cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hosebåndsordenen
Ordensmedlemmer
Mannlige medlemmer setter Sir, og kvinnelige medlemmer setter Lady, foran sine fornavn. Hustruer til mannlige medlemmer kan sette Lady foran sitt etternavn, men ektemenn til kvinnelige medlemmer har ikke tilsvarende privilegium.
Mannlige medlemmer setter KG, og kvinnelige medlemmer setter LG, etter sine navn. Når en person har rett til å sette flere slike bokstaver etter sitt navn, kommer KG eller LG foran alle andre, unntatt Bt (baronett), VC (Victoria Cross) og GC (George Cross).
Norske hosebåndriddere
Siden unionsoppløsningen har alle regjerende norske monarker vært utnevnt til medlem av ordenen. Kong Haakon VII ble utnevnt i 1906, som ridder nummer 833. I 1959 ble kong Olav V ridder nummer 923. Kong Harald V ble utnevnt til ridder av Hosebåndsordenen i 2001, og ble derved ridder nummer 990 i rekken.
Brannstein
En brannstein er et steinelement som kan monteres innenfor sotluka på skorsteiner der avstanden mellom sotluke og brennbart materiale er mindre enn det forskriftene tilsier.
Minste tillatte avstand er normalt 30 cm (Byggforsk, Byggdetaljblad 552.135), men med brannstein som stopper varmestråling fra sotluka til omkringliggende byggelementer kan avstanden reduseres ned til 7 – 12,5 cm, avhengig av type skorstein. Brannstein kan kun settes inn i elementskorsteiner og kan ikke benyttes i teglskorsteiner.
En annen vanlig brukt betegnelse på brannstein er sotlukestein.
Liste over konger av East Anglia
Årstall må i de fleste tilfeller oppfattes som omtrentlige selv om dette ikke er spesifisert i listen.
Ashoka den store
Aśoka (sanskrit: devanāgarī: अशोकः/IAST: Aśokaḥ/IPA: []; født ca. 304. f.Kr., død 232 f.Kr.), kjent som Ashoka den store siden han regnes som en av Indias beste keisere, var en indisk keiser (samrat) over Mauryariket som styrte over nesten hele det indiske subkontinentet etter flere militære erobringer fra omtrent 272 f.Kr. til sin død.
Han konverterte til buddhismen fra datidens vediske tradisjoner etter å ha vært vitne til de store blodsutgytelsene under Kalinga-krigen, som han selv hadde startet ut fra et ønske om større erobringer. Senere henga han seg til å spre buddhismen utover i Asia, og opprettet monumenter som markerte viktige steder i livet til Gautama Buddha. Aśoka blir av enkelte regnet som keiseren over alle tider i menneskenes historie og som en filantropisk hersker. Aśoka var en tilhenger av ikkevold (mahavira), kjærlighet, sannhet, toleranse og vegetarisme.
I indisk historie blir han husket som Samraat Chakravartin Ashoka, Keiseren over keisere Ashoka, blant mange andre navn.
Meridianporten
Meridianporten (forenklet kinesisk: 午门, tradisjonell kinesisk: 午門, pinyin: Wǔmén; mandsjuisk: Julergi dulimbai duka) er den innerste porten av sammenlagt tre porter i rad fra Den himmelske freds plass i sør og inn til Den forbudte by i Beijing i Kina. De kinesiske keisere ble ansett å være Himmelens sønner, noe som også fremgikk av en av deres titler: Tian zi. Derfor ble det stipulert at de bodde i verdens midtpunkt, og at noe som ble kalt verdens midtlinje (Meridianlinjen) løp gjennom Den forbudte by, deres keiserlige palassanlegg. Derav den innerste portens navn.
Wumen er den største og mest imponerende porten av de tre portene, og var hovedinngang til Den forbudte by. Den har fem innganger og er 35,6 meter høy.
Det fremholdes ofte at henrettelser av høyere embedsmenn fant sted her i keisertiden, men dette medfører ikke riktighet.
Vendehals
Vendehals (Jynx torquilla) er en spettefugl som hekker i tempererte regioner i Europa og Asia. Den er en langdistansetrekkfugl, og overvintrer i tropiske deler av Afrika og sørlige Asia. Den lever i åpent skoglandskap og hager. Under selve trekket kan den ofte bli sett i sandrike områder hvor den jakter etter maur.
Nebbet er kortere og mindre meiselaktig enn hos de egentlige spettene, men deres hovedbytte er maur og andre insekter, som de finner i råttent trevirke eller nesten på bar bakke. De bruker de egentlige spettenes hull til hekking, i stedet for å lage egne hull. Eggene er hvite, slik hos mange andre hullrugere.
Vendehalsen har fått sitt norske navn fordi de er i stand til å vri hodet ca 180 grader.
Inndeling
Inndelingen følger Taxonomy in Flux og er i henhold til Boyd (2017). Boyd regner med 237 arter fordelt i tre underfamilier, sju tribus og 38 slekter. Det hersker imidlertid uenighet om denne inndelingen. HBW Alive regner med 254 arter i 33 slekter. Andre autoriteter kan ha lignende forskjeller i inndelingen. Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn. Alle arter har nødvendigvis ikke fått norsk navn.
Santa Maria della Vittoria
Santa Maria della Vittoria er en barokkkirke på Quirinalen i Roma. Den har siden 1801 vært tittelkirke.
Kirkebygningen ble tegnet av Carlo Maderno og ble oppført mellom 1608 og 1620. Fasaden viser et verk av Giovanni Battista Soria.
Mercer University
Mercer University er et kristent, baptistisk universitet i Macon i delstaten Georgia, USA. Det ble grunnlagt i Penfield i 1833 av baptistpresten Adiel Sherwood, og oppkalt etter baptistlederen Jesse Mercer. I 1837 fikk skolen collegestatus, og forble åpen under hele borgerkrigen under navnet Mercer University.
I 1971 flyttet universitetet til Macon, og i 1972 åpnet ytterligere en campus i Atlanta. Den formelle tilknytningen til baptistkirken ble avsluttet i 2006, men konfesjonelt er universitetet fortsatt baptistisk og har beholdt bånd til enkeltmenigheter i delstaten. Samme år gikk Raleigh Kirby Godsey av som rektor etter 27 år i lederstillingen. I hans periode ble antall colleges økt fra fire til elleve. William D. Underwood er rektor ved Mercer University.
Campuser og colleges omfatter:
Det var i alt 5090 studenter og 519 vitenskapelig ansatte ved Mercer i 2006, og skolepengene var samme år US$ 25 256. Lærertettheten og nivået på skolepengene er blant de høyeste blant religiøse universiteter i USA.
Undervisningen gis helt opp til doktorgradsnivå.
Kaninbyen
Kaninbyen er en kriminalroman med handling fra Stavangers underverden av Arild Rein. Boken ble første gang utgitt i 2004 på Samlaget. Boken handler om Jonny Roxmann som har fått sparken som politimann i Stavanger, og har havnet på skråplanet. Dette er den siste boken i Reins Stavangertrilogi, hvor Hundedagane (1998) er den første, Grisekoret (2001) den andre og Kaninbyen den siste. Stavangers befolkning stemte i 2008 på hvilken bok som skulle få bli den «hele byen leser» boken i kulturhovedstadsåret, og vinneren ble Kaninbyen av Arild Rein.
Hemavan
Hemavan (sørsamisk: Bïerke) er et tettsted i Storuman kommune i Västerbottens län i landskapet Lappland i Sverige. Det ligger ved E12, ca. 150 kilometer nordvest for tettstedet Storuman og ca. 19 kilometer vest for Tärnaby. Tettstedet befinner seg omkring 38 kilometer fra riksgrensen og omkring 97 km til nærmeste norske by Mo i Rana. En internasjonal turistvei Blå vegen går gjennom Hemavan. I 2010 hadde tettstedet 222 innbyggere.
Tettstedet ble opprettet i 1834 under navnet Björkfors. I 1918 fikk det sitt nåværende navn Hemavan. Det befinner seg i lavlandet i nærheten av innsjøene Ahasjön og Tängsvattenluspen. Hemavan er omgitt av en mektig fjellverden med fjelltopper på omkring 1 700 meter i Norra Storfjället, Södra Storfjället og Artfjället.
Seks dager i uken går det direktefly mellom Arlanda lufthavn og Hemavan Flyplass, og man kan reise mellom Stockholm og Hemavan på mindre enn to timer.
Hemavan er først og fremst et turiststed, som såvel sommer som vinter lokker besøkende til fots eller på ski i fjellet. Den alpine skisporten står høyst på listen for turister og det finnes snø i bakkene fra begynnelsen av november. Alpinistklubben IK Fjällvinden i Tärnaby trener og konkurrerer i Ingemarbacken og Anjabacken og på bar bakke ved Vikmyra idrettsplats i Tärnaby om sommeren og høsten.
Den 425 kilometer lange vandringsveien Kungsleden, begynner i Hemavan og ender i Abisko. Drottningleden er omkring 10 kilometer, og ble innviet i år 2000 av dronning Silvia av Sverige og strekker seg mellom Hemavan og Laisaliden.
I Hemavan finnes det et høyfjellshotell og flere overnattingshytter.
Fjellparken har også en restaurant med en unik utsikt. Der kan man besøke den fjellbotaniske hagen som viser de fleste urter og blomster i området. I kjelleren finner man også et natur-rom med informasjon om Vindelfjällens naturreservat.
Utfluktsmål i nærheten av Hemavan er Joesjö og Ruttjebäcken, som er kjent for sine erosjonsavleiringer.
Hemavan er også et område hvor det svenske forsvaret hvert år avholder vinterøvelser innenfor alle de tre forsvarsgreinene.
Thor Olsens gate (Oslo)
Thor Olsens gate (3–9, 2–12) er en gate i bydel St. Hanshaugen. Den går fra krysset Ullevålsveien/Akersveien/Akersgata på Hammersborg til krysset Fredensborgveien/Wilses gate på Fredensborg.
Norges Rederiforbund
Historie
Organisasjonen ble stiftet 15. september 1909 i Kristiania, under navnet Norges Rederforbund, og skiftet til sitt nåværende navn i 1984. Forbundets første president var Christian Michelsen. Organisasjonen spilte en viktig rolle i forhandling av fraktavtaler med Storbritannia under første verdenskrig og andre verdenskrig og flere av forbundets medlemmer var drivende i organiseringen av Nortraship.
Virksomhet
Forbundets viktigste arbeidsområder er nasjonal og internasjonal næringspolitikk, arbeidsgiverspørsmål, kompetanse og rekruttering, miljø og innovasjon samt sikkerhet til sjøs. Rederiforbundets virksomhet skjer i nær kontakt med næringen. Organisasjonen ledes av medlemsvalgte styrer og råd og en viktig del av virksomheten skjer gjennom grupper og utvalg.
Norge er verdens fjerde største skipsfartsnasjon i 2019 målt i flåteverdi. Den norskkontrollerte utenriksflåten teller 1804 skip per 1. januar 2020.
Norges maritime næring er en global kompetansenæring med en sterk posisjon i markeder over hele verden. Norges ledende posisjon i næringen er skapt gjennom kontinuerlig innovasjon og fornyelse.
Miljø og klima
Rederiforbundet har store ambisjoner i klimaarbeidet og jobber aktivt for strenge globale miljøkrav for skipsfarten. Norges Rederiforbund har siden 2014 hatt en offensiv og ambisiøs nullvisjon og målet er at norsk skipsfart og offshore entreprenørvirksomhet ikke skal ha miljøskadelige utslipp til sjø eller luft.
I 2020 lanserte Rederiforbundet en ny klimastrategi der det står "Skipsfarten står for 2,2 % av de globale klimagassutslippene. Nå vil norske rederier gå foran og ta lederskap i kampen mot klimautfordringene. Innen 2050 er målet at hele den norske flåten skal være klimanøytral".
Arbeidsgiverorganisasjon
Som arbeidsgiverorganisasjon er Norges Rederiforbund ansvarlig for lønnsforhandlinger og etablering av tariffavtaler for norske og utenlandske sjøfolk på skip registrert i Norsk internasjonalt skipsregister (NIS) og NOR, og for offshorevirksomheten. Forbundet ivaretar medlemmenes arbeidsgiverforhold også gjennom kontakt og påvirkning av norske og utenlandske myndigheter, og deltar i internasjonale organisasjoner som EU, ILO og IMO.
Internasjonalt samarbeid
Den norske maritime næringen er global, med sterke posisjoner i markeder verden rundt. Norge er fortsatt en av verdens største skipsfartsnasjoner, og en av svært få med et komplett maritimt miljø. Maritim næring er Norges nest største eksportnæring og hadde en samlet verdiskaping i 2017 på nærmere 140 milliarder kroner og 90 000 personer sysselsatt i Norge.
Foruten å samarbeide med de norske maritime skolene, fra videregående til høyere nivå, drives det også flere aktiviteter internasjonalt for å sikre tilgang og kvalitet på utenlandske mannskaper og offiserer som tjenestegjør på norskkontrollerte skip. Alle potensielle rekrutteringsland vurderes, og de viktigste landene i dag er Filippinene, Kina og Russland. Her har Norges Rederiforbund aktiviteter av forskjellig grad.
Presidenter
• 1909–1912 – Christian Michelsen, fung. president Anton Fredrik Klaveness
Mulesing
Mulesing er fjerning av hudstykker rundt sauens haleparti for at huden skal bli rynkefri. Dette for at ikke urin og avføring skal lage rå lommer i valkene som fluene legger egg i. Inngrepet blir foretatt uten bedøvelse og er veldig smertefullt. Mulesing er vanlig praksis i Australia, som en primitiv metode for å bekjempe angrep av sau-flue-parasitten Lucilia cuprina som forårsaker den smertefulle sykdommen Myiasis. Metoden brukes hovedsakelig på Merino-sauer.
Norges Rederiforbund
Presidenter
• 1913–1915 – Gunnar Knudsen
• 1916–1918 – Ambortius Olsen Lindvig
Mulesing
Mulesing er oppkalt etter John W. H. Mules, som utviklet denne praksisen. Opprinnelig ble praksisen utført på sauer etter at de var avvent fra søya, fordi de mente at det var for tøft for lam. Men siden begynte de å utføre praksisen på lam, fordi deres sår heler fortere, typisk i løpet av noen få uker, slik at de slipper å plages med de grusomme smertene i månedsvis. Gjeldende regler forbyr mulesing på sauer som er 12 måneder eller eldre. Forkjempere for dyrs rettigheter er sterkt imot mulesing, og blant annet PETA har hatt kampanjer for å stoppe denne praksisen i Australia. Den har allerede blitt stoppet på New Zealand.
Norges Rederiforbund
Presidenter
• 1919–1921 – Thomas Fearnley
• 1922–1924 – Gustav Henriksen
• 1925–1927 – Hans Westfal–Larsen
• 1928–1930 – Håkon Magne Waldemar Wrangell
• 1931–1933 – Arthur Herwich Mathiesen
• 1934–1936 – Fredrik Odfjell
• 1937–1939 – Christian Wegner Haaland
• 1940–1942 – Arne Bjørn-Hansen
• 1945–1947 – Klaus Wiese-Hansen
• 1951–1953 – Ole Bergesen
• 1954–1956 – Lars Usterud-Svendsen
• 1957–1959 – Halfdan Kuhnle jr.
• 1960–1961 – Jørgen Jahre
• 1962–1963 – Nils Astrup
Herbert Wildman
Herbert Henry Wildman (født 6. september 1912, død 13. oktober 1989) var en amerikansk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.
Norges Rederiforbund
Presidenter
• 1966–1967 – Knut Helmer Staubo
British Union of Fascists
British Union of Fascists (BUF), også kjent som svartskjortene, var et britisk fascistisk parti grunnlagt i 1932 av sir Oswald Mosley. Som navnet tilsier var partiet en samling av flere ulike indre fascistiske grupperinger. Partiet opptrådte svært voldelig og antisemittisk i perioden 1934–1935.
Norges Rederiforbund
Presidenter
• 1968–1969 – Johan Steen Horn
Herbert Wildman
Wildman vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under OL 1932 i Los Angeles. Han var målvakt på det amerikanske laget som kom på tredjeplass bak Ungarn og Tyskland. Han spilte alle fire kampene som målvakt.
Norges Rederiforbund
Presidenter
• 1970–1971 – Thomas Chr. Haaland
Herbert Wildman
Fire år senere, under OL 1936 i Berlin, var han målvakt på det amerikanske vannpololaget som ble utslått etter den innledende runden, han spilte begge to kampene.
Norges Rederiforbund
Presidenter
• 1972–1973 – Dag Klaveness
• 1974–1975 – Halfdan Ditlev–Simonsen jr.
British Union of Fascists
Mosley tok særlig etter Benito Mussolini i Italia, både med hensyn til hvordan partiet ble bygget opp og med hensyn til uniformering, hvilket innebar de svarte skjortene. De marsjerte i gatene slik SA gjorde i Tyskland, og deres hymne var en tilpasset versjon av Horst Wessel sangen.
Partiet var anti-parlamentarisk og ønsket å erstattet de demokratiske organene med utpekte representanter for de ulike deler av samfunnslivet som i den italienske korporativismen. 4. oktober 1936 hadde BUF planlagt å marsjere fra Royal Mint Street gjennom Londons East End. Dette hadde partiet gjort tidligere, på tross av at det ble oppfattet som en sterk provokasjon mot beboerne i området som var jøder og arbeidere som i hovedsak stemte på Labour, det britiske arbeiderpartiet. Da marsjen startet, møtte deltakerne snart motdemonstranter som jaget fascistene. Dette tilbakeslaget viste seg å bli et vendepunkt, og etter slaget ved Cable Street forsvant mange av medlemmene. Partiet ble forbudt i 1940.
Norges Rederiforbund
Presidenter
• 1976–1977 – Charles R. Bergesen
• 1980-1981 – Fridtjof Lorentzen
• 1982-1983 – Atle Jebsen
• 1984–1985 – Wollert August Hvide
• 1986–1988 – Peter T. Smedvig
• 1988–1989 – Nils Jørgen Astrup
• 1992–1994 – Rolf Westfal–Larsen
• 1994–1996 – Westye Høegh
Karin Moroder
Moroder vant en olympisk bronsemedalje i langrenn under vinter-OL 1998 i Nagano. Hun var med på det italienske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 5 km stafett for damer, bak Russland og Norge. De andre på laget var Gabriella Paruzzi, Manuela Di Centa og Stefania Belmondo.
Norges Rederiforbund
Presidenter
• 1996–1998 – Per Sævik
• 1998–2000 – Bjørn Sjaastad
• 2000–2002 – Leif Terje Løddesøl
• 2002–2004 – Terje J. K. Andersen
• 2004–2006 – Johan G. Hvide
• 2006–2008 – Trygve Seglem
• 2008–2010 – Elisabeth Grieg
• 2010–2012 – Thor Jørgen Guttormsen
• 2014–2016 – Lars Peder Solstad
• 2016–2018 – Hans Olav Lindal
• 2018–2020 – Lasse Kristoffersen
• 2022–2024 – Synnøve Seglem
Hassela
Hassela er et tettsted i Nordanstig kommune i Gävleborgs län, i landskapet Hälsingland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 364 innbyggere.
Navnets opprinnelse
Det råder usikkerhet rundt sognenavnets opprinnelse, og dermed også betydningen. Én forklaring er at Hassela er koblet til tresorten hassel. Dette er riktignok ganske vagt, siden hassel ikke vokser i sognet.
Det finnes også et sagn i sognet om en kjempe kalt Hadunf. Forklaringen til sognets navn kan også ligge her.
Historie
Hassela sogn ble på 1600-tallet preget av stor innflytting fra Finland av såkalte skogfinner.
Kuriosa
Vilhelm Mobergs roman Utvandrerne er delvis basert på en dagbok skrevet av en hasselabeboer. De frøene som ble satt i romanen, da Karl-Oskar og Kristina befant seg i Amerika, kommer fra et epletre av Astrakan. Dette modertreet finnes fortsatt (2007) på gården Joris i Hassela sogn.
Charles Finn
Charles «Charlie» Thornton Finn (født 28. juli 1899, død 13. januar 1974) var en amerikansk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.
Finn vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass bak Ungarn og Tyskland. Han spilte alle fire kampene i OL-turneringen.
Fire år senere, under OL 1936 i Berlin, var han med på det amerikanske vannpololaget som ble utslått etter den innledende runden, han spilte alle tre kampene.
Greske mytologiske vesener
Greske mytologiske vesener viser til overmenneskelige eller umenneskelige vesener i gresk mytologi, som store kjemper, uhyrer, monster, drager og fabeldyr. Monstre i antikkens mytologi framsto i alle former og farger, tidvis fryktelige og heslige, men andre ganger rettmessige, tidvis halvmenneskelige og andre ganger helt og holdent demoniske. Monstrene generelt symboliserte de mørke og uforsonelige kreftene i livet og i menneskelig vesen. Gresk mytologisk tenkning er rik på sammensatte vesener, slike som kimæren (sammensatt av løve, geit og slange); sfinksen (menneskehode på løvekropp, lånt fra orientalsk mytologi), Skylla og Kharybdis (to store havmonstre som voktet hver side av et trangt sund til fare for skipstrafikken). Noen var store menneskelignende vesener og delvis merkelige, slik som kyklopene som hadde bare et øye, og minner om troll fra norske folkeeventyr.
Ikke alle uhyrer og monstre var ondskapsfulle og farlige. Andre, som Ladon voktet en kostbar skatt mens sfinksen voktet ankomsten til byen Theben. Andre igjen oppsto grunnet en forbannelse, som da havguden Poseidon sendte et havmonster som svar på Thesevs' raseri. Mange av uhyrene var også i slekt med gudene, og representerte enten deres motsetning, eller andre ganger deres eksterne krefter som de kunne være allierte med. Ville dyr, slike som satyrer og kentaurer, var delvis dyr og delvis mennesker, og kan bli forstått som menneskets farlige, uregjerlige og instinktive vesen, men var fortsatt en fare for mennesker og deres samfunn.
Konflikten mellom et menneske eller en gud på den ene siden og et uhyre på den andre siden har vært et yndet tema i fortellingene og i kunsten siden de eldste tider. Tidvis står denne kampen som en framstilling av en skapelsesmyte, eller til den årlige gjentagelsen av skapelsen som skjer ved nyttårsfestivalene. Striden med uhyrene ble etter hvert knyttet til heltefortellingene. Blant de heltene som kjempet mot monstrene og uhyrene var Herakles, Persevs og Bellerofon. De to sistnevnte har begge fått tilnavn fra sine bedrifter; Persevs var ødeleggeren, og Bellerofon var uhyredreperen. Mens Persevs var knyttet til Athen var Bellerofon knyttet til Korint.
Øverland (Bærum)
Øverland er et kulturlandskap på Haslum i Bærum som danner inngangen til Bærumsmarka.
Øverland gård i Bærum, Akershus, ved Bærumsmarka består av to deler som heter Øverland Vestre og Øverland Østre.
Siden 1947 har Øverland Vestre vært eid og drevet av Norges Vel. Gården består av 400 daa jord og 1500 daa skog. Primærproduksjon er korn. En del er leid ut til Øverland andelslandbruk. Et arboret har en samling med trær fra hele verden. Steinerskolene i Oslo og Bærum har anlagt en skolehage på gården som drives økologisk. Naturbrukslinja ved Stabekk videregående skole driver landbruksopplæring på gården.
Øverland Østre har bygninger fra 1960-tallet. Bygningene, gårdstunet og gårdsveien har kulturhistorisk verdi. Murenveien er registrert som historisk vei opp til Ankerveien. Denne strekningen anses å være en del av Bispevegen/Pilegrimsleden. Videre har gården kalkovn, steinbrudd og veifar fra før-reformatorisk tid (før 1537).
Tom Zirbel
Tom Zirbel (født 30. oktober 1978) er en amerikansk syklist. Han syklet for det amerikanske kontinentallaget Priority Health/Bissell Pro Cycling Team fra 2006. For 2010-sesongen hadde han en avtale om å sykle for det amerikanske ProTour-laget Garmin-Slipstream, men han testet positivt for DHEA og fikk kontrakten annullert. Han ble utestengt i to år, og bestemte seg for å legge opp. I mars 2011 valgte det amerikanske anti-doping byrået (USADA) å redusere utestengelsen med seks måneder på grunn av opplysninger han bidro med i to andre dopingsaker.
Den hellige Teresas ekstase
Den hellige Teresas ekstase er en skulptur utført av barokkunstneren Giovanni Lorenzo Bernini 1647–1652. Den er å finne i den katolske kirken Santa Maria della Vittoria i Roma.
Skulpturen, som er en av Berninis mest kjente, gjengir en scene fra den spanske helgenen Teresa av Ávilas mystiske skrifter der en engel gjennomborer hennes hjerte med den guddommelige kjærlighetens pil for så å dra den ut igjen. Med skulpturen ville Bernini, som også virket som teaterdekoratør, gjennom en kombinasjon av forskjellige kunstarter – skulptur, maleri og arkitektur – skape en romillusjon som på mange måter er karakteristisk for barokken og også utgjør et tilbakevendende tema i hans kunst. Skulpturen er utført i marmor, mens omgivelsene er utført i polykrom marmor, gull, bronse og glass, også freskomaleri har blitt anvendt.
Cal Strong
F. Calvert «Cal» Strong (født 12. august 1907 i Jacksonville i Illinois, død 27. januar 2000 i Carmichael i California) var en amerikansk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Strong vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass bak Ungarn og Tyskland. Han spilte alle fire kampene i OL-turneringen.
Hans Bjerrum
Bjerrum vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det danske laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen bak Storbritannia. Fire lag deltok i turneringen og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møtte hverandre en gang. Danmark tapte sin første kamp mot Storbritannia med 1-5, men vant siden kampen mot Frankrike med 9-1 og i den siste kampen beseiret de Belgia med 5-2. Turneringen ble spilt i perioden 1. til 5. september 1920.
Oakland internasjonale lufthavn
Oakland internasjonale lufthavn (IATA: OAK, ICAO: KOAK) ligger på øya Bay Farm Island i byen Oakland i delstaten California i USA. 16 flyselskaper bruker for tiden flyplassen.
Flyplassen er delt opp i to separerte enheter, den sydlige og den nordlige. Den sydlige delen har en rullebane og blir brukt til kommersiell luftrafikk. Den nordlige delen har tre rullebaner og blir brukt til allmenn luftfart.
Historie
Byggingen av flyplassen startet i 1927, og ble dedisert til Charles Lindbergh. I de første årene var flyplassen avreisepunkt for flere historiske flygninger, blant annet Charles Kingsford Smith sin USA–Australia-tur i 1928 og Amelia Earharts siste flytur i 1939.
Boeing Air Transport (forgenger til United Airlines) begynte å trafikkere flyplassen i 1927 og Trans World Airlines fulgte etter i 1932.
Under andre verdenskrig, i 1943 tok forsvaret over driften av flyplassen for å bruke den til militære formål i Stillehavet. All trafikk ble omdirigert til San Francisco internasjonale flyplass. Etter krigen var over begynte trafikken igjen; Western Airlines begynte flygninger i 1946 og ble raskt etterfulgt av flere andre flyselskaper.
Under Vietnamkrigen fløy World Airlines militært personell fra Oakland til sine baser i Sørøst-Asia. Etter krigen sank trafikken kraftig, men på grunn av avreguleringen av luftfarten begynte flere lavkostnadsflyselskaper å fly fra lufthavnen.
En utbygning som skal stå klar i 2009 er planlagt med et budsjett på 1,4 milliarder USD. ¨
Terminal 1
Terminal 1 har 19 utganger: 1 – 19
Terminal 2
Terminal 2 has 13 Gates: 20 – 32
Hustad fengsel
Hustad fengsel ligger på Hustad i Fræna i Møre og Romsdal. Nærliggende byer er Molde og Kristiansund. Fengslet er underlagt Kriminalomsorgen region vest.
The Platters
Etter å ha inngått platekontrakt med Buck Ram gikk gruppen gjennom flere utskiftninger av gruppemedlemmer innen de slo gjennom på hitlistene, og den mest vellykkede sammensetningen bestod av Tony Williams, David Lynch, Paul Robi, Herb Reed og Zola Taylor.
Hustad fengsel
Det består av en åpen og en lukket avdeling med totalt 60 plasser(28 på lukket og 32 på åpen). Fengselet betjener hovedsakelig Romsdal og Nordmøre, men tidvis også andre distrikt. Hustad fengsel startet opp i januar 2005 og tok over for det tidligere Molde fengsel. Før stedet ble fengsel var dette en leir for militærnektere fra 1950 til 2004. I juni 2009 skifte Hustad fengsel navn til Hustad naturfengsel. Fengslet ønsker å profilere seg som et fengsel som bruker naturen til forebyggende soning.
The Platters
Dannelse av bandet og de første årene
The Platters ble dannet i Los Angeles i 1953, opprinnelig med Ralph Bass som manager. Gruppen hadde platekontrakt med Federal Records, men hadde beskjeden suksess før møtet med produsent og låtskriver Buck Ram. De spilte inn en rekke singler som støtte-band for Linda Hayes før Ram gjorde noen endringer i besetningen, blant annet kom Linda Hayes' bror Tony Williams og Zola Taylor inn som vokalister. Under Rams veiledning spilte The Platters syv singler for Federal Records i rhythm-and-blues-/gospel-stil, og fikk noen gode plasseringer på de regionale hit-listene på vestkysten. En sang spilt inn i løpet av perioden under Federal Records, «Only You (And You Alone)», opprinnelig skrevet av Ram for Ink Spots, ble ansett som uegnet for utgivelse av plateselskapet.
Til tross for deres mangel på suksess som plateartister gjorde The Platters innbringende turnéer, vellykkede nok til at bandet The Penguins spurte Ram om å være deres manager også. Med The Penguins som trumfkort klarte Ram å fremforhandle en kontrakt med Mercury Records, der en signering av anerkjente The Penguins også måtte inkludere mer ukjente The Platters. Ironisk nok fikk The Penguins ikke en eneste hit under denne kontrakten.
Buck Ram engasjerte seg tungt i The Platters, og ulikt vanlig praksis ga han også bandmedlemmene eierskap i bandet, og betalte deres sosiale utgifter. Til gjengjeld fikk Ram og hans forretningspartner Jean Bennett fullt eierskap til merkenavnet «The Platters», noe som skulle få stor betydning senere.
På hit-listene
Overbevist av Jean Bennett og Tony Williams om at «Only You» hadde potensial, hadde Ram fått The Platters til å spille inn sangen på nytt under deres første kontrakt med Mercury. Den ble utgitt sommeren 1955 og ble gruppens første topp-ti plassering på hitlistene og toppet Rhythm and Blues-lista i syv uker. Oppfølgeren «The Great Pretender», med tekst skrevet av Buck Ram i vaskeriet på Flamingo Hotel i Las Vegas, ga ytterligere suksess. Den ble The Platters' første nasjonale nr. 1 hit. «The Great Pretender» var også gruppas største rhythm-and-blues-hit med 11 uker på listene. I 1956 deltok The Platters i den første store filmatiseringen basert på rock and roll, Rock Around the Clock, der de fremførte både «Only You» og «The Great Pretender».
The Platters' unike vokale stil hadde truffet midt i blinken i musikkmarkedet, og en rekke hitsingler fulgte, inkludert flere listetopper, og mer beskjedne hits som «I'm Sorry» (nr. 11) og «He's Mine» (nr. 23) i 1957, «Enchanted» (nr. 12) i 1959 og «The Magic Touch» (nr. 4) i 1956. The Platters fant snart en vellykket formel for å spille inn eldre standardmelodier på nytt, for eksempel «My Prayer», «Twilight Time», «Harbor Lights», «To Each His Own», «If I Didn't Care» og «Smoke Gets in Your Eyes». Innspilling av sistnevnte sang forårsaket en liten kontrovers, etter at låtskriver Jerome Kerns enke uttrykte bekymring for at hennes avdøde manns komposisjon ville bli omgjort til en «rockelåt». Innspillingen toppet imidlertid både de amerikanske og britiske listene med The Platters' arrangement.
Gruppen ble tatt opp i Rock and Roll Hall of Fame i 1990 og i Vocal Group Hall of Fame ved dets etablering i 1998. The Platters var det første rockebandet som fikk et album på topp-ti-listene i USA. De var også den eneste gruppen som fikk med tre sanger som filmmusikk til filmen American Graffiti, som utløste en ny vår for gamle slagere i begynnelsen av 1970-tallet: «Smoke Gets In Your Eyes», «The Great Pretender» og «Only You».
Rick Nash
Han har tidligere spilt for New York Rangers og Columbus Blue Jackets.
Han ble draftet som nr. 1 totalt i NHL-draften i 2002 av Columbus Blue Jackets. Han debuterte i NHL 10. oktober 2002 mot Chicago Blackhawks. Colombus vant kampen 2-1 og Nash scoret 1 mål. Nash ble senere også kaptein i Columbus, før han ble i 2013 ble tradet til New York Rangers.
The Platters
Endringer i besetningen
Som gruppe fikk The Platters problemer med sitt publikum i 1959, etter at fire av gruppens medlemmer ble arrestert i Cincinnati siktet for handel av narkotika og prostitusjon. Reed sa at han mistet kontakten med Taylor kort tid etter denne hendelsen. Selv om ingen ble dømt, ble deres faglige omdømme alvorlig skadet, og amerikanske radiostasjoner begynte å fjerne låtene deres fra spillelistene sine, noe som tvang gruppen til å ta spilleoppdrag i Europa.
I løpet av denne tiden forlot også Williams gruppen til fordel for en solokarriere. Han ble erstattet av Sonny Turner. Mercury nektet å komme med flere utgivelser av The Platters uten Williams på vokal, noe som utviklet seg til en skarp strid mellom plateselskapet og manager Ram. Plateselskapet fortsatte i to år med å gi ut gammelt materiale fra perioden Williams var vokalist, inntil gruppens kontrakt utløp.
Videre ettersom gruppens besetning ble ytterligere splittet, oppstod også krangel over hvem som hadde rett til å bruke det lukrative navnet «The Platters», med det resultat at flere versjoner av gruppen turnerte samtidig. Williams skulle lede sin egen gruppe, og det samme ville Zola Taylor (som gikk ut i 1964) og Paul Robi (som gikk ut i 1965). Buck Ram hadde imidlertid sterkest grep om navnet. Siden Ram hadde bygd opp gruppen for å promotere sine egne sanger, la han sitt eget navn til bandnavnet for å skille sin satsing fra etterligningene, og navnet ble da The Buck Ram Platters. Til tross for forvirringen som oppstod, lyktes Rams besetning, med vokalist Sonny Turner, Herb Reed, David Lynch, Nate Nelson (tidligere frontfigur i The Flamingos og erstatning for Robi) og Sandra Dawn, å signere en ny kontrakt med Musicor Records og fikk en kort renessanse på hitlistene i 1966-67, med singlene «I Love You 1000 Times», «With This Ring» og den Motown-inspirerte «Washed Ashore».
Herb Reed, det siste medlemmet fra den opprinnelige besetningen, forlot The Platters i 1969, samme år som Dawn forlot gruppen.
Juridiske oppgjør
På 1980- og 90-tallet fulgte en rekke juridiske oppgjør om hvem som hadde opphavsretten til navnet The Platters, og det ble mange bitre og lange prosesser mellom både gjenlevende medlemmer/involverte og etterlatte av innblandede som var døde.
Herb Reed turnerer fortsatt med sin gruppe, "Herb Reed's The Platters", som er beskyttet som et føderalt varemerke og hans faste lisens siden 1987. I 2007 kommenterte han mangfoldet av grupper som turnerte under forskjellige versjoner av navnet The Platters: «Jeg må le, for når du spør meg hva jeg synes om det blir jeg irritert, jeg blir rasende ... jeg har gått glipp av 25 ukers arbeid hvert eneste år.»
Len White
Len White(født 11. mai 1924, død 1994) er en tidligere, engelsk fotballspiller som var spiss. Han er mest kjent fra tiden i Newcastle United.
Han startet sin karriere i Rotherham og i 1953 ble han solgt til Newcastle United for £12 000. Det var ganske mye penger på den tiden. Han spilte på topp sammen med den veletablerte Jackie Milburn for Newcastle, og derfor kom han ofte i skyggen av den mer kjente partneren. De vant FA-cupen i 1955 og da Milburn la opp sent på 50-tallet tok White over som den ledende målscoreren i klubben – før han gikk til Huddersfield Town i 1962. Med 153 mål ligger han på tredjeplass på toppscorerlisten til Newcastle United, bak Jackie Milburn (204 mål) og Alan Shearer (206 mål).
Len White døde i Huddersfield i juni 1994.
Sami Repo
Sami Repo (født 8. november 1971 i Simpele), finsk langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1994 i Lillehammer, 1998 i Nagano og 2002 i Salt Lake City.
Repo vant en olympisk bronsemedalje i langrenn under vinter-OL 1998 i Nagano. Han var med på det finske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 10 km stafett for menn, bak Norge og Italia. De andre på laget var Harri Kirvesniemi, Mika Myllylä og Jari Isometsä.
Hærfugl
Hærfugl (Upupa epops) er en art i hærfuglfamilien, som inngår i ordenen av hornfugler (Bucerotiformes). Familien består som kun én slekt (Upupa) med to nålevende arter; hærfugl og madagaskarhærfugl (U. marginata), som derfor er hverandres nærmeste slektninger. Som sådan er hærfuglfamilien nærmest beslektet med hornfuglfamilien (Bucerotidae) på den ene siden og kakelarfamilien (Phoeniculidae) på den andre.
Arten ble i mai 2008 valgt som nasjonalfugl i Israel. Den hekker ikke i Norge, men streiffugler har blitt observert over det meste av landet, helt nord til Finnmark. Det finnes også en rapport fra Spitsbergen sommeren 1868.
Etymologi
Det engelske og latinske navnet er laget ut fra lokketonen: Et hult, vidtrekkende, flerstavet rop. Det norske navnet henspiller på gammel overtro, som tolket opptreden av denne sjeldne gjesten i Nord-Europa, som et varsel om krig.
Beskrivelse
Hærfuglen er 19–32 cm lang og veier cirka 38–89 g (nominatformen veier 46–89 g). Arten har et meget karakteristisk utseende og ei fjærdrakt som i hovedsak er kamuflerende mot bakken i det habitatet arten er mest vanlig.
Hodet er relativt lite og utrustet med en svært prominent hodepryd, en fjærkam som kan reises opp og fremover, som hos kakaduer. Fjærkammen holdes for det meste nede, men fjærene er så lange at de gir fuglen en meget karakteristisk profil, med en slags «ekstra stjert i nakken». Hodet er videre utrustet med mørke, runde øyne og et langt, tynt og svakt nedoverbøyd nebb, som er tilpasset jakt på insekter og larver på bakkenivå. På kinnene og fra undernebbet og nedover halsen er fjærene rufsete. Vingene er avrundet og er sorte og hvite, med sorte og hvite bånd på innervingene. Det er for en stor del mønsteret i disse båndene som skiller underartene fra hverandre, samt noen mindre forskjeller i utfarging og størrelse. Stjerten er bred og sort med hvite bånd nær basen, men kremhvit på undersiden under flukt. Hodet nakken og første del av ryggen er blek sandfarget, med et skjær av rosa på underkroppen. Undergumpen er kritthvit. Nebbet er grått og lemmene mørkere grå og ganske korte. Kjønnene er ganske like, men hunnen er ørlite mindre og generelt noe dusere pigmentert. Ungfuglene er som hunnene, men fjærkammen og nebbet er mindre prominent og fargene dusere.
Inndeling og utbredelse
Inndelingen av hærfugl følger HBW Alive og er i henhold til Krištín & Kirwan (2016). Arten eksisterer i kraft av åtte underarter, men noen regner afrikahærfugl (U. e. africana) som en selvstendig art (basert på forskjeller i de hvite vingefjærene og noen andre mindre fargeforskjeller i fjærdrakten).
Atferd
I den nordlige utbredelse er arten trekkfugl, mens den lenger sør for det meste regnes som en delvis trekkfugl og av og til som standfugl, avhengig av utbredelsesområdet. Nominatformen overvintrer i Afrika sør for Sahara, sørover til Kenya. Fugler som holder til i Nordvest-Afrika og på Kanariøyene, i Israel og på Den arabiske halvøy, er mer stedbundne enn nominatformen ellers er. Det gjelder også for fugler av underarten major som har tilhold i Egypt og Nord-Sudan.
Flukten er uforutsigbar og arten kan minne om en svær sommerfugl når den flyr. Den går på rundt på bakken som en stær.
Arten har en flat og forholdsvis mekanisk kallelyd, som også har gitt opphav til det engelske navnet på arten – Common Hoopoe. Den støter ut strofer med 2–4 noters serier av «hoo-poo» eller «hoo-poo-poo» og «uup-uup» eller «uup-uup-uup-uup», som den ofte repeterer med noen sekunders mellomrom. Det hevdes at lyden har en rekkevidde på 800 m. Kalleropene blir av og til assistert av noen hese hissende lyder, som kan komme i uregulære serier. I tillegg er det registrert at fuglene kan ha «huk»-lignende kallerop under flukt.
Hærfuglen tilbringer mye tid på bakken, på jakt etter større insekter (sjelden større enn nebbets lengde) og larver på bakkenivå. Denne dietten kan ha vært blant grunnene til at hærfuglen er listet opp som en «uren» fugl i det gamle testamente.
Arten er normalt en monogam, solitær (hekker parvis alene) og territorial hekkefugl, men det er kjent at enkelte hanner kan lure seg inn på en annens territorium og pare seg med hunnen. Omkring 10 % av avkommet har derfor en annen far. Hjemmeområdene utgjør normalt 20–70 hektar, men noen steder (som i Israel) kan redene ligge tettere (ned mot 70 m fra hverandre). Redet legges til et hult tre, i en vegg, en gammel bygning, ei klippe eller på andre egnede hule steder, fra nær bakkenivået og opp 40 m over dette. Arten kan bruke samme rede gjennom flere sesonger.
Arten legger til ulike tider i sin utbredelse. Typisk 4–7 egg i tropiske og subtropiske områder og 5–8 egg i den palearktiske sone. Et merkelig mutualistisk forhold mellom hærfugl og antibiotika-produserende bakterier har blitt foreslått som årsaken til at noen groper eggskallene ser ut til å gi fuglene økt hekkesuksess. Det er hunnen som samler inn disse bakteriene og tilfører dem som et sekret. Hærfugler er i stand til å sprute avføring på inntrengere, og redet er ofte illeluktende og fullt av avføring, som en del av forsvarverket mot rovdyr.
Turkmensk teppe
Et turkmensk teppe er et teppe laget av turkmenske nomadestammer.
Turkmenske nomadestammer er kjent for sin teppekunst. Tepper brukes til det meste, oppbevarings- og transportsekker, dørforheng, vugger, kameldekorasjoner osv. For det meste er disse knyttet, men også en del vevde tepper finnes. Antikke tepper er spesielt verdsatt fordi de representerer virkelige bruksgjenstander og er ikke laget for turister eller eksport. Fargene er meget spesielle med diverse sjatteringer av rødt som hovedfarge. Mønstrene er geometrisk oppbygd, oftest med stammebaserte ornamenter kalt Gul.
De viktigste stammene er Tekke (Teke), Yomut, Ersari, Salor, Chodor, Saryk. Tekkestammens hovedtepper har et mønster som her er kjent som Bokhara. Dette er et handelsnavn som kommer fra teppebasarene i byen av samme navn.
Vitenskapsåret 1749
Vitenskapsåret 1749 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1749.
Shangdi
Dette gudsbegrepet gikk for det meste ut av bruk allerede i kinesisk oldtid, skjønt det kunne leve videre i noen seremonielle sammenhenger. Ettersom den religiøse forståelse også gjennomgikk endringer, var det kanskje lite av den gamle tenkning rundt Shangdi som ble båret videre fremover i historien.
Annen betydning: Den kristne gud
Shangdi er også et av de to ord som brukes innen den kinesiske protestantiske kristenhet om Gud. (Det andre ordet er Shen). De protestantiske oversettelser av Bibelen er av to hovedtyper: De som benytter Shangdi for Gud, og de som benytter Shen.
Den katolske kirke hadde etter en lang diskusjon under ritestriden forkastet Shangdi fordi det var ansett som uheldig på grunn av faren for sterke konnotasjoner som var vanskelige å forene med kristen tanke – det katolske ordet for Gud er Tianzhu.
Lars Molin (forfatter)
Lars Molin, Lars Fredrik Molin (født 6. mai 1942 i Undersåker, Jämtlands län (Jämtland), død 7. februar 1999 i Sundbyberg, Stockholms län) var en svensk forfatter, dramatiker og regissør.
Molin arbeidet som veimester fram til 1972. Hans debut skjedde med romanen Bomsalva i, som handler om en ulykke under gygging av et kraftverk der tre arbeider ble drept og der mestedelen av boken er selvopplevd. Året etter var det tid for debuten som dramatiker, med filmen Badjävlar, om motsetninger mellom bofaste og sommergjester, som også ble hans offentlige gjennombrudd.
Lars Molin fikk også internasjonal suksess – han vant blant annet den ettertraktede Emmy-statuetten for beste TV-produksjon, med Den tatuerade änkan, med Mona Malm i hovedrollen, 1999.
Bremerholms orlogsverft
Verftet var en militær straffeanstalt og siden en generell slaveri-anstalt for Danmark-Norge. Etter Christian Vs Norske Lov av 1687 skulle norske menn idømt «arbeid i jern» sendes til Bremerholms orlogsverft. Forbrytelsene de var skyldige i, var ofte tyveri, rømning fra festningsstraff, eller desertasjon. Fra 1739 opphørte Bremerholm å være straffeanstalt og norske straffanger sonet i stedet ved nærmeste norske festning.
Felix Wankel
Felix Heinrich Wankel (født 13. august 1902 i Lahr, Tyskland, død 9. oktober 1988 i Heidelberg, Tyskland) var en tysk ingeniør og nazist som er mest kjent for å ha konstruert wankelmotoren.
Ortsamt
Ortsamt er en betegnelse som i enkelte tyske byer brukes på bydeler med administrative funksjoner. F.eks. er Bremen, Hamburg, Dresden og Rostock delt i ortsamt.
Felix Wankel
Bakgrunn
Wankel ble født i Lahr i det daværende Storhertugdømmet Baden. Moren ble enke under den første verdenskrig. Wankel fikk ingen universitetsutdannelse og heller ikke noen lærlingplass.
Forhold til NSDAP
Han gikk inn i NSDAP allerede i 1921, og han møtte Adolf Hitler i 1928. Fra begynnelsen av 1930-årene var han gauleiter for Hitlerjugend i Baden. Wankel hadde imidlertid sine sympatier på partiets venstrefløy, under ledelse av Gregor Strasser. Han gikk ut av partiet i 1932 etter uenighet med partiledelsen i Baden og anklaget denne for korrupsjon. Etter den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen i 1933 ble han arrestert og satt fengslet i seks måneder, til han ble løslatt etter at forretningsmannen og en av de viktigste av partiets finansierer, Wilhelm Keppler, hadde grepet inn.
Fra 1936 og til slutten av andre verdenskrig arbeidet han ved Reichsluftfahrtministerium.
Han ble medlem av SS i 1940 og nådde graden Obersturmbannführer.
Oppfinner
Uten formell utdannelse klarte han på egen hånd å tilegne seg teknisk innsikt og utviklet ideen om det som skulle bli kjent som wankelmotoren i 1924. I 1951 begynte han utviklingen av denne motoren, mens han arbeidet hos NSU Motorenwerke, og den første fungerende prototypen så dagens lys i 1957.
Den 5. desember 1969 mottok han et æresdoktorat ved det tekniske universitetet i München. Han ble også kjent som en forkjemper for dyrenes rettigheter og som motstander av dyreforsøk.
Wankel døde i Heidelberg.
Gheorghe Popescu
Gheorghe «Gică» Popescu (født 9. oktober 1967 i Calafat) er en rumensk tidligere fotballspiller. Han var forsvarsspiller, og var en viktig del av det sterke på 1990-tallet.
Popescu var en klubbnomade som var innom klubber i syv forskjellige land. Høydepunktet i klubbkarrièren var seieren i Cupvinnercupen i 1997 med FC Barcelona, da han var lagkaptein.
Via della Conciliazione
Via della Conciliazione (italiensk for «forsoningens gate») er en berømt gate i Roma. Den går fra Largo Giovanni XXIII ved elven Tiberen og Castel Sant'Angelo frem til Piazza Pio XII foran Petersplassen og knyter slik Peterplassen og Peterkirken til de sentrale byområdene.
Gaten ble anlagt i årene mellom 1936 og 1950 etter tegninger av arkitektene Marcello Piacentini og Attilio Spaccarelli til minne om Lateranoverenskomsten fra 1929 mellom Vatikanstaten og den italienske staten.
Det hadde gjennom århundrene vært flere ulike planer om å åpne opp og knytte Peterplassen og Vatikanet nærmere den øvrige byen. De siste av disse planene var mer politisk betinget, da de deler av Kirkestaten som lå utenfor Vatikanet, blant annet i Borgo-området i Roma hvor gaten begynner, ble inkludert i den nye italienske statsdannelsen under Italias samling, noe som førte til at pavene opplevde seg selv som fanger i Vatikanet. I de neste årtiene, nektet pavene å forlate Vatikanet for å unngå at det ble oppfattet som om paven hadde godkjent den italienske overhøyheten over Roma og de tidligere pavelige besittelsene. Krefter i det fascistiske italienske politiske liv håpet at dette ville føre til at pavens innflytelse ble så redusert at også Vatikanet kunne legges under italiensk kontroll. Da dette imidlertid ikke skjedde, førte dette til Lateranoverenskomsten i 1929.