cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sola
Historie
Sola kommune er rik på spor etter menneskers virksomhet, fra steinalder via bronsealder, vikingtid og frem til i dag. Rike gravfunn, mange fornminner og spor etter store gårder forteller om en storhetstid helt tilbake til bronsealderen. Gravhaugene på Rege er det rikeste gravfunnet i Norge fra bronsealderen.
Kjente navn fra vikingtiden er Harald Hårfagre (ca. 865 – ca. 933) og Erling Skjalgsson (født ca. 975). Begge ruver som markante skikkelser i Norgeshistorien. Sistnevnte er også kalt Rygekongen eller Rygenes konge. En kald ettermiddag før jul i 1028 ble han felt av Aslak Fitjaskalles stridsøks i et slag oppe ved Bokn, hvor Erlings styrker ble slått av Olav Haraldsson og hans folk. Ved 1000-årsjubileumet i 1996 over Erling Skalgssons bryllup med Astrid Tryggvadotter, søster av kong Olav Tryggvason, ble monumentet "Verna & Pilhær" av kunstneren Elisabeth Jarstø avduket. Monumentet er plassert i Kulturhusparken / Solakrossen.
Samlingen av Norge til ett rike skjedde trolig rett ved Ytraberget i Sola kommune. En bautastein med Kong Olavs signatur ble reist nær toppen av Ytraberget ved 1100-årsjubileet i 1972. Monumentet «Sverd i fjell» av kunstneren Fritz Røed ble avduket i 1983. Det ligger i Møllebukta (ved den delen av Hafrsfjord som tilhører Stavanger kommune).
Det første herredsstyret i Håland (daværende skrivemåte Haaland) ble kalt sammen i 1837 og valgte losoldermann Gabriel Monsen som sin første ordfører.
Dagens Sola kommune tilsvarer det som fra 1840 het Sola sogn i Håland herred. Den tidligere kommunen Håland ble i 1930 delt mellom Sola og daværende Madla kommune (som i 1965 ble sammenslått med Stavanger).
Ved inngangen til 1980 var folkemengden i kommunen 12,323.
Kultur
Sola kulturhus ligger i Solakrossen, og har konsertsal, bibliotek, kulturskole og ungdomsklubb. 15. mai 2007 valgte fylkeskommunen å legge ned Vigdel skytebane, en bane som ble brukt av militæret og til feltstevne to ganger i året. Forsvaret valgte å gi området tilbake til grunneierne. Stedet er verneverdig.
Kirker i Sola
Erling Skjalgsson, som var herse fra Lindesnes til Stad, måtte konvertere for å få gifte seg med Astrid Tryggvesdatter, søster til Olav Tryggvason. Ifølge sagaen skal Olav ha lyst til ting så snart han kom til Rogaland. Der hadde de plukket ut de tre mest veltalende bøndene til å tale Olav imot. Den første fikk ikke sagt ett ord, da han ble rammet av hoste. Den andre ble plutselig stum, og den siste så hes at ingen hørte ham, dermed ble det ingen motstand mot Olav. Så ble alle på tinget døpt før de dro sin vei.
Skjalgsson skal ha oppført en egen kirke på slutten av 900-tallet, som man antar ble bygget der hvor Sola Ruinkirke ligger i dag. Selv ble Erling drept under et slag i Soknasundet mellom ham og Olav den hellige i 1028.
Alt på 1200-tallet var Sola delt i tre sogn med hver sin kirke, en på Håland, en på Sola og en på Tjora. Det var disse tre sognene som i 1842 ble slått sammen til ett.
Sola Ruinkirke fra 1120–1150 er restaurert og ble gjenåpnet i 1995. Det er også spor etter Tjora gamle kirkegård som hadde en stavkirke ved siden av seg frem til 1842. Tjora gamle kirkegård er kanskje best kjent for sine store steinkors. I tidlig kristen tid, 1000- og 1100-årene, ble det reist fire store steinkors på Tjora, men i dag er det kun to igjen på Tjora, mens de andre to ble fraktet til Bergen.
De mange steinkors, kirker og kirkegårder i Sola-bygda vitner ikke bare om tett bosetning og om storfolk som kunne samle befolkningen til fellestiltak, men også om rikdommen i dette området – både det flotte jordbrukslandet, og ikke minst beliggenheten til Nordsjøen og handel og vikingtokt med kontinentet.
Nåværende Sola Kirke ble bygget i 1955. Arkitekt var Gustav Helland.
Kommunevåpen
Kommunevåpenet til Sola blir fra riksarkivhold betegnet som et sjeldent heraldisk motiv. Det er tegnet av kunstneren Roald Kyllingstad og ble godkjent i statsråd 12. februar 1982. Fargene er i blått og sølv. Det har en enkel formgivning med god symbolikk. Blåfargen er hovedelement i motivet og illustrerer havet og Hafrsfjord, mens sølvfargen symboliserer Solas mange strender.
Næringsliv
Stavanger lufthavn ligger på Sola. Antall passasjerer var 3,528,426 i 2007. Også Hovedredningssentralen Sør-Norge er lokalisert her, med 330 skvadron (137 Luftving avdeling Sola). Norwegian Air Shuttle har sin tekniske base på Sola, som de overtok etter at Braathens S·A·F·E i sin tid hadde sin tekniske hovedbase her.
I Risavika ved Tananger ligger et av Nord-Jærens største næringsområder, med regionens største havneanlegg, Risavika havn. Havnen er en betydelig base for aktivitet i Nordsjøen, og sør i vika bygges det per 2008 nytt havneavsnitt som bl.a vil utgjøre en av landets største containerhavner. Lyse har en terminal i Risavika for naturgass som kommer fra Kårstø.
Flere oljeselskaper har sitt norske hovedkontor i Tananger, blant annet Schlumberger, ConocoPhillips og A/S Norske Shell. Flere selskaper med tilknytning til leverandør- og offshoreindustrien er også lokalisert i Sola kommune.
Sola er en viktig jordbrukskommune, med produksjon av blant annet meieriprodukter, kjøtt, grønnsaker, korn, jordbær og agurker. TINE Meieriet Sør har sitt hovedkontor i Sola.
Delområder og grunnkretser
Sola er inndelt i 6 delområder og 26 grunnkretser.
Folkemengde den 1. januar 2005 :
Totalt: 21 074 (pr. 01.01.07)
Emil Voigt (friidrettsutøver)
Emil Robert Voigt (født 31. januar 1883 i Manchester; død 15. oktober 1973 i Auckland, New Zealand) var en britisk friidrettsutøver.
I 1911 emigrerte Emil Voigt til Australia der han senere grunnla en radiostasjon. I 12 år var han formann for Australian Federation of Broadcasting Stations. I 1948 flyttet han fra Australia til New Zealand.
Fra 1896 til 1904 hadde det ikke blitt arrangert noen løpsøvelser med distaner mellom 1500 meter og maraton, men i 1906 ble det altså arrangert et løp over fem engelske mil, tilsvarende 8046 meter. Fra og med OL 1912 i Stockholm kom 5000 og 10 000 meter på programmet.
Nico Widerberg
Nicolaus Magnus «Nico» Widerberg (født 7. oktober 1960 i Oslo) er en norsk billedkunstner, fortrinnsvis billedhugger og maler.
Widerberg er utdannet ved Statens håndverk- og kunstindustriskole og Statens kunstakademi i Oslo.
Utstillinger, samlinger og oppdrag
Nico Widerberg har siden debuten i 1984 hatt nærmere 30 separatutstillinger, deltatt på over 40 kollektive utstillinger og hatt over 50 utsmykningsoppdrag, både nasjonalt og internasjonalt. Blant de mest profilerte utsmykningene er monumentene av Thor Heyerdahl og Trygve Lie, utsmykning av Regjeringsbygget, Gardermoen hovedflyplass, Aker Brygge, samt skulpturen «Pillar Man» ved Northumbria University i Newcastle i 2004.
Nico Widerberg er innkjøpt av flere offentlige og private samlinger i inn- og utland, blant annet Losby Gods, Refsnes Gods og Engø Gård. Han er representert med granitt-skulpturen Tid ved Kistefos-Museets skulpturpark.
Han har gjentatte ganger hatt separatutstillinger i Galleri Haaken i Oslo med både maleri og skulptur.
Etter terrorangrepene i Norge 22. juli 2011 ble Widerbergs minnesmerke over de omkomne reist 53 steder i Norge, etter en anonym pengegave.
Hubertus Heil
Hubertus Heil (født 3. november 1972 i Hildesheim) er en tysk politiker (SPD). Han ble 14. mars 2018 utnevnt som Tysklands arbeids- og sosialminister. I 2019 ble han valgt som en av fem stedfortredende ledere av sitt parti.
Bakgrunn
Etter Abitur (artium) i 1992 ved gymnasiet i Peine avtjente Heil verneplikten, og studerte statsvitenskap og sosiologi ved universitetet i Potsdam. Hubertus Heil er gift og bor i Peine.
Parti
Siden 1988 er han medlem av SPD. Han regnes som udogmatisk og reformorientert. Han var fra juni til desember 2017 generalsekretær i SPD, et verv han også tidligere hadde hatt, fra 2005 til 2009. Han ble 6. desember 2019 valgt som en av fem stedfortredende ledere av sitt parti.
Parlamentsmedlem
Siden 1998 er han medlem av Forbundsdagen som direktevalgt representant for valgkretsen Gifhorn-Peine. Han tilhørte SPDs fraksjonsstyre mellom 2002 og 2004.
Heil er talsmann for det reformistiske Netzwerk Berlin siden 2002 og var fra 2003 til 2005 medlem av SPDs fraksjonsgruppe for telekommunikasjon og post. Han har vært stedfortredende gruppeleder av SPDs fraksjon i Forbundsdagen.
Livbåt
En livbåt et en mindre båt ombord i skip, båter, fiskefartøyer og faste og flytende installasjoner til havs, laget for evakuering i nødsituasjoner.
En skiller ofte mellom lårelivbåter (eller konvensjonelle livbåter) og fritt-fall-livbåter. Denne artikkelen dekker i hovedsak lårelivbåter, men fritt-fall-livbåtene er dekker av en egen artikkel.
Et alternativ og supplement til livbåt på blant annet fritidsbåter, lystbåter og havseilere, kan være redningsflåte eller gummibåt. En variant av livbåt er MOB-båt. For liknende båter som ikke primært er laget med tanke på evakuering, se redningsbåt.
Historikk
En konvensjonell livbåt var en åpen robåt eller seilbåt laget i tre. Den var gjerne ekstra solid bygd, blant annet med tettere spanter enn vanlige båter. Dessuten ble oppdriften sikret med lufttanker og innebygde flytelegemer.
I en periode var romaskin populært til fremdrift, spesielt for livbåter på passasjerskip med et stort antall uerfarne roere. Romaskin var også et alternativ til seil og motor. I dag er motordrift det primære og livbåtskrog lages av metall, bl. a. aluminium. Utviklingen har videre gått fra åpne til overbygde båter. En livbåt kan være opphengt i daviter som svinges ut fra skipssiden før låring.
«Storm King» var verdens første overbygde livbåt, utviklet og patentert i 1888 av Simon Jacob Engelhart Jørgensen fra Risør. For å bevise fartøyets egenskaper, seilte han sammen med en styrmann fra London til Australia i 1889-1890.
Lårelivbåter brukes på oppjekkbare plattformer, der en kan ha over 50m fra dekket til havflaten når den er jekket opp. Eller er fritt-fall-livbåter dominerende for andre plattformer i petroleumsvirksomheten.
LSA-koden
Livbåter som skal brukes til evakuering av skip er underlagt SOLAS-konvensjonen (SOLAS kommer av Safety Of Life At Sea). Det er en FN-konvensjon vedtatt første gang i 1948.
Livbåter skal blant annet utformes og utstyres slik at:
Nautå naturreservat
Nautå naturreservat ligger like øst for flyplassen på Evenes (Harstad/Narvik lufthavn, Evenes). Naturreservatet har et areal på 410 dekar, hvorav 70 dekar landareal og 340 dekar ferskvann. Området er vernet for å bevare et rikt våtmarksområde med naturlig tilhørende vegetasjon og dyreliv.
Livbåt
LSA-koden
Davider skal også tilfredsstille en rekke krav som blant annet:
Nautå naturreservat
I 2011 ble reservatet, sammen med 4 andre naturreservat utpekt til ramsarområde under fellesnavnet Evenes våtmarkssystem
Livbåt
Sjøfartsdirektoratets forskrifter
For flyttbare plattformer har Sjøfartsdirektoratet utgitt en forskrift i 2016 som skal etterleves av alle med norsk flagg. Den viser til at LSA-koden skal tilfredsstilles, men har også en del tilleggskrav, som:
Materialvalg og fabrikasjon av skrog og overbygning
Mange ulike materialer kan brukes i livbåtene, hver med sine spesielle fordeler og ulemper. Det gjør at en må velge materialene på de ulike delene av livbåtene med omhu. Standardiserte løsninger omfatter materialvalg med stål, aluminium, komposittmaterialer, glassfiber-, aramid- eller karbonfiberarmerte plast eller i kombinasjoner. Vinduer lages av andre materialer. Plastmaterialene i laminatene er oftest polyester, vinylester eller epoxy.
Material- og fabrikasjonskravene til stål og aluminium er i stor grad som annet konstruksjonsmaterialer for skip og plattformer.
Laminater påføres i stor grad ved spraying, med lag som sprayes oppå hverandre. Egenskapene til hvert lag skal spesifiseres. Kravene er avhengig av materialet som brukes, og kan omfatte: styrke, kjemisk sammensetting, bruddtøyning, bruk av kontinuerlige fibre og begrensninger i påførte tykkelser.
Noen av egenskapene til plastmaterialene
Faremomenter med livbåtene
Det er gjennom årene en rekke ulykker med livbåter, ofte forbundet med:
OLF og Norges Rederiforbund publiserte i 2011 enn omfattende studie med et stort antall simuleringer av ulike faser i bruken av livbåter. De hadde også en rekke anbefalinger:
Menneskelige reaksjoner
Det er gjort omfattende simuleringer av oppførselen til livbåter som blir låret, både på vei ned - inkludert sammenstøt med skroget på plattformen eller skipet, sammenstøtet med sjøen og i forflytningsfasen i store bølger. Menneskene om bord kan utsettes for betydelige påkjenninger. Noen av seteposisjonene om bord er mer utsatt enn andre.
Skademuligheter
Av kroppens bein er skallen og kneskjellene de mest utsatt i kroppen. Skader på myke organer er komplekse og en kjenner lite til hva som skjer. Det er noen hovedtyper av skader som er mye undersøkt og er kjent.
Metoder for skadeanalyser
Det er flere forenklede metoder å beregne skade på personer ved kollisjoner: Akselerasjonsverdiene fastsettes normalt ved kollisjonstester av dukker eller kadavre. Metodene er lette å bruke, og gir en rimelig indikasjon på sikkerheten når det er en god kobling mellom personen og setet. Metodene kan ikke forutse om en skade vil oppstå, eller hva slags skade som kan oppstå, men si noe om sannsynligheten for skade for personer med fysiske egenskaper, alder og kjønn som samsvarer med de personene som er undersøkt, og for de samme innfestingsordningene. En rekke tester er gjort med unge, godt trente militære mannskap, og gir ikke nødvendigvis rimelige verdier for et tilfeldig utvalg av personer.
Produsenter
I Norge er det to store produsenter
Skovshoved bensinstasjon
Jacobsen har benyttet designelementer fra stolen Myren; fasongen på stolryggen kan gjenkjennes i bensinstasjonens halvtak.
Livbåt
Produsenter
Begge selger båter til store deler av verden.
Skovshoved bensinstasjon
Bygningen er hvit, støpt i jernbetong og dekket av Meissnerfliser. Den måler 9 x 15 meter.
Livbåt
Eksterne lenker
Rettungsboot
Bomber (album)
Bomber er det tredje studioalbumet til heavy metal-bandet Motörhead. Albumet er det andre av tre studioalbum til å bli gitt ut i 1979. Albumet er oppkalt etter en nøkkelroman av Len Deighton.
Khalid Skah
Khalid Skah (arabisk: خالد سكاح, født 29. januar 1967 i Midelt) er en marokkansk og norsk tidligere friidrettsutøver. Skah løp i Norge for IL i BUL.
Idrettskarriere
Han startet karrieren som terrengløper, og ble verdensmester i 1990 og 1991. Det første store mesterskapet på bane var VM 1991, der han tok bronse på 10 000 og ble nummer seks på 5000 m.
Under OL 1992 i Barcelona utkjempet Skah en duell i 10 000-meterfinalen med kenyaneren Richard Chelimo. Da begge løperne tok igjen marokkaneren Hammou Boutayeb med en runde, hindret Boutayeb kenyaneren, og Skah løp inn til seier. Etter løpet ble Skah beskyldt for å ha tjent på denne hindringen, og ble diskvalifisert. Det marokkanske friidrettsforbundet protesterte, og avgjørelsen ble omgjort. Det spanske publikumet ga høylytt uttrykk for hva de mente om hendelsen, da Skah ble møtt av en øredøvende pipekonsert ved premieutdelingen.
Under VM 1993 ble Skah nummer fem på 5 000 meter. Samme sesong satte han verdensrekord, da han løp to engelske mil på tiden 8.12,17. I 1994 ble han verdensmester i halvmaraton, og i 1995 tok han VM-sølv på 10 000 meter.
Personlig liv
Khalid Skah var lenge bosatt i Norge, og ble norsk statsborger i 1995. Han fortsatte å konkurrere for Marokko. Den tidligere olympiske mesteren giftet seg med den norske interiørarkitekten Anne Cecilie Hopstock etter seieren i Barcelona i 1992. Paret fikk to barn, men ekteskapet ble oppløst etter at familien flyttet til Marokko i 2006. Hopstock flyttet tilbake til Norge og ble to år senere tilkjent foreldreretten i norsk rett samtidig som saken ble behandlet i marokkanske domstoler.
I juli 2009 kom barna inn i den norske ambassaden i Rabat. Noen dager senere ble barna utlevert av ambassadens politiattache til Hopstocks medhjelpere og smuglet ut av Marokko i seilbåt. Aksjonen var i privat regi, men det ble senere kjent at de tre eller fire medhjelperne var tidligere operatører i den norske etterretningsorganisasjonen E 14, og blant dem var to også tidligere marinejegere tilknyttet det norske forsvaret.
Aksjonen førte til protester fra Marokkos regjering, og det oppstod en diplomatisk strid mellom de to landene. Striden lå hovedsakelig på at barna hadde doble statsborgerskap på det tidspunkt de oppholdt seg i den norske ambassaden i Rabat, og marokkanske myndigheter mente at norske myndigheter ved å utlevere barna til morens medhjelpere utenfor ambassaden hadde bidratt til å krenke landets suverenitet, og viste til at det er i strid med diplomatisk etikette i henhold til Wien-konvensjonen om diplomatisk samkvem.
Skah hevdet at barna ble bortført og at bevæpnede norske kommandosoldater har tatt seg inn i hjemmet hans. Hopstock bekreftet seinere at hun hadde leid inn hjelpere for å frakte barna ut med seilbåt. Skah har krevd foreldreretten i marokkansk rettsvesen. De marokkanske myndighetene har offentlig bedt om at de involverte blir straffeforfulgt. Etter offiseren Trond André Bolles død ble det kjent at han var en av to kommandosoldatene som var med på operasjonen.
Barna, da 16 og 13 år, fortalte at de rømte fra huset og tok taxi til byen. Der ringte de til moren, som så kontaktet den norske ambassaden i Rabat.
Norsk politi tok ut tiltale mot Skah, for kidnapping av barna, grove trusler og vold mot ekskona, samt trusler mot norske myndighetspersoner. Den 19. juni 2013 ble Skah arrestert av fransk politi på Orly lufthavn utenfor Paris. I april 2014 avslo en fransk domstol et norsk krav om utlevering til Norge med begrunnelse av en trolig partisk norsk domstol. Dommen ville sannsynligvis ikke bli rettferdig. Den 15. januar 2022 ble den internasjonale etterlysningen av Khalid trukket tilbake av norske myndigheter.
Ahlefeldt
Ahlefeldt er en gammel holstensk adelsslekt, som har spilt en viktig rolle i Danmarks og Slesvigs historie.
Frederik Ahlefeldt (død 1686) ble i 1665 tysk riksgreve og i 1672 dansk lensgreve, og ervervet grevskapet Langeland. Hans oldebarn grev Christian arvet grevskapet Laurvig (Larvik) i Norge, og fikk i 1785 kongelig bevilling til å føre tittelen greve av Ahlefeldt-Laurvigen.
Geheimeråd Burchard Ahlefeldt til Eskilsmark fikk 1672 patent som dansk greve, og slekten samlet store besittelser: Olpenæs (ved Kappel), Ludvigsborg (på halvøya Svans), Königsförde-Lindau (ved Ejderkanalen), grevskapet Langeland med Tranekær Slot, stamhusene Ahlefeldt (Broløkke) og Lundsgaard, baroneti Lehn, stamhuset Egeskov, herregårdene Eriksholm, Fjellebro, Hjortholm, Møllerup, Skovsbo og Ulstrup Slot.
1511 Daléra
1511 Daléra er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Nysa. Den ble oppdaget 22. mars 1939 av Louis Boyer ved Observatoire astronomique d’Alger - Bouzaréah i Alger.
429 Lotis
429 Lotis er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 23. november 1897 av Auguste Charlois fra Observatoire de Nice i Nice. Den er oppkalt etter nymfen Lotis fra gresk mytologi.
430 Hybris
430 Hybris er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 18. desember 1897 av Auguste Charlois fra Observatoire de Nice i Nice. Den er oppkalt etter den greske gudinnen Hybris, personifiseringen av overmot.
Jo Sannem
Jo Andreas Sannem (født 1979) er en norsk forfatter. Han debuterte med novellesamlingen De Vanlige i 2010 (Cappelen Damm).
Fatal Portrait
Fatal Portrait er debutalbumet til heavy-metal bandet King Diamond.
Albumet ble utgitt 14. mars 1986 på Roadrunner Records. Albumet er ikke et komplett konseptalbum da kun sporene 1-4 og 9 er en og samme historie. Det er kun ett album til (The Spider's Lullabye) som ikke er konseptalbum i diskografien til bandet. Albumet ble utgitt på nytt i 1997 med to bonusspor som tidligere kun var utgitt på single.
Sporliste
Alle tekster av Diamond * Bonusspor på nyutgivelse (1997)
Jupiter Hammon
Jupiter Hammon (født 17. oktober 1711, død en gang før 1806) var en amerikansk poet som ble den første afroamerikansk som ble utgitt i Nord-Amerika da et dikt av ham ble trykket i 1760. Han var en slave hele sitt liv, og datoen for hans død er ukjent. Hammon var fortsatt i live i 1790 da han var 79 år gammel, og han var død før 1806. Jupiter Hammon var en hengiven kristen, og sammen med Phillis Wheatley (1753–1784), som han priste i et dikt, betraktes han som grunnleggeren av afroamerikansk litteratur.
Hammon var født i slaveri og var eid i fire generasjoner av familien Lloyd av Queens på Long Island i New York. Hans foreldre var begge slaver. Hans far, som fikk navnet «Opium», kunne i motsetning til de fleste slaver både lese og skrive.
Den 24. september 1786 uttrykte han sitt syn på slaveriet da han avleverte sin «Tale til negrene i staten New York» («Address to the Negroes of the State of New York», utgitt i 1806), også kalt «Hammon-talen», for det afrikanske samfunnet. Hammon skrev talen da han var 76 år etter et langt liv i slaveri. Talen inneholder hans berømte ord: «Om vi noen gang kommer til Himmelen vil vi ikke finne noen som vil klandre oss for å være svarte eller for å være slaver.»
Talen støttet seg tungt på kristne motiver og teologi. Eksempelvis sa Hammon at svarte mennesker burde opprettholde sin høye moralske standard ved å være slaver på jorden hadde de allerede sikret seg en plass i himmelen. Hammons tale fremmet også tanken om en gradvis frigjøring som en måte å få slutt på slaveriet. Det er antatt at Hammon uttrykte denne planen ettersom han visste at slaveriet var så befestet i det amerikanske samfunnet at en øyeblikkelig frigjøring av alle slaver ville være vanskelig å gjennomføre. Hans tale ble opprinnelig utgitt av kvekere i New Orleans og ble senere trykket på nytt av flere grupper som var motstandere av slaveriet, inkludert «Samfunnet i Pennsylvania for fremme av abolisjon av slaveriet», kanskje særlig på grunn av de sterke kristne motivene og tankene om gradvis frigjøring var moderat nok til å bli tatt seriøst av det hvite.
Hammons berømte tale og hans poesi er ofte benyttet i antologier. Han var den første kjente afroamerikaner som hadde fått utgitt dikt i USA. Flere år senere i 1767 hadde Phillis Wheatley fått trykket sine dikt, men i England og ikke USA.
Tre andre dikt og tre prekener fulgte senere. I 1778 skrev han en ode til Wheatley: «An Address to Miss Phillis Wheatly». Hammon nevner aldri seg selv i diktet, men det synes at i valget av Wheatley som subjekt, anerkjente han deres felles bånd og tilknytning.
I Hammons berømte tale, som også var hans siste kjente utgivelse, sa han videre at selv om ham personlig ikke hadde noen ønsker om å bli fri, ønsket han at andre, særlig «de unge negre, var frie».
Flossenbürg konsentrasjonsleir
Før andre verdenskrig
Før andre verdenskrig brøt ut, var Flossenbürg primært en leir for såkalte «asosiale» eller «kriminelle» innsatte. Leirens var plassert slik at de innsatte kunne arbeide som slavearbeidere for det SS-kontrollerte selskapet Deutsche Erd- und Steinwerke i deres granittbrudd i åsene i nærheten.
Under andre verdenskrig
Under andre verdenskrig kom de fleste av de innsatte i Flossenbürg, eller i en av de rundt 100 underleirene, fra de tyskokkuperte områdene i Øst-Europa. De innsatte i Flossenbürg bodde i 16 store trebrakker, og leirens krematorium var i dal rett utenfor leiren. I september 1939 overførte SS rundt 10,000 politiske fanger til Flossenbürg fra Dachau.
Etter hvert som det ble stadig viktigere med slavearbeidere for å holde i gang den tyske krigsindustrien, ble leirsystemet knyttet til Flossenbürg utvidet til å gjelde rundt 100 underleire som ble lagt rundt viktige industri- og produksjonssteder for den tyske krigsindustrien i det sørlige Tyskland og i Tsjekkoslovakia.
I 1945 var det samlet sett nesten 40,000 innsatte i Flossenbürgs leirsystem, herav nesten 11,000 kvinner. De innsatte måtte arbeide i steinbruddet og i våpenindustrien. Underernæring, sykdom og overarbeide tok livet av tusenvis av de innsatte, sammen med den harde behandlingen fra fangevokternes side.
Det er beregnet at det siste året, fra april 1944 til april 1945 ble det avviklet mer enn 1,500 henrettelser, og i den anledningen ble det installert seks nye galger. Den siste måneden hadde henrettelsene så stor omfang at kapasiteten i krematoriet ikke klarte å holde følge, slik at de døde ble samlet i store hauger, dynket med bensin og satt fyr på. De dødsdømte ble de siste dagene holdt innesperret uten lys, mat eller vann før de ble henrettet.
Frigjøring
Tidlig i april 1945, etter hvert som de amerikanske soldatene nærmet seg leiren, henrettet SS en rekke av de prominente fangene, herunder også en del fangede allierte etterretningsoffiserer. Av fremtredende tyskere som ble henrettet i disse dagene var general Hans Oster, admiral Wilhelm Canaris, Dietrich Bonhoeffer, Karl Sack, Theodor Strünck og general Friedrich von Rabenau som hadde vært involvert i 20. juli-attentatet. Også den franske motstandsmannen Simone Michel-Lévy, som hadde organisert et opprør i leiren, ble henrettet. 20. april 1945 startet en tvangsevakuering av leiren, hvor 22,000 innsatte, herav 1,700 jøder måtte gå til Dachau. Innen de kom fram, hadde mer enn 7,000 innsatte blitt skudd eller kollapset underveis.
Da den amerikanske 90. infanteridivisjonen frigjorde leiren 23. april 1945 hadde mer enn 30,000 blitt drept i Flossenbürg. De amerikanske soldatene fant 1,600 syke fanger som hadde vært for svake til å bli tvangsevakuert. De fleste av disse ble funnet i leirens sykeavdeling.
Flossenbürgsaken
12. juni 1946 begynte krigsforbrytersaken om Flossenbürg, og denne varte fram til 22. januar 1947.
I denne krigsforbrytersaken ble 46 tidligere ansatte ved leiren stilt for en amerikanske domstol, med anklager om drap, tortur og utsulting av fanger i deres varetekt. Alle bortsett fra fem ble kjent skyldig, 15 ble dømt til døden, elleve fikk livstidsdom, og 14 fikk fengselsstraffer varierende mellom ett og 30 år.
Den siste leirkommandanten Max Koegel var på flukt fram til han ble arrestert i juni 1946. Han begikk selvmord dagen etter at han ble idømt dødsstraff.
Skikluben Odd
Skiklubben Odd er en særidrettsklubb i Sørkedalen i Oslo, stiftet 17. oktober 1889. Klubbens utøvere stod for tre av de fire Holmenkollmedaljene som ble delt ut på 1890-tallet. Disse var Victor Thorn, Asbjørn Nilssen og Robert Pehrson som alle var allsidige skiløpere.
Klubben har eget samlingssted i «Odd-hytta» ved Slaktern, nær Myraas. Hytta tilhørte arkitekt Hjalmar Welhaven (1850–1922), men ble overtatt av Skikluben Odd i 1897. Hytta har god beliggenhet med tanke på skiaktiviteter på de åpne, flate jordene i området.
Rook-piercing
Rook-piercing er en øre-piercing, der piercingen går gjennom anti-helixen i det ytre øret.
I forhold til andre typer piercing er rook-piercingen relativt smertefull, fordi nålen må gjennom et tykt lag med vev.
Piercingen må være i ro til den har leget. Støt mot piercingen før såret har grodd den kan skape stor skade.
Agostinho de Avellar
Agostinho de Avellar (født 8. august 1725 i Lisboa i Portugal, død 1788 i Huguang i Kina) var en katolsk asiamisjonær tilhørende jesuittordenen.
Rook-piercing
Andre navn
Andre navn på rook-piercingen er Construction-piercing brukt i Alaska og Scaffold-piercing brukt i Storbritannia og Australia.
Agostinho de Avellar
Han kom til Kina senest 1761 og virket i dobbelprovinsen Huguang, for det meste i Hunan, men også i Wuchang som ligger i Hubei.
Pion
Pion eller pi-meson (π-meson) er i partikkelfysikken et felles navn på tre subatomære partikler: π0, π+ og π−. Pioner er de letteste mesonene og spiller en viktig rolle når man skal forklare «lav-energi-egenskapene» til fargekraften.
Pioner har 0-spinn, og består av førstegenerasjons kvarker. Det finnes tre forskjellige π-mesoner:
Den henfaller til to fotoner, eller ett foton og et elektron-, positronpar:
1512 Oulu
1512 Oulu er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaget 18. mars 1939 av Heikki Alikoski i Åbo. Asteroiden er fått sitt navn etter det finske navnet på byen Uleåborg.
Sandnes klarinettkor
Sandnes Klarinettkor ble startet av Halvor Lunde i 1986 som en forlengelse av hans ensembleprosjekter. Lunde har vært korets musikalske leder og inspirator i over tjue år. De aller fleste elevene har vært eller er hans elever.
Sandnes musikk- og kulturskole er korets base. Gjennom de siste tjue årene har koret utviklet seg til å bli et respektert ensemble og ett av de største av sitt slag i Europa.
Basis i Lundes arbeid gjennom mange år er at de yngste klarinettistene skal være i en trygg atmosfære. Selve fundamentet i Lundes metodikk er at alle barna blir respektert for den de er uansett hvilket nivå de til enhver tid innehar. Dette resulterer også i at når elevene blir eldre, utøver de den samme trygghetsforståelse overfor de yngste i klarinettkoret.
Klarinettkoret har årlig et større konsertprosjekt, og koret har kun tre til fire samlinger i året. Gjennom årenes har det samarbeidet med en rekke anerkjente solister på forskjellige instrumenter. I 2002 hadde klarinettkoret en konsertreise til Kristiansand og Oslo, hvor blant annet NRK gjorde opptak av konserten i Kulturkirken Jakob.
Klarinettkoret har vært heldig å kunne dra veksler på viktige samarbeidspartnere, deriblant instrumentfabrikken Buffet Crampon, Total, Gaz de France, Sandnes kommune og Ivar Skei musikkhandel.
Windyvision ble spilt inn og utgitt høsten 2006. Cyrille Mercadier og Laurent Ben Slimane er solister på denne CD-innspillingen.
Elveosmysis
Elveosmysis er et rekelignende krepsdyr.
Den tilhører mysidene, og har i motsetning til rekene ikke fem par gangbein, men åtte par to-grenede lemmer på forkroppen. Hunnen oppbevarer eggene i en rugepose under brystpartiet. Elveosmysis har gjennomsiktig kropp og øynene er svarte. Voksne individer er 11–17 mm lange.
Elveosmysis er svært tolerant for varierende saltholdighet i vannet, men er først og fremst en brakkvannsart. Av og til kan den likevel påtreffes i havvann eller ferskvann. Den er den vanligste mysiden i estuarier langs kysten av det nordøstlige Atlanterhavet og opptrer i store stimer. Arten er en alteter og svømmer som regel rett over havbunnen (epibentisk). Den er viktig føde for blant annet sandkutling, leirkutling, havabbor, skjeggtorsk, vanlig ringbuk, liten kantnål og sandreke.
Arten er utbredt langs kysten av Vest-Europa fra Norge til Guadalquivirs estuarium i Sør-Spania inkludert Østersjøen og farvannene rundt De britiske øyer. I Norge finnes arten i hvert fall nord til Sør-Trøndelag.
Louis Saha
Louis Laurent Saha (født 8. august 1978) i Paris) er en fransk tidligere fotballspiller som sist spilte for Lazio. Saha var en rask, hodesterk og målfarlig spiss.
FC Metz
Saha fikk sin debut i engelsk fotball da han var på lån fra FC Metz til Newcastle United i 1999, og etter 11 kamper og 1 mål dro han tilbake til Metz.
Fulham
Han kom til Fulham for 2,1 millioner pund i 2000. Etter å ha spilt nesten fire år der, hadde han scoret 63 mål for klubben.
Manchester United
Saha dro til Manchester United for 12,8 millioner pund i 2004, og scoret i sin debutkamp mot Southampton. Senere i 2004 ble han tatt ut i s tropp til EM i fotball 2004. Han kunne dessverre ikke spille FA Cup-finalen i 2004, der Manchester United vant over Millwall, på grunn av en skade. Saha forlenget kontrakten med Manchester United i 2006.
I 2007/08-sesongen var Saha innbytter mot Sunderland (etter å ha vært innbytter for Roma en liten stund) og scoret på et hjørnespark. 23. september 2007 scoret Saha på en straffe mot Chelsea i klubbens første kamp med Avram Grant som trener.
Everton FC
Den 1. september 2008 signerte Louis Saha under på en to årskontrakt med Everton.
Sunderland AFC
Den 16. august 2012 ble det klart at Saha hadde skrevet under en ettårskontrakt med Sunderland.
Karriere som spiller (alle turneringer)
Per 10. februar 2013
Plastbåt
Den første plastbåten ble støpt i Norge i 1953. Den var lite annet enn en 10 fots seiljolle på bare 28 kg i vekt da den ble sjøsatt på Nitteelven den 5. november Materialet var glassfiberarmert polyester. Pioner-båtene i polyetylen kom i 1959 da Lars Ringdal var først ut med rotasjonsstøping av plastbåter.
Plastbåtene var lette, sterke og krevde langt mindre vedlikehold enn trebåtene. Fra 1957 kunne utenbordsmotorer importeres tollfritt, og salget eksploderte. Utover på 1960-tallet ble det etablert nærmest utallige plastbåtfabrikker over hele landet og snart bestod halve småbåtflåten av plast
North American T-28 Trojan
North American T-28 Trojan er et amerikansk treningsfly med sekundære roller som lett angrepsfly og COIN-fly ( Counter-Insurgency ) som ble produsert for å avløse T-6 Texan. T-28 Trojan fløy første gang 26. september 1949 og beholdt mye av den samme konfigurasjonen som forgjengeren, men introduserte landingshjul i nesen og en Wright R-1300-1A stjernemotor på 800 hk.
De første av i alt 1 194 T-28A ble levert til det amerikanske flyvåpenet fra januar 1950. US Navy og US Marines fikk til sammen 489 T-28B, som var utstyrt med en Wright R-1820 med en ytelse på 1 425 hk, og 299 T-28C, som var utstyrt for bruk fra hangarskip og hadde samme motor som T-28B.
T-28D var en felles betegnelse for oppgraderte konversjoner av tidligere modeller, blant annet utstyrt med Wright R-1820 motor, seks festepunkter for våpenlast under vingene og pansring. En lignende oppgradering ble utført på 245 T-28A av Sud Aviation i Frankrike under betegnelsen T-28P Fennec.
Operatører
Den argentinske marine fikk overført tilsammen 64 Sud-Aviation T-28P Fennec fra det franske flyvåpenet i 1966/67. De fleste av disse ble modifisert for bruk på hangarskip og flytypen tjenestegjorde både på Independencia og 25 de Mayo til begynnelsen av 70-tallet. De ble tatt helt ut av tjeneste i 1978. Minst ni T-28P Fennec ble overført til Uruguays marine i 1979/80.
Seks North American T-28R-1 Trojan ble innkjøpt av den brasilianske marine i 1963. Disse ble operert fra hangarskip til 1965 da de ble overført til flyvåpenet hvor de tjenestegjorde til 1972.
Filippinene hadde 60 North American T-28D. Tatt ut av tjeneste i 1992.
88 North American T-28D ble levert til Thailand fra 1961/62. Tatt ut av tjeneste i 1993.
Uruguay fikk ni Sud-Aviation T-28P Fennec fra Argentina i 1979. En av dem ble solgt videre til Canada i 1988. De ble tatt ut av tjeneste på slutten av 80-tallet, men i 1997 ble noen fly igjen satt i tjeneste.
1513 Mátra
1513 Mátra er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 10. mars 1940 av György Kulin ved Konkoly Obszervatórium i Konkoly.
Elektrodepotensial
Elektrodenpotential Standard electrode potential Potenziale standard di riduzione Elektrodo potencialas 標準電極電位 Elektrod potensiali Potencjał standardowy Potencial padrão de eletrodo Электродный потенциал Elektrodpotential Електродний потенціал
Røros videregående skole
Røros videregående skole er en offentlig videregående skole på Røros. Skolen eies og drives av Trøndelag fylkeskommune.
Særimne
Særimne (norrønt Sæhrímnir, «sotet sjødyr» ) er i norrøn mytologi den galten som hver dag spises i Valhall, når Odin ber sammen til etegilde.
Snorre Sturlasons Edda forteller at selv om Særimne blir spist om dagen, er den like hel, og levende om kvelden. Kvadet Gylvaginning (Gylves synkverving) i den første delen av Snorres Den yngre Edda lyder:
Andhrímnir heitir steikarinn, en Eldhrímnir ketillinn
Gyldenstierne
Gyldenstierne eller Gyldenstjerne, i Sverige Gyllenstierna, er en skandinavisk, opprinnelig dansk, adelsslekt.
I Hamlet refererer William Shakespeare til slekten, samt til en annen kjent dansk adelsslekt, Rosenkrantz, i det Hamlets to følgesvenner heter Guildenstern og Rosencrantz.
Navn
Navnet er hentet fra slektsvåpenet som i skjoldet har på blå bunn en gyllen stjerne.
Opprinnelse og utbredelse
Slektens første kjente medlem er ridder Niels Eriksen til Ågård i Jylland, som omtales i 1314. Slektsmedlemmer har senere spilt en fremtredende rolle i Danmarks, Sveriges og Norges historie. I Danmark er slekten utdødd i mannslinjen allerede i 1729.
Til Sverige kom slekten på 1400-tallet med riksråden Erik Eriksson till Fågelvik. Flere grener av slekten fikk adelstitler som friherre og greve. En rekke medlemmer av slekten har hatt framstående stillinger i svensk samfunnsliv gjennom historien og bl.a. eid Steninge slott.
Slektsvåpen
Etter middelalderen har slekten i Sverige brukt våpenmerker med sammensatte skjold, flere hjelmer med hjelmtegn, skjoldholdere, rangkroner  og annet heraldisk utstyr.
Christine Gregoire
Christine O'Grady Gregoire (født 24. mars 1947 i Adrian i Michigan i USA) er en amerikansk politiker for Det demokratiske parti. Hun var guvernør i delstaten Washington fra 2005 til 2013.
Boko Haram
Boko Haram (hausa, figurativt, «vestlig utdannelse er en synd» ) er en nigeriansk islamistisk militant gruppe grunnlagt av Mohammed Yusuf i 2002. Abubakar Shekau framstår som dagens leder. De har hatt sitt hovedkvarter i byen Maiduguri i delstaten Borno. Militsens mål er å innføre Sharia-lover i hele Nigeria, og gruppens forløpere har vært i konflikt med regjeringen og kristne helt siden begynnelsen av 1950-årene. Lokalbefolkningen kaller ofte gruppens medlemmer for «talibanere». I 2011 var gruppen ansvarlig for mer enn 450 drap i Nigeria. Boko Haram er aktiv også i Niger, Tsjad og nordre Kamerun.
Den 26. juli 2009 kom gruppen i konflikt med regjeringen i delstaten Bauchi under en demonstrasjon, og politiet arresterte flere medlemmer av gruppen som de mistenkte for å planlegge et attentat. Dagen etterpå satte Boko Haram-aktivister flere kirker, en politistasjon, et tollvesenkontor og et fengsel i Borno i brann. Regjeringen svarte med en massiv militær offensiv, og omkring 700 mennesker ble drept under den fem dager lange krigen, deriblant høytstående medlemmer. Yusuf forsøkte å flykte, men ble innhentet og pågrepet.
I januar 2012 utførte Boko Haram en serie angrep som førte til rundt 200 dødsfall.
Den 14. april 2014 drepte Boko Haram 75 mennesker i et terrorangrep mot en busstasjon i Nigerias hovedstad Abuja. Natt til 15. april 2014 ble 276 skolejenter bortført fra en internatskole i Chibok i delstaten Borno.
I mars 2015 knyttet Boko Haram seg til ISIL, og i april 2015 begynte gruppen å kalle seg Islamic State's West Africa Province (ISWAP), skjønt uten at dette har grepet om seg. Fra tidligere har den bekjent slektskap til Taliban, og blant befolkningen i det nordøstre Nigeria er betegnelsen Taliban om dem utbredt.
VM i skiskyting 1975
Det '''14. verdensmesterskapet i skiskyting''' ble arrangert 11. – 16. februar 1975 i Antholz i Syd-Tirol i Italia.
Balanoglossus
Balanoglossus er en slekt av marine primitive, ormelignende dyr som lever i slam og sand. De tilhører Hemikordater og har slektskap med både pigghuder og ryggstrengdyr.
Utseende
Balanoglossus er omtrent 2-2,5 cm lange, ormelignende dyr. Kroppen er tredelt, med to ringfurer. Foran en snabel (hode), deretter en kort krage (hals). Bakerst en lang bakkropp, hvor fordøyelsen og åndedrett foregår, en slags «gjelletarm». De har et hudskifte fra egg og ung larve til utvokst dyr (imago). De er særkjønnet.
Levevis
Balanoglossus lever nedgravd i slam eller sandbunn. De spiser sand eller slammet og lar det passere gjennom kroppen, hvor de filtrerer ut organiske små partikler av bunnmaterialet.
Arter
... ? mangelfull liste
431 Nephele
431 Nephele er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Themis. Den ble oppdaga den 18. desember 1897 av Auguste Charlois fra Observatoire de Nice i Nice. Den er oppkalt etter nymfen Nefele fra gresk mytologi.
Andrimne
Andrimne (Andrimner) er i den norrøne mytologien kokken som hver dag koker galten Særimne i gryta Eldrimne, når det er etegilde i Valhall:
Snorres Edda forteller at selv om Særimne blir spist om dagen, er den like hel og levende om kvelden. Kvadet Gylfaginning lyder:
Jon Anderson
John Roy «Jon» Anderson (født 25. oktober 1944 i Accrington i Lancashire) er en engelsk vokalist og låtskriver, mest kjent som tidligere vokalist i progressiv rock-bandet Yes, hvor han synger på alle album bortsett fra Drama (1980), Fly from Here (2011) og Heaven & Earth (2014). Han er også kjent for sitt samarbeide med Vangelis, Mike Oldfield og King Crimson. Anderson har også en omfattende solo-karriere gående.
Yes
Sommeren 1968 grunnla han sammen med Chris Squire, Peter Banks, Bill Bruford og Tony Kaye det progressive rockebandet Yes. Yes' debutalbum ble gitt ut i 1969 og Anderson var vokalist og frontfigur i bandet fram til 1979, altså i den perioden som senere ble ansett som den «klassiske Yes-perioden». Anderson var en sentral kreativ kraft i Yes og ble ansett som gruppens leder mens han selv omtalte seg som «lagkaptein», sikkert inspirert av sin tidligere karriere som fotballspiller i Accrington Stanley FC. Anderson er kjent som en av opphavsmennene til Yes' produksjon av en rekke episke verker fra denne tiden.
Etter et mislykket forsøk på å spille inn et nytt album med Yes i 1979, bestemte Anderson og Wakeman seg for å slutte i bandet. De gjenværende medlemmene bestemte seg for å fortsette, og fant en ny vokalist og en keyboardist og ga ut albumet Drama i 1980, det eneste Yes-albumet uten Anderson. Han var sentral i gjenopplivningen av Yes i 1983 med en noe annen besetning enn på 1970-tallet og de hadde et salgsmessig vellykket album, 90125, og albumet Big Generator ble utgitt i 1987 uten de samme salgstallene. I 1988 forlot han igjen gruppa da han synes den utviklet seg altfor mye i en «mainstream-retning» og at den strevet for mye med å være «radiovennlig».
Han dannet i stedet gruppa Anderson Bruford Wakeman Howe (ABWH) i 1989 sammen med tidligere kollegare fra Yes, hvor også bassisten Tony Levin deltok. Levin hadde på dette tidspunktet spilt sammen med trommeslager Bill Bruford i King Crimson. Denne gruppen ga ut et selvtitulert musikalsk suksessfullt album, men etter en rekke management og plateselskaps-innblandinger endte det med at denne gruppen ble slått sammen med det resterende Yes, som etter at Anderson sluttet manglet vokalist. Denne åtte-mann store gruppen ga ut albumet Union under navnet Yes. Dette albumet besto av en rekke tidligere innspillinger de to bandene hadde gjort hver for seg, med vokal lagt på i etterkant av Anderson. De hadde en vellykket turné men denne storbands-versjonen av Yes spilte ikke inn noe sammen, og gruppen ble splittet i 1992.
Yes som gruppe ble videreført med besetningen fra 90125 og Big Generator, og ga ut albumet Talk i 1994. I 1996 fikk Anderson med seg Howe, Wakeman, White og Squire med seg på en ny start for Yes. Senere har gruppen fortsatt med skiftende besetning. På grunn av sykdom ble han forhindret i å delta på turneen In the Present i 2008–2009 med Yes, og den canadiske sangeren Benoît David ble hentet inn som midlertidig erstatter for Anderson. I oktober 2009 ble det annonsert at David offisielt var bandets nye vokalist.
I 2010 var Anderson, Trevor Rabin og Rick Wakeman, alle tre tidligere medlemmer av Yes, i gang med planlegging av et nytt band. Bandet Yes Featuring Jon Anderson, Trevor Rabin, Rick Wakeman, først kjent som Anderson, Rabin and Wakeman (ARW) ble offisielt presentert i januar 2016 og det ble offentliggjort at de arbeidet med musikk til et album. Anderson hevdet sin rett til å benytte Yes-navnet og endringen av bandnavnet ble kunngjort under en pressekonferanse 9. april 2017. Det annonserte albumet ble satt på vent da de først ønsket å spille konserter. De fikk med bassisten Lee Pomeroy og trommeslageren Lou Molino III og spilte en rekke konserter i USA fra oktober til desember 2016. Bandet fortsatte turneen med konserter i Israel, Europa og Japan i mars og april 2017. Den planlagte utgivelsen av et studioalbum skulle så etterfølges av konserter i 2020/21 men disse planene ble satt på vent. Etter at de fullførte turneen Quintessential Yes: The 50th Anniversary Tour i 2018 ble bandet først lagt på is og senere oppløst.
Anderson ble kalt «Napoleon» av de andre bandmedlemmene i Yes på grunn av sin lave vekst og sentrale lederstilling i bandet. Hans eksperimentelle holdning skapte ofte konflikter internt i bandet og med managementet.
Jon & Vangelis
Anderson fortsatte karrieren da han forlot Yes etter 1979 som den ene halvdelen i duoen Jon & Vangelis sammen med den greske musikeren, komponisten og keyboardisten Vangelis. På første halvdel av 1980-tallet ga Jon & Vangelis ut en rekke album, hvor særlig sangene er blant annet «He Is Sailing», «I Hear You Now» og «I'll Find My Way Home» er blant de mest kjente.
Samarbeid med andre artister
Foruten samarbeide med Vangelis, Rick Wakeman og Steve Howe har han samarbeidet med en rekke artister som Kitaro på hans album Dream (1992), Jann Castor på "Unbroken Spirit" (2010), Inventioning på "Walking Talking" (2014), HuDost & Steve Kilbey på "Omega" (2018), Excalibur på "Circle Of Life" (2019) og Trip the Witch på "Saturn We Miss You" (2021). Han samarbeidet også med Jean-Luc Ponty og de spilte inn live albumet Better Late Than Never som Andeson Ponty Band (APB) i 2015.
Stemme
Jon Anderson er særlig kjent for sin karakteristiske høye stemme som ikke er falsett, men hans naturlige stemmeleie. Denne ligger nær en alt-stemme, noe som er svært sjelden blant mannlige vokalister. Andersons stemme er blitt kalt «engleaktig». Selv anser han seg for å være en alt tenor stemme. Hans fremføring av sangen «Owner of a Lonely Heart» er et eksempel på hans karakteristiske sangteknikk hvor han blander sitt naturlige stemmeleie med elementer av falsett og talestemme, som gjør at han nærmer seg mannlig kontratenor. Jo høyere i toneleiet han synger, desto mer falsett og mindre taleleie benyttes, og omvendt.
Andre vokalister som bruker denne teknikken er Steven Tyler fra Aerosmith, Roger Hodgson fra Supertramp, Sting fra The Police og Hugh Wilson fra Vertigo.