cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brunhilda av Austrasia
Andre regentskap
Etter seieren ved Dormelles ble ikke rivaliseringen mellom brødrene mindre. De havnet på nytt i krig mot hverandre i 605, og Teoderik beseiret Teodebert ved Étampes. Da Klotar grep anledningen til å angripe Teodebert, nektet Teoderik å støtte ham. I 610 tok Teodebert området Alsace fra broren, og krigen brøt atter ut. Teodebert ble beseiret først ved Toul og deretter ved Zülpich i 612. Han ble deretter innesperret i et kloster på ordre fra Brunhilda, og siden myrdet sammen med sin lille sønn Merovek. Etter at Austrasia og Burgund var sikret, begynte Teoderik og Brunhilda å forberede et angrep på sin langvarige fiende Klotar, men i slutten av 613 ble Teoderik syk og døde av dysenteri i Metz.
Folkeavstemningen om Catalonias selvstendighet 2017
Avstemningen ble utskrevet 9. juni av Catalonias president Carles Puigdemont. Spanias regjering hevdet samme dag at den vil forhindre avstemningen. Den 7. september fastslo spansk høyesterett at avstemningen grunnlovsstridig. Dagen før avstemningen hadde Guardia Civil ifølge eget utsagn stengt annethvert stemmelokale.
Brunhilda av Austrasia
Tredje regentskap
Med begge sine sønnesønner døde måtte Brunhilda igjen finne en etterfølger. Hun valgte den eldste av Teoderiks barn utenfor ekteskap, Sigibert II, født 601. Han var tolv år i 613 da hun presenterte ham som den nye kongen, med seg selv som regent av Austrasia og Burgund. Gutten ble ført fram for adelen ved et nasjonalt råd og erklært som konge. Warnakar II, rikshovmesteren av Austrasia siden 612, fryktet den posisjon og myndighet den gamle damen hadde, nå rundt sytti år gammel, og ville få som regent for den unge kongen.
Warnakar og Rado, rikshovmester av Burgund, sammen med de innflytelsesrike adelsmennene Pipin av Landen og Arnulf av Metz, var motstandere av hennes regentskap. De henvendte seg til Klotar II av Neustria for støtte, og ga ham løfte om at de ikke ville slåss for dronningregenten, men isteden anerkjenne Klotar II som den rettmessige regent og verge for den unge kongen. Brunhilda og den unge Sigibert II møtte Klotar IIs hær i Aisne, men hun ble forrådt av sine adelsmenn da patrisieren Aletheus, hertug Rocco og hertug Sigvald deserterte fra hæren med sine folk. Sigvald og Sigibert II ble tvunget til å flykte. De rakk så langt som til byen Orbe i dagens Sveits i håp om få støtte fra germanske stammer, men Klotars folk fanget dem ved Neuchatelsjøen. Den unge kongen og hans yngre bror Korbo ble begge drept. Dette var avslutningen på den lange feiden mellom Austrasia og Neustria, og betød en forening av de to kongedømmene under Klotar.
Folkeavstemningen om Catalonias selvstendighet 2017
Den spanske regjeringen og Spanias høyesterett betrakter avstemningen som ulovlig, og ifølge statsminister Mariano Rajoy har det ikke vært en folkeavstemning, men et angrep på rettsstaten. Catalonias president hevdet derimot at Catalonia nå har rett til selvstendighet. Ifølge den spanske regjeringen er avstemningen grunnlovsstridig. Den spanske regjering kan ifølge grunnlovens artikkel 155 tvinge den katalanske regjeringen til å avlyse avstemningen.
Brunhilda av Austrasia
Tredje regentskap
Brunhilda ble anklaget for ti frankiske kongers død. Disse er nevnt i den fjerde boken i Fredegars krønike: Sigibert I, Kilperik I, Teodebert II, Teoderik II, Sigibert II, Merovek, Korbo og Childebert - i tillegg til mange geistlige, blant andre Desiderius. I henhold til Liber Historiae Francorum:
Folkeavstemningen om Catalonias selvstendighet 2017
På avstemningsdagen beslagla Guardia Civil stemmesedler og stemmebokser fra stemmelokaler i Barcelona. Opprørspoliti skjøt med gummikuler og fjernet folk fra stemmelokalene ved bruk av makt, for å forhindre dem i å delta i avstemningen. I hele Catalonia var det utkommandert tusenvis av politifolk fra Guardia Civil og Mossos d'Esquadra, som skulle hindre at avstemningen skulle finne sted. I disse urolighetene kom 33 politibetjenter og 844 sivile til skade. FC Barcelona måtte også spille uten tilskuere.
Andi Lila
Andi Lila (født 12. februar 1986 i Kavajë) er en albansk fotballspiller som spiller høyreback for den greske klubben PAS Giannina FC. Han har tidligere spilt for klubbene KS Besa Kavajë, Iraklis Thessaloniki FC og KF Tirana. Lila har spilt flere landskamper for og på aldersbestemte landslag.
Brunhilda av Austrasia
Tredje regentskap
Klotar var kvitt Brunhilda, og de frankiske rikene ble forent, men det fantes ingen sentral regjering. Isteden fortsatte de enkelte rikshovmestrene å regjere i hvert sitt rike. Klotar hadde på mange måter inngått en pakt med djevelen; rikshovmestrenes dominans av de frankiske rikene hadde begynt. Ikke bare var de relativt uavhengige av monarken, men de kunne heller ikke fjernes fra sin posisjon.
Folkeavstemningen om Catalonias selvstendighet 2017
Rettsoppgjør og protester i 2019
I oktober 2019 ble lederne for selvstendighetsaksjonen dømt til lange fengselsstraffer av Spanias høyesterett. ble Oriol Junqueras han dømt til 13 år i fengsel for oppvigleri og misbruk av offentlige midler. Raül Romeva, Dolors Bassa, Jordi Turull, Carme Forcadell, Joaquim Forn and Josep Rull fikk 10 til 12 års fengsel. Den internasjonale arrestordren mot Carles Puigdemont ble samtidig fornyet. Det brøt ut omfattende protester i Barcelona etter at de lange straffene ble kjent. Demonstrasjonene førte blant annet til at flyplassen ble stengt og over 100 flyavganger innstilt. Flere hovedveier og jernbanelinjer ble også blokkert. Demonstrasjonene pågikk i flere dager. Demonstrasjonene fortsatte 18. oktober og mange tusen gående fylte motorveiene inn mot Barcelona. Havnearbeiderne og ansatte på Seat-fabrikken la ned arbeidet, mange butikker holdt stengt og vanlig arbeid i Barcelona stanset opp mens opp på grunn av demonstrasjonene. Det var ventet at 1 til 2 millioner ville delta i demonstrasjoner i Barcelona 18. oktober. Politiet meldte at over en halv million deltok i demonstrasjonene 18. oktober.
Andi Lila
Klubbkarriere
Lila startet sin fotballkarriere med ungdomsfotball hos hjemklubben KS Besa Kavajë i 2000. Han fikk sin debut på førstelaget under 2002/2003-sesongen av Kategoria Superiore, hvor hans første kamp kom borte mot KS Teuta Durres den 14. desember 2002. Etter å ha spilt over 70 seriekamper frem til 2006 meldte han overgang til den greske klubben Iraklis Thessaloniki FC i januar 2007, hvor også landsmannen Indrit Fortuzi spilte i denne perioden. Hos Iraklis slet han med å etablere seg på laget, og han dro deretter tilbake til gamleklubben den påfølgende sommeren etter å ha spilt kun tre seriekamper.
Etter at han kom tilbake til Besa Kavajë sommeren 2007 ble han utnevnt til lagkaptein, og i 2007/2008-sesongen spilte han 26 seriekamper. Han var også med på å spille i Superkupa Shqiptare, som klubben tapte 0–4 til fordel for KF Tirana. Hans siste kamp for klubben kom i midten av juli 2008, da Besa og Lila tok imot den sveitsiske klubben Grasshopper Club Zürich under andre runde av UEFA Intertoto Cup (0–3). Den 21. juli 2008 meldte han overgang til den rivaliserende klubben KF Tirana, og under 2008/2009-sesongen spilte han 29 seriekamper og bidro med fire mål fra høyrebackplassen.
Brunhilda av Austrasia
Religion
Brunhilda vokste opp som en ariansk kristen, men da hun inngikk ekteskap med Sigibert konverterte hun til katolisismen som holdt seg til retningslinjene fra konsilet i Khalkedon. Generelt beskyttet hun kirken og behandlet pave Gregor I med stor respekt. Han skrev en rekke vennlige brev til henne som er bevart. I 597 skrev han til henne om forbud mot hedenske ritualer som dyrkelse av hellige trær og ofring til dyrehoder. Gregorius av Tours var en favorisert geistlig; han var en betrodd rådgiver for henne og hennes sønn fra 587 og til sin død i 594.
Hun hadde også en ivrig interesse for bispedømmer og klostre i områdene hun rådet over. Det fikk henne i konflikt med irske Columbanus, abbed av Luxeuilklosteret i Franche-Comté, som hun til sist forviste til Italia hvor han grunnla klosteret i Bobbio. Brunhilda spilte også en rolle i fortsettelsen av bispedømmet Maurienne som et suffraganbispedømme av erkebispedømmet Wien. I 576 grunnla Brunhildas beskytter, kong Guntram av Burgund, det nye bispedømmet Saint-Jean-de-Maurienne, adskilt av Maurienne-dalen og nabodalen Susa fra bispedømmet Turino. Biskopen i Turino protesterte til Brunhilda i mer en tjue år, men selv da han fikk støtte fra pave Gregor I i 599 avslo hun den.
Brunhilda satte i gang byggeprosjekter av kirker og klosteret St. Vincent ved Laon (grunnlagt i 580). Hun er også kreditert for opprettelsen av festningen Bruniquel og for en romersk vei i nærheten av Alligny-en-Morvan (hvor navnet på en nærliggende ås ved navn Terreau Bruneau er antatt å være avledet fra hennes navn). Den delen av Mauves-sur-Loire som er kjent som la Fontaine Bruneau har navn etter Brunhilda som kan ha forfrisket seg ved kildens vann.
Brunhilda ble gravlagt ved St. Martin-klosteret ved Autun som hun grunnla i 602, på det stedet hvor biskopen av Tours hadde hogd ned et tre som var blitt dyrket som hellig av hedninger. Klosteret ble ødelagt i 1793 og to deler som dekket Brunhildas sarkofag er nå oppbevart i Musée Rolin i Autun.
Andi Lila
Landslagskarriere
Lila fikk fire kamper for Albanias U19-landslag i perioden 2003 til 2005, og ni kamper for Albanias U21-landslag i perioden 2006 til 2007. Han fikk sin offisielle A-landslagsdebut for i en EM-kvalifiseringskamp (gruppe G) borte mot  den 21. november 2007 (6–1).
Brunhilda av Austrasia
Ettermæle
Biskop Desiderius av Vienne bekjempet simoni og korrupsjon, og fordømte det han anså som umoral ved hoffet. Brunhilda var uenig, og sammen med biskop Aridius av Lyon sørget hun for at et konsil i Chalon-sur-Saône avsatte ham i 602 eller 603. Desiderius måtte dra i eksil til Île Barbe (latin: insula barbara, «barbarøya») i elven Saône. Rykter om hans mirakler gjorde at Brunhilda likevel lot ham vende tilbake etter fire år. Men Desiderius fortsatte uforferdet sin kritikk av kongehuset og toppet det med en preken om kyskhet foran Brunhilda og Theoderik. Guvernøren i Vienne skal deretter ha fengslet tolv prester, men angivelig ble de mirakuløst satt fri, noe som imponerte den unge kongen. Han innkalte biskopen til hoffet og fikk følgende råd: «Fjern de ulykksalige kvinnene fra hoffet og gift deg med en prinsesse som er Burgund verdig!» Theoderik giftet seg derfor med en vestgotisk prinsesse. Det likte ikke Brunhilda som fryktet å miste sin makt og skal ha leid tre leiemordere, Beffan, Galifred og Betton, for å hevne seg på Desiderius. Han var på hjemvei fra Chalon da de angrep ham med stokker og steinkasting til han falt av hesten og døde. Mer trolig har dette vært et rovmord på soldatenes eget initiativ, som ikke hadde noe med kongehuset å gjøre.
Andi Lila
Landslagskarriere
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Brunhilda av Austrasia
Ettermæle
Den anonyme Passio Desiderii er den eldste redegjørelse om Brunhilda, særlig hennes konflikter med presteskapet. Den er ekstremt fiendtlig innstilt mot henne, og og han som til sist fikk henne torturert til døde, Klotar II, synes bevisst å ha foreslått hennes motstandere som martyrer som døde på grunn av henne. Demoniseringen av Brunhilda og hennes posisjon som dronning ble således utfordret av moralske grunner.
Fekting under Sommer-OL 1908
Fekting under Sommer-OL 1908. Fekting var med på OL-programmet for fjerde gang 1908 i London. Det ble konkurrert om fire olympiske titler, to individuelle og to i lag, alle for menn. Det ble fektet med kårde og sabel, florett var ikke med som olympisk gren i London.
Brunhilda av Austrasia
Ettermæle
Brunhilda regnes som inspirasjon for Brynhild Budlesdatter og Kriemhild (Gudrun), to rivaliserende kvinnefigurer i det germanske eposet Nibelungenlied. Kriemhild giftet seg med Siegfried, som i Den eldre Edda kalles Sigurd Fåvnesbane, og som vi også hører om i Volsungesaga, en islandsk fornaldersaga basert på heltediktene i Den eldre Edda. Navnene «Siegfried» og «Sigurd» minner om «Sigibert», Brunhildas ektemann. Det er paralleller mellom de tallrike figurer og hendelser i Nibelungenlied, Edda og Volsungesagaen, og slutten av 500-tallet i det frankiske Gallia. Og som Orfeus i Orfeus og Eurydike dro Brynhild Budlesdatter på helferd til underverdenen for å gjenfinne Sigurd.
Fekting under Sommer-OL 1908
Kårde
Dato: 17. til 24. juli. Det var 85 deltakere fra 13 nasjoner.
Kårde, lag
Dato: 20. til 24. juli.
Sabel
Dato: 17. til 24. juli. 76 fektere fra elleve land.
Gianni Moscon
Gianni Moscon (født 20. april 1994) er en italiensk profesjonell syklist som sykler for Astana Qazaqstan Team.
I 2016 vant han Arctic Race of Norway.
Etter den 15. etappen av Tour de France 2018 ble Moscon kastet ut av rittet etter å ha slått en annen deltaker underveis i etappen.
Metro (2013)
Metro (originaltittel: Метро) er en russisk film fra 2013 regissert av Anton Megerditsjev.
Internazionali BNL d’Italia 2020
Det ble konkurrert i singel og dobbel for menn og kvinner på grus.
Nordmannen Casper Ruud møtte 11.-seedede Karen Khatsjanov fra Russland i første runde av singelturneringen, og slo sin sterkeste motstander hittil i karrieren med sifrene 6-3, 3-6, 6-1. I andre runde møtte han italienske Lorenzo Sonego som han slo i strake sett 6-3, 6-4. Ruud slo tidligere verdenstreer og US Open-vinner Marin Čilić i tredje runde. Han fikk sin revansje mot 4.-seedede Matteo Berrettini i kvartfinalen, som han to uker tidligere tapte mot i tredje runde av US Open 2020, etter å ha slått det italienske hjemmehåpet over tre sett. I sin første ATP Masters-semifinale ventet verdenséner Novak Đoković, og etter et jevnt førstesett hvor Ruud hadde to settballer, måtte han til slutt gi tapt 5-7, 3-6.
Xerosaprinus
Xerosaprinus er en slekt av biller som tilhører familien stumpbiller (Histeridae).
Jonathan Lafjell Ed
Jonathan Lafjell Ed (født 18. november 1998 i Göteborg) er en svensk profesjonell ishockeyspiller som per 2020 spiller for Grüner Allianseidrettslags A-lag. Han har tidligere spilt i klubbene Frisk Asker, Ringerike Panthers og for svenske Lerums BK.
Xerosaprinus
Levevis
Arten lever i nokså tørre områder, og kan finnes på gjødsel eller kadavere.
Utbredelse
Arten er utbredt i den Nye verden.
Glenn Warfe
Glenn Warfe (født 19. januar 1984) er en australsk badmintonspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i gruppespillet i double.
Sergej Rakhmaninov
Sergej Vasiljevitsj Rakhmaninov (russisk: Сергей Васильевич Рахманинов, født i Oneg utenfor Novgorod, død 28. mars 1943 i Beverly Hills i California) var en russisk komponist, pianist og dirigent.
I motsetning til komponister som Mozart, Beethoven og Chopin, som alle skrev musikk gjennom et helt liv, stammer nær sagt hele Rakhmaninovs produksjon fra årene 1885–1917. Etter at han og familien måtte flykte til USA i 1918, valgte Rakhmaninov i stedet å starte på en ny og innbringende karriere som konsertpianist. All reisingen skulle til gjengjeld komme til å tappe ham for mye tid og krefter til å skrive egen musikk. I perioden 1918 til 1943 komponerte Rakhmaninov derfor bare seks større verk, deriblant den tredje symfonien, fjerde klaverkonserten og Paganini-rapsodien. Av disse er det kun sistnevnte som står igjen som én av hans mest populære komposisjoner.
Barndom og yngre år
Rakhmaninov-familien var en del av et gammelt russisk aristokratdynasti som hadde vært i tsarens tjeneste helt siden 1500-tallet. Sergejs far, Vasilij Arkadjevitsj (1841–1916), var en amatørpianist og militæroffiser. Da han giftet seg med rikmannsdatteren Ljubov Petrovna Butakova (1853–1929), fikk han tilgang på hennes medgift (som blant annet innbefattet fem store eiendommer). Vasilij og Ljubov fikk etter hvert seks barn sammen, og Sergej ble født som nummer fire i søskenflokken, 1. april 1873 i Oneg, nær Novgorod i Nordvest-Russland. Da han var fire ble han undervist i pianospill av sin mor, deretter av Anna Ornatskaja, en musikklærer fra St. Petersburg. Hun underviste ham i klaverspill i kun «to–tre år», siden familien på dette tidspunktet var nødt til å auksjonere bort huset på grunn av farens stadig større finansielle vanskeligheter. Av de fem opprinnelige eiendommene var det på dette tidspunktet bare én igjen, og Vasilij var ene og alene årsaken til det økonomiske kaoset som hadde oppstått. Han ble beskrevet som en spillavhengig døgenikt, en notorisk løgnhals og skjørtejeger,  og familien hadde med dette ikke noe annet valg enn å pakke tingene og flytte inn i en liten leilighet i St. Petersburg.
Den økonomiske situasjonen tæret betydelig på ekteskapet, og foreldrene ble snart separert. Før Rakhmaninovs mor reiste hjem til foreldrene, sørget hun for at Sergej ble tatt opp som student ved Konservatoriet i St. Petersburg, bare ti år gammel. Samme år, i 1883, døde søsteren Sofia av difteri og faren flytter til Moskva. Det ble Ljubovs mor, Sergejs mormor, som fra dette øyeblikk tok seg av barna. Hun fokuserte særlig på en streng religiøs oppdragelse, og søskenflokken ble ofte tatt med på russisk-ortodokse gudstjenester. Her møtte unge Sergej for første gang liturgiske sanger og byens kirkeklokker, noe som skulle komme til å sette tydelige preg på mange av hans senere komposisjoner.
I 1885 spilte Sergej piano ved flere tilstelninger med prominente gjester til stede, eksempelvis storfyrst Konstantin. Rakhmaninov var ingen utpreget arbeidsom elev og strøk i allmennfag på vår-eksamen, noe som medførte at stipendet ble trukket tilbake. Han flyttet derfor til Moskva for å fortsette studiene ved byens konservatorium. Her fikk Rakhmaninov Nikolaj Zverev som lærer, og han krevde en svært streng arbeidsdisiplin av sine elever. Det ga resultater, da Sergej våren 1891 fikk laud på den avsluttende pianoeksamen. Han flyttet deretter til sommerstedet Ivanovka, hvor han komponerte flere sanger og skrev skissene til det som etter hvert skulle bli hans første klaverkonsert. I løpet av sin siste tid som student i Moskva fullførte han flere orkesterverk, deriblant Klippen og 1. sats til en ungdomssymfoni.
Han debuterte som konsertpianist 11. februar 1892. På programmet sto en urframføring av hans egen Trio élégiaque nr. 1, som han framførte sammen med fiolinisten David Kreyn og cellisten Anatolij Brandukov. Størst suksess oppnådde han under avgangseksamen, da han med sitt avslutningsverk − operaen Aleko − ble belønnet med «Den store gullmedaljen»; en pris skolen kun hadde delt ut ved to tidligere anledninger. Rakhmaninov fikk sitt avsluttende diplom den 29. mai 1892, og kunne i en alder av 19 år for første gang kalle seg «fri kunstner».
Krevende startfase, fulgt av tiltakende suksess
Rakhmaninov fortsatte umiddelbart å komponere, og fikk snart publisert sine Seks sanger (op. 4) og To stykker (op. 2). På grunn av forlagets sene betaling, så Rakhmaninov seg nødt til å ta en jobb ved «Moskvas elektriske utstilling» samme år. På programmet sto blant annet ciss-moll-preludiet, som ble urframført til umiddelbar begeistring blant publikum. Dette skulle etter hvert vise seg å bli hans aller mest populære verk for solopiano. Sommeren året etter (1893) komponerte han også Fantaisie-Tableaux (op. 5) og Morceaux de salon (op. 10).
Det første store nederlaget i Rakhmaninovs liv kom etter premieren av hans første symfoni (op. 13) i mars 1897. Dette verket ble slaktet av så vel publikum som kritikere. En av disse var komponist, musikkskribent og De Fem-medlem César Cui, som sammenlignet symfonien med Egyptens ti plager, og videre skrev at «verket vil bli høyt elsket av de som studerer musikk ved konservatoriet i Helvete».
Dassault Super Étendard
Dassault Super Étendard er et fransk hangarskip-basert angrepsfly som er i bruk i den franske og argentinske marinen. Et mindre antall var også i bruk i det irakiske luftforsvaret under Iran–Irak-krigen.
Sergej Rakhmaninov
Krevende startfase, fulgt av tiltakende suksess
Symfoniens fiasko gikk svært hardt inn på Rakhmaninov, og han sank inn i en depresjon. I de påfølgende tre årene sluttet han så å si helt med komposisjon, og manglet helt troen på at han igjen kunne klare å skrive betydelig musikk. Dette ledet Rakhmaninov inn i ny pengenød, og han fant seg en midlertidig stilling som assisterende dirigent ved Moskvas private operaselskap sesongen 1897–98. Først da Rakhmaninov kom i kontakt med Nikolaj Dahl så ting ut til å løsne. Dahl var en anerkjent psykolog med hypnoseterapi som spesialfelt, og gjennom en serie kurs fikk han Rakhmaninov til å vinne tilbake troen på egne evner som musiker og komponist. Den nye selvtilliten ga umiddelbart utslag ved at Rakhmaninov komponerte sin andre pianokonsert; et verk som i dag står som en av tidenes mest populære og hyppigst spilte klaverkonserter innen romantikken — sammen med Schumanns a-moll-konsert, Griegs a-moll-konsert (som for øvrig var Rakhmaninovs personlige favoritt) og landsmannen Tsjajkovskijs første i b-moll.
Dassault Super Étendard
Historie og utvikling
Flyet er en videreutvikling av Étendard IVM som opprinnelig var ment som en erstatning for en hangarskip-basert variant av SEPECAT Jaguar, kalt Jaguar M, fram til denne planen ble kansellert av politiske årsaker.
Sergej Rakhmaninov
Krevende startfase, fulgt av tiltakende suksess
29. april 1902 giftet han seg med Natalia. Sammen fikk de to jenter; Irina (1903–1969) og Tatiana (1907–1961). Rakhmaninov fikk etter hvert stillingen som dirigent ved Bolsjojteateret i 1904, og ble der til mars 1906. Etter et kort opphold i Italia, slo han seg i juli samme år ned i Dresden. Her komponerte han flere verker de neste tre årene, kun avbrutt av «obligatoriske» sommerferier på familiens eiendom Ivanovka.
Dassault Super Étendard
Historie og utvikling
Den første prototypen fløy første gang 28. oktober 1974. Den franske marinen bestilte i første omgang 60 fly, som ble levert i 1978. Den argentinske marinen bestilte 14. Super Étendard ble utviklet i parallell med en luftavfyrt variant av Aérospatiales sjømålsmissil, AM 39 Exocet. Disse missilene ble levert til både Frankrike og Argentina.
Sergej Rakhmaninov
Krevende startfase, fulgt av tiltakende suksess
Rakhmaninov komponerte sin 3. klaverkonsert til den første USA-turneen i 1909. I USA ble han tatt svært godt imot av publikum, og suksessen førte til at han fikk flere forespørsler om å en gang vende tilbake. Dette ville han imidlertid ikke, særlig på grunn av det sterke savnet til hjemlandet. Blant tilbudene han avslo, var blant annet et engasjement som fast dirigent for Boston-symfonikerne.
Dassault Super Étendard
Historie og utvikling
Under Falklandskrigen hadde Argentina fem Super Étendard-fly og fem Exocet missiler. Alle de 5 missilene ble brukt under krigen – ett av missilene senket destroyeren HMS Sheffield og ett missil senket forsyningsskipet MV Atlantic Conveyor. Destroyeren HMS Glamorgan ble også skadet av en Exocet, men det missilet var avfyrt fra land.
Fem Super Étendard ble i 1983 utlånt til Irak mens de ventet på en leveranse av Dassault Mirage F1 de hadde bestilt. Disse flyene brukte Exocet med stor suksess mot Irans oljetankere i den persiske gulf før de ble returnert til Frankrike i 1985.
Sergej Rakhmaninov
Utvandring til USA og pianistkarriere
På grunn av den heftige turnévirksomheten som fulgte, klarte ikke Rakhmaninov lenger å komponere i samme tempo som tidligere. Fra 1918 og fram til sin død i 1943 produserte han kun et fåtall verk, for det meste transkripsjoner og parafraser over egne eller andres komposisjoner. Ikke før han kjøpte seg et nytt sommerhus (Villa Senar) ved innsjøen Vierwaldstättersee i Sveits, klarte han å skrive noe av virkelig betydning for ettertiden. Det var i løpet av feriene her i årene 1932–39 at blant annet Paganini-rapsodien (1934) og den tredje symfonien (1936) så dagens lys. Hans siste verk – Symfoniske danser – ble skrevet i 1940, tre år før han døde.
I desember 1939 dirigerte han Philadelphia-orkesteret. Han hadde da ikke stått på et podium siden januar 1917, mens han fortsatt bodde i Russland.
Dassault Super Étendard
Spesifikasjoner
<!-- From 1991, the original Étendard IVMs were withdrawn from French service, and the Super Étendards underwent continuous modernisation through the 1990s to enable them to use the latest generation of laser-guided precision weapons. These uprated aircraft, designated Super Étendard Modernisé (SEM) participated in NATO's "Allied Force" operations over Kosovo in 1999, flying over 400 combat missions. The SEM also flew strike missions in Operation Enduring Freedom.
Sergej Rakhmaninov
Vennskap med Vladimir Horowitz
Sergej Rakhmaninov ble i 1928 kjent med pianisten Vladimir Horowitz. For Horowitz var det sterkt å endelig treffe «sin musikalske Gud fra ungdomstiden», og de to forble nære venner ut livet. Rakhmaninov var ofte å se på Horowitz‘ konserter, og var da alltid den siste som forlot salen. Sammen holdt de flere intimkonserter i Rakhmaninov-familiens hus i North Elm Drive i Beverly Hills, med et repertoar som for det meste besto av komponistens firhendige versjoner av egne verk. Etter en konsert i Hollywood Bowl i 1942 – der Horowitz var solist i hans tredje klaverkonsert – uttalte Rakhmaninov etterpå at «dette er slik jeg alltid har drømt at konserten min skal spilles. Jeg trodde bare ikke jeg skulle få oppleve det her på jorden». I Rakhmaninovs øyne forble Horowitz den fremste utøveren av hans konserter og soloverk.
Dassault Super Étendard
Spesifikasjoner
All Super Étendards are expected to be retired from French service by 2010, to be replaced from 2006 onwards with a navalised version of the Dassault Rafale.
Sergej Rakhmaninov
Sykdom og død
Rakhmaninov ble syk i løpet av en konsertturné sent i 1942, og ble etter hvert diagnostisert med avansert føflekkreft. Den nærmeste familien ble underrettet, men ikke Rakhmaninov selv. 1. februar 1943 ble Rakhmaninov og Natalia Satina amerikanske statsborgere, etter å ha bodd i landet i over 25 år.
Dassault Super Étendard
Related content
-->
Sergej Rakhmaninov
Sykdom og død
Hans siste konsert ble holdt 17. februar 1943 ved Alumni Gymnasium i Knoxville, og programmet besto blant annet av Chopins klaversonate nr. 2 (med den kjente sørgemarsjen). Han ble så dårlig etter denne konserten at han umiddelbart satte seg på toget tilbake til Los Angeles, en reise som tok tre dager. I slutten av mars ble Rakhmaninov raskt svakere, og han gikk etterhvert inn i koma. Natt til 28. mars sovnet han stille inn i Elm-huset i Beverly Hills, kun fire dager før sin 70-årsdag. Rakhmaninov hadde ønsket å bli begravet ved Villa Senar, men den pågående verdenskrigen gjorde dette umulig. I stedet ble han den 1. juni 1943 gravlagt på Kensico Cemetary i Valhalla, New York, blant annet til tonene av sin egen Vesper.
Rakhmaninov som komponist
Rakhmaninov skrev totalt fem store verk for piano og orkester; fire klaverkonserter og en Paganini-rapsodi (et variasjonsverk for piano og orkester). Av konsertene er det den andre og den tredje som utvilsomt er mest kjent. Han skrev også tre symfonier og mindre symfoniske verk som Klippen (op. 7), Caprice bohémien (op. 12), De dødes øy (op. 29) og Symfoniske danser (op. 45).
Komposisjoner for solopiano inkluderer 24 preludier i alle dur- og mollskalaer, to sett med Études-Tableaux (opp. 33 og 39), Seks moments musicaux (op. 16), Variasjoner over et tema av Chopin (op. 22) og Corelli-variasjonene (op. 42). Han skrev også to store og teknisk svært krevende klaversonater, samt en mengde firhendig pianomusikk og transkripsjoner av andre komponisters verk. Best kjent av disse er hans parafrase over Rimskij-Korsakovs berømte Humlens flukt, en versjon som blant annet er å høre i filmen Shine.
Rakhmaninov komponerte to store koralverk; Liturgi over Sankt Johannes Khrysostomos (op. 31) og Vesper (op. 37). Andre verker for kor inkluderer Klokkene (op. 35), kantaten Våren (op. 20) og Tre russiske sanger (op. 41).
Han fullførte tre mindre operaer; Aleko, Den gjerrige ridder (op. 24) og Francesca da Rimini (op. 25).
Kammermusikken inkluderer to sentrale klavertrioer (kalt Trio élégiaque nr. 1 og Trio élégiaque nr. 2) og en cellosonate. Rakhmaninov skrev også flere sanger for piano og vokal, deriblant den ordløse Vokalise.
Rakhmaninovs tidligste verker bærer tydelig preg av å være påvirket av landsmannen Tsjajkovskijs musikk. Først i midten av 1890-årene blir det for alvor klart at Rakhmaninov er på vei til å finne sin egen stil, eksemplifisert med hans første symfoni. Her finner en for første gang innslag av originalitet knyttet til kraft, rytme og lyriske tilnærminger i musikken. Men det er likevel med den andre klaverkonserten (1901) at ting virkelig løsner. Nå legges fokus mer på de enkle, sangbare melodiene — samt en mer nedtonet, variert og gjennomarbeidet orkestrering.
Spesielt for Rakhmaninov er bruken av store og spredte akkorder for å skape en illusjon av kirkeklokker i musikken. Dette kommer blant annet tydelig fram i Klokkene, i Ess-dur-etyden (op. 33 nr. 7) og i h-moll-preludiet (op. 32 nr. 10). Han var også sterkt påvirket av de russisk-ortodokse hymnene han hadde hørt så mye av i sin barndom. Elementer fra disse er mye brukt i eksempelvis Vesper og i den første symfonien. Han mestret også kontrapunkt og fuge-temaer, ikke minst takket være harmonilære-studiene med Tanejev. Karakteristisk er likevel hans bruk av kromatiske kontrapunkt, tydeliggjort spesielt i preludiene. Ofte «settes tonen» ved hjelp av små melodiske eller rytmiske fragmenter, der teksturen blir videreutviklet ved original bruk av harmoni og rytmisk fleksibilitet.
Rakhmaninov som pianist
Rakhmaninov blir ansett som en av de største pianister fra forrige århundre, og han blir i dag plassert sammen med store navn som Josef Hofmann, Vladimir Horowitz, Leopold Godowskij og Arthur Rubinstein. Flere trekker fram Rakhmaninovs krystallklare spill, hans unike «gylne» tonekvalitet og en helt spesiell evne til å få fram mellomstemmene i musikken. Han var også fysisk stor som person, med en høyde på rett under to meter. Han hadde store hender som gjorde ham i stand til å spille store akkorder, hurtige tonepassasjer («løp») og foreta raske forflytninger uten nevneverdige problem. Hans egne komposisjoner for piano bærer tydelige preg av dette; her forekommer det ofte kompliserte cluster-akkorder, store intervaller (på mer enn én oktav) og arpeggioer som beveger seg over store avstander på klaviaturet.
Ifølge den amerikanske pianisten Earl Wild skal Rakhmaninov ha vært i stand til å spille et intervall på en duodecim ved bruk av én hånd, noe som i så fall er langt fra normalt. Andre biografer peker på den sjeldne fleksibiliteten Rakhmaninov hadde i fingrene, eksempelvis ved at han kunne holde nede en akkord med fire av fingrene i høyre hånd for så – samtidig – være i stand til å flytte tommelen (på undersiden av hånden) ti centimeter til høyre for lillefingeren. I tillegg var han også i besittelse av unike ferdigheter når det kom til bladspilling og tillæring av nye verker på kort tid. Alexander Goldenweiser, en medstuderende pianist ved konservatoriet i Moskva, sa senere: «Jeg husker hvordan Siloti ba Rakhmaninov om å øve inn Brahms’ Variasjoner og fuge over et tema av Händel. Dette var på en onsdag, og bare tre dager senere spilte Rakhmaninov stykket utenat som en mester».
Innspillinger
Rakhmaninov gjorde en rekke innspillinger etter at han utvandret til USA. Det viktigste historiske dokumentet som foreligger er utvilsomt CD-boksen Sergei Rachmaninoff: The Complete Recordings. Samlingen dekker samtlige av de innspillingene Rakhmaninov gjorde mellom 1919 og 1942, og inneholder både egne og andres verk.
Rakhmaninovs kunst i ettertid
Rakhmaninovs musikk har ofte blitt benyttet i filmer:
Flere sanger har benyttet elementer fra Rakhmaninovs verk, spesielt fra hans andre klaverkonsert:
Andre referanser til Rakhmaninov og hans kunst:
Bryan Cristante
Bryan Cristante (født 3. mars 1995) er en italiensk fotballspiller som spiller for AS Roma.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021. Italia vant EM-finalen mot 3-2, etter straffesparkkonkurranse.
Min mammas gård
Min mammas gård er en norsk TV-dokumentar fra 2008. Dokumentaren er produsert av Bivrost film & tv as og NRK Kultur. Manus og regi er ved Ilze Burkovska Jacobsen. Den ble vist på NRK i 2009.
Dokumentaren tar for seg de historiske omveltningene i Latvia og en personlig skildring av Jacobsens mor Tale Kalna og hennes liv på et latvisk småbruk. I forbindelse med premieren i Riga 6. januar 2009 fikk dokumentaren mye oppmerksomhet på grunn av den aktuelle økonomiske krisen som rammet bøndene særlig hardt.
Dokumentaren ble valgt ut til Den internasjonale dokumentarfilmfestivalen i Amsterdam (IDFA) høsten 2008. Den ble kåret til beste TV-dokumentar under Gullruten 2010 etter å ha blitt vist på NRK.
Kim Samuelsson
Kim Samuelsson (født 22. april 1991 i Stockholm) er en svensk tidligere profesjonell ishockeyspiller som per 2020 spiller for Grüner Allianseidrettslag s A-lag. Han har tidligere spilt i klubbene IFK Österåker, Ormsta HC og Järfälla HC.
Samuelsson sluttet som profesjonell spiller i 2020/2021 på grunn av skade.
Kim ble i ung alder sett på som et stort talent og var spådd bli draftet i NHL Draften.
Fossekallen Idrettslag
Fossekallen Idrettslaget  (Fossekallen IL ) er en sportsklubb som ble stiftet under navnet Skiklubben «Halden» den 16. april 1908, men på klubbens første generalforsamling den 28. mars 1909 ble det besluttet å endre navnet til Idrettslaget Fossekallen (IL Fossekallen) i Hønefoss. Navnet fikk klubben etter Norges nasjonalfugl, fossekallen (Cinclus cinclus), som ofte var å se ved Hofsfoss. Idrettslagets draktfarger ble derfor svart og hvit, som fuglens fjærdrakt.
IL Fossekallen ble dannet av folk i området rundt Hofsfoss og Rabba. Klubben var operativ fram til 20. november 1986, da den ble slått sammen med Idrettsforeningen Liv (stiftet 4. februar 1895) under navnet Idrettsforeningen Liv/Fossekallen (IF Liv/Fossekallen). IF Liv/Fossekallen hadde på det meste omkring 1 000 medlemmer og grupper innen fotball, håndball, ski, skøyter og orientering, men klubben gikk i oppløsning i 1994 og medlemmene innen de ulike sportsgrenene gikk over i spesialklubber. Fotballgruppa ble for eksempel til Hønefoss Ballklubb (HBK), mens orienteringsgruppa fortsatte under navnet IF Liv/Fossekallen. Senere gikk imidlertid noen ildsjeler i orienterings- og skigruppa sammen og dannet Fossekallen Idrettslag (Fossekallen IL), som altså er dagens klubbnavn.
Fra gammelt av hadde idrettslaget egne hoppbakker, de såkalte Fossekallbakkene. Disse lå i sør-skråningen til Almemoen, men de ble slettet da Almemoen ble tatt i bruk som nytt boligområde. I den største bakken kunne det hoppes opp mot 38 m.
King Biscuit Flower Hour (Motörhead)
King Biscuit Flower Hour er et uoffisielt konsertalbum av heavy metal-bandet Motörhead.
Can’t Stop the Music
Can't Stop the Music er en musikalsk filmkomedie lansert i 1980. Den er en tilnærmet biografisk fremstilling av discogruppa Village People, men den er ikke tro mot den sannferdige historien om gruppa. Halve filmens budsjett på $ 20 000 000 ble brukt på en verdensomspennende publisering, men filmen ble allikevel dårlig mottatt av kritikerne, og tjente bra på billettinntekter kun i Australia. Filmen er ansett for å være dårlig på grunn av dårlig skuespill, mangelfull regi og en del rare scener, som den der Steve Guttenberg står på rulleskøyter gjennom New Yorks gater.
Handling
Jack Morell (Steve Guttenberg) er en komponist som ser seg om etter et band som kan spille sangene hans. Med hjelp fra sine venner Samantha Simpson (Valerie Perrine) og Ron White (Bruce Jenner), samler Jack en sekstett med macho menn som jobber seg mot toppen i New York City.
Golden Raspberry Awards
Filmen ble nominert til hele 7 priser under den første Razzie-utdelingen. Den vant i kategoriene «verste film» og «verste manus». Filmen ble også nominert til «verste 'musikal' i våre 25 første år» til den 25. Razzie-utdelingen.
Sierra Leone under Sommer-OL 1992
Sierra Leone under Sommer-OL 1992. Elleve sportsutøvere fra Sierra Leone deltok i friidrett under Sommer-OL 1992 i Barcelona. Det var femte gangen som Sierra Leone deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer
Smørbukkskuddvikler
Smørbukkskuddvikler (Lobesia bicinctana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).
Utseende
En middelsstor (vingespenn 12-14 millimeter) vikler, nokså tettbygd. Forvingen er mørkbrun innerst ved roten, så følger et bredt, hvitt tverrbånd og en rødbrunt område med en svart skråstrek, deretter et smalt, hvitt tverrbånd og en stor, rødbrun flekk. Vingespissen er mørk. Bakvingen er lys brunlig, blekere ved roten.
Levevis
Larvene utvikler seg i stilker og toppskudd av smørbukk (Hylotelephium maximum).
Utbredelse
Den er utbredt i Vest- og Mellom-Europa, bortsett fra Storbritannia, og finnes også i det nordlige Asia. I Norge finnes den langs kysten til Vest-Agder.
Tokyo Marathon 2019
Tokyo Marathon 2019 ble arrangert 3. mars 2019, og var den 13. utgaven av Tokyo Marathon.
Ruti Aga vant kvinneklassen med tiden 2:20:40, og Birhanu Legese vant herreklassen på 2:04:48.
Pemmikan
Pemmikan er en blanding av talg eller fett, tørket kjøtt, og gjerne tørkede bær. Det er mat med lang holdbarhet og høyt energiinnhold. Historisk har blandingen vært en sentral del av kostholdet blant amerikanske urinnvånere. Pemmikan kan lages av kjøtt fra storfe, men også bison, elg og hjort. Tørket andekjøtt eller laks kan også være ingrediens.
Pemmikan har blitt brukt blant annet på tidlige polarekspedisjoner og i militære stridsrasjoner. Blant annet brukte Roald Amundsen og Robert Falcon Scott pemmikan da de gikk til Sydpolen i 1911/1912.
Old fashioned
Old fashioned er en cocktail som lages med sukker, bitters og whisky (tradisjonelt bourbon eller rugwhisky). Som garnityr kan man bruke appelsinskall.
Kina under Kortbane-VM i svømming 2018
Kina deltok som vertsnasjon under Kortbane-VM i svømming 2018 i Hangzhou i Kina fra 11. - 16. desember 2018.
Star Trek (film)
Star Trek (også referert til som Star Trek XI) er en amerikansk sciencefictionfilm fra 2009, den ellevte i rekken av Star Trek-filmer, basert på universet skapt av Gene Roddenberry. I april 2006, etter flere år med rykter og spekulasjoner, erklærte Paramount Pictures at filmen ville bli produsert av Lost-skaperne J. J. Abrams (som regisserer) og Damon Lindelof. Filmen hadde verdenspremiere 8. mai 2009.
Handling
Historien fokuserer på de tidligste eventyrene til «James T. Kirk» og «Spock», og vil også ha flere andre karakterer som stammer fra den første serien, Star Trek og filmen Star Trek: The Motion Picture.
Mulige skuespillere
Mens William Shatner har indikert at han ikke vil spille i filmen  sa Abrams i juli 2007 at produksjonen «prøvde desperat å finne en måte å få han med» men å «trykke han med...ville være en katastrofe». Den opprinnelige «Sulu» (George Takei) har også uttrykt håp om at han vil kunne være med i filmen.
Utelatte skuespillere
I en periode har det vært rykter om at Matt Damon skulle spille «Kirk» i filmen. Damon sa, etter å ha hørt ryktene, at han gjerne ville ha en «godkjennelse» fra William Shatner for rollen. Han kontaktet Abrams for å høre sannheten, bare for å høre at filmens «Kirk» var en yngre mann, og at han var «for gammel» for rollen. Damon kommenterte at hvis en fortsettelse ble laget, der «Kirk» var eldre enn det som Pine spiller, da ville han være interessert i den rollen.
Bar (utested)
En bar er et serveringssted som kjennetegnes ved at varene serveres over en høy disk. Ordet kommer av det engelske ordet for en avlang gjenstand eller plate «a bar». Ordet brukes for øvrig i engelsk dagligtale i samband med ting som sjokoladeplate, «a chocolate bar» og kubein, «a crowbar». På norsk finner vi ordet i «gullbarre».
For mange er nok barer ensbetydende med alkoholservering (sprit, drinker, øl eller vin), men dette er slett ikke tilfelle da det finnes et vell av barer som serverer en mengde andre ting, som for eksempel isbarer og kaffebarer, osv. En annen ting som gjerne kjennetegner en bar, er at vareutvalget (sortimentet) gjerne begrenser seg til en avgrenset nisje, for eksempel ved at det kun selges alkohol der, eller kun iskrem, men dette er ikke bestandig like strengt gjennomført. De fleste skjenkesteder med bar serverer for eksempel gjerne små varmretter, kaker og ikke minst peanøtter og snacks i tillegg til sitt øvrige sortiment.
Star Trek (film)
Produksjon
20. april 2006 meldte Associated Press at den ellevte Star Trek-filmen var offisielt i produksjon. Ved å sitere kilder ved Paramount Pictures, rapporterte AP at filmen ville bli regissert og produsert av J. J. Abrams, best kjent som skaper og produsent av kjente og suksessfulle tv-serier som Alias og Lost, samt som produsent/regissør av Mission: Impossible III. Det meste av denne informasjonen ble senere bekreftet av Paramount.
7. januar 2007 annonserte J.J. Abrams at det første utkastet av scriptet var ferdig og ventet på «justeringer». Han bemerket at han trodde det ville tilfredsstille «ikke-trekkiene» og at det for de fans som elsket Star Trek også ville være fornøyde. Han sa at de ville begynne å filme i 2007, med lansering i 2008. Abrams avslørte ikke detaljer ved filmen eller plottet.
Bar (utested)
Ofte har baren høye barstoler stilt opp langs bardisken, så gjestene skal ha noe å lene seg på mens de bestiller eller nyter det de har bestilt. Flere detaljer knyttet til barer er at de ofte har et fotgelender langs underkanten, samt ting som kleshengere festet like under bordkanten. I gamle westernfilmer kommer man dessuten ikke unna spyttebakken som alltid var fast inventar ved barene.
Star Trek (film)
Produksjon
Filmingen begynte 7. november 2007. Opptakene vil vare 85 dager, og vil skje på 11 ulike scener bygget i studio hos Paramount, og der vil være to uker med opptak på lokasjoner på Island, samt på steder i Long Beach, California. Opptakene vil avsluttes i mars 2008.
Filmens budsjett har blitt estimert til over $130 million, men Leonard Nimoy kom med indikasjoner på en kostnad på ca. $150 millioner til slutt (den høyeste kostnaden for noen Star Trek-film).
Henrik V av Det tysk-romerske rike
Henrik V av Sachsen (født 11. august (antakelig) 1086, og ikke 1081, død 23. mai 1125 i Utrecht) var konge av Tyskland i årene 1106–1111 og tysk-romersk keiser i årene 1111–1125. Han var sønn av Henrik IV av Sachsen og Bertha av Torino og dermed Salier-dynastiet. Han var gift med Mathilda av England.
Henrik Vs periode som keiser kom samtidig med avslutningen av Investiturstriden, noe som endte med at Henrik V gikk med på pavens krav i Wormskonkordatet i 1122, noe som ga kirken større frihet i forhold til kongemakten, men som ga den tyske kongemakten vetorett i bispeutnevnelser. Dette, og det at nyutnevnte biskoper skulle få ring og bispestav fra kongen hånd, gjorde at Henrik V for ettertiden står fram som en vinner. Dette skyldes nok den enorme makt som lå hos den tysk-romerske keiser på denne tiden.
Pseudocriopsis
Pseudocriopsis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
En middelsstor, kraftig, brunspraglete trebukk. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Pronotum er bredere enn langt, med rundede sider, med en butt tann nær bakhjørnet. Dekkvingene er jevnbrede med kraftig punktering og fine lengsetriper, beina forholdsvis korte.
Levevis
Larvene inne i små greiner og kvister.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørøstlige Brasil.
Catalonia rundt 2014
Catalonia rundt 2014 var den 94. utgaven av sykkelrittet Catalonia rundt. Det ble arrangert fra 24. mars til 30. mars 2014 i øst-Spania. Rittet var det 5. arrangementet på UCI WorldTour 2014.
Seychellene under Sommer-OL 1992
Seychellene under Sommer-OL 1992. Elleve sportsutøvere Seychellene deltok i fire sporter under Sommer-OL 1992 i Barcelona. Det var tredje gangen som Seychellene deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer.
Religionsåret 1100
Religionsåret 1100 er en oversikt over hendelser, utgivelser, kunst, arkitektur og personer med tilknytning til religion definert i videste forstand i 1100.
Faunula
Faunula er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).
AgustaWestland AW609
AgustaWestland AW609 er et tomotors sivilt tiltrotor VTOL-luftfartøy med tilsvarende design som det større og militære Bell Boeing V-22 Osprey. Luftfartøyet forventes å bli sertifisert rundt 2011.
Faunula
Utseende
Middelsstore, brune sommerfugler med avrundede vinger. Oversiden er brun med én stor øyeflekk på forvingen og et bånd av små flekker på bakvingen.
AgustaWestland AW609
Joint venture-selskapet Bell Agusta Aerospace Company markedsfører typen, og hevder å ha bestilling på flere titalls fartøyer. Det er tiltenkt roller som transportmiddel til og fra oljeinstallasjoner, som forretningsfly, for søk- og redningsoppdrag, luftambulanse, overvåkning av skipstrafikk og forurensning etc. Det ble prøvefløyet i flymodus juli 2005. Per oktober 2008 hadde de to testflyene i alt 365 flytimer bak seg, inklusive demoflyging under Paris Air Show 2007.
Spesifikasjoner
AW609 er utrustet med 2 stk Pratt & Whitney PT6C-67A motorer som hver kan yte maksimalt 1 940 hk / 1 447 kW. Det oppgis å ha en maksimal startvekt på 7 620 kg og nyttelast på 2 495 kg, en rekkevidde på ca. 1 300 km og en marsjhastighet på 465 km/t. Største flygehøyde er oppgitt til 25 000 fot. AW609 har trykkabin og avisingsuststyr. Det har plass til en besetning på 2 flygere og i tillegg opp til 9 passasjerer.
AW609 har en største lengde på 14,07 m, en største bredde (D-verdi) på ca. 18,5 m og største høyde er 4,5 m. Rotordiameter for hver at tiltrotorene er 7,92 m.
Faunula
Utbredelse
Slekten er utbredt i Chile.
Orjol oblast
Orjol oblast (russisk: Орло́вская о́бласть, Orlovskaja oblast) er et føderasjonssubjekt i Russland (en oblast). Det administrative senteret er byen Orjol. Areal: 24,700 km². Innbyggertall: 860,262 (folketelling 2002).
Geografi
Orjol oblast grenser til Kaluga oblast og Tula oblast i nord, Brjansk oblast i vest, Kursk oblast i sør, og Lipetsk oblast i øst. Fra nord til sør er den noe over 150 km, og fra vest til øst over 200 km. Den er en av de minste russiske føderasjonssubjektene.
Oblasten ligger midt i de russiske høylandene, på steppene. Klimaet er temperert. Gjennomsnittlig januartemperatur er -8°C og gjennomsnittlig julitemperatur er 18°C. Nedbøren er 490 til 590 mm, og snødekket varer 126 dager i snitt.
Armfotinger
Armfotinger er en dyregruppe som lever i havet. Det finnes kun noen få nålevende arter, mens de finnes rikelig som fossiler fra paleozoikum og mesozoikum.
Gruppen likner i stor grad på vanlige muslinger, men er lett kjennelig på skallet som er et over-underskall, mens muslingenes skall er et høyre-venstreskall med leddet langs ryggen. Likheten mellom de to er et slående eksempel på konvergent evolusjon, der to grupper har utviklet tilsvarende anatomi ved å leve på samme måte. Gjennom jordas historie har de to gruppene konkurrert med hverandre. I tidlige deler av paleozoikum var armfotingene svært vanlige, og muslinger nesten fraværende. Gjennom en serie utviklingstrinn har muslingene langsomt konkurrert ut armfotingene, slik at de sistnevnte i dag er relativt sjeldne dyr.