cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Robert Bernard Anderson
Biografi
Etter at Anderson forlot stillingen som finansminister i 1961 ble han aktiv innenfor forretningsvirksomhet, investeringer– og bankanliggender, men kom likevel inn i politikken igjen da han takket ja til å utføre enkelte diplomatiske oppdrag på vegne av president Lyndon B. Johnson på slutten av 1960-tallet. Hans karriere endte for øvrig opp i personlig krise og ydmykelse da han ble innlagt på sykehus flere ganger på grunn av alkoholisme. Han ble på midten av 1980-tallet også dømt skyldig og satt i fengsel for å ha brutt flere banklover og for skatteunndragelse, samt for å ulovlig ha operert en Anguilla–registrert bankfilial i New York, noe som førte til at flere investorer mistet formuen sin. Anderson døde den 14. august 1989 i New York på grunn av spiserørskreft.
Trymskvadet
Tor i brudekjole
Vred ble Vingtor da han våknet og hammeren sin Mjølner han savnet. Innledningen til Trymskvadet er kjent av mange. Beskrivelsen av Tors fortvilelse er like malerisk; med skjegget som ristet og hender som skalv. Fortvilet gikk Tor til Loke og fortalte hva som var skjedd. Tapet av hammeren var en katastrofe, ikke bare for gudene, men for balansen i kosmos. Loke lovte å hjelpe Tor og han lånte Frøyas fugledrakt og fløy til Utgard hvor jotnene bor. Han var sikker på at en av dem hadde tatt hammeren. Først gikk han til jotnen Trym og spurte ham om hammeren. Trym svarte at han hadde tatt den og skjult den åtte mil under jorda og ville ikke gi tilbake før han hadde fått selveste Frøya til hustru.
Chaplin under bakerstreiken
Handling
Charlie og en annen servitør må begynne å produsere deres eget bakverk, når deres tidligere bakere plutselg går ut i streik.
Trymskvadet
Tor i brudekjole
Med denne beskjeden fløy Loke tilbake til Åsgård. Tor og Loke gikk til Frøya og ba henne trekke i brudetøyet. Frøya ble meget sur, så sur at hele Åsgård ristet, og det store halssmykket på brystet hennes brast i to deler. At Frøya i det hele tatt kunne nekte, sier en del om hennes selvstendige stilling:
Chaplin under bakerstreiken
Handling
Men en gruppe streikende plasserer dynamitt i et brød, som skal leveres til kake-disken deres. Men når dynamitten havner i en ovn, så eksploderer den plutselig.
Trymskvadet
Tor i brudekjole
Loke fortalte da at bruden ikke hadde spist på åtte dager da hun lengtet slik etter å fare til Jotunheimen. Trym ble glad og lettet på brudens slør, men skvatt vekk da Tor glodde ildsk og ondt på ham. Loke var snar til å si at bruden ikke hadde sovet på åtte dager da hun lengtet slik etter å fare til Jotunheimen. Trym ropte da at brudegaven måtte bæres inn. Det var hammeren Mjølner som ble lagt brudens skjød. Tor lo godt da han grep hammeren, og drepte Trym først og deretter alle andre jotner.
Analyse
Diktet er først og fremst humoristisk. Den maskuline Tor blir ydmyket ved å bli kledt ut som en yndig brud som ingen mann før ham med smykker og brudeslør. I bryllupet drikker og spiser den forkledde bruden verre enn det verste troll. Det har blitt hevdet at den burleske latterliggjøringen av en hedensk gud med kosmisk betydning for verden tyder på en kristen innflytelse, men andre forskere, eksempelvis Gro Steinsland, hevder at latteren var et vesentlig element i den norrøne mytologien. De komiske elementene tyder likevel på at Trymskvadet er blant de yngre tekstene i Edda.
Loke har en betydning i denne fortellingen som gudenes medhjelper; han undersøker tapet av hammeren ved å reise i fugleham, blir deretter med på brudeferden, og det er Lokes snedige svar som sørger for Tor ikke avslører seg før han har hammeren i hånden. Diktet har også gitt enkeltsvar om de førkristne bryllupsritalene som at ekteskapets gudinne Vår var den som viet brudeparet, for øvrig bekreftet i Gylfaginning.
Margaret Clunies Ross har framhevet diktets økonomiske bruk av dramatisk dialog for å fremme handling og figurer er spesiell for norrøn litteratur, og at det absurde i å kle guden Tor ut i kvinneklær. Det er en utfordring for kjønnsidentitet som forvirring og problematiserer kjønnsroller tilsvarende hva William Shakespeare gjorde med flere av sine komedier. Diktet begynner med at Tor er blitt fratatt sin maskulinitet ved tapet av sin hammer, selve symbolet på hans virilitet. Tapet av hammeren truet både hans egen ære og status og tilsvarende gudenes som en gruppe. I overført betydning reflekterer diktet den samme problematikken av ære-skam som eksisterte i det norrøne samfunnet i førkristen tid.
Skomakerfjellet vindkraftverk
Skomakerfjellet vindkraftverk ligger i Åfjord kommune i Trøndelag.
Det er installert 4 Vestas V112 turbiner på 3,3 MW hver. Rotordiameter 112 meter, tårnhøyde 94 meter.
Total effekt er 13 MW. Årsproduksjon er 36 GWh.
Vindkraftverket ble bygd i 2015, og innviet 18. mars 2016. Det ligger like øst for Bessakerfjellet vindpark. De fire møllene kostet ialt 120 millioner kroner.
Final Fantasy
Final Fantasy (ファイナルファンタジー) er en mediafranchise skapt av Hironobu Sakaguchi og eid av Square Enix som inkluderer videospill, filmer og andre produkter. Serien startet i 1987 som et eponymt konsollrollespill utviklet av Square. Spillet ga opphav til en videospillserie som ble det sentrale fokuset til franchisen. Franchisen har siden forgreinet seg inn i andre sjangre og plattformer, som for eksempel taktiske rollespill, håndholdte spill, MMORPG-er og spill til mobiltelefoner. Per mars 2007 er det 28 spill i franchisen. Serien har motivert utgivelsen av tre animerte produksjoner, to helaftens CGI-filmer og flere litterære verk.
De fleste Final Fantasy-utgivelsene har uavhengige handlinger, men de inneholder felles elementer som definerer franchisen. Serien har popularisert mange elementer som i dag blir anvendt mye i konsollrollespill, og den er godt kjent for sine visueller, musikk og innovasjon. Flere av titlene i serien har blitt kommersielle og kritiske sukseer. Final Fantasy er den fjerde bestselgende videospillfranchisen, med mer enn 80 millioner solgte eksemplarer per desember 2007. Serien fikk i tillegg en stjerne på Walk of Game i 2006.
Temaer
Spill i Final Fantasy-serien er – med visse unntak – ikke relaterte med hverandre. Allikevel er det en del temaer som er delt mellom de fleste spillene i serien.
Den mest betydelige likheten mellom spillene, er kanskje våpenene som blir brukt. Sverd og magi finnes i alle spillene i hovedserien. Magitypene er gjerne delt inn i forskjellige grupper; «hvit magi», «sort magi», «rød magi» og «blå magi» er vanlige grupperinger. I tillegg finnes det enda en gruppe med magi, kalt «summons», som følger serien. Her tilkaller man monstre som gjerne har mytologiske navn, som Ramuh, Shiva og Bahamut.
Dyr som «moogles» og «chocobos» er også delte mellom serien. I tillegg er visse monstre, som «tonberrys» og «cactuars» vanlige i de fleste spillene i serien. I alle spillene er det også med luftskip.
Spillene
Det finnes svært mange Final Fantasy-spill. I den nummererte hovedserien er det foreløpig utgitt tretten spill, og et utall relaterte titler har også blitt utgitt over årenes løp. I tillegg har det blitt utgitt filmer og serier med opphav i Final Fantasy-serien.
Alle utgivelsesdatoer i denne lista er for Japan.
Nova Olinda (Paraíba)
Nova Olinda er en kommune i delstaten Paraíba i nordøstregionen av Brasil.
Deni Kožul
Deni Kožul (født 18. mars 1997) er en slovensk bordtennisspiller.
Han representerte Slovenia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han deltok i lagkonkurransen.
Daniel Garrison Brinton
Daniel Garrison Brinton (født 13. mai 1837 i Thornbury (Pennsylvania), død 31. juli 1899 i Philadelphia) var en amerikansk etnolog og arkeolog.
Brinton var feltlege under den amerikanske borgerkrigen i unionistarmén og hadde seinere en privat praksis. Allerede som ung interesserte han seg for etnologi, og i 1884 ble han professor i etnologi og arkeologi ved Academy of natural sciences i Philadelphia. Fra 1886 fram til sin død var han professor i amerikansk språk og arkeologi ved University of Pennsylvania.
Foruten medisinske artikler offentliggjorde han fra 1859 en rekke etnologiske og lingvistiske verk av delvis epokegjørende betydning som: The myths of the New world (1868, 2. opplag 1896), Essays of an Americanist (1890), The American race (1891), og Religions of primitive peoples (1897).
Erik Hoffmann
Erik Hoffman (født 22. august 1981) er en namibisk syklist som konkurrerer i landeveissykling. Han representerte Namibia under Sommer-OL 2008 der han ble nummer 22 i landeveisrittet.
Journal of Oriental Studies
Journal of Oriental Studies, grunnlagt i 1954, er et sinologisk fagtidsskrift som utgis i samarbeid mellom Department of Chinese Studies ved University of Hong Kong og Center for Chinese Language and Cultural Studies ved Stanford University i USA. Det er tospråklig.
Erhvervsbladet
Erhvervsbladet var en dansk avis som kom ut fra 1964 til september 2011. I begynnelsen kom avisen ut hver måned, siden kom den hver uke og fra 1974 til 2010 var den dagsavis. Siste året før den ble lagt ned, var den igjen ukeavis.
Journal of Oriental Studies
Tidsskriftet tar sikte på dekke Kina, Japan, Korea og Sørøst-Asia, emnene inkluderer tradisjonell historie og samtidshistorie, og likeså geografi, kunst, språk, litteratur, filosofi, jus, arkitektur, arkeologi, økonomi, politologi, sosiologi og antropologi.
Erhvervsbladet
Avisens grunnlegger var Bertel Bernhard. Han drev avisen til 1998, da han overlot den til sine barn. Sønnen Ole Bernhard ble da redaktør. Men i 2003 ble Erhvervsbladet solgt til Berlingske Media. Ved en større omlegging i 2011 ble avisen så avviklet. Stoffet ble samlet i et tirsdagsbilag i Berlingske som ble kalt Innovation og som siden fikk navnet Berlingske Business.
Ervervsbladet var både løssalgsavis og abonnementsavis, men hovedinntektene kom fra annonser. Målgruppen var mindre og mellomstore bedrifter i Danmark. Ved starten var opplaget 40.000, høyest opplag nådde avisen i 1888, da opplaget var 110.000. Da avisen opphørte, var opplaget sunket til 15.000.
Ravi Sethi
Ravi Sethi (født 1947, Mardana i Punjab i Britisk India) er en indisk informatiker. Sethi har studert ved Indian Institute of Technology Kanpur (IITK) og fortsatte med å ta en Ph.D. ved Princeton University. Han jobbet ved Penn State University og sluttet seg detter til Bell Laboratories i 1976.
Han er idag president ved Avaya Labs Research og medlem av National Science Foundation's Computer and Information Science and Engineering (CISE) Advisory Committee. Han er best kjent som en av tre forfattere av læreboken i kompilatorteknikk, Compilers: Principles, Techniques, and Tools, også kjent som «drageboka».
Genette Våge
Genette Klyve Våge (født 14. august 1997) er en norsk tidligere motocrossutøver. Våge fikk sin første motocrossykkel da hun var 5 år, og kjørte motocross fra 2003 til hun la opp i 2018.
Som aktiv utøver representerte hun Bybergsanden Motocross Klubb. Våge ble norgesmester og lå som nr. 5 på verdensrakingen på kvinnesiden. Hun var også på landslaget. Hun er utdannet som dataingeniør ved Universitetet i Stavanger.
Motorsportkarriere
Hun er født og oppvokst i Stavanger, Norge. I 2009, da Genette Våge var tolv år gammel, ble hun prosjektelev på Norges Toppidrettsgymnas (NTG). Som veileder på NTG hadde hun Roy Snellingen, som den gang var sportssjef for motocrosslinjen i Bærum. Hun pendlet mellom skolegang på Hinna ungdomsskole og NTG i Bærum.
I en alder av 13 år, hvor en har lov til å reise utenlands og konkurrere, deltok Våge i europamesterskapet og ADAC (Det tyske mesterskapet). Hun kjørte i 85cc-klassen sammen med guttene, noe som svært få jenter før henne har gjort. I 2011 ble hun den første skandinaviske motocrossutøveren som klarte å kvalifisere seg til finalen i AMA Nationals Loretta Lynn's, i klassen 13-15 år, 75cc - 105cc. Her endte hun opp med en 9.-plass totalt. Året etter, i 2012, kvalifiserte hun seg igjen og endte på en 12.-plass.
I 2011 ble hun første jente i en gutteklasse i NM-sammenheng som tok en tredjeplass i klassen MX85 under den andre NM-runden i motocross.
I 2012 hadde Våge akkurat fylt 15 år da hun deltok i sin første verdensmesterskapsrunde og kjørte inn til en 20.-plass i VM i Tyskland.
I 2013 begynte Våge på Gand videregående skole i Sandnes, og samme år debuterte hun i verdenscupen. På grunn av skade fikk hun ikke fullført hele sesongen.
I 2014 ble Våge norgesmester i motocross for damer og tok sølv i det svenske motocrossmesterskapet. I november 2014 ble hun også kåret til Norges beste kvinnelige motorsportutøver av Norges Motorsportforbund.
Gaby Ahrens
Gaby Ahrens (født 15. mars 1981) er en namibisk skytter, som konkurrerer i trap. Hun representerte Namibia under Sommer-OL 2008, der hun ble utslått i de kvalifiseringen som nummer 20. Ahrens var flaggbærer under åpningen av Sommer-OL i London i 2012.
Genette Våge
Motorsportkarriere
Sesongen 2015 kjørte hun inn til en 5.-plass i verdensmesterskapet, ble norgesmester og tok sølv i det svenske mesterskapet. Høsten 2015 ble hun tildelt tre priser under motorsportgallaen: «Årets kvinnelige motorsportsutøver», «Årets motorsykkelutøver» og «Årets motorsportsutøver».
Som første kvinnelige motocrossutøver fikk Genette Våge stipend på Olympiatoppen, etter Pål Anders Ullevålseter og Ailo Gaup.
I første VM-runden i Doha, Qatar 2016 pådro hun seg en håndleddskade som kostet henne hele sesongen. Skaden førte etter hvert til at hun måtte slutte helt som toppidrettsutøver. Høsten 2016 fikk hun tildelt «Christian Rolid Flatens minnepris» på Motorsportgallaen.
Deltagelse i realityshow
I 2021 var Våge deltager i tolvte sesong av Mesternes Mester. Vinteren 2021 var hun også med i en ny sesong av gameshowet Fangene på fortet.
Resultater
I 2011 ble Våge første skandinaviske utøver som kvalifiserte seg til finalen i AMA Nationals Loretta Lynn's. I finalen kjørte hun inn til en niendeplass.
Hun klarte å kvalifisere seg til å kjøre én runde i europamesterskapet i gutteklassen.
2012
AMA Nationales Loretta Lynn's - 12.-plass i finalen
Bureau of Trust Funds Administration
Bureau of Trust Funds Administration (BTFA) er et amerikansk føderalt forvaltningsorgan med ansvar for å forvalte økonomiske verdier som den føderale staten håndterer på vegne av landets indianere. Verdiene omfatter store landområder og mineraler under bakken, eiet av individuelle indianere og av indianerstammer. BTFA forvalter et stort antall leieavtaler om rettigheter til boring, gruvevirksomhet og beite.
BTFA ble opprettet 1. oktober 2020 ved en omorganisering av Indredepartementet og Office of the Special Trustee for American Indians.
Fylkesvei 4182
Fylkesvei 4182 går mellom Røyseland og Oksesteinen bru i Kvinesdal kommune.
The China Review
The China Review er et kinesisk tidsskrift for det meste engelskspråklig sinologisk fagtidsskrift som utgis fra Chinese University in Hongkong. Det overtok etter et fagtidsskrift med nesten samme navn, China Review, som først kom ut i 1990. Det tar sikte på å dekke en rekke felter vedrørende Kina og dets folk: Innenrikspolitikk, internasjonale relasjoner, samfunnsliv, business og økonomisk utvikling, moderne historie, kunst og kultur.
Fylkesvei 4182
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 822 (Vest-Agder).
Roerdalen
Roerdalen (limburgsk: Roerdale) er en kommune sentralt i den nederlandske provinsen Limburg.
Sentre og tettsteder i Roerdalen:
Asia Major
Asia Major er et nå taiwan-kinesisk sinologisk fagtidsskrift som utgis av Institute of History and Philology ved Academia Sinica på Taiwan. Det er en fortsettelse fra 1988 av Asia Sinica – New Series som ble publisert i England fra 1949 til 1975. Fagtidsskriftet tar sikte på å dekke alle perioder av kinesisk historie, kinesisk litteratur, tenkning og kultur generelt. Det er også opptatt av kinesisk interaksjon mellom andre sør- og østasiatiske folk. Fra 1988 og frem til 1998 var fagtidsskriftet tilknyttet Princeton University i USA.
Hepatitt C-virus
Hepatitt C-virus (HCV) er et RNA-virus i gruppen hepatittvirus som ved infeksjon fører til hepatitt (leverbetennelse). Svært mange med infeksjonen er asymptomatiske, men en liten andel er svært alvorlige og fører til utstrakt leverskade og leversvikt eller leverkreft.
Vaksinering
Det finnes vaksine mot hepatitt C, som leger uten grenser bruker og hjelper andre med.
Behandling
Oppdatering: Mot slutten av 2011 ble det lansert nye medisiner for genotype 1, som øker muligheten til å bli frisk til 75–80 %. Ved genotype 1 må man bruke både Ribavirin, Ribitol og de nye medisinene(Sovaldi) samtidig, for å øke sjansen til å bli 100 % frisk. I tillegg må man bruke mye vitamin D-tilskudd. Behandlingstiden er nå lik genotype 1 og 2 ved bruk av medisinen Sovaldi. Sjansen for å bli frisk er dermed like for alle genotyper, men det er fortsatt slik at genotype 1 er den alvorligste av de 3, også når det gjelder mulige bivirkninger under behandlingen. Tidligere var de nye medisinene så dyre at kun noen få fikk behandling med Sovaldi i Norge, men fra begynnelsen av 2018, får alle som har genotype 1 tilbud om behandling.
Nå er behandlingen fri for interferon og det skjedde i 2017 da Vestre Viken tilbød interferon fri behandlingen for alle med hepatitt C men prisen lå på 1.4 mill men har sunket til rundt 350,000 norske kroner pr idag og de fleste blir friske
Per Kvist
Vidar Wexelsen (født 4. april 1890 i Overhalla i Nord-Trøndelag, død 23. mai 1947), bedre kjent under psevdonymet Per Kvist, var en norsk skuespiller, forfatter, sanger og revyartist.
I 1919 giftet Per seg med Kally Bachke (1891–1943), datter av Kalle Løchen av slekten Løchen). Paret gikk fra hverandre, og Per giftet seg på nytt i 1932 med skuespilleren Sigrun Svenningsen (1902–1971).
Karriere
Han var tilknyttet flere revyscener i Oslo og skrev en rekke muntre viseslagertekster (deriblant «Ola var fra Sandefjord», «K.N.S.-visen» og «Leve De forenede nasjoner»), revyer og kabareter samt flere guttebøker.
I 1925 var Kvist ansvarlig for tekstene til Chat Noir-revyen Ikke mas, alle får, som ble en stor publikumssuksess. Musikken var av Kolbjørn Svendsen. I 1926 fikk Kvist og Svendsen en ny suksess på samme scene med revyen Lån meg øre!.
Per Kvist skrev også teksten til «Sommersangen» (Melodi: H. Larssen), som vant Norsk Musikkforlags førstepris i «Sommerens konkurransemelodier» (1936). Sangen «Pølsemaker, pølsemaker», som ble fremført av Leif Juster i filmen Den forsvundne pølsemaker (1941), hadde også tekst av Per Kvist.
Familie
Kvist var sønn av Anna Nilssen (1853–1942) og Vilhelm Andreas Wexelsen (1849–1909) som var biskop i Nidaros bispedømme. Søstera Anna Beate (1875–1954) ble mor til Karl Evang og Wilhelm Evang.
Kroatias fylker
Fylkene er det øverste nivå av geografiske administrative enheter (forvaltningsenheter)i republikken Kroatia. På kroatisk kalles fylkene županije (flertall) og županija (entall). Fylkene er igjen inndelt i mindre administrative enheter som kommuner (kroatisk:općina) og byer (kroatisk:grad).
Det er totalt 20 fylker og en by med fylkesstatus i landet.
Historie
Kroatia har vært inndelt i fylker, eller len, siden tidlig middelalder. Navn, størrelse og plassering har imidlertid vært i stadig endring.
I Den sosialistiske føderale republikken Jugoslavia var Den sosialistiske republikken Kroatia inndelt i administrative enheter kalt općine, samme begrep som i dag brukes om mindre kommuner. Sosialistrepublikkens općine hadde imidlertid en størrelse mellom dagens fylker og kommuner.
Dagens fylkesinndeling ble introdusert i den kroatiske grunnloven i 1990, og har bare gjennomgått mindre endringer siden.
Organisering
Hvert fylke har en valgt forsamling (županijska skupština) som består av et antall folkevalgte representanter valgt for en periode på fire år. Forsamlingen velger en fylkesregjering (županijsko poglavarstvo) og en leder for denne [župan).
Liste over fylker
Liste over fylkene, gruppert i større geografiske/historiske regioner.
New England
New England (bokstavelig: «Ny-England») er en region i det nordøstre hjørnet av USA. Boston er regionens forretnings- og kultursenter. Regionen omfatter følgende delstater: Connecticut, Maine, Massachusetts, New Hampshire, Rhode Island og Vermont. Alle unntatt Vermont har kyst mot Atlanterhavet. Disse er delstater med minst utstrekning, befolkningen er overveiende hvit og en stor del av innbyggerne er katolikker. Den første europeiske bosettingen var i 1620 i Plymouth. Delstatene har et samlet areal på 163.000 km2.
New England var en av de aller første europeiske bosetningene i Nord-Amerika etter den oppgitte norrøne bosetningen i Vinland på begynnelsen av 1000-tallet. Koloniseringen begynte med at det i 1606 ble etablert to kompanier i England med sikte på kolonisering av Nord-Amerika. Kong James I delte kysten mellom disse og kompaniet med utgangspunkt i Plymouth fikk den nordlige delen. Plymouth mislykkes med etablere en koloni i Maine og gikk deretter over til handel med fisk og skinn lands kysten av New England. Virginia-kompaniet hadde større suksess lenger sør, der kolonien Jamestown ble etablert i Virginia. I 1620 seilte «Mayflower» fra Plymouth med en gruppe fattige puritanere, senere kalt «pilgrimsfedrne». Puritanerne var religiøse dissentere som sto i opposisjon til den anglikanske kirke. Virginia-kompaniet betalte for overfarten med «Mayflower» mot at utvandrerne arbeidet for kompaniet de første 7 årene i Amerika. De kom frem i desember 1620 på et sted de kalte New Plymouth og før sommeren 1621 var halvparten døde. Frem til 1640 kom omtrent 18.000 utvandrere fra England til New England. Engelske bosettere kom til New England i 1620 for å opprette kolonien Plymouth. Disse var såkalte pilegrimer, religiøse separatister som ikke fant hjemlandets kristendom streng og ren nok. Ti år senere kom en ny gruppe religiøse puritanere som seilte nord for kolonien Plymouth i Boston og opprettet Massachusetts Bay-kolonien i 1630. Massachusetts var utgangspunktet for koloniseringen av New England. Rhode Island og Connecticut ble grunnlagt av folk fra Massachusetts. Kolonien lengre sør utviklet seg primært basert på jordbruk, mens New England hadde mindre egnet jordbruksland og ble hovedsakelig handels- og industriområder. Området mellom de sørlige koloniene (Virginia) og New England ble først kolonisert av nederlendere (Ny-Amsterdam på Manhattan) og svensker (ved Delaware), senere (i 1664) erobret av England.
På slutten av 1700-tallet tok koloniene i New England ledelsen i bekjempelsen av de britiske påleggene av nye skatter uten kolonistenes godkjennelse. Det såkalte teselskapet i Boston var en protest som opprørte britene. De svarte med loven Intolerable Acts som fjernet kolonistenes selvstyre. Konfrontasjonen førte til full krig i 1775, forvisningen av britene fra New England våren 1776 og erklæringen av uavhengighet i juli 1776.
New England tok ledelsen i amerikansk litteratur, filosofi og utdannelse til tross for områdets puritanske bakgrunn. Regionen spilte en framtredende rolle i bevegelsen som forbød slaveri. Det var også den første regionen i USA som ble endret av den industrielle revolusjon.
I dag er New England et betydelig sted for høyere utdannelse, høyteknologi, forskning og medisin, finans og turisme. Boston, kalt «New Englands hjulnav», har alltid vært et dominerende sentrum i regionen; finansielt, kulturelt, intellektuelt og transportmessig. Lokalt er hver delstat delt inn i små inkorporerte samfunn kjent som New England-byer, og disse er ofte er styrt ved bymøter. Velgerne har i senere år stemt oftere på liberale kandidater ved delstatlige og føderale valg enn i noen annen region i USA, men var tidligere en bastion for Republikanerne. (Tilsvarende var Sørstatene tidligere en bastion for Demokratene, men har i senere år blitt et kjerneområde for Republikanerne).
New England har det eneste ikke-geografiske regionsnavn som er anerkjent av den føderale regjeringen i USA. Det har blitt opprettholdt en sterk følelse av kulturell identitet som er særegen fra resten av landet, skjønt denne identiteten er paradoksalt nok ofte en kombinasjon av liberalisme med puritanisme, landsens liv med urban industri, og isolasjon med innvandring.
Connecticut-dalen er det viktigste jordbruksområdet i New England.
Yankee var opprinnelig betegnelse for personer fra New Enland.
Kannauj (distrikt)
Kannauj (hindi: कन्नौज जिला ) er et distrikt i den indiske delstaten Uttar Pradesh. Distriktets hovedstad er Kannauj.
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,658,005 innbyggere i distriktet, mot 1,388,923 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 16,92 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 15,17 % i 2011 mot 18,73 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 912 i 2011.
Luis Islas
Luis Islas (født 22. desember 1965) er en argentinsk tidligere fotballspiller som blant annet spilte for Independiente.
Han ble tatt ut til VM i fotball 1986, der laget hans vant gull.
The China Journal
The China Journal er et australsk sinologisk fagtidsskrift som utgis fra Australian National Universitys sinologiske institutt Contemporary China Centre. Det er skrevet for det meste på engelsk. Det tar sikte på å gi informasjon og analyser vedrørende Folkerepublikken Kina og Taiwan. Det er et av verdens ledende tidsskrifter innen sitt fagområde.
Santiago Metropolitana
Santiago Metropolitana er en region i Chile. Regionen er det mest befolkede området i landet og her ligger også Santiago de Chile som er Chiles hovedstad. Her ligger også Chiles største internasjonale flyplass, Arturo Merino Benítez.
Motorsag-pønk
«Motorsag-pønk» er en norsk sang som ble skrevet av Øystein Sunde og utgitt som B-side til singlen Barkebille boogie i juli 1981. Den ble den også utgitt september samme år på Sundes musikkalbum Barkebille boogie. På singlen varer opptaket noen sekunder mer.
Teksten og spillemåten er en parodi på pønkrock-stilen. Handlingen dreier seg om et band som ikke spiller vanlige instrumenter, men heller på motorsag.
Både tekst, noter og tilhørende tegning til «Motorsag-pønk» ble publisert i notaboka Kjekkere å ha–2 i 1992.
The Eagle’s Mate
The Eagle's Mate er en amerikansk stumfilm fra 1914, regissert av James Kirkwood.
Handling
En ung jente, Anemone (spilt av Mary Pickford) som bor sammen med tanten sin (spilt av Ida Waterman) når hun blir bortført av en familie fra Virginia. En konflikt mellom to av de yngre mannlige slektningene skal avgjøre hvem som skal få gifte seg med Anemone.
Lancer (spilt av James Kirkwood) blir denne vinneren, og gifter seg med Anemone mot hennes vilje. Hun blir gjenforent en stund senere med tanten sin. Men når hun oppdager at Lancer har havnet i store problemer, så velger hun å komme tilbake - og blir ved hans side. Anemone innser at hun alltid hadde vært forelsket i ham.
Gran Premio Costa degli Etruschi 2009
Gran Premio Costa degli Etruschi 2009 var den 14. utgaven av Etruskerkysten Grand Prix. Rittet ble arrangert 7. februar 2009. Alessandro Petacchi vant rittet for femte gang på rad. Jacopo Guarnieri ble nummer to og Robert Hunter nummer tre.
Fredrikke kapell
Fredrikke kapell ved Universitetet i Oslo er fra 1992 i Oslo kommune, Oslo fylke. Kapellet er lokalisert til «Frederikkebygningen» på Blindern, innerst i gangen (ved siden av Athletica Blindern).
Freden i Poznań
Freden i Poznań var en fredsavtale som ble signert den 11. desember 1806 i byen Poznań (idag en del av Polen). Avtalen avsluttet krigen mellom Frankrike og Kurfyrstedømmet Sachsen som var alliert med Preussen. Avtalen kom istand etter at saksiske og prøyssiske styrker ble beseiret av Napoléon Bonapartes styrker under den andre av Napoleonskrigene.
Sachsen måtte betale 25 millioner franc i erstatning, og forpliktet seg også til å bli en del av Rhinforbundet. I tillegg innebar fredsavtalen at Sachsen ble opphøyd fra å ha vært et kurfyrstedømme til å bli kongeriket Sachsen.
Nå fryd deg, kristne menighet
Nå fryd deg, kristne menighet er en tysk salme (ty. Nun freudt euch, lieben Christengmayn) av teologen og reformatoren Martin Luther, skrevet ca. 1523.
Tekst
Salmen ble utgitt i 1524, som en del av en av de tidligste evangeliske sangbøker, Etlich Christlich Lieder, også kjent som Achtliederbuch. Sangboken inneholdt 8 salmer, hvorav Nun freudt euch er den første i salmeboken.
Tradisjonelt regnes salmen som Luthers andre salme forfattet i 1523. Den første, Eyn newes lied wir heben an, ble skrevet i anledning de første evangeliske martyrer i Brussel 1523. Umiddelbart etterpå ble Nun freudt euch skrevet (august el. september). Den regnes ikke som en kirkesang, men mere som en folkelig sang for «kjøpmenn, håndverkere og tjenestepiker». Salmen regnes ved siden av Vår Gud han er så fast en borg, som selve reformasjonssalmen.
Luther skrev salmen med 10 vers, i jambisk versefot. I salmen veksler fortellerstemmen tale av Gud Fader og Gud Sønn. Først beskrives problemet, så Guds intervensjon og til sist Guds sønns tale og formaninger.
Det første vers tjener som en slags overskrift og innledning til fortellingen: <poem style="padding-left: 1em">Nv frewt euch lieben Christen gmeyn vnd last vns frölich spryngen. Das wir getrost vnd al ynn eyn mit lust vnd liebe syngen. Was Got an vns gewendet hat vnd seyne susse wunder that. Gar theur hat ers erworben.
Det første vers oppfordrer menigheten til å lovprise Gud, til å hoppe i glede og synge med lyst og kjærlighet, fordi Gud har vendt seg mot menneskene gjennom sine gode undergjerninger, men likevel så dyrekjøpte sår. Forestillingen om at det er Luthers selvbiografi vi møter i salmen er blitt utfordret og afvist i moderne forskning, hvor der betones at salmens «jeg» er det allmenne menneske (i likhet med Rom. 7). Det harmonerer bedre med forståelsen av første vers som en innledning, en strofe, hvor det er menigheten som settes i jeg'et.
I den norske salmebok finnes salmen på nummer 336 og i salmeboken fra 1985 på nummer 322. Salmen er oversatt til bokmål av Øystein Thelle, i 1972.
Melodi
Salmen synges i Norge til en melodi fra Nürnberg 1523, som er den melodi som er angitt i Etlich Christlich Lieder.
Nova Palmeira
Nova Palmeira er en kommune i delstaten Paraíba i nordøstregionen av Brasil.
Fotball under Middelhavslekene 1951
Fotball under Middelhavslekene 1951. Fotball var en av tretten sporter under de første Middelhavslekene som ble arrangert i Alexandria i Egypt i perioden 5. oktober til 20. oktober 1951. Tre herrelag deltok i fotballturneringen som ble spilt som en enkeltserie der alle lagene møtte hverandre en gang. Hellas vant begge sine kamper og vant serien foran Egypt.
The Flapper
The Flapper er en amerikansk stumfilm-komedie fra 1920, regissert av Alan Crosland og med Olive Thomas i hovedrollen.
Dette var den første filmen til å skildre den fremvoksende flapper-livsstilen.
Handling
Genevieve vokser opp i en veldig liten og kjedelig by. På grunn av hennes ville holdninger og atferd, bestemmer faren hennes for å sende henne til en veldig streng internatskole. Men til tross for denne strengheten, har studentene også gøy der, og har forskjellige livsstilsproblemer - inkludert flørting med jevnaldrende gutter.
Tuva Fellman
Tuva Fossum Fellman (født 1987 ) er en norsk programleder i radio og TV. Hun har jobbet i radiokanalene NRK P3 og Radio Norge, og vært programleder i TV-seriene Naked Attraction og Love IRL på TVNorge.
I 2023 ga hun ut barneboka Den vesle dachsen skrevet sammen med mannen Ronny Brede Aase, illustrert av.
Fellman er født og oppvokst på Ellingsrudåsen i Oslo.
All inclusive
All inclusive (alt inkludert) er et hotellkonsept hvor måltider, drikke og ofte også aktiviteter er inkludert i prisen. Fenomenet oppstod i Karibia på 1990-tallet, der det var lite å foreta seg utenfor hotellets område. Siden har det spredt seg til mange land.
Dette kjennetegner all inclusive: Hotellet er av den bedre sorten, ligger gjerne litt avsides til, og alt er inkludert i prisen: mat, drikke, is, snacks, aktiviteter i vann, barneklubber, hobbyklubber, dans og underholdning.
Man behøver altså ikke gå utenfor hotellområdet en eneste gang i løpet av ferien. Man skal få alt man trenger på hotellområdet.
Chandra Kala Thapa
Chandra Kala Thapa (født 2. september 1980) er en nepalsk friidrettsutøver, som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte Nepal under Sommer-OL 2008, der hun ble utslått i de innledende rundene.
Jasnaja Poljana
Jasnaja Poljana (Я́сная Поля́на) er et tidligere gods i Russland som frem til 1921 tilhørte Tolstojslekten, og et lite landsbysamfunn i tilknytning til godset. Det ligger 12 km. sørvest for Tula vest i Russland og ca. 200 km. fra Moskva. Godset er forfatteren Leo Tolstojs fødested, der hvor han skrev Krig og fred og Anna Karenina, og der han er begravet. Leo Tolstoj kalte Jasnaja Poljana sin «utilgjengelige litterære festning».
I 1921, etter den russiske revolusjon, ble godset nasjonalisert. Det ble samme år etablert et museum for Leo Tolstoj i familiens tidligere hjem, med Tolstojs datter Alexandra Tolstaja som direktør. Hun emigrerte til USA i 1929 og grunnla Tolstoy Foundation der. Også resten av Tolstojfamilien emigrerte til andre land.
Ordbok
En ordbok eller ordliste er en samling av ord fra ett eller flere språk. Den angir hvordan ordene staves, og gir gjerne definisjoner, bøyninger, uttalehjelp, eksempler på bruk og ordenes etymologi. Hvis det er en ordbok mellom ulike språk (flerspråklig ordbok), gir ordboken tilsvarende ord eller et forklarende uttrykk på det andre språket. Ordene i ordbøker er vanligvis ordnet alfabetisk.
Ordbøker kan dekke mindre eller større områder. De kan ha som mål å beskrive de fleste ord som er dokumentert brukt i et visst språkområde, eller kan konsentrere seg om ett enkelt fagfelt eller en enkelt historisk periode. I teorien skiller en ordbok seg fra et leksikon ved at ordboka bare gir korte definisjoner på ord, ikke lengre forklaringer, men i praksis glir de to boktypene ofte over i hverandre.
Mange ord forklares ved hjelp av synonymer, det vil si med enkeltord som har nesten samme betydning som oppslagsordet. Dette kan være nyttig, men også gi opphav til misforståelser, fordi synonymene ikke alltid brukes i samme sammenheng som det opprinnelige ordet. Det gjelder særlig for ordbøker mellom to forskjellige språk. Ellers finnes det egne synonymordbøker. Også kryssordbøker liste opp synonymer.
Ordbøker publiseres tradisjonelt i papirutgaver. Disse er vanligvis alfabetisk ordnet, men det finnes også ordbøker og ordlister som er tematisk ordnet. Papirordbøker utgis i ulike størrelser, alt fra lommeordbøker og mindre skoleordbøker til store fagordbøker.
Første norske ordbøker
Den første norske ordbok kom i 1634 og var en ordbok over norske og danske juridiske uttrykk, utgitt på anmodning av kansleren Jens Bjelke. I 1646 utga presten Christen Jenssøn i Sunnfjord en liten norsk ordbok kalt Den Norske Dictionarium Eller Glosebog med rundt tusen ord. I 1802 kom en nokså stor norsk ordsamling av Laurents Hallager, mens han ennå var student.
Elektroniske ordbøker
Det er mer og mer vanlig å publisere ordbøker elektronisk. De kan enten distribueres på ulike lagringsmedier (f.eks. CD-ROM og DVD) slik at de kan installeres direkte på datamaskinen, eller de kan gjøres tilgjengelig på Internett i en vanlig nettleser. En mellomløsning er ordbøker som lastes ned via Internett, men installeres på datamaskinen etterpå. Felles for disse elektroniske ordbøkene er at de vanligvis ikke er ordnet alfabetisk, men at man bruker en egen søkefunksjon for å finne ordene man er interessert i. Søkefunksjonalitet gir store fordeler i forhold til et alfabetisk ordnet papirprodukt, fordi det i papirordbøkene bare er oppslagsordene som er ordnet alfabetisk. I en elektronisk ordbok kan man søke i hele innholdet i ordboken, og man kan da finne frem til definisjoner, eksempler, etymologi og annet som er plassert under andre oppslagsord enn man ville lete under i en alfabetisk ordbok. Man kan også få kjøpt elektroniske ordbøker i lommekalkulatorformat med de vanligste ordene på over 25 språk. Disse kan i tillegg brukes til enkle setninger på samme måte som lommeparløren.
Referanser
<References />
Minarkisme
Minarkisme (også kjent som minimal statisme) er en frihetlig kapitalistisk politisk filosofi. Den er forskjellig definert av kilder. I strengeste forstand sier den at stater bør eksistere (i motsetning til anarki), at deres eneste legitime funksjon er å beskytte individer mot aggresjon, tyveri, kontraktbrudd, og bedrageri, og at de eneste legitime statlige institusjoner er militærvesen, politi og domstoler. I videste forstand inkluderer den også brannvesen, fengsler, utøvende og lovgivende forsamlinger som legitime statlige funksjoner. En slik tilstand er vanligvis kalt en nattvekterstat.
Minarkister hevder at staten ikke har myndighet til å bruke sitt voldsmonopol for å forstyrre frivillige transaksjoner mellom mennesker, og mener at det er statens ansvar å påse at kontrakter mellom privatpersoner og eiendom er beskyttet, gjennom et system av domstoler og politi. Minarkister mener generelt en laissez-faire tilnærming til økonomien vil føre til økonomisk velstand.
Fremtredende minarkistiske teoretikere
Frederic Bastiat, Murray Rothbard, Ayn Rand, Benjamin Constant, Herbert Spencer, Leonard Read, Ludwig von Mises, John Hospers, Robert Nozick (ga uttrykk for et minarkistisk syn i boken Anarchy, State and Utopia (1974), men gikk senere bort fra dette) og George Reisman.
Taino
Tainoene var en folkegruppe som levde på De store Antiller, det vil si Cuba, Hispaniola, Puerto Rico og Jamaica, samt på Bahamas-øyene. De var i nær slekt med arawakene, en folkegruppe som fortsatt lever langs Orinoco-elvas nedre løp i Sør-Amerika og langs kysten et stykke østover fra munningen av denne. Arkeologer har konkludert med at tainoene har utvandret fra dette området i århundrene like etter vår tidsregnings begynnelse, og med kanoer har de forflyttet seg gradvis lenger nordover langs øyene i øykjeden som omtales som De små Antiller. Rundt 1000-tallet har de etablert seg på Puerto Rico og Hispaniola, noe senere på Cuba og Bahamas. På øyene i De små Antiller har tainoene senere blitt underkuet av de etterfølgende karibene, som var et krigerfolk, mens tainoene var et mer fredelig folk. Mens karibene overtok kontrollen på De små Antiller, fortsatte tainoene sitt isolerte liv på De store Antiller. Før tainoene kom var øyene bebodd av et primitivt folkeslag som tainoene omtalte som guanahatabeyer. De ble gradvis drevet bort, og ved spanjolenes ankomst til øyene i 1492 levde guanahatabeyene fortsatt bare lengst vest på Cuba og på den sørvestlige halvøya på Hispaniola.
Cuba er tainoenes eget navn på den største øya. Øya som spanjolene døpte Hispaniola, som i dag deles av Haiti og Den dominikanske republikk, hadde flere navn blant tainoene; både Hayti, Bohio og Cibao, mens Puerto Rico hadde navnet Borinquen. Bahamas-øyene ble omtalt som Lucayos.
Inndeling og kulturell utvikling
Tainoene var intet enhetlig folk. De levde i mange små høvdingdømmer, og arkeologiske funn viser at de kulturelt hadde utviklet seg forskjellig. Øya Hispaniola hadde tettest befolkning, og synes å ha kommet lengst i sin kulturelle utvikling. Øya var delt i 6 hovedhøvdingdømmer med mange underhøvdinger som vasaller. De hadde en avansert keramikkproduksjon med fine mønstre og fargeteknikker. Det er gjennom potteskår og andre etterlatte gjenstander arkeologer har klassifisert tainoene på Hispaniola som de mest avanserte. Også på de andre øyene har man funnet potteskår, men de er mindre forseggjorte, og samfunnene synes å ha vært mindre organisert enn på Hispaniola. Også Jamaica var relativt godt befolket, og hadde også en relativt utviklet kultur, mens Cuba var den tynnest befolkede øya, der høvdingdømmene var små og spredte. Tainoene på Bahamas hadde den minst utviklete kulturen, der man ikke har funnet noen pottemakerkunst, og hvor befolkningen bodde i små, frittstående landsbysamfunn.
Samfunnsliv
Fader Pane, en munk som levde ett år i høvding Guarionex sin landsby, beskrev tainoenes liv før de ble "encomendert" som enkelt og fredelig, der de gikk på jakt, fisket og dyrket små hagebruk. De bodde i landsbyer med runde hytter (allmuen) eller firkantede hytter (høvdingen) laget av strå og kvister. Det var lave dører og enkelte små vinduer i hyttene. De klippet håret i "potteklipp", hadde bare et lendeklede som plagg, de gifte kvinnene markerte sin stand ved å bære korte rødfargede skjørt. Men selv om de var "gift", var tainoene promiskuøse, og seksuelt samvær var noe man delte med dem man lystet. Hvem som var far til barna var ikke noe spørsmål, alle delte på oppdragerrollen. Tainoene malte seg med en rødfarge for å beskytte kroppen mot varme, det var dette som forledet spanjolene til å kalle "indianerne" for "rødhuder". Høvdingen bar en flott krone av fjær ved festlige anledninger, og de hadde også en maske på en stav som de holdt foran ansiktet ved spesielle anledninger, og som markerte deres status. De kunne ha ringer av gull i nesene og ørene, noe som vekket spanjolenes gulltørst. Høvdingen ble fraktet rundt i en bærestol, og høybårne menn (menn med en posisjon og bakgrunn) hadde æren av å bære ham rundt i bærestolen. Hagebruket var en jordhaug som de vannet og dyrket med rotfrukter som maniok, og tomater og ananas. De kalte jordhaugene sine for conucos. De gikk på jakt i skogen etter iguaner, agouti (en stor gnager), firfisler, slanger, skilpadder og små alligatorer. Det største dyret på menyen var manatéen, sjøkua som nå er utryddet her, men fortsatt finnes andre steder. De jaktet manatien fra sine kanoer. Maten grillet de på flettede griller satt over bålet, de kalte det "barbakua", derav ordet "barbeque". Papegøyer fra skogen temmet de og hadde som selskapsdyr, men også for å skaffe seg pyntefjør. De hadde også en liten, taus hund, som hjalp dem i jakta. Tainoene røykte sigarer gjennom nesa, og de drakk et svakt øl brygget av gjæret, veltygget tørket maniok. De jaktet og fisket med spyd, men de kjente ikke til pil og bue, som imidlertid karibene hadde. Karibene var et fryktet folk som raidet kystområdene av Puerto Rico og østsiden av Hispaniola og fanget folk; de var kjent som menneskeetere, derav ordet kannibal (karibal).
Religion
Tainoene hadde mange guder, blant annet værguden Huracan, (orkan) som slapp voldsomme stormer på øya med jevne mellomrom. Kunnskapen om Huracans stormer gjorde at ingen landsbyer ble lagt ved kysten, de lå alle godt beskyttet inne i skogen. Ved siden av alle gudene som fantes overalt i naturen, i himmelen, i trærne, steinene og i havet, tilbad de zemier, små dukkelignende figurer som alle familier hadde en eller flere eksemplarer av. Man er usikker på om zemiene ble tilbedt direkte eller om de var medier man fikk kontakt med gudene gjennom. Høvdingens zemi var den sterkeste, og landsbyens folk søkte til høvdingens hytte for å høre hans zemi snakke til dem. (Høvding Guarionex hadde sørget for et sinnrikt system med rør og medhjelpere som snakket inn i røret fra bak en vegg slik at det virket som om zemien snakket!) Høvdingen eller en "adelig" kunne også få kontakt med guder gjennom å inhalere røyk fra brente blader av "coba", et hallusinogen. Lengst oppe i Cibaofjellene var "De dødes dal", hvor de døde levde videre; de var levende døde. Mange dro på pilegrimsferd til dalen for å snakke med de døde, gjerne ved hjelp av sine zemier. Derav de nåværende forestillinger om zombier.
Kulturliv
Samfunnet ble holdt sammen gjennom høvdingens og de "adeliges" innflytelse, tilbedelsen av høvdingens zemi, rituelle ringdanser som ble kalt areitos, og rituelle ballspill som ble kalt batey. Ballspillet er en mer "primitiv" variant av det mesoamerikanske ballspillet mayaene og aztekerne spilte, der man bare kunne bruke albuer, knær og hofter til å berøre ballen med. (Man funderer på om tainoene hadde en viss kontakt med mayakulturen på Yucatanhalvøya.) Både kvinner og menn deltok. I Puerto Rico er det funnet steinomkransede ballspill- og danseplasser, med egne steinbelagte sitteplasser for høvdingene. I landsbyene hadde de større "halvtak" (flettede tak satt opp på påler) hvor man kunne samle seg og slappe av i skyggen i sine "hamacas", hengekøyer. Slike tak brukes fortsatt i landsbyene i Den dominikanske republikk.
Bahamas
Selv om det var tainoene på Bahamas som var de første spanjolene møtte, da de gikk i land der 12. oktober 1492, er det tainoene på nettopp disse øyene man vet minst om. De fikk leve i fred for spanjolene fram til 1509, da nykommerne vendte tilbake for å hente slaver derfra for å frakte dem til Hispaniola, hvor den lokale arbeidskraft nærmest var utryddet. På de små øyene var det relativt enkelt å få tak i dem, og de ble også lokket med at de skulle komme til Paradis. På kort tid ble øyene tømt for befolkning, skipene ble fylt til randen, og tainoene ble fraktet som stykkgods til Hispaniola for å bli satt i arbeid. I 1513 var det ikke en taino igjen på Bahamas. Det ble sagt at man kunne følge ruten til slaveskipene fra Bahamas bare ved å følge alle likene som fløt i vannet, da skipene verken sørget for mat, drikke eller luft til "varene" sine, og man baserte seg på at det likevel overlevde såpass mange på ferden at man fikk en fortjeneste. På Hispaniola var heller ikke levetiden lang for de nyankomne Lucayo-tainoene, da livet der ikke ble det Paradis som de ble forespeilet. Innen 1520 var de aller fleste døde.
Cuba
Heller ikke tainoene på Cuba holdt lenge. Også de ble latt i fred etter den første kontakten da Columbus besøkte nordkysten i 1492. Men i 1511 bestemte spanjolene seg for å "erobre" Cuba, ettersom behovet for arbeidskraft på Hispaniola ble mer og mer prekært. Ryktet om spanjolenes brutale fremferd ble snart viden kjent, og mange landsbysamfunn valgte kollektivt selvmord framfor å møte de grusomme spanjolene. En liten gruppe tainoer flyktet opp i de østlige fjellene og ytte en viss motstand en kort stund, men disse bortgjemte samfunnene døde fort ut. Det finnes imidlertid fortsatt en liten gruppe etterkommere i fjellene i det østlige Cuba.