cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mathematical Reviews
Online database
In 1980, all the contents of Mathematical Reviews since 1940 were integrated into an electronic searchable database. Eventually the contents became part of MathSciNet, which, along with reviews, also has now citation information (albeit primarily limited to other articles in MathSciNet). Mathematical Reviews and MathSciNet have become an essential tool for researchers in the mathematical sciences.
Unlike most other abstracting databases, MathSciNet takes care to identify authors properly. Its author search allows the user to find publications associated with a given author record, even if multiple authors have exactly the same name. Math Reviews personnel will sometimes even contact authors to ensure that the database has correctly attributed their papers. On the other hand, the general search menu uses string matching in all fields, including the author field. This functioning is needed for the database to access some old reviews (before 1940) which have not yet been completely integrated and thus cannot be found by searching for the author first.
MathSciNet provides BibTeX entries with all reviews, and its abbreviations of journal titles have become a de facto standard in mathematical publishing. Both Mathematical Reviews and Zentralblatt für Mathematik use the Mathematics Subject Classification codes for organizing their reviews.
Scope
MathSciNet contains information on about 2 million articles from 1,900 mathematical journals, many of them abstracted "cover-to-cover". In addition, reviews or bibliographical information on selected articles is included from many engineering, computer science and other applied journals abstracted by MathSciNet. The selection is done by the editors of the Mathematical Reviews. The editors accept suggestions to cover additional journals, but do not reconsider missing articles for inclusion. -->
Tim Grohmann
Tim Grohmann (født 27. desember 1988) er en tysk roer som spesialiserer seg i firerbåt. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok gull i dobbeltfirer.
Otomí
Otomí er et urfolk i det sentrale Mexico. Alt etter dialekt og transkribering av språket refererer de til seg selv som hñähñu,ñuhu, ñhato eller ñuhmu. De fleste bor i delstatene México, Hidalgo, Veracruz og Puebla, og til sammen utgjør de ca. 300 000 mennesker.
Kort historie
Otomíenes historie går tilbake til tida da byen Teotihuacán blomstret, som de betalte skatt til. I perioder hadde så otomíene sine egne statsdannelser, før i rundt 1399 ble beseiret av mexica-folket, som vi kjenner som aztekerne. Otomíene inngikk i det aztekiske riket, og ble ofte brukt som krigere for både dem og deres fiender, tlaxcalterkerne. Fra 1500-tallet av ble de undertvunget av spanjolene, og flere befestede klostre ble bygget av tiggermunkordner for å sikre kontrollen over deres kjerneområder.
Språk
Otomí-språket er del av den otopameanske språkgruppa, som sammen med språk som mazahua, pame, ocuiltekisk og matlatzinca utgjør en undergruppe av den Otomangueanske språkfamilien, hvor blant annet språk som mixtekisk, zapotekisk og andre inngår. Til sammen snakkes språket av rundt 300 000 mennesker, fordelt på flere ulike dialekter.
Selforsbrua
Selforsbrua er en bjelkebro langs E6 som krysser Ranelva mellom Tverrånes og Selfors i Rana kommune på Helgeland i Nordland. Brua ble oppført i 1965 som en erstatning for den gamle brua som ble revet den 17. mars 1965.
WTA-touren 2017
WTA-touren 2017 ble avholdt fra januar til november 2017 og var verdencupen for kvinner i tennis i 2017. WTA var arrangør.
Selforsbrua
Historie
Den første Selforsbrua ble bygd i 1914. Steinen som ble brukt i karene på denne brua, ble tatt ut i Åkerloberget i Selforslia og deretter fraktet på slede ned til elva.
Andre verdenskrig
Selforsbrua kunne ikke unngå å bli berørt av andre verdenskrig på grunn av dens sentrale rolle som allfartsåre i den tidligere Nord-Rana kommune og i hele det nordlige Helgeland.
Liksom tilfellet var med resten av Norge, stod det norske forsvaret svakt på Helgeland i 1940. Mosjøen var standkvarter for regionen, som hadde styrker fra 6. divisjon i infanteriregiment 14 (IR14). I tillegg var det en britisk styrke på Helgeland som bestod av fem uavhengige britiske kompanier, og små styrker fra 1. bataljon av Scots Guards (i Dalselv) og Irish Guards. Scots Guards ble satt i land i Mo i Rana den 12. mai 1940, to dager etter det tyske angrepet på Hemnesberget. Fire kompanier fra Irish Guards etablerte senere forsvarsstillinger ved Pothus i Saltdal.
De norske soldatene var generelt sett lite kampdyktige. Det gjorde ikke saken lettere at lederen for IR14, major Halfdan Sundlo – i likhet med sin bror oberst Konrad Sundlo som ledet infanteriregiment 15 (IR15) i Narvik, var medlem av Nasjonal Samling, og var kjent som en tyskvennlig offiser blant sine soldater. I 1943 ble Halfdan Sundslo utnevnt til ordfører i Mosjøen av Vidkun Quislings andre regjering.
Sent på ettermiddagen den 18. mai 1940 ble Selforsbrua sprengt av den norske motstandsbevegelsen og britiske styrker på retrett nordover. Sprengingen ble gjort for å trenere den tyske okkupasjonsmaktens fremmarsj nordover mot Finnmark. Sprengningen skjedde i et tett samarbeid mellom Forsvarssjefen i Helgeland, oberstløytnant Ragnvald Roscher Nielsen, og bataljonsjefen for Scots Guards, T. B. Trappes-Lomax.
Østerrikske soldater fra første selvstendige kompani i andre bataljon i det 137. gebirgsjägerregiment, 2. gebirgsdivisjon, under ledelse av regimentskommandør oberst Georg Ritter von Hengl (1897–1952), sørget for å gjenoppbygge en provisorisk pongtongbro samme måned. Dette kompaniet ble landsatt ved Mo i Rana den 4. mai 1940. Den provisoriske Selforsbrua ble brukt under den videre invasjonen nordover. Den 19. mai var bergjegerne på vei til Storforshei. Men der ble også Reinforsen bro over Langvassåga sprengt om kvelden den 19. mai, mens norske og britiske styrker i mellomtiden hadde trukket seg tilbake til Messingsletta i Dunderlandsdalen.
Det 137. regiment ble grunnlagt den 1. august 1938 i Wehrkreis XVIII innenfor Wehrmacht og omfattet Graz og Innsbruck og de østerrikske delstatene Steiermark, Kärnten, Tirol og Salzburg. Mellom 1941 og 1944 ble regimentet brukt under okkupasjonen av Finnmark, som ledd i det tredje rikes planer om å okkupere Russland fra nord (noen ganger omtalt som «den nordlige østfronten»).
Den andre av regimentets tre bataljoner, ble brukt på Helgeland. Oberstløytnant August Sorko (1891–1941) var bataljonsjef i andre bataljon i 1940, og bataljonen kalles derfor også uformelt for «Sorkobataljonen». Disse bergjegerne hadde gjennomgått harde øvelser, og var blitt opptrenet med tanke på å delta i angrepet på Ardennene under operasjon «Fall Gelb» (tilfelle gul) i Slaget om Frankrike. Istedet ble de sendt nordover til Nord-Norge.
Georg Ritter von Hengl ledet regimentet fra 24. februar 1940 til 2. mars 1942, altså på det tidspunkt da Selforsbrua ble sprengt. Den 1. april 1942 ble han utnevnt til generalmajor og den 20. april 1942 ble han kommandør for hele bergjegerdivisjonen. Den 21. januar 1943 ble han utnevnt til generalløytnant og sjef for Gebirgskorps Norwegen og var en sentral skikkelse under okkupasjonen av hele Nord-Norge.
Etter krigen
Flytebrua ble brukt frem til den ble revet den 17. mars 1965. Deretter ble en ny bru bygd og er den som står der i dag.
Richard Adjei
Richard Adjei (født 30. januar 1983 i Düsseldorf, død 26. oktober 2020) var en tysk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 2010 i Vancouver.
Adjei vant en olympisk sølvmedalje i bobsleigh under vinter-OL 2010 i Vancouver. Sammen med Thomas Florschütz kom han på andreplass i toerbob bak sine landsmenn André Lange og Kevin Kuske.
Salome, datter av Herodes den store
Salome var datter av Herodes den store og en hustru ved navn Elpis. Salome ble gift med en sønn av Herodes' bror Feroras.
Studentparlamentet ved Høgskolen i Bergen
Studentparlamentet ved Høgskolen i Bergen var en interesseorganisasjon for studentene ved Høgskolen i Bergen. Studentparlamentet jobbet med saker som angikk studenter ved høgskolen og var satt sammen av 5 representanter fra hver avdeling, totalt 15 personer. Studentparlamentet hadde i tillegg et styre på 5 personer. Anders Veggeland var leder for organisasjonen i 2013.
John Lejeune
John Archer Lejeune (født 10. januar 1867 i Pointe Coupee Parish i Louisiana i USA, død 20. november 1942 i Baltimore) var en amerikansk general i marinekorpset, og en hadde innflytelse på doktrineutviklingen for amfibisk krigføring. Lejune ble høyt dekorert under første verdenskrig, og var der den første marinekorpsoffiseren som har hatt kommando over en divisjon fra den amerikanske hæren.
Lunde kirke (Nome)
Lunde kirke er en langkirke fra 1872 i Nome kommune, Vestfold og Telemark fylke.
Byggverket er i tre og har 380 plasser.
Middelhavslekene 1979
Middelhavslekene 1979. De åttende middelhavslekene ble arrangert i Split i Jugoslavia i perioden 15. til 29. september 1979. Det var 2 408 utøvere hvorav 399 kvinner fra fjorten nasjoner som deltok i tjuefem sporter. Jugoslavia ble beste nasjon med 56 gullmedaljer foran Frankrike med 55.
Gaoping
Gaoping kan være:
The Two Orphans
The Two Orphans er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Herbert Brenon.
Loena Hendrickx
Loena Hendrickx (født 5. november 1999) er en belgisk kunstløper. Hun vant sølv under VM i kunstløp 2022, og sølv under EM i kunstløp 2023.
Hun representerte Belgia under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 16 i singel.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 8.
Theagenes fra Rhegion
Theagenes fra Rhegion (Θεαγένης ὁ Ῥηγῖνος) var en gresk litteraturkritiker og teoretiker fra 500-tallet f.Kr. Han er kjent for å ha forsvart mytologien som finnes i Homers verker fra rasjonalistiske angrep. I dette forsvaret ble han en tidlig eksponent for den allegoriske metoden i lesningen av litterære tekster. Theagenes søkte å forklare myter som allegorier, og så etter en virkelighet som lå skjult i poetiske bilder. Denne fortolkningsmetoden ble ytterligere utviklet hos de greske stoikerne som søkte å redusere greske guder til moralske prinsipper.
Det er svært lite vi kjenner til om Theagenes fra Rhegion. Overstående er funnet i et notat av nyplatonikeren Porfyrios i en utgave Iliaden hvor Theagenes ble regnet som far til den allegoriske metode. Effekten av hans betydning ble først virkningsfull langt senere, men ingenting av hans egne arbeider er kjent for å ha overlevd oldtiden.
Herodium
Herodium eller Herodion (hebraisk הרודיון, arabisk هيروديون‎, Jabal al-Fraidees) er en høyde på ca. 758 moh. som ligger på Vestbredden omkring tolv kilometer sør for Jerusalem. Festningen blir beskrevet av Josefus som også sier at Herodes ble begravet der. Festningen ble ødelagt i år 71 av den X. romerske legion (Legio X Fretensis) under romernes felttog mot Masada.
Historie
Omkring 24-12 f.Kr. lot Herodes den store bygge et festningsverk og et palass på denne høyden. Under romertiden var Herodium et av de største palassene i det romerske rike. Etter Herodes' død i år 4. f.Kr. overtok hans sønn Archelaos festningen, og da landet ble en romersk provins ble det den romerske prefektens høysete. Fra festningen kunne man se Jerusalem i nord og Betlehem i sør.
Under den første jødisk-romerske krig (66–73) ble festningen omkjempet. Dette opprøret ble utløst da en romersk stattholder gjorde krav på tempelskatten. Jødene drepte både stattholderen og mennene hans. Roma svarte med krig, og i 70 e.Kr. erobret keiser Vespasians sønn Titus Jerusalem etter et halvt års beleiring. Byen og tempelet brant ned til grunnen, og 30 000 jødiske fanger ble solgt som slaver. Opprøret holdt imidlertid på en stund til, og Herodium ble erobret og ødelagt av romerne i 71 e.Kr. av legio X Fretensis under kommando av Lucilius Bassus, under denne legionens fremrykning mot Masada.
Senere overtok bysantinske munker over høyden og gjorde den til en koloni for spedalske. På 600-tallet ble høyden helt forlatt.
Den 7. mai 2007 ble det bekjentgjort av professor Ehud Netzer ved det hebraiske universitet i Jerusalem hadde gjenfunnet Herodes' grav i det området som man hadde utgravd siden 1972. I november 2018 ble det kjent at man hadde klart å tyde innskriften på en mynt som var blitt utgravet allerede sent på 1960-tallet: Den tilhørte enten prefekten Pontius Pilatus eller en person i hans nære omkrets. Ved siden av en avbildning av et vinbeger står navnet Pilatus (Pilates) i greske bokstaver. Navnet er sjeldent og det er bare én som historikerne kjenner til fra denne region og den aktuelle tid; forskerne vil ikke konkludere sikkert, men mener likevel at det er rimelig å slutte at det er den første romerske prefekt, som også er nevnt i Bibelen og i kristne trosbekjennelser.
Bygningen
Festningen er beskrevet av historieskriveren Josefus Flavius. Etter at høydens topp ble ytterligere forhøyet hadde Herodes latt bygge et citadell med doble murer og fire vakttårn. Innenfor var det blant annet et palass med borggård, ett stort badehus, en hall (triclinium) och en rekke vanncisterner.
Ved foten av haugens nordre side ble «Nedre Herodium» bygd, et ytterligere palassområde med flere bygninger og haver som ble bevannet med vann fra et bassäng som var oppkalt etter kong Salomo.
I Call Your Name
I Call Your Name kan referere til
Air de cour
Air de cour er en verdslig fransk sangform som var svært populær i hoffkretser i senrenessansen og tidligbarokken, fra omtrent 1570 til rundt 1650.
Air er et fransk/engelsk ord for sang, cour er det franske ordet for hoff, så betydningen er ganske enkelt «hoffsang». Det dreier seg mest om kjærlighetssanger, men det ble også skrevet drikkeviser på samme form, de ble kalt airs à boire.
Historie
Den franske vokalmusikken på begynnelsen av 1500-tallet omfattet både polyfone sanger med melodier til krevende dikt og folkesanger (voix de ville eller vaudevilles) med enkle former og tekster. Renessansens kompliserte, flerstemte sanger ble litt om senn trengt i bakgrunnen og erstattet av ganske enkle, enstemmige sanger med akkompagnement. I andre halvdel av 1500-tallet ble disse airs de cour stadig mer populære, og blomstret under Ludvig XIIIs regjeringstid i første halvdel av 1600-tallet.
I begynnelsen ble eldre, flerstemmige komposisjoner skrevet om slik at en sangstemme kunne ledsages av et klaviatur- eller klimpreinstrument. Den første kjente bruken av begrepet airs de cour forekommer i tittelen Livre d'Airs de Cours, miz sur le luth (1571), en samling sanger med luttakkompagnement av den parisiske forleggeren, komponisten og luttenisten Adrian Le Roy. Samlingen inneholdt også bearbeidelser av organisten Nicolas de la Grottes flerstemte sanger, men det dukket snart opp flere og flere nye komposisjoner som overveiende var forsynt med luttakkompagnement, vanligvis notert i fransk lutt-tabulatur.
The Unafraid
The Unafraid er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Cecil B. DeMille.
Air de cour
Historie
I Frankrike 1608 kom den første boken i en serie med Airs de différentes autheurs, mis en tabulature de luth par Gabriel Bataille. I løpet av første halvdel av 1600-tallet bredte airs de cour seg til nærliggende land som England, Tyskland og Nederland, dels med oversatte tekster.
Tianzhen
Tianzhen (kinesisk: 天镇县; pinyin: Tiānzhèn Xiàn) er et fylke i byprefekturet Datong i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina. I 1999 hadde det et folketall på 200,065.
Air de cour
Form
Airs de cour viser liten påvirkning fra de samtidige italienske trendene monodi og madrigal, noe som overrasker på bakgrunn av at italienske musikere var virksomme i Frankrike. Sammenlignet med italienske madrigaler er det emosjonelle uttrykket i airs de cour kjølig og reservert, helt i samsvar med tidens franske smak.
The Unafraid
Handling
De to brødrene Stefan og Michael planleger å kidnappe den amerikanske arvingen Delight Warren.
Tianzhen
Kulturminner
Shaliangpogravene (Shaliangpo muqun, 沙梁坡墓群) fra Handynastiets tid og Ciyuntempelet (Ciyun si, 慈云寺) ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Air de cour
Komponister
De fleste komponistene som skrev airs de cour ble født i siste tredel av 1500-tallet. Til de mest kjente komponistene hører:
The Unafraid
Handling
Stefan planlegger å gifte seg med henne, slik at han kan få tak i alle rikdommene hennes - men så blir de etter hvert virkelig forelsket.
Ross Brawn
Ross Brawn (født 23. november 1954 i Manchester i England) er en britisk motorsportsingeniør. Han er siden 2010 teamsjef i Formel 1-teamet Mercedes GP. Han er fra 2017 ansatt som administrerende direktør i Formel 1 organisasjonen.
Han er fra 2017 ansatt som administrerende direktør i Formel 1 organisasjonen.
Ross Brawn bor i landsbyen Stoke Row ved Henley-on-Thames i Oxfordshire. I 2006 mottok han en æresdoktorgrad i ingeniørkunst fra Brunel University for sine prestasjoner innen motorsport.
Karriere
Brawn gikk på skole i Reading i Berkshire. Tidlig på 1970-tallet ble han opptatt som lærling ved United Kingdom Atomic Energy Authority ved forsknings- og utviklingsanlegget i Harwell i Oxfordshire, hvor han studerte instrumentering.
Etter kortere perioder i de nå nedlagte F1-teamene Haas Lola og Arrows ble han i 1989 ansatt i Jaguar, etter at de hadde merket seg hans prestasjoner. Han begynte i divisjonen for sportsbilracing, og brakte med seg så mye F1-teknologisk erfaring som han kunne, og lyktes i å designe Jaguar XJR-14-bilene som vant verdensmesterskapet for sportsbilracing i 1991.
Benetton
Senere i 1991 vendte Brawn tilbake til Formel 1 som teknisk direktør for Benetton-teamet, og bidro til lagets to førermesterskap i 1994 og 1995 med Michael Schumacher, og konstruktørmesterskapet i 1995. Brawn ble av store deler av spesialistpressen tillagt stor betydning for disse mesterskapsseirene, spesielt med henblikk på utarbeiding av løpsstrategier.
Ferrari
På slutten av 1996-sesongen fulgte Ross Brawn etter Schumacher over til Ferraris F1-team, på slutten av Schumachers første år der. Igjen ble han berømt for sine løpsstrategier etter hvert som teamet begynte å kjempe om mesterskap igjen fra 1997, tross overlegenheten til Williams-bilene det året og McLarens biler fra 1998 og framover. Etter disse årene med «gjenoppbygging», bidro han som Ferraris tekniske direktør til at Ferrari vant tilbake heder da laget tok konstruktørmesterskapet i, det første av seks titler på rad, og Schumacher tok fem førermesterskap på rad, fra til. Brawns bidrag til denne seiersrekken uten sidestykke har gjort at mange regner han som et vitalt medlem av Ferraris «dream team», sammen med Schumacher, teamsjefen Jean Todt og sjefsdesigneren Rory Byrne. I fant Ferrari aldri helt formen, og måtte se at titlene gikk til Renault og Fernando Alonso. I hadde Ferrari en dårlig start på sesongen, men hadde helt klart den raskeste bilen på slutten av sesongen.
26. oktober 2006 annonserte Ferrari at Brawn skulle forlate teamet. Det ble antatt at han ville ta et sabbatsår slik at andre medlemmer av Ferraris tekniske avdelinger kunne rykke opp innen teamet.
Honda
Da det på slutten av 2008 ble annonsert at Honda skulle trekke seg fra Formel 1 var Brawn i praksis ute av sporten med mindre en kjøper kunne finnes raskt. Dette var uheldig for Brawn ettersom han trodde at teamet hadde en «løpsvinnende bil» for 2009.
Brawn GP
Den 5. mars 2009 fullførte Brawn et 100% oppkjøp av Honda F1 og annonserte at de ville starte i 2009-mesterskapet under det nye navnet Brawn GP.
Mange aspekter ved Honda F1 ble beholdt under det nye eierskapet, inkludert de to erfarne førerne Rubens Barrichello og Jenson Button. Brawn GP valgte å kjøpe motorene for 2009-sesongen fra Mercedes-Benz. I det første løpet i 2009 i Australia kvalifiserte Button seg i pole position med Barrichello på andreplass, og de fullførte løpet på samme plasseringer. Per 23. august 2009 er det kjørt 11 Grand Prix-løp, og Jenson Button har vunnet 6 av dem mens teamet har klart dobbeltseire i 3 løp, og Brawn GP leder konstruktørmesterskapet med 6 løp igjen å kjøre.
Brawn-teamet fikk et finansielt løft like før Australias GP da Virgin Group-sjefen Richard Branson kunngjorde at han ville være sponsor for teamet. Teamet har nå også en annen sponsor, det sveitsiske meglerfirmaet MIG Investments.
Barutus
Barutus er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En ganske stor (opptil 34 millimeter), avlang, rødbrun hornbille. Kroppen er bredest nær bakenden, den bakre del av dekkvingene tydelig utvidet. Dekkvingene er ganske kraftig punkterte. Hodet har et trekantet område foran øynene avgrenset av en fin list. På pronotum er det en markert, U-formet fordypning i midten.
Levevis
Biller i gruppen Pentodontini lever stort sett i forholdsvis tørre biotoper, som steppe og ørkener. Denne arten finnes i litt høyereliggende områder.
Utbredelse
Arten er beskrevet fra Panama og er også kjent fra Costa Rica.
Okhansk
Okhansk (russisk: Оха́нск) er en by i Perm kraj i Russland. Den ligger på høyre (vestre) bredd av elva Kama), rundt 600 km sørvest for Perm. Innbyggertall: 7 994 (folketelling 2002), 8 414 (folketelling 1989).
Den ble første gang nevnt i historiske kilder i 1597 som landsbyen Okhannoje (russisk: Оха́нное), den ble også kalt Okhanskoje (russisk: Оха́нское) eller Okhan (russisk: Оха́н eller Оха́нь). Den fikk innvilget byrettigheter i 1781.
Vardåsen (Ås)
Vardåsen er en ås rett nord for Nordby kirke i Ås kommune. Toppen har vært brukt til ildvarde, slik det også er inntegnet på kart fra 1775.
Voltsjansk
Voltsjansk (russisk: Волчанск) er en by i Sverdlovsk oblast i Russland. Byen ligger ved elva Voltsjanka (en høyre sideelv til Sosva i Obs nedbørfelt), 350 km nord for Jekaterinburg. Innbyggertall: 11 043 (folketelling 2002), 14 814 (folketelling 1989). Byen fikk bystatus i 1956.
Sea Lion Island
Sea Lion Island (spansk: Isla de los Leones Marinos) er en av Falklandsøyene, beliggende 13 kilometer sør for Øst-Falkland. Det er en liten bosetning og to flystriper på øya. Bosetningen er den sørligste på Falklandsøyene.
Historisk har Sea Lion Island blitt benyttet til sauehold og utvinning av olje fra pingviner. Det holdes fremdeles noen sauer på øya, men økoturisme har etterhvert blitt mer dominerende. De private eierne solgte øya i 1990 til Falkland Islands Development Corporation.
Dyrelivet på øya er svært rikt, mye grunnet øyas isolerte beliggenhet og at det ikke har blitt introdusert gnagere og katter. Alle fem pingvinarter som finnes på Falklandsøyene lever her, i tillegg til enorme kolonier av skarver, petreller og brungumpkarakara. Av pattedyr finnes blant annet sjøelefanter og sjøløver, samt spekkhoggere i farvannet rundt øya. Sea Lion Island ble utpekt til Ramsarområde i 2001.
Karl Schulze
Karl Schulze (født 5. mars 1988) er en tysk roer som spesialiserer seg i firerbåt. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok gull i dobbeltfirer.
Han tok gull under Sommer-OL 2016.
Casa de la Vall
Huset ble reist i 1580 som bolig med tårnforsvar for Busquets-familien. Det er bygget i stein. Hovedbygningen har tre etasjer. I 1702 ble bygningen kjøpt av Consell de la Terra, den representative forsamlingen som var forløperen for dagens andorranske nasjonalforsamling. Bygningen har vært benyttet som rettslokale og møtested for landets myndigheter. Huset har også et kapell viet til Sankt Ermengol, arkiv og representasjonsrom. Tidligere holdt Museu Postal d'Andorra til i bygningen.
Andorras parlament, Consell General, har møttes i Casa de la Vall. I 2011 ble en ny og moderne parlamentsbygning tatt i bruk.
Gjertrud (rollefigur)
Gjertrud er en rollefigur fra Shakespeares tragedie Hamlet. Hun er Hamlets mor og dronning av Danmark. Hennes forhold til Hamlet er på sett og vis turbulent, da han blir fornærmet av morens ekteskap med Claudius, mannen som myrdet kongen (Gjertruds avdøde ektemann og prins Hamlets far). Gjertrud viser ingen tegn til skyldfølelse i sitt ekteskap Claudius, og Hamlet begynner stadig å utvise sjalusi overfor Claudius. Det at hun giftet seg så raskt etter dødsfallet, kan bety at hun var deltakende i mordet på en eller annen måte. Hennes handlinger er ofte suspekte, ifølge Hamlet spesielt fordi hun knapt sørget etter ektemannens død før hun ektet Claudius.
Stornes (øy)
Stornes er en øy som ligger i innsjøen Nelaug i Åmli kommune i Agder. Øya har et areal på ca. 130 dekar.
Daiki Itō
Daiki Itō (født 27. desember 1985) er en japansk skihopper. Itō var med på Japans lag som ble verdensmestere i mixed lag, normalbakke under Ski-VM 2013 i Val di Fiemme.
Karriere
Itō har (per januar 2011) oppnådd 9 pallplasseringer i verdenscupen. Han sto på seierspallen for første gang i mars 2004, da han kom på tredjeplass i finske Lahtis. En ny tredjeplass ble det 6. januar 2005, da satte han bakkerekord med et hopp på 143 meter i Paul Außerleitner-bakken i Bischofshofen, i det avsluttende rennet i den tysk-østerrikske hoppuka. I januar 2006 kunne han klatre ett trinn høyere, med 2.-plass i storbakken på hjemmebane i Sapporo.
Han var med på laget som vant bronse i laghopp i Ski-VM i Sapporo 2007, de tre andre var Shōhei Tochimoto, Takanobu Okabe og Noriaki Kasai. De samme hopperne forsvarte bronsen i Liberec i 2009.
Han vant sitt første verdenscuprenn i Sapporo 28. januar 2012 kun ett tidel foran nordmannen Anders Bardal.
I Vinter-OL 2014 hoppet han på det japanske laget som tok bronse i laghopp, sammen med Reruhi Shimizu, Taku Takeuchi og Noriaki Kasai.
Under Ski-VM 2017 tok han bronse også i mixed lagkonkurranse med det japanske laget som for øvrig bestod av Sara Takanashi, Taku Takeuchi og Yūki Itō.
Han har også den offisielle bakkerekorden i Granåsen i Trondheim på 141 m, satt 8. mars 2012.
Verdenscupseire
Per 9. mars 2012 har Itō fire seire i verdenscupen:
Guldborgsund kommune
Guldborgsund kommune er en kommune i Region Sjælland i Danmark, som ble opprettet ved Kommunalreformen i 2007. Allerede den 15. november 2005 ble kommunalbestyrelsen, som i 2006 fungerte som sammenlegningsutvalg, valgt med Kaj Petersen som formann.
Guldborgsund kommune oppstod ved sammenlegning av:
Guldborgsund kommune ligner en kandidat til tittelen som én av strukturreformens mest smidige og tillitsfulle fusjoner. Det skrev nyhetsmagasinet Danske Kommuner i et tema i januar 2006. Guldborgsund kommune er en sammenslåing av seks kommuner omkring Guldborg Sund: De fire Falster-kommunene Nykøbing, Nørre Alslev, Stubbekøbing og Sydfalster, og de to østlollandske kommunene Nysted og Sakskøbing.
Formannen for utvalget, Guldborgsunds daværende borgermester Kaj Petersen (Socialdemokratiet), var inntil sammenslåingen også borgermester i Sakskøbing kommune.
Kommunevalget 15. november 2005 ga følgende mandatfordeling og stemmetall til det nye kommunestyret som tiltrådte 1. januar 2007:
Galileoskop
Et galileoskop er et lite (5 cm) masseprodusert refraktorteleskop, laget for å øke offentlighetens interesse i astronomi og vitenskap. Det ble utviklet til Det internasjonale astronomiåret 2009.
Gaoping (Jincheng)
Gaoping (kinesisk: 高平; pinyin: Gāopíng) er et byfylke i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Jincheng.
Befolkningen var på 482,339 innbyggere i 1999.
Samferdsel
Kinas riksvei 105 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing i Indre Mongolia, løper sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jinan, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.
Kailani Craine
Kailani Craine (født 13. august 1998) er en australsk kunstløper.
Hun representerte Australia under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 17 i singel.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 29.
Erlend Rian
Erlend Rian (født 15. juni 1941 i Fåberg, død 1. desember 2020 i Oslo) var en norsk pressemann og politiker (H).
Han var cand.mag. fra Universitetet i Oslo, og var disponent og ansvarlig redaktør i Bladet Tromsø 1974–1980. Etter den politiske karrièren var han administrerende direktør i Destinasjon Tromsø 1996–2003 og daglig leder i Tromsø 2014 og Tromsø 2018. Han var nestleder i Norges Kommunalbanks styre 1987–1994 og styreleder i Luftfartsverket 1997–2002.
Rian var ordfører i Tromsø 1980–1995 og 2. viseformann i Høyre 1986–1988. Han var også formann i Den Konservative Studenterforening i 1969 og fylkessekretær i Troms Høyre 1970–1974. I 1971 ble han ansatt som generalsekretær i Unge Høyre, men tiltrådte ikke. Han meldte seg ut av partiet i 2005, men meldte seg senere inn i igjen, og ble innvalgt i Tromsø bystyre i 2011. Rian representerte sammen med eksempelvis Arne Rettedal og Erling Norvik en sosialliberal og pragmatisk tradisjon innenfor Høyre, ifølge Bjørgulv Braanen.
I 1991 ble han kåret til «Årets tromsøværing» av leserne til Bladet Tromsø.
Han var eldre bror av historiker Øystein Rian.
Lyndon Rush
Lyndon Rush (født 24. november 1980 i Humboldt i Saskatchewan) er en canadisk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 2010 i Vancouver og 2014 i Sotsji.
Rush vant en olympisk bronsemedalje i bobsleigh under vinter-OL 2010 i Vancouver. Han var med på den canadiske firerboben som kom på tredjeplass bak USA og Tyskland. De andre på laget var David Bissett, Lascelles Brown og Chris Le Bihan.
Kystartilleri
Kystartilleri er en militær våpengren som historisk har hatt ansvaret for kanoner i faste installasjoner og i utgangspunktet disponert for beskytning av sjømål. Kystartilleriet har også inkludert undervannsforsvaret med minefelt og torpedobatterier, nærforsvarstropper, landgangsfartøyer, luftvern og til tider diverse missilbaserte våpen (eksempelvis Hellfire).
Historie
Siden 1990-tallet har kystartilleriet i de fleste land blitt gradvis bygget ned, da faste installasjoner har blitt veldig sårbare for presisjonsvåpen, samt at den tradisjonelle invasjonsfrykten har avtatt globalt. Kystartilleri har vært særlig utbredt i Norge, Sverige og Finland. Sverige holder på å avvikle sine kystfort, mens Norge og Finland fremdeles har anlegg i møllpose, men de skal også avvikles.
Norge
Under okkupasjonen bygde tyskerne ut kystartillerianlegg, og høyeste antallet ble nådd høsten 1942 med 293 anlegg (72 fra marinen og 221 fra hæren) av sterkt varierende standard i Norge, i tillegg til 88 anlegg fra Lyngenfjorden og østover som hadde blitt demolert under tilbaketrekningen fra Finnmark. Kystartilleriet overtok 157 kanonbatterier med 589 kanoner og 15 torpedobatterier etter tyskerne, de siste av disse anleggene og materiellet ble tatt ut av bruk ved årtusenskiftet.
Den mest kjente trefningen mellom et kystfort og fiendtlige skip i Norge skjedde 9. april 1940 da krysseren «Blücher» ble senket i Drøbaksundet etter ildgivning fra Oscarsborg festning. Kystartilleriet har pr. idag ingen aktive kystfort, torpedobatterier eller minefelt lenger, selv om noen ligger i «møllpose», og våpenarten i seg selv er nedlagt og tatt inn i Kysteskadren. I tillegg til torpedofort har Norge to typer kanonmateriell i «møllpose», hhv. 75 og 120mm tårnkanon, begge fra Bofors.
Russland
Russlands kystartilleri er en våpenart i Russlands marine. Den er utstyrt med landbaserte faste og mobile robot- og artillerisystemer. Sammen med Russlands marineinfanteri er det en del av den russiske marinens kyststyrker.
Sverige
Det svenske kystartilleri ble en egen våpenart i 1902, underlagt Svenska marinen. Kystartilleriet besto etterhvert av fem regimenter. I 2000 ble det bestemt at kystartilleriet skulle avvikles og erstattes av Amfibiekåren.
USA
Det amerikanske artilleriet ble i 1907 delt i feltartilleri og kystartilleri. Kystartillerikorpset bestod da av 107 kompanier. I 1924 ble det opprettet en regimentorganisasjon i kystartilleriet. Det var 16 faste kystartilleriregimenter og flere mobile kystartilleri- og luftvernregimenter. Kystartilleriet fantes også innenfor Nasjonalgarden og reserven. I 1943 ble bataljonen organisasjonsenhet. De fleste kystartillerieenheter ble avviklet fra 1944-1946 og våpenarten ble offisielt nedlagt i 1950. Til kystartilleriet hørte siden 1918 U.S. Army Mine Planter Service, en organisasjon for utlegging av minesperrer med egen mineutleggingsfartøyer.
De britiske Jomfruøyer under OL
De britiske Jomfruøyer deltok første gang i olympiske leker under Sommer-OL 1984 i Los Angeles og har deltatt i samtlige sommerleker siden. De deltok i vinterlekene første gang da Erroll Fraser deltok under Vinter-OL 1984 i Sarajevo på skøyter. Peter Crook deltok i Halfpipe under Vinter-OL 2014 i Sotsji. De britiske Jomfruøyer har aldri vunnet noen medalje.
William F. Hamilton
William «Bill» Frank Hamilton (født 1883, død 1955) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok under OL 1908 i London.
Hamilton ble olympisk mester under OL 1908 i London, han var med på det amerikanske laget som vant den olympiske stafetten. De to første etappene var på 200 meter, deretter fulgte en etappe på 400 meter før siste etappe på 800 meter. Hamilton løp første etappe og ble etterfulgt av Nathaniel Cartmell, John Taylor og Mel Sheppard på fjerde og siste etappe. De fikk tiden 3.27,2, tre sekunder raskere enn sølvvinnerne fra Tyskland.
Consell General
Consell General er Andorras parlament, det vil si landets folkevalgte, lovgivende forsamling. Den kalles også Consell General de les Valls. Parlamentet har lovgivende og bevilgende myndighet, utøver kontroll over regjeringens virksomhet og utpeker etter allmenne valg Andorras statsminister etter prinsippet om parlamentarisme. Consell General har 28 representanter.
Ribe domkirke
Ribe domkirke (eller Vor Frue kirke Maria) i Ribe på Jylland er en romansk kirke fra 1100-tallet. Den er den best bevarte domkirken i sitt slag i Norden og den eneste kirken i Danmark som har fem skip. Ribe domkirke er rikt utstyrt i det indre og har kunstverker som spenner fra tidlig middelalder til moderne dekorasjoner utført på 1980-tallet.
Domkirken har i dag tre tårn; Rytterspiret over koret, Mariatårnet samt tårnet som kalles Borgertårnet og er plassert i det nordvestlige hjørnet.
Consell General
Historisk bakgrunn
Consell General ble opprettet i 1866. Den besto av 24 representanter. Det erstattet Consell de la Terra, som ble etablert i 1419 og som besto av representanter valgt av familieoverhodene. Også Consell General var opprinnelig valgt av overhodene i hver husholdning, men i 1933 ble dette endret slik at alle voksne menn fikk stemmerett. Kvinner fikk stemmerett i 1970.
Ribe domkirke
To danske konger ligger begravet i kirken; Erik Emune og Kristoffer I.
Beltia
Beltia er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Ribe domkirke
Den første tiden
I vikingtiden og tidlig middelalder var Ribe den viktigste byen i Danmark. Og det var her Ansgar rundt år 850 fikk lov til å reise en trekirke. Det er ikke usannsynlig at den ble bygget på samme sted som domkirken står i dag ettersom dette er et av byens høyeste punkter og var det også dengang. Arkeologiske utgravinger under det nåværende koret har brakt for dagen graver og annet som er betydelig eldre enn dagens kirke.
Consell General
Historisk bakgrunn
Consell General ivaretok en rekke oppgaver av lovgivende, utøvede og dømmende karakter. I 1982 ble det innført en regjering som utgikk fra Consell General, men først da Andorras grunnlov ble vedtatt i 1993 ble prinsippene om maktfordeling mellom statsmaktene ordentlig institusjonalisert.
Beltia
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Nicaragua i nord til Peru i sør.
Ribe domkirke
Den første tiden
Senest i 948 ble Ribe bispesete. I 948 var det et internasjonalt kirkemøte i Ingelheim og her deltok biskop Liafdag som Ribes biskop. På møtet deltok blant andre også kong Otto I av Tyskland og Ludvig IV av Frankrike. Menigheten i Ribe hadde på dette tidspunktet en trekirke og det var først på 1100-tallet at det ble oppført en kirke av tuffsten importert fra Rhinland. Kirken ble reist etter initiativ av biskop Thure. Denne biskopen er kjent fra historien som en av de som falt i slaget ved Fodevig i 1134. Han hadde støttet Magnus mot tronkreveren Erik Emune. Da sistnevnte ble drept noen få år senere, ble han gravlagt i Ribe domkirke som den første danske kongen gravlagt her.
Consell General
Historisk bakgrunn
Consell General har holdt til i den gamle Casa de la Vall i hovedstaden Andorra la Vella. Denne bygningen ble opprinnelig reist i 1580. I 2011 ble en ny, moderne parlamentsbygning tatt i bruk.
Ribe domkirke
Den nåværende kirken
Rundt 1150 startet man å føre opp den nåværende domkirken. Initiativet til byggingen kom fra den daværende biskopen, Elias, som var biskop i Ribe i 20 år, 1142–1162. Akkurat som forgjengeren ble den oppført av tuffsten. Prosjektet kom til å strekke seg over en periode på nesten 100 år. Byggingen startet ved at man benyttet den kirken som sto på stedet som utgangspunkt og bygget på den. Først bygget man apsisen og deretter tverrskipet. Fremdriften ble noe forsinket av en brann i 1176 hvor store deler av den gamle domkirken brant ned. Deretter skjøt byggingen fart igjen og allerede ca. år 1200 sto den romanske kirken nesten ferdig. I tillegg til apsisen og tverrskipet besto den av et treskipet langhus hvor midtskipet hadde flatt tak og sideskipene hadde romanske tønnehvelvinger. En mektig kuppel var reist over korsskjæringen. Det er ikke helt sikkert når avslutningen mot vest var ferdig, men det er sannsynlig at forhallen var ferdig i begynnelsen av 1200-tallet. Forhallen var flankert av to trappetårn. Den rundbuede portalen var flankert av to rader med tre søyler i hver rad. Rundt portalen var det en falset portalblending holdt oppe av søyler. I denne blendingen var det satt inn fire små søyler.
Samtidig som man opp mot 1250 holdt på med å ferdigstille kirkens vestparti, bygget man om det indre. Man erstattet det flate loftet med et hvelv i gotikk.
Consell General
Sammensetning og valgmåte
Fra 1878 til 1997 var Andorra inndelt i sju valgkretser tilsvarende kommunene (prestegjeldene), der hver valgkrets sendte fire representanter til nasjonalforsamlingen. Fordi antallet stemmeberettigede varierte svært mellom valgkretsene, ble dette endret, og det ble innført en ordning med én felles valgkrets for hele landet, der halvparten av representantene velges, mens den resterende halvparten velges med et likt antall fra kommunene.
Parlamentet har i dag 28 representanter. Representantene velges i frie valg med universell stemmerett. Halvparten av de 28 representantene velges ved forholdstallsvalg der hele landet er én valgkrets. De andre 14 velges fra kommunene (prestegjeldene), da slik at hver kommune har to representanter hver. Listen med flest stemmer vinner begge mandater. Ingen kan stille på både rikslisten og en kommuneliste. Velgerne avgir to stemmer og har dermed mulighet for såkalt «split-ticket voting», det vil si de kan avgi stemme på ulike partier.
Ribe domkirke
Endringer i middelalderen
Valget av materialet tufsten skulle sette kirken på store prøver. Dette er en relativ bløt sten og murverket ble utsatt for et ekstremt trykk. Dette ser man i de skjeve sideskipene. Først under en restaurering på midten av 1800-tallet fikk man avlastet trykket. Det inntraff en ulykke på julemorgenen i 1283 under gudstjenesten da det nordre trappetårnet styrtet og flere kirkegjengere ble drept.
Consell General
Sammensetning og valgmåte
Valgperioden er fire år. Det er mulig med nyvalg før en valgperiode er utløpt.
Ribe domkirke
Endringer i middelalderen
Da man skulle gjenreise tårnet bestemte man seg for å benytte et mer solid materiale og brukte munkesten. Samtidig bygget man et mye større tårn, det såkalte borgertårnet. Det sto ferdig i begynnelsen av 1300-tallet og hadde et høyt spir. Etter en ulykke i 1594 hvor tårnet styrtet igjen oppførte man det på nytt uten spir og det fikk derfor sin flate borgtårnaktige avslutning da det sto ferdig i 1599.
Consell General
Parlamentarisme
Regjeringsmakten avhenger av flertall i Consell General i tråd med prinsippet om parlamentarisme. Parlamentet utpeker en statsminister (cap de govern) for de to samfyrstene, som formelt godkjenner vedkommende. Statsministeren utpeker deretter de øvrige regjeringsmedlemmene. En regjering kan felles ved at et mistillitsforslag får flertall i parlamentet eller ved at regjeringen taper et kabinettsspørsmål. Et mistillitsforslag trenger støtte fra en femdel av representantene for å settes på dagsordenen.
Ribe domkirke
Endringer i middelalderen
I løpet av middelalderen ble det foretatt mange forskjellige påbygginger og endringer. Blant annet ble det tilføyet flere sidekapeller og en klostergang på sydsiden. Klostergangen er i dag omtrent ikke synlig. Når det gjelder sidekapellene er de en del av det som i dag oppfattes som de ytre sideskipene.
Consell General
Sesjoner og organisering
Forsamlingen har ett kammer. Consell General kan møtes til ordinære eller ekstraordinære sesjoner. Konstituerende sesjoner holdes femten dager etter at valgresultatet er kunngjort. Vanligvis er det to ordinære sesjoner årlig: Mars til juni, samt september til desember.
Et minimum på fire representanter kreves for å danne en parlamentarisk gruppe. Representantene kan velge om de vil tilhøre en parlamentsgruppe eller om de vil sitte som uavhengige. I praksis skjer gruppedannelsen med utgangspunkt i partiene eller valgkoalisjonene. Hver gruppe utpeker en parlamentarisk leder. De parlamentariske lederne og presidentskapet møtes for å samordne arbeidet i nasjonalforsamlingen.
Ribe domkirke
Kalkmalerier
Domkirkens mest berømte kunstverk er av ny dato og utført av den danske kunstneren Carl-Henning Pedersen på 1980-tallet. Han fikk oppdraget etter mange års debatt og dekorerte en av kirkens korbuer i perioden 1982-1987.
Consell General
Sesjoner og organisering
Parlamentet velger en stående komité som fungerer i periodene der Consell General ikke er samlet. Denne består av parlamentspresidenten, tre representanter innvalgt fra den nasjonale valgkretsen og tre medlemmer innvalgt fra kommunekretsene.
Ribe domkirke
Inventar
Domkirken inneholder et overveldende antall vakre gravminner og annet inventar. En korsfestelsesgruppe hugget ut i sten er plassert i det nordre sidekapellet. gruppen er fra begynnelsen av 1400-tallet og var tidligere plassert i vestportalen. Under korsfestelsesgruppen er det satt opp en gravsten over rådmann og Ostindiafarer Jørgen Hansen og hans ektefelle. Gravstenen er fra 1671. Korbuekrusifikset fra rundt 1425 henger på en pilar ved nordre sideskip. Korsarmen mot nord bak sideskipet er viet til kongene og historien.
En messingtavle med små medaljongportretter er satt opp av nasjonalhistorikeren Anders Sørensen Vedel (1542–1616). Han var fra Ribe og er kjent for å ha oversatt Saxos latinske Danmarkskrønike i 1575. Tavlen ble satt opp da hans kone Maria – nærmest en barnebrud – døde etter et liv på 16 år, seks måneder, otte dage og 13 timer og et ekteskap som varte et år, fire måneder, en dag og seks timer.
I det motsatte hjørnet av korsarmen henger det minnetavler med malerier av Erik Emune og Kristoffer I. Tavlene ble satt opp i 1576 av historikeren Hans Svanning.
Kirken har en gotisk døpefont laget av jernmalm og hvor selve kummen er dekorert med relieffer. Den bæres av seks figurer, tre engler og tre fabeldyr. Det antas at døpefonten er blitt laget i Flensburg på begynnelsen av 1400-tallet.
Den danske kirkefaren Hans Tausen var Danmarks første protestantiske biskop og innehadde embetet i Ribe i 1542-1561. Kirken har flere minner om Tausen, blant annet hans epitafium fra 1585.
Domkirkens mest fornemme gravminne fra middelalderen antas å være den kjempestore gravstenen over Ivar Munk, Ribes siste katolske biskop. Den er utført av billedhuggeren Claus Berg i 1530 og etter all sannsynlighet godkjent av Munk selv.
Alteret er tegnet av Ebbe Lehn Petersen og er i en enkel utføring med et kors i rød marmorsten. Alterpartiet er fra 1980-tallet.
Prekestolen er plassert omtrent midt i kirken. Den er fra 1596 og utført av Jens Asmussen fra Odense. Den er dekorert med en rekke malerier, blant annet av Jesus på korset.
Orgelet i domkirken har med sin størrelse en sentral plassering i kirkens bakerste del. Det er bygget av Johan Heide i årene 1634-1635 og rikt utsmykket med barokkutskjæringer i tre.
Nei vi elsker!
Nei vi elsker! er et musikkalbum med Erling Bonde, utgitt i 1980. Dette er hans hittil siste album som soloartist.
Maorisk
Maorisk, eller maori, (maorisk: , IPA: ) er språket som snakkes av maoriene, den innfødte befolkninga på Ny-Zealand, hvor det har status som offisielt språk. Det er klassifisert som et østpolynesisk språk i nær slekt med rarotongansk, tuamotuansk og tahitisk, og noe fjernere med hawaiisk og markesisk, og enda fjernere med vestpolynesiske språk som samoansk, tokelauisk, niuisk og tongansk. I folketellinga i 2006 var det 157,110 som hevda de kunne ha en hverdagslig samtale på maorisk.
Offisiell status
Ny-Zealand har tre offisielle språk: maorisk, engelsk og nyzealandsk tegnspråk. Maorisk ble offisielt språk i 1987, da Maori Language Act 1987 ble gjort til lov. De fleste offentlige departementer og etater har tospråklige navn, og New Zealand Post bruker både engelske og maoriske stedsnavn i adresser. Maorisktalende har rett til å kommunisere med offentlige etater på maorisk, men i praksis krever dette som regel bruk av tolker.
I en kjennelse i Det kongelige råd i 1994 ble Ny-Zealands regjering holdt ansvarlig for bevaringa av språket etter Waitangitraktaten fra 1840. Siden mars 2004 har regjeringa derfor finansiert Māori Television som delvis sender på maorisk. 28. mars 2008 åpna Māori Television sin andre kanal, Te Reo, som sender utelukkende på maorisk, uten undertekster eller reklame. I 2008 publiserte Land Information New Zealand den første lista over offisielle nyzealandske stedsnavn med makroner som indikerer lang vokal.
Historie
Siden 1800 har maorisk hatt en hendelsesfull historie. I begynnelsen av denne perioden var det hovedspråket på Ny-Zealand, men på 1860-tallet ble det et minoritetsspråk i skyggen av engelsk, som ble talt av nybyggere, misjonærer, gullgravere og handelsmenn. Sent i dette århundret introduserte kolonistene et skolesystem for alle nyzealendere, og fra 1880-tallet forbød de bruken av maorisk i skoleverket.
Fram til andre verdenskrig var maorisk førstespråket til de fleste maorier, men etter dette gikk antall morsmålsbrukere drastisk ned. På 1980-tallet talte færre enn 20 % av maoriene språket godt nok til å kunne kalles morsmålsbrukere, og selv blant disse var det mange som ikke brukte det i det daglige.
På 1980-tallet begynte maoriske ledere å se faren for at språket kunne dø ut, og starta programmer for å gjenopplive språket, som Kōhanga Reo-bevegelsen, som fra 1982 lærte småbarn maorisk fram til skolealder. Senere på 1980-tallet kom Kura Kaupapa Māori, et program for grunnskoler som underviser på maorisk.
Klassifisering
Maorisk klassifiseres som et polynesisk språk, mer spesifikt et østpolynesisk språk i den tahitiske språkgruppa, som inkluderer rarotongansk (Cookøyene) og tahitisk (Tahiti og Selskapsøyene). Andre større østpolynesiske språk er hawaiisk, markesisk (Marquesasøyene) og rapanui (Påskeøya). Selv om alle disse er forskjellige språk er de likevel så like at Tupaia, en tahitier som reiste med James Cook i 1769–1770 effektivt kunne kommunisere med maoriene.