget nedbør for landet, men har få elver. Hauran er avhengig av årlig snøfall og regn hver vinter og vår og mange av de eldgamle byene har cisterner og vannreservoar som holder på nedbøren som faller i disse årstidene. Området skiller seg fra andre historisk frodige områdene i Syria (Orontes- og Eufratdalen) som er avhengige av kontrollerte vanningssystemer. Siden midten av 1980-årene har Syria bygd mange vannreservoarer i kildeelvene til Yarmouk.
Historie
Slettene i Houran var trolig først bosatt av små grupper jegere og samlere. Omkring 12 000 f.Kr. ble mikrolitter og beinverktøy en del av dagliglivet. Man tror at utviklingen av jordbruk omkring 10 000 f.Kr. utløste ein jordbruksrevolusjon som endeta menneskets historie og banet vei for de gamle sivilisasjoner etter tusenår med jakting og samling i små grupper. På denne tid slo natufarene seg ned i Taiyiba sør i Houran, sørvest for Houran i Tabqat Fahl og Golanhøydene i vest i Nhal ‘En Gev-II, i tillegg til i hele Kanaan.
Omkring 8300 f.Kr. ble hvete dyrket i øst og naboene vest i Kanaan og øst i Mesopotamia begynte å bo i ovale hus. Mellom 8000 og 7000 f-Kr. levde folket i Hauran stort sett av gaseller og rever de jaktet på. Mellom 7000 og 6000 f.Kr. var deres daglige føde hovedsakelig husdyr (sau, geit, gris og kyr) og dyrket korn. På 3000-tallet f.Kr. var det mange koppersteinalderbosetninger i Yarmoukdalen.
Hauran er nevnt i Bibelen; Esekiels bok kapittel 47, vers 16–18 skildrer grenseområdene til det israelittiske kongedømmet på den tid. Flere hundreår senere kalte grekerne og romerne området Auranitis, og markerte den tradisjonelle østlige grense til Romersk Syria. Dette vises av godt bevarte romerske ruiner i byene Bosra og Shahba. På denne tid omfattet Hauran også de nordlige byene i Dekapolis.
Den sveitiske reisende Johann Ludwig Burckhardt skrev om folket i regionen på 1800-tallet:
I dag er ikke Hauran lenger et eget administrativt område, men det omfatter de syriske guvernement ene Quneitra, As Suwayda og Daraa, og de jordanske guvernementene Irbid, Ajloun og Jerash, i tillegg til det vestlige område av Mafraq. Navnet blir likevel benyttet på folkemunne av både innbyggerene i regionen og utenfor om både regionen og folket som bor der.
Finsterau
Finsterau er en tysk by. Den ligger i Mauth kommune i Bayern, og har 514 innbyggere.
Den ble grunnlagt i 1978, og byen arrangerte Para-VM på ski 2017.
27 Dresses
27 Dresses er en amerikansk romantisk komedie fra 2008.
Regissør var Anne Fletcher, og manus ble skrevet av Aline Brosh McKenna. Noen av hovedrollene spilles av Katherine Heigl og James Marsden. Flmen ble sluppet den 10. januar 2008 i Australia, og i USA den 18. januar 2008.
Handlingsreferat
Jane Nichols elsker bryllup, og hun har vært brudepike i 27 forskjellige bryllup. Hun oppbevarer fremdeles alle kjolene som bæres til bryllup, i et stort skap. En kveld hun måtte delta i to bryllup samtidig, møter hun Kevin Doyle (spilt av James Marsden) som la merke til henne i det hun måtte skifte klær i en drosje, for å rekke begge bryllupene hun var invitert til. Kevin hjelper henne også med å komme seg hjem i taxien, samtidig som de diskuterer deres kyniske syn på ekteskap.
Kevin oppdager en planleggingsbok tilhørende Jane i drosjen. I mellomtiden kommer Janes søster, Tess (spilt av Malin Åkerman) hjem fra Europa, og forelsker seg snart i Janes sjef, George. Tess later som hun liker nøyaktig de samme tingene som George gjør, i håp om å få ham til å bli interessert i henne. Til tross for at hun er forelsket i George selv, velger Jane å aldri avsløre dette til noen. George og Tess kunngjør snart at de har planer om å gifte seg allerede om tre uker, og Jane blir ansatt av søsteren som deres bryllupsplanlegger.
En reporter som går med på å skrive om bryllupet deres viser seg å faktisk være Kevin, som skriver bryllupskunngjøringer for en avis under navnet Malcolm Doyle. Etter å ha sett på innholdet i Janes planleggingsbok, bestemmer Kevin seg for å bruke dette innholdet som materiale til en ny artikkel kalt "den evige brudepiken" og forhåpentligvis bli forfremmet til å skrive mer undersøkende artikler om langt viktigere nyheter enn bryllup. Jane er uvitende om Kevins egentlige intensjoner, når han ber om å få intervjue henne til en avis-artikkel. Han tar deretter en rekke fotografier av henne, i alle de forskjellige kjolene hun bruker i alle bryllupene hun har vært i.
Men etter hvert som de blir mer kjent med hverandre, begynner Kevin å tro at Jane er annerledes enn han først trodde. Han ber derfor redaktøren hans vente med artikkelen hans. Men Kevins redaktør publiserer artikkelen på forsiden av avisen, til tross for at Kevin ønsket å vente med hele artikkelen en stund. Når Jane oppdager den virkelige intensjonen med artikkelen hans, føler hun seg forrådt og blir rasende på Kevin. Men dette forårsaker også problemer i forholdet mellom Tess og George.
Dulsian
Dulsian (også dulcian, dolcian; av latin dulcis «søt») er et treblåseinstrument med dobbelt rørblad og konisk boring.
De små dulsianene falt ut av bruk på 1600-tallet. Mens videreutviklingen barokkfagott tok over deres funksjon, var bassdulsian i bruk en lengre tid. Spania utgjorde et særtilfelle, der var ulike størrelser av dulsianinstrumenter i bruk helt inn på 1800-tallet.
Dulsianer er så fleksible at de kan brukes i kammermusikk, de kan høres i støyende utendørsorkestre, og de er så ekspressive at de kan brukes sammen med sangkor. Tradisjonelt ble slike instrumenter brukt i dansemusikk, sammen med skalmeier og barokktromboner, i kammermusikk og i de store flerkorsverkene til eksempelvis Giovanni Gabrieli og Heinrich Schütz. Sonatene til Dario Castello inneholder dulsianstemmer.
Blant komponister av tidlig sololitteratur for dulsian kan nevnes Bartolomé de Selma y Salaverde, Philipp Friedrich Böddecker og Giulio Mussi.
Šamorín
Šamorín er en slovakisk by. Den ligger i regionen Trnava vest i landet, og har 13,028 innbyggere.
Byen arrangerte EM i terrengløp 2017.
Al Dur kraftverk
Al Dur kraftverk er et varmekraftverk med kombinert gassdrift og oljedrift i Bahrain. Det har en installert produksjonskapasitet på 1336 MW fordelt på seks turbiner fra General Electric à 223 MW hver. Anlegget ble ferdig i årene 2010–2012. Brenselstypen er naturgass og det er installert gassbrenner basert på kombinasjonssyklus (CCGT). Dette er landets største kraftverk.
Ellen Støkken Dahl
Ellen Støkken Dahl (født 1991) er en norsk lege, forfatter og populærvitenskapelig formidler. Hun er bosatt i Oslo, opprinnelig fra Stavanger og var elev ved Stavanger katedralskole.
I 2017 debuterte hun med Gleden med skjeden, en populærvitenskapelig bok om kvinners underliv, skrevet sammen med Nina Brochmann. Gleden med skjeden er solgt til oversettelse på 36 språk, og ble nominert til Brageprisen og Språkprisen.
Wílmer Azofeifa
Wílmer Jesus Azofeifa Valverde (født 4. juni 1994) er en costaricansk fotballspiller som spiller som for AD San Carlos.
Ellen Støkken Dahl
I 2017 holdt Dahl og Brochmann et TEDx-foredrag «The Virginity Fraud» om mytene om jomfruhinnen. Videoen har over 7 millioner visninger og er et av de mest sette TEDx-foredragene noensinne.
Wílmer Azofeifa
Azofeifa debuterte på det costaricanske landslaget 23. mars 2018 i en vennskapskamp mot Skottland.
Ellen Støkken Dahl
I 2019 utga Dahl og Brochmann Jenteboka – Ellen og Ninas guide til puberteten. Den fikk terningkast 6 i VG og ble kåret til en av årets beste bøker av Aftenposten og VG
George P. Cosmatos
George Pan Cosmatos (1941–2005) var en gresk-italiensk filmregissør og manusforfatter kjent for filmer som Massakren i Rom, Rambo, Cobra og Tombstone.
Cosmatos regisserte 10 filmer i løpet av karrieren og skrev i tillegg manus til fire av dem.
Han ble født inn i en gresk familie i den italienske byen Firenze, og vokste opp i Egypt og Kypros. Han studerte film ved London Film School. Han startet karrieren som assistentregissør og var med på filmer som Exodus (1960) og Zorba (1964).
Han regidebuterte i 1971 med Het synd, som han også produserte og skrev manus til. I 1973 regisserte han Massakren i Rom med Richard Burton i hovedrollen. Deretter regisserte han Alarm på Nord-Ekspressen (1976), Flukten til Athena (1979), Of Unknown Origin (1983) og Rambo (1985) – en av 1980-årenes mest innbringende filmer. Etter det fulgte filmer som Cobra (1986), Leviathan – Dødens skip (1989), Tombstone (1993) og Hemmelig allianse (1997).
Han døde av lungekreft i 2005, 64 år gammel.
Remi Eriksen
Harry Remi Eriksen (født 1967) er en norsk næringslivsleder. Han er administrerende direktør i DNV Group, et internasjonalt klassifikasjonsselskap med hovedkontor i Bærum. I 2021 ble han utnevnt av Kunnskapsdepartementet til styreleder for Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) for perioden 1. august 2021 til 31. juli 2025.
Eriksen er utdannet sivilingeniør fra Norges tekniske høgskole (NTH) i datateknologi og elektronikk, og har fulgt program i administrativ ledelse ved Rice University.
Han er medlem av styret for World Business Council for Sustainable Development og er innvalgt medlem i Norges Tekniske Vitenskapsakademi.
Liste over nærmeste galakser
Liste over nærliggende galakser omfatter kjente galakser som ligger innenfor fra vårt solsystem, i stigende rekkefølge. Listen omfatter alle (ca. 50) galaksene i den lokale gruppen, noen som ligger i tilstøtende galaksegrupper, M81-gruppen og Kentauren A/M83-gruppen, og noen som ikke ligger i noen definert galaksegruppe.
Listen forsøker å gjenspeile det som er kjent; Intergalaktiske avstandsmålinger er gjenstand for store usikkerheter. Tallene gjengitt nedenfor er kompositter av mange målinger, der noen kan ha fått sine individuelle feilmarginer presset til punktet hvor de ikke lenger overlapper hverandre.
Sumqayit gasskraftverk
Sumqayit gasskraftverk, også kjent under tidligere russisk navn Sumgait, er et kombinert olje- og gasskraftverk i byen Sumgait i Aserbajdsjan. Det har en installert produksjonskapasitet på 506 MW, fordelt på tre like store turbiner levert av Siemens. Anlegget sto ferdig i 2009. Brenselkilden er naturgass og olje.
Operatør er det statlige selskapet Azerenergy (Azerenerji JSC).
Eremittsnipe
Eremittsnipe (Tringa solitaria) er en trekkfugl i snipefamilien (Scolopacidae) og inngår i slekten Tringa, som består av 13 arter. Arten hekker i Alaska og Canada og overvintrer fra sør i USA og videre sørover gjennom Mellom-Amerika til det nordøstre Argentina i Sør-Amerika. Arten har besøkt Norge, men den er bare en tilfeldig gjest og hekker ikke her.
Taksonomi
Man regner normalt med at eremittsnipe består som to underarter, men det finnes indikasjoner på at det kan være snakk om to arter. Nominatformen (T. s. solitaria) inkluderer også rasene Totanus chloropygius; Totanus punctatus; Totanus caligatus; og Tringa macroptera.
Eremittsnipe og skogsnipe (T. ochropus) er trolig søsterarter. Disse to artene er også de eneste i slekten Tringa som bygger redet sitt i trærne.
Biologi
Eremittsnipe er en slank fugl som blir 19–23 cm lang og typisk veier 31,1–65,1 g (snittvekt 48,4 g). Hannene veier i snitt 5-7 g mindre enn hunnene.
Arten har mørk olivenbrun fjærdrakt på oversiden som er dekket av et fint mønster med små hvitaktige spetter. Strupen og buken er hvit, mens overbrystet, nakken, kinnene og hodet er hvitt og olivenbrunt spettet. Øynene er mørke og har en tynn hvit øyering. Nebbet er brunaktig olivengrønt innerst og blir gradvis mørkere til nærmest sort ytterst. Det er halvlangt (synlig culmen måler 27–32 mm), spisst og rett. De nedre ekstremitetene er relativt lange og tilpasset vading på flytevegetasjon og grunt vann. Tærne er lange og sprikende.
Arten eter mest insekter (spesielt larver av stikkmygg og fjærmygg), men fuglene supplerer også kostholdet med små krepsdyr, bløtdyr og frosker. Fuglene foretrekker små, stillestående vannbasseng, grøfter som skjærer gjennom myrer og våte fordypninger på enger. Foretrekker også dammer med flytende gjødsel, der de leter etter maten på matter av flytende vegetasjon. Om sommeren kan de også plukke små akvatiske dyr på tørre områder rundt kantene på stillestående bassenger og fra vannoverflaten.
Eremittsnipa er en langdistansetrekkfugl. Vårtrekket tar til fra månedsskiftet mars/april, topper seg fra midt i april til nær midten av mai, og er over mot slutten av mai. Høsttrekket begynner midt i juli, topper seg i første halvdel av august, og fortsetter ut oktober.
Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017, 2020).
Emotions
Emotions er det andre studioalbumet til den amerikanske sangeren, og låtskriveren Mariah Carey. Det ble utgitt 17. september 1991 av Columbia Records. Albumet gjorde en ny vri fra Carey's debutalbum, da hun hadde mer kreativ kontroll over materialet hun produserte og lagde. I tillegg bærer Emotions preg av innflytelse fra en rekke sjangere som gospel, R&B og soul. Carey jobbet med en rekke produsenter og låtskrivere, blant annet Walter Afanasieff, den eneste fra hennes tidligere album. I tillegg skrev Carey og produserte albumets materiale med Robert Clivillés, David Cole fra C + C Music Factory og Carole King.
Ved utgivelsen mottok Emotions generelt blandede anmeldelser, fra kritikere. Albumet debuterte som nummer 4 på Billboard 200, som overrasket mange kritikere, siden Careys debutalbum brukte elleve uker på å nå toppen av Billboard 200. Det solgte langt mindre enn Mariah Carey, men ble til slutt sertifisert fire ganger platina av Recording Industry Association of America (RIAA).Med et estimert salg på 3,595,000 eksemplarer i USA. Emotions oppnådde moderat suksess utenfor USA. Kom på topp ti i Australia, Canada, Nederland, New Zealand, Norge og Storbritannia. Den hadde stor suksess i Japan, og solgte en million eksemplarer der. Albumet har solgt åtte millioner eksemplarer verden over.
Tre kommersielle singler ble utgitt fra albumet. Tittelsporet ble Careys femte topplassering på Billboard Hot 100. Dette gjorde henne til den eneste artisten som fikk sine første fem singler på førsteplassen. I tillegg ble det Careys tredje topplassering i Canada, og nådde topp ti i Frankrike, Nederland og New Zealand. «Can't Let Go» ble utgitt som den andre singelen fra Emotions 23. oktober 1991. På grunn av at Columbia fjernet singelen fra butikker i et forsøk på å øke albumets salg, ble ikke «Can't Let Go» hennes sjette nummer 1 i USA. Den nådde kun nummer to. Den europeiske og verdensomspennende suksessen var svært begrenset, og nådde topp 20 i kun Canada og Storbritannia. «Make It Happen» ble nummer fem i USA, og oppnådde relativt svak internasjonal suksess, og fikk Columbia til å stoppe markedsføringen av albumet.
Bakgrunn
Etter suksessen til Careys debutalbum spurte musikkritikere om hun skulle turnere for å markedsføre albumet. Carey uttalte imidlertid i flere intervjuer at det ikke lot seg gjøre akkurat nå. Med ekstra tid begynte Carey å skrive og produsere materiale for Emotions rundt samme tid som debutens tredje singel, «Someday», ble lansert i desember 1990. På denne tiden var det vanlig for en artist å lansere et studioalbum annethvert år, slik at singlene fullt ut kunne markedsføre albumet gjennom radio såvel som fjernsyn. Sony valgte imidlertid å markedsføre Carey på en annen måte, og valgte den tradisjonelle strategien fra 1960-tallet, hvor man som regel lanserte et album hvert år. De følte at Careys rykte for å være en «studioartist» og en ung låtskriver ville være fengslende nok til å levere et nytt album oftere enn de fleste.
Promotering
Som med albumet Mariah Carey året før, dro Carey ikke på turné for å promotere albumet. Imidlertid markedsførte hun Emotions på tv i USA og Europa. Carey fremførte «Emotions» live for første gang på 1991 MTV Video Music Awards, støttet av flere mannlige og kvinnelige back-up vokalister.
Mottakelse
Emotions debuterte som nummer fire på Billboard 200, med er førsteukesalg på 129,000 eksemplarer. Totalt tilbragte albumet tjuefire uker i topp 20, og totalt femtifem på albumlista, og ble Careys lavest selgende album frem til Glitter (2001). Ifølge Nielsen SoundScan er albumets salg i USA estimert til 3,595,000. I Japan debuterte Emotions på nummer tre på det offisielle hitlista, og ifølge Sony Music, har solgt én million eksemplarer over hele landet. I Australia debuterte albumet som nummer 96 på hitlista, og oppnådde sin topplassering som #8, fire uker senere.
Karly Røstbakken
Karly Røstbakken (engelsk: Karly Roestbakken, født 17. januar 2001) er en norsk-australsk fotballspiller som spiller for Melbourne City.
Sunniva Skoglund
Sunniva Skoglund (født 22. mai 2002) er en norsk fotballspiller fra Porsgrunn, som er keeper for Stabæk.
Karly Røstbakken
Klubbkarriere
Som 15-åring debuterte hun i den australske toppdivisjonen W-League for Canberra United. I sin andre kamp ble hun den nest yngste spilleren i historien til å score et mål i W-League. Hun ble i 2018 nominert til Young Footballer of the Year i W-League.
Sunniva Skoglund
Tidlig karriere
Skoglund spilte aldersbestemt fotball i Eidanger, før hun gikk til Urædd i forkant av 2017-sesongen. Samme år ble hun lånt ut til Nanset, hvor hun fikk spilletid i 2. divisjon. Som 16-åring var hun i 2018 keeper for Urædd i 1. divisjon, en sesong som endte med nedrykk. Før 2019-sesongen gikk hun til Snøgg hvor hun fortsatte å stå fast i 1. divisjon.
Stabæk (2020–)
I desember 2019 ble det kjent at hun hadde signert for Stabæk, som nettopp hadde rykket ned fra Toppserien. Dermed ble hun erstatteren til keeperlegenden Ingrid Hjelmseth som la opp. Skoglund var med å rykke opp med Stabæk i sin første sesong, og i mai 2021 debuterte hun i Toppserien.
Karly Røstbakken
Klubbkarriere
I mars 2020 signerte hun for LSK Kvinner. Hun debuterte i Toppserien borte mot Rosenborg i juli 2020.
Sunniva Skoglund
Landslagkarriere
Skoglund har landskamper for J15, J16, J18, J19 og U23-landslaget til Norge. I februar 2022 ble hun tatt ut på det norske A-landslaget for første gang i troppen til Algarve Cup.
Karly Røstbakken
Klubbkarriere
I desember 2021 ble det kjent at hun gikk på et korttidslån til sin tidligere klubb Canberra United.
Sunniva Skoglund
Landslagkarriere
Hun ble tatt ut i den norske troppen til EM i 2022 som en av tre keepere, der var hun troppens yngste spiller.
Hun debuterte for A-landslaget i oktober 2022, i en privatlandskamp mot Brasil på Ullevaal Stadion, hvor hun også ble kåret til banens beste.
Karly Røstbakken
Klubbkarriere
I september 2022 ble det kjent at Røstbakken og LSK Kvinner var enige om å terminere kontrakten.
Landslagskarriere
Som 16-åring ble hun tatt ut på Australias U20-landslag. Som 19-åring ble hun tatt ut på det australske A-landslaget i troppen til VM i Frankrike 2019. Debuten for A-landslaget fikk hun i gruppespillet, i kampen mot Brasil.
Personlig liv
Karly har dobbelt statsborgerskap med både australsk og norsk pass, med mor fra Australia, og far fra Norge. Hennes far, Jack Olav Røstbakken, spilte også fotball opp til 2. divisjon i Norge før han flyttet til Australia.
Foruten et år i Norge da hun var i barnehagealder, er hun oppvokst i Australia.
Idébanken
Idébanken var en serie norske opplysningsprogrammer som ble vist på NRK Fjernsyn fra 1967 til 1968. Programmet skulle vise eksempler på idéutvikling og distriktsutbygging rundt om i Norge. Programlederen Erik Bye reiste landet rundt og intervjuet folk, fra skogsarbeidere til gardskvinner og ordførere. Intensjonen med programserien var å finne frem til personer med gode ideer og koble dem sammen med andre personer eller instanser som kunne hjelpe til med å realisere ideene til beste for samfunnet.
Programkonsept
I programseriens første episode introduserte Bye og hans medprogramleder Thorvald Tande et tomt bankhvelv som symboliserte den såkalte «idébanken» som skulle fylles med gode ideer i løpet av serien. Seerne ble også presentert for et «styre» bestående av Klare Schee, som ble introdusert som en bondekone fra et fraflyttingsstrøk, og som var grunnleggeren av Biri Tapet ; Magne Akervold fra Hallingdal, som var representant for Selskabet for Norges Vel og engasjert i landbruksspørsmål; Hallstein Rasmussen, som var generalsekretær i Norges Fiskarlag (det ble presisert at han ikke var med i programmet i kraft av sin stilling, men som privatperson med stor interesse for fiskerispørsmål); Jørgen Jentoft fra Lofoten og Johan E. Hareide, som tidligere hadde vært sjef for «det indisk-norske fiskeriprosjektet i India» (siden kjent som Fiskeriprosjektet i Kerala), og deretter hadde vært utsendt av norske bistandsmyndigheter til Ghana for å evaluere et ghanesisk fiskeriprosjekt.
Erik Bye fikk status som «banksjef» i Idébanken. I tillegg til eget styre etter modell av foretak og forvaltningsorganer, disponerte Idébanken et eget hus på Marienlyst.
Helgeland Arbeiderblad presenterte det nye programmet for sine lesere under overskriften TV aktiv i D-utbygginga («D» stod for «distrikt»), med undertittelen Chartrer fiskebåter som leies ut. Avisens Oslo-korrespondent kunne videre fortelle:"Norsk Rikskringkasting skal ta aktivt del i distriktsutbyggingen i Norge. Det innledes for åpent kamera i et av fjernsynets studioer 8. januar. På fortekstene står det da «Idébanken», det særegne finansieringsinstitutt som skal gjøre hele Norge til et I-land i 1967». Med prikken i en sirkel blir vignett for alt denne banken foretar seg. Bokstaven står for mange konstruktive begreper ved siden av idé – like fra initiativ og innsats, til individ, investering, interesse, innsikt, interkommunal integrering, intelligens og innspurt til innenskjært og innenbygds – distriktsutbygging over en lav sko."Som det fremgikk av Helgeland Arbeiderblads artikkel, hadde NRK leid flere nybygde fiskebåter som de fremleide for en symbolsk leiesum på én krone til fiskere som ville ta del i Idébankens virksomhet.
Programserien hadde ved oppstarten også en egen «aksjekapital» på 50 000 kroner, som var gitt av Den norske Bankforening og Sparebankforeningen i Norge. Formelt og juridisk var programserien likevel en del av NRK, og ikke et aksjeselskap eller på annen måte en selvstendig virksomhet.
Oppfølger
Alf Tande-Petersens program Opp med Norge! (1994) representerte en slags revitalisering av programmet.
VM i roing 1985
VM i roing 1985 (verdensmesterskapet i roing) ble arrangert i Heindonk i Belgia i 1985.
Deeside
Deeside er navnet som er gitt området med byer som har vokst sammen i Flintshire i Wales. Området ligger nært den walisisk-engelske grense, og har totalt 53568 innbyggere.
Området er kjent for sin industri, og blant annet Airbus og Toyota har fabrikker her, og området er også hvert år hovedkvarter for Rally-VM under Rally GB.
Stuping under Sommer-OL 2016 – 3 meter menn
3 meter for menn i stuping under Sommer-OL 2016 fant sted fra 15. til 16. august 2016 på Parque Aquático Maria Lenk i Rio de Janeiro.
Liv Ingeborg Lied
Liv Ingeborg Lied (født 10. april 1974) er en norsk religionsviter. Hun er professor i religionsvitenskap ved Det teologiske menighetsfakultet i Oslo. Lied er spesialist i resepsjonshistorien til gammeltestamentlig pseudepigrafi samt i forholdet mellom religion og mediekultur.
Lied tok hovedfag i religionsvitenskap ved Universitetet i Bergen i 2000. Hun var doktorgradsstipendiat samme sted i perioden 2002–2006 og disputerte i 2007 med avhandlingen The Other Lands of Israel: A Study of the Land Theme in 2 Baruch. Lied har vært tilsatt som vitenskapelig assistent for Program for læringsforskning ved Universitetet i Bergen (2000-2001), som forsker ved Det teologiske fakultet/Centre for Advanced Study i Oslo, og som førsteamanuensis ved Universitetet i Bergen (2007). I 2009 ble hun ansatt som førsteamanuensis ved Det teologiske menighetsfakultet. Hun fikk opprykk som professor i 2012.