cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kristin Søhoel
Hun debuterte som dramatiker i 1983 med oppsetningen av skuespillet 7 søstre på Oslo Nye Teater, utgitt av Aschehoug samme år. To år senere kom ungdomsstykket Hevnen på samme scene. Deretter har hun skrevet skuespill for Den Nationale Scene, Riksteatret, Radioteatret og forskjellige utescener, som Festningsspillet på Kongsvinger og Maria og de tre skrinene. (Åros kirke og Maihaugen) Senere har hun skrevet flere spill for diverse arenaer.
Kristin Søhoel var leder av Norske Dramatikeres Forbund 1984-87, og 1990-92.
Cache County
Cache County er et fylke i den amerikanske delstaten Utah. Det ligger nord i staten og det grenser mot Box Elder County i vest, Weber County i sør, Rich County i øst, Franklin County i Idaho i nord og mot Oneida County i Idaho i nordvest.
Cache Countys totale areal er 3 038 km² hvorav 22 km² er vann. I 2005 hadde fylket 98 055 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Logan som også er fylkets største by. Fylket ble grunnlagt i 1856 og har fått sitt navn etter skjulesteder for pels som mange av Rocky Mountain Fur Companys pelsjegerne opprettet.
Sportsåret 1935
Sportsåret 1935 er en oversikt over hendelser, resultater, fødte og avdøde personer med tilknytning til sport i 1935.
Schelle
Schelle er en kommune i den belgiske provinsen Antwerpen.
Prinsesse Gullhår og de tre omreisende trubadurer (album)
Prinsesse Gullhår og de tre omreisende trubadurer er et musikkalbum med Travellin' Strawberries, utgitt i 1997. Dette er trioens hittil siste plateutgivelse.
Tom Douglas
Tom Douglas er en amerikansk countrymusikklåtskriver. Han har skrevet hits for blant annet Tim McGraw, Martina McBride og Lady Antebellum.
Douglas jobbet som eiendomsmegler før han begynte som låtskriver. Hans første top 10 hit var «Little Rock», fremført av Collin Raye i 1993.
Han ble nominert til Oscar for beste sang for «Coming Home» fra filmen Country Strong (2010), som han skrev sammen med Bob DiPiero, Hillary Lindsey og Troy Verges.
Referanser
<References/>
Lago do Junco
Lago do Junco er en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Robert Archibald
Robert Archibald (født 29. mars 1980, død 23. januar 2020) var en britisk basketballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på niendeplass med det britiske landslaget.
Cheongsong vannkraftverk
Cheongsong kraftverk er et pumpekraftverk som utnytter vannkraft i Cheongsong i Nord-Gyeongsangprovinsen i Sør-Korea. Det har en installert produksjonskapasitet på 600 MW basert på kunstig vannreservoar. Operatør er selskapet Korean Western Power Co.
ElectroBOOM
Mehdi Sadaghdar, kjent som ElectroBOOM, er en iransk-canadisk youtuber, elektroingeniør og komiker. Han lager videoer med mål om å lære bort seereren om elektrisitet, men med komiske innslag, som også demonstrerer hvor farlig strøm kan være uten riktige sikkerhetshensyn.
Matre Haugsdal kraftverk
Matre Haugsdal kraftverk er et vannkraftverk i Masfjorden kommune i Vestland.
Det utnytter et fall på 528 meter. Matre H henter vann fra Haugsdalsvassdraget og bruker Godbotnsvatnet som reguleringsmagasin. Vannet kan reguleres mellom 537 og 516 moh.
I tillegg reguleres Storavatnet mellom 704 og 672 moh, Svartavatnet mellom 781 og 733 moh, Skjerjavatnet mellom 804 og 764 moh og Hjortevatnet mellom 790 og 765 moh. Vannet fra disse utnyttes i Vemundsbotn kraftverk før det kommer ut i Godbotnsvatnet.
Installert effekt er 180 MW fra to francisturbiner. Årsproduksjon er 637 GWh.
Kraftverket erstatter Matre H fra 1957. Det er bygget ny fjellhall innenfor den gamle (som fremdeles er i drift), og nye vannveier. Det nye kraftverket har dobbelt så mye effekt som det gamle, og større årsproduksjon.
Ulsan kraftverk
Ulsan kraftverk er et varmekraftverk ved Ulsan i det østlige Sør-Korea. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 800 MW basert naturgass og tungolje. Anlegget har kombinasjonssyklus Siemens gassturbiner med 3 x 400 MW og 3 x 200 MW. Operatør er selskapet Korea East-West Power Co. Det ble utbygd 1970–1981.
Nordland kunst- og filmhøgskole
Nordland kunst- og filmhøgskole (NKFS) ble etablert i Kabelvåg i 1997 under navnet Nordland kunst- og filmskole. Skolen ble etablert som fagskole etter at de tidligere utdanningsinstitusjonene Kunstskolen i Kabelvåg og Nordland Videoverksted ble lagt ned.
Siden høsten 2017 har skolen hatt høgskolestatus, og drevet et bachelorprogram i bevegelige bilder godkjent av NOKUT.
Utdanninga i bevegelige bilder krysser film og billedkunst for å utvide og utfordre begge fagfelt. Undervisninga er gjerne workshopbasert, og omhandler innhold, former, teorier, metoder og prosesser fra begge fagområdene. Skolens fagmiljø består av førsteamanuenser og professorer, som i tillegg til å undervise har en egen praksis innenfor film- og billedkunstfeltet. I tillegg har skolen en høy andel gjestelærere som består av anerkjente kunstnere og filmskapere fra inn- og utland.
Nordland kunst- og filmhøgskole ligger i Kabelvåg som er det eldste – og tidligere også det største – fiskeværet i Lofoten. I dag har Kabelvåg omtrent 1700 innbyggere. Skolens plassering i Lofoten og i Barentsregionen er et viktig utgangspunkt for skolens undervisning og forskning.
Bachelorprogrammet i bevegelige bilder er den eneste utdanninga i sitt slag i Norge, og studentene jobber innenfor dokumentar, fiksjon, installasjon og hybride former; både for kinovisning og utstilling.
Skolen har utdannet en rekke anerkjente kunstnere og filmskapere, som blant andre Mariken Halle, Ole Giæver, Marte Vold, Alexander Rishaug, Torfinn Iversen, Guro Bruusgaard, Thomas Østbye, Petter Åberg og Sverre Kvamme.
Rektor ved skolen er Katja Eyde Jacobsen, filmskaper.
NKFS finansieres og drives av Nordland fylkeskommune.
Northumberland nasjonalpark
Northumberland nasjonalpark er en nasjonalpark i England. Den dekker i overkant av 1030 km² ved grensen til Skottland. Hele parken ligger innenfor grevskapet Northumberland, og dekker omkring en fjerdedel av det. Med under 3000 fastboende og rett i overkant av en million besøkende i året er den en av de tynnest befolkede og minst besøkte nasjonalparkene i Storbritannia.
Det er flere distinkte områder i parken. I nord ligger Cheviots, en fjellkjede som markerer grensen mellom England og Skottland. Lenger sør finner man et flatere myrlandskap. En del av dette er beplantet, og plantasjene danner tilsammen Kielderskogen. Den sørligste delen av parken inkluderer den midtre seksjonen av Hadrians mur.
Det er en rekke arkeologiske funnsteder i parken, inkludert prehistoriske monumenter, romerske funn og Pele-tårn som ble bygget som forsvar mot border reivers.
Parkens offisielle symbol er en storspove.
Borgulfsens betasuppe
Borgulfsens betasuppe er et norsk underholdningsprogram med Knut Borge og Torkjell Berulfsen som gikk på NRK-TV fra 1992 til 1993. Programmet ble sendt på lørdagskveldene og var lagt opp som et magasinprogram med mange innslag fra norsk og utenlandsk TV. Innslagene var i all hovedsak komiske og ble valgt ut ifra seernes ønsker.
Livet er en roman
Handling
Filmen fletter sammen tre historier som utspiller seg i det samme skogområdet i Ardennes, men i ulike epoker.
Den eldste historien foregår i middelalderen. En konge blir drept av en rival, men hans lille sønn blir reddet av barnepiken sin. Gutten vokser opp og dreper en drage, redder en jomfru, og gjenerobrer sitt tapte kongerike. Hans kongstanke er at kjærlighet og lykke skal råde i riket hans.
En annen av historiene foregår i 1914. Den rike grev Forbek kunngjør for sine venner at han vil bygge et overdådig slott, der han vil bo sammen med sin utkårede Livia. Men kort tid etter bryter første verdenskrig ut, og Forbeks planer faller i grus. Livia gifter seg med Raoul, som er offiser i hæren. Men i 1920 har byggeprosjektet kommet så langt at Forbek kan ta imot sine venner i sitt nye slott. Han oppfordrer dem til å delta i et eksperiment: ved å drikke en trylledrikk vil alle deres plager og bekymringer fordufte, men de vil også glemme alt de har opplevd så langt i livet. Til gjengjeld vil de gjenoppstå som nye mennesker, som er kapable til å leve videre i fullkommen harmoni. Alle gjestene bortsett fra Livia går med på forslaget. Hun bare later som om hun drikker, og iakttar resten av selskapet mens de inntar trylledrikken. Så blir hun klar over at eksperimentet har kostet Raoul livet, og hun går kraftig ut mot Forbek, som blir knust når han skjønner at hun aldri vil bli hans.
Den siste historien foregår på 1980-tallet, det vil si i filmens samtid. Forbeks gamle slott har blitt til Institut Holberg, en progressiv skole der det også utdannes lærere. En konferanse om pedagogikk samler en rekke delegater, deriblant arkitekten Walter Guarini, som har viet sitt virke til utopiske prosjekter; den amerikanske antropologen Nora Winkle; den jordnære læreren Elisabeth Rousseau, som arbeider på en skole ute i provinsen, og instituttets egen Roger Dufresne, som er ekspert på barns lek. Konferansen ledes av Georges Leroux, som har som mål at alle deltagerne skal samle seg om et felles ideal for utdannelsen av neste generasjon. Det blir en strek i regningen for ham at Elisabeths innlegg om hvordan hun legger opp undervisningen utløser opphetet diskusjon blant de øvrige deltagerne. Nora har på sin side hatt en hemmelig plan om å få Georges og Elisabeth til å falle for hverandre. Forsøkene hennes på å nå dette målet resulterer i det totalt motsatte - de to kan ikke fordra hverandre. Til slutt går hele konferansen i oppløsning.
Carl Darling Buck
Carl Darling Buck (født 2. oktober 1866 i Bucksport i Maine, død 8. februar 1955) var en amerikansk filolog.
Buck studerte ved Yale-universitetet, i Athen og i Leipzig. I 1892 ble han professor i sanskrit og sammenlignende indoeuropeisk filologi ved universitetet i Chicago. Tidlig i karrieren konsentrerte han arbeidet sitt om italiske dialekter, senere med greske dialekter. I 1949 ga han ut en Dictionary of Selected Synonyms in the Principal Indo-European Languages («Ordbok over utvalgte synonymer i de viktigste indoeuropeiske språkene»).
Elson Becerra
Elson Evelia Becerra Vaca (født 26. april 1978 i Cartagena de Indias, død 8. januar 2006 samme sted) var en colombiansk fotballspiller.
Becerra deltok under Copa America 2001 og Confederations Cup 2003, hvor han ble kjent for å ha prøvd å redde livet til Marc-Vivien Foe som hadde kollapset under en kampen. Becerra blir også omtalt angående Colombias mislykkede kvalifisering for VM i fotball 2006. På klubbnivå spilte Becerra spiss for Al Jazira Club i De forente arabiske emirater fra 2003 til 2006. Becerra spilte tidligere for klubbene Deportes Tolima og Atlético Junior.
Joel Freeland
Joel Freeland (født 7. februar 1987) er en britisk basketballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på niendeplass med det britiske landslaget.
Elson Becerra
Becerra ble skutt på en nattklubb i hans fødeby Cartagena sammen med sin venn Alexander Ríos, tilsynelatende fordi at de hadde hatt en slåsskamp med en gruppe menn et par dager tidligere.
Drivaksling
Drivaksling er den akslingen som overfører drivkraften fra for eksempel motoren til en bil til veien/underlaget. Er bilen bakhjulsdrevet er det den bakere akslingen som blir drivaksling.
Kraften overføres fra motoren via bl.a. drivakslingen til underlaget. Slik drives kjøretøyet framover eller bakover.
Drivakslinger blir også brukt på motorsykler, akselen står da inn i kardangen på bakhjulet. Samme prinsipp blir også brukt på trøsykler.
Eadwig av England
Eadwig eller Edwy, kalt for eall-fæger (født ca. 941, død 1. oktober 959) var konge av England fra 955 og til sin tidlig død fire år senere. Eadwig var den eldste sønn av kong Edmund I av England og dronning Ælfgifu av Shaftesbury, og han ble valgt av adelskapet til å etterfølge sin onkel Edred av England som konge.
Hans korte regime var merket av en pågående konflikt med hans familie, med thanene (adelsmennene) og spesielt kirken under lederskapet til biskop Dunstan og erkebiskop Oda av Canterbury. Han døde i 959, fortsatt i tenårene, under uklare omstendigheter, og ble gravlagt i hovedstaden Winchester. Hans bror Edgar etterfulgte ham. Hans unge alder har blitt tilskrevet det inntrykket at han hverken kun styre seg selv eller andre, men i virkeligheten kan Eadwig ha forsøkt å ha gjort seg uavhengig av de mektige menn ved hoffet til sin forgjenger, og således skaffet seg bitre fiender.
Fulgencio Berdugo
Fulgencio Berdugo (født 14. juni 1918 i Barranquilla, død 3. februar 2003 samme sted) var en colombiansk fotballspiller. Han spilte for ulike nasjonale og internasjonale fotballag, deriblant den colombianske landslaget under Copa América 1945, der han scoret mål i kampene mot og. Berdugo spilte sammen med store brasilianske stjerner som Heleno de Freitas.
Zoersel
Zoersel er en kommune i den belgiske provinsen Antwerpen.
Eadwig av England
Feide med Dunstan
I henhold til en legende begynte feiden med Dunstan, da abbed av Glastonbury, på den dagen da Eadwig ble kronet som konge, femten år gammel, og av utseende en kjekk ung mann. Hans fjerne fetter, kronikøren Æthelweard, kalte ham for eall-fæger, angelsaksisk for det som ble feilaktig oversatt til moderne engelsk som All-Fair, «rettferdig», men dens mening er «vakker», som i det norske ordet «fager».
Da han ikke møtte opp til et møte med adelen. Da Dunstan til sist fant den unge monarken eskorterte han en adelskvinne ved navn Æthelgifu og nektet å følge biskopens oppfordring med å bli med ham. Rasende over dette trakk Dunstan kongen tilbake med makt og tvang ham til å fornekte kvinnen som en skjøge. Senere innså Dunstan at han ikke hadde vunnet kongens vennskap og respekt og fant det best til å reise og søke trygghet bak murene av sitt kloster. Eadwig fulgte etter ham, egget av Æthelgifu, ble det sagt, og plyndret klosteret. Selv om Dunstan greide å flykte, søkte tilflukt utenfor England, og nektet å komme tilbake før etter at Eadwig var død.
Denne fortellingen vokste og ble mer vellystig ved hver gjentagelse. En variant var at han snek seg ut fra sin egen kroning for glede seg med to kvinner, en mor og hennes datter, og da Dunstan sammen med Cynesige, biskop av Lichfield, fant ham var han uten krone. Begge kvinnene forsøkte å overtale den unge kongen til å gifte seg med dem. Dette ble uansett «den best husket scene i angelsaksisk historie.»
Himalayagribb
Himalayagribb (Gyps himalayensis) er en meget stor åtselgribb i haukefamilien (Accipitridae), der den inngår i slekten Gyps som én av i alt åtte arter. Arten er monotypisk og endemisk for Asia.
Eadwig av England
Feide med Dunstan
Hvor mye sannheten det er i denne fortellingen er uklart. Den eldste utgaven opptrer i en helgenbiografi av Dunstan, skrevet rundt 40 år etter hendelsen. Faktisk giftet Eadwig seg med den yngste kvinnen, som het Ælfgifu, og som skal ha vært en fjern slektning av ham. Moren, en relativ ung enke ved navn Æthelgifu, ble gjort ansvarlig for å ha fått Dunstan forvist. I Liber Vitae opptrer derimot Ælfgifu, som kongens hustru, på en liste over de mest «strålende kvinner, valgt dette stedet for Guds kjærlighet...», noe som stemmer dårlig med betegnelsen som «skjøge».
Kjersti Lofthaug
Kjersti Ingeborg Lofthaug (født 30. april 1966) er en norsk illustratør og animatør.
Eadwig av England
Feide med Dunstan
Dunstan var fra 959 og til sin død i 988 den mest sentrale figur i det engelske kirkepolitiske liv. Da han kom i konflikt med Eadwig var han en leder av menn som arbeidet for å etablere en reformert klosterorden i England. Ved fødsel var han knyttet til den kongelige familie; han hadde mottatt sitt kloster fra kong Edmund og hadde vært en nær venn av kong Edred. I henhold til den engelsk historikeren F.M. Stenton er det usannsynlig at Eadwig på noe vis ble berørt av denne klosterbevegelsen, og ble isteden ofte representert som i opposisjon til den. Isteden ble det hans bror og etterfølger som ble den vesentlige faktor for dens framgang. I dette lyset kan man forstå den negative og antagelig ikke sannferdige framstillingen av Eadwig som har kommet i hovedsakelig i geistlige skrifter og helgenbiografier.
Kjersti Lofthaug
Kjersti Lofthaug har utdannelse i grafisk design og illustrasjon fra Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo, der hun var student fra 1987 til 1992. Fra 1994 til 1995 studerte hun animasjon i Nederland. Hun har siden jobbet frilans med illustrasjoner til bøker, blader, aviser og informasjonsmatriell av forskjellig slag. I tillegg har hun arbeidet med egne kunstneriske prosjekter samt nyhetsgrafikk, animasjoner og fotomontasjer for NRK Fjernsynet. I 2006 utgav Kjersti Lofthaug bildeboka Er det noen der? til en tekst av Steinar Sørlle. Teknikken er ofte en kombinasjon av frihåndstegning og kollasjer utført ved hjelp av digitale bildebehandlingsprogrammer.
Himalayagribb
Biologi
Himalayagribben er den nest største av gribbene i den gamle verden. Den har en kroppslengde på rundt 103–110 cm og et vingespenn på cirka 260–290 cm, mens vekten normalt ligger rundt 8–12 kg.
Lago dos Rodrigues
Lago dos Rodrigues er en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Himalayagribb
Biologi
Arten lever i fjellstrøkene omkring 1 500–4 000 moh, inkludert på stepper i høye elevasjoner. Fuglene har imidlertid blitt registrert i høyder mellom 900 moh og 6 000 moh. Den tåler både lavt luftrykk og sterk kulde. Føden består i hovedsak av åtsler, og arten dominerer over andre gribber, unntatt munkegribben (Aegypius monachus).
Edward Teach
Edward Teach (født ca. 1680 i Bristol i England, død 22. november 1718 ombord i piratskipet Adventure), også kjent som Edward Thatch, Edward Drummond og Blackbeard (Svartskjegg), førte et kortlivet, men beryktet skrekkvelde som pirat i Karibien mellom 1716 og sin død i 1718. Etter en voldsom strid ble han drept av løytnant Robert Maynard, kommandør på det britiske orlogsfartøyet HMS «Pearl».
Himalayagribb
Biologi
I Tibet har det tradisjonelt og rituelt vært vanlig å la denne gribben ete de døde i såkalte «himmelske begravelser», siden den steinete i bakken vanskelig lar dem begraves og mangel på trær vanskelig lar dem kremeres. Likene plassers på seremonielle plattformer, der fuglene fortærer dem. I tibetansk religiøs tro er dette et siste barmhjertig offer for de døde, som tilbyr sitt eget legeme som mat for de levende.
Edward Teach
Teach hadde sansen for det dramatiske og visste hvordan han skulle dyrke sin egen profil. Han skal ha båret og kjempet med to eller flere huggerter, kniver og pistoler, og skal i kamp ha tvunnet påtente hampbiter og fyrstikker i skjegget for å virke mest mulig fryktinngytende. Dette har blitt det tradisjonelle bildet på en vaskeekte sjørøver.
Himalayagribb
Biologi
Utbredelsen omfatter fjelltrakter i Asia, som Himalaya, Tibet, Hindu Kush, Pamir og Tian Shan.
Edward Teach
Bakgrunn
Lite er kjent om hans tidlige liv. Det antas at han ble  født i Bristol i England i 1680. Hans karriere som sjømann begynte på et britisk kaperfartøy som seilte fra Jamaica under den spanske arvefølgekrigen (1701–1713). Da krigen var over mønstret han på et jamaicansk skip under piraten Benjamin Hornigold, som han møtte ved New Providence i 1716. Han ble etter hvert kaptein under Hornigold, og stiftet bekjentskap med piraten Stede Bonnet. Sammen herjet de tre utenfor Delaware og Chesapeake på den nordamerikanske østkysten.
Himalayagribb
Inndeling
Inndelingen av haukefamilien følger i hovedsak Taxonomy in Flux og er i henhold til Boyd (2017), med unntak av underfamilien Aquilinae. Den følger den nye revisjonen til Lerner et al. (2017). HBW Alive bruker tribuset Gypini som synonym for Gypinae. Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Eventuelle navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle.
Eadwig av England
Feide med Dunstan
Den samtidige nedtegnelse i Den angelsaksiske krønike rapporterte Eadwigs tiltredelse og Dunstan som flyktet fra England, men kom ikke med noe forklaring på hvorfor Dunstan flyktet. Krøniken er ellers nær tom for oppslag i disse årene. Fortellingen om krangelen med Dunstan er også nedtegnet i den senere krøniken til John av Worcester. Således kan feiden mellom Eadwig og Dunstan enten basere seg på en virkelig hendelse om en politisk krangel om makten mellom en ung konge og en mektig geistlig autoritet som ønsket kontroll over kongen og siden spredte denne legenden for å sverte monarkens omdømme, eller historien er ren folkefortelling. Krøniken forteller at Odo protesterte mot kongens ekteskap ved at paret var «for beslektet», og det ble annullert av kirken. Ælfgifu kan ha vært søster av kronikøren Æthelweard som beskrev seg selv som «barnebarns barnebarn» av kong Æthelred. Eadwig var sønn av kong Edmund, sønnesønn av kong Edvard den eldre, barnebarns sønn av Alfred den store, og derfor barnebarn av nevø av kong Æthelred. Eadwig og Ælfgifu var derfor oldebarn av felles stamfar.
Edward Teach
Queen Anne's Revenge
Utenfor Martinique kapret Teach og Hornigold den 28. november 1717 det franske slaveskipet «La Concorde», fra Nantes. Ifølge den franske guvernøren på øya, kommanderte Edward Teach to båter med til sammen 250 britiske pirater. En av båtene skulle ha vært bestykket med tolv kanoner og den andre med åtte. «La Concorde» var en flott prise. Hun var en 200-tonns fregatt bestykket med 40 kanoner og hadde seilt langs vest-kysten av Afrika for å bekjempe britiske, nederlandske og portugisiske skip. Hun var eid av den franske handelsmannen René Montaudouin, som var en sentral person i den franske trekanthandelen. Skipet ble ført av kaptein Pierre Dosset og løytnanten Francois Ernaut. Mannskapet var svekket etter en lang overfart fra den afrikanske kysten, og overga seg etter en bredside fra piratenes slupper. Teach likte skuta så godt at han bestemte seg for å beholde henne og han døpte henne kort etter om til «Queen Anne's Revenge».
Teachs herjinger
Hornigold benyttet seg på dette tidspunktet av et amnesti for pirater, og pensjonerte seg som sjørøver. I de følgende årene opparbeidet Teach seg et fryktelig rykte som piratkaptein. Han var en brutal leder som ikke skydde noen midler for å beholde sin autoritet. Ifølge en historie skjøt han sin egen førstestyrmann, med begrunnelsen : ”hvis jeg ikke skyter en eller to av mannskapet nå og da, glemmer de hvem jeg er” Teach og hans menn kapret en rekke skip i Det karibiske hav og raidet bosetninger både på øyene og fastlandet. En løpende feide med det britiske orlogsfartøyet HMS «Scarborough» bestykket med 30 kanoner hevet deres rykte ytterligere.
Eadwig av England
Deling av kongedømmet
Dunstan, mens han var i landflyktighet, ble påvirket av benediktinerordenen i Flandern. En fraksjon som var pro Dunstan og benediktinerne begynte å danne seg rundt ealdorman Æthelstan Halvkonges besittelser i East Anglia og støttet Eadwigs yngre bror Edgar.
Edward Teach
Teachs herjinger
Teach hadde sine hovedkvarter i Bahamas og i Nord- og Sør-Carolina. Han holdt mye til på øya New Providence hvor han ble oppnevnt til magistrat av «Kaperrepublikken». Det ryktes at guvernøren av Nord-Carolina, Charles Eden, mottok en del av Teach sitt bytte og ga Teach beskyttelse og offisiell pardon i gjengjeld. Dette har imidlertid aldri blitt bevist. Teach og hans menn ble drevet ut fra Nassau av den kongelige guvernøren Woodes Rogers. Til tross for dette var Teach snart tilbake på banen som pirat. Etter hvert ble innbyggerne i Nord-Carolina lei av de stadige raidene mot kysten og appellerte til Virginias guvernør Alexander Spotswood. Spotswood reagerte med å sende ut tropper for å ta Teach til fange.
Blackbeards død
Teach opererte i strandsoner med grunne skip slik at det var vanskelig for linjeskip å angripe. Guvernør Spotswood ustyrte derfor løytnant Robert Maynard med to innleide slupper for å fange Teach. Belønningen for Teach var satt til 100 pund mens belønningene for mannskapet varierte. Maynard seilte fra James-elven den 17. november 1718, med sluppene «Ranger» og «Janne». Han kommanderte 35 menn fra HMS «Pearl» og 25 menn fra HMS «Lyme», og kvelden den 21. november fant han piratene ankret opp utenfor Ocracokeøya. Ifølge kildene hadde Teachs skip Adventure et mannskap på 19 bestående av ”tretten hvite og seks svarte”. Maynard valgte å vente til morgenen etter med å gå til angrep. Ved daggry heiste Teach anker, og Maynard fulgte etter. Teach hadde imidlertid fremragende lokalkunnskap og seilte inn en smal kanal med sandbanker hvor Maynards skip gikk på grunn. Etter hvert fikk de skipene løs og kunne fortsette jakten. Da de omsider hadde tatt igjen Adventure, ble de møtt av en kraftig bredside som drepte sju av mannskapet, inkludert kapteinen på Ranger, Mr. Hyde. Maynards slupp åpnet også ild og klarte å ødelegge store deler av Adventures rigg. De nærmet seg nå Teachs skip og Maynard beordret mannskapet under dekk. Teach fikk på denne måten inntrykk av at det var trygt å borde Maynards skip, noe han gjorde med 10 mann. Maynards menn overrumplet Teachs menn fullstendig. En voldsom kamp utviklet seg. Teach og Maynard kjempet mann-mot-mann. Teachs menn var imidlertid sjanseløse mot Maynards veltrente soldater, og slaget var over da Teach ble drept. Ifølge kildene ble han skutt fem ganger og stukket 20 ganger før en highlander halshugget ham. En beskrivelse av slaget ble gjengitt i ''the Boston News Letter:
Ettermæle
Blackbeard har blitt udødeliggjort i fortellinger, bøker, filmer og sanger. Mange samtidige trykk viser ham med rykende hår og skjegg, med pistoler i bandolærene. Han er kjent for å skulle ha begravet skatter langs kysten i Karibien, men dette er sannsynligvis bare en del av historiene om ham. Da Teachs skip og eiendeler ble solgt, oppnådde de bare en sum av 2500 britiske pund.
Skipet «Queen Anne’s Revenge» ble funnet av dykkere utenfor kysten av Beaufort i Nord-Carolina i 1996.
Blackbeard spiller også skurkerollen i eventyrfilmen "Pirates of the Caribbean: On Stranger Tides". Skuta hans der heter også "Queen Anne's Revenge".
Jacob Jervell
Jacob Stephan Jervell (født 21. mai 1925 i Fauske, død 2. mars 2014 ) var en norsk teolog og professor med Det nye testamente som spesiale, forfatter. Han var prorektor ved Universitetet i Oslo fra 1977 til 1980.
Eadwig av England
Deling av kongedømmet
Frustrert av kongens skatter og støttet av erkebiskop Oda av Canterbury endret adelsmennene i Mercia og Northumbria sin allianse over til Eadwigs bror Edgar. I 957, framfor at landet havnet i innbyrdeskrig, ble adelen enig om å dele kongeriket langs Themsen og hvor Eadwig beholdt Wessex og Kent i sør og Edgar som konge i nord. Denne delingen av riket er blitt tolket som rivalisering ved hoffet og som et statskupp, men alt tyder på at delingen skjedde fredelig og som planlagt hendelse. Delingen kan forstås som at det hadde vært en deling av hoffet allerede under kong Eadrids sykdom og at det var strid om etterfølgelsen ved hans død. Mynter preget av Eadwig i Mercia selv etter at Edgar etter sigende ble konge i 957, kan antyde at Eadwig beholdt og utøvet autoritet. Delingen kan derfor mer ha vært i navnet enn reell, eller kun som midlertidig hensiktsmessighet. Også i tidligere tider hadde et provins blitt gjort til underkongedømme.
Bevis i charter
Eadwigs styre var preget av fred, fri for trusler utenlands for første gang siden styret til Egbert, og kom til å vare et kvart århundre før en bølge av vikinginvasjoner. Freden i årene mellom 955 og 980 etterlot et inntrykk av framgang for religiøs og kulturell aktivitet. Det er ingen tvil om at det var en periode hvor klosterbevegelsen fikk en ny vekst, særlig under kong Edgar. Eadwig ble i kirkens skrifter anklaget for å ha plyndret klostrene, stjålet deres land og gitt dem til sin egne tilhengere, og fremmet ytterligere hentydninger om seksuelle utsvevelser.
Rich County
Rich Countys totale areal er 2 813 km² hvorav 150 km² er vann. I 2005 hadde fylket 2 051 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Randolph som også er fylkets største by. Fylket ble grunnlagt i 1868 og har fått sitt navn etter Charles C. Rich, som var apostel for mormonene.
Eadwig av England
Bevis i charter
Men Eadwig var ingen en fiende av kirken, til tross for at Dunstan og hans tilhengere har etterlatt dette negative inntrykket. Eadwig ga gaver til religiøs aktivitet. De geistlige personer han ga land til strakte seg fra Oda, erkebiskopen av Canterbury og til prestene med ansvar for Bamptonkirken i Oxfordshire. Det var på en eiendom gitt av Eadwig at erkebiskopene i York grunnla deres minister i Southwell. Til tross for sitt korte styre ga han også gaver til klostrene, om enn få. I henhold til Stenton var disse tallrike nok til at hans påståtte opposisjon av klosterbevegelsen synes å ha oppstått fra det irrelevante faktum av hans strid med Dunstan.
Jair Benítez
Jair Benítez (født 11. januar 1979 i Jamundí) er en colombiansk fotballspiller som spiller for FC Dallas i Major League Soccer, på utlån fra Deportivo Cali. Benítez har tilbrakt mesteparten av karrieren med å spille på profesjonelt nivå i Colombia, etter å ha spilt 344 kamper og scoret 19 mål under Colombias Futbol Profesional Colombiano.
Eadwig av England
Bevis i charter
I 956 alene ga hans seksti gaver av land og eiendommer, noe som utgjør rundt fem prosent av alle ekte angelsaksiske chartere. Ingen hersker i Europa kunne overgå det årlige total før først på 1100-tallet, og hans cesjoner er således blitt forklart som politisk usikkerhet.
Jair Benítez
Benitez vant en Futbol Profesional Colombiano-tittel med klubben Independiente Medellin i 2002 og han deltok under turneringen Copa Libertadores 2009, før han undertegnet en kontrakt med FC Dallas i Major League Soccer den 22. juli samme år. Benitez har også spilt på, blant annet under Copa América 2007.
Eadwig av England
Død
Eadwig døde i en ung alder, 18 eller 19 år, i 959 under omstendigheter som har forblitt ukjente. Han ble etterfulgt av sin bror Edgar. Han tilbakekalte Dunstan, gjorde ham til erkebiskop av Canterbury og til sin rådgiver, og støttet nidkjær Dunstans klosterreformer. Like mye som Eadwigs ettermæle fikk lide for Dunstans fiendskap ble Edgars omdømme løftet opp og rost ved hans servile støtte til Dunstan.
Jacob Jervell
Teolog
Han tok den teologiske doktorgrad (dr.theol.) på avhandlingen Imago Dei i 1959 som omhandlet hvordan «skapt i Guds bilde» var fortolket i rabbinske, gnostiske og kristne teksttradisjonene. Fra 1960–1988 var han professor i bibelvitenskap ved Det teologiske fakultet, Universitetet i Oslo. Fra 1997 virket han i en treårsperiode som professor i annenstilling ved Universitetet i Tromsø. Han har også hatt gjesteprofessorater ved blant annet universitetene i Yale og i Århus.
Muné Tsenpo
Muné Tsenpo (tibetansk: མུ་ནེ་བཙན་པོ་, wylie: Mu-ne btsan-po, født ca 762, død ca 799) var den 39. keiser av Tibet. Han var sønn av Trisong Detsen (den 38. keiser) og dronning Yeshe Tsogyal.
Jacob Jervell
Teolog
Jakob Jervell var en forsvarer av kvinners rett til å kunne gjøre prestetjeneste på 1960-tallet da dette var et av de sentrale stridsspørsmål i kirken. Senere formidlet han sin nytestementforskning særlig etter at han i 1962 utga boka Den historiske Jesus som var basert på tre radioforedrag han hadde holdt i NRK.
Nei til bispeembedet: Jervell takket i 1978 og 1979 nei til forespørseler om å la seg utnevne til biskop i Den norske kirke. Én av forsepørslene gjaldt Nidaros.
Han er internasjonalt anerkjent som ekspert på nytestamentlige skrifter og var en av Norges mest markante teologer og samfunnsdebattanter. I deler av kirken regnes hans teologi som problematisk da han tilhørte den såkalte «liberale fløy». Jervell var mannen som ble nektet å tale i domkirken av biskopen i Kristiansand. Det ble krise i Indremisjonen da han fikk tale i foreningen i Østre Bærum. Det ble spetakkel da redaktør Thor-Bjarne Bore åpnet spaltene for ham i Vårt Land – så hadde også Vårt Land noen år før kjørt en kampanje mot Jervells teologi.
At han ble så provoserende, hang delvis sammen med hans trang til å popularisere forskningsresultater. Han er en av de store i europeisk bibelforskning, blant annet forfatter av et digert faghistorisk verk om Apostlenes gjerninger. I 1960 hadde han serie radioforedrag om den historiske Jesus. Alvorlige bruduljer ble det da han før jul 1969 i programmet til Oddvar Folkestad hevdet at Jesus ikke var født i Betlehem.
Også utenom fagteologien kom han med kontroversielle standpunkter. Han gikk tidlig inn for at homofile måtte får regulert sitt samliv. Han startet aksjon for Arbeiderpartiet mens konflikten om abortsaken var på sitt skarpeste. Han gikk inn for omsorg og solidaritet med Aidsofre på den tiden da de ble isolert og stigmatisert.
For ham hang alt dette sammen med hans begeistring for Jesus, først og fremst den menneskelige Jesus. Derav også hans motstand mot tukling med menneskelivet i biologisk forskning, der han tidlig gikk inn for et etisk råd.
Jervell var bosatt i Oslo. Han var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi fra 1975.
Jervell ble i 2000 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden.
Erlend Høyersten
Erlend G. Høyersten (født 1972 i Bergen) er norsk kunsthistoriker og museumsdirektør.
Tempelet i Jerusalem
Tempelet i Jerusalem var israelittenes viktigste helligdom i oldtiden. Ifølge Bibelen hadde israelittene tre helligdommer i historien: Tabernakelet (telthelligdommen), Salomos tempel, Det første tempelet i Jerusalem. Etter at det ble ødelagt, ble et nytt tempel bygget, Det andre tempelet i Jerusalem, som senere ble ombygd av Herodes den store og ble da også kalt Herodes' tempel.
Erlend Høyersten
Fra 2004 til 2009 var han direktør ved Sørlandets Kunstmuseum, Kristiansand, Norge. Fra september 2009 avd. direktør for Bergen Kunstmuseum. Fra september 2010 var han direktør for Kunstmuseene i Bergen, Norge, som senere skiftet navn til KODE. Fra januar 2014 til juni 2021 var Høyersten direktør for ARoS Aarhus Kunstmuseum, Danmark.
Tempelet i Jerusalem
Tempelplassen
Templene lå i Jerusalem på høyden Moria. Der lå også administrasjonsbygningene som Salomo bygde. Man mener at tempelplassen var like bak det stedet hvor Klippemoskeen ligger nå, men den nøyaktige beliggenheten er omdiskutert. Før den tid hadde David hatt sitt palass på den andre høyden, Sion. I romertiden lå flere andre viktige bygninger på eller ved Moria, som søylegangene og Antoniaborgen. Begge tempelene hadde to store rom eller saler, det hellige og det aller helligste, og de hadde også sidebygninger med flere rom.
Erlend Høyersten
Høyersten er i dag eier, stifter og direktør for Høyersten Contemporary som åpnet 28. april 2023. Høyersten Contemporary, et kommersielt galleri lokalisert i Bergen med fokus på samtidskunst og kunstrådgivning.
Tempelet i Jerusalem
Salomos tempel
Salomo bygde sitt tempel i Jerusalem, byen hans far David hadde erobret fra jebusittene. Ifølge Bibelen kjøpte kong David selve tempelplassen av en jebusitt, selv om han kunne fått den gratis. Salomos tempel var kledd med gull. Det omtales som en særdeles praktfull bygning. Utenfor tempelet var det et alter, en vannbeholder som stod på tolv okser, og offerkjeler med hjul. Alt dette var laget av kobber. Vannbeholderen er kjent som «Kobberhavet». Ti lysestaker av sølv stod også utenfor. I det hellige stod det oppstilt ti lysestaker av gull, ti skuebrødsbord og et røkelsesalter, og i det aller helligste to store engler av gull. Paktens ark stod mellom englene.
Erlend Høyersten
Han er cand.philol. i kunsthistorie fra Universitetet i Bergen 1999.
Tempelet i Jerusalem
Salomos tempel
Noen tenker seg at tempelet var kopiert etter kanaanittisk mønster. De peker på at det lignet templene som ble bygd for de kanaanittiske gudene, med tre kvadratiske plasser som endte i et kubisk rom. To førti-fots søyler representerte Asjeras fruktbarhetskult, liksom «Kobberhavet» representerte hav- og elveguden Jam i den kanaanittiske myten. Salomo hadde hans mange hedenske koner og han tolererte at de tilbad sine hjemlands guder, og mot slutten av sitt liv var han også selv deltakende i dette.
Salomos tempel stod i hele kongetiden. Det ble ødelagt da riket ble erobret av Babylonia.
Serubabels tempel
Jerusalem og tempelet ble gjenoppbygd da israelittene vendte tilbake fra fangenskapet. Stattholderen i landet het Serubabel, og spilte en viktig rolle i arbeidet. Derfor ble tempelet kalt Serubabels tempel. Det fins ikke så mange opplysninger om hvordan dette tempelet så ut. Det var ikke så praktfullt som Salomos tempel. Ifølge noen kilder var det bare én lysestake og ett skuebrødsbord der. Paktens ark fantes ikke i det tempelet. Noen sier at det isteden var en stor stein i det aller helligste. Alteret utenfor var laget av tilhugget stein. Det ble reist et nytt alter, også av stein, etter at makedonerne hadde vanhelliget tempelet under Antiokos IV Epifanes.
Herodes' tempel
Herodes den store sørget for at tempelet ble ombygd og fornyet. Den nye strukturen har tidvis blitt referert til som Herodes’ tempel, men det blir fortsatt kalt «det andre», og ikke det tredje tempelet, ettersom de hellige ritualene fortsatte uavbrutt gjennom hele byggeprosessen.
Det ble laget flere forgårder. Den ytterste ble kalt hedningenes forgård, og ikke-israelitter fikk ikke lov å gå innenfor den. Innenfor den var kvinnenes forgård, og det var så langt judéiske kvinner fikk lov å gå. Innenfor den var Israels forgård, og det var så langt judéiske menn, utenom de som arbeidet i tempelet, fikk lov å gå. Innenfor den lå den innerste forgården, prestenes forgård. Den var like ved tempelet, og der stod vannbeholderen og alteret.
Herodes den store begynte den storstilte ombyggingen sin ca. 15 f.Kr. Arbeidet pågikk stadig på Jesu tid og deretter i ennå 30 år. Det tiltrakk omreisende håndverkere, og medførte at Jerusalem vokste sterkt i nordvestlig retning. Enorme steinblokker ble hogd ut i steinbruddene like nord for Tempelplassen. Blokkene måtte deretter rulles gjennom bygatene og heises på plass. Herodes' arkitekter utvidet tempelterrassen med en tredjedel til den nåværende plassen på 500 x 300 meter, hvilket gjorde den til den største åpne plassen i antikken. Den kom til å utgjøre en femtedel av Jerusalems daværende areal,, og tydeliggjorde at byen var en tempelby. Utvidelsen var problematisk, siden fjellet skrånet bratt nedover, slik at det måtte konstrueres en kolossal plattform til å bære terrassen.
Syv «trinn» førte opp til tempelet. Først hedningenes forgård, så kvinnenes forgård, så mennenes forgård og dernest prestenes forgård. Der var også rituelle bad, mikve, for renselse. Selve tempelet bestod av forhallen, Det hellige og Det aller helligste, der bare ypperstepresten fikk tre inn én gang om året. Det aller helligste raget 40 meter over forgårdene. Sabbaten ble innledet med at man blåste i shofar i det sørvestlige hjørnet. Hedninger kunne gjerne gå inn i den ytre forgården, men ikke lenger enn til soreq, en lav mur eller et gjerde som de ikke fikk lov til å passere.
Dette tempelet stod frem til 70, da romerne ødela byen. Siden har det ikke vært noe tempel i Jerusalem. Raseringen minnes ennå i jødiske bryllup, hvor det er skikk og bruk at brudgommen avslutter vielsesseremonien ved å knuse et glass med foten, som en påminnelse om tempelets ødeleggelse i 70, og at man selv ikke i gledens stund får glemme sorgen.
Mutik Tsenpo
Mutik Tsenpo (tibetansk: མུ་ཏིག་བཙན་པོ་, wylie: Mu-tig btsan-po, født ca 764, død ca 817) eller Murug Tsenpo (མུ་རུག་བཙན་པོ་, Mu-rug btsan-po) er noen ganger betraktet som en av keiserne av Tibet. Han var sønn av Trisong Detsen (den 38. keiser) og dronning Yeshe Tsogyal. Han anses noen ganger å ha overtatt etter Muné Tsenpo som tsenpo over det tibetanske imperium i året 799.
Hele perioden mellom regjeringstiden til Trisong Detsen og Sadnalegs er likevel svært uklar, med flere motstridende rapporter.
Sjur Eftevaag
Asbjørn Sjur Eftevaag (født 20. mai 1968) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte for.
Qzone
Qzone (kinesisk: QQ空间) er et kinesiskspråklig nettsted for sosiale nettverk. Det ble etablert av det kinesiske internettselskapet Tencent i 2005. Brukerne kan skrive blogger, dagbøker, sende fotografier og lytte til musikk.
I januar 2009 hadde Qzone oppnådd mer enn 200 millioner brukere, og antallet har siden steget ytterligere. Det er sterkt utbredt i Folkerepublikken Kina.
Pattalinus
Pattalinus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, langbeinte, brunlige trebukker. Antennene er mye lengre enn kroppen og ganske tynne. Pronotum er nærmest klokkeformet sett ovenfra, uten tenner på sidene, men med mlitt utstikkende bakhjørner. Dekkvingene har litt rundede sider og er gjerne lyst brungrå med mørkere tegninger.
Levevis
Larvene lever i død ved.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Mexico i nord til Bolivia i sør.
Silvio Leonard
Silvio Leonard Sarría (født 20. september 1955 i Cienfuegos) er en cubansk tidligere friidrettsutøver (sprinter). Han var nummer to i verden til å løpe 100 meter under 10 sekunder med elektronisk tidtaking, da han i Guadalajara 11. august 1977 løp på 9.98. Den første var olympisk mester fra OL i 1968 Jim Hines. Leonard løp den raskeste 200 meteren i verden i 1977, med tiden 20.08. Hans fremste meritt er sølvmedaljen på 100 meter fra OL 1980 i Moskva.
Panamerikanske leker
Leonard var tre ganger panamerikansk mester, 1975 på 100 meter og i 1979 på 100- og 200 meter.
Lagoa Grande do Maranhão
Lagoa Grande do Maranhão er en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Anno fyrtioåtta
Anno fyrtioåtta er et skuespill av August Strindberg fra ca. 1876-77. Stykket kan ses som en satirisk drift med datidens konservative, og utspiller seg under revolusjonene i 1848. Det drøyde mange år innen stykket ble satt opp, og ble betraktet av Strindberg som mislykket. Mange av dets motiver, liksom karakterer, kom allikevel til å brukt igjen og utdypes i og med romanen Det røde rommet (Röda rummet).
Saad Samir
Saad El-Din Samir (سعد الدين سمير ) født 1. april 1989) er en egyptisk fotballspiller som spiller for fotballklubben Al-Ahly.
Landslaget
I Sommer-OL 2012 i London deltok han for landet sitt der laget hans ble utslått i kvartfinalen.
10. oktober 2014 fikk han sin første landskamp for mot Botswana.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Tagarkulturen
Tagarkulturen (russisk: Тагарская культура) var en arkeologisk kultur fra bronsealderen som blomstret mellom 600-tallet f.Kr. og 200-tallet f.Kr. i det sørlige Sibir. Dens horisont tilsvarer dagens Khakasia i den østlige delen av Kemerovo oblast i den sørlige delen av Krasnojarsk kraj.
Sivilisasjonen er oppkalt etter øyen Tagar i elven Jenisej, og var en av de største sentre for bronsesmelting i det gamle Eurasia.
Utforskning og levninger
Tagar-stammene antas å ha vært Europoide, og en del av den geografiske, politiske og kulturelle enhet som senere ble kjent som Skytere.
De bodde i tømmerhus oppvarmet av leirovner og store, åpne ildsteder. Enkelte bosetninger var også omgitt av festninger. De levde av bufe, som hovedakelig bestod av hester, geiter, sauer og hjortedyr. Innhøstingen ble foretatt med ljå og bronse-sigder.
Deres kulturgjenstander var svært påvirket av Skytisk kunst fra Ukokplatået. Kulturen er også kjent for sine svære kongelige gravhauger, omgitt av steiner, med fire vertikale gravhaug-steler som markerte gravens fire hjørner.
Aleksej Zjamnov
Aleksej Jurjevitsj Zjamnov (russisk: Алексе́й Ю́рьевич Жамно́в, født 1. oktober 1970 i Moskva) er en pensjonert russisk/sovjetisk ishockeyspiller som spilte aktivt fra 1988 til 2006. Han spilte 807 NHL-kamper for klubbene Winnipeg Jets, Chicago Blackhawks, Philadelphia Flyers og Boston Bruins og fikk totalt 719 poeng. Internasjonalt vant han OL-gull med SUS i 1992, OL-sølv med Russland i 1998 og OL-bronse med Russland i 2002.
Nate Reinking
Nate Reinking (født 12. desember 1973) er en britisk tidligere basketballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på niendeplass med det britiske landslaget.
Endelig fredag (NRK)
Endelig fredag var et norsk direktesendt underholdningsprogram som gikk på NRK i 1993. Programmet gikk på fredagskveldene og var en blanding av underholdning og nyheter. Programmet ble ledet av Rolv Wesenlund, Anne Grosvold og Ole Kristen Harborg.
Programmet ble dårlig mottatt av seerne.
Aleksandar Vučić
Aleksandar Vučić (født 5. mars 1970 i Beograd) er en serbisk politiker for det konservative Serbias progressive parti (SNS). Han ble i 2017 landets president. Fra 2014 til 2017 var han statsminister.
Liv
Vučić studerte jus ved Universitetet i Beograd. Som ung var han i England for å lære engelsk. Han var etter oppløsningen av Jugoslavia i 1991 og under krigen 1992 til 1993 reporter for fjernsynskanalen Channel S, eid av bosniske serbere i Pale.
I 1993 gikk han inn i Srpska radikalna stranka og ble valgt til medlem av Serbias parlament. Han ble i 1995 valgt som generalsekretær i sitt parti. Vučić var i perioden 1998 til 2000 informasjonsminister i Mirko Marjanovićs regjering. Vučić tapte valget om vervet som overborgermester i Beograd både i 2004 og 2008. Han var medlem av Europarådet fra juni 2006 til juni 2007.
Vučić gikk i 2008 over til Serbias progressive parti. Han var forsvarsminister fra 27. juli 2012 til 2. september 2013. Vučić ble 27. juli 2012 valg som stedfortredende statsminister. Han tiltrådte 28. april 2014 som landets statsminister.
Den 4. mars 2016 oppløste Serbias president Tomislav Nikolić parlamentet etter anmodning fra regjeringen og utskrev nyvalg den 24. april. Vučićs parti oppnådde 48,24% av stemmene ved valget, noe som ga det absolutt flertall i parlamentet.
Vučić ble 2. april 2017 valgt til vervet som landets president. Vučić regnes som EU-vennlig. Han avla presidenteden 5. juni 2017. I 2022 ble han gjenvalgt for fem nye år.
Liste over Wikipediaer
Eksterne lenker
วิกิพีเดียภาษาลาว
Andy Schleck
Andy Raymond Schleck, (født 10. juni 1985 i Luxembourg by), er en tidligere profesjonell, syklist fra Luxembourg. Hans far, Johny Schleck er en tidligere proffsyklist, som syklet både Tour de France og Vuelta a España i perioden 1965 – 1974.
Andy Schleck ble profesjonell 2005 da han skrev kontrakt med Team CSC, som allerede hadde hans eldre bror Fränk på laget. Det var Team CSCs manager, Bjarne Riis, som forhørte seg med Fränk om lillebroren og i september 2004 fikk Andy sykle noen løp på prøve.
I 2005, samme år som Andy ble profesjonell, vant han det luxembourgske mesterskapet på tempo. Storebror Fränk Schleck vant landeveisløpet.
I Giro d'Italia 2007 imponerte han i fjellene og kom på en sterk andreplass etter Danilo di Luca. I tillegg vant han ungdomskonkurransen med klar margin.
Sammen med Carlos Sastre og storebror Fränk var han sett på som CSC Saxo Banks største favoritter i Tour de France 2008. På den 10. etappen opp til Hautacam fra Pau gikk han tom for næring og tapte mange minutter i sammendraget. På de senere etappene viste han sin styrke, ikke minst på den 17. etappen opp L'Alpe d'Huez da han hadde kontroll på gruppa med favoritter og sørget for at Sastre fikk stort forsprang til resten. Selv endte han på 12.-plass sammenlagt, men tok den hvite ungdomstrøya.