cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jack Upland
Jack Upland eller Jack up Lande er en engelsk polemisk tekst fra middelalderen, sannsynligvis fra rundt 1389–1396, av lollardisk opprinnelse og kan bli sett på som en «oppfølger» til Piers Plowman hvor Antikrist angriper kristne gjennom falsk bekjennelse. Jack spør en «smigrende munk» («flattering friar», jfr. Piers Plowmans «Friar Flatterer») bortimot sytti spørsmål som angriper tiggermunkene og avslører deres avstand fra den bibelske sannhet.
To bevarte arbeider svarte på Jack Uplands spørsmål: Responsiones ad Questiones LXV (før 1396) og Friar Daw's Reply (Digby 41, ca. 1420). Den siste teksten raser mot og fremmer John Wyclif som en av de verste kjettere i historien. Som svar til Friar Daw’s Reply skrev en eller annen navnløs Upland's Rejoinder, som har blitt bevart i Digby 41 i margene som omgir Friar Daw's Reply. Denne skriften forsterker nivået på skjellsordene: Daw påstås å rekruttere unge sønner av sanne levende plogmenn til å bli (paradoksalt) «worldly beggars» (verdenstiggere), bli frafalne fra det sanne styre og sodomitter.
Arkitekturåret 1599
Arkitekturåret 1599 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1599.
Bygninger
thumb|200px|Borromini (anonymt ungdomsportrett)
Dødsfall
1599 in architecture
Kushinagar (distrikt)
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 3,560,830 innbyggere i distriktet, mot 2,893,196 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 4,72 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 15,49 % i 2011 mot 20,27 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 955 i 2011.
Siloksaner
Siloksaner er kjemiske forbindelser bestående av R2SiO, hvor R er et hydrogenatom eller et hydrokarbongruppe. Et siloksan har en grenet eller ugrenet struktur av silisium- og oksygenatomer -Si-O-Si-O-, med sidekjeder R koblet til silisiumatomene. De forskjellige typer siloksaner er viktige ingredienser i både deodoranter, sjampo, hudkremer og hårstylingprodukter. Stoffene gjør innholdet glatt og lett å påføre og bærer med seg godlukten. Samtidig kan de også være en miljøtrussel.
Produksjonen av siloksaner begynte allerede på 1940-tallet, hovedsak brukt til å produsere silikonpolymerer. Det ble tidlig klart at disse stoffene også kunne komme til nytte på andre måter, særlig i personlige pleieprodukter. Silikoner, med repeterende siloksanbindinger, er en viktig gruppe av siloksaner med mange bruksområder innen blant annet farmasøytiske produkter, rengjøringsmidler, bil- og båtprodukter, maling, impregneringsmidler, mat, lim og smøremidler.
NILU – Norsk institutt for luftforskning har påvist siloksaner i torsk i Oslofjorden. Stoffene følger med utslagsvannet ned i sluket, og selv om en god del fanges opp i renseanleggene, blir betydelige mengder fortsatt i vannmiljøet. Bare i Europa er siloksanutslippene beregnet til rundt 20 kilotonn hvert år. Stoffene med navnene D4 (oktametylsyklotetrasiloksan), D5 (dekametylsyklopentasiloksan) og D6 (dodekametylsyklotetrasiloksan) brukes i kosmetikk, personlige pleieprodukter og rengjøringsmidler de fleste har hjemme. D4 var mest brukt i personlige pleieprodukter fram til for få år siden, til det ble oppdaget at stoffet var giftig for en rekke organismer. Det ble da erstattet med D5, som forskerne finner absolutt de høyest konsentrasjonene av i hav og sjøer. Forskning.no har også skrevet artikler om spredning av stoffet i naturen.
1124
Dødsfall
1120'erne
Ornithoptera rothschildi
Ornithoptera rothschildi er en sommerfugl i familiegruppen svalestjerter. Den hører til blant de sommerfuglene som kalles fuglevinger. En gruppe av svalestjerter som har fått sitt navn fordi framvingene er store og trekantet, noe som gjør at de ligner fugler når de flyr.
Utseende
Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin. Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler). I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte.
Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen. Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.
Levevis
Paringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Eggene legges direkte på næringsplanten. Larven lever som plantespiser og er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning.
Ornithoptera rothschildi tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen. Puppeperioden varierer etter temperaturen.
Systematisk inndeling
Troides rothschildi
Vektløfting under Middelhavslekene 1987
Vektløfting under Middelhavslekene 1987. Vektløfting var en av flere sporter under de tiende middelhavslekene som ble arrangert i Latakia i Syria i perioden 11. til 25. september 1987. Det var tiende gangen som Vektløfting var med på programmet under Middelhavslekene. Det ble konkurrert i ti vektklasser, kun for menn. Italia ble beste nasjon med fem gullmedaljer.
Mary Ostergren
Mary Ann Ostergren (født 25. november 1960) er en amerikansk tidligere skiskytter.
Hun representerte USA under Vinter-OL 1992 og 1994.
1123
Dødsfall
1120'erne
Frode Steinsvik
Frode Steinsvik (født 17. september 1971)	er en tidligere profesjonell bokser i cruiservekt.
Sommer (TV-serie)
Sommer er en dansk dramaserie som gikk på DR1 fra 2008 til 2009. Serien er skrevet av Jesper W. Nielsen og Karina Dam. Hovedrollene ble spilt av Jesper Langberg, Lisbet Dahl, Michael Birkkjær, Lars Ranthe, Marie Louise Wille og Cecilie Bøcker Rosling.
Frode Steinsvik
Som bokser på det norske landslaget, tapte han ved teknisk knockout i første runde mot David Haye i Jordalhallen i 1997. Som profesjonell bokser vant han de seks første kampene, og tapte to ganger etterpå, sist mot Georges Akono i Las Vegas i 2000.
I hans første kamp I USA, - I Las Vegas, - som profesjonell møtte han meksikaneren Javier Castillo, - som han vant på KO mot i tredje runde. Dette var hans femte kamp som profesjonell.
Sommer (TV-serie)
Seriens to første sesonger ble i Norge sendt på NRK1.
Frode Steinsvik
Han jobber som barnevernsarbeider, og driver med sykling for Sandefjord SK.
Kronvitne
Kronvitne er en person som gjort seg skyldig i et lovbrudd, og som mot løfte om å slippe straff, eller om å få redusert straff, vitner mot medsammensvorne.
USA og Storbritannia er blant de landene som praktiserer straffereduksjon for kronvitner.
1122
Dødsfall
1120'erne
The Cocka Hola Company. Skandinavisk misantropi
'The Cocka Hola Company. Skandinavisk misantropi' er en bok skrevet av Matias Faldbakken under pseudonymet Abo Rasul. Boka ble utgitt i 2001 og var hans debutroman. Ifølge Hamar Arbeiderblad er The Cocka Hola Company en debutroman av det slaget det går tiår mellom hver gang en får oppleve maken til. Dagbladet ga også gode kritikker.
Lehmkuhlboden
Salg og fredning
I 1936 ble boden solgt til Joh. C. Martens og brukt som lager for tran og fettproduksjon. Lehmkuhlboden ble i 2005 solgt av Skanska for 3,25 millioner kroner til Sjøbodutvikling AS. Som en av de ytterst få gjenværende autentiske sjøboden, ble Lehmkuhlboden midlertidig fredet i 2006.
Den 12. september 2008 ble boden rammet av brann og totalskadet. Tomten ble av daværende eier regulert til et moderne kontorbygg. Tomten og planen ble kjøpt av dagens eiere, Rolf Olsen Eiendomsselskap AS, i 2013. Bedriften ønsker å omregulere tomten fra det moderne kontorbygg til en gjenoppbygget eksteriørmessig kopi av den nedbrente Lehmkuhlboden.
Den gjenoppbyggete Lehmkuhlboden vil ha formål næring/kontor og man ønsker få inn leietakere som tilfører nærområdet og bydelen viktige funksjoner. Samtidig vil man ved gjenoppbygging av den gamle boden reetablere et element fra sjøbodrekken som utgjorde hele Sandvikens sjøfront i gamle dager.
Andrea Eliassen Hansen
Andrea Eliassen Hansen (født 3. juni 1995) er en norsk bowlingspiller fra Svolvær som har representert Vågan BK og Trondheim BK.
Hun vant fire NM-gull og 13 NM-medaljer i perioden 2012–2022.
Winter – Sol og skygge
Winter – Sol og skygge er en svensk TV-film fra 2001.
Handlingen
Gåten virker umulig å løse, og for Winter og hans team fortoner svaret seg som mer innfløkt jo lengre de kommer i etterforskningen. Etter hvert begynner Winter å mistenke at han selv er tildelt en rolle i morderens djevelske spill.
Samtidig går Winter gjennom en turbulent periode i sitt private liv. Hans far, som han brøt kontakten med for flere år siden, blir alvorlig syk. Til tross for de bitre følelsene velger han å reise til Marbella i Spania, der faren ligger på sykehus.
Om filmen
Sol og skygge er basert på en roman fra 1999 av Åke Edwardson om Erik Winter. Filmen er den tredje av seks i Winterserien. med Johan Gry i hovedrollen. Historien er delt i to episoder.
Volvo 164
Volvo 164 var luksusutgaven i Volvo 100-serien. Den hadde 6-sylindret motor og omfattende utstyr. Den var en påkostet utgave av 144.
Motor
Volvo 164 ble levert i utgaver med tre forskjellige bensinmotorer. Alle tre var 6-sylindrede 3,0-liters rekkemotorer.
B30A
B30A hadde to forgassere, og utviklet 130/145 DIN/SAE hestekrefter.
B30F
B30F var en motor med elektronisk innsprøytning som var tilpasset blyfri bensin, og som var utstyrt med katalysator. Denne bilen var tilpasset det amerikanske markedet som stilte strenge krav til utslipp. Denne motoren kom i følgende utgaver:
Utstyr
Følgende utstyr kunne originalt følge med bilen:
Endringer i de ulike årsmodellene
De siste 1975-modellene ble produsert samtidig med de første 1976 Volvo 240/260. Totalt produsert: 153 179
Gojko Pijetlović
Gojko Pijetlović (født 7. august 1983) er en serbisk vannpolospiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok bronse med det serbiske landslaget.
Gemma Beadsworth
Gemma Beadsworth (født 17. juli 1987) er en australsk vannpolospiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok bronse med det australske landslaget.
Fylkesvei 6506
Fylkesvei 6506 (Fv6506) går mellom Meldal i Orkland og Reberg i Rennebu.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen fylkesvei 501 (Sør-Trøndelag).
Yukio Yashiro
I 1960 ble han direktør for Museet for japansk kunst, Yamato Bunkakan, i byen Nara i prefekturet Nara, et museum han selv var med på å grunnlegge. Dette museet for asiatisk kunst ble etablert for å bevare og vise fram den private samlingen til jernbaneselskapet Kinki Nippon Tetsudō.
Han ble beæret med Charles Lang Freer-medaljen den 5. september 1965.
Yashiro er en produktiv forfatter og en statistisk overblikk over tekster av og om ham utgjør mer 100 verker i mer 100 publikasjoner i 7 språk, i henhold til OCLC/WorldCat. Blant disse finnes i engelsk utgave:
Terje Odden
Terje Odden (født 12. mars 1960) er en norsk lokalpolitiker, som fra 2011 til 2019 var ordfører i Søndre Land kommune i Oppland. Han representerer Arbeiderpartiet.
1121
Fødsler
1120'erne
Psathyrocerus
Psathyrocerus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, blanke, lyst brunlige bladbiller. Pronotum er rundet, mye smalere enn de jevnbrede dekkvingene. Beina er middels lage, lårene noe fortykkede.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere. De lever på busker og trær i tørr skog.
Utbredelse
Slekten er endemisk for Chile.
Paraplymaker
Paraplymaker er yrkesbetegnelsen på håndverkere som lager eller reparerer paraplyer. Faget ble tatt inn under håndverksloven i 1914 og hadde en opplæringstid på fire år i Norge. I Norge har det på det meste vært rundt tretti faglærte paraplymakere, men i 1979 hadde antallet sunket til mellom seks og åtte. Den siste utøveren av faget i landet praktiserte i Bergen frem til 2010.
Av bransjekontrollene Bergen kontrollnemnd foretok i november 1950, ble tretten foretatt hos paraplymakere.
1120
Fødsler
1120'erne
Brachycerinae
Brachycerinae er en gruppe biller som hører til overfamilien snutebiller (Curculionoidea). Noen inndelinger regner dem som en underfamilie av snutebiller (Curculionidae). Brachyceridene er korte, brede, høyt hvelvede snutebiller som vanligvis har påfallende knøler eller pigger på oversiden. De kan også kjennes på at antennene er forkortet, og ikke knebøyde. Noen taksonomer regner den artsrike gruppen bredsnutebiller (Entiminae) til Brachyceridae. Dersom man ikke inkluderer disse er Brachyceridae en artsfattig gruppe som mangler i Nord-Europa.
Utseende
Middelsstore til store, korte og brede, høyt hvelvede snutebiller. Gruppen inneholder noen av de største og kraftigste snutebillene. På farge er de gjerne brunlige, mer eller mindre kledt med lyse skjell. Oversiden har som oftest mange kraftige knøler som ofte ender i en spiss og i ekstreme tilfeller er utviklet til lange, skarpe pigger. Hodet er forholdsvis stort og bredt, med en kort, bred snute (rektangulær sett ovenfra). Antennene sitter festet nær spissen av snuten og er korte og rette, ikke knebøyde. Der er gjerne ni-leddete og ender i en stor, en-leddet kølle, men hos underfamilien Microcerinae er de ytterligere redusert til små knopper. Brystskjoldet (pronotum) er smalere enn dekkvingene, gjerne kraftig punktert. Sideranden har ofte en kraftig vinkel eller tann midt på. Dekkvingene er ovale på form, høyt hvelvede, med rekkevis ordnede knøler eller pigger. Noen ganger er knølene smeltet sammen og danner kontinuerlige, bølgende lengdelister. Beina er kraftige, føttene er (i alle fall tilsynelatende) fire-leddete uten tolappede ledd. Hos underfamilien Microcerinae er fotleddene redusert.
Levevis
Mange av artene utvikler seg på løkplanter, for eksempel løk (Allium spp.) og narsisser (Narcissus spp.). Hvitløksnutebillen (Brachycerus undatus) ser ut til å være en betydelig skadegjører på hvitløk (Allium sativum) og andre løkplanter. Den blir av og til innført til Skandinavia med sendinger av hvitløk, men har ikke etablert seg her. De fleste av artene ser ut til å finnes i tørre, varme områder, for eksempel middelhavsområdet og det sørlige Afrika.
Systematisk inndeling
Noen ganger blir den artsrike gruppen bredsnutebiller (Entiminae), med blant annet slekten rotsnutebiller (Otiorhynchus), regnet til Brachyceridae. Noen inndelinger regner Brachyceridae som en underfamilie av snutebiller (Curculionidae).
Terapi
Terapi (fra gresk: θεραπεία) er i dagligtale brukt om en aktiv handling for å løse et problem hos seg selv (egenterapi) eller andre. Som regel brukes ordet om helsehjelp utøvd av en terapeut overfor en pasient eller pasientgruppe, der det anvendes metoder eller prosedyrer som krever utdannelse.
Terapeutiske grep og teknikker utgjør gjerne flere som har fellesbenevnelsen (navn)terapi. Kjente terapiformer er fysioterapi, psykoterapi, og i nyere tid genterapi. Utøveren av terapier vil ofte benevnes som terapeut, med den aktuelle terapiformen som prefiks. Der finnes et stort antall behandlingsformer som bruker benevnelsen. Siktemål er fra helbredelse via bedring av funksjoner til rene velbefinnende, som aromaterapi.
Terapeutisk (kan oversettes med behandlingsmessig) brukes om et grep, en teknikk eller redskap brukt som element i en form for behandling av sykdom eller lidelse. At noe er terapeutisk innebærer at behandler mener at dette vil påvirke i positiv retning.
Motsatsen antiterapeutisk brukes om forhold og handlinger som anses å virke nedbrytende eller motsattvirkende i forhold til problemet som skal behandles.
Johann Gjønnes’ vei (Orkland)
Johann Gjønnes' vei (2–28, 17–29) går mellom Orkdalsveien og Fannremsmoen i Orkland. Veiens lengde er 430 m.
Christofer Columbus
Christofer Columbus, på bokmål Kristoffer Columbus (latin: Christophorus Columbus; født mellom 31. oktober 1450 og 30. oktober 1451, død 20. mai 1506), var en opprinnelig italiensk oppdagelsesreisende og handelsmann. Han var mest sannsynlig fra Genova i Italia, og navnet hans er Cristoforo Colombo på italiensk (Columbus er en latinsk variant av Colombo) og Cristóbal Colón på spansk. Han krysset Atlanterhavet, og nådde Amerika i 1492 under kastiljansk flagg (en del av Spania). Dette var egentlig et forsøk på å nå India, derav navnet «indianere».
Columbus kalte seg guvernør over de områdene han fant, etter avtale med det spanske kongehuset. Selv om mange anså ham for å være en utmerket sjøfarer og navigatør, var det mange i hans samtid som så på ham som en dårlig administrator, og han ble fratatt guvernørtittelen i 1500.
Amerikas urbefolkning som var de første menneskene som bosatte seg i den verdensdelen som i dag heter Amerika. Det skjedde for mer enn 10,000 år siden.
Oppvekst
Det hersker en god del usikkerhet om Columbus' liv før 1476. De fleste historikere er enige om at han ble født i september 1451, i Genova, Italia. På den tiden var Genova en svært rik og travel havneby, kjent for sine dyktige karttegnere. Hans far var Domenico Colombo, en ull-handler og ullvever, og hans mor var Susanna Fontanarossa, som også var datter av en ullhandler. Christofer hadde tre yngre brødre, Bartolomeo, Giovanni Pellegrino og Giacomo, samt en yngre søster, Bianchinetta.
I 1474 ble han med et skip fra Genova som skulle til Khíos i Egeerhavet, det kristne Europas utpost mot Det osmanske riket. Her bodde han i ett år. I 1476 seilte han ut på Atlanterhavet for første gang. Flåten med genuesiske skip skulle på handelsreise til England. Flåten ble imidlertid angrepet av franskmenn ved Kapp St. Vincent, sørvestspissen av Portugal, skipet hans ble satt i brann, og Columbus reddet seg ved å kaste seg i sjøen og svømme i land, hvilende på en mastestokk.
Columbus kom seg derfra til Lisboa i Portugal, der han oppsøkte sin bror Bartolomeo, som jobbet som karttegner i det portugisiske sjøfartsdepartement. Portugal var ledende i europeisk sjøfart, og herfra seilte skip til både England, Irland, Island, Madeira, Azorene og Afrika.
Christofer ble en seilende handelsmann i den portugisiske handelsflåten, og seilte til Island via Irland i 1477, til Madeira i 1478 for å kjøpe sukker, og han seilte langs kysten av Vest-Afrika fra 1482 til 1484.
Columbus giftet seg i 1479 med Felipa Perestello e Moniz, som kom fra en adelig portugisisk familie som drev en sukkerrørplantasje på Azorene. Sammen fikk de sønnen Diego i 1480. Et par år forsøkte han å bidra i familiebedriften, uten særlig hell, da han var mer opptatt av handelsreiser til fjerne strøk. Så forlot han også familien for å delta i en ekspedisjon til det nyoppdagede Elmina i Vest-Afrika (i dagens Ghana) i 1482. Felipa døde i 1485. Så lenge han var gift med henne, var han beskyttet av sin svigerfamilie mot kreditorene som var på jakt etter ham på grunn av gjeld. Da hun døde hadde han ikke noen beskyttelse lenger, og han flyktet til Spania med sin sønn. I Spania møtte han senere Beatriz Enriquez, som han fikk sønnen Ferdinand med i 1488. De ble aldri gift.
En annen teori hevder at Columbus ikke var italiener, men den portugisiske spionen Cristóvão Colombo i tjeneste hos kong Johan II av Portugal.
Første reise
Columbus presenterte sin plan (om å reise til India via Atlanterhavet) for en portugisisk rett i 1485. Kongens eksperter trodde at reiseruten ville være lenger enn det Columbus mente (den faktiske avstanden var enda lenger enn selv det portugiserne trodde), og avviste å støtte hans planer. Etter sin flukt til Spania forsøkte han heller å få støtte fra de to monarkene Ferdinand II av Aragón og Isabella I av Castilla. De var gift, og styrte disse to kongedømmene sammen.
Etter år med lobbyvirksomhet fikk Columbus likevel endelig støtte i 1492. Ferdinand og Isabella hadde akkurat erobret Granada, og tok imot Columbus på slottet sitt i Córdoba, Spania. Der fikk han klarsignal for en ekspedisjon vestover. Halvparten av investeringen skulle komme fra private investorer, som Columbus skaffet seg hos brødrene Pinzon. De skaffet ham de to minste av de tre skipene som til slutt seilte, og de deltok selv på ekspedisjonen som kapteiner. Columbus fikk tittelen admiral, og han fikk styringsretten over de områdene han kom til, samt en andel av all profitten derfra.
Den 3. august 1492 la Columbus ut fra Palos de la Frontera med de tre skipene «Santa Maria», «Niña» og «Pinta». Første stoppested var Kanariøyene, der han ble en måned for å reparere en skade på et av skipenes ror. Deretter startet han på sin 33 dagers tur over Atlanterhavet. Han jukset med loggboken for at mannskapet skulle tro at de hadde reist kortere enn de faktisk hadde og håpet han dermed kanskje kunne stagge mannskapets uro. Colombus fikk imidlertid viktig støtte fra brødrene Pinzón, tre dyktige spanske navigatører som var med på reisen. De ble etter hvert viktige rådgivere for Columbus, og takket være deres hjelp ble reisen en suksess. Det er en del diskusjon om hvilken øy han faktisk nådde først, men han nådde i alle fall Bahamas-øyene 12. oktober 1492.
Idealisert fargelitografi fra 1893 viser Columbus som besetter øya San Salvador, seinere kalt Watling Island, på Bahamas 12. oktober 1492. I bakgrunnen skipene «Santa Maria»,«Niña» og «Pinta».
De innfødte (taino/arawak-indianerne) var fredelige og vennlige. I loggen sin for 14. oktober 1492 kladdet Columbus et brev til Ferdinand og Isabella om tainoene: Fra Bahamas seilte Columbus sørover og utforsket nordøstkysten av Cuba (han gikk i land 28. oktober) og 6. desember kom han til nordkysten av øya de innfødte kalte Haiti og som Columbus døpte Hispaniola. Her gikk «Santa Maria» på grunn på selveste juledagen 25. desember og måtte forlates. Columbus ble mottatt av en lokal kasik (høvding) som het Guacanagari. Columbus grunnla kolonien «La Navidad», og satte igjen 39 menn der.
4. januar 1493 satte han seil hjemover, og etter en stormfull reise måtte han 4. mars søke nødhavn i Portugal. Forholdet mellom Portugal og Castilla var dårlig på denne tiden, og han ble tatt til fange, men deretter løslatt. Han ankom Spania 15. mars, og viste fram både det gullet han hadde funnet og flere innfødte som han hadde tatt med over. Han beskrev også tobakk, ananas og hengekøyer, som var nytt for europeerne.
Han ble mottatt som en helt i Spania, og nyhetene om "De vest-indiske øyer" spredde seg over hele Europa.
Andre reise
Columbus la ut på sin andre ferd (1493–1496) den 24. september 1493, med 17 skip, forsyninger og 1500 mann for å kolonisere Hispaniola.
Denne gangen la han kursen lenger syd enn på den første reisen, og det første land han så var Dominica. Derfra fulgte han nordvestover kjeden av øyer som har fått navnet De små Antiller, der han ga navn til Guadeloupe, Montserrat, Antigua og Nevis. Disse gjorde han krav på som spansk territorium, på samme måte som Jomfruøyene og Puerto Rico. Deretter dro han til Hispaniola, der han fant La Navidad brent til grunnen og kolonistene drept. Han fant ut at kolonistene hadde kommet i strid med indianerne, som hadde utslettet den første hvite kolonien på amerikansk jord. Han etablerte en ny bosetting ved Isabella, lenger øst på nordsiden av Hispaniola, der skipene stanset opp på grunn av motvind. Columbus anså det som Guds tegn på at det var her kolonien skulle ligge. Den hadde dårlig beliggenhet, og bosettingen varte ikke lenge. Han utforsket de indre deler av øya, og fant litt gull, hvor han etablerte et fort. Senere utforsket han sørkysten av Cuba, men snudde før han nådde vestspissen, og han var derfor sikker på at dette var en halvøy, ikke en øy. Han oppdaget også Jamaica, som han kalte for «Santiago» og Isla de la Juventud, som han kalte for «La Evangelista». Før han dro ut på den andre reisen, hadde han fått beskjed av Ferdinand og Isabella om å opprettholde et vennlig forhold til de innfødte. Men på turen sendte Columbus et brev tilbake der han foreslo å gjøre noen av de innfødte til slaver, særlig karibene, som bodde på øyene i De små Antiller, fordi de var så aggressive. Dette forslaget ble avvist. Likevel tok han i februar 1495 1600 tainoer til fange. 550 av disse ble sendt til Spania, hvorav 200 døde på reisen. Etter en rettssak ble de som overlevde turen satt fri og sendt tilbake. 500 av fangene ble fordelt som slaver blant kolonistene. Columbus slapp fri de resterende 400 av fangene, de fleste kvinner med små barn, og de flyktet opp i fjellet, slik at de ifølge Columbus gjorde det vanskelig å fange dem igjen senere. Denne ugjerningen var den første store konfrontasjonen mellom spanjoler og innfødte i «den nye verden».
Hovedformålet med denne turen var å finne gull. For å oppnå dette påla Columbus de innfødte i Cibao-fjellene på Haiti et system der alle over 14 år måtte finne en viss mengde gull. Som bevis på oppfylt kvote fikk de et merke rundt halsen. De som ikke oppfylte kvoten sin fikk hendene sine hugget av! Til tross for disse ekstreme virkemidlene var det lite gull som ble hentet ut.
I sine brev til den spanske kongen og dronningen foreslo Columbus flere ganger slaver som en mulighet for å tjene penger på den nyoppdagede øya, men forslagene ble alltid avvist. Kongen og dronningen anså heller de innfødte som framtidige kristne.
Columbus innsatte sin bror Bartolomeo som kommandør i Isabela, og reiste fra Hispaniola tilbake til Spania 10. mars 1496 for å renvaske seg for anklager om vanstyre. Han ankom Cádiz 11. juni.
Tredje reise og arrestasjonen
I 1498 reiste Columbus til den nye verden for tredje gang, sammen med den unge Bartolomé de las Casas, som senere ga verden delvise avskrifter av Columbus' logger. På denne reisen oppdaget de øya Trinidad 31. juli, og Paria-halvøya, som senere viste seg å være del av Sør-Amerikas fastland, før de seilte videre til Hispaniola. Landområdet betraktet Columbus selv som en stor øy.
Columbus sørget nå for etableringen av "repartimento", senere kalt "encomienda"; et formynderskap, der spanjolene ble tildelt eneretten på bruken av arbeidskraften i "sitt" område, i bytte mot at de kristnet de innfødte. Denne politikken skjerpet utnyttelsen av indianerne som slaver betydelig. I mange tilfeller slet indianerne seg til døde, i andre tilfeller døde de av de nye sykdommene spanjolene brakte med seg, eller av underernæring. Overslag på innbyggertall før Columbus kom dit varierer mye. Thomas Cook beregnet antallet tainoer i Hispanola i 1493 til å være 8 millioner, dette er det høyeste overslaget, og trolig for høyt. Bartolomé de las Casas viste i en senere bok til en folketelling i 1496, som gav et overslag på ca. 3 millioner tainoer. Nyere populasjonsanslag, bygget på sannsynlighetsberegning utfra erfaringer fra primitive jakt- og agrarsamfunns behov for landareal for overlevelse, viser at et mer sannsynlig folketall må ha vært rundt 350 000. En spansk folketelling i 1514, 22 år etter de hvite ankomst, viste da kun 22 000 tainoer, og i 1542 ble det talt kun 200 av dem. I siste halvdel av 1500-tallet er det ingen andre spor etter tainoene enn visse genetiske trekk i deler av befolkningen gjennom mestizisering.
Andre erobrere videreførte det samme formynderskap-systemet med tilsvarende resultater også andre steder i Amerika.
På tross av innføringen av det nye system, var mange av de spanske nybyggerne likevel misfornøyde, de så ikke noe til de rikdommene Columbus hadde lovet dem. Columbus måtte stadig kjempe mot opprør fra kolonistene. Noen av kolonistene ble hengt for å ikke adlyde ham. Hjemvendte kolonister drev lobbyvirksomhet mot Columbus i den spanske retten, og anklaget ham for vanstyre. Kongen og dronningen sendte i år 1500 den kongelige administratoren Francisco de Bobadilla over til det nye landet for å overta styret og vurdere forholdene. Det første han møtte var hengte kolonister i galgen på havna, og han arresterte straks Columbus, la ham i lenker og sendte ham tilbake til Spania. Kapteinen ombord på fangeskipet tilbød Columbus å slippe fri fra lenkene på reisen, men han nektet å ta dem av seg. Hans ankomst til Spania i lenker vakte oppsikt, sjokk og avsky, og han ble straks satt fri.
Selv om han ble satt fri, fikk Columbus aldri tilbake den prestisje og respekt han hadde før han ble sendt tilbake til Spania i vanære. Han mistet også sin rett til å styre på Hispaniola eller vende tilbake dit. Som en ytterligere ydmykelse; portugiserne hadde vunnet kappløpet om å seile til India; Vasco da Gama kom tilbake i triumf i september 1499, etter å ha nådd India ved å seile rundt Afrika.
Siste reise og hans senere liv
Etter mye lobbyvirksomhet, fikk endelig Columbus tillatelse til å gjøre en ny reise mot vest, en reise hvor Columbus ønsket å vise at India var like rundt hjørnet. Han forlot Spania 9. mai 1502 med 4 skip, men med streng beskjed om at han ikke var velkommen på Hispaniola. Han måtte likevel søke nødhavn i en bukt på Hispaniola (Boca Chica) for å ri av en orkan. Hans ansøkning om nødhavn i havna i kolonien på øya ble avslått. På denne reisen hadde han selskap av sin yngste sønn Ferdinand, som senere beskrev denne reisen i en bok.
De seilte videre vestover, men før de nådde østkysten av Yucatán-halvøya, der de ville ha møtt på maya-kulturen, vendte skipene sørover, der de nådde kysten av Honduras. Herfra utforsket de kysten østover til Panama. Utenfor Honduras møtte de på en fullastet flåte, som var «lang som en galei». Dette var det første registrerte møtet mellom spanjoler og innfødte fra Meso-Amerika (befolkningen som holdt til fra Mexico til Sentral-Amerika, herav mayaene og aztekerne). Etter et mislykket forsøk på å etablere en koloni, på grunn av fiendtlige angrep fra de innfødte, uutholdelig varme, sykdommer og skader på skipene, gav Columbus opp forsøket på å finne India og seilte nordover med det siste seilbare skipet for igjen å søke nødhavn på Hispaniola. Skipet hans strandet på revene på kysten av Jamaica. Columbus og hans mannskap ble værende på den strandede båten utenfor Jamaica i et helt år i påvente av hjelp. Han sendte en mann med kano for å hente hjelp på Hispaniola, og i mellomtiden holdt han den fiendtlige lokalbefolkningen i age. Han lyktes til slutt med å vinne deres respekt med korrekt å forutsi en måneformørkelse. Til slutt ble han og det gjenlevende mannskapet reddet, et skip kom og hentet dem til Hispaniola, og der måtte han vente på skipsleide tilbake til Spania, hvor han så ankom i 1504.
Columbus oppga hele tiden omvendelse av ikke-kristne som motiv for sin utforskning av den nye verden. I de senere årene av sitt liv ble han stadig mer religiøs, og hevdet bl.a. at han hørte guddommelige stemmer. Han drømte også om et nytt korstog for å gjenerobre Jerusalem, hadde ofte på seg en fransiskaner-munkekutte, og hevdet at hans oppdagelser av «paradis» var en del av Guds plan, og snart ville resultere i Dommedag og verdens ende.
I hans senere år krevde Columbus at den spanske kronen ga ham 10% av all fortjeneste fra de nye områdene, i tråd med tidligere avtaler. Men siden han var løst fra sine plikter som guvernør, følte ikke den spanske kronen seg bundet av disse kontraktene, og hans krav ble avvist. Familien hans saksøkte senere kronen for en andel av profitten fra Amerika, men tapte saken til slutt – 50 år senere.
20. mai 1506 døde Columbus i Spania, fortsatt overbevist om at hans oppdagelser var øyer langs østkysten av Asia. Selv etter sin død fortsatte hans reiser; Han ble først begravet i Valladolid, deretter i Sevilla. Senere, i 1542 ble han flyttet til Santo Domingo i Den dominikanske republikk, etter ønske fra testamentet til hans sønn Diego. I 1576 ble liket fraktet til Havanna i Cuba. Etter krigen i 1898 ble Cuba uavhengig. Da spanjolene trakk seg ut av Cuba tok de Columbus' levninger med seg, og han ble flyttet tilbake til Sevilla i Spania. Noen hevder imidlertid at han fortsatt er begravd i katedralen i Santo Domingo.
Arven etter Columbus
Christopher Columbus blir tradisjonelt betraktet som oppdageren av Amerika, men flere ulike kulturer og sivilisasjoner av urfolk i Amerika var der lenge før ham. Det er også dokumentert at den vestlige verdens vikinger var her før ham, på L'Anse aux Meadows finnes spor av vikingbosetninger. Columbus regnes mer nøyaktig som den personen som brakte Amerika inn i den vestlige oppmerksomheten. «Columbus krav til berømmelse ligger ikke i at han kom dit først,» forklarer historikeren Martin Dugard, «men at han ble der.» Den populære ideen om at han var den første personen til å se for seg en rundet jord er ikke riktig. Jordens avrundede form hadde vært kjent siden antikken.
Amerigo Vespuccis reisedagbøker, utgitt 1502-4, overbeviste Martin Waldseemüller at stedet som var oppdaget ikke var India, som Columbus trodde, men et nytt kontinent, og i 1507, ett år etter Columbus' død, publiserte Waldseemüller et verdenskart der han kaller det nye kontinentet America etter Vespuccis latinske navn "Americus". Ifølge Paul Lunde var "de europeiske hoffene opptatt med fremgangen til Det osmanske riket i øst, og dette forklarer delvis deres relative mangel på interesse for Columbus oppdagelser i Vesten."
Historisk hadde britene bagatellisert Columbus og de understreket heller betydningen av den venetianske Giovanni Caboto som en pioneroppdager, men for det nye USA var Caboto labert materiale for å bli nasjonalhelt. Amerikanernes ærbødighet for Columbus dateres tilbake til kolonitiden. Navnet Columbia for Amerika dukket først opp i en ukentlig utgivelse av debattene i den britiske parlamentet i 1738. Idéen om Columbus som en av grunnleggerne av Den nye verdens nasjoner og bruken av ordet «Columbia», eller rett og slett navnet «Columbus», spredte seg raskt etter den amerikanske revolusjonen. Columbus' navn ble gitt til den føderale hovedstaden i USA (District of Columbia), hovedsteder i to amerikanske stater (Ohio og Sør-Carolina), og Columbia River. Utenfor USA navnet ble brukt i 1819 for Gran Colombia, en forløper til den moderne republikken Colombia. Mange byer, tettsteder, fylker, gater og torg (kalt Plaza Colón eller Plaza de Colón i hele Latin-Amerika og Spania) har blitt oppkalt etter ham. Columbus ble vurdert kanonisert til helgen i den katolske kirke i 1866, og feiringen av arven etter Columbus nådde kanskje et høydepunkt i 1892 på 400-årsdagen for hans første ankomst til Amerika. Monumenter til Columbus, som Columbian Exposition i Chicago og Columbus Circle i New York City, ble reist over hele USA og Latin-Amerika til has ære.
Nyere syn på Columbus, spesielt indianernes, har en tendens til å være mye mer kritiske. Dette er blant annet fordi de innfødte tainoene på Hispaniola, der Columbus innførte et rudimentært skattesystem for gull og bomull, forsvant så raskt etter kontakten med spanjolene. Dette var delvis på grunn av overarbeid, men mye på grunn av den første pandemien som rammet Hispaniola i 1519, grunnet europeiske sykdommer. Noen anslag antyder at dødeligheten var på 80-90% blant urbefolkningen under koppeepidemier. De innfødte tainoene på øya ble systematisk utnyttet som slaver ved hjelp av encomiendasystemet, som lignet det føydale systemet i middelalderens Europa. Den pre-colombianske befolkningen antas å ha vært kanskje 250,000-300,000. Ifølge historikeren Gonzalo Fernandez de Oviedo y Valdes fra 1548, var det 56 år etter at Columbus ankom færre enn fem hundre tainoer igjen på øya. Et hundreår senere var det kanskje bare en håndfull igjen. Det må likevel sies at noen analyser av spørsmålet om Columbus' arv for indianere ikke klart skiller mellom handlingene til Columbus selv, som døde i god tid før den første pandemien rammet Hispaniola eller høydepunktet til encomiendasystemet, og de av senere europeiske guvernører og kolonister på Hispaniola.
Det er holdepunkter for at den første seilasen også brakte syfilis tilbake fra den nye verden. Mange av besetningsmedlemmene som hadde tjenestegjort på denne turen sluttet seg senere til hæren til kong Karl VIII da han invaderte Italia i 1495, og dette resulterte i spredningen av sykdommen i Europa og så mange som 5 millioner dødsfall.
Liste over olympiske medaljevinnere i svømming 1896-1996 (menn)
Dette er en komplett liste over olympiske medaljevinnere i svømming for herrer, fra 1896 til 1996
Se også Liste over olympiske medaljevinnere i svømming (herrer), Liste over olympiske medaljevinnere i svømming (damer), Svømming under sommer-OL og Olympiske gullvinnere
Kilder
Lijst van olympische medaillewinnaars zwemmen
Cecilianisme
Cecilianisme (etter musikkens skytshelgen St. Cecilia) er en kirkemusikalsk reformbevegelse som oppsto på begynnelsen av 1800-tallet. Reformbevegelsen var en reaksjon mot den symfonisk pregete kirkemusikken med orkesterakkompagnement. Formålet var å gjenopplive Palestrinatidens vokalpolyfoni fra 1500-tallet.
Torpedovegg
En torpedovegg er den delen av karosseriet på en bil som skiller motorrommet og førerhuset. Torpedoveggen er enten en bærende del av karosseriet (monocoque) eller en separat komponent, ofte laget av en stålpressing. Den kan fortsette inn i førerhuset som gulvpanel, og kantene kan utgjøre en del av dørstolpene.
Cecilianisme
Tyskland og det øvrige tyskspråklige området
Det litterære, musikkvitenskapelige og praktisk-musikalske arbeidet som ble påbegynt ved begynnelsen av det 19. århundret, munnet ut i 1868 ved grunnleggelsen av organisasjonen Associatio sub titulo Sanctae Caeciliae pro universis germanicae linguae terris (Forbundet/foreningen med den hellige Cæcilias navn for alle land med tysk språk). Fra 1991 heter organisasjonen Ständige Konferenz der Allgemeinen Cäcilienverbände der Länder deutscher Sprache (Den faste konferanse for ceciliaforbund i det tyske språkområdet) og i denne samarbeider tre selvstendige nasjonale forbund i henholdsvis Tyskland, Østerrike og Sveits. Grunnleggeren var teologen og kirkemusikeren Franz Xaver Witt (1834–1888). Ved det pavelige breve Multum ad movendos animos utstedt av Pius IX den 16. desember 1870, ble bevegelsen en organisasjon med pavelige rettigheter.
Torpedovegg
I luftfart isolerer torpedoveggen motoren fra de andre delene til skroget. På enmotors fly skiller den motorrommet fra førerkabinen.
Cecilianisme
Tyskland og det øvrige tyskspråklige området
På evangelisk side har Ludwig Shöberlein (1813–1881) gjort den største innsatsen, bl.a. med sitt tidsskrift Siona og gjennom sine omarbeidelser av enstemmige koraler til flerstemmige, polyfone a cappella-stykker.
Torpedovegg
Etymologi
Det er uklart hvordan torpedoveggen har fått sitt norske navn. Navnet kommer muligens fra en spesiell karosseritype kalt torpedo som eksisterte fra 1908 til midten av 1930-årene, og som skilte seg ut ved at den hadde strømlinjeformet panser. Motordeksel heter cowl på engelsk, og har blitt oversatt til «torpedo» på norsk. Torpedoveggen befinner seg altså på enden av panseret eller motordekselet.
Cecilianisme
Tyskland og det øvrige tyskspråklige området
Tilhengerne av cecilianismen brukte uttrykket Altklassische Vokalpolyphonie ("Gammelklassisk vokalpolyfoni") for å karakterisere renessansens flerstemmige kormusikk uten orkester. Idealet var komposisjonene til Giovanni Pierluigi da Palestrina. Betegnelsen fikk ikke anvendelse utenfor det tyske språkområdet. Dette kan ha sammenheng med at den ikke inkluderte øvrige deler av den den fransk-flamske skolen som for eksempel komponister som Josquin des Prez og verdslige former som chanson og madrigal og som også naturlig faller innenfor kategorien klassisk.
Italia
En fremtredende representant for cecilianismen i Italia var Giovanni Tebaldini født 7. september 1864 i Brescia død 11. mai 1952 i San Benedetto del Tronto i Italia. Det samme gjaldt Lorenzo Perosi født 21. desember 1872 i Tortona, død 12. oktober 1956 i Roma.
Hard Rock Café Oslo
Hard Rock Café Oslo var en del av den amerikanske restaurantkjeden Hard Rock Cafe. Den holdt til i Oslo.
Cecilianisme
Norge
St. Cecilias navn går igjen i navnet til Cæciliaforeningen, et kor som ble stiftet i Oslo 1879 av sangeren Thorvald Lammers etter en idé av Edvard Grieg. Korets navn ved stiftelsen var Korforeningen og fikk sitt nåværende navn i 1902. Cæciliaforeningen fremfører hovedsakelig kirkemusikalske verk med orkester. Cæciliaforeningen i Fredrikstad ble stiftet i 1944 av blant andre Søren Gangfløt.
Victoria Brown
Victoria Brown (født 27. juli 1985) er en australsk vannpolospiller. Hun representerte landet sitt i Sommer-OL 2012 i London, der hun tok bronse med det australske landslaget.
Cecilianisme
Danmark
Cæciliaforeningen i København ble stiftet 1851 av komponisten Henrik Rung og oppløst i 1934. Cæciliakoret i Århus, Danmark ble stiftet i 1975 av Johannes Nielsen.
Hard Rock Café Oslo
Bakgrunn
Det finnes lignende restauranter spredt over hele verden. Hver restaurant har en unik fremtoning, med musikalske klenodier fra verdensberømte artister, samt mange fra landets egne artister. Selve kjeden ble etablert i 1971, mens restauranten i Oslo ble åpnet 12. desember 2005. Beliggenhet var sentralt i byen, i Groschgården i Karl Johans gate, mellom Grand Hotell og slottet, og stedet hadde tre etasjer. Det ble lagt ned i desember 2021, delvis som en følge av koronapandemien.
Vever
Vever har flere betydninger:
Elmore County (Idaho)
Elmore County er et fylke i den amerikanske delstaten Idaho. Det ligger i den sørvestlige delen av staten og det grenser mot Boise County i nord, Ada County i vest, Owyhee County i sør, Twin Falls County i sørøst, Gooding County og Camas County i øst og mot Blaine County i nordøst.
Elmore Countys totale areal er 8 030 km² hvorav 59 km² er vann. I 2005 hadde fylket 28 634 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Mountain Home. Fylket ble grunnlagt i 1889 og har fått sitt navn etter "Ida Elmore mines" som var områdets største produsent av gull og sølv på 1860-tallet.
Mountain Home Air Force Base ligger i fylket.
Nowa Huta
Nowa Huta er en arbeiderbydel i det østlige Kraków med om lag 250 000 innbyggere. Den ble grunnlagt som by i 1949, med formål å skape et sterkt industrisentrum. Den ble i 1951 en del av byen Kraków.
Historie
Opprettelsen av Nowa Huta (norsk: «Nye stålverket») hadde ved siden av rent industrielle grunner primært ideologiske hensikter: Kraków var historisk sett preget av katolsk konservatisme, og ved å tilføre byen et stort antall industriarbeidsplasser ønsket det polske kommunistiske regimet å styrke byens forhold til den nye samfunnsordningen.
I 1954 åpnet Vladimir Lenin-stålverket i Nowa Huta. 20 år senere var dette blitt det største stålverket i Polen, og utover 1960-tallet vokste byen kraftig, og det monumentale bysenteret ble etterhvert omkranset av store leilighetskomplekser. På 1970-tallet nådde den årlige stålproduksjonen 7 millioner tonn, og i tillegg til stålverket kom Polens største tobakksfabrikk og en stor sementfabrikk.
Utover 1980-tallet ble Nowa Huta rammet av den polske økonomiske krisen, og all vekst stoppet opp. Stedet ble åsted for store demonstrasjoner i regi av den nystartede frie fagforeningen Solidaritet, og Nowa Huta fikk dermed en viktig rolle i den oppstanden som til slutt førte fram til de delvis frie valgene i Polen i 1989.
Arkitektur
Nowa Huta skulle bygges etter strenge sosialistiske planleggingsprinsipper. Byens grunnriss er basert på gåsefoten, et sentralt element i barokkens byplanlegging, med fem hovedgater som stråler ut fra en sentral plass og deler en halvsirkel i fire sektorer.
Fram til 1956 ble det stort sett oppført bygninger i sosialrealistisk stil, og byens sentrum regnes som et fremragende eksempel på denne stilretningen innenfor arkitekturen. Etter den politiske liberaliseringen i Polen i 1956 ble det oppført en rekke bygninger i modernistisk stil, og fra 1980-tallet kom postmodernismen inn. På 1970- og 1980-tallet ble en rekke store leilighetskomplekser oppført av prefabrikkerte betongelementer.
Borgerkrigen i Hellas 1946–49
Borgerkrigen i Hellas fra 1946 til 1949 ble utkjempet mellom den greske regjeringshæren med støtte av Storbritannia og USA, og Hellas' Kommunistiske Parti.
I mars 1946 ble det holdt valg i Hellas. Venstresiden boikottet valget, men fikk likevel en tredel av stemmene. I september ble det avholdt folkeavstemning om gjeninnføring av monarkiet, og som ble manipulert. Georg II vendte tilbake til Hellas, som var sterkt polarisert. Borgerkrigen ble innledet ved at en venstreorientert partisangruppe angrep en politistasjon nord i landet. I krigen sto royalister mot kommunister. Kommunistene fikk sine våpen av Titos Jugoslavia.
USA overtok i 1948 fra Storbritannia rollen som regjeringens allierte. I mellomtiden var det kommet til konflikt mellom Tito og Sovjetunionens Stalin. De greske partisanene klarte ikke å bestemme seg for hvilken part de skulle velge, og i 1949 stengte Tito grensene til Jugoslavia. I august 1949 led kommunistene et endelig nederlag. 100 000 av dem flyktet til Albania og andre kommunistiske land.
Borgerktigen i Hellas vakte liten internasjonal oppmerksomhet. Marshall-planen fikk liten virkning i landet, da det meste av landet gikk med til krigen og flyktningene. Under borgerkrigen var det bygget opp et stort statsapparat, med hovedmålsetning å stenge for all demokratisk utvikling. Tusenvis av mennesker ble arrestert og deportert til leire på de greske øyene. Tiden var preget av sensur, dødsstraffer, militærdomstoler mot venstreorienterte, sjikane og terror.
Det er det første eksemplet på kommunisters militære handlinger i etterkrigstiden. Seieren for «anti-kommunistene» åpnet for Hellas' medlemskap i NATO.
Jordal kraftverk (Sogndal)
Jordal kraftverk (Sogndal) er et vannkraftverk på vestsiden av Fjærlandsfjorden i Sogndal kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 256 meter i Jordalselvi.