cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slaget ved Culloden
Mellom 1500 og 2000 jakobitter ble drept eller skadet i det korte slaget, mens regjeringsstyrkenes tap var bare 50 døde og 259 skadde. Slaget og en dens etterspill vekker sterke følelser selv i dag: University of Glasgow gjorde Cumberland til æresdoktor. Mange moderne kommentatorer hevder at de påfølgende aksjonene mot jakobittene var brutale, og dette førte til at Cumberland fikk tilnavnet «slakteren».
En innsats ble senere gjort for å integrere de relativt uregjerlige høylanderne inn i Kongedømmet Storbritannia; sivile straffer ble innført for å svekke gælisk kultur og angripe det skotske klansystemet.
Robert Nowotny
Robert Nowotny (født 27. januar 1974) er en østerriksk sandvolleyballspiller.
Han representerte Østerrike i Sommer-OL 2004 i Athen, hvor han ble nummer 19.
U18-NM i ishockey for menn
Fra 2008/09- til 2011/12-sesongen ble turneringen betegnet som U17-NM, og siden 2012/13-sesongen betegnet som U18-NM.
Wirralhalvøya
Flere stedsnavn i Wirral bærer minner om nærvær av norske vikinger. Dette skyldes blant annet en gruppe vikinger som etablerte seg her etter at de sent på 800-tallet ble utvist av sine egne landsmenn fra Dublin.
Hemne kirke
Hemne kirke er en åttekantet kirke fra 1817 i Heim kommune, Trøndelag fylke.
Byggverket er i tre og har 450 plasser. Kirkerommet har galleri.
Kirken ligger høyt og fritt på en morenerygg mellom Hemnefjorden og Rovatnet. Den forrige kirken, St. Margrethe kirke, på stedet brant etter lynnedslag 16. desember 1815. Den har høye vegger med vinduer i to høyder. Vinje kirke hadde samme eier som Hemne, og de ble begge innløst av kommunen i 1864. Hemne kirke var den første kirkebyggsaken i amtet etter 1814. Hemne fikk anledning til kreve inn støtte til gjenreisning etter brannen fra de øvrige kirkene i landsdelen.
Aleksandr Semjonovitsj Feklisov
Aleksandr Semjonovitsj Feklisov (født 9. mars 1914 i Moskva, død 26. oktober 2007) var føringsoffiseren i KGB som rekrutterte blant andre Julius Rosenberg og Klaus Fuchs som spioner for Sovjetunionen. Etter eget utsagn førte han 17 spioner i løpet av sitt liv.
Leganger (slekt)
Leganger er et norsk familienavn og en slekt fra Leikanger. Slekten er etterkommere av Erik Nordal, som var sogneprest i Leikanger, og hans hustruer Karen Werner og Lene Splidsdatter. En av de første kjente var Erik Nordals sønn fra det første ekteskapet, Iver Eriksen Leganger (1629–1702) som var kapellan i Leikanger og sogneprest i Vik.
Sandu Shui
Sandu Shui (三都水族自治县; pinyin: Sāndū shuǐzú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke for folkegruppen shui i byprefekturet Qiannan i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina.
Leganger (slekt)
Slektsvåpen
Slektsmedlemmer har i sine segl, bokeiermerker (ex libris) og på andre måter brukt et slektsvåpen, første gang av Iver Leganger (død 1702). Våpenskjoldet har mange religiøse symboler og illustrerer at båndet mellom det himmelske og det jordiske blir kuttet av.
Sandu Shui
Befolkningen var på 300,138 innbyggere i 1999.
Leganger (slekt)
Slektsvåpen
Slektsvåpenet kan heraldisk beskrives (blasoneres) slik: I sølv skjold en fremkommende grønn sky og fra den en naturfarget arm kledt i grønt, holdende en gull sabel som kutter et grønt bånd fra et rødt hjerte med vinger og belagt med et grønt latinsk kors, og til et venstreskråstilt grønt rikseple med gull bånd og kors, alt under en framkommende sølv sol med gull stråler og belagt med ordet Jahve i hebraiske bokstaver. Som hjelmtegn på hjelmen er det to sølv armer halvt kledt i rødt og holdende en seksoddet gull stjerne. Våpenskjoldet er også brukt med skyen fra skjoldets annen side.
Sandu Shui
Samferdsel
Kinas riksvei 321 løper gjennom området. Den fører fra Guangzhou i provinsen Guangdong via blant annet Wenzhou og Guilin til Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.
Aleksandr Semjonovitsj Feklisov
Liv og virke
Feklisov var KGB-mann ved det sovjetiske konsulatet i New York City fra 1940 til 1946. Hans overordnede var Anatolij Jatskov (alias Jakovlev). Blant Feklisovs plikter inngikk rekruttering av potensielle spionasjeagenter fra rekkene til Det amerikanske kommunistparti (CPUSA= «Communist Party of the United States of America») og deres hemmelige støtteapparater.
Julius Rosenberg var blant de rekrutterte. I perioden 1943 til 1946 rapporterte Feklisov fra minst 50 møter med Rosenberg. Han opplyste senere at Rosenberg frembragte viktig topphemmelig informasjon om elektronikk og bidro til å organisere en industrispionasjering for Moskva, men «ikke begrep noen ting om atombomben». Feklisov sa at Ethel Rosenberg, som var «på prøve», ikke hadde noen direkte møter med sin sovjetiske føringsoffiser, og at hun «ikke hadde noe å gjøre» med mannens spionasje og var «fullstendig uskyldig».
I august 1946 dro Feklisov tilbake til Sovjetunionen. Sent i 1940-årene ble han overført til rezidenturaen i London. Senere ble han overført tilbake til USA og ble «rezident» i Washington D.C., dvs KGBs stasjonssjef, fra 1960 til 1964. Hans dekknavn den gang var Aleksandr Fomin. Som KGB-rezident var det Feklisov (Fomin) som foreslo det som ble grunnlaget for løsningen av Cubakrisen, nemlig at russerne fjernet rakettene sine fra Cuba mot at USA lovde aldri å invadere landet.
Liste over byer i Afghanistan
Dette er en liste over byer i Afghanistan. Den gir oversikt over utviklingen i folketallet i de større byene.
Den klart største agglomerasjonen i Afghanistan er Kabul med et innbyggertall på 3 138 100 (pr. 21. september 2006). Dermed bor ca. 14 % av landets befolkning i hovedstadsregionen.
Alle byer med mer enn 10 000 innbyggere er oppført i den følgende tabellen. Norsk transkripsjon av navn på afghanske byer er brukt, i tillegg til det persiske navnet. Innbyggertallene er fra den offisielle folketellingen 23. juni 1979 og en offisiell beregning fra 21. september 2006, utført av Sentralkontoret for statistikk i Afghanistan samt ministeriet for landlig rehabilitering og utvikling i Afghanistan. Folketallet i tabellen nedenfor gjelder for innbyggere innenfor bygrensene, og ikke innbyggere som bor i det geografiske området rundt byene.
Kilde: Central Statistics Office of Afghanistan
Martin Ekenberg
Martin Birger Natanael Ekenberg, alias Justus Felix eller Ziskas, (født 12. mars 1870 i Töreboda, død februar 1910 i London) var en svensk oppfinner. Han har blitt mest kjent for at han 1904 konstruerte og sendte det som er blitt kalt for verdens første dokumenterte brevbombe.
Biografi
Han utdannet seg innen kjemi og teknikk ved högskolan i Stockholm og fikk en doktorgrad i filosofi ved universitetet i Königsberg, Tyskland.
I 1900 ble han belønnet med Polhemsprisen for hans "undersøkelser og eksperiment for å finne ut av muligheten for en mekanisk fiskesløying".
Etter en serie bombeattentater i Sverige, mellom 1904 og 1909, ble Ekenberg pågrepet i London. Han vedgikk allikevel aldri selv attentatene og i februar 1910 døde han plutselig etter at en britisk domstol hadde besluttet å utlevere ham til Sverige. Det spekuleres i at han tok sitt liv ved hjelp av en gift som var vanskelig å oppdage.
Foruten brevbomben oppfant han også en maskin som kunne kondensere melk eller kaffe. Han fant også opp en metode for å raffinere fiskeolje fra sild til maskinolja og han presenterte et forslag på hvordan man kunne effektivisere fiskeindustrien gjennom å utføre mye av konserveringen og desslike ute til havs direkte på fiskebåtene.
Hendelseforløpet med brevbombene
Hendelsene ble innledet den 19. august 1904 med at en brevbombe eksploderte i hendene på stockholmsdirektøren Karl Fredrik Lundin, som allikevel klarte seg med lettere skader. Dette var verdens første dokumenterte anvendelse av en brevbombe. Russiske anarkister og nihilister ble raskt anklaget for forbrytelsen av media, men etter en par dager kom et prospektkort i posten til Karl Fredrik Lundins firma som ble avsluttet med ”Du er moden, har en tidligere arbeider hos deg bestemt.” Flere brev som ankom seinere forsøkt åpenbart å rette mistanker mot bedriftens tidigere direktør, G F Wahlenius. Politiet kunne raskt avskrevet ham som mistenkt. Brevene ga allikevel politiet mistanken om at attentatmannen var noen i Lundins bekjentskapskrets.
Mannen bak forbrytelsen var oppfinneren Martin Ekenberg og hans drivkraft skal ha vært hevn og bitterhet. Hans første offer Karl Fredrik Lundin, hadde for eksempel lagt ned utviklingen av et apparat for å bestemme fettinnholdet i melk som Ekenberg hadde utviklet for Aktiebolaget Separator. En annen gjennomgående detalj i Ekenbergs attentat var at han på en smart måte hadde utnyttet offerets bekjentskapskrets og det aktuelle politiske klimaet for å forsøke å rette mistanker mot en annen person eller organisasjon.
Det andre attentatet
Ved det neste attentatet, kalt den valentinske parfymeflasken, eksploderte en brevbombe den 4. mai 1905 på postkontoret i Linnégatan i Stockholm. Forsendelsen hadde blitt delt ut, men seinere levert tilbake ettersom adressaten ikke ville ha det reklameproduktet som det var påstått fantes i flasken. Tre posttjenestemenn ble relativt hardt skadet, hvorav postbudet Johan Gottfrid Sundsvall ble hardest rammet, da en kork trengte igjennom leppen hans og splittet en tann, glassplinter fløy inn på øynene hans og bare to fingrer ble reddet på hans venstrehånden hans. Det tiltenkte offeret for bomben var ankerettstjenestemannen Alfred Valentin. Et par dager seinere kom to brev poststemplet i Berlin som inneholdt sterke antisemittiske innslag, der Valentin ble kalt ”den jødiske parasitten Alfred Valentin” og attentatmannen utgir seg for å tilhøre et internasjonalt liga av politiske spioner.
Det tredje attentatet
Neste attentatet kom først i 1909 når direktøren for Sveriges allmänna exportförening, John Hammar, den 9. oktober mottok en pakke. I pakken lå halve framsiden av et nummer av det anarkistiske tidsskriftet Brand og en svart pappsylinder. Da Hammar tok av lokket på pappsylinderen ble en eksplosjon utløst som slet av tommelen og pekefingeren på høyrehånden hans. Noen uker tidigere hadde Ekenberg sendt brev til avisene Aftonbladet og Social-Demokraten der han utga seg for å være Justus Felix, formann for den Socialdemokraternas Domstol. I brevet skrev han blant annet at ''”Vi tror på den mirakuløse virkningen av en bomb da og da. Den reformerer raskt et usselt kapitalistsamfunn.”''
Et par dager etter attentatet mot eksportforeningens direktør fikk avisen Dagen et nytt brev fra Socialdemokraternas Domstol, som inneholdt anklager og dommen mot John Hammar. Dette brevet var håndskrevet og undertegnet av en Gustav Malmborg; avisen Brand hadde publisert flere artikler signert med det navnet, blant annet i det nummeret hvor halve framsiden lå i den siste brevbomben. Stockholmspolitiet forhørte avisens redaktør, Hinke Bergegren, men det fantes ingen bevis mot ham.
Stéphane Canet
Stéphane Canet (født 7. juni 1971) er en fransk sandvolleyballspiller.
Martin Ekenberg
Oppklaringen
Det var håndskriften i alle disse innsendingene som kom att koblet Martin Ekenberg til forbrytelsene. Allerede samme kveld som attentatet mot John Hammar synte overingeniør Alf Larsson at han så likheten mellom ett av brevene til Aftonbladet og ett fra hans gamle bedriftsbekjente Ekenberg. Ved en husransakelse i Ekenbergs engelske hjem og laboratorium i bydelen Clapham i London ble ingredienser til sprengstoff, antenningsanordninger og aluminiumtuber funnet. Der fantes også et lite trykkeri som hadde samme typer trykk som ble benyttet i brevene fra Socialdemokraternas domstol. Seinere fant man også den andre halvdelen av framsiden fra det nummeret av avisen Brand som fantes med i bomben mot John Hammar. Ekenberg selv erkjente allikevel aldri forbrytelsene.
Stéphane Canet
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor han ble nummer 19.
Naryn (elv)
Naryn (russisk: Нарын) er ei elv i Kirgisistan og Usbekistan. Den er ei tilløpselv til Syr-Darja, og er 807 km lang. Den har sitt utspring i Tien Shan-fjellene i Kirgisistan i Sentral-Asia, og renner mot vest inn i Ferganadalen i Usbekistan. Her løper den sammen med elva Kara-Darja og danner elva Syr-Darja.
Elva har mange demninger og reservoarer for produksjon av vannkraft. Det største av disse er Toktogul-reservoaret, mens kraftstasjonene etter størrelse omfatter:
Platyhelluo
Platyhelluo er en slekt av biller i familiegruppen løpebiller.
Utseende
En middelsstor (ca. 12 millimeter), spinkel, ganske flat, mørkbrun løpebille. Hodet er firkantet, noe bredere enn langt, med rundet utstående fasettøyne og framstrakte kjever. Antennene er omtrent halve kroppslengden, de innerste leddene ganske kraftige, de ytterste tynne. Pronotum er omtrent hjerteformet, lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede med fine punktstriper, litt forkortede slik at de ikke dekker det bakerste bakkroppsleddet. Beina er nokså lange og tynne.
Utbredelse og økologi
Slekten lever i Australia (Northern Territory). Arten lever i åpen skog.
Tian Han
Tian Han (tradisjonell skrift: 田漢, forenklet skrift: 田汉, pinyin: Tián Hàn, født 12. mars 1898 i Changsha i provinsen Hunan i Kina, død 10. desember 1968 i fengsel) var en kinesisk dramatiker som er mest kjent som tekstforfatteren til De frivilliges marsj, Folkerepublikken Kinas nasjonalsang.
Han studerte i Japan og arbeidet for venstreorienterte kulturbevegelser.
Han opererte med en rekke pennenavn, som Shòuchāng (寿昌), Onkel Store Villgås (伯鸿 pinyin: Bó Hóng ), Chen Yu, Shùrén (漱人), og Den Hankinesiske Udødelige (汉仙, pinyin: Hànxiān).
Han ble utrensket under kulturrevolusjonen. Han ble kastet i fengsel og døde der etter kort tid.
Han ble rehabilitert posthumt etter Mao Zedongs død.
Hendrik Storstein Spilker
Hendrik Storstein Spilker (født 1965) er professor i medier og teknologi ved Institutt for sosiologi og statsvitenskap ved NTNU.
Nestorkrøniken
Nestorkrøniken (russisk Повесть временных лет, Povest' vremennykh let; Fortellingen om svunne tider) også kjent som Oldkrøniken, er en krønike som etter tradisjonen er skrevet av Nestor. Den er blitt datert til omkring år 1113 i Kievriket. Den handler om den tidlige østslaviske nasjonen Kievs grunnleggelse og dens første tid fra ca. 850 til 1110.
Hendrik Storstein Spilker
Han ble cand.polit. i sosiologi ved NTNU i 1998 og tok i perioden 1999–2004 doktorgraden samme sted med et prosjekt om utviklingen av et kommersielt internettjenestetilbud i Norge ca. 1997–2002. Etter avlagt doktorgrad var han postdoktor ved Institutt for tverrfaglige kulturstudier ved NTNU fra 2004 til 2007. I 2007 ble han ansatt som førsteamanuensis i mediesosiologi ved NTNU. Han fikk siden opprykk til professor i medier og teknologi.
Nestorkrøniken
Sammendrag
Krøniken har fått stor oppmerksomhet hos nordiske historikere, spesielt svenske, da det står at Rurik-ætten nedstammer fra ruserne, og verket benyttes derfor som kilde for vikingtiden. Men også for de slaviske folkene er krøniken unik da den er den eneste kilden om de tidlige østslaviske folkenes historie. Dens fortellinger om nasjonen Kiev-Rus finnes ingen andre steder. Den har også stor verdi da den er det eldste verket som er skrevet på østslavisk språk.
Hendrik Storstein Spilker
Utmerkelser
Sammen med Magnus Kongshaug Johannessen fikk han Universitetsforlagets pris Årets tidsskriftartikkel i 2020 for artikkelen «Samfunnsoppdrag i forvitring?».
Nestorkrøniken
Tre utgaver
Lenge ble det antatt at den opprinnelige sammensetningen av manuskriptet ble gjort av en munk ved navn Nestor, og derfor ble den også kalt for Nestorkrøniken eller Det primære manuskriptet. Blant de kildene som forfatteren brukte var tidlige (nå tapte) slaviske krøniker, bysantinske annaler, innlandske legender og norrøne sagaer, flere greske religiøse tekster, russisk-bysantiske traktater, muntlige fortellinger fra Jan Vysjatitsj og andre militære ledere. Nestor arbeidet ved hoffet til Svjatopolk II av Kiev og delte sannsynligvis hans pro-norrøne politikk.
De første opptegnelsene er rike på anekdotiske fortellinger. Blant disse finnes fortellinger om tre væringers ankomst (tre brødre), grunnleggelsen av Kiev, mordet på Askhold og Dir, Oleg (Helge) av Novgorod som ble drept av en slange skjult i et skjelettet på hans hest, og hevnen som ble tatt av Olga (Helga), Igors hustru, mot drevlianerne som hadde myrdet hennes ektemann. Opptegnelsene om arbeidet til Sankt Kyrillos og Methodios blant slaviske folk er også svært interessant, og til Nestor er vi også i gjeld til fortellingen om hvordan Vladimir den store forbød dyrkelsen av Perun og andre idoler (avgudsbilder) i Kiev.
I år 1116 ble Nestors tekst omfattende omarbeidet av hegumen (tilsvarende abbed) Sylvester som navnga Nestor i slutten av krøniken. Ettersom Vladimir II Monomakh var beskytteren av landsbyen Vydubychi, hvor Sylvesters kloster lå, forherliget den nye utgaven prinsen og gjorde ham til den sentrale figuren i senere fortellinger. Denne andre utgaven av Nestors arbeid er bevart i Den laurentianske kodeks (se nedenfor).
En tredje utgave fulgte to år senere og ble sentrert rundt Vladimirs sønn og arving, Mstislav den store. Forfatteren av denne utgaven kan ha vært gresk ettersom han korrigerte og oppdaterte mye av den informasjonen som angikk de bysantinske hendelsene. Denne siste utgaven av Nestors arbeid er bevart i Den hypatianske kodeks (se nedefor)
To manuskripter
Den opprinnelige utgaven av krøniken er tapt, og de tidligste kjente kopiene er Den laurentianske kodeks og Den hypatianske kodeks, og det er derfor vanskelig å etablere det opprinnelige innholdet til krøniken ord for ord.
Den hypatianske kodeks ble gjenoppdaget i Ipatievklosteret til Kostroma av den store russiske historikeren Nikolaj Karamzin. Dette manuskriptet dateres tilbake til 1400-tallet, men har innsatt mye informasjon fra tapte kopier fra 1100-tallet og 1200-tallet. Språket i dette verket er en østslavisk utgave av det kirkeslaviske språket som også inneholder mange irregulære østslaviske ord (som andre slaviske kodekser fra denne tiden).
Den primære krønike er en av de mest studerte tekster i historien. Utallige monografier og utgitte utgaver har blitt trykket av krøniken. Det eldste man kjenner ble gjort i 1767. Aleksej Shakhmatov utga et pionerarbeid med tekstanalyser av fortellingen i 1908. Dmitry Likhatsjev og andre sovjetiske forskere har delvis revidert hans funn. Deres versjoner har forsøkt å rekonstruere krøniken som eksisterte før Nestor, skrevet for hoffet til Jaroslav den vise på midten av 1000-tallet.
Uppsala universitet
Uppsala universitet er et universitet i Uppsala i Sverige. Det regnes som et forskningsuniversitet i verdensklasse, og rangeres jevnlig som et av verdens 100 beste universiteter.
Historie
Universitetet ble grunnlagt i 1477 ved pavelig bulle utstedt av pave Sixtus IV, utvirket ved erkebiskop Jakob Ulfsson av Uppsala, og er det eldste universitetet i Skandinavia.
Universitetet har i mange hundre år vært et av Europas fremste universiteter, og dets betydning økte samtidig med Sveriges utvikling til en stormakt på slutten av 1500-tallet. Takket være en stor donasjon fra kong Gustav II Adolf av Sverige ble universitetet sikret en god økonomisk situasjon. Uppsala universitet har også en viktig plass i svensk kultur og identitet, slik som historie, litteratur og musikk. Mange av tradisjonene innen den akademiske kulturen i Sverige stammer fra Uppsala. Universitetet deler noen særtrekk, slik som de fjorten tradisjonsrike «studentnasjonene», med Lunds universitet (grunnlagt 1666).
Kjente forskere som virket ved universitetet omfatter Carl von Linné, Anders Celsius, Anders Jonas Ångström og i nyere tid femten nobelprisvinnere. Blant universitetets alumner finner man også åtte konger, fjorten statsministre og over femti medlemmer av Svenska Akademien. Universitetet er medlem av Coimbragruppen av fremstående forskningsuniversiteter sammen med universiteter som Oxford, Cambridge og Heidelberg.
Det er rundt 22 333 studenter, 1 829 doktorgradsstipendiater og 3 800 vitenskapelig ansatte ved universitetet. Disse er fordelt på ni fakulteter og tre såkalte vitenskapsområder.
Universitetet har tradisjonelt hatt et sterkt nærvær i området rundt Uppsala domkirke, og selv om universitetet på grunn av plassmangel siden slutten av 1800-tallet har måttet bygge ut i andre deler av byen, dominerer det fremdeles den historiske bykjernen og setter dermed sitt preg på Uppsala som universitetsby. Rundt en fjerdedel av Uppsalas innybyggere har sitt virke ved universitetet. Universitetsbiblioteket, Carolina Rediviva, er Sveriges eldste bibliotek.
I THES - QS World University Rankings fra 2008 ble universitetet rangert som verdens 63. beste universitet og det nest beste i Skandinavia. I Academic Ranking of World Universities ble det i 2010 rangert som verdens 66. beste universitet.
Charles Beachcroft
Charles Beachey Kay Beachcroft (født 1870 i Rickmansworth, Hertfordshire, død 15. mai 1927) var en britisk cricketspiller som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Beachcroft ble olympisk mester i cricket under OL 1900 i Paris. Han var lagkaptein på det britiske laget Devon & Somerset County Wanderers som beseiret det franske cricketlaget Union des Sociétés Françaises de Sports Athlétiques med 262-104 i finalen, en finale som gikk over to dager. Cricket var med som en del av verdensutstillingen i Paris og det var først tolv år senere, i 1912 at International Olympic Committee besluttet at cricketkampen inngikk som en del av det olympiske programmet. Det er eneste gangen cricket har vært med som olympisk sport.
Naryn
Naryn kan vise til:
Armégruppe syd
Armégruppe syd (tysk: Heeresgruppe Süd) var en tysk armégruppe under andre verdenskrig.
Tyskland benyttet to armégrupper for å invadere Polen i 1939, armégruppe nord og armégruppe syd. I dette felttoget ble armégruppe syd ledet av generaloberst Gerd von Rundstedt, og hans stabssjef generalløytnantErich von Manstein.
Ved begynnelsen av operasjon Barbarossa var armégruppe syd en av tre armégrupper som invaderte Sovjetunionen. Hovedmålet var å ta Ukraina og hovedstaden Kiev. Ukraina var et viktig sentrum for sovjetisk industri, og hadde gode landområder for Hitlers planer om lebensraum.
Anna Caspari Agerholt
Anna Caspari Agerholt (født 25. juli 1892 i Kristiania, død 17. august 1943 samme sted ) var en norsk kvinnesaksforkjemper og rektor. Hun ble cand.philol. i 1917 og var i perioden 1931–1940 leder av Norske Kvinners Nasjonalråds Sosiale kurser. Mest kjent er hun for det historiske verket Den norske kvinnebevegelses historie, Gyldendal (1937, ny utgave 1973). Hun bidro også til artikkelsamlingen Kvinnelige studenter 1882-1932, 1932.
Armégruppe syd
Armégruppe syd skulle deretter avansere opp Volga og rydde veien for armégruppe nord og armégruppe sentrum på deres vei mot henholdsvis Leningrad og Moskva.
Anna Caspari Agerholt
Hun var gift med arkivaren Johan Agerholt.
Armégruppe syd
For å utføre oppdraget bestod armégruppen av panzergruppe 1 samt de tyske XVI, XVII og XVIII armeer og de rumenske 3. og 4. armeer. Senere ble også den tyske 6. armé, som kjempet i slaget om Stalingrad, underlagt armégruppen.
I 1942 ble armégruppe syd delt i armégruppe A og armégruppe B.
Rebecka Sofia Ahvenniemi
Rebecka Sofia Ahvenniemi er en norsk-finsk komponist og filosof.
Hun flyttet til Norge i 2004. Ahvenniemi studerte komposisjon ved Griegakademiet fra 2006 til 2013. I tillegg har hun studert filosofi på Helsingfors universitet, Universitetet i Bergen, Freie Universität Berlin og Columbia University i New York. Under utdelingen av Musikkforleggerprisen 2020, valgte Synne Skouen, vinneren av æresprisen, ut Ahvenniemi som mottaker av årets stipend som var på 20,000 kroner.
Ahvenniemi var styremedlem i Komponistforeningen fra 2013 til 2018. Hun var styreleder for konsertserien Avgarde fra 2019 til 2020. Hun er medlem i Kulturrådet for perioden fra 1. januar 2020 til 31. desember 2023.
Phormium tenax
Phormium tenax, på norsk kalt newzealandsk lin, er en evigrønn staude i dagliljefamilien. Planten stammer opprinnelig fra New Zealand og Norfolkøya.
Beskrivelse
Planten vokser i tuer med lange sverd- og stroppeliknende blader som kan bli opptil to meter lange. Bladene er grønne, nesten olivenfargede. Blomsterstengelen vokser høyt over bladverket, med dramatiske gule og røde blomster.
Bruksområde
Phormium tenax har vært en viktig fiberkilde for maoriene på New Zealand. Fibrene ble brukt til tradisjonsrike tekstiler, men også til tauverk og seil.
I dag er den en populær prydplanter i hager over hele verden. Den er spesielt godt tilpasset milde kystklima, og tåler godt både saltvann, vind og lave sommertemperaturer. Dette gjør planten populær i store deler av nordvest-Europa.
Suede
Suede er et populært engelsk band på 90-tallet og begynnelsen av 00-tallet, og ble sett på som en del av Britpop-bevegelsen. Deres fire første album var svært vellykkede i England, men de oppnådde aldri stor suksess i USA, hvor de går under navnet The London Suede. I Norge solgte de svært bra.
Suede hadde flere års pause etter en siste konsert i London Astoria 13. desember 2003. Vokalist og frontfigur Brett Anderson dannet senere bandet The Tears sammen med Bernard Butler, som ga ut sin første CD, Here Come the Tears i 2005.
Suede ble gjenforent i 2010 og la ut på flere turneer i årene som fulgte. I 2013 gav de ut albumet Bloodsports og i 2016 Night Thoughts.
VM i friidrett 2009 – 5 000 meter kvinner
Øvelsen 5 000 meter kvinner ved VM i friidrett 2009 ble avholdt på Olympiastadion i Berlin den 19. og 22. august.
Norge var ikke representert i øvelsen.
Forsøksheat
Kvalifisering: De 5 første i hvert heat ble direktekvalifisert til finalen og ellers kvalifiserte utøverne med de 5 raskeste tidene seg til finalen.
Heppenheim
Heppenheim er en by i Hessen i Tyskland og forvaltningssentrum for Kreis Bergstraße.
Mathieu Hamel
Mathieu Hamel (født 28. august 1972) er en fransk sandvolleyballspiller.
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor han ble nummer 19.
Bernhard Riemann
Georg Friedrich Bernhard Riemann (født 17. november 1826, død 20. juli 1866) var en tysk matematiker som leverte viktige bidrag til matematisk analyse og differensialgeometri. Noen av hans oppdagelser banet veien for den senere utviklingen av generell relativitet. Riemann var en av de mest innflytelsesrike matematikerne på midten av 1800-tallet, og selv om han publiserte lite, åpnet han veien til nye områder av matematikken ved å kombinere analyse og geometri.
Tarsagonum
Tarsagonum er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Middelsstore, avlange og litt flate, blankt svarte løpebiller uten metallglans. Hode, pronotum og dekkvinger er rundede, dekkvingene mye bredere enn forkroppen.
Heng Samrin
Heng Samrin (født 1934 i distriktet Ponhea Krek, provinsen Kampong Cham i Kambodsja) er en politiker fra Kambodsja. Han var statsminister fra 1979 til 1985, og president fra 1985 til 1991. Per 2019 var han formann av Kambodsjas nasjonalforsamling.
Han tilhørte først Røde Khmer, men flyktet til Vietnam i 1978 og ble innsatt som statssjef da Vietnam okkuperte landet det påfølgende året. Hans regjering fordømte sterk det tidigere regimes omfattende folkemord, og kjempet et langvarig krig mot Røde Khmers geriljastyrker, som hadde etablert seg med baser i grenseområdene mot Thailand.
Danzhai
Danzhai (kinesisk: 丹寨县; pinyin: Dānzhài Xiàn) er et fylke i byprefekturet Qiandongnan i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 150,604 innbyggere i 1999.
Samferdsel
Kinas riksvei 321 løper gjennom området. Den fører fra Guangzhou i provinsen Guangdong via blant annet Wenzhou og Guilin til Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1932 – 1000 meter damer
1 000 meter hurtigløp på skøyter for damer var en demonstrasjonsøvelse under Vinter-OL 1932 som ble avholdt ettermiddagen tirsdag, 9. februar 1932.
Ti skøyteløpere fra to nasjoner, USA (fem) og Canada (fem) deltok i øvelsen.
Som alle de andre skøyteøvelsene under OL i 1932 ble det benyttet fellesstart, som var det vanligste formatet i Nord-Amerika på denne tiden.
Medaljevinnere
Ingen offisielle medaljer ble utdelt.
Rekorder
(*) Rekorden ble satt på en høyfjellsbane (mere enn 1000 meter over havet) og på naturis.
I det første heatet i første runde i denne demonstrasjonsgren-øvelsen under disse olympiske lekene gikk Lela Brooks-Potter på 2.01,2 minutter, men også det i fellesstart-format.
Første runde
De 3 første fra hvert heat kvalifiserte seg videre til finalen.
Jiangbei
Jiangbei kan sikte til:
Monteremita
Monteremita er en slekt av løpebiller som særlig finnes i sandete områder, der de lever som predatore i utgravde ganger.
Utseende
En middelsstor, avlang, halvmatt svart løpebille. Antennene er korte og perlekjede-formede. Hodet er kort og bredt med nokså kraftige mandibler. Pronotum er rundet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er avlange, rundede, med kraftige punktrader. Beina er nokså korte, frambeina kraftige.
Utbredelse
Slekten er endemisk for Ny-Caledonia.
Benny Morris
Benny Morris (født 1948) er en israelsk historiker og regnes til de nye historikerne som de senere årene har gått gjennom israelsk historie og kommet til andre konklusjoner enn den gjengse fortellingen om Israel. Han jobber for tiden ved Ben-Gurion Universitetet i Negev og er mest kjent for sine omfattende arbeider om de palestinske flyktningene.
Morris ble født i kibbutzen Ein HaHoreshog, og er sønn av jødiske emigranter fra Storbritannia. Han tjenestegjorde seks år i de israelske militære styrker som fallskjemsoldat. Etter studiene ved Det hebraiske universitetet i Jerusalem og ved Cambridge-universitetet jobbet han som journalist i The Jerusalem Post, hvor i han dekket Libanon-krigen i 1982. Etter å ha nektet militærtjeneste ved Nablus på Vestbredden under den første intifadaen, satt han i 1988 fengslet i tre uker. Fra 1996 underviste han ved Ben-Gurion-universitetet, og fra 2005 har han vært gjesteforeleser ved University of Maryland. Morris ble historiker først og fremst gjennom sitt aktivistiske og journalistiske arbeid. De senere årene har han imidlertid endret sine synspunkter på flere områder. I forskningen sin har han skrevet om fordrivelsen av palestinerne i 1948, og han opprettholder fortsatt sitt synspunkt på at dette var en villet politikk fra de sionistiske lederne, men i dag mener han at problemet var at det ikke ble gjennomført mer konsekvent. Han mener at sionismens legitimitet er hevet over enhver tvil, og forsvarer endog etnisk rensing for å sikre dens mål. I tråd med dette mener han at palestinernes lidelser er deres eget ansvar, og han fremstiller palestinere og muslimer generelt som morderiske og ser Israels rolle i Midtøsten på linje med korsfarerne hva angår å spre sivilisasjon. For dette har han møtt skarp kritikk fra andre nye historikere, også fordi han, i motsetning til hebraisk kildemateriale, ikke leser arabisk og dermed må støtte seg på annenhåndslitteratur.
Al Jfara
Al Jfara (arabisk:الجفارة) er en kommune i Libya, med geografisk plassering nordvest i landet. Kommunen har 289 340 innbyggere.
Al Jfara er omkranset av seks andre libyske kommuner.
Jens Chr. Andvig
Jens Christopher Andvig (født 1947) er en norsk samfunnsøkonom og forsker I emeritus ved NUPI.
Han ble utdannet cand.oecon. ved UiO i 1975 og ble dr.philos. i samfunnsøkonomi samme sted i 1986. Han ble ansatt som forsker ved NUPI i 1980, der han etterhvert ble forsker I (forsker med professorkompetanse). Han forsker på komparativ økonomi og politisk økonomi, særlig interaksjon mellom offentlig sektor og markedsøkonomi, med temaer som korrupsjon, offentlige anskaffelser og overgangen fra en sosialistisk økonomi til markedsøkonomi.
Priser
Han fikk Universitetsforlagets pris Årets tidsskriftartikkel i 2008 for artikkelen «Samfunnsforskning på et pseudomarked».
Homophileurus luedeckei
Homophileurus luedeckei er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Levevis
Larvene utvikler seg trolig i reirene til termitter, dette gjelder trolig for hele slekten Homophileurus. De lever av termittene og det er sannsynlig at de kan gjøre betydelig skade på koloniene. De voksne billene kan også finnes inne i termitt-tuene, de flyr også om natten og kommer gjerne til lys. Arten lever mest i fuktig, tropisk skog mellom 100-1000 meter over havet
Siri Gedde-Dahl
Siri Gedde-Dahl (født 1960) er en norsk journalist.
Hun vant i 2005 SKUP-prisen sammen med kollegaene Anne Hafstad og Alf Endre Magnussen for avsløringene rundt Vannverkssaken. I 2010 ble dette kåret til "tidenes SKUP" gjennom den 20 år lange historien til Stiftelsen for en Kritisk og Undersøkende Presse. Gedde-Dahl har jobbet i Aftenposten fra år 2000 til 2015, da hun begynte i Kapital (tidsskrift).
Gedde-Dahl og kolleger i Aftenposten vant også SKUP-diplom i 2014 for serien «Forsvarskuppene».
Gedde-Dahl er cand.mag. med fagene sosiologi, statsvitenskap og journalistikk, og har gått på Journalisthøgskolen fra 1983 til 1985. Hun har tidligere jobbet i NTB, Næringslivets Ukeavis, Bondebladet og Gudbrandsdalen Lillehammer Tilskuer.
Hun var leder i Offentlighetsutvalget fra 2012 til 2014.
Kiss & Tell
Kiss & Tell er debutalbumet til sangeren Selena Gomez. Albumet inneholder hitsinglene «Falling Down» og «Naturally». Albumet kom ut 29. september 2009.
Melandveien
Melandveien (1–39, 2–36) er en vei i tettstedet Hafslund i Sarpsborg kommune. I tilknytning til veien ligger det 39 hus og 1 barnehage.
Beliggenhet
50 meter nord for den nordligste delen av Melandveien ligger Hafslund barne- og ungdomsskole. I den sørlige enden av Melandveien ligger Borgen sykehjem. Videre ligger Borgenbanen og «Dundern» bare 100 meter øst for veien. Andre nære severdigheter av Melandveien er Hafslund kirke, «Sarpebrua», Kiwi, Ica, ett av Tines mange meierier, Klavestad elektriske og G-Sport.
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1952 – 1500 meter menn
1 500 meter hurtigløp på skøyter var en øvelse under Vinter-OL 1952. Konkurransen startet mandag, 18. februar 1952 kl 17.00.
39 skøyteløpere fra 13 nasjoner deltok i øvelsen.
Rekorder
Dette var gjeldende rekorder verdens og olympisk rekorder (i sekunder) før Vinter-OL i 1952.
Resultater
Valentin Chaikin som hadde verdensrekorden på distansen konkurrerte ikke fordi Sovjetunionen ikke deltok i vinterlekene før i 1956.
Anoushiravan Nourian
Anoushiravan Nourian (født 25. januar 1972) er en iransk-australsk bokser.
Han representerte Australia under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i andre runde.
DS «Stadshauptmand Schwartz»
DS «Stadshauptmand Schwartz»  er en dampbåt, bygget i perioden 1901–1903 i Drammen. Den ble fraktet i tre deler til Eidsfoss i 1903, der den skulle avløse hjuldamperen DS «Ekeren» som gikk i rute mellom Vestfossen og Eidsfoss. Den smalsporete jernbanelinjen Tønsberg–Eidsfossbanen hadde blitt satt i drift i 1901 og transportene over Eikeren økte betraktelig. Dermed oppstod behovet for en større båt.
Båten bygges
Den ble bygget på Drammens Jernstøperi & Mekaniske Verksted og ble sjøsatt 21. juni 1903.
Kostnaden for bygget var 23 000 kroner. Lengden er 60,8 fot og bredde er 13,2 fot.
Båten var eid av Ekerns Dampskibsselskab, som ble stiftet i 1902, og som også stod for driften.
Navnet
Navnet «Stadshauptmand Schwartz» fikk båten etter Stadshauptmand Johan Jørgen Schwartz, som var trelasthandler, jernverkseier og politiker, og blant annet satt på Stortinget. I Drammen ble han også omtalt som «Randsfjordsbanens far».
Gods og passasjerer
I tillegg til frakt av gods ble det solgt 1. og 2. klasse billetter, også med tanke på turisme.
Den cirka 20 meter lange båten var da registrert for 109 passasjerer.
Båten tas ut av drift
På 1920-tallet ble det anlagt bedre landevei langs Eikeren og «Stadshauptmand Schwartz» ble tatt ut av drift i 1926, ankret opp i havnebassenget i Eidsfoss og ribbet til skroget. I et par år lå den der før den i 1930 sank som følge av at tre-proppene, som var satt inn i stedet for bunnventilene, ble presset ut av isen.
Heving og restaurering
16. september 2002 ble «DS Stadshauptmand Schwartz» flyttet fra slipp til en nybygd tørrdokk i Eidsfoss, for at båten skulle bli liggende der permanent som kulturminne.
Båten var etter 19 års arbeid ferdig restaurert høsten 2021, og vil bli tilgjengelig for publikum sommeren 2022.
I 1996 ga Stiftelsen Eikerns Dampskipsselskap ut boken "Stadshauptmand Schwartz og båttrafikken på Eikeren".
Jasmin Tabatabai
Jasmin Tabatabai (persisk: یاسمین طباطبائی; født 8. juni 1967 i Teheran) er en iransk-tysk skuespillerinne.
Bakgrunn
Hennes far er iransk og moren tysk. Foreldrene møttes under Oktoberfest i München i 1956. Hun har dobbelt statsborgerskap.
Karrière
Hun ble kjent for et større publikum i 1995 med Die Mediocren sammen Jürgen Vogel. Sitt gjennombrudd fikk hun i 1997 som «Luna» i Katja von Garniers musikkfilm bandits. Jasmin Tabatabai har spilt i flere filmer av Peter Stauch (Help the Old, Pieces of my Heart), Helmut Dietl (Late Show), Oskar Roehler (Gierig, Die Unberührbare), Xavier Koller (Gripsholm) og Ralf Huettner (Mondscheintarif).
Hun har også arbeidet som komponist og sanger. Hun grunnla plateselskapet Polytrash i 2001. Våren 2002 utgav hun sitt første soloalbum. For den amerikanske spillefilmen Iron Jawed Angels av Katja von Garnier komponerte og sang de fem sangene sammen med sin mann, den amerikanske musikeren Tico Zamora.
Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011 i Hordaland
Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011 blei avholdt 12. september 2011. Denne delartikkelen omhandler valgresultatet for Hordaland og kommunene i dette fylket.
Stemmetall
Partiforkortelser: A = Arbeiderpartiet; SV = Sosialistisk Venstreparti; R = Rødt; Sp = Senterpartiet; KrF = Kristelig Folkeparti; V = Venstre; H = Høyre; Frp = Fremskrittspartiet; Dem = Demokratene i Norge; MdG = Miljøpartiet De Grønne; KSP = Kristent Samlingsparti; Kyst = Kystpartiet; PP = Pensjonistpartiet; NKP = Norges Kommunistiske Parti
Lokale lister: Bergen = Byluftlisten; Sveio = SV/MdG; Bømlo = De kristne; Fitjar = Fitjarlisto; Kvinnherad = Innbyggjarpartiet; Odda = Nye Odda; Eidfjord = Tverrpolitisk bygdeliste; Kvam (1) = Bygdeliste for Norheimsund; Kvam (2) = Kvam tverrpolitiske liste; Samnanger = Bygdalista; Os = Tverrpolitisk samlingsliste – bygdaliste for Os; Fjell = Sotralista; Modalen (1) = Samlingslista for Modalen; Modalen (2) =  Solrenningslista; Meland = R/SV/sosialdemokrater; Øygarden =  Tverrpolitisk valliste for Øygarden
Askøy
I Askøy var det lister for A, SV, R, KrF, V, H, Frp, Dem og MdG. Fremskrittspartiet, som var størst i 2007, falt med 15,3 prosentpoeng til 16,3 prosent. Partiet blei dermed forbigått av både Høyre (32,3 prosent; opp 11,9) og Arbeiderpartiet (30,0; opp 3,7). Askøy er blant Demokratenes beste kommuner. De har 4,2 prosent av stemmene og to mandater. Valgdeltakelsen var 67,6 prosent.
Fremskrittspartiets Knut Hanselmann gikk av som ordfører, men partifellen Roald Stenseide blei varaordfører. Høyres Siv Høgtun rykka opp fra varaordfører i forrige periode til ordfører i denne.
Austevoll
I Austevoll stilte A, Sp, KrF, V, H og Frp. Fremskrittspartiet gikk fram 3,7 prosentpoeng og styrka slik sin førsteplass med 47,4 prosent. Høyre hadde stor framgang, opp 11,4 poeng til 31,0, mens Arbeiderpartiet falt med 7,2 til 7,4. Valgdeltakelsen var 73,4 prosent. Kommunen hadde forsøksordning med stemmerett for 16-åringer. I denne nye velgergruppa var deltakelsen 62,2 prosent.
Helge Andre Njåstad kunne gå på sin tredje periode som Frp-ordfører. Valget var enstemmig (og skriftlig). Varaordfører blei Edvard Johannes Stangeland (Sp), som fikk 14 av 21 stemmer. De sju siste stemte på Julie Eide Solbakken (H). Stemmetalla tyder på at Arbeiderpartiet stemte med flertallet og Kristelig Folkeparti med mindretallet.
Austrheim
I Austrheim var listene fra A, Sp, KrF, V, H og Frp. Både Arbeiderpartiet og Høyre, som er kommunens største partier, gikk fram: A med 5,4 prosentpoeng til 38,0 prosent, og H med 5,9 til 27,7. Fremskrittspartiet gikk mest tilbake, ned 6,0 poeng til 6,2. Valgdeltakelsen var 68,3 prosent.
Per Lerøy (A) blei valgt til ordfører med 9 av 17 stemmer i kommunestyret. Helge Dyrkolbotn (KrF) blei varaordfører. Flertallskoalisjonen bestod også av Senterpartiet. Resultatet blei slik etter at KrF først hadde forhandla med Høyre og Venstre, men i en slik konstellasjon krevde V varaordføreren.
Bergen
Byrådsleder Monica Mæland (H) kunne fortsette sitt samarbeid med Krf og Frp. Høyre fikk imidlertid nå også ordførerposten, da varaordfører Trude Drevland rykka opp. Tidligere ordfører Gunnar Bakke (Frp) gikk inn i byrådet. Frp fikk varaordførerposten ved Tor Woldseth.
Bømlo
Alternativa i Bømlo var A, Sp, KrF, V, H, Frp og den nyetablerte lista De kristne. Sistnevnte fikk 6,5 prosent av stemmene og to mandater. Høyre og Fremskrittspartiet gikk mest tilbake: H med 6,5 prosentpoeng til 26,2 og Frp med 6,4 poeng til 16,0. Arbeiderpartiet hadde fin framgang, 10,8 poeng til 24,0 prosent. Det kan være verdt å merke seg at mens De Kristne fikk 360 stemmer, tapte Kristelig Folkeparti bare 61 (ned 2,5 poeng til 16,4). Valgdeltakelsen var 67,4 prosent.
Politikerne fra Fremskrittspartiet blei splitta, da to grupperinger hadde parallelle samarbeidsforhandlinger. Dette resulterte i at ett av Frps kommunestyremedlemmer gikk ut av partiet. Konstitueringa endte med at Odd Harald Hovland (A) blei ordfører og Arnfinn Halderaker Husby (KrF) varaordfører. I de tre hovedutvalga fikk KrF ett lederverv og Venstre to, mens A fikk nestlederen i alle. Frp endte altså uten sentrale posisjoner.
Eidfjord
I Eidfjord var valgmulighetene A, Sp, V, H og ei tverrpolitisk bygdeliste. Ved 2007-valget samarbeidde Høyre med Eidfjordlista og fikk 13,9 prosent av stemmene. Denne gangen klarte Høyre 16,2 prosent aleine. Størst er imidlertid Senterpartiet (ned 3,0 poeng til 42,8) og Arbeiderpartiet (opp 2,2 til 29,3). Bygdelista blei halvert (fra 13,2 til 6,7 prosent). Valgdeltakelsen var 72,2 prosent.
Etne
I Etne var det lister for A, Sp, KrF, V, H og Frp. Mandatfordelinga blei akkurat som i 2007, men Senterpartiet klarte å snike seg forbi Arbeiderpartiet. Sp gikk fram 2,4 prosentpoeng til 30,0 prosent, mens A økte med 0,1 til 28,3. Valgdeltakelsen var 67,8 prosent.
Sigve Sørheim (Sp) kunne fortsette som ordfører i Etne, og Siri Klokkerstuen (A) blei varaordfører.
Fedje
Folk i Fedje kunne stemme på A, KrF, H, Frp og Dem. Arbeiderpartiet blei største parti med 34,6 prosent av stemmene (opp 1,6), mens Høyre inntok andreplassen med 28,5 (opp 10,8). Tilbakegangen stod Kristelig Folkeparti (ned 5,7 til 19,6) og Fremskrittspartiet (ned 6,5 til 12,7) for. Valgdeltakelsen var 86,6 prosent. Kommunestyrets størrelse blei redusert fra 17 til 15.
De fremste tillitsverva blei fordelt etter en avtale mellom Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti. Kristin Handeland (A) kunne fortsette som ordfører, mens Roy Asle Tungland (KrF) blei ny varaordfører.
Fitjar
I Fitjar kunne en stemme på A, Sp, KrF, H, Frp og den nye Fitjarlisto. Høyre dobla si oppslutning til 40,6 prosent (opp 19,6 prosentpoeng). Også Kristelig Folkeparti hadde framgang, med 4,7 poeng til 25,3. Arbeiderpartiet mista 9,0 poeng og fikk 15,1 prosent, mens Senterpartiet tapte 7,3 og endte på 10,1. Fitjarlisto oppnådde ikke representasjon. SV og Venstre hadde begge ett mandat i det avtroppende kommunestyret, men stilte ikke liste denne gangen. Valgdeltakelsen var 73,2 prosent.
Wenche Tislevoll (H) overtok ordførerklubba etter Harald Rydland (KrF). Agnar Aarskog (A), som tidligere har vært ordfører i kommunen, blei varaordfører.
Fjell
A, SV, R, Sp, KrF, V, H, Frp og Kyst stilte lister i Fjell, i tillegg til den lokale Sotralista. Høyre blei største parti med 28,0 prosent etter en framgang på 12,7 prosentpoeng, mens Fremskrittspartiet gikk tilbake 15,7 poeng til 17,6. Arbeiderpartiet beholdt andreplassen med 21,9 prosent (opp 3,1). Sotralista fikk 12,5 prosent av stemmene (ned 0,5). Valgdeltakelsen var 65,2 prosent.
Eli Årdal Berland fra Høyre kunne fortsette som ordfører. Hun blei første kvinne i dette vervet da hun sommeren 2010 måtte overta ved Lars Olai Lies bortgang. Odd Bjarne Skogestad fra KrF blei varaordfører.
Fusa
Alternativa i Fusa var A, SV, Sp, KrF, V, H og Frp. Senterpartiet er – tross tilbakegang på 3,1 prosentpoeng – største parti med 27,4 prosent oppslutning. Høyre gikk mest fram, pluss 4,2 poeng til 13,4, men ligger likevel lavere enn Fremskrittspartiet (22,3; ned 1,2) og Arbeiderpartiet (16,4; ned 0,3). Antall kommunestyremedlemmer blei redusert med fire til 21. Valgdeltakelsen var 71,0 prosent.
Hans S. Vindenes fra Senterpartiet blei ordfører og Atle Kvåle fra Arbeiderpartiet varaordfører.
Granvin
Det var fire lister i Granvin: SV, Sp, V og H. Arbeiderpartiet, som i 2007 fikk 42,4 prosent av stemmene, stilte ikke liste på grunn av uroen rundt kraftoverføringslinja i Hardanger. Venstre fikk ei økning på 27,4 prosentpoeng til 34,9. Senterpartiet lå stabilt på 31,4 (ned 0,3), mens Høyre gikk fram 8,9 poeng til 23,2 og SV fram 6,4 til 10,5. Valgdeltakelsen var 66,8 prosent.
Ved valget av ordfører gikk Venstre og Høyre sammen, slik at Ingebjørg Winjum (V) blei valgt. Lars Bjarte Røynstrand (H) blei varaordfører.