cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Restaurasjonen i England
Den kulturelle restaurasjonen
Puritanismens grep om samfunnet mistet sitt grep ved gjeninnføringen av kongedømmet. Et praktisk grep var at teatrene ble gjenåpnet etter å ha blitt stengt av protektoratet til Oliver Cromwell. Også på scenen var det åpenbart at puritanismen hadde mistet sitt grep, noe som kom til uttrykk i dristige, frekke og til dels slibrige komediene som ble raskt populære, i ettertid kalt for restaurasjonskomediene ved at de ble en gjenkjennbar sjanger. Restaurasjonskomediene er beryktet for deres seksuelle direkthet, en åpenhet som ble oppmuntret av kongen selv. I tillegg ble tillatt for kvinner å opptre på teaterscenene for første gang, og den første kvinnelige dramatiker var Aphra Behn. Perioden så også de første skuespillere som ble allment berømt og feiret som kjendiser.
For litteraturen som helhet betegner restaurasjonslitteraturen grovt en ensartet stil som sentrerte rundt feiringen av det nyetablerte hoffet til kong Karl II, eller som reaksjonen på det. Det er en litteratur som omfattet ekstreme motpoler som John Miltons Det tapte paradis og jarlen av Rochesters Sodoma. Perioden så også grunnleggelsen av Royal Society, vitenskapens framgang med eksperimentene til Robert Boyle, og det begynnende pionerarbeidet i litterær kritikk med John Dryden og John Dennis.
For å feire anledningen og sementere de diplomatiske forholdene De forente Nederlandene etter nederlenderne hadde vært i krig med England gjentatte ganger under Oliver Cromwell, ga de strålende presang med den hollandske gave, en kostbar samling av malerier av gamle italienske mestre, klassiske skulpturer, kostbare møbler og en yacht. Dog fikk nederlenderne noe tilbake da det noen tiår senere ble gitt en gjengave fra den britiske kongelige samling.
To kvinner (roman)
To kvinner er en roman av den italienske forfatteren Alberto Moravia. Den er Cesiras fortelling om hennes og dattera Rosettas vanskelige tid i siste del av annen verdenskrig.
Cesira eier og driver en liten kolonialbutikk i Trastevere i Roma, og merker lite til krigens gang de første krigsåra. Så begynner det å gå rykter om at det blir kamper mellom tyskerne og engelskmennene, og at byen kommer til å bli bomba. Cesira stenger butikken, og hun og Rosetta tar toget sørover, for å prøve å komme seg til landsbyen der hun en gang kom fra. Dit kommer de ikke; toget blir stående på en øde stasjon og de må ta seg videre til fots i det øde landskapet der befolkninga har flykta.
Etter mange strabaser kommer de seg opp i fjellene, og slår seg ned ved en liten fjell-landsby. Fouten de fastboende finner en her en uensarta ansamling av flyktninger fra nærmeste by. De lever på rykter om krigens gang; alle venter på et avgjørende slag der engelskmennene skal kaste tyskerne ut av landet og de igjen skal kunne vende hjem.
Krigen trekker i langdrag, og i nærmere to år må de utholde en kummerlig tilværelse på eksistensminimum i et ingenmannsland mellom to hærer. Vi hører om gnisninger mellom de ulike gruppene, og vi hører om kampen for tilværelsen, om uvissheten og kjedsomheten. Forbipasserende desertører og soldater på flukt gir avveksling og spenning i ensformigheten; her kommer både tyskere, engelskmenn, østeuropeere, fascister og antifascister – noen vennlige, andre sinte og farlige.
Mens Cesira har en indre styrke og en sinnets letthet som fører henne relativt helskinna gjennom alle prøvelser, går det verre med Rosetta. Hun er et ektraordinært menneske for hvem ondskap ikke ekstisterer; hun tror aldri vondt om noe menneske, og er sjøl den personifiserte dyd. Mora omtaler henne som «en engel». Men vi får tidlig frampek om at hun skal komme til å forandre seg. Når freden synes nært forestående, begir Cesira og Rosetta seg på vandring igjen for å komme seg ned fra fjellene. I en kirke i en forlatt landsby blir Rosetta brutalt overfalt og voldtatt av et lag franske soldater. Fra dette øyeblikket er Rosetta forvandla til sin motsetning; hun blir det mest skjødesløse og promiskuøse menneske en kan tenke seg.
En viktig biperson er unggutten Michele. Han skiller seg ut blant de godtroende og uopplyste menneskene som utgjør det vesle samfunnet i fjellene; han har studert i Roma og lært seg å tenke kritisk og analytisk om de kreftene som styrer krigen og samfunnet. Han er edel og uredd og unnlater aldri å si sin mening uansett hvor kritisk situasjonen er – et tydelig talerør for forfatteren.
Moravia viser i To kvinner hvordan krigen ikke bare fører med seg fysisk lidelse og materiell nød. Like viktig er det at krigen også ødelegger moral og normer for menneskelig samvær. Medmenneskeligheten har dårlige kår under en krig, men den finnes.
Filmatisering
Romanen ble i 1960 filmatisert av Vittorio de Sica, med Sophia Loren i rollen som Cesira og Jean-Paul Belmondo som Michele.
Årøy
Årøy eller Årøya kan vise til:
Nowy Dwór Królewski
Nowy Dwór Królewski er en landsby i voivodskap Kujaviskpommerske fylke Chełmno. Landsbyen ble etablert i middelalderen.
Finpapir
Finpapir er trykk- og skrivepapir basert hovedsakelig på kjemiske masser. Normalt er innholdet av mekaniske masser under 10 % og andelen fyllstoff i området 5-25 %.
Produksjon
Finpapir er normalt overflatelimt eller pigmentert med kalsiumkarbonat. Ubestrøket finpair blir oftest kalendrert på papirmaskinen med en kalander.
Forvask
Forvask er prosedyre ved de fleste vaskeprogrammer i vaskemaskiner og det bør være første vannet i all klesvask.
I svette er det små mengder av eggehvitestoffet albumin. Dette er vannløselig, men ved denaturering ved oppvarming blir det stivt på samme måten som hviten i egg, som også er en type albumin. Det er viktig at det første vannet klærne vaskes i er kaldt. Dersom første vannet er varmt, vil klærne bli stive av eggehviten. Noe vaskemiddel i forvaskvannet vil gi noe mer effektiv fjerning av albumin.
Neppviktunnelen
Neppviktunnelen eller Nipviktunnelen er en tunnel på riksvei 827 i Narvik kommune i Nordland. Tunnelen går under Åttetinden ved Neppvika i Tømmeråsfjorden i tidligere Tysfjord kommune. Tunnelen er 979 meter lang. Den og resten av veien mellom Kjøpsvik og Sætran ble åpnet i 1992.
Karlsvognen
Karlsvognen som veiviser
Karlsvognens stjerner er i seg selv lette å finne på himmelen, og de kan derfor også brukes til å lokalisere andre stjerner.
Stjerner i Karlsvognen
Stjernene i Karlsvognen regnet fra enden av «vognstangen»:
Brattlitunnelen
Brattlitunnelen er en tunnel på riksvei 827 i Narvik kommune i Nordland. Tunnelen går gjennom Storfjellet mellom Indre Tysfjorden og dalbotnen ved Tømmeråsfjorden i tidligere Tysfjord kommune. Tunnelen er 3 606 meter lang. Den og resten av veien mellom Kjøpsvik og Sætran ble åpnet i 1992. Brattlitunnelen er den lengste av tunnelene mellom Kjøpsvik og Efjorden.
Benoît Vermander
Benoît Vermander (født 1960) er en fransk sinolog og katolsk prest tilhørende jesuittordenen.
Han har mastergrad i politikk fra Yale University og doktorgrad i Political Science fra Institut d’Etudes Politiques i Paris.
Siden oktober 1996 har han ledet Ricci-instituttet i Taipei i etter pater Yves Raguin S.J. Hans spesialfelt er religiøs antropologi, noe som reflekteres både gjennom hans bok om Yi-landsbyen Yangjuan i fylket Yanyuan i Sichuan i Kina, og gjennom det tidsskrift han redigerer, Renlai.
Christian Eichner
Christian Eichner (født 24. november 1982 i Sulzfeld) er en tysk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for.
Henri-Frédéric Amiel
Henri-Frédéric Amiel (født 27. september 1821 i Genève, død 11. mai 1881 samme sted) var en sveitsisk filosof, lyriker og kritiker, mest kjent for Journal Intime (1883).
Han stammet fra Hugenottene og studerte tysk filosofi i Berlin. Ved universitetet i Genève ble Amiel professor i estetikk (1853) og moralfilosofi (1854), men mistet samtidig sine kontakter i aristokratiet, da utnevnelsene i stor grad var støttet av byens demokratiske politiske parti. En tiltagende isolasjon fra byens kulturelite (aristokratiet) og utilfredshet med sitt eget virke gjorde at han i 1847 startet arbeidet med egen dagbok, som han i dag er mest kjent for. Den ble utgitt posthumt som Journal Intime (1883). Dagboken er oversatt og kommentert i Aasmund Brynildsen Bilder fra en dagbok (Dreyer forlag, 1953). Han skrev samtidig flere dikt, og var en habil musiker med stor sans for Beethoven.
Jon Rangfred Hanssen
Jon Rangfred Hanssen (født 19. juni 1956) er en tidligere norsk syklist. Han ble nordisk mester i 1978. Han ble norsk mester i fellesstart i 1980. Etter han sluttet å sykle har han blant annet vært trener. Han har også vært rådgiver for sykkelsøstrene Anita og Monica Valen.
Husmann
Husmann betegnet i Norge en person som bygslet jord eller tomt (noen ganger bare hustomt) av en jordeiende bonde, og som regel betalte for dette med en årlig avgift i form av kontanter og/eller pliktarbeid, noen ganger også naturalytelser. Stedet der husmannen bodde med sin familie kalles for en husmannsplass (noen ganger forkortet «plass»). En husmannsplass var ikke oppført med eget matrikkelnummer, men ble betegnet for eksempel som «Langeløkken under Frogner», der Langeløkken var husmannsplassen og Frogner det matrikulerte bruket. Eieren av det matrikulerte bruket ble ofte kalt «husbond».
De fleste steder opphørte husmannsvesenet i løpet av perioden fra 1900 og fram til 1930.
Husmannen eide husmannsstua
Ofte eide husmennene husene sine selv, og dersom en husmann flyttet fordi han fikk en bedre plass, kunne han ta husene sine med seg. (Laftede tømmerhus uten kledning var enkle å flytte).
Husmann versus bonde
I Norge på 1800-tallet var det befolkningsoverskudd, og husmennene var svært tallrike. Husmennene utgjorde en sosial klasse under selveiende bønder. Fra 1900-tallet har mange husmenn etterhvert fått kjøpe husmannsplassene sine, som i mange tilfeller er blitt matrikulerte småbruk eller mindre gårdsbruk. Historisk sett kan det norske husmannssystemet langt på vei sammenlignes med livegenskapet som fantes i mange andre europeiske land. Norge og Sverige var blant få land som aldri innførte livegenskapet i egentlig forstand. Likevel var husmennene ofte i realiteten ufrie i sitt økonomiske avhengighetsforhold til frie bønder.
Husmann med jord
En «husmann med jord» kunne ha en større eller mindre plass. En stor husmannsplass kunne være som en liten gård. Det var åkerjord og engmark på innmarka, beiterett i gårdens utmark og seter på fjellet eller i skogen. Men husmannen eide ikke plassen. Det var ingen sikkerhet for at neste generasjon kunne overta en veldrevet husmannsplass. Ofte lå husmannsplassene på mark som lett kunne legges til gården i neste omgang. Neste generasjon i husmannsfamilien kunne kanskje bli henvist til et nytt sted som måtte ryddes i utmarka - eller husmannsplassen ble nedlagt.
Husmann uten jord
En «husmann uten jord» bygslet i realiteten en ikke matrikulert hustomt. Den årlige avgiften var ofte svært beskjeden. Mange små tettsteder har blitt etablert som strandsteder av strandsittere eller husmenn uten jord. Disse husmennene var helt avhengige av annen inntekt, enten av fiske, handel, håndverk eller jordbruksarbeid. Mest typisk var kanskje en kombinasjon av flere av disse mulighetene, som husmannen, husmannskona og barna utnyttet til felles beste. En husmann uten jord ville likevel som regel klare å fø noen husdyr, men en måtte da utnytte marginale beite- og forressurser som bøndene selv ikke brydde seg med.
Husmannskontrakt
Husmannsplassen var ikke matrikulert jord. Dersom husmannsplassen var matrikulert ble husmannen å betrakte som en leilending. I Norge kunne leieforholdet bli regulert av en husmannskontrakt, men ikke alle husmenn hadde kontrakt og var dermed uten rettigheter ved tvisteforhold. Husmannskontrakten omhandlet betaling av leie og arbeidsplikt overfor bonden. Også andre forhold var med i kontrakten, som beiterettigheter, setring, pålegg om gjerdehold og tilgang til ved til brensel.
En husmannskontrakt fra Hans Børlis hjemtrakter inneholdt dette avsnittet: «Oppsidderen må være villig og lydig mod Landeieren og Foresatte; altid ordentlig og ædruelig; ikke holde Krohold eller Drikkelag; melde hvad han erfarer og hører af urigtig Behandling mod Eieren.»
Husmannsvesenets opprinnelse
Begrepet husmann skiftet innhold i løpet av 1600-tallet, og det er forsåvidt to forskjellige ting man beskriver. Den ene, litt mytiske forklaringen, har sin bakgrunn i middelalderens husmaðr, og dennes røtter som trell i vikingtiden. Den andre forklaringen tar utgangspunkt i befolkningsvekst, begrensede naturressurser og slutt på gårdsdeling fra midten av 1600-tallet og utover.
Middelalderen
På slutten av 1200-tallet, under Håkon VI Magnussons regjeringstid, var «husmann» synonymt med en løsarbeider, som kunne tenkes å prøve å unngå kravet fast tjeneste dersom han ikke eide egen eiendom. Denne typen husmann påtok seg tilfeldig arbeid, så som arbeid i onnene for bønder, drev litt handel, osv. Dermed unngikk han «tyendetvang». Denne opprinnelsesteorien kan man finne hos Simen Skappel, i referanseverket Om Husmandsvæsenet i Norge, dets oprindelse og utvikling . Kong Håkon utga en retterbot som krevde at alle som satt på mindre verdier enn 12 mark, pliktet å ta tjeneste hos riddere, prester eller bønder til tidens gjeldende betingelser.
Eneveldet
Skappel viser også til den store økningen i folketallet på 16-, 17- og 1800-tallet. Dette er den mer tradisjonelle begrunnelsen som brukes. Årsaken til denne forklaringen på husmannsvesenets opprinnelse, er å finne i Danmark på 1600-tallet. I 1670 ble det ved kongelig befaling forbudt å skille ut nye bruk, for eksempel ved deling i arveoppgjør. De eneste nye brukene som ble tillatt, var nyrydninger i allmenningen. Bakgrunnen for forbudet var kongens frykt for å gå glipp av skatteinntekter. Bestemmelser i kong Christian IVs lov (IV, 7) (1604) og kong Christian Vs lov (5-2-63) (1687) om åsetesrett bidro også til å vanskeliggjøre deling av gårdsbruk.
Bagge viser i tillegg til befolkningsøkningen til bøndenes økte behov for arbeidskraft som årsak til utbyggingen av husmannsplasser. Storparten av utbyggingen av husmannsplasser fant sted på Østlandet. Smålenene, Hedemarken, Kristians amt (Oppland), Akershus og Buskerud var de områdene hvor økningen var størst, og det var de samme områdene som hadde størst behov for arbeidskraft innen jord- og skogbruk. Ifølge Bagge var det på 1660-tallet et par tusen husmenn av den arten man etter hvert kalte «husmann med jord». Etter matrikkelutkastet av 1723 var dette antallet økt til 11 824 på landsbasis, og 6 914 i de fem østlandsamtene. Det innebar en husmann for annenhver oppsitter av en gård.
Kåre Lunden viser også til tall i Norges Landbrukshistorie II. Ifølge Lunden hadde Østlandet 23 008 bønder og 8 475 husmenn i 1723. I dette Østlandet er også Telemark medregnet. I 1801 var dette endret til 27 636 bønder og 24 652 husmenn med jord. Tar man med de 3 463 husmennene uten jord i 1801, hadde antallet husmenn nå gått forbi antallet bønder. Med andre ord var forholdstallet gått fra tre bønder pr husmann til én i løpet av 80 år.
Forordningene av 1750, 1752 og 1754
9. oktober 1750 ble den første husmannsforordningen utstedt i København. Den påpekte at muntlig avtale mellom bonde og husmann gjorde det umulig å anke et tvistemål inn for en domstol, noe som gikk ut over husmennene. Christian 7. ville ha slutt på «sådant misbruk, samt våre kjære og fattige undersåtters fortrengelse å avskaffe». Fra nå av skulle husmannsplasser bortfestes ved skriftlige kontrakt, lyde på husmannens levetid og også gjelde for hans kone så lenge hun satt enke. Unnlot en bonde å gi husmannen skriftlig kontrakt, skulle han bøte en riksdaler til de fattige i prestegjeldet.
En ny forordning av 21. april 1752 gjorde spørsmålet om husmannens status avhengig av hvilken jord han drev. I Norge skilte man mellom matrikulert og umatrikulert jord. Hvis en bonde overlot et jordstykke til en husmann, kunne ikke husmannen skattlegges, for bonden betalte jo allerede skatt for hele bruket. Skulle en slik teig skattlegges, måtte det først føres til fradrag fra stamgården. Dette var alt regulert ved loven om åsetesrett og minstestørrelse på brukene. Forordningen av 1752 knesetter prinsippet at det ikke kan utskrives matrikkelskatt på husmannsplasser i gårdenes inn- eller utmark. Forordningen av 1750 sikret livstidsfeste for alle husmenn, i forordningen av 1752 endret til bare å gjelde husmenn som selv ryddet seg plass i gårdens utmark. For innmarksplasser ble kravet om skriftlig kontrakt og livstidsfeste opphevet, siden innmark lot seg oppdyrke uten noen nybrottsinnsats fra husmannens side. Ettersom disse plassene gjerne var små, og husene reist av bonden selv, var innmarksplasser nærmest en ordning som sikret bondens tilgang på stabil arbeidskraft. Dermed var husmenn på innmarksplasser redusert til «tieneste folk der, efter lovlig udsigelse, bortfløtter, med mindre anderledes derom skriftlig bliver forenet». Videre stod det bonden fritt å diktere vilkårene for innmarkshusmannen, akkurat som det passet ham. Husmannsforordningen av 1752 plasserte husmennene aller nederst på bygdesamfunnets sosiale rangstige.
9. august 1754 ble forholdene ytterligere innstrammet. Ingen bonde fikk heretter beholde flere barn over 18 år hjemme enn det som trengtes til gårdsdriften. I husmannsfamilier var aldersgrensen 16 år, selv om foreldrene hadde rett til å beholde 1 sønn og 1 datter over denne alder hjemme. Øvrige barn skulle feste seg i årlig tjeneste, og bondelensmann og foged føre tilsyn med at dette ble etterlevd. Straffen for brudd på bestemmelsen var gapestokk og tukthus.
Husmannsområder
Tradisjonelt snakker vi derfor om husmannsvesen på hele Østlandet, særlig i storgårdsområdene Hedmark, Gudbrandsdalen og Buskerud så langt som til Sigdal og Flå, Telemark nedenfor Seljord, og Grenland. Trøndelag bør også regnes til storgardsområdene.
I strøk av landet der bøndene var leilendinger, var husmannsvesenet av begrenset omfang. Leilendinger var ikke nødvendigvis interessert i å forbedre gårdene sine, for da kunne jordeieren finne grunn til å heve jordleien. Slik var forholdene lenge bl.a. på Sunnmøre og i deler av Nord-Norge.
Husmannen hadde attåtnæring
Husmannen måtte som regel ha ei attåtnæring for å greie seg. Det kunne være i jordbruk, skogsarbeid, tømmerfløting, handverk, fiskeri eller mer tilfeldig, sesongpreget arbeid, eller i kombinasjoner av disse. Husmenn ved kysten hadde bedre muligheter for å greie seg enn husmenn i innlandet, og etter hvert som fiskeri ble en næring som kunne drives som hovedyrke og eneyrke, øket antallet husmenn uten jord.
Husmannsvesenets opphør
De fleste steder opphørte husmannsvesenet fra 1900 og fram til 1930. Fra 1928 fikk husmennene lovfestet rett til å innløse sine husmannsplasser og få dem matrikulert. Dette førte en del steder til strid og noen steder ble husmannsplasser fradelt etter rettsoppgjør. Ved en endring av jordloven i 1955 ble denne lovbestemmelsen tatt ut med ti års overgangsordning, men den ble gjeninnført i 1975.
Vedrørende de siste husmannsplassene i Nordmarka utenfor Oslo ble det ført rettstvister til ut på 2000-tallet.
En husmann som har blitt eier av jorda si, er ikke lenger husmann. Han er da selv bonde eller gårdbruker - eller småbruker, om bruket er lite. I ei lita bygd kunne historien huskes i generasjoner. At en gård opprinnelig hadde vært husmannsplass, ble ikke glemt.
Husmannsplass og nyrydningsbruk
En husmannsplass må heller ikke forveksles med et rydningsbruk. Et rydningsbruk var (som regel) sjøleie. En driver av et rydningsbruk kan betegnes som «bonde», «gårdbruker» eller «småbruker», men ikke «husmann».
Torpare på svensk
Sverige var et land som på mange måter var likt Norge, også forholdet mellom husmann og bonde. Begrepet torp på svensk betyr ganske nøyaktig det samme som «husmannsplass» på norsk, og en torpare tilsvarer en «husmann».
Den danske husmann
Begrepet husmand brukes også i Danmark. Men den danske husmann er en bonde som kan være leilending eller selveier. Han driver en mindre jordeiendom. En bonde i Danmark eide sjelden sin egen jord; han var en del av et landsbyfellesskap, og vanligvis underordnet en herregård med plikt til å gjøre hovtjeneste for godseieren.
England og Irland
I England og Irland brukes begrepene cottager eller crofter. En tenant farmer er derimot en leilending, altså en bonde som ikke eier jorda selv.
Arendal kirkegård
Arendal kirkegård tilhører Trefoldighet menighet og fungerer som kirkegård for Trefoldighetskirken i Arendal
Kirkegården er plassert i utkanten av Arendal by, to km fra sentrum. Den ble vigslet og tatt i bruk i 1814, etter at den var opprettet i 1809 på en del av Torbjørnsbu gård, en gruvegård som var i grevskapet Laurvigens eie. Kirkegården ligger i et småkupert terreng der de ulike stykker ligger mellom mindre partier med skog. Gravminner anlagt av byens velstående borgere preger store deler av kirkegården som er utvidet betydelig i de nesten 200 år som er gått siden kirkegården ble anlagt.
Gravkapell
I 1709 ble den første kirkegården ved siden av byens kirke på Tyholmen anlagt. Før det hørte kirken i Arendal til Tromøy anneks i Holt prestegjeld. Trolig var det fra før den tid en liten fattigkirkegård bak hospitalet i Neset. Tyholmen egnet seg ikke til gravplass. Likevel ble kirkegården brukt i over 100 år. Flere av Arendals velstående kjøpmannsfamilier med lystgårder i nærheten av byen anla private gravsteder der. To av disse eksisterer fremdeles og er fredet.
Arendal kirkegård ser ut til å ha sine forbilder i England og Frankrike. Der var det på slutten av 1700-tallet ikke uvanlig med kirkegårder i landlige omgivelser utenfor byene. Hans Christian Pries, som var kirkegårdsarkitekt eller kunstgartner, oppholdt seg i Arendal fra 1809 og planla kirkegården.
Den eldste del av kirkegården bærer navnet Tyholmen og mange gravminner i dette området er flyttet fra den første kirkegården ved Trefoldighetskirken på Tyholmen. Denne eldste del av kirkegården har noen bevarte graver, ellers er det meste utlagt til park. Her er det et parti for utstilling av gamle gravminner. Her er også minnepark for de som falt under andre verdenskrig.
I 1836 fikk kirkegården en betydelig utvidelse og arealet ble fordoblet. Nå ble stykket som kalles Høgedalsterrassene anlagt. Et annet stykke kalles Spanskestykket fordi det ble tatt i bruk da spanskesyken rammet Arendal i 1918.
Krigsgraver
På kirkegården ligger det begravet blant annet femten Royal Air Force-soldater drept under andre verdenskrig, skutt ned i fly over Arendalsområdet. Sammen med disse ligger også den britiske soldaten Jack Sayle som omkom i en bilulykke på Arendal torv 19. juni 1945, mens han var i Arendal med sin avdeling for å opprette ro og orden ved tyskernes kapitulasjon.
Også tyske soldater ble gravlagt på kirkegården i Arendal under 2. verdenskrig, men disse gravene ble etter krigen flyttet, først til Eiganes i Stavanger, deretter til Havstein krigskirkegård i Trondheim der tilnærmet alle tyske krigsgraver fra Agder og Rogaland er samlet. Det var også tyske soldatgraver fra første verdenskrig på Arendal kirkegård; disse er flyttet til Alfaset i Oslo.
New Millennium Bean Party
New Millennium Bean Party er et britisk parti som ble grunnlagt av Barry Kirk (aka Captain Beany) i 2000. Kirks kampsak er å bli valgt som Storbritannias første bakte bønne, samt å få hver kafe i Cardiff til å selge bønner med toast.
Kolikk (hest)
Kolikk er en fellesbetegnelse for magesmerter hos pattedyr, og er vanlig blant hester.
Kolikk er et samlebegrep for buksmerter. Hester får noen ganger kolikk av å ha spist for mye kraftfôr. Symptomer hos en hest inkluderer svetting, sterk uro, forsøk på å bite seg i buken og rulling på bakken. Hesten vil helst ligge, og av og til rulle seg, men dette kan forårsake tarmslyng, og avliving kan bli nødvendig.
Julie Strømsvåg
Julie Strømsvåg (født 4. juni 1981) er en norsk sportsjournalist som fra høsten 2022 arbeider for NRK sporten. Fra januar 2008 arbeidet hun som sportsanker i TV 2-sporten frem til hun signerte for Viaplay i 2021.
Hun kom til TV 2 etter fire år i fvntv hvor hun bl.a. var nyhetsanker og programleder for Frokost-TV. Tidligere har hun jobbet i TV Haugaland. I 2008 vant hun Sørlandets pressepris fra Agder journalistlag for «Årets feature» sammen med Per Kåre Sandbakk. I 2007 ble hun «Årets programleder» i en konkurranse blant norske lokal-TV-stasjoner arrangert av MBL.
Annet
I juli 2009 falt hun ned og skadet seg under innspilling av en promofilm for TV 2. Skadene førte til sykehusinnleggelse og operasjon i ryggen.
Langøy
Langøy kan vise til:
Sandviksvassdraget
Sandviksvassdraget i Bærum renner ut i Oslofjorden. Vassdraget dekker omtrent kommunens areal og strekker seg i nord også inn i kommunene Hole og Ringerike. Om lag halvparten av nedbørsfeltet på 225 km² ligger i utenfor Bærum kommune, men alle elvene Sandvikselva, Isielva, Lomma og Øverlandselva renner i Bærum.
Sandviksvassdraget er det største og viktigste lakse- og sjøørretvassdraget i Oslo og Akershus.
Geologi og næringsforhold
Sandviksvassdraget tilhører Oslomarkavassdragene som ligger i Oslofeltet. Berggrunnen består av kambrosilurske kalkrike skifre som gir et fruktbart jordsmonn og god kantvegetasjon langs elvebredden. I de høyereliggende områdene i nord vokser barskog, mens i dalområdene og i de lavereliggende områdene finnes løvskog og også edelløvskog. Deler av vassdraget er vernet på grunn av disse spesielle naturforholdene.
Kultur
Langs Sandviksvassdraget finnes mange kulturminner spesielt fra industrivirksomheten på 1900-tallet. Mest kjent er Franzefoss kalkmølle som i dag benyttes til konsert- og selskapslokale. På Wøyen mølle har Vestre Bærum Sportsfiskere sitt tilholdssted. I Sandvika utgjør Løkke bru en del av Løkkeparken og Løkke gård sees fra sjøsiden ved Kalvøya.
Fiske
Laks og sjøørret kan vandre opp til Vøyenfossen (Lomma) og til Bjørum sag (Isielva). Denne strekningen er totalt på om lag 9 km. Fisket har gått tilbake de siste årene, og kommunen har derfor igangsatt tiltak for å verne vassdraget. Spesielt utsatt er elva for industrien i området. Firmaet Technoterm jobbet i 2005 med et kjøleanlegg for en bedrift i Rud-Hauger næringspark da ammoniakk rant ut i Sandvikselva og drepte all fisk og skadet miljøet i elva nedstrøms Løxa.
Bærum kommune kultiverer vassdraget. I samarbeid med flere lag og foreninger driver de Hamang klekkeri for laks- og ørretrogn. På sommeren er Franzefoss et sosialt samlingspunkt for fiskeinteresserte som observerer laks som hopper i fossen eller står i kulpen nedenfor.
Bærum Jeger og Fiskeforbund og Vestre Bærum Sportsfiskere deler fiskeretten i vassdraget mellom seg og det kreves medlemskap i en av foreningene for å få kjøpt fiskekort.
Bekkene i Bærum
Bærum har fremdeles bygdepreg selv om 1/3 av arealet er tett bebygget og kommunen har to tett trafikkerte motorveier. Utbyggingen har foregått i raskt tempo siden 1950-tallet og Sandvika har i dag bystatus. Frem til 1982 gikk kloakk og avløp direkte ut i bekker, elver og Oslofjorden, men i dag blir mye samlet i VEAS-anlegget. De fleste bekker er lagt i rør som også for de største:
Flommer i Sandviksvassdraget
Sandvikselva er ei flomelv. Spesielt utsatt for flom er Vøyenenga og elvestrekningen nedenfor. Ras har forekommet ved Bjørnegårdsvingen.
Großdeutsche Volkspartei
Großdeutsche Volkspartei (det stortyske folkepartiet, GDVP) var et politisk parti i Østerrike, grunnlagt 8. august 1920 gjennom en sammenslutning av tysknasjonale og tyskliberale parlamentarikere i Salzburg. Det bestod til slutt av 17 forskjellige grupperinger.
Ammonios Sakkas
Ammonios Sakkas var en gresk filosof som virket i Alexandria på 200 tallet e.Kr
Großdeutsche Volkspartei
Medlemmene bestod særlig av høyere tjenestemenn, lærere ved høyere skoler og universitetsansatte. Partiet besto til partiforbudet ble innført i Østerrike i 1934.
Ammonios Sakkas
Sakkas la grunnlaget for nyplatonismen, men kan kalles en middelplatoniker. Men hans platonske tankeverk ble videreført av hans elev Plotin.
Gary Dourdan
Gary Dourdan (født 11. desember 1966 i Philadelphia i Pennsylvania) er en amerikansk skuespiller mest kjent fra TV-serien CSI: Crime Scene Investigation, der han spilte rollen som Warrick Brown. Han var med i serien fra starten i 2000 og var med til han ble skrevet ut i det han dramatisk ble skutt i siste episode av sesong åtte. I første episode av sesong ni dør Dourdan, som Warric Brown, i armene på sin sjef og venn, Gil Grissom (spilt av William Petersen).
Ammonios Sakkas
Ammonios Sakkas var lærer for blant annet; Origenes, Herennios, Cassius Dionysius Longinus og Plotin. De kilder man har om Sakkas liv er det Porphyrios skriver i sin biografi om Plotin; «Han kom fra en fattig familie og hans lære skulle holdes hemmelig. Hans elever videreførte hans lære og gjennom Origenes kom nyplatonismen til å få innflytelse over kristendommen».
Kebabnorsk
Påvirkningen og de språklige bidragene kommer fra en rekke språk som tyrkisk, kurdisk, arabisk, pashto, somali, persisk, urdu, punjabi, tamilsk, spansk og Balkan. En vurdering av hvilke ord som kan regnes som kebabnorsk eller slang er nærmest umulig. I denne multietnolekten er setningsbygning (leddstilling) en variabel som skiller denne multietnolekten fra andre dialekter. Et eksempel på forskjellige regler for setningsbygning er ved setninger som innledes av adverb som «egentlig», «etterpå» eller «plutselig», som i «Egentlig jeg syns det er bra», «Etterpå jeg avor hjem» eller «Plutselig jeg måtte jette derfra».
Tømmeråstunnelen
Tømmeråstunnelen er en tunnel på riksvei 827 i Narvik kommune i Nordland. Tunnelen går gjennom Tømmeråsen mellom Tømmeråsfjorden og Stefjorden i tidligere Tysfjord kommune. Tunnelen er 561 meter lang. Den og resten av veien mellom Kjøpsvik og Sætran ble åpnet i 1992.
Kebabnorsk
I 2000 begynte nordiske forskere, blant annet ved Institutt for lingvistiske og nordiske studier ved Universitetet i Oslo å bruke uttrykket «multietnolektisk norsk».
Egypt under Sommer-OL 2012
Egypt deltok under Sommer-OL 2012 i London som ble arrangert i perioden 27. juli til 12. august 2012. Ethundretretten utøvere deltok i nitten sporter. Det var tjueførste gangen Egypt deltok i et sommer-OL, de kom på en 58.-plass med to sølvmedaljer. Judoka Hesham Mesbah var landets flaggbærer under åpningsseremonien
Großdeutsche Volkspartei
Historie
Großdeutsche Partei så seg selv om etterfølger etter den tysknasjonale bevegelsen og var stortysk innstilt. Det vil si at det ønsket én tysk nasjonalstat, som også omfattet Østerrike.
Kebabnorsk
Oversetteren Andreas Eilert Østby har skrevet en egen Kebabnorsk ordbok, som delvis bygger på Aasheims hovedoppgave, men som også er en oppfølger av hans arbeid med å oversette romanen Ett øye rødt fra shobresvensk til (kebab)norsk. I 2017 kom romanen Tante Ulrikkes vei, skrevet av Zeshan Shakar der forfatteren brukte Kebabnorsk for å gi et realistisk bilde av oppveksten til to ungdommer i drabantby-Oslo tidlig i 2000-årene.
Großdeutsche Volkspartei
Historie
Som partifarver hadde det Schwarz-Rot-Gold. Mellom 1920 og 1932 satt partiet i regjering i Østerrike, fra 1921 sammen med de kristeligsosiale. 1922-1927 stilte det stortyske partiet den østerrikske visekansleren. I 1934 ble alle partier forbudt i Østerrike, som følge av landets nye italiensk-inspirerte fascistiske forfatning. Etter at partiets mål, en forening med Tyskland, hadde gått i oppfyllelse i 1938, sluttet de fleste medlemmene seg til NSDAP.
Etter annen verdenskrig har tidligere medlemmer av det stortyske partiet særlig sluttet seg til det østerrikske frihetspartiet.
Kebabnorsk
Kebabnorsk er en talt sosiolekt og brukes ikke ofte i skrevne sammenhenger. Det eksisterer ingen formell normering av staveform for ordene før de blir inkludert i ordbøker. Noen eksempler på ulike skriveformer er wolla kontra wallah, sjpa kontra schpaa. En naturlig faktor som medfører endret stavemåte over tid, er at en språkforsker som aktivt jobber med å samle inn og klassifisere et slikt talespråk ofte vil se lingvistiske årsaker for å velge andre stavemåter enn hva de daglige brukerne av kebabnorsk vil.
Satyrium
Satyrium er en slekt som hører til gruppen stjertvinger i den artsrikesommerfugl-familien glansvinger (Lycaenidae).
Kebabnorsk
Utvalg av ord på kebabnorsk
En rekke europeiske storbyer har multietnolekter, oftest fremvoksende i arbeiderklassestrøk med større andel innvandere. I Berlin kalles det Kiezdeutsch; i København, perkerdansk; i London, Multikulturell London engelsk; i Paris, Verlan; i Stockholm, rinkebysvensk og i Rotterdam, Straattaal.
Satyrium
Utseende
Satyrium er en gruppe med mellomstore (vingespenn gjerne ca. 30 millimeter) stjertvinger med en kort stjert på bakvingen. De fleste artene har mørkt brunlige farger på vingeoversiden, ofte med oransje flekker på bakvingen, av og til med oransje midtfelt på forvingen. Undersiden er også brun, gjerne med en hvit tverrstripe over begge vingepar og et oransje bånd langs ytterkanten av bakvingen, av og til også med svarte flekker. Kjønnene kan være ulike (kjønnsdimorfisme).
Levevis
Satyrium-artene overvintrer som egg.
Navnet
Det latinske navnet, kommer av det greske ordet Satyros, navnet på en av de greske mytologiske skikkelsene, som avbildes med horn og en geitehale.
Tømmeråstunnelen
Ved den søndre tunnelåpningen tar vei av til Haukøya.
The Documentary
The Documentary er debutalbumet til rap-artisten The Game og ble gitt ut 18. januar 2005 av Interscope Records.
Ekvatorial-Guinea under Sommer-OL 2012
Ekvatorial-Guinea deltok i Sommer-OL 2012 i London som ble arrangert i perioden 27. juli til 12. august 2012. To utøvere, en mann og en kvinne deltok i friidrett. Det var åttende gangen Ekvatorial-Guinea deltok i et OL. De vant ingen medaljer. Friidrettsutøveren Bibiana Olama var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Stetindtunnelen
Stetindtunnelen er en tunnel på riksvei 827 i Narvik kommune i Nordland. Tunnelen går under Stetind, mellom Storelva og Stefjordbotn i Stefjorden. Tunnelen er 2,730 meter lang. Den og resten av veien mellom Kjøpsvik og Sætran ble åpnet i 1992.
Oppskot
Oppskot (også skrevet Oppskott) er en ås i Aurskog-Høland kommune og Indre Østfold kommune i Viken fylke. Den har en høyde på 302 meter over havet og er det 9. høyeste punktet i Østfold av åsene med primærfaktor på minst 50 meter.
I 1990 bygget foreningen Havnås Vel et utkikkstårn på toppen. Oppskott er et yndet turmål og det sies at man kan se sju kirkespir fra toppen av tårnet.
Gaustatoppen kan ses i ekstra klart vær.
Monte Penoso
Monte Penoso er det høyeste fjellet på den kappverdiske øya Maio, og ligger på østsiden av øya. Fjellet er 436 meter høyt og ligger nordøst for Vila do Maio og sør for Pedro Vaz.
Trail of Tears (band)
Trail of Tears er et norsk gothic metal-band fra Vennesla. Bandet ble dannet i 1994 under navnet Natt, men fikk bare gitt ut én demo under dette navnet (Natt, 1996). I perioden 1996–1997 gikk bandet gjennom drastiske forandringer som skulle endre deres karrière vesentlig. Ales Vik og Vidar Uleberg forlot bandet, og inn kom Helena Iren Michaelsen, Jonathan Perez og Frank-Roald Hagen. Tvillingbroren til Frank-Roald Hagen, Kjell Hagen, var allerede medlem av bandet. Natt byttet så navn til Trail of Tears før de ga ut deres nye demo (When Silence Cries, 1997), og Michael Krumins forlot bandet.
Vokalister
Ronny Thorsen (1994- )
Ose Countryfestival
Ose Countryfestival er en musikkfestival i Ose i Bygland, Setesdal, første gang holdt i 1983.
Gordon Brown
James Gordon Brown (født 20. februar 1951 i Govan i Glasgow) er en britisk politiker. Han er tidligere statsminister i Storbritannia og tidligere leder for det britiske arbeiderpartiet. Han var finansminister mellom 2. mai 1997 og 27. juni 2007, noe som gjør ham til den finansministeren som har sittet lengst siden tidlig på 1800-tallet. Han tok over som leder for Labour 24. juni 2007 og som statsminister den 27. juni samme år. Brown var den første statsminister fra en skotsk valgkrets siden Alec Douglas-Home. Etter å ha tapt valget i 2010 trakk han seg som statsminister 11. mai 2010 og gikk samtidig også av som partileder.
Ose Countryfestival
Historie
Festivalen startet opp i 1983 på Reiårsfossen Camp på Osefita i Setesdal med ca. 11 000 besøkende, noe som var mye mer enn arrangøren hadde forhåpninger om. Festivalen ble flyttet litt rundt og ble bl.a holdt i Dalen og i Seljord, men kom tilbake på Ose og har vært der nå flere år.
You Never Can Tell
«You Never Can Tell» er en amerikansk sang, skrevet av Chuck Berry. Den ble komponert da han satt i fengsel for den hensikt å begå en sedelighetsforbrytelse.
Ose Countryfestival
Historie
Hovedartist i 2004 var som i 1983, Wendel Adkins. I 2005 var det The Pirates Of The Mississippi, 2006 var det countrystjernene Dwight Yoakam og Bobby Bare, i 2007 fra USA Pam Tillis og i 2008 entret legendariske og norskættede Lynn Anderson festivalen.
Gordon Brown
Oppvekst og perioden før Brown ble valgt inn i parlamentet
Brown ble født i Govan, nær Glasgow. Hans far, John Ebenezer Brown, var prest i den skotske kirke. Brown gjorde det svært bra på skolen og ble akseptert som historiestudent ved Universitetet i Edinburgh allerede som 16-åring. I studietiden ble han skadet i en rugbykamp, der han fikk et spark i hodet og fikk netthinneavløsning. Han ble blind på venstre øye, tross behandling, inkludert flere operasjoner. Senere merket han samme type symptomer på høyre øye i en tenniskamp på universitetet. Etter ytterligere operasjoner, ble øyet reddet, noe som forhindret at han ble fullstendig blind.
You Never Can Tell
Berry utgav sangen i 1964 på albumet St. Louis to Liverpool. Coverversjoner har også blitt gjort av Emmylou Harris, New Riders of the Purple Sage,John Prine, Bob Seger, Bruce Springsteen, Status Quo, Roch Voisine og Chely Wright.
Beskrivelse
Sangen beskriver et fiktivt bryllup mellom et ungt par og hendelsene etterpå. Den arbeidslløse mannen bor i en beskjeden leilighet, finner arbeid og sammen med ektefellen oppnår han velstand. De anvender pengene til å utvide musikksamlingen, erverver seg til slutt en familiebil og kjører til New Orleans for å feire sitt jubileum, hvor de opprinnelig hadde møtt hverandre. Sangens refreng er: ''«C'est la vie, said the old folks, 'it goes to show you never can tell».
Gordon Brown
Oppvekst og perioden før Brown ble valgt inn i parlamentet
Brown fullførte mastergraden i 1972, og fortsatte deretter med doktorgraden (som han fullførte i 1982), med tittelen The Labour Party and Political Change in Scotland 1918-29. I 1972, mens han fortsatt var student, ble Brown valgt til rektor ved Universitetet i Edinburgh i en alder av 21 år. Brown innehadde denne posisjonen fram til 1975, og var samtidig redaktør for The Red Paper on Scotland. Fra 1976 til 1980 var Brown ansatt ved Glasgow College of Technology. Deretter jobbet han som journalist for en skotsk TV-stasjon fram til han ble valgt inn til Underhuset i 1983, et valg som ellers ble betegnet som et katastrofevalg for Labour. Brown hadde stilt som kandidat for Labour i en valgkrets i det sørlige Edinburgh South allerede i 1979, men hadde da tapt mot de konservatives, Michael Ancram.
Ose Countryfestival
2008
I 2008 gjorde Anita Hegerland sitt comeback på Ose Countryfestival. Lynn Anderson opptrådte sammen med sin mann Mentor Williams og Arne Benoni, Norges svar på Jim Reeves.
You Never Can Tell
Pulp Fiction
Sangen ble populær i en kort tid i 1994 etter utgivelsen av Quentin Tarantinos film Pulp Fiction. Melodien ble spilt under en konkurranse på den fiktive restauranten Jack Rabbit Slim's, hvor John Travolta (som Vincent Vega) og Uma Thurman (som Mia Wallace) danset for å vinne hovedprisen.
Gordon Brown
Inn i parlamentet og skyggekabinettet
I sitt andre forsøk som kandidat for Labour, stilte Brown for valgkretsen Dunfermline East, og lyktes altså denne gangen i å komme inn i Underhuset. Brown ble allerede i 1985 med i skyggekabinettet og ble i 1992 finansminister i Labours skyggekabinett. Han fikk her nære bånd til framtidig statsminister Tony Blair, og de kom begge til å stå sentralt i det som ble betraktet som en modernisering av Labour, der man ville erstatte en ideologi basert på statssosialisme med en mer pragmatisk, markedsvennlig strategi.
Ose Countryfestival
2008
Noen artister fra 2008
You Never Can Tell
Innflytelse
Nick Lowe har antydet at denne sangen var en inspirasjonskilde for hans sang «I Knew the Bride (When She Used to Rock'n'Roll)», som har blitt spilt inn på plate av Dave Edmunds, Status Quo og Lowe selv.
Gordon Brown
Inn i parlamentet og skyggekabinettet
Brown ble lenge ansett som den mer sentrale i dette partnerskapet, og den mest sannsynlige av dem til å overta som partileder, men da partileder John Smith plutselig døde i mai 1994, hadde dette endret seg. Det gikk imidlertid samtidig rykter om at han hadde inngått en avtale med Blair i en restaurant i Islington, der Blair lovte Brown kontrollen over økonomisk politikk dersom Brown ikke sto imot ham ved ledervalget. Uansett om dette stemmer eller ikke, så har forholdet mellom Blair og Brown vært sentralt for partiet, og de har hovedsakelig stått samlet utad, selv om det skal ha forekommet alvorlig konflikt «på kammerset».
Ose Countryfestival
2009
I 2009 var Steinar Albrigtsen hovedattraksjonen Det var i tillegg stor fokus på lokal band i fra Setesdalsregionen. Det var ca.1500 besøkende i dårlig vær:) Men arrangørene var meget fornøyd.
You Never Can Tell
Norsk versjon
Thor Greni har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Alt blir hva du gjør det til».
Gordon Brown
Inn i parlamentet og skyggekabinettet
Som skyggefinansminister arbeidet Brown iherdig for å presentere seg som en kompetent framtidig finansminister, særlig med tanke på å overbevise forretningslivet og middelklassen om at man ikke trengte å frykte at Labour ville føre en politikk som ville sette landets økonomi over styr. Han forpliktet partiet offentlig til å følge de konservatives utgiftsplan de første to årene etter maktovertagelsen.
Finansminister
Ved valget i 1997 vant Labour en overveldende seier over de konservative og Blair ble statsminister, med Brown i posten som landets finansmininister. Brown er den av Storbritannias finansministre som har innehatt denne posisjonen lengst siden Nicholas Vansittart, som var finansminister fra 12. mai 1812 til 31. januar 1823, selv om William Gladstone sammenlagt var britisk finansminister i 12 år og 4 måneder mellom 1852 og 1882. Brown har uttalt at landet i hans periode har hatt den lengste sammenhengende periode med økonomisk vekst i Storbritannias historie, men deler av denne veksten startet allerede under den foregående konservative regjeringen, og detaljene i Browns tallmateriale har blitt utsatt for kritikk.
Ose Countryfestival
2009
Dette var nettsiden til Ose Countryfestival i 2009. http://www.osecountryfestival.no/
Gordon Brown
Finansminister
I det han ble finansminister gjorde Brown Bank of England uavhengig i pengepolitikken, og ga dermed banken ansvaret for å fastsette rentenivået. De konservative stilte seg negative til dette fram til 1999, da de så det som et første skritt mot avskaffelsen av pundet, mens Liberaldemokratene hadde gått inn for dette siden valget i 1992.
Brown holdt løftet om ikke å øke inntektsskatten, og skuffet mange Labour-velgere ved å holde seg til de konservatives restriktive plan for offentlige utgifter de to første årene etter maktovertagelsen. Fra 1999 av ble politikken imidlertid mer ekspansiv, med økt satsing, særlig på helse og utdanning.
Ose Countryfestival
2010
Festivalen starter opp igjen for 8 gang med reunion av BIG HAND SALOON feat: Ottar "Big Hand" Johansen, Claudia Scott, Casino Steel og Tore Andersen. Se ekstern lenke for mer informasjon.
Gordon Brown
Finansminister
Brown har særlig pekt på to sentrale prestasjoner fra sin tid som finansminister: vekst og arbeidsmarkedet. En OECD-rapport viser at den økonomiske veksten i Storbritannia gjennomsnittlig har ligget på 2,7 % mellom 1997 og 2006, høyere enn eurosonens 2,1 %, men lavere enn noe annet engelskspråklig land. Arbeidsledigheten er 5,5 %, ned fra 7 % i 1997 og lavere enn eurosonens gjennomsnitt på 8,1 %.
Ose Countryfestival
2010
Andre artister. ASMUND ÅMLI BAND
Gordon Brown
Forholdet mellom Brown og Blair
Ved valget i 2001 beholdt Labour sin majoritet fra 1997. Foran valget i 2005, der det ble klart at Blair fortsatt ville lede en Labour-regjering, dersom partiet vant valget, ble det samtidig annonsert at han ikke ville lede partiet ved et fjerde parlamentsvalg. Det ble imidlertid lagt opp til at han ville holde fram som statsminister ut den tredje parlamentsperioden. Labour vant også 2005-valget, men med et redusert flertall og en lavere andel av stemmene enn ved de to foregående valgene. Brown og Blair dro på valgkamp sammen, men britisk media var fulle av rapporter av interne stridigheter dem i mellom.
Ose Countryfestival
2010
Festivalsjefen er fortsatt Signe Røinås.
Gordon Brown
Forholdet mellom Brown og Blair
Etter sterkt press innad i partiet, annonserte Blair den 7. september 2006 at han ville gå av som statsminister innen et år. Brown var hele tiden klar favoritt til å overta etter Blair, og flere av de som ble ansett som potensielle rivaler gjorde det klart at deres kandidatur ikke var aktuelt. En av disse var daværende miljøvernminister, David Miliband, som snarere uttrykte sin støtte til Brown. Den 10. mai 2007 kunngjorde Blair at han vil gå av som leder for Labour den 24. juni samme år og som Storbritannias statsminister tre dager senere, altså den 27. juni. Blair uttrykte at han regnet med at Brown ville overta, og han var selv blant den overveldende andelen av Labours representanter i Underhuset som støttet Browns kandidatur.
Brown ble helt fra begynnelsen ansett som en soleklar favoritt og hans eneste utfordrer, venstresidens John McDonnell klarte ikke å sikre tilstrekkelig mange nominasjoner til at det i det hele tatt ble avstemning, da kravet var at man måtte ha minst 12,5 % av partiets representanter i Underhuset bak seg, det vil si minst 45 representanter, iberegnet en selv. På et ekstraordinært møte den 24. juni ble Brown derfor valgt til ny Labour-leder uten motkandidater.
Statsminister
Brown varslet noen radikale endringer angående krigen i Irak og forholdet til USA, men han uttrykte i en tale i juni 2007 at han «ville lære av feilene gjort i Irak». Det har vært spekulasjoner rundt Storbritannias forhold til USA under Browns regjering. En tale i Washington, holdt av Douglas Alexander, medlem av Browns nye regjering, ble av mange oppfattet som et signal om en viss distansering i det nære forholdet mellom de to landene. Alexander uttalte her at man i det nye århundret måtte basere seg på internasjonalisme snarere enn isolasjonisme, multilateralisme snarere enn unilateralisme. Brown avviste imidlertid at Alexanders tale skulle oppfattes som et signal om en distansering i forholdet mellom de to landene.
Leiv Magnus Vidvei
Leiv Magnus Vidvei (født 11. september 1923 i Time, død 15. oktober 2016) var en norsk samfunnsøkonom og politiker for Venstre, bosatt på Bekkestua.
Vidvei var cand.oecon. fra Universitetet i Oslo. Fra 1970 til 1971, i Per Bortens regjering, var han statssekretær i Finansdepartementet. Han var assisterende direktør i Norges Bank. Han arbeidet også i NATO og IMF.
Marie-Thérèse-Charlotte av Frankrike
Marie Thérèse Charlotte de France (født 19. desember 1778, død 19. oktober 1851) var eldste datter av Ludvig XVI av Frankrike og Marie Antoinette av Frankrike. Marie Thérèse ble gitt den tradisjonelle tittelen Madame Royale ved fødselen.