cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tigerhai
Habitat
Tigerhaien er ofte funnet nært kysten i tropiske og subtropiske vann, og den kan overleve i tempererte farvann. Tigerhaien er den andre største rovdyrhaien bare slått av hvithaien Haiens er hovedsakelig nomadisk, men varmen i vannet er viktig, og den holder seg nær ekvator gjennom de kaldeste månedene. Haiens holder seg som oftest på dypt vann ved rev, men forfølger ofte byttedyr inn i grunnere farvann. I det vestlige stillehav er tigerhaien blitt funnet så langt nord som Japan og så langt sør som New Zealand.
Anatomi og utseende
Huden kan vanligvis være alt fra blå til lys grønn med en hvit eller lys gul undermage. Tigerhaier veier fra 385 til 635 kg og er 3 m til over 5 m lang. Hunntigerhaien er vanligvis betydelig større enn hannen, og en hunntigerhai fanget utenfor Australia ble målt til å være rundt 5.5 m lang og veie 1524 kg. Det har gått rykter om tigerhaier som har blitt målt til over 7 meter, men dette har ikke blitt bekreftet. Det har blitt anslått at tigerhaier kan svømme med en maksimal hastighet på rundt 32 km/t, med korte støt av høyere hastigheter som varer bare noen sekunder.
Hodet til tigerhaien er noe kile-formet, noe som gjør det enkelt for haien å slå raskt fra side til side. Som med andre haier, har den elektriske sensorer som kalles ampullae of lorenzini på engelsk, som gjør den i stand til å fange opp små elektriske signaler som oppstår når byttedyr beveger seg, som gir dem mulighet til å jakte i mørket. I tillegg har den i likhet med mange andre haier, et reflekterende lag bak hornhinnen kalt tapetum lucidum som gir lyscellene en ny sjanse til å fange fotoner av synlig lys og styrke styrke synet på steder med lite lys. En tigerhai har generelt lange finner og en lang øvre hale; den lange finnen fungere som vinger og nesten løfter haien når den manøvrer gjennom vann, mens den lange halen gir hastighet. Når en tigerhai svømmer normalt beveger den kroppen lite. Den har høy rygg, og ryggfinnen fungerer på en måte som gjør det slik at det er lett å dreie raskt om sin egen akse.
Den har tenner som er høyt spesialiserte og velegnet til å skjære gjennom kjøtt, bein og andre harde stoffer som for eksempel skall på havskilpadder. Hos tigerhaien er tennene i overkjeven og underkjeven forskjellig i formen, noe som er uvanlig blant haier. Som de fleste haier, har tigerhaien tenner er stadig erstattes med nye rader i kjeven.
Diett
Tigerhaien som hovedsakelig jakter på natten, har rykte på seg for å spise alt den kommer over uansett hvilken ernæringsverdi byttet har eller ikke har. Noen av de viktigste byttedyrene til tigerhaien er fisk, blekksprut, fugler, sel, andre haier og sjøskilpadder. Haien er en meget effektiv jeger blant annet takket være godt syn og god luktesans.
Haien er kjent for å være aggressiv. Muligheten til å plukke opp lav-frekvens trykk bølger gjør at haien kan finne byttedyr med skader, selv i mørke vann der den ofte er funnet. Haien er kjent for å sirkle inn sine bytter og også studere byttet.
Tigerhai i populærkultur
Filmene Haisommer og Tintorera spiller på frykten for hai i handlingen.
Instans
Instans eller instansiering kan ha flere betydninger:
Josefines gate
Josefines gate og liknende gatenavn finnes flere steder:
Wienerkongressen
Wienerkongressen fant sted i Wien i Østerrike fra oktober 1814 til juni 1815 for å regulere og restaurere (gjenopprette) Europas politiske forhold etter Napoleonskrigene. Dette var den tredje store fredskongress i den nyere tid.
SummerSlam 2007
Se SummerSlam for mer.
Wienerkongressen
Kongressen kom til som den østerrikske utenriksminister fyrst Klemens von Metternichs verk, og hans avvisning av tidens liberale og nasjonale ideer fikk sette sitt preg på den.
Styrende prinsipper
Kongressens politiske prinsipper var:
Deltakere
Nesten alle Europas stater og fyrstehus tok del på kongressen. De fem stormaktenes delegasjonsledere var Metternich for Østerrike, Castlereagh for Storbritannia, keiser Alexander I og Nesselrode for Russland, Hardenberg og Humboldt for Preussen, og Talleyrand for Frankrike.
På vegne av Sverige deltok greve Carl Axel Löwenhielm, og på vegne av Danmark deltok utenriksminister greve Niels Rosenkrantz. Kong Frederik VI var også til stede.
Forløp
Det polsk-saksiske spørsmål førte til randen av krig. Opptatt av den europeiske likevekt motsatte Castlereagh og Metternich seg at Russland skulle få annektere Polen. Talleyrand, fransk utenriksminister både under Barras, Napoléon Bonaparte og kong Ludvig XVIII benyttet seg av krisen for å oppnå en politisk styrkelse av Frankrike ved at han tiltrådte den hemmelige britisk-østerrikske pakten mot Russland og Preussen (januar 1815).
Napoléons hjemkomst fra Elba førte til kompromissvilje og en rask avslutning av Wienkongressens arbeid. I juni 1815 ble avtaleverket ferdig.
Resultater
Wienkongressen gjenetablerte balansen mellom de fem stormaktene («pentarkiet»).
Betydning for utvikling av diplomati
Wien-kongressen var et vendepunkt fordi diplomatiske praksiser ble kodifisert og formalisert, og på grunn av at det dreide seg om en form for samhandling mellom diplomater som gikk utover det å diskutere spesifikke avtaler eller situasjoner; man befattet seg også med å trekke opp et sett spesifikke praksiser for hvordan internasjonal politikk skulle foregå i stort. I og med at det dreiet seg om å kodifisere suvereners rettigheter overfor hverandre og dermed bidra til å slå tilbake de universalistiske tankene som den franske revolusjons-diplomatiet som Napoléon Bonaparte hadde forsøkt å eksportere på bajonettspissene, kunne Henry Kissinger med rette kalle sin doktorgrad om temaet A World Restored. Den østerrikske statsmannen Metternich var blant dem som var seg dette bevisst da han under kongressens gang observerte at
I en av de hemmelige klausulene i første Paris-traktat fra 1814 ble Frankrikes fire motstandere enige om å opprette «et system med faktisk og permanent maktbalanse i Europa» (engelsk: «a system of real and permanent balance of power in Europe»). Dermed var grunnstenen lagt for det som skulle bli kalt en stormaktskonsert, og denne konserten var samtidig den første formaliseringen av ideen om at det fantes stormakter. Makter som fikk være med i enkelte sammenhenger, men ikke i alle, kom i en mellomstilling, mens de som ble ekskludert fra samtlige møter havnet i kategorien vi nå kjenner som småstater.
Nye kongresser, der statsoverhoder og/eller utenriksministre fra tre eller flere av disse stormaktene (Storbritannia, Preussen, Østerrike-Ungarn, Russland, Frankrike) deltok, ble holdt i Paris etter Krimkrigen i 1856, og i Berlin etter det man kan kalle den første Balkan-krig i 1878. I tillegg ble det i perioden mellom Wien-kongressen og den første verdenskrig avholdt omkring to dusin kongresser, der det var sendemenn som var hovedaktørene. Det diplomatiske systemet som manifesterte seg i kongresser og konferanser kalles ofte den europeiske konsert.
Konsertdiplomatiet kjennetegnes også ved at stormaktenes skriftlige, og i takt med fremveksten av ny teknologi som telefoni, også muntlige dialog seg imellom utgjør et tyngdepunkt som omkranses av annen og andres diplomatiske praksis. Kongressene og konferansene, som de siste tiårene har blitt enda flere og enda mer sentrale for diplomatisk praksis, kan sees som formelle møter som utfyller den løpende utveksling av dokumenter.
Université Saint-Joseph
Université Saint-Joseph er et katolsk pavelig universitet i Beirut i Libanon. Det ble grunnlagt av jesuitter i år 1875. Det liger i bydelen Achrafiyeh. Undervisningsspråket er fransk og arabisk.
Universitetet er i dag med omkring 12,000 studenter et av de viktigste universitetene i Midtøsten. Det er særlig kjent for universitetsklinikken "Hôtel Dieu", fakultetene for henholdsvis filosofi, ingeniørvitenskap og teologi, CEDRAC (Senter for kristen-arabiske studier) og det orientalske bibliotek.
Kambodsjas geografi
Kambodsja er et land i Sørøst-Asia, som grenser til Siambukten mellom Thailand, Vietnam og Laos. De 2572 km lange grensene er delt mellom Vietnam i øst og sørøst, Thailand og Laos i nord, samt 443 km med kystlinje i vest. Kambodsja dekker 181,040 kvadratkilometer på den sørvestre del av den indokinesiske halvøy. Landet ligger helt i tropene; landets sydligste punkter er bare litt mer enn 10° over ekvator. Mye av landets areal består av bølgende vidder. Dominerende trekk er den store innsjøen Tonle Sap nesten midt i landet og Mekongelva, som krysser landet fra nord til sør. Det mest distinkte geografiske trekket ved Kambodsja er slettelandskapet rundt Tonle Sap. Dette tett befolkede området, hvor store deler er benyttet til dyrking av ris, ligger i hjertet av landet.
Omtrent 75 % av arealet i Kambodsja har en høyde over havet på under 100 m, unntaket er Krâvanhfjellene og forlengelsen av disse, kalt Dâmreifjellene i nær grensen mot Thailand i sørvest. Kambodsjas høyeste punkt ligger i Phnom Aoral nær Pursat på 1 813 meter.
Topografi
Kambodsja faller innenfor flere veldefinerte geografiske regioner. Den største delen av landet, om lag 75 prosent, består av Tonlé Sap-bassenget og lavlandet rundt Mekong. Sørøst for dette store bassenget er Mekongdeltaet, som strekker seg videre gjennom Vietnam til Sør-Kinahavet. Det brede flate området som opptar mye av landet ble skapt av Mekong, som selvfølgelig har blitt orientert av geomorfologien i området, opprinnelig preget nettopp ved at det finnes en bred synklinal. Bassenget og deltaregionen er innrammet av fjellkjeder, i sørvest av Krâvanhfjellene og Dâmreifjellene og i nord Dângrêkfjellene. Høyere land i nordøst og øst flettes inn i det sentrale høylandet i Sør-Vietnam. Tonlé Sap-bassenget og Mekonglavlandet består hovedsakelig av sletter med høyder under 100 meter. Ettersom høyden øker blir terrenget mer bølgende og oppdelt.
Krâvanhfjellene i sørvest strekker seg i nordvest-sørøstlig retning, reiser seg opp til over 1500 meter. Det høyeste fjellet i Kambodsja – Phnom Aoral, på 1 813 meter – er i den østlige delen av dette området. Dâmreifjellene, en gren som går mot sør og sørøst fra Krâvanhfjellene, stiger til høyder på mellom 500 og 1000 meter. Disse to områdene grenser i vest mot en smal kyststripe som inneholder Kampong Saom Bay, som vender mot Siambukten. Dette området var i stor grad isolert fram til åpningen av havnen i Kampong Saom og byggingen av en vei og jernbane som koblet sammen Kampong Saom, Kampot, Takeo og Phnom Penh i 1960.
Dângrêkfjellene på den nordlige kanten av Tonlé Sap-bassenget består av bratte fjellsider med en gjennomsnittlig høyde på rundt 500 meter hvor de høyeste punktene når mer enn 700 meter over havet. Fjellene vender sørover og utgjør den sørlige kanten av Khoratplatået i Thailand. Vannskillet langs fjellene markerer grensen mellom Thailand og Kambodsja. Hovedveien gjennom et pass i Dângrêkfjellene på O Smach forbinder det nordvestlige Kambodsja med Thailand. Mellom den vestlige delen av Dângrêkfjellene og den nordlige delen av Krâvanhfjellene ligger en forlengelse av Tonlé Sap-bassenget som fletter inn lavlandet i Thailand, og gir enkel tilgang fra grensen til Bangkok.
Mekongdalen danner en naturlig kommunikasjonsrute mellom Kambodsja og Laos og skiller den østlige enden av Dângrêkfjellene og det nordøstlige høylandet. Mot sørøst munner bassenget ut i Mekongdeltaet, som strekker seg inn i Vietnam og gir både vann- og landkommunikasjon mellom de to landene.
Vann og vassdrag
Med unntak av de mindre elvene i sørøst er de fleste store elver og vassdrag i Kambodsja knyttet til Tonle Sap eller Mekongelven. Krâvanhfjellene og Dâmreifjellene danner et eget dreneringsskille, i øst flyter elvene inn i Tonle Sap, mens de i vest de renner ut i Thailandbukta. Mot den sørlige enden av Dâmreifjellene fører topografien likevel til at noen små elver flyter sørover på østsiden av dette skillet.
Mekong renner i Kambodsja sørover fra grensen mot Laos til et punkt litt sør for Kratie, hvor den svinger vestover i ca. 50 km og deretter snur mot sørvest til Phnom Penh. Før Kratie går elven gjennom en del stryk, men fra Kampong Cham blir terrenget flatere. Her oversvømmes områder langs elva fra juni til november, vannet bryter da gjennom de naturlige dikene som har bygget seg opp langs elva. I Phnom Penh møter Mekong tre andre store vassdrag på et punkt kalt Chattomukh (fire ansikter). Mekong renner inn fra nordøst og Tonle Sap, som kommer fra Tonle Sap-sjøen, renner inn fra nordvest. De deler seg i to parallelle elveløp, det ene fortstter som Mekong, det endre får navnet Bassac. Disse renner uavhengig av hverandre gjennom deltaflater i Kambodsja og Vietnam og tømmes i Sør-Kinahavet.
Vannstrømmen inn i Tonle Sap er sesongbetont. I september eller oktober øker vannføringen i Mekong, på grunn av monsunregn og smeltevann fra Himalaya, til et punkt hvor utløpet gjennom deltaet ikke kan håndtere den enorme vannmengden. For å ta unna vannet endrer vannføringen i Tonle Sapelva retning, den flyter nordover og tømmes i innsjøen Tonle Sap. Dette øker størrelsen på innsjøen fra ca. 2590 kvadratkilometer til ca. 24 605 kvadratkilometer på høyden av flomperioden. Når så vannmengden i Mekong avtar og elveløpet nedenfor Phnom Penh kan håndtere vannmengden reverseres retningen og vannet renner ut av innsjøen igjen. Silten som etterlates i store områder gjør landskapet svært godt egnet til risproduksjon.
I Tonlé Sap fiskes det om lag 80 000 tonn fisk hvert år, og sammen med fisket i Siamgulfen utgjør dette en vesentlig del av den totale matproduksjonen i Kambodsja. Elvene har alvorlige problemer med forurensning fra pesticider brukt på rismarkene rundt, drivstoff i gamle båter fortsatt i bruk og generelt økende vannforurensning. Langs breddene av innsjøen Tonlé Sap er det seksti bosetninger hvor noen av husene står på stylter og noen flyter, det er flytende landsbyer med templer, moskeer, butikker og restauranter. I Khmerrikets storhetstid var Tonlé Sap grunnlaget for næringen i Angkor, den gamle hovedstaden i riket, den gav byen mat, vann til irrigasjon og silt.
Klima
Temperaturen i Kambodsja varierer fra 10° to 38 °C og landet opplever tropiske monsuner. Sørvestlige monsuner blåser innover i landet og har med seg fuktige vinder fra Siambukten og Det indiske hav fra mai til oktober. Nordøstlige monsuner dominerer i den tørre sesongen, som varer fra november til mars. Kraftigst nedbør inntreffer i september og oktober og den tørreste perioden er i januar og februar.
Landet har to distinkte årstider. I regntiden, fra mai til oktober, kan temperaturen komme opp mot 40 °C rundt april, vanligvis kombinert med høy luftfuktighet. Den tørre årstiden varer fra november til april, og temperaturene kan da komme ned i rundt 20 °C. De beste månedene å besøke landet er fra november til januar, når det er lave temperaturer og lav luftfuktighet.
Flora og fauna
Kambodsja har et bredt utvalg av planter og dyr. Det er 212 pattedyrarter, 536 fuglearter, 240 reptilarter, 850 ferskvannsfiskearter, og 435 marine fiskearter. Mye av dette biologiske mangfoldet finnes rundt innsjøen/elven Tonlé Sap og den omkringliggende biosfæren. Tonlé Sap biosfærereservat er et unikt økologisk fenomen rundt Tonlé Sap. Den omfatter innsjøen og ni provinser: Kampong Thom, Siem Reap, Battambang, Pursat, Kampong Chhnang, Banteay Meanchey, Krong Pailin, Oddar Meancheay og Preah Vihear. I 1997 ble det nominert og utnevnt til et UNESCO biosfærereservat. Andre sentrale økosystemer inkluderer de tørre skogene i Mondolkiri- og Ratanakiriprovinsene og Krâvanhfjellene, inkludert Bokor National Park, Botum-Sakor National Park, og Phnom Aoral og Phnom Samkos dyrereservater.
Chana Masson
Chana Franciella Masson de Souza (født 18. desember 1978 i Capinzal) er en brasiliansk håndballmålvakt, som spiller for den russiske klubben.
Camp
Ordet camp kan ha flere betydninger:
Filmåret 1889
Fødsler
|| komponist ||align=center|75 ||align=center| 1964 ||
|| skuespiller og oversetter ||align=center| 56 ||align=center| 1945 ||
maler, designer og filmskaper ||align=center| 74 ||align=center| 1963 ||
|| teater- og filmskuespiller ||align=center| 77 ||align=center| 1967 ||
teaterkritiker -samarbeidet med Brødrene Marx ||align=center| 71 ||align=center| 1961 ||
Archant
Archant er et engelsk avisforlag som holder til i Norwich i Norfolk, etablert i 1845. Selskapet gir ut fem aviser hver dag, omtrent 75 aviser ukentlig, og enda 75 ulike magasiner.
Utgivelser
De mest kjente avisene utgitt av Archant er:
Louise Marie Adélaïde de Bourbon
Louise Marie Adélaïde de Bourbon (født 13. mars 1753, død 23. juni 1821), hertuginne av Orléans, var et medlem av det franske kongehuset. Hun var datter av Louis Jean Marie de Bourbon, hertug av Penthièvre. Hun ble gift med Louis Philippe d'Orléans og var mor til blant annet kong Ludvig Filip av Frankrike.
Tidlig liv
Hun var datter til Louis Jean Marie de Bourbon, hertug av Penthièvre, som var sønnsønn til Ludvig XIV gjennom dennes uekte sønn Louis Alexandre de Bourbon (greve av Toulouse), og den italienske prinsesse Maria Teresa Felicitas av Modena. Hennes bror var gift med den berømte prinsessen de Lamballe. Da hennes bror i år 1768 døde uten arvinger, ble hun det siste medlem av familien Bourbon-Penthièvre, og den rikeste arvtagersken i Frankrike før revolusjonen. Hun fikk en typisk oppdragelse for kvinnelige medlemmer av aristokratiet, først av en guvernante og deretter i en klosterskole, Abbaye de Montmartre i Paris. Hennes far, som var en kjent filantrop, oppfostret henne også til å bedrive veldedighet.
Hennes ekteskap med arvingen i huset Orléans, en sidegren av det franske kongehus, ble arrangert av hennes sosialt ambisiøse far, som ville bli akseptert som et medlem av kongehuset. Hennes tiltenkte svigerfar avviste først forslaget, ettersom hennes familie var en illegitim gren av kongehuset, mens huset Orléans var legitim, men siden hun takket være sin brors død ble alenearving til Frankrikes kanskje største privatformue, ble forslaget så akseptert. Ludvig XV, som ville forhindre en så stor formue å komme under familien Orléans kontroll, frarådet forgjeves hennes far fra ekteskapet med motiveringen at hennes blivende make var en utsvevende libertiner og at hun neppe ville bli lykkelig. Vigselen fant sted i slottet i Versailles 5. april 1769 i nærvær av medlemmene av kongehuset, og paret bosatte seg deretter i Palais-Royal i Paris. Maken etterfulgte sin far som hertug av Orléans i 1785.
Ekteskapet ble ulykkelig og utløste i Louise en langvarig depresjon. Maken innledet i 1772 et forhold med den demokratiske forfatterinnen Félicité de Genlis, som i 1779 ble deras barns guvernante og som oppfostret dem separat fra foreldrene i Dames de Bellechasse. Såvel maken som de Genlis var tilhengere av radikale demokratiske ideer, mens Marie Adelaide selv var konservativ, og de Genlis oppfostret hennes barn i radikal stil, noe som distanserte dem fra Marie Adelaide og gav opphav til konflikter.
Under den franske revolusjon
Etter den franske revolusjons utbrudd intrådte et definitivt brudd med både hennes barn og hennes mann, da hennes eldste sønn ble medlem i den radikale Jakobinerklubben, og mannen ble kjent som Philippe Egalité for sin støtte til republikken og revolusjonen. På denne tid kommuniserte paret bare skriftlig.
Etter hennes ektemanns avrettelse i november 1793 ble Marie Adelaide, som nå var kjent som «Veuve Égalité» (enken likhet), ført til Luxembourgpalasset i Paris, som da var blitt politisk fengsel. Hun møtte der den fengslede politikeren Jacques-Marie Rouzet, som ble hennes elsker, og som hun senere levde med resten av sitt liv.
Marie Adelaide var nær ved å bli henrettet, men overlevde Robespierres og skrekkveldets fall i 1794, og ble da overført til Pension Bellhomme, et luksusfengsel for de rike. Hennes elsker Rouzet, som ble medlem av Femhundrerådet etter skrekkveldets fall, klarte i 1796 å utvirke hennes og hennes to yngre sønners løslatelse. Hun fikk imidlertid ikke treffe sine sønner igjen, ettersom de var blitt fri på betingelse av at de umiddelbart ble utvist til USA. Selv ble hun etter løsølatelsen samboende med Rozet i Paris.
Senere liv
I 1797 utviste man alle medlemmer av det gamle kongahuset fraq Frankrike, og Marie Adelaide emigrerte til Spania sammen med Rouzet og hennes svigerinne Bathilde av Orléans. Rouzet skulle offisielt bare eskortere henne til grensen, men han fulgte etter henne i hemmelighet, og de levde siden sammen, han offisielt som hennes sekretær. Hun gav ham tittelen greve de Folmont. I 1801 så hun atter sin datter, som kom for å bo med henne. Paret ble nødt til å flykte fra Spania til Menorca under Napoleons invasjon i 1808. Hun var på sin eldste sønns ønske nærværende på dennes hans bröllop med Maria Amalia av Sicilia og Napoli i Palermo på Sicilia 25. november 1809, og levde sån der i to år innen hun etter en konflikt med sin sønn vendte tilbake til Menorca med Rouzet, mens hennes datter ble igjen.
Marie Adelaide og Rouzet vendte tilbake til Frankrike etter Napoleons fall i 1814. De verken flyktet eller ble forstyrrert av Napoleons retur til makten under de hundre dagene i 1815. Marie Adelaide arbeidet for å få tilbake sin formue, noe hun også til slutt lyktes med. Et år etter Rouzets død i 1820 døde hun av brystkreft.
Vorstehhunder
Vorstehhund kan vise til
Hans Christensen Sthen
Hans Christensen Sthen (født 25. november 1544 i Roskilde, død 1610 i Malmø), var en dansk prest og salmedikter.
Oppvekst og utdanning
Hans Christensen Sthen mistet foreldrene tidlig. Han vokste opp i Roskilde, en by hvor den katolske tro levde videre lenge etter reformasjonen. Man vet ikke så mye om hans oppvekst og skolegang, men han har sannsynligvis studert i København.
Rektor og prest i Helsingør
I 1565 ble Sthen ansatt som rektor for latinskolen i Helsingør, men året etter overtok han en kapellanstilling ved Sankt Olai kirke. På denne tiden giftet han seg for første gang (1567). Tre år seinere (1570) vendte han tilbake til sin gamle rektorstilling, som han hadde frem til november 1574. I 1570 forpliktet han seg til «at sjunge diskant i koret til aftensang, ungdommen dermed at øve og forbedre» - hver lørdag ettermiddag. Sannsynligvis hørte det også med til rektorstillingen å lede korsangen ved brylluper. Sammen med sine elever fremførte han «spektakler og lege» (=dramatiske forestillinger) på rådhuset eller kirkegården til jul, fastelavn og pinse. Et bevart anonymt skuespill «Kort Vending» fra denne tiden antas å være forfattet av ham, siden passasjer går igjen i hans læredikt «Lyckens Hiul».
Debut og tidlige utgivelser
I 1572 eller 1574 skal Sthen ha utgitt en biografi om Johan Hus, en oversettelse av Johann Agricolas «Tragedia Johannis Huss». Sthens «Vita Johannis Hus» kan ha vært et av de «spektakler» som latinskolens rektor oppførte med sine elever.
I 1578 kom «En liden Haandbog, som indeholder allehonde nyttige Øffuelser vdi Gudelighed oc smucke trøstelige Bøner oc Loffsange, som mand kand daglige bruge».
I 1578 kommer også en oversettelse av en oppyggelsesbok, «En Prædicken Cæcilij Cypriani i en suar Pestelentz tid faar 1321 Aar [siden]», i anledning av en pest som plaget landet.
Vennskap med Albert Hansen
I 1581 tok Sthen magistergraden ved Universitetet i København sammen med Albert Hansen, hans etterfølger i rektorstillingen og senere biskop i Ålborg. Vennskapet mellom dem kommer frem i akrostikonet som er laget i en av Sthens salmer. Albert Hansen kvitterte med å ta opp Sthens «Siunge wi aff Hiertens grund» i sin reviderte utgave av Reravs salmebok (1582).
Prest i Malmø
I 1583 ble Sthen kalt til sogneprest ved St. Petri kirke i Malmø. Her fikk han en god økonomi, og bo-oppgjøret fra 1610 viser at det har vært et smakfullt og rikt utrustet hjem, med tilhørende bibliotek som ble vurdert til 3000 daler.
I 1584 utgir Sthen «Saligheds Vey» i anledning av bryllup mellom et tidligere sognebarn fra Helsingør og en borgerdatter fra Malmø.
En liden Vandrebog
Hans Christensen Sthen var en av Danmarks største salmediktere, og salmene var svært utbredt i hans samtid, sist gjengitt i den danske Psalmebog for Kirke og Hjem fra 1912. I begynnelsen av 1589 gav han «En liden Vandrebog: Indeholdendis atskillige smucke Bøner oc trøstelige Sange, met nogle nyttige Lifs Regle i artige Rijm befattede». Boken kom ut i 11 kjente opplag.
Som en kuriositet kan det nevnes at det på denne tiden hersket en stor bekymring for året 1588 («annus mirabilis»), siden man trodde dommedag og Kristi gjenkomst ville inntreffe. Salmen «Herre Jesu Christ, min Frelser du est» og «O Gud effter dig mig forlenger» er evangeliske svar på forventningen. I salmen Herre Jesu Christ, min Frelser du est finner vi akrostikonet «HANS ANNO», som peker på Herrens år 1588.
I «En liden Vandrebog» finner vi også sangene «Den mørcke nat forgangen er» og «Den liuse dag forgangen er».
De siste årene
I 1592 utgav han «Geistlig Hussraad», en utleggelse av Davids 128. salme. Sthen så på denne salmen som en bryllupssang til pris for den hellige ektestand. Ekteskapet, den gode hustru, den ekteskapelige kjærlighet og dens frukter er et tilbakevendende tema i forfatterskapet hans.
I 1600 søkte Sthen et ledige presteembete for Tygelsø og Klagstrup utenfor Malmø. I 1602 døde hans første kone, og samme år giftet han seg med Elline Olufsdatter, datteren til Oluf Stisen, sogneprest i Burløv. Med henne fikk han fem barn. I desember 1607 blir han igjen enkemann og gifter seg for 3. gang, med Kristine Andersdatter. Med henne fikk han ett barn. Barna fra tidligere ekteskap hadde håpet å arve et udelt bo, og de siste årene av Sthens liv ble et ragnarokk av gjentatte bo-oppgjør, opphissete familieoppgjør, stevninger, anklager om arvesvik, bøter, beskyldninger og injurier. De voldsomme sammenstøtene mellom far og sønner har tært på Sthen, og han døde i april eller mai 1610.
Sthen ble begravet foran alteret i St. Petri kirke i Malmø, ikke langt fra Jørgen Kocks grav. Gravsteinen finnes ikke lenger.
Kjente salmer fra Sthens hånd
Han har skrevet åtte salmer som vi finner i Kingos salmebok:
Fred og Frank Wiltersen
جورج وفريد ويزلي Fred i George Weasley Фред и Джордж Уизли Fred a George Weasleyovi Fred og George Weasley Fred ja George Weasley Weasley family Fred et George Weasley Fred i George Weasley Fred dan George Weasley Fred e George Weasley Fred e George Weasley Fred dan George Weasley Fred en George Wemel フレッドとジョージ・ウィーズリー Fred i George Weasleyowie Fred şi George Weasley Фред и Джордж Уизли Fred i George Weasley Familjen Weasley Fred và George Weasley 弗雷和喬治·衛斯理
Ytre Djuptjønnuten
Ytre Djuptjønnuten er et fjell i Bykle kommune i Agder. Det har en høyde på 1 405 meter over havet og er det 17. høyeste fjellet i fylket av fjellene med primærfaktor på minst 50 meter.
Harold Annison
Harold Edward Annison (født 27. desember 1895 i Croydon, død 27. november 1957) var en britisk svømmer og vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.
Annison vant en olympisk bronsemedalje i svømming under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det britiske laget som kom på tredjeplass på 4 x 200 meter fri, bak USA som satte ny verdensrekord med tiden 10.04,4 og Australasia. De andre svømmerne på det britiske laget var; Edward Peter, Leslie Savage, Henry Taylor.
Imaginisme
Imaginisme er en poetisk bevegelse i Russland som ble grunnlagt av Sergej Jesenin i 1919. Den baserer seg på en serie med bilder.
Bevegelsen blir stundom kalt for imagisme, men oppsto uavhengig av den engelsk-amerikanske poesi-bevegelsen og har ulikt utgangspunkt.
Det er en skrivestil som bruker mange ord med dypere mening.
Barometer
Et barometer er et instrument som brukes til å måle atmosfærisk lufttrykk. Siden det atmosfæriske lufttrykket ofte har sammenheng med værtype har barometeret gjerne blitt brukt for å varsle været.
Vannbaserte barometer
Konseptet om at «minkende trykk gir dårlig vær» er grunnlaget for et primitivt værvarslingsredskap kalt et værglass. Det består av en glassbeholder med en bred søyle. Beholderen og søylen er omtrent halvfullt med vann, mens det også er noe luft i beholderen. Når trykket øker, vil luften utvendig trykke på vannet i beholderen og derved skyve vannet oppover i røret. Disse instrumentene er en tilnærmet vannbasert utgave av kvikksølvbarometeret.
Kvikksølvbarometer
Kvikksølvbarometeret ble i begynnelsen målt i tommer eller millimeter (torr eller mmHg) av hvor høyt kvikksølvet stod i søylen. 1 atmosfære er lik 760 millimeter kvikksølv. Denne enheten blir fremdeles mye brukt i USA, men er ikke en del av SI-systemet, som stort sett resten av verden bruker.
Aneroidbarometer
Et aneroidbarometer (fra gresk: a neros = ikke flytende) er et barometer som ikke inneholder kvikksølv eller annen væske. Her brukes en liten, fleksibel metallboks kalt en aneroidcelle. Boksen er helt tett forseglet etter at noe av luften er fjernet, slik at små forandringer i lufttrykk sørger for at cellen utvider seg eller trekker seg sammen. Løsningen blir også kalt Vidie-celle etter oppfinneren Lucien Vidie (1805-1866). Enkelte barometere har opp til åtte celler montert oppå hverandre for å øke utslaget. Utvidelsen eller sammentrekningen beveger en viser på barometeret. Mange modeller har en ekstra viser som kan stilles manuelt på punktet for avlesning slik at det skal bli lettere å se forandringer.
Et problem med denne løsningen er følsomhet overfor temperaturforandringer. Dersom det er innestengt luft i cellen, vil denne forandre volum ved temperaturendringer. Det er derfor vanlig å tilstrebe vakuum i esken. Selve metallesken vil også være utsatt for volumendinger. Det er derfor vanlig å lage denne av en legering av beryllium og kobber som er mindre ømfindlig for temperaturendringer . Det vil likevel være en rekke målefeil som er vanskelig å kompensere for.
Bruk
Et barometer blir som oftest brukt for å varsle været, siden høyt lufttrykk i et område som regel indikerer fint vær, mens lavt trykk indikerer at et lavtrykk er mer sannsynlig. Barometermålinger fra mange stasjoner gjør at man kan lage kart over lufttrykket. Isobarer er linjer mellom steder med samme trykk, og gir et konturkart over områder med høy- og lavtrykk. Ofte kan fallende trykk indikere at dårlig vær eller nedbør er på vei, mens stigende trykk tyder på at det kan bli finere vær eller ikke nedbør.
Temperatur
Tettheten til kvikksølv endrer seg med temperaturen, så en avlesning fra et barometer må justeres etter temperaturen. Derfor er det som regel et termometer festet til barometeret. Et aneroid barometer trenger derimot ingen justering.
Høyde
Lufttrykket minker med høyden, slik at en barometeravlesning er avhengig av hvor det blir avlest. Dette trykket blir så redusert til havnivå, slik at alle værstasjoner i praksis viser trykket i samme nivå, og kan sammenlignes. Aneroide barometer har en mekanisk tilpasning for høyde som gjør at vi kan lese av havnivåtrykket direkte uten å justere avlesingsdataene.
Sola ungdomsskole
Sola ungdomsskole er en skole i Sola kommune.
Skolen har i skoleåret 2007/2008 ca. 50 lærere og ca. 500 elever. Rektor er fra 2013 Lill Wegner Thomassen. Skolen ligger vakkert til mellom Sola videregående skole og boligområdet rundt Sandesletta. Skolen ble åpnet 1965.
I 1999 fikk skolen Menneskerettighetsprisen for Nordjæren-regionen.
María Auxiliadora Delgado
María Auxiliadora Delgado San Martín (født 11. mars 1937 i Montevideo, død 31. juli 2019 ) var gift med Uruguays president Tabaré Vázquez og dermed landets førstedame fra 1. mars 2005 til 1. mars 2010 og fra 1. mars 2015. Hun var husmor.
Raasiku kommune
Raasiku  er en landkommune i Harju fylke i Estland. Kommunen har cirka 4 750 innbyggere (2015) og et areal på om lag 158 km². Kommunens administrasjonssenter ligger i Aruküla med 1 884 innbyggere.
Rulle Wiltersen
Bill Weasley Bill Weasley Figuren der Harry-Potter-Romane Weasley family Bill Weasley fa:بیل ویزلی Bill Weasley Bill Weasley Bill Weasley Bill Weasley Weasley (famiglia) Bill Weasley Bill Wemel ビル・ウィーズリー Bill Weasley Билл Уизли Bill Weasley Luettelo Harry Potter -sarjan sivuhenkilöistä Familjen Weasley Bill Weasley
Vasalemma kommune
Vasalemma  er en tidligere landkommune i Harju fylke i Estland. Kommunen hadde cirka 5 020 innbyggere og et areal på om lag 39 km². Kommunens administrasjonssenter lå i Vasalemma med 907 innbyggere, mens Rummu hadde 1 059 innbyggere.
Funan (kongedømme)
Funan var et pre-Angkor kongedømme rundt Mekongdeltaet i Sørøst-Asia som eksisterte de første 600 årene av det forrige årtusen. Navnet er et kinesisk ord som betyr fjell (gammel Khmer Bnam, moderne Khmer Phnom). Selv om hverken den nøyaktige utstrekningen eller eksakte årstall eksisterer antas kongedømmet å ha oppstått i det 1. århundre. Kineserne anså Funan for å være et forent imperium, men historikere tror det kan ha vært en samling bystater som noen ganger kriget mot hverandre og andre ganger utgjorde en politisk union. På sitt største dekket Funan og alle dets provinser store deler av fastlandet i Sørøst-Asia, inkludert hele dagens Kambodsja og Sør-Vietnam, deler av Laos, Thailand og Myanmar og et stykke nedover Malayahalvøya.
BMW 315
BMW 315 var en bilmodell fra den tyske bilprodusenten BMW. BMW 315 ble lansert i 1934 og ble produsert til 1937. Det ble totalt produsert 10 000 sedaner og 200 cabrioleter. BMW 315 fremstår i dag som samleobjekter og det finnes ikke mange igjen.
Modeller
BMW 315/1 Cabriolet
Padise kommune
Padise er en tidligere landkommune helt vest i Harju fylke i Estland. Kommunen hadde cirka 1 740 innbyggere og et areal på om lag 367 km². Kommunens administrasjonssenter lå i Padise med 418 innbyggere. En mindre landsby er Harju-Risti. Kommunen har kystlandskap med bølgende åser fra istiden.
Historie
I eldre tider gikk Paldiskibukten helt inn til Padise, og det var en handelspost med veianlegg her i forhistorisk tid. En kilometer sør for klosteret ligger en bygdeborg som vitner om stedets betydning.
I Padise kommune ligger Padise kloster fra 1305 eller 1310, som er et tidligere munkekloster. Det ble grunnlagt av cistercienserne, som hadde eid land i området siden 1220. De valgte trolig stedet på grunn av de gode mulighetene for fiske her i Padise-elva og Paldiskibukten i nord.
I 1558 gjorde den lokale stormesteren for Den tyske orden klosteret om til festning, og bortviste munkene. Under den Livlandske krig herjet russiske styrker kommunen i fire år. Sverige videreførte klosteret som festningsbygg, og Gustav II Adolf ga det til Thomas von Ramm i 1662. Denne familien restaurerte bygningene som gods, men hele anlegget brant ned til grunnen i 1766. Dagens gods er det anlegget som ble oppbygd av von Ramm-slekten etter denne brannen. Godset med restene av klosterbygget ble malt av den internasjonalt anerkjente kunstneren Aleksander Möldroo (1902–1991) etter hans opphold i Stalins arbeidsleire, i 1963.
Svart arbeid
Svart arbeid er en betegnelse for arbeid som utføres uten at det betales skatt, arbeidsgiveravgift, trygdeavgift eller merverdiavgift og som er ulovlig. Svart arbeid representerer et samfunnsproblem ved at det offentlige taper inntekter. Det foreligger ingen pålitelig statistikk eller oversikt over den svarte økonomien. Gjennom undersøkelser og forskning på området har det vært gjort en rekke forsøk på å anslå omfanget av svart arbeid (samt annen uregistrert økonomisk virksomhet). De fleste konkluderer med at det dreier seg om minst flere titalls milliarder kroner i året i Norge.
Det er også et problem for virksomheter som driver «hvitt», fordi det gir ulike konkurransevilkår.
Den norske regjeringen fremmet i 2009 forslag om at private kjøpere av tjenester, eller varer sammen med tjenester, blir medansvarlige for selgerens eventuelle skattesnusk, hvis betalingen er over 10 000 kroner i kontanter. Det gjelder både skatt og merverdiavgift. Samtidig fremmes et forslag om at næringsdrivende og andre vil ikke få fradrag i skatteregnskapet eller i momsregnskapet for kostnader over 10 000 kroner som er betalt kontant.
Glen Moss
Glen Robert Moss (født 19. januar 1983) er en newzealandsk fotballspiller som spiller for den newzealandske klubben Wellington Phoenix FC. Han er klar for den australske klubben Newcastle Jets FC fra 1. juli 2017.
Svart arbeid
Med virkning fra 1. januar 2014 ble det innført nye krav i bokføringsloven om føring av personalliste for serveringssteder, frisører og skjønnhetspleiere samt bilverksteder og bilpleiebransjen. Hensikten er blant annet å motvirke svart arbeid.
Glen Moss
Moss har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Wellington Phoenix og New Zealand Knights fra New Zealand.
Svart arbeid
Svart arbeid er ulovlig og man kan bli straffet hvis det har foregått i stor målestokk eller der har vært rot med penger som skulle betales til det offentlige. Det er arbeidsgiver som har ansvar for registrering og trekk og innbetaling til skattemyndighetene, men arbeidstaker har plikt til å sikre sine interesser ved ikke å inngå slike avtaler.
Glen Moss
Landslaget
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Han ble tatt ut i s tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Svart arbeid
Lønnsarbeid for en enkelt oppdragsgiver, der betalingen er under en viss verdi årlig (6 000 kroner), er ikke innberetningspliktig og betegnes ikke som svart arbeid. Næringsdrivende skal ta med all slik inntekt i sin innberetning og har ingen minstegrense for inntekt.
Det er ofte privatpersoner som engasjerer håndverkere til mindre oppdrag som utføres og betales svart. Det går også under betegnelsen «strøjobber».
CEDRAC
Det internasjonalt kjente senteret ble opprettet i 1986 av Samir Khalil Samir og ble tilknyttet Université Saint-Joseph i 1996. Det er det eneste av sitt slag på verdensbasis.
Senteret råder over 23 000 bøker og multimedia-enheter. Fagfeltene er historie, filosofi, filologi, naturvitenskap og religionsvitenskap: kristendom, islam og andre religioner med som har sitt tyngdepunkt i Midtøsten, særlig Libanon, Syria, Irak, det historiske Palestina og Egypt.
CEDRAC ser seg i forskertradisjonen til Louis Cheikhô og Georg Graf, som ved slutten av det 19. og begynnelsen av det 20. århundret drev denne type forskning med Beirut som base.
Cymrickatt
Cymrickatt (uttales som KIM-rick-katt) er en katteart fra øya Man i Irskesjøen, og en del betegnelser over katter betrakter cymrickatten som en langhåret avart av manxkatten framfor å være en atskilt rase: med unntak av lengden på pelsen er de to artene nøyaktig det samme. Navnet kommer fra Cymru (uttales KUM-ree), et stedegen walisisk navn på Wales, skjønt arten er ikke assosiert med Wales på noe vis, og det var muligens et forsøk på å gi et «keltisk» navn til art, som faktisk nedstammer fra manxkatten på øya Man.
I henhold til opptegnelser på Man begynte den haleløse egenskap til cymrickatten som en mutasjon blant øyas andel av huskatter. Gitt øyas isolerte miljø og lille genbank ble dens haleløshet lett gitt videre fra den ene generasjonen til den neste sammen med genet for lang pels. De langhårete kattene har blitt født fra manxkatter, men har alltid blitt sett ned på som «mutanter». Deretter ble tilsvarende katter født i Canada på 1960-tallet og ble behandlet med respekt. Det ble begynnelsen på en økning av cymrickattens popularitet. Det tok mange år før den ble anerkjent som en egen art av katteforeninger. Manxkatten ble anerkjent på 1920-tallet, mens cymrickatten fikk den først i løpet av 1960-tallet og ble først populær på 1970-tallet.
Karaktertrekk
Cymrickatten er muskuløs, kompakt, middels til stor katt med en robust beinstruktur. De veier mellom 3 og 6 kg og har en rund framtoning. Cymrickatten har store øyne og brede ører. Pelsen er middels langt, tett og gir den en rund framtoning. Alle farger og mønstre er akseptert og øyenfargene kan være (kobber), grønn, nøttebrun eller blå blant de farger som har blitt funnet.
Det er fire former for haler. «Rumpy» er den mest verdifulle. Dette er en katt som er helt haleløs, og har isteden en kløft der hvor halen ordinært ville ha vært. Deretter finnes «rumpy-risers», katter som har en liten knagg av en hale som består av en til tre virvler forbundet til ryggsøylen. «Stumpies» har en kort halestubb som vanligvis er kurvet. Og til sist, «longies» har haler nesten like lange som en ordinær katt.
Cymrickatten er intelligent, sprelske katter og går godt sammen med andre kjæledyr, også hunder. De er svært lojale til mennesker og nyter kvalitetstid med dem. De kan lett lære leker og er lite aggressive, og som manxkatten er den fascinert av vann.
Genetisk forstyrrelser
Genet som gir cymrickatten dens særegne hale kan også være dødelig. Katter som arver to kopier av genet som gir haleløshet dør før fødselen og blir reabsorbert i livmor. Siden disse variantene utgjør rundt en fjerdedel av alle kattene er avfallet vanligvis liten. Selv de som arver kun en kopi av genet kan ha hva som kalles for manxsyndromet. Det kan føre til Spina Bifida, åpninger i virvlene, sammenføyet virvler, og forstyrrelser i tarm eller blære. De harelignende hoppene kan tidvis også bli sett på cymrickatten på grunn av dens misdannelse i ryggraden.
Ikke alle cymrickatter med kort ryggrad har problemer med manxsyndromet. Det er kun en egenskap av manxgenet og kan ikke bli forhindret. Problemer blir vanligvis åpenbart innenfor de første seks månedene etter fødselen.
Anne Müller
Anne Müller (født 5. juli 1983 i Wattenscheid) er en tysk håndballspiller, som spiller for den tyske klubben.
Müller vant bronsemedalje sammen med Tysklands landslag ved Håndball-VM 2007.
Müller deltok under Sommer-OL 2008 i Kina, hvor det tyske laget kom på en 11.-plass.
Aphanamixis
Aphanamixis er en planteslekt i mahognifamilien (Meliaceae), som tilhører ordenen Sapindales. De vokser i Asia. Artene er i det alt vesentlige busker og eviggrønne løvtrær.
.il
.il var et av de første toppnivådomenene som ble registrert. Da Israel registrerte domenet den 24. oktober 1985, var det den tredje registreringen etter .us og .uk, som begge ble registrert tidligere samme år.
Registrering
Registrering foregår på tredje nivå, under kategoriserte subdomener på andre nivå. Det er åtte andrenivå-domener å velge mellom:
Eksterne lenker
Toppdomän
Signe Kjelstrup
Signe Helene Kjelstrup (født 27. august 1949 i Oslo ) er en norsk forsker. Hun har sin utdannelse innen fysikalsk kjemi og er professor emerita ved Institutt for kjemi ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU).
Hun er sjefsforsker ved PoreLab, et senter for fremragende forskning ved NTNU. Porelab arrangerte i august 2019 den internasjonale konferansen «International Workshop on Non-Equilibrium Thermodynamics in Porous Media» i anledning professor Kjelstrups 70-årsdag.
Utdannelse og karriere
Kjelstrup har sin akademiske utdannelse fra Norges tekniske høgskole (NTH) (integrert i NTNU fra 1996), der hun var ferdig utdannet sivilingeniør i 1971, som første kvinne fra NTH med eksamen med innstilling til Kongen.
I 1974 ble hun tildelt graden lic.techn. med avhandlingen Complex formations in alkali-aluminium fluoride melts.
I 1982 fikk hun graden dr.techn. med avhandlingen On the energetics of coupled transport processes : a theoretical and experimental irreversible thermodynamic investigation.
Kjelstrup ble utnevnt til professor ved NTH i 1985, og har også hatt en deltidsstilling som professor ved Det tekniske universitetet i Delft.
Sammen med professor Tormod Førland bygde hun opp feltet irreversibel termodynamikk fra bunnen av ved NTH. Hennes vitenskapelige arbeid har hatt stor betydning innen dette feltet, med spesielt fokus på elektrokjemiske celler, membransystemer og energioptimalisering for prosesskjemiske anvendelser. Hun er særlig opptatt av å forbedre formuleringen av Termodynamikkens andre lov og av fornybar energiteknologi.
Hun har hatt flere verv ved NTH, i tillegg til sin professorstilling, blant annet som dekan, medlem av NTHs styre og leder av doktorgradsutvalget 1985–1989.
I 2007 ble hun valgt til å være gruppeleder for området naturvitenskap/matematikk/medisin ved Senter for grunnforskning (CAS) for perioden august 2007 til august 2008. «Gruppelederene velges blant landets mest framstående forskere. Å bli valgt regnes som en faglig anerkjennelse og stor ære – ikke bare av de utvalgte, men også organisasjonen de tilhører». Kjelstrup ledet forskergruppen Kjemisk prosessdesign inspirert av naturen, som omfattet både matematikere, fysikere, molekylærbiologer, kjemikere og kjemiingeniører. Gruppen la stor vekt på beregningskjemi, som går ut på å bruke matematiske ligninger til å bygge modeller av fenomener i naturen.
Kjelstrup har arbeidet mye med forskningspolitiske spørsmål. Hun har vært nestleder av rådet til Norges Teknisk-Naturvitenskapelige Forskningsråd (NTNF), og har i flere år sittet i styret for rådet. Hun var også med på å bygge opp Norges forskningsråd (NFR) fra interimperioden i 1993 til og med 2000.
Hun har vært gjesteprofessor ved flere utenlandske universiteter: Medical College of Ohio (1988/1989); Universitetet i Leiden (1997/1998); Universitetet i Kyoto (2000); Universitetet i Barcelona (2004) og Eidgenössische Technische Hochschule Zürich (ETH) (2014).
Publikasjoner
Kjelstrup har publisert mer enn 350 fagartikler, og mange fagbøker. En av bøkene, en lærebok hun skrev sammen med Tormod Førland og Katrine Seip Førland i 1988: Irreversible thermodynamics : theory and applications, er regnet som en klassiker. Den er utkommet i flere utgaver og er oversatt til flere språk.
Jawa Timur
Jawa Timur eller Øst-Java er den østligste provinsen på øya Java i Indonesia. Øst for provinsen, på østsiden av Balistredet, ligger Bali. Provinsen inkluderer øyene Madura og Bawean. Hovedstaden er Surabaya, den nest største byen i Indonesia. Det bor 35,8 millioner mennesker her, noe som gjør provinsen til den nest største i folketall i landet. De fleste er innfødte javanesere, men det er også store minoriteter av maduresere. kinesere, indere og arabere. Språket er indonesisk og javanesisk, men 15 millioner mennesker, de fleste på Madura og øst i provinsen, bruker også språket maduresisk.
Administrativ inndeling
Øst-Java består av de følgende 9 storbyene (kota):
Batu, Blitar, Kediri, Madiun, Malang, Mojokerto, Pasuruan, Probolinggo, Surabaya
Der er også 29 distrikter (kabupaten) i provinsen:
Bangkalan, Banyuwangi, Blitar, Bojonegoro, Bondowoso, Gresik, Jember, Jombang, Kediri, Lamongan, Lumajang, Madiun, Magetan, Malang, Mojokerto, Nganjuk, Ngawi, Pacitan, Pamekasan, Pasuruan, Ponorogo, Probolinggo, Sampang, Sidoarjo, Situbondo, Sumenep, Trenggalek, Tuban, Tulungagung.