cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Randi og Ronnis restaurant (musikkalbum)
Randi og Ronnis restaurant (også utgitt som Randi og Ronnys restaurant) er Tramteatrets siste studioalbum, som Pelle Parafins Bøljeband. Albumet ble utgitt våren 1986, og inneholder musikken til TV-serien med samme navn.
Surrey Top
Surrey Top var en taktype som kunne kjøpes som ekstrautstyr til Triumph TR4 fra 1961 og etterfølgerne TR4A og TR5, samt den amerikanske versjonen av TR5, TR250. Hvis du brukte stålramma til hardtopen i kombinasjon med øverste delen av kalesja, ble det kalt en "Surrey Top". Mange tror at stålrammen med vindu var Surrey Top, eller at det ble kalt en "Surrey Top" hvis man brukte stålramma i kombinasjon med ståltoppen. Sistnevnte har hett "targa-tak" siden 1966 da Porsche lanserte sin 911 Targa/912 Targa Targa og "oppfant" denne taktypen.
Diode
En diode er en topolet elektrisk/elektronisk komponent hvor de to polene kalles anode og katode. Dioden kan i all hovedsak kun lede elektrisk strøm fra anoden til katoden (se strømretning). Denne retningen kalles diodens lederetning og følger pilen i diodesymbolet. Den andre retningen kalles diodens sperreretning. En spenning i sperreretningen fører praktisk sett ikke til elektrisk strøm gjennom dioden; dioden sies å sperre.
Diodene er ikke perfekte. Artikkelen tar utgangspunkt i halvlederdioder, elektronrør er nevnt noen steder.
Kjøpekraft
Kjøpekraft (også kjent som disponibel reallønn) er nettoinntekten man har igjen etter fratrekk av skatter og prisstigning.
Diode
Lederetningen
Når dioden leder strøm i lederetningen ligger en liten spenning over den. Denne spenningen kalles diodespenningen. Den stiger ulineært med strømmen gjennom dioden. For silisium diodetyper er diodespenningen 0,6-0,7 volt. For elektronrør kan denne spenningen være flere volt og for germanium er den 0.3-0,5 V.
Kjøpekraft
Utviklingen av kjøpekraften påvirkes av mange faktorer. Deriblant lønn, priser, skatt og avgifter, overføringer, inflasjon og renteutvikling. Lønnsutviklingen må tilsvare utviklingen av de andre faktorene for å opprettholde kjøpekraften. Økning av kjøpekraft skjer når lønnsutviklingen er høyere enn de andre faktorene.
Diode
Sperreretningen
Når dioden er forspent i sperreretningen vil det flyte en liten elektrisk strøm, men kun for halvledere. Opp til en viss grense er denne strømmen i noe grad uavhengig av spenningen over dioden, men den er temperaturavhengig og stiger med stigende temperatur. Økes spenningen i sperreretningen tilstrekkelig, vil dioden begynne å lede godt. Videre spenningsøkning fører til store strømmer.
Kjøpekraft
Økonomi
Innen økonomifaget defineres kjøpekraft som det antall varer eller tjenester som kan kjøpes for en pengeenhet. Hvis man for eksempel sammenligner antall brød man fikk for en krone i 1950 mot antall brød man får i dag, hadde en krone større kjøpekraft i 1950, fordi man ville fått flere brød for pengene.
Diode
Spenning/strøm-diagrammet
Dette diagrammet viser halvlederdiodens oppførsel for begge strømretningene. Horisontalt ligger spenningsaksen. Til høyre for origo, i lederetningen, er skalaen fra 0 til rundt 1 V. Til venstre, i sperreretningen, går skalaen fra 0 til rundt -100 V. Skalaforskjellen er da 1:100. Den vertikale aksen viser strømmen gjennom dioden. I lederetningen, øvre del, er skalaen fra 0 til rundt 1 A. Nedenfor origo, i sperreretningen, er aksen fra 0 til noen uA. Dette gir en skalaforskjell på rundt 1:1 000 000 i diagrammet. Til venstre ses strømøkningen ved høye reversspenninger. Dette området kalles breakdown-området. Den noenlunde horisontale delen ved lavere reversspenninger viser reversstrømmen, også kalt lekkstrømmen. Denne er ganske temperaturavhengig og flytter seg nedover ved økende temperaturer.
Kjøpekraft
Økonomi
Hvis inflasjonen øker, mens inntekten holder seg stabil, faller inntektens kjøpekraft (reallønnen). Men hvis inntekten øker mer enn inflasjonen, øker inntektens kjøpekraft (reallønnen).
Diode
Spenning/strøm-diagrammet
Spenninger ødelegger ikke dioder. Når spenningen i sperreretningen blir stor, skal det ikke mye revers strøm til før dioden får tilført mye effekt. Dioden kan derigjennom bli svært varm og kan smelte.
Dioder som er spesielt lages for drift i sperreretningen kalles Zener- og avalanche-dioder.
Kjøpekraft
Finansiell kjøpekraft
Finansiell kjøpekraft er summen av disponibel kapital og kredittevne. Det gjelder for både forvaltning, bedrifter og konsumenter.
Diode
Spenning/strøm-diagrammet
Dioden inneholder også en kapasitet mellom elektrodene, som til vanlig gjøres så liten som praktisk mulig. Dioden har også en liten resistans som opptrer som en serieresistans.
Ledningsevnen i lederetningen er ikke-lineær, det vil si at den ikke er ohmsk, eller også at spenning og strøm ikke er proporsjonale med hverandre. Dioder kan lages som elektronrør, men idag er det vanligst at dioden er bygd opp av halvledermateriale. De vanligste halvledermateriale for dioder er selen (gått omtrent helt ut av bruk), germanium og silisium, der silisium er det materialet som brukes mest idag. En halvlederdiode består av to halvledere i ett krystall, som er dopet forskjellig, en såkalt P-N-overgang. Se Transistor for nærmere forklaring.
Dioder kan også kalles likerettere og omvendt, men begrepene brukes likevel ikke fritt. Med en likeretter menes konsekvent en komponent for kraft- og energiformål. "Diode" kan brukes for små likerettere, men hovedsakelig brukes begrepet for signalbehandling og i finere elektronikk generelt.
Diodens ledningsegenskaper
Dioden i lederetningen leder en strøm som stiger eksponensielt med spenningen som legges over den. For strømmer i mA- til A- området ligger spenningen rundt 0,5 til ca. 1 Volt for en silisiumdiode. Schockley-ligningen kommer nært en diodes virkelige statiske oppførsel:
Ideell diode / Shockley-ligningen
mini|Ledning i en silisiumdiode (gjelder for diodene 1N4001 til 1N4007)
Shockley-ligningen (oppkalt etter William Bradford Shockley) beskriver diodens oppførsel i lederetningen. Strømmen gjennom dioden blir
Dioden har også en tidskonstant som stammer fra kapasiteten mellom elektrodene. Denne sier noe om hvor lang tid det tar etter et spenningspåtrykk, til dioden begynner å lede strøm, og hvor lenge dioden vil lede strøm etter spenningsavslag. Denne tiden måles i området ns (nanosekunder).
Bruksområder
Det vanligste området for bruk av dioder er i generell elektronikk som komponenter med bare én lederetning. Store dioder brukes til kraftformål og kalles da helst likerettere. Den eksponensielle karakteristikken kan utnyttes til å styre dioden som en variabel motstand for små signaler (langt mindre enn diodespenningen). Karakteristikken kan også brukes til logaritmeering eller eksponensiering av et DC-signal. Dioder brukes hyppig for å holde signaler innenfor spenningsforsyningens grenser. For silisiumdioder synker spenningen med ca. 1.85 mV per grad C ved konstant strøm, noe som kan utnyttes for å måle temperatur.
Typer
Zenerdioder utnytter den effekten at reversspenningen ikke kan stige mye over grensespenningen uten at strømmen blir stor. Her lages ofte den reverse grensespenningen lav og diodene selges i serier med like egenskaper, men med forskjellige reversspenninger. Ekte Zenerdioder har reversspenninger fra ca. 5,6 V og nedover. Dioder med større reversspenninger er egentlig avalanchedioder, men kalles populært likevel Zenerdioder. Det engelske ordet avalanche betyr skred på norsk, effekten kan kalles en skredeffekt. Feltet fra reversspenningen fører til at enkeltelektroner trekkes ut av krystallgitteret og akselereres i feltet. Elektronene hjelper til å slå løs videre elektroner som alt er på grensen til å løsne. Derfor får en liten spenningsøkning en stor virkning, og dette kalles skredeffekten.
Diac og triac er styrbare dioder med tre terminaler. De leder ikke i fremoverretningen før de får tilført et kortvarig triggesignal på den tredje elektroden. Deretter oppfører de seg som normale dioder og kan ikke slås av igjen. Den ledende tilstanden opphører kun når det ikke ledes strøm gjennom komponenten lengre.
Lysdiode, LED (LED = light emitting diode) avgir lys når den leder strøm i lederetningen. Ledespenningen (foroverspenningen) ligger gjerne rundt 2-4 V
Kapasitetsdioder utnytter at kapasiteten mellom katode og anode minker når sperrespenningen øker, fordi p-n overgangen blir lengre. 10-100 pF er typisk verdi på kapasitansen. Med slike dioder kan en enkelt styre resonansfrekvensen i HF-utstyr med en praktisk strømløs spenning.
Gunndiode Impatt-diode
Kompromiss
Et kompromiss er resultat av forhandlinger der ingen parter får det 100 % som de vil, men alle får noe.
I politikken er kompromisset den vanligste form for fellesbeslutninger, enten en snakker om tre partier i regjeringsforhandlinger eller stortingsvedtak.
Pruting er en vanlig form for handel i mange kulturer. Prosessen er ment å ende opp med en pris begge parter er tilfreds med.
Lough Bane
Lough Bane (irsk: An Loch Bán) er en innsjø (lough/loch) på grensa mellom grevskapene Meath og Westmeath i Irland. Grensa mellom de to grevskapene går fra øst til vest, gjennom midten av innsjøen. Lough Bane ligger omtrent 10 km fra byen Oldcastle i grevskapet Meath.
Lough Bane utgjør en del av et spesielt viktig verneområde. Innsjøen er den største av tre innsjøer innenfor dette verneområdet, de andre er Lough Glass og Lough Glass North. Motorsport er forbudt på Lough Bane.
Hydrologi
Lough Bane er en del av elven Boyne nedslagsfelt. Innsjøen renner ut til elven Deel ved innsjøens sørøstlige ende. Maksimal innsjødybde er 16 m. Innsjøen er oligotrof (næringsfattig), og anses som sårbar for forurensning (fra blant annet gjødsel og avføring fra tamdyr) ettersom den er omgitt av beitemark i en dal.
Lough Bane leverer vann til byene Kells og Oldcastle. Fra og med 2018 leverte Lough Banes behandlingsanlegg 2 500 000 liter vann per dag. En tørke i 2018 førte til at innsjøen registrerte sitt laveste nivå på over 30 år. Fallende vannstand har eksponert lag med mergel (en form for kalkstein) langs innsjøens bredder.
Naturhistorie
De fiskeartene i Lough Bane er blant annet abbor, ørret, regnbueørret, gjedde, nipigget stingsild og den kritisk truede ålen. Abbor er den dominerende fiskearten. Begge ørretartene er satt ut av den lkale sportsfiskeforeningen Lough Bane Angling Association. En bestand av hvitkloret kreps (Austropotamobius pallipes) ble erklært utdødd ved innsjøen i 1986. Fuglelivet ved Lough Bane består av dvergdykker, storskarv, vipe, storspove og enkeltbekkasin.
Vannet har en rekke arter av kransalger: Chara rudis, Chara curta, Chara globularis og Chara contraria. Slike sunne økosystemer med alger er stadig mer sjeldne. Strandvegetasjon består av våtmarksartene sjøsivaks, blåknapp, og mjødurt. Trearter langs kystlinjen omfatter bøk, kristtorn og hassel.
Studentsamskipnaden i Narvik
Studentsamskipnaden i Narvik (SSiN) var en av landets studentsamskipnader og ble opprettet i 1988. SSiN dekket velferdsbehovene til vel 1 400 studenter ved Høgskolen i Narvik og Folkeuniversitetet i Narvik før fusjonen. Studentsamskipnaden fusjonerte sammen med Studentsamskipnaden i Bodø sammen til Studentsamskipnaden i Nordland, 1. januar 2013.
Etter at SSiN i flere år vært i en vanskelig økonomisk situasjon, besluttet Kunnskapsdepartementet i november 2011 å nedlegge SSiN som egen virksomhet, og overføre driften til Studentsamskipnaden i Bodø.
Røde Kors Hjelpekorps
Røde Kors Hjelpekorps er den største frivillige aktøren innen den norske redningstjenesten og bistår med søk, redning, førstehjelp og evakuering i Norge. Organisasjonen har om lag 5,000 aktive frivillige fordelt på 300 lokale hjelpekorps over hele landet.
Operative medlemmer
Grunnopplæringen består av:
Røde Kors tilbyr også fordypning i disiplinene hjelpekorpset driver med, for eksempel skredredning, vannredning, ambulansearbeid, lagledelse og aksjonsledelse.
Organisasjon
Hjelpekorpset er en del av Norges Røde Kors og de fleste korpsene er en del av en lokalforening som også driver andre aktiviteter. Hvert hjelpekorps har et lokalråd, som har ansvaret for hjelpekorpsets daglige drift. Alle hjelpekorpsene i et fylke tilhører et distrikt, og dette ledes av et distriktsråd. To eller flere distrikt inngår så i en region, som ledes av en regionleder og en nestkommanderende. Disse er medlem av et landsråd og velges av alle distriktsrådslederne under landsmøtet for Røde Kors som avholdes hvert tredje år. I lokalrådene og distriktsrådene har man en "ledertrio" som består av rådsleder, administrativ leder og operativ leder.
Historie
Arbeidet med etablering av Røde Kors Hjelpekorps i Norge startet i 1928, etter at Det Internasjonale Røde Kors siden 1921 hadde ivret for at alle de nasjonale Røde Kors-foreningene skulle etablere et såkalt materielt vern for sivilbefolkningen mot totalkrig fra luften. Norges Røde Kors ble da tildelt ett beløp på 8.000 kroner fra norske myndigheter for å utvikle arbeidet videre.
Oberst August Tobiesen ble ansatt som luftvernkonsulent etter at Landsforeningen etablerte et kontor høsten 1929. Han fikk ansvaret for å bygge opp Det Sivile Luftvern (reorganisert til Sivilforsvaret i 1947) gjennom utdanning av personell og drev opplysningsarbeid overfor myndighetene og befolkningen.
Det er utgitt bøker som omhandler hjelpekorpsenes historie:
Landsrådsledere
1981 – 1984 Johan Kofstad 1984 – 1987 Einar Spang 1987 – 1990 Oddbjørn Røys 1990 – 1993 Roald Sæterdal 1993 – 1996 Steinar Lægland 1996 – 1998 Kjell Løvik
1998 – 1999 Eli Merethe Hageberg 1999 – 2005 Arvid Ryen 2005 – 2008 Ole Gladsø 2008 – 2011 Jahn Petter Berentsen 2011 – 2014 Ole Gladsø 2014 – 2017 Ole Gladsø
2017 – 2020 Kjersti Løvik
2020– 2023 Kjersti Løvik
Tittelen ble endret fra landrådsformann til landsrådsleder i 1993.
Svingvoll (Gausdal)
Svingvoll er et bygdelag i Gausdal kommune i Innlandet fylke. Det ligger 10 kilometer nord for kommunens administrasjonssenter Segalstad bru. Svingvoll regnes som siste stopp før man kommer til Skeikampen og Peer Gynt-veien. Skeiselva med badeplassen Norliefossen renner her sammen med Killielva og danner Gausa, som kommunen og dalen er oppkalt etter.
Svingvoll har hatt både butikk og bensinstasjon, men begge er nå nedlagt.
Andre verdenskrig
Under andre verdenskrig kom krigen også til Svingvoll. Det finnes en minnestein over trefningene i april 1940.
Løven
Løven (fra latin Leo, symbol ) er et stjernebilde på den nordlige himmelhalvkule.
Arthur Sullivan
Arthur Seymour Sullivan (født 13. mai 1842, død 22. november 1900) var en engelsk komponist mest kjent for sitt samarbeid med dramatikeren W. S. Gilbert.
I tospann med kumpanen John Henry Iles etablerte han i 1900 det nasjonale britiske brassbandmesterskapet i London.
Han er begravet i St. Pauls katedral.
Studentsamskipnaden i Nesna
Studentsamskipnaden i Nesna (SiNe) var en av Norges studentsamskipnader. SiNe dekket velferdsbehovene til studenter ved Høgskolen i Nesna.
SiNes øverste organ var styret. Det bestod av fire studentrepresentanter (inkludert styreleder og nestleder), disse velges av Studentrådet ved HiNe, to fra høgskolen og en ansattrepresentant fra samskipnaden.
SiNe tilbød studentene bolig, barnehage og sosialhelsetjeneste.
Fra 1. januar 2016 ble SiNe slått sammen med Studentsamskipnaden i Nordland.
Normandieplassen (Oslo)
Navnet er til minne om Operasjon Overlord, da de allierte gjenerobret det kontinentale Europa etter landgang på Normandies kyst i 1944. På plassen står monumentet Orlogsgasten (1992) av Per Palle Storm.
Unison
Unison er det samme som «enklang». Det brukes om musikk der alle synger eller spiller de samme tonene.
Det omfatter også slike oktav-forskjeller som beror på stemmenes eller instrumentenes toneleie. For eksempel kvinne og mannsrøst, og fiolin og cello.
UNIPEDE
UNIPEDE var en sammenslutning av elektrisitetsverkforeninger i 59 europeiske land. Sammenslutningen ble opprettet i 1925. Fra Norge deltok Energiforsyningens fellesorganisasjon.
UNIPEDE hadde som formål å arbeide med problemer som forsyningen av elektrisitet står overfor, og utvekslet informasjon mellom medlemmene. Organisasjonen hadde et permanent sekretariat med sete i Paris.
Navnet er en forkortelse for Union International des Producteurs et Distributeurs d`energie electrique, som på norsk betyr «Internasjonal forening for produsenter og distributører av elektrisk energi».
UNIPEDE og Eurelectric ble i 1999 slått sammen og fortsetter virksomheten under navnet Eurelectric.
Helaman
Helaman er ifølge Mormons bok en person som levde omkring det første århundre f.Kr.
Fylkesvei 521
Fylkesvei 521 (Fv521) går mellom Kvitsøy og Harestad i Randaberg.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Tidligere var det også fergeforbindelse mellom Kvitsøy og Skudeneshavn, denne ble nedlagt 5. september 2013 da Karmøytunnelen ble åpnet.
Fergen planlegges å erstattes av tunnelen Kvitsøytunnelen som skal bli klar 2031.
Anne Pedersdotter
Anne Pedersdotter (fødselsår ukjent, død 7. april 1590) var en presteenke som ble dømt for trolldom i Bergen. Anne Pedersdotter er en av de mest kjente kvinner som ble dømt som heks og henrettet på bål i Norge på 1500–1600-tallet. Saken mot henne er en av de best dokumenterte hekseprosessene i Norge.
Anne Pedersdotter ble født i første halvdel av 1500-tallet i Trondheim. Hun var søster av Søren Pederssøn, som senere ble lagmann i Trondheim. Hun giftet seg i 1552 med brorens studiekamerat fra København, humanisten og presten Absalon Pedersson Beyer, teologisk lektor ved byens latinskole. De bodde i Bergen og fikk åtte barn, hvorav kun tre av barna vokste opp. Ektemannen døde i april 1575.
Første trolldomsanklage
I ektemaken Absalon Pedersson Beyers siste leveår ble Anne første gang anklaget for trolldom. Hun skulle ha tatt livet av mannens onkel, biskop Gjeble Pederssøn, for at mannen hennes skulle bli biskop. Det pågikk på denne tiden en maktkamp mellom presteskapet på den ene siden og storborgerskapet med borgermester og rådmannsombud på den andre siden. Absalon Pedersson Beyer var en profilert representant for presteskapet, og det hevdes at anklagene mot Anne Pedersdotter var en del av denne maktkampen. Denne gangen fikk Absalon Pedersson Beyer henne frikjent for trolldomsanklagene ved å skaffe henne fribrev fra kongen i København.
Etter Beyers død fikk Anne Pedersdotter brev fra København om fritak fra skatt og tillatelse til å bosette seg hvor hun ville i landet. Det så på denne måten lyst ut, men hun ble bitter og innesluttet etter trolldomsanklagene. Ryktene fortsatte, selv om hun var frikjent. Hun besvarte ryktespredningen og beskyldningene med å spre om seg med forbannelser og kjefting. Hun kom lett opp i krangel med naboer og folk rundt seg. Det var nok ikke enkelt å bli utsatt for folkesnakk og bli sjikanert på denne måten, og det var med god grunn hun lot seg provosere. Hennes reaksjoner kan tyde på at hun var en sterk og selvstendig dame. Men det var nok ikke en god strategi, som enke var hennes posisjon mye svakere enn som prestefrue.
Andre trolldomsanklage
I begynnelsen av 1590 ble beskyldningene og ryktene til alvorlige anklager, og i mars ble det reist trolldomssak mot Anne Pedersdotter igjen. Hovedanklageren var bartskjæreren Adrian von Buskskott etter at hans sønn Hans Rønnepog hadde gått på frierføtter til Annes datter Susanne. Bartskjærerfamilien ønsket ikke sønnen inngiftet i en familie der det hadde gått trolldomsrykter om husmoren. Da rettsprosessen åpnet 23. mars 1590, var hun syk, og hennes sønn Absalon Absalonsøn stilte for henne i stedet. Det ble foreslått å fengsle Anne Pedersdotter, noe Absalon Absalonsøn motsatte seg. Han viste til brevet fra 10. desember 1575 fra kongen om at hun allerede var frikjent for slike beskyldninger, men lagretten endte med å finne frikjennelsesbrevet irrelevant, siden anklagene mot henne var av nyere dato. Hun ble dermed satt i fengsel i rådhuskjelleren.
I rettssaken var det mange som vitnet om hennes trolldomsaktiviteter. Hun ble beskyldt for å ha tatt livet av fem-seks mennesker, deriblant et lite barn, ved å kaste sykdom på dem. Hun skulle også ha tatt livet av et pæretre.
Mange av vitnene var nære venner og naboer. Hennes tjenestejente gjennom 20 år, Elina, kom med noen av de alvorligste anklagene. Anne Pedersdotter skulle ha brukt henne som ridehest når hun fløy gjennom luften til heksestevne på Lyderhorn og Fløyen. Hun skulle ha deltatt på heksestevnene på Lyderhorn tre julenetter på rad. Her ble det planlagt trolldomsaksjoner mot Bergen by; «naturkatastrofer, brann og annen djevelskap». Dette ble kun forhindret ved at en hvit engel grep inn, og alt som ble hørt, var noen voldsomme tordenbrak. Andre vitner hevdet at Anne Pedersdotter var blitt observert sammen med demoner, blant annet en skapning uten hode.
Pedersdotter forsvarte seg godt; «hun viste både handlekraft, klarsyn og skarpsindighet». Mot beskyldningene om å ha drept et barn, sa hun at «det dør mange barn i byen, ikke har jeg drept dem alle».
Dommen
Tross protester og støtte fra flere av byens prester - magister Hans Jørgensen og Jens Christenssøn Doll, sønn av Christen Jenssøn Schriffuer som hadde startet bybrannen i 1582 og deretter måtte søke seg vekk til et kall i Kvinnherad - ble Anne Pedersdotter dømt til døden ved bålbrenning. Dommen ble signert med 37 segl fra byens verdslige elite med lagmann, borgermester og byrådsmedlemmer i spissen. På vei til retterstedet ropte Anne gjentatte ganger ut sin uskyld, men ble brent på bålet på retterstedet på Nordnes 7. april 1590. Dommen er trykt i Bergens historiske forenings skrifter nr. 36.
Etterspill
Anne Pedersdotters henrettelse førte til strid mellom borgerne og deler av presteskapet i Bergen. Den førte også til skam på familiens omdømme. Familien fikk derfor tatt opp saken igjen i 1596, men herredagens (datidens høyesterett) avgjørelse i 1598 opprettholdt dommen. Dommen startet en heksejakt i Norge, noe som spesielt ga utslag i Finnmark noen tiår senere.
Familien var fortvilt over hvordan dommen hadde ødelagt deres omdømme, og at de av den grunn «paa thedt høgiste kandt forhaanis oc forachtis». Noen år senere reiste derfor Annes datter Cecilien og svigersønnen Werner Schellenberger til København med et brev til Christian 4., der de ba om å få dommen omstøtt som urettferdig og til skade for familien. Svigersønnen insisterte på at det var lensherren på Bergenhus som av gammelt hat til Anne Pedersdotter hadde presset lagmannen og byrådet til å dømme henne som heks i 1590. Kongen avslo like fullt oppreisning for henne i 1598.
26. juni 2002 ble det reist en minnestein på retterstedet på Nordnes. Anne Pedersdotters etterkommer i 13. generasjon, bokhandler Jan Beyer, var til stede. «Heksesteinen» skal være et nasjonalmonument over ofrene for hekseprosessene i Norge og Anne Pedersdotter.
Anne Pedersdotter lever fortsatt i kunsten
Anne Pedersdotters dramatiske heksedom har vært til inspirasjon for mange kunstnere. Dette har bidratt sterkt til at hun er en av de mest kjente heksedømte kvinnene i norsk historie.
Charlotte Munck
Charlotte Munck (født 2. desember 1969 i Århus) er en dansk skuespiller.
Norwegian Metal Awards
Norwegian Metal Awards (NMA) er en norsk prisutdeling for norsk heavy metal og hard rock. Prisen vil bli utdelt for første gang på Chateau Neuf lørdag 8. november 2008 i forbindelse med musikkfestivalen Screamfest, som også står bak Norges største heavy metal-magasin Scream Magazine.
Charlotte Munck
Hun er født i Århus og oppvokst i Ørsted på Djursland. Her ca. 24 kilometer fra Randers bodde familien, fra hun var fem, til hun som 18-årig flyttet til København. Hun har tre søsken som alle er musikere. Den eldste søsteren er sangerinne i bandet Armstrong, mens hennes bror spiller jazztrompet og er utdannet ved Rytmisk Konservatorium. Charlotte Muncks yngste søster er sangerinne i duoen Munck/Johnson.
Charlotte Munck er utdannet ved Skuespillerskolen ved Odense Teater i 1998, og hun har siden hatt mange roller på både film, teater og TV. Blant filmtitlene er skrekkfilmen Kat, Susanne Biers Den eneste ene, Kongekabale, Solopgang og Hella Joofs komedie En kort en lang, som ga Charlotte Munck en nominering til såvel en Robert som en Bodil for beste kvinnelige hovedrolle. På teaterscener som f.eks. Betty Nansen Teatret, Det Kongelige Teater, Mammutteatret, Gladsaxe Teater, Husets Teater og Østre Gasværk Teater har hun medvirket i tallrike stykker herunder Den Vægelsindede, Festen, Ivanhoe, Cabaret, Misantropen og Simon og Thor. Hun mottok Clara Pontoppidans Hæderslegat i 2005. Charlotte Munck har utover dette spilt i flere kortfilmer, og på TV har hun hatt roller i bl.a. Taxa, Rejseholdet og Ørnen, likesom hun har spilt en del radioteater. Charlotte Munck er også sangerinne og har i den forbindelse bl.a. opptrådt på Copenhagen Jazz Festival.
Norwegian Metal Awards
Norsk heavy metal har fått sin egen prisutdeling på grunn av det voksende markedet. En stor del av Norges største musikkeksport er nettopp heavy metal, og Norge er spesielt kjent for sine nyskapende black metal-band med utgivelser fra begynnelsen av 1990-tallet.
Ordenen for eksepsjonelle fortjenester
Ordenen for eksepsjonelle fortjenester (slovensk: Red za izredne zasluge) er en slovensk orden. Den ble innstiftet i 2004 til belønning av enestående innsats for fremme av Slovenias suverenitet, velstand, omdømme og framgang innen kultur, økonomi og vitenskap, i samfunnsliv og politikk. Ordenen rangerer etter Republikken Slovenias frihetsorden, men foran Fortjenstordenen i gull. Ordenen for eksepsjonelle fortjenester tildeles av Slovenias president. Den kan tildeles slovenere, så vel som borgere av andre land, samt institusjoner.
Charlotte Munck
Mest kjent er Charlotte Munck dog nok for rollen som Anna Pihl i TV 2-serien med samme navn.
Som noe nytt har Charlotte Munck begynt å synge offentlig, og hun er med i bandet MunckBjørnKodal sammen med Claus Bjørn og Janus Kodal. Bandet ga i september 2007 ut albumet Instruktioner til Gud.
Ordenen for eksepsjonelle fortjenester
Insignier
Ordenstegnet for Ordenen for eksepsjonelle fortjenester er utformet som en medalje til å bære i brystbånd. Det er i 14 karat gull med hvit og lys blå emalje. Ordenstegnet består av et geometrisk mønster inspirert av Köttlach-kulturen, en tidlig kristen kultur på det som nå er slovensk grunn. Det har en nedvendt trekant i gull, hvorpå er lagt en blåemaljert sekskant med konkave sider og over dette igjen en hvitemaljert trikvetra. I midten av trikvetraen er det plassert en rosettslipt rubin. Ordenstegnene er utstyrt med løpenumre.
Ordenstegnet er opphengt i et trekantet bånd, som er gult med en smal rød midtstripe. Ordenen bæres på venstre side av brystet.
Tildeling
Ordenen for eksepsjonelle fortjenester kan tildeles slovenere og borgere av andre land, samt institusjoner og organisasjoner. Til utlendinger tildeles ordenen statsledere og andre framtredende politikere. Republikken Slovenias president tildeles ordenen fra det øyeblikk vedkommende er valgt.
MTB-krigsmerket
MTB-krigsmerket (Schnellboot-Kriegsabzeichen) er en tysk militær utmerkelse.
Historie
Merket ble introdusert 30. mai 1941 og var tiltenkt offiserer og mannskap på Kriegsmarinens MTB-båter.
Kriterier
Det ble utdelt til MTB-personell som: Ved død ble merket gitt til nærmeste pårørende.
Design
Designer var Wilhelm Ernst Peekhaus fra Berlin. Merket har en MTB-båt sentralt i en krans av ekeløv, med det tredje rikes riksvåpen i toppen. Ekekransen er gullfarget og MTB-båten er sølvfarget. Merket kom i 3 varianter, type 2 var også designet av Peekhaus og kom i 1943, type 3 ble designet av det franske selskapet Mourgeon fra Paris.
Einar Haugen
Skole og utdannelse
Haugen ble født i et samfunn av norske innvandrere. Det første språket han lærte seg var norsk. Engelsk lærte han seg først på skolen. Tospråklighet opplevde han alt tidlig. Senere skrev han flere bøker om dette emnet.
Haugens arbeide som professor
Fra 1931 til 1964 var Einar Haugen professor for nordiske språk ved University of Wisconsin i Madison.
Fra 1964 til 1975 var han professor ved Harvard University i Cambridge, Massachusetts. I 1975 gikk han av med pensjon.
Mellom 1938 og 1982 var han gjesteprofessor ved flere universiteter i Nord-Amerika, Europa og Australia. Han ble utnevnt til æresdoktor ved Universitetet i Trondheim i 1972.
Haugens vitenskapelig arbeide
Einar Haugen var ingen tilhenger av en spesiell språkvitenskapelig skole. Et par av verkene hans er strukturalistisk preget mens andre verk er tradisjonellere og før-strukturalistiske. Han var skeptisk ovenfor de transformasjonell-generative strømningene i språkvitenskapen. Han arbeidet helt data-orientert og når han dannet teorier så bygde han dem først og fremst på disse dataene.
Hopperstad stavkirke
Hopperstad stavkirke, også benevnt Hoprekstad stavkirke, er en stavkirke med hevet midtrom som står på gården Hopperstad nær Vikøyri i Vik kommune, Sogn og Fjordane fylke i Norge. Stavkirken skal være bygd omkring år 1130, og den står på sin originale tuft. Stavkirken eies av Fortidsminneforeningen. Dendrokronologiske prøver tatt i 1997 på syv forskjellige steder i kirken gav dateringer mellom 1034 og 1116, men ingen endelig datering. I 1982 ble det ved en reparasjon i nordre korsval avdekket et stolpehull, noe som kan indikere at det tidligere har stått en stolpekirke på stedet.
Einar Haugen
Haugens vitenskapelig arbeide
Sosiolingvistiske aspekter spiller en viktig rolle i verket hans. Dette vises i forskningstyngdepunktene hans: tospråklighet, dialektologi og språkplanlegging.
Hopperstad stavkirke
Historie
Kirken skal ha stått noenlunde uendret til 1600-tallet. Da ble skipet forlenget mot vest, og det ble bygget et klokketårn over den nye delen. Mot øst fikk kirken en tømret utvidelse og mot sør et nytt våpenhus med en ny inngang. Den største utvidelsen kom mot nord med den tømrede «Nyekyrkja». Utbyggingen var ferdig på 1700-tallet og fikk stå til ca. 1875. Det finnes ingen interiørbilder fra denne tiden, men en beretning av presten Niels Dahl, som skal ha besøkt kirken i 1824. Han forteller at kirken hadde gallerier i tre høyder rundt alle veggene, og at den var lavloftet og tømret med trapper opp til galleriene. Døpefonten var plassert under den middelalderske baldakinen. Veggene var bemalt med en rekke bibelsitater i klare farger.
Virkninger av kirkelov
I 1851 kom en ny lov som fastslo at kirkene skulle ha plass til 3/10 av sognets befolkning og at det skulle holdes gudstjeneste to ganger hver søndag for 2/10. Loven førte til at en rekke kirker ble for små. I noen tilfeller ble de utvidet, i andre ble det bygget ny kirke og den gamle ble revet. Det ble derfor bygget en ny kirke i Vik i 1877.
Vik hadde også en steinkirke, Hove kirke, men hadde ikke økonomi til å holde alle tre. Fortidsminneforeningen kom derfor med et tilbud til kommunen om å kjøpe kirken. Men prisen var for høy, 1200 kroner. Derfor ble det avtalt at foreningen skulle få kjøpe middelalderdelen for 600 kroner, mens tilføyelsene fra 1600–tallet skulle tas ned og tømmeret selges. Fortidsminneforeningen fikk overta kirken i 1880 etter at den nye delen var tatt ned og solgt for 800 kroner.
Fortidsminneforeningen ville flytte kirken til Nygårdsparken i Bergen, men etter en del diskusjon ble det besluttet å restaurere den på stedet. Til restaurering og rekonstruksjon ble arkitekt Peter Andreas Blix (1831–1901) engasjert. Arbeidet ble gjennomført fra 1885 til 1891.
Stavkirken etter restaureringen
Restaureringen av kirken ble en blanding av bevaring, rekonstruksjon og komplettering.
Portaler
Kirken har tre portaler. På nordsiden av koret er der en smal døråpning dekorert med enkel dyreornamentikk. På sørsiden finner vi en vanlig søyleportal, men denne er også utsøkt laget. Her finnes det også en glugge i veggen som ble anvendt som skrifteluke. Sørportalen skal ha blitt brukt av kvinner som kom til kirken første gang etter en fødsel, og som ble regnet for urene til de hadde vært igjennom en seremoni.
Hovedportalen mot vest har dragemotiv, et innfløkt dyremotiv der drager slynger seg rundt hverandre og biter hverandre i halene. Denne er av høy kvalitet, og det er mulig at den er skåret av en mester som har dekorert flere kirker, da denne har likheter med portalen i Borgund.
Interiør
Interiøret domineres av 18 staver formet som søyler med romanske terningkapiteler, forbundet med rundbuede arkader, 6 på hver langside og 3 på kortsidene. Disse er 8 m høye og hviler nederst på grunnstokker som danner en firkantet ramme. Kirken har stor likhet med Urnes stavkirke, og muligens er de oppført omtrent samtidig. Det spekuleres i om motivet med søyler og kapiteler kan være overført til tre fra 1100-tallets steinarkitektur.
Opprinnelig var ikke kirken avstivet med andreaskors og tenger, disse delene må være satt inn på et seinere tidspunkt. Det må også korskillet være, siden de trekløverformede åpningene har gotiske trekk. Dette er det eneste middelalderske korskillet som er bevart i en norsk stavkirke. Det kan ha vært en hel vegg som på 1300-tallet ble ombygd og åpnet opp slik at kirkelyden skulle kunne følge med i hva som foregikk rundt alteret. Men av og til ønsket en å lukke igjen, og dette ble gjort med draperier som var festet på knagger langs veggene. Store deler av takkonstruksjonen og bordgulvet er også fra middelalderen.
Inventar
Kirkens praktstykke er et ciborium eller en baldakin på det nordlige sidealteret, som er viet til jomfru Maria. Det er fra 1300-tallet. En antar at det kan ha vært et lignende på sørsiden, der det nå bare er et alter. Baldakinen er festet i stavverket på tre sider, og på den fjerde holdes den oppe av en frittstående søyle. Vi finner fire skulpturer på ciboriet; øverst på mønegavlen et kristushode med glorie, på toppen av venstre søyle en kvinnefigur med krone, på høyre side en mann med krone, og under ham et munkehode. De kan være eldre enn ciboriet, og muligens er det bare kristushodet som er på sin opprinnelige plass.
Himlingen på undersiden av baldakinen er bemalt med scener i forbindelse med Jesu fødsel. Det er i alt åtte scener i syklusen. På innerveggen i ciboriet er det malt to engler med røkelseskar.
Fra 1600-tallet
Det var ikke bare kirken innvendig som skulle skures, men også baldakinen. Den var fraktet ned til elven og lagt i bløt, men ble reddet i siste sekund.
Der finnes likevel noen få inventardeler fra 1600-tallet. Altertavlen fra 1621 er en katekismetavle i renessanse. Dette er en kassettavle med tre like store skriftfelt som inneholder katekismen. Her er også en lesepult fra samme århundre.
Kirken har et par minnetavler, den ene har en skadet ramme fra ca. 1670, og bildet av den avdøde er borte. Det finnes også en minnetavle over sogneprest Iver Erikson Leganger 1629–1702. På en oval tavle fra 1688 kan en lese ''Anno 1688 Unionis Regnos Daniæ et Norrigiæ CCC, udi Kong Christian den femtes 19 Regierings Aar, da velh. Lavridts Lindenow var Amptmand og Niel Randulf Biscop er dette maledt''.
Det finnes også et portrett fra ca. 1650, men det er usikkert hvem som er avbildet. Det kan være Maren Mule Glad, presten Iver Eriksson Legangers første kone.
Madonnaen i Bergen Museum
I Bergen Museum finnes en Madonna med barnet fra 1230–1235 av eiketre, som skal ha kommet fra Hopperstads nabokirke Hove kirke. Det har imidlertid vært spekulasjoner om hun kan ha vært i ciboriet i Hopperstad og så blitt flyttet til Hove. Skulpturen er en av de fineste unggotiske skulpturene som er bevart i Norge. En vet ikke om hun er laget i England eller om hun er skåret ut i Bergen av en engelsk treskjærer.
Frolendingen
Avisa kom med egen nettavis 1. januar 2017, hvor hoveddelen av innholdet var forbeholdt abonnenter. Den 15. august 2018 ble en helt redesignet nettavis lansert, hvor alt innhold er forbeholdt abonnenter.
Frolendingen er en uavhengig lokalavis for innbyggerne i Froland kommune. Avisen eies av cirka 100 bedrifter og privatpersoner, som hver eier fra én til hundre aksjer.
Avisen er medlem av Landslaget for lokalaviser (LLA), og følger Vær Varsom-plakaten til PFU. Lokalavisen kommer ut hver onsdag og tar sikte på å dekke behovet for lokal stoff og nyheter hos Frolands innbyggere.
Redaktører
Siden oppstarten har Frolendingen hatt fem redaktører. Cornelius Munkvik var redaktør fra oppstarten og til 2007, da Ottar Johansen overtok.
David Grossman
David Grossman (født 25. januar 1954) er forfatter fra Israel. Han har vært en varm tilhenger av fred i Midtøsten og har skrevet flere bøker om konflikten i Midtøsten, blant annet boken Den gule vinden, som ble oversatt til norsk i 1988.
Frolendingen
Redaktører
Johansen gikk av med pensjon 31. desember 2010, hvorpå Olav Svaland overtok 1. januar 2011. Olav Svaland ble oppsagt av det daværende styret i Frolendingen i august 2011, etter at styret i avisen hadde stanset avisa grunnet en kontroversiell illustrasjon og artikkel om gruppen Folk for frihet. Svaland, som forlot avisen høsten 2011, har uttalt at han mener at kneblingen er et klart brudd på ytringsfriheten.
Fungerende redaktør fra august 2011 og til april 2015 var Elin Drivdal, som i mai 2015 overlot redaktørstolen til Baard Larsen. Han kom fra redaktørjobben i Åmliavisa, og hadde før den tid jobbet i over 10 år i Grimstad Adressetidende og ett år i Fædrelandsvennen.
Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Norsk Opplagskontroll og Landslaget for lokalaviser.
Lorraine (andre betydninger)
Lorena
Avledningsmanøver
Avledningsmanøver er en handling som blir uført for å trekke oppmerksomhet fra en annen handling. I retorisk forstand er en avledningsmanøver en logisk tankefeil der en utgir et argument som i seg selv kan være logisk gyldig og holdbart, som om det er et annet argument enn det er, ved at en gir inntrykk av at det støtter en annen konklusjonen et annet standpunkt enn det faktisk støtter. På engelsk kalles det red herring. I den klassiske litteraturen om tankefeil som går tilbake til Aritoteles bok Sofistiske gjendrivelser kalles det «Ignoratio elenchi» – dvs. uvitenhet om gjendrivelse.
Litteratur
Drogreden
Ekstremværet Rita
Forløp
Meteorologisk institutt sendte 19. desember 2007 ut varsel om ekstremværet Rita. De meldte at det fra ettermiddagen 19. desember, var ventet ekstremvær med full storm, opp mot sterk storm i Nord-Troms og Vest-Finnmark. Fjord- og kyststrøkene i Øst-Finnmark kunne også vente seg ekstremvær opp mot sterk storm. I flere dager hadde utsatte strøk i Troms og Finnmark ligget på grensen til ekstremvarsel. Et omslag fra sørvestlig til vestlig vind og at usedvanlig sterke vindstyrker føres inn over land, førte til at ekstremvarselet gikk ut onsdag 19. desember.
Observasjoner gjort 20. desember viste at Fruholmen fyr på kysten av Vest-Finnmark og Hekkingen fyr på kysten av Troms hadde de hardeste vindene. På Fruhomen fyr ble det registrert en middelvind på 60 knop eller 31 m/s. Det aller sterkeste vindkastet ble observert til 78 knop eller 40 m/s (sterk storm). Hekkingen hadde middelvind på 53 knop / 27 m/s. Kastene ble målt opp i 65 knop / 33 m/s (full storm).
Skader og konsekvenser
Alta fikk et forvarsel på ekstremværet, kvelden i forveien. Trær veltet over ende, søppeldunker ble slengt metervis, vegger falt ned, drivhus ble knust og takplater ble revet av hustakene. Samme kveld blåste takstein ned fra tak i Hammerfest og takrenner ble revet av husene i Rypefjord. På Isnestoften ble en eller flere salgsboder knust. I Honningsvåg ble det meldt om ekstremt kraftige vindkuler natt til 19. desember. En plasthall i nærheten av Skjervøybrua ble knust av vinden.
Alle fjelloverganger i Troms og Finnmark ble stengt 19. desember, bl.a E6 over Kvænangsfjellet, E6 over Sennalandet og Kvalsundbrua. Flere fergestrekninger i Troms og Nordland ble også innstilt på grunn av uværet. Hurtigruten måtte også innstille flere reiser på grunn av været, MS Nordkapp sendte passasjerene i land og løsnet fortøyningene fra havnen i Honningsvåg og ble liggende utenfor havnen. Flere hurtigbåtruter måtte også innstilles.
Politiet meldte morgenen etter om få personskader, men at et naust og en kai ble kastet av vinden på sjøen i Tverrfjord i Øksfjord.
Posten meldte at «Rita» ville skape store forsinkelser på opptil to dager for juleposten på vei til Troms og Finnmark.
Stadsporten
Stadsporten er en toetasjes murbygning i Bergen som markerer overgangen mellom Kong Oscars gate og Kalfarveien og grensen mellom strøkene Marken og Kalfaret.
Historie
Bygget var opprinnelig en byport med murt hvelving over det som inntil Nygårdsbroen stod ferdig i 1851, var byens eneste landeveisforbindelse sørover. Bygningen har likhetstrekk med Murhvelvingen: oppført i pusset bruddstein med detaljering i kleberstein. Arbeidet med bygningen ble startet i 1628, midt under Europas religionskriger, av lensherren på Bergenhus, Oluf Parsberg.
Stadsporten sto ferdig i 1645, og hadde opprinnelig jordvoller på begge sider. I 1646 ble skansene og porten reparert. Anleggets funksjon var å være en del av byens forsvar, samt byens første tollstasjon. Den eneste veien fra sør inn til gamle Bergen by gikk gjennom Stadsporten. Den ble derfor et naturlig sted å kreve inn avgifter.
Oluf Parsberg som hadde lagt ned grunnsteinen til Stadsporten, er minnet med en klebersteinstavle på portens sørside, oppsatt av hans etterfølger Henrik Thott, en dansk adelsmann som satte opp sitt eget og fruens våpenskjold på Stadsportens nordside.
På den store klebersteinstavlen på sørgavlen står det skrevet:
Arkiv
Bibliotekar Albert Mohr Wiesener skrev i en avisartikkel fra 1908 om forholdene: «I det samme, man aabner den tunge Yderdør, slaar en ram Lugt af raadent Allehaande en imøde(...)Tommetykt Lag af Støv og Skid indbyder ikke til berøring, endmindre til Studium(...)Saa er det Rotterne.» Dette førte til at Wiesener ble satt til å bringe arkivet i orden, hvilket han gjorde i løpet av 1909. Men først da også universitetsbibliotekar Knut Espelid i anledning byjubiléet i 1970 skrev en artikkel om de sørgelige tilstandene, ble omsider de siste arkivsakene fjernet fra Stadsporten året etter.
Bysymbol
Stadsporten ble et lokalt forbilde for mange av arkitektene som tegnet i «bergensstil». Einar Oscar Schous byportmotiv på Nedre Fløibanestasjon fra 1918 er et slikt eksempel. Stadsporten er også blitt brukt for å illustrere Norges urbane historie: I 1900 bygget Norsk Folkemuseum i sin kulturhistoriske utstilling en kopi av Stadsporten som inngang til den byhistoriske avdelingen. Stadsporten ble fredet som kulturminne i 1927.
Bygningen er i dag blitt et populært symbol for Bergen. Stadsporten inngår som det sentralt plasserte midtpunktet i avisen Bergens Tidendes logo.
Annet
Aftenpostens aprilspøk i 2016 ble lansert med overskriften: «Vil fjerne Stadsporten for å gi plass til sykkel-VM».
Ellingråsa fyr
Ellingråsa fyr er et ledfyr, oppført i 1888 på Bjørøya i Flatanger kommune i Trøndelag.
Fyret overtok tjenesten etter Villa fyr som ble lagt ned i 1890. Fyret eies i dag av Flatanger kommune.
Sheba, Baby – Supersexy hevner
Sheba, Baby – Supersexy hevner (originaltittel: Sheba, Baby) er en amerikansk action- og kriminalfilm fra 1975 regissert av William Girdler. Hovedrollen spilles av Pam Grier, mens sentrale biroller spilles av Austin Stoker og D'Urville Martin.
Handling
Den sexy, men tøffe kvinnelige privatetterforskeren Sheba reiser fra Chicago til sin hjemmby Louisville for å hjelpe sin far Andy og hans kompanjong, da deres utlånsfirma trues av lokale gangstere. Et bombeattentat mot hennes bil fører til en åpen krig mellom henne og gangsterligaen.
Om filmen
Sheba, Baby er kjent som en såkalt blaxploitationfilm. Pam Grier medvirket i flere lignende filmer på 1970-tallet.
I Norge
Filmen ble ikke satt opp på kino i Norge, men den ble lansert på video rundt 1983 under tittelen Sheba, Baby – Supersexy hevner.
De vergeløse (film)
De vergeløse er en norsk film fra 1939. Filmen er basert på Gabriel Scotts roman med samme navn. Filmen ble  regissert av Leif Sinding og var et angrep på samtidens sosiale virkelighet. Filmen handler om en gutt, Albert, som ble utplassert som vergerådsbarn hos en bonde. Sammen med andre barn holdt den brutale bonden ham borte fra skolen og satte barna i stedet til hardt slavearbeid. Bakgrunnen for filmen var en dyster rettssak i 1938.
Blant skuespillerne var Harry Braude. Han hadde jødisk bakgrunn og ble under andre verdenskrig deportert fra Norge og myrdet i Auschwitz.
Fylkesvei 3772
Fylkesvei 3772 går mellom Galteland i Evje og Hornnes og Stoblemyr i Iveland kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 292 (Aust-Agder).
X-Ray
X-Ray er et brukerstyrt ungdomskulturhus i bydel Grünerløkka i Oslo. Stedet, som blei etablert i 1994, ligger i en tidligere brusfabrikk i Brenneriveien (adresse Maridalsveien 3).
X-ray har et flerkulturelt miljø og er sterkt prega av aktiviteter som dans, musikk og multimedia, men har også mer vanlige ungdomsklubbaktiviteter som bordtennis og biljard. I tillegg finnes et motorverksted.
Kulturhuset har egen radio, Radio Knockout, som sender en kveld i uke på sendeplanen til Tellus Radio.
Flere av gruppene på X-Ray har høsta positiv omtale, blant annet Dancing Youth (Da-Yo) og Non Fighting Generation (NFG). Det er gjennomført flere teaterprosjekter o.l i samarbeid med Nordic Black Theatre og skoler i området, og gjennom kulturhuset har det vært gjennomført alternativ undervisning og arbeidslivskvalifisering for skoleelever som har hatt vansker med å tilpasse seg vanlig skole.
Drøbak kirke
Drøbak kirke, eller Vår Frelsers kirke, er en korskirke i tømmer, innviet i 1776 i Frogn kommune, Viken fylke. Den ligger i Drøbak sogn i Søndre Follo prosti.
Kirken var en gave fra kjøpmannen Niels Carlsen (1734–1809) og hans hustru Martha Zachariasdatter. Den har flere gamle portretter, samt et rikt rokokkointeriør hvorav altertavle og prekestol er bekostet av Marthas far Zacharias Simonsen Wesseltoft.
Kirkens form er påvirket av den eldre Vår Frelsers kirke i datidens Christiania, den nåværende Oslo domkirke.
Domenico Erdmann ledet restaureringen i forbindelse med 150-årsjubileet i 1926.
Mesterligaen 2007/2008 gruppe G
Kampfakta gruppe G, Mesterligaen 2007/2008
1. runde
2. runde
3. runde
4. runde
5. runde