cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marquette
Museer, gallerier og fyrtårn
Upper Penninsula Children's Museum ligger ved Baraga Avenue. Museet har mange leke- og læreaktiviteter for barn. Museet er åpent året rundt.
Marquette County History Museum er et museum som ligger langs Front Street i sentrumsområdet. Museet har mange utstillinger og gjenstander fra fylkets historie. Det finnes et bibliotek i museet samt suvenirbutikk.
DeVos Art Museum er et kunstmuseum ved Northern Michigan University.
Oasis Gallery for Contemporary Art er et samtidskunstprosjekt i regi av Marquette Arts Council.
Marquette i film og litteratur
Philip Caputo satte handlingen i sin roman Indian Country (1987) på den øvre halvøya og flere avsnitt beskriver Marquette.
Jim Harrisons roman True North (2005) forteller om en Marquettefamilie hvis rikdom er basert på utnytting av tømmer fra den øvre halvøya.
En stor del av romanen Blankets av Craig Thompson foregår i Marquette.
Marquette var åsted til mange nøkkelhandlinger i drapsetterforskningen i Dave Distels The Sweater Letter, en sann historie som fant sted nær Ontonagan.
Parker, sport og rekreasjon
Marquette er hjem til en rekke parker og rekreasjonsfasiliteter for byens og fylkets innbyggere. Presque Isle Park er Marquettes mest brukte park og ligger på nordsiden av byen. Parken har 131 hektar med mest skogkledd landskap og overheng ut mot Øvresjøen.
Byen har to populære strender: South Beach Park og McCarty's Cove. McCarty's Cove, flankert av det røde kystvaktstasjonsfyrtårnet ved dens sørlige side, er et tilfluktsted fra varme sommerdager, hvor folk fra hele fylket kan avkjøle seg i det kalde, men badbare vanntemperaturene og kjøleeffekten til sjøbrisen fra Øvresjøen. Begge strender har piknikkområder, griller, lekeplasser og badevakttårn.
Andre parker i Marquette er Tourist Park, Founder's Landing, LaBonte Park, Mattson Lower Harbor Park, Park Cemetery, Shiras Park, Williams Park, Harlow Park, Pocket Park, Spring Street Park, og Father Marquette Park.
Det finnes også et stort antall andre rekreasjonsfasiliter innenfor byens grenser. Lakeview Arena er en flerbruksarena som blir mest brukt til ishockey. Utenfor arenaen ligger det en sommeråpen skateboardpark. Lakeview Arena er hjemmebane til Marquette Rangers, Marquette Electricians og Marquette Redmens som er ishockeylagene til de videregående skolene i Marquette. Lakeview Arena erstattet den gamle arenaen Palestra i 1974, som lå noen kvartaler unna.
Marquette er hjem til den største menneskeskapte tredomen i verden, Superior Dome. I fotballsesongen, blir domen hovedsakelig brukt til fotball på kunstgresset. Northern Michigan University bruker domen som hjemmebane i sine fotballkamper, og det samme gjør Michigan High School Athletic Association for den øvre halvøyas High Schoolsluttspill. Domen holder også mange private og offentlige arrangement og trekker til seg tusenvis av folk rundt omkring fra regionen.
Marquette Golf Club er internsjonalt kjent for sin dramatiske Greywallsbane som åpnet i 2005. Banen har panoramautsikt mot Øvresjøen og baner seg vei igjennom steinete landskap, hevende freewayer og til og med en rullende dal, selv om den bare ligger rundt 3 km fra sentrum.
Marquette har også en omfattende nettverk av gang- og sykkelstier igjennom byen. Byen har gradvis utbedret stiene igjennom årene og promoterer seg selv som et gåvennlig og levende samfunn. Skiløyper finnes både ved Presque Isle Park og Fit Strip.
Olivier Favre
Sammenlagtplasseringer i den sveitsiske hoppuka:
Etter at han la opp som skihopper, satset han på klippestuping. 30. august 1987 satte han verdensrekord i høydestup da han stupte fra en plattform 53,9 meter over elva Doubs, ved den franske sida av elva, rett overfor Les Brenets i Sveits. Da han traff vannflata, skadet han den sjuende ryggvirvelen og pådro seg lammelser, og det tok to år før han fikk full førlighet tilbake. Stuperekorden ble ikke slått før i 2015. Favre drev sitt eget firma, Oliver's Water Show. Han døde som følge av hjertesvikt i nærheten av Pattaya i Thailand i april 2017.
Marquette
Parker, sport og rekreasjon
Campingfasiliteter finnes ved Tourist Park.
Kombinasjonen av et kneisende og ruvende landskap (200 m vertikal avstand fra topp til bunn) og store snøfall gjør at man kan stå på slalåm i utkanten av byen.
Transport
Flyplassen Sawyer International Airport har daglige avganger til Chicago, Detroit, Milwaukee og Minneapolis.
Marquette har et bussystem kalt «MarqTran» som går daglig igjennom byen og til nærliggende steder (som Sawyer International Airport og Ishpeming).
Asthenorhina dohrni
Asthenorhina dohrni er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Marquette
Utdanning
Offentlige skoler (med skolenes sportslag i parentes) Private skoler (med skolenes sportslag i parentes)
Asthenorhina dohrni
Utseende
En middelsstor (ca. 22 millimeter), avlang, grønnlig gullbasse. Hannen er matt, pronotum olivengrønt, dekkvingene gulaktige. Hunnen er blankt gulaktig grønn.
Utbredelse
Arten lever i Gabon.
Marquette
Utdanning
Universiteter (med skolenes sportslag i parentes)
Media
Flere medier sørger for lokal dekning i Marquetteområdet.
Nordic Metal: A Tribute to Euronymous
Nordic Metal: A Tribute to Euronymous er et samlealbum med black metal, spilt inn til minne om Øystein Aarseth, også kjent under navnet «Euronymous», fra norske Mayhem. Han ble drept i 1993 av Varg Vikernes, kjent i media som «Greven», og som også er personen bak black metal-bandet Burzum. Platen ble første gang utgitt i 1995, og senere re-utgitt på Karmageddon Media i 2004.
Theodor Petersen
Theodor Petersen (født 6. februar 1875 i Trondheim, død 11. april 1952) var en norsk arkeolog.
Petersen arbeidet stort sett i og med Trøndelags forhistorie. Hans mest kjente arbeid er publikasjonen av Meldalsfunnene.
Han var bror av arkeologen Jan Petersen og oldefar til Jens Stoltenberg.
Vargem Grande
Vargem Grande er en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Harald Larssen
Harald Larssen (født 12. november 1965) er en norsk lokalpolitiker og tidligere ordfører i Lebesby kommune for Arbeiderpartiet. Han gav seg som ordfører i kommunen den 1. januar 2010, Stine Akselsen overtok vervet.
Holografisk sikte
Et holografisk sikte er et ikke-forstørrende optisk sikte hvor retikkelet er et hologram. Hologrammet er bygd inn i siktevinduet og lyses opp av en laserdiode.
Historie
Den første generasjonen av kommersielle holografiske sikter ble introdusert av EOTech i 1996, under varenavnet Bushnell HoloSight. Siktet var ment for det sportskyttere og jegere, og vant prisen Optic of the Year Award from the Shooting Industry Academy of Excellence.
EOTech var den eneste produsenten av holografiske sikter frem til tidlig i 2017 da Vortex lanserte Razor AMG UH-1 som et konkurrerende produkt.
Gatas Gynt
Gatas Gynt (2008) er en norsk novellefilm basert på femte akt av Henrik Ibsens skuespill Peer Gynt. Alle rollene spilles av nåværende eller tidligere rusmisbrukere. Regien var ved Hallvard Bræin, Christopher Grøndahl gjorde manusarbeidet. Produsert av Gaute Lid Larsen.
Frelsesarmeen har vært ansvarlig for oppfølgingen av skuespillerne.
Filmen består både av dokumentariske og dramatiske deler.
Biston
Biston er en slekt av de egentlige målere (Geometridae) som tilhører underfamilien Ennominae. Disse store, kraftige målerne med lange og smale vinger kan variere en god del i fargen. Larvene lever på busker og løvtrær.
The Open Championship 1932
The Open Championship 1932 ble arrangert på Prince's Golf Club i Sandwich, Kent i England i 1932.
Dette var første og eneste gang Prince's var vertskap for The Open.
Khold
Khold er et norsk svartmetallband fra Nittedal.
Bandet ble staret i 2000 av medlemmer fra bandet Tulus da Tulus ble oppløst. Kjernen i bandet er vokalist og gitarist, gitarist og trommeslager , som alle har vært med siden starten, mens bassist  ble medlem i 2013. Tekstene skrives av Stoklands samboer. Bandet ble oppløst i 2006 og gjenforent i 2008.
Bandet ble nominert til Alarmprisen 2003 for Phantom og til Alarmprisen 2005 for Mørke gravers kammer, begge i klassen metal. De ble nominert til Spellemannprisen 2022 i klassen metal for sitt syvende album, Svartsyn.
Vealøs naturreservat
Vealøs naturreservat er et naturreservat ved øya Vealøs i Horten kommune som fungerer som hekke- og oppvekstområde for sjøfugler, og som rasteplass for sjøfugler og andre vannfugler på trekk. Naturreservatet ble opprettet i 2009, og er på 115 dekar. 15 dekar er landareal.
VM i landeveissykling 2016 – Kvinnenes temporitt
Kvinnenes tempo under VM i landeveissykling 2016 gikk over 28,9 km tirsdag 11. oktober.
Robert Bates
Robert Hicks Bates (født 14. januar 1911, død 13. september 2007) var en amerikansk fjellklatrer, forfatter og lærer som er best kjent som deltaker i den første bestigningen av Mount Lucania og de amerikanske ekspedisjoner til K2 i 1938 og 1953.
Tidlig liv
Bates ble født i Philadelphia som sønn av William Bates, en professor i klassiske fag ved University of Pennsylvania. Han gikk en kort tid på William Penn Charter School og senere Phillips Exeter Academy. Han studerte ved Harvard University fra1929 til 1935. Ved Harvard var han medlem av Harvards fjellklatrieklubb sammen med Charles Houston, Adams Carter, Bradford Washburn og Terris Moore. Det var en gruppe klatrere som senere ble kjent som «Harward Five» som satte standard for amerikanske fjellklatring i 1930-årene.
K2
I 1937 inviterte Charles Houston Bates på en ekspedisjon til K2, verdens nest høyeste fjell. Det var den første ekspedisjonen til fjellet på nitten år og mens fokuset var på rekognosering og vurdere muligheten for ulike ruter, var Bates var en del av en gruppe som nådde et punkt 800 meter før toppen. Bates og Houston vendte tilbake til K2 med en ny ekspedisjon i 1953. Ekspedisjonen mislyktes på grunn av dårlig vær og Art Gilkey som ble syk, men ble rost for det mot teamet viste ved å redde Gilkey. Under nedstigningen ble Bates og fem andre klatrere involvert i et nær-fatalt fall. De ble reddet takket være Pete Schoenings krefter, Schoening var siste mann i tauet som bandt klatrerne sammen og hindret de sndre fra å falle ned i fjellsprekken" Bates senere fikk David A. Sowles Memorial Award for sin innsats
Etterkrigstiden
Under Andre verdenskrig tjenstgjorde Bates i United States Army, arbeidet ved Quartermaster ved generalens kontor hvor han arbeidet med å utvikle forbedret utstyr og klær for hærens fjelldivisjoner. Han rekrutterte et dyktig team som bestod fjellklatrerne William P. Hus, Walter A. Wood III, Bestor Robinson, H. Adams Carter, Terris Moore, Bradford Washburn og den australske oppdager Hubert Wilkins. Han ble oberstløytnant og fikk Bronze Star Medal og Legion of Merit.
Etter krigen underviste Bates engelsk ved Phillips Exeter Academy. Han fortsatte fjellklatring i hele sitt liv, og i en alder av 74 ledet han en ekspedisjon som gjennomførte den første bestigningen av Ulugh Muztagh i Kina. Han også tilbrakte et år i Kathmandu som leder for et fredskorps. og fungerte som president i American Alpine Club, som utdeler Robert Hicks Bates-Prisen til lovende unge klatrere. Prisen ble opprettet til hans ære.
Forfatter
Bates har skrevet flere bøker. Sammen med Charles Houston skrev han om sine to K2 ekspedisjoner som Five Miles High og K2 - The Savage Mountain; sistnevnte blir ansett som en klassiker blant fjellklatrere. Han skrev også Mystery, Beauty and Danger, s study of mounttaineering litteraturen, og Mountain Man: The Story of  Belmore Brown, en biografi om en artist og utforsker. Hans selvbiografi, The Love of Mountains is Best ble utgitt i 1994.
Amandaprisen 2005
Amandaprisen 2005 var den 21. utdelingen av Amandaprisen. Utdelingen fant sted 26. august 2005 i forbindelse med den 33. utgaven av Den norske filmfestivalen i Haugesund. Prisen gjaldt norske filmproduksjoner i perioden 1. juli 2004 til 1. juli 2005.
Amandaprisen ble dette året omgjort til å være en ren filmpris etter å vært vært en pris for både norske film- og fjernsynsproduksjoner siden starten, med unntak av årene 1993 til 1996 da den også var en filmpris. Det ble delt ut priser i tolv kategorier, det samme antallet som året før. For første gang ble det det innført en egen kategori for beste regi. Som følge av at fjernsynsproduksjoner ikke lenger var en del av prisen, ble ikke kategorien beste dramatiske fjernsynsproduksjon delt ut lenger. Filmene Hawaii, Oslo og Vinterkyss fikk flest priser med to hver.
Under prisutdelingen ble også Den norske filmfestivalens ærespris delt ut. Prisen gikk til Jeffrey Katzenberg, direktør for DreamWorks Animation Studios.
Etter å ha samarbeidet med filmfestivalen og overført utdelingen siden oppstarten i 1985, avsluttet NRK samarbeidet etter utdelingen. De neste årene ble utdelingen overført av TV 2 og VG (1 gang) før NRK returnerte som samarbeidspartner i 2020.
Utdelingen ble overført på NRK1 og ble ledet av Marit Åslein. Totalt 14 norske kinofilmer, 63 kortfilmer og 21 dokumentarfilmer vurdert.
Vinnere og nominerte
Vinnere står først i tabellen og er merket med fet skrift.
Funayūrei
Funayūrei (船幽霊) er en ånd fra japansk mytologi. Funayūrei er spøkelser etter folk som har omkommet på havet. De nærmer seg mennesker i båter og spør om å få låne ei øse. Hvis de får det, vil de øse sjøvann opp i båten til den synker.
Øyungen (Oslo)
Øyungen er en innsjø som ligger i den østre grenen av Nordmarksvassdraget i Oslo. Den ligger 283 meter over havet og har et areal på 0,75 km².
Vannet er demmet opp med en stor demning der Skarselva løper ut i sydøst. Maridalen landskapsvernområde strekker seg hit opp med Øyungsdammen og bukta ovenfor som det nordligste hjørnet. På begge sider av denne bukta er det godkjente bålplasser der bål er tillatt hele året.
Øyungen er for øvrig det eneste større vannet i Nordmarka som ikke har veier langs breddene.
Mirna Mazić
Mirna Mazić (født 24. desember 1985) er en kroatisk basketballspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på tiendeplass med det kroatiske landslaget.
Viana (Maranhão)
Viana er en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Fremstedalen kraftverk
Fremstedalen kraftverk er et vannkraftverk ved Dalavatnet i Sogndal kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 100 meter i Kvamselvi.
Installert effekt er 70 kW. Årsproduksjon er 0,5 GWh.
Priscilla
Utseende
Middelsstore til nokså store, slanke, brunspraglete trebukker. Antennene er betydelig lengre enn kroppen. Hver dekkvinge har en liten tann ved bakkanten. Arten kjennes lett på at hver dekkvinge har en stor, rund, brunsvart flekk med lyse kanter litt bak midten.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, fra Honduras i nord til Bolivia i sør.
Øyungen (Holtålen)
Øyungen er en innsjø i Holtålen kommune i Trøndelag. Den ligger 789 meter over havet og har et areal på 6,14 km². Sjøen har utløp mot øst til Storhesja, og de største tilløpene er Gardåa fra sørvest og Raudåa og Langsåa fra nord.
Alfred Korzybski
Alfred Korzybski (født 3. juli 1879 i Warszawa i Polen, død 1. mars 1950 i Lakeville, Connecticut, USA) var en polsk-amerikansk ingeniør. Han blir trolig best husket for utviklingen av teorien om generell semantikk.
The Open Championship 1909
The Open Championship 1909 ble arrangert på Royal Cinque Ports Golf Club i Deal, Kent i England i 1909.
Alfred Korzybski
Tidlig liv og karriere
Han kom fra en aristokratisk familie der medlemmene hadde jobbet som matematikere, vitenskapsmenn og ingeniører i generasjoner, og han valgte å utdanne seg som ingeniør.
Ølja
Ølja er et lite vann i Jevnaker kommune nord i Nordmarka. Vannet er det øverste i det vestre Nordmarksvassdraget, og ligger like ved vannskillet mot Mylla og dermed Glommavassdraget. Vannet har tilsig fra Puttmyrene ved Svarttjernshøgda, som er det høyeste punktet i Nordmarka. Avløpet er via Oljebekken til Tverrsjøen. Det er bygget demning i utløpet.
Alfred Korzybski
Tidlig liv og karriere
Korzybski ble utdannet ved universitetet Politechnika Warszawska. Under den 1. verdenskrig tjenestegjorde Korzybski som en etterretningsoffiser i den russiske arméen. Etter å ha blitt såret i beinet i tillegg til diverse andre skader han pådro seg, kom han i 1916 til Nord-Amerika (først til Canada, så til USA) for å koordinere forsendelsen av artilleri til fronten. Han foreleste også for polsk-amerikanske forsamlinger om konflikten og promoterte salget av krigsobligasjoner. Etter krigen bestemte han seg for å bli i USA, og han ble en naturalisert statsborger i 1940. Hans første bok, Manhood of Humanity, ble utgitt i 1921. I boka la han fram i detalj en ny teori om menneskeheten: menneskeslekten er en tidsbindende klasse av liv.
Ølja
Vannet ligger i Jevnaker allmenning, og vannet er tilgjengelig via bomvei både fra Jevnaker og Lunner.
Alfred Korzybski
Generell semantikk
Korzybskis arbeid kulminerte med grunnleggelsen av en vitenskapelig retning som han kalte generell semantikk (GS). Som Korzybski eksplisitt uttrykte det, GS må ikke forveksles med semantikk, et annet emne. De grunnleggende prinsippene for generell semantikk, som blant annet inkluderer tidsbinding, er utlagt i Science and Sanity, som kom ut i 1933. I 1938 grunnla Korzybski Institute of General Semantics og var også dets leder fram til sin død.
Ølja
Like ved veien på østsiden av vannet finnes det såkalte kastesteiner. Slike steiner finnes noen steder ved gamle veifar, men det er ulike forklaringer på opprinnelsen.
Alfred Korzybski
Generell semantikk
I forenklet form er «essensen» av Korzybskis arbeid påstanden om at mennesker begrenses i hva de vet om (1) strukturen i nervesystemet, og (2) strukturen i språket. Mennesker kan ikke oppfatte verden direkte, men bare gjennom sine «abstraksjoner» (nonverbale inntrykk eller bruddstykker avledet fra nervesystemet og verbale indikatorer uttrykt og utledet fra språket). Enkelte ganger er det i virkeligheten slik at inntrykkene vi mottar og språket vårt leder oss på villspor med henblikk på de «realiteter» som vi er nødt til å forholde oss til. Vår forståelse av hva det er som foregår mangler strukturell likhet med det som faktisk skjer. Han la vekt på opptrening av oppmerksomhet på abstrahering med teknikker som han hadde utledet fra sine matematiske og naturvitenskapelige studier. Han kalte denne oppmerksomheten, målet for systemet sitt, «abstraheringens bevissthet». Systemet hans inkluderte modifisering av måten vi møter verden på, for eksempel, med en holdning som sier "jeg vet ikke, la oss se," for bedre å oppdage eller gjenspeile dens realiteter slik moderne vitenskap frambringer dem. En av disse teknikkene innebar å bli stille både utad og innad, en opplevelse som han kalte «stillhet på det objektive nivået.»
Korzybski og å være
Mange støttespillere og kritikere av Kozybski reduserte hans temmelig komplekse system til den enkle saken om det han sa om verbet ‘å være.’ Systemet hans er imidlertid primært basert på slik terminologi som de ulike ‘grader av abstraksjon,’ og slike formuleringer som ‘abstraheringens bevissthet.’ Det blir også ofte sagt at Korzybski faktisk motsatte seg bruken av verbet «å være», en uheldig overdrivelse (se ‘Kritikk’ nedenfor). Han syntes at visse måter å bruke verbet «å være», omtalt som «er som identitet» og «er som predikasjon» hadde strukturelle feil i seg, for eksempel, en uttalelse som, «Paul er en tosk» (uttalt om en person med navnet ‘Paul’ som har gjort noe vi anser som dumt). Ifølge Korzybskis system tilhører ens vurdering av Paul et høyere abstraksjonsnivå enn selve Paul. Korzybskis botemiddel var å benekte identitet. I dette tilfellet å være kontinuerlig oppmerksom på at ‘Paul’ er ikke det vi kaller ham. Vi finner Paul ikke i det verbale domenet, ordenes verden, men i det ikke-verbale domenet (de to utgjør til sammen ulike abstraksjonsnivåer, sa han). Dette ble uttrykt i Korzybskis mest berømte premiss, «Kartet er ikke terrenget.» Legg merke til at «Kartet er ikke terrenget» benytter frasen «er ikke» som er en form av verbet «å være.» Dette eksemplet (ett av mange) viser at han ikke hadde til hensikt å forlate bruken av verbet som sådan. Faktisk sa han uttrykkelig at det ikke var noen strukturelle problemer knyttet til verbet ‘å være’ når det ble brukt som et hjelpeverb eller når det blir brukt for å angi eksistens eller sted. Det var ‘OK’ noen ganger å bruke de feilaktige formene av verbet ‘å være’ så lenge man var klar over deres strukturelle begrensninger.
Anekdote om Korzybski
En dag holdt Korzybski en forelesning for en gruppe studenter, og han avbrøt plutselig timen for å hente en pakke med kjeks, innpakket i hvitt papir, fra kofferten sin. Han mumlet at han bare var nødt til å spise noe, og han spurte studentene på den første seteraden om de også hadde lyst på en kjeks. Noen få av studentene tok imot en kjeks. «God kjeks, syns dere ikke det», sa Korzybski idet han tok kjeks nummer to. Studentene gumlet ivrig. Så rev han det hvite papiret vekk, slik at de fikk se den originale innpakningen. På den var det et stort bilde av et hundehode og ordene «Hundecookies». Studentene så på pakningen og ble sjokkerte. To av dem ville kaste opp og tok seg for munnen med hendene og løp ut av forelesningssalen til toalettet. "Dere forstår det, mine damer og herrer, " bemerket Korzybski, «jeg har akkurat demonstrert at folk spiser ikke bare mat, men også ord, og at smaken av det førstnevnte ofte må gi tapt for smalen av det sistnevnte.» Tilsynelatende var målet med opptrinnet å lage et bilde av hvordan menneskelig lidelse har sitt opphav i forvirring eller sammenblanding av språklige representasjoner av virkeligheten og virkeligheten selv.
Kritikk
Noam Chomsky som i vide kretser ses på som den moderne språkforsknings far har sagt at «lite kan gjenoppvekkes» fra Korzybskis arbeid fordi det var «basert på alvorlig forvirring»
''«Vi trenger ikke Korzybski til å fortelle oss det [det folk forteller oss forander på vår persepsjon]. Og det er ikke ‘forvirring av [lingvistisk] representasjon med virkeligheten,‘ men heller å la seg påvirke av andres mening, som ofte er ganske fornuftig.»''
Chomsky har også kommentert Korzybskis kritikk av bruken av verbet «å være» («ethvert utsagn som inneholder ordet «er» [eller dets varianter ‘være’, ‘var’ etc] skaper en lingvistisk strukturell forvirring som til slutt vil avføde alvorlige tankefeil» ), og det faktum at Korzybski syntes å ha skiftet mening da han sa (angående frasen han oppfant, «Kartet er ikke terrenget») at det var rettferdiggjort fordi «benektelsen av idenfifisering (slik som i ‘er ikke’) har motsatt nevro-lingvistiske virkninger på hjernen i forhold til antakelsen om identitet (som i ‘er’).»
Chomsky sa:
Korzybskis synspunkter på hva han kaller «nevrolingvistikk» ga imidlertid opphav til støtte blant enkelte fremstående nevrologer tidlig i det 20. århundre, slik som Russell Meyers (f. 1904) og C. Judson Herrick (1866–1960), og dessuten adferdsforskeren W. Horsley Gantt (1892–1980), som beskrev Korzybskis behavioristiske drøfting av betingede reflekser som «dyp og presis.» Korzybski følte at hans kritikere ofte blandet sammen sine karakteriseringer av hva han sa med hva han sa. Hans E-prime-respons til dem var: "Jeg sa det jeg sa. Jeg sa ikke det som jeg ikke sa, " noe kritikerne antok skulle symbolisere hans dulgte aristoteliske tilnærmelsesmåte – grunnet likheten til Aristoteles’ dictum «Det som er det er. Det som ikke er det er ikke»
Chomsky, som fokuserte på den behavioristiske doktrinen som var utbredt i første halvdel av det 20. århundre beviste at prinsippene som ligger til grunn for lingvistisk adferd er abstrakte og iboende, og han avviste den adferdsfokuserte tilnærmingen til studiet av språk, som, ifølge ham, i likhet med såkalt «nevrolingvistisk programmering» som i stor grad bygger på Korzybskis teorier, ikke har noen ting å gjøre med nevrolingvistikk, men i stedet er en
Chomsky som er anarkist fastholder at de største forvrengerne av vår persepsjon er konsentrasjoner av makt (for eksempel stater, selskaper), fordi de har midlene til å utbre sine synspunkter og innvirke på vår oppfattelse av virkeligheten, mye mer enn ganske enkelt å la være å bruke verbet «å være».
Innvirkning
Korzybskis arbeid påvirket gestaltterapien, rasjonell emotiv adferdsterapi og nevrolingvistisk programmering (i særlig grad metamodellen). Slik det er rapportert i den tredje utgaven av Science and Sanity benyttet den amerikanske hæren seg under 2. verdenskrig av hans system til å behandle granatsjokk i Europa under oppsyn av dr. Douglas M. Kelley som også ble psykiateren som fikk ansvar for de nazistiske fangene i Nürnberg. Andre individer som har blitt påvirket av Korzybski inkluderer Albert Ellis, Gregory Bateson, Buckminster Fuller, Douglas Engelbart, Alvin Toffler, Robert A. Heinlein, L. Ron Hubbard, A. E. van Vogt, Robert Anton Wilson, entertaineren Steve Allen og Tommy Hall (låtskriver for rockegruppa 13th Floor Elevators); og forskere slik som William Alanson White (psykiatri), fysikeren P. W. Bridgman og forskeren W. Horsley Gantt (en tidligere student og kollega av Pavlov).
Eksterne lenker
(på engelsk)
Styrax obassia
Den blir 10–14 meter høy med en stammediameter på 15 cm. Krona er opprett og glissen og barken grå. Den har to typer blad: De to lengst inne på hver kvist sitter motsatt og er ovale til elliptiske, 4,5–10 cm lange, 3–5 cm brede og med en 3–5 mm lang bladstilk. De andre bladene sitter spredt og er nesten runde, 5–15 cm lange, 4–20 cm brede og med en 1–1,5 cm lang bladstilk. Blomstene dufter sterkt og sitter 10–20 sammen i en ensidig klase. Det er 5–6 hvite eller rosa kronblad som nederst er vokst sammen til et kronrør. Frukten er en steinfrukt som er 1–1,5 cm i diameter og dekket av lysebrune hår.
Arten vokser i skog 700–1500 moh. og er utbredt i Japan, Korea og Kina. Den plantes i hager og parker i mange land.
Vektor (molekulærbiologi)
I molekylærbiologien er en vektor et kunstig fremstilt DNA-molekyl som benyttes for å overføre genetisk materiale inn i en celle. De fire hovedtypene av vektorer er plasmider, bakteriofager og andre virus, kosmider og kunstige kromosomer. Felles for alle menneskelig framstilte vektorer er et origin (startsted) for replikason, et multippelt kloningssted og en markør for seleksjon.
Formålet med å overføre genetisk informasjon til en celle er typisk å formere genet ved hjelp av cellens naturlige celledeling, eller å få cellen til å uttrykke proteinet som genet koder for. Dersom formålet er å uttrykke et protein, brukes en vektor spesielt tilpasset dette. Uttrykkingsvektorer inneholder en promotersekvens som er nødvendig for at genet skal bli transkribert.
Prosessen der en celle tar opp DNA kalles transformasjon. Når dette skjer i form av en kunstig vektor, kalles det ofte transfeksjon. I tilfellet av virale vektorer kalles prosessen også transduksjon.
José David Velásquez
José David Velásquez (født 8. desember 1989) er en honduransk fotballspiller som spiller for fotballklubben Club Nacional de Football.
Under Sommer-OL 2012 i London deltok han for landet sitt der laget hans ble utslått i kvartfinalen.
Vila Nova dos Martírios
Vila Nova dos Martírios er en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil.
Jamshid Amouzegar
Jamshid Amouzegar (persisk: جمشید آموزگار, født 25. juni 1923, død 27. september 2016) var en iransk økonom og politiker som var statsminister i Iran fra 7. august 1977 til 27. august 1978, da han trakk seg. Før det fungerte han som innenriksminister og finansminister i kabinettet til Amir Abbas Hoveida. Under sin periode som statsminister var han også leder for «Ratakhiz-partiet».
Tidlig liv og utdanning
Amoozgar gikk på barne- og ungdomsskolen i Teheran, og universitetsutdanningen hans falt sammen med andre verdenskrig. Han sluttet å studere jus og økonomi ved Universitetet i Teheran og dro til Amerika. Ved Cornell University fikk han sin bachelorgrad i vei- og byggeteknikk i henholdsvis 1946 og 1952. Han fikk også en mastergrad i hydraulikkteknikk fra Washington University i 1948. Han returnerte til Iran i 1952.
Tina Johnsen Hafsaas
Tina Johnsen Hafsaas (født 13. juni 1994) er en norsk sportsklatrer fra Manglerud i Oslo.
Hun vant 11 NM-gull, tre NM-sølv og en NM-bronse i perioden 2009–2023.
Hun vant kongepokalen i 2012, 2013, 2016, 2018 og 2019.
Luca Ivanković
Luca Ivanković (født 26. september 1987) er en kroatisk basketballspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på tiendeplass med det kroatiske landslaget.
Debora
Debora (hebraisk: – Dĕḇôrâ, «Bie») var en profet og den fjerde, og eneste kvinnelige, dommer i det førmonarkiske Israel i Det gamle testamentet (Tanákh). Hennes historie er fortalt to ganger, i kapitlene 4 og 5 av Dommernes bok.
Kapittel 5 forteller den samme historien i poetisk form. Dette avsnitt, som ofte blir kalt for Debora-kvadet, kan bli datert så tidlig som til 1100-tallet f.Kr. og er kanskje det tidligste eksempelet på hebraisk poesi.
Deboras liv
Svært lite kan leses ut om Deboras liv. Dommernes bok hevder at hun var hustru av Lappidot (navnet betyr «fakkel»). Hun ga sine bedømmelser og dommer under et palmetre mellom Rama i Benjamin og Betel i landet til Efraims stamme. Det har vært hevdet at Debora er å anse som mor av Israel på grunn av Debora-kvadet i Dommernes bok 5.
Etter å ha blitt undertrykt av Jabin, konge av Kanaan, i Hasor, for tyve år, oppmante Debora israels dommer Barak til å møte Sisera, leder av Jabins hær, i kamp. Bibelen viser til denne kampen som seieren til en israelittisk hær på ti tusen over Siseras styrke på ni hundre stridsvogner av jern.
Barak gikk med på å gå i kamp etter at han fikk Debora til å følge ham i kamp. Dommernes bok 4:9 forteller om Deboras svar på Baraks forespørsel: «Jo, jeg skal gå med deg. Men da blir det ikke du som får æren for den ferden du gjør. For Herren vil overgi Sisera i en kvinnes hånd.»
I henhold til den bibelske redegjørelse dro israelittene ut for å møte Sisera i kamp. Da Debora så hæren sa hun, i henhold til Dommernes bok 4:14: «Gå på! For i dag vil Herren gi Sisera i din hånd. Herren går jo foran deg i striden.» Da dro Barak ned fra Taborfjellet, og ti tusen mann fulgte ham.
Som Debora hadde forutsett ga Herren seieren til israelittene. Den assyriske generalen Sisera flyktet fra slaget og søkte tilflukt i teltet til kvinnen Jael. I henhold til Bibelen drepte Jael fiendens leder Sisera ved å slå en teltplugg med en hammer gjennom hodet hans da han var falt i søvn. Bibelens fortelling om Debora avsluttes i Dommernes bok 5 som er Debora-kvadet.
Etter slaget var det fred i landet for førti år.
Debora-kvadet
Debora-kvadet, som utgjør Dommernes bok 5:2-31, er en seierhymne som ble sunget av Debora og Barak om kanaanittenes nederlag for en del av Israels stammer. Det er anerkjent som en av de eldste delene av Bibelen, datert til et sted på 1100-tallet f.Kr. i henhold til dets grammatikk og kontekst.
Sangen i seg selv inneholder en rekke utfordrende forskjeller fra de hendelser som ble beskrevet i Dommernes bok 4. Sangen nevner seks deltagende stammer (Efraim, Benjamin, Makhir, Sebulon, Jissakar og Naftali) i motsetningen til de to stammer i Dommernes bok 4:6 (Naftali og Sebulon), og nevner heller ikke rollen til Jabin. Den beskriver Siseras død på annerledes vis. Dommernes bok 4:17-21 beskriver hvordan Jael drepte Sisera ved å lure ham inn i et telt og deretter ved å drepe ham med en teltplugg da han sov. Debora-kvadet hevder at Sisera ble drept da han ba om vann og fikk melk. Da han grep skålen med rømme slo Jael ham i hjel.
Selv om det ikke er uvanlig å lese en seiershymne i den hebraiske bibelen er Debora-kvadet unik i at det er en hymne som feiret en militær seier ved hjelp av to kvinner, Debora og Jael. Michael Coogan har skrevet at Jael som en kvinne «er et ytterligere tegn på at Jahve til sist var ansvarlig for seieren: Den mektige kanaanittiske generalen Siera (Sisera) vil bli «solgt» av Herren «i en kvinnes hånd» (Dommernes bok 4:9) - den ytterste nedverdigelse.»
Den historiske og bibelske kontekst
Dommernes bok 4 og 5 forteller om slaget ved elvene Kishon og Tanak (eller Ta'anak), hvis vann gikk sammen ved murene av oldtidens Megiddo. Det skjedde i en allianse med Barak, konge av Kadesj, og en del av Israels nordlige stammer etter Josva var død på samme tid som Sjamgar på det nordlige området av fjellet Tabor. Jabin, konge av Kanaan, styrte i Hasor, og kommandanten av hans hær var Sisera som levde i Haroseth-ha-goiim.
Det meste av det daværende egyptiske området i Midtøsten var under våpen. Det var få allierte sammen med de sørlige stammene som kunne komme Debora og Barak til hjelp. Israel, som i Debora-kvadet nevnes som 40 000 spyd, var ikke tilgjengelig, unntatt krigerne fra Efraim, Benjamin, Makhir, Sebulon, Jissakar og Naftali. Referansene til elvene Kishon og Tanak som overlappet hverandre ved Megiddo indikerte at Baraks styrker bevegde seg ned fra Kadesj i fjellene, og at fienden bevegde seg nordover mot Megiddo hvor slaget ble utkjempet. Med 900 jernpansrete stridsvogner involvert på begge sider var det åpenbart en jevnverdig kamp, og antallet kan like gjerne ha vært et korrekt antall.
Dette kan ikke ha vært det historiske slaget ved Megiddo på 1400-tallet f.Kr. under farao Thutmosis III. Det synes å være i overensstemmelse med å ta den smale fjellvegen som egnet for bakholdsangrep og således gi fordelen av overraskelsesangrep, og det faktum at kongen av Kadesj var involvert i slaget. Det er dog i konflikt med at det var forutgående med jernalderen. Oldtidens Egypt var i fred med sine naboer fram til at Amenhotep III var død rundt 1353 f.Kr. Etter dette var de egyptiske garnisonene ved Bet She'an og kongen av Kadisj i krig for resten av 18. og 19. egyptiske dynasti fram til farao Ramses II av Egypt og slaget ved Kadisj ca. 1285 f.Kr. Ved henvisning til de bokstavelige gjenstandene i denne redegjørelsen skjedde slaget en gang under styret til farao Seti I ca. 1294-1279 f.Kr. og kan ha resultert i at han erobret Kadisj.
Fotnote
<references group='lower-alpha'/>
Jelena Ivezić
Jelena Ivezić (født 17. mars 1984) er en kroatisk basketballspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på tiendeplass med det kroatiske landslaget.
Robben Island
Robben Island er en øy 12 km utenfor Sør-Afrikas kyst og Cape Town. Ordet Robben i navnet kommer fra nederlandsk og betyr sel.
Øya ble befolket for tusener av år siden inntil den ble skilt fra fastlandet med et sund. Siden slutten av 1700-tallet har øya blitt benyttet til å isolere mennesker fra omverdenen, først og fremst som fengsel. De første fangene var politiske ledere fra nederlandske kolonier i Afrika og Asia. Mellom 1836 og 1931 ble øya benyttet som tuberkulosesanatorium, og senere fengsel for politiske fanger fra Sør-Afrika. De mest kjente var Nelson Mandela, og andre ANC-ledere, Walter Sisulu, Govan Mbeki og Robert Sobukwe.
Staten eier all mark unntatt tomta for øyas kirke.
Øya er i dag et populært turistmål og ble i 1999 inkludert på UNESCOs liste over verdensarven. Øya nås med ferge fra Victoria & Alfred Waterfront og er åpen året rundt, men med værforbehold.
Jesús Miguel Rollán
Jesús Miguel Rollán Prada (født 4. april 1968 i Madrid, død 11. mars 2006 i Barcelona), spansk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker  1988 i Seoul, 1992 i Barcelona, 1996 i Atlanta, 2000 i Sydney og 2004 i Athen. Rollán ble olympisk mester i vannpolo under OL-1996 i Atlanta. Han var med på det spanske laget som vant vannpoloturneringen foran Kroatia og Italia. Spania vant semifinalen over Ungarn med 7-6, og finalen mot Kroatia endte 7-5. Rollán spilte åtte kamper som målvakt i OL-turneringen.
Arnold Peralta
Under Sommer-OL 2012 i London deltok han for landet sitt der laget ble utslått i kvartfinalen.
Peralta ble skutt og drept 10. desember 2015.
Maria Danou
Maria Danou (gresk: Μαρία Ντάνου; født 3. mars 1990 i Veria) er en gresk langrennsløper.
Hun har ikke debutert i verdenscupen i langrenn, men har deltatt i flere FIS-renn.
Danou representerte Hellas under Vinter-OL 2010.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 83 på sprinten.
Aleksandr Barysjnikov
Aleksandr Georgievitsj Barysjnikov (russisk: Александр Георгиевич Барышников, født 11. november 1948 i Khabarovsk kraj) er en russisk tidligere kulestøter som konkurrerte for Sovjetunionen. Karrierens høydepunkter er bronsemedaljen i OL 1976 i Montreal og sølvmedaljen fra OL 1980 i Moskva.
Maria Danou
OL-resultater
Vancouver 2010
Aleksandr Barysjnikov
I overgangen til 1970-tallet var både russere og amerikanere i gang med å eksperimentere med en ny, roterende teknikk. I Europa er rotasjonsteknikken ofte referert til som «Barysjnikov», etter Aleksandr Barysjnikov.
Verdensrekord
Den amerikanske kulestøteren Brian Oldfield støtte 22,86 m i El Paso, Texas, 10. mai 1975. I denne konkurransen flyttet Oldfield verdensrekorden 3 ganger: 21,94 m, 22,25 m og 22,86 i tredje forsøk, hvorpå han gav seg. Tre støt tre rekorder. På denne tiden var det en profesjonell liga med friidrettsutøvere i USA, og siden Oldfield var profesjonell ble ikke rekorden ratifisert av IAAF. Da Barysjnikov støtte 22.00 m i 1976 var han den som offisielt ble kreditert som verdens første 22 meterskaster.
Sandholmen
Sandholmen er en plass som ligger på sørsiden av fjorden Ersfjorden, i Tromsø kommune og på yttersiden av Kvaløya. Plassen har fått sitt navn av holmen som ligger på vestsida av bukta, hvor det er mye sand. Holmen er landfast ved fjæra sjø. En del av bukta har fortsatt i 2017 noe bebyggelse. I deler av bukta er det også en cirka 100 meter lang sandstrand.
Historie
Fra gammelt av hørte Sandholmen til gården Krokskar. Sandholmen har gode havneforhold og var den plassen ute i fjorden som fikk flest innbyggere. Det finnes synlige tufter etter gammel bosetting og man regner med at det har bodd folk der i hvert fall fra begynnelsen av 1600-tallet. 1875 bodde det 15-20 personer på Sandholmen og i 1900 var det 6 personer der. Rundt 1910 var det 2 gårder i bukta.
I krigsårene var det folk som var evakuert som kom til Sandholmen. De kom fra Skibotn og fra Repvåg i Finnmark. De bodde i buene siden det ikke ble drevet med fiske da.
Lokalbåten stoppet, ved behov, på Sandholmen. Det gjaldt spesielt når den hadde varer som skulle hentes eller bringes til bruket eller når det skulle sendes okser og kyr til byen.
Telefonen ble bygd ut på sørsida av fjorden til Sandholmen i 1954-55. Herfra ble det lagt sjøkabel over til Myrneset, på andre siden av fjorden, og videre til Skamtind. Når så motoren kom for fullt etter andre verdenskrig, begynte fraflyttinga på yttersia. Det var heller ikke elektrisk strøm på Sandholmen. Dette gjorde det vanskelig å drive fiskebruket videre. Bruket ble lagd ned 1963. Bryggene er blåst ned og i 2017 står det kun noen buer igjen, som blir bruket som hytter.
Det bodde folk på helårsbasis på Sandholmen helt til 1989, etter det brukes plassen kun på sommeren av hytteeiere og turfolk.
Arturo Rivera y Damas
Arturo Rivera y Damas S.D.B. (30. september 1923 i San Esteban Catarina i El Salvador, død 26. november 1994 i San Salvador) var katolsk erkebiskop av San Salvador. Hans tid som erkebiskop (1983–1994) sammenfalt med den salvadorianske borgerkrig. Han var erkebiskop Óscar Romeros umiddelbare etterfølger, og hadde vært Romeros viktigste støttespiller blant biskopene. Han hadde vært hjelpebiskop under Romeros lenge regjerende forgjenger, Luis Chávez y González (1938–1977). Han var også en venn av Moder Teresa, som bodde i hans familiehjem under et besøk til El Salvador.
Prest
Arturo Rivera sluttet seg til salesianerordenen og ble presteviet den 19. september 1953.
Hjelpebiskop i San Salvador
I 1960 ble han utnevnt av pave Johannes XXIII til titulærbiskop av Legia og til hjelpebiskop i erkebispedømmet San Salvador. Erkebiskopen av San Salvador Luis Chávez y González bispeviet ham; medkonsekratorer var hans forgjenger, hjelpebiskop Pedro Arnoldo Aparicio y Quintanilla S.D.B., og hjelpebiskop Rafael Valladares y Argumedo.
Biskop av Santiago de María
I 1977 Arturo Rivera y Damas av pave Paul VI utnevnt til biskop av bispedømmet Santiago de María.
Erkebiskop av San Salvador
I 1983 ble han utnevnt til erkebiskop av erkebispedømmet San Salvador; han etterfulgte den myrdede erkebiskop Óscar Romero.
Riveras tid var en farlig periode og under borgerkrig, og han ville unngå å lide samme skjebne erkebiskop Romeros endelikt, men uten å gi avkall på å fordømme urett og krigsforbrytelser på det sterkeste. Kirken under Rivera spilte en rolle med å monitorere fredsprosessen ved siden av FN. I 1989 gjennomlevde erkebiskop Rivera over ett av de mørkeste øyeblikk av borgerkrigen, da jesuittordenens stab ved Universidad Centroamericana «José Simeón Cañas» (UCA) ble massakrert i snikmord som bragte minnene tilbake til tilstandene ved borgrekrigens begynnelse, da erkebiskop Romero ble drept. Rivera sa til Alfredo Cristiani, presidenten av El Salvador, om at han ville ha soldater postert utenfor kirkens kontorer. «Ikke misforstå, det er ikke fordi jeg stoler på soldatene; men hvis jeg blir drept, vil jeg sat det skal være klart hvem som gjorde det».
Fra 1983 til fredsavtalen i 1992 var biskop Rivera aktivt involvert i mekling med geriljaorganisasjonen FMLN, sammen med biskopen av det ecuadorianske bispedømmet Santo Domingo de los Colorados, biskop Emil Stehle i Ecuador. For dette ble han sammen med biskop Stehle nominert til Nobels fredspris i 1994.
I det som skelle vise seg å være hans siste åfå år av hans tid, startet Rivera eemn helligkåringsprosess for sin martyrdrepre forgjenger.
Biskop Rivera døde 26. november 1994 som følge av et hjerteinfarkt.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Thysia
Thysia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
En ganske stor, litt matt metallisk farget trebukk. Dekkvingene har tre mer eller mindre ufullstendige, svarte tverrbånd. Antennene har dusker av stive, mørke hår på den ytre delen av leddene tre til sju.
Utbredelse
Arten er utbredt fra India i vest til Java i øst.
Systematisk inndeling
Arten har ofte vært plassert i slekten Diastocera.
South African Football Association
South African Football Association eller SAFA (norsk: Sør-Afrikas fotballforbund) er det FIFA-tilknyttede fotballforbundet i Sør-Afrika. Sør-Afrika er vertskap for VM i fotball 2010.
Norges hovedstad
Norges hovedstad er en oversikt over hvilke byer som er regnet som Norges hovedstad gjennom tidene.
Kongens sete og kongsgårder
I de første århundrene av rikssamlingen hadde Norge ingen formalisert hovedstad. Kongemakten ble i praksis utøvd som ambulerende reisekongedømme fra kongens oppholdssteder rundt i kongeriket. Dette var sjelden i de få byene, men på regionale kongsgårder i sentrale deler av landet der kongen oppholdt seg. Eksempelvis hadde Harald Hårfagre kongesete på Avaldsnes på Karmøy, Alrekstad kongsgård ved senere Bergen, og på Alvheim i senere Sarpsborg. Det blir følgelig flere steder i landet som kan regnes med i en slik oppstilling. De fleste riker i Europa hadde reisekongedømme før kongemakten etablerte seg permanent i hovedsteder. Hensikten var dels å befeste kongens autoritet i landsdelene, dels å la kongens reisefølge fra hoff og hird «spise» skattene som for en stor del var landbruksprodukter med kortvarig holdbarhet. Det var enklere å konsumere provianten lokalt i regionene enn å frakte den til et sentrum på upålitelige transportruter i et veiløst land.
Utover 1100-tallet blir det en markert endring ettersom kongenes ambulerende virksomhet ble mer sentrert rundt byene og mindre rundt regionale kongsgårder. Det mer sentraliserte systemet rundt kongen var utover 1100-tallet såpass godt utviklet at kongene fikk skattene i form av landbruksprodukter levert til de mer sentrale kongsgårder, slik at oppholdsfrekvensen ble høyere enn på de mer perifere gårdene. Kongsgårdene fikk større betydning i og etter borgerkrigstiden (1130-1240).
Residensbyer vokser frem
Mot slutten av rikssamlingen ble kongemakten sentralisert til byer som vokste frem i flere deler av riket og ble å regne som kongens residensbyer. Eksempelvis flyttet Øystein Magnusson sin residens fra kongsgården Alrekstad ved Bergen til Holmen ved innløpet til Vågen i Bergen på begynnelsen av 1100-tallet og hadde trolig mer å si for byens utvikling enn grunnleggeren Olav Kyrre.
Olav Tryggvason ble kronet som Norges konge i 995 i Trondheimen og grunnla byen Nidaros i 997. Han lot også bygge sin kongsgård ved Skipakrok. I år 1016 grunnla Olav den hellige byen Borg i senere Sarpsborg og gjorde byen til sitt kongssete. Borg (Sarpsborg) var således Norges første hovedstad fra grunnleggelsen og like frem til Nidaros (Trondheim) overtok i 1030.
Fra midten av 1200-tallet ble det etablert en stedfast sentraladministrasjon for riket. I denne tiden var Bergen utstedersted for hovedtyngden av offentlige dokumenter frem til ca. 1310, deretter ble de fleste brev utstedt fra Oslo. Kongesetet flytter til Oslo ved Eirik II Magnussons død i 1299, men det ser ut til at Bergen og Oslo har parallelle hovedstadsfunksjoner noen år etter dette. Det er vanlig at Oslo regnes som hovedstad fra 1314, da Håkon V Magnusson bestemte at prosten ved Mariakirken til evig tid skulle være rikets kansler. Kanslerembedet ble dermed knyttet til byen, ikke til kongen.
Unionstid
Kort etter, i 1319, gikk Norge inn i personalunion med Sverige under Magnus VII Eriksson, som i stor grad styrte riket sitt fra utenfor Norges grenser. Da sønnen Håkon VI Magnusson overtok Norges trone i 1355 kom kongemakten tilbake på norsk jord. Dog kun for en kort periode, ettersom Norge allerede i 1380 gikk inn i union med Danmark, og fra 1397 Kalmarunionen (med Sverige til 1523). I unionstiden med Danmark (1380-1537) fikk kanslerembetet ved Mariakirken snart vesentlig redusert administrativ betydning, det norske riksseglet ble flyttet fra Oslo og ble forvaltet av monarken i København, som de facto ble Norges hovedstad. Den dansk-norske kongen oppholdt seg i Danmark, bare avbrutt av få og korte besøk i Norge. Kansleren i Oslo beholdt imidlertid visse funksjoner når det gjaldt rettsoppgjørene etter drap.
Formelt kan en likevel si at det frem til 1537 fortsatt fantes en egen norsk statsmakt, med riksrådet som håndhever av denne myndigheten, blant annet ved å velge konge og formulere hans styringskontrakt (håndfestning). Riksrådet var sammensatt av verdslige adelsmenn og geistlige prelater. Det siste norske riksmøtet ble avholdt i fiskeværet Bud i Romsdal i 1533, ledet av erkebiskop Olav Engelbrektsson.