cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Trål
Generelt
Tråling er en fisketeknikk som har eksistert siden 1500-tallet, og har utviklet seg fra små håndholdte redskaper til fabrikktrålere som er i stand til å fiske og produsere et tresifret antall tonn fisk hvert eneste døgn. Trålere brukes for å fange de fleste arter fisk og i tillegg reker og andre skalldyr. Tradisjonelt sett tenker de fleste på bunntrålere som fisker reker, torsk og sei og lignende, men det tråles etter et stort utvalg arter på de fleste dyp. Den trålingen som foregår høyere i sjøen enn bunntråling kalles pelagisk tråling.
Moderne trålere finnes i en rekke størrelser og fasonger tilpasset mange forskjellige typer fangst og forhold og består av en rekke redskaper i tillegg til selve trålposen (som i seg selv består av flere sammensydde deler). I dag bruker trålerne vanligvis 2 tråldører eller tilsvarende innretninger som er laget for å få optimal åpning sideveien under tauing. Med mindre det drives partråling, da brukes 2 skip for å taue(trekke) en enkelt trål og hvert av skipene tauer en wire til hver sin side av åpningen, da styres trålposens sideveis åpning av skipenes avstand, men denne metoden er heller sjelden og fartøyene opererer som oftest alene. Flere moderne fartøyer som driver med bunntråling kan fiske med flere trålposer samtidig (dobbel- eller trippeltråling), da brukes det i tillegg ett eller flere senterlodd mellom trålposene da tråldørene kun brukes i ytterkantene.
Oppbygging og virkemåte ved bunntråling
Fra moderskipet, som vanligvis tauer i 2,5 – 4 knops fart, går det stålwire ned til tråldørene og eventuelle senterlodd. I denne hastigheten vil tråldørene stå på høykant med ene siden i kontakt med bunnen for å virvle opp mudder og lage lyd, henholdsvis for å skjule trålåpningen og for å skape nysgjerrighet og tiltrekke fisk, samtidig er de utformet til å trekke sideveien for å sørge for en optimal sideåpning av trålen, mens senterloddene ruller langs bunnen mellom trålene ved dobbel- og trippeltråling. Tråldørene og senterlodd er i de fleste tilfeller utstyrt med sensorer, disse gir signal om innbyrdes avstand for å holde oversikt over sideåpningen(e) på trålen(e). Disse tallene kan også brukes til å påvise problemer med tråldører og senterlodd som f.eks kryssing av wire mellom skipet og trålen.
Trålposen er festet til tråldører og senterlodd med wire (gul farge), de to øverste festet i trålens vinger og den øverste av disse er festet til trålens «headline» (grønn farge), som ligger i overkant av vingene og inneholder et varierende antall fløytkuler, de lyse områdene på headlinen. Headlinens oppgave er hovedsakelig å bidra med oppdrift for at trålens vertikale åpning skal bli størst mulig. Det er ofte også montert et tråløye i åpningen, dette er en sensor som er lik den man finner i et ekkolodd, denne brukes til å lese av temperatur, vise trålens dybde og trålens vertikale åpning, og se om det er fangst å få. Den nederste wire er festet til en kjetting eller wire (blå farge) som er påsatt en rekke «bobbins», store stålkuler med hull tvers igjennom til kjetting eller wire. Disse skal sørge for å holde giret (rød farge) i kontakt med bunnen og er laget for å rulle langs havbunnen på samme måte som giret. Giret består i hovedsak av solide runde hjul av gummi med kjetting tredd gjennom og er laget for å rulle lett langs havbunnen. Giret har flere funksjoner, beskytte selve trålposen ved blant annet å kunne hoppe over steiner og andre lignende hindringer, på grunn av dette blir det ofte kalt «rock-hopper». Giret er også designet for å gjøre minimale skader på havbunnen i motsetning til tidligere, da man visste lite om skadevirkningene av bunntråling.
Trålens fiskeline er festet til giret, og er underste del av trålposen. Det er ofte festet fløytkuler på fiskelinen, men i langt mindre grad enn på headlinen, også dette for å holde belgen klar av giret og redusere trykket giret har på havbunnen. Belgen er størstedelen av enhver trål, og strekker seg fra bakenfor vingene og helt bak til sorteringsristen.
I de fleste farvann er det bestemmelser og strenge kontroller når det gjelder minstestørrelse på fisken og bifangst. Ettersom en trål samler opp alt som kommer inn gjennom åpningen, må man skille ut fisk som er under minstemålet dersom man fisker etter fisk. Ved reketråling vil man unngå at større fisk og eventuelle arter man ikke har kvote på, slipper inn i sekkene. Når man fisker etter vanlig bunnfisk, vil man unngå fisk under et visst minstemål og en effektiv metode å unngå dette på er å tilpasse maskevidden. I en vanlig trål blir som oftest maskevidden mindre etter hvert som man nærmer seg sekken. I tillegg til dette benyttes sorteringsrister som i hovedsak er en slags metallgrind som blir satt inn fremfor sekken for å skille ut fisk og andre objekter som er større enn en viss størrelse. Ristene for både reker og fisk er i prinsippet like, men det er én forskjell: Ristene til rekefiske slipper ut de største objektene gjennom et hull i taket på trålen (Trålens overside), mens når man fisker fisk vil det som kommer seg gjennom risten gå tilbake i havet. Det er også i mange tilfeller montert sensorer i ristene, disse sensorene gir informasjon om ristenes vinkel i sjøen, dette er viktig på grunn av ristene kan ha snudd seg opp-ned mens skipet la ut trålen, noe som resulterer i at trålen blir vridd og ingenting kommer inn i sekkene.
Helt bakerst på en trål finner man sekken, eller «cod-end». Det er her alt som har sluppet gjennom sorteringsristen havner. Sekkene består av flere lag not som blir knytt sammen bakerst med tau for å enkelt kunne tømme sekkene. Det er også ganske vanlig med en påsatt sensor som gir beskjed når posen når en viss størrelse.
Miljøutfordringer ved trålfiske
Trålfiske i åpent hav stiller store krav til myndigheter med hensyn til kontroll av fartøyer, utstyr og fangst. Det er grunn til å anta at fiskejuks forekommer, det vil si at undermåls og uønsket fangst dumpes på havet, slik at den foreskrevne kvoten kan landes med fisk av beste kvalitet. Den norske Kystvakten, som er utøvende myndighet i henhold til fiskeri, holder strengt oppsyn med fiskefartøy i norsk økonomisk sone og mener at både blant norske båter og i norske farvann er dette et lite problem generelt sett.
Selv om trålfiske er strengt regulert i de fleste farvann er metoden omstridt, og mange mener at bunntråling er uheldig for miljøet. Det er særlig tre forhold som trekkes fram:
Siden bunntråling innebærer sleping av tung redskap langs havbunnen, kan en vanskelig unngå å skade bunnen og livet som finnes der. Særlig er det bekymring omkring virkningen på kaldtvannskorallrevene, som er viktige habitater for et stort antall arter. Det har heldigvis de siste tiårene vært et solid fokus på dette og myndigheter, rederier og utstyrsutviklere sammen med havforskningsinstanser har bidratt til omlegging av fiskeområder og utvikling av redskaper som reduserer miljøskadene på havbunnen betraktelig.
Tidligere var dette et stort problem, men også her har økt miljøfokus ført til gode metoder for å sortere ut uønsket fangst mens trålen er i sjøen. Høyere krav til behandling etter ombordtaking har også ført til at flere sjødyr blir sortert ut av fangsten i live.
Dette stemmer fortsatt hvis man sammenligner gjennomsnittlig drivstofforbruk pr. båt, men i begge grupper har drivstofforbruket gått merkbart ned de siste tiår som en naturlig del av at rederier ønsker å redusere forbruket fra et økonomisk ståsted. Trålfiske har også et høyere antall produserte tonn matvarer pr. m3 diesel.
Litteratur
Трал
Ned Daly
Edward «Ned» Daly (født 28. februar 1891, død 4. mai 1916) var en av lederne av påskeopprøret i Dublin i 1916, og ble henrettet for sin rolle der.
Han var født i Limerick, og var en yngre bror av Kathleen Clarke, Tom Clarkes kone. Onkelen var John Daly, som hadde deltatt i opprøret i 1867.
Daly var kommandant for 1. bataljon i Irish Volunteers' Dublin-brigade under opprøret. Han var den yngste som hadde så høy rang. Bataljonen var plassert i Four Courts og områder vest og nord for sentrum, hvor noen av de hardeste kampene stod. Han overgav seg med sin styrke den 29. april. Etter å ha blitt stilt for krigsrett og dømt til døden, ble han henrettet 4. mai 1916, 25 år gammel.
Andrej Gromyko
Andrej Andrejevitsj Gromyko (russisk: Андрей Андреевич Громыко, belarusisk: Андрэй Андрэевіч Грамыка, født, død 2. juli 1989) var en sovjetisk politiker og diplomat. Gromyko var Sovjetunionens utenriksminister 1957−1985 og deretter Sovjetunionens president 1985−1988.
Bakgrunn
Andrej Gromyko ble født i en bondefamilie i den belarusiske landsbyen Staryje Gromyki, i nærheten av Gomel. Han studerte jordbruk ved Minsk skole for jordbruksteknikk og tok avgangseksamen i 1936.
Tidlig karriere
Senere arbeidet han som økonom ved Økonomisk Institutt i Moskva. Gromyko ble ansatt i utenriksdepartementet i 1939 etter Josef Stalins utrenskelser i den delen av departementet som hadde ansvaret for Nord- og Sør-Amerika.
Ambassadør
Han ble snart sendt til USA, hvor han først arbeidet og senere ble utnevnt til ambassadør i den sovjetiske ambassade.
Han spilte en viktig rolle i å koordinere samarbeidet mellom USA og Sovjetunionen under andre verdenskrig, og var en fremtredende skikkelse under hendelser som Jaltakonferansen. Den 10. april 1946 fratrådte han sin stilling i Washington og begynte å arbeide med FN-spørsmål.
I 1946 ble han Sovjetunionens representant i FNs sikkerhetsråd. Han var ambassadør i Storbritannia fra 1952 til 1953.
Utenriksminister
Han var deretter Sovjetunionens utenriksminister, og forble det i 28 år. Han ble direkte involvert i Cubakrisen og møtte USAs president John F. Kennedy under krisen. Gromyko hjalp også til med nedrustningsavtaler som ABM-avtalen, SALT-avtalene, INF-avtalen og Start-avtalene. I Bresjnevs regjeringstid deltok han i avspenningspolitikken mellom supermaktene USA og Sovjetunionen, og var aktiv i arbeidet med ikke-angrepspakten mellom Tyskland og Sovjetunionen.
Gromyko trodde alltid på Sovjetunionens status som supermakt, og stod fast på at ingen viktige internasjonale avtaler kunne oppnås uten dens deltagelse.
Senere verv
I 1985 ble Gromyko erstattet av Eduard Sjevardnadse som utenriksminister. Da var han blitt den sovjetiske utenriksminister som hadde bekledt dette embedet lengst. Gromyko ble medlem av Politbyrået i 1973, og ble formann av Det øverste sovjet - og dermed landets (rent seremonielle) statsoverhode - fra 2. juli 1985 til 1. oktober 1988. Hans konservative innstlling førte til at han da ble fortrengt fra embedet.
Han døde i Moskva året etter, den 2. juli 1989.
Gromyko hadde en kone ved navn Ljudmila (død 2004) og en sønn ved navn Anatolij (født 1932).
Tilbakedannelse (lingvistikk)
Tilbakedannelse er et fenomen i etymologien som består i at man danner et nytt leksem (eller noe mer upresist, et «ord») ved å fjerne reelle eller antatte suffikser. De oppstår som kortere former dannet av lengre ord, men kan over tid forvanskes slik at dette ikke alltid er like åpenbart. Særlig innen stedsnavnsforskning kan tilbakedannelser skape grunnlag for feilaktige tolkninger.
Tilbakedannelser ligner ofte på reanalyser i folkeetymologi, idet de i mange tilfeller baserer seg på en feilaktig forståelse av det opprinnelige ordet.
Noen vanlige kilder for tilbakedannelser er:
Camargue (hest)
Camarguehestene, eller «de hvite hestene fra havet», er en hesterase som kommer fra området Camargue i Rhone-deltaet i Frankrike. Det opprinnelige miljøet er salt sumpmark. Tradisjonelt blir disse hardføre og raske hestene brukt av de såkalte les gardiens, som aler opp og gjeter de svarte Camargue-oksene. Noen hester lever fortsatt vilt.
Disse hestene antas å være etterkommere etter forhistoriske hester som det ble funnet rester av på 1800-tallet, og stammer fra Berberen. Camarguehestene er sterke, utholdende, hardføre og raske. De er utrolig nøysomme og kan overleve på svært lite og variert mat. Hesten er utrolig lett på foten og har frie bevegelser i skritt og galopp. Travet er nokså stivt og blir sjeldent brukt. Hesterasen tilhører varmblodsgruppen.
Dalen kirke (Folldal)
Dalen kirke (Øvre Dalen kirke) er en langkirke fra 1934 i Folldal kommune, Innlandet fylke.
Byggverket er i tømmer og har 170 plasser. Kirkegården er eldre enn kirken.
Storveltlia naturreservat
Storveltlia naturreservat ligger mellom Brenna og Unkervatnet i Hattfjelldal kommune i Nordland. Naturreservatet har et areal på 321 dekar. Området er vernet for å bevare den største rødflangre-/ reinrose-kalkskogen sør for Saltfjellet.
Saint Vincent og Grenadinene under Sommer-OL 2004
Saint Vincent og Grenadinene under Sommer-OL 2004. Tre sportsutøvere fra Saint Vincent og Grenadinene deltok i to sporter, friidrett og svømming under Sommer-OL 2004 i Athen. Det var fjerde gangen som Saint Vincent og Grenadinene deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medalje. Friidrettsutøveren Natasha Mayers var nasjonens flaggbærer undrer åpningsseremonien.
San Pedro (Belize)
San Pedro er en by sør på øya Ambergris Caye nordøst i Belize. Den hadde rundt 11 500 innbyggere i 2010. Den er den nest største byen i Belize-distriktet. Byen er et populært turistmål.
Byens beste fotballag er San Pedro Seadogs, som spiller i eliteserien og har Ambergris stadium som hjemmebane.
Inspektør Morse
Inspektør Morse (orig: Inspector Morse) er en britisk kriminalserie som gikk på ITV fra 1987 til 2000. Serien handlet førstebetjent Morse (John Thaw) og betjent Lewis (Kevin Whately). Som regel dreide handlingen seg om drap i og rundt Oxford. Serien var basert på kriminalromaner av Colin Dexter (som hadde en cameo-opptreden i alle episodene foruten tre) og etter hvert originale historier av ham eller basert på hans figurer.
Det ble ikke produsert mange avsnitt per sesong, og hver episode er i praksis en fullengdes fjernsynsfilm. Serien ble meget populær i Storbritannia og lå på seertoppen i flere år. Den ble solgt til flere land, blant annet USA og Australia.
Musikken til TV-serien var komponert av Barrington Pheloung. Han brukte som motiv morsekoden for «M.O.R.S.E.»
Cyrille Adoula
Cyrille Adoula (født 13. september 1921 i Léopoldville, Belgisk Kongo, død 24. mai 1978 i Lausanne, Sveits) var en kongolesisk politiker.
Inspektør Morse
Morse
Førstebetjent Morse var fremstilt som evig ungkar med til tider grettent humør, en hang til å drikke øl i arbeidstiden og sterk interesse for klassisk musikk og opera (særlig Wagner og Mozart) samt litteratur. Fornavnet hans, Endeavour, ble ikke avslørt før i tredje siste episode.
Cyrille Adoula
Han ble utdannet ved St. Josephinstituttet og den første innfødte afrikanske ansatte i Kongos sentralbank. Sammen med Patrice Lumumba og Joseph Iléo grunnla han Mouvement National Congolais i 1958.
Inspektør Morse
Senere produksjoner
Fjernsynsfilmen Lewis: Reputation, hvor Kevin Whately spiller Lewis, ble vist på britisk TV i januar 2006. Publikumsmottagelsen var såpass god at det senere er spilt inn og kringkastet mange nye episoder av Lewis. Inspektør Morse fikk sin andre spin-off i 2012 med Endeavour (titulert Unge inspektør Morse av NRK).
Cyrille Adoula
Adoula var statsminister i Kongo-Léopoldville fra 2. august 1960 til 30. juni 1964. Hans regjeringsperiode var vanskelig og preget av frykt for borgerkrig. Adoula forsøkte, resultatløst, å forhandle med Moise Tshombe presidenten for utbryterprovinsen Katanga. Da FNs generalsekretær U Thants plan for Katanga mislyktes krevde Adoula at FN skulle gripe inn, med makt om nødvendig, mot utbryterprovinsen. Katanga kapitulerte 15. januar 1963.
Queen Elizabeth-klassen (hangarskip)
Queen Elizabeth-klassen er en skipsklasse bestående av to hangarskip som er bestilt av det britiske Forsvarsministeriet for Marinen. De to skipene, HMS «Queen Elizabeth» og HMS «Prince of Wales», er forventet å tre i tjeneste i henholdsvis 2017 og 2020.
Nottingham bispedømme
Nottingham bispedømme er et katolsk bispedømme i England. Det har sete i Nottingham, og dekker Leicestershire og Lincolnshire, deler av Derbyshire og Nottinghamshire samt deler av det tidligere grevskapet Humberside.
Nord-Koreas administrative enheter
Nord-Koreas administrative enheter består (per 2008) av tre hierarkiske nivå, som har mange likhetstrekk med tilsvarende administrativt system i Sør-Korea. På øverste nivå ligger en direktestyrt by (chikhalsi; 직할시;直轄市), to spesialbyer («t'ŭkpyŏlsi») og ni provinser (do, entall og flertall; 도; 道). I tillegg kommer tre spesielle områder.
Det andre nivået er videre oppdelt i byer (si), fylker (gun), kommuner (kuyŏk, lik sørkoreanske gu) og distrikter (gu og chigu).
Det tredje nivået er en ytterligere oppdeling i nabolag (tong), landsbyer (ri), og arbeiderdistrikter (rodongjagu).
Dagens administrative inndeling ble introdusert av Kim Il-sung i 1952 som en del av en større omorganisering av lokalstyret i landet. Før denne omorganiseringen benyttet landet et system med flere overlappende nivåer, som er lik det som er i bruk i Sør-Korea i dag.
Navnene er gitt etter McCune-Reischauer, Hangul og Hanja. Oversettelser er ikke offisielle, men er basert på tilgjengelige kilder, i hovedsak Wikipedia på engelsk, tysk, japansk og koreansk.
Øverste nivå
De ni nordkoreanske provinsene (do; 도, 道) kommer fra den historiske inndelingen som ble benyttet i Korea før delingen av Korea, men er siden justert. Dette er større geografiske områder med både byer og mer landlige områder.
Den direktestyrt byen (chikhalsi; 직할시, 直轄市) er hovedstaden, Pyongyang. Direktestyrte byer er fradelt sine tidligere provinser for å bli en administrativ enhet på toppnivået, enten på grunn av størrelse, eller på grunn av viktighet. Rason var direktestyrt fram til 2011, da byen ble reorganisert til spesialby. Rason er svært mye mindre enn hovedstadsområdet, men representerer landets første frie økonomiske sone og ble etablert i 1993 med sikte på å trekke utenlandsk kapital til landet. Fire byer mistet denne statusen i 2002 og ble dels reorganisert og plassert tilbake i sin naturlige provins.
I 2002 ble det etablert tre spesialområder, alle i forbindelse med økonomisk samarbeid med Sør-Korea og andre investorer. Sinuiju spesiell administrativ region ble etablert med tanke på å tiltrekke seg kinesiske investorer uten nevneverdig suksess. Kaesong industriregion og Kumgangsan turistregion er spesielt beregnet på sørkoreanske investorer. Det er ikke kjent at de tre spesielle økonomiske sonene har andre eller tredje nivås administrativ inndeling.
I 2011 ble to byer gitt ny status som spesialby, Nampo og Rason.
Andre nivå
Den vanligste administrative inndelingen i det nest øverste nivået er kun (군/郡) på landsbygda og si (시/市), tilsvarende fylke på norsk. I tillegg kommer Nampo som er en spesialby (T'ŭkkŭpsi (특급시/特級市)). Noen provinser er også inndelt i distriktene ku og chigu.
Bysentrene i de direktestyrte byene er organisert i distriktene kuyŏk, tilsvarende det sørkoreanske gu.
Tredje nivå
Utkanten av byer (si) og fylker (kun) er organisert i ri (리/里) eller landsbyer. Mer bypregede områder er organisert i dong (동/洞) eller nabolag, mens de mest befolkningsrike delene av et fylke er inndelt i Ŭp (읍/邑) eller småby.
Noen fylker er oppdelt i rodongjagu (arbeiderdistrikt).
Olav Askvik
Olav Askvik (født 12. mai 1915 i Jelsa i Suldal, død 28. juni 2011) var en norsk jurist og politiker for Venstre.
Askvik ble cand.jur. i 1946. Under andre verdenskrig var han – som en rekke andre studenter – blitt arrestert og sendt til Tyskland. Han var kontorsjef ved Østfold fylkesskattekontor fra 1948 og dommerfullmektig i Moss 1953–54. Han flyttet så tilbake til Møre og Romsdal, hvor han var fylkesskattesjef fram til 1973. Deretter var han sorenskriver i Karmsund til pensjonsalderen i 1985. I 1986–88 var han ekstraordinær dommer i Gulating lagmannsrett.
Askvik var medlem av Bolsøy kommunestyre 1960–63, deretter fram til 1973 av Molde bystyre og formannskap. I 1966–67 var han varaordfører og i 1970–71 ordfører. Han var også i perioder medlem av fylkestinget og fylkesutvalget i Møre og Romsdal. I Haugesund var han en tid leder av kommunens og fylkets eldreråd. Han var vararepresentant til Stortinget for Møre og Romsdal i perioden 1965–69.
Lokomotiv Oslo Fotballklubb
Lokomotiv Oslo Fotballklubb (stiftet 1999) er en fotballklubb på Oslo vest med hjemmebane på Marienlyst. Klubben ble etablert i 1999 og har gradvis avansert i divisjonssystemet. Fotballklubben har i 2019 tre lag, et i 3. divisjon, et i 5. divisjon, et i 8. divisjon i Oslo Fotballkrets. Alle klubbens lag trener på idrettshøyskolen på Sognsvann.
Lichfield
Lichfield er en katedralby og et verdslig sogn i Staffordshire som ligger ca. 175 km nordvest for London og 26 km nord for Birmingham. Den er et av åtte verdslige sogn med bystatus i England, og er berømt for sin katedral med tre spir (påbegynt 1195 og ferdig rundt 1330), hvor Erasmus Darwin hadde et hus rett ved. Lichfield ligger i et behagelig landskap med en liten elv som renner øst mot Trent, lave åser mot øst og sør. Ved folketellingen i 2011 hadde byen en befolkning på 32 219 innbyggere, og det større distriktet Lichfield har rundt 100 700 innbyggere.
Lichfield var fødestedet til Samuel Johnson, forfatteren bak den første autoritative ordbok for det engelske språk. Byens dokumenterte historie begynte da den angelsaksiske geistlige Chad ankom for å etablere sitt bispedømme i 669, og bosetningen vokste rundt det kirkelige senteret i kongeriket Mercia. I 2009 ble Staffordshire-forrådet funnet rundt 6 km sørvest av Lichfield, den største depotfunnet av angelsaksisk gull- og sølvarbeid som er avdekket, bestående av nær 3 500 gjenstander.
Utviklingen av byen var konsolidert på 1100-tallet under biskop Roger de Clinton, som organisert nytt gatenettverk som eksisterer den dag i dag og befestet Cathedral Close, en rekke bygninger som dannet en mur rundt katedralen. Lichfields fremste tid var på 1700-tallet da den utviklet seg til en blomstrende transportby for hestetrukne vogner. Det var også en periode med stor intellektuell aktivitet og hvor byen hadde mange kjente mennesker boende, inkludert Samuel Johnson, David Garrick, Erasmus Darwin og Anna Seward, og var årsaken til Johnsons skrytende bemerkning om at Lichfield var «en by av filosofer».
I dag har byen fortsatt beholdt sin gamle betydning som et religiøst senter, men dens industrielle og kommersielle utvikling har vært begrenset. Byens sentrum har beholdt en uforstyrret sjarm med over 230 bevaringsverdige bygninger i dens historiske gater, georgianske arkitektur og gamle kulturtradisjoner.
Etymologi
Opprinnelsen til det moderne stedsnavnet Lichfield er todelt. Ved landsbyen Wall i Staffordshire, 3,5 km sør for dagens by, var det en romersk-britisk landsby, Letocetum, et vanlig brytonisk stedsnavn i betydningen «Gråskog»; grå refererer kanskje til mangfoldet i trær i landskapet, slik som ask og alm. Dette navnet ble formidlet videre til angelsaksisk som Lyccid, sammenlign med gammelwalisisk: Luitcoyt, noe som gikk inn i angelsaksisk: feld, «åpent land». Dette ordet Lyccidfeld er opprinnelsen til stedsnavnet Lichfield.
En folkelig etymologi hevder at et tusen kristne ble martyrer i Lichfield rundt år 300 under styret til den romerske keiseren Diokletian. Navnet Lichfield betyr derfor «de dødes mark», ettersom lich er et sørengelsk dialektord som har overlevd fra angelsaksiske lic i betydningen «lik» (død person). Hvor besnærende denne forklaringen enn er, er det intet som støtter denne legenden da ingen kult av døde kan gjenfinnes i noen kilder.
Vennskapsbyer
Lichfield har følgende vennskapsbyer:
Willie Pearse
William Pearse (brukte formen Willie Pearse, eller irsk form Liam Mac Piarais; født 15. november 1891 i Dublin, henrettet 4. mai 1916 samme sted) var en irsk nasjonalist, bror av Pádraig Pearse og en av lederne for påskeopprøret i 1916. Han ble henrettet for sin rolle i dette.
Bakgrunn
Pearse ble født i Dublin. Han levde sitt liv i skyggen av storebroren. De to hadde hele tiden et meget nært vennskap, og Willie forgudet Pádraig. Han ble lært opp til å ta over farens steinhuggerforretning, men i 1908 valgte han å i stedet begynne på brorens skole St. Enda's School. Han var der spesielt involvert i kunst- og teaterfag, men tok også del i den allmenne driften.
Påskeopprøret
Han ble som broren medlem av Irish Volunteers og Irish Republican Brotherhood. Under påskeopprøret var han ved brorens side i General Post Office, og de ble arrestert sammen da opprørerne overgav seg.
Pearse ble stilt for krigsrett og dømt til døden. Mye tyder på at han bare hadde en mindre rolle i opprøret, og at det var navnet som førte til at han fikk denne straffen; personer med langt mer sentrale roller fikk fengselsstraff og slapp ut etter et år eller to. Pearse bidro selv til at dommen ble slik, da han under rettssaken ikke forsvarte seg, men heller fremhevet seg selv om en viktig deltager.
Den 3. mai 1916 fikk han tillatelse til å besøke sin bror i Kilmainham fengsel for å ta farvel. Men underveis dit ble broren henrettet, og selv ble han henrettet neste dag, 25 år gammel.
I 1966, ved femtiårsjubileet for opprøret, ble Westland Row stasjon i Dublin omdøpt til Pearse stasjon til ære for de to brødrene.
Lichfield (distrikt)
Lichfield er et administrativt distrikt i Staffordshire, England. Distriktet dekker et areal på 331,30 km² og hadde 100 654 innbyggere i 2011.
Administrasjonssenteret er byen Lichfield, som på grunn av sin gamle status som city utgjør et delvis selvstyrt område på omkring 14 km² innenfor distriktet.
Fyrverkeri
Fyrverkeri er klassifisert som laveksplosive innretninger og sorterer under begrepet pyroteknikk, som også inkluderer militær og industriell bruk.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1910
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1910 ble vunnet av Lyn etter finaleseier 4–2 over Odd den 25. september. Victor Nysted scoret 3 mål for Lyn. 5 000 tilskuere overvar kampen som gikk på Gamle Frogner stadion i Kristiania. Dommer var Theodor Hansen, Fredrikstad. Dette var tredje gang Lyn vant et norgesmesterskap. Det var også tredje gang på rad at Lyn slo Odd i finalen.
Fyrverkeri
Fyrverkeri er mest brukt for estetikkens og underholdningens del, og finnes i mange former som primært fremkaller fire ulike effekter: lyd, lys, røyk og dalende materiale som konfetti. Fyrverkeri blir brukt over hele verden, ofte i forbindelse med ulike feiringer, for eksempel overgangen til et nytt år.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1910
Odds lag: (2-3-5): Thorstrup Rødseth – Peder Henriksen, Per Skou – Thoralf Grubbe, Marius Lund, Einar Pedersen – Otto Olsen, Sverre Hansen, Bjarne Gulbrandsen, August Fredriksen, Henry Reinholt.
1. runde
3.–4. september
Fyrverkeri
Fyrverkeri består ofte av et papir- eller papprør fylt med brennbart materiale, ofte pyrotekniske stjerner. Flere slike papprør blir ofte koblet sammen. En annen vanlig variant av fyrverkeri er raketten som består av en motor som sørger for rakettens fremdrift og nyttelast, som består av ulike stoffer som sørger for den ønskede pyrotekniske effekten.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1910
Semifinaler
18. september
Finale
25. september Mål: Dommer: Theodor Hansen, Fredrikstad.
Fyrverkeri
Historie
Oppdagelsen av kruttet og oppfinnelsen av det første virkelige fyrverkeriet har tradisjonelt blitt kreditert kineserne, men India er også en aktuell kilde. Noen historikere mener at fyrverkeriet først ble utviklet i Sui- og Tang-dynastiene (581–907), mens andre mener at det ikke ble produsert fyrverkeri før i det nordlige Song-dynastiet i det tiende århundret.
Bruk av fyrverkeri
Fyrverkeri har opp gjennom tidene blitt brukt til mange ulike anledninger alt fra fødsel, død, bryllup, kroning til feiring av nyttår. De mest markante feiringene det blir brukt til nå til dags, inkluderer blant annet «bonfire night» i Storbritannia, uavhengighetsdagen i USA og feiringen av nyttår.
Bruk, kjøp og fremstilling av fyrverkeri er ofte regulert på grunn av farene for personskade og brann. Reglene varierer fra land til land, i Belgia kan for eksempel fyrverkeri kjøpes året rundt, mens salget i Nederland er begrenset til noen få dager før nyttår.
Regionale forbudssoner for fyrverkeri
Kommuner har anledning til å vedta forbudssoner hvor de kan begrense eller forby fyrverkeri, selv i perioden hvor det er lov ellers.
Oslo
Innenfor Ring 2, samt på Vålerenga og Kampen i Oslo er det totalforbud mot oppsending av fyrverkeri. Dette skyldes den store faren fyrverkeriet utgjør mot bygninger og liknende, siden det er ganske tett mellom de ulike elementene i bybildet.
Trondheim
I Trondheim er all oppskyting av fyrverkeri forbudt i sentrale områder. Forbudet gjelder Midtbyen, Bakklandet, Møllenberg, Buran, Lademoen, Rosenborg, Singsaker og Ila.
Bergen
I Bergen er det totalforbud mot å fyre opp fyrverkeri i trehusbebyggelsen i Sandviken, Indre Laksevåg, Salhus og på Nordnes.
Inndeling i klasser
I Norge deles fyrverkeri inn i fire klasser: I, II, III og IV (alternativt 1, 2, 3 og 4). Klasse I (eller 1) deles igjen inn i 2 klasser, 1a og 1b.
Håndtering av fyrverkeri i klasse 1a og 1b kan håndteres av personer over 12 år.
Håndtering av fyrverkeri i klasse II og III kan håndteres av personer over 18 år.
For å håndtere fyrverkeri klasse IV, kreves pyroteknisk sertifikat. Må man ha dokumentert erfaring og kunnskap.
Klasse IV omfatter profesjonelt fyrverkeri, slik som det en ser ved større arrangementer.
til å håndtere og bruke raketter med styrepinne da de innehar kunnskap om risiko, og anses som profesjonelle i faget.
Helsefare
Øyeskader er den vanligste konsekvensen ved feil bruk av fyrverkeri. Vær dessuten obs på at enkelte salter kan være helseskadelige ved kontakt med huden eller ved å inhaleres, som for eksempel Barium og koppersalter. Kruttrøyk inneholder også giftige gasser.
Tunbridge Wells (distrikt)
Tunbridge Wells er et distrikt i Kent, England. Det har navn etter den viktigste byen, Tunbridge Wells. Distriktet ligger tildels i den nordlige utkanten av området Weald, som er et gammelt skogsområde.
Kretsinndeling
Distriktet er delt inn i kretser (engelsk wards). Åtte av disse er innenfor byen Tunbridge Wells, mens de andre er landkretser basert på de viktigste landsbyene. En del kretser består av to landsbyer.
Lichfield (andre betydninger)
Lichfield kan vise til:
Oxelösund kommune
Oxelösund kommune er en kommune i Södermanlands län i landskapet Södermanland i Sverige. Kommunen grenser til nabokommunen Nyköping. Kommunens administrasjonssenter ligger i Oxelösund. Kommunen er en av Sveriges minste kommuner etter areal, og ligger på en odde og noen tilhørende øyer mot Østersjøen.
Tettsteder
Oxelösund kommune har kun et tettsted:
Fairfield County
Fairfield County er navnet på tre fylker i USA:
Rosemarkie
Rosemarkie (skotsk-gælisk: Ros Maircnidh, tilnærmet betydning «Hestebekkens odde»; skotsk: Rossmartnie ) er en landsby på sørkysten av halvøya Black Isle i nordlige Skottland, øst for den nærliggende byen Fortrose. Rosemarkie er ligger omtrent 32 km nordøst for Inverness. Bosetningen er beregnet 640 personer for 2020.
Historie
Rosemarkie er en tidligere bosted i oldtiden av piktere, noe som er bevitnet i et dusin piktiske steinmonumenter, og landsbyen er i dag sannsynligvis best kjent for sin samling av meget utsøkte utskårne piktiske bautasteiner. Det er en av de største samlinger på ett sted i Skottland. De skulpturene fra 700- og 800-tallet som ble funnet i og rundt landsbyens kirkegård er utstilt i Groam House Museum, et byhus fra 1700-tallet i High Street som er omgjort til museum. Det er åpent i sommermånedene mot et gebyr. Disse utskårne steinene er bevis på et tidlig og betydelig kloster i Rosemarkie, grunnlagt av (eller knyttet til) sankt Moluag (død 592) og Boniface, ellers kjent som Curetán (tidlig 700-tall). Skulpturene omfatter blant avbildninger av kors, fragmenter av helligdommer og arkitektoniske stykker. Et lite fragment av stein fra Rosemarkie er i Museum of Scotland i Edinburgh. Se hovedartikkel: Piktiske steinmonumenter.
I 1125 grunnla kong David I den første katedralen i Ross her, men da katedralen ble flyttet til en ny bygning i Fortrose på slutten av 1200-tallet kom Rosemarkies periode i over 700 år som et betydelig eklektisk senter til en avslutning.
Geografi
Rosemarkie ligger en kvart mil øst for byen Fortrose. Til sammen utgjør Fortrose og Rosemarkie «Den kongelige burgh av Fortrose og Rosemarkie», som ligger på hver side av odden Chanonry Ness, omtrent 19 km nord-øst for Inverness. Nær landsbyen renner elven Markie Burn ut i Moray Firth. Bekken renner inn i Fairy Glen, en liten og bratt dal etablert som et naturreservat for beskyttelse av fuglelivet ved Royal Society for the Protection of Birds (RSPB).
Rosemarkie fronter på en bred, malerisk bukt, med utsikt over festningsanlegget Fort George fra 1700-tallet og Moray-kysten over Moray Firth. Den har en fin strandsone langs kysten av Moray Firth. På den sørlige enden av stranden ligger odden Chanonry Point, kjent for å være det beste stedet på Storbritannias fastland å se delfiner fra.
Landsbyen er knyttet til Inverness med stort sett timebaserte busstjenester, som leveres av Stagecoach Group.
Norske Skog Skogn
Norske Skog Skogn er en treforedlingsfabrikk i Skogn i Trøndelag.
Ledelse
I oktober 2022 ble Håvard Busklein ansatt som fabrikksjef ved fabrikken, med tittelen administrerende direktør. Han etterfulgte Bjørn Einar Ugedahl i stillingen.
Papirmaskiner
Per 2013 var det tre papirmaskiner på Skogn som i hovedsak leverer papir til det europeiske papirmarkedet. Produksjonskapasiteten var på 590,000 tonn og ca. 90 % av papiret som produsert på Skogn blir sendt til utlandet. Storbritannia var hovedmarkedet i 2013, og dit gikk all leveranse fra fabrikkanleggets egen dypvannskai.
Returfiberanlegg
Det var i 2013 også et returfiberanlegg på Skogn, som tok i mot store mengder hvitt returpapir (aviser og magasiner) for gjenvinning. PM3 (Papir Maskin 3) kjørte i 2013 30 % returfiber. Gjennom et forbedringsprosjekt i 2009–2010 tok papirproduksjonen i bruk større mengder fyllstoff. Dette ga en bedret og mer konkurransedyktig avispapirkvalitet, og reduserte tømmerforbruket og energiforbruket. Denne utbyggingen fikk støtte fra Enova, fordi det ville redusere elektrisitetsforbruket.
Fiborgtangen Vekst
Fiborgtangen Vekst AS ble etablert i 2009 for å arbeide med industrietablering i tilknytning til papirproduksjonen ved Norske Skog Skogn. Olav Dehli var daglig leder for Fiborgtangen Vekst AS i 2013.
Biokraft AS har etter Fibortangen Veksts oppstart i 2009 etablert et produksjonsanlegg for flytende biogass (LBG) på stedet.
Historikk
Norske Skog Skogn var den første fabrikken i Norske Skog-konsernet. Fabrikken ble anlagt fordi skogeiere i Trøndelag hadde behov for en egen treforedlingsfabrikk på begynnelsen av 1960-tallet. Planleggingen startet våren 1962, da de første møtene angående en eventuell fabrikk ble holdt. Høsten i 1962 ble det første kontoret etablert i Trondheim med 7 ansatte som primært skulle finne den best egnede plasseringen av fabrikken. Valget stod mellom Stjørdal, Skogn, Verdal, Steinkjer og Namsos. Sivilingeniøren som var på befaring på alle stedene mente Skogn var rett sted i forhold til transportruter. Byggingen startet i 1964 på Fiborgtangen i Skogn i Levanger kommune og fabrikken var klar til drift 1966. Det første tømmerlasset ankom 1. mars 1966.
På nyåret 2009 ble PM1 ombygd med en Duo-former på vireparti. Duo-formeren er en høy-vakuum suge-kasse som skal hjelpe til med å få opp tørrstoffprosenten og skape bedre struktur i papirbanen.
Pr 1. januar 2013 var Amund Saxerud fabrikksjef ved Norske Skog Skogn.
Industrikraft Midt-Norge AS ble etablert i 1997 med Norske Skog og NTE som hovedaksjonærer. Selskapet fikk i 2001 konsesjon og utslippstillatelse for et gasskraftverk i tilknytning til Norske Skog Skogn, drevet på gass fra Haltenbanken, og en gassrørledning fra Tjeldbergodden til Skogn. Konsesjonen ble forlenget i 2006 og 2010, men prosjektet har ikke blitt realisert.
Peru under Vinter-OL 2010
Peru under Vinter-OL 2010. Tre sportsutøvere fra Peru deltok under Vinter-OL 2010 i Vancouver i Britisk Columbia i Canada 12. til 28. februar 2010. Dette var første gang deltakere fra Peru deltok i en vinterolympiade.
Schönhauser Allee stasjon
Schönhauser Allee stasjon er en S-Bahn stasjon og en stasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk i Pankow i Berlin-distriktet Prenzlauer Berg. S-Bahn stasjonen ble åpnet i 1879 og ligger på Berlin Ringbahn. Schönhauser Allee undergrunnsstasjon befinner seg ved Schönhauser Allee i høybanestilling og ble tatt i bruk i 1913.
Egnund kapell
Egnund kapell er en kirke konstruert i en rektangulær form, fra 1975 i Folldal kommune, Innlandet fylke.
Byggverket er i tømmer og har 60 plasser. Det er kirkegård ved kapellet.
Neminidae
Neminidae er en liten familie av fluer som bare finnes på den sørlige halvkulen. De ble tidligere regnet til familien almesevjefluer Aulacigastridae. På engelsk blir de kalt "nobody flies". Alle de tre latinske slektsnamnene betyr "ingen" eller "ingenting", og spiller på at disse fluene gjør lite av seg. Dette er små fluer, og biologien er ukjent. De synes å være knyttet til skog.
Kilder
Catalogue of Life 2006.
Jasper County (Sør-Carolina)
Jasper County er et fylke i den amerikanske delstaten Sør-Carolina. Det ligger i sør i staten og grenser mot Hampton County i nord og mot Beaufort County i øst. Det har også grense mot delstaten Georgia i vest.
Jasper Countys totale areal er 1 812 km² hvorav 113 km² er vann. I 2000 hadde fylket 20 678 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Ridgeland.
Manx (keltisk språk)
Manx (Gaelg, Gaelg Vanninagh, Gailck) er et keltisk språk som tales på Man. Språket stammer fra en eldre form for irsk, spesielt de irske dialektene fra østre Ulster i Irland og de skotsk-gæliske dialektene fra Galloway i Skottland.
Språkets opprinnelse dateres til det 5. århundre. Den siste som hadde det som morsmål, Ned Maddrell, døde i 1974. Etter dette har manx fått nytt liv, først blant akademikere og etter hvert også i befolkningen på Man. Mange har lært det som annetspråk, og i 2005 fantes det barn som oppdras med manx som hovedspråk.
Grunnleggende opplæring i språket tilbys av myndighetene på Man, og mange skoler tilbyr kurs for viderekomne og for tilreisende. Det er også gjort en satsing på bruk av språket i sammenhenger hvor barn er samlet.
Språket har offisiell status på Man. Det brukes på tinget, der man blant annet leser opp alle nye lover både på manx og engelsk. Det er også anerkjent som et regionalt språk av det britiske-irske rådet.
Ortografi
Mansk ortografi representerer ikke goidelsk etymologi, slik irsk eller skotsk-gælisk gjør. Skriftspråket blir ofte beskrevet som en engelsktalendes forsøk på å skrive ned et keltisk språk; mens det for en engelsktalende person er umulig å uttale irsk eller skotsk-gælisk korrekt ut fra skriftbildet uten å først tilegne seg kunnskaper om uttalen, vil det være mulig for samme person å gjøre seg forstått ved å lese opp manx.
Årsaken til denne forskjellen er at manx ikke har vært et skriftlig språk, mens irsk og skotsk-gælisk har hatt en rik litteratur gjennom middelalderen og senere. Normeringen av et skriftspråk kom derfor sent, og man valgte bevisst å bruke en engelsk ortografi som mal. Som eksempel kan man bruke Isle of Man:
Det er ikke store forskjeller i uttale på de tre språkene. I de to første er det flere vokalkombinasjoner som ser ut til å være diftonger, men som er monoftonger der de ekstra vokalene modifiserer uttalen gjennom avrunding eller tilspissing. Kombinasjonen mh er en genitivskonstruksjon, der h tilføyes til m; kombinasjonen uttales som v. En som ikke kjenner irsk eller skotsk-gælisk, vil dermed ha store problemer med å treffe riktig på de to første, mens hen vil klare den siste med tilnærmet riktig uttale.
.name
.name er et generisk toppnivådomene (gTLD), beregnet for bruk til enkeltpersoners navn, klengenavn, tilnavn, rollenavn, psevdonymer eller andre personlige navn. Det ble delegert til Global Name Registry i 2001, men var ikke i full drift før i januar 2002.
Domenenavn kan registreres på andre nivå (john.name) og tredje nivå (john.doe.name). Det er også mulig å registrere en email-adresse på formen john@doe.name sammen med, eller i stedet for, domenenavnet john.doe.name. En slik email-adresse er en videresendingskonto, og krever en annen email-adresse for levering.
Beaufort County
Beaufort County er navnet på to fylker i USA:
.name
Når et domenenavn registreres på tredje nivå (john.doe.name), så blir andre nivå (i dette tilfellet doe.name) delt, og kan ikke registreres. Andre tredjenivå-objekter som jane.doe.name eller doe@doe.name kan registreres under samme andrenivå-domene. Andre andrenivå-domener som johndoe.name blir ikke berørt.
Da .name-domenet først ble lansert var det bare mulig med registrering på tredje nivå. Det var først senere, i januar 2004, at registrering direkte på andre nivå også ble tilgjengelig. Den opprinnelig påtenkte strukturen var first.last.name, slik at en person kunne få et domenenavn som korresponderte med sitt virkelige navn.
Eksterne lenker
Toppdomän
Berkeley County
Berkeley County er navnet på to fylker i USA:
Kåre Stokkeland
Kåre Stokkeland (1918–1985) var en norsk politioverbetjent og politiker for Arbeiderpartiet. Han var ordfører i Molde 1955–59 og stortingsrepresentant for Møre og Romsdal i tre perioder 1965–1977.
Stokkeland var kommunestyremedlem i Bolsøy og seinere Molde kommunestyre mellom 1947 og 1967, og var ordfører i Molde i perioden 1955–1959. Han satt også i Fylkestinget i Møre og Romsdal i perioden 1963–1967. Han ble valgt inn på Stortinget for Møre og Romsdal i 1965 og ble gjenvalgt to ganger. Han hadde tidligere vært vararepresentant i periodene 1958–1961 og 1961–1965.
Portugal under Vinter-OL 2010
Portugal under Vinter-OL 2010. Danny Silva var eneste sportsutøver fra Portugal som kvalifiserte seg til Vinter-OL 2010 i Vancouver i Britisk Columbia i Canada 12. til 28. februar 2010. Han deltok i langrenn.
Chester County
Chester County er navnet på tre fylker i USA:
Folldal kirke
Folldal kirke er en langkirke fra 1882 i Folldal kommune, Innlandet fylke.
Byggverket er i tømmer og har 320 plasser.
Altertavlen fra 1676 er laget av treskjæreren Johannes Skraastad.
Det er kirkegård ved kirken.
Silver Fang
Silver Fang (org. Ginga Nagareboshi Gin) er en japansk manga-serie. Den er skrevet og tegnet av den japanske tegneserieskaperen Yoshihiro Takahashi.
Filmene som er laget i 1986 består av en serie av 4 VHS filmer, som varer i rundt 80 minutter pr film. Silver Fang ble animert av Toei Animation
Serien har blitt utgitt to ganger i Norge. Første gangen på VHS og DVD og kun på DVD den andre gangen. Det finnes flere utgaver av serien på VHS fra forskjellige utgivere, og to av dem er VIP Scandinavia og RK trading AS
Den første versjonen som ble sluppet på VHS og DVD var kraftig sensurert og hele serien var kuttet ned med til sammen over 200 min. Den bestod også av to forskjellige dubbede versjoner, der den første ble avløst da Silver ble med de andre løs-hundene for å bekjempe Akakabuto. Denne dubben hadde, i motsetning til den første versjonen, kraftige uttalefeil når det gjaldt navn på diverse personer og steder videre i serien.
Ambergris Caye
Ambergris Caye (IPA-uttale: ) er ei øy nordøst i Belize, i Det karibiske hav. Den tilhører Belize-distriktet. Øyas eneste by er San Pedro.
Silver Fang
Den andre versjonen som ble sluppet eksklusivt til DVD i 2006 inneholdt den usensurerte, Japanske versjonen.
Ambergris Caye
Ambergris Caye er rundt 40 km lang fra nord til sør, og rundt 1,6 km brei. Rundt hele øya er det hvite sandstrender, mens det i midten er en mangrovesump. I havet utafor er Belize barriererev, som er verdens nest største korallrev. Øya er et populært turistmål.
Øya var før den europeiske koloniseringa bebodd av mayaer.
Silver Fang
Handling
Serien handler om en Akita-valp som heter Silver, som er sønn av den store bjørnehunden Riki. Serien begynner med at Silver blir født i liten by i Japans "ødemark", byen er avhengig av skiturister, men i det siste har en del av skiløperne blitt drept av grizzlybjørnen Akakabuto. En jeger kalt Gohei har trent opp en rekke bjørnehunder. En dag 5 år før historien om Silver begynte var Gohei ute på bjørnejakt med Akita Inuen sin, Shiro (Riki's far). De møter på bjørnen Akakabuto, som har truet befolkningen i byen. Gohei blir angrepet av bjørnen, og mister det ene øret. Shiro slåss for livet mot Akakabuto, men mister det, men ikke før Gohei klarer å skyte den store bjørnen i det ene øyet, slik at nervesystemet til Akakabuto ble skadet, og bjørnen ble overnaturlig stor og aggressiv. Den lille byen er avhengig av at Akakabuto dør, ellers kommer turistene til å bli skremt og byen vil gå konkurs.
I begynnelsen av filmen ser vi at Gohei og Riki er på jakt. I mellomtiden blir Silver født. Daisuke (eieren av moren til Silver. En liten gutt som kommer til å bli Silvers beste venn) er en veldig utålmodig gutt, og tar med seg Silver i snøscooteren sin slik at de kan ta igjen Gohei og Riki, slik at Silver får hilst på sin far. Når Daisuke og Silver finner Riki og Gohei er Riki i en kamp for liv og død mot Akakabuto. Daisuke og Silver kan ikke gjøre noe og blir nødt til å se på. Etter en hard kamp blir Riki utslitt, og Akakabuto kaster ham ned i en ravine. Silver ser dette, og fra og med den dagen ble Akakabuto Silvers dødsfiende og Silver sverger å hevne sin far.
Gohei trener Silver til og bli en god bjørnehund, og det lykkes han i. En dag når Silver er ute i skogen alene møter han på noen villhunder. Deres mål er også å drepe Akakabuto og få fred i skogen. Silver følger etter disse hundene, og til sitt store sjokk finner han ut at lederen av flokken er ingen ringere en hans far Riki, som alle trodde var død, men Riki mistet hukommelsen da han falt ned ravinen. Silver blir med hundeflokken, deres mål er å samle in så mange hunder som mulig i kampen mot Akakabuto. De reiser rundt over hele landet og rekrutter hunder, til det siste og store slaget.
Naturgress
Naturgress betegner bruken av biologisk gress som motsats til kunstgress, spesielt som dekke for fotballbaner.
I Norge kan fotballklubber selv velge om de vil ha natur- eller kunstgress, dette gjelder i alle divisjoner.
Amen
Amen («i sannhet», «slik er det», egentlig et ord for fjellgrunn, en fjellknaus, trygg grunn; hebraisk, arabisk آمين) er en akklamasjonsformel som brukes i liturgien, og som stammer fra det gamle testamente.