cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Astrid Marie Richardsen
Astrid Marie Richardsen (født 1950) er professor i organisasjonspsykologi ved Handelshøyskolen BI. Hun har doktorgrad fra McGill University (1986). Hennes forskning inkluderer stress, burnout og motivasjon. Hun har også forsket på kjønn og mangfold.
Tor Aspengren
I 1949 ble han ansatt ved forbundets distriktskontor, og i 1951 ble han ansatt ved hovedkontoret med spesielt ansvar for jern- og stålverkene.
Dokumentorientert database
Dokumentdatabaser (og nøkkel-verdi-lagre generelt) står i sterk kontrast til det tradisjonelle relasjonsdatabaser. Relasjonsdatabaser lagrer vanligvis data i separate tabeller som er definerte av programmereren, og et enkelt objekt kan være spredt over flere tabeller. Dokumentdatabaser lagrer all informasjon for et gitt objekt i en enkelt forekomst i databasen, og hvert lagret objekt kan være forskjellig fra alle andre. Dette eliminerer behovet for objekt-relasjonell avbilding når man laster data inn i databasen.
Neotyphlini
Neotyphlini er en gruppe av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).
Dokumentorientert database
Dokumenter
Forestillingen om en dokument er det sentrale konseptet i dokumentorientert databaser. Dokumentorienterte databaser antar generelt at dokumenter innkapsler og koder data (eller informasjon) i noen standard formater eller kodinger. Kodinger i bruk inkluderer XML, YAML, JSON, samt noen binære former som BSON.
Oppstadvev
Oppstadvev, oppstadgogn (av norrønt uppstaða, «det å stå oppreist» og gogn, «redskap») eller grenevev er en urgammel type vevstol som er kjent fra arkeologiske funn fra hele Europa. Det mest typiske er at veven står oppreist mot en vegg, og at renningstrådene strammes med lodd. En antar at vever som dette har eksistert fra steinalderen, flere tusen år før Kristi fødsel. I Norge var denne type vev fortsatt i bruk midt på 1900-tallet, sterkest var tradisjonen innen sjøsamisk kultur der denne vevtypen var knyttet til greneveving. Øverst ligger den vannrette tøybommen som renningen er festet til. Renningen holdes stram med fritthengende vevlodd, kljåsteiner. Det hele bæres av stående stolper som ofte er plassert mot en vegg. Ofte har veven en enkel form for skaft og hovler. Renningstrådene buntes og kljåsteinene bindes til disse. Vevingen skjer ovenfra og ned. Rester av oppstadvev er funnet i arkeologiske funn fra steinalderen i Sentral-Europa. Oppstadveven er avbildet på keramikkgjenstander fra Bronsealderen i Hellas og var vanlig i hele Europa. Kljåstein fra bronsealderen er kjent fra arkeologiske funn mange steder bl.a. fra Hellas, England og Norge.
Tor Aspengren
På landsmøtet i 1957 ble han valgt som formann for Norsk Jern- og Metallarbeiderforbund. Det formelle skiftet skjedde 12. oktober 1958. I 1965 ble han valgt til nestformann i LO og ble valgt til LO-formann i 1969. Aspengren var formann frem til 1977.
Ellenelva (Tromsø)
Ellenelva er ei elv i Tromsø og Balsfjord kommuner i Troms og Finnmark. Den er ei sideelv til Lakselva og er 12,8 km lang, med et nedbørfelt på 25,26 km². Middelvannføringen ved munningen er 1,25 m³/s.
Dokumentorientert database
Dokumenter
Dokumenter i et dokumentlager tilsvarer omtrent programmeringskonseptet objekt. De er ikke pålagt å følge et standardskjema, og vil heller ikke ha alle de samme seksjonene, delene eller nøklene. Vanligvis har programmer som bruker objekter mange forskjellige typer objekter, og disse objektene har ofte mange valgfrie felter. Hvert objekt, selv de som er i samme klasse, kan se veldig ulike ut. Dokumentlagre er like ved at de tillater forskjellige typer dokumenter i et enkelt lager, lar felter være valgfrie, og ofte lar dem kodes ved hjelp av forskjellige tegnkodingssystemer.
Oppstadvev
Historie
Oppstadveven har trolig sin opprinnelse i den Neolittiske perioden. De tidligste spor av oppstadvev stammer fra områder som tilhører Starčevo kultur i moderne Serbia og fra funn fra slutten av yngre steinalder i Sveits. Denne type vevstol ble brukt i det Gamle Hellas, og har etterpå spredt seg mot nord og vest i hele Europa. Vevtypen ble mye brukt blant folk i Skandinavia. Av ukjente grunner mistet oppstadveven sin popularitet og forsvant fra vanlig bruk i Europa. De ble fortrengt av mekanisk mer avanserte vevtyper og etter hvert av industrielle veverier.
Tor Aspengren
Etter sin periode som topptillitsvalgt i fagbevegelsen fortsatte Aspengren med verv som formann for Statens Industrifond og fortsatte sine verv i A-pressen og Aktietrykkeriet. Han hadde også verv innen Norsk Folkeferie.
Andre verv
Aspengren var formann for Statens Friluftsråd i perioden 1961 – 1965. Han var sentralstyremedlem i Arbeiderpartiet fra 1959 til 1981. Han hadde styreverv i Norsk Hydro og i Jernverket. I tillegg var han lagdommer i Arbeidsretten i flere perioder.
Aqua Alexandrina
Aqua Alexandrina var en romersk 22,4 km lang akvedukt som førte drikkevann fra Pantano Borghese till keiser Alexander Severus' badeanlegg (Thermae Alexandrinae) på Campus Martius i Roma.
Oppstadvev
Historie
Oppstadveven var lengst i bruk i Skandinavia, særlig i samisk kultur, der veven ble brukt til å lage en type ulltepper, grener. I 1947 dokumenterte Anna Grostøl med filmopptak bruken av den samiske grenevev i Olderdalen og Mandalen i Lyngen i Troms. Dette arbeidet ble fortsatt på 1950-tallet av konservator Marta Hoffman ved Norsk Folkemuseum. Hun fortsatte arbeidet med dokumentasjon blant samene i Nord-Norge og Finland, og fant også oppstadveven i bruk på en isolert øy i Hordaland.
Aqua Alexandrina
Den ble konstruert i 226 e.Kr., sist av 11 akvedukter som skulle føre vann til Roma. Den ble bygd i Alexander Severus' tid ved makten for å støtte hans utbygging av Neros termer. Akvedukten fikk sitt vann fra Pantano Borghese, et vannfylt område nær byen Gabii. De første 6,4 kilometrene gikk i en tunnel for å deretter flyte på bakkenivå. De siste 2,4 kilometrene fble vannet ført på en akvedukt oppebåret av buer av teglstein. Trolig ble vannet så ført inn gjennom Porta Maggiore og senere til Marsfeltet. Avhengig av tid på året transporterte den 120 000 til 320 000 m³ per dag.
Oppstadvev
Historie
I dag brukes oppstadveven kun som hobbyvirksomhet og i kulturvernsammenheng innen samekulturen. Den er også erstattet av en mer moderne variant som minner om en oppreist flatvev. Da med en tøybom nede og garnbom på toppen. Vevingen skjer nedenfra og opp og det er lettere å veve med lang renning. En kan veve det samme i en flatvev og en moderne oppstadvev. Oppstadveven gir imidlertid en bedre oversikt ved billedveving og tar vesentlig mindre plass enn flatveven.
Ellenelva (Tromsø)
Elva har sitt utspring fra et lite vatn et par kilometer sørvest for Imagáisi i den sørlige delen av Lyngsalpan. Den renner derfra mot vest i et stritt løp mellom Ellendaltinden i nord og Langdaltindan i sør. Nede i selve Ellendalen løper den sammen med et annet hovedtilløp, fra nordsiden av Ellendaltinden. Nede i Lakselvdalen snur elva mot nord og renner parallelt med Lakselva et par kilometer, før den løper sammen med hovedelva rundt tre kilometer sør for Lakselvbukt.
Neotyphlini
Levevis
Disse billene lever dypt nede i jorda og kommer sjelden til overflaten. De fleste av de kjente artene lever i områder med middelhavsklima. Det har blitt spekulert i at årsaken til at gruppen mangler i Nord-Europa er at de ennå ikke har vandret inn etter siste istid, da disse billene trolig har ganske dårlig spredningsevne.
Ellenelva (Tromsø)
Den øvre delen av nedbørfeltet ligger innenfor Lyngsalpan landskapsvernområde.
Elva er utbygd til kraftproduksjon gjennom Ellenelva kraftverk, som utnytter et fall på 176 meter, fra like ved grensa til landskapsvernområdet og ned til Lakselvdalen. Kraftverket ble satt i drift i 2012.
Danmark under EM i friidrett 2006
Danmark deltok utøvere under EM i friidrett 2006 som ble arrangert 7.–13. august 2006 i Göteborg. Utøvere fra Danmark tok en medalje under mesterskapet.
Neotyphlini
Utbredelse
Gruppen har en spredt utbredelse, mest i områder med Middelhavsklima, men også i noen kaldere områder. Flest arter er det i California og Chile, men gruppen forekommer også så langt nord som Alaska, i tropene i Mellom-Amerika, i det sørlige Afrika og det sørlige Europa.
Oppstadvev
Bruk
Oppstadgogn brukes i tilnærmet vertikal posisjon, og stoffet veves ovenfra og nedover. En starter med å flette eller veve på båndvev en ekstra tykk innslagstråd. Denne bindes opp langs øvre bom og danner vevstykkets tredje jare, en særegenhet ved mange vevstykker fra oppstadgogn. Foldet over denne jaretråden legges renningen i dobbel lengde. En alternativ måte å lage øvre renning på er å veve med innslagstråd som renning i en liten grindvev eller brikkevev. Da bruker en ferdig renningstråd som innslag. Derved dannes en ferdig jarekant med den fremtidige renningen ut på en side. Annenhver renningstråd ledes bak nedre bom, skillebommen, og knytes opp i vevloddene. De mellomliggende renningstrådene ledes tilsvarende fremom. Når renningen nå henger fritt, dannes et skille. For å øke vevehastigheten er det midt på veven plassert et skaft. Skaftet ligger inn mot rammen på to Y-formede knagger. Fra skaftet er det knytt opp garnhovler til bakre renning. I utgangsstilling påvirker ikke hovlene renningen og en legger inn første innslagstråd som slås inn. Deretter løftes skaftet opp i Y-en. Bakre renning trekkes dermed frem, en får motsatt skille og en kan slå inn neste innslag. Oppstadvev skiller seg noe fra flatvev ved at den har et skille åpent i utgangsstilling. Enkelte kaller derfor skaftkjeppene for halvskaft. Likeens teller de forskjellige vevere antall skaft på litt forskjellige måter. Med flere skaft kan en veve mer kompliserte mønstere. Alternativt kan en plukke renningen og lage billedvevmønstere.
Dersom en vever med lang renning, legges renningen på bakken under loddene eller vikles opp på disse. Når veveren har nådd bunnen av tilgjengelig renning, må ferdig vare rulles opp på tøybommen og loddene knytes ned. På en mer moderne vev uten lodd, men med renning og tøybom kan dette gjøres enklere.
På gamle greske vasemalerier sees ofte vevere, gjerne to kvinner, som arbeider side ved side i vevstolen. Dette er uvanlig fordi de fleste andre vevstoler krever en hvilestilling, stående eller sittende. Det er dermed vanskeligere å være to. At en fritt kan gå fra side til side gjør det lettere å veve store tøybredder, gjerne større enn hva som er praktisk i en flatvev.
Artemidorus skal ha uttalt: "Hvis man drømmer om en oppstadvev, betyr det en snart vil legge ut på en reise. Hvis man drømmer om andre typer vev, kan en forvente hvile".
Alternativ oppknyting
I illustrasjonen til høyre fra Piatra Neamţ museum, ser en en alternativ oppknyting. Her vever en nedenfra og opp slik en i dag vil finne mer praktisk. Renningen er knytt opp nede, og renningen er ledet over øvre bom og ned til vevloddene. Her er ikke noe utgangsskille, og trolig blir innslaget i sin helhet plukket. Fordelen med denne teknikken er at en får en bedre arbeidsstilling. En kan også rulle opp ferdig arbeid for bedre arbeidsstilling, og en kan veve lengre stykker uten å knyte om vevvektene. Denne vevmåten tilsvarer veving av veggtapeter som ble gjort i Frankrike i stor stil på 1700- og 1800-tallet i haute lisse, en moderne versjon av samme vevstol som denne fra Piatra. En kan også her bruke skillekjepper, og en er nær opp til en moderne oppstadvevstol.
Pstereo (festival)
Det er to scener på festivalområdet med internasjonale, nasjonale og lokale artister innenfor rock, pop, jazz, elektronika m.m. I tillegg samarbeider Pstereo med en rekke av byens utesteder, som arrangerer klubbkonserter i forbindelse med festivalen. På festivalens andre dag arrangeres en gratis familiekonsert på festivalområdet.
Festivalområdet er noe av det som gjør Pstereo unik. Marinen ved Nidelva er en av byens mest populære parker, med fantastisk utsikt til både Nidarosdomen, Festningen og universitetets hovedbygning.
<mapframe latitude="63.4277" longitude="10.3951" zoom="14" width="800" height="300" align="center"> { "type": "FeatureCollection", "features": [ {     "type": "Feature", "properties": {}, "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [ 10.395358689129354,         63.42499402046178        ]      }    }  ] }
Vasskrans
Vasskrans (Zannichellia palustris) er en sped, flerårig vannplante.
I Nord-Europa vokser denne planten som regel i brakkvann, og den er vanlig rundt Østersjøen. I Norge vokser den langs hele kysten, men den er sjelden. Arten er formrik, og en skiller mellom liten vasskrans (var. repens og var. pedicellata) og stor vasskrans (subsp. polycarpa, eventuelt egen art, Zannichellia major).
August Julius Casse Schou
August Julius Casse Schou (født 1903 i Kristiania, død 1984 i Oslo) var en norsk historiker (Mag. art. 1929). Han var direktør ved Det norske Nobelinstitutt i perioden 1946-73. Han var sønn av høyesterettsadvokat og bror av interiørarkitekt.
Schou har blant annet utgitt Håndverk og industri i Oslo 1838-1938, Økonomisk historie (1944), Postens historie i Norge (1947), Fredsprisens historie (1950), Historie de l`internationalisme (bd. 2 1954 og bd. 3 1963). Sistnevnte regnes som et betydelig idehistorisk arbeid.
Fodom
Fodom er et ladinsk geografisk navn på en trakt i Dolomittene. Det brukes på to måter:
Den ene bruken er om en ladinsktalende dal som nå ligger nordvest i den italienske provinsen Belluno i regionen Veneto, og som omfatter de to kommunene Livinallongo del Col di Lana og Colle Santa Lucia (på ladinsk: Col). Dette området var del av Tirol og dermed del av Østerrike frem til 1919.
Den andre bruken er om den ene av de to nevnte kommuner: Fodom er det ladinske navnet på kommunen Livinallongo del Col di Lana.
Nayib Bukele
Nayib Bukele Ortez (født 24. juli 1981 i San Salvador) er en politiker fra El Salvador. Han vant presidentvalget i 2019 og tiltrådte presidentembetet 1. juni 2019. Bukele stilte til valg for høyrepartiet Gran Alianza por la Unidad Nacional (GANA). Han har tidligere vært ordfører i Nuevo Cuscatlán og i hovedstaden San Salvador og representerte da det venstreorienterte partiet Frente Farabundo Martí para la Liberación Nacional (FMLN).
Bakgrunn
Bukele har palestinske aner. Han er sønn av Armando Bukele Kattan, som selv var sønn av en muslimsk innvandrer fra Betlehem. Faren var en framgangsrik forretningsmann og familien har vært aktiv i en rekke selskaper. Moren, Olga Marina Ortez, er katolikk. Selv har Bukele oppgitt at han ikke tilhører noen religion, selv om han tror på Gud. Han er gift med Gabriela Rodríguez de Bukele, som har jødiske forfedre.
Bukele begynte å studere juss ved Universidad Centroamericana José Simeón Cañas, men avbrøt studiene for å arbeide i familiens bedrifter. Han har vært direktør i flere foretak.
Politisk virke
I 2011 engasjerte Bukele seg politisk ved å stille til valg som ordfører i byen Nuevo Cuscatlán i La Libertad sørvest for hovedstaden San Salvador. Partiet han stilte for var Frente Farabundo Martí para la Liberación Nacional (FMLN). I 2015 ble Bukele valgt til ordfører i San Salvador som representant for samme parti, men etter konflikt med partiledelsen ble han ekskludert fra FMLN i 2017. Han lanserte bevegelsen Nuevas Ideas, men fikk den ikke registrert som politisk parti i tide til å stille som presidentkandidat for bevegelsen. Bukele valgte da i stedet å gå med i høyrepartiet Gran Alianza por la Unidad Nacional (GANA), et utbryterparti fra Alianza Republicana Nacionalista (ARENA).
Gjennom det etablerte partiet GANA kunne Bukele stille ved presidentvalget i 2019. Valgkampen fokuserte på kampen mot korrupsjon. Bukele vant valget i første valgomgang mot kandidater fra venstresidens Frente Farabundo Martí para la Liberación Nacional (FMLN) og høyresidens Alianza Republicana Nacionalista (ARENA), de to partiene som har dominert salvadoransk politikk siden 1990-årene. Med Bukele som presidentkandidat vant GANA valget med 53,1 % av stemmene. GANA fikk 11 av 84 seter i El Salvadors lovgivende forsamling, slik at Bukele ikke fikk en majoritet å støtte seg på der for sin politikk.
Før presidentinnsettelsen 1. juni 2019 sa Bukele at han ville bryte med den venstreorienterte utenrikspolitikken til forgjengeren i presidentembetet, Salvador Sánchez Cerén, og i stedet prioritere forholdet til USA. Han sa også at han ville bekjempe korrupsjon og voldelige gjenger.
Chardonnay
Chardonnay er en av de mest kjente vindruene. Den har sitt utspring fra Burgund i Frankrike. Chardonnay er basisdruen i kjente hvitviner som chablis, montrachet og meursault, alle fra Burgund.
Druen er også blitt eksportert til andre vinområder i verden. Den trives i de fleste klima og er ganske nøytral på smak og aroma. Særegenheter i jordsmonn setter sitt tydelige preg på druen. Et eksempel på dette er vinene fra Chablis og Côtes de Beaune.
Druen er også benyttet som viktig basis i champagne.
Historie
Fra DNA-analyser er det blitt påvist at druen er i slekt med pinot noir og gouais blanc. Begge disse druene kommer opprinnelig fra Frankrike.
Smak og lukt
I sitt hjemland Frankrike gir druen ofte elegante viner med flott syre og toner av grapefrukt, mens i andre land kan den gi viner med smak av ananas og smørmalt.
Lettere chardonnay-viner har i sin ungdom smak av grønne epler. Når de er modne fremtrer ofte pære, sitrus, nøtter, kjeks og honning.
Lagring
De fleste chardonnay-viner bør drikkes unge. Det er bare de høyere klassifiserte vinene som tåler lagring. Vin basert på chardonnay-druen er også velegnet til lagring på eikefat.
Av gode årganger fra Chablis, Côtes de Beaune og Australia kan disse utvikles i opptil ti år.
Symfoni nr. 3 (Bruckner)
Anton Bruckners 'Symfoni nr. 3' i d-moll, WAB 103, ble dedikert til Richard Wagner og er noen ganger kjent som hans «Wagner-symfoni». Den ble skrevet i 1873, revidert i 1877 og igjen i 1889.
Verket har blitt karakterisert som «vanskelig», og blir av enkelte sett på som Bruckners kunstneriske gjennombrudd. Ifølge Rudolf Kloiber åpner den tredje symfonien «serien av Bruckners mesterverk, der hans kreativitet møter en monumental evne til symfonisk konstruksjon.» Verket er kjent som det mest reviderte av Bruckners symfonier. Det finnes seks versjoner, hvorav tre av dem er mye fremført i dag.
Beskrivelse
Symfonien har blitt beskrevet som «heroisk». Bruckners lidenskap for det storslåtte og majestetiske gjenspeiles spesielt i første og siste sats. Sterke kontraster, kutt og kraft kjennetegner hele komposisjonen. Det signal-lignende trombonetemaet som høres i begynnelsen etter de to crescendo-bølgene, utgjør et motto for hele symfonien. Mange typiske elementer i hans senere symfonier, som den sykliske penetrasjonen av alle satser og spesielt apoteosen ved finalens koda, som avsluttes med trombonetemaet, høres først i den tredje symfonien.
Format
Symfonien har fire satser:
I. Gemäßigt, mehr bewegt, misterioso (Moderat, mer animert, mystisk) (også Sehr langsam, misterioso) - d-moll
II. Adagio: Bewegt, kvasi Andante (Med bevegelse, som om Andante) — Ess-dur
IV: Finale: Allegro (også Ziemlich schnell) - d-moll, slutter i D-dur
Instrumentering
Symfonien er orkestrert for ett par hver av tverrfløyter, oboer, klarinetter og fagott, med fire horn, tre trompeter, tre tromboner, pauker og strykere.
Cephalotyphlini
Cephalotyphlini er en gruppe av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
Bittesmå (0,8-2,1 millimeter), slanke, blekt fargede (gjerne rødlige) kortvinger. Disse billene bærer preg av sitt underjordiske levesett. Øyne og flygevinger mangler helt. Kroppen er lang og tynn, jevbred, hodet forholdsvis stort med korte antenner. Pronotum og dekkvinger er ganske små, bakkroppen lang og smal. Beina er korte.
Utbredelse
Gruppen har en ganske begrenset i utbredelse i Italia inkludert Sardinia, og Korsika.
1. serierunde i 1. divisjon fotball for menn 2018
1. runde i OBOS-ligaen 2018 startet mandag 2. april kl. 15:00 med oppgjøret mellom og, og ble avsluttet på med det utsatte oppgjøret mellom  og  onsdag 6. juni.
Kampfakta
'''Mandag 2. april''' <div id="Åsane v Nest-Sotra"> <div id="Mjøndalen v Florø"> <div id="Sandnes Ulf v Strømmen"> <div id="Ullensaker/Kisa v Hamarkameratene"> '''Tirsdag 3. april''' '''Onsdag 6. juni'''
Domkirkeodden
Domkirkeodden er et sted, naturminne og museum på Hamar og kan vise til:
Mette Andersson
Mette Andersson er en norsk sosiolog. Hun er professor i sosiologi ved Universitetet i Oslo og var tidligere professor i sosiologi ved Universitetet i Bergen (2009–2014). Anderssons fagfelt er kultursosiologi og politisk sosiologi der hun forsker på blant annet migrasjon, etnisitet, sosiale bevegelser, identitet, ungdom, idrett og globalisering.
Karl Heinrich Braun
Karl Heinrich Braun (født 1930 i Kempten i Allgäu) var den 80. biskop av Eichstätt (1984–1995) og 74. erkebiskop av Bamberg (1995–2001) og storkansler for universitetet i Eichstätt.
Bakgrunn
Karl Braun vokste opp som kjøpmannssønn i Kempten i Bayern, hvor han gikk på det humanistiske gymnasium i Kempten. Fra 1952 til 1959 studerte han ved Det pavelige gregorianske universitet i Roma.
Prest
Han ble ordinert til diakon den 22. mars 1958 og prest den 10. oktober 1958 i S. Ignazio i Roma. Deretter arbeidet han i tre år som kapellan i Grönenbach og Murnau. Fra 1962 til 1966 fortsatte han studiene i Roma og tok doktorgrad i kanonisk rett.
I Augsburg i 1966 ble han katedralprest og personlig rådgiver for biskopen, sekretær for presterådet og bispedømmets pastoralråd og leder av den forberedende kommisjon for fellessynoden til bispedømmene i Forbundsrepublikken Tyskland.
Den 1. juni 1972 ble han utnevnt til Augsburgs katedralkapittel. Han var også Canonicus Theologus, biskoppelig representant for eksamen ved det teologiske fakultetet ved Universitetet i Augsburg, synodaleksaminator, koordinator og biskoppelig representant for Theresienwerk e.V.
Biskop av Eichstätt
Den 17. april 1984 utnevnte pave Johannes Paul II ham til biskop av bispedømmet Eichstätt. Hans forgjenger Alois Brems bispeviet ham den 16. juni 1984. Medkonsekratorer var erkebiskop Elmar Maria Kredel av Bamberg og biskop av Augsburg Josef Stimpfle.
Karl Braun var storkansler ved det katolske universitet i Eichstätt fra 1984 til 1995 og styreleder for det katolske universitet i Eichstätt. Han spilte en nøkkelrolle i utviklingen av KU-Eichstätt. På hans initiativ muliggjorde en endring i konkordatet i 1988 etableringen av Det økonomiske fakultet i Ingolstadt og utvidelse av kursutvalget til å inkludere ytterligere diplom-, master- og postgraduate-kurs. Fra 1985 til 1987 var Braun president for den tyske delen av Pax Christi.
Erkebiskop av Bamberg
Den 25. mars 1995 ble han utnevnt til erkebiskop av erkebispedømmet Bamberg og metropolitan for den nordbayerske kirkeprovins, og 28. mai samme år ble han innsatt der av nuntius erkebiskop Lajos Kada. Den 28. mai 1995 ble han tildelt palliet i Peterskirken. Årene 1997 til 2000 var preget av Bamberg pastoralsamtaler, en bredt anlagt dialogprosess om spørsmål om kirkens og Bamberg erkebispedømmes fremtid.
I 2001 innvilget pave Johannes Paul II hans avskjedssøknad av helsemessige årsaker. Han trakk seg fra sin stilling 2. juli, 70 år gammel. Siden den gang har han levd som erkebiskop emeritus i Bamberg.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Gausdal Idrettslag
Gausdal Idrettslag (stiftet 1988) er et idrettslag fra Gausdal i Innlandet, som driver med fotball, ski, friidrett og turn.
Engelske mil per time
Miles per hour eller engelske mil per time (forkortelse mph eller mi/h) er enhet for hastighet hvor referanseavstanden er en engelsk mil (mile) og referansetiden er en time (hour). De fleste land i verden baserer seg på kilometer per time for å angi fart i f.eks. biler, mens USA, Storbritannia, Myanmar og en del karibiske land fremdeles benytter miles per time. Enheten har historisk vært brukt i Australia, New Zealand, India og stater i Samveldet av nasjoner.
Konverteringer
1 mph utgjør:
Aqua Alsietina
Aqua Alsietina var den første av to vestlige akvedukter i Roma. Den ble bygd omkring år 2 f.Kr. under keiser Augustus og ble derfor også kalt Aqua Augusta. Den var Transtiberens (Trastevere) eneste vannkilde.
Akvedukten fikk sitt vann hovedsakelig fra en innsjø nord for Roma, kalt Alsietinus Lacus, som er en smal sjø i søndre Etruria, senere kalt Lago di Martignano. En del vann kom også fra Lacus Sabatinus senere kalt Lago di Bracciano. Akvedukten var om lag 32,8 kilometer lang og hvilte på 358 buer.
Vannet var ikke drikkelig og Augustus benyttet det for å fylle sitt Naumachia Augusti i Trastevere. Her hadde senere Augustus og allmennheten fingerte sjøslag.
Et steinfragment med inskripsjon ble påtruffet i 1778 nær Via Claudia, og antas å være det eneste skrevne skrevna for dens eksistens.
Anna Hagman
Anna Petrea Hagman, også skrevet Hagmann (født 16. januar 1871 i Laurvig, Jarlsberg og Larvik, død 27. august 1943)  var en pioner i norsk kvinne- og arbeiderbevegelse, bosatt og politisk aktiv i Moss.
Hun var rundt 1910 sentral i oppbyggingen av Arbeiderpartiets kvindeforbund i Østfold. Hun satt i styret i forbundet, men trakk seg sammen med mindretallet i forbindelse med partistridighetene i 1920.
Australiotyphlini
Australiotyphlini er en gruppe av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). Gruppen omfatter bare én kjent art.
Utseende
Bittesmå (0,8-2,1 millimeter), slanke, blekt fargede (gjerne rødlige) kortvinger. Disse billene bærer preg av sitt underjordiske levesett. Øyne og flygevinger mangler helt. Kroppen er lang og tynn, jevbred, hodet forholdsvis stort med korte antenner. Pronotum og dekkvinger er ganske små, bakkroppen lang og smal. Beina er korte.
Levevis
Disse billene lever dypt nede i jorda og kommer sjelden til overflaten. De fleste av de kjente artene lever i områder med middelhavsklima. Det har blitt spekulert i at årsaken til at gruppen mangler i Nord-Europa er at de ennå ikke har vandret inn etter siste istid, da disse billene trolig har ganske dårlig spredningsevne.
PokéPark 2: Wonders Beyond
PokéPark 2: Wonders Beyond (japansk: ) er et videospill i Pokémon-serien utviklet av Creatures Inc. og utgitt av Nintendo til Wii. Det ble først utgitt i Japan i november 2011, før det ble utgitt i Nord-Amerika, Europa og Australia i febrauar–mars 2012. Spillet er oppfølgeren til PokéPark Wii: Pikachu's Adventure fra 2009.
Den ukrainsk-ortodokse kirke i USA
Den ukrainsk-ortodokse kirke i USA (UOK-USA) er en autonom ortodoks kirke i USA, som er under den økumeniske patriarkens overhøyhet. Kirka består av tre eparkier (bispedømmer) og omfatter en stor del av den ukrainske diasporaen i USA. Kirkas leder er metropolitt Antony Scharba med sete i South Bound Brook (New Jersey).
I tillegg fins det en rekke menigheter i USA som kaller seg ukrainsk-ortodokse, men som ikke er i kommunion med de andre ortodokse kirkene. Disse fraksjonene har enten på ulike tidspunkt brutt med UOK-USA eller har aldri vært en del av denne. Blant annet har den ukrainsk-ortodokse kirke (Kyiv-patriarkatet) et vikariat i USA; den ukrainske autokefale ortodokse kirke har en autonom delkirke ved navnet den ukrainske autokefale ortodokse kirke av Nord- og Sør-Amerika og diasporaen, som ledes av en erkebiskop av New York og hele Amerika; og den kanoniske ukrainske autokefale ortodokse kirke har en biskop av Columbus og Ohio.
Historie
Dagens kirke er en sammenslåing av to kirker med noe ulik opphav:
Et første foreningsforsøk i 1950 mislykket, men resulterte i at mange menigheter vekslet fra UOK-A til UOK-USA. Etter at begge kirkene hadde oppnådd anerkjennelse av den økumeniske patriark i 1995, kunne kirkene slås sammen året etter.
Helge Klæstad
Helge Klæstad (født 6. desember 1885 i Levanger, død 1965) var en norsk høyesterettsdommer og folkerettsspesialist. Han var Norges første dommer ved Den internasjonale domstolen i Haag i årene 1946-1961 (den andre var Jens Evensen). Fra 1958 til 1961 var han rettspresident, det vil si domstolens leder.
Høyesterettsdommer
Da Norges Høyesterett etter den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig fant å måtte vurdere om den kunne fortsette sin virksomhet, var det Klæstad som utredet Høyesteretts folkerettslige stilling for kollegene. (Haag-konvensjonens artikkel 43 sier at det okkuperte landets lover skal respekteres så lenge ingen absolutte hindringer står i veien.)
I første omgang ble konklusjonen at høyesterettsdommerne fant å kunne bli værende i sine embeter så lenge de fortsatt kunne dømme etter norsk rett. Mot slutten av det første okkupasjonsåret, 21. desember 1940, fratrådte likevel samtlige medlemmer av Høyesterett sine embeter, etter at Josef Terboven hadde gitt sine kommissariske statsråder fullmakter som stred mot Haag-konvensjonen.
Fiskeriforhandlingene på 1920-tallet
Klæstad hadde tidligere vært medlem av den norske delegasjonen til forhandlingene om fiskerigrensen i 1924. Delegasjonens oppgave var å få gjennomslag for stortingsflertallets standpunkt, som var en firemilsgrense. Da den norske delegasjonslederen, professor Johan Hjort, likevel ga uttrykk for at han personlig var tilhenger av en tremilsgrense, forlot Klæstad delegasjonen.
Rettspresident Helge Klæstad og fru Lalla Klæstads legat
Fra legatet deles ut 50,000 til 100,000 kroner til fordel for unge musikere hvert halvår fordelt på flere andeler til videregående utdannelse eller til innkjøp av instrumenter. Søkere må ha avsluttet vanlig ordinær musikkutdannelse eller ha debutert og ha markert seg positivt. Søknadsfristene er 2. mai og 2. nov.
Peter Bartolomeus
Peter Bartolomeus (født i Marseille i kongedømmet Frankrike, død 20. april 1099 i Antiokia ved Orontes i fyrstedømmet Antiokia) var en soldat, munk og mystikker fra Frankrike som tok del i det første korstog.
Korsfarermunk
Peter var del av Raimond IV av Toulouses hær. Peter var opprinnelig en av tjenerne til Guillaume, Herren av Cunhlat.
Han begynte å få syner i desember 1097, under beleiringen av Antiokia, for det meste fra St. Andreas. Peter hevdet at St. Andreas tok ham til St. Peter, inne i Antiokia, og viste ham hvor relikviet av den hellige lanse lå. St. Andreas instruerte Peter til å fortelle korstogets ledere om dette og å gi lansen til Raimond IV av Toulouse når den ble funnet. Peter informerte ikke umiddelbart Raimond eller andre ledere om dette, og han ble besøkt fire ganger til før juni 1098. Han begynte å miste sine syner i februar 1098, antagelig på grunn av hungersnøden som påvirket korsfarerne, men han trodde at St. Andreas straffet ham.
Etter at korsfarerne erobret Antiokia, begynte Peter og Raimond å grave ut gulvet i kirken. Den 14. juni 1098 fant og identifisertePeter lansen, og han hevdet å ha blitt besøkt enda en gang av St. Andreas samme natt. Han fortalte ham at han skulle etablere en feiringsdag til ære for oppdagelsen. Mange, inkludert den pavelige legat biskop Adhemar av Le Puy, trodde at Peter var en sjarlatan og bare hadde bragt med seg et stykke jern som han kunne «finne». Etter Adhemars død senere i 1098, sa Peter at Adhemar besøkte ham for å bekrefte lansens ekthet.
Oppdagelsen av lansen ble til å begynne med regnet som et godt tegn, og den hevet moralen til korsfarerne da de selv ble beleiret av en muslimsk hær. Lansen fikk æren for den påfølgende seieren i beleiringen, akkurat som St. Andreas hadde lovet.
Men Peters rykte ble svekket fordi mange av adelsmennene fremdeles ikke trodde ham. Han hevdet senere at Kristus hadde besøkt ham og instruert korsfarerne om å marsjere barfot til Jerusalem, men dette ble stort sett ignorert. Andre syner, fra Kristus, St. Andreas, Adhemar og andre, avslørte guddommelig sinne ovenfor forskjellige synder og svakheter hos korsfarerne.
Den 8. april 1099 gikk Peter gjennom en ildprøve i et forsøk på å bevise sin uskyld. Det er svært sannsynlig at han var alvorlig forbrent i prosessen, selv om han hevdet at han var uskadet på grunn av at Kristus hadde dukket opp i ilden og han han ble skadet etterpå da folkemengden stormet mot ham. Han døde den 20. april.
Zouhair Aouad
Zouhair Aouad (født 7. april 1989) er en bahrainsk friidrettsutøver som konkurrerer i langdistanseløp.
Han representerte Bahrain under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i forsøksheatet på 5 000 meter.
Absolutt Ikke Bare Egil Band
Absolutt Ikke Bare Egil Band er et musikkalbum med Bare Egil Band, utgitt i 1996. Dette er enmannsbandets første plateutgivelse.
Den svarte-gule offensiven (1915)
Den svarte-gule offensiven var en fremrykning fra sentralmaktene på østfronten under første verdenskrig som varte fra den 22. august til 25. september 1915. Styrkene rykket frem i det østre Galicja for å gjenerobre de siste restene av det østerriksk-ungarske Galicja som fremdeles var okkupert og de invadere det vestlige Ukraina fra russerne som en del av etterspillet til Gorlice-Tarnow-offensiven. Offensiven er også kjent under betegnelsen Herbstsau («høstsvineriet»).
Tysk intervensjon fra Bug-arméen i nord stabiliserte frontlinjen og gjenvunnet Lutsk i slutten på september, men Brusilov sverget på å gjenvinne sitt tidlige hovedkvarteret på nytt. Hva som hadde vært et østerriksk-ungarsk nederlag med tap av over 300 000 soldater, de fleste tatt til fange (100 000) og syke etter en miserabel høst, sluttet med uavgjort mellom sentralmaktene og den russiske hæren.
Livinallongo del Col di Lana
Livinallongo del Col di Lana (ladinsk: Fodom) er en kommune i den italienske provinsen Belluno i regionen Veneto. Kommunen ligger på 1645 meters høyde i Dolomittene. Sammen med den lille nabokommunen Colle Santa Lucia utgjør Livinallongo dalen Fodom, som er overveiende ladinsktalende (ca. 90 %). Ladinsken har imidlertid ingen offisiell status i provinsen Belluno. Det er 1357 innbyggere (2013).
Vintersportsstedet Arabba (ladinsk Rèba) er en av kommunens 17 «fraksjoner» (landsbyer).
Geografi
Fodom er dalen til Cordevoles (ladinsk: Ru de Pordou) øvre løp og strekker seg oppover mot Sellamassivet i vest. Sydover drenerer den mot Piave. Dalen er omgitt av høye fjell på alle kanter. Dette er Marmolada (3343 moh.) i sør, Sella (3151 moh.) i vest og Fanesgruppen i nord. Rett nord for kommunens hovedlandsby Pieve di Livinallongo (ladinsk: La Plie) ligger fjelltoppen Col di Lana (2462 moh.), som kommunen siden 1933 er oppkalt etter på italiensk.
Over flere fjellpass er Livinallongo forbundet med de andre ladinskspråklige dalene:
Historie
Første gangen et sted i området nevnes i skriftlige kilder, var i 1027 som Buchenstein. Dalen hørte den gang til fyrstbispedømmet Brixen og dermed til Tirol og senere Østerrike. Mellom 1897 og 1900 bygde østerrikerne festningene La Corte, Ruaz og Tra i sassi (Val Parola) i området. Under første verdenskrig ble området evakuert og sterkt krigsskadet. Blant annet ble toppen av Col di Lana sprengt i 1916. Etter Saint-Germain-traktaten i 1919 kom området til Italia og ble i 1923 lagt til provinsen Belluno.
Den 28. og 29. oktober 2007 ble det gjennomført en folkeavstemning i Livinallongo, Colle Santa Lucia og Cortina d'Ampezzo om hvorvidt området skal tilbakeføres til Syd-Tirol. Flertallet av befolkningen stemte for en gjenforening med Sør-Tirol. I Livinallongo var valgdeltagelsen på 78 % med 86 % ja-stemmer. Før tilbakeføringen kan finne sted, må det italienske parlamentet, Trentino-Sør-Tirols regionalråd og Sør-Tirols provinsråd godkjenne søknaden.
Eli Rygg
Eli Rygg (født 22. september 1955 på Veblungsnes i Rauma kommune) er en norsk forfatter, sanger og underholder. Hun ble landskjent som programleder i barne-TV-programmet Portveien 2, sammen med Jarl Goli og senere Terje Strømdahl. Programmene ble sendt på NRK på 1980-tallet. Siden har hun arbeidet med frokost-TV og barneradio, vært omreisende eventyrforteller og medvirket på en rekke barneplater. Særlig huskes hun for sanger som Morgendagens søsken og Tenn lys. Eli Rygg debuterte som barnebokforfatter i 1998.
Eli Rygg er født og oppvokst på tettstedet Veblungsnes, ikke langt fra Åndalsnes, i Møre og Romsdal. Som 12-åring flyttet hun med familien til Levanger. Hun bosatte seg etterhvert i Son med sine tre barn.
Rygg er utdannet barnepleier og har bakgrunn som miljøarbeider og barnepleier. Dette har gjort henne særlig opptatt av barnevern og dannet bakgrunnen for at hun har skrevet barnebøkene Hvor gammel blir en bølge? fra 2001, som handler om sorg og å dø ung og Jeg sa ikke kom inn fra 2005, en bok om seksuelle overgrep mot barn. Hun har dessuten vært spaltist i A-pressens barneside «Barnekroken» i flere år.
Høsten 2015 ga hun ut den selvbiografiske boken Jeg vet at man kan bli helt glad igjen, hvor Rygg forteller om seksuelle overgrep hun ble utsatt for som barn, dødsangsten etter at hun mistet moren som 14-åring og om overvekt og manglende selvfølelse som hun har slitt med i voksenlivet.
Ekranoplan
Ekranoplan (russisk экраноплан), også kjent som Wing in Ground (WIG) Effect Craft (engelsk) er betegnelsen på flylignende luftfartøyer som, ved å bevege seg få meter over havflaten eller jevne flater på landjorden, er i stand til å utnytte bakkeeffekten. Ekranoplanet er ifølge den internasjonale maritime organisasjon (IMO), klassifisert som et skip. Dette skyldes den såkalte bakkeeffekten, hvor løftet skapes ved å presse sammen luften mellom vingeflaten og bakken slik at en slags luftpute oppstår. Ekranoplanet kunne bare fly ovenpå denne «luftputen»; det var ikke mulig å stige høyere. Derfor er ekranoplanet mer et skip enn et fly. Ideen var kommet fra sovjetiske hydrofoilkonstruktører som bygde hydrofoiler. En gevinst med dette konseptet for å generere løft like over bakken er at luftmotstanden reduseres, slik at man trengte mindre motorkraft enn i konvensjonelle fly.
Ekranoplanet
Det første ekranoplanet, som ble bygd først og fremst for å utnytte bakkeffekten, ble bygd av den finske oppfinneren Toivo Kaario i 1935, da han tok ut patent på et kjøretøy basert på en luftslede, propelldrevne sleder med skiunderstell. Til å begynne med var sleden med vingespennet tatt under slep, men så ble en propellmotor med ytelse på 16 hestekrefter montert. Kaario fortsatte med sine prosjekter til tross for avbruddet som skyldes krigen 1939-1945, og kom ut for problemer med utilstrekkelig ytelsesevne. Andre samtidige ingeniører fattet interesse for bakkeeffekten som løftemiddel for motorkjøretøyer, blant annet svensken I. Troeng som bygde «flyvende vinger» kalt Aeroboat på slutten av 1930-tallet.
I Don’t Want to Spoil the Party
«I Don't Want to Spoil the Party» er en sang innspilt og utgitt med The Beatles. Den ble skrevet hovedsakelig av John Lennon med hjelp fra Paul McCartney til å skrive den ferdig. Den ble kreditert Lennon/McCartney. Sangen er en blanding av pop og country og går i G-dur.
I Storbritannia ble sangen først utgitt 4 desember 1964 på gruppens fjerde britiske album Beatles For Sale og 4. juni 1965 på EP'n Beatles for Sale (No. 2). I USA ble den utgitt 15. februar 1965 som B-side til Eight Days a Week og 14. juni 1965 på albumet Beatles VI.
Balad (politisk parti)
Balad, et akronym for Brit Le'umit Demokratit (hebraisk ברית לאומית דמוקרטית, nasjonaldemokratisk samling; arabisk التجمع الوطني الديمقرآطي, al-tajamu' al-watani al-dīmūqrati eller بلد, land) er et arabisk-israelsk politisk parti. Partiet representerer den arabiske minoriteten i det israelske parlamentet Knesset. Den nåværende partilederen er Jamal Zahalka.
I Don’t Want to Spoil the Party
Teksten
Teksten handler om en mann som er på fest, men føler seg utilpass. Årsaker til det er at en bestemt dame ikke er tilstede, og selvfølgelig velger han å forlate festen, men ber en annen festdeltager om å gi beskjed dersom damen allikevel skulle dukke opp.
Lennon startet å skrive sangen 24. august 1964 i St. Pierre Road i Los Angeles, mens McCartney, George Harrison og Ringo Starr var på fest hos Burt Lancaster.
Innspilling
Innspillingen foregikk 29. september 1964 i Abbey Road Studios. De spilte inn nitten tagninger av grunnkompet hvorav fem var komplette. Spor 1 av firespors-teipen var viet trommer, bassgitar og akustisk gitar. Harrisons sologitar ble spilt inn på spor 2, vokal på spor 3 og ytterligere vokal samt tamburin på spor 4. Lennon synger begge stemmene i versene, bortsett fra når et sporadisk «oooh...» -kor fra både Lennon, McCartney og Harrison forekommer (eksempelvis på setningen «there's nothing for me here, so I will disappear»). I refrengene synger Lennon på de lave tonene, mens McCartney tar de høye (noe som muligens skyldes at Lennon ikke nådde opp til akkurat de tonene). Ut i fra dette er det nærliggende å tro at spor 3 inneholder Lennons solist-stemme fra versene, og McCartneys ditto i refrengene. Videre er det da sannsynlig at Lennon sang sin dypere harmonistemme i versene på spor 4 samt koret.
Harrisons gitarsolo er inspirert av Chet Atkins' «fingerpicking» stil (da Atkins ga ut sin Chet Atkins Picks on The Beatles i 1966, fikk Harrison lov til å skrive noen flatterende ord om Atkins på plateomslaget).
«I Don't Want to Spoil the Party» ble aldri spilt av The Beatles i konsertsammenheng.
Eksterne lenker
Sangteksten (presentert på The Beatles' offisielle webside)
Ludisk
Ludisk, eller Ludisk Karelsk (ludisk: Luudi, Lyydi eller lüüdi), er et østersjøfinsk språk i den uralske språkfamilien. Det betraktes noen ganger som en dialekt av karelsk, og er en overgangsform mellom Olonets-karelsk og vepsisk.
Luvisk tales av omkring 300 karelere i republikken Karelia i Russland, nær den sørvestlige bredden av innsjøen Onega.
Anne Charlotte Leffler
Anne Charlotte Leffler, hertuginne av Cajanello, (født 1. oktober 1849 i Stockholm, død 21. oktober 1892 i Napoli), var en svensk dramatiker og forfatter. Hun er i dag mest kjent for sin radikale feministiske dramatikk fra 1880-tallet som likte å kritisere ulikhetene og urettferdigheten i samfunnet.
Liv og virke
Hun var søster til blant andre matematikeren Gösta Mittag-Leffler (1846–1927) og språkviteren Leopold Fredrik Alexander Leffler (1847–1921). En av hennes beste venner var den russiske matematiker Sofja Kovalevskaja (1850–91) som hadde fått ordnet seg jobb i Stockholm via broren (Gøsta). Andre venner var Henrik Ibsen, Bjørnstjerne Bjørnson og Georg Brandes.
Hennes første ekteskap med juristen Gustaf Edgren (1837–1903) varte bare fra 1872 til 1889, da han ikke likte at hun skulle skrive.
I stedet giftet hun seg i 1890 med den italienske matematiker Pasquale del Pezzo (1859–1936) som hun traff på en reise med brødrene til Napoli og Palermo.
Anne omvendte seg til katolisismen. og de fikk en sønn, Gaetano Del Pezzo (1892–1970) som spilte cricket på. Men hun døde i 1892 av blindtarmbetennelse, hvorpå Pezzo giftet seg med familiens guvernante Elin Maria Carlsson (1882–1949) fra Motala. Pezzo var sønn av den adelige hertug av Cajanello og ble senere rektor for Universitetet i Napoli, ordfører i Napoli fra 1914 til 1917 og fra 1919 til sin død i 1936 senator for Italias senat i Roma.
Qiu Xiaolong
Qiu Xiaolong (kinesisk: 裘小龙, født i 1953 i Shanghai i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk lyriker og forfatter som har utgivelser på engelsk som er blitt oversatt til kinesisk. Han bor (2010) i St. Louis i USA.
Under kulturrevolusjonen unngikk han å bli sendt ut til landsbygda på grunn av sykdom. Han lærte seg engelsk på egen hånd uten tilgang til lærebøker, men ved å sammenligne Mao-sitater på kinesisk og engelsk. I 1976, da kulturrevolusjonen var over, kunne han begynne formelle engelskstudier og litteraturvitenskapelige studier. Han oversatte dikt av T.S. Eliot og amerikanske kriminalromaner av for eksempel Raymond Chandler og Ruth Rendell til kinesisk. Et stipend fra Ford Foundation gjorde det mulig for ham å reise for studier til USA i 1989. Etter massakren på Den himmelske freds plass i 1989 bestemte han seg for ikke å vende tilbake til Kina. Men han har senere vært på besøk i hjemlandet.
Han er hovedsakelig kjent for sine kriminalromaner med handling i Shanghai.
Kanto-jordskjelvet
Kanto-jordskjelvet i 1923 rammet Kantoregionen på den japanske øya Honshu kl. 11.58 den 1. september 1923. Skjelvet ble senere vurdert til å ha målt 7,9 på Momentmagnitudeskalaen, med episenteret under Sagamibukta. Ifølge beretninger hadde skjelvet en varighet på mellom 4 og 10 minutter. Jordskjelvet ødela store deler av Tokyo, havnebyen Yokohama, de omliggende prefekturene Chiba, Kanagawa og Shizuoka, og forårsaket omfattende skader gjennom hele Kantoregionen. Minst 105 385 mennesker døde. En stor del av dødstallene skyldtes branner som brøt ut etter skjelvet.
Radio City Music Hall
Radio City Music Hall er et teater i New York. Teatret ligger i Rockefeller Center, i nærheten av Times Square på Manhattan. Radio City åpnet i 1932, og interiøret er utført i glass, aluminium, krom og geometrisk ornamentering i art deco-stil, typisk for tidens arkitektur i New York. Med 5933 sitteplasser var teatret verdens største da det åpnet, og det regnes fremdeles som USAs største innendørs teater.
Saving the Family Name
Saving the Family Name er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Lois Weber og Phillips Smalley.
Radio City Music Hall
Bl.a. den årlige MTV Video Music Awards-forestillingen, Tony Awards og Grammy-prisutdelingen holdes i Radio City.
Saving the Family Name
Handling
Wally Dreislin begår selvmord fordi familien hans mislikte forholdet hans til Estelle Ryan. Men avisene gleder seg over alle detaljene i affæren, noe som også gjør Estelle til en nasjonal kjendis. Berømmelse øker bare hennes mulighet til å tiltrekke seg menn, og hun blir snart involvert i en romanse med Jansen Winthrop - en annen ung mann fra en velstående familie. Jansens bekymrede mor ber derfor Robert, hennes andre sønn, om hjelp til å avslutte forholdet deres.
Robert kidnapper Estelle, og tar henne med til en avsidesliggende hytte - med planer om å holde henne der frem til hun godtar å forlate Jansen. Etter flere uker innser imidlertid Robert at Estelles rykte er fullstendig konstruert av sladder-pressen. Som et resultat sender han Jansen for å hente kjæresten sin. Men når Jansen endelig dukker opp, kunngjør Estelle at hun har forelsket seg i Robert som hadde kidnappet henne. Hun ønsker derfor å begynne en romanse med Robert, i stedet for Jansen.
I fyr og flamme
I fyr og flamme er et musikkalbum med Bare Egil Band, utgitt i 2010.
Smilax excelsa
Smilax excelsa er en plante i familien Smilacaceae.
Den er en løvfellende, forvedet klatreplante med lang jordstengel. Bladene sitter spredt og er eggformede og tilspissede. Ved basis av hvert blad er det to slyngtråder. Stengelen har torner. Blomstene er grønnlige, 6–9 mm, og sitter 4–10 sammen i en kvast. Frukten er et rundt, rødt bær.
Smilax excelsa er utbredt i Hellas inkludert øyene i Egeerhavet, Bulgaria, Tyrkia, Kaukasia, Syria og Nord-Iran. Bladene er en vanlig grønnsak i Georgia og ved den tyrkiske svartehavskysten. De har et høyt innhold av antioksidanter.
Ralph Hammond
Ralph Hammond er et pseudonym brukt av thrillerforfatteren Hammond Innes (egentlig Ralph Hammond Innes) for fire barnebøker.