cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
All You Need Is Cash
«The Four mop-topped scousers»
Humoren og kvaliteten på dokumentaren om de ikke fullt så vellykkede og noe mindre populære The Rutles, ble ikke fullt ut forstått ved lanseringen, ettersom såkalte «mockumentaries» var en helt ny og uvant genre for presse og publikum, men filmen og filmmusikken har bare vokst i anseelse. Høydepunktene i The Beatles’ karriere er på genialt vis blitt gjenskapt ned til den minste detalj, men med de små signifikante avvik som gjør den til filmatisk klassisker. Selv tegnefilmen Yellow Submarine har blitt parodiert i Yellow Submarine Sandwich, der de fire Rutles, som animerte figurer, farer avsted i et mykt lag av ost, skinke og salatblader, trygt anbrakt inne i en baguette.
All You Need Is Cash var den første filmen av denne typen. Den påstås også å ha inspirert Rob Reiner til å lage den suksessfulle kultkomedien This Is Spinal Tap (1984).
«Relive Rutlemania!» Sangene på DVD-en
Selv sangene er så genialt vridd til i komposisjonene og lydbildet at de til tross for å være selvstendige, melodiøse sanger av høy kvalitet ikke er vanskelig å forstå hvilke konkrete Beatleslåter de slekter på:
"Goose-Step Mama" = "Some Other Guy"
"Number One" = "Twist and Shout"
"Baby Let Me Be"
"Hold My Hand" = "I Want To Hold Your Hand"
"Blue Suede Schubert" = "Roll Over Beethoven"
"I Must Be In Love"
"With A Girl Like You" = "If I Fell"
"Between Us"
"Living in Hope" = "Don't let me down" (?)
"It' Looking Good" = "I'm Looking Through You"
"Doubleback Alley" = "Penny Lane"
"Good Times Roll" = "Lucy in the Sky with Diamonds"
"Nevertheless" = "Love you to" og litt "Within You Without You"
"Love Life" = "All You Need Is Love"
"Piggy in the Middle" = "I Am the Walrus"
"Cheese And Onions" = "A Day in the Life"
"Get Up And Go" = "Get Back"
"Let's Be Natural" = "Something"
Tilblivelse
All You Need Is Cash oppsto primært som en rekke sketsjer og påfunn, som hver for seg skulle illustrere ulike sider ved den fiktive og mislykkede supergruppa The Rutles’ historie, og som fulgte tett på kronologien i The Beatles' suksessfulle liv. Den samlende tråden i filmen er sangene til Neil Innes. Han satte seg resolutt ned og skapte 19 sanger til for filmen. Hver og en av dem en nærskyldt pastisj til den enkelte Beatlessang eller en bestemt sjangere. 14 av sangene ble utgitt på et vinylalbum som kom med en meget forseggjort innpakning, mens CD-en inkluderte seks sanger mer som opprinnelig var blitt holdt unna plateutgivelsen.
Lydsporalbumet fikk både gode kritikker og ble en salgssuksess. Den ble også nominert til en Grammy Award som "The Best Comedy Recording of the Year". Orkestreringen og arrangementene til samtlige låter ble skrevet ut av filmkomponisten John Altman.
George Harrison og Michael Palin
Filmen er også kjent for sine mange gjesteopptredener av kjente britiske og amerikanske komikere, inkludert dem med bånd til Monty Python, Saturday Night Live og til Rutland Weekend Television, og fremfor alt George Harrison, som har rollen som TV-reporter, som forsøker å intervjue direktør Eric Manchester (Michael Palin) utenfor hovedkvarteret Rutle Corps, og benekter svinn, mens en strøm av mennesker bærer stjålet gods ut fra kontorbygningen. Scenen refererer til hvordan The Beatles' berømte Apple Boutique måtte gi bort hele kolleksjonen og vareutvalget, og Apple-hovedkvarteret tapte store summer. Intervjuet ender brått ved at også mikrofonen blir stjålet ut av hånden til reporteren.
Andre berømtheter i serien
Filmen har gjesteopptredener fra Python-kompanjong Michael Palin, Gilda Radner, John Belushi, Bill Murray, Dan Aykroyd, Al Franken, komiker Tom Davis, Bianca Jagger, som Dirk McQuicklys kone Martini, og Ronnie Wood som et medlem av Hell's Angels, foruten Mick Jagger og Paul Simon som seg selv.
Også The Beatles presseapparat ble parodiert. Før filmen ble sendt ble det hengt opp plakater i områdene rundt London som fortalte at «The Rutles are Coming», slik det tidligere sto «The Beatles are Coming» for å varsle deres ankomst til stedet.
Påfølgende gjenutgivelser
Showet er blitt gjenutgitt på DVD. Først den originale 66 minutters versjonen inkludert fjernsynsteasere, og senere i "spesialutgave" restaurert i full lengde til en 72 minutters film med ekstra stoff og en kommentar fra Eric Idle. Fullversjonen erstatter et falskt nyhetsinnslag kommentert av Eric Idle med en amerikansk annonsørstemme.
Soundtrackalbumet ble relansert på CD med tilleggsspor fra den originale fjernsynsforestillingen, remixet i stereo ved Neil Innes. Innes, Fataar og Halsey kom sammen igjen i 1996 for å spille inn The Rutles Archaeology, uten deltakelse fra Eric Idle. Idle sto derimot for en oppfølger til filmen, som han titulerte The Rutles 2: Can't Buy Me Lunch (2002).
Mobil
Mobil (fra latin movere, «sette i bevegelse») kan referere til:
Gyulhyeon undergrunnsstasjon
Gyulhyeon undergrunnsstasjon er den nest nordligste stasjonen på linje 1 på Incheons undergrunnsbane.
Utvikling
Området var opprinnelig skogkledd, men det er nå bestemt at en del av området skal legges ut til en ny by i løpet av 2010.
Leiv Prestvik
Leiv Prestvik (født 6. august 1949) er en norsk bassist og sanger. Han er best kjent som Vømmøl Spellmannslags bassist gjennom hele det bandets karriere. I den senere tiden har han fortsatt spilt for Hans Rotmo, blant annet på Ola Uteliggers plate Brølloppet i Kanaan. Vømmøl Spellmannslag
Istid (film)
Handling
Filmen begynner med en varsom ekornrotte kalt Scrat som prøver å finne et gjemmested til sin eikenøtt. Han finner et i snøen, men når han dytter eikenøtten ned begynner overflaten å sprekke. Det blir utløst et snøskred og Scrat unnslipper det så vidt. Han faller ned fjellsiden og blir tråkket ned av en dyreflokk.
Samtidig befinner Sid, et klomsete dovendyr, seg sovende i et tre. Når han våkner, oppdager han at familien hans har dratt for å unnslippe den kommende istiden. Han møter mammuten Manfred eller «Manny» som ikke er så interessert i å slå følge med Sid, men Sid følger etter ham uansett.
Etter en stund finner de en baby som overlevde etter at moren og babyen hoppet utfor en foss og unnslapp en horde sabeltanntigre. Siden moren ikke overlevde fallet, må Sid og Manny ta seg av babyen. De møter etterhvert en sabeltanntiger kalt Diego som er ute etter å rappe babyen fra dem og føre den til sin leder Soto. Soto er ute etter hevn siden han ikke klarte å fakke moren og babyen tidligere og har dermed sendt Diego ut på dette oppdraget.
Diego prøver flere ganger å rappe babyen, men det viser seg at han blir venner med gjengen og bestemmer seg derfor for å bli med dem og forlate gruppa til Soto. Etter mange hendelser treffer Manny og Sid omsider faren til babyen. Diego, som nettopp hadde kjempet mot Soto og gjengen, kommer haltende bak dem fordi han hadde blitt skadet etter kampen. De tar farvel med babyen og overleverer ham deretter til faren.
Oppfølgere
Det har kommet en rekke oppfølgere til filmen fra 2002:
Speyer bispedømme
Speyer bispedømme er et katolsk bispedømme som omfatter de sydlige delene av Rheinland-Pfalz og de østlige delene av Saarland (Saarpfalz-kretsen, tidligere bayersk). Dets biskop er Karl-Heinz Wiesemann. Det bor 616 000 katolikker i bispedømmet, som er underlagt erkebispedømmet Bamberg.
Tang Xianzu
Tang Xianzu (forenklet kinesisk: 汤显祖; tradisjonell kinesisk: 汤显祖; pinyin: Tang Xiǎnzǔ, Wade-Giles: T'ang Hsientsu, født 24. september 1550 i Linchuan i provinsen Jiangxi i Kina, død 29. juli 1616) var en kinesisk dramatiker under Ming-dynastiet.
Speyer bispedømme
Sin nåværende form fikk bispedømmet i 1817, da det ble opprettet innen grensene til den bayerske Rhinkretsen. Bispedømmet Speyer hører imidlertid til de eldste bispedømmer i Tyskland. Allerede i år 346 nevnes en biskop av Speyer første gang.
Tartarsanger
Tartarsanger er en fugl. De legger 3-4 egg i et rede i en busk eller annen vegetasjon. Som de fleste sangere er de insektetere.
Det norske navnet på denne fuglearten var tidligere dvergspottesanger.
Tang Xianzu
Tangs karriere som embedsmann besto hovedsakelig av lavere stillinger. Med hell deltok han i provinsielle eksamen i en alder av 21 år og i den keiserlige eksamen i en alder av 34 år. Han innehadde blant annet stillinger i Nanjing, Zhejiang og Guangdong. Han pensjonerte seg i 1598 og returnerte til hjembyen, der han fokuserte på å skrive.
Hans viktigste verk er Peonpaviljongen (Mǔdān Tíng).
José Enrique Gutiérrez
José Enrique Gutiérrez Cataluña (født 18. juni 1974 i Valencia) er en profesjonell spansk landeveissyklist. Høydepunkter i hans karriere inkluderer andreplass sammenlagt i Giro d'Italia 2006, etappeseier i Vuelta a España 2004 og to etappeseire i Dauphiné Libéré.
Kunståret 1385
Kunståret 1385 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1385.
Dødsfall
1385 in art
Mario Götze
Mario Götze (født 3. juni 1992) er en tysk fotballspiller som spiller for Eintracht Frankfurt.
Han ble verdensmester for Tyskland i 2014 og har vært en av Bundesligaens beste midtbanespillere. Det tyske fotballforbundets tekniske direktør Matthias Sammer kalte ham i 2010 «en av de beste talentene som vi noensinne har hatt».
Felix Götze er broren hans.
Karriere
Götze er et produkt av Dortmunds ungdomsakademi, han kom inn i klubben som åtteåring. Han gjorde sin Bundesliga-debut den 21. november 2009 i en 0–0-kamp mot FSV Mainz 05, Götze kom inn som innbytter for Jakub Błaszczykowski i det 81. minutt. I løpet av 2010/2011-sesongen i Bundesligaen, forfremmet Borussia Dortmund-trener Jürgen Klopp; Mario Götze til førstelaget, siden Shinji Kagawa hadde lidd en skade og ikke var i stand til å spille for resten av sesongen. Götze tok sjansen og var en viktig brikke i veien mot seriegull for Borussia Dortmund. Han scoret seks mål og hadde 15 målgivende.
Den 23. april 2013 bekreftet Dortmund at Götze har signert for Dortmunds tyske rival, Bayern München.
Landslagskarriere
Etter han hadde gått gradene gjennom flere ungdomslag, debuterte Mario Götze for mot, den 17. november 2010, da han kom inn i det 78. minutt i en målløs kamp, der han erstattet hans lagkamerat på Borussia Dortmund Kevin Großkreutz og ble den yngste tyske landslagsspilleren siden Uwe Seeler. Götze og André Schürrle som kom på samtidig, er de to første tyske spillerne som ble født i et gjenforent Tyskland. Mario Götze gjorde sin andre opptreden for landslaget i en vennskapskamp mot Italia den 9. februar 2011.
Götze sitt første mål for Tyskland kom mot Brasil 10. august 2011. 19 år og 68 dager ble han den yngste målscoreren for det tyske landslaget i etterkrigstiden, sammen med Klaus Stürmer som scoret i debuten mot Frankrike den 16. oktober 1954. Götze fikk sin turneringsdebut i fotball EM 2012 etter at han ble byttet inn i kampen mot i kvartfinalen.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Rundballeklemme
Rundballeklemme er et traktorredskap som benyttes til å transportere rundballer innpakket i plast. Det er spesielt utformet for å beskytte plastfilmen som brukes til innpakning, men kan også brukes på rundballer uten innpakning. Det kan monteres på frontlaster eller på trepunktsoppheng bak eller fremme på traktoren. Redskapen kan variere i utforming, men har typisk to armer som klemmes sammen rundt rundballen ved hjelp av en hydraulisk sylinder.
Miles Aldridge
Miles Aldridge (født 1964 i London) er en britisk motefotograf. Han er sønn av Alan Aldridge, som er art director og som designet albumkunst for The Beatles, The Rolling Stones, Cream og the Who.
Aldridge gikk på kunstskole i London og startet som illustratør, men dette var ikke noe han trivdes med så han kjøpte seg et Super 8 kamera. Han begynte å lage små poetiske filmer om blomster og solnedganger. Det var i disse eksperimentene han fant ut at han hadde lyst til å ta bilder, som en forsterket versjon av virkeligheten.
En direktørvenn ga ham lov til å låne redigeringsverktøyene på en lokal produksjonsbedrift for å redigere opptakene sine. Etter en stund ble han oppdaget mens han redigerte filmene og fikk en oppgave fra produksjonsbedriften. Han fikk en sang og skulle komme opp med en idé for en musikkvideo til sangen.
Denne sjansen ledet ham til en jobb som regissør. I en treårsperiode laget han musikkvideoer, og han tok også bilder av kjæresten sin som var en modell som var på vei til å bli kjent. Disse bildene ble oppdaget av British Vouges redaktør og slik ble Aldridge fotograf.
Etter hvert fikk han flere jobber av store magasiner som Vogue, Paris Vogue, amerikanske Vogue, Vogue Italia, The Face, Numero og The New York Times Magazine, samt reklame for YSL, Armani, Longchamp, L'Oréal, Hugo Boss og Paul Smith.
På nettstedet,, har Aldridge laget en liten selvbiografisk film, som er litt utenom det vanlige. Istedenfor standard informasjon om klienter og priser, har han satt inn en bisarr film som nevner hans 16 grunnleggende momenter. Selv om filmen er såpass kort, er dette en film fra hjertet.
Særpreg
Miles beskriver seg selv som veldig detaljbesatt og planlegger alle shootene sine til den minste detalj.
Han har også sagt: Hvis verden var vakker nok, ville jeg knipset bilder på location hele tiden. Men verden er bare ikke laget med skjønnhet som en prioritet. Så jeg foretrekker å gjenoppbygge verden i stedet for å fotografere den ekte.
Aldridges bilder kan være urbane, drømmeaktige og ofte litt spooky. Hans arbeider er blitt beskrevet som surrealistiske, men han er rask til å avvise denne karakteriseringen. Han mener selv at surrealisme ikke er interessant i det hele tatt, fordi han synes slike bilder er kalde og meningsløse hvis de ikke har et snev av virkeligheten. Han sier at arbeidet hans ikke bare handler om en drøm, men en drøm av virkeligheten. Der alt er forsterket, men egentlig bilder fra virkeligheten og i hovedsak moderne.
Miles Aldridge er også veldig kjent for sitt valg av location. Han sier: De to tingene som ødelegger et bilde er dårlig plassering og dårlig lys. Med denne påstanden i tankene, prøver han å få en flott beliggenhet. Han kommer også ofte tilbake til forskjellige tider på døgnet, bare for å se hvordan lyset er. Lyset hjelper ham med å fortelle historien han vil formidle. Enten det er en lykkelig følelse eller en skummel følelse. Han mener man kan ta gode bilder med rå belysning og at det ikke alltid trenger å være en perfekt balanse i lyset. Hvis lyset faller riktig og modellen ser bra ut, skapes stemningen av seg selv.
Aldridge velger alltid å ha hele bildet i fokus, fordi det er slik han oppfatter virkeligheten. Når alt er skarpt, virker det mer ekte for ham.
Miles er interessert i å lage en spesiell stemming i bildet når han bruker farger som et hjelpemiddel. Han synes at svart-hvitt fotograferinger føles litt for vintage. Han er mer opptatt av det moderne.
Utfordringer som fotograf
Miles Aldrige sier at den største utfordringen med å være fotograf er å komme med noe nytt og originalt hele tiden for folk har jo ikke lyst til å se noe han har gjort før. Han liker utfordringene han møter og mangler ikke ideer.
Fremtidsplaner
Fremtidsplanene hans er egentlig bare å bli der han er akkurat nå. Nå jobber han for det amerikanske Vouge og det har åpnet opp mange muligheter for ham. Han føler seg mye modigere og har tatt bilder på steder hvor han aldri ville drømt om å ta bilder. En dag ønsker han å ta alt han har lært og erfart fra stillbilder og bruke det for film.
James Phelps
James Andrew Eric Phelps (født 25. februar 1986 i England) ble født 13 minutter etter sin tvillingbror Oliver Martyn John Phelps. Tvillingbrødrene er best kjent for sine roller som «Fred og Frank Wiltersen», der James hadde rollen som «Fred Wiltersen».
Begge brødrene er 1,91 meter høye og har brunt hår som blir farget oransje til filmene. Begge brødrene har brune øyne. Det gikk et rykte om at brødrene byttet plass på innspillingssettet til en av Harry Potter-filmene en gang, og måtte filme alle scenene på nytt igjen, selv om dette bare var et rykte. De vokste opp i Sutton Coldfield (utenfor Birmingham) i England.
2867 Šteins
2867 Šteins er en liten asteroide i hovedbeltet oppdaget i 1969 av Nikolaj Tsjernykh og oppkalt etter Kārlis Šteins, en latvisk og sovjetisk astronom. Asteroiden ble besøkt av ESAs Rosetta-sonde 5. september 2008.
En studie gjennomført av astronomer ved det europeiske sørobservatorium viste at Šteins er en E-type-asteroide med en diameter på omtrent 4,6 km. En lyskurveanalyse gjennomført av Rosetta viste at Šteins har en rotasjonsperiode på omtrent seks timer, en irregulær form og ingen måner.
Den 5. september 2008 fløy Rosetta-sonden forbin Šteins i en avstand av 800 km og med en relativt lav hastighet på 8,6 km/s. Sonden returnerte detaljerte bilder, og formen til asteroiden kunne fra den rette vinkelen ligne på en diamant. Bildene viste også en rekke kratre, blant de et par større som hadde en diameter på ca. to kilometer.
Kristoff Nasilowski
Kristoff Nasilowski (født 29. mai 1956 i Polen, død 20. juni 2016 i Stavanger ) var en polsk-norsk billedhugger, tegner, medaljør, designer og pedagog.
Nasilowski tok cand. mag. med Master of Arts i kunst og kunsthistorie fra kunstakademiet i Warszawa, Skulpturfakultet. Han avla diplomeksamen med utmerkelse i 1981. Nasilowski arbeidet som førsteamanuensis ved Det humanistiske fakultet ved Universitetet i Stavanger.
Nasilowski hadde en rekke utstillinger og har hatt flere offentlige utsmykkingsoppdrag.
Viksdalen
Viksdalen er en bygd som ligger øst i Sunnfjord kommune i Vestland. Bygden kan deles i fire større krinser, Råheimsdalen, Eldalsdalen, Vikja («Dalen») og Vasstrand. De to dalførene Råheimsdalen og Eldalsdalen møtes i Viksdalsvatnet, dalføret leder herifra videre mot Sande i Sunnfjord som er kommunesenteret i Gaular.
Geografi/Natur
Viksdalen er kjent for sin rike natur med elven Gaula (Gaularvassdraget) og Viksdalsvatnet som et naturlig midtpunkt. Veiforbindelsen over Gaularfjellet mellom Viksdalen og Balestrand er også godt kjent, og vil få status som nasjonal turistvei. Gaularfjellet er også et ettertraktet område for friluftsliv, særlig i vintersesongen.
Eldalsdalen
Dekker dalføret Eldalsdalen fra Gaularfjellet til Eldalsosen.
Råheimsdalen
Dekker dalføret Råheimsdalen fra Haukedalsvatnet (Vikum/Solheim) til Vikja.
Vikja / «Dalen»
Dekker Vikja til Roska (nordsiden av Viksdalsvatnet)
Vasstranda
Dekker området fra Eldalsosen til Hestad (sørsiden av Viksdalsvatnet)
Hestadgrend
Området rundt Hestadfjorden er regnet som en del av Viksdalen. Innbyggerne her sokner til Sande når det gjelder kommunale tjenester som skole og barnehage. Grenden blir derfor ofte ikke regnet som en del av Viksdalen, og spør du noen fra området vil de nok si de hører til Sande. Siden gårdene hører til dalføret tar vi de allikevel med her:
EU-troikaen
EU-troikaen eller Troikaen (The troika) er en ofte brukt samlebetegnelse på Den europeiske sentralbanken (ESB), EU og Det internasjonale pengefondet (IMF), som sammen har ansvaret for å overvåke den økonomiske situasjonen i EU, og gi politiske råd i tilknytning til gjeldskrisen i EU. Troikaen har blant annet betalt ut lån, eller såkalte redningspakker, til Hellas, Portugal og Irland, forutsatt kraftige nedskjæringer i landenes offentlige forbruk. Troikaens krav om sparetiltak i offentlige budsjetter har fått sterk kritikk fra mange, blant annet for å true arbeidernes rettigheter, arbeidsrettslige bestemmelser og sosiale rettigheter.
Geir Solheim
Geir Solheim fra Mo i Rana (født 15. juni 1951, død 13. oktober 2007) var en norsk musiker og gitarist. Han var best kjent som gitarist i Vømmøl Spellmannslag hvor han var med fra starten i 1974 til bandet ble oppløst i 1975 og da bandet ble gjenforent i 1984.
Diskografi
Vømmøl Spellmannslag
Henrik II av Det tysk-romerske rike
Henrik II (tysk Heinrich II), kalt «den hellige» (født 6. mai 973 i Bayern, død 13. juli 1024 i Grona) var siden 1002 konge av Østfrankerriket og fra 1014 keiser av det tysk-romerske rike.
Han var sønn av den bayerske hertug Henrik II og Gisela av Burgund, og var dermed oldebarn av Henrik I av Tyskland. Han ble kronet til keiser av det hellige romerske rike den 14. februar 1014 av pave Benedikt VIII. Han var gift med Kunigunde av Luxemburg.
Thietmar av Merseburg er en av de viktigste kilder til Henrik II og hans tid.
Bjørke
Bjørke er ei bygd innerst i fjordarmen Storfjorden, en gren av Hjørundfjorden, i Volda kommune.
I Storfjorden  har Tussa kraft en kraftstasjon som ble etablert på 1960-tallet. Navnet kommer fra Tyssafossen, som ble lagt i rør. Det ble kalt Tussa fordi i Tyssedal var allerede navnet brukt til en annen kraftutbygging.
Som del av kommunereformen ble Bjørke fra 1.1.2020 overført fra Ørsta til Volda kommune. Til 1964 var Hjørundfjord egen kommune.
Hurst Green (East Sussex)
Hurst Green er en landsby og et verdslig sogn i distriktet Rother i grevskapet East Sussex i England. Stedet ligger ved motorveien (stamvei) A21, halvveis mellom Tunbridge Wells i Kent i nord og Hastings i sør, omkring 20 km i begge retninger. I henhold til folketellingen i 2011 har landsbyen og sognet en befolkning på 1481 innbyggere.
Det er en aktiv kirke i landsbyen: den mursteinsbygde anglikanske sognekirken er viet til Den hellige treenighet. Den tidligere katolske kirken, som var viet til Vår Frue kristnes hjelper, er ikke lenger i bruk og er blitt omgjort til en butikk. Den lokale barneskolen er Hurst Green CE Primary School.
Bilder
<Gallery> File:Hurst Green village sign.JPG|Landsbyskiltet File:Hurst Green village hall in East Sussex.jpg| Landsbyens forsamlingshus File:Old Post Office in Hurst Green.JPG|Det gamle postkontoret ved A21 File:Station Road Hurst Green.JPG|Station Road (A265) </Gallery>
28978 Ixion
28978 Ixion er et større kuiperbelte-objekt med en estimert diameter på rundt 800 kilometer. Det ble oppdaget den 22. mai 2001 av Deep Ecliptic Survey fra Cerro Tololo Inter-American Observatory.
John Georg Ljosdal
John Georg Ljosdal (født 5. juli 1903 på Flå i Birkenes, Aust-Agder, død 25. oktober 1974) var visedikter, novelleforfatter, musiker og sjømann.
Han er mest kjent for å ha skrevet vestlandsgruppa Salhuskvintettens ønskekonsertslager «Gryta hennar mor», innspilt på plate i 1965. I 1933 fikk han på trykk sin første novelle i Arbeidermagasinet. For leserne ble han av Prøysen-venn og redaktør Nils Johan Rud presentert for leserne som «fullblods romani – en skribent utenom den vanlige sort». Samme år fikk han også på trykk novellen «Reisen til Lykkeland» i Omstreifermisjonens blad På Hjemveien.
John Ljosdal, (ofte skrevet Jon Ljosdal) var tater og tilhørte slektene Gripenfeldt, Allting og Lindbom. Hans mor Gunhild Marie, var datter av Rasmus Lindbom. John Georg Ljosdals far Jakob, skal ifølge Eilert Sundts Fantefortegnelse fra 1862, vært Ole Christian Jakobsen fra Skien, «Aarelader, kaldt Ole Blodtapp». Ljosdal ble seks år gammel plassert av norske myndigheter i åtte års isolasjon på Lindøen Opdragelsesanstalt utenfor Stavanger, et sted opprettet av vekkelsespredikant Lars Oftedal, stortingsmann og grunnlegger av Stavanger Aftenblad. 16 år gammel dro han til sjøs, og var fyrbøter på skip som gikk i fart på England, USA og Canada. I 1929 vendte han tilbake til Norge, og vandret i mange år langs veiene mellom Arendal og Stavanger med sitt følge og sin ledsagerske Lisa Fredriksen. Hun var av Flintian-slekt, datter av hans stefar, og også født på gården Flå. Som forfatter brukte Ljosdal stabbestein som skrivebord. Han leverte dikt til Alfred Maurstad og hadde utstrakt brevkontakt med andre norske kunstnere, bl.a. Sigrid Undset og Alf Prøysen.
Ljosdal spilte flatfele, trekkspill og munnspill. I 1971 utga Rune forlag boken Gryta hennar mor med en rekke av hans tekster. Enkelte, som bl.a. «De lappede seil» og «Det nye bedehuset» er også representert i andre visebøker. Sangen «Juledrømmen», med melodi av Valborg Tveite, er innspilt av Stor Johan-folkets sangere Elias Akselsen (Her kommer dine arme små, Via Music 2003) og Veronica Akselsen (Fattige var de som først fikk se, Via Music 2004).
Han døde av hjerneslag i Marnardal (Vest-Agder), mens han leste sitt eget vinnerdikt under er prisutdeling.
23. serierunde i Tippeligaen 2008
23. serierunde i Tippeligaen 2008 startet lørdag 4. oktober klokken 19:00 med Stabæk mot HamKam. Runden fortsatte med fem kamper søndag 5. oktober, fire kamper klokken 18:00 og én kamp 20:00. Runden avsluttet mandag 6. oktober klokken 19:00 med Molde mot Brann.
Sjodalen
Sjodalen er en bred dal som begynner i den østlige delen av Jotunheimen. Dalen har navnet fra elven Sjoa som renner fra Gjende og nedover gjennom Øvre Sjodalsvatnet og Nedre Sjodalsvatnet. Slutten av dalen er mindre vel definert der dalen heter Sjodalen i Vågå kommune og Heidal i Sel kommune.
Dalen har flere overnattingssteder, blant dem Randsverk camping, Hindsæter, Bessheim, Maurvangen og Gjendesheim.
Historie
Dalen var tradisjonelt brukt til sæterdrift om sommeren. Området er unikt med hensyn til størrelsen på sæterene. Dette er delvis på grunn av den ellers sjeldne tradisjonen med vintergardsbruk i området. Istedenfor å sende sommerforet ned til gården tok man isteden med dyrene opp til fjellet. Dette var mulig siden det var relativt lite snø i området.
I dag er det fortsatt sæterdrift, men den største aktiviteten er rundt turisme. Sjodalen er en hovedvei for reisende på vei til Jotunheimen.
Den mest kjente severdigheten er Ridderspranget der ridderen fra Valdres hoppet over elven Sjoa med bruden han hadde kidnappet fra Sandbu-ridderen i Vågå.
Geografi
I bunnen av dalen og dalsidene er landskapet dominert av furu, og dette er den høyestliggende furuskogen i Norge. Over furuskogen er det en 150 meter bred bjerkesone før tregrensen.
Elven Sjoa er et populært område for fiske, rafting og elvepadling.
Vest-Europa
Vest-Europa er en region som utgjør den vestlige delen av kontinentet Europa. Begrepet kan defineres geografisk, kulturelt eller geopolitisk.
Bakgrunn i antikken og middelalderen
Før den romerske erobringen hadde en stor del av Vest-Europa blitt en del av La Tène-kulturen. Etterhvert som Romerriket ekspanderte oppstod et skille mellom de hovedsakelig gresktalende østlige provinsene, som hadde utgjort den høyt urbaniserte klassiske greske sivilisasjonen, og de vestlige provinsene, som i hovedsak overtok latinsk språk. Denne kulturelle og språklige delingen ble styrket av den senere politiske delingen av Romerriket i Vestromerriket og Østromerriket.
Axel Holst
Holst tok medisinsk embedseksamen (1884) og ble dr.med. med en avhandling om streptokokker (1892), begge ved Det Kongelige Frederiks Universitet. Ved samme lærested var han professor i medisin (1893–1930), og ledet institt for hygiene og bakteriologi. Han var rektor 1919-21 og var president i Den norske lægeforening (1898-99, 1902-03).
Vest-Europa
Bakgrunn i antikken og middelalderen
I senantikken og middelalderen ble delingen i øst og vest ytterligere styrket gjennom flere hendelser og utviklingstrekk. Vestromerriket kollapset, noe som innledet den tidlige middelalderen i Vest-Europa. Østromerriket, etterhvert bedre kjent som Det bysantinske riket eller Bysants, overlevde og eksisterte i ytterligere et årtusen. Fremveksten av karolingerriket i vest og delingen av kristendommen i det katolske vest og det ortodokse øst i Det store skisma bidro ytterligere til det kulturelle og religiøse skillet mellom Vest- og Øst-Europa.
Moderne definisjoner
I moderne tid har Vest-Europa blitt definert på ulike måter. I en geografisk og kulturell forstand blir alltid De britiske øyer, Frankrike, Monaco, Benelux-landene, Sveits og de vestlige delene av dagens Tyskland regnet som del av Vest-Europa. Den iberiske halvøy blir eventuelt regnet med som Sørvest-Europa, men ofte blir denne halvøya i dag heller regnet til Sør-Europa sammen med Italia og Hellas. Den vestlige delen av Nord-Europa kan også inngå i definisjoner av Vest-Europa. Vest-Europa avgrenses i moderne tid geografisk og kulturelt som oftest mot Sentral-Europa og/eller Øst-Europa.
Axel Holst
Holst var sønnesønn av stadsfysikus og professor i hygiene, Frederik Holst, og bror til dr.phil. Clara Holst.
Vest-Europa
Moderne definisjoner
Den geopolitiske betydningen med bakgrunn i den kalde krigens inndeling er fremdeles den mest fremtredende oppfatningen av Vest-Europa, men geografiske og kulturelle forhold er blitt viktigere enn ideologi og styresett i dagens bruk av begrepet.
Kanagawa (prefektur)
Kanagawa (神奈川県–; Kanagawa-ken) er et geografisk område og politisk prefektur i Kantōregionen på Honshu i Japan. Hovedstaden er Yokohama. Havnen i Yokosuka, som ligger ved munningen av Tokyoviken, er hovedkvarteret til den amerikanske 7. flåte.
Geografi
Kanagawa er et relativt lite prefektur, mellom Tokyo i nord, Fuji-san i nordvest, og Stillehavet og Tokyobukta i sør og øst. De største byene ligger i det flate området øst i prefekturet, mens det i vest er fjellandskap. Elven Tama danner store deler av grensen mellom Kanagawa og Tokyo. Sagami renner gjennom selve Kanagawa.
Byer
Det er 19 byer i Kanagawa-prefekturet:
Agrippina den yngre
Agrippina den yngre (født 5. november 15 e.Kr. i Oppido ubiorum, død 17. mars 59) var datter av Germanicus og Agrippina den eldre og niese av Claudius og hans andre hustru.
Bakgrunn
Agrippina ble født i den byen som senere fikk navn etter henne, Colonia Claudia Ara Agrippinensium, kort: Colonia Agrippina (Köln). Hennes far Germanicus var stasjonert der som øverstkommanderende for de legioner som kjempet i Germania.
Ved maktens føtter
Hun var først gift med Gnaeus Domitius Ahenobarbus, som hun hadde sønnen Lucius Domitius Ahenobarbus med (han som ble keiser Nero), og senere Passienus Crispus, som skal ha tatt livet av for en stor arv. Som sine søstre hadde hun et forhold til sin bror Caligula. Gjennom snedige manøvrer lyktes hun å få sin onkel, keiser Claudius til å gifte seg med henne i 49 og utnevne sønnen Nero til sin etterfølger. Hun skal ha forgiftet Claudius i 54 slik at Nero kunne overta makten.
Hun hadde håpet å få styre riket sammen med Nero, og de første årene utøvet hun faktisk innflytelse på Neros regjeringsarbeid. Innflytelsen avtok kraftig over tid. Hun forsøkte så å få Claudius' sønn Britannicus som keiser, med det resultat at Nero lot han myrde. I år 59 lot Nero også sin mor drepe. Denne ugjerningen ble frem til begynnelsen av 1900-tallet sett på som utslag av en egenartet galskap som fremtrer hos enkelte mektige, cæsarisk galskap. Dette skulle være en spesiell form for hybris, stormannsgalskap og paranoia, som skal ha kjennetegnet enkelte romerske keisere. Senere er det fremkommet andre måter å se det på: Uttrykket betegner da ikke så meget en medisinsk tilstand, men snarere et knippe kjennetegn på en monark som er uegnet til sine høye oppgaver.
Oliver Phelps
Oliver Martyn John Phelps (født 25. februar 1986 i England) ble født 13 minutter før sin tvillingbror James Andrew Eric Phelps. Tvillingbrødrene er best kjent for sine roller som «Fred og Frank Wiltersen», der Oliver hadde rollen som «Frank Wiltersen».
Begge brødrene er 1,91 m høye og har brunt hår som blir farget oransje til filmene. Brødrene byttet plass på innspillingssettet til en av Harry Potter-filmene en gang, men ble oppdaget og måtte filme alle scenene om igjen. De vokste opp i Sutton Coldfield (utenfor Birmingham) i England. Brødrene gikk på Terry Arhtur School, der det fortelles at de pleide å bytte navn og klasserom, og lot som om Oliver var James og James var Oliver, uten at lærerne fant det ut.
Oliver hater rotter, og mislikte sterkt å måtte spille sammen med en i Harry Potter og Fangen fra Azkaban.
Mestersanger
Mestersanger (Sylvia crassirostris) er en trekkfugl i sangerfamilien (Sylviidae). Arten inngår i slekten Sylvia, som ellers teller 30 arter. Arten hekker langs den nordlige bredden av Middelhavet, fra Italia og østover til Sentral-Asia, mens den overvintrer i Nordøst-Afrika, sørøst på den arabiske halvøy og østover til det indiske kontinentet.
Dante (andre betydninger)
Dante kan sikte til
Betania
Betania (gresk: Βηθανία, syriansk: ܒܝܬ ܥܢܝܐ Bēṯ ʿAnyā) eller som lokalt kjent som Al-Eizariya eller al-Azariya (arabisk: العيزرية, «[stedet] til Lasarus») er en palestinsk by på Vestbredden nær Jerusalem, som svarer til den mer kjente av de to Betania som nevnes et dusin steder i Det nye testamente. Når Lasarus inngår i det nåtidige arabiske navnet, skyldes det at Jesus oppvakte Lasarus fra de døde i Betania (Joh. 11). Graven der det skjedde, som har vært tradisjonelt kjent i uminnelige tider, er et pilegrimsmål.
Byen ligger på sørøsthellingen av Oljeberget. I følge Palestinsk statistisk sentralbyrå er den med sine 21.175 innbyggere (2017) den nest største byen i guvernementet Jerusalem (da er ikke Øst-Jerusalem medregnet), og skjønt ikke-annektert, er den under israelsk kontroll. Ettersom den for det meste er del av Area C, er den kontrollert av israelsk militær, og ikke av Den palestinske selvstyremyndighet.
Betania i Bibelen
Betania navn på to små landsbyer som nevnes i Johannesevangeliet i Bibelen:
Betania der Lasarus, Marta og Maria bodde
På grunn av at landsbyen var et av de stedene Jesus Kristus ofte besøkte, er navnet Betania mye brukt som navn på kristne menigheter.
Det antas at denne Betania er identisk med den moderne palestinske byen al-Eizariya. Om navn og identifikasjon skrev Edward Robinson i 1841: ''«The Arab name of the village is el-'Azirlyeh, from el-'Azir, the Arabic form of Lazarus. The name Bethany is unknown among the native inhabitants. Yet there is no reason to question the identity of the place.»''
Betania, Jesu dåpssted
I Johannesevangeliets 1. kapittel, vers 48, nevnes Betania hinsides Jordanelven. Det var ved den at Johannes Døperen døpte. Jesus var der også senere, i følge Joh 10,40.
Dette stedet kan i nyere tid ikke identifiseres.
Korsfarertiden
Korsfarerne kalte al-Eizariya ved dets bibelske navn Betania. I 1138 kjøpte kong Fulk av Jerusalem og dronning Melisende av Jerusalem landsbyen fra Det latinske patriarkat Jerusalem ved å bytte det med land nær Hebron. Dronningen grunnla en stort benediktinerinne kloster dedisert til Maria av Betania og Marta nær Lasarus' grav. Melisendes søster Ioveta, som er kjent med tilføyelsen «av Betania», var en av dets første abbedisser. Dronning Melisende døde i dette nonneklosteret i 1163; hennes stedatter, Sibylla av Anjou, døde også her, i 1165. Melisendes datterdatter Sibylla, som også skulle bli dronning av Jerusalem, ble oppfostret i abbediet. Etter Jerusalems fall i 1187 dro klosterets nonnner i eksil. Så synes det som om landsbyen snart etter var blitt forlatt. Skjønt en besøker i 1347 nevnte at gresk-ortodokse munker hadde tilsyn med gravkapellet.
Yaqut al-Hamawi (død 1229) beskriver den som ''«en landsby nær Jerusalem. Her er Al Azars (Lasarus') grav, han som Isa (Jesus) kalte tilbake til livet etter at han hadde vært død»''.
Mamelukkenes tid
I 1480-årene, under Mamelukksultanatets tid, besøkte og beskrev Felix Fabri landsbyen og forskjellige steder rundt om, blant annet Maria Magdalenas «hus og lagerhus», Martas hus, kirken ved Lasarus' grav, og Simon den spedalskes hus. Han beskrev landsbyen som «vel befolket», og sa at innbyggerne var sarasenere.
Ottomanernes tid
I 1517 ble landsbyen likesom det øvrige Palestina del av Det osmanske rike. I skattelister fra 1596 nevnes den som 'Ayzariyya, beliggende i nahiya Jabal Quds i liwa Al-Quds. Her var det 67 husholdninger, alle muslimske. De ble skattet for hvete, bygg, vinmarker og frukttrær, leilighetsinntekter, geiter og bikuber; fra 14.000 akçe.
Ottomanerne bygde al-Uzair-moskéen som altså har sitt navn fra Lasarus, som æres både av kristne og muslimer. I hundre år etter at den stos ferdig ble kristne invitert for å be i den, men denne bruk ble misbilliget av europeiske kirkelige myndigheter som foretrakk av de troende av de to religioner var tydelig adskilte i slike sammenhenger.
I 1838, besøkte Edward Robinson stedet, som han beskrev som en fattig landsby med rundt 20 familier. Han noterte den som en muslimsk landsby, beliggende i regionen el-Wadiyeh øst for Jerusalem.
I 1870, besøkte den franske reisende Victor Guérin landsbyen. Albert Socin fant i en ottomansk liste fra omtrent samme år at landsbyen hadde en befolkning på 113, i 36 hus. Denne tellingen gjaldt bare mennene. Martin Hartmann fant i 1883 at landsbyen hadde 35 hus.
I 1883 beskrev PEFs Survey of Western Palestine landsbyen (kalt El Aziriyeh), som liggende på en åsside, med en ravine i øst. Husene var av stein. Landsbyen var dominert av en begning fra korsfarertiden. En moské med hvit kuppel var bygd over det tradisjonelle sted for Lasarus' grav. En mindre moské, dedisert til en Sheik Ahmed, var sør for landsbyen.
Rundt 1890 begynte Khalil Aburish, hvis forfedre var blitt offisielt gjort til «voktere av Lasarus' hellige hvilested», å promotere al-Eizariya som mål for turister eller pilegrimmer. I 1896 var folketallet i El-'azarije anslått til rundt 315 personer.
Tidlig på 1900-tallet talte besøkende 40 familiehjem i landsbyen. I 1917 hadde den rundt 400 innbyggere.
Det britiske Palestinamandatats tid
I folketellingen i 1922 hadde landsbyen 506 muslimer og 9 kristne, hvorav 2 av de kristne var ortodokse og 7 var katolikker. I 1931-tellingen var det steget til 726 personer - 715 muslimer og 11 kristne, i 152 hus. Dette var medregnet medlemmer av et gresk kloster.
I landsbystatistikken av 1945 var folketallet på 1.060; 1.040 muslimer og 20 kristne, med landareal på 11.179 dunam. Derav var 43 plantasjer og irrigert land, 3.359 for korn, og 102 dunam for bebyggelse.
Jordansk tid
Under den arabisk-israelske krig i 1948 og fra 1948 til 1967 var byen kontrollert av Jordan. I 1961 var folketallet på 3.308.
Siden 1967
Side seksdagerskrigen i 1967 har Betania vært okkupert av Israel. Land østenfor ble erklært som avstengt militært område, noe som avskar byens bønder fra sine linse- og hveteavlinger på høydedraget der senere den store israelske bosetningen Ma'ale Adummim ble etablert.
Byen ble mer og mer overbefolket grunnet rask befolkningsvekst og manglende byplanlegging. Meget landbruksland er blitt konfiskert eller ødelagt ved israelsk nedhugging; der ble det dyrket fiken, mandler, oliven og johannesbrødtre. Annet er blitt absorbert ved den ekspanderende utbyggingen av Al-Eizariya.
Etter Oslo II-avtalen ble 87,3% av Al-Eizariya klassifisert som Area C og de resterende 12,7% som Area B. Israel har konfiskert fra Al-Eizariya for å bygge to israelske bosetninger:
Mange av de tidligere innbyggere flyttet til Jordan, USA, og arabiske land ved Persiagulfen. Eiendomsspekulasjon og åpningen av mange bankfilialer ledsaget en kort tid forventninger om at den palestinske selvstyremyndigheten ville etablere regjeringssete i Øst-Jerusalem. I 2000 innehadde en firedel av befolkningen, da 16.000, israelske identifikasjonsdokumenter.
I 2004 ble Israels sikkerhetsbarriere bygget tvers over Betanias hovedgate, noe som begrenset næringslivet til et felt langs veien.
Arkeologi
Arkeologiske utgravninger mellom 1949 og 1953, ledet av fader Father Sylvester J. Saller for Kustodiet for Det hellige land, avdekket detaljer fra de tidlige kristne gudstjenestesteder nær graven. Fire lag av kirker ble oppdaget øst av Lasarus' grav; den nederste og eldste fra 300- eller 400-tallet. Hulegraver og rester av hus, vinpresser, cisterner og siloer ble også avdekket. Funn av potteksår kunne dateres til persisk og hellenistisk tid. Det pågår utgravninger i et felt rett bak Martas og Marias hus.
Skolest
Skolest (Coryphaenoides rupestris) er en dypvannsfisk i torskefamilien. Den lever på 400-1200 meters dyp, og kan bli 60-70 år gammel. Det lange livsløpet gjør at fiske rammer bestanden hardt. Fisken er kandidat for rødlista for utryddingstruete dyr.
Telemark
Telemark er et tradisjonelt landskap på Østlandet i Norge og et fylke, som fra 2022 er under gjenopprettelse. Fylket ble slått sammen med Vestfold til Vestfold og Telemark fylke i 2020, men Stortinget vedtok i 2022 å oppløse det sammenslåtte fylket og gjenopprette Telemark som eget fylke. Telemark er også valgkrets ved stortingsvalg og lagsogn.
Det moderne Telemark ble en geografisk enhet på 1200-tallet under navnet Skiensysla, som senere ble videreført som Bratsberg len, Bratsberg amt og Telemark fylke; Bratsberg var fra slutten av 1500-tallet et eget hovedlen og kan dermed også forstås som en egen riksdel. Navnet Telemark kommer av norrønt Þilamǫrk, navngitt etter folkegruppen Þilir som levde i Øvre Telemark i folkevandringstiden og vikingtiden. Fra slutten av 1500-tallet ble navnet Telemark tatt i bruk om administrative og kirkelige enheter som omfattet det meste av og tidvis hele Bratsberg amt. Bratsberg amt endret navn til Telemark fylke i 1919. I 2020 ble Telemark fylke mot sin vilje slått sammen med Vestfold til den nye regionen Vestfold og Telemark. Telemark utgjør drøyt 87 % av det nye fylket i areal. Etter vedtak i Vestfold og Telemark fylkesting den 15. februar, er det ventet at fylket etableres som eget fylke igjen fra 1. januar 2024.
Telemark strekker seg fra Skagerrak til Hardangervidda. Geografisk, topografisk, kulturhistorisk og språklig danner Telemark en overgang mellom Østlandet, Sørlandet og Vestlandet, og er kjennetegnet av stor naturgeografisk og kulturell variasjon. De indre delene, Øvre Telemark, består av fjell, daler og innsjøer, har tradisjonelt ingen byer og var tradisjonelt kjennetegnet av et relativt egalitært bondesamfunn. De flatere områdene ved kysten var tradisjonelt kjennetegnet av sjøfart og handel, var Norges viktigste industriregion siden 1500-tallet og Telemarks viktigste by Skien var fra 1500-tallet en av Norges største byer. Hovedskillemerkene mellom østnorske og vestnorske dialekter går gjennom Telemark, og talemålet i Telemark er svært varierende, fra standard østnorsk til dialekter som ligger nær opp til konservativ nynorsk i deler av Øvre Telemark. Øvre Telemark har flere kulturminner fra middelalderen enn noen annen region i Norge. Telemark har vært sentral i norsk folkemusikk, bunadbevegelsen og fremveksten av moderne skisport, og har gitt navn til skisporten Telemarkskjøring.
Administrativ historie
Navnet Telemark kommer av norrønt Þilamǫrk, Þelamǫrk eller Þelamørk, et navn som igjen er sammensatt av Þilir, folkegruppen som levde i det området som tilsvarer dagens Øvre Telemark i folkevandringstiden og vikingtiden, og ordet mǫrk som betyr mark eller skog. Navnet Telemark var fra folkevandrings- eller vikingtiden til tidlig moderne tid bare knyttet til det som senere ble kalt Øvre Telemark. Bygdene nedenfor Telemark ble opprinnelig kalt Grenland, mens kyststripen ble kalt Grenmar og Vestmar. Fra høymiddelalderen til 2020 dannet disse landskapene en administrativ enhet i Norge som syssel, len, hovedlen, amt og fylke under forskjellige navn.
Det historiske Grenafylke lå nedenfor Telemark og omfattet Grenland, distriktet omkring Norsjø og kystområdene Grenmar og Vestmar. Fra omkring 1160 ble Grenafylke videreført som Skiensysla, som bestod av to deler, Tiendetaket (Grenland) og Skattlandet (det egentlige Telemark), som da hadde blitt en del av sysla. Skiensysla ble videreført som Bratsberg len fra senmiddelalderen til 1662, deretter som Bratsberg amt (1662–1919) og Telemark fylke (1919–2020).
Cuyahoga Valley nasjonalpark
Cuyahoga Valley nasjonalpark er en nasjonalpark i delstaten Ohio, USA. Parken ble etablert 21. oktober 2000, og er på 133 km². De viktigste naturattraksjonene i nasjonalparken er landskapet langs Cuyahoga-elva mellom Akron og Cleveland nordøst i delstaten Ohio i USA.
Telemark
Administrativ historie
Telemark fikk fra 1591 gradvis en bredere betydning enn bare Øvre Telemark gjennom at navnet ble tatt i bruk om ulike administrative og kirkelige enheter med navnet Nedre Telemark(en) i Grenland, dvs. de senere kommunene Bø, Sauherad, Notodden, Nome, Drangedal og vestre Skien, som hadde utgjort skipreidene Lindheim og Volufors (Ulefoss). Fra 1600-tallet av lå det meste av Bratsberg amt, unntatt Bamble, i fogderier, sorenskriverier og prostier med Telemark i navnet. Fra 1600-tallet begynte derfor Telemark(en) å bli etablert som et navn som kunne omfatte hele eller det meste av amtet, hvertfall i administrativt henseende.
Cuyahoga Valley nasjonalpark
Parken er den eneste nasjonalparken i Ohio. Cuyahoga betyr «krokete elv» på Mohawk-språket. Den ble opprinnelig opprettet som et «US National Recreational Area» 27. desember 1974, og gjort om til nasjonalpark av Kongressen 11. oktober 2000.
Telemark
Administrativ historie
Bratsberg var på 1500-tallet et underlen under Akershus len, men fra utgangen av 1500-tallet ble Bratsberg et eget hovedlen. Ved amtsinndelingen i 1671 ble Bratsberg underlagt Christiansand stiftamt, og i 1687 ble amtet underlagt Akershus stiftamt. På 1500-tallet bestod Bratsberg len av to fogderier, det store Telemarken fogderi og det vesentlig mindre Bamble fogderi. Geistlig var Bratsberg delt i Øvre Telemark prosti, Nedre Telemark prosti og Bamble prosti, som siden reformasjonen hørte til Oslo stift; 1631 ble Øvre Telemark en del av Stavanger stift og fra 1682 en del av Christianssand stift. Bamble fogderi tilhørte en kortere tid (1680–1684) Nedenes amt før det igjen ble en del av Bratsberg; Bamble fogderi ble i 1693 innlemmet i Telemarken fogderi, som dermed utgjorde hele Bratsberg amt. I 1745 ble fogderiet delt i Øvre Telemarken fogderi og Nedre Telemarken og Bamble fogderi; Nedre Telemarken omfattet da Skiensfjorden/Grenland og Midt-Telemark. Bratsberg var inndelt i sorenskriveriene Bamble, Nedre Telemark, Øvre Telemark østfjelske og Øvre Telemark vestfjelske, og hele amtet tilhørte Skien lagdømme; i 1797 ble fogderiene Nedre Telemark og Bamble underlagt Akershus stiftsoverett og Øvre Telemark underlagt Christianssand stiftsoverrett.