cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Skien kirke
Skien kirke er et nygotisk kirkebygg fra 1894. Kirken er hovedkirke i Skien prosti og har 1400 sitteplasser. Kirken er 47 meter lang med en tårnhøyde på 68 meter, den innvendige høyden er 17 meter. Den er tegnet av arkitekt Hagbarth Martin Schytte-Berg. Inspirasjon ble hentet hos de tyske arkitektene Johannes Vollmer og Johannes Otzens. Kirken ble innviet 31. august 1894 av Kristiansands biskop Johan Christian Heuch.
Historie
Skiens tidligere kirke Christianskirken, som lå på det som i dag er Handelstorget, gikk tapt i den store bybrannen i 1886. Noe av inventaret fra denne kirken ble reddet. I påvente av en fullgod erstatning for den nedbrente korskirken, ble det reist en interimkirke i tre på Marensro. Interimkirken ble tatt i bruk som skolebygg da et nytt og storslått kirkebygg i mur stod ferdig på Lie i 1894. Den ble revet av Skien kommune 31. mars 2011.
Dagens kirke ble bygget med utgangspunkt i forventninger om at Skien skulle bli et bispesete og at den nye kirken skulle bli domkirke, noe som ikke skjedde. Under den andre verdenskrigen omdefinerte riktignok Quislings okkupasjonsregjering kirkesognene, og Skien kirke ble kalt domkirke frem til krigen var over og den tidligere, geografiske kirkeordningen ble gjeninnført.
Kirken er korsformet, og har tre portaler i hovedfasaden, som en gotisk katedral. Den har to hovedtårn, og er kledt med rød teglsten og med glasert tegl som markerer fasadebånd og bueslag.
Kirken fikk fire klokker – to i hvert tårn – stemt i tonene C, E, G og A. Opprinnelig dro ringeguttene i klokketauene hver morgen kl. 8, ved middag kl. 12 og hver aften kl. 20 – 12-ringingen fortsatte frem til etter anden verdenskrig – og klokkene var dermed med til å bestemme byens rytme.
Samiske geografiske navn i Kvænangen
De samiske stedsnavnene kan angis på forskjellig vis der det er etablert former på flere samiske språk. Dette skjer i grenseområder mellom språkene. Det er ni forskjellige former av samisk; sørsamisk, umesamisk, pitesamisk, lulesamisk, nordsamisk, skoltesamisk, enaresamisk, kildinsamisk og tersamisk. Det er også to utdødde former, kemisamisk og akkalasamisk. Bare nordsamisk er tatt med i denne oversikten for Kvænangen kommune.
Acostabreen
Acostabreen er en rundt 3,5 km lang isbre som flyter nordover fra Thurston Island like øst for Dyer Point i Antarktis. Den ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Alex V. Acosta fra U.S. Geological Survey (USGS) ved Flagstaff i Arizona. Acosta er en data- og grafikkspesialist, og var en del av USGS-teamet som i 1990-årene sammenstilte avanserte, høyoppløselige AVHRR-satellittbildekart av Antarktis i skala 1:5 000 000 og Landsat-bildekart av Siple Coast-området i skala 1:250 000.
Referanser
Denne artikkelen inneholder stoff fra United States Geological Survey-artikkelen «Acosta Glacier» som er i offentlig eie (innhold fra Geographic Names Information System).
Skien kirke
Prekestol
Prekestolen er oppført i sten i forskjellige farver – hvorav noen er glaserte – med ni avbildninger av de prominente kirkemenn Hans Nielsen Hauge, Hans Tausen, Olav Haraldsson, Paulus, Peter, Martin Luther, Augustin, Ambrosius og – nesten bortgjemt inne ved galleriet – Johannes Chrysostomos. Portrettene er malt av H. C. Hansen jr., og samtlige er innsatt i gullbelagte nisjer med spissbuer, som i kirkens første år sto tomme. Det er ikke kjent om det er kunstneren selv eller andre, som har utvalgt personene.
Alteret
Alteret – også oppført i forskjellige typer sten – har form som en kirkefasade med fem portaler og tre tårn. På det midterste tårnet, ruver et stort kors, som delvis skjuler glassmaleriet av oppstandelsen. Under portalene ses avbildninger av Kristus og de fire evangelister, også malt av Hansen. I sentrum på alterbordet står den syvarmede lysestaken, omgitt av to lysestaker fra Christianskirken. Fra denne kirke stammer også bildet til venstre for koret; Kristi nedleggelse i graven, som er en kopi av Michelangelo Merisi da Caravaggios original som i dag henger i den pavelige malerisamling i Roma. Maleriet ble brukt som alterbilde i Christianskirken. I alteret ligger også nedfelt alterstenen fra den tidligere kirken.
Glassmalerier
Kirkens glassmalerier ble levert til kirkens innvielse av det tyske firmaet Hemmersdorf & Co. Korets malerier har i sentrum den oppstandne Kristus fremstilt i tre felter, halvveis skjult bak altertavlens stenkors. Disse er igjen omgitt av forskjellige sentrale, kristne symboler som pelikanen som hakker sitt bryst til blods for å gi det til sine skrantende unger, Agnus dei, Chi Rho med flere. I skipet ses et likearmet kløverkors omgitt av en ildlignende glorie. I sakristiet ses dessuten skildringer av fire scener fra Jesu liv.
Orgelet
Orglet i Skien kirke er et av landets største med over 5000 piper og 70 stemmer. Det opprinnelige orgelet ble bygget i 1894 av Olsen & Jørgensens orgelfabrik i Oslo, men ble skiftet ut i 1954 med et nytt fra J. H. Jørgensens orgelfabrikk, som senere har blitt utbygd og modernisert. Det nye orgelet har ingen støtter i gallerigulvet, men er hengt opp i kraftige wirer. Selve fasaden er tegnet av arkitekt Wilhelm Swensen.
Gregorio Aglipay
Gregorio Labayan Aglipay (født 5. mai 1860 i Batac i Ilocos Norte på Filippinene, død 1. september 1940 i Manila) var en filippinsk prest som brøt ut av Den katolske kirke og organiserte Iglesia Filipina Independiente og ble denne kirkens første overbiskop (Obispo Supremo). Han var også geriljaleder, politiker og presidentkandidat.
Oppvekst og presteutdannelse
Aglipay tilhørte folkegruppen ilocano og vokste opp som foreldreløst barn på tobakksplantasjer. Han ble hundset av spanske landeiere tidlig i tenårene og utviklet en sterkt kritisk holdning til Spanias styre på Filippinene. Han dro fra sine hjemtrakter nord i landet til Manila for å studere ved Colegio de San Juan de Letran. Deretter begynte han på det juridiske studium ved dominikanernes universitet Santo Tomás. Men kort tid etter bestemte han for prestetjenesten, og begynte han på presteseminaret i Vigan i provinsen Ilocos Sur i 1883.
Han ble presteviet den 21. desember 1889 i Manila. Så var han i åtte år kapellan i en rekke menigheter flere steder på Luzon. Det var antagelig under hans tid som kapellan i Indang i Cavite at han gjorde seg de viktigste erfaringer som skulle føre til den senere utvikling.
Militærprest for de revolusjonære, ekskommunikasjon
I august 1896 utbrøt den filippinske revolusjon, og Aglipays nasjonalistiske sympatier var klare. Han var da kapellan i San Pablo. Revolusjonslederen Emilio Aguinaldo utnevnte ham til militær-generalvikar for den revolusjonære regjering den 20. oktober 1898.
Som militærgeistlig vant han de spanske jesuitters takknemlighet. Det sies at det var ved hans inngripen at to av deres geistlige, patrene Antonio Rosell og Felix Mir, ble løslatt fra de revolusjonæres fangenskap og bragt til Manila. Ved en annen anledning grep han inn da man skulle beordre noen andre spanske geistlige i Laoag til å utføre straffearbeid på en åpen plass – de skulle slå gresset i solsteken der.
I embedet som militær-generalvikar forsøkte han å videreføre den henrettede presten José Burgos' arbeide med å filippinisere den katolske kirke på Filippinene. Han offentliggjorde en rekke manifester som oppfordret det filippinske presteskap til å organisere seg og overta styringen med kirken i landet. På den tid var alle biskoper og så godt som samtlige sogneprester spanjoler. I 1899 anklaget kirken ham for å anstifte til opprør, hvorpå han ble ekskommunisert fra Den katolske kirke.
Grunnleggelse av en filippinsk kirke
Han lot seg så utrope til overbiskop (Obispo supremo) i en ny filippinsk katolsk kirke, noe som gjorde bruddet med Pavestolen uigjenkallelig. Denne kirken, Philippine Independent Church (PIC), også kjent under tilnavnet Aglipayan Church, ble formelt organisert noen år senere, i 1902.
Politiker og geriljaleder
Han representerte provinsen Ilocos Norte i den første uavhengige filippinske kongressen, sammenkalt i Malolos i provinsen Bulacan i 1898, før USA overtok landet fra Spania og sendte militære styrker for å gjenerobre og okkupere landet. Under den filippinsk-amerikanske krig som fulgte, var Aglipay geriljaleder i Ilocos-området. Han overgav seg i Laoag i Ilocos Norte i 1901, da USA offentlig erklærte at kamphandlingene skulle innstilles.
Under de neste tre årtiene kjempet Aglipay politisk for filippinsk uavhengighet fra USA.
Han stilte som presidentkandidat for det filippinske (amerikanske) samvelde i 1931, men tapte for Manuel Quezon. I 1939 giftet han seg (PIC tillater prester å inngå ekteskap).
Død
Allerede året etter sitt bryllup fikk han slag og døde den 1. september 1940.
Han er gravlagt i hjembyen Batac i Ilocos Norte. Først ble han bisatt i kirkens katedral i bydelen Tondo i Manila, og etter at den ble ødelagt under annen verdenskrig i 1945 i kirken Maria Clara i bydelen Sampaloc.
Stamnos
Stamnos (flertall stamnoi) er en gresk vasetype. Den kan minne om en amfora, og ble brukt til å oppbevare eller blande væsker. En stamnos er flatere i formen enn en amfora, rund og med brede skuldre og har alltid flat bunn slik at den kan stå stødig. Den har to horisontale hanker plassert høyt på kroppen. Den har en relativ uvanlig form for beholdere, men er beslektet med formen til kratér og har tilsvarende funksjon. Imidlertid hadde en del stamnoi deksel, noe som indikerer at de også ble benyttet i lager.
Francesco Porzio
Francesco Porzio (født 26. januar 1966 i Napoli), italiensk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul og 1992 i Barcelona. Porzio ble olympisk mester i vannpolo under OL-19992 i Barcelona. Han var med på det italienske laget som vant vannpoloturneringen foran Spania og USA. Italia vant semifinalen over SUS med 9-8, og finalen mot Spania endte også 9-8 etter tre ekstra perioder. Porzio spilte sju kamper og scoret ti mål i OL-turneringen.
Stamnos
De ble framstil på slutten av 500-tallet f.Kr. og fram til slutten av 400-tallet f.Kr. De fleste har blitt funnet i Etruria. Navnet kan ha sin opprinnelse i dens form i antikken, men ikke nødvendigvis utelukkende.
Sanpete County
Sanpete County er et fylke i den amerikanske delstaten Utah. Det ligger i de sentrale delene av staten og det grenser mot Utah County i nord, Carbon County i nordøst, Emery County i øst, Sevier County i sør, Millard County i sørvest og mot Juab County i nordvest.
Sanpete Countys totale areal er 4 151 km² hvorav 38 km² er vann. I 2005 hadde fylket 24 044 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Manti og fylkets største by er Ephraim. Fylket ble grunnlagt i 1852 og det har sannsynligvis fått sitt navn etter Ute-stammens høvding, San Pitch, som har blitt forvansket til Sanpete.
Gnathocera kudrnai
Gnathocera kudrnai er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Levevis
Arten er knyttet til gressenger. De voksne billene finnes gjerne på aksene til ulike gress.
Abdelaziz Barrada
Abdelaziz Barrada (født 19. juni 1989) er en franskfødt marokkansk fotballspiller som spiller for den franske Ligue 1-klubben Olympique Marseille.
Under Sommer-OL 2012 i London deltok han for Marokko der de ble utslått i gruppespillet.
U18-VM i ishockey for menn 2004
U18-VM i ishockey for menn 2004 ble arrangert i Minsk i Hviterussland i 2004.
Padling under Sommer-OL 2012 – K-2 200 meter menn
Herrenes K-2 200 meter under Sommer-OL 2012 fant sted den 10. og 11. august 2012 på Eton Dorney.
Sunniva Frigstad
Sunniva Høiåsen Frigstad (født 28. april 2000 i Vennesla) er en norsk skjønnhetsdronning som vant Frøken Norge 2020. Hun er niesen til Charlotte Høiåsen Salvesen som vant den samme konkurransen i 1997.
For tiden studerer hun markedsføring og ledelse ved Universitetet i Agder i Kristiansand.
Frigstad startet sin konkurranse med Agder i Frøken Norge 2020-konkurransen 31. oktober 2020, der hun ble kronet til «Miss Universe Norway» i Oslo. Under Miss Norway 2020-konkurransen fokuserte hun på seksuelle overgrep som sitt hovedanliggende. Frigstad representerte Norge på Miss Universe 2020-konkurransen som Frøken Norge.
Frigstad deltok i Miss Universe 2021, men hun var ikke blant de 21 deltakere som ble plukket ut til finalen.
Jörg Freimuth
Jörg Freimuth (født 10. september 1961 i Rathenow) er en østtysk tidligere høydehopper. Under OL 1980 i Moskva tok han bronsemedalje med et hopp på 2.31 m, karrierens beste.
Annet
Jörg er tvillingbror til den tidligere mangekjemperen Uwe Freimuth. Etter at han avsluttet sin aktive karriere i 1982, begynte han å jobbe som elektriker.
Grunnvann
Grunnvann er vann som befinner seg under bakkenivå der alle sprekker og porer i grunnen er helt fylt med vann. Over denne mettede sonen ligger den umettede sonen, også kalt markvannsonen. I den umettede sonen er porene delvis fylt med luft. Når vannet perkolerer ned gjennom den umettede sonen endres vannets kvalitet grunnet kjemiske, biokjemiske og biologiske prosesser. Dette resulterer ofte i at grunnvann er bedre egnet som drikkevann, sammenliknet med overflatevann. Grunnvannets overflate kalles grunnvannsspeilet og defineres som den flaten der grunnvannstrykket er lik atmosfæretrykket (1 atm).
Geologiske formasjoner (oppsprukket berg eller sedimenter av grus og sand) med grunnvann som strømmer gjennom slik at det kan utvinnes kalles akvifer. Formasjonene må ha tilstrekkelig porøsitet og permeabilitet for å utgjøre en akvifer. En akvifer kan inneholde ett eller flere grunnvannsmagasiner. Akvifer og grunnvannsmagasin brukes til dels som synonymer. Grunnvannet som befinner seg i formasjonen og metter denne omtales som del av akviferen. I Norge har leire og berg generelt lav permeabilitet, et unntak er Brumunddal-sandstein. I Norge er nesten alle akviferer i berggrunnen i sprekker, mens grovkornede løsmasser som sand og grus danner poreakviferer. Lag av leire over sand/grus kan være så tett at det dannes en lukket akvifer. De største og beste grunnvannsforekomstene i Norge finnes i akviferer dannet av breelvers avsetning av løsmasser i delta, randåser, eskere og sandurer. Etter landhevingen har elver gravd seg ned i og drenerer de mest lavtliggende av disse. Det største grunnvannsmagasinet i Norge er på Gardermoen som er et gammelt delta avsatt en breelv over 70 km2, og blir drenert av elvene Risa og Leira.
Grunnvann utgjør ca. 0,68 % av den totale vannmengden i vannets kretsløp. Fossilt vann er grunnvann som er laget i andre klimatiske omstendigheter enn dagens.
Studiet av grunnvann kalles også hydrogeologi.
Porøsitet
Tilstedeværelsen av porer og sprekker bestemmer akviferens porøsitet. Høy porøsitet betyr dermed at vanninnholdet kan være høyt. Porøsitet regnes som et desimaltall mellom null og én eller som prosentandel.
Permeabilitet
Permeabilitet er et mål på en masses evne til å transportere en væske/gass. Permeabiliteten er både avhengig av porøsitet og hvordan denne er fordelt (konnektivitet). Eksempelvis vil en lavabergart med mange avsnørte porer ha en høy porøsitet, men siden porene ikke er koblet sammen (lav konnektivitet) deltar de ikke i transporten av væske/gass og permeabiliteten er følgelig lav. En bergart med høy grad av oppspreknig og mange store og sammenhengede sprekker vil derimot ha høy permeabilitet. Permeabiliteten i løsmasser er avhengig av løsmassens type og sorterings- og pakkningsgrad. I usortert materiale vil de mindre partiklene fylle opp hulrommet mellom de store, og permeabiliteten blir følgelig lav (spesielt ved høy pakkningsgrad). Silt og leir har gjennomgående lav permeabilitet (godt pakket og små porer), mens godt sortert grus/sand har langt høyere permeabilitet.
Grunnvannets strømningsretning bestemmes av massenes permeabilitet og helningsgraden på grunnvannspeilet (hydraulisk gradient).
Hengende grunnvann
Hengende grunnvann kan dannes der det forekommer et lite vanngjennomtrengelig lag med begrenset utbredelse som ligger over det egentlige grunnvannspeilet. Eksempler på slike tette lag er aurhelle og lag med leire og/eller silt.
Variasjoner i grunnvannstand
Variasjoner i grunnvannstand forekommer på ulike tidsskalaer. Endringer på time/døgn basis kan skyldes pumping av brønn eller enkelte nedbørsepisoder. Årstidsfluktuasjoner er i første rekke bestemt av vekslinger i nedbør og hvor stor del av denne som når grunnvannet. Andelen av nedbøren som når grunnvannet avhenger blant annet av om jorden er fuktig eller tørr, og av vegetasjonstype. For at vann skal perkolere ned til grunnvannspeilet må først den umettede sonen fuktes til feltkapasitet. Endringer over lengre tid (flere år/10-år) kan eksempelvis forårsakes ev endringer i klima.
Wasatch County
Wasatch County er et fylke i den amerikanske delstaten Utah. Det ligger i de nordlige delene av staten og det grenser mot Salt Lake County i nordvest, Summit County i nord, Utah County i vest og mot Duchesne County i øst.
São João dos Patos
São João dos Patos er en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Glennon Patrick Flavin
Glennon Patrick Flavin (født 2. mars 1916 i St. Louis i Missouri i USA, død 27. august 1995 i Denton i Nebraska) var en amerikansk katolsk prelat som var biskop av Lincoln i Nebraska.
Bakgrunn
Glennon Flavin ble født som den yngste av seks søsken til en politimann i St. Louis. Hans bror Cornelius ble senere også prest. Etter å ha gått på St. Louis University High School, en jesuittdrevet skole for gutter, ble Flavin uteksaminert fra Kenrick-Glennon Seminary, et seminar i Shewsbury i Missori.
Prest
John Joseph Glennon, erkebiskopen av St. Louis, ordinerte Flavin til prest den 20. desember 1941. Flavin begynte sitt pastorale arbeid som kapellan ved St. Michael Church. Han underviste også i algebra ved Cathedral Latin School, også den i St. Louis. I 1949 ble han kuratør ved katedralbasilikaen i Saint Louis og privatsekretær for den nye erkebiskopen, Joseph Elmer Ritter.
Hjelpebiskop i St. Louis
Pave Pius XII utnevnte Flavin til hjelpebiskop av St. Louis og titulærbiskop av Ioannina den 17. april 1957. Den 30. mai samme år ble han bispeviet av erkebiskop Ritter; medkonsekratorene var biskopene Charles Herman Helmsing og Leo Christopher Byrne.
I tillegg til sine bispelige oppgaver var Flavin også sjelesørger ved Our Lady of Lourdes Church i University City i Missouri.
Biskop av Lincoln i Nebraska
Etter at James Vincent Casey ble utnevnt til erkebiskop av Denver i februar 1967, ble Flavin utnevnt av pave Paul VI den 29. mai samme år til å bli den neste biskopen av Lincoln i Nebraska. Under biskop Flavin økte antallet presteordinasjoner betydelig. Han representerte for samtiden svært konservative synspunkter. I 1981 forbød han for eksempel kvinner å tjene som Lektor i nattverdsgudstjenester.
Videre ble School Sisters of Christ the King grunnlagt under Flavins ledelse i 1976.
Etter nesten 25 år ved roret til Lincoln, trakk Flavin seg 24. mars 1992, etter innvilgelse fra pave Johannes Paul II.
Han døde av kreft tre år senere, i august 1995. Han var da 79 år gammel.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Anne Sullivan Macy
Anne Sullivan Macy (født Johanna Mansfield Sullivan 14. april 1866, død 20. oktober 1936) var mest kjent for å undervise Helen Keller.
Millard County
Millard County er et fylke i den amerikanske delstaten Utah. Det ligger øst i staten og det grenser mot Juab County i nord, Sanpete County og Sevier County i øst og mot Beaver County i sør. Det har også grense mot delstaten Nevada i vest.
Anne Sullivan Macy
Biografi
Anne Sullivan var født i Feeding Hills. Foreldrene hennes, Thomas Sullivan og Alice Clohessy dro fra Irland i 1847. Annes far lærte henne om irske tradisjoner og folklore. Annes mor led av tuberkulose, og døde da Anne bare var ni år.
Da hun var ti år, måtte Anne flytte inn hos noen slektninger, som senere sendte henne og broren til Tewksbury Hospital. Anne tilbrakte mye tid med den yngste broren Jimmie, i håp om at de ikke ble skilt, men han døde noen måneder senere.
Da Anne var tre år begynte hun å få problemer med synet, og fem år gammel fikk hun diagnosen trachoma, som er en bakterieinfeksjon i øyet, som kunne medføre blindhet. Som fjortenåring fikk Anne synet tilbake etter en operasjon.
I 2003 ble hun innvotert i National Women's Hall of Fame.
Juab County
Juab County er et fylke i den amerikanske delstaten Utah. Det ligger i de sentrale delene av staten og det grenser mot Tooele County og Utah County i nord, Millard County i sør og Sanpete County i øst. Det har også grense mot delstaten Nevada i vest.
Juab Countys totale areal er 8 822 km² hvorav 38 km² er vann. I 2005 hadde fylket 9 113 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Nephi som også er fylkets største by. Fylket ble grunnlagt i 1852 og det har fått sitt navn etter det indianske ordet juab som betyr tørst dal eller kanskje bare dal.
Ove
Navnet er også brukt bl.a. i Tyskland og Nederland under formen Uwe. Tysk Wikipedia viser til Friesland, der Ove ble brukt i betydningen «den aktive», eller «den uredde». De tar navneutviklingen fra «Ake», «Aki», «Aughe» og til «Auwe», som er formen som ledet til Uwe. Navnet knyttes også til den germanske «AG» i betydningen «sverdegg».
Overflatevann
Overflatevann eller overflatevatn er vann som samler seg på bakken eller i en bekk, elv, innsjø, våtmarksområde eller i et hav; det er knyttet til vannsamling som grunnvann og atmosfærisk vann. Det kan også være vann som forekommer på en konstruksjon. Med andre ord er det vann som tilfeldig befinner seg over bakkenivå. På islagte vann er overflatevann det som har kommet på oversiden av isen. Overflatevann finnes både som saltvann og ferskvann. Kilden til overflatevannet er naturligvis nedbør, og overflatevannet går naturlig tapt ved fordampning og gjennomstrømning av vannet i jordgrunnen/berggrunnen og ned til grunnvannsspeilet. Selv om det finnes andre kilder til grunnvann, som f.eks. magmatisk vann og vannløsninger som befinner seg i porene i sedimentære bergarter fra den tid da bergartene ble avsatt, er nedbør den viktigste vannkilden til grunnvannet. Grunnvann som oppstod på denne måten kalles meteorisk vann.
Ove
Navnet Ove (og Owe) var vanlig i Danmark og Skåne, fram til 1800-tallet, og ble etter hvert vanlig i hele Sverige og senere også i Norge. Ove var et motenavn i Sverige på 1940-tallet, og dukker opp på topp 50-listen i Norge i 1950-årene, henger med i begynnelsen av 60-årene for så å forsvinne. I dag er navnet nesten ikke i bruk som første fornavn, men er et forholdsvis vanlig kombinasjonsnavn (som andre fornavn) og kan kombinderes med en stor variasjon av navn (se kjente navnebærere under).
Overflatevann
Forskjellen mellom overflatevann og rennende regnvann er at regnvann bare gjelder vann som kommer fra nedbør, det vil si at det er en noe snevrere definisjon. Forskjellen mellom overflatevann og vassdrag ligger i selve "tilfeldigheten", det vil si at bakken ikke er dekket av vann hele tiden. Overflatevann kan f.eks. også være smeltevann. Overflatevann på land er den største kilden til ferskvann, og er derfor det vannet det drikkes mest av. Det er også populært å bruke grunnvann som drikkevann, siden det har sirkulert og blitt renset i hundrevis av år.
Ove
Ove har navnedag 30. oktober, sammen med Aksel og Åmund, og ikke 8. mai sammen med Åge og Åke. I sverige er Oves navnedag 13. februar.
Reverompa plantefredningsområde
Reverompa plantefredningsområde er ett av tre kjente voksesteder i Vestfold for den nasjonalt sjeldne og sterkt utrydningstruede planten. I tillegg er det to kjente voksesteder i Østfold.
Overflatevann
Avledning og disponering av overflatevann
Overflatevann i bebygde strøk fanges vanligvis opp av spesielle brønner for overflatevann i byer, og ledes videre via ledninger. Dette skjer selv om åpen ledning av vann til ulike steder blir mer og mer vanlig i lag med bedre tilbud for offentlige vanntjenester. Ettersom overflatevannet frakter forurensninger er det med på å påvirke miljøet. I motsetning til avløpsvann som renses før det slippes ut i miljøet, er det normalt at overflatevann ikke behandles før det ledes ut i naturen igjen. Fra et forurensningsperspektiv er overflatevann en diffus forurensningskilde som ofte ender opp hos en uviten mottaker. Langs veien til mottakeren kan det også finne sted en diffus forurensning av grunnvannet og den omkringliggende jorda.
Ove
Utbredelse
Ove var et populært navn på norske guttebarn på 1950- og 1960-tallet.
Overflatevann
Avledning og disponering av overflatevann
Frem til 1950-tallet gikk overflatevann vanligvis i kombinerte systemer sammen med avløpsvann. Etter det har det vært vanlig å bygge separate systemer. Mange byer indre, f.eks. Stockholms indre by, har fortsatt kombinerte systemer. Overflatevannet ledes ofte direkte til mottakere, men for overflatevann fra større veier har det blitt stadig vanligere å rense vannet først i f.eks. overflatevanndammer. Ved lokal infiltrasjon kan overflatevann også bli til grunnvann.
Ove
Utbredelse
I Tyskland var Uwe et populært navn på guttebarn født i perioden ca. 1930–1970.
Reverompa plantefredningsområde
Den nasjonalt sjeldne og utrydningstruede arten kammarimjelle førte til opprettelsen av Reverompa plantefredningsområde i 2006. Reverompa plantefredningsområde er åtte dekar stort, og ligger dels på et nes som stikker ut vest i Hortens indre havnebasseng, og dels langs veien ut til dette neset.
Kyststien går gjennom området.
São Luís Gonzaga do Maranhão
São Luís Gonzaga do Maranhão er en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Kalle Ekelund
Spillerkarriere
Ekelund debuterte i Allsvenskan med Nybro Vikings i 2007/2008-sesongen. Etter hvert fikk han plass på laget til norske Sparta Warriors.
Etter to sesonger i GET-ligaen med Sparta Warriors fortsatte Ekelund sin karriere i Norge da han signerte en to-årskontrakt med Vålerenga Ishockey den 9. april 2018.
Frederik Wilmann
Frederik Wilmann (født 17. juli 1985) er en norsk syklist fra Viggja i Sør-Trøndelag.
Wilmann tok bronse i NM i landeveisritt for senior i 2007, og gull i U23-klassen.
Han er sønn av tidligere toppsyklist Jostein Wilmann.
Liantunnelen
Liantunnelen er en 1 774 meter lang veitunnel på fylkesvei 7756 på Grytøya i Troms. Tunnelen går mellom Dale og Alvestad på Harstads del av øya. Byggingen av tunnelen startet i oktober 2008, gjennomslaget kom 17. september 2009, og tunnelen ble åpnet 5. november 2010.
Tunnelen har ett kjørefelt (to i tunnelåpningene) og møteplasser. I tillegg til tunnelen blir det bygd 600 meter vei i dagen, tørrmurer samt en 200 meter lang rasvoll på Alvestad.
Liantunnelen ble bygd til erstatning for en svært rasfarlig veistrekning mellom Alvestad og Dale. Alvestad og Grøtavær fikk veiforbindelse til Bjørnrå lengre øst på Grytøya gjennom Toppentunnelen i 1996. Etter veiåpningen ble ferga Alvestad – Stornes nedlagt, og trafikken går via den kortere fergestrekningen Bjørnrå – Stornes. Men ras og stor rasfare mellom Alvestad og Dale førte til hyppige stengninger av veien, i snitt 23 døgn pr. år i perioden 1996-2005. Når veien var stengt, gikk ferga mellom Stornes og Bjørnrå ekstraturer til Alvestad.
Borstemmaskin
En borstemmaskin er en spesialisert maskin for å bore firkantede tapphull til tappsammenføyninger i treverk. Maskinen virker ved at den først borer et rundt hull og senere stemmer dette firkantet. Omdreiningstall er mellom 1000 og 4000 i minuttet.
Samiske geografiske navn i Kvæfjord
Samiske geografiske navn i Kvæfjord (knr 1911) angir stedsnavn i Kvæfjord kommune som har en alternativ samisk form. Da stedsnavn kan referere til geografiske områder av noe utstrekning så kan de dekke flere kommuner.
De samiske stedsnavnene kan angis på forskjellig vis der det er etablert former på flere samiske språk. Dette skjer i grenseområder mellom språkene. Det er ni forskjellige former av samisk; sørsamisk, umesamisk, pitesamisk, lulesamisk, nordsamisk, skoltesamisk, enaresamisk, kildinsamisk og tersamisk. Det er også to utdødde former, kemisamisk og akkalasamisk. Bare nordsamisk er tatt med i denne oversikten for Kvæfjord kommune.
U18-VM i ishockey for menn 2005
U18-VM i ishockey for menn 2005 ble arrangert i České Budějovice og Plzeň i Tsjekkia i 2005.
Alfhild Skau
Alfhild Margarita Lindefjeld Skau (født 12. april 1899 på Nøtterøy, død 31. mai 1989 i Oslo ) var en norsk kunstmaler, formingslærer og forfatter.
Utdannelse
Alfhild Skau tok lærereksamen i 1923 før hun i årene 1925-1927 var elev ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole. Hun studerte deretter ved Anders C. Svarstad og Søren Onsagers malerskole i 1925-1927. I 1930-1931 var hun elev ved Statens Kunstakademi i Oslo, under Halfdan Strøm og Axel Revold, og i 1931-1932 studerte hun ved Académie Scandinave i Paris med Charles Dufresne og Henry Waroquier. Hun tok spesialutdanning i sang og teori ved Musikkonservatoriet under operasanger Albert Westvang.
Liv og virke
Alfhild Skau var representert ved Høstutstillingen fra 1928, hos Oslo Kunstforening i 1929 og holdt separatutstilling hos Blomqvist i 1935. Hos Blomqvist stilte hun blant annet ut store komposisjoner over religiøse motiver og en rekke nturskildringer fra Akerselven, sørlandskysten, heiene og fjellet, i tillegg til noen motiver fra Spania. I hennes sørlandsbilder skildres landskap med kvinner, barn og tømmerhus. Hun var også kjent for sine fargeglade portretter og stilleben.
Hun var i årene 1932-1963 formingslærer tilknyttet Lakkegata skole i Oslo, og i perioden 1933-1973 også Ullern skole. Hun holdt dessuten flere kurs i forming for lærere.
Hun skrev i 1940- og -50-årene flere skuespill for barn. Hennes Påskespill for barn og Julespill for barn utkom i 1947. I boken To eventyrspill fra 1950 finner man skuespillene Snøhvit og Rosenrød og Lurve-Kari og prinsen. I 1957 utga hun Skuespill for barn, en samling bestående av fire skuespill hun hadde brukt i undervisningsøyemed. I forbindelse med FN-dagen i 1959 skrev hun det korte skuespillet Frihet og fred.
Familie
Alfhild Skau var datter av lærer Martin Thobias Alfsen Lindefjeld og Elisabeth Ulrikke Nielsen, og søster av forfatter Nanna Lindefjeld-Hauge. Hun ble gift med lærer Odd Juul Lund Skau.
Ski-VM 1962
Ski-VM 1962 ble arrangert 18. – 25. februar 1962 i Zakopane i Polen. Dette var tredje gang Zakopane var vertsby for VM på ski, etter at de hadde arrangert i 1929 og 1939.
Passandridae
Passandridae er en familie av biller som hovedsakelig lever i tropene, selv om en art går så langt nord som Canada. I Europa lever ingen av dem ute i naturen, men arten Aulonosoma tenebrioides har blitt funnet i havneområder, trolig importert med tropisk tømmer. Såvidt man kjenner til lever disse billene som parasitter på larver og pupper av treborende biller og vepser.
Ski-VM 1962
Ny øvelse var 5 km for kvinner og for første gang ble det arrangert to hopprenn for menn, i normalbakke og stor bakke.
Passandridae
Utseende
Små til middelsstore (3,5 – 35 mm), avlange, glatte, smale, parallellsidige, oftest brunlige biller. De fleste er ganske flate, men noen er omtrent sylindriske. Hodet er stort og bredt, minst like bredt som brystskjoldet, med små, runde fasettøyne. Kjevene (mandiblene) er framoverrettede og stikker litt ut foran. Antennene er litt lengre enn hodet og brystskjoldet til sammen, 11-leddete, perlekjedeformede og ganske tykke. Brystskjoldet (pronotum) er lengre enn bredt, omtrent firkantet sett ovenfra, med avsatte sidekanter, tydelige bakhjørner og en stor, avlang grop i midten. Dekkvingene er avlange, parallellsidige, som oftest med lengdefurer. Beina er ganske korte og kraftige, føttene fem-leddete.
Ski-VM 1962
Dette var det første ski-VM der hver nasjon kunne stille med maksimalt fire deltakere i de individuelle øvelsene. I 1982 ble et unntak innført, som gir regjerende verdensmester friplass til neste verdensmesterskap på den aktuelle distansen og derfor går utenom nasjonale kvoter.
Det ble konkurrert i 10 øvelser, av disse var to lagkonkurranser. Sovjetunionen vant ti av totalt 30 medaljer. Alevtina Koltsjina ble mestvinnende utøver med tre gullmedaljer av tre mulige. Sixten Jernberg fra Sverige var best av mennene med to gull og en sølvmedalje.
Namsfogd
Namsfogden er den myndigheten som utfører namsmannsfunksjonen. I 2007 ble namsoppgavene en del av politi- og lensmannsetaten. Namsfogdfunksjonen utføres normalt ved lensmannskontorer og politistasjoner. Namsfunksjonene ledes av den som er lokal namsmann; enten en namsfogd, lensmann eller politistasjonssjef. De som er delegert tvangsmyndighet, og dermed også namsmannskompetanse, kalles namsfullmektiger. Namsfullmektigene har beslutningsmyndighet og gjennomføringsmyndighet innen ulike former for bruk av tvang til å sikre sivile krav. Det stilles ingen formelle krav til utdannelse, men det er (i hvert fall i de større namsfogddistriktene) vanlig at de er jurister eller politiutdannet.
Veggli stavkirke
Veggli stavkirke var en stavkirke i Veggli i Rollag kommune i Numedal.
Kirkens alder synes ikke kjent. Våre kunnskaper om den bygger for en stor del på oppmålinger og skisser utarbeidet av Christian Christie før kirken ble revet i 1861, to år etter at dagens Veggli kirke stod klar.
Det foreligger få vitnesbyrd om interiøret, men en korbuestav er å finne i Kulturhistorisk museum i Oslo. Det skal også finnes en rosemalt dør og noen dekorerte bord fra kirken i privat eie.
Ana Gonçalves
Ana Gonçalves (født 3. januar 1993) er en angolansk basketballspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på sisteplass med det angolanske landslaget.
Fylkesvei 181 (Sogn og Fjordane)
Fylkesvei 181 i Sogn og Fjordane gikk mellom Åfedt og Grindedal i Vik kommune.
Veggli stavkirke
Døpefonten fra stavkirken er overført til den nye kirken. For øvrig synes det gamle inventaret å ha gått tapt.
Kirkegården ble utvidet i 1828 og var i bruk også etter at kirkegården ved dagens kirke var anlagt. Den er omgitt av et steingjerde med portal ved inngangen. Innenfor er det imidlertid bare ville vekster, ingen synlig tuft.
Fylkesvei 181 (Sogn og Fjordane)
Traséer: Åfedt – Osen (3,4 km), Feios – Grindedalen (4,0 km)
2013 ble veien armer av fylkesvei 5602.
Kommuner og knutepunkter
Erstattet av riksvei 602 og fylkesvei 182
Axel Eidstedt
Axel Eidstedt (født 18. mars 1995 i Göteborg) er en svensk profesjonell ishockeyspiller. Han spiller for øyeblikket som back for HC Dalen HockeyEttan. Eidstedt spilte fra 2017 til 2021 for Vålerenga i Fjordkraftligaen.
Eidstedt debuterte SHL for klubben HV71 i løpet av 2013–14 SHL sesongen.
Giuseppe Porzio
Giuseppe Porzio (født 26. februar 1967 i Napoli), italiensk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1992 i Barcelona. Porzio ble olympisk mester i vannpolo under OL-19992 i Barcelona. Han var med på det italienske laget som vant vannpoloturneringen foran Spania og USA. Italia vant semifinalen over SUS med 9-8, og finalen mot Spania endte også 9-8 etter tre ekstra perioder. Porzio spilte sju kamper og scoret tre mål i OL-turneringen.
Soufiane Bidaoui
Soufiane Bidaoui (født 20. april 1990) er en marokkansk fotballspiller som spiller for.
Under Sommer-OL 2012 i London deltok han for landet sitt der laget hans ble utslått i gruppespillet.
Phalepsini
Phalepsini er en gruppe av små, rødlige eller brunlige køllebiller.
Utseende
Små (ca. 1,5 millimeter), rundede, brunlige køllebiller. Antennene er forholdsvis kraftige.
Levevis
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.
Felizarda Jorge
Felizarda Jorge (født 23. februar 1993) er en angolansk basketballspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på sisteplass med det angolanske landslaget.
Phalepsini
Utbredelse
Gruppen er utbredt i den neotropiske økosonen.
Monoscutidae
Monoscutidae er en gruppe av edderkoppdyr som tilhører ordenen vevkjerringer (Opiliones).
Utseende
Små til ganske store (kroppslengde 2-10 mm), vanligvis brune til svarte vevkjerringer. Noen arter har flekker i sterke farger. I underfamilien Megalopsalidinae har hannene kraftig forstørrede pedipalper. De nybeskrevne arten Australiscutum triplodaemon utmerker seg ved å ha asymmetriske chelicerer hos hannene.
Levevis
Disse artene finnes gjerne i skog.
Utbredelse
Familien finnes i Australia og på New Zealand.
Eksterne lenker
Monoscutidae
Kynisme
Kynikernes filosofi hevdet at målet med livet var å leve et dydig liv i overensstemmelse med naturen. Det innebar å avvise alle konvensjonelle begjær og streben etter rikdom, helse, og berømmelse, og leve et enkelt liv fritt for tyngende eiendeler. Som fornuftige vesener burde folk oppnå lykke ved streng trening og ved å leve på en måte som var naturlig for mennesker. Skeptikerne mente at verden tilhørt alle på lik fot, og at all lidelse og smerte hadde sin årsak i dårlig bedømmelse i valget mellom hva som var verdifullt og hva som var verdiløse skikker, og konvensjoner som omga samfunnet. Mange av disse tankene ble senere opptatt i stoismen, en annen livssynsfilosfisk retning innenfor hellenistisk tankeverden.
Den første filosofen som streket opp disse temaene var Antisthenes som hadde vært elev under Sokrates på slutten av 400-tallet f. Kr. Han fulgte også Diogenes fra Sinope som, etter sigende, levde i ei tønne på ei gate i Athen. Diogenes tok kynismen til dens logiske, men ekstreme ytterpunkt, og kom til å bli sett på som den arketypiske kyniske filosof. Han ble fulgt av Krates fra Theben som sløste bort en stor formue slik at han levde et liv i henhold til kynisk fattigdom i Athen. Kynismen spredte seg med veksten til Romerriket på 100-tallet e. Kr., og man kunne finne «kynikere» som tigget og talte i nær alle større byer i det romerske riket. De forsvant som filosofisk retning på slutten av 400-tallet, skjønt mange av dens asketiske og retoriske idealer ble opptatt i den tidlige kristendom.
Opprinnelsen til «kyniker» som navn
Navnet «kynisk» er avledet fra det greske ordet κυνικός, kynikos, «hundeaktig» og fra κύων, kyôn, «hund» (genitiv kynos). En forklaring som ble gitt i antikken på hvorfor kynikerne ble kalt "hunder", var fordi den første kynikeren, Antisthenes, underviste i Kynosarges gymnasium i Athen. Ordet Kynosarges betyr stedet til den hvite hund, men det synes imidlertid sikkert at ordet hund også ble slynget mot den første kyniker som en fornærmelse for deres skamløse avvisning av konvensjonelle oppførsel og skikker, og deres beslutning om å leve på gatene. Diogenes, i særdeleshet, ble referert til som Hunden, en fornærmelse han synes å ha snudd til en utmerkelse og hevdet at «andre hunder satte tennene i deres fiender, jeg biter mine venner for å redde dem». Senere synes kynikerne også å ha snudd betegnelsen til sin fordel, noe en senere kommentator har forklart:
Kynismens filosofi
Kynisme er en av de mest påfallende av alle hellenistiske filosofier. Den tilbød folk muligheten av lykke og frihet fra lidelse i en tidsalder preget av usikkerhet. Selv om det aldri var noen bestemt eller offisiell kyniske lære, kan de grunnleggende prinsippene bli oppsummert som følgende:
Således hadde en kyniker ingen eiendom og avviste konvensjonelle verdier som penger, berømmelse, makt eller omdømme. Et liv i henhold til naturen krevde kun de nakne nødvendigheter for å eksistere. Kynikerne tok Herakles som sin helt og som det som sammenfattet deres ideal. Herakles «var han som førte Kerberos, hunden fra Hades, fra underverden, et poeng særlig tiltalende for hundemannen Diogenes». I henhold til Lukian, «Kerberos og kynisk er ganske visst beslektet gjennom hunden».
Kynikernes levevis krevde jevnlig trening, ikke bare øvelse i ens bedømmelser og mentale inntrykk, men også fysisk trening:
Ikke noe av dette betydde at kynikerne skulle trekke seg tilbake fra samfunnet. Istedenfor skulle de faktisk leve under offentlighetens granskende blikk, og de skulle være helt ufølsomme for enhver fornærmelse som kunne bli slynget mot dem grunnet deres levevis. Det er sagt om kynikerne at de oppfant ideen om det kosmopolitiske menneske: når Diogenes ble spurt om hvor han kom fra, pleide han å svare at han var «en verdensborger», (kosmopolitês)."
Det idealet som kynikerne skulle fremme, var å være menneskehetens vakthund, at det var deres jobb å jage etter menneskenes feil, og ved selv å sette eksempel og ved å benytte seg av bitende satire, skulle sniffe fram og avsløre de pretensiøse. Selv om de således konsentrerte seg hovedsakelig om etikk, hadde kynikernes filosofi stor betydning for den hellenistiske verden, og ble til sist den viktigste innflytelsen for stoismen. Den stoiske Apollodoros fra Seleukia skrev på 100-tallet f. Kr. at «Kynisme er den korte veien til fortreffelighet».
Den norske filosofen Arne Næss samlet kynismen inn under «de mindre sokratiske skoler» som han karakteriserer som livsstilsfilosofier, og som har sin bakgrunn i to enkle spørsmål: «Hvilken vei fører til lykken?» og «Hvordan bør vi handle?». Han betrakter Diogenes i tønna som «en livskunstner og en streng moralist» og «hans faglige posisjon i filosofihistorien er svak».
Alberta Ski Jump Area
Alberta Ski Jump Area er et skihoppanlegg i Calgary i Canada. Anlegget, som består av fem hoppbakker, er en del av Canada Olympic Park, og var arena for skihopping under OL i Calgary i 1988. Det ble også brukt under junior-VM 1997. Ved begge mesterskapene ble langrennsøvelsene holdt i Canmore.
Bakkerekord i K114-bakken er 125 meter, satt av Jason Myslicki (Canada). I K89-bakken er bakkerekorden (på plast) 104,5 meter, satt av Isak Grimholm (Sverige) i kontinentalcupen 22. september 2002. I K63-bakken er bakkerekorden 71 meter, satt av Andrew Osadetz (Canada).
São Mateus do Maranhão
São Mateus do Maranhão er en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Angela Cardoso
Angela Cardoso (født 9. april 1979) er en angolansk basketballspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på sisteplass med det angolanske landslaget.
An Spidéal
An Spidéal (engelsk Spiddal) er en landsby vest for Galway by i grevskapet Galway i Irland. Den ligger om lag 18 kilometer vest for Galway ved R336-veien på nordsiden av Galwaybukten, der hvor bukten er smalest. Den er på østsiden av fylkets gaeltacht (irsktalende område) og regionen Connemara. I følge folketellingen for 2016 består befolkningen av 237 innbyggere, og 35,3% av dem snakker irsk på daglig basis utenfor utdanningssystemet.
Ettersom byen ligger i den irsktalende del av Irland, kommer det hver sommer studenter til byen for å lære språket i et miljø hvor det praktiseres daglig. Det er et senter for turisme med strand, havn og strandfiske. Landsbyen er en del av det verdslige sogn Moycullen. Kirken i landsbyen, St Eanna's Church, som ble bygd i 1904, er kjent for sin spesielle arkitektur.
Navn
Det irske og offisielle navnet på landsbyen, An Spidéal, kommer fra ordet ospidéal, i sin tur avledet fra det engelske ordet «hospital».
En rekke sykehusanlegg var basert i området, blant annet et hungersykehus som lå i landsbyen under den store hungersnøden på midten av 1840-tallet. Mens «Spiddal» er den vanlige engelske varianten av navnet, brukes «Spiddle» noen ganger.
Historie
An Spidéal, som store deler av det vestlige Irland, led sterkt under den store hungersnøden, med mange mennesker som ble kastet ut av sine hjem og mange mennesker sultet. Appeller ble framsatt av sogneprest John O'Grady og av A.W. Blake, noe som resulterte noen lokale menn ble ansatt til utbedringene av havnen i An Spidéal.
Fra 1848 var de konservative evangeliske og protestantiske irske kirkemisjonene (Irish Church Missions, ICM) aktive, og etablerte barnehjem for foreldreløse, Connemara Orphans Nursery (Spiddal Orphanage/Nead Le Farrige) på begynnelsen av 1850-tallet, hjemmet kunne huse opptil 90 gutter og jenter, og ble tilknyttet det protestantisk drevne Smyly Homes (og ble til og med referert til som The Bird's Nest («Fugleredet»), navnet på hjemmet i Dublin). I ettertid har det blitt beskrevet som en uverdig religiøs kamp om sjelene til fattige og foreldreløse barn av stridende parter som var selv overbevist om at de tilhørte den eneste sanne tro. Etter at det ble lagt ned som barnehjem, ble det en ungdomsskole for jenter drevet av de katolske Sisters of Mercy («Nådens søstre»).
Kultur og sport
Hver sommer kommer grupper av irske tenåringer på besøk til An Spidéal for tre ukers irsk språkkurs. Amerikanske studenter besøker høstsemesteret hvert år for å studere irskspråklig litteratur og kultur.
Coláiste Chonnacht og Coláiste Lurgan er to lokale irske språkskoler.
Musikkgruppen The Waterboys spilte inn deler av deres album Fisherman's Blues (1988) i An Spidéal. De spilte også inn en sang kalt «Spring Comes to Spiddal» på albumet Room to Roam (1990). Den irskspråklige TV-serien Ros na Rún er filmet der, og sendes på TG4.
Den lokale Gaelic Athletic Association-klubben er Cumann Lúthchleas Gael An Spidéal, med gælisk fotball og hurling som de mest populære sportene. Det er også en seileklubb i bygda.
Politiets bombegruppe
Politiets bombegruppe er en avdeling i Oslo politidistrikt, og inngår i politiets nasjonale bistandsressurser ved siden av Beredskapstroppen, Krise- og gisselforhandlertjenesten og Politihelikoptertjenesten.
Bombetjenestens bombeteknikere benytter taktikker og teknikker tilpasset sine primære oppdrag. Oppgavene skal løses proaktivt og reaktivt, og spenner fra søk til rådgivning, fjerning og destruksjon av eksplosiver knyttet til kriminalitet eller terrorrelaterte hendelser.
Oppgaver
Avdelingen har over 200 oppdrag i året innenfor fordelt på følgende hovedområder:
Utdanning
Politihøgskolen tilbyr utdanning for å kunne tjenestegjøre ved Bombetjenesten. Utdanningen gir 30 studiepoeng. Denne utdanningen kvalifiserer for generell tjeneste ved Bombetjenesten.
Det kreves ytterligere videreutdanning og sertifisering som EOD-tekniker, for å bli godkjent EOD-operatør og klar for operativ tjeneste ved bombetjenesten. Denne delen av videreutdanningen forvaltes av Bombetjenesten. Operatørene kan etter dette spesialisere seg videre.
Benoît Bastien
Benoît Bastien (født 17. april 1983 i Épinal) er en fransk fotballdommer som til daglig dømmer i landets øverste divisjon Ligue 1. I tillegg har han dømt flere internasjonale kamper på aldersbestemt nivå både i regi av FIFA og UEFA.
Bastien dømte for første gang i Ligue 1 under 2011/2012-sesongen, og fikk sin første kamp den 6. august 2011 mellom Stade Brestois og Évian Thonon Gaillard. Hans første europacupkamp kom den 17. juli 2014, da han dømte andre kvalifiseringsrunde av UEFA Europa League 2014/15 mellom FC Luzern og St. Johnstone FC (1–1).
Han har dømt flere landskamper på både U-19 og U-21-nivå, blant annet flere kamper under kvalifisering til europamesterskap for EM U-19 og U-21. Bastien ble utnevnt til FIFA-dommer i 2014, da han tok over plassen etter den tidligere fotballdommeren Laurent Duhamel. Bastien debuterte internasjonalt som hoveddommer på øverste nivå den 13. november 2015, da han dømte vennskapskampen mellom og  (2–3).