cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Voer kloster
Historie
Langs Gudenåen ligger ruiner etter Danmarks største konsentrasjon av klostre. Voer kloster som tilhørte Benediktinerordenen, er første gang omtalt i 1183, da en abbed var medviter da Knud 6. skjenket en gave til benediktinerklosteret i Odense. Voer kloster ble grunnlagt mens Eskil var erkebiskop, dvs. 1137-77, og mens en annen Eskil var biskop i Århus. Sistnevnte døde i 1165, så grunnleggelsen må da være eldre. Gradvis mistet Voer kloster kontakten med moderklosteret i Cluny og sluttet seg i stedet, med pavens tillatelse, til Bursfelderkongregasjonen en gang på 1480-tallet. Kongregasjonen hadde utgangspunkt i det nærmereliggende Bursfeld-klosteret ved Gøttingen.
Plasseringen vest for Mossø var ikke tilfeldig. Her var benediktinernes idealkrav oppfylt: Stedet er øde og uforstyrret, og det omkringliggende jordbrukslandet godt og variert. Gudenåen ga ferskvann og sammen med sjøene rikelig med fisk.
Munkene ledet det meste av Gudenåens vann over i Klosterkanalen, til en vannmølle som kvernet korn og valket klede. Kanalen er 1,3 km lang og fremdeles åens hovedløp på stedet.
I 1532 søkte klosteret vern i de urolige, reformatoriske tidene ved å legge «gods, eiendom og tjenere» under Ove Bille, den siste katolske biskop i Århus. Dette hjalp lite, ettersom Danmarks katolske biskoper ble fengslet i 1536. Abbeden i Voer måtte dermed «preke det hellige evangelium og Guds ord» og løse de som ønsket det av 20 munkene i klosteret, fra klosterløftet.
Klosteret besto til 1552, og bygningene ble revet omkring 1561. Stenene ble brukt som byggemateriale til Skanderborg slott som kongen var i ferd med å bygge og befeste. De gamle munkene flyttet over til Øm kloster hvor de fikk underhold mot å gjøre tjeneste i kirken.
Etter reformasjonen sørget Christian 3. for å få samlet inn klostrenes boksamlinger. I 1554 kom kongens predikant Henrik von Bruchofen til Voer for å sikre seg de bøkene som var aktuelle, og sende dem til Københavns Universitetsbibliotek. Klosterbygningene tjente også som steinbrudd, slik at 1.624 murstein derfra ble brukt på Voerladegård kirke, og i en salgsannonse fra 1783 opplyses at det fremdeles kan graves frem en del murstein fra det gamle klosteret.
Rester av munkesten og en spennende flora av legeurter mellom de eksisterende bygninger på Klostermølle vitner om munkenes aktivitet i området. Kanskje har Voer vært dobbeltkloster med Vissing kloster som lå på den andre siden av vannløpet.
Flandern rundt 1946
Flandern rundt 1946 ble arrangert 14. april 1946. Det var den 30. utgaven av Flandern rundt.
Khiton
Khiton (gresk: χιτών, khitōn), også skrevet kiton og chiton, var en sylinderformet underdrakt som ble båret av kvinner og menn i oldtidas Hellas fra den arkaiske tidsperioden (ca. 750-500 f.Kr.) til hellenistisk tid (323-30 f.Kr.). En khiton var som en tunika et sydd klesplagg til forskjell fra peplos, en drapert kvinnekjole holdt oppe med stropper og fibulaer (spenner) over hver skulder. Både khitoner og peploser ble ofte båret med belte. Khiton ble dessuten gjerne brukt under en himation, en klassisk gresk kappe drapert av et større eller mindre, firkantet tøystykke. I mangelen av klær fra antikken som er bevart, er ettertidens kunnskap utledet fra kunst og litteraturen.
Det var to typer khitoner, den opprinnelige doriske og den seinere joniske. Den doriske varianten var uten ermer. Den var isteden bare sydd sammen over skuldrene, eventuelt festet med spenner eller knapper. Den joniske ble lagd av et mye større stykke stoff. Den ble festet med nåler, knapper eller sydd hele veien fra halsen til håndleddene mens resten av det vide stoffet ble samlet med et belte omkring livet. Seint i den arkaiske perioden ble joniske khitoner mindre vanlig, særlig blant menn.
Sigurd Moe
Sigurd Moe (født 23. oktober 1860 i Stavanger, død 10. februar 1917) var norsk kunstmaler.
Moe studerte malerkunst i København, men flyttet så hjem igjen til Stavanger. Han var en av de første lokale kunstnere som etter kunststudier i utlandet slo seg ned i Stavanger og forsøkte å livnære seg der som maler. Sammen med blant annet Per Gjemre og Bernhard Hinna tilhørte Moe kjernen av lokale malere som hentet motiv fra Jæren, før og etter århundreskiftet 1900.
I folketellingen fra 1910 er Moe oppført som «enslig, losjerende, kunstmaler».
Moe ga malerundervisning til Emil Abrahamsen, Per Gjemre og Ole Tjøtta.
Liste over kulturminner i Tana
Liste over kulturminner i Tana er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Tana. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
The King’s Demons
Handling
Mars 1215. Johan av Englands hoff er hos Sir Ranulf Fitzwilliam for å innkreve skatt og etter at Ranulf sier han ikke har mere, fornærmer kongen ham. Sønnen Hugh utfordrer en av kongens riddere, sir Gilles Estram, for å forsvare farens ære. Gilles vinner lett, men kampen blir forstyrret på grunn av tardisens ankomst. Doktoren, Tegan og Turlough blir godt mottatt av kongen, som kaller dem demoner.
Doktoren konkluderer med at kongen ikke er seg selv etter å ha fastslått datoen. Han sier at det ikke er kongen i det hele tatt siden kongen er i London for å ta korsfarereden. Sir Geoffrey de Lacy, søskenbarnet til Ranulf, ankommer slottet og bekrefter at kongen er i London. Gilles skal til å torturere ham fordi de mener han lyver under en bankett, men Doktoren griper inn. Det viser seg at kongens ridder heller ikke er hvem han gir seg ut for. Han viser seg å være Master i forkledning. Master rømmer inn i sin egen tardis, som ser ut som en jernjomfru.
Kongen slår Doktoren til ridder og han får slottet. Etter flere hendelser, inkludert Geoffreys død, konfronterer Doktoren kongen og Master og finner ut hva som egentlig foregår. Monarken er egentlig Kamelion, en robot som Master fant på Xeriphas og som kontrolleres ved hjelp av tankekraft. Den kan forandre seg til hvem som helst. Master prøver å få folket mot kongen ved å la Kamelion oppføre seg så forferdelig at det blir opprør og kongen mister makten. Konsekvensen av det er at Magna Carta aldri vil bli underskrevet og Storbritannia blir ikke parlamentarisk. Det er en småting i forhold til Masters tidligere planer, men vil likevel forandre utviklingen på jorden. Doktoren utfordrer Master og tar kontroll over roboten. Han klarer å få den inn i tardisen og rømmer med den slik at Master ikke kan gjennomføre planen. Kamelion reverterer tilbake til sin egentlige form og takker Doktoren for hjelpen.
Produksjon
Richard Gregory, som bidro med spesialeffekter til Doctor Who, informerte produsent John Nathan-Turner i november 1981 om et prosjekt som programvareutvikler Mike Power jobbet på sammen med CP Cybernetics. CP Cybernetics var eid av Chris Padmore og han jobbet sammen med Power med å utvikle en robot som kunne mime tale og bevege på kroppen sin. De demonstrerte den for Nathan-Turner og manusredigerer Eric Saward. Nathan-Turner ble så imponert at han ga forfatter Terence Dudley i oppdrag å skrive en historie med Kamelion, som Dudley endte opp med å kalle roboten. Dudley ble også spurt av Nathan-Turner om han kunne ha med skurken Master i historien sin. Anthony Ainley, som spilte Master, hadde en kontrakt om å spille Master i en historie hver sesong og det hadde ikke blitt utviklet en annen historie med denne figuren i sesong 20.
Dudley brukte en gammel ide han hadde om at Doktoren dro tilbake til England i det trettende århundre og møtte på Johan av England. På grunn av robotens begrensninger skrev Dudley i historien at roboten kan forandre utseende slik at det var mulig å la en skuespiller spille rollen når det var nødvendig. Historien fikk arbeidstittelen The Android og ble offisielt bestilt 22. februar 1982. Andre arbeidstitler for historien var The Demons, A Night's Tale og Demons Keeper før de endte opp med The King's Demons i april samme år.
Dudleys manus spesifiserte at historien foregår i Odiham Castle i Basingstroke i Hampshire. Denne borgen er en ruin og derfor ble Bodiam Castle i Sussex valgt. Den ble bygget i 1385, nesten 200 år etter perioden historien foregår. Innspillingen på opptaksstedet begynt 5. desember 1982, i midten av en streik blant elektrikerne hos BBC. Innspilling i studio var beregnet å starte 18. desember, men på grunn av streiken var det uvisst om historien, så vel som den før og etter, kunne i det hele tatt bli gjort ferdig. Til slutt viste deg seg at bare den etterfølgende historien, The Return, ikke kunne ferdiggjøres og Eric Saward måtte derfor skrive om slutten på The King's Demons, som opprinnelig sluttet med begynnelsen på The Return.
Peter Howell skulle opprinnelig skrive musikken til historien, men på grunn av forsinkelsene tok Jonathan Gibbs over. Noe av musikken Howell skrev er fremdeles i historien, slik som lutemusikken spilt av kongen.
For å skjule at Master er i historien, ble det brukt to psevdonymer. Han kaller seg sir Gilles Estram mens han er forkledt («Estram» er et anagram for «Master») og i rulleteksten for den første episoden står det at Estram spilles av James Stoker (et anagram for «Masters Joke»). BBC reklamerte med at den første episoden av historien er den 600. episoden av Doctor Who da den ble kringkastet. Dette er den siste historien hvor tardisens konsollrom, som ble introdusert i The Invisible Enemy, ble brukt. I den neste historien ble et nytt konsollrom introdusert. Selve konsollen dukker opp en gang til i The Two Doctors, som den andre Doktorens konsoll.
Utgivelser
Historien ble utgitt på VHS i februar 1995.
Terence Dudley skrev også boken basert på historien. Den ble utgitt av Target Books 10. juli 1986.
Cantharoidea
Cantharoidea er en gruppe biller. Gruppen omfatter slanke biller, ofte med mer eller mindre myke dekkvinger. Flere familier omfatter arter som sender ut lys. Hos noen grupper er hunnene larvelignende, mens hannene ser ut som normale biller. Gruppen er muligens en kunstig gruppering, familiene som blir plassert her bør muligens heller plasseres i Elateroidea.
Timeless
Timeless er den tredje konsertturneen til artisten Barbra Streisand.
Streisand gjentok strukturen til Barbra Streisand in Concert for denne konsertturneen, og holdt to konserter ved århundreskiftet 1999/2000 i Las Vegas. Hun fulgte opp med åtte konserter fordelt på byer i USA og Australia.
Turneen ble regissert av Streisand og Kenny Ortega, og skulle egentlig kun bestå av nyttårskonsertene og to andre konserter i 2000. Billettene til nyttårskonserte ble utsolgt på kun noen timer. Streisand bestemte seg for å gå på en lengre turné, og var for første gang innom Australia. Der besøkte hun Melbourne og Sydney før hun dro tilbake til USA med konserter i Los Angeles og New York. Timeless besto av kun ti konserter, men de lå spredt utover ni måneder.
Uken før hun holdt de siste konsertene slapp plateselskapet Columbia Records konsertalbumet Timeless: Live in Concert, som solgte til platina i USA. Koring av Sydney Philharmonia Choirs ble med på albumet. Konsertfilmen som ble utgitt i februar 2001 solgte også til platina. Konserten ble også sendt på FOX og vant fire Primetime Emmy Awards, blant annet én for Streisand.
Meladroma
Meladroma er en slekt av biller i familiegruppen løpebiller.
Utbredelse
Artene er utbredt i Afrika.
Coldplay
Coldplay er et britisk band, dannet i London, England, i 1996. Gruppen består av vokalist/pianist/gitarist Chris Martin, sologitarist Jonny Buckland, bassist Guy Berryman og trommeslager/multiinstrumentalist Will Champion. Coldplay har solgt over 40 millioner plater på verdensbasis og er kjent for hitlåter som «Yellow», «The Scientist», «Clocks», «Speed of Sound», «Fix You», «Viva La Vida», «Paradise» og «Adventure of a Lifetime».
Coldplays gjennombrudd kom med singelen «Yellow» fra debutalbumet Parachutes i år 2000, og albumet ble nominert til Mercury Prize. Oppfølgeren, A Rush of Blood to the Head, kom i 2002 og ble en stor suksess. Albumet vant diverse priser, blant annet NME sin pris for årets album. Bandets neste utgivelse, X&Y, ble utgitt tre år senere, til omtrent samme respons som forløperen. Coldplays fjerde album, Viva la Vida or Death and All His Friends, fra 2008 ble produsert av Brian Eno, fikk særdeles god kritikk og ble nominert til flere Grammy-priser. Bandets femte album, Mylo Xyloto, ble utgitt 24. oktober 2011. Det sjette albumet, Ghost Stories, ble gitt ut 16. mai 2014, mens det syvende albumet i rekken, A Head Full of Dreams, ble lansert 4. desember 2015. 22. november 2019 kom Coldplay med sitt åttende studioalbum; Everyday Life, et mer organisk og eksperimentelt album enn det foregående. Everyday Life består av to deler; «Sunset» og «Sunrise», der den første delen, ifølge Chris Martin selv, tar opp problemer i verden eller enkeltpersoners liv, mens den andre delen er en slags «guide» til hvordan man kan møte disse utfordringene.
Dannelse og tidlig karriere (1996-1999)
Medlemmene i bandet møttes først på University College London i september 1996. Chris Martin og Jon Buckland var de første medlemmene i bandet da de møttes i starten av skoleåret. De brukte resten av året til å planlegge et band. En stund vurderte Martin å forme et *NSYNC-inspirert boyband som skulle kalles «Pectoralz». Etter hvert ble Guy Berryman med, og 8. januar 1998 ble bandet komplett da Will Champion tok jobben som trommeslager. Multitalentet Champion kunne spille både piano, gitar og bass, og han lærte raskt å spille trommer, til tross for at han aldri hadde spilt instrumentet før.
I 1998 spilte Coldplay stort sett små konserter for lokale arrangører. Fordi han ville ha større grad av «kreativ frihet», rekrutterte imidlertid Martin sin barndoms- og studentvenn Phil Harvey til å være manager. Harvey hjalp til med å samle inn penger slik at gruppen kunne spille inn en demo. 18. mai 1998 utkom 500 eksemplarer av Safety EP. Mesteparten av EP-ene ble gitt til plateselskaper og venner. Kun 50 eksemplarer var igjen for offentlig salg. I desember signerte Coldplay en kontrakt med plateselskapet Fierce Panda etter at grunnleggeren Simon Williams hadde sett bandets konsert den kvelden. Resultatet var EP-en Brothers And Sisters, som ble spilt inn i løpet av kun fire dager i februar 1999. EP-en ble utgitt i april, og kun 2500 eksemplarer ble trykket. Ryktet deres spredte seg likevel sakte, men sikkert i England, hjulpet av regelmessig avspilling på radiokanalen BBC.
Da de var ferdige med sine siste eksamener, skiftet Coldplay plateselskap og inngikk en kontrakt om fem album med Parlophone våren 1999. Etter å ha vist seg frem for første gang på Glastonbury-festivalen, gikk bandet i studio for å spille inn en tredje EP kalt The Blue Room. EP-en ble utgitt i oktober i 5,000 eksemplarer. Innspillingssesjonene for The Blue Room var kaotiske. Martin bestemte seg for å kaste Champion ut av bandet, men ombestemte seg senere og tok ham inn i varmen igjen. Martins dårlige samvittighet gjorde at han – trass i at han selv hevder å være avholds fra både alkohol og tobakk – dro på drikkelag. Etter hvert ble bandmedlemmene mer samstemte og laget et nytt sett med regler for å holde gruppen sammen. Bandet erklærte en én-for-alle/alle-for-én-plan. Coldplay var et demokrati, og inntektene skulle deles likt, slik som i bandene U2 og R.E.M. Bandet skulle sparke alle som brukte kokain. I senere år har Martin spøkt om bandets rene image ved å si at «Dette [å spille musikk] er bedre enn å ta kokain fra en hores rygg! Noe vi ikke gjør!»
Parachutes (1999–2001)
I november 1999 fokuserte Coldplay på sitt debutalbum. Bandet brukte nyåret til å gjøre ferdig sangene «Yellow» og «Everything's Not Lost». De spilte også på NME Carling Premier Tour, som gav nye og fremadstormende band muligheten til å vise seg frem. Etter å ha utgitt tre EP-er uten en eneste hit, fikk de sin første topp 40-singel med «Shiver», som ble utgitt i mars 2000. Singelen kom på en 35.-plass på hitlistene, og ga bandet deres første fjernsynsavspilling, på MTV.
Juni 2000 var et høydepunkt i Coldplays karriere. Bandet dro på sin første turné, som inkluderte en vellykket retur til Glastonbury. Enda viktigere var det at bandet gav ut gjennombruddssingelen «Yellow». Låten gikk nesten til topps på hitlistene, med en 4.-plass på de engelske hitlistene. Dette gjorde bandet offentlig kjent.
Coldplay utga sitt første album, Parachutes, i juli 2000. «Yellow» og «Trouble» ble regelmessig spilt på radio på begge sidene av Atlanterhavet. Parlophone forutså opprinnelig et salg på 40,000 eksemplarer, men ved jul hadde 1,6 millioner eksemplarer blitt solgt i England alene. Parachutes ble nominert til Mercury Music Prize i september 2000.
Etter å ha oppnådd suksess i Europa satte bandet kursen for Nord-Amerika. Parachutes ble utgitt i november 2000. Bandet dro ut på en klubbturné i De forente stater tidlig i 2001, i tillegg til at de var gjester hos Saturday Night Live, Late Night with Conan O'Brien og The Late Show with David Letterman. Parachutes var en beskjeden suksess og ble gitt gullalbum-status i De forente stater. Albumet vant Grammyprisen for beste alternative musikkalbum på Grammyprisutdelingen i 2002.
Viva La Vida or Death and All His Friends (2008-nåtid)
Coldplays studioalbum Viva la Vida or Death And All His Friends er produsert av Brian Eno og Markus Dravs. Coldplay la sangen «Violet Hill» ut på hjemmesiden sin tirsdag 29. april 2008 klokken 12:15 GMT. Sangen har vært tilgjengelig én uke etter utgivelse, for gratis nedlasting. Albumet ble lansert 12. juni 2008 i Storbritannia og 17. juni 2008 i USA. Det ble lagt ut for salg i Norge 13. juni 2008.
Singelen «Viva La Vida» fra albumet fikk svært mye radiotid i løpet av 2008 og ble en av de mest spilte sangene på radio det året.
Musikkstil
Coldplays tidlige materiale, som vanligvis blir karakterisert som alternativ rock eller post-britpop, hadde mye til felles med musikken til artister som Radiohead, Oasis, Jeff Buckley og Travis. Andre inspirasjonskilder var U2, a-ha, R.E.M., The Smiths, Sparklehorse, The Stone Roses, Tom Waits, The Flaming Lips, Neil Young, Echo and the Bunnymen og senere Johnny Cash og Kraftwerk. På senere album, som Mylo Xyloto (2011), og enda tydeligere på Ghost Stories (2014), har bandet orientert seg mer mot elektronisk musikk.
Politisk engasjement
Fra utgivelsen av A Rush of Blood to the Head har Coldplay også hatt et sterkt sosialt og politisk engasjement. De har vært ambassadører for så vel Oxfam som Make Trade Fair og Amnesty International. Gruppen har også spilt på forskjellige veldedighetsprosjekter, deriblant Band Aid 20 og Teenage Cancer Trust. Chris Martin snakket imot Irak-krigen i 2003 og gikk ut offentlig og gav sin støtte til den demokratiske presidentkandidaten John Kerry i valgkampen i 2004. Bassisten Guy Berryman sier det følgende om bandets politiske engasjement:
Selv om de etter hvert har oppnådd stor suksess og popularitet, har bandet fortsatt å være svært forsiktige med å tillate bruk av musikken sin til reklameformål. I en reklame/introduksjonsfilm til nye MacBook fra Apple blir likevel sangen Life In Technicolor brukt. Dette har skapt sterke reaksjoner blant tilhengere av Coldplay.
Diskografi
Studioalbum
Tørring-Uldum kommune
Tørring-Uldum kommune er en tidligere kommune i Vejle amt i Danmark. Kommunen ble dannet ved kommunalreformen i 1970. Ved kommunal- og regionreformen 2005–07 ble kommunen innlemmet i den nye Hedensted kommune i Region Midtjylland, med unntak av Grejs sogn som etter folkeavstemning i april 2005 tilfalt den nye Vejle kommune. Hele 72 % stemte for å bli sammenslått med nye Vejle kommune i stedet for Hedensted kommune.
Christoph av Schleswig-Holstein
Christoph Herzog zu Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg (født 22. august 1949 på Schloss Louisenlund i Gyby i Schleswig-Holstein) har siden 1980 vært hertug av Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg og overhode for fyrstehuset Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg og Huset Oldenburg, som både den danske, norske og tidligere greske kongefamilien, samt den britiske tronfølgeren, tilhører.
Christoph er sønn av hertug Peter av Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg og prinsesse Marie Alix av Schaumburg-Lippe. Han er utdannet agronom og har tjenestegjort som reservist i den tyske hæren med graden løytnant. Han er grunnlegger av konsulentselskapet GLC Glücksburg, hvor han er styreformann. Han bor i Schwansen, og har forretningsinteresser innen landbruk, skogbruk og eiendom.
Christoph er blant annet tipp-tipp-oldebarn av tsar Alexander II av Russland.
Christoph etterfulgte sin far som hertug og fyrstehusets overhode ved farens død 30. september 1980. I 1981 ble han gift i Glücksburg med prinsesse Elisabeth av Lippe-Weissenfeld. De har fire barn:
Pr. 2009 var Christoph nr. 176 i arvefølgen til den britiske tronen, etter prins Ludwig av Hohenlohe-Langenburg og foran sin eldste sønn, arveprins Friedrich Ferdinand.
Fylkesvei 1262
Fylkesvei 1262 går mellom Mørkved og Østereng i Indre Østfold. Veien er 5,4 km lang uten felles trasé med Fv128.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 708.
Hanif Bali
Hanif Bali (født 10. april 1987 i Kermanshah i Iran) er en svensk politiker (Moderaterna). Han ble innvalgt i Sveriges riksdag i 2010.
Bakgrunn
Hanif Bali kom til Sverige i 1991, fire år gammel i forbindelse med Gulfkrigen. Han bodde blant annet i Göteborg og Upplands Väsby i oppveksten, mens han som voksen er bosatt i Solna.
Yrkeskarriere
Bali arbeidet som IT-konsulent med fokus på webteknologier før han gikk inn i politikken, og har også drevet med programmeringsarbeid på si etter at han ble valgt inn i Riksdagen. Han har ingen formell ingeniørutdannelse, men er selvlært i PHP, Java, C og C++.
Politisk karriere
Til valget i 2010 stod han på niendeplass på riksdagslisten i Stockholms län og var med sine 23 år den yngste og høyst plasserte nykomlingen blant Moderaterna. Siden 17 oktober 2015 er Bali også innvalgt i Moderaternas sentralstyre.
I Sveriges riksdag var Bali først medlem i arbeidsmarkedskomiteen og vara i utdanningskomiteen. Han hadde også ansvaret for integrasjonsspørsmål for Moderaterna i arbeidsmarkedskomiteen. Etter at Bali stemte for å anerkjenne IS' massakrer på kristne og andre minoriteter i Midtøsten som folkemord, noe som ikke var i samsvar med partilinjen, ble han av partiledelsen avsatt som integrasjonspolitisk talsperson og medlem av arbeidsmarkedskomiteen. Bali ble deretter plassert i næringskomiteen.
I valgkampen gjorde Bali seg kjent i spørsmål om asylinnvandring, hvor han blant annet kritiserte Moderaterna i Vellinge for deres restriktive flyktingpolitkk, og i IT-relaterte spørsmål.
Bali er veldig aktiv på Twitter og er der kjent for å bruke et hardt språk i diskusjonene. I 2017 fikk også Bali oppmerksomhet for å bruke begreper og symboler inspirert av den amerikanske alt-right-bevegelsen. På grunn av dette har Bali blitt sammenlignet med Milo Yiannopoulos og Donald Trump.
Lars Haukaas
Lars Haukaas (født 4. november 1948 i Oslo) er en norsk organisasjonsmann og jurist, kjent som administrerende direktør i Arbeidsgiverforeningen Spekter frem til 19. mars 2013.
Haukaas tok cand.jur. ved Universitetet i Oslo i 1976 og arbeidet ved Forbruker- og administrasjonsdepartementet i perioden 1974 til 1983. Etter dette arbeidet han ved Norsk Medisinaldepot fra 1983 til 1989, hvorpå han hadde stillingen som konserndirektør i Norges Statsbaner frem til 1994. Etter dette var han ansatt i arbeidsgiverforeningen NAVO (som senere skiftet navn til Spekter), hvor han fra 1995 ble forfremmet til administrerende direktør.
Haukaas satt også som styreleder ved Ullevål universitetssykehus i perioden 1996 til 2000, før han trakk seg i protest mot et innsparingsforslag for sykehusets underskudd. Han var også leder for Scenekunstutvalget hos Norsk kulturråd i perioden 2000 til 2002, og har vært styreformann for interesseorganisasjonen Jernbanealliansen.
Forhekset (roman)
«Forhekset» er en roman av Margit Sandemo, skrevet i 1970. Den var opprinnelig skrevet som en kortroman, under tittelen «Den dunkla dalen», men den ble omskrevet både i 1979 og 1981, når den kom i bokformat. Den handler om Sissel, som har gjentakende mareritt, etter at deres husholderske Martha, brått forsvant for to år siden fra godset, der gamle Major Christhede regjerer. En streng far, som holder en hard hand over sine tre barn, Sissel, Agnes og Carl. Sissel drømmer om en mann gjentatte ganger, og da han plutselig viser seg å eksistere, rulles også familiehemmeligheter opp, og sannheten om Marta kommer for en dag. Romanen ble utgitt som bok nr 17 i serien «Margit Sandemos beste føljetonger».
Sørvær (Hasvik)
Sørvær er et fiskevær i Hasvik kommune i Finnmark. Stedet hadde 201 innbyggere i 2005. Innbyggertallet har siden falt under 200, og regnes dermed ikke lenger som tettsted etter SSBs definisjon. Sørvær ligger lengst vest på Sørøya, helt ut mot Lopphavet, som er kjent for sine rike fiskeforekomster. Stedet ligger 20 kilometer fra kommunesenteret Breivikbotn. Sørvær er endepunkt for fylkesvei 102. Bygda har barnehage og barneskole.
Sørvær ble bygget opp på tre nakne holmer, og det har ikke vært forhold for å drive med jordbruk ved siden av fisket. Dette har gjort Sørvær helt avhengig av fiskeriene for å overleve. Tidligere var Sørvær sentrum for et stort skreifiske, hvor også svært mange fiskere fra Troms tok del. Dette har også medført at dialekten i Sørvær skiller seg fra resten av Sørøya, med en tydelig påvirkning fra dialekter i Nord-Troms. Sørvær var kirkested i senmiddelalderen.
Under tvangsevakueringen og nedbrenningen av Finnmark og Nord-Troms i 1944 ble Sørvær brent helt ned av de tyske styrkene. I gjenoppbyggingen etter krigen var hjelp fra Hamar svært viktig.
Radim Breite
Radim Breite (født 10. august 1989) er en tsjekkisk fotballspiller som spiller for SK Sigma Olomouc.
Kintyre
Kintyre er en halvøy i vestlige Skottland i sørvestlige Argyll og Bute, regionen strekker seg bortimot 48 km fra Mull of Kintyre, som ble udødeliggjort i sangen med samme navn av Paul McCartney, i sør til East Loch Tarbert i nord. Regionen rett nord for halvøya er kjent som Knapdale.
Amal
Amal er et kvinnenavn og et mannsnavn. Det kan være:
Varianter av navnet er Amahl, Amali og Amel.
Utbredelse
Amal er mest brukt som kvinnenavn og er ifølge Dictionary of Arab Names det mest utbredte arabiske kvinnenavnet.
Kjente personer med navnet
Personene i listene er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Kintyre
Beskrivelse
Geografisk er halvøya Kintyre lang og smal, og ikke på noe punkt bredere enn 18 km fra vestkysten til østkysten. Den sentrale ryggsøylen av halvøya er for det meste kupert med myrområder. Kysten og områdene rundt er derimot svært fruktbar. Derfor har Kintyre i alle år vært ettertraktet for bosettere, fra de første skotter fra Irland som emigrerte fra Ulster til vestlige Skottland til nordmenn fra Vestlandet som erobret og bosatte seg i det samme området i tiden før 1000-tallet.
Hovedbyen er Campbeltown, omtrent 32 km i veg fra Mull, og som har vært en kongelig burgh siden midten av 1700-tallet.
Områdets økonomi har lenge vært avhengig av fiske og jordbruk, skjønt Campbeltown har et godt rykte som produsent av Skottlands fineste single malt whisky, inkludert «Springbank» som har vunnet flere priser.
Byer og landsbyer i Kintyre
Bellochantuy, Campbeltown, Carradale, Clachan, Drumlemble, Glenbarr, Grogport, Kilchenzie, Machrihanish, Muasdale, Peninver, Saddell, Skipness, Southend, Stewarton, Tayinloan, Tarbert, and Whitehouse.
Alle mann til pumpene
Alle mann til pumpene er et musikkalbum utgitt av Scandinavia i 2006.
Bergerac-demningen
Bergerac-demningen er en demning med vannkraftverk i Frankrike. Den er anlagt i elva Dordogne. Demningen ligger like nedenfor der hvor den 38 km lange elva Caudeau munner ut i Dordogne-elva ved byen Bergerac.
Anlegget ligger i departementet Dordogne, en del av Limousin-regionen.
Viasat Motor
Viasat Motor er en sportskanal som eies av Viasat og ble lansert 17. oktober 2008. Kanalen sendes i HD.
Viasat Motor viser blant annet Formel 1, MotoGP, Nascar, DTM og en del andre spennende motorbegivenheter. Fra september 2017 er kanalen en del av V sport.
Falas
I J.R.R. Tolkiens fiktive verden var Falas (kyst eller strand) et område i den vestre delen av Beleriand, og lå helt ved kysten, sør for Nevrast. Elva Brithon og elva Nenning rant ut i sjøen i dette området. Sindar alver, med Círdan som leder, bodde her, og bygde de to havnene Brithombar og Eglarest. I år 65 i det første tidevervet bygde Finrod tårnet Barad Nimras (Hvite horns tårn) på et nes i Falas mellom havnene Brithombar og Eglarest, for å holde utkikk mot eventuelle angrep fra sjøen av Morgoth.
Falas er bare med i Midgards historie i det første tidevervet, men da blir det nevnt blant annet i Det Første slaget av Beleriand, da Morgoths hærstyrke overtok Falas og beleiret de to havnene, men beleiringen ble opphevet fordi hæren behøvdes et annet sted. Havnene i Falas ble ødelagt for godt i året 473 F.T., og da flyktet Círdans folk til Sirions munninger og Balar øya.
Beleriand テレリ
Zofia Nehringowa
Zofia Nehringowa (født Zofia Duda 10. mai 1910 i Warszawa i daværende Kongress-Polen, død Zofia Krzeszczyk 17. august 1972 samme sted, Polen), var en polsk skøyteløper som i sin aktive karriere var gift med Edward Nehring, og er derfor best kjent som Zofia Nehringowa. Hun var en pioner og ambassadør for kvinnelig hurtigløpssport. Nehringowa var også den første til å inneha alle de ISU-offisielle distanse-verdensrekordene med vanlig europeisk parstart og den eneste med ISU-offisiell godkjent verdensrekord på 10 000m for damer.
Bluesrock
Bluesrock er en musikksjanger som kombinerer blues og rock’n’roll, med vekt på elektrisk gitar, tilsvarende elektrisk blues og rock. Fra dens begynnelse tidlig på 1960-tallet har bluesrock gått igjennom en rekke stilistiske endringer og på veien inspirert hardrock, sørstatsrock, og heavy metal. Typiske instrumenter er elektrisk gitar, trommer, bassgitar, keyboard, munnspill og sang. Bluesrock fortsetter å ha en innflytelse med framføringer og innspillinger av flere populære musikere.
Historie
Med musikkgrupper som The Fabulous Thunderbirds og Stevie Ray Vaughan på 1980-tallet vendte bluesrocken tilbake til bluesrøttene sine, og hvor Vaughan spilte inn sitt mest kjente materiale. På 1990-tallet ble bluesgitarister som Gary Moore, Jeff Healey, og Kenny Wayne Shepherd populære konsertattraksjoner. Grupper som Jon Spencer Blues Explosion og The White Stripes brakte med seg en mer kantete stil, med innslag av punk, på 2000-tallet.
Karaktertrekk
Bluesrock kan karakteriseres av blues-aktig improvisasjon, tolvtakters blues, utvidede boogie-jam som bygger på gitar, og ofte en tyngre, riff-orientert sound enn det som kan finnes i tradisjonell Chicago blues. Den blir også ofte spilt i et raskt tempo, noe som igjen skiller den fra blues.
Instrumenter
Kjernen av bluesrock-lyden blir skapt av kombinasjonen av elektrisk gitar, bassgitar og trommer. El-gitaren er vanligvis kjørt gjennom en rørforsterker, eller overdrive. Ofte benyttes to gitarer, hvor én spiller akkompagnement-riff og akkorder på rytmegitar, mens den andre spiller melodiske linjer og soloer på sologitar. Mens bluesband fra 1950-tallet ofte benyttet ståbass, brukte bluesrock-gruppene fra 60-tallet elektrisk bass, som var enklere å forsterke. Keyboardinstrumenter som piano og Hammond-orgel var også ofte brukt. Som med elektrisk gitar ble lyden fra Hammond-orgelet også ofte kjørt gjennom en rørforsterker, som gir en råere «overdrive»-lyd til instrumentet. Sang spiller også ofte en nøkkelrolle, selv om vokalen kan være likestilt med sologitaren, eller til og med underliggende. Et antall bluesrocklåter er også rene instrumentaler.
Struktur
Bluesrock følger 12-takters blues-struktur, men ofte med endrede akkorder slik som i Stormy Monday:
i stedet for den tradisjonelle G | C | G | G | C | C | G | G | D | C | G | G-progresjonen. Progresjonen blir ofte gjentatt, og sangene har ofte bare én seksjon, men det finnes unntak hvor noen stykker har en «B»-seksjon. Sangene er tradisjonelt i dur, men kan også være i moll, hvor den mest velkjente teknikken er en pentatonisk skala i moll med blåtone over en melodilinje i dur, slik Albert King bruker i nesten alle sine låter. Sologitaren benytter som oftest den pentatoniske skalaen, enten i dur eller moll.
Et typisk eksempel på bluesrock er Eric Claptons «Crossroads», som først kom ut på Wheels of Fire-albumet. Låten ble tilpasset fra Robert Johnsons «Cross Road Blues» og «Traveling Riverside Blues». Den smelter noen av de lyriske og musikalske stilene fra blues med rock-stilens raskere tempo og gitarsoloer.
Akwa Ibom
Akwa Ibom er en av Nigerias 36 delstater. Den ligger sør i landet i Nigerdeltaet og ble grunnlagt 23. september 1987, tidligere var den en del av delstaten Cross River. Delstatens administrasjonssenter ligger i byen Uyo.
Avgrensning og inndeling
Den grenser mot nord og nordvest til delstaten Abia, mot sør til Atlanterhavet, mot sydvest til delstaten Rivers og mot øst til Cross River.
Delstaten er inndelt i 31 Local Government Areas med navnene: Abak, Eastern Obolo, Eket, Esit-Eket, Essien-Udim, Etim-Ekpo, Etinan, Ibeno, Ibesikpo-Asutan, Ibiono-Ibom, Ika, Ikono, Ikot-Abasi, Ikot-Ekpene, Ini, Itu, Mbo, Mpkat-Enin, Nsit-Atai, Nsit-Ibom, Nsit-Ubuim, Obot-Akara, Okobo, Onna, Oron, Oruk-Anam, Udung-Uko, Ukanafun, Uruan, Urue-Offong-Oruko og Uyo.
Los Garbanzos
Los Garbanzos er ei costaricansk musikkgruppe. Den ble danna i 1995, og var i begynnelsen et punk- og hardcoreband, men har etter hvert gått mer over til ska. Sangene deres handler ofte om kvinner, fest og alkohol.
Tuilières-demningen
Demningen er en 31 meter høy og 105 meter lang betongdam som skaper et reservoar med areal på 0,75 km² (75 hektar) og et volum på inntil 7,2 millioner m³.
Anlegget ligger i kommunen Saint-Agne, i departementet Dordogne, en del av Limousin-regionen.
Tobias Müller
Tobias Müller (født 2. oktober 1992) er en tysk freestylekjører og tidligere telemarkskjører.
Under vinter-OL 2022 i Beijing ble han utslått i åttendedelsfinalen i skicross.
Telemarkskjøring
Han har vunnet 46 verdenscuprenn. Han vant sitt første verdenscuprenn i Bohinj 23. januar 2012. Han vant verdenscupen sammenlagt 2013/14, 2014/15 og 2016/17.
Han har vunnet sju VM-gull, tre i 2013, tre i 2015 og ett i 2017.
Lukáš Budínský
Lukáš Budínský (født 27. mars 1992) er en tsjekkisk fotballspiller som spiller for MFK Karviná, på lån fra FC Baník Ostrava.
Chondrorrhina specularis
Chondrorrhina specularis er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor (ca. 18 millimeter), svalng, blank, gul og svart gullbasse. Pronotum er svart med gule eller oransje sidekanter, dekkvingene har brede, gule lengdestriper.
Utbredelse
Arten er utbredt i Kenya og Tanzania.
Systematisk plassering
Inndelingen av denne gruppen har variert mye. Ofte blir noen av artene ført til slekten Taeniesthes.
Kirsten Bryhni
Kirsten Helga Bryhni (født 8. juli 1944 i Asker, død 17. november 2009) var en norsk filmprodusent som fra 2004 til 2008 var direktør for Norsk filmutvikling. Hun hadde lang erfaring fra filmbransjen og var assistent på filmene Oss (1976) og Kjære Maren (1976). I 1978 var hun med på produksjonen av Formynderne. Hun var production manager for Liten Ida (1981) og Krypskyttere (1982) og produsent for Søsken på Guds jord (1983)
Hun hadde vært leder for produsentlinjen ved Filmhøgskolen på Lillehammer og var fram til 2003 direktør for Audiovisuelt produksjonsfond. Etter at hun gikk av som direktør for Norsk filmutvikling ved sammenslåingen til Norsk filminstitutt i 2008, var hun faglig rådgiver der til hun døde året etter.
Grov (Stord)
Grov er ei grend i Stord kommune i Hordaland. Den ligger ved Langenuen, på østsida av øya Stord, rundt 10 kilometer nord for Leirvik. Europavei 39 passerer like ved bygda.
Saeta
Saeta (spansk; fra latin: sagitta «pil» ) er en sangform med religiøs tematikk som er knyttet til Kristi lidelseshistorie og Jomfru Marias smerter ) med sangteknisk innflytelse fra flamenco. Saeta fremstår som et særlig intensivt og individuelt uttrykk innenfor folkefromheten som viser seg blant annet under Semana Santa (Den stille uke) med dens prosesjoner i Andalusia. Det er da gjerne en enslig sanger eller sangerinne med tilstrekkelig avstand fra hverandre som fremfører dette fra balkonger over tilskuernes rekker langs prosesjonens vei.
Saetaen utviklet seg formodentlig til sin moderne form fra slutten av 1700-tallet, med melodiinspirasjon fra de katolske liturgiske psalmodier. Men den er eldre, med både monastiske og jødiske røtter.
Karpatene
Karpatene (rumensk: Carpaţi; polsk, tsjekkisk og slovakisk: Karpaty; ukrainsk: Карпати; tysk: Karpaten; serbisk: Karpati; ungarsk: Kárpátok) er en fjellkjede som danner en bue omtrentlig 1500 km langs Sentral-Europa, noe som gjør den til Europas nest lengste fjellkjede etter den skandinaviske fjellkjede.
I vest starter fjellkjeden nær Bratislava ved Donau og strekker seg i en 1 500 km lang bue gjennom Tsjekkia (3 %) og Slovakia (17 %), Polen (10 %), Ungarn (4 %), Ukraina (11 %), Romania (53 %) og Serbia (2 %). Høyeste fjell er 2 655 meter og ligger i slovakisk del av Tatrafjellene. Denne fjellkjeden ble dannet på samme tid som Alpene. Tatrafjellene er den mest kjente delen av Karpatene.
Fjellkjeden er habitat for den største andelen i Europa av brunbjørn, ulv, gemse, og gaupe, og størst konsentrasjon i Romania. Her finnes også over en tredjedel av alle europeiske plantearter. Karpatene og dens høydedrag har også mange varme kilder og naturlig mineralvann, og hvor Romania har bortimot en tredjedel av totalen i Europa. Romania har også den største overflaten av urskog i Europa (om man ser bort fra Russland), totalt rundt 250 000 hektar (65 prosent), det meste i Karpatene, og hvor de sørlige Karpatene utgjør Europas største ufragmenterte skogområde.
John Stamos
Fra 2005 til 2009 hadde Stamos en hovedrolle i NBCs medisinske drama Akutten som dr. Tony Gates. I september 2009 begynte han å spille rollen som Albert i Broadway i gjenopplivingen av Bye Bye Birdie. Fra september 2015 til 2016 spilte Stamos hovedrollen i Fox' situasjonskomedie Grandfathered. I 2015 har han vært utøvende produsent av Netflix-serien Fuller House, og gjort sporadiske opptredener i rollen som Jesse Katsopolis.
Karpatene
Inndeling
Karpatene deles vanligvis inn i tre hovedregioner:
Kalkandere
Kalkandere er en by med 12 049 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Rize. Den ligger nordøst for Hayrat, nordvest for İkizdere, sør for İyidere, sørøst for Of, sørvest for Rize og øst for Sürmene.
Karpatene
Inndeling
I tillegg til disse hører også De vestrumenske Karpatene, Det transilvanske platå og De serbiske Karpatene til fjellkjeden.
Designers Saturday
Designers Saturday er en visning av det siste innen design av møbler og tekstiler. Visningen går over to dager, og arrangeres annet hvert år. I Norge ble dette arrangementet startet opp i 1986.
Designers Saturday foregår i Oslo, og er det eneste av sitt slag i Skandinavia. I New York i USA har det vært slike visninger i over 30 år. Den er også å finne i flere europeiske byer.
Braskereidfoss
Braskereidfoss er et tettsted i Våler kommune i Innlandet. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger like nord for tettstedet Våler, som er administrasjonssted for kommunen.
Braskereidfoss stasjon er stoppested for Solørbanen, som følger Glomma nedover Glåmdalen. går også gjennom Braskereidfoss. Her ligger også Nordhagen skole.
Greg Lake
Gregory Stuart "Greg" Lake (født 10. november 1947 i Poole i Dorset i England, død 7. desember 2016 i London ) var en engelsk bassist, gitarist, vokalist, låtskriver og produsent.
Cicuiara
Cicuiara er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, blanke, mørkbrune trebukker. Antennene er litt lengre enn kroppen. Pronotum har rundede sider, med en tann litt bak midten av hver sidekant. Dekkvingene er jevnbrede, kraftig punkterte.
Utbredelse
Slekten finnes i Brasil, Venezuela og Bolivia.
Greg Lake
Biografi
Greg Lake ble født i et beskjedent hjem i etterkrigstiden i Dorset.
Han bestemte seg tidlig for en musikkarriere og begynte å spille kopinumre i de lokale bands Unit Four og The Timechecks i midten av 1960-årene. Lake var forsanger og gitarist i disse grupper, og disse to roller beholdt han i de to følgende grupper, The Shame og The Shy Limbs.
Etter bruddet med The Shy Limbs spilte Lake i en overgangsperiode med The Gods, som spilte selvkomponerte numre. Her virket Lake som bassist og forsanger, men han sverget stadig til gitaren.
Greg Lake var med på å grunnlegge den opprinnelige gruppen King Crimson, og han ble etterpå et viktig medlem av «supergruppen» Emerson, Lake & Palmer. Han turnerte også en kort periode for Asia i 1985, og ga ut to soloalbum, med en påfølgende turné, tidlig på 1980-tallet. Albumene var Greg Lake (1981) og Manoeuvres (1983).
Braskereidfoss
Lokalt kalles Braskereidfoss ofte for Fæssa – noe som blant annet har gitt opphav til navnet på det årlige turløpet Fæssamarsjen, som arrangeres av Braskereidfoss IL.
I Braskereidfoss ligger også Vålerbanen, der billøpet Gatebil arrangeres årlig. Det lokale idrettslaget Braskereidfoss IL driver fotballaktiviteter.
Greg Lake
Biografi
Som soloartist ble Lake kjent for sin julesang «I Believe in Father Christmas» i 1975, som hadde med «Troika» fra Sergej Prokofjevs verk Løytnant Kije som bakgrunnsspor. Andre kjente sanger omfattet blant annet «C'est la vie» (Works, vol. I), «Still... You Turn Me On» (Brain Salad Surgery) og «From the Beginning» (Trilogy).
Odessa gasskraftverk
Odessa gasskraftverk er et varmekraftverk ved Odessa i Texas i det sørlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 1 000 MW, fordelt på 2 like store blokker med kogenerasjon. Operatør er energiselskapet PSEG Texas. Utstyret er vesentlig levert av General Electric og Fluor Daniel.
Kraftverket ble utbygd omkring årene 1995–2001. Brenselkilden er naturgass.
Greg Lake
Biografi
I 2003 spilte han bass på The Whos singel «Real Good Looking Boy». Høsten 2005 hadde han en omfattende soloturné i Storbritannia.
Personlige liv
På slutten av 1974 flyttet Lake fra en leilighet i Cornwall Gardens i Kensington, London til et hjem i nærheten av Windsor. Lake bodde senere i Kingston og Richmond-områdene i Stor-London sammen med sin kone Regina. Paret hadde en datter, Natasha.
Død
Lake døde i London 7. desember 2016, 69 år gammel, etter å ha hatt kreft. Nyheten ble kunngjort på Twitter, og omtalte Lake's kamp mot sykdommen som "lang og sta". Flere musikere hyllet han, inkludert Rick Wakeman og Steve Hackett, Ringo Starr, John Wetton og ELP-trommeslager Carl Palmer. Med Lakes død og Keith Emerson tidligere i 2016, er Palmer det siste overlevende medlemmet av ELP.
Den romerske kalender
Den romerske kalender har endret form flere ganger siden Romas grunnleggelse og Romerrikets sammenbrudd. Den romerske kalender ble ifølge legenden innført av Romulus ca. år 753 f.Kr. og brukt av romerne fram til den ble erstattet av den julianske kalender i år 46 f.Kr.. Den kalenderen som benyttes i dag er internasjonalt kjent som den gregorianske kalender. Den er en forbedring av den julianske kalender hvor den gjennom­snittlige lengden av året er blitt justert fra 365,25 dager til 365,2425 dager.
Historie
Den opprinnelige romerske kalenderen er antatt å ha vært en månekalender, som kan ha vært basert på de greske månekalendere. Tiden mellom to nymåner er gjennom­snittlig 29,5 dager; derfor ble månedene konstruert til å være enten 29 dager eller 30 dager.
Romulus' kalender
Romerske skribenter tilskrev den opprinnelige romerske kalender til Romulus, den mytiske grunnlegger av Roma, skjønt det er ingen bevis på at en slik kalender har eksistert og Romulus ble jevnlig sitert som grunnleggeren på praksiser som hadde en opprinnelse som var ukjente for senere romere. I henhold til disse skribentene hadde Romulus' kalender ti måneder, med vårjevndøgn i den første måneden (sannsynligvis basert på navnene til de siste månedene til året). Kalenderen inndelte året i 304 døgn og 10 måneder, hvilket medførte at den var 61 dager «for kort» i forhold til solåret eller det sideriske år (dvs. den tid det tar for jorden å kretse én gang rundt solen, som i gjennomsnitt er 365,2564 døgn eller 365 hele døgn, 6 timer, 9 minutter og 9 sekunder):
Det vanlige kalenderåret bestod således av 304 dager, der vinterdagene som kom etter slutten av desember og før begynnelsen av den følgende mars, ikke ble gitt til noen måned.
Opprinnelsene til navnene er det heller ikke helt klar enighet om blant moderne forskere. En del forklaringer i antikken var: Martius til ære for krigsguden Mars; Aprilis fra aperiō, «å åpne»: Jorden åpner opp for å motta frøene; Maius fra Maia, gudinne for vekst (major, «større»); Iunius fra iunior (yngre). De gjenværende seks måneder ble navngitt i henhold til deres posisjon på kalenderen: nummerert fem til ti på latin som var quinque, sex, septem, octo, novem og decem, månedene ble således navngitt Quintilis, Sextilis, September, October, November, og December.
Fra 10 til 12 måneder
Det ble raskt et problem at kalenderen ikke fulgte årstidene, så man ikke kunne planlegge tidspunktet for våronna i markene, og på et tidlig tidspunkt ble man enig om å tilføye to ekstra måneder, slik at året kom opp i 355 dager. Denne kalenderendring tilskrives av enkelte sagnkongen Numa Pompilius.
Skuddår innføres – ekstramåned
I mellomtiden fortsatte problemene. Året på 355 dager var stadig for kort, og Martius, som i begynnelsen var beregnet til å komme i begynnelsen av bøndenes såtid, flyttet seg langsomt, så den etter hvert var på begynnelsen av sommeren. Men hvis våronna skjer på et feil tidspunkt, gikk det dårlig med innhøstingen, så man ble igjen enig om en endring, og for å rette på «forsinkelsen» tilføyet man enda en måned, kalt «Mercedonius» eller «Intercalaris», men bare annethvert år. Den ekstra måneden ble lagt til etter Februarius. Den bestod av 27 eller 28 dager. I skuddår ble måneden Februarius redusert fra 28 dager til 23. Også de andre månedene ble justert opp eller ned, avhengig av om det var skuddår eller ikke.
Dette ga altså opphav til skuddår. I en 4-årsperiode skulle to år være skuddår og to vanlige år. De vanlige årene var på 355 dager, og skuddårene fikk 377 eller 378 dager. Fire år bestod dermed av 355 + 378 + 355 + 377 = 1465 dager, noe som tilsvarer ca. 4 dager mer enn fire solår.