cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Salliq
Fauna
Fuglereservatene East Bay Migratory Bird Sanctuary og Harry Gibbons Migratory Bird Sanctuary er viktige hekkeplasser for snøgåsen (Anser caerulescens caerulescens).
Historie
I historisk sammenheng er Salliq kjent for sine nå utdøde innbyggere, sadlermiutene (moderne inuktitut: sallirmiut). Disse utgjorde den siste resten av tuniit. Tuniit, en pre-inuitkultur, ble erklært etnisk og kulturelt utdødd etter 1902-03, da en innført sykdom tok livet av alle sallirmiuter i løpet av uker.
Tidlig på 1900-tallet ble øya bosatt på ny av aivilingmiuter fra Repulse Bay og Chesterfield Inlet, etter oppfordring fra hvalfangeren George Comer og andre. Folk fra Baffinøya innvandret 25 år senere. Den senere kjente John Ell, reiste da han var barn til Salliq sammen med sin mor, Shoofly, på Comers skonnerter.
Den største sadlermiut-boplassen lå på Native Point ved munningen av bukten Native Bay.
Grindbakken
Grindbakken finnes flere steder i Norge:
Fredheim skole (Gran)
Fredheim skole er en barneskole i Gran kommune.
Skolen hadde i skoleåret 2019-2020 90 elever.
Sentralbadet i Bergen
Historie
I 1960 ble Sentralbadet i Bergen bygget, og var da Bergens første svømmehall med 25 metersbasseng. Fra dagen svømmehallen åpnet ble det betegnet som et av de mest morderne svømmeanleggene i Norge. Bygget ble tegnet av Halfdan B. Grieg, og har karakteristiske trekk med store vinduer på ene siden av bygget og flater uten vinduer på andre sider. Fra 1981-1985 ble sentralbadet bygget om. I dag har noen kunstnere tillatelse til å tagge på bygget, og denne typen gatekunst endres ofte. Da Sentralbadet i Bergen åpnet hadde svømmeanlegget flere flotte fasilieter. Noen av disse var;
Mesterligafinalen i fotball for kvinner 2018/19
Mesterligafinalen i fotball for kvinner 2018/19 ble spilt lørdag 18. mai 2019 mellom og  på Groupama Arena i Budapest.
Fram (krater)
Fram er et nedslagskrater som Mars-roveren Opportunity besøkte på Mars på Sol 84 (24. april 2004). Krateret er lokalisert på Meridiani Planum, ca. 450 meter øst for Eagle-krateret og ca. 250 meter vest for Endurance-krateret. .
Fram er omtrent 8 meter brett, og er oppkalt etter det norske skipet «Fram», som ble brukt i ekspedisjoner i Arktis og Antarktis av de norske utforskerne Fridtjof Nansen, Otto Sverdrup, Oscar Wisting og Roald Amundsen mellom 1893 og 1912.
Grindbakken (Oslo)
Grindbakken (1–17, 2–72) er en vei på Voksen skog i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går som blindvei sørøstover fra Arnulf Øverlands vei. Navnet brukes også om det omkringliggende boligområdet.
Tonje Frigstad
Tonje Frigstad (født 14. mars 2000) i Kristiansand er en norsk TV-personlighet og programleder. Hun ble kjent for sin deltakelse på Farmen i 2021. Frigstad har vært programledervikar for God kveld Norge, i 2022 var hun deltager i Forræder. I 2023 er hun programleder for realitykonseptet Good Luck Guys, sammen med Lasse Matberg.
Adam-lès-Vercel
Adam-lès-Vercel er en kommune i departementet Doubs i Bourgogne-Franche-Comté-regionen øst i Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Valdahon som tilhører arrondissementet Pontarlier.
Bryting under Sommer-OL 2008 – Fri stil menn 84 kg
Herrenes 84 kg fri stil i bryting under Sommer-OL 2008 i Beijing fant sted den 21. august 2008 på China Agricultural University Gymnasium.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1999
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1999 ble vunnet av Rosenborg etter at de slo i cupfinalen. Det var Rosenborgs åttende norgesmesterskap. Begge mål ble scoret av Jan Derek Sørensen.
Messier 85
Messier 85 (også kjent som M85, NGC 4382, PGC 40515 og ISD 0135852) er en linseformet galakse, eller elliptisk galakse for andre forfattere, i stjernebildet Berenikes hår. Galaksen ligger 60 millioner lysår unna og er estimert å være 125,000 lysår i diameter. M85 ble oppdaget av Pierre Méchain i 1781 og er per 2004 den nordligste utliggeren av Virgohopen.
Annie
Annie kan sikte til:
Cortex entorrhinicus
Cortex entorrhinicus er en del av hjernebarken som er lokalisert i den mediale delen av tinninglappen. Denne strukturen er svært viktig for hukommelse og stedsans. Alle typer sanseinformasjon sendes til entorhinal cortex som sender dette videre til hippocampus som kan danne assosiasjoner mellom ulik informasjon slik at vi får episodiske minner.
Liste over Sør-Koreas statsministre
Liste over Sør-Koreas statsministre viser til Sør-Koreas statsministre fra proklameringen av den første republikken i 1948 og framover.
Første kolonne viser hvor mange som har vært statsminister, mens andre kolonne viser den fortløpende nummereringen av statsministerperioden.
Mongolia under Paralympiske sommerleker 2016
Mongolia sendte en tropp på 8 deltakere til de paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro. De mongolske utøverne deltar i 7 forskjellige idretter.
Før lekene i Rio 2016 har Mongolia vunnet 1 medalje; Baatarjav Dambadondog vant gull i bueskyting ved Paralympiske sommerleker 2008.
Nordnorsk mesterskap i fotball i 1935
Nordnorsk mesterskap i fotball i 1935 var det 7. nordnorske mesterskapet i fotball. ble nordnorsk mester etter å ha slått 4-0 i finalen. Vinneren ble tildelt Kongepokalen.
Finale
Nordnorske mestere for  : Leif Wilhelmsen, Sigurd Eggen, Kolbjørn Pedersen, Lars Hunstad, Gunnar Wibe, Brynjulf Kuvås, Helge Kaiander, Trygve Næss, Johan Amli, Sverre Olsen og Johan Haugen.
Norgesmesterskapet for brassband 2024
Norgesmesterskapet for brassband 2024 arrangeres 9.- og 10. februar 2024 i Grieghallen, Bergen.
Peder Paulsen Balke
Peder Paulsen Balke (født 4. mai 1779, død 6. september 1840) var en norsk soldat, bonde og eidsvollsmann fra Østre Toten.
Balke var dragon i Søndenfjeldske Dragonregiment i 1801, korporal fra 1808 til 1814. I 1808 ble han utkommandert til Kongsberg og deltok i felttoget mot den svenske invasjonsstyrken i 1814.
Balke overtok farsgården Østre Balke (Kirke-Balke) på Østre Toten i 1813 og drev denne til sin død. Gården ble i 1923 fredet av Riksantikvaren.
Han var gift med Mari Andersdatter fra gården Øvre Balke. Niels Fredriksen Dyhren, også eidsvollsmann, var hans svoger, gårdbruker og nabo. Ole Larsen Hammerstad var Balkes brorsønn og ble stortingsmann i perioden 1851–1869.
Balke er begravet i familiegrav ved Balke kirke.
Ivy Mike
Ivy Mike var en prøvesprengning av en atombombe under Operation Ivy. Detonasjonen ble utført på Enewetakatollen i Stillehavet 31. oktober 1952. Bomben var på 10,4 megatonn (43,6 petajoule.) og bar et stridshode av typen TX-5. Ivy Mike var den første H-bomben, og var den fjerde største prøvesprengningen i USAs historie. Den etterlot seg et 1 901 meter bredt og et 50 meter dypt krater.
Bad-tibira
Bad-tibira, «Kobberarbeidernes mur», eller «Smedenes festning», identifisert som det moderne Tell al-Madineh, mellom Ash Shatrah og Tell as-Senkereh (det gamle Larsa) i det sørlige Irak, var en gammel sumerisk by. I verket Den sumeriske kongeliste nevnes Bad-tibira som en by som eksisterte før storflommen som rammet landet. Byens akkadiske navn var Dûr-gurgurri. Byen ble også kalt Παντιβίβλος (Pantibiblos) av greske forfattere som Abydenos, Apollodoros og Berossos. Dette greske bynavnet kan ha sitt utspring i at byen også gikk under navnet Patibira, som betyr «Smedenes kanal».
Historie
Ifølge den sumeriske kongeliste var Bad-tibira den andre byen som «utøvde kongemakt» i Sumer før storflommen; byen Eridu var den første. Kongene var En-men-lu-ana, En-men-gal-ana og Dumuzi-hyrden.
«Brorskapsteksten» i kileskrift som er funnet på sylindre plyndret fra funnstedet i 1930-årene, taler om vennskapspakten mellom Entemena, som var guvernør i Lagasj, og Lugal-kinishedudu, som var guvernør i Uruk. Ifølge Brorskapsteksten var det Entemena som bygget tempelet E-mush til Inanna og Dumuzid, under hans lokale epitet Lugal-E-mush.
Arkeologi
Noen sterkt nedslitte halve mursteiner på fasaden bar en innskrift som knyttet den til Amar-Sin, som tilhørte det tredje Ur-dynasti. Biter av vitrifiserte (forglassede) murstein spredt utover haugen vitner om at byen ble ødelagt av brann. Etter å ha vært underlagt riket Larsa, hvis konge Sin-Iddinam hevdet å ha bygd den store muren rundt Bad-tibira, ble byen en del av riket Isin, hvis konge Lipit-Ishtar, også kalt «Nippurs hyrde», påberopte seg å ha reist «De rettskafnes hus» der.
Sanaa
Sanaa kan referere til:
Helmut Hadwiger
Helmut Hadwiger (født 17. april 1922, død 22. oktober 2004) var en østerriksk skihopper.
Han representerte Østerrike under Vinter-OL 1948 i St. Moritz, der han ble nummer 35 i det individuelle hopprennet.
Marc Allégret
Marc Allégret (født 22. desember 1900, død 3. november 1973) var en fransk manusforfatter og regissør.
Allégret ble født i Basel, Sveits. Han studerte til å bli advokat, men avbrøt utdanningen for å arbeide i filmbransjen. Som 15-åring ble han elskeren til den kjente forfatteren André Gide som da var 47 år gammel. Han var også en kort periode involvert med regissøren Jean Cocteau.
Han er også kjent for å ha oppdaget og utviklet en rekke skuespillertalent, deriblant Michèle Morgan, Jean-Paul Belmondo, Raimu, Gérard Philipe, Danièle Delorme, Louis Jourdan og Roger Vadim. Lillebroren Yves Allégret var også regissør.
Vitalij Kanevskij
Vitalij Jevgenjevitsj Kanevskij (Вита́лий Евге́ньевич Кане́вский; født 1935) er en russisk regissør og manusforfatter.
Baker (andre betydninger)
Baker kan vise til:
Steinberg hengsle
Steinberg hengsle lå i Drammenselva ved Steinberg i Buskerud fylke. Hengsler ble benyttet i forbindelse med tømmerfløtingen i elva.
Det er i dag få synlige spor etter Steinberg hengsle.
Tømmerhengslene
Et hengsle er et sorteringsanlegg for tømmer, anleggene ligger langs en elv hvor stokkene i tømmerfløtingen blir stoppet og sortert, uten å bli tatt opp av vannet. Sorteringen foregikk etter tømmermerkene som var slått inn i stokkene. Merket viste hvor stokken skulle, til en av sagene lenger ned langs elva eller kanskje helt til fjorden og med seilskute videre til andre land. Ordet hengsle ble brukt langs Drammensvassdraget, langs Glomma sa man lense om tilsvarende sorteringsanlegg. Ordene hengsle og lense blir brukt om hverandre.
Jutta Leerdam
Jutta Monica Leerdam (født 30. desember 1998) er en nederlandsk skøyteløper.
Steinberg hengsle
Tømmerhengslene
Anleggene ble holdt på plass av dopper (påler) som var slått ned i elve-bunden og kjettinger, tau og ståltau festet til fjell på land. Til doppene ble festet det som langs Drammenselva kalt tømmerlenser, en lense bestod av stokker som var sammenkjededet ende mot ende med stål-kramper og kjetting-løkker, ofte ble to stokker koblet parallelt for å gjøre lensen mer solid. Lensene tjente til å samle eller lede tømmeret i elver og vann.
Jutta Leerdam
I sesongen 2016/2017 ble Leerdam juniorverdensmester under Junior-VM på skøyter 2017 i Helsingfors. Hun forsøkte å kvalifisere seg for det nederlandske laget til Vinter-OL 2018, men nådde ikke opp. I 2019 ble hun nederlandsk mester i sprint.
Leerdam er samboer med Koen Verweij som også er skøyteløper.
Steinberg hengsle
Fløting i Drammenselva
Hengslene hvor tømmeret ble sortert og sluppet videre på riktig tidspunkt var viktig i tømmerfløtingen. Det var mange hengsler i Drammenselva, Buskerud hengsle ved Åmot, Hyttestø hengsle ved Skotselv, Kverk hengsle mellom Skotselv og Hokksund, og hengsle ved Hoenselva. Nøste hengsle lå rett nedenfor Hokksund (ved Nøstetangen) det var her mye av tømmeret som skulle til sagene i Vestfossen ble stanset og trukket de rundt 5 kilometerne opp elva til Vestfossen med hester til Sems-sagene og Fossesholm-sagene. Steinberg og Kverk var de største hengslene.
Etter som tømmer var en viktig og lønnsom vare å handle med var nok Kronen med på å bygge flere av disse og de ble drevet av lensherren. Kjøpmenn på Bragernes og Strømsø, som både drev som bjelkehandlere og etter hvert etablerte seg som sagbrukseiere, var kommet inn på markedet på 1600-tallet. På dette tidspunktet hadde nok tømmermengden på elva økt ganske dramatisk og forholdene i elva kunne være kaotiske.
Man var særlig redd for at Kverk-hengslet kunne briste under en flom fordi det var altfor mye tømmer i elva på en gang. Røk hengsle ville store mengder tømmer flomme nedover elva og kunne ta med seg bruer, brygger og annet langs elva.
Hvordan tømmerfløtingen og hengslene var organisert er man ikke sikre på, men selve fløtingen var den enkelte trelasthandlers ansvar. Det var vel de sagbrukseierne som hadde det største kvantumet som fikk bestemme.
I 1807 ble «Drammensvassdragets Fellesfløtning» etablert. Det var flere som hadde involvert seg i sagbruksdrift og trelasthandel og mengden tømmer økte så det ble stadig vanskeligere å bli enige. Det var den den nye «plankeadelen» (borgerskapet i Drammen) som hadde tatt over etter at Kongen og når hans embetsmenn ikke lenger eide gårdene og sagene. Herman Wedel-Jarlsberg som var amtmann Buskerud som hadde tatt insentivet og alle trelasthandlere som drev med fløting i vassdraget var med. De neste 150 årene var det «Fellesfløtningen» som kontrollere det som skjedde ved Kverk og ellers i elva.
Under flommen i 1916 brast Kverk hengsle, tømmeret i elva fløt så tett at det ikke nyttet å bruke båt. Tømmerfløterne ble i største hast sendt til alle bruene nedenfor hengsle, helt ned til Landfallbrua, for å holde tømmeret unna brukarene.
Steinberg hengsle
Hengsle lå i Drammenselva ved Steinberg i Buskerud fylke. Fra begynnelsen av 1800-tallet var det det siste hengsle i elva før Drammensfjorden.
Steinberg hengsle blir først nevnt i skriftlige kilder på 1700-tallet, men er sannsynligvis eldre. Det er blitt funnet et anker med årstallet 1746 ved utløpet av Loeselva, dette tror man er brukt til å fortøye en skrålense.
Det var et hardt arbeid, farlig kunne det også være, man ble mye våt og det slet på helsa. Men det var godt betalt å sortere tømmer, lage tømmerflåter og ro disse, for den enkelte trelasthandlers regning, til sagbrukene lenger ned ved elven eller helt til utskipningsstedet ved Drammen. De som førte flåtene, var «nersettere» (satte den ned elva) og båtene de brukte hadde navnet Nersetter. Da dampsagen kom i bruk ble det bygget omkring 20 dampsager nedenfor Steinberg.
Omtrent 86.000 tylfter med tømmer ble oppflåtet ved Steinberg i 1866 og ti år senere var det økt til over 100.000 tylfter.
På slutten av 1800-tallet ble det også bygget 19 tresliperier i Drammensvassdraget, med ca. 1000 mann i arbeid og en samlet produksjon på 76.000 tonn. Krogstad, Mjøndalen og Gulskogen cellulose var noen av de største som fikk tømmer fra hengsle ved Steinberg. Også Vestfossen fikk tømmer fra Steinberg hengsle, det ble først slept oppstrøms til Vestfossen med hester men senere fikk man en kjettingbåt som utførte slepingen. Det kom også en liten damdrevet slepebåt med navnet Stenberg til hengsle.
Den første maskinen som buntet (moset) tømmeret kom i «Hentinga» i 1916 og den andre maskinen året etter. Mosemakinen presset det ferdigsorterte tømmeret til bunter av ca. 25 kubikkmeter som ble surret med ståltau. Det var ikke så mange mann som arbeidet ved hengsle lenger og etter noen år sank også mengden tømmer som ble fløtet, da var det kun en mosemaskin som var i bruk.
På begynnelsen av 1900-tallet var tømmermengden ved hengsle på sitt største med ca. 600 000 tylfter i året. Fra 1914 til 1940 ble mengden halvert til 300 000 og frem til 1960 halvert igjen til 150 000. I 1968 ble Steinberg hengslet nedlagt. Biler og tog hadde nå helt overtatt tømmertransporten.
Den tiende mann
Bakgrunnshistorien
Romanen Den tiende mann ble skrevet av Graham Greene i 1944 og var tenkt som et av de manusene som skulle bli filmatisert av MGM. Greene hadde skrevet kontrakt for filmselskapet samme år. Bakgrunn for avtalen var at Greene alltid hadde stått i gjeld til forleggerne sine, og at det var kun romanene Brighton Rock fra 1938 og Makten og æren fra 1940 som hadde gitt han en del økonomisk suksess. I frykt for dårligere tider, skrev han nettopp kontrakten med MGM for å sikre familien. Kontrakten var starten på slavearbeidet, som han selv betegner det. Romanen ble ikke brukt som filmmanus, men MGM kjøpte opp rettighetene til romanen. Da Graham Greene startet på Den tredje mann i 1948, som ble filmatisert i 1949, ble den Den tiende mann glemt helt til noen hadde lyst å kjøpe opp manuskriptet i 1983. Romanen kom da ut to år etter gjenoppdagelsen og ble endelig filmatisert i 1988 med Anthony Hopkins. Romanen er blitt betegnet som et av Greenes beste verk gjennom hele forfatterskapet.
Handling
Handlingen i Den tiende mann foregår i en fengselscelle i Frankrike under andre verdenskrig. Her deler 30 personer samme celle og en dag får de beskjed av en ung sersjant at hver tiende mann skal dø neste dag, og at de selv skal velge ut hvem de tre personene skal bli. De velger å trekke lodd. Blant de tre som trekker døden, er den rike advokaten Chavel. Han blir hysterisk og tilbyr alle sine penger til den som tar hans plass. En person tar i mot tilbudet, den unge Janvier som dermed sikrer moren og søsteren en trygg framtid etter krigen. Etter krigen vandrer Chavel fattig, men med livet i behold, rundt i Frankrike og vender tilbake til huset der Janviers familie nå bor. Handlingen utvikler seg videre i mange av de temaene Greene var opptatt av i mange av sine bøker: dobbeltgjenger, hat, skyld, ære, nåde, tro og kjærlighet.
I Norge
I Norge ble romanen utgitt første gang i 1985 på Cappelens forlag i Aase Gjerdrums oversettelse. Romanen kom ut samme år som den internasjonale lansering av romanen. Romanen ble også utgitt i 1986.
Tillegg
Romanen originalmanus inneholder også et par utkastsider til to filmmanus, med titlene Jim Braddon og krigsforbryteren og Ingen har skylden.
Oksla kraftverk
Oksla kraftverk er et vannkraftverk i Tyssedal i Ullensvang kommune i Vestland.
Kraftstasjonen startet produksjonen i 1980 og har en francisturbin på 215 MW. Oksla kraftverk overtok produksjonen fra Tyssedal kraftverk (Tysso I) som tidligere benyttet mesteparten av det samme fallet.
Midlere årsproduksjon er ca. 1033 GWh. Men av dette brukes 17 GWh i Skjeggedal pumpestasjon, som pumper vannet fra Mågeli kraftverk opp i Ringedalsdammen.
Eier er AS Tyssefaldene, som igjen eies av DNN Industrier AS 40 %, og Statkraft 60 %. Deler av konsesjonen for anlegget gikk ut i 2010.
Tyssefaldenes anlegg omfatter flere kraftstasjoner, og det samlede nedslagsfeltet er på 420 km². Tilsiget er på 820 millioner m³.
Hærens fortjenstmedalje
Hæren fortjenstmedalje er en norsk militær medalje innstiftet i 2017 etter kongens godkjennelse 22. mai 2017. Medaljen tildeles for fortjenstfull innsats for Hæren.
Bakgrunn
Hæren fortjenstmedalje ble godkjent av kongen 22. mai 2017. Samtidig ble Luftforsvarets fortjenstmedalje, Sjøforsvarets fortjenstmedalje og Etterretningstjenestens fortjenstmedalje innført. Sammen med Heimevernets fortjenstmedalje fra 1971 rangerer disse medaljene likt, som nummer 24 av utmerkelsene godkjent av kongen. Samme person skal bare kunne motta én av fortjenstmedaljene for de ulike forsvarsgrenene.
Utforming
Hæren fortjenstmedalje er laget i rent sølv. På avers har den Hærens merke i en laurbærkrans. Medaljen er opphengt i et rødt bånd som, som har en smal grønn og to smale gule midtstriper og smale kantstriper i grønt og gult. Med medaljen følger et diplom.
Tildeling
Hæren fortjenstmedalje tildeles av sjefen for Hæren. Den kan tildeles både militære og sivile, norske som utenlandske mottakere, for betydelig innsats for Hæren ut over det som kan forventes eller for samlet, særlig god innsats gjennom flere år.
Los Reyunos-demningen
Los Reyunos-demningen er en demning med vannkraftstasjon i elva Diamante i Patagonia, Argentina.
Anlegget har turbiner med installert vannkraftproduksjon på 224 MW. Det ble ferdigstilt i 1984, etter fire års bygging. Årsproduksjonen er på om lag 350 GWt.
Agua del Toro-demningen
Agua del Toro-demningen er en demning med vannkraftstasjon i elva Diamante i Mendoza-provinsen i Argentina. Demningen er 120 meter høy og 309 meter lang. Ved foten er demningen 22,7 meter vid, på toppen er bredden 4,6 meter.
Kraftverket har fire francisturbiner med installert vannkraftproduksjon på 260 MW. Det ble ferdigstilt i 1982.
Hilda Carlén
Hilda Carlén (født 13. august 1991) er en svensk fotballspiller.
Hun representerte Sverige under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok sølv i kvinnenes turnering.
Mirhashem Hosseini
Mirhashem Hosseini (født 28. oktober 1998) er en iransk taekwondoutøver.
Han representerte Iran under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i omspillet.
Racerbane
En racerbane eller reserbane er et anlegg som benyttes til utøvelse av forskjellige typer motorsport. Banens overflate er vanligvis av asfalt eller grus, men det finnes også baner med andre overflater, som betong eller teglstein.
Historie
Det første løpet ble arrangert av en fransk avis, Le Petit Journal, i 1894, det gikk fra Paris til Rouen og tilbake. Den raskeste bilen var en dampdrevet De dion-bouton kjørt av Jules-Albert de Dion og på andreplass kom den raskeste bensindrevne bilen en Peugeot kjørt av Albert Lemaître.
Etter at billøp på åpne veier ble forbudt måtte man begynne å kjøre på lukkede baner. Aspendale Racecourse i Australia var verdens første spesialbygde motorsportbane og første løp ble arrangert i 1906.
Jan Gąsienica Ciaptak
Jan Gąsienica Ciaptak (født 17. desember 1922, død 29. oktober 2009) var en polsk skihopper og alpinist.
Norgesmesterskapet for brassband 2025
Norgesmesterskapet for brassband 2025 arrangeres 7.- og 8. februar 2025 i Grieghallen, Bergen.
Jan Gąsienica Ciaptak
Han representerte Polen under Vinter-OL 1948 i St. Moritz, der han ble nummer 36 i det individuelle hopprennet.
Skihopping under Vinter-OL 2022 – Laghopp menn
Laghopp for menn i skihopping under Vinter-OL 2022 fant sted den 14. februar 2022 i Kuyangshu skihopparena i Zhangjiakou utenfor Beijing.
Racerbane
FIA-godkjenning av baner
Det internasjonale bilsportforbundet (FIA) har et system for sikkerhets-godkjenning av baner som skal arrangere FIA-sanksjonerte løp.
Skihopping under Vinter-OL 2022 – Laghopp menn
Resultater
Første omgang startet kl. 19:00 (UTC+8) og andre omgang startet kl. 20:23 (UTC+8).
Turnerkrage
Turnerkrage er en grafisk figur som brukes i våpenskjold. Denne figuren er ikke vanlig i skandinavisk heraldikk, men er brukt i engelsk- og fransktalende områder som en bifigur eller brisyre med spesiell betydning.
Turnerkragen er formet som en smal, svevende bjelke med tre eller fem små, rektangulære eller trapesformede fliker som henger ned. Turnerkragen er vanligvis plassert øverst i skjoldet og dekker dermed litt av hovedfiguren(e) i skjoldet. Turnerkrager kan også være hengt om halsen på dyr eller andre skapninger som skjoldholdere.
I England er det turnerkrager plassert i monarkens skjold, med forskjellige tinkturer (farger) og småfigurer på flikene for monarkens barn, bl.a. for prinsen av Wales og for dronning Maud som britisk prinsesse. Noe tilsvarende har det vært i andre kongefamilier, bl.a. i Frankrike, Portugal og Spania, men ikke i de skandinaviske kongefamiliene.
I Norge har to turnerkrager vært brukt som eneste skjoldmotiv i slektsvåpenet til von der Lippe, som et lån fra en av de tyske friherreslektene med samme navn. Turnerkrager inngår også som skjoldfigurer i noen få danske og svenske slektsvåpen.
Namdalseid
Namdalseid (sørsamisk: Aejrie) er en tidligere kommune i Trøndelag som fra 2020 er en del av Namsos kommune. Kommunen grenset i nordøst mot Namsos, i sør mot Steinkjer, Verran og Åfjord, og i vest mot Roan, Osen og Flatanger. Namdalseid regnes i mange sammenhenger som en del av Innherred, men samarbeider også med Namdalen.
Olav Hunger
Olav Hunger (født ca. 1050, død 18. august 1095) var konge av Danmark etter sin bror Knut den hellige fra 1086. Han var sønn av kong Svein Estridsson og var den tredje av kong Svein Estridssons fem sønner som ble konge av Danmark.
Olav Hunger ble gift i 1086 med Ingegjerd Haraldsdatter, datter av kong Harald Hardråde. Paret hadde ingen kjente barn. Etter Olavs død giftet Ingegjerd seg med den svenske kongen Filip; også dette ekteskapet ble barnløst. Olavs bror Erik Eiegod ble konge etter ham.
Namdalseid
Namdalseid ble opprettet som et eget formannskapsdistrikt den 1. januar 1838 og ble slått sammen med Beitstad i 1846. Namdalseid ble igjen skilt ut som egen kommune den 1. januar 1904. Den 1. januar 1964 ble en del av Otterøy kommune (området sør for Namsenfjorden, unntatt Hoddøy) tillagt Namdalseid. Den 1. januar 2020 ble Namdalseid slått sammen med Namsos kommune.
Olav Hunger
Kampen om tronen
Vegen til tronen var ikke lett. Olav styrte over det sørlige Jylland og ble anklaget av sin bror, kong Knut for å reise opprør mot ham. I 1086 ble Olav forvist til Flandern, sendt ut av Danmark i lenker, og ble sittende som fange hos grev Robert I av Flandern, svoger av kong Knut. Olav klarte senere å få plassert sin bror Nils av Danmark i rollen som gissel hos Robert, og kom seg selv tilbake til hjemlandet. I Danmark hadde kong Erik forsøkt å samle leidgangsflåten til et angrep på England, et forsøk som feilet, og det brøt ut opprør. Året etter, den 10. juli 1086 ble han myrdet i Sankt Albani kirke hvor han hadde søkt asyl. Olav ble da erklært som konge ved landstinget i Viborg.
Roskildekrøniken forteller at Olaf ble valgt som «medregent over hele Danmarks rige», en formulering som kan tyde på at kongen kun var den fremste blant likemenn, og at stormennene ikke ville overgi all makt over riket i kongens hender.
Namdalseid
Kommunen feiret sitt 100-årsjubileum i 2004.
Olav Hunger
Underlig død og ettermæle
Etter broren og forgjengeren Knuts død forsøkte en annen av brødrene, Erik Eiegod, å få Knut helgenerklært.
Namdalseid
Geografi
Namdalseid har store fjell- og kystområder, og er en yndet område for friluftsliv. En av Norges beste smålakselver, Årgårdselva, gjør Namdalseid til en populær destinasjon for sportsfiskere. Namdalseid har også gode jaktmuligheter, med en stor stamme elg og rådyr, og er et populært hytteområde. I Namdalseid ligger Finnvollvatnet.
Olav Hunger
Underlig død og ettermæle
Et trekk i arbeidet med helgenkåringen var å skildre et uår året etter Knuts død som et tegn på at Gud var misfornøyd med drapet. Dette uåret og flere påfølgende år med feilslått avling var også opphav til Olavs kallenavn: han ble kalt for «Olav Hunger». I Arild Huitfeldts Danmarks Riges Krønike (8 bind, 1595–1603) fortaltes det at våren i de følgende årene var så tørre at markene så ut som de hadde blitt brent og om høsten åpnet himmelen seg og det regnet så lenge at folk fløt rundt på trestokker for skjære kornet. Sulten herjet folk slik at de gravde i jorda etter røtter. De rike ble tynne og de fattige døde. Sykdom og sult besøkte store og små. Andre historikere er skeptiske til beretningene om hungersnøden, og den har blitt vurdert som en «teologisk myte» som ikke har støtte i alle samtidige kilder.
Namdalseid
Geografi
Namdalseids høyeste topp Øyensskavlen (686,5 moh.) ligger i den vestre delen av området, nord for fylkesvei 715. Toppen danner grensepunkt for Øyensskavlen naturreservat.
Olav Hunger
Underlig død og ettermæle
På samme tid ble det fortalt om jærtegn og undre som skjedde ved kong Knuts grav i Odense. Samtidens krønikeskrivere som Saxo Grammaticus skildret ulykkene i de mørkest mulige farger. Det var en kirkelig, men især en politisk interesse i å få gjort Knut til helgen for å styrke kongemakten. Olav og hans brødre som Harald Hen og Nils hadde støttet opprøret mot kong Knut. De så seg alle tjent med å knytte en helgen til familien.
Namdalseid
Samfunn
Namdalseid er et sokn i Stiklestad prosti i Nidaros bispedømme. Det er to kirker i soknet: Namdalseid kirke og Statland kirke.
Næringsliv
Namdalseid er i hovedsak et landbrukområde, med primærnæringen som hovednæring. Det finnes også noe industri: Namdal Plast AS, Nye Pelsberederiet og Hundseth Mølle (Norgesfòr) er av de største aktørene.
Olav Hunger
Underlig død og ettermæle
Den 18. august 1095 døde Olav Hunger under merkelig omstendigheter. Det har vært spekulert at han drepte seg selv, eller at han faktisk ble ofret på vegne av sitt uheldige folk. Saxo Grammaticus skriver dulgt at «han la ned sin verdighet» og at «han villig ga seg selv hen for å løse landet av ulykken og ba om at alles skyld måtte komme over hans hode alene. Så han ofret da sitt liv for sitt folk». Og, tilføyer Saxo: «han etterlot seg et vakrere minne ved sin død enn hva han hadde utrettet i levende live…». Saxos skildring kan muligens forståes som et «kongeoffer» som i hedensk tid, eller beskriver ellers en fortvilet konge som døde for egen hånd er således uklart. Olav Hunger er uansett den eneste danske konge hvis gravsted ikke er kjent.
Eilert Sundt (d.y.)
Eilert Sundt, tidl. Eilert Sundt-Ohlsen (født 31. oktober 1964) er en norsk filosof og kommunikasjonsrådgiver.
Namdalseid
Bakgrunn
Tidlig på 1970-tallet kjøpte Namdalseid kommune arealet som ligger i veikrysset mellom riksvei 17 og 766 nord for Åsnesset bru og langs munningen av Årgårdsvassdraget. Deler av arealet ble senere solgt til tomt for Sjøåsen hotell, mens om lag 7600 m2 mellom hotelltomta og strandlinjen ved elvemunningen ble regulert til friluftsområde.
Eilert Sundt (d.y.)
Han disputerte med doktoravhandlingen Kant and the Epistemology of Metaphysics ved King's College, London i 2000.
Namdalseid
Bakgrunn
Strandlinjen var et forholdsvis flatt sumpig område hvor vannstanden var påvirket av flo og fjære med en høydeforskjell på om lag 1,5 m. For å gjøre området mer tjenlig til formålet, ble det oppfylt med overskuddsmasse fra anleggsvirksomhet i nærområdet. Den estetiske oppgraderingen startet etter etableringen av Sjøåsen vel i 1995.
Tysk keiser
Tysk keiser var den offisielle tittel for statsoverhodet i det tyske keiserrike. Den tyske keiseren var samtidig i realunion konge av Preussen. Tittelen var en nyskapning, da herskerne i det hellige romerske rike av den tyske nasjon, som var blitt oppløst i 1806, ble betegnet som konge av romerne (før ev. keiserkroning) eller romersk keiser, ikke som tysk keiser.
Namdalseid
Bakgrunn
I 1997–1998 ble det laget en regulerings- og beplantningsplan for friluftsområdet hvor de private tomteeierne og næringsdrivende oppgraderte sine arealer, mens et tverrfaglig arbeidsutvalg i hovedsak tok seg av utbyggingen av friluftsområdet.
Hovedelementene i planen var planer og profilering av området, stier og veier, parkeringsplasser, fiskebrygge, gapahuk på fiskeplassen, toalettanlegg, grillplasser, sitte- og spiseplasser, grøntanlegg, informasjonstavle, belysning og friluftsscene med amfi. Alt tilpasset handikappede.
Gjennomføringen ble gjort mulig ved hjelp av tilskudd fra Nord-Trøndelag fylkes miljøvernavdeling, BU-midler, tilskudd fra kommunens næringsfond, spillemidler, økonomisk støtte fra det lokale handikaplaget, næringslivet i nærområdet, bistand fra Statens vegvesen og egeninnsats fra velforeningen i Sjøåsen. Alt, forutenom friluftsscenen, ble gjennomført.
Nord-Trøndelag teater utarbeidet plan for friluftsscenen med amfi, men det lyktes ikke å skaffe de økonomiske midlene til å bygge dette. Sjøåsen friluftsområde ble foreslått som tusenårssted, og dette ble vedtatt i kommunestyremøte 11. november 2009. Det statlige tilskuddet ble brukt til å bygge scenen med amfi.
Tusenårssted
En stein er satt opp på en forhøyning i området, hvor det er montert en skiferplate med inskripsjonen
Denne ble avduket av ordfører Per Arve Lie på nyttårsaften 1999.
Tusenårstrær
Gjennom Landbruksdepartementets treplantingsaksjon i år 2000 fikk kommunen tildelt en rekke trær av forskjellige sorter.
Etter vedtak ble seks av disse plantet på tusenårsstedet, mens de fleste ble plantet på skolene, barnehagen og idrettsanlegget. Trærne på tusenårsstedet ble plantet av seks tidligere ordførere i en seremoni 25. mai 2000.
Trygve Silset (f. 1908) plantet hovedtreet, en lønn, ved tusenårssteinen. Silset var ordfører i perioden 1948–1951.
Inge Kaldahl (f. 1924), som var ordfører i periodene 1952–1959 og 1968–1971, plantet en ask på grøntanlegget.
Einar Furre (f. 1918), plantet også en ask på grøntanlegget. Han var ordfører i 12 år i perioden 1972–1984.
Per Arve Lie (f. 1946) plantet en poppel ved grillanlegget. Han var ordfører i perioden 1984–1987, samt ved tusenårsskiftet.
Hetty Vårdal (f. 1952) var den første kvinnelige ordfører i kommunen, og var det i perioden 1996–1999. Hun plantet en poppel ved utegrillen.
Historie
Navnet Namdalseid har en maritim opprinnelse. Tidligere pleide sjøfarere å seile opp Trondheimsfjorden, inn i Beitstadfjorden og derfra dra båtene sine gjennom Namdalseid til Løgnin ved å bruke vannforbindelsene som eksisterer i kommunen. Dermed slapp man å krysse Folda.
Frigg Oslo Fotballklubb
Fotball
Klubben startet som en gutteklubb i Herman Foss' Gate i 1904 og ble medlem i Kristiania fotballkrets i 1908. Laget vant cupen i 1914, 1916 og 1921. De var tapende finalist i 1919 og 1920. Fram til 1925 vant de også syv kretsmesterskap under den skotske trener Wylie. I Prøveligaen i Kristiania 1914/16 lå de som nummer 2 da den ble avblåst. De spilte i landsdelsserien (1925–54) og Hovedserien (1954–57). Til 50-årsjubileet i 1954 tapte laget 3-15 mot ungarske Honved, der Ferenc Puskás spilte.
Blant annet med Harald Hennums hjelp, rykket de opp til 1. divisjon i 1961 og kom på fjerdeplass i 1962, 64, 66 og 67. I cupen i 1965 var de igjen tapende cupfinalist, etter to omkamper, og året etter tapte de 1-3 mot skotske Dunfermline i cupvinnercupen. Deres siste sesong i toppen var 1. divisjon fotball for herrer 1973, med spillere som Per Pettersen og Egil Olsen, der sistnevnte blant annet scoret da laget vant 1-0 i privatkamp mot Arsenal FC i 1973. De var på nest øverste nivå sist i 1991, i 2005 rykket de ned fra 2. divisjon, og etter et intermezzo i 3. divisjon, rykket klubben opp i 2. divisjon igjen høsten 2009.
Klubbens toppscorer gjennom tidene er Odd Nilsen, med 219 mål.
I 2015 vant Frigg hele 14-1 mot Gruner i OBOS-cup, dette er den største seieren i Friggs historie i obligatorisk kamp.
Se også artikler om enkeltspillere fra Frigg.
Ishockey
Ishockeylaget har én sesong i norsk ishockeys øverste divisjon - dengang 1. divisjon - i 1963/64 (7.plass).
Bandy
Frigg Bandy var sammen med Ready og Trygg sentral da bandy ble en gren innen Norges Fotballforbund (1913). Senere etablerte de Norges Ishockeyforbund (1920), som igjen ble til Norges Bandyforbund (1929), samt Kristiania Ishockeykrets (1922). Frigg spilte på Bislett stadion. Frigg har spilt og tapt fire NM-finaler: 7-21 mot Ready i NM i bandy 1917, 1-6 mot Ready i NM i bandy 1923, 1-3 mot Mjøndalen ved NM i bandy 1947 og 0-1 mot Drafn i NM i bandy 1948. Etter 1964 har bandyavdelingen kun hatt sporadisk aktivitet (1975-77, 1997-), helt frem til A-laget startet opp i juni 2005.
Håndball
Frigg vant NM i håndball for damer i 1962 (7-2 mot Grefsen) og i 1964 (5-4 mot Sørskogbygda), samt sølv i 1963. Klubben vant junior-NM for damer i 1961.
Focke-Achgelis
Focke-Achgelis var en tysk produsent av helikoptere. Firmaet ble etablert i 1933 av Heinrich Focke, som tidligere hadde vært med å etablere Focke-Wulf, og Gerd Achgelis. Firmaet utviklet sitt første vellykkede helikopter Fw 61 i 1936, men er mest kjent for Fa 223 Drache som ble operativt med Luftwaffe mot slutten av den andre verdenskrig.
Paul Fritsch
Paul Fritsch (født 25. februar 1901 død 22. september 1970) var en fransk bokser som deltok under OL 1920 i Antwerpen.
Angstauren
Angstauren (Høgøya) er ei øy i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Øya ligger på vestsiden av Kvaløya, sørvest for Ersfjorden og nordøst for Tussøya. Øya er avlang i nord/sør-retning. Angstauren er i dag ubebodd. Øya ble fraflyttet i 1953.
Armin Muzaferija
Armin Muzaferija (født 1. desember 1988 i Visoko) er en bosnisk sanger. Han representerte Bosnia-Hercegovina i Tyrkvisjonens sangkonkurranse i 2020, hvor han oppnådde en tredjeplass med melodien «Džehva». Muzaferija har tidligere deltatt i blant annet Sunčane Skale-festivalen i Herceg Novi i 2007, Den kroatiske radiofestivalen og i festivalen Melodije Mostara.
Muzaferijas musikalske karriere startet i 2000, da han vant en pris i festivalen for tradisjonell musikk i Zenica. Han studerte engelsk ved Cambridge-universitetet før han startet økonomistudier ved Universitetet i Sarajevo. Han ga ut sitt første album, Još te volim i 2009, og i 2015 albumet Na srcu potpisan.
John Smeaton
John Smeaton (født 8. juni 1724 i Leeds, død 28. oktober 1792) var en britisk bygningsingeniør som var ansvarlig for design av broer, kanaler, havner og fyr.
Etter å ha studert ved Leeds Grammar School begynte han i sin fars advokatfirma. Smeaton var en dyktig maskiningeniør og en anerkjent eminent fysiker. Smeaton var den første selverklærte sivilingeniør, og ofte betraktet som grunnleggeren av anleggsvirksomhet. Han var forbundet med Lunar Society. Han ble valgt til Fellow of the Royal Society i 1753, og i 1759 ble han tildelt Copleymedaljen for sin forskning på blant annet vindmøller. Han ble ansett som den første sakkyndige i en engelsk domstol. Smeaton ble høyt ansett av andre ingeniører og han bidro til grunnleggelsen av Society of Civil Engineers i 1771. Smeaton utførte store forbedringer på Aire og Calder-kanalen sammen med William Jessop som han samarbeidet med på flere prosjekter.
Han har blant annet konstruert Forth og Clyde-kanalen som krysser Det skotske lavlandet mellom Nordsjøen og Atlanterhavet.
Woolloomooloo
Navnet Woolloomooloo kommer fra den første bygninga i området, Woolloomooloo House, som ble oppført av landeieren John Palmer. Det er usikkert hvordan han fant på navnet, men man regner med at er inspirert av et eller annet aboriginsk ord.
Musikkåret 1510
Musikkåret 1510 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1510.
Brad Spence
Brad Spence (født 19. april 1984 i Calgary) er en canadisk alpinist.
Han debuterte i verdenscupen i alpint 1. desember 2002, og hans beste verdenscup-plasseringer er to tolvteplasser i slalåm.
Spence deltok for Canada under Vinter-OL 2010 og oppnådde en 42.-plass i storslalåm som beste resultat.
Reiårsfossen
Reiårsfossen er en over 200 m høy foss ved riksvei 9 like sør for Ose i Setesdal. Reiårsfossen fikk sitt navn fordi en av bygdas husmannsgutter, Reiår (gammel skrivemåte for Reidar) som hadde forelsket seg i en gårdsjente på Ose. For å få henne satte bonden som betingelse at han skulle ride over den øverste delen av fossen tre ganger. Dette gjorde han, men sagnet forteller at han ville ta en tur til over fossen til ære for sin kommende brud, noe som fikk de fatale følger at både hesten og Reiår falt ned og mistet livet.
Fossen er blitt en turistattraksjon og det er etablert en campingplass, Reiårsfossen Camp ved Åraksfjorden like nedenfor fossen, hvor det årlig arrangeres flere festivaler og stevner, bla. Ose Countryfestival og den legendariske fiskefestivalen.
Det går en helårs bomvei til toppen av fossen og videre innover til det vakre Reiårsvann.
I 2009 satte Knut William Bygland, eieren av Reiårsfossen Camp, flombelysning på fossen og kalte den Norges svar på Niagara Falls.
Closer (album)
Closer er et album av post-punk bandet Joy Division. Platen var bandets andre og siste album etter Unknown Pleasures. Albumet blir sett på som et av de store albumene fra post-punk bevegelsen, og blir fremdeles i dag sett på som en av de beste albumene fra 1980-tallet. Platen var opprinnelig planlagt å bli sluppet ut den 8. mai 1980, men havnet ikke i butikkene før i juli, kort tid etter Ian Curtis selvmord. Albumet ble sluppet ut på Factory Records som en 12" LP og nådde 6.-plass på den britiske albumlisten.
Closer har en dypere sound enn forgjengeren Unknown Pleasures og benytter seg av synthesizerere og studioeffekter. Sangene på albumet preges av den mørke produksjonen som coveret på platen gjenspeiler. Platens cover var designet av Martyn Atkins og Peter Saville med fotografi av Bernard Pierre Wolff. Gravplassen på coveret er Cimitero Monumentale di Staglieno i Genoa, Italia.
Åpningsporet, «Atrocity Exhibition», kommer fra tittelen på boka The Atrocity Exhibition av J.G. Ballard.
Pitchfork Media plasserte Closer på tiendeplass på sin liste «Top 100 Albums of the 1980s». Alle spor er komponert av Ian Curtis, Peter Hook, Stephen Morris og Bernard Sumner.
Yara International
Yara International ASA (ose: YAR), oftest bare omtalt som Yara, er et norsk gjødsel- og kjemikalieselskap som i slutten av 2016 hadde omtrent 14 736 ansatte. Selskapet består av tre segmenter: salg og markedsføring av gjødselprodukter og løsninger til landbruket, industri- og miljøløsninger og produksjon. Selskapet var tidligere del av Norsk Hydro. Det ble børsnotert som eget selskap 25. mars 2004. Selskapets konsernsjef er (siden september 2015) Svein Tore Holsether.
Den norske stat er største eier med 36,2 % av aksjene. Sammen med Folketrygdfondet sin andel på 3,8 % eier den norske stat samlet 40% av Yara. Thorleif Enger var konsernsjef frem til september 2008, da han gikk av med pensjon og Jørgen Ole Haslestad tok over. Haslestad ble avskjediget i oktober 2014. I 2004 hadde selskapet driftsinntekter på 43,252 millioner kroner. Yara er verdens ledende leverandør av mineralgjødsel med salg i over 150 land og salgs- og markedsorganisasjoner i omkring 50 land.
Navnet Yara kommer av runetegnet jara som betyr «godt år». Y er brukt som første bokstav i stedet for J for at navnet skal være lett å uttale internasjonalt. Jar er også første stavelse i Jardar og betyr jord. Det norske miljøforetaket Yera AS varemerkeregistrerte og tok i bruk runetegnet jera og navnet Yera som forretningskjennetegn allerede i år 2000.
Oppbyggelse
Oppbyggelse (av gresk oikodomé / oikodoméin, derfra til latin aedificatio, exstructio) betegner i den kristne tradisjon prosessen med å bygge kirken som fellesskap. Selv om bruken av uttrykket oppbyggelse er blitt utvidet med tiden, er innholdet fremdeles preget av den opprinnelige bruken i kirkelig og kristelig sammenheng.
Bibelsk bakgrunn
Man finner ordet oppbyggelse flere steder i Bibelen. For eks. Romerbrevet 14:19: «La oss da jage etter det som tjener til fred og til innbyrdes oppbyggelse». Oppbyggelse er selvsagt et motstykke til å rive ned. I kristent språkbruk betyr oppbyggelse at man styrkes i sin tro på den Herre Jesus og finner hjelp og trøst i Bibelen i livets små og store ting.
Yara International
Yara er notert på Oslo Børs, og selskapets markedsverdi er (per 12. desember 2016) 89,3 milliarder kroner.
The Sontaran Experiment
The Sontaran Experiment er en Doctor Who-historie på to episoder som ble vist på BBC One 22. februar og 1. mars 1975.
Arbeidstittelen for denne historien var The Destructors. Dette er den andre Doctor Who-historien som ikke har noen scener som er tatt opp i studio. Den første var Spearhead from Space. Hele historien ble filmet på Dartmoor. I motsetning til Spearhead from Space, ble The Sontaran Experiment tatt opp på bånd, istedenfor film, som var vanlig når man skulle filme ute. Tom Baker brakk kragebeinet mens de tok opp historien, men siden han hadde på seg et langt skjerf, kunne de bruke det for å gjemme kragen han måtte gå med. I actionscenene ble Doktoren derfor spilt av Terry Walsh som også spilte Zake.
Det er likheter mellom denne historien og filmen Robot Man fra 1950-årene. I filmen blir Ro-Man sendt til jorden før invasjonsstyrkene for å lete etter de siste menneskene. Scenen hvor Styre tar Sarah til fange og blir avbrutt av marsjalen er nesten identisk med scenen i filmen hvor Ro-Man skal begynne med å eksperimentere på Alice, som han har fanget, men blir avbrutt av kommandøren.
1
En svevende robot dukker opp bak Zake, som fremdeles spionerer på Doktoren. Han løper og den forfølger ham til han faller ned et stup. Doktoren hører at han roper og finner liket. Erak og Krans dukker opp. De tror at Doktoren har drept Zake og bedøver ham med våpnene sine før han får tid til å forklare. Mens de bærer ham bort, spionerer enda en mann, Roth, på dem.
Sarah løper tilbake til transmaten og leter etter Doktoren, men hun finner bare den soniske skrutrekkeren. Hun begynner å rope etter ham, men han svarer ikke. Hun løper tilbake til hullet og ser at Harry har forsvunnet. I mellomtiden hadde noen begynt å kaste steiner på ham og da han prøvde å finne et skjulested fant han en vei ut. Sarah begynner å klatre ned i hullet, men Roth tar tak i henne og drar henne i skjul rett før roboten svever forbi. Etter den har forsvunnet introduserer Roth seg til Sarah. Han forteller at det var han som dekket til hullet i et forsøk på å fange roboten. Han sier at den tilhører en utenomgjordisk skapning som bor blant steinene og at denne skapningen har torturert ham og drept to av mannskapet hans. Roth er tydelig traumatisert og sverger på at han aldri skal bli kidnappet igjen. Da Sarah forteller ham om de andre hun ankom med, svarer Roth at Doktoren har blitt tatt med til leirplassen.
Ved leirplassen våkner Doktoren opp og Erak og Krans forhører ham. De forlanger å få vite hva han har gjort med resten av mannskapet deres. Vural, lederen av mannskapet, ankommer leirplassen. Doktoren forklarer at da han fant Zake var han allerede død. Han sier også at han ankom planeten med transmat fra Nerva, men de tror ham ikke. De sier at Nerva ikke eksisterer, at det er den tapte kolonien. Mennene viser seg å være fra en annen koloni, GalSec. Plutselig ser Doktoren en rar knapp på Vurals klær og han sier at det ikke er menneskelig teknologi. Knappen viser seg å være et kamera og et annet sted blir de observert av noen med en hand med fire fingre.
Roth tar med Sarah til leiplasen, men han nekter selv å nærme seg den. Han sier at han så Vural gå til steinene og den utenomgjordiske lot ham gå. Mennene ved leirplassen diskuterer Doktorens historie og Krans innrømmer at han tror at det Doktoren sier er sant. Vural forhører Doktoren igjen og han forklarer at menneskene på Nerva sov for lenge og at det er derfor de ikke hadde kommet tilbake enda. Vural og de andre sier at et frakteskip fra Galsec har forsvunnet. De mottok et nødsignal fra jorden, men da de kom frem, forsvant skipet deres. De var opprinnelig ni stykker, men en etter en forsvant de. Doktoren tilbyr seg å fikse transmaten slik at de kan dra opp til Nerva og kontakte GalSec, men Vural sier at de ikke tar imot ordre fra «gammelfolket» fordi at mens de på Nerva ikke gjorde noe annet enn å sove, dro resten av menneskene ut i galaksen og bygget et stort imperium.
Roth dukker plutselig opp og mens Erak, Krans og Vural forfølger ham befrir Sarah Doktoren. Roth klarer å komme seg vekk og møter Sarah og Doktoren. De drar til hullet hvor Doktoren undersøker rester han fant på bakken som viser seg å være fra en terulliansk motor. Doktoren synes det er rart siden det ikke finnes terullianere i galaksen. Han sier at det må være en annen vei ut fra hullet og begynner å klatre ned i det. Han faller ned til bunnen og besvimer. Roboten returnerer og fanger Roth og Sarah ved hjelp av kabler.