cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Josef Berg
Andre verdenskrig
Sammen med andre overlevende i Auschwitz forlot han leiren 19. januar 1945 og kom til Loslau etter to døgns marsj. Deretter ble de sendt med tog til Ravensbrück og Sachsenhausen. Han var kjent for sin sangstemme og sentimentale vakter som ville høre ham syne wienersanger kan ha bidratt til å holde ham unna gasskammeret.
Berg ble som en av tre norske jøder reddet med de hvite bussene.
Etterkrigstiden
I Tyskland vitnet han i krigsforbrytersaken mot fangevokterne.
Etter krigen grunnla han foreningen for østerrikere i Norge og ble senere norsk statsborger (i 1940 ifølge Kristian Ottosen ved den rettslige forklaringen i 1946 ble han oppgitt som statsrettsløs ). Han etterlot seg et upublisert manuskript om opplevelsene under krigen (offentliggjort av Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek). Tre ganger unnslapp han gasskammeret såvidt ifølge erindringene.
I 1946 ga han en rettslig forklaring til norske myndigheter om det som hadde skjedd. Han ble intervjuet av Marcus Levin i mai 1945 da han kom til Sverige.
Berg var far til juristen Jens Petter Berg.
Talas (Kayseri)
Talas er en by med 144 803 innbyggere (2016) i den tyrkiske provinsen Kayseri. Den ligger nord for Develi, nordvest for Tomarza, sør for Kocasinan, sørøst for Bünyan og øst for Melikgazi og Hacılar.
Lillestrøm Sportsklubb i 2014
Vinter
Inn:
Yeşilhisar
Yeşilhisar er en by med 15 854 innbyggere (2016) i den tyrkiske provinsen Kayseri. Den ligger nordøst for Niğde, sør for Ürgüp, øst for Derinkuyu og vest for Develi.
Lillestrøm Sportsklubb i 2014
Vinter
Ut:
Sommer
Inn:
Ut:
Tippeligaen
{|
Lillestrøm 2
Lillestrøm 2 spiller i 3. divisjon avdeling 3.
Lillestrøm 3
Lillestrøm 3 spiller i 9. divisjon.
Felahiye
Felahiye er en by med 5 769 innbyggere (2016) i den tyrkiske provinsen Kayseri. Den ligger nord for Kocasinan, sør for Çandır, øst for Boğazlıyan og vest for Özvatan.
Sykling under Sommer-OL 2020 – Madison kvinner
Sykling under Sommer-OL 2020 – Madison kvinner ble arrangert i Izu Velodrome den 6. august 2021.
Worcester Warriors
Worcester Warriors er et profesjonelt rugby union lag fra Worcester i Worcestershire, England. De spiller i den øverste divisjonen Premiership Rugby og deres hjemmebane er Sixways Stadium.
The Turn of a Card
The Turn of a Card er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Oscar Apfel.
Worcester Warriors
Historie
Klubben ble stiftet av domprost Francis John Eld og spilte sin første kamp 8. november 1871 mot Worcester Artiliary på Somerset Place. Klubben flyttet til Pitchcroft ved siden av Worcestershire County Cricket Club i 1893, men det varte ikke lenger enn til 1896 da klubben ble nedlagt. I 1908 ble den startet opp igjen og spilte kampene på Pitchcroft og Northwich.
The Turn of a Card
Handling
Etter å ha tjent masse penger på olje i Oklahoma, blir Jimmie Farrell overtalt til å risikere alle pengene han eier i et kortspill mot den beryktede gambleren "Ace High" Burdette. Til alles overraskelse mister Burdette hele formuen sin til Jimmie, inkludert eiendommen hans på Long Island. Forbløffet vandrer Burdette målløst gjennom en skog, hvor han snubler over en stein og pådrar seg en skade i hodet.
Worcester Warriors
Historie
Etter første verdenskrig fikk klubben mange medlemmer fra områdene rundt Worcester og de delte opp i "A" lag og "B" lag. Klubben vokste i 1930-årene, men måtte spille på mange forskjellige baner. De klarte å samle inn nok penger til å leie en bane i Kempsey, men da andre verdenskrig brøt ut, hadde de ikke råd til å fortsette å lene denne.
Edward Thye
Han var sønn av norske emigrantene Andrew Thye (Anders Johannesen Ty) og Bertha Wangen (Brita Vangen) fra Aurland, som hadde utvandret til Amerika i 1870-årene. Han hadde ti søsken. Familien drev en farm utenfor Frederick i Brown County i Sør-Dakota, senere utenfor Northfield i Minnesota, hvor han vokste opp.
The Turn of a Card
Handling
Burdette blir etter hvert oppdaget av Curio Johnson, som tar ham med seg til sin egen hytte. I mellomtiden reiser Jimmie – under inntrykk av at en deprimert Burdette kan ha begått selvmord – til New York for å inspisere sin nye eiendom. Der møter han Burdettes datter, Cynthia. Men den unge kvinnen tar imidlertid feil av ham og hennes nye sjåfør. Det oppstår derfor en rekke komplikasjoner.
Worcester Warriors
Historie
Etter andre verdenskrig spilte klubben nok en gang på mange forskjellige baner før de i på slutten av 1940-tallet flyttet til Bilford Road og ble værende der i noen år. I 1956 kjøpte klubben endelig et område som de kunne bli værende på. Den nye banen lå ved Bevere i Worstershire. Klubben vokste med de nye fasilitetene og hadde fem seniorlag på 1960-tallet. I 1975 flyttet klubben igjen til de som er deres nåværende sted; Sixways.
Edward Thye
Han gikk handelsskole og kurs i traktordrift. I 1917 vervet han seg til United States Army Air Corps og tjenestegjorde ved fronten i Frankrike. Tilbake i Minnesota ble han traktorselger og melkebonde. Han hadde verv i landbrukets organisasjoner og bedrifter før han ble politiker.
Worcester Warriors
Historie
Worcester klarte endelig å komme opp til toppdivisjonen i 2004 etter å ha vunnet samtlige 26 kamper i 2003-04. De holdt seg i divisjonen 5 sesonger og deltok i European Challenge Cup flere ganger. De nådde finalen i 2008, men tapte 24-16 for Bath Rugby. De rykket ned fra Premiership Rugby etter 2009-10 sesongen. De rykket rett opp igjen sesongen etter. I 2011-12 kom de på tiendeplass i serien av tolv lag og klarte å vinne over store lag som Bath, Saracens og Northampton. Dean Ryan ble ny trener og klubben ønsket å satse på yngre spillere som de kunne utvikle til topp-spillere. Klubben rykket ned, men fortsatte å hente inn talenter som ikke fikk spille i andre klubber. De startet opp seks junior-akademier i regionen for å sikre tilgang til talenter. I 2014-15 rykket de opp etter å ha vunnet 59-58 sammenlagt over to kamper mot Bristol Rugby hvor Worcester skåret poeng med kampens siste spark på ballen. Rekruttlaget Worcester Cavaliers kom til finalen i Aviva A League for første gang i historien.
Kocasinan
Kocasinan er en by med 393 300 innbyggere (2016) i den tyrkiske provinsen Kayseri. Den ligger nord for Melikgazi og İncesu, sør for Boğazlıyan, øst for Avanos og vest for Bünyan.
Sarıoğlan
Sarıoğlan er en by med 13 936 innbyggere (2016) i den tyrkiske provinsen Kayseri. Den ligger nordøst for Bünyan, sørvest for Gemerek, øst for Özvatan og vest for Akkışla.
Cerophysella
Cerophysella er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 5 arter.
Utseende
Middelsstore, avlange, blanke, ofte metalliske bladbiller, oversiden ikke påfallende punktert og uten synlige hår. Hannens antenner har noen av leddene kraftig utvidet, men det varierer hvilke og hvordan. Pronotum er avrundet firkantet, mye smalere enn dekkvingene, som gjerne er litt utvidet bakover. Beina er tynne, middels lange, gule til svarte.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær. Noen av artene kan opptre i store mengder og snauspise vertsplantene i enkelte år. De voksne billene flyr godt og kan forflytte seg over betydelige avstander.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Asia (Sri Lanka, Nepal, Kina, Laos, Vietnam).
Braatt Hockey
Braatt Hockey er en norsk ishockeyklubb fra Kristiansund, og holder til i Arena Nordvest. Høsten 2018 startet Braatt Hockey de første organiserte treningene for barn og unge.
Akkışla
Akkışla er en by med 6,325 innbyggere (2016) i den tyrkiske provinsen Kayseri. Den ligger nord for Pınarbaşı, sør for Gemerek og øst for Sarıoğlan.
Enkeltdistanse-VM på skøyter 2021 – 1000 meter kvinner
1000 meter kvinner under Enkeltdistanse-VM på skøyter 2021 ble avholdt 13. februar 2021.
Resultater
Øvelsen startet kl. 15:17.
New Zealand Ice Hockey League
New Zealand Ice Hockey League er New Zealands øverste ishockeyliga. Det er en amatørliga som ble dannet i 2005 for å utvikle sporten på New Zealand og for å gi toppspillerne jevnlig konkurranse mot hverandre for å forbedre ferdighetsnivået i spillet innenlands og gjøre New Zealand mer konkurransedyktig på den internasjonale scene.
Hacılar
Hacılar er en by med 12 482 innbyggere (2016) i den tyrkiske provinsen Kayseri. Den ligger nord for Develi, sør for Melikgazi, øst for İncesu og vest for Talas.
Bünyan
Bünyan er en by med 25 950 innbyggere (2016) i den tyrkiske provinsen Kayseri. Den ligger nord for Tomarza, sør for Sarıoğlan, øst for Kocasinan og Talas og vest for Pınarbaşı.
Jean-Philippe de Chéseaux
Jean-Philippe Loys de Chéseaux (født 4. mai 1718 i Lausanne, død 30. november 1751 i Paris) var en sveitsisk astronom. I 1746 presenterte han en liste over stjernetåke for Académie Française des Sciences. Åtte av disse var blant hans egne, nye oppdagelser. Listen ble først gjort offentlig i 1892 av Guillaume Bigourdan. Chéseaux var blant de første til å fastslå, i sin moderne form, det som senere skulle bli kjent som Olbers' paradoks
De Chéseaux oppdaget to kometer
Messier 21
Messier 21 eller M21 (også betegnet NGC 6531) er en åpen hop av stjerner i stjernebildet Skytten. Hopen ble oppdaget og katalogisert av den franske astronomen Charles Messier 5. juni 1764.
M21 er en relativt ung hop, ca. 4,6 millioner år gammel. Den er kompakt, men inneholder rundt 57 stjerner. Et par blå kjemper har blitt identifisert i hopen, men Messier 21 består primært av mindre svake stjerner. Med en størrelsesklasse på 6,5 er ikke M21 synlig for det blotte øye, men den kan lett oppdages med mindre kikkerter.
Chengdu Open
Chengdu Open er en profesjonell tennisturnering som blir spilt på hardcourt. Den er en del av ATP-touren, og er klassifisert som en ATP 250-turnering.
Den blir spilt hvert år i Chengdu i Kina.
Stoff på antidoping-byrået WADAs forbudsliste
Forbudslisten til Verdenens Antidopingbyrå (WADA, World Anti-Doping Agency) blir også brukt av antidoping-byrået Antidoping Norge.
Verdens Antidopingbyrå gir årlig ut en liste over forbudte stoff. Listen for 2019 trådte i kraft den 1. januar 2019.
Erythropoiesis-stimulerende stoff
Erythropoiesis-stimulerende stoff som mellom annet EPO, fullt navn erytropoietin, og darbepoetin (dEPO), hypoxia-inducible factor (HIF) stabilizers, methoxy polyethylene glycol-epoetin beta (CERA) og peginesatide (Hematide); veksthormon (hGH), insulinliknande vekstfaktorer mellom annen type-1 (IGF-1) er forbudt.
«Beten-2-stimulater» (beta-2-agonistær)
Alle beta-2-agonistær og D- og L-isomerer, er forbudt. Antidopingbyrået kan gi medisinsk fritak (fra dopinglista) for begrenset bruk av formoterol, salbutamol, salmeterol, og terbutaline; Da skal stoffet inhaleres.
Hormon-antagonister og modulatorer
Alle aromatase-hemmarar, inkludert anastrozole, letrozole, aminoglutethimid, exemestane, formestane, og testolacton er forbudt.
Selektiv østrogenreseptor-modulatorer, inkludert raloxifene, tamoxifen og toremifene er forbudt. Clomifen, cyclofenil, fulvestrant. Myostatin-hemmarar er forbudt.
Twenty-One (1918)
Twenty-One er en amerikansk stumfilm fra 1918 regissert av William Worthington.
Japan Open (tennis)
Den blir spilt hvert år i Tokyo i Japan.
Özvatan
Özvatan er en by med 3 865 innbyggere (2016) i den tyrkiske provinsen Kayseri. Den ligger nordøst for Kocasinan, sør for Çayıralan, øst for Felahiye og vest for Sarıoğlan.
Shanghai Masters (tennis)
Shanghai Masters er en profesjonell tennisturnering som blir spilt på hardcourt. Den er en del av ATP-touren, og er klassifisert som en Masters-turnering.
Den blir spilt hvert år i Shanghai i Kina.
Innebygd personvern
Innebygd personvern (engelsk privacy by design) er prinsippet om at det skal tas hensyn til personvern i alle utviklingsfaser av et IT-system eller en organisasjons arbeidsmåte.
Innebygd personvern skal motvirke at systemer planlegges og utvikles med dårlig informasjonssikkeret, hvorpå de må repareres eller «klattes på» i ettertid for å rette opp grunnleggende dårlig informasjonsarkitektur.
Etter innføringen av EUs personvernforordning gikk innebygd personvern fra å være et prinsipp som i de fleste tilfeller kun var anbefalt prinsipp, til å være påkrevd. Ifølge personvernforordningens artikkel 25 skal den behandlingsansvarlige ''«gjennomføre egnede tekniske og organisatoriske tiltak for å sikre at det som standard bare er personopplysninger som er nødvendige for hvert spesifikke formål med behandlingen, som behandles. Nevnte forpliktelse får anvendelse på den mengden personopplysninger som samles inn, omfanget av behandlingen av opplysningene, hvor lenge de lagres og deres tilgjengelighet. Nevnte tiltak skal særlig sikre at personopplysninger som standard ikke gjøres tilgjengelige for et ubegrenset antall fysiske personer uten den berørte personens medvirkning.»'' som tekniske og organisatoriske tiltak for å oppnå angis dataminimering og pseudonymisering
Historie
Personvernet ved designramme ble utviklet av dr. Ann Cavoukian, informasjons- og personvernkommissær i Ontario.
I 2010 oppnådde rammeverket internasjonal aksept når den internasjonale forsamlingen av personvernkommisjonærer og databeskyttelsesmyndigheter enstemmig vedtok en beslutning om innebygd personvern og anerkjente det som en internasjonal standard på deres årlige konferanse. Kommisjonærene forpliktet seg også til å fremme personvern ved design så vidt som mulig, inkludert innlemmelsen av prinsippet i politikk og lovgivning.
== Fundamentale prinsipper ==
1. Vær i forkant, forebygg fremfor å reparere
For å lage en personvernvennlig løsning, er det viktig å vurdere risikoene for personvernet så tidlig som mulig i utviklingsprosessen. Kostnadene ved å rette feil og mangler ved et ferdig system kan være høye. Dersom du tar hensyn til personvernet tidlig i utviklingen, kan du unngå unødvendige krenkelser av personvernet. Eksempler på krenkelse av personvernet er manglende tilgangsstyring, at det samles inn flere personopplysninger enn nødvendig, og manglende sletting av personopplysninger.
2. Gjør personvern til standardinnstilling
Standardinnstillinger er førende for hvordan et system blir brukt, og hvordan personopplysninger blir lagret. For at et system skal ha innebygd personvern, må standardinnstillingene settes opp slik at ikke flere personopplysninger enn nødvendig samles inn eller vises, at det finnes et lovlig formål med innsamlingen, at det er satt tekniske begrensninger for bruken av opplysningene, at opplysningene slettes når formålet er oppnådd, og at man bare får tilgang til å se hvilke opplysninger som er registrert på seg selv. Et slikt system vil automatisk styre brukeren til en arbeidsmåte som gir bedre personvern.
3. Bygg personvern inn i designet
Personvern skal være innebygd i IT-systemets design og arkitektur, samt i forretningspraksisen. Det bør ikke være en funksjon lagt til i etterkant. Dermed blir personvernet en viktig del av kjernefunksjonaliteten. Det vil si at personvern er en integrert del av systemet uten at det går på bekostning av funksjonaliteten.
4. Skap full funksjonalitet
Gjennom innebygd personvern ivaretar virksomheten både brukerens personvern, og sine egne behov. Det er viktig å ta hensyn til personvernet fra start for å unngå reparasjoner som går utover funksjonaliteten til løsningen. Noen ganger er det ikke mulig å gjøre endringer i etterkant uten at systemet blir dårligere. Målet er en både-og-tilnærming fremfor en enten-eller, for å ivareta virksomhetens behov og interesser, og samtidig ta hensyn til de registrertes personvern.
Informasjonssikkerhet må være del av løsningen. Det betyr at alt som skjer i systemet på forhånd er risikovurdert og hensiktsmessig sikret, helt fra før personopplysningene samles inn, mens de behandles, og til de er slettet. Personopplysningene skal sikres mot uautorisert tilgang, endring, ødeleggelse og spredning.
6. Vis åpenhet
Det skal være åpenhet om hvordan systemet fungerer, og hvordan personvernet blir ivaretatt. Virksomheten skal sørge for at brukerne får god informasjon og at det legges til rette for innsyn i egne opplysninger. Det skal være mulig å kontrollere at systemet ivaretar personvernet slik leverandøren oppgir.
7. Respekter brukerens personvern
Fremfor alt krever innebygd personvern at utviklerne, bestillerne og administratorene gir brukerens personvern høy prioritet. Dette vil si å sørge for at personvernet ivaretas gjennom standardinnstillinger, tydelige brukervilkår, og løsninger for at brukeren skal kunne kontrollere opplysningene sine selv.
Two Scrambled
Two Scrambled er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Gilbert Pratt.
Handling
Flere beboere ved et pensjonat bryter reglene, men blir tatt på fersken når de forsøker å lage mat inne på rommet deres. Det oppstår dermed et hektisk sammenstøt med utleier for pensjonatet.
Guido van Rossum
Guido van Rossum (født 31. januar 1956) er en nederlandsk programvareutvikler best kjent som skaperen av programmeringsspråket Python, noe han hadde lederansvaret for inntil han trakk seg fra posisjonen i juli 2018.
Enkeltdistanse-VM på skøyter 2021 – 1000 meter menn
1000 meter menn under Enkeltdistanse-VM på skøyter 2021 ble avholdt 13. februar 2021.
Resultater
Øvelsen startet kl. 16:02.
Guido van Rossum
Oppvekst og liv
Guido er født og oppvokst i Nederland, hvor han tok en mastergrad i matematikk og IKT ved Universitetet i Amsterdam i 1982. Han har en bror ved navnet Just van Rossum, som er en typograf og programvareutvikler som designet skrifttypen som blir brukt i "Python Powered" logoen.
Guido bor i Belmont, California med sin kone, Kim Knapp, og deres sønn. Ifølge hjemmesiden hans og nederlandske navne-konvensjoner, er van i navnet hans stavet med stor forbokstav når han er referert til med etternavnet alene, men ikke når man benytter både fornavnet og etternavnet samtidig.
Arbeid
Mens han jobbet for Centrum Wiskunde & Informatica (CWI), skrev Van Rossum en glob rutine som han donerte til BSD Unix i 1986 og hjalp til med å utvikle programmeringsspråket ABC. Han sa en gang, "Jeg prøver å nevne ABCs påvirkning, fordi jeg står i gjeld til alt det jeg lærte underveis i det prosjektet, og til menneskene som jobbet på det." Han har også skapt Grail, en tidlig nettleser skrevet i Python, og involvert seg i diskusjoner om HTML standarden.
Han har jobbet for en rekke forsknings-institutter inkludert Centrum Wiskunde & Informatica (CWI) i Nederland, National Institute of Standards and Technology (NIST) i USA, og Corporation for National Research Initiatives (CNRI). Fra 2000 til 2003 jobbet han for firmaet Zope. I 2003 forlot van Rossum Zope for å begynne hos firmaet Elemental Security. Mens han var der jobbet han på et skreddersydd programmeringsspråk for selskapet. Fra 2005 til desember 2012 jobbet han ved Google, hvor han brukte halvparten av arbeidstiden sin på å utvikle programmeringsspråket Python. I Januar 2013 startet han å jobbe for Dropbox.
Python
I desember 1989 var Van Rossum på utkikk etter et "'hobby' programmerings-prosjekt som kunne holde han opptatt i løpet av romjulen", siden kontoret var stengt da han bestemte seg for å skrive en interpreter for et "nytt skript språk han hadde tenkt på i det siste: en arvtager etter programmeringsspråket ABC som kunne appellere til Unix og C hackere". Han forklarer valget av navnet "Python" med at han "var i et lett respektløst humør (og en stor fan av Monty Python's Flying Circus)".
Han har forklart at Pythons forgjenger, ABC, var inspirert av SETL, og påpeker at ABCs med-utvikler Lambert Meertens hadde "tilbrakt et år hos SETL gruppen ved NYU før han kom opp med det endelige designet for ABC".
I juli 2018 annonserte Van Rossum at han ville trekke seg fra posisjonen som leder for programmeringsspråket Python.
Programvareutvikling for alle
I 1999 sendte Van Rossum et forslag til DARPA om finansiering kalt "Computer Programming for Everybody," hvor han ytterligere klargjør målene sine for hva Python skulle være:
Python har vokst, og har blitt et populært programmeringsspråk. Per oktober 2017 var det nummer to av de mest populære språkene på GitHub, en sosial programmerings-nettside, bak JavaScript og foran Java. Ifølge en popularitetsundersøkelse for programmeringsspråk er det konsistent blant de ti mest omtalte språkene i jobbannonser. Python er også blant de ti mest populære språkene ifølge TIOBE Programming Community Index.
Mondrian
Hos Google utviklet Van Rossum Mondrian, et nett-basert kodegjennomgangs system skrevet i Python og benyttet internt i selskapet. Han navnga programvaren etter den nederlandske maleren Piet Mondriaan. Han navnga et annet relatert programvare prosjekt etter Gerrit Rietveld, en nederlandsk designer.
Dropbox
I 2013 startet Van Rossum å jobbe for skylagringsfirmaet Dropbox.
Fluktsekk
En fluktsekk (engelsk: bug-out-bag ), og beslektede navn som tredagerssekk eller 72-timerssekk, er en sekk eller bag som inneholder det man trenger for å overleve å kortere perioder i tilfelle man må evakuere, eksempelvis i et tidsrom på 3 dager på grunn av en katastrofe. Sekken er ofte ferdigpakket slik at man umiddelbart skal kunne evakuere.
Ettersom fokuset med en fluktsekk er på evakuering skiller den seg derfor noe fra et mer langsiktig overlevelsessett (survival kit). Begge typene er populære innenfor beredskapskulturen (på engelsk kalt prepping eller survivalism).
Bakgrunn
Den primære hensikten med en fluktsekk er mulighet for rask evakuering dersom en ulykke skulle skje. Det er derfor hensiktsmessig å samle alt nødvendig utstyr ferdigpakket på ett sted i for eksempel en sekk eller bag. Anbefalingen på om å ha nok forsyninger til 72 timer er basert på råd fra organisasjoner involvert i katastrofehjelp, som sier at det ofte kan ta opp til 72 timer for å nå og tilby hjelp til mennesker berørt av katastrofer. Innholdet i en bug-out-bag kan variere avhengig av klima, type nødsituasjon og så videre. For eksempel kan det stilles ulike krav til forsyninger for folk som evakuerer på grunn av orkan, snøstorm, jordskjelv eller skogbrann.
I tillegg til evakuering, så kan en fluktsekk dessuten være nyttig å ha i hjemmet om det skulle oppstå andre typer kriser og uventede hendelser som for eksempel strømbrudd, husbrann, tornadoer eller andre alvorlige naturkatastrofer.
Bjørnar Vestøl
Bjørnar Vestøl (født 28. mai 1974 i Oslo) er en tidligere norsk proffsyklist, som var profesjonell i perioden fra 1998 til 2003.
Fluktsekk
Bakgrunn
Noen beredskapsplanleggere (engelsk: survivalists) anbefaler også å ha et «komme-seg-hjem-sett» i bilen og/eller på jobb. Dette er settet skal gjøre det mulig for en person å komme seg hjem fra jobb i en nødsituasjon hvor alle biler og all offentlig transport har brutt sammen. «Komme-seg-hjem-settet» bygges ofte opp rundt personlige krav. For eksempel kan en person som bor 25 km hjemmefra lage et sett med gode nok sko, nok vann, et kart (ikke elektronisk), nok mat for 12 timer, klær for ugunstig vær, samt annet nødvendig utstyr.
Bjørnar Vestøl
Han deltok under Sommer-OL 2000 i Sydney med en 78.-plass i landeveisrittet, 7:06 bak gullvinneren Jan Ullrich.
Fluktsekk
Typisk innhold
Innhold i fluktsekker varierer, men følgende liste inkluderer noe av det mest vanlige:
Bjørnar Vestøl
Vestøl har 7 NM-medaljer; to sølv i fellesstart (1997 & 2000), to temposølv (1999 & 2000), to tempobronse (2002 & 2003) og ett lagtempogull i 2004 for CK Bjørgvin sammen med Are Andresen og Frank Pedersen.
Stockholm Open
Den blir spilt hvert år i Stockholm i Sverige.
John Reed (journalist)
John Silas «Jack» Reed (født 22. oktober 1887, død 17. oktober 1920) var en amerikansk journalist, poet og sosialistisk aktivist best kjent for Ti dager som rystet verden, hans øyevitneberetning om den bolsjevikiske revolusjonen. Han giftet seg med forfatter og feminist Louise Bryant i 1916. Reed døde av flekktyfus i Russland 1920. Han er en av tre amerikanere som er blitt hedret ved å bli begravet i Kremlmurens nekropolis
Tidlig liv
John Silas Reed ble født den 22. oktober 1887 i herskapshuset til hans besteforeldre på morssiden i Portland i Oregon. Hans mor, Margaret (Green) Reed var datter av industrimannen Henry Dodge Green. Green hadde skapt en formue på å etablere tre bedrifter: det første gass- og lysselskapet, det første jernsmelteverket på vestkysten og Portland vannverk. SW Green Avenue er oppkalt etter ham. Johns far, Charles Jerome Reed, var født på østkysten og kom til Portland som representant for en landbruksmaskinprodusent. Med sin vidd vant han raskt aksept i Portlands forretningsmiljø. Charles Reed og Margaret Green giftet seg i 1886.
Jack var sykelig som barn, og vokste opp omgitt av sykepleiere. Hans mor valgte nøye ut hans lekekamerater fra overklassen. Han hadde en bror, Harry, som var to år yngre. Jack og hans bror ble sendt til det nylig etablerte privatskolen Portland Academy. Jack var skarp nok til å bestå sine fag, men brydde seg ikke om å oppnå toppkarakterer. Hans far, som ikke hadde universitetsutdannelse, ønsket at sønnene skulle studere på Harvard.
Reed mislyktes i sitt første forsøk på Harvards opptakseksamen, men bestod sitt andre forsøk og ble tatt opp høsten 1906. Han var blant annet medlem av svømmelaget og dramaklubben, og satt i redaksjonen til Lampoon og The Harvard Monthly. I 1910 var han med i en teatergruppe hvor han skrev musikk og tekster for gruppens forestilling, Diana's Debut. Reed klarte ikke komme på fotball- og rolagene, men utmerket seg i svømming og vannpolo.
Reed deltok på møter i The Socialist Club, ledet av hans venn Walter Lippmann, men tilsluttet seg aldri denne. Gruppen la fram lovgivning til delstatsforsamlingen, angrep universitetet for å unnlate å betale sine tjenere en lønn til å leve av, og ba administrasjonen om å opprette et kurs om sosialismen. Reed bemerket senere:
Reed ble uteksaminert i 1910. Samme sommer besøkte han England, Frankrike og Spania før han returnerte hjem til våren. Reed arbeidet på båt for å kunne betale for sin reise til Europa. Hans reiseaktivitet ble oppmuntret av favorittprofessoren, Charles Townsend Copeland ("Copey"), som fortalte ham at han må "se livet" hvis han ønsket å kunne skrive om det.
Journalist
Reed bestemte seg for å bli journalist og reiste til New York som var et senter for profesjonen. Reed gjorde bruk av en verdifull kontakt fra Harvard universitet, Lincoln Steffens. Han satte tidlig pris på Reeds intellekt og ferdigheter. Gjennom Steffens fikk Reed arbeid hos The American Magazine, hvor han leste manuskripter, korrekturleste, og senere hjalp til med å sette sammen innholdet. Reed supplerte sin utilstrekkelig lønn ved å arbeide som forretningsfører hos en ny, men kortvarig, kvartalmagasin med navnet Landscape Architecture.
Reed bodde i Greenwich Village, et sentrum av poeter, forfattere, aktivister, kunstnere og artister. Han kom til å elske New York, og utforsket byen og skrev dikt om den. Hans formelle jobber hos magasiner var viktig for økonomien, men Reed ønsket en karriere som frilanser. Han sirkulerte et essay og noveller om hans seks måneder i Europa, og til slutt slo han igjennom hos The Saturday Evening Post. I løpet av ett år hadde Reeds andre arbeider blitt akseptert av Collier's, The Forum og The Century Magazine. Arthur Foote komponerte musikk til et av hans dikt. Redaktørene ved The American Magazine begynte også å publisere hans arbeider.
Steffens og Ida M. Tarbell vekket Reeds engasjement for sosiale problemer, men han inntok en mer radikal, politisk posisjon enn dem. I 1913 ble han med i staben av The Masses, redigert av Max Eastman. Reed bidro med mer enn 50 artikler, anmeldelser og kortere stykker til denne sosialistiske publikasjonen.
I 1913 ble Reed arrestert i Paterson for forsøket på å tale på vegne av streikende silkearbeidere. Myndighetenes harde behandling av de streikende, og et kort fengselsopphold for Reed, gjorde Reed mer ytterliggående. Han allierte seg med den syndikalistiske fagforeningen, Industrial Workers of the World. Reeds beretning om sine opplevelser ble publisert i artikkelen War in Paterson.
Høsten 1913 ble Reed sendt til Mexico av Metropolitan Magazine for å rapportere om den meksikanske revolusjonen. Han var med Pancho Villas hær i fire måneder, og han var med hæren til Venustiano Carranza da den beseiret de føderale styrkene i Torreón – noe som hadde åpnet veien for videre framstøt mot Mexico by.
Reeds rapportering om Villistasene i en rekke fremragende artikler ga han et nasjonalt omdømme som krigskorrespondent. Reed sympatiserte dypt med peonene og var mot amerikansk intervensjon. Reeds rapporter ble samlet og utgitt som boka Insurgent Mexico i 1914.
Den 30. april 1914 ankom Reed Colorado hvor Ludlowmassakren hadde funnet sted. Han undersøkte hendelsene, talte på vegne av gruvearbeiderne, og publiserte en engasjert artikkel om emnet, The Colorado War, i juli. Hans syn på klassekonflikt ble forsterket.
Reed tilbrakte sommeren 1914 i Provincetown, Massachusetts med Mabel Dodge og hennes sønn. Han fullførte Insurgent Mexico og intervjuet USAs president Woodrow Wilson om emnet. Den resulterende rapporten, utvannet på Det hvite hus' insistering, ble ikke noe suksess.
Krigskorrespondent
Tyskland erklærte Frankrike krig 3. august 1914. Reed dro til det nøytrale Italia på oppdrag for Metropolitan den 14. august. Han møtte sin kjæreste Mabel Dodge i Napoli, og paret dro videre til Paris. Reed mente at krigen var et resultat av imperialistiske, kommersielle rivaliseringer, og følte ingen sympati for noen av partene.
I et usignert stykke med tittelen The Traders' War, utgitt i september 1914-utgaven av The Masses, skrev Reed:
Two-Gun Betty
Two-Gun Betty er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Howard C. Hickman.
Handling
Ranch-eier Jack Kennedy trenger noen nye gårdsarbeidere. Unge Betty Craig, en venn av Jacks søster Florence, inngår et veddemål om at hun kan forkle seg som mann og skafffe seg jobb ved ranchen deres.
John Reed (journalist)
Krigskorrespondent
What has democracy to do in alliance with Nicholas, the Tsar? Is it Liberalism which is marching from the Petersburg of Father Gapon, from the Odessa of the pogroms?…
Two-Gun Betty
Handling
Betty narrer alle cowboyene ved gården, og under navnet «Bob Craig» får hun jobben. Men Jack blir ikke lurt av forkledningen hennes, og bestemmer seg for å ha det gøy med henne. Men ting går ikke helt som forventet, hverken for Betty eller for Jack.
John Reed (journalist)
Krigskorrespondent
We, who are Socialists, must hope — we may even expect — that out of this horror of bloodshed and dire destruction will come far-reaching social changes — and a long step forward towards our goal of Peace among Men.
But we must not be duped by this editorial buncombe about Liberalism going forth to Holy War against Tyranny.
This is not Our War."
I Frankrike ble Reed frustrert av krigssensuren og vanskeligheten med å komme seg til fronten. Reed og Dodge dro til London, men Dodge reiste snart videre til New York til Reeds lettelse. Resten av 1914 brukte han til å drikke med franske prostituerte og startet affære med en tysk kvinne. Paret dro til Berlin i begynnelsen av desember. Reed intervjuet Karl Liebknecht, en av de få sosialister i Tyskland som hadde stemt imot krigsbevilginger. Reed var dypt skuffet over Den andre internasjonalens fraværende støtte til arbeiderklassesolidaritet, og av militarismen og nasjonalismen som hadde erstattet klassesolidariteten.
Han returnerte til New York i desember og skrev videre om krigen. I 1915 reiste han til Sentral-Europa, ledsaget av Boardman Robinson, en kanadisk artist og hyppige bidragsyter i The Masses. Fra Thessaloniki dro de til Serbia hvor de observerte store ødeleggelser (inkludert en utbombet Beograd). De reiste gjennom det jødiske bosetningsområdet i Bessarabia. I Chełm ble dem arrestert og fengslet i flere uker. De ble reddet av den amerikanske ambassadøren da de risikerte å bli skutt for mistanke om spionasje. Reed og Robinson ble arrestert igjen når de prøvde å komme seg inn i Romania. Denne gangen var det den britiske ambassadøren som til slutt sikret deres løslatelse, men ikke før alle deres papirer ble beslaglagt i Kiev. I București brukte duoen tid på å planlegge resten av reisen. Reed reiste også til Konstantinopel i håp om å se krigshandlingene på Gallipoli. På bakgrunn av erfaringene skrev han boken Krigen i Øst-Europa, som ble publisert i april 1916.
Etter returen til New York besøkte Reed sin mor i Portland. Der møtte han Louise Bryant som han falt for. Hun reiste med ham til østkysten i januar 1916. Begge hadde forhold med andre i samsvar med deres bohemkrets levemåte og ideer om seksuell frigjøring. Tidlig i 1916 møtte Reed den unge dramatikeren Eugene O'Neill. De tre leide hytte i Provincetown, Massachusetts, en sommerdestinasjon på Cape Cod for mange kunstnere og forfattere fra Greenwich Village. Ikke lenge etter startet Bryant og O’Neill en romanse.
Samme sommer dekket Reed primærvalgene. Han støttet Woodrow Wilson i den tro at han ville holde sitt løfte om å holde USA utenfor krigen. I november 1916 giftet han seg med Bryant i Peekskill. Det samme året fjernet han en nyre på Johns Hopkins Hospital, og han ble innlagt på sykehuset til midten av desember. Operasjonen gjorde han uegnet til vernepliktstjeneste og dermed slapp han å registrere seg som totalnekter, som hadde vært hans opprinnelige intensjon. I 1916 ble den selvpubliserte Tamburlaine and Other Verses utgitt i et opplag på 500 eksemplarer.
Da landet var på vei mot krig ble Reed marginalisert, og hans forhold til Metropolitan var over. Han pantsatte sin avdøde fars klokke og solgte sin hytte i Cape Cod til prevensjonsaktivisten og sexpedagogen Margaret Sanger. I et møte hos Folkets Råd i Washington sa Reed følgende: »Dette er ikke min krig, og jeg vil ikke støtte den. Dette er ikke min krig, og jeg vil ikke ha noe med det å gjøre.» I juli og august fortsatte Reed å skrive artikler mot krigen i The Masses, som United States Postal Service nektet å levere, og i Seven Arts. På grunn av antikrigsartiklene til Reed og Randolph Bourne, mistet Seven Arts-magasinet sin finansielle støtte og ble nedlagt. Reed var lamslått av landets krigsglød, og hans karriere lå i ruiner.
Vitne til den russiske revolusjonen
Den 17. august 1917 dro Reed og Bryant fra New York til Europa etter å ha gitt utenriksdepartementet bindende forsikringer om at ingen av dem ville representere det Sosialistiske Partiet i den kommende konferansen i Stockholm. Paret skulle arbeide som journalister og rapportere om den oppsiktsvekkende utviklingen som fant sted i den unge republikken Russland. Paret ankom hovedstaden Petrograd umiddelbart etter det mislykkede militærkuppet til monarkisten general Lavr Kornilov. Dette var et militært forsøk på å velte den provisoriske regjeringen til Aleksandr Kerenskij. Den russiske økonomien lå i ruiner. Flere av de underlagte landene i det gamle Tsar-Russland, for eksempel Finland og Ukraina, hadde fått autonomi og søkte en separat militæravtale med Tyskland.
Matmangel gjorde situasjonen uholdbar og akutt i hovedstaden. Reed fortalte senere:
Reed var en entusiastisk tilhenger av den nye revolusjonære, sosialistiske regjeringen. Han arbeidet for utenriksministeriet. «Jeg har også deltatt i innsamlingen av materiale og data, og distribusjon av aviser til de tyske skyttergravene», fortalte Reed senere.
Reed var nær den indre kretsen til den nye regjeringen. Han møtte Lev Trotskij og ble introdusert for Lenin i løpet av en pause i den konstituerende forsamling 18. januar 1918. I desember var hans midler var nesten oppbrukt og han tok en jobb hos Raymond Robins i Røde Kors. Robins ønsket å opprette en avis som fremmet amerikanske interesser. Reed innsatte derfor følgende advarsel under tittelen på prøvenummeret: «Denne avisen er viet til å fremme interessene til amerikansk kapital.»
Reed var uanfektet da den konstituerende forsamlingenen ble oppløst. To dager senere, og bevæpnet med en rifle, forberedte han som rødgardist forsvaret av utenriksdepartementet mot kontrarevolusjonære angrep. Reed deltok på åpningen av den tredje sovjetkongressen, hvor han ga kort tale og lovet å bringe nyheten om oktoberrevolusjonen til USA. Han håpte at det ville bringe fram «et svar fra amerikas undertrykte og utnyttede masser.» Den amerikanske journalisten Edgar Sisson fortalte Reed at han ble brukt av bolsjevikene for sin propaganda, en anklage han aksepterte.
Radikal politisk aktivist
Tilbake i USA forsvarte Reed og Bryant bolsjevikene, og de argumenterte imot amerikansk intervensjon. Reed fikk kjølig mottakesle grunnet bitterheten over at Russland hadde trukket seg fra krigen mot Tyskland. Hans artikler i The Masses var avgjørende for regjeringens oppvigleri-tiltale mot bladet da antikrigsagitasjon ble ansett som oppvigleri og forræderi. Den første rettssaken mot The Masses endte i en fastlåst jury dagen før Reed nådde New York. Den andre rettssaken mot The Masses endte også i en fastlåst jury.
Den 31. mai i Philadelphia agiterte Reed overfor en folkemengde på 1000 personer om rettssaken og krigen, og politiet arresterte han for oppfordring til et opprør. Reed ble mer aggressivt politisk, intolerant, og selvdestruktiv. Den 14. september ble han arrestert for tredje gang siden returen fra Russland. Han ble siktet for oppvigleri, og deretter løslatt mot en kausjon på 5.000 dollar. Dette var dagen etter at den (muligens) største demonstrasjonenen til støtte for bolsjevikene fant sted i USA. Reed hadde lidenskapelig forsvart revolusjonen som han trudde var på vei til hjemlandet også. Han prøvde å hindre de alliertes intervensjon i Russland, og hevdet at russerne bidro til krigsinnsatsen ved å holde i sjakk tyske og japanske ambisjoner i henholdsvis Ukraina og Sibir.
Den 21.-22. februar 1919 ble Bryant intenst grillet av en senatskomité som forsøkte å kartlegge bolsjevikiske propagandaaktiviteter i USA. Det samme skjedde med Reed. Ifølge Homberger ble hans vitnesbyrd "brutalt forvrengt" av pressen. Senere på dagen dro Reed til Philadelphia for å møte opp i rettssaken om hans maitale. Til tross for en fiendtlig dommer og presse, og en patriotisk tale fra aktor, klarte Reeds advokat å overbevise juryen om at saken handlet om ytringsfrihet. Reeds ble derfor frikjent. Tilbake i New York fortsatte Reed å uttale seg, og deltok i de ulike vendingene sosialistisk politikk tok det året. Han fungerte som redaktør av The New York Communist, ukeavisen utstedt av Left Wing Section av Stor-New York.
Ghana under Afrikamesterskapet i friidrett 1979
Ghana deltok under Afrikamesterskapet i friidrett 1979 (utendørs) fra 2. august til 5. august 1979 i Dakar i Senegal.
John Reed (journalist)
Radikal politisk aktivist
Reed og andre radikalere, som var tilknyttet venstrefløyen i Socialist Party of America, ble ekskludert 30. august 1919. De radikale delte seg i to bitre og fiendtlige grupper. Reed var med på å stifte Communist Labor Party of America (CLP), og neste dag ble USAs kommunistiske parti stiftet. Reed var den internasjonale representanten for den førstnevnte, og skrev partiets manifest og plattform, redigerte partiavisen The Voice of Labor. Reeds skrifter fra 1919 utviser tvil om vestlig demokrati og forsvarer proletariatets diktatur; ifølge Reed et nødvendig skritt som ville bebude den sanne demokrati "basert på likhet og frihet for den enkelte."
Funksjonær i Komitern
Grunnet tiltalen for oppvigleri, og i håp om å sikre Kominterns støtte for CLP, ønsket Reed seg til Russland. I begynnelsen av oktober 1919 dro han til Bergen på en skandinavisk fregatt. Han kom seg til Sverige den 22. oktober, før han ankom Moskva med tog fra Finland. I den kalde vinteren 1919-20 reiste han rundt i Moskvaregionen, og observerte fabrikker, kommuner og landsbyer. Han skrev notatbøker og hadde en affære med en russisk kvinne.
Reed følelser om revolusjonen ble ambivalente. Aktivisten Emma Goldman hadde nylig ankommet sammen med hundrevis av andre som var blitt deportert fra USA. Hun var spesielt bekymret av Tsjekaen. Reed fortalte henne at fiender av revolusjonen fortjente sin skjebne, men foreslo at hun møtte Angelica Balabanoff. Han ønsket Goldman skulle å høre hva motparten hadde å si.
Selv om han risikerte å bli arrestert i Illinois prøvde Reed å komme seg tilbake til USA i februar 1920. Sovjeterne organiserte på denne tiden en konvensjon for å etablere en forent kommunistparti i USA. Reed forsøkte å forlate Russland gjennom Latvia, men hans tog kom aldri. Det tvang han til å reise tilbake Petrograd på godsvognen til et militærtog. I mars krysset han inn i Helsingfors, hvor han hadde radikale venner, inkludert Hella Wuolijoki - fremtidig politiker og SDKLs represetant i det finske parlamentet. Med deres hjelp kom han seg på en fraktbåt, hvor han skjulte seg i lasterommet.
13. mars ble Reed oppdaget i kullbeholderen på skipet av tollerne i Finland. Han ble tatt med til politistasjonen, hvor han hevdet at han var sjømann med navnet "Jim Gormley". Juveler, bilder, brev og falske dokumenter som han hadde i sin besittelse tvang ham til å avsløre sin sanne identitet. Selv om han ble slått flere ganger og truet med tortur nektet han å oppgi navnene på hans lokale kontakter. På grunn av sin stillhet kunne han ikke bli dømt for forræderi. Han ble derfor siktet og dømt for smugling og for å ha juveler i sin besittelse (102 små diamanter verdt $14,000, ble konfiskert).
Den amerikanske utenriksministeren var fornøyd med Reeds arrestasjon og presset finnene for å få utlevert hans sine papirer. Derimot forble amerikanske myndigheter likegyldig til Reeds skjebne. Selv om Reed hadde betalt boten for smugling var han fortsatt (ulovlig) fengslet. Hans fysiske tilstand og sinnstilstand forverret seg raskt. Han led av depresjon og søvnløshet, skrev alarmerende brev til Bryant. Den 18. mai truet han med sultestreik. Han ble til slutt løslatt i begynnelsen av juni. Tilbake i Petrograd restituerte han fra underernæring, og skjørbuk forårsaket av å ha blitt foret nesten utelukkende med tørket fisk.
Mot slutten av juni reiste Reed til Moskva. Etter å ha diskutert med Bryant om hennes muligheter for å slå seg sammen med ham, kom hun seg til Göteborg på en svensk trampbåt den 10. august. På samme tid deltok Reed på Kominterns andre kongress. Reed var like jovial og blid som vanlig, men hans fysiske form hadde forverret seg.
Under denne kongressen protesterte Reed bittert mot den aktelse andre revolusjonære viste russerne da sistnevnte mente at bølgen av revolusjonær glød gikk mot slutten, og at de kommunistiske partiene måtte arbeide innenfor eksisterende institusjoner – en politikk Reed følte ville være katastrofalt. Han var foraktet mobbetaktikken til Karl Radek og Grigorij Zinoviev under kongressen. De sistnevnte beordret Reed til å delta på Congress of the Peoples of the East som ble holdt i Baku 15. august.
Reise til Baku betydde fem dager med tog gjennom et landskap som var herjet av borgerkrig og tyfus. Reed var motvillig og ba om tillatelse til å reise senere da han ønsket å møte Bryant i Petrograd etter at hun hadde ankommet dit. Zinoviev insisterte: «Komintern har tatt en avgjørelse. Adlyd.» Reed, som trengte sovjetisk goodwill og som var uforberedt på et brudd med Komintern, reiste motvillig. Flere år etter å ha forlatt kommunismen selv hevdet hans venn Benjamin Gitlow at Reed ble bittert desillusjonert med den kommunistiske bevegelsen på grunn av behandlingen han fikk av Zinoviev.
I løpet av hans tid i Baku mottok Reed et telegram som annonserte Bryants ankomst i Moskva. Han ankom Moskva 15. september, og fortalte henne om hendelsene i de foregående åtte månedene. Reed introduserte Bryant for Lenin, Trotskij, Lev Kamenjev, og andre ledende bolsjeviker.
Død
Reed var fast bestemt på å returnere til USA, men ble syk på 25. september. Han ble innlagt på sykehus fem dager senere og diagnostisert med tyfus. Bryant brukt all sin tid sammen med ham, men det var ingen medisiner grunnet de alliertes blokade. Tankene hans begynte å vandre. Han ble lam på høyresiden av kroppen, og kunne ikke lenger snakke. Hans kone holdt hans hånd da han døde i Moskva 17. oktober 1920. Han ble begravet i Kreml, og er en av bare tre amerikanere som er blitt hedret ved å bli gravlagt der.
Ettermæle
Tolkningen av Reed i populærkulturen har vært variert. For den kommunistiske bevegelsen som han selv tilhørte ble Reed et symbol på den internasjonale naturen til den bolsjevikiske revolusjon; en martyr gravlagt i Kremlmurens nekropolis. Andre, slik som hans gamle venn og kamerat Benjamin Gitlow, hevdet at Reed hadde begynt å avvise det sovjetiske byråkratiet og sovjetkommunismens vold mot slutten av sitt liv. De forsøkte å bruke Reed i sin egen anti-kommunistiske agenda etter hans død.
I andre medier
To filmer er basert på Reeds beretninger av den meksikanske revolusjonen. Den meksikanske regissøren Paul Leduc produserte Reed: Insurgent Mexico (1973). En meksikansk, sovjet og italiensk samarbeidsprosjekt har utgitt Red Bells (1982) og Red Bells II (1983), begge regissert av Sergei Bondarchuk, med Franco Nero som Reed.
Kemar Mowatt
Kemar Mowatt (født 12. mars 1995) er en jamaicansk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp.
Han representerte Jamaica og hadde 14. beste tid i semifinalene på 400 meter hekk under Sommer-OL 2020 i Tokyo, men kvalifiserte seg ikke til finalen.
Gugney
Gugney er en kommune i departementet Meurthe-et-Moselle i regionen Grand Est i Frankrike.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Gugney
Podontia
Podontia er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Middelsstore til nokså store (8-17 millimeter), ovale, blanke bladbiller, oftest gule eller oransje med svarte flekker, kan også være helt mørke, gylne eller rosa. Slekten omfatter de største artene i den artsrike gruppen jordlopper.