cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Italiensk kunst
Langobardene
«Den barbariske kulturen», slik italienerne kaller den, som hersket lengst i Italia var langobardene. Hovedstaden var Pavia i regionen Lombardia (som har navn etter langobardene) i det nordlige Italia. Det meste fra langobardene er forsvunnet i tidens løp. Kirken San Michele Maggiore i Pavia ble reist av langobardene, men brant ned i 1004, men det finnes fortsatt rester av sjeldne arkitektonisk trekk i dag: Cividale del Friuli i nordøstlige Italia med de såkalte tempietto: et langobardisk hoffkapell fra 700-tallet. Gullsmedproduksjon sto høyt i kurs og teknisk utførelse.
Romansk kunst
Da det politiske og økonomiske klimaet i Italia ble bedre kom det en blomstring av kunst i romansk stil. Betegnelsen er oppstått for å skille stilen fra gotisk, og ved at den viderefører trekk for romersk tid. Flere store byggverk var preget i romansk stil, blant annet Sant' Ambrogio i Milano, og kirken San Paolo a Ripa d'Arno i Pisa, og San Miniato al Monte som står på det høyeste punktet i Firenze.
Gotisk kunst
Den gotiske perioden markerte en overgang fra middelalderen og til den italienske renessansen, og er karakterisert av stiler og holdninger fostret av påvirkningen fra munkeordnene til dominikanerne og fransiskanerne, grunnlagt av henholdsvis Dominikus (1170–1221) og Frans av Assisi (1181–1226). Tiden var preget av de religiøse stridene innenfor kirken. Fransiskanerne og dominikanerne ble grunnlagt i et forsøk på å svare på disse og føre den romersk-katolske kirken tilbake til det grunnleggende kristendom.
Kristian Friis Petersen
Kristian Friis Petersen (1867–1932) var en norsk politiker (V) og overrettssakfører, senere fylkesmann i Hordaland.
Italiensk kunst
Gotisk kunst
Gotisk arkitektur begynte i nordlige Europa og spredde seg sørover til Italia. De første betydningsfulle forsøkene på monumenter i italiensk gotisk stil er den store kirken Basilica di San Francesco (Assisi) som ble fullført i 1253 og er i dag en del av Verdensarven. Lavkirkene har freskomalerier av Cimabue (ca. 1240–1302) og Giotto (1267–1337). I overkirken er det freskoer med scener fra livet til sankt Frans av Giotto og hans samtidige. Cimabue og Giotto er de to første kunstnerne som begynte å bevege seg mot en rolle hvor kunstnerne som skapende enkeltindivider framfor kun kopister av tradisjonelle former. De fikk interesse i å forbedre figurens framstilling. Den bysantinske stilen var urealistisk og kunne bli forbedret ved å gå tilbake til former som ble oppnådd i antikkens Hellas.
Kristian Friis Petersen
Liv og virke
Han vokste opp i Namsos og Ålesund, hvor faren, Carl Gottlieb Petersen, var overrettssakfører og politimester. Farfaren var stiftsprost og stortingsmann Christian Petersen.
Italiensk kunst
Gotisk kunst
Andre begreper som stundom ble benyttet for å beskrive kunstnerne fra denne perioden er «primitivister» og tidlig renessanse.
Kristian Friis Petersen
Liv og virke
Han tok juridisk embedseksamen i 1891. Han var fullmektig hos sorenskriveren på Søre Sunnmøre før han fikk bevilling som overrettssakfører i 1893 og flyttet tilbake til Ålesund. Han var i perioder konstituert som politimester og sorenskriver.
Italiensk kunst
Renessansen
Det er diskutabelt når renessansen begynte i Italia, men begynnelsen av 1300-tallet er et løst anslag. Gjenoppdagelsen av antikkens greske og romerske kunst og klassikerne førte til en ny entusiasme, bedre proporsjoner, perspektiv og bruk av lys i billedkunsten. Rike familier som Medici og pavedømmet tjente som beskyttere og oppdragsgivere for mange italienske kunstnere, blant annet Leonardo da Vinci, Michelangelo Buonarroti, Donatello, Sandro Botticelli og Rafael.
Kristian Friis Petersen
Liv og virke
Petersens politiske grunnsyn ble preget av den nasjonale og frilynte ungdomsbevegelsen, og han ble senere en førende venstremann i Ålesund. Han var medlem av bystyret og formannskapet 1898–1904 og 1907–1914 og Ålesunds ordfører 1911–1912.
Italiensk kunst
Renessansen
Fokuset for det meste av kunsten forble religiøs. Michelangelo malte Det sixtinske kapell, og skulpturerte hans berømte «Pietà». Leonardo malte Mona Lisa og Nattverden. Rafael malte flere enestående madonnaer. Både Michelangelo og Donatello skulpturerte ulike visjoner av David. I Venezia ble luftig perspektiv utviklet og en bruk av farger som til da manglet sidestykke, blant annet av Giorgione og Tizian.
Manierismen
Slik renessansen hadde bevegd seg fra formalistisk beskrivelse til en mer naturlig observasjon av figur, lys og perspektiv, var det påfølgende perioden, manierismen fra cirka 1520 til begynnelsen av 1600-tallet, en periode preget av en bevegelse til former unnfanget og oppfattet av sinnet. Etter at idealene fra renessansen hadde sin effekt på kunstnere som Giulio Romano var de i stand til å introdusere personlige elementer av subjektivitet i deres tolkninger av visuelle former. En del av de fremste kunstnere var Jacopo Pontormo, Andrea del Sarto, Rosso Fiorentino, Giulio Romano, og den mest berømte var Tintoretto. Innenfor arkitektur markerte Andrea Palladio og Bernardo Buontalenti seg.
Kristian Friis Petersen
Liv og virke
Han var innvalgt på Stortinget fra kjøpstedene Ålesund og Molde i periodene 1907–1909 og 1913–1915. Han satt begge periodene i Stortingets justiskomité, den siste som formann. Han var også odelstingspresident. Petersen satt i Gunnar Knudsens regjering 1914–1919, de to første årene som sosialminister, deretter som handelsminister.
Italiensk kunst
Barokken
Barokken verdsatte dramatikk og detaljer, ornamentering og prakt, og fremtrådte innen de fleste kunstformene: Musikk, arkitektur, litteratur, maler- og billedhoggerkunst. Barokken begynte omkring år 1600 i Roma og spredte seg til resten av Europa. Den var en reaksjon mot de strenge prinsippene om harmoni og nøysom askese i renessansen, og vektla følelser og patos heller enn intellektet og det åndelige slik manierismen tidligere hadde gjort.
I overgangen til barokken står verkene til Caravaggio (1571–1610) for seg som et av de mest originale og mest innflytelsesrike kunstnere i enhver tidsepoke. Han gjorde noe helt kontroversielt og nytt ved å male figurer, selv fra klassiske og religiøse emner, i samtidige omgivelser og klær, eller som ordinære mennesker. Det sto i sterk opposisjon til den rådende trend med å idealisere den religiøse og klassiske figur.
Eksempler på barokke bygg er blant annet deler av Peterskirken i Roma og Giovanni Lorenzo Bernini som var både billedhugger, arkitekt, maler og scenedekoratør var en typisk og framstående utøver av barokkens stil. Foruten hans arkitektoniske verk med den ellipseformede Petersplassen, fullført i 1667, skulpturerte han «Den hellige Teresas ekstase» (fullført 1652) i Cornaro-kapellet i kirken Santa Maria della Vittoria.
Rokokko
Rokokko var sluttenden av den barokke perioden, hovedsakelig i Frankrike, og markerte også slutten på den italienske kunstens enestående hegemoni gjennom flere århundrer i Europa. Den viktigste kunstneren for rokokkostilen i Italia var Giovanni Battista Tiepolo (1696–1770).
Macchiaioli og Verismo
En av de første bevegelsene for å overvinne akademisk kunst, og ble avantgarde, var Macchiaioli, med en revolusjonerende bruk av farger ("flekker"), som forutså nyhetene til impresjonistene av noen få tiår. Viktige eksponenter var Giovanni Fattori, Silvestro Lega, Telemaco Signorini, Giuseppe Abbati.
Verismo brakte populære og hverdagslige temaer til kunsten. Blant de andre forfatterne Lorenzo Viani, Giuseppe Pellizza da Volpedo.
Men det var da Milanese Scapigliati, og spesielt den italienske hovedpersonen for naturalisme Francesco Filippini, medforsker i opposisjon til Claude Monet, som grunnla den sene italienske impresjonismen.
Ekspresjonisme
Den store italienske ekspresjonisten var Amedeo Modigliani (1884 – 1920).
Kubisme og futurisme
Futurisme var en bevegelse inspirert av blant annet modernitet, industri og bevegelse. De mest kjente kunstnerne var Marinetti, Boccioni, og Carrà.
Metafysisk maleri og surrealisme
Giorgio de Chirico (1888–1978) var den italienske maleren som grunnla den den metafysiske skole eller metafysiske retning innenfor malerkunsten. Retningen øvde en stor påvirkning på surrealistene.
Klassisk modernisme
På begynnelsen av 1900-tallet gikk italienske skulptører og malere sammen med resten av Vest-Europa i revitaliseringen av en enklere, sprekere og mindre sentimental klassisk tradisjon som både fant sin plass i kirken som i dekorativ og politisk setting. De ledende skulptører var blant annet Libero Andreotti, Arturo Martini, og Giacomo Manzù.
Italiensk «modernisme»
Det upresise begrepet «moderne kunst» eller «modernisme» viser til de kunstverker som ble produsert fram til 1970-tallet. Ledende skulptører i Italia fra etterkrigstiden og fram til 2000 var blant annet: Marino Marini, Emilio Greco, Pino Pascali, Mario Ceroli, Giovanni e Arnaldo Pomodoro, Umberto Mastroianni, Ettore Colla, og andre
Ledende malere i Italia fra etterkrigstiden og fram til 2000 var blant annet Alberto Savinio, Antonio Donghi, Giorgio Morandi, Alberto Magnelli, Felice Casorati, Roberto Melli, Corrado Cagli, Gianfilippo Usellini, Pietro Annigoni, Renato Guttuso, Lucio Fontana, Giovanni Capogrossi, Enrico Accatino, Fausto Pirandello, Afro Basaldella, Alberto Burri, Mimmo Rotella, Franco Nonnis, Domenico Gnoli, Piero Manzoni, Emilio Tadini, Salvatore Provino, og andre.
En viktig kunstbevegelse var Arte povera.
Postmodernistisk kunst i Italia
Postmodernistisk kunst er en meget kontroversiell betegnelse som generelt refererer til en tidsepoke etter at modernismen hadde ebbet ut, og hvor epoker og stiler ikke nødvendigvis er atskilte. Postmodernistiske kunstverker var hybride med referanser i alle retninger i kunsthistorien og hvor ingenting var forbudt, selv såkalt «dårlig kunst» og kitsch. Gode eksempler på italiensk postmodernistisk malere er blant annet Mario Schifano, Sandro Chia, Francesco Clemente, Enzo Cucchi, Giulio Paolini, og andre. Figurative malere er blant annet Gianfranco Ferroni, Carlo Maria Mariani, og andre.
Italiensk samtidskunst
Venezia-biennalen er en samtidsfestival for moderne kunst og arkitektur som avholdes i den italienske byen Venezia og har stor internasjonal anerkjennelse, også for norske kunstnere.
Darcel Yandzi
Darcel Yandzi (født 11. juni 1973) er en fransk judoka.
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der han ble utslått i omspillet.
Nazim Hüseynov
Nazim Hüseynov (født 2. august 1969) er en aserbajdsjansk tidligere judoka. Han representerte SUS i Sommer-OL 1992, der han vant gull.
Bisaltes
Utseende
Middelsstore, stort sett brunlige trebukker, noen er mer kontrastrikt fargede. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet uten tenner på sidene. Dekkvingene er jevnbrede.
Utbredelse
Slekten er utbredt fra Costa Rica i nord til det nordlige Argentina i sør.
Global helse
Global helse er helsen til befolkningen i en global sammenheng; defineres som et fagområde som tilrettelegger samfunnsforholdene, basert på medisinsk og samfunnsvitenskapelig grunnlag, slik at befolkningen kan være ved god helse. Problemer som overskrider landegrensene eller som har en global politisk og økonomisk innvirkning vektlegges ofte. Dermed handler global helse om verdensomspennende forbedring av helse (inkludert mental helse), reduksjon av forskjeller og beskyttelse mot globale trusler som ser bort fra landegrensene. Global helse skal ikke forveksles med internasjonal helse, som er definert som grenen folkehelse med fokus på utviklingsland og bistand fra industriland. Global helse kan måles som en funksjon av forskjellige globale sykdommer og deres utbredelse i verden og hvilken trussel de utgjør.
Den viktigste institusjonen knyttet til global og internasjonal helse er Verdens helseorganisasjon (WHO). Andre viktige byråer som påvirker global helse inkluderer UNICEF og World Food Program. FNs system har også spilt en rolle med tverrsektorielle tiltak for å adressere global helse og dens underliggende sosioøkonomiske determinanter med erklæringen om tusenårsmålene og de nyere målene for bærekraftig utvikling.
Global helse brukes gjerne synonymt med internasjonal helse, men disse må ikke forveksles.
Definisjon
Global helse har flere perspektiver som fokuserer på determinanter og fordeling av helse i internasjonale sammenhenger:
Både individer og organisasjoner som arbeider innen global helse møter ofte mange spørsmål angående etiske og menneskerettigheter. Kritisk undersøkelse av de forskjellige årsakene og begrunnelsene for helseforskjeller er nødvendig for å lykkes med foreslåtte løsninger. Slike spørsmål blir diskutert på de to årlige Global Summits of National Ethics / Bioethics Council med eksperter fra WHO og UNESCO, etter invitasjon fra det tyske etiske rådet.
Verdens helseorganisasjon (WHO)
Hovedinformasjon fra hjemmesiden til Verdens helseorganisasjon:
WHO jobber over hele verden for å fremme helse, holde verden trygg og hjelpe utsatte mennesker. Målet deres er å sikre at en milliard flere mennesker har universiell helsedekning, for å beskytte en milliard flere mennesker mot helsehjelp, og gi ytteligere milliarder mennesker bedre helse og velvære.
For universell helsedekning :
For helsetilstander :
For helse og velvære :
Gjennom deres arbeid tar de for seg :
Tiltak
Tiltak for global helse inkluderer leveår justert for funksjonshemming (DALY), kvalitetsjustert leveår (QALYs) og dødelighetsrate.
DALY er et sammendragstiltak som kombinerer virkningen av sykdom, funksjonshemming og dødelighet ved å måle tiden levd med uførhet og den tapte tiden på grunn av for tidlig dødelighet. Én DALY kan tenkes som et tapt år med «sunt» liv. DALY for en sykdom er summen av leveår på grunn av for tidlig dødelighet og årene som har gått tapt på grunn av uførhet i tilfeller av helsetilstand.
Spedbarns- og barnedødelighet
Hovedartikler: Spedbarnsdødelighet og barnedødelighet
Mahanajim
Stedets navn
Lokaliseringen er første gang nevnt i den hebraiske Bibelen (det gamle testamente) som det sted hvor patriarken Jakob, etter å ha vendt tilbake til sørlige Kanaan fra Padan-aram, hadde en visjon om engler. Da Jakob forsto at stedet var «Guds egen leir», fikk det ham til gi stedet navnet Mahanajim, i betydningen to leirer eller to grupper, for å minnes hendelsen da hans egen leir delte stedet med Gud. Senere i den samme fortellingen er Jakob beveget av frykt for at hans bror nærmer seg med mange menn (og som han har grunn til å frykte), og deler derfor sitt eget følge i to grupper slik at hvis den ene leiren ble angrepet ville den andre slippe unna. Derav fikk byen som ble reist her dette navnet. Dualisme-motivet går for øvrig igjen flere ganger i fortellingen om Jakob, jf. hans andre navn Israel.
Global helse
Spedbarns- og barnedødelighet
Spedbarnsdødelighet og barnedødelighet for barn under 5 år er mer spesifikke enn DALYs eller QALYs når det gjelder helse i de fattigste delene av befolkningen, og er derfor spesielt nyttige når man fokuserer på helse.
Mahanajim
Stedets navn
Navnets etymologi synes å være fra Manana, i betydningen «leir/telt», som kommer fra verbet hana i betydningen «å stå av», «nedgang», «bøye ned», eller «slå leir». Det er benyttet for en dag som er nær å gå mot sin slutt. Mahanajim er også vurdert som et eksempel på folkelig etymologi, og selv om navnet synes å innebære en dualitet, «to av», er endelsen av navnet vurdert som en korrupsjon av en kortere endelse. Stedet var antagelig en helligdom fra meget gammel av, og dette ble siden sammensatt med fortellingen om Jakob og englene. I henhold til den bibelske fortellingen ble byen en levittby, men kritiske bibelforskere mener at stedet alltid har vært assosiert med en helligdom.
Nasjonalmuseet i Damaskus
Nasjonalmuseet i Damaskus (arabisk: المتحف الوطني بدمشق, fransk: Musée national de Damas) er et stort museum sentralt i Damaskus i Syria. Den best kjente del av museet huser en rekonstruksjon av Dura-Europos-synagogen fra det 2. århundre e.Kr.
Global helse
Morbiditet
Morbiditetstiltak inkluderer forekomst, forekomst og kumulativ forekomst, med forekomst som refererer til risikoen for å utvikle en ny helsetilstand innen et spesifikt tidsrom. Selv om det noen ganger er løst uttrykt som antall nye tilfeller i løpet av en periode, uttrykkes sykelighet bedre som en andel eller en rate.
Mahanajim
Bibelske omtaler
I henhold til den bibelsk fortellingen hadde Mahanajim vært den sørlige grensen av Basan fram til erobringen av Kanaan av israelittene, og etter erobringen ble den grensen mellom Makir (den østlige halvstammen til Manasse, sønnesønn av Jakob) og Gilead (senere kjent som Gads stamme). Et forskningsyn vurderer erobringen av Kanaan som en bibelsk myte, og at israelittene var ganske enkelt kanaanitter som hadde gjennomgått en glidende kulturell evolusjon. Implikasjonen her er at Makir var det nye navnet for Basan, og at årsaken for grensen mellom Makir og Gilead ble plassert her, var at her hadde den alltid vært.
I den bibelske fortellingen var byen Mahanajim et befestet sted ved begynnelsen av det forente kongedømme Israel som hadde blitt tilpasset for tjene som en helligdom for betydningsfulle flyktninger. Bibelen hevder at etter at kong Saul døde, etablerte Abner, hærføreren av Sauls hær, sønnen til Saul, Isjbosjet, i Mahanajim som konge av Israel. Mahanajim var også stedet som David flyktet til da hans sønn Absalom gjorde opprør. Ved Mahanajim lot David seg bli underholdt av en mann ved navn Barsillai fra Gilead, og her var det han samlet sine styrker for å bekjempe sin opprørske sønn, og hvor han til sist ble informert om sin seier og sin sønns død.
Global helse
Helsetilstander
Sykdommene og helsemessige forholdene som målrettes av globale helseinitiativer, er noen ganger gruppert under " sykdommer i fattigdom " kontra " sykdommer i velstand ", selv om virkningen av globaliseringen i stadig større grad blir uskarpe linjene mellom de to.
Nasjonalmuseet i Damaskus
Historie
Museet ble grunnlagt i 1919 i Madrasseh al Adiliyeh. Den nåværende (2015) er fra 1936, med tilbygg fra 1956 og 1975.
As Man Made Her
As Man Made Her er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av George Archainbaud.
Global helse
Diarésykdommer
Diaré er den nest vanligste årsaken til barnedødelighet på verdensbasis, og er ansvarlig for 17 % av dødsfallene til barn under fem år. Dårlige sanitærforhold kan øke overføring av bakterier og virus gjennom vann, mat, redskaper, hender og fluer. Dehydrering på grunn av diaré kan behandles effektivt gjennom oral rehydratiseringsterapi med dramatiske reduksjoner i dødeligheten. Viktige ernæringstiltak inkluderer fremme av amming og sinktilskudd. Selv om hygieniske tiltak alene kan være utilstrekkelige for å forebygge rotavirus-diaré, kan det forhindres ved en sikker og potensielt kostnadseffektiv vaksine.
Nasjonalmuseet i Damaskus
Utendørs
Det mest betydningsfulle av utendørsgjenstandene er den originale fasaden til jaktslottet Qasr al-Heer al-Gharbi, som var bygd av den umajjadiske kalifen, i Den syriske ørken utenfor Damaskus. Museumshagen har dusinvis av oldsaker fra de forskjelligste epoker, deriblant statuer, mosaikker, steinporter og en gjengivelse i miniatyr av en noria (eller naura, et vannhjul) fra Hama.
Global helse
Mødrehelse
Hovedartikler: Morshelse
As Man Made Her
Handling
Cclaire Wilson møter den velstående Mason Forbes, og blir hans elskerinne. Men Mason forlater henne kort tid senere, for å heller gifte seg med Grace Hughes. For å ta hevn gifter Grace seg med Harold, Masons yngre bror og de to parene bor deretter sammen under det samme taket.
Global helse
Mødrehelse
Komplikasjoner av graviditet og fødsel er de viktigste dødsårsakene blant kvinner i reproduktiv alder i mange utviklingsland: en kvinne dør av komplikasjoner fra fødsel omtrent hvert minutt. Ifølge Verdens helseorganisasjons 2005 World Health Report, er dårlige morsforhold den fjerde ledende dødsårsaken for kvinner over hele verden, etter HIV / AIDS, malaria og tuberkulose. De fleste dødsfall og skader av mødre kan forhindres, og slike dødsfall er i stor grad blitt utryddet i den utviklede verden. Mål for å forbedre mors helse inkluderer å øke antall leveranser ledsaget av dyktige jordmødre.
Nasjonalmuseet i Damaskus
Innendørs avdelinger
Utstillingene er organisert i fem avdelinger;
As Man Made Her
Handling
Mason blir etter hvert lei av sin nye kone, og ber Claire om å forlate ektemannen sin. Men nå er Claire gravid, og nekter å gå med på planene hans. Claire er en likegyldig mor, og etterlater barnet sitt hos en sykepleier - samtidig som hun selv tilbringer tiden sammen med Mason ved forskjellige sammenkomster og fester.
Nasjonalmuseet i Damaskus
Prehistorisk tid
Rester og skjeletter fra forskjellige steinalderperioder.
Global helse
HIV / AIDS
Hovedartikler: HIV og AIDS
Nasjonalmuseet i Damaskus
Antikkens Syria
Mange eksponater fra gamle funnsteder som for eksempel Ebla. Det viktigste leirsavler med det ugarittiske alfabet; det er verdens eldste gjenstand med et alfabet.
Global helse
HIV / AIDS
HIV / AIDS-epidemien har fremhevet den globale naturen til menneskers helse og velferd, og globaliseringen har gitt opphav til en trend mot å finne felles løsninger på globale helseutfordringer. Det er satt opp mange internasjonale midler i nyere tid for å håndtere globale helseutfordringer som HIV. Siden begynnelsen av epidemien har mer enn 70 millioner mennesker blitt smittet med HIV-viruset og rundt 35 millioner mennesker har dødd av HIV. Globalt levde 36,9 millioner [31,1–43,9 millioner] mennesker med HIV i slutten av 2017. Anslagsvis 0,8 % (0,6-0,9 %) av voksne i alderen 15–49 år over hele verden lever med HIV, selv om belastningen av epidemien fortsetter å variere betydelig mellom land og regioner. Den afrikanske regionen WHO forblir hardest rammet, med nesten én av hver 25 voksne (4,1 %) som lever med HIV og står for nesten to tredjedeler av menneskene som lever med HIV over hele verden. Humant immunsviktvirus (HIV) overføres gjennom ubeskyttet sex, urene nåler, blodoverføringer og fra mor til barn under fødsel eller amming. Globalt spres HIV først og fremst gjennom samleie. Risikoen per eksponering i land med lav inntekt fra kvinne til mann er 0,38 % og mann til kvinne er 0,3 %. Infeksjonen skader immunforsvaret, noe som fører til ervervet immunsvikt syndrom (AIDS) og til slutt, død. Antiretrovirale medisiner forlenger levetiden og forsinker utbruddet av AIDS ved å minimere mengden HIV i kroppen.
Malaria
Hovedartikkel: Malaria
Nasjonalmuseet i Damaskus
Islamsk tid
Fasaden av et islamsk palass er blitt flyttet og gjenoppbygd som museets hovedinngang. Andre deler av palasset inngår i museets øvrige samlinger. Avdelinger har også glass-, metall og mynt-samlinger fra forskjellige perioder. Her er skrifter fra umajjadenes til osmanenes tid. Et tradisjonelt syrisk hjem er gjenskapt i en hall.
Global helse
Malaria
Malaria er en myggbåren smittsom sykdom forårsaket av parasittene til slekten Plasmodium. Symptomer kan være feber, hodepine, frysninger og kvalme. Hvert år er det omtrent 500 millioner tilfeller av malaria over hele verden, oftest blant barn og gravide i utviklingsland. WHOs afrikanske region bærer en uforholdsmessig høy andel av den globale malariabyrden. I 2016 var regionen hjem til 90 % av malariatilfellene og 91 % av dødsfallene i malaria. Bruken av insektmiddelbehandlede sengenett er en kostnadseffektiv måte å redusere dødsfall fra malaria, og det er også hurtig artemisininbasert kombinasjonsbehandling, støttet av periodisk forebyggende terapi i svangerskapet. Internasjonale reisende til endemiske soner anbefales cellegiftbehandling med antimalariamidler som Atovaquone-proguanil, doksysyklin eller meflokin.
Nasjonalmuseet i Damaskus
Islamsk tid
Museet har også en samtidsavdeling.
Global helse
Ernæring
I 2010 var om lag 104 millioner barn undervektige, og underernæring bidrar til omtrent en tredel av barnedødsfall rundt om i verden. (Underernæring er ikke å forveksle med underernæring, som refererer til dårlig andel av matinntaket og kan dermed referere til overvekt. ) Underernæring svekker immunforsvaret, øker hyppigheten, alvorlighetsgraden og varigheten av infeksjoner (inkludert meslinger, lungebetennelse og diaré ). Smitte kan videre bidra til underernæring. Mangel på mikronæringsstoff, for eksempel vitamin A, jern, jod og sink, er vanlige over hele verden og kan svekke intellektuelt potensial, vekst, utvikling og produktivitet for voksne. Inngrep for å forhindre underernæring inkluderer mikronæringsstofftilskudd, forsterkning av grunnleggende matvarer, spredning av kostholdet, hygieniske tiltak for å redusere spredning av infeksjoner og fremme amming.
Vold mot kvinner
Vold mot kvinner har blitt definert som: "fysisk, seksuell og psykologisk vold som forekommer i familien og i det generelle samfunnet, inkludert vold, seksuelle overgrep mot barn, med gift relatert vold, voldtekt, kjønnslemlestelse og annen tradisjonell praksis som er skadelig for kvinner, vold og ikke-spousal vold relatert til utnyttelse, seksuell trakassering og trusler på jobben, i utdanningsinstitusjoner og andre steder, handel med kvinner, tvungen prostitusjon og vold begått eller godtatt av staten. «I tillegg til å forårsake skade, kan vold øke "kvinners langsiktige risiko for en rekke andre helseproblemer, inkludert kroniske smerter, fysisk funksjonshemning, rus- og alkoholmisbruk og depresjon».
Selv om statistikk kan være vanskelig å få tak i så mange saker som ikke rapporteres, anslås det at en av femte kvinner står overfor en form for vold i løpet av hennes levetid, i noen tilfeller som fører til alvorlig skade eller til og med død Risikofaktorer for å være en gjerningsmann inkluderer lav utdanning, tidligere eksponering for mishandling av barn eller å være vitne til vold mellom foreldre, skadelig bruk av alkohol, holdninger som aksepterer vold og ulikhet i kjønn .Likestilling av kvinner har blitt adressert i tusenårsmålene
Kronisk sykdom
Hovedartikkel: Kronisk sykdom
Omtrent 80 % av dødsfallene knyttet til ikke-smittsomme sykdommer forekommer i utviklingsland. For eksempel har urbanisering og aldring ført til økende dårlige helsemessige forhold relatert til ikke-smittsomme sykdommer i India. De raskest voksende årsakene til sykdomsbyrde de siste 26 årene var diabetes (frekvensen økte med 80 %) og iskemisk hjertesykdom (opp 34 %). Over 60 % av dødsfallene, omtrent 6,1 millioner, i 2016 skyldtes NCD-er, opp fra om lag 38 % i 1990. Økninger i flyktning urbanisering, har ført til et økende antall personer som har diagnosen kroniske ikke-kommunikasjonssykdommer.
For eksempel har frekvensen av diabetes type 2, assosiert med overvekt, økt i land som tidligere har vært plaget av sult. I land med lav inntekt forventes antallet personer med diabetes å øke fra 84 millioner til 228 millioner innen 2030. Fedme, en forebyggbar tilstand, er assosiert med mange kroniske sykdommer, inkludert hjerte- og karsykdommer, hjerneslag, visse kreftformer, og luftveissykdom. Rundt 16 % av den globale sykdomsbyrden, målt som DALYs, er blitt stått for av overvekt.
Forsømte tropiske sykdommer
Hovedartikkel: Forsømte tropiske sykdommer
Mer enn en milliard mennesker ble behandlet for minst en forsømt tropisk sykdom i 2015. Forsømte tropiske sykdommer er en mangfoldig gruppe smittsomme sykdommer som er endemiske i tropiske og subtropiske regioner i 149 land, og som primært påvirker lav- og mellominntektsbestander i Afrika, Asia og Latin-Amerika. De er forårsaket av bakterier (Trachoma, spedalskhet), virus (Dengue, Rabies), protosoer (human afrikansk trypanosomiasis, Chagas), og helminths (Schistosomiasis, Onchocerciasis, jordoverførte helminths). Global Burden of Disease studie konkluderte med at forsømte tropiske sykdommer omfattende bidro til om lag 26,06 millioner uførejusterte leveår i 2010, samt betydelige skadelige økonomiske effekter. I 2011 lanserte Verdens helseorganisasjon et 2020-veikart for forsømte tropiske sykdommer, med sikte på kontroll eller eliminering av 10 vanlige sykdommer. The 2012 London-erklæringen bygger på dette initiativet, og oppfordret endemiske land og det internasjonale samfunnet for å bedre tilgangen til rent vann og grunnleggende sanitære forhold, bedre levekår, vektor kontroll, og helseopplysning, å nå 2020-målene. I 2017 siterte en WHO-rapport "enestående fremgang" mot forsømte tropiske sykdommer siden 2007, spesielt på grunn av administrering av medikamenter som ble gitt av farmasøytiske selskaper.
FNs bærekraftige mål
FNs bærekraftsmål er verdens felles arbeidsplan for å utrydde fattigdom, bekjempe ulikhet og stoppe klimaendringene innen 2030. FNs bærekraftsmål består av 17 mål og 169 delmål og skal fungere som en felles global retning for land, næringsliv og sivilsamfunn.
Bærekraftig utvikling handler om å ta vare på behovene til mennesker som lever i dag, uten å ødelegge for den neste generasjonens behov. Disse målene reflekterer tre dimensjoner i bærekraftig utvikling: klima og miljø, økonomi og sosiale forhold.
Kibæk
Kibæk er en by i Vestjylland, i Herning kommune, Region Midtjylland, med 2,707 innbyggere i januar 2019. Rødding ligger ca 15 km sydveast for Herning, og var fram til 1. januar 2007 administrasjonssentrum i Aaskov kommune.
Geografi og klima
Byen ligger ca 40 meter over havet. Gjennomsnittstemperaturen er 7,6°C, med gjennomsnitt i juli og august på 15,5°C som de varmestee månedene og 0,2°C i februar som den kaldeste måneden. Gjennomsnittlig nedbør 824 mm.
Historie
Kibæk er en stasjonsby på Herning-Skjern-banen, og vokste opp fra 1881 av. Mot nordvest har det vokst fram eneboligområder. Før Kommunalreformen i 2007 var byen administrasjonssentrum i tidligere Aaskov kommune, og var sammen med Sønder Felding hovedbyene i denne kommunen.
Rødding i dag
Kibæk har to skoler; Kibæk Skole (folkeskole) og Herning Musikskole. Byen er omgitt av en frodig fauna med lyng, skog og elver. Elvene her fører til Skjern Å og er gytepladser for havørret og skjernålaksen. Ca 5 km øst for Kibæk ligger et 195 ha stort område rundt Hjøllund Bæk som er fredet. Øst for hovedveien (Primærrute 12) ligger et industrisområde med tre- og møbelindustri.
Edelmar Zanol
Edelmar Zanol (født 1. januar 1975) er en brasiliansk judoka.
Han representerte Brasil under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der han ble utslått i omspillet.
Acis and Galatea
Acis and Galatea (HWV 49) er en opera av Georg Friedrich Händel med tekst av John Gay. Verket har iblant beskrevet som en serenata, en masque, en pastoral eller pastoral opera, en "liten opera" (i et brev fra komponisten mens han arbeidet med den) og til og med, feilaktig, et oratorium. Verket var fra begynnelsen tenkt som et maskespill i en akt da det hadde premiere i 1718. Händel gjorde det seinere om det til en "serenata" i tre akter for den italienske operaensemblet han hadde i London i 1732 og tilføyde en rekke sanger som ble flettet med de opprinnelige engelske. Han gjorde seinere om verket til en opera i to akter i 1739.
Sleep In The Grass
«Sleep In The Grass» er en sang skrevet av Lee Hazlewood som ble spilt inn og gitt ut på singel med Ann-Margret og Lee Hazlewood i 1969. Singelen kom på 13.-plass i USA.
Ashes of Hope
Ashes of Hope er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Walter Edwards.
Oleg Maltsev
Han representerte Russland under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der han ble utslått i omspillet.
William Joseph Donovan
William Joseph (Wild Bill) Donovan (født 1. januar 1883, død 8. februar 1959) var en amerikansk soldat, jurist, etterretningsoffiser og diplomat. Donovan er best kjent som leder for Office of Strategic Services (OSS) under andre verdenskrig. Han er også kjent som «amerikansk etterretnings far» og «CIAs far».
Cotyclytus
Utseende
Middelsstore, slanke, brunlige eller svarte trebukker, dekkvingene med hvite eller gule tegninger, noen ganger også med lyse flekker eller streker på pronotum. Antennene er tynne, gjerne rundt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er rundet. Dekkvingene er litt avsmalnende mot spissen. Beina er ganske lange, med klubbeformede lår, særlig på bakbeina.
Levevis
Larvene utvikler seg i hard og tørr, død ved på greiner og stammer av løvtrær. De voksne billene besøker gjerne blomster.
Utbredelse
Slekten er utbredt fra Costa Rica i nord til Argentina i sør.
Gitega
Gitega (også stavet Kitega) er hovedstad i Burundi, og en av landets største byer (nest størst ifølge folketellingen 2008). Gitega ligger midt i landet, på landets sentralslette drøyt 60 km øst for landets tidligere hovedstad Bujumbura.
Gitega var hovedstad i kongedømmet Burundi fram til innførselen av republikk i landet i 1966. I slutten av desember 2018 kunngjorde Burundis president Pierre Nkurunziza at regjeringen ville flytte sine møter til Gitega og at byen ville gjenoppta sin rolle som politisk hovedstad, mens Bujumbura ville fortsette som handelssentrum. Burundis nasjonalforsamling godkjente vedtaket 16. januar 2019, og en representant i nasjonalforsamlingen uttalte at alle statsmakter ville ha flyttet innen 2022.
Bohumil Říha
Bohumil Říha (født 22. februar 1907 i Vysetice, død 15. desember 1987 i Praha) var en tsjekkisk forfatter og forlegger, særlig av barnebøker.
Han var sønn av en landsbysmed, og tok lærerutdanning. Etter å ha arbeidet som sekretær i den tsjekkoslovakiske forfatterforeningen ble han i 1956 direktør i det statlige barnebokforlaget. Han iverksatte et ambisiøst forleggerprogram, og arbeidet også for barnelitteratur på flere fronter, blant annet som medstifter av den nasjonale seksjonen av IBBY.
Algimantas Merkevičius
Algimantas Merkevičius (født 3. januar 1969) er en litauisk judoka.
Vladimir Vernadskij
Vladimir Ivanovitsj Vernadskij (1863–1945) var en russisk, ukrainsk og sovjetisk mineralog og geokjemiker. Han regnes som en av grunnleggerne av geokjemi, biogeokjemi og radiometrisk datering. Mest kjent er han for sitt arbeid fra 1926 om biosfæren (summen av levende organismer på jorden). Begrepet går blant annet ut på at biosfære kan sees som en geologisk kraft som former jorden. Med konseptet om biosfæren ble naturen og jordkloden sett på som et dynamisk geokjemisk system for energi og materie. Dette var en holistisk idé om jorden, i motsetning til et tradisjonelt, mekanistisk, reduksjonistisk syn på naturen.
Algimantas Merkevičius
Han representerte Litauen under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der han ble utslått i omspillet.
Vladimir Vernadskij
Vernadskij var politisk aktiv og arbeidet blant annet for avvikling av tsarregimet. Han var samtidig en åpen kritiker av marxismen. Selv da Josef Stalins utrenskninger var på sitt høydepunkt (den store terroren), var ikke Vernadskij redd for å forsvare dem som kom på kant med styresmaktene. Til tross for dette opplevde han ingen reaksjoner fra myndighetene, noe som trolig skyldtes hans høye posisjon i det vitenskapelige samfunnet. Dessuten var han ikke kjent som noen intrigemaker. Så lenge han utdannet nye vitenskapsfolk til nytte for samfunnet og tilførte landet prestisje innen forskning, så styresmaktene gjennom fingrene med hans avvikende oppfatninger. I 1943 ble han tildelt Stalin-prisen.
Hannah Dreissigacker
Hannah Dreissigacker (født 2. desember 1986) er en amerikansk skiskytter. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste individuelle resultat var nummer 23 på normaldistansen.
Vladimir Vernadskij
Bakgrunn og utdannelse
Vernadskij ble født i St. Petersburg i Russland den. Han var sønn av professor i politisk økonomi Ivan Vernadskij fra Kiev og musikklærer Anna Petrovna Konstantinovna. Han var etterkommer etter zaporizjzjakosakkene på farssiden. Faren arbeidet som professor ved St. Vladimir universitetet i Kiev, før han flyttet til St. Petersburg og fikk en stilling i statsforvaltningen.
Eva Puskarčíková
Eva Puskarčíková (født 3. januar 1991) er en tsjekkisk skiskytter. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste individuelle resultat var nummer 22 på normaldistansen.
Vladimir Vernadskij
Bakgrunn og utdannelse
Vernadskij vokste opp i Ukraina og bodde en kort tid i Kharkiv, den nest største byen i regionen. Da familien flyttet til St. Petersburg, begynte han på skole, og han fikk allerede da interesse for naturvitenskap.
Vernadskij ble uteksaminert fra Statsuniversitetet i St. Petersburg i 1885. I 1886 ble han kurator for universitetets samling av mineraler. På slutten av 1800-tallet var det tradisjon for at russiske universitetsstudenter studerte utenlands ett år eller to. Vernadskij dro først til Napoli for å studere krystallografi hos Arcangelo Scacchi (1810–1893), som var kjent for å være en ledende vitenskapsmann innenfor feltet. Vernadskij oppdaget at Scacchi var blitt dement. Han dro derfor videre til Tyskland for å studere hos Paul Heinrich von Groth (1843–1927), som var professor i mineralogi ved universitetet i München. Groth hadde utviklet flere instrumenter for å undersøke krystaller. Vernadskij tok i bruk Groths utstyr og fikk muligheten til å studere optiske, termiske, elastiske, magnetiske og elektriske egenskaper i krystaller.
Han giftet seg i 1887 med Natalja Jegorovna Staritskaja. De fikk to døtre, Nina og Nyuta, og en sønn, George.
Vernadskij var ateist, men han var interessert i hinduisme og rigveda. Han flyttet fra St. Petersburg til Moskva i 1935, hvor han døde den 6. januar 1945.
Virke
Vernadskijs vitenskapelige og filosofiske karriere strakte seg over mer enn 50 år. I løpet av denne perioden opplevde Russland de største sosiale og politiske omveltninger i sin historie. Han forsket alltid bredt ut fra sitt vitenskapelige og filosofiske synspunkt. Han var godt kjent med datidens forskning innenfor evolusjon, relativistisk fysikk, kjernefysikk og radioaktivitet, og han ønsket å sammenfatte alle disse områdene til en hypotese som bandt sammen alle naturfenomener.
I 1890 ble Vernadskij foreleser i mineralogi og krystallografi ved Det keiserlige universitetet i Moskva, hvor han avla sin doktorgrad som handlet om glidning i krystallinske stoffer i 1897. Fra 1898 fungerte han som professor ved universitetet, hvor han blant annet underviste i mineralogi. Ingen hadde tidligere undervist i dette faget i Russland. I 1909 fikk han interesse for geokjemi. I perioden som professor bygde han opp et av verdens beste laboratorier for mineralogi. I 1911 sa han opp stillingen som professor for å bli forsker ved det russiske vitenskapsakademiet. I 1917 var han en kort tid professor ved Fakultetet for geologi og mineralogi ved Statsuniversitetet i Moskva. Vernadskij hadde et stort talent som gruppeleder og organisator, med et stort kontaktnett og gode evner for å inspirere andre.
Vernadskij var medlem av Det russiske vitenskapsakademi fra 1912. Han var også grunnlegger og første president i det ukrainske vitenskapsakademiet i Kiev i 1918. Dessuten var han grunnlegger av det ukrainske nasjonalbiblioteket og arbeidet tett med Tavrida-universitetet på Krim. Han grunnla det biogeokjemiske laboratoriet ved vitenskapsakademiet i St. Petersburg i 1927 og var dets leder.
Under den røde terroren rundt 1919 ble mange fra middelklassen og medlemmer av det gamle regime tatt til fange eller skutt. For å ikke utsette seg selv og familien for fare, reiste de langt ut på landsbygden og havnet via omveier på Krim. Her fikk han beskjed fra Moskva om at han og familien var ønsket tilbake av bolsjevikene. De ble hentet med et eget tog og kom tilbake til Moskva i mars 1921. I 1922 fikk han og familien tillatelse til å dra til Paris for vitenskapelig arbeid.
Da han var tilbake i hjemlandet noen år senere, motsatte han seg at marxistiske filosofer skulle få innflytelse over forskningspolitikken. Han publiserte dessuten artikler der han ga uttrykk for sin skepsis mot marxismen og forholdet mellom vitenskap og filosofi. Til tross for at mange intellektuelle og vitenskapsfolk ble fengslet under utrenskningene som statslederen Josef Stalin (1878–1953) satte i verk, fikk Vernadskij være i fred. Han ble ansett som en viktig vitenskapsmann som ga nyttige bidrag til nasjonens utvikling.
Politisk aktivitet fram til 1917
I de turbulente årene på slutten av tsartiden var Vernadskij både vitenskapsmann og sterkt engasjert i politikk. Han drev et laboratorium ved Statsuniversitetet i Moskva, til tross for tumultene under 1905-revolusjonen. I årene mellom 1904 og 1907 fikk han knapt utgitt noen vitenskapelige artikler, men skrev istedenfor politiske kommentarer, avisartikler og flygeblader. Han var moralsk indignert over tsarregimets styre, og utviklingen av det russiske samfunnet. Vernadskij og andre medlemmer av intelligentsiaen holdt tsarstyret ansvarlig for at Russland var et underutviklet samfunn. Han var i den innerste sirkel av liberalere som arbeidet for universitetenes selvstendighet, folkeopplysning, landreformer og sivile domstoler.
Vernadskij var med i en gruppe på 20 liberalere og radikalere som i juli 1903 stiftet Foreningen for frigjøring. Målet var fredelig avvikling av tsarregimet. Leiligheten hans ble brukt til møter for illegalt arbeid i flere år. Han var blant grunnleggerne av Det konstitusjonelle demokratiske partiet (Kadettpartiet), og han var medlem av partiets sentralkomite fra 1905 til 1918. Han var også organisator bak en forening for akademikere, som i årene frem mot 1918 organiserte mer enn halvparten av de universitetsansatte. Han ble medlem av statsdumaen (underhuset) rett før februarrevolusjonen i 1917.
Etter oppstarten av den første verdenskrig i 1914 fremsatte han et forslag om etablering av en kommisjon for studier av naturressurser (KEPS), noe som ble vedtatt av det russiske vitenskapsakademiet i februar 1915. Han publiserte Krigen og utviklingen av vitenskap, hvor han fremhevet viktigheten av vitenskap som et bidrag til krigen: «Etter krigen i 1914–1915 er vi nødt til å gjøre kjent og ta i bruk våre naturlige produktivkrefter i vårt land, det vil først og fremst si å gjennomføre vitenskapelige undersøkelser av Russlands natur for etablering av et nettverk av forskningslaboratorier, museer og institusjoner [...] Dette er ikke mindre nødvendig enn behovet for en forbedring av våre sivile og politiske liv, som er så akutt oppfattet av hele landet.»
Etter februarrevolusjonen tjenestegjorde han i flere kommisjoner for landbruk og utdanning i den provisoriske regjeringen, blant annet som assisterende minister for utdanning.
Under den russiske borgerkrigen (1917–1922) samlet han unge intellektuelle som senere grunnla eurasianismen, en bevegelse som vektla Russland som en del av Asia. Han grunnla det biogeokjemiske laboratoriet ved vitenskapsakademiet i St. Petersburg i 1927 og var dets leder.
Revolusjonsårene
Etter at tsarregimet kollapset i 1917, ble Vernadskij ytterligere engasjert i organisasjonslivet, blant annet var han med i flere komiteer for å utvikle landbruket. Få andre var tilgjengelige, og de fleste manglet hans engasjement. Dermed ble det til at han måtte være med på svært mange aktiviteter. I mars 1917 ble han valgt som leder av Fakultetet for mineralogi og geologi ved universitetet i Moskva. Dette var den samme stillingen som han hadde hatt frem til 1911. Etter oktoberrevolusjonen i november 1917 sendte Vernadskij sine referanser til Anatolij Lunatsjarskij (1875–1933), som var bolsjevikenes nyoppnevnte kommissær for utdannelse og forskning. Lunatsjarskij var imidlertid ikke interessert i samarbeid med Vernadskij, som derfor reiste til Poltava i Ukraina for å komme seg unna tumultene under den russiske revolusjonen. Han mottok omtrent på denne tiden en henvendelse fra Kiev, der intelligentsiaen ville ha hjelp til å opprette et vitenskapsakademi.
Vernadskij flyttet med familien til Kiev, og han drev her med egen forskning og med etablering av et vitenskapsakademi. Forholdene var kaotiske med forskjellige styresmakter som kom og gikk. Vernadskij hadde ikke så mye til overs for bolsjevikene, men han var samtidig skeptisk til de hvite, som han mente ikke arbeidet for nasjonens beste. På slutten av 1919 mistet han også troen på kadettpartiet og avsluttet derfor medlemskapet der. I 1920 uttalte han at en leder av det ukrainske vitenskapsakademiet ikke burde tilhøre noen politisk gruppe.
Under den røde terroren våren og sommeren 1919 begynte bolsjevikene å ta kontroll over Kiev. Mange fra middelklassen og medlemmer av det gamle regimet ble tatt til fange, og flere ble skutt og drept. I frykt for sitt liv bestemte Vernadskij seg for å ta med familien til en forskningsstasjon i Starosele ved Dnipro, ikke langt fra byen Vysjhorod. De oppholdt seg der noen måneder, før de reiste videre til Krim. Her underviste han en tid ved universitetet i Simferopol, og da rektoren døde av tyfus i 1920, ble Vernadskij valgt til etterfølger. Han fikk snart beskjed om at bolsjevikene ønsket ham og familien til Moskva.
De ankom Moskva i mars 1921, men dro like etter til Petrograd (det nye navnet på St. Petersburg), der Vernadskij arbeidet ved universitetet. Han ble etter kort tid arrestert av tsjekaen, det hemmelige politiet, som hadde ansvaret for å arrestere «klassefiender». En av hans tidligere studenter, som hadde blitt leder av Sovjetunionens gruveindustri, fikk Vernadskij løslatt etter tre dager. På grunn av den tette kontakten mellom hans tidligere student og den nye statslederen Vladimir Lenin (1870–1924), ble Vernadskij raskt rehabilitert. I 1922 dro han med familien til Paris for å arbeide sammen med kjernefysikeren Marie Curie (1867–1934). Vernadskij hadde før utreisen forsikret myndighetene om at han ville returnere etter Paris-oppholdet og deretter ta en aktiv rolle i oppbyggingen av sovjetisk vitenskap.
I Paris kom Vernadskij inn i et miljø bestående av russiske dissidenter og emigranter. Han begynte å vurdere om han skulle bli i Vesten og så etter muligheter for å etablere seg der, men opplevde at det ikke var lett å få støtte til sin forskning. Fra hjemlandet ble han satt under hardt press for å returnere, og i 1925 ble han lovet en stilling ved vitenskapsakademiet. Dessuten ble han forsikret om at han ville få frihet til å drive forskning, samt midler til å finansiere arbeidet. Siden han var en svært høyt ansett vitenskapsmann i det tidligere Russland, ville en retur gi legitimitet til det nye regimet og lette arbeidet med å få andre til å reise tilbake. Sovjetunionen hadde da stort behov for å få så mange vitenskapsfolk som mulig til å komme tilbake. Landet hadde rundt midten av 1920-årene stor økonomisk fremgang, og det var også en tid med stor entusiasme for vitenskap og fremskrittstro. Våren 1925 reiste han som avtalt tilbake til Sovjetunionen. Kun 50 medlemmer av det tidligere keiserlige vitenskapsakademiet returnerte, og Vernadskij var altså blant disse.
Eid stoppested
Eid stoppested på Rørosbanen (i Tolga kommune) åpnet den 15. februar 1921 og ble nedgradert til holdeplass i 1952. Denne mistet persontrafikken i 1985 og ble nedlagt i 1987.