cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Omar Khayyām
Filosofi og mystik
Én metode har vært å skyte inn en rekke fromme og mystiske rubaiyat i åpningen av samlingen slik at leserne blir presentert for poeten som en from sufi og kan dermed med litt velvilje tolke de vågale, religionskritiske versene som følger, i en mer mystisk og allegorisk betydning.
En annen metode har vært å illustrere hvilken gudløs poet Omar var og hvordan han hadde falt i fortapelse. Ved å åpne en samling med beskrivelser av dette, vet leseren at Omar brenner i helvete, og kan dermed nøye lese gjennom hele samlingen med skrekk og forferdelse og med et fromt grøss konstatere for seg selv at han var moralsk fordervet. For eksempel i Fitzgeralds utgaver viser det seg i ettertid at en god del av diktene er ikke-Khayyamske vers. På den annen side er det også funnet vers i diktsamlinger av Hafez og Rumi som anses for å være Omar Khayyams.
Muntlig tradisjon må også legges til grunn for variasjonene i versene. Falske vers kan ha oppstått ved at folk lærte seg dem utenat, siterte dem og gjentok dem, noen ganger med betydelige forandringer. Dessuten hvis en dikter komponerte et litt frittalende ruba’i, kunne han si det var Omar Khayyam som hadde diktet det for å unngå ubehageligheter. På den måten blandet hundrevis av falsknerier seg med Omar Khayyams egne rubaiyat.
Lyrikken til Khayyam viser ham som en fundamental pessimist, men likevel med humoristisk brodd og skarpsinn. Lykkelig var den som aldri var født; kunne han selv velge, ville han aldri ha kommet, men når han først er her, vil han ikke dra igjen:
Siden utfallet av den menneskelige eksistens i dette vertshuset med to porter (livet)
Er ingenting annet enn et blødende hjerte og overgivelsen av livet
Lykkelig er det menneskets hjerte som ingen kjenner
Og i fred det mennesket som aldri var født av en mor
Og
Og igjen, hvis min avreise avhang av meg, hvorfor skulle jeg gå?
Var det ikke bedre hvis i denne vekst og forråtnelse
At jeg ikke hadde kommet, eller gått, eller aldri vært?
(Oversettelse: Bente Hovind)
Ifølge Khayyams filosofi har mennesket ingen fri vilje, vi er bare brikker i et spill. Han har ingen tiltro til gode makter; himmelens hjul er fullt av hat og sikter på våre rene sjeler, og Gud er særlig hard mot visdommens menn. Han fører en bitter anklage mot Gud, og han uttrykker tvil om det gode i det ondes eksistens. Han plages over logikken, eller mangelen på den, i Skapelsen: Hvorfor er vi skapt, når Han vet vi er fordømt likevel?
Menneskelivets korthet er også et hyppig tema i hans rubaiyat. Menneskene er som ubetydelige små punkt i universets eksistens, og våre skjebner uten viktighet:
Siden vårt opphold i denne verden ikke er en permanent hvile
Hvor lenge skal jeg være i håp og frykt i forhold til ” begynnelsesløs” eller ”begynt”?
Når jeg har reist hva spiller det for rolle om den (verden) har en begynnelse eller ikke?
Omars mystisisme og filosofiske ånd, hans tanker om eksistensen og meningen med livet, har mange flotte variasjoner:
Bak hemmelighetens slør (døden) finnes ingen vei for noen
Av disse tingenes skjema har menneskets sjel ingen kunnskap
Det finnes intet vertshus (hvilested) utenom i støvets hjerte
Drikk vin, for slike beretninger er ikke korte å fortelle
Evighetens hemmeligheter kjenner verken du eller jeg
Bak dette slør snakkes det om deg og meg
Når sløret dras til side forblir verken du eller jeg
(Oversettelser: Bente Hovind)
Hvordan kan vi vel vite hva som er på den andre siden av livet? Hvem har vel kommet tilbake fra Helvete eller Paradis og kan fortelle oss? Vi er ikke som gull som man kan gjemme i jorden og grave fram igjen, heller ikke som urter som blir plukket og vokser ut igjen. Nei, den skjulte sannhet beskrives slik:
Uten en venn eller ledsager eller følgesvenn eller hustru
''Vær forsiktig! Fortell ingen om denne hemmelighet:''
Når tulipanen først har visnet vil den ikke blomstre igjen
Linx
Linx AB var et felles datterselskap under norske NSB og svenske SJ. Selskapet trafikkerte rutene Oslo-Göteborg-København og Oslo-Stockholm, og hovedkontoret lå i Göteborg med lokalkontorer i Oslo og Karlstad. Selskapets slagord var «Grenslöst resande».
Kjøringen var forutsatt utført med oppussede svenske togsett av typen X2, men i en overgangsperiode, mens togsettene var inne til oppussing og ombygging, ble det brukt svenske Rc6-lok og åttitallsvogner Oslo-Göteborg. I begynnelsen av 2003 ble alle hurtigtogene på linjene erstattet av nye Linx-tog «med høy komfort og kortere reisetider».
Personalet ble dels rekruttert fra både NSB og SJ, dels nyrekkruttert, og var stasjonert både i Oslo og i Sverige. Selskapet hadde totalt nesten 200 ansatte, hvorav rundt 160 jobbet om bord på togene.
En stund fryktet man at det ikke lengre ville gå tog mellom Oslo og Stockholm, men etter blant annet politisk press ble et tilbud mellom de to hovedstedene gjenopprettet i 2005. Feiringen av unionsoppløsningen var en sterk faktor til at togtilbudet ble delvis gjenopprettet. I 2007 ble daglige avganger igjen kjørt av SJ.
Omar Khayyām
Filosofi og mystik
Så den sanne filosofi hos Khayyam er å gripe dagen og leve i nuet. Ingen vet hva morgendagen bringer. Vin er derfor det vi trenger, og den elskede, og hvile etter tilfredsstilt lengsel. Han tilegner mange av versene til vinens gleder: vin er den første og siste av alle gleder, og den største av ungdommens gleder; den er evig liv – bitter, men skjønn.
For å komplettere gleden i vinen, trenger man sang og musikk og kjærlighet. Han nyter lyden av fløyte og rebab og den elskede må være tilstede i vinens selskap. Og han undrer seg over vinselgerne, for hva kan vel de kjøpe som er bedre enn det de selger?
Matematikk
Blant persene selv var det derimot ikke Khayyams poetiske ferdigheter som ble mest hyllet, men hans fremragende kunnskaper innen vitenskaper som matematikk, astronomi og legekunst, noe man også har dratt nytte av flere århundre senere i den vestlige delen av verden. Særlig hans arbeid innen geometri var så langt forut for sin tid at det ikke ble brukt igjen før René Descartes bygde på Khayyams teorier på 1600-tallet.
Som matematiker var Khayyám kjent for å ha funnet en metode for å løse tredjegradsligninger ved en geometrisk metode. I 1070 skrev han sitt mest kjente verk om algebra, hvor han klassifiserte ligninger etter graden. Her presenterte han også en metode for å løse andregradsligninger som er svært lik den vi bruker i dag.
Johan Andersen (padler)
Johan Frederik Kobberup Andersen (født 24. januar 1920, død 7. mai 2003) var en dansk padler som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
NM i fotball for kvinner 2010
Norgesmesterskapet i fotball for kvinner 2010 var en norsk fotballturnering. Det var det 33. offisielle norgesmesterskapet i fotball for kvinner.
Johan Andersen (padler)
Andersen vant en olympisk sølvmedalje i padling under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på andreplass i K-1 1 000 meter bak svenske Gert Fredriksson.
NM i fotball for kvinner 2010
Røa vant sitt femte mesterskap og dermed den tredje kongepokalen på rad, etter å ha slått ut Lørenskog, Fortuna Ålesund, Amazon Grimstad, LSK Kvinner og Trondheims-Ørn. De er det første laget siden 1999 som vinner tre NM-gull på rad. Seriemestrene Stabæk fikk sitt eneste tap i obligatoriske kamper 2010 i kvartfinalen mot Arna-Bjørnar, som deretter tapte for Trondheims-Ørn i semifinalen.
1. runde
Tirsdag 20. april : 1=Lørdag 10. april
2=Tirsdag 13. april
3=Torsdag 15. april
4=Søndag 18. april 5=Onsdag 21. april
2. runde
Torsdag 13. mai
Samtlige toppserielag kvalifiserte seg automatisk til andre runde.
3. runde
Søndag 6. juni
Sju av åtte kvartfinalister fra 2009 kvalifiserte seg; Stabæk nådde kvartfinalen for første gang. Klepp og Amazon Grimstad ble satt opp mot hverandre, og Klepp ble slått ut i 3. runde for første gang siden 2004, for øvrig forrige gang Klepp spilte mot Amazon. Alle åtte kvartfinalelag spilte i Toppserien. Arna Bjørnars 12-1-seier er den største i 3. runde siden 2006.
4. runde
Det var fri trekning fra og med denne runden.
Arna-Bjørnar nådde sin første semifinale siden 2007 etter å ha slått Stabæk 2-1; det var Stabæks første tap på 28 offisielle kamper. Finalistene fra 2008 og 2009, LSK Kvinner og Røa, vant sine kamper; det var sjuende gang på rad Røa nådde semifinalen. Fløya tapte i kvartfinalen for tredje år på rad.
Semifinale
Røas kamp vil bli spilt 28. september pga. terminkollisjon med mesterligaen. Karantenen som Stine Andreassen måtte sone etter det røde kortet ble fjernet av Norges Fotballforbunds ankeutvalg, og Andreassen er dermed ikke hindret i å spille finalen.
Finale
Både forberedelsene til finalen og finalen var preget av skader. Røas Emilie Haavi og Trondheims-Ørns Kristin Lie ble skadet før finalen (Haavi i seriekamp hjemme mot Stabæk, Lie på trening kort tid før finalen), og i finalen måtte tre spillere ut med skade. Imidlertid var det ingen kort i finalen.
Før finalen hadde Røas oppkjøring, med et hardt program med kvartfinale i Mesterligaen. Røas seier var den største i en finale eller semifinale siden NM-finalen 1991. Røa gikk inn i finalen med seks obligatoriske kamper uten seier, og flere eksperter regnet med at finalen skulle bli meget jevn. Trondheims-Ørns Lene Bredesen og Røas Janne Stange kolliderte med knærne først inn i hverandre etter 68 minutter, og begge gikk ut med skade. Etter 81 minutter måtte Andrea Haustøyl også ut med skade, og da alle byttene fra Ørns side hadde blitt gjennomført, måtte Ørn spille de siste ti minuttene med 10 spillere.
Seiersmarginen var den nest største i historien til Norgesmesterskapet, og ble brukt av flere kommentatorer til inntekt for den skremmende nivåforskjellen mellom de forskjellige lagene. At daværende Mesterliga-vinner Turbine Potsdam hadde tapt med de samme sifrene i den tyske cupfinalen i 2009, ble ikke nevnt.
Anna-Lisa Eriksson
Anna-Lisa Eriksson (født 21. juni 1928 i Selånger, død 26. mai 2012) var en svensk kvinnelig langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo.
Eriksson vant en olympisk bronsemedalje i langrenn under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Hun var med på det svenske stafettlaget som kom på tredjeplass på 3 x 5 km bak Finland og Sovjetunionen, de andre laget var Irma Johansson og Sonja Edström.
Hestesport under Sommer-OL 1952
Hestesport under Sommer-OL 1952. Hestesport var med på det olympiske programmet for niende gang under 1952 i Helsingfors. Det ble konkurrert i tre disipliner; feltritt, dressur og sprangridning om seks olympiske titler, tre individuelle og tre i lag. Konkurransene ble gjennomført i perioden 26. juli til 3. august. Sverige ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran Frankrike og Storbritannia som vant en hver.
The Jessica Fletchers
The Jessica Fletchers er et norsk band fra Drammen etablert i 1997. Bandet spiller psykedelisk pop/rock med røtter i 60-tallet og har gitt ut totalt fire album.
I 1998 ga de ut det selvfinansierte debutalbumet I Can Shoot You From Here. Etter utgivelsen fikk bandet kontrakt med det norske platemerket Perfect Pop Records og ga siden ut to EP-er. Bandet var de et av vinnerbandene under Zoom 2001 og ble sendt på den påfølgende Zoom-turneen i Norge, England og Popkomm-festivalen i Tyskland våren 2002. I 2003 kom bandets andre album What Happened To The? og bandet fikk også kontrakt med den amerikanske labelen Rainbow Quartz som ga ut albumet i Europa, USA og Canada. Bandet har siden gitt ut albumene Less sophistication (2005) og You Spider (2007) og har turnert store deler av Europa og USA. Bandet er også knyttet til Steven Van Zandts plateselskap Wicked Cool Records.
Bandets navn er hentet fra den fiktive krimforfatteren og etterforskeren Jessica Fletcher fra krimserien med samme navn.
Abel P. Upshur
Abel Parker Upshur (født 17. juni 1790 i Northampton County i Virginia, død 28. februar 1844 i Potomac) var en amerikansk advokat og politiker som tjenestegjorde som både marineminister og utenriksminister i regjeringen til president John Tyler før han ble drept i en skipsulykke.
Biografi
Upshur vokste opp på farens plantasje i Virginia og startet sin karriere med å studere ved Princeton University og siden ved Yale College, hvor han på sistnevnte skole ble utvist for å ha medvirket til et studentopprør. Han ble dermed ikke uteksaminert og dro i stedet tilbake til Virginia og Richmond, hvor han begynte å studere rettsvitenskap. Han fikk advokatløyve i 1810 og dro videre til Baltimore i Maryland hvor Upshur startet egen praksis, før han ved farens død dro hjem til Virginia og startet praksis der. Det var i denne perioden han også kom til å stifte bekjentskap med delstatspolitikken.
Han ble valgt inn til underhuset til Virginias lovgivende forsamling for én periode i 1812, og fungerte i perioden 1816 til 1823 som delstatsadvokat for Richmond. Upshur hadde en rekke forskjellige verv i delstaten i perioden utover 1820-tallet, og stilte sågar også til valg for Kongressen, men mislyktes.
Kurt Wires
Kurt Oskar Wires (født 28. april 1919 i Helsingfors, død 22. februar 1992 i Helsingfors) var en finsk padler som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Wires vant en olympisk sølvmedalje i padling under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på andreplass i K-1 10 000 meter bak svenske Gert Fredriksson.
Abel P. Upshur
Marine- og utenriksminister
Som utenriksminister var hans viktigste handling at han talte til fordel for innlemmelse av Republikken Texas som slavestat. Upshur og Texas ambassadør Isaac Van Zandt arbeidet tett sammen om innlemmelsen helt til Upshurs død. Han var for øvrig også en sterk talsmann for å bringe Oregonterritoriet inn i unionen. Den 28. februar 1844 deltok Upshur sammen med presidenten og flere andre i Tyler-regjeringen på en seilas på Potomac med dampskipet USS Princeton, da to kanoner uten forvarsel eksploderte og drepte Upshur samt syv andre.
Både Upshur County (Vest-Virginia) og Upshur County (Texas) er kalt opp etter Abel P. Upshur.
Mississippikompaniet
Mississippikompaniet (På fransk Compagnie du Mississippi, på engelsk The Mississippi Company) er betegnelsen på et fransk handelsselskap for utvikling av de franske koloniene i Nord-Amerika, som ble kjent for sin tilknytning til en finansboble. Det opprinnelige kompaniet, etablert i 1684, ble i 1717 overtatt av Banque Générale Privée og ble basis for en spekulasjonsbølge som kulminerte høsten 1720, hvor investorene fikk store tap.
Bakgrunn
Frankrike etablerte i løpet av 1600-tallet kolonier i den sørlige delen av hva som i dag er USA. En vanlig fremgangsmåte for å bygge ut europeiske koloniers økonomi var å etablere handelsselskaper, som engelskmennene gjorde med Østindia kompaniet. I 1684 etablerte Frankrike derfor Mississippikompaniet for å utvikle økonomien til de franske bosetningene langs og ved munningen av elven Mississippi.
Banque Royale
I mai 1716 etablerte den skotske økonomen John Law banken Banque Générale Privée med støtte fra den franske regenten, banken var en pioner i utstedelsen av papirpenger og ble i realiteten raskt Frankrikes nasjonalbank. Banken var formelt privat, men tre fjerdedeler av kapitalen besto av statlige verdipapirer. I august 1717 kjøpte banken, under Laws ledelse opp Mississippikompaniet for å hjelpe Fransk Louisiana hvis økonomi ikke var god. Selskapet ble gitt monopol på handelen med de franske koloniene, til gjengjeld overtok banken den franske statens gjeld i selskapet.
I 1718 endret banken navn til Banque Royale (den kongelige banken) hvilket betød at bankens sedler ble garantert av den franske kongen, Ludvig XV. Mississippikompaniet tok etterhvert over flere tilsvarende franske handelsselskapet (Compagnie des Indes Orientales, Compagnie de Chine og andre konkurrenter) og endret den 23. mai 1719 navn til Compagnie Perpetuelle des Indes med monopol på handel på alle hav. Banken begynte samtidig å utstede mer sedler enn hva den hadde dekning for, det førte etterhvert til en bankpanikk når verdien av papirpengene ble halvert.
Finansboblen
Spekulasjonsbølgen falt sammen da den franske staten ble tvunget til å innrømme at sedlene Banque Royale utstedte ikke hadde dekning i realverdier. Boblen brast mot slutten av 1720 da mengder av investorer forsøkte å veksle sedler mot mynt, John Law ble oppsagt og flyktet til Belgia.
Kunstakademie Düsseldorf
Kunstakademie Düsseldorf er et tradisjonsrikt kunstakademi i Düsseldorf, hovedstaden i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen. Det ble grunnlagt i 1762 som "Kurfyrstelig-Pfalzisk akademi for maler-, billedhugger- og bygningskunst". Etter at det berømte billedgalleriet fra kurfyrstehuset Pfalz-Neuburg hadde blitt sendt til München under Napoleonskrigene i 1805–1806, besluttet den prøyssiske regjeringen i 1819 å gjenåpne akademiet som det Königlich-Preußische Kunstakademie. Ut fra dette akademiet og dets forgjengere - det eldste ble grunnlagt i 1762 rundt Lambert Krahes' tegneskole - har det gått mange kunstnerpersonligheter og det har utøvet betydelig kunsthistorisk innflytelse.
Den første direktøren var Peter von Cornelius, og undervisningen startet i 1822. Cornelius vektla først og fremst tegnekunsten og monumentalmaleriet. Etter en tid med uvisshet kom Friedrich Wilhelm von Schadow i 1826 fra Berlin og tok over som ny direktør. Det var under hans ledelse, fra 1826 til 1859, at akademiet utviklet seg til å bli et av de mest anerkjente kunstakademier i Europa, og som ga navn til den berømte Düsseldorfskolen innen malerkunsten. Schadow innførte et utdannelsessystem som var grunnlagt på ideen om mesterklasse. Etter en grunn- eller elementærklasse, der det ble undervist i kopiering av tegninger og senere tegning av avstøpninger av menneskelige kroppsdeler, fulgte en forberedelsesklasse. I denne arbeidet studentene etter hele gipsavstøpninger og etter naturen. Utførelse av egne arbeider og deltagelse i mesternes arbeid fulgte i den øverste klassen, mesterklassen, som var forbeholdt særlig talentfulle studenter.
En annen viktig periode til dette akademiets historie, er tiden fra slutten av 1950-årene til slutten av 1970-årene, med hovedpersoner som for eksempel Joseph Beuys, Heinz Mack, Otto Piene, Gerhard Richter og Günther Uecker; ideer og bevegelser som tysk Pop, ZERO og Fluxus; og med et utvidet kunstbegrep og begrepet sosial skulptur. Det inneholdt spektakulære happenings og diskurser, og utøvet med dette innflytelse på kunstfeltet, såvel som på den vesttyske studentbevegelsen i 1960-årene og studentbevegelsen i 1968 spesielt.
Siden 1990-årene har også Düsseldorfer Photoschule nytt stor anseelse, med fotokunst av Bernd og Hilla Becher og deres studenter, som for eksempel Andreas Gursky, Candida Höfer, Axel Hütte, Thomas Ruff, Jörg Sasse og Thomas Struth.
På kunstmarkedet har verker av professorer og tidligere studenter ved akademiet oppnådd rekordpriser. Andreas Gurskys fotografi Rhein II (1999) ble solgt for $4,338,500 i 2011 på Christie's i New York, og var med verdens dyreste solgte fotografi. Kollegaen Thomas Struth har også oppnådd høye priser for sine bilder. For eksempel ble hans Pantheon, Rome (1990–1992) solgt for 1,810,000 dollar på Sotheby's i New York i 2016.
Bilder av malerkollega Gerhard Richter har oppnådd enda høyere priser. Verket Abstraktes Bild (599) fra 1986 ble for ekspempel i 2015 solgt for £30,389,000 på Sotheby's i London, og ble med det det nest dyreste kunstverket omsatt av en nålevende kunstner, kun slått av Jeff Koons Balloon Dog (Orange). Mange andre av hans bilder har også blitt solgt for flere titalls millioner kroner.
Kjente navn (utvalg)
En rekke kunstnere fra Skandinavia, Russland og USA har studert ved kunstakademiet i Düsseldorf.
Irkutsktid
Irkutsktid (russisk: иркутское время – irkutskoje vremja) eller IRKT, oppkalt etter byen Irkutsk, er en tidssone i Russland. Den ligger 8 timer foran UTC (UTC+8) og 5 timer foran Moskvatid (MSK+8).
Regjeringen Estrup
Regjeringen Estrup var Danmarks regjering 11. juni 1875 – 7. august 1894.
Irkutsktid
Grunnet bruken av dekrettid i Russland ligger tiden én time foran standardtiden for den aktuelle tidssonen.
Regjeringen Estrup
Regjeringen besto av følgende ministre:
Dvergsvane
Dvergsvane (Cygnus columbianus) er en holarktisk utbredt svane i andefamilien, som tidvis frekventerer i Norge under trekket og om vinteren. Arten, som blant annet hekker på Kolahalvøya og i Sibir, er nært knyttet til våtmarksområdene på tundraen.
Beskrivelse
Dvergsvana, som ligner mest på en liten sangsvane (C. cygnus), har helthvit fjærdrakt og måler omkring 115–150 cm. Kroppen og halsen er litt mer gåselignende enn hos de større svanene.
Nominatformen, som hekker i arktiske områder i Nord-Amerika og det østlige Sibir, veier typisk 3 800–10 500 g, og hannen blir typisk litt større enn hunnen (4 100–9 000 g).
Underarten C. c. bewickii, som er den underarten vi møter i Norge, er en del mindre enn nominatformen; hannen veier typisk 4 536–8 391 g og hunnen cirka 4 300–7 825 g.
Nominatformen har sort nebb (med ei kort og smal gul øyestripe foran øynene) og sorte ekstremiteter. Denne underarten er betydelig mer vokal enn C. c. bewickii, som ellers ligner på nomainatformen, men ssp. bewickii har et karakteristisk større triangulært gult felt fra nebbet og opp mot øynene.
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Carboneras (2018). Norske navn på arter følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017).
Salvador Gonzáles Escalona
Salvador Gonzáles Escalona, født 21. oktober 1948 i Camagüey by i provinsen Camagüey, Cuba, er en cubansk maler, muralist og skulptør. Kunstnernavnet er Salvador.
Hans arbeider er kjent for sin afro-cubanske stil. Han betegner selv sine arbeider som en blanding av surrealisme, cubisme og abstrakt kunst.
Billingstad
Billingstad er et delområde i Asker kommune, dels grensende til Bærum. Billingstad har over 2,000 innbyggere og ligger ca. 2 mil fra Oslo sentrum. Billingstad ligger nært til naturen. Det er flere turstier i området, og skiløype til Vestmarka.
Billingstad Vel
Vellet på Billingstad har i tillegg til å arbeide med utbyggings, vedlikeholds og trafikksaker, også arrangement av sosiale aktiviteter som julegrantenningen med fakkeltog ved stasjonen og på Lyn samt den årlige Lynfesten.
Skoler og barnehager
Øverst på Billingstad ligger Billingstad skole med rundt 250 elever. Elevene på Billingstad skole begynner som oftest på Torstad ungdomsskole. Det er flere barnehager og -park på Billingstad.
Stasjonen
Billingstad stasjon ble åpnet 3. mars 1919. En ny stasjonsbygning ble bygget i 1958 i forbindelse med at Drammensbanen ble utbygd til dobbeltspor.
Naboområder
Billingstad ligger nær mange andre små boligområder i Asker og Bærum: Hvalstad, Nesbru, Holmen, samt Tanum og Slependen i Bærum.
Billingstad Idrettsforening - B.I.F
BIF ble opprettet i 1996, og har fotball og allidrett (om vinteren) for barn, og gubbeidrett for de eldre. Aktivitetene er både på Billingstadbanen og på Lyn, en fotballøkke, akebakke og skøytebane med belysning.
Gårdsdrift
Åstad gård ligger øverst og sørvest på Billingstad. Gården tilhører nå kommunen og er leid ut til et Impulssenter. Jordene forpaktes av Berger gård. Lenger vest ligger Groset gård og Stokker gård.
Salvador Gonzáles Escalona
Salvador har ingen formell kunstnerutdannelse, men allerede som 20-åring hadde han i 1968 sin første utstilling «Arte Popular Cubano» i «Museo de Artes Decorativas» i Havanna.
I 1980-årene hadde han en rekke utstillinger på ulike steder på Cuba, i 1986 hadde han en utstilling på Seychellene og i 1987 en utstilling i Roma, Italia.
Callejón de Hamel
21. april 1990 startet han forsiktig med veggmalerier og skulpturer i gaten «Callejón de Hamel», nær universitetet i Havanna. Til skulpturene brukte han kasserte gjenstander som badekar, vannpumper, kjerrehjul m.v., og til veggmaleriene tilgjengelige typer maling, inkludert billakk.
Selv om de første fire årene var vanskelige, ble han inspirert av såvel innbyggerne i gaten som tilreisende, til å fortsette å utvikle kunsten her på en slik måte at gaten ble omgjort fra et slumkvarter til et entusiastisk afro-cubansk senter, med veggmalerier og skulpturer i hele gatens lengde.
Her har Salvador stadig sitt kunstneriske hovedkvarter, der han daglig ferdes, og der inntekter fra salg nyttes til vedlikehold av gaten og aktivitetene her.
Senere utstillinger
Fra 1990 har han arrangert en rekke utstillinger på Cuba. Nå fortsatte han også med utstillinger i utlandet:
Veggmalerier
Foruten en rekke steder på Cuba, er han kjent for veggmalierier også andre steder i verden:
Skulpturer
Foruten en rekke skulpturer på Cuba:
Filmer
Det er produsert flere videointervjuer både av cubansk TV og av andre. I 2002 ble dokumentaren "A Cuban Legend: The Story of Salvador González" produsert. Filmen er på 79 minutter, produsert av Bette Wanderman.
Austertana
Austertana (nordsamisk: Juovlavuotna, kvensk: Jouluvuono) er ei bygd i Tana kommune i Finnmark. Den ligger rundt 30 kilometer nord-nordøst for kommunesenteret Tana bru, og bebyggelsen strekker seg fra Leirpollen og oppover nedre del av Juladalen. Grunnkretsen Austertana hadde 199 innbyggere per 1. januar 2017.
Bygda har store forekomster av kvarts i bergarten kvartsitt. Austertana har verdens nest største kvartsittbrudd. Dagbruddet eies drives av Elkem Tana. Innbyggerne lever ellers stort sett av tjenesteytende næringer.
Fylkesvei 890 går gjennom bygda. Austertana Oppvekstsenter er skolen på stedet. Idrettslaget i bygda heter Austertana IL
En god del av bebyggelsen ble brent under tvangsevakueringen av Finnmark. Kirken Austertana kapell ble bygd i 1958.
Ved Austertana ligger Varangerhalvøyas høyeste fjell, Stangenestind 724 moh.
Det nordligste punktet for den skandinaviske bjørkeskogen ligger i Austertana.
I Austertana ligger Norges lengste sandstrand
9. etappe i Tour de France 2005
Info
En mellomhard etappe med flere stigninger de første kilometerne. Den nye klatrekongen Michael Rasmussen dro fra feltet etter bare 4 km og ble i den posisjonen helt til mål. Kun Dario Cioni fulgte Rasmussen ett stykke, men han måtte slippe noen km før den nest siste klatringen. Rundt 6 mil fra mål rev Christophe Moreau og Jens Voigt seg løs fra forfølgergruppen på seks mann som lenge hadde forsøkt å ta igjen Rasmussen, men de kom aldri nærmere dansken i tet. I den siste klatringen var Rasmussen ekstremt god og økte avstanden til samtlige konkurrenter. På det meste var ledelsen til Rasmussen på hovedfeltet på nesten 10 minutter, mens ledelsen på Voigt og Moreau hele tiden lå mellom 2.25 og 4.00 minutter. Stuart O'Grady var den eneste av de beste sprinterne som klarte å følge hovedfeltet i mål. Med det tok han inn hele 18 poeng på motstanderne i kampen om den grønne trøya og krøp helt opp i ryggen til Tom Boonen og Thor Hushovd. Etter etappen kunne Voigt overta den gule ledertrøyen fra Lance Armstrong, mens Rasmussen sikret seg et meget solid grep om klatretrøyen. Om man ser bort fra Moreau kom alle de store forhåndsfavorittene i mål med hovedfeltet.
Grønn trøye
1. mellomsprint i Husseren-Wesserling (87,5 km)
2. mellomsprint i Oberbruck (131 km)
3. mellomsprint i Illhaeusern (162 km)
Klatretrøye
Col de Grosse Pierre Kategori 3 (6,5 km)
Col des Feignes Kategori 3 (22 km)
Col de Bramont Kategori 3 (32,5 km)
Le Grand Ballon Kategori 2 (64 km)
Orosius
Paulus Orosius (født ca. 385, død ca. 420), historiker og teolog, ble født i Portugal (sannsynligvis i Bracara, det nåværende Braga i det nordlige Portugal) i slutten av 300-tallet e. Kr. Verken året da han ble født, mellom 380 og 390, eller året da han døde er nøyaktig kjent. Orosius er utenfor teologien kjent for sitt historieverk som i ca. år 890 ble oversatt fra latin og utvidet for den engelske kongen Alfred den store i Wessex.
9. etappe i Tour de France 2005
Klatretrøye
Le Ballon d'Alsace Kategori 1 (115 km)
Orosius
Biografi
Etter å ha blitt ordinert som prest, ble han interessert i kontroversene i hjemlandet rundt den spanske teologen Priscillian av Avila, den første personen i kristendommens historie som ble henrettet for religiøst avvik (heresi, som kommer fra greske αιρεσις, hairesis (fra αιρεομαι, haireomai, «valg»). Det kan ha vært i denne forbindelsen at han i år 413 eller 414 konsulterte Augustin av Hippo (nåværende Annaba i Algerie), en teolog som den senere Martin Luther var dypt influert av. Etter å ha oppholdt seg en tid i Afrika som en disippel av Augustin ble han sendt av denne til Palestina med et introduksjonsbrev til Hieronymus.
Den hellige Hieronymus, (ca. 340–420), egentlig Eusebius Sophronius Hieronymus, er best kjent som oversetter av Bibelen fra gresk og hebraisk til latin. Hieronymus' utgave, Vulgata, er fortsatt den offisielle tekst for den romersk-katolske kirke. Begrunnelsen for hans oppdrag, utover å være pilegrim og lete etter relikvier, var at han muligens ønsket ytterligere instruksjoner fra Hieronymus angående spørsmålene rundt Priscillian, mens den egentlige grunnen var at Orosius skulle støtte Hieronymus og andre mot Pelagius («havets mann»), en britisk munk ved navn Morgan (ca. 360–435), og som ble oppfattet som en kjetter av Den katolske kirke.
Pelagius hadde siden kirkemøtet i Kartago i 411, hvor spørsmålet om treenigheten ble avgjort (og som fortsatt skaper teologiske konflikter blant dagens kristne), levd i Palestina og fått tilhengere der. Pelagius avviste doktrinen om arvesynd og lærte at dåpen ganske enkelt var et adgangskort til himmelen, og at nåden ikke er nødvendig for frelse.
Resultatet av Orosius' ankomst var at biskopen av Jerusalem opprettet et kirkemøte i byen i juni 415 hvor Orosius slo fast beslutningene fra Kartago og leste Augustins anklagende skrifter mot Pelagius, men uten større suksess da mange ikke forsto latin. Pelagius klarte å forsvare seg mot Augustins anklager, også ved et senere provinsielt kirkemøte i Diospolis (Lydda) i desember. Den bitre konflikten mellom Augustin og Pelagius fortsatte med anklagelser om løgn fra begge parter.
Det eneste Orosius oppnådde var å få biskopens samtykke til å sende brev og sendebud til paven, Innocent I, og etter å ha ventet lenge nok på en beslutning som ikke gikk i favør av Orosius, returnerte han til Nord-Afrika hvor det antas at han senere døde. Han brakte også med seg nylig oppdagede relikvier av en protomartyr, kristenhetens første martyrer, fra Palestina til Menorca, hvor de ble betraktet som nyttige i arbeidet med å omvende jøder.
Hans arbeid
Hans neste verk, Liber apologeticus de arbitril libertate, ble skrevet under hans opphold i Palestina, og i sammenheng med den konflikt som opptok ham der. Det er en skarp, men ikke alltid en rettferdig kritikk av Pelagius sett fra posisjonen til en disippel av Augustin.
Hans Historiae adversum Paganos ble gjort på forslag fra Augustin, som også verket ble dedikert til. Da Augustin forslo dette oppdraget hadde han allerede planlagt og gjort framskritt med sitt eget verk De civitate Dei (norsk: «Gudsstaten»). Det er det samme argument som ble utvidet av hans disippel, nemlig at historien beviser at verden ikke har blitt verre etter at kristendommen ble introdusert. På tross av dets pragmatiske karakter og manglende litterære sjarm var verket det første forsøket på å skrive en verdenshistorie som en historie hvor Gud rettleder menneskeheten. Dets hensikt ga mening i øynene på de ortodokse, og verket som ble kalt for Hormesta (eller Ormesta eller Ormista, og ingen vet hvorfor) fikk raskt en utstrakt popularitet. Nær 200 manuskripter har overlevd.
E6-prosjektet Østfold
Under undersøkelsene ble det blant annet avdekket flere til nå ukjente helleristningsfelt, samt en rekke bosetningsspor i form av langhus. Det største av disse ble funnet på Missingen i Råde. Huset, som er datert til romersk jernalder, var ca. 61 m langt, og er det lengste fra denne perioden i Norden.
Orosius
Oversettelser til andre språk
En fri oversettelse til gammelengelsk (også kalt angelsaksisk) og utvidet ble gjort på oppdrag av Alfred den store. Siden Orosius kun skrev om verden sør for Alpene utvidet kong Alfred teksten med reiseskildringer fra Ottar fra Hålogaland og Wulfstan fra Hedeby, hvilket har gjort Orosius' verk aktuell også i våre dager.
Verdenshistorien til Orosius ble også oversatt til arabisk under styret til al-Hakam II av Cordoba, som igjen ble en av kildene til Ibn Khalduns historieverk.
Orosius' bruk av kilder
De «kildene» som Orosius benyttet har vært gransket av T. de Morner. Utover Det nye og Det gamle testamente, har han sannsynligvis gransket skriftene til Cæsar, Livius, Justinus, Tacitus, Suetonius, Florus og en kosmografi, foruten at han har stor gjeld til den hellige Hieronymus' oversettelse av tekstene til Eusebius.
Ƌ
Ƌ og ƌ var en bokstav som ble brukt for å skrive zhuang-språket mellom 1957 og 1986. Den ble da byttet ut med digrafen «nd», slik at språket kunne skrives med et ASCII-tegnsett. Både bokstaven ƌ og digrafen representerer lyden [nd].
Vandrende blad
Vandrende blad eller bladinsekter (Phylliidae) er en delgruppe av spøkelsesinsektene som igjen tilhører de «gresshoppelignende insekter». De er mestere i kamuflasje og ligner blad. Vandrende blad er enkle å holde i bur og enkelte arter er populære som kjæledyr.
Ƌ
I Unicode kodes bokstaven som U+018B (&#X18B;) og U+018C (&#X18C;).
Vandrende blad
Det er beskrevet bare omtrent 30 arter i verden.
Utbredelse
Hovedutbredelsen er i tropiske strøk, sør og øst i Asia. Ingen arter finnes naturlig i Norge.
Utseende
Vandrende blader store insekter, mellom 3 og 11 cm lange. De har godt utviklede bein. De mestre i kamuflasje. De fleste arter ligner blad og går i ett med vegetasjonen.
Levevis
Spøkelsesinsektene er mestere i kamuflasje, både i farge og utseende. De er for det meste aktive i mørke og sitter vanligvis ganske rolig om dagen. Blir de skremt sitter de ofte helt stille og de kan være svært vanskelige å oppdage. Selv om de er plassert i ganske nær slekt med gresshopper kan de ikke hoppe slik som gresshoppene.
Vandrende blad har ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve (nymfe) til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Eggene slippes rett på bakken.
Eksterne lenker
Liściec
Jean-Luc Moudenc
Jean-Luc Moudenc (født 19. juli 1960 i Toulouse) er en konservativ fransk politiker. Han har vært borgermester i Toulouse siden 2014. Han var også ordfører i perioden 2004 til 2008. Moudenc tilhører partiet Les Républicains.
Moudenc er utdannet i samfunnsvitenskapelige fag fra Universitetet i Toulouse, og gikk ut i 1984. Etter studiene jobbet han som journalist, samtidig som han gikk inn i lokalpolitikken.
Oppslagsverk
De vanligste formene for oppslagsverk er leksika, ordbøker, encyklopedier, håndbøker og atlas.
Umeå kommune
Umeå kommune (sørsamisk: Upmeje, umesamisk: Ubmeje, finsk: Uumaja) er en kommune i Västerbottens län i landskapet Västerbotten i Sverige. Kommunen har grenser til nabokommunene Skellefteå, Robertsfors, Vindelen, Vännäs og Nordmaling. Kommunens administrasjonssenter ligger i Umeå. Kommunen er den mest folkerike i Västerbotten og Norrland, og var i 2011 på 11.-plass av Sveriges mest folkerike kommuner.
Geografi
Skogkledd åslandskap med store myrområder. Flere dalfører strekker seg fra innlandet ut mot en skogskledd kystlette mot Kvarken og Østersjøen. Umeälven munner ut ved Umeå.
Samisk språk
Samisk har status som offisielt minoritetsspråk i kommunen og Umeå kommune inngår i forvaltningsområdet for samisk språk i Sverige.
Tettsteder
Umeå kommune hadde 22 tettsteder i 2010. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.
Eksterne lenker
Offisiell hjemmeside for Umeå kommune
Saskaņas Centrs
Saskaņas Centrs («Harmonisk sentrum», SC) er en venstreorientert allianse av politiske partier i Latvia. Alliansen oppsto i 2005 med partiene Folkets harmoniparti (TSP), Latvias sosialistparti (LSP) og Nytt sentrum (JC) som medlemmer. De to førstnevnte hadde tidligere vært med i alliansen For menneskerettigheter i et forent Latvia. I januar 2009 fikk alliansen et nytt medlem, Den sosialdemokratiske union.
Tross at alliansen hevder at den er den eneste i Latvia der både russere og latviere deltar, består den først og fremst av parlamentarikere fra den russisktalende delen av befolkninga. Alliansen går inn for økt bruk av det russiske språket i utdanningssektoren og i offentlig administrasjon. Den går inn for en sterk liberalisering av statsborgerskapslovgivninga. Alliansen går dessuten inn for økt satsing på velferdssektoren, også dersom dette skulle føre til budsjettunderskudd
Gjensyn med Brideshead (TV-serie)
Serien ble første gang sendt på NRK i 1982. Den gikk i reprise på NRK i 1994 og 2001. Den ble forøvrig sendt på TV3 i 1989.
Handling
I første episode er handlingen satt til 1944. Det er i slutten av andre verdenskrig og Charles Ryder er kaptein i det britiske forsvaret. Hans kompani er under trening i England og blir i løpet av natten flyttet til et område der det befinner seg et gammelt gods tilhørende den engelske landadelen. Da han dagen etter oppdager at godset viser seg å være Brideshead, hans venn Sebastians barndomshjem, kommer krigen i bakgrunnen. Gjensynet vekker til live både hyggelige og mindre hyggelige minner fra ungdomsårene på 1920-tallet. Derfra fortelles handlingen med hans fortellerstemme.
I løpet av sine år på Oxford-universitetet knytter den kunstinteresserte Charles Ryder et nært vennskap til en ung og eksentrisk Sebastian Flyte, yngste sønn av Lord Marchmains. Til tross for at Charles hverken er rik eller har stor familie, så blir hans vennskap med Sebastian stadig nærmere. På det enorme godset Brideshead blir Charles også kjent med Sebastians øvrige familie som alle er katolikker i det protestantiske England. Sebastian har et anstrengt forhold til sin familie og er redd for at Charles skal knytte for sterke bånd til dem og dermed havne på deres side i deres kamp mot ham. Sebastian takler ikke presset som familien utøver overfor ham og han synker gradvis ned i alkoholisme. Ettersom årene går blir Charles mer kjent med de andre i familien. Det gjelder spesielt Sebastians ene søster Julia som han blir forelsket i. Til de andre fortvilelse trekker Sebastian seg stadig mer inn i seg selv og sin alkoholisme, og omsider rømmer han fra England og blir boende på ukjent adresse i utlandet. Etter Oxfodt flytter Charles til Paris for å studere kunstmaling. Etter flere år kommer han atter i kontakt med familien gjennom Julia, som nå har et havarert ekteskap bak seg. Han venn Sebastian er fremdeles i utlandet. Han flytter inn på Brideshead med henne med ekteskap som formål, men finner situasjonen der stadig mer vanskelig. Moren har dødd noen år i forveien og resten av familien har vanskelig for å akseptere et ekteskap mellom Julia og Charles. Samtidig begynner situasjon i Europa å bli stadig mer vanskelig, noe som gjør at Lord Marchmains kommer tilbake til godset etter mange år i utlandet.
Etter flere års fravær og et havarert ekteskap blir han atter gjenforenet med familien, men mye har da endre seg. En del tragisk hendelser gjør at Ryder atter må reise fra godset.
Om serien
Dette ble Jeremy Irons gjennombrudd som skuespiller. Det var riktignok Sir Laurence Olivier som stakk av med den høyeste utmerkelsen i forbindelse med TV-serien. I 1982 fikk han en Emmy for rollen som den gamle adelsmann på godset Brideshead, Lord Marchmains. Men for Irons var gjennombruddet et faktum.
Brideshead var den største og dyreste produksjonen som noen gang var blitt produsert av Granada til da. Seriens populartitet ble beskrevet som enorm i Storbritannia. Den ble vist i en rekke land og enkelte omtalt serien som «verdens beste TV-dramatikk».
Priser
Gjensyn med Brideshead ble i 1982 tildelt BAFTA-prisen for beste dramaserie. Den vant indirekte ytterligere seks BAFTA-priser. I 1983 vant den en Golden Globe for beste miniserie.
I 2007 plukket den svenske avisa Expressen ut 100 kulturpersonligheter som stemte frem serien som den beste TV-serien noensinne. Twin Peaks fulgte på andre og Seinfeld på tredje.
Video
Den ble utgitt på VHS i Norge i 1987 og på DVD (region 2) i 2006.
W. A. Parish kraftverk
Utslippene av CO2 i 2006 var totalt 21.076.082 tonn.
Valmtak
Valmtak er skråtak hvor takflatene skråner jevnt ned til alle fire sider. Et helvalmet tak erstatter husets gavl, mens tak med halvvalm tak har en mindre trekantet valm over en gavlvegg som avsluttes øverst i et trapes. Halvvalmen er vanlig i Danmark og delvis i Sverige, men ble også mye brukt i norsk panelarkitektur på 1700-tallet og fram til ca. 1850. Valmen minsker angrepsflaten for vind, og vindlasten på takkonstruksjonen reduseres.
Fylkesvei 6720
Fylkesvei 6720 (Fv6720) går mellom Eidem og Flønes i Selbu kommune. Veien er 2,2 km lang.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 967 (Sør-Trøndelag).
Jessy Kramer
Jessy Kramer (født 16. februar 1990 i Zijdewind) er en nederlandsk profesjonell håndballspiller, som spiller for den franske klubben og det nederlandske håndballandslaget.
Hun ble blant annet tatt ut til å representere Nederland under Håndball-VM 2011 for kvinner i Brasil.
Linda Motrøen Paulsen
Linda Motrøen Paulsen (født 16. mars 1980) er en norsk lektor, skoleleder og har vært visepresident i Røde Kors.
Paulsen er fungerende rektor ved St. Svithun videregående skole i Stavanger. Hun var tidligere avdelingsleder i realfag ved samme skole.
I statsråd fredag 12. august 2011, ble hun oppnevnt som medlem av 22. juli-kommisjonen som utredet hendelsesforløpet i forbindelse med terrorangrepene i Oslo og på Utøya, 22. juli 2011.
Digital multimedia broadcasting
Digital multimedia broadcasting (DMB) er en videreutvikling av teknologien digital audio broadcasting (DAB), som brukes til radiosendinger, og er en familie av standarder for digital kringkasting av lyd, bilde, film, tekst og andre tenkbare dataformater. DMB i formen T-DMB for bakkenett og S-DMB for satellitt.
Gravdahl Bokhandel
Bokhandelen ble stiftet av Marcus Gravdahl i 1937. Firmaet er i allianse med Norli Libris. Omsetningen i 2009 var på 29 millioner kroner og selskapet har 25 medarbeidere. Bokhandelen er et aksjeselskap som eies 100 % av Anne Bjørg Røed.
Digital multimedia broadcasting
DMB og DAB kringkastes over samme nett, og er krysskompatibelt. En DMB-mottaker vil kunne ta i mot DAB-sendinger.
I mai 2009 startet NMTV tjenesten miniTV som sendte flere TV-kanaler over DMB i Norge. Disse prøvesendingene ble avsluttet i 2018.
Gravdahl Bokhandel
I 2008 ble bokhandelen i Hamar sentrum kåret til Norges beste bokhandel av Den norske Forfatterforening. Anne Bjørg Røed ble samme året tildelt Den norske Forleggerforenings bokhandlerstipend for å ha «gjort en særlig innsats til fremme av norsk litteratur». Gravdahl ble tildelt Hamarprisen for 2012 av formannskapet i Hamar med begrunnelsen for å være en «unik kulturarena og en møteplass som setter Hamar på kartet» samt «..for å fremme inkludering og integrering i byen».
Hyssing
Hyssing er en spunnet tråd, som er ca. 1–2 mm tykk og brukes til å binde rundt pakker, til små provisoriske reparasjoner og alt man kan bruke fantasi på å fikse ved et slikt hjelpemiddel. Småbarn med hjemmelaget fiskesnøre brukte ofte hyssing til bekkefiske eller ved bryggekanten. Metoden kan fortsatt sees når barn fisker småkrabbe.
Hyssing kom på ruller av varierende lengde, og ble brukt i butikker. I hjemmene ble vanligvis knutene omhyggelig løst opp, og lengdene ble tatt vare på til senere bruk, gjerne i store nøster. Noen hyssingnøster ble brukt som leketøy for huskattene.
Fibrene var oftest simpel bomull, men også lin har forekommet. Under annen verdenskrig var bomull lite tilgjengelig, og det ble laget papirtau og -hyssing. Disse tålte lite fuktighet før de begynte å gå i oppløsning.
Nyere hyssing er laget av kunstfiber og selges i småruller til husholdningsbruk. Butikker har gått over til bæreposer, blisterpakninger, tape og pakkebånd.
Ragnar Line Auglend
Ragnar Line Auglend (født 8. januar 1949 i Vadsø, død 2. januar 2020 ) var en norsk dommer og forsker ved Det juridiske fakultet ved Universitetet i Bergen.
Han var politimester i Sarpsborg og Hordaland politidistrikter. Han var sjef for Politihøgskolen og avdelingsdirektør i Politiavdelingen i Justisdepartementet.
Auglend var medlem av 22. juli-kommisjonen som gransket hedelsesforløpet i forbindelse med terrorangrepene i Oslo og på Utøya 22. juli 2011.
Auglend ble i 2002 tildelt Politiets hederskors.
Internt fordreven person
Internt fordreven person er betegnelsen på noen som er på flukt i eget land. Vanligste årsaker kan være væpnet konflikt, vold, brudd på menneskerettighetene eller naturkatastrofer. I motsetning til flyktninger har ikke internt fordrevne noen spesiell status under internasjonal lov og heller ikke eget FN-organ som kan gi dem beskyttelse. Det er meget omstridt om verdenssamfunnet skal gripe inn for å gi en beskyttelse av slike flyktninger. FN har imidlertid bidratt til å utvikle et veiledende rammeverk (Guiding Principles on Internal Displacement). Disse retningslinjene sier at myndighetene er ansvarlig for internt fordrevne i egen stat.
Ifølge Internal Displacement Monitoring Centre var det anslagsvis 1,2 millioner internt fordrevne i 1982. Dette tallet hadde økte til anslagsvis 38 millioner i 2015.
Det er FNs høykommissær for flyktninger (UNHCR) som har hovedansvaret for flyktningene i verden. Men FNs definisjon av en flyktninger omfatter bare dem som har flyktet fra hjemlandet sitt. Definisjonen tar altså ikke med alle dem som er flyktninger i sitt eget land – internflyktninger.