cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marianne Andreassen
Andreassen er cand.oecon. fra Universitetet i Oslo. Fra 1991 til 1999 hadde hun ulike politiske rådgiverstillinger. Fra 1993 til 1997 var hun statssekretær for Arbeiderpartiet, for to handelsministere og to finansminstre. Hun ble deretter seniorøkonom Gjensidige NOR før hun i 2000 ble konserndirektør i Sparebank 1, en stilling hun hadde frem til 2004. I 2004 ble hun oppnevnt av Kjell Magne Bondeviks andre regjering som den første direktøren i Senter for statlig økonomistyring.
Fra november 2012 til mai 2018 var hun administrerende direktør i Statens lånekasse for utdanning.
Andreassen tiltrådte som Stortingets direktør 2. mai 2018.
Det vakte en viss oppsikt da Andreassen i november 2021 opplyste at Stortinget hadde satt i gang granskinger knyttet til bostøtteordningen i Stortinget, men at en ikke skulle granske enkeltsaker tilbake i tid. Senere gikk presidentskapet ut og forsikret om at også enkeltsaker skulle granskes. Stortingspresident Eva Kristin Hansen trakk seg som stortingspreisdent 18. novmber 2021. I forbindelse med diskusjonen om stortingspresident Eva Kristin Hansens bostøtte viste Andreassen til at reglene om pendlerbolig hadde vært krystallklare siden 2006 og at stortingspresidenten brøt reglene da hun tok imot gratis pendlerbolig fra Stortinget.
I juni 2022 gikk Andreassen av som stortingsdirektør som følge av at Datatilsynet ila Stortinget et overtredelsesgebyr for mangelfull IT-sikkerhet.
Çamlıhemşin
Çamlıhemşin er en by med 5 998 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Rize. Den ligger nordøst for İkizdere, sør for Ardeşen, sørøst for Çayeli, sørvest for Fındıklı og øst for Hemşin.
Yobe
Yobe er en av Nigerias 36 delstater. Den ligger nordøst i landet og grenser til Niger i nord. Delstaten ble opprettet i 1991, tidligere var den en del delstaten Borno. Byen Damaturu er administrasjonssenter i delstaten.
Jeannette Platou
Jeannette Platou er en norsk journalist og programleder. Hun er programleder for Arena på NRK P2. På NRK TV har hun blant annet vært programleder for Brennpunkt, kulturprogrammet Safari, Forbrukerinspektørene (FBI) og tre sesonger med Sommeråpent sammen med først Dan Børge Akerø og senere Kåre Magnus Bergh og Nicolay Ramm. Hun har gitt ut barneboka Pingis og Drømmedagen (Omnipax forlag).
Jeannette Platou jobbet som filmjournalist med base i London, Stockholm og New York før hun begynte i NRK.
Platou har en Bsc(econ) International Relations fra London School of Economics og en M.Sc. Journalism fra Columbia University.
Frantz Christoffer Grabow
Frantz Christoffer von Grabow (1696–1770) var en dansk-norsk offiser.
Han var sønn av offiseren Rudolph Günter Grabow (d. 1716) og valgte den militære løpebane. Fra 1751 til 1760 var han garnisonert i Sønderborg i Danmark, og fra 22. oktober samme år var han kommandant på Akershus festning i Norge. I 1761 ble han forfremmet til generalmajor, men tok avskjed i 1764. Hans segl finnes i Rigsarkivets seglsamling.
Han hadde i 1736 fått tillatelse til å ekte Helle Margrethe Rantzau (d. 1771). Etter av Grabow trakk seg tilbake fra det militære slo paret seg ned i Fredericia i Jylland, hvor de kjøpte en stor bygård. Ekteparets bolig der bugnet over med kostbart innbo, mengder av porselen importert fra både Kina og Japan, og en rekke malerier, deriblant malte kongebilder i forgyldte rammer.
Ekverne
Ekvere (latin: Aequi; gammelgresk: Αἴκουοι og Αἴκοι) var en italisk stamme som bebodde dalstrøk langs elven Anio, i Appenninenes høyland (Tolenus, Himella og øvre Anio), øst for Roma by. Ekverne bredte seg utover ned mot lavlandet i Latium på 500-tallet, og begynte å komme i konflikt med befolkningen der, tidvis alliert med volskerne. De hadde som rykte å være tøffe krigere, og kontrollerte Albanerfjellene frem til 431 f.Kr. Til slutt ble de underlagt Roma i 304 f.Kr., og snart romanisert.
Språk
Ekverne skal ha talt ekvisk, et språk som kun overlever gjennom to inskripsjoner. Det eneste som har blitt klart å tyde fra dette er at språket var italisk. Alle andre inskripsjoner fra området er fra latinske bosettere, og følgelig på latin.
Historie
Ifølge Strabon eksisterte ekverne da Roma ble grunnlagt. De blir først nevnt av Livius som et eldgammelt folk hvorfra romerne hentet sine riter forbundet med krigserklæringer. Livius nevner også at Romas siste konge, Tarquinius Superbus, sluttet fred med ekverne.
Ekverne ekspanderte mot lavlandet i Latium, fra høylandet ved Appenninene rundt 500-tallet f.Kr. Det antas at dette inntoget, likt sabinernes og volskernes, og som utgjorde stort bry for Roma og Latium, skyldtes overbefolkning av høylandsområdet. Denne tiden bar antagelig preg av at folkegrupper vandret og lette etter nytt land å slå seg ned på, og kan knyttes til skikken ver sacrum.
De skal ha utkjempet flere kriger mot Roma, blant annet slaget ved Mons Algidus i 458 f.Kr. Ifølge Diodorus Siculus skal byen Tusculum, holdt av ekvere, ha blitt erobret av romerne omkring 484 f.Kr. etter et slag; ni år senere skal romerne ha tatt enda en ekverby.
Ifølge legenden om Quinctius Cincinnatus ble Cincinnatus utpekt som diktator i 458 f.Kr. da ting så ille ut for romerne under en ekvisk invasjon, og fikk vite om diktatorutnevnelsen fra senatutsendinger da han nøysomt pløyde sin åker. Han brukte 15 dager på å slå tilbake ekvernes offensiv, og da han var ferdig gav han opp diktatorembetet og vendte tilbake til sin gård. Den nøkterne og nøysomme Cincinnatus ble en romersk helt, og han har gitt navn til flere byer (blant annet dagens Cincinnati i Ohio i USA; hans oppførsel i krisetilstand har flere paralleller med George Washingtons liv og virke).
I 431 f.Kr. skal ekverne ha kontrollert Albanerfjellene, til de ble slått tilbake av romerne under Aulus Postumius Tubertus' ledelse.
Nedskrivninger om kamper mellom romere og ekvere blir det færre av i andre halvdel av 400-tallet f.Kr. Sannsynligvis er dette grunnet at ekverne hadde gradvis blitt et mer bosatt folk, og følgelig døde deres plyndringstokter ut.
George Baker (skuespiller)
George Baker (1931–2011) var en britisk skuespiller spesielt kjent fra rollen som inspektør Wexford i tv-serien The Ruth Rendell Mysteries og som Tiberius i tv-serien Jeg, Claudius.
Ekverne
Historie
I 390 f.Kr. skal en gallerbande ledet av høvdingen Brennus beseiret den romerske hæren i slaget ved Allia for så å ha plyndret Roma. Antikkens historikere skriver at etruskerne, volskerne og ekverne i 389 f.Kr. samlet sammen styrker for å forsøke å utnytte denne svekkelsen av Roma. Ifølge Livius og Plutark samlet ekverne sine styrker ved Bolae. Den romerske diktator Marcus Furius Camillus hadde derimot nettopp påført volskerne et hardt tap. Han overrumplet ekvernes styrker, og inntok både deres leir, og byen. Ifølge Diodorus Siculus beleiret faktisk ekverne Bolae da de ble angrepet av Camillus. Ifølge Livius herjet en romersk styrke ekvernes land i 388 f.Kr., og møtte denne gang ingen motstand. Visse historikere anser disse bemerkningene om romerske seirer mot ekverne i 389 og 388 å være sannferdige, noe som støttes av forsvinningen av ekverne fra kilder fram til 304. Det er derimot mye uenighet i kildene, så nøyaktig kampene rundt Bolaes nøyaktige natur kan ikke vites. Bolae var en latinerby, men også åsted for utbredte kamphandlinger mellom romerne og ekverne, og byttet eier flere ganger. En ekvisk erobring av byen fulgt av en romersk gjenerobring, eller en feilslått ekvisk beleiring er begge mulig.
George Baker (skuespiller)
Baker medvirket i 33 filmer og 110 tv-produksjoner i løpet av karrieren. Han gjorde også en del sceneopptredener.
Ekverne
Historie
Etter at romerne vant en krig over samnittene i Campania i 304 f.Kr., vendte romerne tilbake til å føre flere felttog og tokt mot mange av sine gamle fiender, som ekverne, etruskerne, og hernikerne. Disse toktene var en suksess for Roma, men særlig ødeleggende for ekverne; deres landsbyer ble ødelagt og deres befolkninger massakrert. Ekverne ikke endelig underlagt før slutten av den andre samnitterkrig ifølge Livius, da det virker som om de fikk en form for stemmerett og statsborgerskap. De antas da å ha blitt underlagt Roma i 304 f.Kr., og raskt romanisert.
George Baker (skuespiller)
Bakgrunn
Han ble født George Morris Baker i Varna, Bulgaria av britiske foreldre. Hans far var en britisk forretningsmann og honorær visekonsul i Bulgaria, mens hans mor var en irsk Røde Kors-arbeider som var i Bulgaria for å hjelpe til med å bekjempe kolera. Etter utbruddet av andre verdenskrig tok moren ham med til England. Han så aldri sin far igjen. Han ble utdannet ved og ble i ung alder opptatt av skuespill.
Karriere
Baker scenedebuterte i Frederick Lonsdales Aren't We All? i 1953. I 1959 spilte han i originaloppsetningen av Noël Cowards farse Look After Lulu! på Broadway. I 1964 hadde han rollen som Jack Tanner i George Bernard Shaws Man and Superman. Fra 1959 til 1961 var han tilknyttet Old Vic og turnerte blant annet i Sovjetunionen. I 1966 etablerte han sitt eget teaterkompani kalt Candida Plays. Her produserte han over 30 stykker inntil det ble avviklet i 1971.
Ekverne
Historie
Etter forbundsfellekrigen virker det som om Cliternia og Nersae var forent i en res publica Aequiculorum, et ordinært municipium. De latinske kolonier Alba Fucens (304 f.Kr.) og Carsioli (298 f.Kr.) har antagelig spredd bruken av latin i området, og gjennom den lå den fremste (og i en periode eneste) veien, Via Valeria, til Lucera og sør.
George Baker (skuespiller)
Karriere
Han filmdebuterte i en birolle i Veien tilbake (1953) og hadde siden større roller i filmer som blant annet Skipet som døde av skam (1955), Skvadron 617 (1955), The Feminine Touch (1956), Dødspatruljen (1956), Smil gjennom tårer (1957), Den blå kavaler (1958), Mord i fabrikken (1958), Curse of the Fly (1965), Adjø, Mr. Chips (1969), A Warm December (1973) og Back to the Secret Garden (2000), som var hans siste filmrolle. Det kan også nevnes at han hadde biroller i tre Bond-filmer: James Bond i Japan (1967), James Bond i hemmelig tjeneste (1969) og Spionen som elsket meg (1977).
Ekverne
Historie
Postumius Tubertus' ledelse. I 304 ble ekverne og deres opprinnelige land de underlagt Roma og raskt romanisert.
George Baker (skuespiller)
Karriere
Han tv-debuterte i en episode av den amerikanske antologiserien Adventure Theater (1956) og hadde siden faste roller i britiske serier som Nick of the River (1959), Rupert of Hentzau (1964), Curtain of Fear (1964), The Master (1966), Bowler (1973), Triangle (1982–1983) og No Job for a Lady (1990–1991). Han huskes best fra hovedrollen som sjefinspektør Reg Wexford i kriminalserien Ruth Rendell Mysteries (1987–2000). Han huskes også fra rollen som Tiberius i den historiske miniserien Jeg, Claudius (1976) og hadde siden sentrale roller i miniserier som Goodbye Mr. Chips (1984), Dead Head (1986) og Little Lord Fauntleroy (1995). Han medvirket også i flere tv-filmer og hadde gjesteopptredener i serier som blant annet ITV Play of the Week (4 episoder, 1957–1961), Maigret (1961), Baronen (1966), The Prisoner (1967), Paul Temple (1970), Doomwatch (1970), Up Pompeii! (1970), Gullguttene (1971), New Scotland Yard (1972), The Fenn Street Gang (4 episoder, 1972), The Protectors (1973), Survivors (1975), Spy Trap (1975), Z-Cars (4 episoder, 1970–1976), Doctor Who (4 episoder, 1980), Par i hjerter (1984), Robin of Sherwood (4 episoder, 1984–1986), Bergerac (1988), Minder (1980 og 1989), Coronation Street (6 episoder, 2003), Mord og mysterier (2005), Med hjartet på rette staden (2007) og Nye triks (2007), som var hans siste tv-opptreden.
Baker forsøkte seg også som manusforfatter. I 1980 skrev han skuespillet Fatal Spring for BBC og senere hadde han manus på noen episoder av Ruth Rendell Mysteries.
I 2007 ble han utnevnt til Order of the British Empire.
Privatliv og død
Baker ble gift for tredje gang i 1993 med skuespiller Louie Ramsay. Han hadde fem døtre, fire med sin første kone og en med sin andre. Han døde av lungebetennelse i 2011, 80 år gammel.
Even Iversen
Even Iversen (født 14. januar 1983 i Flakstad i Lofoten) er en norsk fotballspiller. Iversen har tidligere spilt for Oslo Øst og Flakstad IL som barn/ungdom.
Even Iversen ble hentet til Bodø/Glimt fra Oslo Øst etter 2005 sesongen da Bodø/Glimt rykket ned fra Tippeligaen. Han spilte fast på laget gjennom hele 2006 sesongen. Første halvdel av sesongen spilte han midtstopper sammen med Cato Hansen. Andre halvdel spilte han sammen med Erik Hoftun etter at Cato Hansen hadde blitt solgt til Bryne.
2006 sesongen ble en skuffelse for klubben som hadde opprykk som mål. Før 2007 sesongen kjøpte klubben inn flere spillere. En av dem var U-21 stopperen Johan Lædre Bjørdal som ble kjøpt fra Viking. Dette har ført til at Even Iversen har vært henvist til benken det meste av første halvdel av 2007 sesongen. Etter først å bare ha spilt i cupen, ble Iversen fast på laget de siste kampene før fotballferien etter at Erik Hoftun fikk hjertestans i kampen mot Sogndal. Han er 203 cm høy og har duellstyrken som sin fremste egenskap. Sommeren 2009 forlot Iversen Bodø/Glimt.
Ebonyi
Ebonyi er en av Nigerias 36 delstater. Den ligger sør i landet og ble opprettet i 1996 av deler som ble utskilt fra delstatene Abia og Enugu. Abakaliki er største byen og administrasjonssenter i delstaten.
Miklós Péter
Miklós Péter (født 27. april 1906 i Budapest, død 18. juli 1978 samme sted) var en ungarsk turner. Han representerte Budapesti Torna Club.
Han deltok i tre olympiske leker og et verdensmesterskap for Ungarn. Dette ga ham én medalje; sølv i svingstang under verdensmesterskapet i turn 1930.
Under hans første OL, i 1928, kom Ungarn kom på 10.-plass i lagkonkurransen. Hans beste plasseringer individuelt var 39.-plass i bøylehest og hopp. Sammenlagt kom han på 69.-plass. Under OL 1932 gjorde han det bedre; Ungarn fikk 4.-plass i lagkonkurransen, og han fikk 4.-plass i tauklatring og 7.-plass i både hopp, skranke og svingstang individuelt. Han fikk 16.-plass sammenlagt. I 1936 deltok han i sitt siste OL, her ble det 7.-plass i lagkonkurransen.
Falkenhagener Feld
Falkenhagener Feld er en ortsteil i Berlins bydel Spandau. Den grenser til Staaken i sør, Brandenburg i vest, Hakenfelde i nord og ortsteilen Spandau i øst.
Området tilhørte Vest-Berlin under den kalde krigen og var opprinnelig dominert av store hagekolonier og landbruk. Boligbyggingen begynte på 1960-tallet og de siste utbyggingene ble gjennomført på 1990-tallet. Befolkningen har et stort innslag av tyrkiske og russiske innvandrere.
I tillegg til Falkenhagener Feld ble det i Vest-Berlin bygget ytterliger to tilsvarende blokkområder, nemlig Gropiusstadt i Neukölln og Märkisches Viertel i Reinickendorf. I Øst-Berlin ble det noe senere bygget blokkområder i Marzahn, Hohenschönhausen og Hellersdorf. Felles for disse blokkområdene er at de ligger i utkanten av byen.
Falkenseer Chausse som har navn etter byen Falkensee i Brandenburg, er områdets hovedgate, med bl.a. Richard Ermisch' boligblokker fra 1923 til 1927 i ekspresjonistisk stil. I samme gate finnes Hans Scharouns boligblokker (1935–37/40) i funksjonalistisk stil.
Gravlunden In den Kisseln på 620 dekar er Berlins største.
Diamant (sykkelmerke)
Diamant er et norsk sykkelmerke etablert i 1901 av A. Gresvig. Diamant ble i utgangspunktet produsert i Oslo, men i 1955 ble produksjonen overtatt av svenske Crescent. Produksjonen forble i Sverige fram til 1970, da den danske sykkelprodusenten Kildemose overtok produksjonen. I 1990 ble det meste av produksjonen flyttet til Asia.
Nesten hver fjerde solgte sykkel i Norge er en Diamant.
Det finnes også et tysk sykkelmerke av samme navn, men tyske Diamant er eldre, etablert 1882, og de to merkene er ikke tilknyttet hverandre.
Goldbachs formodning
Goldbachs formodning er et av de eldste uløste problemene i matematikk. Formodningen sier:
Formodningen ble fremsatt i en brevveksling mellom Christian Goldbach og Leonhard Euler. Goldbach fremsatte i sitt brev til Euler formodningen at ethvert oddetall større enn 5 kan skrives som summen av tre primtall. Denne formodningen kalles i dag Goldbachs svake formodning. I sitt svar foreslo Euler formodningen som i dag er kjent som Goldbachs formodning, også kalt Goldbachs sterke formodning.
Den sterke formodningen impliserer den svake, siden alle oddetall større enn 5 er summen av et partall og primtallet 3.
Argentat-demningen
Argentat-demningen er en demning med vannkraftverk i Frankrike. Den er anlagt i elva Dordogne. Byggingen av kraftverket og demningen startet i 1947 og var ferdig i 1952. Installert vannkrafteffekt er 48 MW i det tilknyttede Sablier vannkraftverk.
Demningen er en 34 meter høy og 196 meter lang gravitasjons-buedam i betong som skaper et mindre reservoar i elven, hvor det kommer tilsig også direkte fra sideelvene La Glane og Doustre. Anlegget ligger like nedenfor Chastang-demningen.
Reservoaret har et areal på 1,06 km² (106 hektar) og et volum på inntil 7,2 millioner m³.
Anlegget ligger i kommunen Argentat, sør i departementet Corrèze. Området er en del av regionen Nouvelle-Aquitaine.
Chris de Burgh
Chris de Burgh (født Christopher John Davison 15. oktober 1948 i Venado Tuerto i Argentina av britiske foreldre, er en britisk/irsk sanger og låtskriver. Hans far, Charles John Davison, var en britisk diplomat. Chris de Burgh tok sin mors pikenavn, født Maeve Emily de Burgh, da han begynte å opptre. Hans morfar var Sir Eric de Burgh. Faren til Chris hadde en stor interesse når det gjaldt jordbruk, så Chris tilbrakte mange av sine tidlige år på Malta, i Nigeria og Belgisk Kongo.
Davison-familien slo seg etter hvert ned i Bargy Castle i County Wexford i Ireland. Det var en borg fra 1200-tallet som Eric de Burgh kjøpte på 1960-tallet. Han gjorde om borgen til et hotell, og den unge Chris sang for gjestene der.
Chris de Burgh begynte på Marlborough College i Wiltshire i England, hvor han var i årskullet under Nick Drake. Chris spurte om å få bli med i et jazzband som Drake hadde startet sammen med fire klassekamerater. Bandet ble kalt "The Perfumed Gardeners", men Chris fikk avslag fordi hans musikksmak var for "poppy". De Burgh tok eksamen på Trinity College i Dublin, og tok en "Master of Arts degree" i Fransk, Engelsk og Histoie.
Tidlig karriere
Chris de Burgh signerte først en kontrakt med A&M Records i 1974, og opptrådte med Supertramp på deres "Crime of the Century" turné, og fikk en del fans da. Hans debutalbum, Far Beyond These Castle Walls, var et album på linje med den folkemusikk-baserte musikken til The Moody Blues. Albumet kom ikke på hitlistene etter utgivelsen sent i 1974. Noen måneder senere, ga han ut en singel kalt «Turning Round» fra albumet, utgitt utenfor Storbritannia og Irland som «Flying». Albumet gjorde ikke noe inntrykk i Storbritannia, men klatret helt til topps på de brasilianske hitlistene og lå der i 17 uker. Dette ble en vanlig hendelse for Chris de Burgh, da alle hans album fra 1970-tallet ikke kom på hitlistene i Storbritannia og USA, men ble populære på det europeiske kontinentet og i Sør-Amerikanske land.
I 1975 ble hans andre album, Spanish Train and Other Stories, utgitt. Igjen ble det ingen kommersiell suksess, men albumet og en turné økte størrelsen på fanskaren hans, da Chris de Burgh tiltrakk seg en større fanskare etter sitt andre album. Foruten tittelsporet, ble også andre spor populære, som «Patricia The Stripper» og «A Spaceman Came Travelling». Den siste ble gitt ut som singel året etter.
Hans ttredje album, At the End of a Perfect Day kom ut i 1977 og ble godt mottatt. På albumet deltok Fairport Conventions trommeslager, Dave Mattacks og senere Fairport Convention-trommeslager, Gerry Conway. Albumet økte ikke de Burgh's popularitet noe særlig, hvilket ledet til utgivelse av hans fjerde album, Crusader, i 1979. Crusader tok en mer elektrisk retning, inkludert bidrag av gitaristen Ian Bairnson (tidligere i bandet Pilot), bassisten David Paton (også fra Pilot) og trommeslageren Stuart Elliott (tidligere både fra Cockney Rebel og fra Steve Harley & Cockney Rebel). Alle disse musikerne jobbet for tiden med Kate Bush. På albumet deltok også keyboardspilleren fra bandet Sky, keyboardspillerne Francis Monkman og Mike Moran. Selvom albumet tiltrakk seg flere fans, mislyktes albumet Crusader med å skape et gjennombrudd i Storbritannia og USA. Albumet Eastern Wind mislyktes også med å tiltrekke seg en større fanskare i Storbritannia.
Internasjonalt gjennombrudd
I 1981 hadde de Burgh sitt første album på hitlistene i Storbritannia med albumet Best Moves, en samling av låter fra hans tidligere album. Det åpnet opp for albumet fra 1982, The getaway der Rupert Hine var produsent. Albumet klatret til nr. 30 på hitlistene i Storbritannia og nummer 43 i USA, mye på grunn av singelen «Don't Pay the Ferryman«».
In 1984 kom Chris de Burgh's neste album, Man on the Line, også på hitlistene, og klatret til nummer 69 i USA og til nummer 11 i Storbritannia (og toppet hitlistene i Tyskland og Sveits). Singelen «High on Emotion» ble en internasjonal suksess og klatret til Topp 20 i flere land og gikk helt opp til Topp 5 in Irland, Frankrike og Sveits. Og havnet på Topp 50 i Storbritannia og i USA.
Chris de Burgh fikk en hit med balladen «The Lady in Red«» sent i late 1986. Sangen ble en nr. 1 hit i Storbritannia og nr. 3 i USA og ble en internasjonal suksess og singelens album, Into the Light, klatret helt opp til #2 i Storbritannia og #25 i USA. Til jul det året, kom en ny-utgave av de Burgh's julesang fra 1976, «A Spaceman Came Travelling», som ble en Top 40 hit i Storbritannia.
Albumet Flying Colours, oppfølgeren til Into the Light'', klatret til topps på de britiske hitlistene da albumet ble utgitt i 1988. Men det kom ikke på hitlistene i Amerika. Kommersielt begynte det å dabbe av for de Burgh på begynnelsen av 1990-tallet. Men fortsatt hadde han mange fans rundt om i verden. Dette skyldtes hovedsakelig inaktivitet fra A&M Records UK division i USA.
Flying Colours, de Burghs neste album etter Into the Light, klatret helt til topps på de Britiske hitlistene da det ble utgitt i 1988. Likevel kom ikke albumet opp på de Amerikanske hitlistene. De Burgh har ikke noen annen hit i USA og hans kommersielle status sank også i Storbritannia tidlig på 1990s-tallet. Men han beholdt sin popularitet rundt om i resten av verden. Dette er først og fremst på grunn av inaktivitet fra hans tidligere plateselskap, A&M Records UK division i USA.
I 1997 laget de Burgh en sang med tittelen «There's a New Star Up in Heaven Tonight», dedikert til Diana, prinsesse av Wales. Sangen er utgitt med begrenset antall kopier (100 eksemplarer) og finnes på samlingsalbumet The Ultimate Collection (2000) og på albumet Now and Then (2009).
Senere karriere
I 2008 ga de Burgh ut albumet ''Footsteps, hans syttende album som inkluderte coverversjoner av 13 sanger som hadde inspirert ham gjennom hele hans karriere. Det var låter av artister som Bob Dylan, The Beatles, Toto og Pete Seeger. Albumet nådde Top 5 i Storbritannia. I 2011, lanserte de Burgh oppfølgeren, Footsteps 2, som kom inn på UK Top 40.
De Burgh var den første vestlige artist som opptrådte i Libanon etter den libanesiske borgerkrigen.
På sin 73-årsdag, 15. oktober 2021, ga Chris de Burgh ut en musikkvideo for sin singel «Legacy» redigert av den Iranske filmprodusenten, Sam Chegini, en animert musikkvideotil sitt 27ende studioalbum, The Legend of Robin Hood.
Blant hans mest kjente sanger er «The Lady in Red», «A Spaceman Came Travelling», «Lonely Sky», «So Beautiful», «Don't Pay the Ferryman», «High on Emotion», «Spanish Train», «Missing You», «Borderline», «Say Goodbye To It All» og «The Snows of New York».
Privatliv
Chris de Burgh har vært gift med sin kone, Diane. siden 1977 og bor i Enniskerry, County Wicklow, i Irland, hvor han flyttet til fra Dalkey i Dublin, i 1997. De har to sønner, Hubie og Michael, og en datter, Rosanna, mest kjent som vinner av Miss World konurransen i 2003 for Ireland.
I 1994 ble det oppdaget at han hadde et forhold til barnas 19 år gamle irske barnepike, Maresa Morgan, som hjalp familien da de Burgh's kone, Diane, var på sykehuset etter en brukket nakke som hun pådro seg mens hun red på en hest. De Burgh sa senere at han følte seg veldig skyldig når det gjaldt affæren med Maresa Morgan og kom til enighet igjen med sin kone.
I 2011 ble flasker fra de Burghs årgangsvin–kjeller solgt for over 500,000 dollar.
De Burgh har vist interesse for krigshistorie, spesielt historie som gjelder første og andre verdenskrig. Hans sanger inneholder mange referanser til soldater og kamper, og i 2006 kjøpte han et sjeldent første verdenskrig–brev skrevet av en ukjent soldat.
De Burgh hahar sagt at han tror på Kristus, men stoler ikke mye på organisert religion. De Burgh tror på kraften i spirituell "healing" som alternativ terapi for å redusere smerte. Han hevder at han er i stand til å helbrede mennesker med sine egne hender og at hak har fått den kraften gjennom bønn.
Diskografi
Album
Singler (utvalg)
Fylkesvei 122 (Sogn og Fjordane)
Fylkesvei 122 (Fv122) i Sogn og Fjordane gikk mellom Fosse og Refsdal i Vik kommune. Veien var 3,6 km lang.
2019 ble veien del av fylkesvei 5601.
Nordfirfisle
Nordfirfisle også kalt bare firfisle (Zootoca vivipara) er den ene av våre to norske øglearter; den andre er stålorm. Utbredelsen i Norge er dårlig kjent, men den finnes i alle landsdeler, både i lavlandet og høyt til fjells. Det er mulig at den mangler på deler av Vestlandet, og i deler av Nordland og Troms. Nordfirfisla er ganske vanlig mange steder i Finnmark, og går her lengst nord av alle verdens krypdyr.
De pontiske fjell
De pontiske fjell er en ca. 1000 km lang fjellkjede i nordlige Anatolia i Tyrkia. Navnet viser til Pontos, det gamle greske navnet på Svartehavets sørkyst. Det offisielle tyrkiske navnet er Kuzey Anadolu Dağları, «de nordanatoliske fjell». Fjellkjeden går i retning fra vest til øst parallelt med svartehavskysten fra Marmarahavet og inn i det sørvestlige Georgia. Det høyeste fjellet er Kaçkar Dağı på 3937 m. Fjellene er dannet som en del av den alpine fjellkjedefolding, og langs hele fjellkjeden går den store forkastningen som skiller den anatoliske kontinentalplaten fra den eurasiske. Sterke jordskjelv er vanlige i området. Det er ingen egentlig kystslette, og fjellene stuper for det meste rett ned i havet. Elvene Kızılırmak og Yeşilırmak bryter gjennom fjellkjeden fra sør og har dannet flate deltaområder der de renner ut i Svartehavet.
Journal
Journal kan sikte til:
De pontiske fjell
Fjellene er dekket av store skoger som består av nordmannsedelgran, orientgran, orientbøk, furu og svartfuru. Det er også to små bestander av libanonseder. Andre treslag er eik, lønn, asal, bjørk og einer. Av store pattedyr i området kan nevnes brunbjørn, ulv, gemse, besoargeit, hjort og rådyr. Fugleartene omfatter blant annet munkegribb, lammegribb, gåsegribb, dvergørn og tyrkerspettmeis. I den østlige delen er det noen fuglearter som ellers finnes i Kaukasus og Iran, som kurdistanhøne, kaukasusorrfugl, einerjernspurv og rødpanneirisk.
Nordfirfisle
Arten har et enormt utbredelsesområde i Eurasia, og finnes fra Irland i vest, og helt til Øst-Sibir, Sakhalin og Hokkaido i øst. I Europa lever nordfirfisla sør til De kantabriske fjell, Pyreneene, Alpene og De dinariske alpene. I fjellene i Sør-Europa går den helt opp til 3000 meters høyde.
Nordfirfisla finnes i mange naturtyper, og føden består mest av insekter og edderkopper. Selv er nordfirfisla bytte for buorm, hoggorm, fugler og små rovpattedyr. I likhet med mange andre øgler kan firfisla kaste halen, såkalt autotomi. Når et rovdyr prøver å ta den, knekker halen i en virvel. Halen blir liggende igjen og sprelle, mens firfisla stikker av. Rovdyret blir naturligvis svært forvirret. Halen vokser ut igjen, men virvelen blir erstattet av brusk.
Det vitenskapelige navnet var inntil nylig Lacerta vivipara, men arten er nå plassert i den monotypiske slekten Zootoca. Vivipara hentyder til at denne arten føder levende unger. Dette er ikke helt riktig, men nordfirfisla er ovovivipar. Dette innebærer at eggene blir klekket samtidig som hunnen legger dem. Dette er en tilpasning som er vanlig blant krypdyr som lever i kaldt klima: Ungene kan utvikle seg raskere dersom de oppholder seg lengst mulig i kroppen til hunnen fordi hun velger å oppsøke varme steder. Faktisk er alle norske krypdyr, unntatt buormen, ovovivipare. Antall unger hos nordfirfisla varierer fra to til ti, og de er 4 – 4,5 cm ved «fødselen». Det første året er ungene ensfarget mørke, ofte helt svarte. Når de er årsgamle, får de den voksne brune fargen med tegninger. Maksimallengden er 17 – 18 cm, og hunnen er gjerne noe større enn hannen. Om vinteren går nordfirfisla i dvale.
På mange andre språk kalles arten skogfirfisle: svensk skogsödla, dansk skovfirben, tysk Waldeidechse. Den skyldes at arten lenger sør helst finnes på fuktige og skyggefulle steder. På solrike steder overtar sandfirfisle og andre firfislearter.
Underarter
Det er vanlig å dele nordfirfisla i fire underarter:
Denne oppdelingen har blitt diskutert i de siste åra. Det finnes også eggleggende populasjoner i Sør-Frankrike og Spania, men disse skiller seg klart ut fra Z. v. carniolica.
Hemşin
Hemşin er en by med 5 998 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Rize. Den ligger nordøst for İkizdere og Güneysu, sør for Pazar, sørøst for Çayeli, sørvest for Ardeşen og vest for Çamlıhemşin.
NM i kappgang 2010
NM i kappgang 2010 var en del av NM i friidrett 2010, men ble arrangert som et eget stevne i Sandane 4. – 5. juni 2010.
Fredag ble det konkurrert i 5 km gateløp for kvinner og 10 km gateløp for menn. Lørdag var det 10 km gateløp for kvinner og 20 km gateløp for menn.
Kaarlo Kramsu
Kaarlo Kramsu (født 22. desember 1855 i Uleåborg, død 28. august 1895 i Kuopio i Savolaks) var en finsk lærer, avisredaktør og forfatter.
Han hadde svenskspråklig skolegang i Uleåborg og Borgå, og tok 1874 artium i Borgå. han studerte historie, filosofi og finsk ved Helsingfors universitet, men tok ikke eksamen.
Kramsu virket som avisredaktør og forfatter i Uleåborg, Åbo, Raumo og Björneborg, og han var også lærer noen år. I sine siste leveår var han periodevis sinnsyk, og døde på asyl.
Han utga i 1878 en diktsamling.
Reichsstatthalter
Reichsstatthalter var et embede som ble innført i Tyskland under det tredje riket kort tid etter den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen i januar 1933. Hensikten var å skaffe seg kontroll over delstatene.
Delstatenes regjeringer og parlament, med unntak av Preussen, ble avskaffet og erstattet ved at NSDAP tok direkte kontroll over delstaten.
Embedet ble hjemlet i lov av 7. april 1933 under navnet «Andre lov om ensretting mellom delstatene og riket». (Zweites Gesetz zur Gleichschaltung der Länder mit dem Reich).
Pedinorrhina viridicollis
Pedinorrhina viridicollis er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor, avlang, svart gullbasse. Dekkvingene er mer eller mindre brungule med svart rot.
Utbredelse
Arten er utbredt i Kongo.
Systematisk plassering
Slekten har gjerne vært kjent som Plaesiorrhina, men dette navnet bør trolig brukes på slekten fra Madagaskar som tradisjonelt har vært kjent som Bothrorrhina. Arten blir noen ganger plassert som en underart av Pedinorrhina plana.
Rosika Schwimmer
Rosika Schwimmer (født 11. september 1877 i Budapest, død 3. august 1948 i New York City, USA) var en ungarsk pasifist, feminist og diplomat. Hun var Ungarns minister i Sveits 1918–1919.
Hun studerte både språk og musikk, men utdannet seg senere til bokholder.
I 1914 flyttet Schwimmer til London og begynte å jobbe som korrespondent i forskjellige europeiske aviser. Da første verdenskrig brøt ut kunne hun ikke returnere til hjemlandet og ble derfor værende i England. I løpet av krigens første år reiste hun til USA for å foreslå for president Woodrow Wilson at han skulle avholde en nøytral konferanse som skulle få en slutt på krigen. I november 1918 ble hun utnevnt til Ungarns minister i Sveits, en stilling hun hadde til januar 1919.
I 1921 reiste hun til Chicago i USA og ble boende der. Hun reiste aldri tilbake til hjemlandet sitt. I USA ble hun i 1929 anklaget for å være tysk spion som jobbet for det daværende Sovjetunionen. Hun ble nominert til Nobels fredspris i 1947, men hun fikk den ikke.
Mimopothyne
Mimopothyne er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utbredelse
Arten lever i Kina.
Paul van Brunschot
Paul Pieter Maria van Brunschot (født 21. desember 1962 i Amsterdam, død 7. juni 2013 i Oslo) var en nederlandsk grafisk designer, tekstforfatter, kreativ leder og professor.
Esther Hayut
Esther Hayut (hebraisk: אֶסְתֵּר חַיּוּת‎; født 16. oktober 1953 i Herzliya, Israel) er høyesterettsjustitiarus i Israels høyesterett. Hun tiltrådte 26. oktober 2017 etter Miriam Naor og er forventet å sitte som justitiarus frem til oktober 2023, når hun blir 70 år.
Paul van Brunschot
Han var utdannet ved Gerrit Rietveld Academie i Amsterdam. Han flyttet til Norge i 1998, og arbeidet først i reklamebyrået Virtual Garden, før han i 2001 ble ansatt som studieleder for grafisk design-linjen på Westerdals School of Communication. Der etablerte han det studentdrevne designbyrået Studio 3, som var det første av sitt slag i Norge. Sammen med studentene i Studio 3 utgav han blant annet bøkene Hyperactivitypography from A to Z og A History of Graphic Design for Rainy Days, som begge vakte internasjonal oppmerksomhet og ble premiert i Årets Vakreste Bøker.
Esther Hayut
Hun ble født i en ma'abarot i Herzliya av rumenske holocaust-overlevende. Hennes foreldre ble skilt når hun var lite barn, og faren emigrerte til Storbritannia. I en alder av 17 år flyttet hun til Eilat. I 1971 ble hun innrullert i Israels forsvar. Hun fullførte så studier i rettsvitenskap ved Universitetet i Tel Aviv i 1977. Hun jobbet deretter for advokatfirma til Haim Yosef Zadok, tidligere israelsk justisminister, frem til 1985. Hun åpnet deretter sitt eget advokatkontor. I 1990 ble hun utnevnt til dommer i en magistratrett i Tel Aviv, og i 1996 ble hun utnevnt til dommer i en distriktsdomstol i Tel Aviv. I 2003 ble hun utnevnt til dommer i Israels høyesterett.
Live and Let Die (sang)
«Live and Let Die» er en sang av Paul McCartney og hans band Wings. Sangen var ikke inkludert på noe album fra Wings, men ble utgitt som en enkeltstående singel.
Sangen er en av McCartneys mest kjente verk og er en gjenganger på alle hans konsertopptredener.
«Live and Let Die» er tittel-låta fra James Bond-filmen Å leve og la dø (orig. Live and Let Die) fra 1973, den første filmen med Roger Moore i rollen som den hemmelige agenten. Sangen regnes av mange som en av tidenes beste filmmusikksanger, og den ble en stor hit over store deler av verden. I USA endte den på en 2.-plass på Billboard Hot 100.
Denne låta er kreditert både Paul og hans kone Linda McCartney. Ifølge Paul var det Linda som skrev reggaepartiet midtveis i låta. Innspillingen førte til en gjenforening med den berømte Beatles-produsenten George Martin som sto for produksjonen.
Sangen har også blitt gjort av andre artister, deriblant det populære 1990-talls bandet Guns N' Roses.
Skanska
Skanska AB er et svensk entreprenørkonsern med virksomhet innen bygg og anlegg, utvikling av kommersielle lokaler, boliger og prosjekter i offentlig–privat samarbeid.
Skanska ble grunnlagt i Malmö i 1887 under navnet  AB Skånska Cementgjuteriet (SCG), og var da et datterselskap til sementprodusenten Skånska Cement AB, som hadde hovedkontor i Limhamn. I 1984 tok foretaket navnet Skanska, som følge av at virksomheten hadde forretninger i mange land utenfor Sverige. Den 1. januar 2018 tok Anders Danielsson over som konsernsjef for hele den internasjonale virksomheten.
Dagens virksomhet
Skanska Norge AS er et heleid datterselskap av Skanska AB. Skanska i Norge omfatter mange virksomheter; hvorav entreprenørbedriften Skanska Norge AS og boligutviklerselskapet Skanska Eiendomsutvikling AS er de to største.
I april 2023 ble Stein Ivar Hellestad ansatt som konsernsjef for Skanska Norge. På det tidspunktet hadde det norske konsernet 3850 ansatte totalt.
Valette-demningen
Valette-demningen er en demning med vannkraftverk i Frankrike. Den er anlagt i den lille elva La Doustre som renner ut i elva Dordogne. Demningen er en 50 meter høy og 207 meter lang gravitasjons-buedam i betong som skaper et reservoar i elven Doustre, med 230 hektar areal og beskjedne 30.000 m3 vannmengder.
Dammen gir vann til Marcillac vannkraftverk via en tunnel/rørgate med 230 meter fallhøyde. Installert effekt er 33 MW, mens årsproduksjonen av elektrisk kraft er på 64 GWh.
Anlegget ligger i kommunen Saint-Pardoux-la-Croisille i departementet Correze, en del av Limousin-regionen.
Anneli Andelén
Anneli Andelén (født 21. juni 1968) er en svensk tidligere fotballspiller. Hun er den etter Lena Videkull av spillere som har spilt på det tidligere topplaget Öxabäck IF som har hatt flest landskamper.
Andelén ble født og vokste opp i Älvsered. Hun kom til Öxabäck IF i 1983 som 15-åring, og ble med på den andre oppturen til laget, som etter å ha vunnet det første svenske mesterskapet i 1973, det tredje i 1975 og det 6. i 1979, hadde kommet i en bølgedal. Med Andelén ble Öxabäck igjen et storlag, og hun var med på å vinne serien to ganger til (senest i 1988) og cupen 6 ganger på 7 år. Andelén ble Damallsvenskans toppscorer i 1992, 1993 og 1994. I 1992 vant hun Diamantbollen. I 1995 begynte Andelén en profesjonell karriere i japanske L.League. Andelén ble en suksess, og i sin tredje sesong for Suzuyo Shimizu ble hun seriens toppscorer og tatt ut på årets lag. Imidlertid fikk hun som alle andre profesjonelle spillere kontrakten opphevet i 1999. Etter Japan-eventyret la Andelén opp som fotballspiller.
I landslagssammenheng har Andelén vært med på VM i Kina i 1991, der hun scoret tre mål. Andelén var også med i VM på hjemmebane fire år etter. Hun scoret ett mål i den turneringen. Hun var også med på å vinne sølv i EM i 1995, og scoret reduseringsmålet for Sverige mot Tyskland i finalen i det nest siste minutt av ordinær spilletid.
Privatliv
Andelén er visedirektør i familiesagverket Maa Såg, som hun har jobbet i siden 2001. Den 6. juni 2008 inngikk Andelén partnerskap.
Çayeli
Çayeli er en by med 42 356 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Rize. Den ligger nordøst for Rize, İkizdere og Güneysu, nordvest for Hemşin, sørøst for Svartehavet og sørvest for Pazar.
Ungdoms-VM i håndball for kvinner 2012
Ungdoms-VM i håndball for kvinner 2012 ble arrangert i Podgorica og Bar i Montenegro i 2012.
Ladislav Tikal
Ladislav Tikal (født 25. mai 1905 i Soběslav, død 30. juni 1980 i Praha) var en tsjekkoslovakisk turner. Han var med i et OL og et turn-VM.
Han deltok i OL i 1928, her fikk han sølv i lagkonkurransen. Sveits vant denne konkurransen. Individuelt fikk han ingen medaljer, men fikk 24.-plass i skranke som beste retultat.
I VM-sammenheng har han også medalje kun i lagkonkurranse; Tsjekkoslovakia vant gull under Verdensmesterskapet i turn 1930 og sølv i 1934.
Musikkåret 1566
Musikkåret 1566 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1566.
Tyrifjordveien
Tyrifjordveien (1-87, 32-86, spredte husnummer) er en vei på Røyse i Hole kommune i Viken fylke.
Veien er en sidevei til Gomnesveien, på vestsiden av denne. Den deler seg i flere veiarmer ned mot Tyrifjorden, der én går til Tyrifjord videregående skole og én går til Tyrifjord barne- og ungdomsskole og Tyrifjord barnehage. Veien ligger cirka 135 meter over havet ved avkjøringen fra Gomnesveien.
Sersjantløkka er en sidevei til Tyrifjordveien.
Ondřej Karafiát
Ondřej Karafiát (født 1. desember 1994) er en tsjekkisk fotballspiller som spiller for FK Mladá Boleslav.
Rupi
Rupi er navnet på valutaenhetene som brukes i India, Pakistan, Nepal, Sri Lanka, Mauritius og på Seychellene. I Indonesia brukes betegnelsen rupiah, og på Maldivene brukes betegnelsen rufiyah.
Dale Earnhardt jr.
Ralph Dale Earnhardt jr. (født 10. oktober 1974 i Kannapolis, Nord-Carolina), også kjent som Dale, Junior, The Dominator, Little E eller Junebug er en profesjonell fører i den amerikanske motorsporten NASCAR. Han er sønn av NASCAR-legenden Dale Earnhardt (1951–2001). I løpet av karrieren har Earnhardt Jr. konkurrert i en lang rekke motorsportklasser, og har vunnet NASCARs Busch Series to ganger med 21 løpsseire. Per 2006 er han hovedfører for bil #8 Budweiser Chevrolet Monte Carlo SS i NASCARs Nextel Cup. Earnhardt jr. er også eieren av teamet JR Motorsports, og deleier i Chance 2 Motorsports sammen med stemoren Theresa Earnhardt.
Blau (andre betydninger)
Blau har flere betydninger:
Personer med etternavnet Blau:
Hall-effekt
Hall-effekt er en elektrisk spenning som oppstår i et strømførende materiale som befinner seg i et magnetfelt. Den skyldes at den elektriske strømmen påvirkes av Lorentz-kraften fra magnetfeltet slik at det bygger seg opp en ladningsforskjell i lederen og dermed et elektrisk felt på tvers av den gitte strømretningen.
Når magnetfeltet B står vinkelrett på en plan, elektrisk leder med tykkelse a og som fører strømmen I, kan Hall-spenningen skrives som
der RH  kalles Hall-koeffisienten. Den er bestemt ved egenskaper til materialet i lederen og kan variere med temperaturen. Koeffisienten må ikke forveksles med Hall-motstanden som er en elektrisk motstand karakteristisk for effekten. Når Hall-koeffisienten er konstant, vil Hall-motstanden øke proporsjonalt med magnetfeltet.
Effekten ble oppdaget av Edwin Hall i 1879 da han ville undersøke hvordan et magnetfelt kunne påvirke den elektriske ledningsevnen til materialer. Siden er den blitt praktisk viktig for måling av styrken til magnetfelt. I det omvendte tilfellet når styrken av dette er kjent, kan den benyttes til å skaffe seg et bilde av hvordan den mikroskopiske ladningstransporten foregår i materialet.
Spesielt stor interesse har Hall-effekten hatt etter 1980 da den tyske fysiker Klaus von Klitzing oppdaget at Hall-motstanden antar spesielle, diskrete verdier ved lave temperaturer og sterke magnetfelt. Dette fenomenet skyldes kvantemekanikken og omtales i dag som den kvantiserte Hall-effekten. Den har i dag stor teoretisk og praktisk betydning.
Elektrisk strøm i magnetfelt
Den klassiske Hall-effekten kan forklares i Drude-modellen for ladningstransport i elektriske ledere. I det enkleste tilfelle antar man at den skyldes ladningsbærere med ladning q og tetthet n som beveger seg med driftshastigheten v. Det resulterer i en strømtetthet av størrelse. Hvis denne strømmen befinner seg i et magnetfelt B, vil hver ladningsbærer bli utsatt for den magnetiske Lorentz-kraften som tvinger ladningen bort i en retning vinkelrett både til J og B.
Hvis den plane lederen ligger i xy-planet og B-feltet normalt til dette, vil Lorentz-kraften skyve ladningene i den negative y-retningen. Det medfører at et ladningsunderskudd oppstår på den motsatte siden og bygger opp et elektrisk felt E i denne retningen. Når dette har økt til å gi en like stor elektrisk kraft q E som Lorentz-kraften, vil ladningstransporten i x-retning fortsette uhindret. Det skjer derfor når størrelsen til det elektriske feltet er blitt eller
Hvis lederen har bredde b, er den tilsvarende Hall-spenningen UH = Ey b. Da kan strømtettheten også uttrykkes ved den totale strømmen I = Jx ab der a er tykkelsen til lederen. Den klassiske verdien til Hall-koeffisienten er derfor
og er uavhengig av magnetfeltet. På samme måte er også den elektriske motstanden i strømretningen uavhengig av dette. I denne beskrivelsen av Hall-effekten er det derfor ikke noen magnetoresistans. Hall-motstanden kan nå skrives som  og øker proporsjonalt med magnetfeltet B i denne klassiske teorien.
Ron Yeats
Han ble kjøpt av Liverpool manager Bill Shankly fra Dundee United i 1961 og ble utnevnt som kaptein. Han ledet laget opp til den øverste divisjonen etter 8 sesonger i 2. Divisjon. Da han ble kjøpt, holdt Shankly en pressekonferranse og utfordret journalistene til å orke å gå rundt Yeats. Shankly kom med følgende kommentar: "Prøv å gå rundt ham mine herrer. Med deres kondisjon vil dere ikke ha sjans til å klare det".
Diverse
I 1986 returnerte Yeats til Anfield som sjefsspeider for Liverpool. Han holdt denne stillingen helt til han gikk av med pensjon i mai 2006.
Hall-effekt
Elektrisk strøm i magnetfelt
Mer generelt i halvledere kan ladningstransporten i tillegg forgå ved transport av hull med motsatt ladning enn elektronet. Her består ladningstransporten derfor av to komponenter slik at uttrykket for Hall-koeffisientene blir mer komplisert.
Kvantisert Hall-effekt
I tynne skikt mellom halvledere som ble kjølt ned til lave temperaturer og utsatt for meget sterke magnetfelt, viser Hall-motstanden et klart avvik fra å være proporsjonal med dette feltet slik som det er forventet i den klassiske Drude-modellen. Derimot varierer den i klare stepp med verdier som kan skrives på den enkle formen Rxy = RK/ν hvor
Forklaringen av denne effekten kan finnes i kvantemekanikken. Under de forholdene som eksistrerer ved disse målingene vil elektronene i halvledersjiktet bevege seg kun i to dimensjoner. Det sterke magnetfeltet vil føre til at hver av dem utfører en syklotronbevegelse rundt en sirkel med senter i planet. På grunn av Paulis eksklusjonsprinsipp vil hver slik bane kun inneholde et elektron hvis man ser bort fra dets spinn. Antall elektroner som kan delta i ladningstransporten er da lik med antall slike syklotronbaner. Ved bruk av Landau-kvantisering gir det en ladningstetthet som er et helt multiplum ν av eB/h. I den klassiske grensen h → 0 vil derfor heltallet ν bli stort.
Den fraksjonelle Hall-effekten er ikke like godt forstått. Spesielt er spørsmålet om hvilke brøker ν som kan opptre, ennå uavklart. Men den avgjørende forskjellen fra IQHE er at for FQHE spiller Coulomb-kraften mellom elektrone en avgjørende rolle.
Revneset
Revneset er en odde ved nordre utløp av Adventfjorden i Isfjorden på det sentrale Spitsbergen, bare 5-6 km nord for Longyearbyen. På andre siden av Advendfjorden ligger Hotellneset. Revneset er lett kupert, og avgrenes av Louisfjellet i nordøst og Adventtoppen (786 m) og Hjorthfjellet (928 m) i øst. Rett østover løper Hanaskogdalen som dannes av Hanaskogelva. Her ute står en rekke hytter, brakker og restene av den britiske kullgruvebyen Advent City. Det står også en forsvarsstilling fra andre verdenskrig ved Hanaskogelvas utløp.