cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Édouard Dulaurier
Dulaurier var en stor bidragsyter til Recueil des historiens des croisades, for den delen som gjelder armenske kilder som han redigerete og oversatte til fransk. Dette verket er fortsatt betraktet som en viktig kilde for perioden, og er tilgjengelig på nettet.
Angie Bowie
Angela Bowie (født Mary Angela Barnett; 1949) er en amerikansk skuespiller. Hun var gift med David Bowie fra 1970 til 1980. De fikk sønnen Duncan Jones som er regissør.
Pristiltaksloven
Lov om pristiltak, korttittel pristiltaksloven, er en norsk lov som fastsetter forbud mot urimelige priser og forretningsvilkår, og gir myndighetene hjemmel til å fastsette prisregulering og meldeplikt ved endringer i priser. Prisreguleringen kan omfatte maksimalpriser, minstepriser, prisstopp, prisberegninger, rabatter, maksimalavanser, leverings- og betalingsvilkår og andre bestemmelser om priser, fortjenester og forretningsvilkår.
Overtredelse av pristiltaksloven kan føre til straff og til inndragning av ulovlig merpris. Under skjerpende omstendigheter kan straffen bli fengsel inntil seks år.
Loven ble vurdert tatt i bruk av Konkurransetilsynet under covid-19-pandemien, for første gang siden OL på Lillehammer.
Wisting (petroleumsreservoar)
Wisting er et petroleumsreservoar på norsk kontinentalsokkel i Barentshavet. Wisting ligger 300 km nord for Finnmarkskysten, sørøst for Bjørnøya. Det ble funnet olje i 2013, og funnet ble avgrenset med avgrensningsbrønner i 2016 og 2017. Havdybden over funnet er 400 meter. Oljedirektoratet anslår funnet til 78,2 millioner standardkubikkmeter olje og 3,94 milliarder standardkubikkmeter naturgass, til sammen 82,11 millioner standardkubikkmeter oljeekvivalenter. Lisensen for funnet deles av Equinor, Aker BP, Petoro og det japanske selskapet Idemitsu.
Equinor og de øvrige lisensinnehavere bestemte seg i 2022 for å vente med plan for utbygging og drift (PUD) til 2026. Utbyggingskostnaden ble i 2022 beregnet til 104 milliarder kroner. Et utbygd Wisting-felt vil eventuelt bli det nordligste oljefelt på norsk kontinentalsokkel og i verden for øvrig.
Arvis Liepiņš
Arvis Liepiņš (født 18. mars 1990) er en latvisk langrennsløper. Liepiņš debuterte i verdenscupen i Otepää i 2009. Der endte hans sist blant alle 70 startende. Han representerte Latvia i Ski-VM både i Liberec 2009 og i Oslo 2011.
Løten prestegård
Løten prestegård ligger nord for Løten kirke. Både kirke og prestegård har vært på stedet siden middelalderen. Den tidligere prestegården brant ned til grunnen i 1705, og dagens anlegg er fra etter dette. I 1732 bestod prestegårdanlegget av våningshus, borgstue, drengestue, bryggerhus, melkekammer samt et bolighus til, og det var formodentlig en låve på stedet.
Det er imidlertid gjort om adskillig på gårdsanlegget etter dette. En gang i perioden 1796–1814 ble det oppført nytt våningshus. Våningshuset fra 1705 ble gjort om til drengestue, og fra 1879 var den forpakterbolig. Den er siden tatt ned og flyttet til Hedmarksmuseet. Etter at ny prest kom til stedet i 1919, ble flere bygninger (deriblant låven, stallåven, fjøset og grisehuset) revet, og det ble oppført ny forpakterbolig. Hovedbygningen er i dag fredet.
Gårdsdriften er bortforpaktet og ikke en del av prestens virksomhet.
Justus Sustermans
Justus Sustermans, også kjent som Giusto Sustermans, (født 28. september 1597, død 23. april 1681) var en kunstmaler fra Flandern som malte i barokkstil. Han ble født i Antwerpen og døde i Firenze.
Odei Jainaga
Odei Jainaga Larrea (født 14. oktober 1997) er en spansk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast.
Odd Roar Lofterød
Odd Roar Lofterød er navnet til flere personer:
Odei Jainaga
I 2021 representerte han Spania i spydkast under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der han ble slått ut i kvalifiseringen med et bestekast på 73,11 m.
Freeport (Bahamas)
Freeport er en bahamansk by som ligger på øyen Grand Bahama.
Den har innbyggere  og dekker et areal på.
Copa América 1945
Copa América 1945 eller Campeonato Sudamericano de Fútbol de 1945 (portugisisk: Campeonato Sul-Americano de Futebol de 1945) var den 18. utgaven av Copa América, det søramerikanske mesterskapet i fotball. Det blei organisert av CONMEBOL og arrangert i Santiago, Chile, fra 14. januar til 28. februar 1945.
William Playfair
William Playfair (født 22. september 1759, død 11. februar 1823) var en britisk ingeniør og samfunnsøkonom. Han er kjent som en pioner innen formidling av statistikk ved hjelp av grafikk.
Biografi
Playfair ble født i opplysningstiden i Dundee i Skottland i en økonomisk, kulturell og vitenskapelig blomstringsperiode. Han ble foreldreløs som 13-åring. Playfair hadde et variert yrkesliv. Han var ingeniør, bokholder, oppfinner, sølvsmed, megler, økonom, statistiker, bankmann, redaktør, journalist, pengeutpresser og spekulant. I 1782 startet han et sølvsmedvirksomhet som ble lagt ned. I 1787 flyttet han til Paris og deltok i stormingen på Bastillen to år senere. I 1793 flyttet han til London hvor han startet bankvirksomhet, men som han heller ikke lyktes med. Fra 1775 var han skribent og pamflettforfatter ved siden av noe ingeniørarbeid.
Grafikk
Playfair mente at grafer var en bedre måte å formidle tall på enn tabeller. Han utgav i 1786 boka The Commercial and Political Atlas i London. Dette verket inneholdt 43 tidsseriegrafer og et stolpediagram. Boka har blitt regnet som gjennombrudd i informasjonsvisualiseringsfaget.
To tiår før Playfair skapte sine viktigste arbeider, hadde Joseph Priestly skapt tidslinjediagram. Dette var inspirasjonskilde for verdens første kjente eksempel ... ... på stolpediagram. I dette diagrammet ble Skottlands import og eksport fra 17 land i 1781. Dette er det første (kjente) eksempelet på å vise kvantitative data løsrevet fra både todimensjonal geografi (som i kart) eller fra tidslinjer. Dermed ble det mulig å sammenligne tallserier visuelt.
Abdurahman Alamoudi
Abdurahman Alamoudi eller Abdul Rahman Al-Amoudi er grunnleggeren av det amerikanske muslimske rådet. Han ble i 2004 dømt for økonomisk kriminalitet og konspirasjon. Noe som resulterte i en dom på 23 år i fengsel.
Al-Amoudi ble født Eritrea og senere bosatt i Jemen. Han emigrerte deretter til USA der han grunnla American Muslim Council, en islamsk gruppe som drev med lobbyvirksomhet for å argumentere på vegne av muslimer i USA. Organisasjonen ble dannet i 1990. Rådets hovedmål var å informere og påvirke både republikanere og demokrater i Senatet og Kongressen.
Fram til 1998 var Al-Amoudi involvert i valget av muslimer som prester det amerikanske militæret. Han fungerte også som konsulent for Pentagon gjennom 1990-tallet. Al-Amoudi fungerte som en islamsk rådgiver for president Bill Clinton og han samlet penger både for det republikanske og demokratiske partiet. Al-Amoudi ble tildelt amerikansk statsborgerskap i 1996.
Al-Amoudi og mange andre muslimske ledere hadde et møte med den daværende presidentkandidaten George W. Bush i Austin, Texas i juli 2000, der de tilbød ham støtte under valget i bytte mot at Bush opphevet visse anti-terrorist lover. Han har flere ganger uttrykt sin støtte til palestinske organisasjoner som Hamas og Hizbollah.
Dom
I 2004 sa han seg skyldig i anklager om ulovlige økonomiske transaksjoner med den libyske regjeringen, ulovlig anskaffelse av statsborgerskap samt for hans rolle i en libysk konspirasjon som planla å myrde daværende kronprins Abdullah av Saudi-Arabia. Han ble dømt til 23 år i fengsel i oktober 2004.
Al-Amoudi ble i en rapport av Newsweek-journalistene Mark Hosenball og Michael Isikoff, beskrevet som en ekspert i kunsten å bedra.
West End (Bahamas)
West End er en bahamansk by som ligger på øyen Grand Bahama.
Den har innbyggere.
Odd Roar Lofterød sr.
Odd Roar Lofterød sr. var en norsk bedriftsleder som i 1945 etablerte firmaet Odlo Fabrikker A/S som en videreføring av Union Farveri og Silkeveveri A/S.
I 1946 fikk han enerett til å bruke merkevarenavnet Odlo, som han bygget opp til en stor produsent av sportstøy.
Han var far til konkurranseseilerne Odd Roar Lofterød jr. (1947–2012) og Bjørn Lofterød (1949–). Den eldste sønnen overtok ledelsen av Odlo etter faren.
Abel Aubert du Petit-Thouars
Abel Aubert du Petit-Thouars (født 3. august 1793, død 16. mars 1864) var en fransk viseadmiral. Han tok Marquesasøyene og deler av Selskapsøyene i besittelse for Frankrike.
Han ledet fra 1838 til 1839 en fransk ekspedisjon i Stillehavet. I 1841 seilte han tilbake og i 1842 gjorde krav på Marquesasøyene for Frankrike.
På Tahiti pågikk det en strid mellom franske, katolske og britiske, protestantiske misjonærer. Britene ble ledet av misjonær og konsul George Pritchard, som også hadde innflytelse på dronning Pomare IV av Tahiti. Mens Pritchard var i Storbritannia grep Du Petit-Thouars i 1842 inn på vegne av de franske misjonærene og tvang Pomare IV til å tillate katolske misjonærer. Høvdingene ble samlet og presset til å godkjenne en avtale som gjorde Tahiti til fransk protektorat. I 1843 utnevnte han Armand Joseph Bruat til den første franske guvernør.
Karriere i marinen
Han var kaptein på Inconstant fra 1823 til 1825. Han seilte henne til Brasil, og forble kaptein på stasjonen i Brasil. Han ble forfremmet til kommandørkaptein (Capitaine de frégate) i 1824.
Senere fikk han ansvaret for Southern Seas-kommandoen i Stillehavet. I 1834 spilte han en nøkkelrolle i å beskytte franske skipsfartsinteresser mot peruanerne.
Møte med hawaiianere i juli 1837
Han ble "Capitaine de vaisseau" den 6. januar 1834, og gjennomførte en jordomseiling mellom 1836 og 1839 på fregatten Vénus. Om bord var også hydrografen Urbain Dortet fra Tessan, legen og naturforskeren Adolphe Simon Neboux og kirurgen Charles René Augustin Léclancher. I løpet av denne reisen ble Marquesas utforsket. Han publiserte en beretning i 1840 med tittelen Voyage autour du monde sur la fregatte Venus pendant les années 1836–1839 (fransk: Voyage autour du monde sur la frégate "la Vénus" pendant les anné 1836–1839); boken inneholdt kart over havnene som ble besøkt.
Abel Aubert du Petit-Thouars overtar Tahiti 9. september 1842.
Han ble utnevnt til kontreadmiral (fransk: Contre-amiral) den 12. juli 1841, med ansvar for Stillehavsdivisjonen. Hans oppdrag var å ta Marquesasøyene i besittelse. På Tahiti konfronterte han dronning Pōmare IV og den engelske misjonæren og konsulen George Pritchard (1796–1883). Han klarte å utvise Pritchard og etablerte et fransk protektorat over Tahiti og Marguesasøyene, som fortsetter fra 2018. Han ble først fordømt for sine handlinger av den franske regjeringen, som fryktet en konflikt med Storbritannia. Forholdet mellom Frankrike og Storbritannia ble betydelig forverret under Louis-Philippes regjeringstid på grunn av den såkalte "Pritchard-affæren".
Du Petit-Thouars ble utnevnt til viseadmiral (fransk: vice-amiral) i 1846.
Tobben & Ero’s 12 beste
Tobben & Ero's 12 beste er et samlealbum med den norske duoen Tobben & Ero. Albumet ble utgitt i 1975.
Sporliste
For hvert spor er det oppgitt til sist hvilket album sporet opprinnelig var en del av.
Guatapé
Guatapé er en by og kommune i Antioquia Department, Colombia. Det er en del av delregionen av Øst Antioquia.
Bernhard Seifert
Bernhard Seifert (født 15. februar 1993) er en tysk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast.
I 2021 representerte han Tyskland i spydkast under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der han ble slått ut i kvalifiseringen med et bestekast på 68,30 m.
Høyhastighetsheis
En høyhastighetsheis (eller hurtiggående heis) er en heis som går mye fortere enn vanlige heiser. Høyhastighetsheiser er mest vanlig i høyhus og tårn som skyskrapere og observasjonstårn, men de kan også finnes i høye fjell. På engelsk kalles denne typen heis for high-speed elevator.
Verdens raskeste heiser i dag ble utvikla av Hitachi i 2017 og befinner seg i skyskraperen Guangzhou CTF Finance Centre i storbyen Guangzhou i China. Det er to høyhastighetsheiser med en toppfart på 21 m/s (72 km/t). tidligere verdensrekorder er Mitsubishis heiser i Shanghai Tower som var verdens raskeste i perioden 2016 til 2017 og Toshibas heiser i Taipei 101 som var verdens raskeste i perioden 2004 til 2016.
Svaneprinsessen
Oppfølgerfilmene The Swan Princess: Escape from Castle Mountain (1997), The Swan Princess: The Mystery of the Enchanted Kingdom (1998), The Swan Princess Christmas (2012), og The Swan Princess: A Royal Family Tale (2014) er alle gitt ut rett på video.
Handling
Kong Wilhelm og dronning Alberta styrer hver sitt rike og har hver sitt barn: prinsesse Odette og prins Derek. Ved feiringen av Odettes fødsel legger kongen og dronningen en plan for å få barna deres til å møtes, og tilbringe hver sommer sammen, i håp om at barna kommer til å forelske seg og gifte seg med hverandre. Hvis denne planen lykkes kan de forene deres to riker for evig tid. I mellomtiden planlegger den ondskapsfulle trollmannen Rothbart å ta Kong Williams rike for seg selv, ved å mestre en type mørk magi kjent som The Forbidden Arts. Imidlertid oppdager William planene hans i tide, og Rothbart blir snart arrestert. Men kong William sparer Rothbarts liv, og forviser ham heller for alltid fra riket sitt. Men Rothbart sverger hevn på kong William, at han før eller senere kommer til å få kreftene sine tilbake, og kreve alt kong William har som sitt eget.
I mellomtiden implementerer William og Uberta planene deres, for å få barna deres interessert i hverandre. Som barn og tenåringer misliker Derek og Odette hverandre. Men etter at de blir voksne, blir de forelsket. Men en dag blir Willaim og datteren hans overfalt av Rothbart, som nå har fått kreftene sine tilbake. Han kidnapper Odette, og skader William dødelig. Etter å ha søkt, men ikke funnet noen tegn etter Odette, antar hele kongeriket at hun er død. Uberta forsøker å oppmuntre sønnen sin til å finne seg en annen prinsesse, men Derek er fast bestemt på å finne igjen Odette. Han tror fremdeles at hun kan være i live. Derek og hans beste venn Bromley øver seg på jakt, og får underveis hjelp fra Ubertas tjener Lord Rogers. Rothbart holder Odette fanget, men hun nekter å gifte seg med ham. Han kaster derfor en kraftig trolldom som gjør Odette til en svane om dagen. Men hun kan midlertidig vende tilbake til sin virkelige form om natten hvis hun står på sjøen i det måneskinnet berører vannet.
Under hennes fangenskap blir hun venn med en skilpadde ved navn Speed, en frosk ved navn Jean-Bob - som påstår å være en prins - og en irsk lundefugl ved navn Løytnant Puffin. Ved en tilfeldighet snubler de over Derek i skogen. Han følger etter dem til innsjøen, hvor han blir vitne til Odette som vender tilbake til et menneske i det månen titter frem. De to deler en kjærlig gjenforening, og Odette forteller Derek at for å bryte trolldommen over henne må han avlegge et løfte om evig kjærlighet og bevise dette for resten av verden. Derek inviterer Odette til en sosial sammenkomst ved slottet den påfølgende natten, i håp om å erklære for hele verden sin kjærlighet til henne. Men Rothbart hadde hørt hele samtalen deres, og forhindrer planene deres.
Azure DevOps
Azure DevOps kan referere til:
Stegodontfamilien
Stegodontfamilien (Stegodontidae) er en utdødd gruppe snabeldyr som, så langt man vet i dag, kun besto av to anatomisk distinkte slekter, hvorav den ene linjen (†Stegolophodon) antas å være stamfar for den andre (†Stegodon). Familien inngår i overfamilien Elephantoidea. Artene hadde enorme kurvede støttenner og var i sin tid utbredt i Afrika og Asia.
Taksonomi
Inndelingen av slektstreet følger Shoshani et al.(2007). Se også inndeling.
Inndeling
Inndelingen følger Shoshani et al.(2007). Se også taksonomi.
Andros Town
Andros Town er en bahamansk by som ligger på øyen Andros.
Den har innbyggere.
VM i friidrett 2017 – Diskoskast menn
Øvelsen Diskoskast menn ved VM i friidrett 2017 blir avholdt på Olympiastadion i London 4. og 5. august 2017.
Kvalifisering
Kvalifisering: Utøverne som oppnådde 64.50 m (Q) eller var blant de 12 beste (q).
Finale
Finalen fant sted den 5. august kl. 19.27. Resultatene var som følger:
Marsh Harbour
Marsh Harbour er en bahamansk by som ligger på øyen Abaco.
Den har innbyggere.
Freetown (Bahamas)
Freetown er en bahamansk by som ligger på øyen Eleuthera.
Coopers Town
Coopers Town er en bahamansk by som ligger på øyen Abaco.
Den har innbyggere.
Via Sacra
Veien var en del av den tradisjonelle ruten til triumftoget som begynte i utkanten av byen og fortsatte gjennom Forum Romanum. På 400-tallet f.Kr. ble veien støttet av en struktur eller underlag for å beskytte den mot regnskyll. Senere ble den steinlagt og under styret til keiser Nero ble den kranset med søyler.
Simon Bodenmann
Simon Bodenmann (født 2. mars 1988) er en sveitsisk profesjonell ishockeyspiller som for tiden spiller for Kloten Flyers i National League A (NLA). Han har tidigere spilt for HC Thurgau i sveitsiske National League B (NLB) og EHC Winterthur i den sveitsiske amatørligaen Regio League.
San José (Balearene)
San José (katalansk: Sant Josep de sa Talaia) er en by og kommune i det østlige Spania, på øya Ibiza i provinsen Balearene. Kommunen har 28,299 innbyggere (2021).
Erik Bjornsen
Erik Bjornsen (født 14. juli 1991 i Winthrop, Okanogan County i Washington) er en amerikansk langrennsløper.
Karriere
Bjornsen representerte USA i Vinter-OL 2014. Bjornsen debuterte i verdenscupen i Quebec i desember 2012. Hans beste plassering i verdenscupen er 18.-plass fra Toblach i februar 2014.
Han vant 50 km klassisk fellesstart i det nasjonale mesterskapet ved Craftsbury Outdoor Center i Vermont i 2016.
Hans søster, Sadie Bjornsen, er også langrennsløper.
OL-resultater
Sotsji 2014
Gi meg et hus
Gi meg et hus er et musikkalbum med Tobben & Ero. Albumet er produsert av artisten selv. Phil Collins spiller trommer på Skammens terskel.
Tord Kinge
Tord Kinge (født 27. juli 2000) er en norsk skuespiller. Han er kjent for hovedrollen som Viktor i NRK-serien Nudes (2019) og senere for rollen som Sæther i NRK-serien Førstegangstjenesten (2020). Kinge har også opptrådt i kriminalserien Livstid (2020) og TVNorge-serien Basic Bitch (2020).
Kinge har også vært med i flere skolerevyer, i Nissenrevyen (2018; 2019) som skuespiller og Munchrevyen (2021) som instruktør.
Clarence Town
Clarence Town er en bahamansk by som ligger på øyen Long Island.
Den har innbyggere.
Castro - Mitt liv
Castro - Mitt liv er en selvbiografi av Fidel Castro. Boken forteller Castros livshistorie, og er gjort som intervju med den franske redaktøren for Le Monde Diplomatique Ignacio Ramonet på tilsammen rundt 100 timer.
Barbara Larssen
Barbara Ihlen Larssen (født Sommerfelt 14. november 1853 i Holmestrand, død 31. mai 1926 i Oslo var en norsk sangerinne (mezzosopran), musikkpedagog og komponist som også hadde pianistutdannelse. Senere ble hun pensjonatvertinne.
Familie
Barbara Larssen var datter av skipsfører Harald Vilhelm Sommerfelt (1819-1863) og Maren Dortohea Ihlen (1821-1892). Slekten stammer fra Danmark og kom fra Aarhus til Norge med Hans Hanssøn Sommerfeldt (ca. 1640-1687) som var sogneprest i Vardal. Hun var søster av skolemannen Axel Sommerfelt og av rektor og forfatter Harald Vilhelm Sommerfelt, og vokste opp i et musikalsk hjem der moren i yngre dager hadde vært en habil pianist. Hun ble 19. juni 1875 gift med skolebestyrer ved Christiania Handelsgymnasium Thomas Christian Larssen (1849-1901).
Liv og virke
Barbara Larssen fikk sin første klaveropplæring av sin mor hjemme i Holmestrand. Før hun fylte 16 år, assisterte hun sangerinnen Amunda Kolderup ved en opptreden i fødebyen, i tillegg til å fremføre noen solonumre på piano. Med tiden reiste hun til Christiania og fikk undervisning hos Martin Ursin. Deretter var hun i to år elev av Edvard Grieg. Fra 1870 rettet hun i større grad oppmerksomheten mot sang, og fikk sangundervisning hos Henrik Meyer.
Barbara Larssen oppholdt seg vinteren 1883-1884 i Paris, hvor hun fikk undervisning hos den berømte Pauline Viardot. Ved dette oppholdets avslutning holdt hun 22. mars 1884 en konsert i musikkselskapet Trompette i Paris, der hun fremførte sanger av Edvard Grieg og svenske folkeviser. Siden reiste hun som pianist på turné i Sverige med Kristina Nilsson og Maurice Strakosch.
I 1893 opptrådte Barbara Larssen i rollen som Martha i Arrigo Boitos opera Mefistofeles på Christiania Theater. Samme år arrangerte hun en amatøropera der hennes egne elever opptrådte. I 1880-årene ga hun mange opptredener i Kristiania, blant annet i Gamle Logen sammen med Agathe Backer-Grøndahl, der Larssen blant annet sang flere stykker komponert av henne. Som pianist var hun en flittig benyttet akkompagnatør.
Barbara Larssen drev lenge privatundervisning i sang og pianospill, og var i perioden 1886-1888 lærer ved Musikkonservatoriet i Kristiania. Blant hennes elever var Gerda Danielson, Elise Svendsen , Marie Louise Moestue og Gyda Christensen. I 1890 ble hun instruktør for Kristiania Kvindelige Handelsstands Forenings Sangforening, hvor hun var dirigent frem til 1896.
Som komponist skapte Larssen en rekke sanger og pianokomposisjoner, hvorav enkelte vant en viss popularitet i samtiden. Dette gjaldt spesielt pianostykket Valse Intime, som ved utgivelsen i 1909 ble godt mottatt av Morgenbladet: «Den nye Vals, som i disse dage er kommet i Handelen, er en sjelden vakker Varietet af den moderne, vemodig-skjønne Dansemusik. Den udmærker sig specielt ved ganske at være fri for døde Punkter […] Fru Larssens vals, som i Manuskript allerede har gjort stor Lykke inden de engere Kredse, hvor den er blevet spillet, vil sikkert blive en av Aarets Vals-Sukcesser.»
Kuriosa
Barbara Larssen ble i omkring 1885 portrettert av maleren Hans Heyerdahl, og omkring 1921 av Christian Krohg. I forbindelse med sin 70-årsdag ble hun karakterisert på følgende måte: «Fru Barbara Larssen kan være som et uvær, men av de uvær som hører vaaren til og som paa et øieblik avløses av blid sol og mildt regn.»
Sultanatet Sulu
Sultanatet Sulu (spansk: Sultanato de Joló, tausūg: Kasultanan sin Sūg, jawi: کسلطانن سولو دار الإسلام, malay: Kesultanan Sulu, arabisk: سلطنة سولك) var et muslimsk sultanat som hersket over de fleste av øyene i Sulusjøen i de sørlige Filippinene og tildels over tilgrensede områder vest i Malaysia, i og tett utenfor det nordøstlige Borneo.
Ved siden av Sultanatet Sulu var det også andre sultanater på de filippinske øyer, hvorav de største var sultanatet Maguindanao og sultanatet Buayan.
Historie
Sultanatet ble grunnlagt i 1457 (noen kilder mener det var noe tidligere) og anses av flere muslimske historikere som en suveren enhet i minst 442 år, skjønt det er andre historikere som anser at sultanatet ble underkastet den spanske kolonimakt på 1600-tallet. En mellomposisjon ville være at området hadde en form for praktisk uavhengighet som i noen perioder var mer aksentuert enn i andre, og at det tidvis var et stort indre selvstyre som sultanen holdt seg fjern fra.
Filippinene ble i 1898 annektert som koloni av USA som følge av utfallet av den spansk-amerikanske krig. Bare Nord-Borneo ble del av det britiske imperiet og med tiden, under navnet Sabah, i 1963 del av Malaysia.
I sine velmaktsdager utøvde sultanatet et overherredømme over et område som favnet øyene umiddelbart vest for Mindanao (de senere filippinske provinser Basilan, Sulu og Tawi-Tawi), over øya Palawan i nord, og den østlige del av den senere malaysisiske delstat Sabah (tidligere Nord-Borneo). Den viktigste folkegruppen i sultanatet, tausūg, er også representert i stort monn i Sabah.
Det har stadig vært konflikter mellom tausugene og først den spanske koloniadministrasjon, så den amerikanske, og senere mot de filippinske sentralmyndigheter.
Grunnleggelsen
En gang etter 1450 ankom til Suluøyene den islamlærde Shari'ful Hashem Syed Abu Bakr, en araber født i Johore sør på Malakkahalvøya. I 1457 grunnla han sultanatet Sulu. Han tok som sitt nye navn Paduka Maulana Mahasari Sharif Sultan Hashem Abu Bakr.
I 1703 (andre kilder hevder at det var i 1658) kunne sultanatet Sulu utvides med områder nord på Borneo fra sultanen av Brunei, etter at Sulu hadde sendt ham hjelp til å slå ned et opprør. Samme året skjenket sultanen av Sulu øya Palawan til Qudarat, sultanen av Maguindanao, som hadde giftet seg med en Sulu-prinsesse; de to sultanatene inngikk da en sterk allianse seg imellom. Sultan Qudarat avstod senere, muligens i 1705, øya Palawan til spanjolene.
Under den britiske invasjon av Filippinene årene 1762 til 1764 inngikk sultan Azim ud Din I (Alimudin) i et forbund med britene. Han lot britene bygge en festning på øya Balambangan, slik at de kunne styrke sin stilling overfor Spania.
Britisk overtakelse av Nord-Borneo
I 1865 fikk den amerikanske konsulen i Brunei, Charles Lee Moses, fra sultanen av Brunei en tiårs konsesjon for forvaltningen av territoriet Nord-Borneo. Dette var imidlertid rett etter den amerikanske borgerkrig og USA hadde ingen lyst til å etablere noen asiatiske kolonier. Dermed solgte Moses konsesjonen til det Hongkong-baserte American Trading Company of Borneo. Da dette selskapet fikk økonomiske vanskeligheter overdro de rettighetene til konsulen for Østerrike-Ungarn i Hongkong, baron von Overbeck. Von Overbeck klarte å utvirke en fornyelse av tiårsoppdraget fra temenggong (sultanen) av Brunei, og oppnådde den 22. januar 1878 en lignende overenskomst med sultanen av Sulu.
For å kunne finansiere sine planer for Nord-Borneo fikk Overbeck finansiell støtte fra brødrene Alfred og Edward Dent. Imidlertid klarte ikke Overbeck å utøve myndighet over området. Von Overbeck trakk seg til slutt ut i 1880, og overlot kontrollen til Alfred Dent. Dent ble støttet av Rutherford Alcock og av admiral Harry Keppel.
I juli 1881 opprettet Alfred Dent og hans bror British North Borneo Provisional Association Ltd og fikk et fornødent offisielt kongelig oppdrag (Royal Charter) den 1. november samme år. I mai 1882 overtok North Borneo Chartered Company det foreløpige selskapet. Rutherford Alcock ble dets president og Alfred Dent forretningsfører («managing director»).
Til tross for diplomatiske protester fra nederlenderne (kolonistnaboer på Borneo), spanierne (Filippinene) og regjeringen av Sarawak (de britiskættede de hvite rajaher av familien Brooke som fungerte som lensherrer under sultanen av Brunei), fortsatte North Borneo Chartered Company med å kolonisere og forvalte territoriet. Etterhvert kjøpte selskapet ytterligere land fra sultanen av Brunei, slik at selskapets område i mai 1884 strakk seg hen til den da nye grenseelv Puputan nær Bruneis hovedstad, Bandar Seri Begawan. Selskapet ervervet videre distriktet Padas i november 1884, Kawang-dalen i februar 1885, Mantanani-øyene i april 1885 og ytterligere små Padas-områder i mars 1898.
I 1888 ble Nord-Borneo et britisk protektorat. Forvaltningen forble imidlertid hos British North Borneo Company; den engelske krone forbeholdt seg å stå for utenrikspolitikken.
Undergangen
Sultan Jamal ul-Kiram I, den siste suverene sultan av Sulu, døde i 1899. Sulu ble deretter del av Filippinene.
Lahad Datu Standoff
Den 11. februar 2013 nådde om lag 200 militante tilhengere av Jamalul Kiram III, selvutpekt tronpretendent til Sultanatet Sulu, kysten av distriktet Lahad Datu. De ville som rettsetterfølgere gjøre gjeldende de historiske territorialkrav der. Militære kamper varte til slutten av mars 2013, og kostet 56 tilhengere av sultanen livet, og likeså ni malaysiske forsvarere og seks sivile. Hendelsene, som ble kjent som «Lahad Datu Standoff», utløste diplomatiske spenninger mellom Filippinene og Malaysia.
Anmerkninger
<references group="Anm." />
Pariserdekk
Et pariserdekk eller limedekk er et rørformet sykkeldekk som er sydd rundt en slange slik at det er formet som en torus. Pariserdekk må brukes med en spesialdesignet pariserfelg, og festes som regel med lim, eller eventuelt med en spesiell dobbeltsidig teip.
Kombinasjonen av pariserdekk og pariserfelg er lettere enn kanttråddekk og kanttrådfelg, og vil derfor alltid gi mindre roterende masse eller en sterkere konstruksjon. Pariserdekk kan også brukes over et bredere spekter av dekktrykk fra 1.7 til 14 bar, sammenlignet med typisk 6-9 bar på et kanttråddekk.
Historie
For landevegssykling blant amatører ble pariserdekk stort sett erstattet kanttråddekk tidlig på 2000-tallet, men fikk et oppsving igjen da karbonfelger kom ettersom de var bedre egnet for pariserdekk.
I 2010-årene ble pariserdekk fremdeles brukt på innendørs banesykling, i profesjonell landevegssykling, temporitt og sykkelkross.
I 2009 ble det introdusert et slangeløst pariserdekk.
Punkteringssikkerhet
En fordel med pariserdekk er at det er et "lukket system" hvor slangen er omsluttet av det rørformede dekket, hvilket betyr at luften vanligvis vil gå saktere ut ved punktering sammenlignet med et kanttråddekk. På grunn av dette er pariserdekk generelt ansett som tryggere i raske utforkjøringer.
Styrbarhet ved punktering
Et riktig limt pariserdekk er tryggere ved punktering i høy hastighet fordi det ikke ruller så lett av felgen. Ved punktering kan man dermed beholde mer styring av sykkelen, i motsetning til et kanttråddekk hvor et punktert dekk lettere kan rulle av felgen, føre til tap av kontroll og krasj.
Varmgang med felgbremser
Med felgbremser og lange utforkjøringer kan pariserdekk også være mindre trygge, fordi varmen som genereres bremsingen kan føre til at limet går opp.
I tillegg kan høy varme føre til at dekktrykket øker så mye at dekket kan eksplordere, men dette problemet gjelder også kanttråddekk med felgbrems.
Dekkbytte
Når et pariserdekk er slitt ut er det enklest og vanligst å bytte ut hele dekket. Dersom det skal repareres må det tas av felgen, åpnes, lappes og sys sammen igjen før det limes på felgen igjen.
Pariserdekk har mindre sjanse for punktering ved dekkskift sammenlignet med kanttråddekk hvor slangen lett kan komme i klem og punkteres.
Prosjektsikring
Prosjektsikring eller programsikring er en disiplin med formål å føre uavhengig og objektivt tilsyn med den fremtidige ytelsen til store prosjekter, til nytte for de som er ansvarlige for sanksjonering, finansiering eller forsikring av slike prosjekter eller programmer. Disiplinen har dukket opp som et svar på tilbakevendende problemer i store prosjekter og grunnet behovet for å skape tillit for interessenter i prosjekter med avansert teknologi, store kostnader eller høy risiko.
Prosjektsikring står i kontrast til relaterte disipliner som prosjektledelse, prosjekt-benchmarking, verdisikring, evaluering ved faseoverganger eller risikovurdering. Prosjektsikring er særlig godt egnet for prosjekter med et stort økonomisk beslutningspunkt hvorpå alle revisjoner blir svært dyre.
Begrepet har utvidet seg gjennom bruk til en mer komplett løsning, og det har blitt anerkjent at den opprinnelige tilnærmingen med revisjoner med harde disipliner (metoder, verktøy, prosesser) og myke ferdigheter (lederskap, personalledelse) har måttet utvides til å inkludere elementer som kontekst, innhold og kompleksitet i det aktuelle prosjekt og dets miljø, med passende nivåer av granularitet og presisjon, for å kunne identifisere kritiske suksessfaktorer og barrierer for suksess.
Bruk
Prosjekt- eller programsikring bruker teknisk, strategisk og kontraktsmessig kompetanse for å revidere prosjektplaner og personell og utvikle en prognose av sannsynlige tekniske, økonomiske og sikkerhetsmessige resultater og kritiske suksessfaktorer. Personer som jobber med prosjektsikring jobber ofte for rapporterer til et styre i private eller offentlig eide selskaper, statlige organer, bankkonsern (utviklings-, investerings- eller kommersielle banker), forsikringsselskaper, eller andre enheter som er ansvarlige for prosjektinvesteringer som ofte overstiger 10 milliarder kroner.
Oxford sin 8-trinns prosedyre
I 2013 skisserte University of Oxford sitt senter for programstyring en 8-trinns prosedyre for sikring. Hovedtrekkene i denne tilnærmingen til prosjektsikring er at man sammen med ekspert fra en uavhengig organisasjon (som har kompetanse innen benchmarking og prosjektgjennomføring) tar en kritisk gjennomgang av prosjektplanen og personellet.
PRINCE2
Prosjektsikring er også en del av den anerkjente prosjektledelses-metodikken PRINCE2 i et forsøk på å møte prosjektorganiserings behov for å monitorere alle aspekter av prosjektets ytelse og produkter, uavhengig fra prosjektlederen.
Ansvaret for prosjektsikring tildeles derfor prosjektstyret (hvor prosjektlederen ikke er med) som skal sikre at prosjektet utføres på riktig måte. Medlemmene i prosjektstyret har ofte spesifikke fokusområder, eksempelvis at prosjekteieren tar seg av forretningssikring, seniorbrukere tar brukersikring, og seniorleverandører tar leverandørsikring.
I henhold til britiske Office of Government Commerce har prosjektsikring bidratt til å håndtere risiko og forbedre leveringssikkerheten. Prosjektsikring har støttet vellykket levering til senior ansvarlige eiere (SRO) og andre som er ansvarlige for vellykket leveranse, samtidig det skapt tillit for finansiører og andre interessenter om at prosjektet kunne bli levert til avtalt tid, budsjett og kvalitet. Dette ble kalt prosjektsikrings-funksjonen (the Project Assurance Function). Britiske myndigheter har også satt opp en organisasjon for prosjektsikring kalt Major Projects Authority som samarbeider med HM Treasury for å øke britiske myndigheters kapabiliteter innen prosjektsikring og for å levere tjenester innen prosjektsikring for statsstøttede prosjekter med høy risiko.
San Juan Bautista
San Juan Bautista eller San Juan (katalansk: Sant Joan de Labritja) er en by og kommune i det østlige Spania, på øya Ibiza i provinsen Balearene. Kommunen har 6,635 innbyggere (2021).
Crediton
Crediton er en by og et civil parish i Mid Devon i Devon i England. Byen har 6837 innbyggere (2001). Den ble nevnt i Dommedagsboken (Domesday Book) i år 1086, og ble da kalt Criteton/Chritetona/Chrietona.
Crediton er fødestedet til den angelsaksiske misjonæren Bonifatius.
Dunmore Town
Dunmore Town er en bahamansk by som ligger på øyen Harbour Island.
Den har innbyggere.
Arifur Rahman
Arifur Rahman (født 8. august 1984) er en bangladeshi-norsk illustratør, tegneserieskaper og avistegner bosatt i Drøbak. Han var ICORNs fribyforfatter og første tegner. Han er utgiver av det nettbasert tegnemagasinet Toons Mag, og organiserer internasjonale tegnekonkurranser og utstillinger i Norge og utlandet.
Arifur Rahman er selvlært tegner og startet i 2004 å tegne for aviser som freelancer.
I 2007 ble han fengslet i Bangladesh for en tegneserie publisert i magasinet Alpin. Den spøker om skikken med å sette «Muhammad» foran alle navn. En eldre mann spør inkvisitorisk en liten gutt med katt om hva han heter og hva faren heter. Gutten svarer til slutt at katten heter Muhammad-katt, noe som ble oppfattet som en fornærmelse mot profeten. Magasinet ble stoppet, og religiøse fundamentalister oppfordret til demonstrasjoner. Utgiveren av magasinet ba om unnskyldning, men ble også arrestert. I etterkant av det seks måneders lange fengselsoppholdet ble Arifur truet og mishandlet. Saken ble også fremmet for en annen provinsdomstol i 2009. Denne gang med krav om ytterligere  to måneders fengsel. Men etter en appell til Høyesterett ble tiltalen frafalt mot møteplikt.
Arifur kom til Drøbak som verdens første fribytegner i desember 2010.
I Bangladesh tok han graden bachelor of arts ved National University Bangladesh.
3982 Kastelʹ
3982 Kastelʹ (1984 JP1) er en hovedbelteasteroide oppdaget 2. mai 1984 av Ljudmila Karatsjkina ved Nauchnyj.
Arifur Rahman
I Norge har han studert billedkunst ved Nansenskolen i Lillehammer og utdannet seg i 3D og animasjon ved Høyskolen Kristiania i Oslo.
Utstilling og tegnekonkurranse
Rahman arrangerer hvert år en internasjonal karikaturkonkurranse og utstillinger. Temaet for konkurransen og utstillingen skifter fra år til år.
Anton Hoëm
Anton Hoëm, (født 13. juni 1931 i Karlebotn i Nesseby kommune i Finnmark, død 27. februar 2014 i Vestre Aker i Oslo), var en norsk forsker i sosiologi og undervisningshistorie.
Anton Hoëm vokste opp i en lærerfamilie i et samisk miljø. Han utdannet seg til lærer med eksamen i 1958 og videre i pedagogikk, med magistereksamen i 1966. Han disputerte i 1972 på en avhandling om samisk skole. Deretter var han forsker på Institutt for samfunnsforskning og fra 1973 førsteamanuensis i pedagogisk sosiologi på Universitetet i Oslo.
Han ble professor i Oslo i 1985 og har også tjenestegjort som professor og forskningsveileder ved Samisk høgskole i Kautokeino. Han har gjort en stor innsats for å introdusere samisk kultur- og utdannelseshistorie i pedagogikken, og han la dermed grunnlaget for flerkulturell pedagogikk.
Broen over Drina
Broen over Drina (serbisk: Na Drini ćuprija) er en historisk roman skrevet av den jugoslaviske forfatteren Ivo Andrić. Det dreier seg om Mehmed Paša Sokolović-broen i Višegrad som strekker seg over elven Drina og står som en stille vitne til historien fra byggingen som ble iverksatt av osmanerne i midten av det 16. århundre til sin delvis ødeleggelse under første verdenskrig. Historien spenner over fire århundrer og dekker okkupasjon fra ottomanske og østerriksk-ungarske styrker i regionen, med særlig vekt på liv, skjebne og relasjon mellom de lokale innbyggerne, spesielt serbere og bosnjaker.
Fortellingen begynner med å beskrive den brutale avstraffelsen av de lokale serbiske livegne bønder som prøvde å sabotere byggingen.
Boken kan være nyttig bakgrunn for å forstå Jugoslavias sammenbrudd og dagens virkelighet i området.
Sammendrag
En ung serbisk gutt fra området Višegrad blir tatt fra sin mor av Det osmanske rike som en delvis rekrutteringsavgift, en av mange kristne gutters skjebne under Det osmanske rikets 500 års lange okkupasjon av Balkan. Guttens mor følger gråtende sin sønn til hun når elven Drina, hvor han blir satt over med ferge og hun ikke lenger kan følge med. Den unge gutten konverterte til Islam og ble tildelt det tyrkiske navnet Mehmed. Han blir senere kjent som Mehmed-paš Sokolović, og stiger gjennom de osmanske militære gradene under Det osmanske rikets ekspansjon inn i Sentral-Europa. Han er fortsatt hjemsøkt av minnet om å bli tatt med makt fra sin mor og beordrer bygging av en bro på den delen av elva der de to ble skilt.
Runar Norheim
Runar Robinsønn Norheim (født 14. februar 2005) er en norsk fotballspiller som spiller for Tromsø Idrettslag.
Komparativ anatomi
Komparativ anatomi er studiet av likheter og forskjeller i anatomien til forskjellige arter og grupper av arter. Feltet er tett knyttet til evolusjonsbiologi og fylogenetikk Røttene til feltet strekker seg tilbake til Antikken, men ble først et samlet fagfelt i Renessansen gjennom arbeidene til Pierre Belon, som arbeidet med likhetene i skjelettet til pattedyr (menneske) og fugler. På 17- og tidlig 1800-tallet la komparativ anatomi grunnlaget for ideen om felles avstamming blant virveldyrene, og var ett av feltene Darwin baserte seg på da han skrev Artenes opprinnelse. Feltet har også vært en grunnstein i biologisk klassifikasjon.
Andrew Claude de la Cherois Crommelin
Andrew Claude de la Cherois Crommelin (født 6. februar 1865, død 20. september 1939) var en franskfødt, astronom som stammet fra hugenotter. Han ble født i Cherois i Frankrike, og utdannet i England ved Marlborough College og Trinity College, Cambridge. Han arbeidet ved Greenwich-observatoriet og dro på flere ekspedisjoner for å observere solformørkelser. Crommelin var president for Royal Astronomical Society fra 1929 til 1931.
Som en ekspert på kometer, viste hans beregninger av banene til det som da ble kalt Komet Forbes 1928 III, Komet Coggia-Winnecke 1873 VII, og Komet Pons 1818 II, i 1929, var banen til en og samme periodiske komet. Kometen fikk på den måten det ganske uhåndterlige navnet "Komet Pons-Coggia-Winnecke-Forbes". I 1948, ble han hedret posthumt når kometen ble oppkalt etter ham aleine (idag, i moderne nomenklatur, har den betegnelsen 27P/Crommelin). Dette er et tilsvarende tilfellet til Enckes komet, hvor den periodiske kometen er oppkalt etter personen som bestemte banen heller enn de som hadde oppdaget eller gjenoppdaget hver framtoning av komten.
Pseudomorpha
Pseudomorpha er en slekt av løpebiller.
Utseende
Denne gruppen ser veldig ulike ut fra de fleste løpebiller. Middelsstore (gjerne 8-10 millimeter), avlange og nokså flate, blanke, brunlige biller. Hodet er forholdsvis stort, rundet, kjevene ikke påfallende store. Pronotum er rundet, noe bredere enn de jevnbrede dekkvingene. Kroppen har vanligvis spredte, lange, oppstående hår.
Levevis
Artene forekommer på områder med tørr, sandig jord i ørkener, halvørkener og stepper. Larvene lever i maurtuer, de voksne billene er også å finne rundt disse. Hunnene er ovovivipare, det vil si at eggene klekkes når de blir lagt, eggstadiet finnes bare inne i moren.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Amerika, nord til Oregon, og i det sørlige Australia.
Liste over bifigurer i Harry Potter
Liste over bifigurer i Harry Potter inneholder støttende figurer og rollefigurer innen universet i serien om Harry Potter, en bokserie skrevet av J. K. Rowling. For medlemmer av Føniksordenen, familien Wiltersen, elever og ansatte ved Galtvort og en liste over dødsetere, se sidene om disse.
Pseudomorpha
Systematisk inndeling
Bare rundt en fjerdedel av de kjente artene er formelt beskrevet.
Liste over bifigurer i Harry Potter
Familien Dumling
Familien Dumling er Harry Potters eneste gjenværende slektninger, og er henholdsvis onkel og tante til seriens hovedperson. Tante Petunia Dumling var søsteren til Harrys mor, og pikenavnet hennes er Eving (originalt Evans). Da Harrys foreldre døde da han var ett år, ble han flyttet til Dumlingene av Albus Humlesnurr. Herr og Fru Dumling er gomper, altså totalt umagiske mennesker. Men siden Petunias søster var en heks, har de kjennskap til den magiske verdenen, og de synes den er helt fryktelig. Dumlingene tenker først og fremst på å beholde sitt gode rykte i nabolaget, derfor forsøkte de å holde Harrys slektskap hemmelig, også for Harry selv. Inntil Harry var elleve, visste han ingenting om at han var en trollmann, og at han skulle begynne på trollmannskolen Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom. Dumlingene har en sønn, ved navn Dudleif. De behandler Dudleif som en liten prins, mens Harry har hatt en temmelig ille oppvekst. Likevel har de godtatt at han bor der. Dagen før Harry ble 17 år, måtte Dumlingene flykte, og komme i dekning. Dette fordi Harry trodde at Voldemort ville oppsøke dem, og tvinge dem til å si hvor Harry hadde dratt.
Wiktor Dumling
Wiktor Dumling er direktør i firmaet Knerk, som produserer boremaskiner. I Harry Potter og de vises stein blir han beskrevet som «en stor tykk mann, nesten uten hals, men til gjengjeld med en diger bart». Det avsløres også at Wiktor Dumling ikke tålte folk som kledde seg merkelig. Wiktor har en søster ved navn Maggen (det er klengenavnet hennes), som besøker ham og familien av og til. Herr Dumling har også et dårlig forhold til nevøen Harry, og det nevnes at han klagde regelmessig på ham. I filmserien blir Wiktor spilt av Richard Griffiths.
Dudleif Dumling
Dudleif er sønn av Petunia og Wiktor Dumling. Petunia Dumling og Lily Potter er søstre, så Dudleif blir dermed Harrys fetter. Han er en veldig tykk og bortskjemt gutt, som har mobbet Harry helt fra barndommen av. Favoritthobbyen hans er å være ekkel mot Harry, og takket være Dudleif, ble Harry mobbet gjennom hele barneskolen. Etter at Harry begynte på Galtvort, begynte Dudleif på boksing. I Harry Potter og Føniksordenen er Dudleif 15 år, og har funnet seg en gjeng med likesinnede som han slenger rundt i gatene sammen med. De liker å banke opp unger, røyke på gatehjørnene og gjøre hærverk, noe foreldrene er totalt uvitende om. Dudleifs kallenavn i gjengen er «Store-D». Medlemmer er Simion Smelkus, Dennis, Gordon og Malcolm. Dudleif går på Nauthus skole, akkurat som faren gjorde. I filmserien blir Dudleif spilt av Harry Melling.
Petunia Dumling
Petunia er hjemmeværende husmor og bruker mesteparten av tida på å «spionere» på naboene. Hun har en veldig lang hals som egner seg godt til dette formålet, og «minner litt om en hest». Petunia blir spilt av Fiona Shaw i filmserien.
Petunia hadde et anstrengt forhold til søsteren sin, Lilly. Det blir nevnt (i Harry Potter og dødstalismanene) at Petunia hadde sendt brev til Humlesnurr og spurt om å få starte på Galtvort. Da Lilly døde hadde de ikke snakket med hverandre på årevis. Petunia visste imidlertid at Lilly og Jakob Potter, som hun var gift med, hadde en sønn ved navn Harry som var omtrent jevngammel med Dudleif. Lilly døde for å redde sønnen sin. Dette gjør at Harry beskyttes av sin mors blod, som også er å finne hos Petunia, hans nærmeste (og eneste nære) slektning. Selv om Harry ikke fikk vite noe om dette før han var nesten 16, har Petunia visst det hele tiden, takket være et brev fra Albus Humlesnurr. Rowling har også bekreftet at Petunia og Humlesnurr brevvekslet før Harry ble sendt til Dumlingene, men at de ikke har gjort det etterpå (med unntak av et påminnelsesbrev sendt sommeren før Harry startet i femte klasse).
Familien Mørch
Familien Mørch var en fullblods magikerfamilie, nedstammet fra trollmennene Salazar Smygard og Dunkert Peffermell, og på grunn av dette kunne hele familien snakke ormtunge, og arvet dessuten oppstandelsessteinen fra Peffermellbrødrene. De bodde rett i nærheten av gompelandsbyen Lillehenge, og hadde en vane med å gifte seg med søskenbarna sine for «å holde blodet rent», samt for å beholde egenskapene til sin stamfar.
Dredolo Mørch
Dredolo Mørch er Fyrst Voldemorts morfar, patriark i familien Mørch, og opptrer for første gang i Harry Potter og Halvblodsprinsen. Han er en av de siste fullblodsetterkommerne av Salazar Smygard, og — som vist da han blir konfrontert med Magidepartementets utsending i bok seks — veldig stolt av sine forgjengere. Han bor i et medtatt skur med sine to barn, Morfus og Miseria. Han eier også to familiearvestykker, som er alt som er igjen av familien Mørchs formue. Dredolo og hans sønn virker som om de er enten ekstremt dedikert til å slåss for at kun fullblodsmagikere er bra, eller ekstremt sinnsforvirrede på grunn av familien Mørchs tradisjon med å gifte seg å få barn innad i familien. Sannsynligvis er de litt av begge deler.