cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Høyere aper
Inndeling
Spøkelsesapene har tidligere blitt regnet som en slektning av de øvrige halvapene, men nyere undersøkelser har vist at de er nærmere beslektet med de høyere apene. Spøkelsesaper og høyere aper utgjør tilsammen underordenen Haplorhini, de «tørrnesede apene».
El Periòdic d’Andorra
El Periòdic d'Andorra er en dagsavis som blir utgitt i Escaldes i kommunen Escaldes-Engordany i Andorra. Avisen ble etablert i 1996 som datterselskap av den katalanske avisen El Periódico de Catalunya.
Avisen var eid av Grupo Zeta, inntil andorranske eiere kom inn i 2010–2011. El Periòdic d'Andorra trykkes i Parets del Vallès i Catalonia.
Kristian Rommen
Kristian Rommen er en norsk skytter med 7 norgesmestertitler i dynamisk sportsskyting med rifle, og er trener for det norske landslaget.
Kristoffer Robin og Ole Brumm
Handling
Kristoffer Robin har problemer, han er i ferd med og miste jobben og han vet ikke hvilken retning han skal ta. En dag når han går ned til parken, for å sette seg ned på en benk og er fortvilet. Men der møter han plutselig sin gamle barndomsvenn Ole Brumm.
Når de begge kommer sammen om Kristoffer Robins problemer, må nok en gang Ole Brumm og vennene fra Hundremeterskogen Komme til utsetning for og hjelpe Kristoffer Robin med hvilken retning i livet han skal ta.
Louise Bäckman
Nanny Götha Lovise Bäckman (15. november 1926 i Tärnaby – 4. oktober 2021 ) var en svensk-samisk religionshistoriker og professor emeritus ved Stockholms universitet.
Hun vokste opp i Vapstens sameby og Vilhelmina Norra sameby; hun gikk på visteskola og også den særskilte sameskola. Hun tok doktorgrad ved Stockholms universitet i 1975 med en avhandling i religionsvitenskap om sáiva, samiske vergeånder. Hun var professor i religionsvitenskap på Stockholms universitet. Bäckman arbeidde særlig med samisk religion i sin forskning, og blant annet skrev om noaidier, forfedrekult, om bjørnen i samisk tradisjon og om samer og nybyggere. Hun var også en av initiativtagerne til Stockholms sameförening i 1947.
Hun ble æresdoktor ved Umeå universitet i 2003. I 2010 fikk hun «årets utvecklingspris» fra Samiskt kvinnoforum, og i 2012 fikk hun «Umeå sameveckas hederspris 2012».
Mathias Stubø
Mathias Stubø (født 6. april 1992 i Tønsberg) er en norsk musiker og DJ som produserer musikk innen sjangeren elektronika også kjent under navnet Proviant Audio.
Karriere
Allerede som fjortenåring ble han kåret til ukas Urørt i NRK P3 og i 2010 ble han nominert til Årets Urørt med prosjektet Proviant Audio. Han slapp to album i 2011.
Stubø og livebandet hans har allerede spilt på flere store norske festivaler som Hovefestivalen, Kongsberg Jazzfestival, Slottsfjellfestivalen, Moldejazz 2011 og by:Larm 2010.
Han er sønn av jazzvokalisten Kjersti Stubø og jazzgitaristen Hans Mathisen, barnebarn av jazzgitaristen Thorgeir Stubø og nevø av jazzgitaristen Håvard og teaterdirektøren Eirik Stubø.
Bertrand de Déaulx
Bertrand de Déaulx (død 21. oktober 1355) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Embrun i Frankrike.
Han ble kreert til kardinal i desember 1338 av pave Benedikt XII.
Hatamus gressitti
Hatamus gressitti er en biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
En middelsstor (gjerne ca. 25 millimeter), avlang, blankt mørkbrun hornbille. Hannen har et kort horn i pannen, men de mangler de kraftige hornene man ser hos mange andre hornbiller. Pronotum har små men dype, spredte punktgroper. Beina er kraftige, men fotleddene ganske tynne, leggene med kraftige tenner på yttersiden, den er mer langbeint enn de fleste andre hornbiller. Dekkvingene mangler markerte punktstriper og er skinnende blanke.
Levevis
Lite ser ut til å være kjent om biologien til denne slekten.
Utbredelse
Arten er utbredt på Ny-Guinea.
Johan Karelius Moen
Johan Karelius Moen (født 2. mars 1920, død ved skyting 5. september 1944 ved Trandumskogen) var en norsk salmaker fra Norderhov, og sabotør og motstandsmann mot det nasjonalsosialistiske Tyskland.
Han var medlem av Osvald-gruppen, som fra 1941 ble ledet av sjømannen Asbjørn Sunde.
Bredgränd (Stockholm)
Bredgränd er et smug i Gamla stan i Stockholm. Det er det tredje smuget, regnet fra Slottsbacken som begynner ved Skeppsbron og går opp til Österlånggatan. Det går parallelt med Skeppar Karls gränd og Kråkgränd. Ved starten av smuget, ved Skeppsbron, ligger Hotel Reisen og Sjöfartshuset.
Richard Berry
Richard Berry, Jr. (født 11. april 1935 i Extension, Louisiana, USA, død 23. januar 1997, Los Angeles, USA) var en amerikansk musikkartist og låtskriver. Hans mest berømte verk er rock’n’roll-standarden «Louie Louie», som finnes i en mengde coverversjoner. Den ble skrevet i 1956, men ble en større hit The Kingsmen i 1960. Berry platedebuterte i 1953. Genremessig begynte han med doo-wop, men ble tilskyndet en overgang til soul gjennom 1960 og -70-årene.
«Louie Louie» handler om en sjømann fra Jamaica som forteller bartenderen Louie om hvor mye han savner kjæresten. Teksten var imidlertid så vanskelig å tyde i versjonen av The Kingsmen at enkelte gjettet at innholdet var pornografisk og ble støtt av tolkningen sin. FBI satte i gang etterforskning og foretok to avhør av Berry, uten at det endte med tiltale. Sangen kom først ut på B-siden av «You Are My Sunshine». Berry hentet inspirasjon til det enkle riffet på «Louie Louie» fra danselåten «El Loco Cha-Cha» av Rene Touzet. Konseptet med bekjennelse til en bartender i teksten, er inspirert av «One for My Baby» av Harold Arlen og Johnny Mercer, mest kjent i en versjon av Frank Sinatra. Den lengtende sjømannen er inspirert av «Havana Moon», en låt av Chuck Berry.
Frank Zappa kalte «Louie Louie» for et arketypisk amerikansk musikalsk ikon. The Kinks ga ut en coverversjon i 1964 på EP-en Kinksize Session, og tok den med på albumet Kinks-Size året etter. Motörhead ga låten ut på singel i 1978, og kom seg til 68.-plass på hitlistene i Storbritannia med den.
Andalién
Andalién er en elv i regionen Biobío i Chile. Den er 130 km lang og har et nedbørfelt på 780 km².
Geng Biao
Geng Biao (kinesisk: 耿飚; pinyin: Gěng Biāo, født 26. august 1909 i Liling i provinsen Hunan i Kina, død 23. juni 2000 i Beijing) var en kinesisk politiker og diplomat.
Liv og virke
Geng Biao ble medlem av Kinas kommunistiske ungdomsforbund i 1925 og prøvde forgjeves å skape en protestbevegelse blant gruvearbeidere i Hunan. I september 1930 vervet han seg i Den røde armé og fire år senere deltok han på den lange marsjen.
Under annen sino-japanske krig var han politisk kommissar i en enhet av i Åttende rutearmé, og denne enheten inntok den østre del av Gansu-provinsen.
Etter krigsslutt deltok han i meglingsforsøkene med Kuomintang, og etter at den kinesiske borgerkrig utbrøt i 1946 gikk han tilbake til sin enhet og deltok i erobringen av Taiyuan.
Da Folkerepublikken Kina ble grunnlagt ble han utsett til Kinas ambassadør i Sverige samt minister i Danmark og Finland. Han ble senere ambassadør i Pakistan, Burma og Albania.
Den 6. oktober 1976 ble han beordret til å ta kontroll over TV- og radiostasjonene i Beijing for å underlette arresteringen av Firerbanden. Den 23. januar 1977 ble han formelt utnevnt til sjef for den sentrale partiledningens såkalte femmannsgruppe med ansvar for den nasjonale propagandasektoren. Denne post innehadde han frem til gruppen ble oppløst i 1978, da partiets sentrale propagandadepartement ble gjenopprettet etter å ha blitt avskaffet som institusjon ved kulturrevolusjonens begynnelse i 1966. I og med dette ble Geng da beskikket til sjef (med ministers rang) for kommunistpartiets sentrale departement for internasjonale kontakter. I 1978 ble han utsett til visestatsminister i Statsrådet med ansvar for utenrikspolitikk, den militære industri, den sivile luftfart og turisme. I januar ble han medlem av den sentrale militærkommisjon.
I 1981 ble han Kinas forsvarsminister, og ble statsråd det følgende år. I 1983 ble han viseordfører for Den nasjonale folkekongressens stående komité.
Den historiske skolen innen rettsvitenskapen
Den historiske skolen innen rettsvitenskapen (eller den tyske historiske skolen) var en retning innen rettsvitenskapen som oppstod i begynnelsen av det 19. århundre på bakgrunn av romantikken, og innebar et brudd med naturretten og den såkalte fornuftsretten, og som la vekt på rettens historiske betingethet.
Den historiske skolen ble fremfor alt grunnlagt av Friedrich Carl von Savigny. Skolens mest grunnleggende tanke er at «retten» ikke kan forstås som bare den til enhver tid skrevne lov, men at rett oppstår som levende overbevisninger i folkets bevissthet, på samme måte som språk, seder osv. (Volksgeist). Disse tankene var i stor grad en gjenoppdagelse av romerretten.
Innen den historiske skolen fantes to strømninger, de som var mest orientert mot romerretten (som var gjeldende rett i Tyskland) og de som var mer orientert mot germansk rett. Strømningene ble kalt hhv. Romanisten og Germanisten.
Valen 1 kraftverk
Kraftverket ble bygget samtidig med Valen sjukehus for å forsyne dette med lys og varme.
Det utnyttet et fall på 150 meter i Valedalselva, som ble demmet opp i Bjørkedalsdammen. Valedalsdammen ble bygd lenger opp som hovedmagasin.
Installasjonen var to peltonturbiner med likestrømsgenerator. Samlet effekt 600 kW. Årsproduksjon var 2,4 GWh i 1937.
Valen 1 ble nedlagt i 1956. Bygningen har stått til nedfalls i lang tid, men er etter 2015 blitt restaurert som et kulturminne.
Lilleborggata (Oslo)
Lilleborggata (1-7, 2-6) er en gate på Torshov i Oslo. Den går mellom Agathe Grøndahls gate og Åsengata.
Gaten har navn etter Lilleborg gård. Det meste av bebyggelsen er fra 1920-årene.
Kvinneligaen 2014/15
Kvinneligaen 2014/15 var det øverste nivået i norsk basketball for kvinner i 2014/15-sesongen. vant ligaen foran og.
Alexandrina Chezan
Alexandrina Chezan (født 29. april 1939) er en rumensk volleyballspiller.
Hun representerte Romania under Sommer-OL 1964 i Tokyo, hvor hun ble nummer 4.
Länsväg 342
Länsväg 342 i Sverige går fra svensk-norske grensen nær Gäddede, til Strömsund. Veiens lengde er rundt 140 km.
Den møter norske Fylkesvei 74 i vest, og E45 i øst.
Todd Lasance
Todd Lasance (født 18. februar 1985 i Newcastle) er en australsk skuespiller. Han er kjent for sin rolle som Aden Jefferies i Home and Away, og har også hatt gjesteroller i Blue Water High, Blackjack med Colin Friels og McLeod’s Daughters.
Apurímac (region)
Apurímac er en region i det sentrale Peru. Den grenser til regionen Cusco i øst, til Ayacucho i vest, og til Arequipa i sør. Regionhovedstaden er Abancay.
Todd Lasance
Lasance spilte også Frat Boy i Fool's Gold mot Matthew McConaughey og Kate Hudson, som ble spilt inn i Port Douglas og Universal Studios i Hollywood.
Han vokste opp i byen Medowie, der han bodde sammen med foreldrene Jan og Rob og broren Chad.
Apurímac (region)
Politisk inndeling
Regionen er delt inn i følgende 7 provinser, som igjen er delt inn i til sammen 80 distrikter.
Avslått dronninggambit
Avslått dronninggambit, også kjent som klassisk dronninggambit, er en sjakkåpning som oppstår når svart ikke tar imot det midlertidige bondeofferet i dronninggambit og i stedet spiller ...e6 for så å støtte opp om d5 med ...Sf6. En typisk trekkrekkefølge er 1.d4 d5 2.c4 e6 3.Sc3 Sf6. Hvis svart går til motangrep i sentrum med et tidlig ...c5 støt kalles åpningen Tarraschforsvaret. Hvis svart dekker opp d5 med både ...c6 og ...e6 får stillingen preg av slavisk og åpningen kalles da halvslavisk eller semi-slavisk.
Prinsipper og varianter
Ved å spille 2...e6 oppnår svart et solid fotfeste i sentrum og klassisk dronninggambit regnes som et av svarts mest solide svar på 1.d4. Løperen på f8 blir frigjort av ...e6, men løperen på c8 blir noe hemmet og kan fort bli dårlig. Hvit vil ofte prøve å utnytte denne løperens passivitet, mens svart vil forsøke å få den frigjort, byttet av, eller i det minste få gitt den en nyttig defensiv oppgave.
Hvis hvit ønsker å utløse spenningen i sentrum, kan cxd5 spilles med en gang, og svart vil vanligvis ta igjen med ...exd5 fordi ...Sxd5 kan ofte besvares med e4 med tempovinst og stort bondesentrum. Da vil hvit ha en overvekt av bønder i sentrum mens svart har en overvekt av bønder på dronningfløyen. Hvit kan spille på et initiativ i sentrum på grunn av overvekten av bønder der, eller på et «minoritetsangrep» på dronningfløyen med bondefremstøtet b2-b4-b5 for å svekke de svarte bøndende der. Svart på sin side har motspill mot den hvite kongen, løperen på c8 stanger ikke lenger i bonden på e6 og en halvåpen e-linje gir sjanser for et angrep.
Den gamle hovedvarianten i klassisk dronninggambit går 1.d4 d5 2.c4 e6 3.Sc3 Sf6 4.Lg5 Le7 5.Sf3 c6 6.e3 0-0 7.Tc1 Sbd7 8.Ld3 dxc4 9.Lxc4 der svart har gitt fra seg sentrum men fått mertempoet for å forberede angrep mot det hvite sentrum med ...c5 eller ...e5. Denne varianten fører svært ofte til remis på mesternivå.
Pancho Barnes
Florence Lowe Pancho Barnes (født 22. juli 1901, død 30. mars 1975) var en amerikansk luftfartspioner. Hun startet den første forening for stuntpiloter. I 1930 brøt hun Amelia Earharts fartsrekord. Barnes deltok i Women's Air Derby og var medlem av Ninety-Nines. I de senere år var hun kjent som eier av Happy Bottom Riding Club, en bar og restaurant i Mojaveørkenen i Sør-California, som solgte mat og drikke til testpiloter og flygere som arbeidet i nærheten.
Tidlige år
Barnes' døpenavn var Florence Leontine Lowe. Foreldrene var Thaddeus Lowe II (1870-1955) og hans første kone, Florence May Dobbins fra Pasadena, California. Hun ble født inn i en velstående familie, og vokste opp i et stort herskapshus i San Marino, California. I løpet av sine første år gikk på hun områdets fineste privatskoler. Hennes far, en ivrig sportsmann, oppmuntret henne til å sette pris på den flotte naturen og Florence ble en dyktig rytter. Hennes bestefar var Thaddeus S. C. Lowe, en luftfartspioner som hadde etablert landets første militære flyenhet, Army of the Potomac et ballongkorps under den Amerikanske borgerkrigen. Han tok sitt barnebarn til en flyoppvisning da hun var bare 10 år gammel.
I 1919 giftet Florence seg med pastor C. Rankin Barnes i South Pasadena, California og de fikk en sønn, William E. Barnes. Hennes mor døde i 1924.
Luftfartskarriere
Under et fire måneders opphold i Mexico havnet hun i selskap med de revolusjonære, unngikk myndighetenes oppmerksomhet forkledd som en mann, og begynte og bruke kallenavnet «Pancho». Barnes kom tilbake til San Marino i California og arvet sine foreldre. I 1928, da hun kjørte sin fetter Dean Banks til hans flytimer, bestemte hun seg for å lære å fly. Hun overbeviste sin fetters instruktør, Ben Caitlin, en veteran fra Første verdenskrig om å instruere henne . Hun fløy solo etter seks timer.
Barnes fløy ad-hoc barnstorming og konkurrerte i flykonkurranser. Til tross for et krasj i 1929 Women's Air Derby kom hun tilbake i 1930 sponset av Union Oil Company for å vinne løpet og slå Amelia Earharts verdensrekord på 315.7 km/t). Barnes brøt denne rekorden i en Travel Air «Mystery Ship». Etter at kontrakten med Union Oil utløp flyttet Barnes til Hollywood for å arbeide som stuntpilot i filmer. I 1931 startet The Assisciated Motion Picture Pilots en forening for filmindustriens stuntpiloter som arbeidet for sikkerhet og standardisert betaling for stuntflyvning. Hun fløy i flere spenningsfilmer fra 1930-tallet, blant annet i Howard Hughes' Luftens dæmoner (1930).
Barnes hadde omfattende forbindelser i Hollywood. Hennes tidlige nære venn George Hurrell (1904-1992), som såvidt livnærte seg som maler og fotograf i Laguna Beach, California, skulle senere  bli den legendariske leder av filmavdelingen i MGM Studios. Barnes har æren for at hun hjalp Hurrell til å starte sin karriere i Hollywood etter at han tok det bildet hun brukte i sitt flysertifikat og introdusere han for sine Hollywood-venner.<span class="mw-ref" id="cite_ref-8" rel="dc:references"> [N 1]  <span class="mw-ref" id="cite_ref-8" rel="dc:references"> I en kort periode var Hurrell den mest ettertraktde fotograf i Hollywood.<span class="mw-ref" id="cite_ref-11" rel="dc:references"> [N 2]   <span class="mw-ref" id="cite_ref-11" rel="dc:references"> Barnes tapte mesteparten av sine penger i den Store Depresjonen. I 1935 hadde hun bare sin leilighet i Hollywood igjen. Hun solgte den, og i mars 1935 kjøpte hun 730 mål land i Mojaveørkenen i nærheten av Rogers Dry Lake og den nå voksende Edwards Air Force Base, også kalt Muroc Field eller March Field, fordi den lå i nabolaget til March Army Air Base .
Happy Bottom Riding Club
På sin eiendom bygde Barnes Happy Bottom Riding Club, også kjent som Ranch Verde Fly-in, en klubb og restaurant som solgte mat og drikke til flyverne på den nærliggende flyplass og sine mange venner fra Hollywood. Pancho ble veldig god venn med mange av de tidlige testpiloter, inkludert Chuck Yeager, General Jimmy Doolittle, og Buzz Aldrin. Panchos ranch ble kjent for sine selskaper og glamorøse livsstil. Etter vellykkede testflyvninger hadde Muroc og Edwards testpiloter ofte gode tider på Happy Buttom Riding Club. Som innehaver kunne Barnes tilby dem en stor gratis biffmiddag for å bryte lydmuren.
Etter en endring av kommandoen i 1952 kom Barnes i konflikt med United States Air Force. Luftforsvaret som planla for fremtidens luftfart besluttet at det var nødvendig å bygge en ny, superlang rullebane for å imøtekomme de nye fly som ble planlagt til å bruke atomkraft. Denne rullebanen ville gå direkte over hennes ranch. Air Force tilbød henne først en pris for hennes ranch som var veldig nær prisen på ubebygd land. Hun ba om en bedre pris som gjenspeilet de faktiske kostnadene ved å kjøpe nytt land og etablere ny virksomhet, men midt under en revurderingen anklaget basens ledelse henne for å drive en restaurant med dårlig rykte. Effekten av selv det minste hint om utilbørlig opptreden førte til at hennes restaurant havnet utenfor den den grensen hvor militært personell kunne oppholde seg, og verdien på eiendommen hennes falt.
Barnes anla deretter sak mot US Air Force, som hun uttrykte det: «Kjeppjag de kjeltringer i regjeringen som vil begå en slik urettferdighet». Hun visste at hvis hun anla en sak, ville hun få mulighet til å vitne under ed om de ulike ledere og ansatte på basen, og sannheten ville komme frem og hennes navn bli renvasket. Mens den intense kamp pågikk i retten i 1953, brant hennes ranch ned under mystiske omstendigheter. Etter brannen sank verdien av hennes ranch og virksomhet til et nivå nærmere det opprinnelige tilbud fra Air Force. Likevel, kampen fortsatte i retten: Barnes var fast bestemt på å få den reelle verdi for sitt land og sin virksomhet, og få sitt navn renvasket. Et av de viktigste argumenter for hennes forsvar var: «Min bestefar, Thadeus S. C. Lowe grunnla United States Air Force». På dette argumentet gikk retten i hennes favør, og hun ble tilbudt 375 000 dollar i erstatning for sin eiendom og virksomhet. Også hennes navn ble renvasket. Den foreslåtte rullebanen ble aldri bygget.
Etter at regjeringen kjøpte henne ut flyttet hun til Cantil, California i håp om å starte en lignende ranch og klubbvirksomhet. Det skjedde aldri. Det var ikke før på slutten av 1960-tallet at Pancho igjen ble et vanlig etablisement på basen, og hun begynte å bli referert til som «Mother of the Edwards AFB». Sårene begynte å gro da Pancho så igjen sine gamle gjester. Offisersmessen ved Edwards ble omdøpt til «Pancho Barnes Room»
Død
Barnes led av brystkreft, sannsynligvis var det årsaken til hennes død. Hun hadde planlagt å være hovedtaler på Antelope Valley Aero Museums årlige Barnstormers Reunion 5. apri 1975. Imidlertid, da en venn ringte 30. mars svarte hun ikke. Hennes sønn Bill fant henne død i hjemmet sitt og den rettsmedisinske undersøkelsen fastslo på at hun hadde dødd flere dager tidligere. Bill fikk spesiell tillatelse fra US Air Force til å spre hennes aske over området til Happy Bottom Riding Club. Han fløy over området, men en sidevind kom og feide asken tilbake til det lille Cessna-flyet, for så å bli løftet opp igjen. «Selv Døden ønsket Barnes fortsatt god ridetur»
Arv og minner
Hennes fjerde ektemann, Eugene «Mac» McKendry, fortsatte å bo i Cantil og overlevde Panchi med mange år.
Sønnen Bill Barnes omkom da han fløy en North American P-51 Mustang i nærheten av Fox-Field i Lancaster i oktober 1980. I 1940 hadde Panchi etablert Barnes Aviation of Lancaster som Bill drev i voksen alder. Den er fortsatt i virksomhet i dag.
Hennes liv og personlighet ble portrettert i 1983 i filmen The Right Stuff, etter Tom Wolfes bestselger med samme navn. Kim Stanley spilte Barnes. Hun var også gjenstand for en kraftig fiksjonalisert TV-film i 1988 skrevet av John Michael Hayes og regissert av Richard Heffron kalt Pancho Barnes hvor hun ble portrettert av Valerie Bertinelli. Den første biografi om Pancho ble utgitt i 1986, The Lady Who Tamed Pegasus: The Story of Pancho Barnes, skrevet av Grover Ted Tate. Den baserte seg på selvbiografisk materiale av Pancho Barnes. I 1996 dukket en annen biografi opp, Pancho: The Biography of Florence Lowe Barnes, skrevet av Barbara Schultz. En tredje biografi dukket opp i 2000, skrevet av Lauren Kessler, ''The Happy Bottom Riding Club. The Life and Times of Pancho Barnes''.
PBS har sponset to dokumentarfilmer, The Legend of Pancho Barnes og The Happy Bottom Riding Club, ferdigstilt i 2009. I den gir Kathy Bates stemmen til Pancho Barnes. Dokumentaren ble spilt inn utenfor Pancho Barnes' eiendom. Boet ga filmingen full tilgang til hennes personlige papirer og bilder. Filmen som skildrer Panchos livshistorie ble produsert og skrevet av Nick T. Spark og regissert av Amanda Pope i tilknytning til KOCE-TV, en PBS-stasjon i Orange County, California. Dokumentaren vant en Emmy for beste kunst- og historiedokumentar.
Panchos Mystery Ship stod lang tid lagret i en hangar på Mojave Airport. Den ble solgt til en privat samler for mange år siden, og er for tiden i Storbritannia, hvor det er blitt restaurert.<span class="mw-ref" id="cite_ref-17" rel="dc:references"> [N 3]  <span class="mw-ref" id="cite_ref-17" rel="dc:references">
The Happy Bottom Riding Club er møtestedet for de årlige USAF Test Pilot School/Edwards Air Force Base Pancho Barnes Day. (Feiringen ble etablert i 1980). En barbeque arrangeres og det serveres drinker, med dans og musikk for å minnes denne luftfartspioneren og vennen. Familiesammenkomsten varer til kl 21:00. Etter det er det party for voksne for å minnes de gode gamle dager i Happy Bottom...
John Rich
John Rich (født 1692, død 1761) var en betydningsfull direktør og teaterleder i 1700-tallets London. Han åpnet New Theatre ved Lincoln's Inn Fields (1714) og deretter Theatre Royal ved Covent Garden (1732), og begynte å sette opp svært overdådige og publikumsvennlige produksjoner. Han introduserte pantomime på den engelske scene og spilte selv en dansende, stum harlekin i tiden 1707–1760 under scenenavnet «Lun»
Biografi
Dog, på samme tid, i 1728, var det året da Rich satte opp John Gays Tiggeroperaen (The Beggar's Opera), og skuespillet ble en slik suksess at det ble sagt i et kjent sitat at skuespillet «gjorde Gay rik og Rich gay». Gay er foruten å være et etternavn har det også betydning «glad og lystig», men har også bibetydningen homofil. John Gay var en venn av Pope gjennom mange år bidro hyppig på hans verker. I 1732 åpnet Rich teateret Theatre Royal Covent Garden, det første av tre teatre på dette stedet, i dag kjent som Royal Opera House.
Mosebyneset
Mosebyneset ligger i Marker kommune i Viken fylke, like ved Ørje sentrum, som er kommunesenteret i Marker.
John Rich
Biografi
Rich mottok en andel på 75 prosent av teateret Lincoln's Inn Fields fra sin far, Christopher Rich, ved dennes død i 1714. Ved dette tidspunktet hadde Rich allerede begynt å spille på scenen og tok hånd om ledelsen og produksjonen. Hans far hadde gitt teateret et omdømme og staket ut dens kunstneriske kurs ved Lincoln's Inn Theatre under den såkalt Teaterkrigen på 1690-tallet, og John Rich fortsatte denne. I særdeleshet overdrev John Rich det teatralske i det spektakulære teateret under restaurasjonen ved å skape en ny form for drama som hadde til hovedmål å tilby massiv, frodig og overdådige kraft på scenen. Etter å ha blitt majoritetseier av Lincoln's Inn Fields, vokste hans kontroll slik at han forsøkte å skaffe seg resten av aksjene. Det var suksess med Tiggeroperaen som gjorde det mulig for ham til slutt å åpne det nye teateret ved Covent Garden.
Mosebyneset
Søndre Mosebyneset blir populært bare kalt Mosebyneset, mens det egentlige navnet er Søndre Mosebyneset. Det finnes også et Nordre Mosebyneset, derfor er det korte og populære navnet noe misvisende. Mosebyneset er et nes på østsiden av Rødenessjøen, helt i sørenden av sjøen og like ved boligområdet Neset og Ørje sentrum. Mosebyneset består stort sett av barskog med innslag av løvskog, særlig langs vannkanten.
John Rich
Biografi
I løpet av sin tid som produsent og direktør hadde Rich tallrike strider med sine skuespillere og rivaliserende teaterledere, særlig Colley Cibber. I Cibbers Apology legger han skylden på forvitring av teateret og de ekstremt kostbare sceneproduksjonene på nettopp Rich. Den generelle meningen til satirikerne var Cibber var gjennomgående like skyldig som Rich var for utviklingen, og Cibbers barn og etterkommere fortsatte den samme trenden og framgangsmåten til deres far, akkurat som John Rich videreførte og overdrev vanene til sin far. Cibbers teater Drury Lane og Richs teater Lincoln's Inn (og deretter Covent Garden) var i tett konkurranse i hele Richs levetid. Faktisk gikk det så langt at begge teatrene satte to ganger opp det samme skuespillet på samme tid, først William Shakespeares Romeo og Juliet, og deretter dennes Kong Lear i henholdsvis 1756 og 1757. Richs selskap satte også opp et antall sjeldne Shakespeare-skuespill, blant dem Cymbeline.
Mosebyneset
De siste årene har det skjedd store forandringer på Mosebyneset. Fra å være eid av Norske Skog Saugbrugs frem til slutten av 2005, har det siden Saugbrugs solgte eiendommen blitt etablert et boligfelt på deler av Mosebyneset. Og Mosebyneset er nå et av flere boligfelt som sammen danner tettstedet Ørje. Boligfeltet er det nyeste boligfeltet i Ørje, og til feltet hører over 80 boligtomter med tilhørende lekeplasser og ballbane. Boligfeltet er knyttet til Ørje sentrum via en gang- og sykkelveibro over sundet som forbinder Rødenessjøen med Krogstadtjernet.
Gozzio Battaglia
Gozzio Battaglia (født 1270 i Rimini, død 10. juni 1348) var en av den av den katolske kirkes kardinaler.
Han ble kreert til kardinal i desember 1338 av pave Benedikt XII, med Santa Prisca som tittelkirke.
VM i parasnøbrett 2019
VM i parasnøbrett 2019 ble arrangert i Pyhä fra 27. til 30. mars 2019.
Sverre Idland
Sverre Idland er en norsk skytter med 16 norgesmestertitler i dynamisk sportsskyting med rifle, og er dermed den nordmannen med flest medaljer og seire fra norgesmesterskapene i dynamisk sportsskyting. Han skyter for Stavanger SSL. Sverre konkurrerer også i DFS feltskyting, og skyter da for Skånevik Skyttarlag.
Ileana Enculescu
Ileana Enculescu (født 28. oktober 1944) er en rumensk volleyballspiller.
Hun representerte Romania under Sommer-OL 1964 i Tokyo, hvor hun ble nummer 4.
Mariam Mohamed Hadi Al Hilli
Mariam Mohamed Hadi Al Hilli (født 17. mars 1984) er en olympisk deltager og en friidrettsutøver fra Bahrain, som spesialiserer seg på 100 meter sprint. Hun var en av to kvinner fra Bahrain som deltok i Sommer-OL 2000; den andre var Fatema Hameed Gerashi. Under tidspunktet for OL-deltagelsen i 2000 var hun innehaveren av rekorden i løping i Den persiske gulf. Hun startet sin friidrettskarriere ved skolen Ibn Khuldoon National School, hvor hun tok sin avgangseksamen i juni 2001. Hun fortsatte sin utdannelse ved Royal College of Surgeons in Ireland hvor hun tok eksamen i 2007.
Steingjøkhumle
Steingjøkhumle er en humle. Den er en av gjøkhumlene og snylter hos steinhumle (Bombus lapidarius).
Steingjøkhumle blir ca. 16-22 mm. Den er generelt ganske svart, men med spissen av bakkroppen rustrødt farget.
Christians kirke (København)
Frederiks tyske kirke ble bygget av den tyske menigheten. Menigheten holdt i mange år til i Vor Frelsers kirke inntil det ble søkt Christian VI om tillatelse til å få bygge egen kirke på Christianshavn. Kongen ga dem tomten ved enden av Strandgade og insisterte på at kirken i utstyr og plassering skulle være etter kongens ønsker. Samtidig ga han tillatelse til at det kunne opprettes et lotteri for å gi økonomisk grunnlag for byggingen. På folkemunne har kirken derfor blitt kalt «Lotterikirken».
Kirken ble brukt av Københavns tyske menighet inntil den ble nedlagt i 1886. Fra 1901 har kirken vært sognekirke for Christians sogn som omfatter en del av Christianshavn samt Slotsholmen.
Kirken fikk store skader under luftangrepene mot Burmeister & Wain under andre verdenskrig, men den ble satt i stand igjen kort tid etter at krigen var over.
Kirkebygningen
Kirkebygningen er tegnet av arkitekt Nicolai Eigtved, men han døde året før byggingen kom i gang. Det ble derfor hans svigersønn, kongelig byggmester Georg David Anthon som sto for oppføringen av kirken.
Bygningen er rektangulær med et tårn ved nordre langside. Dette er også hovedfasaden. Tårnet er 70 meter høyt og hadde opprinnelig ikke spir. Spiret ble bygget på i 1769, det er kobberdekket og er tegnet av G.D. Anthon. Materialet kirken er oppført av er små, gule Flensborgsteiner, men tårnoverbygningen er kledd med sandstein.
Inventar
Kirkerommet er innredet nesten som en teatersal. Langs øst-, nord- og vestveggene står det pulpiturer i tre etasjer med kongestolen midt foran overfor inngangsdøren. Pulpituret kan stenges med skyvevinduer. Kongestolen er utført av tre og er dekorert med riksvåpen. Alter, prekestol og orgel er plassert over hverandre ved sydveggen akkurat som en scene. Døpefonten står til venstre for alterbordet. Både scenen og døpefonten er laget av norsk marmor, men pulpituret er laget av marmorert treverk. Når det gjelder treskjærerarbeidet som finnes i kirken er dette utført av den britiske billedhuggeren og stukkatøren Simon Carl Stanley. Dette gjelder blant annet kongestolen og stolgavlene
Krypten under kirken er fremdeles i bruk som gravplass. Krypten har 59 kapeller med epitafier og smijernsgitre og mange marmorsarkofager.
Atuarfik Saarloq
Atuarfik Saarloq («Saarloq skole») er folkeskolen i bygda Saarloq, som ligger i Qaqortoq kommune, sydvest på Grønland.
Skolen ble bygd på midten av 1970-tallet, og siden antallet innbyggere har gått nedover fra ca. 100 innbyggere i 1983 til ca. 50 i dag, har skolen kun 5-6 elever. Skolen består av et klasserom og et tilhørende kontor.
Atuarfik Saarloq
Rocco Siffredi
Rocco Siffredi (artistnavn til Rocco Tano, født 4. mai 1964) er en italiensk pornoskuespiller, regissør og produsent. Han er født Ortona i provinsen Abruzzo. Han har medvirket i over 1300 pornofilmer.
Karriere
Etter to år i den italienske marinen (1980–1982) dro han til Paris for å arbeide i brorens restaurant. I 1985 begynte han som pornoskuespiller i Frankrike. De første årene deltok han stort sett i franske og italienske pornofilmer. Det var derimot etter å ha deltatt i en rekke av John Staglianos «Buttmann»-filmer på begynnelsen av 1990-tallet at karrieren virkelig tok av. I 1994 begynte han også som regissør. Han har nå et eget produksjonsselskap med base i Budapest.
Gorodisjtsje
Gorodisjtsje (russisk: Городище) er en by i Penza oblast i Russland. Den ligger ved elva Julovka, (en sideelv til Sura), rundt 50 km øst for Penza. Innbyggertall: 8 281 (folketelling 2002), 7 926 (folketelling 1989).
Rocco Siffredi
Karriere
Han gav i 2004 uttrykk for at han ønsket å slutte som pornoskuespiller og heller konsentrere seg om regi og produksjon. Men han deltar enda (2007) i sexscener foran kamera. Hovedproblemet er at han ikke har funnet noen som kan «overta tronen» å være den mannlige stjernen i filmene sine. Spanjolen Nacho Vidal så lenge ut til å bli Rocco sin stjerne, men han brøt ut og dannet sitt eget produksjonsselskap.
Stil
Rocco Siffredi har spilt i pornofilmer av svært forskjellig karakter. Fra romantiske hardporno filmer til pornokomedier og «gonzo» porno i dokumentarstil. Roccos varemerke i sine egne produksjoner er derimot «tøff og røff» sex med fokus på analsex. Rocco har produsert tre forskjellige serier som er populære.
Gorodisjtsje
Byen ble grunnlagt i 1681 som en festning. Bystatus ble innvilget i 1780.
Kvinneligaen 2015/16
Kvinneligaen 2015/16 var det øverste nivået i norsk basketball for kvinner i 2015/16-sesongen. Ligaen besto av alle de 7 lagene fra Kvinneligaen 2014/15, unntatt som hadde blitt erstattet med. vant ligaen foran og.
Erin Jackson
Erin Jackson (født 19. september 1992) er en amerikansk skøyteløper.
Sammenlagt i Verdenscupen i hurtigløp
Oppdatert etter sesongen 2021/22. – = ikke deltatt på distansen for nevnte sesong.
Rocco Siffredi
Stil
Rocco's Initiations tar for seg unge europeiske kvinner som han tilsynelatende treffer «tilfeldig» på gata og som han har sex med.
Rocco's True Anal Stories har som navnet sier fokus på analsex. De kvinnelige pornoskuespillerne er også mer etablerte innen bransjen.
Rocco – Animal Trainer er Roccos hardeste serie der fokuset er på ekstrem sex.
Karriere utenfor pornoindustrien
Rocco har spilt roller i kinofilmene «Romance» (1999) og «Helvetes anatomi» (2004). Han har også spilt i en del reklamefilmer. Deriblant en reklame for et italiensk potetgullmerke.
Privatliv
Han har siden 1991 vært gift med den ungarskfødte pornoskuespilleren Rosa Caracciolo. Sammen har de to sønner.
HTC P4350
HTC P4350 er en Windows Mobile-basert mobiltelefon (Pocket PC) som ble produsert av HTC. Den var tidligere kjent under kodenavnet HTC Herald 100.
Den ble lansert i desember 2006, og er også solgt under navnene O2 XDA Terra og Dopod C800.
Robert Indiana
Robert Indiana (født Robert Clark 13. september 1928, død 19. mai 2018) var en amerikansk kunstner tilknyttet Pop Art-bevegelsen.
Robert Indiana ble født i New Castle i Indiana, og flyttet senere til Indianapolis hvor han avla eksamen på Arsenal Technical High School. Han flyttet til New York i 1954, og knyttet seg til pop art-bevegelsen. Indiana hadde en eksistensialistisk innfallsvinkel til kommersiell kunst som gradvis nærmet seg det han kaller «skulpturelle dikt».
Indianas verker består ofte av tykke, enkle, ikoniske bilder og statuer, spesielt numre og korte ord som EAT, HUG, DIE og LOVE.
Et eksempel er frimerket «Love Stamp» utgitt av United States Postal Service.
Phreatichthys andruzzii
Phreatichthys andruzzii er en fiskeart.
Denne arten i karpefamilien lever i underjordiske vannforekomster og er bare kjent fra noen få brønner i Somalia.
Det er publisert flere studier av adferden til denne blinde hulefisken. Den har en biologisk klokke med et «døgn» på opptil 47 timer. Arten har også evnen til å skille mellom ulike antall av objekter.
San Giorgio Albanese
San Giorgio Albanese (arbëreshalbansk: Mbuzat) er en by og kommune i provinsen Cosenza i Calabria-regionen i det sørlige Italia. Det er en av arbereshebyene i det sørlige Italia. Per 31.12. 2015 hadde byen et innbyggertall på 1432.
De lange knivers natt
Mennene bak
Med seg i ledelsen av utrenskningene hadde Hitler sin nestkommanderende Rudolf Hess, riksmarskalk Hermann Göring, SS-leder Heinrich Himmler og hans nestkommanderende Reinhard Heydrich, samt propagandaminister Joseph Goebbels.
Bakgrunn
Nasjonalsosialismen hadde fra begynnelsen av vært trukket i flere retninger, og en av de store motsetningene var den mellom de som hadde en anti-establishment innstilling og så på kampen for at den vanlige mann skulle ha gode betingelser som det viktigste, og de som først og fremst vektla den nasjonalistiske siden ved ideologien. Det ble etterhvert klart at Hitler på et tidspunkt ville måtte velge mellom de to retningene.
Röhm dannet sammen med Gregor Strasser venstrefløyen av partiet, og begynte å snakke om behovet for en andre revolusjon. Etter at NSDAP hadde kommet til makten, mente de det var på tide å styrke de tyske arbeidernes stilling og at partiet ikke måtte bremse opp fremdriften. Hitler kom dermed i klemme, ettersom han var avhengig av pengestøtte fra konservative industriledere. Röhm hisset også på seg moderate offiserer i de regulære væpnede styrker, ettersom han til stadighet uttalte at SA en dag ville bli en del av hæren. Offiserene var på ingen måte interessert i å få den udisiplinerte gruppen inn i sine rekker.
4. juni 1934 tilkalte Hitler Röhm, og forsøkte å få ham til å roe seg ned. De hadde en fem timer lang samtale, hvor Hitler forklarte at han ikke ville oppløse SA som han sto i så stor gjeld til, men han ga hele organisasjonen permisjon uten uniform i august, for å få en nedkjølingsperiode. De to avtalte en nytt møte i Bad Wiessee den 1. juli.
Aksjonen
Klokken ett på natten fikk Hitler beskjed fra Göring og Heinrich Himmler om at SA planla en oppstand i Berlin på morgenen. Hitler bestemte seg da for å rense ut de han mente var forrædere. Göring fikk ansvaret i Berlin, mens Adolf Wagner, Bayerns innenriksminister, fikk ansvaret i München, SAs andre store tyngdepunkt. Wagner skulle få støtte av to kompanier fra Leibstandarte-SS Adolf Hitler som ble sendt fra Berlin under Sepp Dietrichs kommando.
Hitler fløy sammen med Goebbels og Lutze til München, og landet der klokken fire på natten. To SA-ledere, Scheinhuber og Schmidt, ble tatt i varetekt. Da de hilste føreren fikk Hitler et raserianfall, og rev av dem distinksjonene. Han trakk sin revolver, men en av hans livvakter, Emil Maurice trakk raskere og skjøt begge på kloss hold. Hitler skal ha sparket et av likene og sagt at de to ikke var de mest skyldige.
De reiste så videre til Bad Wiessee ved innsjøen Tegernsee, hvor Röhm og flere av hans nærmeste medarbeidere bodde på hotell. Hitler banket selv på Röhms dør. Röhm, som lå og sov, ble overrasket ettersom de ikke hadde en avtale før neste dag. Hitler ga ordre om at Röhm skulle arresteres. Samtidig gikk SS-soldater inn i rommet ved siden av. Der fant de SA-Oberguppenführer Edmund Heines i seng med sin mannlige sjåfør, begge ble skutt umiddelbart. Röhm ble, sammen med likene av de to andre, plassert i en ventende bil.
I München hadde Rudolf Hess, Hitlers nestkommanderende, gjort Det brune hus til en felle for SA-offiserer. Etterhvert som de ankom ble de arrestert og ført til Stadelheim fengsel. Hitler reiste dit, og beordret flere henrettelser.
Hitler hadde også ringt til Berlin, og gitt Göring og Himmler ordre om å sette igang utrensningen der. Mer enn 150 SA-ledere ble arresterte og plassert i en kullkjeller i lokalene til Leibstandarte-SS Adolf Hitler i det tidligere Preußische Hauptkadettenanstalt i Lichterfelde. De fleste hadde ingen anelse om hva som foregikk. De ble ledet ut, fire av gangen, til en åpen gårdsplass, hvor det sto en pelotong på åtte mann. Henrettelsene varte over flere timer, og pelotongen måtte byttes ut flere ganger på grunn av den enorme påkjenningen.
De påfølgende dagene
Ernst Röhm ble holdt i en celle, og etter to dager fikk han levert en revolver med beskjed om at han skulle «gjøre det ærbare», begå selvmord, innen ti minutter. Han nektet å gjøre dette, og dermed gikk to vakter etter ordre fra Sepp Dietrich inn og skjøt ham.
Det er uklart hvor mange som ble drept i løpet av de lange knivers natt og de påfølgende dagene. Minst 77 av høyere rang ble henrettet, og det er spekulert i at så mange som 1000 ble henrettet totalt. I tillegg til de egentlige målene, de venstreorienterte innen partiet, var det også andre som ble drept, da enkelte benyttet anledningen til å kvitte seg med rivaler. For eksempel skal Göring ha satt opp general og tidligere rikskansler Kurt von Schleicher på dødslisten fordi han var misunnelig på hans rang og innflytelse. Generalen hadde vært pensjonist siden januar 1933, og støttet på ingen måte Röhms idéer, men både han og hans kone ble drept i deres hjem. Deres fjorten år gamle datter ble fortalt at hun også ville bli drept dersom hun fortalte noen hva hun hadde sett.
Hitler selv fikk henrettet tre personer som hadde sett han og niesen hans sammen den kvelden hun antagelig begikk selvmord. Hitler hadde nektet at de hadde vært sammen den kvelden, og disse vitnene som jobbet på et hotell hvor de hadde vært sammen, lagde problemer for hans troverdighet.
Gregor Strasser ble skutt i sin celle av en SS-soldat, som senere skrøt av handlingen. Visekansler Franz von Papen ble overvåket i flere dager, men klarte seg, hans sekretær Herbert von Bose ble skutt og drept ved sitt skrivebord, og von Papens samarbeidspartner i forbindelse med Marburgtalen, Edgar Julius Jung, ble drept i fengsel.
I München ble Gustav Ritter von Kahr, som hadde slått ned ølkjellerkuppet, hentet fra sitt hjem, mishandlet og etterlatt i en myr.
Det ble også gjort feil i all forvirringen. En kjent musikkritiker, Willi Schmid, ble drept fordi han ble blandet sammen med en Willi Schmidt som sto på listen. Rudolf Hess besøkte senere enken og ba om unnskyldning for feiltagelsen.
Karl Ernst ble arrestert nær Bremen og sendt til Berlin, hvor han ble henrettet.
1. juli kunngjorde pressen, som var under streng kontroll, at åtte SA-ledere var henrettet. von Schleichers død ble nevnt som et ulykkestilfelle. 2. juli ble Ernst Röhms død annonsert, og i nyhetsmeldingen ble han kalt «forræderen Röhm».
Etterspill
13. juli talte Hitler til Riksdagen, og gav en formell forklaring på hva som hadde skjedd. Etter å ha skjelt ut sine motstandere, nevnte han fire grupper som var en trussel mot Det tredje rike:
Særlig den siste gruppen vakte oppsikt, fordi mange i Hitlers beskrivelse av ryktesprederne kjente igjen de som sto bak de lange knivers natt. Hitler insisterte også på at aksjonen ikke var ulovlig, men at den var et resultat av «en høyere justis». Wilhelm Frick skrev et forslag til en lov som legaliserte hele aksjonen, og denne ble raskt vedtatt av den kuede Riksdagen.
Victor Lutze satt som sjef i SA, og organisasjonen, som var på 3 millioner menn før «De lange knivers natt», ble marginalisert innen maktstrukturen. SS overtok dens posisjon, og ble det viktigste militære elitekorpset i det nasjonalsosialistiske Tyskland, som opphørte i 1945.
Wingback
En wingback (WB) er en posisjon i angrepets backfield i amerikansk fotball.
En wingback stiller seg opp til siden for scrimmagelinjen, vanligvis et skritt bak og til siden fra en tight end. Det er en allsidig posisjon da wingbacken kan være nødt til å blokkere, ta imot en handoff, eller løpe ned banen for en pasning. Et eksempel på en formasjon som bruker wingbacks er single-wing.
Der er få lag i college football eller på profesjonelt nivå som bruker wingbacks i moderne tid. Et eksempel på en wingback var Johnny Rodgers, som spilte i posisjonen for Nebraska da han vant Heisman-troféet i 1972.
Nordjordet (Ekeberg)
Nordjordet er et tidligere småbruk øverst i Ekebergskrenten i Kristiania (Oslo), en plass kjent for kunstneraktivitet knyttet til forfatteren Ingeborg Refling Hagen, senere komponisten Eivind Groven.
Opprinnelig var Nordjordet del av Ekeberg gårds nordlige og nordvendte marker. På 1800-tallet er Nordjordet omtalt som en del av bruket Mordteløkka, plass under Ekeberg gård. Etter 1850 sto Nordjordet fram som en husmannsplass under hovedgården. Ekeberg hovedgårds stamhusbesitter G. M. Michelsen kjøpte huset fra Mordteløkka og satte det opp på Nordjordet rundt 1870. Tradisjonen tilknytta huset sier at det opprinnelig skal ha stått på Grønland eller kanskje i Gamlebyen, og at det er svært gammelt.
Bo (navn)
Bo er et mannsnavn med opprinnelse i norrøne búi, «beboer».
Nordjordet (Ekeberg)
I 1922 kjøpte Ingeborg Refling Hagen hovedbølet på Nordjordet og bosatte seg der sammen med malerinnen Birgit Abrahamsen. På 1920- og 1930-tallet ble Nordjordet et sentrum for det radikale kunstnermiljøet «Ekebergkolonien». Under annen verdenskrig deltok Hagen i det illegale motstandsarbeidet og redigerte fra huset undergrunnsavisen Jøssingposten. I desember 1941 ble hun arrestert i sitt hjem på Nordjordet.
Bo (navn)
Bo (波) er også et kinesisk fornavn som betyr «bølge». Det brukes både som mannsnavn og kvinnenavn.
Nordjordet (Ekeberg)
Eiendommen ble etter hvert overtatt av Eivind Groven som var Ingeborg Refling Hagens svoger. Han hadde alt i 1927 reist eget hus på tomten, – tegnet av ham selv. I 1971 reiste han også et bygg for sine renstemte orgler. På folkemunne fikk det nye Orgelhuset snart tilnavnet «Ekeberg-katedralen».
Det gamle våningshuset ble ombygd i 1970-årene, og står fortsatt. Det danner sammen med Grovens hus og Orgelhuset et tun på eiendommen. Gateadressen er Ekebergveien 59.
Bo (navn)
Kjente personer med navnet
Personene i listene er ordnet kronologisk etter fødselsår.
David Florence
David Florence (født 8. august 1982) er en britisk padler, som spesialiserer seg i slalåm. Han representerte landet sitt i Sommer-OL 2012 i London, der han tok sølv i C-2. Han tok også sølv i C-1 i Sommer-OL 2008.
Lammers’ gate (Oslo)
Lammers’ gate (1-9, ingen partallsnumre) er en gate på Torshov i Oslo. Den går på sørsiden av Torshov kirkepark mellom Åsengata og Nordkappgata.
Gaten har navn etter sangeren, dirigenten og komponisten Thorvald Lammers, og i området finnes også en rekke andre gater med navn etter musikere og komponister.
USS «Will Rogers»
USS «Will Rogers» var en undervannsbåt i Benjamin Franklin-klassen – den siste 41 av Freedom Polaris-ubåter. Hun var det eneste skipet i United States Navy som ble oppkalt etter humoristen Will Rogers (1879-1935).
Gunnar Skinstad
Han var medlem av Osvald-gruppen, som fra 1941 ble ledet av sjømannen Asbjørn Sunde.
Fatema Hameed Gerashi
Fatema Hameed Gerashi (født i 1987 eller 1988) er en olympisk deltager og en svømmer fra  Bahrain. Gerashi representerte Bahrain i Sommer-OL 2000 i Sydney, hvor un konkurrerte i kvinnenes 50 meter fristil. 12 år gammel var hun den yngste deltager overhodet i enhver idrettsgren og nasjonalitet under Sydneylekene.
Tekstkritisk bibelforskning
Tekstkritisk bibelforskning er å anvende tekstkritiske metoder på Bibelens tekster, som på andre antikke tekster. Tekstkritisk bibelforskning bedrives både av kristne og ikke-kristne.
Tekstkritikk som metode innebærer at man ikke tar stilling til om innholdet er sant eller ikke. Hensikten er ikke å avgjøre graden av sannhet i teksten, men å komme så nær den opprinnelige tekst (autografen) som mulig. Metoden forutsetter at en slik opprinnelig tekst har eksistert og at vi er i stand til å arbeide oss så nær den som mulig ved hjelp av de tekstvitnene som er tilgjengelig.