cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Håvard Rem
Utgivelser
Rem har skrevet biografiske bøker om Bob Dylan, Erik Mykland, Aril Edvardsen, Tor Erling Staff og Bjarte Baasland. Han har utgitt en rekke bøker fra sine reiser i Europa, Afrika, Asia og Midtøsten. Rem skrev i 2015 en biografi om Leonard Cohen.
Rem har arbeidet som litteraturkritiker i Aftenposten, fra midten av 1980-tallet til tidlig 1990-tall, og i Dagbladet, fra sent på 1990-tallet til tidlig på 2000-tallet, og som skribent i Dag og Tid fra 2015.
Rem har gjendiktet tekster av Bob Dylan, Walt Whitman, Derek Walcott, Khalil Gibran og Leonard Cohen. Hans gjendiktninger av William Shakespeare er tatt i bruk av Nationaltheatret, Den Nationale Scene og Rogaland Teater.
I arbeidet med oversettelsen Bibel 2011 deltok han sammen med flere andre forfattere som stilist og språklig konsulent. Arbeidet tok ti år, og den nye utgaven ble utgitt i 2011. Rem ble i 2013 engasjert som medoversetter av De gammeltestamentlige apokryfer og Koranen, men trakk seg fra begge prosjektene for å få mer tid til egen virksomhet.
Revir
Et revir er et begrenset geografisk område som et dyr, et par med dyr, eller en flokk av dyr betrakter som sitt territorium og derfor forsvarer mot inntrengere av samme art, samme kjønn, eller nært beslektede arter. Hensikten er å sikre tilgangen på føde og retten til å forplante seg.
Et revir kan hevdes av både solitære dyr (eksempelvis mange kattedyr, bjørner og kongeørn), par (eksempelvis mange fugler, sjakaler og rever) og flokker (eksempelvis ulv, løver og elefanter). Reviret markeres med kroppsspråk, skrapemerker, vokalisering og duftavsetninger, ofte i form av urin, avføring og/eller avsondring fra duftkjertler som påføres visse steder. Grensene i reviret blir gjerne patruljert og markert regelmessig. Om en konkurrent oppdages i reviret forsvares det gjerne i første omgang med aggressivt kroppsspråk og høylydt vokalisering, typisk overfor konkurrenter av samme art eller kjønn, men ofte også overfor nære slektninger. I noen tilfeller kan også revirhevder gå til fysisk angrep på inntrengere. Alle rovpattedyr hevder revir, men det gjør også mange andre dyr.
Gustmeyers Gaard
Gustmeyers Gaard er en historisk eiendom med adresse Ved Stranden 14 vis-à-vis Christiansborg slott i København. Den ble oppført i 1797 i neoklassisk stil av arkitekten Johan Martin Quist for konsul Frederik Ludolf Gustmeyer, og var i samtiden et av byens mest herskapelige borgerhus. Bygningen består av kjeller og tre etasjer samt en mezzanin. De midterste fag er trukket tilbake og delvis lukket med store, joniske søyler som flankeres av pilastre.
Bygningen ble fredet i 1918.
Nobelprisvinneren Niels Bohr ble født her i 1885.
Levi Strauss
Levi Strauss (eller Strauß) (født 26. februar 1829 i Tyskland, død 26. september 1902) var en tyskfødt amerikansk klesprodusent. Han grunnla det kjente klesmerket Levi's.
Han ble født som Löb Strauss i Buttenheim i Bayern, i en jødisk familie. I 1847 emigrerte Strauss med sin mor og to søstre til USA for å slutte seg til sine brødre, Jonas og Louis Loeb, som hadde gjort karriere og drev en god forretning der. I 1850 tok han navnet Levi Strauss, og i 1853 flyttet han til San Francisco i California og åpnet en forretning, Levi Strauss & Co..
Fra uminnelige tider
Fra uminnelige tider (original: From Time Immemorial) er en bok av den amerikanske nyhetsprodusenten Joan Peters. I boka er hevdet hun at Palestina var et nærmest folketomt land da jødene begynte å kolonisere området, og at flertallet av palestinerne er arabere som innvandret til området etter at den sionistiske innvandringen tok til. Påstandene om at Israel/Palestina var nærmest folketomt på slutten av 1800-tallet kommer fra den amerikanske forfatter Mark Twains reiseskildring fra 1867. Boken er omstridt.
Mottakelse
Peters ble i forbindelse med denne boken anklaget for å være uetterrettelig. Enkelte kritikere hevdet at boka inneholder så mange grove feil at den ut fra vitenskapelige kriterier må regnes som diskreditert. Noen kritikere gikk så langt som å hevde at boka inneholder bevisst fabrikkert demografisk desinformasjon som skulle rettferdiggjøre etnisk rensing av palestinere. Boka kom ut i norsk oversettelse i 2003, utgitt av det kristne forlaget Hermon Forlag.
Historiker Are Hovdenak gav boken følgende beskrivelse i en kronikk i Dagbladet i 2004 : ''...den amerikanske journalisten Joan Peters' famøse bok «From Time Immemorial» fra 1984. Utgivelsen ble grundig diskreditert av fagfolk da den kom, bl.a. av Israels ledende historiker på palestinsk historie, Yehoshua Porath, som i en anmeldelse i The New York Review of Books avfeide boka som en samling gamle høyre-sionistiske myter bygget på selektiv kildebruk og uholdbare tolkninger.''
Boka ble like etter lansering i 1984 systematisk gjennomgått av statsviteren Norman Finkelstein i hans doktorgradsavhandling fra Princeton university. Finkelstein har karakterisert boka som «et storstilt bedrag». Norman Finkelstein har også hevdet at utdrag fra Alan Dershowitz' bok «A Case for Israel» er plagiert fra Peters' bok. thenation.com Alan Dershowitz har imidlertid avvist disse påstandene.
Henry Terry
Henry Terry (født 27. mai 1869, død 27. juli 1952) var en fransk cricketspiller som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris
Terry var med på det franske cricketlaget Union des Sociétés Françaises de Sports Athlétiques som tapte finalen til det britiske laget Devon & Somerset County Wanderers med 104-262, en finale som gikk over to dager. Cricket var med som en del av verdensutstillingen i Paris og det var først tolv år senere, i 1912 at International Olympic Committee besluttet at cricketkampen, det var kun en kamp som ble spilt, inngikk som en del av det olympiske programmet. Det er eneste gangen cricket har vært med som olympisk sport.
Guangzhou–Zhuhai Intercity Mass Rapid Transit
Guangzhou–Zhuhai Intercity Mass Rapid Transit, Guangzhou-Zhuhai Intercity MRT eller Guangzhu MRT (kinesisk: 广州珠海城际快速轨道) er en høykastighets passasjerjernbane mellom Guangzhou sørbanegård i Panyu i Guangzhou og Zhuhai lufthavn i Zhuhai, via blant annet Shunde og Zhongshan i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina.
Fylkesvei 4340
Fylkesvei 4340 går mellom Ævestad og Håland i Hå kommune.
Guangzhou–Zhuhai Intercity Mass Rapid Transit
Jernbanen ble satt i drift i januar 2011. Den kan deles i tre segmenter med i alt 27 stasjoner. Hovedstrekket er mellom Guangzhou og Zhuhai, via Shunde og Zhongshan, og er på 117 km, med 17 stasjoner og maksimal hastighet på 200 km/t. Den har en forlengelse videre fra Zhuhai sentrum til Zhuhai flyplass på 35,3 km, med 7 stasjoner og en topphastighet på 160 km/t. En sidelinje fører fra Zhongshan og Jiangmen og er på 26 km, med seks 6 stasjoner og en maksimumsfart på 200 km/t.
Fylkesvei 4340
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 132.
Guangzhou–Zhuhai Intercity Mass Rapid Transit
Byggingen av jernbanelinjen tok til i 2005.
Norges statskalender
Norges statskalender var en fortegnelse over kongehus, regjering, domstoler, Stortinget og statsforvaltningen, som ble utgitt fra 1815 til 2012.
Statskalenderen inneholdt en komplett oversikt over statsinstitusjoner, adresser og korte biografiske data om alle ansatte, deriblant embetsmenn. Den inneholdt også opplysninger om mottagere av ordner og stipendier, og styresammensetning for statsetater.
Utgivelsen av Norges statskalender hadde sin hjemmel i kgl.res. 27. november 1875 og 14. desember 1928. Departementenes servicesenter hadde ansvaret for utgivelsen. Boken utkom første gang i 1815. Fra 1877 utkom den årlig, unntatt under andre verdenskrig. I de første årene kom den med to til fire års mellomrom. Kalenderen gikk over fra gotisk skrift til antikvafont i 1869. På 1980-tallet gikk statskalenderen over til å liste de statsansatte alfabetisk i stedet for etter ansettelsestidspunkt. Fra 1997 kom den ut i internettutgave, med identisk innhold med papirutgaven. Statskalenderen var også en abonnementstjeneste på internett som var driftet av Kommuneforlaget.
Brad Garrett
Brad Garrett (født Bradley H. Gerstenfeld 14. april 1960) er en amerikansk Emmy-belønnet skuespiller og komiker som er best kjent for sin rolle som «Robert Barone» i TV-serien Alle elsker Raymond. Han er 204 cm høy.
Han har også drevet med stemmeskuespill, blant annet i animasjonsfilmer som Småkryp, Oppdrag Nemo, Rottatouille og Fly. Han er også hovedpersonen i tv-programmet Til Death.
Sjarlatan
En sjarlatan søker å bedra andre gjennom å gi seg selv, sitt arbeid, sin eiendom og så videre høyere verdi enn de egentlig har.
Ordet kommer til norsk fra fransk charlatan, som ble brukt om selgere av medisiner som gjerne kunne kunngjøre sitt nærvær med musikk og et lite friluftsunderholdningsopptrinn. Den mest kjente av de parisiske sjarlataner var Tabarin (egentlig Anthoine Girard, ca 1584–1633), som satte opp sin scene på Place Dauphine der i byen i 1618, og hvis commedia dell'arte inspirerte sketsjer og farser, som i sin til inspirerte Molière. Ordet kan også spores til spansk; charlatán, en uvettig ordrik pratmaker. Etymologer mener å kunne spore ordet tilbake til et italiensk startpunkt. Det hevdes da å være en sammendragning av italiensk ciarlare, å «skravle»; eller fra cerretano, det vil si en person fra Cerreto, en landsby i området Umbria som var kjent for sine bløffmakere.
EM i turn for menn 1992
Det 20. europamesterskapet i turn for herrer ble arrangert i Budapest i Ungarn i 1992.
Philip Tomalin
Philip Tomalin var en fransk cricketspiller som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris
Tomalin var lagkaptein på det franske cricketlaget Union des Sociétés Françaises de Sports Athlétiques som tapte finalen til det britiske laget Devon & Somerset County Wanderers med 104-262, en finale som gikk over to dager. Cricket var med som en del av verdensutstillingen i Paris og det var først tolv år senere, i 1912 at International Olympic Committee besluttet at cricketkampen, det var kun en kamp som ble spilt, inngikk som en del av det olympiske programmet. Det er eneste gangen cricket har vært med som olympisk sport.
Chelsea Marshall
Chelsea Marshall (født 14. august 1986 i Orange County, Vermont) er en amerikansk tidligere alpinist.
Hun debuterte i verdenscupen i alpint 3. desember 2006. Hennes beste resultat i verdenscupen er en åttendeplass i utfor i 2008. Hun trives best i fartsdisiplinene og har de beste resultatene fra super-G og utfor.
Marshall endte på 27.-plass i utfor-rennet i VM i alpint 2009 i Val-d’Isère.
Hun la opp i 2013 etter et beinbrudd.
Giacomo Conti
Giacomo Conti (1918–1992) var en italiensk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo.
Conti ble olympisk mester i bobsleigh under Vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Sammen med Lamberto Dalla Costa vant han toerbob foran et annet lag fra Italia og Sveits.
Atlanta Falcons
Atlanta Falcons er et profesjonelt amerikansk fotballag basert i Atlanta, Georgia. Falcons konkurrerer i National Football League (NFL) i ligaens National Football Conference (NFC) i NFC South-divisjonen. Falcons ble stiftet 30. juni 1965 og ble med i NFL i 1966 som et ekspansjonslag, etter at NFL tilbød eieren Rankin Smith et lag for å hindre ham fra å bli med i den rivaliserende ligaen American Football League (AFL).
Falcons' nåværende hjemmebane er Mercedes-Benz Stadium, som åpnet før 2017-sesongen; lagets hovedkvarter og treningsfasiliteter ligger i Flowery Branch, nordøst for Atlanta i Hall County.
Profesjonell fotball ankommer Atlanta (1962)
Profesjonell fotball ankom Atlanta først i 1962 da American Football League (AFL) arrangerte to sesongoppkjøringskamper i byen; en mellom Denver Broncos og Houston Oilers og en mellom Dallas Texans og Oakland Raiders. To år senere arrangerte de igjen en treningskamp, da mellom New York Jets og San Diego Chargers.
Etter at Atlanta-Fulton County Stadium (da Atlanta Stadium) var ferdigstilt i 1965, begynte byen å undersøke mulighetene for å få et profesjonelt fotballag til byen. En uavhengig gruppe som hadde vært aktive promotører for NFL i Atlanta, søkte om et lag i begge ligaene, uten noen garanti for stadionrettigheter. En annen gruppe rapporterte at de allerede hadde samlet inn pengene for et AFL-lag.
Mitt Mekka – en annerledes pilegrimsferd
Mitt Mekka – en annerledes pilegrimsferd er en norsk reiseserie med Dag Erik Pedersen som gikk på NRK1 i 2001. Konseptet gikk ut på at programlederen tok med seg kjente gjester til steder som for dem er et «Mekka». Meningen var å skape et opplevelsesprogram hvor man så stedene man reiste til gjennom reiseledsagers øyne. Turene gikk til steder som New York, Pamplona, Monaco, Liverpool og Frankrike.
Atlanta Falcons
Profesjonell fotball ankommer Atlanta (1962)
En lokal gruppe handelsmenn (Cox Broadcasting) fikk i stand en avtale om et AFL-lag den 8. juni, som var avhengig av at de skulle få eksklusive stadionrettigheter fra byen. NFLs kommissær Pete Rozelle, som hadde tatt seg god tid i forhold til Atlanta, reiste umiddelbart til byen for å hindre AFL fra å sikre et lag i byen. Han gav byen et ultimatum om å velge mellom en av de to ligaene; 30. juni hadde byen bestemt seg for å gå med Rankin Smith og NFL.
AFLs originale planer for utvidelse i juni 1965 involverte to nye lag for 1966, i Atlanta og Philadelphia. Dette utviklet seg senere til å bli Miami Dolphins i 1966 og Cincinnati Bengals i 1968. NFL hadde planlagt å legge til to nye lag i ; konkurransen med AFL tvang ligaen til å legge til et lag ett år tidligere. Det ulike antallet lag (15) resulterte i at ett lag fikk en bye hver uke, hvor lagene spilte fjorten kamper over femten uker (som i : tolv kamper over tretten uker). Det andre nye laget, New Orleans Saints, ble NFLs 16. lag i 1967.
Atlanta fikk sitt første kallenavn 29. august 1965. Julia Elliott, en lærer fra Griffin, er av flere utpekt som personen som foreslo "Falcons" for det nye laget. Hun skrev: "the Falcon is proud and dignified, with great courage and fight. It never drops its prey. It is deadly and has a great sporting tradition."
Smith-familien (1966–1977)
Falcons første sesong var i 1966, og deres første sesongoppkjøringskamp endte i et tap mot Philadelphia Eagles den 1. august. Under hovedtrener Norb Hecker tapte Atlanta sine første ni kamper i seriespillet; deres første seier kom i en bortekamp mot New York Giants den 20. november i Yankee Stadium. To uker senere vant de borte mot Minnesota, og deretter St. Louis hjemme – lagets første seier på hjemmebane. Laget avsluttet 60-tallet med 12 seiere over 4 sesonger.
Falcons hadde sin første Monday Night Football-kamp i Atlanta i 1970, da de tapte 20-7 mot Miami Dolphins. De eneste to positive sesongene i lagets første år var i 1971 (7-6-1) og 1973 (9-5). I 1978 kvalifiserte Falcons seg til sluttspillet for første gang og vant i Wild Card-runden mot Eagles 14-13. I divisjonsrunden uken etter tapte de 27-20 mot Dallas Cowboys.
Falcons plukket opp cornerback Deion Sanders i første runde av NFL Draft i 1989, som over de neste fire årene satte flere lagrekorder. "Neon Deion" (aka "Prime Time") hjalp laget ved å tiltrekke seg mye oppmerksomhet fra media til et lag som da var et av de mer anonyme i ligaen. Sanders var også kjent for å ha spilt for MLB-lag (New York Yankees og Atlanta Braves) samtidig som han spilte i NFL.
I nådde Falcons sluttspillet, og startet med en seier mot New Orleans Saints i Wild Card-runden, men tapte mot Washington Redskins i divisjonrunden. Falcons plukket opp quarterback Brett Favre i NFL Draft i 1991 som #33 totalt. I sin første sesong spilte Favre i to kamper, hvor han med fire pasningsforsøk fikk null receptions og to interceptions. I februar neste år ble han byttet til Green Bay Packers.
I 1992 flyttet laget inn i det nye Georgia Dome, hvor laget eventuelt kom til å sikre seier mot alle de 31 andre lagene i NFL.
Dan Reeves-årene (1997–2000)
Under den nyutpekte hovedtreneren Dan Reeves og med quarterback Chris Chandler og running back Jamal Anderson, hadde Falcons sin beste sesong i 1998. Den 8. november slo de New England Patriots 41-10, og avsluttet med det en tapsrekke på 22 kamper på kalde dager. Laget avsluttet sesongen 14-2 og sikret divisjonstittelen i NFC West. 17. januar 1999 vant NFC Championship Game mot Minnesota Vikings i Hubert H. Humphrey Metrodome 30-27 etter ekstraomganger. I Super Bowl XXXIII, Falcons' første Super Bowl, tapte laget 34-19 mot de regjerende mestrene Denver Broncos.
I den andre kampen i 1999 pådro Anderson seg en kneskade som avsluttet sesongen hans prematurt. Falcons avsluttet sesongen 5-11. I 2000 hadde Falcons en enda dårligere sesong med et sluttresultat på 4-12.
Falcons nådde heller ikke sluttspillet i 2001 med et sammenlagtresultat på 7-9. Jessie Tuggle pensjonerte seg etter 14 sesonger med laget.
Arthur Blank-æraen (2002–nå)
Den 6. desember 2001 nådde Arthur M. Blank og Taylor Smith frem til en avtale om salg av laget, og i et spesielt møte før Super Bowl XXXVI den 2. februar 2002 godkjente NFLs eiere salget enstemmig.
Falcons nådde knapt sluttspillet i 2002 med et sesongresultat på 9-6-1, uavgjort med Pittsburgh Steelers. Dette var Michael Vicks første år som startende quarterback, og sammen med running back Warrick Dunn serverte Falcons Green Bay Packers' første nederlag på hjemmebane i sluttspillet noensinne. Uken etter tapte Falcons 20-6 mot Philadelphia Eagles og Donovan McNabb.
19. mars 2003 presenterte Falcons lagets nye logo. Vick brakk foten sin under sesongoppkjøring i 2003 og gikk glipp av sesongens første tolv kamper. Etter syv nederlag på rad fikk hovedtrener Reeves sparken, og Wade Phillips tok over for de gjenværende tre kampene. Til tross for tre seiere i sesongens siste fire kamper, avsluttet Falcons sesongen 5-11. I 2004 ble Jim L. Mora ansatt som ny hovedtrener. Falcons gikk 11-5, og vant divisjonen samt en bye i første runde av sluttspillet. I divisjonsrunden slo de St. Louis Rams 47-14 i Georgia Dome, men tapte 27-10 mot Eagles i NFC Championship Game.
På grunn av Vicks suspensjon ble Falcons i tvunget til å bruke Joey Harrington som startende quarterback. 11. desember, 13 kamper inn i sin første sesong som head coahc i NFL, sa Petrino opp stillingen for å ta samme jobb ved University of Arkansas, med ingen forvarsel eller beskjed utover en lapp etterlatt i garderoben. Emmitt Thomas tok over for sesongens tre siste kamper den 12. desember. Falcons avsluttet sesongen 4-12.
13. januar 2008 ble tidligere director of college football scouting Thomas Dimitroff utpekt til ny general manager. 23. januar ble tidligere defensive coach for Jacksonville Jaguars og linebackers coach for Baltimore Ravens da de vant Super Bowl i 2000 Mike Smith, utpekt til ny hovedtrener. Reserve RB Michael Turner signerte en 6-årig kontrakt verdt $30 millioner den 2. mars. 26. april ble Matt Ryan (quarterback fra Boston College) plukket opp som #3 i NFL Draft i 2008.
2008 til 2009 ble historisk for Falcons, da de for første gang i lagets historie hadde to positive sesonger på rad. I nådde Falcons sluttspillet for første gang siden 2004 etter et sesongresultat på 11-5, men tapte i Wild Card-runden mot Arizona Cardinals 30-24. Året etter sikret Falcons en vinnende sesong med seier i sesongens tre siste kamper, for et sammenlagtresultat på 9-7.
Falcons fikk sin fjerde divisjonsseier i med en tredje positiv sesong på rad (13-3) og sikret første seed i NFC. I divisjonsrunden møtte de Packers, hvor de tapte 48-21. Laget sendte ni spillere til Pro Bowl 2011, en ny lagrekord.
I plukket Falcons opp wide receiver Julio Jones, som sammen med Tony Gonzales og Roddy White skulle få kallenavnet "Big Three". Bak dem avsluttet Falcons sesongen 10-6, med femte seed i NFC. I Wild Card-runden møtte Falcons New York Giants i MetLife Stadium, hvor Giants' forsvar hindret Falcons fra å få mer enn to poeng. Etter sesongslutt tok defensive coordinator Brian VanGorder en stilling ved Auburn University, og offensive coordinator Mike Mularkey tok jobben som hovedtrener i Jacksonville.
Atlanta startet -sesongen eksplosivt, med åtte seiere på rad som gjorde dem til det siste ubeseirede laget i NFL den sesongen. De avsluttet eventuelt sesongen 13-3, med første seed i NFC. I første runde møtte de Seattle Seahawks, hvor Matt Ryan sikret den første sluttspillseieren i Mike Smith-æraen. Med en sjanse på nå sitt første Super Bowl på 14 år møtte Falcons San Francisco 49ers i NFC Championship Game, hvor de tapte 28-24.
Etter en serie gode sesonger snudde vinden for Falcons. I avsluttet laget sesongen 4-12, Mike Smiths første negative sesong siden han ble hovedtrener. Året etter avsluttet Falcons sesongen 6-10, og dagen etter sesongavslutningen mot Carolina Panthers (hvor Falcons tapte 34-3) fikk Smith sparken etter syv sesonger med laget. Seattle Seahawks' defensive coordinator Dan Quinn ble ikke lenge etter utpekt som lagets 16. hovedtrener.
Dan Quinn-årene (2015–2020)
I februar 2015 undersøkte NFL påstander om at Falcons hadde brukt falskt publikumstøy i Georgia Dome. Etterforskningen fra NFL resulterte i at Falcons mistet ett av sine picks i NFL Draft i 2016.
Haplomalachius
Haplomalachius er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) blærebiller i familiegruppen børstebiller.
Atlanta Falcons
Dan Quinn-årene (2015–2020)
Dan Quinns første sesong begynte sterkt med fem seiere på rad, lagets beste på fire år, men møtte problemer resten av sesongen og endte til slutt opp med et sammenlagtresultat på 8–8.
Haplomalachius
Systematisk inndeling med europeiske arter
Haplomalachius har 3 arter i Europa. Systematisk blir gruppen blærebiller, enten regnet som en egen familie, Malachiidae, eller, som her, som en underfamilie av børstebiller (Melyridae).
Atlanta Falcons
Dan Quinn-årene (2015–2020)
I flyttet Falcons inn i sitt nye hjem, Mercedes-Benz Stadium. I den første kampen i det nye stadionet tapte Falcons i en sesongoppkjøringskamp mot Arizona Cardinals. I den første seriespillkampen i det nye stadionet slo de Packers 34–23. Med et sesongresultat på 10–6 nådde Falcons sluttspillet, selv om de lå på tredje plass i divisjonen. I wildcardrunden slo de Los Angeles Rams 26–13, men i sesongen ble avsluttet i divisjonsrunden, med et tap mot Philadelphia Eagles (15–10) som gikk videre til å vinne Super Bowl LII.
I lagets første kamp i nye uniformer i 2020 tapte Falcons 38–25 hjemme mot Seattle Seahawks. Falcons tapte så mot comebacks av både Dallas Cowboys (39–40) og Chicago Bears (26–30). Etter et 23–16 tap hjemme mot Carolina Panthers 11. oktober annonserte Falcons at de hadde sparket hovedtrener Dan Quinn etter fem sesonger, og general manager Thomas Dimitroff. Defensive coordinator Raheem Morris tok over ut sesongen, og ledet laget til et sesongresultat på 4–12. Morris ble ikke beholdt for neste sesong, og tok over som defensive coordinator for Los Angeles Rams.
Arthur Smith-årene (2021–nå)
Den 15. januar 2021 annonserte Falcons at Tennessee Titans’ offensive coordinator Arthur Smith hadde blitt utnevnt til lagets 18. hovedtrener. Fire dager senere ble den tidligere New Orleans Saints-ansatte Terry Fontenot utpekt til Falcons’ general manager. Tight end Kyle Pitts ble valgt som nummer fire i draftet, og mottakeren Julio Jones ble byttet til Titans etter eget ønske om å bli byttet bort.
Den 21. mars 2022 byttet Falcons quarterback Matt Ryan til Indianapolis Colts.
Stadioner
I løpet av sine 51 år har Falcons spilt i tre forskjellige stadioner og flyttet inn i sitt tredje på slutten av sommeren 2017. Deres første stadion var Atlanta-Fulton County Stadium som de delte med Major League Baseball-laget Atlanta Braves frem til 1991. I 1992 ble Georgia Dome bygd, og Falcons spilte der frem til 2016-sesongen. Georgia Dome har ofte blitt brukt for college football, inkludert for Georgia State og Peach Bowl.
Logo og uniformer
Atlanta Falcons' lagfarger er rød, sort, sølv og hvitt. Da laget debuterte i brukte Falcons røde hjelmer med en logo bestående av en sort falk. Midt på hjelmen gikk det en sort stripe, omringet av to gullstriper og to hvite striper. Disse fargene representerte de to rivaliserende collegene i Georgia; Georgia Tech Yellow Jackets (hvitt og gull) og Georgia Bulldogs (rød og sort). Gullfargen ble senere fjernet, men det hvite er fremdeles i bruk i dag. Falcons brukte hvite bukser med enten sorte eller hvite trøyer. Til å begynne med var logoen plassert på ermene, men ble etter fire år erstattet av ett rødt-hvitt stripemønster. I 1971 byttet de fra sorte til røde trøyer, og i 1978 tok de i bruk sølvfargede bukser. Ansiktsmaskene var grå frem til 1978, da de ble hvite, som deretter ble sorte i 1984; laget brukte deretter sorte ansiktsmasker frem til det nye designet i 2020.
En hvit hjelm ble utviklet for laget i forkant av 1974-sesongen, men ble aldri tatt i bruk.
I 1990 ble uniformen endret, til sorte hjelmer, sølvfargede bukser og enten sorte eller hvite trøyer. Numrene på de hvite trøyene var sorte, men ble endret til røde i 1997. Røde numre ble også brukt på bortetrøyene i 1990.
Logoen og uniformen ble endret i 2003. Logoen fikk et nytt design som inkluderte rødt og sølv, i en stil som ligner på bokstaven F.
Laget fortsatte å bruke sorte hjelmer, men de nye uniformene hadde inkludert en rød trim ned på sidene av trøyene og buksene. Designet bestod av enten sorte eller hvite trøyer, og enten sorte eller hvite bukser. Samme år ble en alternativ rød trøye med sort trim også introdusert. Falcons begynte å bruke sorte sko med disse uniformene.
I 2004 ble de røde trøyene omgjort til primæruniformen, og de sorte ble gjort til alternative, begge med hvite bukser. I noen bortekamper bruker Falcons sorte bukser med hvite trøyer. Falcons brukte en helsort kombinasjon i hjemmekamper mot erkerivalene New Orleans Saints, hvor de vant de to første kampene (24-21 i og 36-17 i ), men tapte 31-13 i  og 34-14 i. De brukte også kombinasjonen mot Tampa Bay Buccaneers i uke 2 i 2006, og vant da 14-3. I 2007 brukte de uniformen mot New York Giants, og i 2008 ble den brukt mot Carolina Panthers og Tampa Bay Buccaneers for andre gang. Etter det ble de sorte buksene og uniformene pensjonert, og de hvite buksene brukt fulltid med standarduniformene.
På 80-tallet brukte Falcons ofte de hvite uniformene på hjemmebane på grunn av høye temperaturer. Da Falcons begynte å spille innendørs gikk de over til mørkere uniformer for hjemmekamper, men har noen ganger brukt hvite. I 2009 ble det annonsert at Falcons skulle bruke en throwback-uniform fra 1966 for noen av kampene i -sesongen. Denne ble brukt i to hjemmekamper – mot Carolina Panthers den 20. september og Tampa Bay Buccaneers den 29. november. Falcons vant begge kampene. Throwback-uniformen ble også brukt i to kamper i 2010, da mot Baltimore og San Francisco, og de vant igjen begge gangene. Throwback-uniformene ble brukte to ganger i 2011 og 2012; begge gangene mot Panthers og Saints. Disse ble derimot pensjonert i 2013.
13. september 2016 avduket Falcons en helrød NFL Color Rush-uniform; siden Tampa Bay Buccaneers hadde en lignende rød Color Rush-uniform fikk ikke Falcons brukt sine før -sesongen.
I 2016 avduket Falcons også en blandet throwback-uniform. Toppen, buksene og sokkene hentet inspirasjon fra utstyret brukt på 60-tallet, mens hjelmene er sorte med en logo som ligner på designet brukt på 90-tallet. Etter at NFL i 2022 tillot bruken av alternative hjelmer, introduserte Falcons de originale røde hjelmene kombinert med throwback-uniformene.
I januar 2020 annonserte Falcons at de kom til å endre uniformene sine i forkant av -sesongen. Med det nye designet ble sort primærfargen for hjemmeuniformer igjen, for første gang siden 2003. Både hjemme- og borteuniformene har forkortelsen "ATL" i rødt over enten hvite eller sorte numre, med røde skygger. De sorte trøyene kombineres vanligvis med sorte bukser, og de hvite trøyene kombineres vanligvis med hvite bukser. De alternative uniformene er røde og sorte, med "ATL" i hvitt over hvite numre med sorte skygger. Denne trøyen kombineres kun med sorte bukser. Alle tre variantene har røde striper på sidene. Fargen på hjelmene ble gjort matt, med en større logo og grå ansiktsmasker.
New Orleans Saints
Med unntak av debutsesongen har Falcons delt divisjon med New Orleans Saints (først i NFC West, nå i NFC South). I løpet av perioden har en intens feide utviklet seg mellom de to lagene, da de var de eneste to NFL-lagene i Deep South relativt lenge. Rivaliseringen er den eldste og mest ikoniske i NFC South. Atlanta leder sammenlagt 52-48.
Carolina Panthers
Falcons har en lignende, men mindre, rivalisering med Carolina Panthers, da de to lagene begge delte NFC West fra Panthers ble stiftet i 1995 til NFL omorganiserte divisjonene i 2002. I likhet med rivaliseringen med Saints har Falcons ofte kjempet med Panthers om førsteplass i NFC South, men de to har aldri møttes i sluttspillet. Kamper mellom dem er også kjent som «I-85 Rivalry» ettersom Atlanta og Charlotte ligger fire timer fra hverandre på Interstate 85. Falcons leder sammenlagt, 27–17.
Tampa Bay Buccaneers
Falcons har en mindre intens rivalisering med divisjonsmotstanderne Tampa Bay Buccaneers etter at ligaen ble omorganisert i 2002. De to hadde tidligere vært regionale motstandere, men Buccaneers spilte i NFC Central før 2002. De to lagene har ofte konkurrert over både spillere og trenere, som på 2000-tallet da Falcons hentet inn general manager Rich McKay året etter seieren i Super Bowl XXXVII. McKays far John McKay var også hovedtrener for Buccaneers i ni sesonger.
Green Bay Packers
Falcons har hatt en sluttspillrivalisering med Green Bay Packers, og utover det har hovedkoblingen mellom lagene vært at Atlanta byttet den fremtidige Hall of Fameren Brett Favre til Green Bay den 11. februar 1992 mot et pick i første runde. Lagene har møttes fire ganger i sluttspillet, sist i NFC Championship i 2016–17, den siste kampen som ble spilt i Georgia Dome. Packers leder 19–16 sammenlagt, men lagene er 2–2 i sluttspillet.
Resultater mot lag
Inkluderer resultater i sluttspillet
Kilde:
|- ! Totalt || 378 || 455 || 6 || || || || || 10–14
Pro Football Hall of Famere
Sanders, Humphrey, Andersen og Gonzalez er de eneste spillerne som er innlemmet i hovedsak på grunn av deres prestasjoner med Falcons. Andersen spilte åtte av sine 25 sesonger med Falcons, og var tidligere lagets poengleder, men spilte sine første 13 sesonger med New Orleans Saints, hvor han leder i poeng.
Ring of Honor
Atlanta Falcons pensjonerer ikke trøyenumre offisielt, men ser på enkelte spillere som verdt å hedre. Falcons’ Ring of Honor hedrer individuelle spillere.
Hovedtrenere
Atlanta Falcons har hatt 16 forskjellige hovedtrenere.
Radio og TV
Falcons' hovedstasjon på radio er WZGC 92,9 The Game. Wes Durham, sønn av Woody Durham, er hovedkommentator, og tidligere QB for Falcons David Archer er ekspertkommentator.
I 2014 ble The CW-kanalen WUPA lagets offisielle TV-kanal, med rettigheter til sesongoppkjøringskamper produsert av CBS Sports.
Lagets kamper i seriespill sendes på Fox-kanalen WAGA. Når Falcons spiller mot et lag i AFC er det CBS-kanalen WANF som sender kampene, mens kamper på søndag kveld sendes på NBC-kanalen WXIA.
Gymnazium Česká Třebová
Gymnázium Česká Třebová  er en ungdoms- og videregående skole i Česká Třebová i Tsjekkia. Den har en lang historie. Det ble grunnlagt i 1909, men først i 1912 startet undervisningen ved skolen. Bygningen, som ble tegnet av den berømte arkitekten Alois Dryák (mest kjent for hotell Europa i Praha), er blant de vakreste i byen.
Skolen har i dag 8 klasser med 8-års-studium og 4 klasser med 4-års-studium. Studenter ved skolen kan også velge mellom flere fremmedspråk (tysk, russisk, fransk og spansk) i tillegg til engelsk som er obligatorisk. I tillegg finnes en rekke andre valgfag ved skolen.
Studieplanen til gymnaset tar i stor grad sikte på å forberede studentene til videre utdannelse, enten dette er studium ved høyskoler eller universitet.
Skolen disponerer moderne utstyr, blant annet datautstyr. Undervisningen foregår i spesialiserte klasserom. I tillegg er to gymsaler og et stadion en del av skolens arealer. I tillegg til studiene er sportslige aktiviteter og teater populære aktiviteter blant studentene.
Skolen har arbeidet med internasjonalisering i mange år, spesielt har samarbeidet med Sigdal ungdomsskole i Prestfoss, Norge vært omfattende. Skolene har hatt utveksling siden 1999.
Rektor ved gymnaset er skoleåret 2010-2011 Petr Poldauf.
Lucas Cranach den eldre
Lucas Cranach den eldre (egentlig Lucas Maler; født 4. oktober 1472 i Kronach, Oberfranken; død 16. oktober 1553 i Weimar) var en betydningsfull tysk renessansekunstner (maler og grafiker).
Størstedelen av sin karriere var Cranach ansatt hos de saksiske kurfyrstene, og ble som hoffmaler kjent for sine portretter av tyske prinser. Cranach ble en ivrig protestant, og malte lederne av den tyske reformasjonen. Dessuten malte han religiøse motiver, først i den katolske tradisjonen, men forsøkte senere å finne nye måter å framstille lutherske religiøse temaer i sin kunst. I hele karrieren framstilte han aktmotiver hentet fra mytologi og religion. Han hadde et stort verksted og mange av arbeidene hans finnes i ulike versjoner; sønnen Lucas Cranach den yngre og andre fortsatte å skape versjoner av Cranachs verk i flere tiår etter hans død. Lucas Cranach d.e. drev også et apotek og en bokhandel, og var i flere perioder borgermester i Wittenberg.
Han var en nær venn av Martin Luther og Philipp Melanchthon. Sistnevnte omtalte tre malere som samtiden burde merke seg: Albrecht Dürer, Matthias Grünewald, og Lucas Cranach. Ettertiden setter imidlertid ikke Cranach like høyt som samtiden gjorde, men i ungdommen hadde Cranach noe av den samme friskhet som sine samtidige, og hans korsfestelsesbilde i München har noe av den samme patos som Grünewalds Isenheim-korsfestelsen. Cranachs verksted leverte alt hva publikum måtte ønske av store og små bilder, men de var uten «unge Cranachs temperamentsfulle lidenskap, og mange av hans seneste bilder interesserer mer som uttrykk for sin tid enn som kunst».
Liv og karriere
Lucas Cranach ble født Lucas Maler, og var den eldste av Hans Malers ni barn. Sannsynligvis fikk Lucas sin første utdannelse innen bildende kunst av sin far, deretter er det rimelig å anta at han reiste rundt som lærling hos sørtyske malere, slik tilfellet var for hans samtidige Matthias Grünewald.
I 1501 reiste Cranach som 29 år gammel mann til Wien og ble der til 1504. Malerier fra denne tiden viser tydelige spor av innflytelse fra Donauskolen. I Wien knyttet han de første kontaktene med ledende humanister. Allerede mot slutten av oppholdet i Wien signerte Cranach bildene med Lucas Cranach (dvs Lucas (fra) Kronach). I 1505 dukker han for første gang opp i dokumenter fra Wittenberg og ble ansatt som hoffmaler hos Fredrik den vise. Senere var han i tjeneste hos Johan den standhaftige og deretter Johann Fredrik I. Hos Fredrik den vise innrettet Lucas Cranach et verksted som straks begynte å blomstre opp og vokse; til oppgavene hørte ikke bare maleriutsmykking av klostre og kirker, men også å lage utkast til dekorasjoner for bruk ved festlige anledninger. Snart beskjeftiget han seg også med grafiske trykk som han i likhet med Albrecht Dürer distribuerte gratis.
Fra og med 6. januar 1508 gav tjenesteherren Cranach rett til å bruke en bevinget slange med en rubinring i snuten som familievåpen. Samme år sendte kurfyrsten ham på et diplomatisk oppdrag til Mechelen i Nederlandene der han sammen med andre familiemedlemmer laget portretter av keiser Maxmilliam I og den senere keiser Karl V. I 1512 (sannsynligvis) giftet Cranach seg med Barbara Brengebier (død 25. desember 1540), datter av Jobst Brengebier, borgermesteren i Gotha.
Samme år startet Cranach et skjenkested for vin; i 1520 var han i stand til å kjøpe et apotek i Wittenberg, få år senere finnes belegg for at han også drev en bokhandel, papirhandel og en forleggervirksomhet. I rollen som godseier og forlegger ble han en ansett og innflytelsesrik personlighet. I 1524 traff han Albrecht Dürer i Nürnberg, og i den anledning tegnet Dürer et sølvstiftportrett av Cranach. I perioden 1519/1520 og gjentatte perioder fra 1535 satt han som Kämmerer («kommunekasserer») i Wittenberg. Videre var han medlem av byrådet i perioden 1528/1529, var i gjentatte perioder fra 1537 til 1544 borgermester, og fungerte i perioder som Altbürgermeister (omtrent «viseborgermester»).
I Wittenberg ble han venn av Philipp Melanchthon og Martin Luther. Cranach og kona var forlovere da Luther giftet seg med Katharina von Bora, og Cranach sto også fadder for Luthers eldste sønn, Johannes eller Hans, født 1526. Cranach ble ikke bare den tyske reformasjonens viktigste maler, gjennom grafikken som ble distribuert i reformatoriske skrifter over hele Tyskland deltok han også i datidens religiøse debatt.
I 1547 ble Cranachs tredje tjenesteherre, hertug Johann Fredrik I slått av de keiserlige troppene under slaget ved Mühlberg, og tatt til fange. Wittenberg var beleiret, og fra huset sitt skrev Cranach til stormester Albrecht av Brandenburg i Königsberg for å informere om situasjonen, og viste ved det hvor knyttet han var til hertugen:
Tre år senere fulgte Cranach på oppfordring den fortsatt tilfangetatte hertugen til Augsburg og deretter til Innsbruck. Også under sin herres fangenskap arbeidet han for hertugen og dennes besøkere – verkstedet i Wittenberg hadde sønnen Lucas overtatt. I Augsburg ble Cranach kjent med Tizian. To år senere fulgte han hertugen til hans nye residens i Weimar.
81 år gammel døde Lucas Cranach i huset til datteren Barbara Cranach i Weimar. Huset kalles fortsatt Cranachhaus. Cranach ble gravlagt på gravplassen Jakobsfriedhof i Weimar; på gravsteinen sto det «der schnellste Maler».
Kunst og arbeider
Cranach var aktiv i flere kunstgrener: Han virket som dekoratør, malte portretter og altertavler, laget tresnitt, graverte kobberstikk og tegnet matriser for preging av mynter.
Før 1508 hadde han malt flere alterstykker for festningskirken i Wittenberg i konkurranse med Albrecht Dürer, Hans Burgkmair og andre. Hertugen og hans bror ble portrettert i forskjellige positurer og et antall av de beste tresnitt og kobbersnitt ble utgitt. Cranachs første graverte portrett av Luther er fra 1520, og viser Luther som augustinermunk.
Cranach og hans verksted skapte rundt 5000 malerier, og rundt 1000 av disse eksisterer fortsatt. En del finnes i Anhaltisches Gemäldegalerie (eller Georgium) i Dessau. Et portrett av en ung mann som ble avbildet på en tysk pengeseddel og tidligere tilskrevet Albrecht Dürer er nå blitt kreditert Lucas Cranach.
Cranach kunstneriske dyktighet var åpenbar allerede i det eldste bevarte bilde av ham, Hvile på flukten til Egypt, merket med initialene «L.C.», datert 1504. Scenen er lagt til en kilde ved utkanten av en furuskog; trærne er mosegrodd og med utsikt over en grønn dal i bakgrunnen som har lite med Egypt å gjøre, men desto mer med malerens egen fjellutsikt i Thüringen. En skare av små engler har samlet seg rundt jomfru Maria, en rekker fram bær til Jesusbarnet, en annen henter vann i et skjell og en tredje muntrer de trette reisende med fløytespill. Det er mer mørke i landskapet enn i hans senere malerier, og Ernst Gombrich mener å se noe av ånden til Stefan Lochner i den lyriske stemningen. De bildene Cranach malte i begynnelsen av sin karriere var mer preget av påvirkning fra nederlandsk og tysk enn fra italiensk kunst. I hans samtid hadde det oppstått en etterspørsel etter rimelige bilder for private hjem, dels på grunn av fremveksten av et borgerskap med estetiske ambisjoner, og dels som imitasjon av de mektige malerier som folk hadde sett i kirkene og herskapsboliger. Behovet ble dekket av at bokhandlerne solgte tresnitt og graveringer ved markeder i Tyskland. Dette skapte et nytt kunstmarked, og gjengivelsen av italienske motiver i tresnitt og graveringer ble en viktig næringsvei for tyske kunstnere. Denne etterspørselen etter grafikk er også en medvirkende forklaring til at malere som Albrecht Dürer og Hans Holbein den yngre skapte relativt få malerier. Det kan også sees som en forklaring på den manglende dybde i mange av de senere verkene til Cranach; og det er en mulig forklaring på Cranachs relative likegyldighet for å benytte fargenes bredde, og at han viste liten interesse for lys og skygge som virkemiddel for å skape kontraster da han i sine senere år utviklet seg til en delvis overflatisk hoffmaler.
Det konstante fokuset på kontur og på svart-hvitt-kontraster synes å ha påvirket hans syn, og førte til de uvanlige overgangene fra blekt lys til mørkt grå som ofte preget hans studier av hud, samtidig som han ofte streket opp formens omriss i svart framfor modellering og chiaroscuro (lys-mørke). Det finnes riktignok en del bilder av Cranach hvor hudens fargenyanser viser lyshet og emaljert overflate, men disse er mer å betrakte som unntak.
Cranachs billedkomposisjon var ikke rikt utviklet og hans framstillinger av den menneskelige form og anatomi var likeledes primitiv, men han viste en del friskhet i tegningen av objektet. Hans kopperstikk og tresnitt er absolutt det beste i hans kunstneriske produksjon, og jo tidligere de er i dato, desto mer fremragende er deres kraft. Et påfallende eksempel for dette er St. Kristoffer fra 1506 eller platen av Kurfyrste Fredrik i bønn foran Jomfru Maria (1509).
De endringene som markerte hans kunstneriske utvikling i løpet av reformasjonens strider har en utvikling fra tradisjonell gjengivelse av lidelse til en fortellende luthersk uttrykk. Tidlig i sin karriere malte han jomfru Maria, hans første tresnitt (1505) representerte Jomfruen og de tre helgener i bønn foran et krusifiks. Senere kom han med komposisjonene Ekteskapet til Sankt Katarina av Alexandria, en serie av martyrbilder, og scener fra Kristus' lidelser. Etter 1517 illustrerer han leilighetsvis fra temaer fra Det gamle testamente, men han forsøkte også å gi uttrykk for reformatorenes teologi. I et bilde fra 1518 i Leipzig hvor en døende mann tilbyr «sin sjel til Gud, sitt legeme til jorden, og sine verdslige verdier til sine slektninger», reiser sjelen seg for møte treenigheten i himmelen, og frelsen er tydelig vist som avhengig av troen og ikke i gode gjerninger.
Igjen er synd og nåde blitt kjente emner i de billedmessige skildringene. Adam blir sett sittende mellom Johannes Døperen og en profet ved foten av et tre. Til venstre produserer Gud steintavlene, Adam og Eva tar del i den forbudte frukt, slangen er i bakgrunnen, og straffen er vist i form av døden og Satans rike. Til høyre, symboliserer unnfangelse, korsfestelsen og oppstandelsen forløsningen, og dette er behørig fremmet av Johannes døperen til Adam ved å peke på den korsfestedes offer. Det er to eksempler av denne komposisjon i galleriene i Gotha og Praha, begge datert 1529.
Mot slutten av sitt liv, etter at Luthers opprinnelige fiendskap mot store offentlige religiøse bilder hadde myknet, malte Cranach et stort antall «lutherske alterstykker» av siste nattverd og andre emner hvor Kristus ble avbildet på tradisjonelt vis, inkludert en glorie, mens apostlene, uten glorier, var portretter av ledende reformatorer. Han produserte også en rekke voldelige antikatolske propagandatrykk i grovere uttrykk, rettet mot pavedømmet og det katolske presteskapet. Hans mest kjente verk i denne retningen var en serie med trykk for pamfletten Passional Christi und Antichristi, hvor scener fra Kristi pasjon ble veid opp med forhånelse av katolske geistlige slik at hvor Kristus som fordrev pengeutlånerne fra tempelet ble veid opp av paven, eller «antikrist», som signerte avlatsbrev over et bord som fløt over av penger.
Et av de siste bildene som navnet Cranach er knyttet til et alterstykke som hans sønn, Lucas Cranach den yngre, fullførte i 1555. Det forestilte Jesus Kristus i to former, til venstre trampende på Døden og Satan, og til høyre den korsfestede med blod strømmende fra såret i siden. Johannes Døperen peker på den lidende Kristus mens blodstrømmen faller på Cranachs eget hode, og Martin Luther leser fra sin bok ordene «Kristi blod vil rense all synd».
Cranach komponerte tidvis bibelske emner med følelse og verdighet. Kvinne tatt i hor, i dag i München, er et fordelaktig vitnemål på hans evner, og ulike repetisjoner av Kristus som mottar barn, eksempelvis det norske maleriet La de små barn komme til meg som henger i Larvik kirke, viser hans evne til fremme vennlighet. Men han var ikke utelukkende en religiøs maler. Han var tilsvarende suksessfull og stundom komisk naiv i sine mytologiske emner, eksempelvis hvor Cupid som har stjålet en bikake, klager til Venus over at han har blitt stukket av en bie (Weimar, 1530; Berlin, 1534), eller hvor Herkules sitter på et dreiehjul og blir hånet av Omfale og hennes jomfruer.
Humor og patos er stundom kombinert med en sterk effekt i bilder som Sjalusi (Augsburg, 1527; Wien, 1530), hvor kvinner og barn er trengt sammen i grupper hvor de hvisker og tisker mens de ser på de kjempende mennene som slåss vilt rundt dem. Svært realistisk må et tapt bilde fra 1545 ha vært hvor harer ble fanget og stekt av friluftsmenn. I 1546, muligens under italiensk innflytelse, komponerte Cranach Fons Juventutis (Ungdomskilden), i dag i Berlin, som ble utført av hans sønn (som malte i en nær identisk stil). Det er et bilde hvor gamle kjerringer går opp i en renessansefontene, og blir mottatt av riddere og pasjer etter hvert som de går ut av den med ungdommens sjarme.
Cranachs fremste beskjeftigelse var å male portretter, noe som er den største andelen av hva han gjorde, og det er hovedsakelig gjennom hans virke at ettertiden vet hvordan de tyske reformatorene og deres adelige støttespiller så ut som. Han malte ikke bare Martin Luther, men også Luthers hustru, mor og far. Likevel portretterte han stundom også tilhengerne av pavedømmet, eksempelvis Albrecht av Brandenburg, erkebiskop og kurfyrste av Mainz, Antoine Perrenot de Granvelle, og hertugen av Alva.