cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Manila Sound
Denne musikktypen influerte all moderne musikk i landet som den som innledet Original Pilipino Music (OPM).
Musikktype
Musikken er en blanding av filippinsk folkemusikk og rockmusikk ispedt litt funk, lett jazz og disco, og ble sunget på både tagalog og engelsk. Teksten er barnlig og ofte humørfylt og merket av tidens discofeber og i kontrast til Ferdinand og Imelda Marcos' styre. Den er også blitt beskrevet som «marshmallow sound».
Elena Pietrini
Elena Pietrini (født 17. mars 2000) er en italiensk volleyballspiller.
Freescale ColdFire
NXP ColdFire er en mikroprosessor som er basert på Motorola 68000-serien, og som produseres for innebygde systemer av NXP Semiconductors. Før 2015 ble den produsert av Freescale Semiconductor.
Mimi Kopperud Slevigen
Mimi Kopperud Slevigen (født 1977) er en tidligere norsk håndballspiller. Hun debuterte på Norges kvinnelandslag i håndball i 1999, og spilte 59 kamper for landslaget. Hun fikk en sølvmedalje på verdens Håndball-VM i 2001, og en sølvmedalje i EM i 2002.
Lars Nyre
Lars Nyre (født 1969 ) er professor i medievitenskap ved Institutt for informasjons- og medievitenskap ved Universitetet i Bergen. Nyre er født i Bergen og oppvokst på Voss.
I 2003 tok han doktorgraden på en avhandling om opplevelsen av radio- og musikklyd i Vesten fra 1870 fram til i vår tid. I 2008 gav han ut boken Sound Media, delvis basert på doktoravhandlingen. Fra 2004 har Nyre vært forskningsleder av europeisk format, og etablerte blant annet forskningsnettverket DRACE, som forsker på det digitale radiolandskapet.
Et viktig område i Nyres arbeid er mediene sin endrede rolle og funksjon gjennom teknologisk utvikling, og hvordan demokratisk deltagelse kan opprettholdes i digitaliseringen av samfunnet. Han studerer samspillet mellom teknologi og samfunn, og har en bred tilnærming til dette som inkluderer teknologifilosofi, persepsjonsteori og mediedesign.
Nyre har arbeidet med vitenskapsteoretiske emner, og de senere årene har arbeidet hans dreid seg mot praktiske og empiriske tema. Han har utforsket mulighetene til å forene forskning og utvikling av ny medieteknologi. I 2005 utførte han det redaksjonelle eksperimentet Demostasjon ved Høgskulen i Volda. I 2008 utviklet han i samarbeid med informasjonsvitere og studenter Lokanytt, en GPS basert teknologi for å skape journalistikk med mobiltelefonen. I dag leder han TekLab, et akademisk nettverk for teknologiutvikling som er støttet av Universitetet i Bergen og lokalisert i Media City Bergen.
Nyre er lærebokforfatter og har blant annet samarbeidet med Linda Eide om radiojournalistikk. Han er en kommentator til medieutviklingen i Norge og har vært fast kommentator i blant annet Bergens Tidende.
Brune
Brune er en norsk barnebok skrevet av Håkon Øvreås, illustrert av Øyvind Torseter og første gang gitt ut i 2013. Boka er en humoristisk fortelling om den plagede skolegutten Rune som om natta kler seg ut som superhelten Brune. Boka er ifølge Gyldendal forlag beregnet på barn fra 6 til 9 år.
Brune fikk meget gode kritikker da den kom ut.
Utgivelsesrettighetene til Brune var i 2014 solgt til Danmark, Frankrike, Færøyene, Tyskland, Tyskland, Island, Sør-Korea, Sverige, Nederland, Sveits og USA.
Litteraturpriser
Boka ble nominert til Brageprisen 2013 og premiert med Kulturdepartementets barnelitteraturpris, Norske Barne- og Ungdomsbokforfatteres debutantpris «Trollkrittet» og Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris 2014.
På teaterscenen
Frigruppen Teater Joker satte i samarbeid med Akershus Teater historien om superhelten Brune opp på scenen. Regien var ved Niels Peter Underland, som også hadde skrevet manus i samarbeid med Teater Joker. Forestillingen vant Heddaprisen for beste barneforestilling i 2017.
Raphaela Folie
Raphaela Folie (født 7. mars 1991) er en italiensk volleyballspiller.
Hun representerte Italia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hennes ble utslått i kvartfinalen.
DAF Super City Train
DAF Super City Train er en buss brukt i den zairiske hovedstaden Kinshasa fra 1989. Navnet «City Train» kommer fra bussoperatøren City Trains. «Super» ble lagt til i navnet hvis bussen hadde en ekstra passasjertilhenger etter selve bussen. Ifølge Guinness rekordbok 1995 hadde Super City Train-bussen 110 seter og 140 stropper i den første delen, og 60 seter og 40 stropper i tilhengeren.
DAF City Train
Den zairiske bussen er en såkalt semitrailerbuss med en DAF-trekkvogn og en semitrailer som utgjør selve passasjervognen. I første omgang ble det bestilt 13 stykker, deretter ble det bestilt 32 nye med en noe større lengde på 20,5 m uten tilhenger. Selve semitraileren besto av en 14 meter lang York-trailer med tre aksler (mindre hjuldiameter), mens trekkvognen av merke DAF kom fra Storbritannia og ble satt sammen lokalt. Ifølge nyhetspublikasjonen West Africa utgitt i året 1990 var det satt en uoffisiell rekord på 440 passasjerer. DAFs datterselskap Inzal hadde sperret to av seks gir på girkassen for å redusere marsjhastigheten til 41,831 km/t. Produksjonen fant sted på Chanimetal skipsverft.
Mark White
Mark Wells White (født 17. mars 1940 i Henderson i Texas i USA, død 5. august 2017 i Houston i Texas) var en amerikansk politiker som var guvernør i Texas fra 1983 til 1987. Han representerte Demokratene.
Biografi
White var født i Henderson og tok juristeksamen på Baylor University i 1967. Han begynte deretter som advokat i Houston. Han engasjerte seg politisk og ble utpekt til Texas Secretary of State i 1973. Etter fire år trakk han seg for å kunne velges til Texas Attorney General, et verv han hadde fra 1979 til 1983. I 1982 vant han over sittende guvernør Bill Clements, men i 1986 tapte han for Clements. Han prøvde å bli demokratenes kandidat ved valget i 1990, men tapte da for Ann Richards.
Som guvernør er han mest kjent for sitt arbeid med skolepolitikk, hvor han blant annet innførte regelen om at studenter ikke fikk drive med sport om de ikke klarte eksamen. «No pass, no play»-regelen er beholdt i offentlig skole i Texas, og Mark White fikk en skole i Houston oppkalt etter seg, Mark White Elementary School.
Etter at han var ute av politikken, arbeidet han som advokat i Houston, hvor han døde. Han ble begravet på Texas State Cemetery i Austin.
Skyting under Europalekene 2015 – 10 meter luftrifle menn
10 meter luftrifle menn i Europalekene 2015 i Baku ble avholdt tirsdag 16. juni i Baku Shooting Centre. Innledende skyting startet kl. 09:00 og finalen gikk fra kl. 11:15.
Innledende runde
Q = Kvalifisert til finale ERJ = Europarekord junior ELR = Mesterskapsrekord
Finale
MRF = Mesterskapsrekord finale
Heidi Halvorsen
Heidi Halvorsen (født 1976) er en tidligere norsk håndballspiller keeper. Hun spilte åtte kamper for landslaget i håndball i 2001, og deltok på Håndball-VM 2001 for kvinner i Italia, der det norske laget på andreplass.
Winterthur
Winterthur (fransk Winterthour) er med ca. 105,000 innbyggere den sjette største by i Sveits. Byen er den nest største by i kantonen Zürich.
Turbo C++
Borland C++ ble i 1994 erstattet av det visuelle utviklingsmiljøet C++Builder, som var basert på Rapid application development. C++ Builder er fortsatt en del av produktlinen til Embarcadero.
Winterthur
Winterthur var tidligere en betydelig industriby, men er nå mer kjent som utdannelses- og kulturby. Byen har 16 museer og gamlebyen er det største gågateområde i Sveits. Jernbanestasjonen har den tredje største togfrekvens i Sveits. 15 kilometer sørvest for byen ligger Zürich lufthavn.
Turbo C++
Merkenavnet Turbo betyr at eksekverbare filer ble generert raskt, og ikke nødvendigvis at koden var optimal. Kompilering og lenking av objektfiler foregikk automatisk i én enkelt sekvens, mens disse oppgavene i tidligere versjoner av C++ var blitt utført manuelt hver for seg. Borland benyttet samme konsept og merkenavn i Turbo Pascal, Turbo C, Turbo Prolog, Turbo Modula-2, Turbo Basic og Turbo Assembler.
Freescale DragonBall
Freescale DragonBall, også kalt Motorola DragonBall eller MC68328, er en mikrokontroller som benytter en Motorola 68000.basert mikroprosessorkjerne. Mikrokontrolleren er implementert som et innebygd system med lavt energiforbruk for mobilt utstyr. Den blir støttet av μClinux. Den ble støttet av Motorola i Hongkong og ble lansert i 1995.
Indre Sorokaite
Indre Sorokaite (født 2. juli 1988) er en italiensk volleyballspiller.
Hun representerte Italia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hennes ble utslått i kvartfinalen.
Freescale DragonBall
Den ble benyttet i den personlige digitale assistent (PDA) PalmPilot, og flere av de etterfølgende PDA-er som ble lansert av Palm, Inc.. Dette gjelder alle PDA-er som benyttet versjonene 1 til 4 av Palm OS. Versjon 5 av Palm OS benyttet mikroprosessorene ARM. Freescale DragonBall ble også benyttet på enkelte AlphaSmart portable tekstbehandlere, deriblant modellene Dana og Dana Wireless.
Basismodellen (68328) og DragonBall EZ (MC68EZ328) hadde en ytelse på 2.7 MIPS og kjørte i 16.58 MHz. Modellen DragonBall VZ (MC68VZ328) hadde en ytelse på 5.4 MIPS og kjørte i 33 MHz, og DragonBall Super VZ (MC68SZ328) hadde en ytelse på 10.8 MIPS og kjørte i 66 MHz.
Ben Cabango
Benjamin Cabango (født 30. mai 2000) er en walisisk fotballspiller som spiller for Swansea City AFC.
Landslaget
Han ble tatt ut i EM-tropp til EM i fotball 2021.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Berit Hynne
Berit Hynne er en tidligere norsk håndballspiller som spilte for klubben Levanger HK og for Norges kvinnelandslag i håndball.
Vladislav Artemjev
Vladislav Mikhajlovitsj Artemjev (Владислав Михайлович Артемьев; født 5. mars 1998 i Omsk) er en russisk stormester i sjakk, som har vunnet det russiske mesterskapet i lynsjakk i 2016 (18/22 poeng) og i 2017 (15,5/20 poeng).
Berit Hynne
Hun konkurrerte på Håndball-VM 2003 for kvinner, og spilte totalt 19 kamper for landslaget i løpet av sin karriere.
Vladislav Artemjev
Han tok bronsemedalje i 14-årsklassen under Ungdoms-EM i sjakk 2011.
Artemjev kvalifiserte seg til verdenscupen i sjakk i 2015 og 2017.
Væskedamsbrann
Væskedamsbrann (engelsk pool fire) en forbrenning av væske som er samlet på en overflate.
Antenning
For å få brann, må den antennes. Det er derfor viktig å ikke ha tennkilder nær væsken.
Sterk vind fører til uttynning av gassen og reduserer sannsynligheten for antennelse. Kjøling av overflatene og antennelseskildene reduserer også faren for antennelse.
Varme
Brannen avgir varmestråling. Olje vil kunne avgi 40MJ varme per kg væske og for gass 45MJ/kg. Typiske varmelaster mot vegger kan bli 200 kW/m2. Temperaturen i visse deler av flammene kan bli over 1300 grader Celcius.
Brannforløpet
Når en brann produserer mye sot, er det fordi brenselet ikke er fullstendig forbrent. Dersom temperaturen kommer over 800-900 grader vil soten forbrennes, og brannlasten øker.
Branner kan reduseres ved overrislingsanlegg, men har en tendens til å fortsette å brenne, men meget redusert. Overrisling reduserer volumet av flammer med høyest varmelast. Dersom vann fordamper og dampen resirkulerer i forbrenningssonen i et lukket rom, kan det oppstå slokking. Dersom en har turbulens som trekk og hindringer, kan det øke brannlasten.
Konsekvenser av brannene
I stål går bruddstyrken, stivheten og utmattingslevetiden ned når temperaturen er over 400 grader. Ved 800 grader kan stålstyrken og stivheten være om lag 10% av den opprinnelige. Store spenningen kan oppstå både i vegger og golv, mens ståltemperaturen øker, og stålet utvider seg. Det kan føre til at stålplater i vegger eller golv knekker, dersom de ikke kan utvide seg fritt.
Høye temperaturer fra om lag 200oC gir reduserte utmattingslevetider. Dette håndteres ofte under begrepet kryputmatting. Kryputmatting beregnes som et tillegg til annen utmatting (Palmgren-Miner summen) som summen av t / Td. Der t er varigheten av hvert tidsintervall som betraktes. Td er tillatt varighet for en gitt spenning og temperatur, og bestemmes fra tester eller tas fra standarder. Denne summen og Palmgren-Miner summen skal til sammen være mindre enn tillatt delskade. Effekten på vanlig stål er betydelig ved temperaturer over 400oC, men effekten er også avhengig av ståltype.
På skip eller oljeplattformer kan bevegelsene føre til at dammen flytter seg, med mulig eskalering til lavere dekk. Gjentatt knekking av en plate forårsaket av en brann som flytter på seg, gir skiftende strekk- og trykklaster i dekket, som kan ha store konsekvenser for sveiste forbindelser.
Temperaturforlengelsene kan også gjøre konstruksjonsdeler uegnet for bruk etter brannen på grunn av forskyvninger.
Referanser
Health and Safety Executive: HSE Information sheet. Modelling of pool fires in offshore assessments, Offshore Information Sheet No. 9/2008 - http://www.hse.gov.uk/offshore/infosheets/is9-2008.pdf.
Jan P. Stensaas og Bodil Aamnes Mostue, Ny kunnskap om brann offshore En innføring i kunnskap om brann offshore, tilegnet gjennom de siste 10 års forskning - 2. utgave, Sintef, 2005 - http://en.spfr.no/media/publikasjoner/upload/nbl-f04148.pdf.
Ragnar Wighus, Brannlaster, store branner, virkning av brannbekjempelse, foredrag Petroleumstilsynet, 22. april 2009 - https://web.archive.org/web/20170214181747/http://www.ptil.no/getfile.php/PDF/Brannseminar%202009/Brannseminar-09%20-%20Brannlaster,%20store%20branner,%20virkning%20av%20brannbekjempelse,%20SINTEF%20NBL.pdf.
Ufuah, E., and T. H. Tashok. "Behavior of stiffened steel plates subjected to accidental loadings." Eng. Lett 21.2 (2013): side 95-100 - http://www.engineeringletters.com/issues_v21/issue_2/EL_21_2_07.pdf.
T.A.G. Hungerford
Thomas Arthur Guy Hungerford (født 5. mai 1915 i Perth, død 20. juni 2011 i Perth) var en australsk journalist, diplomat og forfatter.
Han tjenstegjorde i Australian Army i Stillhavet under annen verdenskrig og i okkupasjonsstyrkene i Japan 1946 to 1947; dette danner bakgrunnen for romanene Sowers of the Wind: A Novel of the Occupation of Japan (1949) og The Ridge and the River (1952). En annen sentral del av forfatterskapet er de tre novellesamlingene Stories From Suburban Road (1983), A Knockabout with a Slouch Hat (1985) og Red Rover All Over (1986) – alle med undertittelen «an autobiographical collection».
Han ble Medlem av Order of Australia i 1987. Han har gitt navn til debutantprisen T.A.G. Hungerford Award.
League City (Texas)
League City er en by i Galveston County og med en liten del i Harris County i Texas i USA.
Geografi
Byen ligger ved U.S. Highway 45 sørøst i Texas, ligger ca 8 km fra Galveston Bay, og ca 37 km fra Mexicogolfen. Den har et areal på 135,6 km², hvorav 2,9 km² er vannflate.
Historie
George W. Butler, byens grunnlegger, kom til området i 1873 og bosatte seg der elvene Clear Creek og Chigger Bayou møtes. Her lå det tidligere en indianerlandsby med tilhørige til stammen karankawa. Det var tre familier, Butler, Cowart og Perkins, som regnes som de første hvite her. Familien Cowart slo seg ned ved en strøm som kalles Cowart's Creek etter dem (nå ofte kalt Coward's Creek). Familien Perkins bosatte seg ved en strøm omgitt av magnoliatrær, og kalte den Magnolia Bayou. Familien Butler havnet lenger inn i landet.
Byen var frem til 1893 kjent som Butler's Ranch eller Clear Creek. Så ble den oppkalt etter J. C. League, som hadde skjenket området hvorpå jernbanen og den første skolen ble bygd.
Ellen van Dijk
Eleonora (Ellen) van Dijk (født 11. februar 1987 i Harmelen i Woerden i Utrecht) er en nederlandsk bane- og landeveissyklist. I sine tenår deltok hun også som skøyteløper om vinteren.
Meritter
2012 2011 2010 2009 2008 2007 2006 2005 2004 2003
Cothresia
Cothresia er en slekt av små løpebiller.
Utseende
Små (ca. 3-4 millimeter), avlange, rødbrunlige løpebiller. Hodet er firkantet med middelsstore fasettøyne, pronotum avrundet firkantet. Dekkvingene er rundede med litt utydelige punktstriper.
Levevis
Artene lever på skogbunnen i fuktig, innfødt skog.
Utbredelse
Slekten er endemisk for Sør-Afrika.
Systematisk inndeling
En del arter som tidligere har vært plassert i denne slekten er nå overført til Trechus eller Pachydesus.
Seksuell vold i krig
Seksuell vold i krig er seksuell vold gjennomført av deltakere i en væpnet konflikt eller okkupasjon. Det kan være voldtekt eller andre former for seksuell vold som har til formål å terrorisere eller fornedre en sivilbefolkning. Seksuell vold i krig anses som et krigsvåpen og er anerkjent som en krigsforbrytelse og forbrytelse mot menneskeheten, og har særlig fra slutten av 1900-tallet fått stor oppmerksomhet gjennom FNs politikk vedrørende seksuell vold, seksuelt misbruk og seksuell utnyttelse, herunder flere resolusjoner i sikkerhetsrådet.
De skandinaviske landene var tidlig sentrale i å sette fokus på seksuell vold i krig, både innen forskning og internasjonalt diplomati. I Norge etablerte regjeringen i 2004 Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress (NKVTS) som nasjonal forskningsinstitusjon blant annet på dette temaet. Denis Mukwege og Nadia Murad mottok i 2018 Nobels fredspris for sin innsats mot seksuell vold som våpen i krig og konflikter, og kampen mot seksuell vold i krig er et viktig fokusområde for norsk utenrikspolitikk.
Algerie under VM i friidrett 2023
Algerie deltok under VM i friidrett 2023 (utendørs) fra 19. til 27. august 2023 i Budapest i Ungarn.
Resultater
Algerie var påmeldt med 10 utøvere.
Den kimmeriske sibylle
Den kimmeriske sibylle (som egentlig het Carmentis), var den profetiske prestinnen («sibyllen») som presiderte over Apollos orakel i Cimmerium i Italia, nær Avernosjøen.
Denne sibyllen kan ha vært en parallell til den kumaeiske, ettersom adjektivet «kimmerisk» viser til prestinner som holdt til i området ved Avernosjøen. Et orakel viet til Apollo, slik som i Delfi, stod på Cumaes akropolis. En underjordisk romervei løp fra sørøst i Cumae gjennom Grillo-fjellet til Avernosjøens bredd.
Naevius nevner den kimmeriske sibyllen i sine bøker om punerkrigene, og Lucius Calpurnius Piso Frugi i sine annaler.
Sibyllens sønn Evander av Pallene var i gresk mytologi en mindre guddom som ble dyrket i tilknytning til Pan. I romersk mytologi ble han sagt å ha kommet med dyrkelsen av Faunus og ha grunnlagt den årlige festen kjent som Lupercalia. I Virgils Æneiden er Evander den som utpeker for Æneas hvor Roma skulle bygges.
Diego González
Diego González (født 24. september 1987) er en chilensk seiler som spesialiserer seg i 470. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 27.
Dmytro Bojko
Dmytro Bojko (født 16. januar 1986) er en ukrainsk fekter som fekter i sabelklassen. Han representerte Ukraina under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i andre runde.
Ofelia Malinov
Ofelia Malinov (født 29. februar 1996) er en italiensk volleyballspiller.
Hun representerte Italia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hennes ble utslått i kvartfinalen.
Benjamin Grez
Benjamin Grez (født 3. desember 1992) er en chilensk seiler som spesialiserer seg i 470. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 27.
Turbo C
Turbo C var en C-kompilator og et integrert utviklingsmiljø som ble lansert av Borland den 13. mai 1987. Produktet ble kjent for dets lille størrelse, raske kompileringstid, omfattende manualer og lave pris.
Merkenavnet Turbo betyr at eksekverbare filer ble generert raskt, og ikke nødvendigvis at koden var optimal. Kompilering, lasting og lenking av objektfiler foregikk automatisk i én enkelt sekvens, mens disse oppgavene vanligvis ble utført manuelt hver for seg. Borland benyttet samme konsept og merkenavn i Turbo C++, Turbo Pascal, Turbo Modula-2, Turbo Prolog, Turbo Basic og Turbo Assembler.
Den 4. mai 1990 erstattet Borland Turbo C med Turbo C++.
Kysthospitalet
Kysthospitalet eller Spesialsykehuset for rehabilitering er et norsk sykehus i Stavern, Vestfold fylke. Det ble oppført i 1892 som spesialsykehus for barn med tuberkuloseformen skrofulose og utvidet i 1900 med isolasjonshus for smittefarlige pasienter.
Etter hvert som tuberkulose gikk tilbake utover på 1900-tallet, ble sykehuset åpnet også for andre pasientgrupper, og etter den andre verdenskrig har hovedvekten ligget på ortopedi og rehabilitering. Det ble i 1965 en del av Sophies Minde i Oslo og er senere omorganisert flere ganger. Kysthospitalet har vært fylkeskommunalt siden 1989, under navnet Spesialsykehuset for rehabilitering (SSR). Det ble ved sykehusreformen i 2002 sammenslått med Kongsgård sykehus (Spesialsykehuset for Rehabilitering i Kristiansand) til et eget helseforetak, fra 2003 til en enhet under Rikshospitalet.
Padre Island
Padre Island er en øy utenfor kysten av Texas. Det er verdens lengste barriereøy. Øya ble oppkalt etter Padre (fader) José Nicolás Ballí (ca. 1770-1829), som grunnla den første misjonen i Cameron County.
Padre Island er ca. 182 kilometer lang og strekker seg fra Corpus Christi i nord til Port Isabel i sør. Fra fastlandet er den skilt av Laguna Madre. I nord har den veiforbindelse med Corpus Christi på fastlandet og Mustang Island i nord. I sør forbinder Queen Isabella Causeway (Texas State Route 100) den med Port Isabel på fastlandet. Kanalen Brazos Santiago Pass ligger mellom den sørlige spissen av øya og den mye mindre (halv)øya Brazos i sør.
Øya er tynt befolket. I sør er samfunnene South Padre Island og Port Isabel. I den sentrale delen ligger nasjonalparken Padre Island National Seashore. Siden 1964 har øya vært delt; den kunstige kanalen Port Mansfield Channel deler øya inn i det som kalles North Padre Island og South Padre Island.
Erebotrechus
Erebotrechus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.
Utseende
En liten til middelsstor (ca. 5 millimeter), edderkopp-aktig, rødbrun, blind løpebille. Hodet er rundet, lengre enn bredt, uten fasettøyne, kjevene er slanke og noe kortere enn resten av hodet. Antennene er tynne og nesten like lange som kroppen. Pronotum er ovalt, betydelig lengre enn bredt, nesten så bredt som hodet. Dekkvingene er ovale, mer enn dobbelt så brede som pronotum, uten punktrader. Beina er lange og tynne.
Utbredelse
Slekten er utbredt på New Zealand, der den er kjent fra en hule på Sørøya.
Systematisk inndeling
Systematikken følger Carabidae of the World.
Angola under VM i friidrett 2023
Angola deltok under VM i friidrett 2023 (utendørs) fra 19. til 27. august 2023 i Budapest i Ungarn.
Resultater
Angola var påmeldt med 1 utøver.
Jim Asenathi
Jim Asenathi (født 26. januar 1992) er en sørafrikansk seiler som spesialiserer seg i 470. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 26.
Gaven (TV-film)
Kysthospitalet i Stavern forestilte Havgløtt aldershjem.
Handling
Etter flere år som husmor blir Lilly ansatt ved et bosenter for eldre, hvor hun treffer den gamle sjømannen Erik. I motsetning til Lilly har han opplevd det meste. Erik tror ikke livet har noe mer å by på, men det var innen han møtte Lilly.
Jimmy Bannister
James «Jimmy» Bannister (født 20. september 1880 i Leyland, død 18. desember 1953 i Farrington) var en engelsk fotballspiller. Bannister, som var spiss, spilte for flere engelske toppklubber, blant disse Manchester City og Manchester United.
Ksenija Smirnova
Ksenija Smirnova (født 24. april 1998) er en russisk volleyballspiller.
Jimmy Bannister
Bannister hadde suksess med Manchester City, og var en del av laget som vant Football League Second Division med klubben i 1902/03-sesongen. Bannister var blant de fem spillerne som gikk fra Manchester City til Manchester United etter kampfiksingskandalen i 1905, og han var spilleklar for sin nye klubb i januar 1907. Bannister forlot Manchester United til fordel for Preston North End oktober 1909.
Ksenija Smirnova
Hun representerte ROC under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hennes ble utslått i kvartfinalen.
Skogvinduedderkopp
Skogvinduedderkopp (Amaurobius fenestralis) er en av edderkoppene i gruppen (familien) vinduedderkopper (Amaurobiidae), som tilhører undergruppen Entelegynae i gruppen Araneomorphae.
Utseende
Skogvinduedderkopp er en ganske kraftig edderkopp, vanligvis mellom 6 og 8 millimeter lang, eller litt større. På forkroppen er den fremste «hode-delen» tydelig avgrenset fra resten. Den har åtte øyne fordelt på to tverr-rader. Beina er ringet, vekselvis lyse og mørke. Bakkroppen er eggformet med en mørk tegning i midten, som kan minne om et vindu, derav det norske navnet.
Levevis
Hunnene holder seg stort sett ved spinnet sitt, hannene vandrer ofte rundt på leting etter hunner. Han kommer i kontakt med hunnen i skjulestedet, ved å tromme på nettet med palpene og bakkroppen. Etter paringen legger hunnen et sett med egg i inngangen til skulestedet, deretter dør hun vanligvis, og blir senere spist av de nyklekte ungene, som deretter sprer seg. Nettene kan finnes rundt hull i murer og barken på trær, under steiner og mellom løvstrø.
Utbredelse
Skogvinduedderkopp er utbredt i Europa og Sentral-Asia. Finnes i Norge.
Lancia Astura
Lancia Astura (1931–39) er en stor luksuriøs bil fra italienske Lancia bygd i 2 900 eksemplarer. Navnet kommer av festningsbyen Astura i Lazio, eventuelt elven Astura. Sammen med Lancia Artena erstattet den Lancia Lambda. Astura hadde smalvinklet (19 grader) V8 på 2.6 liter og 72 hk (serie I og II), senere 2.9 liter og 82 hk (serie III og IV). Lancia leverte kort og langt (corto e lungo) chassis og motor til diverse karosseribyggere.
Mary Durack
Mary Durack Miller (født 20. februar 1913 i Adelaide, død 16. desember 1994) var en australsk historiker og forfatter.
Hun har skrevet om koloniseringen av Australia, med utgangspunkt i sin egen families historie. Hun har også skrevet med forståelse om aboriginerne; romanen Keep Him My Country (1955) skildrer forholdet mellom en hvit kvegfarmeier og en aboriginerkvinne. Sakprosaboka The Aborigines in Australian Literature (1978) var et pionerverk.
Hun ble Dame Commander av Order of the British Empire i 1977 og medlem av Order of Australia i 1987.
Norgesmesterskapet i bueskyting 1961
Norgesmesterskapet i bueskyting 1961 bestod av flere arrangementer. NM i skiveskyting ble arrangert i Kristiansand 10. september. NM i jaktskyting ble arrangert i Ås 8. oktober.
Kongepokalen ble vunnet av Kåre Henriksen.
Snøheim
Snøheim turisthytte ligger ved foten av Snøhetta på Dovrefjell.
Hytta ble bygd av Den Norske Turistforening (DNT) i 1952. Hytta ble overtatt av Forsvaret i forbindelse med utvikling av Hjerkinn skytefelt i 1959, og skiftet da navn til Snøheim.
Høsten 2007 fikk DNT Oslo og Omegn tilbake Snøheim fra Forsvaret. Hytta er nå utbygd og satt i stand til en betjent turistforeningshytte med 80 senger. Adkomst med skyttelbuss fra Hjerkinn.
Konflikt med villrein
Etter at DNT overtok hytten startet en konflikt om hvorvidt veien til hytten gjennom skytefeltet skulle bli værende.
Konflikten gikk ut på at veien krysser vandrerutene til fjellreinen i Snøhetta-området, og det ble fryktet at reinen ville slutte å trekke om veien ble åpnet for fri trafikk. Trekket her er viktig for å opprettholde rotasjonstrekket rundt Snøhettamassivet slik at villreinens funksjonelle bruk av landskapet i villreinområdet (kalvingsområder, sommerbeiter, vinterbeiter) kan bevares.
I april 2018 ble det vedtatt at veien blir liggende, men det innføres strenge restriksjoner for ferdsel på veien. Bilkjøring er forbudt og sykling er ikke lov utenom perioden 1. juni- 15. juli. Fem ganger hver dag kan folk fraktes med buss inn til turisthytten.
Victor Wood
Victor Wood (født 1. februar 1946 i Buhi i Camarines Sur på Filippinene død 23. april 2021 i Quezon City) var en filippinsk sanger, skuespiller og politiker.
Biografi
Hans stemme var grunnen til kallenavnene «Jukebox King» og «Plaka King».
Før han ble sanger spilte Wood i noen filmer av Sampaguita Pictures. Han var medlem av Iglesia ni Cristo og var vert for fjernsynsshowet Beautiful Sunday hver søndag på Net25.
Som sanger knyttes han til Manila Sound og Original Pilipino Music (OPM).
I 2007 forsøkte han forgjeves å bli valgt til senator under KBLs banner (Kilusang Bagong Lipunan).
Boladé Apithy
Boladé Apithy (født 21. august 1985) er en fransk fekter som fekter i sabelklassen. Han representerte Frankrike under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i andre runde.
Den tiburtinske sibylle
Den tiburtinske sibylle var en profetisk prestinne (sibylle). Hun er ikke med i den klassiske greske oppregning av ni sibyller, men ble tilføyet av romerne. Hennes sete var den gamle sabino-latinske byen Tibur (det moderne Tivoli).
Det fortelles om et mytisk møte der  Augustus spurte sibyllen om han burde tilbes som gud. Dette møtet er blitt et yndet motiv i kristen kunst. Nå er det ikke så klart hvorvist den sibyllen det gjelder, var den etruskiske sibylle i Tibur eller den greske i Cumae. Den kristne forfatter Lactantius nøler imidlertid ikke med å identifisere sibyllen med den tiburtinske sibylle. Han skriver en del om de hedenske sibyller, som kan tjene til å skjelne dem fra hverandre, eller forstå hvordan dette ble forstått blant kristne på 300-tallet:
Det finnes en apokalyptisk psevdoprofeti som ettribueres til den tiburtinnske sibylle, forfattet ca 380 e.Kr., men med revisjoner og interpoleringer lagt til på senere tidspunkter. Frn hevdes å profetere at en siste keise, kalt Constans, skulle komme, og han skulle nedkjempe kristendommens fiender og innvarsle en tid med fred og stor velstand, og han skulle få slutt på hedensommen og omvende jødene. Etter å ha nedkjempet Gog og Magog skulle denne keiseren legge av sin krone og skjenke den til Gud. Dette skulle da utløse antikrists komme.
Ippolito d'Este nybygde Villa d'Este i Tibur/Tivoli fra 1550 og fremover, og forordnet forseggjorte murfresker i villaen som skulle gjenkalle den tiburtinske sibylle som profeterende Jesu fødsel til den klassiske verden.
Luftvernbataljon Evenes
Luftvernbataljon Evenes er en luftvernbataljon i Luftforsvaret, stasjonert på Evenes flystasjon, oppsatt med NASAMS 3.
Bataljonen er underlagt 133 luftving og er forventet å være fullt operativt i 2024.
Historie
På bakgrunn av Stortingets beslutning om utbygging av Evenes flystasjon i 2012 ble avdelingen opprettet våren 2020 og mottok materiell og personell i august 2021. I mai 2022 hadde bataljonen sin første skarpskyting på Andøya.
L’Oiseau Blanc
«L'Oiseau Blanc»s forsvinning blir sett på som et av de største mysteriene i luftfartens historie. Mange rykter har sirkulert om flyet og besetningen, men den gjengse oppfatningen på den tiden var at flyet sannsynligvis ble borte i et uvær over Atlanterhavet. Undersøkelser gjort på 1980-tallet indikerer at flyet sannsynligvis nådde Newfoundland, og kan ha havarert i delstaten Maine.
Minnet om Nungesser og ColiIs forsvinning lever videre, blant annet i mange filmer og museer. En gate i Paris har fått navn etter flyverne, og et minnefrimerke ble utgitt i 1967. Det er reist en statue ved Le Bourget til minne om det forsvunne flyet, og det står et minnesmerke ved klippen Étretat hvor flyet sist ble sett i Frankrike.
Bakgrunn
I 1919 satte hotelleier Raymond Orteig i New York opp en premie på 25 000 dollar til den første flyveren som gjennomførte en non-stop transatlantisk flyvning mellom New York og Paris i løpet av de neste fem år. Siden ingen hadde klart det til da, fornyet han tilbudet i 1924, da flyteknologien hadde gjort store nok fremskritt til at mange ville forsøke. De fleste ville fly fra New York til Paris, men noen franske flyvere planla å fly i motsatt retning, fra Paris til New York.
François Coli, en 45 år gammel og veteran fra første verdenskrig og mottaker av Æreslegionen, hadde foretatt mange rekordflyvninger over og rundt Middelhavet og hadde planlagt en transatlantisk flyvning siden 1923. Hans opprinnelige plan var å fly med sin kamerat fra krigstiden, Paul Tarascon, et flyveress med 12 seire under krigen. De ble interessert i Orteigptisen i 1925, men sent 1926 ble deres Potez 25 ødelagt i et havari. Tarascon ble sterkt forbrent og avsto fra sin plass i flyet til fordel for den 35 år gamle Charles Nungesser, et flyveress med over 40 seire i luftkamper, den 3. høyest rangerte blant de franske.
Nungesser hadde planlagt et uavhengig forsøk på en solokryssing for å vinne Orteigprisen, men diskusjoner med konstruktøren, Pierre Levasseur, førte til at selskapets eiere insisterte på at Coli skulle bli med som navigatør i en ny to-seters variant av Levasseur PL.4.
Konstruksjon og utvikling
Ved Pierre Levasseurs fabrikk i Paris arbeidet Nungesser og Coli tett med sjefsingeniør Émile Farret og produksjonssjef Albert Longelot med den nye dobbeltdekkeren Levasseur PL.8. Den var basert på Levasseur PL.4, som var utviklet for Aéronavale til det franske hangarskipet "Béarn". PL.8 var et konvensjonelt fly bygd med en ramme av tre, kledd med stoff, med et mannskap på to, som satt ved siden av hverandre i en åpen cockpit.
Større modifiseringer som ble utført var blant annet forsterkninger av kryssfinerskroget og fjerning av de to fremre cockpitene slik at cockpiten kunne gjøres bredere slik at Nungesser og Coli satt ved siden av hverandre. Vingespennet ble økt til om lag 15 meter. To ekstra drivstofftanker ble montert bak torpedoveggen. PL.8s tre drivstofftanker kunne romme 4 025 l bensin.
I PL.8 var flere sikkerhetstiltak iverksatt i tilfelle nødlanding på havet. Bortsett fra små flottører festet direkte på undersiden av nedre vingepar, kunne understellet og haleskien kastes etter avgang for å redusere flyets vekt. Undersiden av skroget hadde fått en båtlignende fasong og ble gjort vanntett for landing på havet. Nungesser og Colis plan var å lande i sjøen i New York, foran Frihetsgudinnen.
En W-12 Lorraine 12E Courlis 340 Hk motor med sylindrene i tre rekker i 60° vinkel mot hverandre, tilsvarende arrangementet som ble brukt i Napier Lion motorer ble installert. Motoren ble testet for å sikre at den ville vare gjennom hele turen, og var prøvekjørt i over 40 timer, mens den var i fabrikken i Paris.
Ytterligere en PL-8 utstyrt med en Hispano-Suiza 12M, 500 Hk motor ble for øvrig bygget i 1928.
Flyets navn og utstyr
Flyet ble døpt L'Oiseau Blanc (som betyr Den hvite fuglen). Det var hvitmalt, slik at det skulle være godt synlig om de måtte nødlande i sjøen. Det var merket med den franske trikoloren, og flyskroget var dessuten prydet med Nungessers personlige logo som flyveress fra første verdenskrig: et dødningehode og korslagte knokler, stearinlys og en kiste på et sort hjerte. Flyet hadde ingen radio, ettersom datidens radioer ble ansett som så upålitelige at det ikke var verdt den ekstra vekten. Navigering ble gjort etter stjernene, en av Colis spesialiteter fra hans tidligere flyvninger i Middelhavsområdet.
Operativ historie
I april 1927 ble PL.8-01 fraktet fra fabrikken slik at Nungesser kunne begynne en serie med tester for å fastslå flyets ytelser. De fleste av disse ble utført rundt Villacoublay og Chartres. Selv om full last med drivstoff aldri ble fraktet under en flight, nådde han en fart på 207 km/t og en høyde på 4 900 m. Evalueringene var vellykket gjennom hele prøveperioden, uten at større endringer ble nødvendig. Det eneste tilfelle var at en brann brøt ut i hangaren hvor PL.8-01 hadde blitt lagret. Brannmerket stoff på øvre vingepar ble resultatet, dette ble reparert kort tid etterpå. Den 7. mai 1927, etter alle tester blitt gjennomført kunne flyet klargjøres for sin rekordforsøk, og ble fløyet fra Villacoublay til Le Bourget.
Transatlantisk forsøk
Nungesser og Coli tok av fra fra Le Bourget flyplass i Paris, med kurs for New York, klokken 5:17 om morgenen den 8. mai 1927. Deres PL.8-01 veide 5 000 kg ved takeoff, noe som var ekstremt tungt for et en-motors fly. Det gikk bare såvidt klar av en rekke med trær ved enden av plassen. Sammen med en eskorte av franske jagerfly svingte Nungesser og Coli tilbake til flyplasen i lav høyde som planlagt og kastet understellet.
Den planlagte rute ville følge en storsirkel som ville ha tatt dem over den den engelske kanal, over den sydvestre delen av England og Irland, over Atlanterhavet til Newfoundland, så mot syd, over Nova Scotia, til Boston, og til slutt landing på sjøen i New York.
Flyet ble eskortert til Frankrikes kyst av fire militærfly ledet av kaptein Venson, og observert i kystbyen Étretat. En observasjon ble gjort av kommanderende offiser på den britiske ubåten H50 som skrev et notat i sin logg at han hadde observert en dobbeldekker i 300 m høyde, 20 nautiske miles sydvest av The Needles på Isle of Wight. I Irland ble et fly observert av en innbygger i byen Dungarvan og en katolsk prest rapporterte en observasjon over landsbyen Carrigaholt. Siden ble ingen flere verifiserte observasjoner gjort.
Skarer av mennesker samlet seg i New York for å se den historiske ankomsten med titusener av mennesker samlet i Battery Park i Manhattan for å ha god sikt mot Frihetsgudinnen hvor flyet skulle lande. Rykter sirkulerte om at «L'Oiseau Blanc» hadde blitt observert langs sin rute, i Newfoundland, eller over Long Island. I Frankrike kunne noen aviser rapportere at Nungesser og Coli hadde ankommet trygt i New York, noe som skapte en bølge av fransk patriotisme. «L'Oiseau Blanc» hadde fraktet en betydelig mengde med drivstoff, 4 000 l som kunne ha gitt dem om lag 42 timer i luften. Etter at den tiden hadde gått, uten noen meldinger om flyets skjebne, måtte man innse at flyet var tapt. I Frankrike ble publikum skandalisert av aviser, slike som La Presse som hadde trykt falske rapporter om flyets ankomst, og sinne ble rettet mot de involverte selskaper, med demonstrasjoner i gatene.
I tiden like etter deres forsvinning, ble en internasjonal undersøkelse iverksatt for å finne Nungesser og Coli. Aviation Digest sponset en velkjent pilot, Floyd Bennett, for å lete i området mellom New York og Newfoundland i ni dager. Canadian Ministry of Lands and Forests sendte også ut to letefly (det ene havarerte). Letemannskaper omfattet den franske marine, U.S. Navy og Royal Canadian Navy som lette langs ruten, inklusive Labrador, nordøstkysten av USA og området rundt St. Lawrence-elven. Uten noe tegn til fly eller flyvere ble videre leting avlyst.
Tolv dager etter Nungesser og Colis avreise fløy Charles Lindbergh alene med Spirit of Saint Louis. Han tok av fra New York på sin berømte ferd. Etter 33 timer og 30 minutter i lufta fikk han en helts velkomst da han landet i Paris, selv om franskmennene sørget over tapet av Nungesser og Coli.
Mysteriet
Den gjengse oppfatning var at L'Oiseau Blanc havarerte i Atlanterhavet på grunn av en kraftig kastevind. Ikke desto mindre hevdet 12 vitner i Newfoundland og Maine å ha hørt flyet da det passerte. Beboere i Harbour Grace, Newfoundland rapporterte å ha sett et hvitt fly sirkle i tåke og skodde sent den 9. mai 1927. Da intet fly fantes på øya og ingen overflyvning var rapportert skrev de lokale aviser om "mysteriefly". Hvis disse historiene var sanne, ville det bety at flyet lå langt etter ruten, da de i så fall hadde fløyet i 40 timer. Denne forsinkelse kunne forklares da flyet fløy mot den fremherskende vindretningen. Fiskere på Newfoundlandkysten rapporterte at været hadde slått om til kulde og dårlig vær som kunne ha forårsaket forsinkelsen. I mai 1927 fant den amerikanske kystvakten en flyvinge i Napeague Bay ved Fort Pond Bay i Long Island Sound. Det ble også rapportert at vrakdeler var sett 200 miles utenfor New Yorks kyst i august 1927.
Mange rykter svirret om flyets forsvinning, inklusive en teori om at flyverne var blitt skutt ned av spritsmuglere i smuglerbåten Amistad med tommyguns, så vel som en teori om at Nungesser og Coli fremdeles var i live, og bodde hos indianere i Canada. I 1930 sirkulerte rykter om at L'Oiseau Blancs motor var funnet i Maine, men intet kunne bekreftes. Senere historier dukket opp i 1948 at cariboujegere og pelsjegere hadde funnet flyvraket i Great Gull Pond i Newfoundland.
Fornyet interesse
Interessen for L'Oiseau Blanc fikk nytt liv på1980-tallet, etter at forfatteren Gunnar Hansen fra Northeast Harbor i Maine gransket og fant og publiserte en artikkel i juni 1980 utgaven av Yankee Magazine, med tittelen The Unfinished Flight of the White Bird. Det dukket også opp historier i 1948, etter beretninger fra reinsjegere og pelsjegere som skulle ha funnet vrakdeler fra fly i Great Gull Pond i Newfoundland.
En fornyet interesse for L'Oiseau Blanc ble vekket i 1980-årene, etter at frilansskribenten Gunnar Hansen fra Maine, gjorde undersøkelser og publiserte en artikkel i juni 1980-utgaven av Yankee Magazine, med tittelen "The Unfinished Flight of the White Bird". Hansen skrev om Anson Berry (d. 1936), en eneboer som bodde i Machias, Maine, som hevdet at han om kvelden 9. mai 1927 hørte et fly med motorproblemer over den isolerte leiren hans ved Round Lake i Maine. Berry hadde ikke vært istand til å se flyet på grunn av tåke og lave skyer, men hadde hørt noe som hørtes ut som et havari eller nødlanding i det fjerne. Berry forsøkte å lokalisere havaristedet, men lyktes ikke. Hansen og andre gjorde omfattende undersøkelser på 1980-tallet og fant flere andre vitner som mintes å ha hørt flyet på dets rute fra Nova Scotia og ned til det østlige Maine den dagen.
I 1984 gjorde den franske regjering en undersøkelse og konkluderte med at det var mulig at flyet hadde nådd Newfoundland. I 1989 fremmet NBC i sin TV-serie Unsolved Mysteries en teori om at de to flyvere hadde kommet over havet, men havarerte og omkom i Maines skoger. En av Nungessers slektninger, William Nungesser, foretok flere turer til Maine for å lete, han fokuserte sin energi på nordsiden av Round Lake Hills i Washington County i Maine, og i området rundt Lake Winnipesaukee.
Den kjente forfatteren Clive Cussler og hans NUMA forsøkte også å løse mysteriet, og lette etter flyet i Maine og i Newfoundland. De gjorde flere besøk på 1980-tallet, og intervjuet dusinvis av eldre vitner: jegere, fiskere og andre som sa de hadde sett eller hørt flyet passere i 1927. NUMA-ekspedisjonen ble kalt "Midnight Ghost", etter Lindberghs sitat i sin bok The Spirit of St. Louis, hvor han sa at Nungesser og Coli hadde «vanished as midnight ghosts». I 1992 reiste dykkere til Newfoundland og forsøkte å lokalisere og lete etter vrak i Great Gull Pond, men fant ingenting, og var ikke engang sikre på om de hadde funnet den rette innsjøen. Andre innsjøer ble også undersøkt fra Machias til Chesterfield i Maine. Flere deler ble funnet, og selv om det ikke var tilstrekkelig til å trekke noen endelig konklusjon, pekte de i retning at L'Oiseau Blanc hadde nådd det amerikanske kontinentet. Lite av flyet ville være igjen siden det hovedsakelig var bygget av kryssfiner og canvas. De deler som mest sannsynlig ville ha tålt tidens tann, ville ha vært motoren og drivstofftankene av aluminum. I Maine ble deler av stag og trevirke tilsvarende det som ble brukt i bygging av flyet funnet. Motordeler i metall som ikke var typiske for USA eller Kanada ble også funnet nær byen Machias. To lokale innbyggere beskrev et stort metallobjekt som «a really big motor» som hadde blitt trukket ut av skogen for å bli berget, langs en sti anlagt for skogsdrift.
Arven
L'Oiseau Blancs forsvinning har blitt kalt «the Everest of aviation mysteries». TIGHAR, International Group for Historic Aircraft Recovery, har kalt flyet «History's Most Important Missing Airplane». Det har blitt hevdet at dersom flyvningen hadde vært vellykket, ville ikke Lindbergh kunnet konkurrere om Orteigorisen, som var den eneste grunnen til hans forsøk. Da Lindbergh lykkedes med sin egen flyvning over Atlanterhavet, fikk han internasjonal oppmerksomhet for sin bedrift, muligens forsterket på grunn av 'L'Oiseau Blancs forsvinning, som skjedde bare dager tidligere. Det er også antydet at det var Lindberghs historiske suksess som ga et stort oppsving for den amerikanske flyindustrien.
Et monument ble reist i Étretat i 1927 for å markere det siste stedet hvor flyet ble observert i Frankrike, men det ble ødelagt i 1942 av den tyske okkupasjonsmakten. Et nytt 24 m høyt monument, "Monument Nungesser et Coli" ble reist i 1963 på toppen av en av klippene. Det er også et museum i nærheten.
Et annet monument i Frankrike ble avduket 8. mai 1928 på Le Bourget flyplass. På en plakett er innskrevet A ceux qui tentèrent et celui qui accomplit (overs:«Til de som prøvde, og til den som lyktes»). Det franske postvesen ga ut et minnefrimerke i 1967, 40 år etter flyvningen for å minnes Nungesser og Colis forsøk. En gate ved Stade Jean-Bouin i 16. arrondissement i Paris, "Rue Nungesser et Coli» har navn etter flyverne.
Kom heim
«Kom heim» er en norsk sang. Melodien ble skrevet av Rolf Undsæt Løvland og teksten ble skrevet av Terje Formoe. Den var ett av bidragene til Melodi Grand Prix 1982, den norske uttagingen til Eurovision Song Contest 1982 i Harrogate i Storbritannia.
L’Oiseau Blanc
Arven
I 1928 fikk flere innsjøer i Ontario navn etter flyvere som hadde omkommet i 1927, vesentlig etter flyvere som hadde omkommet under Atlanterhavsflyvninger. Blant disse er Coli Lake (51.32°N, -93.59°W) og Nungesser Lake (51.49°N, -93.52°W).
Kom heim
Sangen ble framført på nynorsk av Bo (Bodil Nilsen). Den endte på en åttendeplass med 46 poeng.
L’Oiseau Blanc
Arven
I 2008 var flyets understell, som er de eneste bekreftede gjenværende delene av flyet, utstilt i Musée de l'Air et de l'Espace (Det franske fly og romfartsmuseum) på flyplassen Le Bourget i Paris, stedet hvor L'Oiseau Blanc tok av.
Sébastien Érard
Sébastien Érard (1752–1831) var en fransk instrumentbygger av elsassisk herkomst.
Liv og virke
I 1779 grunnla Érard en klaverfabrikk som under nevøen Pierre Erards ledelse var verdens ledende i flere tiår på midten av 1800-tallet.
Sébastien Érard gjorde mange forbedringer av harpe- og klaver-mekanikken. De viktigste var dobbeltpedalharpe i 1811 og hammerklaverets repetisjonsmekanikk («double échappement») i 1821, som konkurrenten Henri Herz gjorde noen detaljforbedringer på. Tidens pianister var raskt ute med å utnytte mulighetene som lå i de nye instrumentene og en periode med store klavervirtuoser fulgte.
Av betydelige musikere som spilte Érard-pianoer var Charles-Valentin Alkan, Beethoven, Chopin, Fauré, Haydn, Herz, Liszt, Mendelssohn, Moscheles, Verdi, Ravel, Paderewski og mange andre.
ΜClinux
μClinux er en tidligere fork av Linuxkjernen beregnet på mikrokontrollere i innebygde systemer uten en minnehåndterer. μClinux ble skapt av D. Jeff Dionne and Kenneth Albanowski i 1998, som en fork av versjon 2.0.33 av Linuxkjernen. Opprinnelig ble μClinux brukt på Freescale DragonBall, en mikrokontroller som var basert på Motorola 68000-serien, og da spesielt Motorola 68EZ328 som ble benyttet i PalmPilot.