cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nepheronia
Utseende
Middelsstore (vingespenn 45-75 millimeter), hvite (av og til litt blålige) eller gulaktige sommerfugler med brede vinger. Spissen av forvingen er svart, ellers mangler oversiden tegninger, eller det er en rad av svarte flekker langs ytterkanten. Det er markert forskjell mellom kjønnene og hunnene kan i tillegg forekomme i flere ulike former. Undersiden har gjerne noen brunlige flekker i vingenes ytre del.
Levevis
Larvene lever på planter i familiene Salvadoraceae og Rhizophoraceae. Disse sommerfuglene finnes på buskmark, i skogkanter eller inne i åpen skog. De er raske flygere som gjerne flyr noen meter over bakken, og ofte besøker blomster.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika sør for Sahara, inkludert Madagaskar.
Systematisk inndeling
Slektskapsforholdene mellom hvitvingenes delgrupper og slekter kan være avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje.
Ibirubá
Ibirubá er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Grunnkretser i Narvik kommune
Grunnkretser i Narvik kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Narvik kommune, Nordland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Fylkesvei 29
Fylkesvei 29 går mellom Hjerkinn i Dovrefjellregionen og Alvdal i Østerdalen. Veiens lengde er 69 km, hvorav 6,6 km i Oppland og 62,4 km i Hedmark.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Høgskolebrua
Høgskolebrua eller Høyskolebrua er en bro/viadukt ved Gløshaugen (østre) i Trondheim som går over Christian Frederiks gate fra Høgskoleringen til Øvre Allé. Brua ble oppført etter tegninger av stadskonduktøren Sverre Pedersen på en allerede eksisterende fylling, som sannsynligvis ble til gjennom tilkjørt utgravningsmasse fra byggingen av de første NTH-byggene.
Brua var byens eneste viadukt, da den ble oppført i 1927 for å gjøre plass til trikketraseen Singsakerlinjen, som gikk oppover Christian Frederiks gate mellom Klostergata og videre oppover Eidsvolls gate. I den forbindelse ble også Christian Frederiks gate forlenget til krysset Høgskoleringen og Eidsvolls gate som et ledd i å lede hovedtrafikken fra sentrum opp til Singsaker og Tyholt.
Høgskolebrua består av to langsgående platedragere som igjen hviler på fire slanke betongsøyler via jernkuler. Skråningene fra søylene og opp til brofestet er for øvrig stensatt med teglstein.
Birkenes Bygdemuseum
Birkenes Bygdemuseum er et lokalmuseum på Tveide i Birkenes kommune i Aust-Agder fylke. Museet ble opprettet i 1987, og har et friluftsmuseum på gården Grasham og Myhre torvstrøfabrik et annet sted på Tveide, samt fløterhytte og bomfestehus på Flaksvann. Fra 2009 til 2013 var museet en del av Aust-Agder kulturhistoriske senter.
Tanken på et bygdemuseum
Stiftelsen Birkenes Bygdemuseum blei oppretta i 1987. Det begynte med et initiativ fra Birkenes Historielag. I kommunens generalplan fra 1976 står det: «Slik situasjonen må forventes å bli, i hvert fall i Birkelandsområdet, med stor tilflytting og forholdsvis stadig færre mennesker som har sine røtter i Birkenes, vil et viktig opplysningsarbeid bli å utbre kunnskapene om den lokale kulturarven. En støtte i dette arbeidet ville det være å få bevart minst et ikke alt for avsides liggende gårdsanlegg. Bortsett fra den kulturhistoriske og antikvariske verdi som et slikt anlegg måtte ha, kunne det også danne basis for opplysningsvirksomhet. Det vil sannsynligvis også være behov for et sted å samle gjenstander av kulturhistorisk verdi. En slik samling kunne meget vel kombineres med bevaring av et gårdsanlegg.»
Tobiases jorde eller Tveide?
Tveide blei allerede i 1976 nevnt som et aktuelt sted, og i 1982 mottok kommunen flere gamle tømra bygninger fra samleren Knut K. Rislå, og spørsmålet om stedsvalg for et bygdemuseum blei igjen aktualisert. Det ene alternativet var Tobiases jorde, og det andre var kommunens eiendom Grasham på Tveide. Etter ei offisiell høringsrunde uttalte fylkeskonservatoren at Tobiases jorde var uegna, men at Grasham var et godt alternativ. Historielaget forkasta også Tobiases jorde, og uttalte om Grasham: «Etter styets meining er Tveidebygda i sin helhet et stort og fint bygdemiljø med en naturlig plass til et bygdetun.» To styremedlemmer mente bygdemuseet burde ligge nærmere skolen og fremma forslag om eiendommen Bjørklund, et småbruk i bunnen av skolebakken langs Møllebekken. Forlaget fikk støtte fra fem av styremedlemmene, mens et mindretall på to holdt på Tveide som det beste alternativet. Eiendommen Bjørklund var imidlertid ikke til salgs. På Grasham var kommunen eier, her var gamle bygninger, kulturminner, dokumentert historie, et mangfold av landskapstyper og ikke minst - her var god plass.
Atomkraftverk
Et atomkraftverk er et kraftverk som fremstiller elektrisk energi ved hjelp av kjernekraft. Den 20. desember 1951 ble elektrisk strøm for første gang produsert av en atomreaktor, og tre år senere ble det første offisielle atomkraftverket satt i konvensjonell bruk i Obninsk, Russland). Neste anlegg ble Calder Hall i Storbritannia, som åpnet i 1954.
Det finnes forskjellige typer atomkraftverk, men alle bruker samme kraftkilde; spalting av atomer. Det er kjøle- og moderasjonsprosessen som avviker mellom verkene. Kraftverkene kan produsere alt fra 40 MW til nesten 10 000 MW. Nye reaktorer er ofte standardiserte fra de store, internasjonale produsentene – og produserer vanligvis enten ca. 1 000 MW eller 2 000 MW. Teoretisk sett kan nesten hele verdens strømforsyning dekkes av atomkraft.
Atomkraftverk er kontroversielle på grunn av behovet for lagring av radioaktivt avfall i svært lang tid. I tillegg vil konsekvensene ved en ulykke være store dersom ulykken fører til betydelig utslipp. Den mest kjente atomkraftulykken skjedde i 1986, da en reaktor i Tsjernobyl i det tidligere Sovjetunionen smeltet ned (Tsjernobylulykken). Det radioaktive utslippet kunne spores i hele Nordøst-Europa, en rekke byer måtte evakueres, og tjue år etter (2006) uhellet er et stort område i Ukraina fortsatt ubeboelig.
Oppbygning og virkemåte
Atomkraft kan bygge på fisjon eller fusjon. Konstruksjon og drift av fisjonsreaktorer har funnet sted i en menneskealder, mens utnyttelse av fusjonsreaktorer ennå befinner seg på prøvestadiet. Med atomkraft menes derfor inntil videre i overveiende grad fisjonskraft.
Breiðablik
Breiðablik er en idrettsklubb fra Kópavogur på Island, stiftet 12. april 1950.
Atomkraftverk
Oppbygning og virkemåte
Kjernereaktoren er den sentrale komponenten i et kjernekraftverk. I reaktoren forløper de energigivende kjernereaksjonene. Energien frigis i form av varme og ioniserende stråling. Sistnevnte nødvendiggjør forskjellige former for avskjerming. Varmen benyttes til å fordampe vann. Vanndampen ledes under høyt trykk gjennom turbiner, som genererer elektrisk energi. Etter å ha passert turbinene fortettes vanndampen på ny. Til dette formålet benyttes kjølevann, som f.eks. kan hentes i en elv. På bilder av kjernekraftverk vises ofte vanndampen som siger opp av reaktorene. Det finnes flere typer kjernereaktorer i verden, men trykkvannsreaktor og kokevannsreaktor er de to mest utbredte. På grunn av det store behovet for vann som kjølemiddel, bygges kjernekraftverk ofte langs kysten eller i nærheten av en elv eller innsjø.
Trykkvannsreaktor
Trykkvannsreaktoren (PWR – Pressurized Water Reactor) er en reaktortype hvor moderator og kjølemiddel består av alminnelig vann under høyt trykk. Det høye trykket gjør at vannet ikke koker. Dette er den vanligste reaktortypen i verden. Over halvparten av alle reaktorer brukt innenfor kommersiell atomkraft er av denne typen.
Breiðablik
Kvinnelaget i fotball spiller i toppdivisjonen Úrvalsdeild kvenna som de vant 1977, 1979, 1980, 1981, 1982, 1983, 1990, 1991, 1992, 1994, 1995, 1996, 2000, 2001, 2005, 2015. De fikk sølv i 2017. Cupen Bikarkeppni kvenna vant de i 1981, 1982, 1983, 1994, 1996, 1997, 1998, 2000, 2005, 2006 og 2016.
Herrelaget i fotball spiller i herrenes toppdivisjon Úrvalsdeild som de vant i 2010. Cupen Bikarkeppni karla vant de i 2009. Nordmannen Stig Krohn Haaland har tidligere spilt for klubben. Marel Baldvinsson, som har spilt for blant annet Molde Fotballklubb.
Begge spiller sine kamper på Kópavogsvöllur, som har plass til 3 500 tilskuere.
Hjemmedraktene er grønne og bortedraktene hvite.
Atomkraftverk
Kokevannsreaktor
Kokvannsreaktoren (BWR – Boiling Water Reactor) har også stor utbredelse på verdensbasis. Også denne reaktoren blir både kjølt og moderert av lettvann. Som navnet påpeker, utgjør kjølemiddelet her kokende vann. Dampen ledes til turbinene før den kondenserer og ledes tilbake til reaktortanken.
Det brukte brenslet utgjør et stort problem. Kjerneavfallet kan gjenbrukes etter en tur igjennom et opparbeidingsanlegg, utnyttes i forbindelse med produksjon av nytt brensel eller deponeres. Brukt brensel i fra kommersielle kjernekraftanlegg er imidlertid lite egnet til kjernevåpen. Det utøves ekstrem stor forsiktighet ved håndtering av kjerneavfallet, da det dels er sterkt radioaktivt, dels ikke må havne i «de ondes hender».
Utbredelse og produksjon
Per februar 2012 er det 190 kjernekraftverk i drift med 436 atomreaktorer fordelt på 31 land, som tilsammen dekker 15-20 % av verdens elektrisitetsforbruk. Installert produksjonskapasitet er ca. 370 000 MW, som gir en strømleveranse på 2 586 TWh, eller drøye 20 ganger mer enn Norges kraftproduksjon. Atomkraftverk stenges gjerne ved konsesjonsutløp etter 20-40 år, da er anlegget nedslitt og må fornyes. Atomkraftverk er i frammarsj, og land som Kina, India, Japan, Russland, Finland, Frankrike, Sør-Korea og Sør-Afrika satser på disse kraftverkene som en hovedkilde for å dekke landets energiforbruk. I tillegg er det mye som tyder på at USA også vil bygge nye atomkraftverk i fremtiden. USA (104), Frankrike (58), Japan (50) og Russland (33) har flest reaktorer.
På kort tid har Sør-Korea bygget seks verk med i alt 23 reaktorer, som gir dem femteplassen blant verdens atomkraftnasjoner. Enkelte europeiske land som tidligere har besluttet å avvikle atomkraft, som Sverige, har vedtatt å bygge nye. Ifølge Det internasjonale energibyråets prognoser vil den samlede effekten fra verdens atomkraftverk øke til 427 gigawatt i 2020. Selv om Tyskland etter Fukushima-ulykken besluttet å gi opp kjernekraft som energikilde er det i dag allikevel få som forutser avvikling av kjernekraft. Omkring 200 gamle anlegg antas å bli stengt i løpet av de neste 10–15 årene. Tabellen nedenfor viser antallet kjernekraftverk, reaktorer, og produksjonskapasitet (effekt) i de landene som utnytter kjernekraft.
Atomkraftverk på Vestlandet
«Kjernekraft i Bergens-regionen rundt år 2000» stod det som overskrift i Bergens Tidende 15. august 1973, som opplyste at Norges Vassdrags- og elektrisitetsvesen (NVE) dro på befaring med tanke på byggetomt for kjernekraftverk. Blant 11 aktuelle kandidater finner vi Ostereidet, Krossnes, Krokeide, Bogøy og Trengereid-fjorden.
Imidlertid var ikke befolkningen blitt spurt. Skepsisen var enorm, og bare i Lindås kommune ble det samlet inn over 4 000 underskrifter mot prosjektet. 16. oktober 1974 stod grunneierne på Hodnelandsmarka i Lindås vakt for å hindre NVE i å få båt på Austevatnet for å foreta seismiske målinger. Vaktlag fortsatte i de følgende dagene å hindre NVEs adkomst til vannet, og i løpet av oktober 1974 kapitulerte NVE for det de kalte «sterk folkelig motstand». I gymsalen på ungdomsskolen i Eikelandsosen stod varmekraftsjef Ingvald Haga og forsvarte prosjektet med at risikoen for ulykker lå på en gang på et par millioner år, og at en eventuell ulykke ikke ville være større enn en flyulykke med et par hundre døde. Dette overbeviste ikke de fremmøtte, og våren 1975 vedtok Stortinget en foreløpig stans i planleggingen av atomkraftverk i Norge.
Shanachie Records
Shanachie Records er et New Jersey-basert plateselskap grunnlagt av Richard Nevins og Dan Collins.
Selskapet ble startet i Canada i 1976.
Ordet shanachie betyr historieforteller på irsk.
Nova Scotias flagg
Nova Scotias flagg er et heraldisk våpenflagg utformet som en rektangulær utgave av provinsens våpen. Det består av en hvit duk med et blått diagonalkors, også kalt andreaskors, og med Nova Scotias våpenskjold i midten, en rød løve innenfor en liljebord på gult skjold. Både flagget og våpenskjoldet viser til Skottland, som har gitt provinsen navn. Selve flaggduken har Skottlands flagg i omvendte farger, mens selve våpenskjoldet er identisk med Skottlands. Våpenskjoldet ble gitt provinsen i kongelig våpenbrev i 1625. Flagget ble innført av kong George V i 1929.
Viseguvernørens flagg
Kronens representant i provinsen, viseguvernøren, fører en variant av Union Jack, der provinsens våpen, omgitt av en krans av grønne lønneblader, er innsatt på en hvit skive i midten av flagget. Viseguvernørens flagg ble innført 7. august 1869.
Flygelhorn
Flygelhorn er et messingblåseinstrument, som kan minne om en kornett og trompet, men har en bredere, kjegleformet boret og munnstykke formet som en skål/kopp, noe som gir en mykere lyd. Flygelhornet har vanligvis tre ventiler, men noen har også fire ventiler. En del kilder har feilaktig hevdet at flygelhornet er et medlem av saksofonfamilien som utviklet av Adolphe Sax (som utviklet saksofonen). Andre historikere forsikrer at det ble utviklet fra bygelhornet formgitt av Michael Saurle i München i 1832, som er eldre enn arbeidet til Adolphe Sax.
Flygelhorn blir stemt i B♭, men finnes versjoner stemt i E♭. En som spiller flygelhorn, kalles en flygelhornist.
Rolle i brassband
I brassband er flygelhorn et fast besetningsmedlem. I brassband er lyden av flygelhornet ofte skjult av lyden fra kornettene og althornene. Flygelhornet er også ofte brukt for å myke opp tonen til kornettene, og har også rollen å gi støtte til hornavdelingen i brassbandet. Kontrasten mellom den myke tonen fra flygelhornet og den lyse tonen fra kornetten, gjør at flygelhornet ofte blir brukt som soloinstrument i brassband.
Rolle i janitsjarkorps
Flygelhorn brukes også i janitsjarkorps, vanligvis som en del av messingrekken som inkluderer trompeter, kornetter, tromboner og tubaer. I janitsjarkorps kan flygelhornet spille en rekke roller, som å spille melodiske linjer i konsertstykker, spille solopartier i jazz- og populærmusikkstykker, og legge til harmonier i korpsarrangementer.
Vanligvis brukes flygelhornet også som et alternativ til kornetten i 3. stemme, spesielt i arrangementer der en mykere og varmere lyd er ønsket. I slike tilfeller kan flygelhornet spille samme melodiske linje som kornetten, men med en annen klangfarge og tonekarakter.
Populært jazzinstrument
Den er mye brukt i jazzsammenheng, spesielt på ballader grunnet sin myke klang. Da legger ofte trompetisten vekk sin trompet og tar opp sitt flygelhorn. En av flygelhornets fremste eksponenter er den amerikanske jazzmusikeren Art Farmer.
Umbraculidae
Umbraculidae er bløtdyr, og en gruppe snegler som lever både i saltvann (marine), ferskvann og på land. De hører til gruppen av bakgjellesnegler, som kjennes på at de har gjellene på høyre side eller bak hjertet.
Systematisk inndeling
Denne inndelingen følger Bouchet, P. & Rocroi, J.-P. 2005.
Knappetunnelen
Knappetunnelen er en veitunnel på fylkesvei 557 Ringvei Vest i Bergen.
Ijuí
Ijuí er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Paul Accola
Paul Accola (født 20. februar 1967 i Davos) er en sveitsisk alpinist.
Han gikk til topps i den sammenlagte verdenscupen i 1992, og har i tillegg tatt flere mesterskapsmedaljer i kombinasjonsøvelsen:
I løpet av karrieren vant han sju enkeltrenn i verdenscupen og stod på seierspallen 26 ganger, siste gang i 2000. I februar 2005, på sin 38-årsdag, kunngjorde Accola at han ville legge opp som alpinist, etter nesten to tiår som aktiv.
Søvatnet
Søvatnet er en innsjø i Heim, Orkland og Rindal kommuner i Trøndelag. Vatnet er magasin for Søa kraftverk. Det er knyttet sammen det nedenforliggende Vasslivatnet med en tunnel, og har samme øvre regulerte vannstand med 279,83 meter over havet. Søvatnet kan tappes ned til 275 moh., men med 278,3 moh som minimum i tiden 25. mai - 15. oktober. Ved høyeste regulerte vannstand er vannets største dybde 67 meter.
Vatnet har tilsig fra Ljøsåa fra sørvest og Hundsåa fra øst, foruten flere mindre elver og bekker. Det naturlige utløpet er via Flaugelva til Vasslivatnet.
Wittlich
Wittlich er en by i Bernkastel-Wittlich-distriktet i den tyske delstaten Rheinland-Pfalz. Den har rundt 18 000 innbyggere (2008) og utgjør et senter for rundt 64 000 innbyggere i Eifel- og Mosel-områdene. Byen er den største mellom Trier og Koblenz og den fjerde største mellom Mainz og den tyske grensen til Belgia.
Historie
Det er funnet spor i området etter bosettinger fra tredje årtusen før Kristus. I romertiden var det en større romersk vikka i området, like ved sideelven Lieser til Mosel, omtrent der hvor motorveien i dag går i bro over elven.
Wittlich er første gangen nevnt i skriftlige kilder i et dokument fra 1065, og i 1300 fikk Wittlich byrettigheter av erkebiskop Diether von Nassau. Det er imidlertid blitt antatt at dette bare var en bekreftelse på de byrettighetene en antar at byen fikk allerede i 1291, og dette er bakgrunnen for at byen feiret sitt 700-årsjubileum i 1991.
Likhetstegn
Representasjon
I ASCII er likhetstegnet kodert med 61 i titallsystemet, dette er 3D i hexadesimalkode, og dermed U+003D i unicode. I HTML kan det angis med  eller.
Wittlich
Historie
I 1912 ble Tysklands første ungdomsfengsel bygget i Wittlich, som fortsatt er en del av fengselskomplekset Justizvollzugsanstalt Wittlich i byen.
Likhetstegn
Andre betydninger
Generelt brukes tegnet = til å kjennetegne likhet, identitet eller tilsvarelse, i matematikk, informatikk og teknikk også for å kjennetegne tilordning av verdier.
Wittlich
Politikk
Bystyret består av 32 valgte medlemmer, med ordføreren som heltids ansatt leder. Siste valg var 7. juni 2009, og ga følgende resultat :
Likhetstegn
Andre betydninger
I programmeringsspråket C og avledete språk brukes tegnet som operator for tilordning av verdier. Tegnet = blir dessuten brukt i mange sammensatte operatorer, som := (tilordningsoperator i Algol 60 og avledete språk), eller => (en sammenlikningsoperator).
I elektroteknikk brukes tegnet til å kjennetegne likestrøm.
Mange matematiske tegn er avledet av likhetstegnet, som ≠ (ulik), ≈ (omtrent), ≙ (tilsvarer) og andre.
Janusz Sidło
Sidło tok 8.-plass i OL i Roma i 1960, og i 1962 en 7.-plass ved EM i Beograd. I 1964 kom han på 4.-plass under OL i Tokyo, og i 1966 en 7.-plass ved EM i Budapest. Sidło kom på 7.-plass under OL i Mexico by i 1968, og året etter vant han en bronsemedalje ved EM i Athen.
C.S. Forester
Biografi
Forester ble født i Kairo i Egypt, men fikk sin utdannelse i Alleyn's School og på Dulwich College i sørlige London. Han giftet seg med Kathleen Belcher i 1926, de fikk to sønner før de skilte seg i 1945. Den eldste sønnen, John Forester, har skrevet en biografi om sin far.
Under den andre verdenskrig flyttet Forester til USA hvor drev han propaganda for at USA skulle involvere seg i krigen. Til slutt bosatte han seg i Berkeley i California. I 1947 giftet han seg i hemmelighet med Dorothy Foster. Han led under sterk åreforkalkning senere i livet.
Hornblower
Populariteten til figuren Hornblower er meget stor innen maritime og sjøromaner. Bøkene er bygd rundt en heroisk, men likevel ikke heroisk personlighet. Bokserien er inspirert av den historiske Horatio Nelson. Konkurrent av denne serien er den senere Aubrey/Maturin-serien skrevet av Patrick O'Brian.
=== Bøker i Hornblower-serien ===
Andre bøker
Forester skrev også mange andre bøker i tillegg til Hornblower-serien. The General fra 1936, Afrikadronningen fra 1935 og mange andre romaner. Forester skrev også to kriminalromaner. Payment Deferred fra 1926 og Plain Murder fra 1930. Han har også to barnebøker i sitt forfatterskap, i en av disse kommer han tilbake til sjømannslivet ettersom historien utspinner seg blant pirater.
Uren
Uren (russisk: Урень) er en by i Nizjnij Novgorod oblast i Russland. Byen ligger ved høyre bredd av elva Usta (ei sideelv til Vetluga), rundt 180 km nordøst of Nizjnij Novgorod. Innbyggertall: 12 558 (folketelling 2002), 13 560 (folketelling 1989).
Bosetningen ble først nevnt i 1719. Den fikk status som bymessig bosetning i 1959 og bystatus i 1973. Det er en jernbanestasjon i byen.
Calopieris
Utseende
En middelsstor, hvit sommerfugl. Forvingen har en rund, svart flekk nær midten, og vingespissen er oransje hos hannen og gulaktig hos hunnen, med mørke årer. Bakvingen har noen små, mørke flekker langs ytterkanten. På undersiden er årene i bakvingen rødbrune. Arten ligner overflatisk mye på artene i den artsrike slekten Colotis.
Levevis
Denne arten lever i tørre, ørkenaktige områder.
Utbredelse
Arten er utbredt i Sahel-beltet vestover i alle fall til Tsjad, og på Den arabiske halvøya.
Systematisk inndeling
Slektskapsforholdene mellom hvitvingenes delgrupper og slekter kan være avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje.
Olav Lundanes
Karriere
Lundanes løp opprinnelig for orienteringsklubben Emblem IL. For denne klubben gikk han også langrenn og spilte fotball i sine barne- og ungdomsår. Som junior løp han for Østmarka Orienteringsklubb utenfor Oslo. Siden 2009 har han løpt for Halden Skiklubb. I 2017- og 2018-sesongen representerte han den finske klubben Paimion Rasti i internasjonale og finske konkurranser.
Juniortiden (2004–2007)
I junior-VM i 2006 (i Druskininkai i Litauen) tok Lundanes sølv på langdistansen, bronse på mellomdistansen og bronse på stafetten. I junior-VM i 2007 i Dubbo i Australia var målsettingen hans å ta medalje på alle fire distanser. Lundanes infridde og kom hjem med to gull (lang- og mellomdistanse) og to sølv (sprint og stafett). Lundanes tok samtlige seks gull under NM i den sterke juniorklassen H19–20 i 2006.
Senior (2008–)
I VM i 2010 i Trondheim tok Lundanes gull på langdistansen og sølv på stafetten.
I desember 2011 mottok Olav Lundanes «Årets idrettspris» av regionavisa Sunnmørsposten for sine prestasjoner i o-løypa de siste sesongene. Dette er den idrettsprisen på Sunnmøre som har lengst historie og det er stor prestisje knyttet til den.
I januar 2012 ble han utnevnt til MOT-ambassadør i Ålesund. Under EM i Falun i mai ble Lundanes dobbelt europeisk mester etter å ha løpt inn til gull på både lang- og mellomdistansen. Samme år ble Lundanes verdensmester for andre gang da han 19. juli løp inn til gull på langdistansen i Le-Chalet-á-Gobet utenfor Lausanne i Sveits – et løp som i ettertid har blitt karakterisert som «tidenes langdistanse» etter at han vant med to minutter og 52 sekunders margin ned til sølvvinner og hjemmefavoritt Matthias Merz. Det ble ytterligere en medalje i dette verdensmesterskapet, ettersom Lundanes var ankermann på Norges stafettlag som løp inn til andreplass etter å ha tapt et tett oppgjør mot Tsjekkias Jan Procházka. Øvrige løpere på det norske laget var Magne Dæhli på første etappe og Carl Waaler Kaas på andre etappe.
2013 ble et sportslig uår for Lundanes, ettersom uenigheter med landslagsledelsen førte til at han droppet VM i Finland og flere viktige konkurranser denne sesongen.
I 2014 var Lundanes tilbake i internasjonale konkurranser Med sitt første VM-gull på mellomdistanse og bronse på langdistansen ble VM i Asiago-Lavarone i Italia en stor suksess. Mellomdistansen ble ekstra dramatisk ettersom Thierry Gueorgiou først ble utropt som vinner. Noen minutter senere ble det klart at franskmannen hadde hoppet over en post og ble diskvalifisert. Lundanes fikk dermed sitt tredje VM-gull. Han ble nominert til å vinne pris i kategorien "Åpen klasse" under Idrettsgallaen 2015, men måtte se seg slått av sjakkspiller Magnus Carlsen.
I 2015 hadde Lundanes problemer med skader på vårsesongen, men overrasket med å kjempe til seg bronsemedalje på langdistansen under VM i Inverness i Skottland. Senere på høsten tok Lundanes sin andre kongepokal da han ble norgesmester på langdistanse for fjerde gang i sin karriere. Dette skjedde i et fysisk krevende, myrrikt terreng på Frolfjellet i Levanger. Han avsluttet sesongen med tredjeplass sammenlagt i verdenscupen.
30. april 2016 tok Lundanes sin åttende verdenscupseier da han vant mellomdistansen i polske Wroclaw. Dette var sesongens første verdenscupløp. 15. mai skadet han seg under Tiomila da han på niende etappe falt og slo høyre skulder ut av ledd. Fra lederposisjon i stafetten for Halden SK måtte Lundanes bryte. Han måtte også stå over EM senere i mai på grunn av skulderskaden. Til VM i Strömstad og Tanum var Lundanes tilbake. Han innledet mesterskapet med å ta sølvmedalje på mellomdistansen, 14 sekunder bak Matthias Kyburz. To dager senere ble Olav Lundanes verdensmester for fjerde gang. Etter å ha distansert samtlige konkurrenter på den 15,5 km lange langdistanseløypen i Tanum tok Lundanes sin tredje gullmedalje på langdistanse. I avslutningen på mesterskapet i Sverige vant Norge stafetten med Lundanes på andre etappe. Han fikk løpe ut i tet, ettersom Carl Godager Kaas vant første etappe. Lundanes økte ledelsen på sin etappe, og siden Magne Dæhli på siste etappe beholdt ledelsen helt til mål, fikk Norge sin første herrestafettseier i VM på elleve år. Olav Lundanes ble Sverige-VMs mestvinnende utøver, med sine to gull og ene sølvmedalje. Lundanes tok sitt 16. NM-gull da han i september vant langdistansen under NM i Bodø. Han ble også norgesmester i stafett da han senere samme uke var med på å vinne gull for Halden SK. 20. september 2016 ble det klart at Olav Lundanes skulle løpe for den finske klubben Paimion Rasti i 2017-sesongen. Lundanes avsluttet sesongen 2016 med å bli nummer to på langdistansen i verdenscupfinalen i Aarau i Sveits. Han ble nummer tre sammenlagt i verdenscupen i orientering 2016. For sine prestasjoner i 2016-sesongen ble Lundanes nominert til å vinne pris på Idrettsgallaen 2017 i kategorien "Årets mannlige utøver", samt "Årets lag" som en del av Norges VM-stafettlag.
Under VM i Estland i juli 2017 forsvarte Lundanes gullmedaljen på VM Langdistanse. Dermed er han sammen med Thierry Gueorgiou den eneste som har vunnet den lengste distansen i VM fire ganger. Etter Egil Johansen og Øyvin Thon er han den tredje nordmannen som lykkes med å forsvare en verdensmestertittel i langdistanse. Også Norges stafettlag forsvarte gullet fra VM i Sverige. Startmann Eskil Kinneberg sendte Lundanes ut som nummer to på sin andre etappe hvor han skaffet nesten ett minutts luke ned til sølvvinner Frankrike før han sendte Magne Dæhli ut på siste etappe. Dæhli forsvarte ledelsen og løp Norge inn til nasjonens 12. VM-gull i stafett. For sine prestasjoner i 2017-sesongen ble Lundanes nominert til å vinne pris på Idrettsgallaen 2018 i kategoriene "Årets mannlige utøver" og "Årets navn", samt "Årets lag" som en del av Norges VM-stafettlag.
Under EM i orientering 2018 i sveitsiske Ticino tok Lundanes sitt tredje og fjerde EM-gull. Gullene ble begge vunnet i løpet av ett og samme døgn. 12. mai løp han ankeretappen på Norges lag som vant EM-gull i stafett foran hjemmenasjonen Sveits. Dagen etter vant Lundanes langdistansen foran sveitsiske Matthias Kyburz. Dette var hans tredje strake internasjonale mesterskapstittel på distansen. Under VM i Latvia i august 2018 ble Lundanes den andre herreløper i historien til å vinne VM langdistanse tre år på rad. Tidligere i mesterskapet ble han nummer seks på mellomdistansen og måtte stå over stafetten grunnet magesmerter.
I 2019 deltok Lundanes i sitt tiende verdensmesterskap, sitt andre i Norge, da mesterskapet ble arrangert i Østfold. 14. august ble han den første herreløper gjennom tidene til å vinne VM langdistanse fire ganger på rad. To dager senere gikk han til topps også på mellomdistansen og vant dermed sitt tiende VM-gull.
Lundanes har totalt vunnet 25 NM-gull i orientering, flere enn noen annen mannlig orienteringsløper. 21 av disse gullmedaljene har han vunnet i individuelle øvelser, og 4 i stafett.
Lundanes uttalte til NRK i februar 2022 at han legger opp etter å ha slitt med skader de siste sesongene.
Senior
2019: 2018: 2017: 2016: 2015: 2014: 2013: 2012: 2011: 2010: 2009: 2008:
Ungdom
I langrenn har Lundanes seks KM-gull i Møre og Romsdal Skikrets (2001–2004), samt 10., 14., 16. og 19.-plass i norgescupen (2004–2005)
(Kilde 2004-2011 Artikkel fra Sunnmørsposten 27.12.2011)
Atom Vinter
Atom Vinter (1985-2013) var en norsk kaldblodstraver etter Alm Rigel og Åslill, eid og kusket av Arve Gudbrand Blihovde fra Svingvold i Østre Gausdal. Atom Vinter måtte avlives den 15. oktober 2013 etter å ha blitt skadet av en annen hest. Hesten kjørte inn totalt kr 8 325 378 fra 1988 til 1999.
Hair
Norske oppsetninger
Professor Jostein Gripsrud uttalte at Hår tok tidsånden på kornet, med tema fokusert på Vestens generasjonsmotsetninger og verdikamp i de årene. Han påpeker at Hår ga stemme til et generelt opprør mot Vestens autoritære verdisett, der kirken og militæret hadde definert hvordan livet skulle leves. Opprøret var påbegynt i mellomkrigstiden, med bråket rundt Nationaltheatrets oppsetning av Guds grønne enger i 1933 som førte til stiftelsen av KrF, og det radikale forslaget om å forby fysisk avstraffelse av barn. Da så etterkrigsgenerasjonen nærmet seg myndighetsalder, kom kravet om friere utfoldelse for enkeltindividet for fullt. Dette førte også til en forsterket fellesskapsfølelse, hjulpet av fjernsynet som tok det som foregikk i verden, helt inn i stuene til folk. Da først normene begynte å falle, slo en bølge av nye uttrykk inn i kulturlivet. Hele kristenfolket fra statskirken til organisasjoner som Samemisjonen rustet seg til kamp mot Hår i førjulstidens Bergen i 1970, og druknet musikalens fredsbudskap helt i fy-rop. Rundt 14 000 skrev under på en protest mot stykket, og på premierekvelden fylket 300 fremmøtte seg på Torget i øsende tordenbyger med slagord som «Jesus kommer snart» og «Ektesengen må ikke ut på scenen». På Ulriken ungdomsskole vedtok et enstemmig lærerråd å nekte å selge skoleteaterbilletter til elevene. KrFs gruppefører Arne Næss uttalte i Bergen bystyre at «Pornografien seiler frem under kulturens fane,» og foreslo at DNS skulle fratas en halv million av den kommunale støtten som i stedet kunne brukes til ungdomsarbeid. Thomas Breivik innvendte i Bergens Arbeiderblad at stykket ble tillagt et budskap det absolutt ikke hadde. Publikum var da også begeistret og uttalte seg rosende. Stykkets store stjerne var Peter Straker, født på Jamaica og en gang bestevenn med Freddie Mercury. Straker hoppet av Hair-oppsetningen på Shaftesbury Avenue i London for å delta i Bergen. I London hadde han vært med siden premieren der i 1968, og spilt mot Elaine Paige. Han ble siden en ettertraktet stjerne i London, med sentrale roller i Tommy og Rocky Horror Show.
Forestillingen ble også satt opp med en nederlandsk besetning på Det Norske Teatret i 1970. (1968?). Senere har musikalen vært satt opp på Bryggeteateret i Oslo i 1992, og på Det norske teatret i 2006.
Film
I 1979 hadde filmen Hair premiere, regissert av Miloš Forman. Hovedrollene ble spilt av John Savage, Treat Williams og Beverly D'Angelo.
Sangene
Hair hadde langt flere sanger enn hva som var vanlig for Broadway-forestillinger på slutten av 1960-tallet. Det vanlige var mellom seks og ti sanger per akt; Hairs totale antall var på rundt tretti. Denne listen reflekterer den vanligste oppsettet for Broadwayforstillingene. Antallet sanger på albumutgivelsene kan således avvike noe.
Svartspaner
Det kreves at svartspanere trener veldig mye på magisk duellering, og at de har gode akademiske akkreditiver før de blir godtatt til et treningsprogram (som vanligvis tar tre år å fullføre). Jobben blir sett på som glamorøs av enkelte magikere. Harry Potter blir mer og mer interessert i å bli en svartspaner etter som handlingen i romanene utvikler seg.
Ifølge professor Minerva McSnurp må man ha minst fem ØGLE-grader med en karakter på minst B for å kunne bli en svartspaner. Etter at man har oppnådd ØGLE-gradene sine, må man gjennomgå en serie strenge personlighets- og evnetester for å vise at de reagerer på korrekt måte under i en krisesituasjon, samt å vise at de har veldig høye kunnskaper i praktisk forsvar.
Svartspanertreningen tar tre år, og to av fagene som man må ta er «skjuling og forkledning» og «smyging og oppsporing».
Det engelske navnet «auror» kommer sannsynligvis fra aurora, det latinske navnet på morgenen; altså slutten på mørket. Det norske navnet sier seg nesten selv, en person som spaner på mørke (svarte) magikere.
Svartspanere i Harry Potter-serien er blant andre:
Kilder
Ministry of Magic Ministerstwo Magii
Takayuki Morimoto
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Sommer
Sørsommer
Den mildeste og lyseste årstida på den sørlige halvkula av jorda opptrer når det er vinter i nord. Denne årstida kan omtales som syd- eller sørsommer til forskjell fra den «egentlige» sommeren i nord, og uttrykkes brukes særlig om perioden fra januar til mars i områdene i eller omkring Antarktis.
Grunnkretser i Vennesla kommune
Grunnkretser i Vennesla kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Vennesla kommune, Vest-Agder, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Storevatnet (Lom)
Storevatnet er en innsjø som ligger på Sognefjellet, helt vest i Lom kommune i Innlandet. Den er regulert som magasin for Herva og Skagen kraftverk.
Eronia
Utbredelse
Slekten er utbredt over store deler av Afrika sør for Sahara, kanskje med et tyngdepunkt i den sørlige delen av kontinentet.
Systematisk inndeling
Slektskapsforholdene mellom hvitvingenes delgrupper og slekter kan være avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje.
Kjetil D. Brandsdal
Kjetil Davies Brandsdal (født 1. juli 1973) er en norsk musiker fra Sandnes. Han er kjent for prosjekter som Noxagt, Ultralyd, University Punx og Fibo-Trespo. University Punx var sammen med franske og irske venner som Mickaël Trémel og de spilte blant annet inn Cultural Politics.
University Punx
Med franske og irske medmusikanter, deriblant Mickaël Trémel. Nevnt 2002.
Ontarios flagg
Viseguvernørens flagg
Kronens representant i provinsen, viseguvernøren, fører et blått flagg med kronet provinsvåpen innsatt i en krans av gule lønneblader. Viseguvernørens flagg ble innført 27. juni 1981.
Nils Erik Ness
Nils Erik Ness (født 7. februar 1955 i Namsos) er en norsk fagforeningsleder. Han ble valgt som forbundsleder i Norsk Ergoterapeutforbund 19. november 2014 og ble gjenvalgt på landsmøtet i 2017. Han tok ikke gjenvalg i 2020, og overlot stafettpinnen til Tove Holst Skyer. I landsmøteperioden 2010 til 2014 var han nestleder i forbundet. Ness hadde i disse periodene permisjon fra stilling som førstelektor ved Høgskolen i Sør-Trøndelag.
Ness ledet prosjektet Hverdagsrehabiltering i Norge.
I perioden 1999-2002 var Nils Erik Ness visepresident og i perioden 2002-2005 president i Network of Occupational Therapy in Higher Education (ENOTHE). Ness ble i 2008 valgt inn i ledergruppen i verdensforbundet WFOT, som programkoordinator for standards and quality.
Ness er sammen med Clare Hocking forfatter av WFOTs minimumstandarder for ergoterapeututdanning (2002). Han har deltatt i det europeiske Tuning-prosjektet for ergoterapeututdanning og er medforfatter i Reference Points for the Delivery of Degree Programmes of Occupational Therapy, Tuning Educational Structures in Europe (2008).
I 2006 fikk Nils Erik Ness Merit Award fra WFOT. Han ble æresmedlem i Norsk Ergoterapeutforbund i 2007.
Stefano Delle Chiaie
Stefano Chiae var blant aktørene i Yves Guérin-Séracs såkalte «Aginter Press» som ble grunnlagt i Portugal i 1965 av fascisten António de Oliveira Salazar. Den 8. desember 1970 deltok han i Junio Valerio Borgheses mislykkede forsøk på å gjennomføre et statskupp i Italia, hvoretter han flyktet til Francisco Francos Spania, i likhet med Vincenzo Vinciguerra. I Spania stiftet han bekjentskap med fremtidige medlemmer av dødsskvadronen Grupos Antiterroristas de Liberación.
I 1976 deltok Chiae i terrorhandlinger i Montejurra i Spania, rettet mot Carlistene. Sammen med den tidligere nazisten og krigsforbryteren Klaus Barbie, var han delaktig i Luis García Meza Tejadas «kokain-kupp» i Bolivia i 1980. Etterforskningen som ble utført av den Spanske dommeren Baltasar Garzón, viser at Stefano Chiae på én og samme tid arbeidet for Argentinas antikommunistiske allianse, Augusto Pinochets hemmelige politi Dirección de Inteligencia Nacional og Hugo Banzers diktatur i Bolivia.
I 1989 ble Stefano Chiae arrestert i Caracas i Venezuela, etter å ha flyktet fra Bolivia like etter at Hernán Siles Zuazo ble valgt til president den 10. oktober 1982.
Delle Chiaie døde på et sykehus i Roma den 10. september 2019.
Appelsin
Appelsin er frukten fra appelsintreet (Citrus sinensis) og er en sitrusfrukt i rutefamilien.
Opprinnelse
Arten stammer opprinnelig fra Kina, men dyrkes nå også i middelhavsområder. Den dyrkes også i USA og Latin-Amerika. Frukten er rund og oransje med tykt skall.
Appelsintreet kan bli opptil tolv meter høyt. Det har læraktige blader, noen torner, og det blomstrer hele året. Frukten er egentlig et bær. Det er for det meste fruktene fra treet som blir brukt, men det er også mulig å lage te av blomstene. De kan også kokes og brukes i mat.
Navnet appelsin betyr «kinesisk eple». Dette navnet kommer fra folkelig nederlandsk appelsien (standard nederlandsk: sinaasappel) og blir brukt på dansk, norsk, svensk (apelsin), islandsk (appelsína), russisk (apelsin) og på finsk (appelsiini).
Produksjon
Brasil er per 2013 den største produsenten av appelsiner (28,5 %), etterfulgt av USA (11,6 %) og Kina (8,9 %).
Bruksområde
I Norge spises stort sett appelsiner ferske i båter, men de kan også brukes i salater, sauser, marinader og dressinger. Også skallet kan brukes, for eksempel er apsikat laget av appelsinskall.
Hver påske spises det mer enn 17 millioner appelsiner i Norge.
Oppbevaring
Appelsinen har god holdbarhetstid og oppbevares best ved 5–10 °C, ikke i kjøleskap.
Det finnes gode appelsiner året rundt, men toppsesongen er fra desember til rundt påsketider. Appelsiner skal være mørk gule eller oransje og blanke. Noen appelsiner har antydning til grønnfarge på enkelte områder, men dette påvirker ikke kvaliteten. En tung frukt tilsier at appelsinen er fin og saftig. Den skal være glatt og fast i skallet. Tykkelsen på skallet kan variere veldig mellom ulike appelsinsorter, så det sier lite om kvaliteten.
Næringsinnhold
Appelsinen er en av våre viktigste vitamin C-kilder, men er også den frukten som inneholder nest mest kalsium (40 mg pr. 100 g), slått av solbær (60 mg pr. 100 g).
Kurvball
Internasjonalt
International Korfball Federation (IKF) ble grunnlagt i 1993 og består pr 2005 av 42 medlemsland. Sporten har vært med i World Games siden 1985 og verdensmesterskap har vært arrangert hvert fjerde år siden 1978.
Nederland og Belgia er fremdeles de store nasjonene. Både Sverige og Danmark har nasjonale kurvballforbund, men i Norge har sporten ikke slått an.
Mbaqanga
Mbaqanga er en musikkgenre som oppsto på 1960-tallet i Sør-Afrika. Musikken har røtter i zulu-folkets musikktradisjoner.
Musikkstilen har blitt internasjonalt kjent bl.a. gjennom artister som Miriam Makeba og The Mahotella Queens. Den amerikanske musikeren Paul Simons album Graceland er inspirert av mbaqanga.
Sideventriklene
Sideventriklene (Latin: ventriculus lateralis) er en del av ventrikkelsystemet i hjernen. Ventriklene er kammer fylt med cerebrospinalvæske og sideventriklene er de største av disse. Det er en sideventrikkel i hver hjernehalvdel og hver sideventrikkel har tre «horn». Det anteriore eller frontale hornet strekker seg ut i pannelappen, det posteriore eller okkipitale hornet i bakhodelappen og det inferiore eller temporale hornet i tinninglappen.
Portsmouth FC
Engelske landslagsspillere
Fra 1898 til 2005 har Portsmouth hatt 11 engelske landslagsspillere. Til sammen har disse spilt 81 kamper, og scoret 9 mål. I 80 av kampene har spilleren fra Portsmouth vært med fra start, og i en kamp har det engelske landslaget hatt en kaptein som representerte Portsmouth på klubbnivå.
Sideventriklene
Sideventriklene er dekket av plexus chorioideus, som er et nettverk av blodkar dekket av en membran og som trer inn i ventriklene fra den innerste hjernehinnen, pia mater. Plexus chorioideus produserer cerebrospinalvæske ved filtrering av blod. Sideventriklene er forbundet med tredje ventrikkel gjennom foramina interventricularia.
International Federation of American Football
Historie
IFAF består av 57 medlemsnasjoner på fem kontinenter (Nord- og Sør-Amerika, Europa, Asia og Oseania) som alle har nasjonale forbund som er dedikert i sin helhet til amerikansk fotball. Disse representerer over 23 millioner utøvere rundt omkring i verden.
Mål
Målene til organisasjonen er:
Rotbergsjøen
Hovedinnløpet er Rotbergsåa og kommer fra Fallsjøen i nord, utløpet er Løvhaugsåa som renner sørover og inn i Røgden.
Klegger
Utseende
Larvene er mer eller mindre hvitaktige, pølseformede, beinløse uten noen tydelig hodekapsel. De består av 11 segmenter, og segmentgrensene er veldig tydelige. De fleste segmentene har vorteaktige utvokster. Hodeenden er tilspisset og munndelene stikker ut som et par små kroker. De kan strekke seg ut og trekke seg sammen ganske kraftig.
Levevis
Larvene lever i vann (helst stillestående) eller fuktig jord, som oftest nær vann. Unntaket er regnkleggene (Haematopota), som kan ha sine larver langt fra vann. Larveutviklingen for de fleste av de nordiske artene tar normalt ett år, mens enkelte av de største artene trenger to år. Larvene er predatorer (rovdyr) som fanger ulike slags bytte, særlig andre insektlarver.
De voksne insektene er meget gode og hurtige flyvere. De kan fly lange avstander og kan derfor påtreffes langt fra der de ble klekket. I motsetning til de fleste andre blodsugende insekter er kleggene gjerne aktive midt på dagen, i solskinn.
Hunnene lever gjerne i 2 til 3 uker som voksne, hannene trolig noe kortere. Hanner er fredelige og langt sjeldnere enn hunner, de oppsøker ikke mennesker eller dyr, siden de lever av nektar og pollen fra blomster.
Bare hunnene suger blod
Hannene er ikke blodsugere, det er bare hunnene som suger blod. Enkelte arter kan være svært plagsomme for mennesker. Hunnene suger blod for å få nok proteiner til å utvikle eggene, men de suger også nektar og andre sukkerholdige væsker.
Hos flere arter kan hunnene legge ett kull egg, uten å suge blod, men de trenger blod for å legge flere kull.
George Bernard Shaw
George Bernard Shaw (1856–1950) var en anglo-irsk dramatiker. Han ble tildelt Nobelprisen i litteratur i 1925. Han skrev blant annet skuespillet Pygmalion, senere omskapt til musikalen My Fair Lady. Han er den hittil (2014) eneste forfatter som har mottatt både Nobelprisen og Oscar, det siste for arbeidet med manus til filmversjonen av Pygmalion. Shaw var en glødende sosialist, i motsetning til sin livslange nære venn forfatteren G.K. Chesterton, som hadde et konservativt grunnsyn, men kritiserte både kapitalismen og sosialismen, og som i voksen alder ble katolikk.
Klegger
Reaksjoner på kleggbitt
Etter å ha skåret seg gjennom huden sprøyter kleggen spytt inn i såret slik at blodet ikke koagulerer. Den vanlige reaksjonen på kleggbitt er en sviende kløe. De fleste hovner opp kraftig lokalt ved bittstedet. Enkelte arter kan opptre i slike mengder at de ødelegger for turisme og rekreasjon. Allergiske reaksjoner forekommer en sjelden gang. Under og etter bitt av storklegg kan blodet piple ut av såret. Dette kan i sin tur trekke til seg ikke-blodsugende fluer. Hos husdyr kan masseangrep av klegg føre til dårligere helse, blodtap og mindre melkeproduksjon. Dette kan i noen grad forebygges med tilgang på leskur eller andre skyggefulle steder.
George Bernard Shaw
Liv
Shaw ble født inn i en fattig protestantisk familie i Dublin. Familieforholdene var problematiske. På 1870-tallet flyttet han til London for å prøve seg som forfatter. Han skrev fem refuserte romaner før han fant arbeid som musikkritiker i avisen The Star. På samme tid begynte han å engasjere seg politisk. Han deltok i Bloody sunday-demonstrasjonen i 1887, og ble medlem av Fabian Society, et intellektuell sosialistisk miljø. Her møtte han også sin kone Charlotte Payne-Townshend, som han giftet seg med i 1898. Shaw var en stor beundrer av Russland; han støttet og beundret både Vladimir Lenin og Josef Stalin.
Klegger
Reaksjoner på kleggbitt
Som andre blodsugende insekter kan klegg spre sykdommer som miltbrann og harepest. I Nord-Europa er dette ikke noe stort problem, og i Norge forekommer kleggoverført smitte svært sjelden hos mennesker. Husdyr i flokk, hvor én og samme klegg kan fly mellom vertene og suge blod fra vert etter vert, er mer utsatt.
George Bernard Shaw
Liv
I 1903 involverte han seg i kampen mot en vaksinasjonskampanje mot kopper. Han kalte vaksinasjon «en særlig skitten form for heksekunst» (a peculiarly filthy piece of witchcraft); han så på immuniseringskampanjer som en billig og inadekvat erstatning for en anstendig innsats for bedring av fattiges boligforhold - dette mente han være det som skulle til for å utrydde kopper og andre smittsomme sykdommer.
Klegger
Bildegalleri
Her er et utvalg bilder av noen klegger. Klikk på bildene for å se større utgaver.
George Bernard Shaw
Forfatterskap
Som musikkritiker var han en forkjemper for Wagners musikk. Da han i perioden 1895 til 1898 arbeidet som teaterkritiker i Saturday Review, fremsto han som forkjemper for Henrik Ibsens dramatikk. Han hadde i 1891 skrevet boken The Quintessence of Ibsenism, og verket kom i revidert og utvidet utgave i 1923.
Lekamøya
Lekamøya er en eiendommelig fjellformasjon i Leka kommune i Trøndelag og er et kjent sjømerke. Formasjonen ser ut som ei kvinne med et stort sjal over seg, på veg sørover.
Farnabazos II av Frygia
Striden med grekerne
Farnabazos etterfulgte antagelig sin far en gang i løpet av vinteren 413/412 f.Kr. og i samme periode var han sammen med Tissafernes involvert i forhandlingene mellom Perserriket og Sparta. Han var kollega med Tissafernes, men også hans rival. Den som hadde framgang med Sparta styrket seg hos kong Dareios II. I den sammenhengen var Tissafernes mer vellykket ved å tilby Sparta støtte fra den persisk-fønikiske marinen, noe som fikk Sparta til å inngå avtale og angripe Athen. Imidlertid sendte Tissafernes aldri krigsskip, og Farnabazos deltok i nye forhandlinger med Sparta hvor de mottok persisk penger. Det forsuret forholdet mellom Tissafernes og Farnabazos, og Dareios sendte sin yngre sønn Kyros den yngre for å bestemme. Tissafernes tapte satrapiet Lydia, med behold Karia. Den spartanske admiral Lysandros bygget opp en egen flåte som beseiret athenerne, og i 404 f.Kr. ble Athen tvunget til å kapitulere.
Lekamøya
Sagnet om Lekamøya
Fra Leka og nordover Helgelandsleia viser de mange markante fjellformasjonene fra sagnet vei for sjøfarende. Folketro om fjellet finnes i sagnet om De syv søstre.