cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Shigenobu Murofushi
Etter at han la opp ble han trener, og var også professor i idrettsvitenskap ved Chūkyō-universitetet i Nagoya, hvorfra han gikk av med pensjon i 2011.
Han var gift med Serafina Moritz, en ungarsk spydkaster fra Romania. Sammen har de to barn: sønnen Koji (som er olympisk mester i sleggekast) og datteren Yuka, som er olympisk deltaker i sleggekast.
Jacques Mauchien
Jacques Mauchien (født 9. juni 1926, død 31. august 1998) var en fransk landhockeyspiller.
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1960 i Roma, hvor laget hans ble nummer 10.
Christian Olsen Rode
Christian Olsen Rode var en av de første organistene i Vår frelsers kirke i Oslo. Han ble ansatt i 1709 og hadde stillingen til 1721. Rode skal ha vært ved Nidarosdomen før han kom til Vår Frelsers kirke, men stiftsdireksjonen syntes ikke de hadde vært heldige med han heller.
Rode kom opprinnelig fra Danmark, hvor han hadde vært kantor ved Sankt Mariæ kirke i Helsingør fra 1679.
Jean Desmasures
Jean Desmasures (født 29. august 1928, død 29. april 2012) var en fransk landhockeyspiller.
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1960 i Roma, hvor laget hans ble nummer 10.
Tatjana Khmyrova
Tatjana Jevgenjevna Khmyrova (russisk: Татьяна Евгеньевна Хмырова, født 6. februar 1990 i Volgograd) er en russisk håndballspiller, som spiller på det russiske kvinnelandslaget og for den makedonske klubben.
Klubb
Khmyrova har spilt for det russiske laget HK Dynamo Volgograd siden 2005, og fikk da i en alder av 16 år sin første kamp i EHF Champions League. I sesongene 2008/09 og 2009/10 vant hun det russiske mesterskapet med Dynamo. I europeiske konkurranser vant hun EHF-cupen i 2007/08-sesongen.
Landslag
Da hun var 18 var hun med på det russiske kvinnelandslaget under Håndball-VM i 2009 og ble verdensmester. I løpet av turneringen fikk hun mye spilletid og endte til slutt på 13.-plass på toppscorerlista med 47 mål.
Khmyrova ble etter Junior-VM i juli 2010 tatt ut som høyre bakspiller på All Star-laget, sammen med blant annet landslagskollega Ksenija Makejeva.
Choi Min-kyu
Choi Min-kyu (født 31. august 1992) er en sørkoreansk padler som konkurrerer i kajakk.
Han representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han kom til B-finalen i K-2 200 meter.
Jan Mybrand
Jan Torsten Mybrand (født 26. januar 1959 i Kolsva, Köping kommune, Sverige) er en svensk skuespiller. Siden 1986 arbeider han ved Stockholms Stadsteater.
Friidrett under Sommer-OL 1988 – 200 meter menn
200 meter menn under Sommer-OL 1988 i Seoul ble arrangert i september 1988 på Olympiastadion.
José Luis Capón
José Luis Capón González (født 6. februar 1948 i Madrid i Spania, død 29. mars 2020) var en spansk fotballspiller.
Han spilte for Atlético Madrid mellom 1970 og 1980. Han vant La Liga i 1973 og 1977. Han spilte i finalen i serievinnercupen i 1974, som Atlético tapte. Fra 1973 til1 977 spilte han i det spanske fotballandslaget.
Capón døde av covid-19 den 29. mars 2020 i en alder av 72 år.
PowerPC 970
PowerPC 970 er en 64-biter mikroprosessorarkitektur av typen POWER som ble introdusert av IBM i 2002. Når den ble brukt i Apple Macintosh ble den kalt PowerPC G5.
970-familien ble skapt i et samarbeid mellom IBM og Apple.
Enigma (film)
Enigma er en amerikansk-britisk krigsfilm fra 2001, regissert av Michael Apted.
Gilvan Ribeiro
Gilvan Ribeiro (født 8. mai 1989) er en brasiliansk padler som konkurrerer i kajakk.
Enigma (film)
Filmen er basert på boken med samme navn av Robert Harris, som igjen tar for seg kodeknekkingen og oppdagelsen av Katyn-massakren under andre verdenskrig. Filmen handler om Tom Jericho (Dougray Scott), som ønsker å besøke ekskjæresten Claire (Saffron Burrows) etter å ha kommet seg fra et mentalt sammenbrudd. Hun er imidlertid forsvunnet, og da ber han samboeren hennes Hester Wallace (Kate Winslet) om hjelp til å komme til bunns i hva som har hendt.
Gilvan Ribeiro
Han representerte Brasil under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han kom til B-finalen i K-2 200 meter.
Enigma (film)
Filmen fikk mye god kritikk, men ble av noen kritisert for sin fiktive side, som ikke nevner noen ting om den virkelige kodeknekkeren, Alan Turing.
Jean-Pierre Windal
Jean-Pierre Windal (født 9. desember 1936, død 23. august 2009) var en fransk landhockeyspiller.
Enigma (film)
Handling
Historien, løst basert på virkelige begivenheter, finner sted i løpet av mars 1943, når den andre verdenskrig var på sitt høydepunkt. Avdelingen for kryptoanalyse ved Bletchley Park i Buckinghamshire, har et enormt problem: nazistiske ubåter har endret en av referansene sine som blir brukt til Enigma-maskinkoder. De britiske analytikerne klarte å knekke krypteringen en gang tidligere, og de må gjøre det igjen for å holde oversikt over de tyske ubåtene.
Jean-Pierre Windal
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1960 i Roma, hvor laget hans ble nummer 10.
Enigma (film)
Handling
Tom Jericho kommer tilbake til Bletchley Park, en måned etter å ha fått et nervøst sammenbrudd som følge av hans mislykkede kjærlighetsaffære med en kollega ved navn Claire Romilly. Jerico forsøker umiddelbart å se henne igjen, men oppdager at hun på mystisk vis forsvant noen dager tidligere. Jericho får også hjelp fra Claires venninne Hester Wallace, for å finne ut hva som egentlig kan ha skjedd med Claire og oppdager at noen andre ansatte ved Bletchley Park kan ha vært ansvarlige for Claires forsvinning. Jericho blir også holdt under oppsikt av en MI5-agent, Wigram (spilt av Jeremy Northam)
Argentina Open 2022
Argentina Open 2022 var en tennisturnering, og del av ATP-touren 2022, som fant sted i Buenos Aires i Argentina fra 7. til 13. februar 2022.
Det ble konkurrert i singel og dobbel for menn på grus.
Ramses II
Ramses II (styrte 1279 f.Kr.–1213 f.Kr.), også kjent som Ramses den store, fra egyptisk *Riʻmīsisu, alternativt transkribert som Rameses og Ramesses. Han var den tredje egyptiske farao av det 19. dynasti. Han er ofte vurdert som den største, mest feirede, og den mektigste farao av det egyptiske rike. Hans etterfølgere og senere egyptere kalte ham for «den store stamfar». Ramses II ledet flere militære kampanjer inn i Levanten, gjeninnførte egyptisk kontroll over Kanaan. Han ledet også ekspedisjoner sørover inn i Nubia, feiret på inskripsjoner ved Beit el-Wali og Gerf Hussein.
Argentina Open 2022
Norske Casper Ruud vant turneringen for andre gang og tok sin syvende ATP tittel.
Seeding
Utøverne ble seedet etter plassering på ATPs verdensranking fra 31. januar 2021.
Ramses II
I en alder av 14 år ble Ramses utpekt til prinsregent av sin far, farao Seti I. Det er antatt at han overtok tronen mens han var i slutten av tenårene og det er kjent at han hersket over oldtidens Egypt fra 1279 f.Kr. og fram til 1213 f.Kr. for en tid som utgjorde hele 66 år og 2 måneder, i henhold til både Manetho og Egypts samtidige historiske nedtegnelser. Det ble sagt at han levde til at han ble 99 år gammel, men det er mer sannsynlig at han døde enten 90 eller 91 år gammel. Om han ble farao i 1279 f.Kr., slik de fleste egyptologer tror i dag, ville han ha overtatt tronen den 31. mai 1279 f.Kr, basert på hans kjente tilsettelsesdato av III Shemu dag 27.
Ramses II feiret et uovertruffent antall av 14 sed-festivaler i løpet av sitt styre. Den første ble etter tradisjonen feiret etter at farao hadde styrt i 30 år, og siden hvert tredje år. Det er mer enn noen annen farao. Ved sin død ble han gravlagt i en grav i Kongenes dal; hans legeme ble senere flyttet til en kongelig skjulested hvor den ble først oppdaget i 1881, og er i dag stilt ut i Det historiske museum i Kairo.
Den tidligste delen av hans styre var fokusert på å bygge byer, templer og monumenter. Han etablerte byen Pi-Ramses på Nildeltaet som sin nye hovedstad og militærbase for sine kampanjer inn i Syria. Byen ble bygd på restene av den tidligere byen Avaris, hovedstad for folket hyksos da de tok over, og ble stedet for hovedtempelet til Set.
Han er også kjent som Ozymandias i greske kilder, fra en translitterasjon til gresk av en del av Ramses' tronenavn, User-maat-re.
Kampanjer og slag
Tidlig i sitt liv gjennomførte Ramses II tallrike militære kampanjer for å erobre tidligere områder tilbake fra nubiske og hettittiske kontroll og for å sikre Egypts grenser. Han var også ansvarlig for å slå ned en del nubiske opprør og utførte en militærkampanje i Libya. Selv om det berømte slaget ved Kadesj ofte dominerer forskernes syn på Ramses IIs militære dyktighet og makt, kunne han ikke nyte mer enn et par fullstendig militære seirer over Egypts fiender. I løpet av Ramses IIs styre er den egyptiske hæren beregnet til å ha utgjort rundt 100 000 mann, en formidabel styrke som han brukte for å styrke egyptisk innflytelse.
Slaget mot sjøpirater
I sitt andre år beseiret han avgjørende sjøpirater som ble kalt for Shardana eller Sherden, et av flere havfolk, og som hadde herjet Egypts kyst mot Middelhavet ved å angripe handelsskip som seilte til og fra Egypt. Disse piratene kom antagelig fra kysten av Jonia eller muligens sørvestlige Anatolia (dagens Tyrkia). Ramses posterte tropper og skip langs strategiske punkter langs kysten og lot tålmodig piratene å angrep sine bytter før han dyktig fanget dem ved et overraskende angrep i et sjøslag. En stele fra Tanis dokumenterer at de hadde kommet «i deres krigsskip fra havets midtre og ingen var i stand til står foran dem». Det må ha vært et sjøslag et sted foran munningen av Nilen ettersom kort tid etter ble mange shardana sett i faraos livvakt hvor de er iøynefallende med deres hjelmer med horn og en ball i midten og deres runde skjold og store sverd, slik som de er avbildet i inskripsjonene for slaget ved Kadesj. I det samme sjøslaget beseiret farao også et folk kalt for lukka (L'kkw, muligens de senere lykiere og et annet kalt for ŝqrsšw (sjekelesj).
Første syriske kampanje
Den umiddelbare forhistorie til slaget ved Kadesj var de tidlige kampanjene til Ramses II inn i Kanaan og Palestina. Hans første kampanje synes å ha skjedd i det fjerde året av hans styre og ble feiret med reisningen av en stele i nærheten av dagens Beirut. Inskripsjonen er bortimot helt uleselig grunnet erosjon. Hans nedtegnelser forteller oss at han var tvunget til å bekjempe en palestinsk prins som ble dødelig såret av en egyptisk bueskytter, og hans hær ble fullstendig utryddet. Ramses II holdt prinsen levende og fraktet ham som fange til Egypt. Han plyndret deretter høvdingene i Midtøsten i deres egne landområder, dro hvert år til sine hovedkvarter ved Ribla i dagens Israel for å kreve tributter. I det fjerde året av hans styre erobret han den hettittiske vasallstaten Amurru i løpet av hans krigføring inn i Syria.
Andre syriske kampanje
Selv om Ramses' styrker havnet i et hettittisk bakhold og var i mindretall ved Kadesj kjempet farao i slaget til det havnet i et dødpunkt og vendte hjem som en helt. Ramses IIs styrker led betydelige tap særlig langs Ras divisjon som ble utryddet av de innledende angrepene fra de hettittiske stridsvognene. Straks Ramses var tilbake i Egypt proklamerte han at han hadde vunnet en stor seier. Han hadde forbauset alle ved en bortimot tapt kamp. Slaget ved Kadesj var en personlig seier for Ramses som etter å ha gått rett inn i et bakhold hadde den unge kongen modig samlet sine spredte tropper for å kjempe på slagmarken mens han unngikk å bli drept eller tatt til fange. Dog er det mange historikere som regner slaget som et strategisk nederlag for egypterne da de ikke var i stand til å erobre byen eller området rundt Kadesj. Ramses dekorerte sine monumenter med relieffer og inskripsjoner som beskrev kampanjen som i sin helhet og slaget i særdeleshet som en betydelig seier. Inskripsjonene av hans seier dekorerte Ramesseum. Abydos, Karnak, Luxor og Abu Simbel. Eksempelvis på tempelveggene i Luxor ble den nær katastrofen snudd til en heroisk handling:
Tredje syriske kampanje
Egypts sfære av innflytelse var nå begrenset til Kanaan mens Syria falt i hettittiske hender. Prinser i Kanaan synes å ha vært påvirket av at egypterne ikke var i stand til påtvinge dem sin vilje, og sporet av hettittene begynte de å gjøre opprør mot Egypt. I det syvende året av hans styre dro Ramses II på nytt til Syria. Denne gangen viste han seg mer suksessfull mot sine hettittiske fiender. I løpet av denne kampanjen delte han hæren sin i to deler. Den ene ble ledet av hans sønn, Amun-her-khepeshef, og den forfulgte krigere fra ŝhasu-stammene over Negevørkenen så langt som til Dødehavet, og erobret Edom-Seir. De marsjerte deretter for å erobre Moab. Den andre styrken, ledet av Ramses selv, angrep Jerusalem og Jeriko. Han gikk deretter inn i Moab hvor han møtte sin sønn og den forente hæren marsjerte deretter mot Hesbon, Damaskus og videre til Kumidi og til sist gjenerobret Upi, og gjenetablerte Egypts grense for innflytelse.
Senere kampanjer i Syria
Ramses utvidet sine militære suksesser i hans åttende og niende år. Han krysset Hundeelven (Nahr el-Kelb i dagens Libanon) og dro nordover inn i Amurru. Hans hæravdelingen greide å marsjere så langt nord som til Dapur, hvor han fikk reist en statue av seg selv. Den egyptiske farao var således i nordlige Amurru, godt forbi Kadesj, i Tunip hvor ingen egyptisk soldat hadde vært siden tiden under Thutmosis III, nesten 120 år tidligere. Han beleiret byen før han erobret den. Hans seier viste seg å være ettårig.
I år ni reiste Ramses en stele ved Beit She'an i dagens Israel. Etter å ha sikret sin makt over Kanaan førte Ramses sin hær nordover. En meget uleselig stele i nærheten av Beirut som synes å være datert til kongens andre år var antagelig satt opp her i hans tiende. Den tynne stripen med områder som var sammenpresset mellom Amurru og Kadesj ga ikke muligheter for en stabil besittelse. Innenfor et år hadde det igjen havnet innenfor hettittenes kontroll. Ramses måtte marsjere mot Dapur på nytt i sitt tiende år. Denne gangen hevdet han å ha utkjempet et slag hvor han ikke trengte å ta på seg brystharnisk før etter to timer etter at slaget begynte. Seks av hans sønner som fortsatt hadde sine hårlokker tok del i denne erobringen. Han tok byene i Retenu, og Tunip i Naharin, senere nedtegnet på veggene i Ramesseum. Denne andre suksessen her var uansett like meningsløs som hans første, da ingen av maktene var i stand til avgjørende å beseire den andre i slaget.
Fredsavtale med hettittene
Den avsatte hettittiske kongen Mursili III flyktet til Egypt, landet til hans hjemlands fiende, etter å ha mislyktes i å velte sin onkel fra tronen. Hattusili III svarte på konspirasjonen og landflyktigheten på å kreve fra Ramses II om å utlevere hans nevø tilbake til Hatti.
Dette kravet fremskyndet en krise i forholdet mellom Egypt og Hatti da Ramses II nektet for enhver kjennskap til om Mursili var i hans land eller ikke, og de to rikene kom svært nær full krig. Til sist, i den 21. året av hans styre (1258 f.Kr.) besluttet Ramses å komme til en enighet med den nye hettittiske kongen i Kadesj, Hattusili III, for å avslutte konflikten. De påfølgende dokumentene er den tidligst kjente fredsavtale i verdenshistorien.
Fredsavtalen var nedtegnet i to versjoner, en i egyptiske hieroglyfer, den andre i akkadisk ved å benytte kileskrift, og begge versjonene har overlevd. Slike tospråklige nedtegnelser er vanlig for mange påfølgende avtaler. Denne avtalen adskiller seg fra andre dog i at de to språkversjonene har forskjellig ordlyd. Selv om mesteparten av teksten er felles, hevder den hettittiske versjon at egypterne kom for å få fred mens den egyptiske versjonen hevdet det motsatte. Avtalen ble gitt til egypterne i form av en sølvplakett, og denne "lommeversjonen" ble tatt med tilbake til Egypt og hogd inn i tempelet i Karnak.
Fredsavtalen ble inngått mellom Ramses II og Hattusili III i det 21. år av Ramses' styre. (ca 1285 f.Kr.). Dens 18 artikler kaller for fred mellom Egypt og Hatti og deretter fortsetter å hevde at deres respektive guder også krevde fred. Grensene er ikke fastsatt i denne fredsavtalen, men kan bli utledet fra andre dokumenter. Papyrusen Anastasy A beskriver Kanaan for den siste delen av styret til Ramses II og er en opptelling av navn på fønikiske kystbyer under egyptisk kontroll. Havnebyen Sumur nord for Byblos er nevnt som den nordligste byen som var underlagt Egypt, noen som hentyder at den hadde en egyptisk garnison.
Det ble ikke nevnt noen nye egyptiske kampanjer i Kanaan etter fredsavtalen. Den nordlige grensen synes å ha vært trygg og fredelig slik at styret til farao var sterk fram til hans død, og hans dynasti var avtagende. Da kongen av Mira forsøkte å involvere Ramses II i en fiendtlig handling mot hettittene svarte egypterne med at tiden for å støtte Mursili III hadde passert. Hattusili III skrev til Kadašman-Enlil II, kongen av Karduniasj (Babylon) i den samme ånd, minnet ham om den tid da hans far, Kadašman-Turgu, hadde tilbudt å slåss mot Ramses II, kongen av Egypt. Den hettittiske kongen oppmuntret babylonerne om å motsette seg en annen fiende, som må antagelig ha vært kongen av Assyria hvis allierte hadde drept budsenderen fra den egyptiske kongen. Hattusili oppmuntret Kadašman-Enlil til å komme til hans støtte og hindre assyrerne fra å kappe av forbindelsen mellom de kanaanittiske provinsene til Egypt og Mursili III, Ramses' allierte.
Hakim Toumi
Hakim Toumi (født 30. januar 1961) er en algerisk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i sleggekast.
Ramses II
Kampanjer i Nubia
Ramses II drev også krig sør for Aswan (første katarakt) inn i Nubia. Da Ramses var rundt 22 fulgte to av hans egne sønner, inkludert Amun-her-khepeshef, ham på minst den ene av hans kampanjer. På Ramses' tid hadde Nubia vært en egyptisk koloni i to hundre år, men dens erobring ble minnet på dekorasjonen fra templene som Ramses bygde ved Beit el-Wali (som var emne for epigrafisk verk av Det orientalske institutt ved Universitetet i Chicago i løpet av 1960-tallet), Gerf Hussein og Kalabsha i nordlige Nubia. På sørveggen av tempelet i Beit el-Wali er Ramses II avbildet i kamp mot nubiere i stridsvogn mens hans to unge sønner Amun-her-khepsef og Khaemwaset avbildet bak ham, også de i stridsvogner. På en av veggene på Ramses' templer fortelles det at i et av slagene med nubierne hadde han forsøkt å utkjempe hele slaget alene uten noe hjelp fra noen av hans soldater.
Andrea Guardini
Andrea Guardini (født 12. juni 1989 i Tregnago) er en italiensk landeveissyklist og banesyklist. Guardini har vært profesjonell syklist siden 2011, da syklet han for Farnese Vini-Neri Sottoli.
Hakim Toumi
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der han ble utslått i kvalifiseringen i slegge.
Ramses II
Kampanjer i Libya
I løpet av Ramses IIs styre er det bevis for at egypterne var aktive rundt 300 km langs kysten av Middelhavet så langt unna som til Zawiyet Umm el-Rakham. Selv om de nøyaktige hendelser som omgir opprettelsen av flere kystfestninger er uklare, må en grad av politisk og militær kontroll ha vært holdt over regionen som gjorde det mulig å reise dem.
Det er ingen detaljerte redegjørelser av Ramses IIs store militære kampanjer mot libyere, kun generelle nedtegnelser om hans erobringer og at han knuste dem, noe som kan eller ikke referere til særskilte hendelser som ellers er ikke nedtegnet. Det kan være at en del av nedtegnelsene, slik som stelen i Aswan for hans år 2 går tilbake til Ramses' tilstedeværelse på hans fars krigføringer i Libya. Kanskje var det Seti I som oppnådde å få denne kontrollen over regionen, og som planla å etablere et forsvarssystem i et tilsvarende vis som ble bygget i øst, «Horus' veg» over nordlige Sinaifjellet.
Daniel Bowker
Daniel Bowker (født 21. september 1987) er en australsk padler som konkurrerer i kajakk.
Ramses II
Religiøs betydning
Ramses var den farao som var mest ansvarlig for å slette Amarna-perioden fra historien. Mer enn noen annen farao søkte han bevisst å fjerne monumentene i Amarna og endre den religiøse strukturen hos presteskapet for å kunne føre den tilbake til hvor den hadde vært forut styret til Akhnaton.
Daniel Bowker
Han representerte Australia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han kom til B-finalen i K-2 200 meter.
Ramses II
Sed-festivalen
Etter å ha styrt for 30 år slo Ramses seg sammen med en utvalgt gruppe som omfattet kun en håndfull av Egypts lengstlevde konger. Ved tradisjon ble Ramses i sitt 30. år som hersker feiret i et jubileum kalt for Sed-festivalen hvor han ble rituelt omformet til en gud. Da var han kun halvveis i sin periode som skulle komme til å vare i 66 år. Ramses hadde da allerede overgått alle, unntatt noen få store konger, i hva han hadde prestert. Han hadde skaffet fred, opprettholdt Egypts grenser, og bygget store og tallrike monumenter over hele riket. Hans land var mer framgangsrikt og mektig enn det hadde vært på et århundre. Ved å bli en gud hadde Ramses dramatisk endret ikke bare sin rolle som hersker over Egypt, men også rollen til sin førstefødte sønn Amun-her-khepsef. Som den utvalgte arving og kommandant av Egypts hærer var sønnen blitt en hersker i alt unntatt navnet.
Byggeaktivitet og monumenter
Ramses II bygde omfattende over hele Egypt og Nubia, og hans kartusjer prominent vist selv på bygninger som han selv ikke hadde bygget. Det er opptegnelser til hans ære hogd inn i stein, statuer, levninger av palasser og templer, mest kjent er Ramesseum i vestlige Teben og bergtemplene ved Abu Simbel. Han dekket landet fra Nildeltaet til Nubia med bygninger på en måte som ingen konge før han hadde gjort. Han grunnla også en ny hovedstad på Nildeltaet i løpet av sitt styre som ble kalt for Pi-Ramses og som tidligere hadde fungert som et sommerpalass under styret til Seti I.
Hans monumentale tempel Ramesseum var bare begynnelsen av faraos voldsomme byggeiver. Da han bygde gjorde han det i en skala og omfatning som nesten ingen hadde gjort før ham. I det tredje året av hans styre begynte Ramses det mest ambisiøse byggeprosjektet etter pyramidene som hadde vært bygd rundt 1500 år tidligere. Befolkningen ble satt i arbeid for å endre Egypts ansikt. I Teben ble de gamle templene endret slik at hver av dem reflekterte æren til Ramses som et symbol på denne guddommelige vesen og makt. Ramses besluttet å eviggjøre seg selv i stein og således beordret han endringer i metodene til sine murere og steinhoggere. De elegante, men lavbunnete relieffer til tidligere faraoer ble lett endret, og således kunne deres bilder og ord bli enkelt utslettet av deres etterkommere. Ramses insisterte at hans utskjæringer ble gravert dypt i steinen, noe som gjorde det langt vanskeligere å endre dem senere, men som også gjorde dem mer prominente i den egyptiske solen, og således også reflekterte hans forhold til solguden Ra.
Ramses konstruerte mange store monumenter, inkludert det arkeologiske komplekset Abu Simbel, og gravtemplene kjent som Ramesseum. Han bygde i en monumental skala for å sikre at hans ettermæle ville overleve tidens herjinger. Ramses benyttet kunst som et propagandamiddel for sine seirer over utlendingene og er avbildet i tallrike tempelrelieffer. Ramses reiste også flere voldsomt store statuer av seg selv, flere enn noen annen farao. Han overtok også mange eksisterende statuer ved å hogge inn sin egen kartusj på dem.
Pi-Ramses
Ramses II flyttet hovedstaden i sitt kongedømme fra Teben i Nildalen til et nytt sted i den østlige delen av Nildeltaet. Det er uklart hva hans motiver var, skjønt han ønsket muligens å være nærmere sine områder i Palestina og Syria. Den nye byen Pi-Ramses, eller dens fulle navn, Pi-Ramses Aa-nakhtu i betydningen «Ramses' domene, stor i seier», var dominert av enorme templer og kongens enorme bopalass, komplett med sin egen zoologiske hage. For en tid ble stedet feilidentifisert med Tanis, grunnet mengden av statuer og annet materiale som ble funnet der, men det er i dag anerkjent at levningene etter Ramses ved Tanis ble fraktet ditt fra andre steder, og at det virkelige Pi-Ramses lå rundt 30 km sør i nærheten av dagens Qantir. De kolossale føttene av Ramses' statue er bortimot alt hva som er igjen over bakkenivået i dag. Resten ligger begravd.
Ramesseum
Tempelkomplekset som ble bygget av Ramses II mellom Qurna og ørkenen har vært kjent som Ramesseum siden 1800-tallet. Den greske historikeren Diodorus Siculus brukte store ord om det gigantiske og berømte tempelet, men som i dag er kun noen få ruiner.
Orientert mot nordvest og sørøst hadde tempelet i seg selv rangfølge av to forgårder. En enorm pylon sto foran den første forgården med det kongelige palasset på venstre side og en gigantisk statue av kongen som strakte seg opp bakenfor. Kun fragmenter av basen og torsoen er igjen av statuen i syenitt. Den framstilte farao sittende på tronen, 17 meter høy og veide mer enn 1000 tonn. Scenene av den store farao og hans hær som triumferte over de hettittiske styrkene som flyktet fra Kadesj er representert på pylonen. Levninger av den andre forgården inkluderte deler av den interne fasaden av pylonen og en del av Osiride-søylegangen til høyre. Krigsscener og den påståtte jagingen av hettittene i Kadelsj er gjentatt på murveggene. I de øvre kartotekene, til ære for den falliske guden Min, guddom for fruktbarhet. På den motsatte side av forgården er det noen få osiridesøyler etterlatt som kan gi et blekt inntrykk av det opprinnelig storslåtte byggverket.
De spredte levningene etter to statuer av den sittende kongen kan også bli sett, en i lyserød granitt og den andre i svart granitt, og som flankerer inngangen til tempelet. 39 ut av 48 søyler som løfter det store taket (41 x 31 meter) står fortsatt. De er dekorert med de vanlige scenene av kongen foran ulike guder. Deler av taket er dekorert med gullstjerner på blå bakgrunn og har også blitt bevart. Ramses' barn opptrer i prosesjon på de få gjenværende veggene. Helligdommen var komponert av tre sammenhengende rom med 8 søyler og portikocelle. Deler av det første rommet, med taket dekorert med stjerner, og få levninger av det andre rommet, er alt hva som gjenstår. De store lagerrommene bygd i murstein av soltørket leire strekker seg ut av tempelet. Spor av en skole for skrivere er blitt funnet i ruinene.
Abu Simbel
I år 1255 f.Kr. hadde Ramses og hans dronning Nefertari reist inn i Nubia for å innvie et nytt tempel, det store Abu Simbel. Det er et ego støpt i stein av mannen som ikke bare ble Egypts største farao, men også en av dets guder.
Det store tempelet til Ramses II ved Abu Simbel ble gjenoppdaget i 1813 av den berømte sveitsiske orientalisten og reisende Johann Ludwig Burckhardt. Imidlertid gikk det fire år før noen kunne komme inn i tempelet på grunn av en enorm stor stabel med sand som dekket bortimot fullstendig fasaden og dens enorme statuer og blokkerte inngangen. Den første som kom inn var den italienske utforskeren Giovanni Battista Belzoni, som greide å nå dens indre den 4. august 1817.
Andre monumenter i Nubia
Foruten de berømte templene i Abu Simbel etterlot Ramses seg også andre monumenter over seg selv i Nubia. Hans tidligste kriger er minnet i illustrasjoner på murene i Beit el-Wali (i dag relokaliset til Nye Kalabsha). Andre templer dedisert til Ramses er tempelet i Derr og Gerf Hussein (også relokalisert til Nye Kalabsha).
Graven til Nefertari
Opprinnelig lå dronningens sarkofag av rød granitt i midten av kammeret. I henhold til de religiøse doktrinene på denne tiden var det i dette kammeret hvor oldtidens egyptere kalte for den gylne hall hvor den dødes gjenfødelse skjedde. De dekorative piktogrammene på veggene i gravkammeret har trukket inspirasjon fra kapitlene 144 og 146 av Dødeboken: i den venstre halvdelen av kammeret er det avsnitt fra kapittel 144 som angår portene og dørene til Osiris' kongedømme, deres voktere, og de magiske formularer som måtte bli uttalt av den avdøde for å komme forbi dørene.
Grav KV5
I 1995 gjenoppdaget professor Kent Weeks, leder for Theban Mapping Project, grav KV5. Det har vist seg å være den største graven i Kongenes dal, og inneholdt opprinnelig de mumifisert levningene av noen av denne kongens beregnet 52 sønner. Bortimot 150 korridorer og gravkamrer har blitt lokalisert i denne graven i henhold til 2006 og graven kan inneholde så mange som 200 korridorer og gravkamrer. Det er antatt at minst 4 av Ramses' sønner, inkludert Meryatum, Sety, Amun-her-khepeshef (den førstefødte) og «kongens hovedsønn fra hans legeme, øverstbefalende Ramses, den rettferdige» (det vil si det avdøde) ble gravlagt her i henhold til inskripsjonene, ostraka (potteskår) eller kanopiske krukker som ble avdekket i gravene. Joyce Tyldesley har skrevet at så langt:
Kjempestatuen
En kolossal stor statue av Ramses II ble rekonstruert og reist ved Ramses' plass i Kairo i 1955. I august 2006 flyttet et byggfirma hans 3 200 år gamle statue på 83 tonn fra denne plassen for å redde den fra nedbrytende luftforurensning fra trafikkeksos. Statuen ble opprinnelig tatt fra et tempel i Memfis. Det nye stedet vil ligge i nærheten av det planlagte Store egyptiske museum.
Familie
Ramses 2. hadde flere kongelige hustruer. Mest kjent er Nefertari, Istnofret, Bint-Anath, Aerytamun, Nebettawy, Henutmire og Maathomeferure. Av strategiske grunner giftet han seg med datteren til kongen i Babylon, med datteren til en regent i Nord-Syria, samt med to hettittiske prinsesser. Det ene av de sistnevnte ekteskapene ble inngått i hans 34. regjeringsår som en pakt på freden mellom ham og hettitterkongen Hattusilis 3. Egyptiske kilder forklarer at ekteskapet fant sted fordi egyptiske hærstyrker hadde herjet prinsessens hjemland Hatti. Hattusilis skal derfor ha sagt: "La oss gi slipp på alle våre eiendeler, og med min eldste datter foran dem, la oss bære fredsoffer til den Gode Gud [= farao], så han gir oss fred, og vi kan leve." Ved ankomsten til Egypt fikk prinsessen sitt egyptiske navn, Maathorneferure, som betyr «Neferure [som] ser Horus.» Samlet skal Ramses ha hatt omkring 200 hustruer og konkubiner, 90 sønner og 60 døtre.
Andre av hans førstehustruer var Meritamun og Asetnefret. Sistnevnte var mor til Bint-Anath, som senere selv fikk tittel som sin fars førstehustru. Bint-Anaths navn kjennes fra mange monumenter, der hun iblant opptrer ved siden av sin mor, Ramses’ daværende førstehustru Asetnefret. I Bint-Anaths gravkammer viser et maleri henne fulgt av en kongsdatter. Da Bint-Anath var sin fars gemalinne halvveis i hans regjeringstid, er det usannsynlig at andre enn Ramses selv har vært barnets far, da det er utenkelig at han lot noen av konene sine ha forhold til andre menn. Etter Ramses’ død har Bint-Anath vært for gammel til å få barn med sin halvbror Merenptah (= elsket av Ptah), som var neste farao. At hun fikk et barn gjør det vanskelig å tro at tittelen «kongehustru» eller «kongens førstehustru» kun var en ærestittel for kongsdøtre. Forbindelsen mellom Ramses 2. og hans datter Bint-Anath må ha vært et fullbyrdet ekteskap som det ble barn av.
Mumie
Ramses II ble opprinnelig gravlagt i grav KV7 i Kongenes dal, men på grunn av gravplydning overførte oldtidens egyptiske prester senere hans legeme til et nytt sted, bandasjerte det, og plasserte det på innsiden av graven til dronning Ahmose Inhapi. 72 timer senere ble det igjen flyttet til graven til ypperstepresten Pinudjem II. Alt dette er nedtegnet i hieroglyfer på det dekketøyet som omga liket. Hans mumie ligger i Kairos egyptiske museum.
Faraos mumie hadde en kroket nese og en sterk kjeve, og hadde en høyde av rundt 1,7 meter.
I Paris ble Ramses' mumie diagnostisert og behandlet for en soppinfeksjon. I løpet av undersøkelsen ble det gjort vitenskapelige undersøkelser som avslørte sår fra kamp og gamle fraksjoner foruten faraos åreforklakning og dårlig blodsirkulasjon.
For de siste tiårene av sitt liv var Ramses II i det store og hele forkrøplet med åreforkalkning og gikk lut med en pukkelrygg, men en nyere undersøkelse utelukket Bekhterevs sykdom som en mulig årsak til faraos artritt. Et betydelig hull i faraos kjevebein ble oppdaget. Forskerne observerte "«en abscess (byll) ved hans tenner (som) var seriøs nok til å ha ført til død ved infeksjon, skjønt dette kan ikke bli bestemt med sikkerhet. Mikroskopisk undersøkelse av hårrøttene viste at den opprinnelige hårfargen var en gang rød, noe som tyder på at han kom fra en familie av rødhårete. Dette har mer enn kosmetisk betydning da folk med rødt hår i oldtidens Egypt ble assosiert med guden Set, den som drepte guden Osiris, og navnet på Ramses' far, Seti I, betyr «den som tilhører Set». Etter at Ramses' mumie kom tilbake til Egypt ble den besøkt av daværende president Anwar Sadat og hans hustru.
I populærkulturen
Ramses ble betraktet som inspirasjonen til Percy Bysshe Shelleys berømte dikt Ozymandias. Diodorus Siculus oppga en inskripsjon ved basen av en av faraos skulpturer som "Konge av konger jeg er, Osymandias. Om noen vil vite hvor stor jeg er og hvor jeg ligger, la ham overgå et av mine verker". Dette er parafrasert i Shelleys dikt.
Livet til Ramses II har inspirert en lang rekke av fiktive representasjoner, inkludert historiske romaner av den franske forfatteren Christian Jacq, Ramsès-serien, tegneserien Watchmen av Alan Moore og Dave Gibbons, der figuren Adrian Veidt henter inspirasjon fra Ramses II til sitt alterego Ozymandias og Norman Mailers roman Ancient Evenings som er hovedsakelig basert på livet til Ramses II, skjønt fra perspektivet til egyptere som levde på den tiden farao Ramses IX styrte. Ramses var også hovedfiguren i Anne Rices bok The Mummy eller Ramses the Damned (1989).
Ramses II er en av de mer populære kandidater for den farao som sto for utdrivelsen av jødene fra Egypt («Exodus»). Han var i denne rollen i novelletten Das Gesetz fra 1944 av Thomas Mann. Selv om han ikke var en betydelig figur opptrådte Ramses i Joan Grants So Moses Was Born, en fortelling hvor Nebunefer fortalte i jeg-person som bror av Ramoses. Den maler et bilde av Ramoses' liv fra Seti var død med maktspill, intriger, konspirasjoner for å få ham myrdet, og følgende forhold er beskrevet: Bintanath, dronning Tuya, Nefertari, og Bibelens Moses.
I filmen ble Ramses spilt av Yul Brynner i den klassiske filmen De ti bud (1956). Her er Ramses portrettert som en hevngjerrig tyrann som den hovedpersonens hovedmotstander, selv foraktelig for hans fars preferanse for Moses framfor «sønnen til (hans) kropp». Tegnefilmen Prinsen av Egypt (1998) hadde også en framstilling av Ramses II, med stemme fra Ralph Fiennes), portrettert som Moses' adoptivbror, og til sist filmens store skurk. The Ten Commandments: The Musical (2006) hadde Kevin Earley i rollen som Ramses.
Kristijan Jakić
Kristijan Jakić (født 14. mai 1997) er en kroatisk fotballspiller som spiller for den tyske klubben Eintracht Frankfurt.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Kalinga Airlines
Kalinga Airlines var et privat flyselskap i Calcutta, India. Det ble grunnlagt i 1947 av flyver og politiker Biju Patnaik som også var sjefflyger. Selskapet ble nasjonalisert og slått sammen med syv andre i 1957 og dannet Indian Airlines. Det startet opp igjen i 1957 og fløy passasjerer og frakt frem til 1972.
Historie
Selskapets grunnlegger, Biju Patnaik, hadde lang erfaring fra Indias flyvåpen og andre verdenskrig hvor han fløy Spitfire og DC-3. Han fløy soldater til Kashmir og landet de første i Srinagar. Kalinga Airlines' DC-3 ble også brukt til å droppe forsyninger i det nordøstre India. I 1953 dannet selskapet sammen med syv andre Indian Airlines. De andre var Deccan Airways, Airways India, Bharat Airways, Himalayan Aviation, Indian National Airways, Air India og Air Services of India.
Kalinga Airways startet opp igjen i desember 1957 sammen med fem andre: Assam Airways, Indamer Airways, Jamair og Darbhanga Aviation med en flåte på 15 DC-3. Siden mai 1960 har Kalinga spesialisert seg på å droppe forsyninger i de nordøstre regionene i India. En tid opererte selskapet charter fra Bombay til Dubai, men det opphørte i oktober 1962, da selskapet ville fokusere på forsyninger fra "oven". Luftdropp-operasjonene ble tatt over av det indiske flyvåpen i juni 1967 og selskapet gikk tilbake til passasjerer og frakt på charter-vilkår frem til februar 1972.
Lucio Serrani
Lucio Serrani (født 11. mars 1961) er en italiensk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i sleggekast.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der han ble utslått i kvalifiseringen i slegge.
Edward Burke
Edward Burke (født 4. mars 1940) er en amerikansk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i sleggekast.
Han representerte landet sitt i Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der han ble utslått i kvalifiseringen i slegge.
Helianthemum apenninum
Helianthemum apenninum er en eviggrønn halvbusk i solrosefamilien.
Den ligner mye på vanlig solrose, men kan skilles på at den har hvite blomster. Utbredelsen omfatter Vest-Europa og det nordlige middelhavsområdet. Den mangler i lavlandet ved Middelhavet, og her må en litt opp i åsene for å finne arten. De nordligste voksestedene er på kalktørrenger i Sørvest-England, Belgia, Tyskland og Nord-Frankrike.
San Joaquin
San Joaquin eller San Joaquín kan vise til:
Jordan Wood
Jordan Wood (født 1. august 1994) er en australsk padler som konkurrerer i kajakk.
Han representerte Australia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han kom til B-finalen i K-2 200 meter.
Maurice Dobigny
Maurice Dobigny (født 19. oktober 1935) er en fransk landhockeyspiller.
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1960 i Roma, hvor laget hans ble nummer 10.
Philippe Reynaud
Philippe Reynaud (født 3. februar 1922, død 20. november 2018) var en fransk landhockeyspiller.
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1960 i Roma, hvor laget hans ble nummer 10.
CS Fola Esch
Sporting Circle Fola Esch (fransk: Cercle sportif Fola Esch), ofte omtalt som Fola Esch eller bare Fola, er en fotballklubb fra Esch-sur-Alzette i det sørvestlige Luxembourg.
Klubben spiller sine hjemmekamper på Stade Émile Mayrisch, sør i byen, som de deler med friidrettsklubben CA Fola Esch.
Sergii Tokarnytskyi
Sergii Tokarnytskyi (født 1. februar 1993) er en kasakhstansk padler som konkurrerer i kajakk.
A*
A* (uttales «A star» eller «A stjerne») er en søkealgoritme for å effektivt kunne traversere noder i grafer. Den er kjent for å være effektiv og presis og blir brukt mye innen kunstig intelligens. Den bruker en ekstensjon av Dijkstras algoritme. A* tar i bruk heuristikk som gjør den mer effektiv. Algoritmen ble først beskrevet av Peter Hart, Nils Nilsson og Bertram Raphael ved SRI International i 1968.
Sergii Tokarnytskyi
Han representerte Kasakhstan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han kom til B-finalen i K-2 200 meter.
A*
Beskrivelse
A* bruker beste-først søk og finner stien med minst kostnad gitt en initiell node til en mål-node. A* følger stien med minst forventet total kostnad. Den holder en prioritetsliste av alternative stier og om kostnaden på den nåværende stien overstiger den første i listen kan den skifte alternativ.
Det som gjør at A* er så effektiv er det at den tar i bruk heuristikk for å finne ut hvilke av nodene i treet den bør søke gjennom først. Dette blir representert som en funksjon f(x) som er en sum av to funksjoner:
For at A* skal være optimal må h(x) aldri overestimere kostnaden for å nå målet. Det vil si at den er tillatelig (engelsk: admissible).
Prosess
Det første algoritmen gjør er å søke gjennom de stiene som mest sannsynlig leder til målet. Det som skiller A* fra beste-først-søk og andre grådige algoritmer er at den tar hensyn til distansen den allerede har dekket (g(x)).
Den starter med den første noden, og opprettholder en kø av noder som skal besøkes. Nodene er sortert etter verdien av f(x), den som har lavest f verdi er først i køen. I hvert steg av algoritmen vil noden med lavest f verdi fjernes fra køen og f og g verdiene til naboene til noden vil bli oppdatert og lagt til i køen. Dette fortsetter helt til en mål-node har lavest f verdi i køen, eller til køen er tom (ingen løsning finnes). Mål-noder kan bli passerte flere ganger i algoritmen men siden det finnes andre stier med lavere f verdi stopper ikke algoritmen før den finner den korteste veien.
Eksempel
Ett eksempel der en A* algoritme søker gjennom en graf av byer(noder) koblet sammen av veier(kanter). Dette eksempelet bruker distansen i en rett linje(tenk fly) fra node til mål-node som heuristikk.
Egenskaper
I likhet med bredde-først-søk er A* komplett og vil alltid finne en løsning om den finnes.
Om heuristikk funksjonen er tillatelig (at den aldri overestimerer), er A* selv tillatelig og optimal såvidt at vi ikke bruker et lukket sett.
A* er også optimalt effektiv for hvilken som helst heuristikk h. Dette betyr at ingen annen algoritme som tar i bruk samme heuristikk vil besøke færre noder enn A*.
Kompleksitet
Tids-kompleksiteten til A* er avhengig av heuristikk funksjonen. I verste scenario er antallet noder n besøkt eksponentiell i vekst i forhold til lengden l av løsningen: n(b^d) der b er forgreinings-faktoren (gjennomsnittet av ut-kanter per node). Dette forutsetter at det finnes en løsning.
Mbabane Swallows
Mbabane Swallows FC er en fotballklubb fra Mbabane i Eswatini som spiller i toppserien Swazi Premier League i Eswatini. De har vunnet serien 5 ganger og cupen 3 ganger.
Singapores Grand Prix 2018
Singapores Grand Prix 2018 (offisielt navn: Formula 1 2018 Singapore Airlines Singapore Grand Prix) var et Formel 1-løp som ble arrangert 16. september 2018 på Marina Bay Street Circuit i Marina Bay, Singapore. Det var det 15. løpet i Formel 1-sesongen 2018 og 11. gang Singapores Grand Prix ble arrangert i Formel 1-sammenheng. Løpet ble vunnet av Lewis Hamilton i Mercedes. Red Bull Racing-fører Max Verstappen og Ferrari-fører Sebastian Vettel tok andre- og tredjeplassen.
Løpet
Noter:
VM i vektløfting 1970
VM i vektløfting 1970 (verdensmesterskapet i vektløfting) ble arrangert i Columbus i USA i 1970.
Beisfjorden (Narvik)
Beisfjorden  (nordsamisk: Ušmá) er en fjordarm av Ofotfjorden i Narvik kommune i Nordland. Fjorden har innløp mellom Framnesodden på Narvik-halvøya i nord og Ankenes i sør og strekker seg 11,5 kilometer i sørøstlig retning innover mot fjordbunnen til tettstedet Beisfjord. På nordsiden av fjorden ligger Narvik-bydelen Fagernes med Øra og på sørsiden ligger tettstedet Ankenes.
Beisfjordens geografi
Fjorden har en bredde på omtrent to kilometer like innenfor innløpet, der den danner det ytre bassenget Narvikbukta med en rommelig naturlig havn etter å ha rundet Narvik-halvøya. Ved den grunne Fagernesstraumen (Čoalbmi) smalner den brått inn til omtrent 230 meter. Området ved sundet har blitt fylt ut i de siste årene for å gi plass til Fagernesterminalen og en malmutskipningskai. Fra Fagernesstraumen fortsetter den «egentlige» Beisfjorden som strekker seg ca. 8 km videre innover mellom Fagernesfjellet, Beisfjordtøtta og Resmålsaksla på nordsiden og Ankenesfjellet på sørsiden. Mølnelva og Lakselva har utløp i fjordbunnen.
Virksomhet langs fjorden
Langs nordsidens ytre del ligger Narvik Havn med blant annet:
Kvalifisering til EM i fotball for kvinner 2022, gruppe B
Kvalifisering til EM i fotball for kvinner 2022, gruppe B besto av de 6 lagene, , , , og. Trekningen ble utført i Nyon i Sveits 21. februar 2019, og seedingen var basert på lagenes ranking.
Gruppevinnerne og de 3 best rangerte lagene på andreplass kvalifiserte seg direkte til sluttspillet, de andre gruppetoerne skal spille playoff om de siste 3 plassene.
17. mars 2020 ble alle kampene utsatt på ubestemt tid på grunn av Koronaviruspandemien.
Raúl Jimeno
Raúl Jimeno (født 18. mai 1959) er en spansk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i sleggekast.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der han ble utslått i kvalifiseringen i slegge.
Declan Hegarty
Declan Hegarty (født 12. oktober 1960) er en irsk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg i sleggekast.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der han ble utslått i kvalifiseringen i slegge.
LGA 775
LGA 775 (også kjent som Socket T) en av Intels skrivebords-prosessorsokkler. LGA er en forkortelse for land grid array. I motsetning til tidligere Intel prosessorsokkler, slik som den tidligere Socket 478, LGA 775 har ingen hull, istedenfor har den 775 utstikkende pinner som lager kontaktpunkter på undersiden av prosessoren.
Sokkelen ble erstattet av LGA 1156 og LGA 1366.
Tekniske spesifikasjoner
Visse Pentium 4 prosessorer og visse Pentium D prosessorer brukte LGA 775-sokkelen. I juli 2006 lanserte Intel skrivebordsversjonen av Core 2 Duoen (med kodenavnet Conroe), som også bruker denne sokkelen, det samme gjør den senere Core 2 Quad. Intel byttet fra Socket 478 til LGA 775 fordi den nye typen pinner gir bedre strømfordeling til prosessoren, hvilket lar front-sidebusshastigheten til å bli økt til 1600 MT/s. T-en i Socket T kom fra den planlagte Tejas-prosessoren, som skulle erstatte Prescott-prosessoren. Enda en fordel med det nye sokkeldesignet er at nå har hovedkortet kontaktpinnene, istedenfor prosessoren, hvilket minske sjansen for at pinnene blir bøyd. Prosessoren blir presset inn av en belastningsplate, istedenfor direkte av menneskehender. Den som installerer løfter belastningsplaten, putter prosessoren i sokkelen, og lekker platen over prosessoen, og låser den på plass ved hjelp av en spak. Trykket som belastningsplaten legger på prosessoren gjør at prosessoren får god kontakt med pinnene i sokkelen. Belastningsplaten har et stort hull i midten for å la et kjøleelement kjøle ned prosessoren.
Forbedringer i varmeavledning
Trykket fra belastningsplaten gjør at prosessoren er helt vannrett, som gjør at prosessoer får optimal kontakt med kjøleelementet som tar varme vekk fra prosessoren. Denne sokkelen introduserte også en ny metode for å koble på et kjøleelement på overflaten til prosessoren. Med LGA 775, blir kjøleelementet koblet direkte til hovedkortet ved fire punkter, sammenlignet med to punkter på Socket 370. Dette var for å unngå faren ved vifter og kjøleelementer som ville falle av under transport. LGA 775 har også bedre varmeavledning enn Socket 478, men prosessorene som bruker LGA 775 kjører naturlig varmere.
LGA 775 belastnings begresninger
Alle LGA 775-prosessorer har en grense på hvor mye belastning som kan bli lagt på prosessoren under montering, transport og vanlig bruk. Å belaste prosessoren mer enn dette vil brekke den integrerte kretsen.
Kiletjernene naturreservat
Kiletjernene naturreservat ligger sørvest for Haukedalsvannet i Bamble. Reservatet er ei næringsrik gjengroingsmyr rundt to vann, og er et viktig område for våtmarksfugler. Av hensyn til hekkende fugl er det ferdselsforbud i reservatet fra 15. april til 15. juli.
Fylkesvei 5422
Fylkesveg 5422 går mellom Lonevåg og Rødland i Osterøy.
Alfonso
Alfonso er spansk og italiensk form av mannsnavnet Alfons. Det kan også vise til:
Asian Handball Federation
Asian Handball Federation (AHF) er det asiatiske håndballforbundet. AHF ble stiftet 26. august 1974 og har sitt sete i Kuwait.
AHF utgjør den asiatiske delen av Det internasjonale håndballforbundet (IHF). AHFs formål er å utvikle og arbeide for utbredelse av håndballspillet i Asia.
Luka Sučić
Luka Sučić (født 8. september 2002) er en østerrikskfødt kroatisk fotballspiller som spiller for Red Bull Salzburg.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Bjørn Hemmer
Bjørn Hemmer (født 10. mars 1939 i Arendal) er en norsk professor i nordisk litteratur.