cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Idrettslaget Bjarg
2011
Før 2011-sesongen tok Øyvind Pedersen over som hovedtrener. I tillegg ble det hentet inn flere forsterkninger til laget, deriblant de tidligere Brann-talentene Sandrino Arenas og Didrik Milde Thorbjørnsen. Allerede tirsdag 9. august 2011 valgte imidlertid hovedtrener Øyvind Pedersen og IL Bjarg å avslutte arbeidsforholdet. IL Bjarg opplyste om at det var Pedersens egen beslutning å forlate stillingen. Lars Fredriksen gikk inn i stillingen som hovedtrener ut sesongen, som resulterte i en sterk 2.-plass bak Fana. I NM gjorde Bjarg også en solid innsats. Etter å ha slått blant andre Nest-Sotra, kom FK Haugesund på besøk på Stavollen. Hemmelaget tapte 0-3.
2012
Lars Fredriksen fortsatte som hovedtrener i 2012-sesongen. Etter en svak høstsesong endte Bjarg på 8.-plass i 3. divisjon. Høydepunktet denne sesongen var 1. mai, SK Brann kom på besøk i NM. Even Skåthun sendte Bjarg i ledelsen, men to mål av Erik Mjelde gjorde at rødtrøyene slapp med skrekken. Etter 2012-sesongen valgte Eirik Wollen Steen å forlate Bjarg, til fordel for 2. divisjonsspill i Åsane IL.
2013
Vårsesongen var skuffende, men etter en sterk høstsesong endte laget på 3.-plass. Florø rykket opp. På plassen foran Bjarg endte nyopprykkede Lyngbø. Etter sesongen ble det kjent at Lars Fredriksen ikke skulle fortsetter som hovedtrener. Etter mange år i Bjarg, fortsatte Fredriksen sin trenerkarriere i Adeccoliga-laget Nest-Sotra. Petter Fossmark, tidligere Stord- og Voss-trener, tok over som hovedtrener.
2018 - Fiasko
Torbjørn Birkelund satt ved roret som hovedtrener i sin fjerde sesong. Det uttalte målet før sesongen var klart: OPPRYKK. Slik gikk det ikke. De første kampene mot Arna-Bjørnar, Gneist, Solid og Åsane 2 endte med fattige fire poeng. Laget havnet tidlig bakpå, men fikk en seiersrekke frem mot sommerpausen som gjorde at det bare var fem poeng opp til førsteplass. Toget gikk nok dessverre i første kamp etter pausen, mot opprykksrival Arna-Bjønar, da laget tapte 1-2 hjemme på Stavollen. Resten av høstsesongen ble en fadese, og Bjarg endte hele 28 poeng bak den nyopprykkede seriemesteren Bergen-Nord på 7. plass. Sesongens store spiller var stjernespissen, Bjargs hjemvendte sønn, Enrique Crespo med sine 22 mål og 8 assists. I cupen røk laget ut i kvalifiseringen mot IL Sandviken. Årets kaptein var Nicolay Tveit, med visekaptein Arild Sande Larsen. Årets høydepunkt var publikumsfesten mot Gneist på Stavollen, da nærmere 400 tilskuere hadde tatt turen for å støtte de blå. Et lag med mange gode spillere som ikke fikk ut sitt potensial over en hel sesong. Flere utskiftninger i løpet av sesongen kan også være en årsak til den svake avslutningen.
Kraichbach
Kraichbach er en elv i Baden-Württemberg i Tyskland og en av sideelvene til Rhinen fra høyre med en lengde på 50 kilometer. Elven har sitt utspring ved Sternenfels mellom Schwarzwald og Odenwald, og renner igjennom Kraichtal og Hockenheim før den munner ut i Rhinen ved Ketsch.
Marija av Jugoslavia (1993)
Marija av Jugoslavia (født 31. august 1993 i Beograd) er datter av Nikolas (bror av Jugoslavias siste konge, kong Peter II av Jugoslavia) og Ljiljana Licanin.
Referanser
Prince Tomislav of Yugoslavia
Line Østvold
Line Lunde Østvold (født 7. november 1978, død 19. september 2004 i Santiago i Chile) var en norsk snøbrettstjerne. Hun var datter av Nina Lunde Østvold og Dag Bjørn Østvold.
Hun var fra Haugsbygd på Ringerike, like utenfor Hønefoss. Hun bodde sammen med sin forlovede Thomas Munkelien i Oslo. Line var en av verdens beste utøvere av snowboardcross. Hun ble verdensmester i 2002.
Line Østvold, som studerte idrettsadministrasjon ved Norges idrettshøgskole i Oslo, la egentlig opp i 2002, etter at hun brakk kragebenet i en konkurranse. Men hun bestemte seg for å gjøre «comeback» da snowboardcross ble OL-gren.
Hun døde av hodeskadene hun pådro seg under en treningsulykke i Chile, etter et fall.
Idrettslaget Bjarg
2019 - Opprykk
Torbjørn Birkelund fortsatte som hovedtrener etter 2018-sesongen. En rekke forsterkninger ble gjort i løpet av vinteren. Profilerte spillere som storscoreren Christoffer Hafsås (eks Os), keeperen Kjetil Hansen (eks Lysekloster), stopperne Marius Wichne (eks Fana) og Oddbjørn Kvarekvål (eks Sotra) ble hentet inn for å forsterke laget. I tillegg ble det unge talentet Jesper Hadler-Olsen hentet fra Fana. Vehid Kocani ble, etter kontroverser i Gneist, hentet inn som spillende assistenttrener. Etter gode prestasjoner i treningskamper gikk laget på en smell i NM-kvaliken, hvor de røk ut på straffer borte mot Sund. Serien gikk langt bedre. Etter å ha lagt i toppen gjennom hele sesongen endte Bjarg på førsteplass, tre poeng foran Arna-Bjørnar. Med 2-7 seier mot Flaktveit sikret laget det etterlengtede opprykket til 3. divisjon, og kunne feire med flere hundre tilreisende Bjarg-supportere. Årets kaptein var Kjetil Hansen, med visekaptein Arvid Austevoll. Det var flere spillere som utmerket seg denne sesongen, men prisen for årets spiller gikk til visekaptein Arvid Austevoll, som også ble nominert til prisen for avdelingens beste spiller. Det ble med nominasjonen for unge Austevoll, som leverte elleve mål og tolv målgivende på 22 kamper fra sin indreløper-posisjon. Angriperen Eirik Larsson og den meritterte backen Petter Martinsen ble hentet inn i sommerpausen og bidro til å heve laget i jakten på opprykk
2020
Torbjørn Birkelund var hovedtrener i sin sjette sesong på Stavollen. Med seg i teamet hadde han Vehid Kocani (assistenttrener), Georg Reidarsen (materialforvalter), Martin Godøy (materialforvalter), Arild Sande Larsen (keepertrener) og Marius Haugland (keepertrener). De fleste spillerne som var med på å rykke opp i 2019, var også med i 2020. Noen utskiftninger ble det, naturlig nok. Ut gikk keeper og kaptein i opprykkssesongen, Kjetil Hansen (ikke fornyet kontrakt), Oddbjørn Kvarekvål (lagt opp), Petter Martinsen (til Fana), Fredrik Hellesnes (studier i Oslo), og Henrik Mildestveit (førstegangstjeneste). Inn kom keeperen Stian Skjervø (Gneist), stopperen Petter Austevoll (Smørås), angriperen Joar Høviskeland (Fyllingsdalen) og backen Anders Hagset Stavnesli (Træff). I tillegg ble de lokale guttene Sondre Konglevoll og Christopher Johannessen hentet opp i A-stallen. Laget hadde en god oppkjøring med fem ukentlige økter, i tillegg til fysisk trening på egenhånd. I vinterferien reiste laget til Spania på treningsleir.
Ungdomsklubb Bjarg
Bjarg er et fotballag som tar godt vare på ungdommene i klubben. Barn fra 6 år til 19 år, regnes som en del av ungdomsklubben Bjarg, både gutter og jenter. Idrettslaget Bjarg satser sterkt på ungdommene og barnene i klubben, de passer på at alle i klubben får et godt tilbud og glede i klubben.
1555 Dejan
1555 Dejan er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 15. september 1941 av Fernand Rigaux ved Observatoire Royal de Belgique i Uccle.
Flowers & Thorns
Flowers & Thorns er et musikkalbum med Claudia Scott. Albumet ble utgitt i 1992.
Tiina Lillak
Tiina Lillak (født 15. april 1961 i Helsingfors) er en tidligere finsk friidrettsutøver. Lillak var på 1980-tallet blant verdens beste kvinnelige spydkastere med to verdensrekorder på merittlisten. Under hjemme-VM 1983 tok hun gull i spyd og året etter ble hun nummer to under OL 1984 i Los Angeles. I 1992 la hun opp som aktiv utøver.
Kuldebølgen i Europa 2009–2010
Nord-Europa hadde det kaldeste været siden 1981–1982. Kuldeperioden startet den 16. desember 2009 med lett snøfall og vedvarte hele januar og ut i februar 2010. Stabilt, kaldt vær gav kald, fuktig luft fra nord. Mange døde, transportsystemer brøt sammen, og mange sportsstevner måtte utsettes.
Meteorologiske forhold
Størst snøfall med 89 centimeter falt den 23. desember i Hundseid, Vindafjord, Norge. Lavest temperatur med −45,6 °C ble målt i Folldal, Norge.
Metereologer antar at kuldebølgen skyldes et El Nino-fenomen, som reverserer luft- og havstrømmer fra sørlige del av Stillehavet. Denne effekten forstyrret den normale jetstrøm i Nord-Atlanteren, slik at mindre varm luft nådde Europa.
I media er hendelsene spekulert til å være relatert til klimaendring, argumenter mot dette eller helt urelatert til klimaendring.
Kuldebølgen i Norge
Gjennomsnittstemperaturen i Norge for januar 2010 var minus 8,1 grad, og det var 3,8 grader kaldere enn normalen og den 8. kaldeste for Norge som helhet. For Østlandet har temperaturen vært 4,7 grader under normalen i januar, og det er det sjuende kaldeste siden 1900. Svalbard har opplevd en ny rekord for månedsnedbør med 68,7 mm, noe som er ca 460 % av januarnormalen. Middeltemperaturen for januar 2010 var -7,2 °C, noe som er 8,1 °C varmere enn normalen og den nest varmeste som noensinne er målt. Bare 2006 var varmere med -2,7 °C i gjennomsnitt.
Flyselskap
Industrioversikt
Flyselskaper varierer i størrelse fra de som har ett fly, til store internasjonale selskaper som har hundrevis av fly. Tjenestene som tilbys av flyselskaper kan kategoriseres som transkontinentale, intrakontinentale, regionale eller innenriks, og de kan operere som faste ruter eller charterflyvninger.
MF «Etne» (1979)
MF «Etne», tidligere «Askøy», var en bilferge bygget i 1979 for Rutelaget Askøy-Bergen for fergesambandet mellom Bergen og Kleppestø. Den ble solgt til Hardanger Sundhordlandske Dampskipsselskap i 1988 og gikk i rute i ulike samband i Hordaland, frem til 2020.
Skipet
«Askøy» var byggnummer 125 ved Mjellem & Karlsen Verft i Bergen. Ved overlevering var tonnasjen 1 241 bruttoregistertonn og 733 nettoregistertonn. Hovedmaskinen er en nisylindret totakts dieselmotor bygd av Wichmann Motorfabrikk AS på Rubbestadneset. Oppgitt ytelse er 2 300 bhk.
Hamang klekkeri
Hamang klekkeri er et klekkeri for ørret- og lakserogn på Hamang i Sandvika i Bærum. Klekkeriet ble etablert i 1857 av staten og er i dag Norges eldste klekkeri. Bærum kommune overtok driften av klekkeriet i 1992 i samarbeid med Vestre Bærum Sportsfiskere.
Yngelen blir satt ut i Lomma og Isielva.
Flyvende bil
Det første flyvende bilkjøretøyet som var prøvefløyet var i året 1906 da oppfinneren Trajan Vuia fra Romania klarte å løfte et sykkelbil-liknende firehjuls kjøretøy av bakken. Det første kjøretøyet som var bygd som et kombinasjonskjøretøy, beregnet på vegkjørsel og flyvning, var Avion-automobile bygd av René Tampier i Frankrike i 1921, som hadde sammenfoldede vinger på bakken, og som kunne kjøres som en bil. Den var presenterte som en kortvarig sensasjon under flyutstillingen i Paris i det samme året, men ideene levde videre i etterfølgende prosjekter, ikke minst ideen om å folde sammen vingene når man sto på bakken.
Flyvende biler sees ofte i science-fiction.
Conradh na Gaeilge
Conradh na Gaeilge (, engelsk navn Gaelic League) er en organisasjon som arbeider for å bevare irsk som et levende talespråk i Irland.
Organisasjonen ble grunnlagt 31. juli 1893 av Douglas Hyde fra Frenchpark i Roscommon sammen med Eugene O'Growney, Eoin MacNeill, Luke K. Walsh og andre. Den hadde en forløper i Gaelic Union, og ble raskt den viktigste organisasjonen til den gæliske kulturens fremme i Irland.
Den første avisen som ble gitt ut av organisasjonen var An Claidheamh Soluis («Lysets sverd»); dens mest kjente redaktør var Pádraig Pearse.
Selv om organisasjonen var apolitisk tiltrakk den seg naturlig nok først og fremst nasjonalister, i likhet med Gaelic Atheletic Association tidligere. Mange av de fremtidige lederne under og etter uavhengighetskampen møttes først gjennom Conradh na Gaeilge. De fleste av de som signerte påskeproklamasjonen var medlemmer.
I senere år har organisasjonen hatt mer en bakgrunnsrolle i det offentlige liv. En av de viktigste kampanjene som drives er for å få anerkjent irsk som et offisielt språk i EU.
Conradh na Gaeilge ble i begynnelsen av 2000-årene innblandet i en strid med partiet Fine Gael, som foreslo å fjerne irsk som obligatorisk fag på avgangseksamen fra grunnskolen. Organisasjonen har oppfordret velgere til å kun stemme på kandidater som er for å beholde irsk som obligatorisk fag.
Organisasjonen er spesielt sterk i Nord-Irland, mens det i staten Irland bare er noen få aktive lokallag.
Marcus Tuscher
Carl Marcus Tuscher (døpt 1. juni 1705 i Nürnberg, død 6. januar 1751 i København) var en tysk universalkunstner; maler, arkitekt, dekoratør og tegner. Han arbeidet i Tyskland, Italia, England og Danmark, hvor han ble kongelig hoffmaler.
Det var sannsynligvis Tuscher som først kom med ideen om den åttekantede plassen i Frederiksstaden som kjennes som Amalienborg Slotsplads og det var med sikkerhet han som foreslo at plassen skulle ha et monument som midtpunkt.
Stilistisk forble han tro mot den italienske barokken og han kalles også «Nordens Bernini».
Utdannelse
Fem år gammel ble han tatt opp i byens oppfostringshus og oppdratt der. Etter at han viste evner for kunst og tegning ble han i voksen alder satt i lære hos maleren Johan Daniel Preisler som var direktør for Nürnbergs kunstakademi. Preisler var far til kobberstikkeren Johan Martin Preisler og V.D. Preisler, som Tuscher senere kom til å møte i Danmark.
Da læretiden var omme i 1728 hadde han gjort så store fremskritt og ble ansett som så lovende at byen ga han reisestipendium til Roma, hvor han ble henvist til sin lærers tredje sønn, Johan Justin Preisler, som levde som utøvende kunstner i Roma.
Ved siden av malerkunsten la han seg etter bygningskunsten og gjorde tegninger til flere kirker og palasser, samt etter medaljørfaget og kunsten å skjære i edelstener. Han utførte blant annet en medalje til Berninis ære og skar to ganger sitt eget portrett fordypet i edle stener. Heller ikke kobberstikkerkunsten forsømte han; han dyrket raderingen og han er av ettertiden best kjent som kunstner gjennom sine raderinger.
I Italia ble han påvirket av Pierleone Ghezzi, som han tegnet og raderte lett karikerte portretter av, av den franske billedhugger og tegner Edmé Bouchardon, samt av radereren, landskapsmaleren Marco Riccis, av maleren Giovanni Paolo Paninis og av arkitekt Filippo Juvaras arbeider. Hans prosjekter til kirkebygninger innbrakte ham et pavelig ridderkors.
I Roma kom han i forbindelse med de estetisk betonede kretsene rundt kardinal Melchior de Polinac og antikvitetssamleren baron Philipp von Stosch. Tuscher tegnet sistnevntes samling av utskårne edelstener fra oldtiden. Tuschers arbeid på dette feltet fikk senere ros fra den antikkbegeistrede Johann Joachim Winckelmann.
Stosch var også engelsk spion og måtte av politiske grunner flykte til Firenze. Tuscher fulgte med han i 1734. Her levde han i flere år, stadig beskjeftiget hos Stosch. Samtidig fikk han oppgaver for det storhertuglige hoffet og utførte blant annet et forslag til fasaden på kirken Sankt Lorenzo, utarbeidet en fremstilling av hertug Frans Is inntog og en tegning til den monumentale æresporten. Under et opphold i Livorno malte han portretter av medlemmer av den engelske kolonien, samt tegnet villaen Jackson i 1736. Andre av Tuschers prosjekter til bygninger ble oppført i Cortona.
Etter å ha besøkt Napoli reiste han i 1741 over Frankrike og Holland til England, selv om han ved mottakelsen av sitt stipendium egentlig hadde forpliktet seg til å vende hjem til Nürnberg etter endt utdannelse.
F.L. Nordens Voyage d'Egypte et de Nubie
I London møtte han på ny den danske tegneren og egyptreisende, kaptein Frederik Ludvig Norden, som han var blitt venn med i Firenze. Samtidig ble han en del av den tyske kolonien i den britiske hovedstaden, hvor han ble medhjelper ved et tegneakademi, ledet av gullsmeden G.M. Moser. Han malte blant annet et bilde av instrumentmakeren Burkhardt Tschudi med familie (1742, National Portrait Gallery). I London raderte han to av de fire store bladene etter Nordens tegninger. Disse ble utgitt som et slags prøvehefte av reisebeskrivelsene. Før Norden døde i Paris i 1742, nevnte han inntrengende over for sine velgjørere at Tuscher var den eneste som kunne ordne og gi ut hans tegninger i overensstemmelse med hans intensjoner. Tuscher ble derfor innbudt av kong Christian VI til København som kongelig hoffmaler og byggmester med 800 riksdaler i årlig lønn, 10 riksdaler for hver tavle til Nordens verk og 50 Lstr. til utstyr samt fri reise over med en dansk fregatt.
I no­vember 1743 kom Tuscher til København i følge med sine landsmenn Lorenz Spengler og den tyske edelstenskjæreren Lorens Natter. Han fikk leilighet og atelier på Christiansborg.
Arbeidet med Nordens verk ble utført i hurtig tempo, men Tuschers tidlige død medførte at de siste vignettene måtte utføres av Peter Cramer.
Virksomhet i Danmark
I Danmark var hans første verk en praktfull dekorasjon til Admiralitetets bygning i anledning av kronprinsesse Louises inntog. Senere malte han et stort portrett av Christian VI til hest omgitt av allegoriske figurer. Det var et plafondmaleri i en sal på Christians­borg og brant med slottet i 1794. De fleste av Tuschers øvrige malerier har lidd samme skjebne. Det finnes et portrett av Christian VI med familie fra ca. 1744, men det er usikkert om Tuscher har utført det, eller om det er en kopi av den mindre talentfulle J.F. Gerhard. De vesentligste malerier av Tuscher som ikke har blitt ødelagt er helfigursportrettene av grev Johan Ludvig Holstein og hans brødre i riddersalen på Ledreborg.
Tuscher var en virksom deltaker i eller snarere leder av Kunstakademiet, men han rakk ikke å oppleve dets fornyelse på Charlottenborg. I København skrev han på italiensk et stort verk om bygningskunsten. Et håndskrevet eksemplar er bevart i Danmarks Kunstbibliotek. Han komponerte tegninger til et minnesmerke over bybrannen i 1728 og til en stor fontene med Frederik Vs rytterstatue til Amalienborg Slotsplads. Dette ga ideen til det ryttermonumentet på plassen som senere ble utført av J.F.J. Saly. Dette monumentet av Tuscher ble utført som en nå forsvunnet modell av Johann Christoph Petzold. Tuscher utførte også en grunnplan til Amalienborg Plads som muligens har gitt Nicolai Eigtved ideen til plassen slik den ble utført ved oppføringen av de fire paleene. Monumentet viser Tuschers fortrolighet med den italienske barokkunsten og har et utpreget slektskap med Berninis fontener og skulpturgrupper i Roma.
Bortsett fra disse avgjørende påvirkningene på Amalienborg-prosjektet fikk Tuscher ingen betydning som arkitekt i Danmark. De danske hoffbyggmestre var veletablerte i sine stillinger og lå også internt i konkurranse med hverandre om oppgavene. Samtidig gjorde Tuschers forkjærlighet for den italienske barokken ham gammeldags i sammenligning med de rokokkoimpulsene som særlig Eigtved representerte. Derimot var hans barokkstil stadig gangbar innenfor malerkunsten og de dekorative oppgavene.
Noen av hans malerier var i Spenglers eie og ble solgt da han døde i Holland; Statens Museum for Kunst eier et større bilde, «Venus og Vulcan», som opprinnelig har tilhørt Johann Salomon Wahl, og et kabinettstykke, «Sapfo og Cupido», som er utført i 1748. Flere av hans store, om­hyggelig utførte tegninger var i privat eie, men nå eier Kobberstiksamlingen de fleste av hans tegninger og raderinger.
Vurdering
Det ble hovedsakelig som raderer at Tuscher fikk sin største innflytelse på dansk kunst og det er især som kolorist med klare farver og velberegnet farvesammenstilling at han viser sin verdi. Hans hovedverk er derfor hans raderinger etter F.L. Nordens verk, både på grunn av deres antall og den letthet og frihet de er utført i. Tuschers produksjon viser ham som en virtuos, hva enten det dreier seg om komposisjon, farve, perspektiv og håndverk og uansett hvilket medium han arbeidet i. Mogens Bencard skriver i Weilbachs Kunstnerleksikon at Tuscher «antagelig [var] den mest alsidige, veluddannede og lærde kunstner, der nogensinde er kommet til Danmark.» Det er sikkert flere grunner til at hans talent ikke kom til større utfoldelse og hans egen eklektiske og encyklopediske tilnærmelse til kunsten har nok vært en av dem.
Tuscher giftet seg 15. mai 1747 med Sofie Wahl (ca. 1728–6. desember 1798 i Aarhus), datter av maler J.S. (du) Wahl og Marie Sophie Davidsen.
Vora
Vora er et fjell beliggende i Myklebustdalen i Breim i Gloppen kommune. Det har en høyde på 1 450 meter over havet.
Hekseprosessene
I likhet med fjellet Hornelen i Bremanger, gikk det historier om at Vora var et samlingssted for heksesabbater.
På 1600-tallet ble tre navngitte kvinner, Ragnhild Myklebust, Lussi Hole og Brite Veiteberg, brent for å ha vært med på heksesabbat på Vora. De skulle ha vært sammen med flere andre hekser fra Nordfjord og Sunnfjord. Etter dommen hadde de møtt djevelen på fjellet. Det er i senere tid reist et minnesmerke for de brente heksene ved Anda. Minnesmerket er laget av billedkunstneren Stig Eikaas og avduket 9.juni 2002.
Se også
For mer om temaet, se Hekseprosessene.
Fôrvikke
Fôrvikke (Vicia sativa) er en plante i slekten vikker i erteblomstfamilien.
Den vokser ikke naturlig i Norge, men som navnet antyder dyrkes den som dyrefôr, og fins sparsomt ved kysten av Sør-Norge.
Emanuel’s Secret
Emanuel's Secret er et musikkalbum med Claudia Scott, utgitt i 1997.
Fôrvikke
Planta blir 30-80 cm høy og er svakt klatrende. Stilken er kantete og mer eller mindre hårete, enkel eller noe grenet. Småbladene sitter sammensatt av 5-7 par og er smalt omvendt eggrunde.
Blomstene er 16-26 mm lange og sitter parvis eller alene, med et kort skaft i bladhjørnene. Seilet, det store kronbladet, er lyst fiolett, vingene og kjølen er purpurrøde.
Belgen blir omkring 5 cm lang og inneholder ett stort antall grå eller brune frø.
1556 Wingolfia
1556 Wingolfia er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaget 14. januar 1942 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Lutz Dombrowski
Lutz Dombrowski (født 25. juni 1959 i Zwickau) er en tidligere tysk friidrettsutøver.
Dombrowski var den beste lengdehopperen i DDR. Etter at han vant Europacupfinalen allerede i 1979, vant han året etter gullmedaljen under OL 1980 i Moskva, i fraværet av de amerikanske utøverne, som boikottet lekene. Han ble også europamester i 1982. Han er fremdeles innehaver av den tyske rekorden, med vinnerspranget fra Moskva-OL (8,54).
Steinar Løding
Steinar Johan Løding (født 3. april 1950 i Molde) er en norsk forfatter.
Kristiansund Fotballklubb
Kristiansund Fotballklubb (stiftet 7. juni 1912) er en norsk fotballklubb fra Kristiansund, stiftet 7. juni 1912. KFK, eller K'an (uttales «Kååan») som de også kalles lokalt spiller sine hjemmekamper på Gressbanen, som er et anlegg som består av en hovedbane med tribune og to treningsbaner. I 2003 inngikk KFK og Clausenengen Fotballklubb en samarbeidsavtale om at de beste fra hvert lag på A-lagsnivå skal samles i Kristiansund Ballklubb, for å prøve å etablere en eliteklubb i Kristiansund. Klubben stiller allikevel med et eget A-lag, som i 2019-sesongen spiller i 4. Divisjon. Tilskuerrekorden for klubben er fra 8. september 1946, da 8,900 tilskuere så KFK bli slått ut av Fredrikstad, på Idrettsplassen, i cupens 4. runde.
Steinar Løding
Løding har også jobbet på psykiatrisk sykehus og som lastebilsjåfør.
Kristiansund Fotballklubb
Historien
Kristiansund Fotballklubb ble stiftet den 7. juni 1912 etter initiativ fra Oswald Lyngstad, som hadde tatt med spillet fra England. Første kamp ble spilt samme år, og i 1914 var KFK med og stiftet Romsdals fotballkrets med den til hørende serien Romsdalske Kretsserie som startet opp i 1915. Dette var en relativt liten krets, siden Ålesunds klubbene ikke var med.
I 1929 kom et lite gjennombrudd for KFK, da de plutselig slo vanligvis sterke Aalesund med hele 7-1. I 1931 vant de Møreligaen for første gang, etter å ha spilt 4-4 i en dramatisk kamp mot Aalesund. Laget kom også til 4. runde i cupen, noe som var rekord for KFK. Den store profilen på laget på denne tiden var den unge angriperen Magnar Isaksen, som i 1933 gikk over til Lyn.
Utover på 30-tallet var KFK for det beste laget i fylket å regne, og kom i 1938 til semifinalen i Norgesserien etter å ha vunnet sin distriktsavdeling overlegent samt beseiret trønderklubben Neset over to kamper. I semifinalen ble møtet mot de kommende mesterne Fredrikstad litt for tøft, og de tapte 3-2. KFK kom til fjerde runde i cupen i alle de tre årene 1937-39. I 1939 var det igjen Fredrikstad som ble for sterke, da denne gangen i Kristiansund. Kampen ble sett av 4500 tilskuere på Idrettsplassen, noe som var ny rekord i antall tilskuere på en fotballkamp i Kristiansund. Etter å ha vunnet distriktserien igjen dette året, så måtte KFK gi tapt for den gang relativt ubeskrevne Trondheimsklubben Rosenborg i kvartfinalen av Norgesserien.
Etter en pause i fotballen grunnet andre verdenskrig, så var klubben tilbake i 1945 hvor de tok seg helt til kvartfinalen i cupen, hvor det ble tap for de senere mesterne Lyn. I 1948 ble klubben igjen best i sin avdeling i Norgesserien, og møtte Freidig i kvartfinalen. Der ble det tap 1-4 i Trondheim, og seier med 4-1 i Kristiansund. Dette resulterte i en omkamp i Trondheim, men KFK kunne ikke stille lag. Freidig gikk dermed videre på walk over, og vant senere hele mesterskapet.
Senere i 1948 misset KFK også i kvalifiseringen til den nye Hovedserien, og startet da på nest høyeste nivå. I 1950 ble klubbens nye hjemmebane, Gressbanen, innviet og samme år klarte de å bli distriktsmestere nok en gang, og lyktes da med å kvalifisere seg til Hovedserien. Dette endte igjen med direkte nedrykk den påfølgende sesongen etter å ha kommer desidert sist i sin avdeling. Videre utover på 50-tallet var KFK ofte framme i sin avdeling, og kom til flere kvalifiseringen for spill i Hovedserien, men tapte ved alle anledninger for lag fra Trøndelag.
I årene 1992 til 2003 vinglet klubben mellom å spille i 2. divisjon og 3. divisjon, omtrent på samme nivå som Clausenengen med unntak av 1999-sesongen hvor Clausenengen spilte i 1. divisjon. Det ble i 2003 vedtatt at de to klubbene Kristiansund FK og Clausenengen skulle samarbeide for å prøve å få etablert en klubb i Kristiansund litt høyere i divisjonene. Dette resulterte i samarbeidsklubben Kristiansund Ballklubb som startet i 3. divisjon, og som nå spiller i Adeccoligaen. På tross av dette samarbeidet så stiller KFK fortsatt med et eget A-lag, selv om de beste spillerne går over til KBK. KFKs A-lag har de seneste årene vinglet mellom 3. og 4.divisjon. I sesongen 2010 spiller de igjen i 3.divisjon.
Sesongen 2009 gikk kjempe fra for KFK's del. Det ble 1.-plass i 4.div og opprykk til 3.div. Bjørn Larsens mannskap lå på 1.-plass fra start til slutt og det var ikke tvil om hvor seriemesterkapet skulle ende. Unggutten Avdo Mesan ble lagets toppscorer med 19 mål, som nå spiller i KBK.
Sesongen 2011 endte KFK på 7.-plass og etter endringer i serien holdt ikke det til fortsatt spill i 3.div, så jubileumsåret 2012 spiller klubben i 4.div. Bjørn Christian Larsen er tilbake som A-lags trener og er også ansatt som adm. leder i klubben. I 2012 bygde klubben KFK Hallen på eget område med innendørs kunstgress. Den videre satsingen fortsatte i 2013 da det ble lagt kunstgress på hovedbanen. Dette gjør At Kristiansund FK muligens har Norges beste breddeanlegg for fotball med kunstgressbane med internasjonale mål og flomlys, egen innendørs hall samt en gressbane. Anlegget har også klubbhus med klubblokaler og 6 garderober. Et unikt anlegg i Norsk sammenheng.
Ligaplasseringer
Oversikten viser KFKs ligaplasseringer etter opprettelsen av den Romsdalske Kretsserie i 1915.
* Etter samarbeidet om KBK spilte KFKs 1. lag sammen med KBKs 2. lag og CFK i 2004- og 2005-sesongene. Etter at de rykket opp etter 2005-sesongen, måtte KBK2 fortsette alene, og KFK1 tok over KFK2s plass i 4. divisjon, som de hadde rykket opp til i samme sesong.
Norgesmesterskaphistorie
Oversikten viser KFKs prestasjoner i NM i fotball for herrer etter at klubben ble stiftet i 1912.
Pause grunnet andre verdenskrig
Hjemmebane
Hjemmebanen til KFK er Gressbanen, også kalt «KFK-banen», som ble ferdigstilt i 1950. Før denne tid spilte de kampene sine hovedsakelig på Idrettsplassen, som på den tiden var grusbane. Gressbanen bestod av en hovedarena med tribuner, men ble senere blitt utvidet med en grusbane og en gressbane til.
Flaggbærere under Vinter-OL 2010
Listen over flaggbærere under Vinter-OL 2010 inkluderer flaggbærerne til alle de 82 deltakende landene som deltok i Vinter-OL 2010 i Vancouver. Hellas gikk som vanlig under OL inn først, mens vertsnasjonen Canada entret BC Place Stadium til sist.
Saalbach (Rhinen)
Saalbach er en elv i Baden-Württemberg i Tyskland og en av sideelvene til Rhinen fra høyre. Elven har sitt utspring ved Bretten der elvene Weißach og Salzach renner sammen. Ved byen Philippsburg munner Saalbach ut i Rhinen.
Det norske litrasystemet i jernbanen
Det norske litrasystemet i jernbanen er et system for å kategorisere rullende jernbanemateriell etter funksjon. Ved å lese av litraet kan man lett finne ut hva slags bruksområde enheten har. Litrasystemet i Norge er ikke ulikt slik det er i andre land.
Norske hovedlitra for trekkraftmateriell
Litraen følges av et serienummer for typen. For Di, Ea og El er det unike nummerserier som startet på 1, mens øvrige har én felles serie som startet på 201.
Norske hovedlitra for persontogmateriell i dag
Under følger en grov liste over litrasystemet for persontogsmateriell i Norge:
Flaggbærere under Vinter-OL 2010
Kilder
Cerimonia di apertura dei XXI Giochi olimpici invernali
Det norske litrasystemet i jernbanen
Loktrukne personvogner
Etter litrabokstavene følger for personvognene som ikke inngår i et motorvognsett, en tallkode som sier noe om vognens tekniske konstruksjon, men som først og fremst brukes for å skjelne de ulike vognene med lik bokstavlitra fra hverandre. Tallkoden sier følgende om vognes konstruksjon :
Da dette systemet ble innført av NSB i 1970, ble tallkoden innen hver tiergruppe tatt i bruk kronologisk og fortløpende. Senere er vogntyper av samme hovedkonstruksjon samlet udner samme tallkode. For å skjelne mellom de ulike variantene har man derfor innført undertyper som angis med bindestrek og en ny tallkode. I dag er det nesten bare vogner fra den første tiergruppen som er i bruk.
Motorvognsett
NSB har i dag et svært begrenset antall rene personvogner som trekkes av lokomotiv, i forhold til tidligere. I stedet satses det bredt på motorvogner. Disse har litra som inngår pent i det nevnte systemet, men tallkoden er oppbygd helt annerledes. Her følger tallkoden motorvognens typebetegnelsen slik at alle vogner som brukes i samme motorvognsett, har samme typenummer i litraet. Typenummeret er historisk forankret i et litrasystem fra 1956 der de elektriske motorvognene hadde typenummer på 60- og 70-tallet, og dieselmotorvognene på 80- og 90-tallet. Nedenfor følger eksempler på noen komplette motorvognsett og hvordan de er bygget opp av vogner med ulike ltira, men samme type:
Historisk i Norge
Det norske litrasystemet av i dag har klare røtter bakover i tid. For persontogsmateriellet har de enkelte litraers betydning endret seg lite siden litraene ble innført en gang i siste halvdel av 1800-tallet. Den gangen var godsvogner innordnet i samme systemet. Godsvogner ble fra 1966 omlitrert til et felles europeisk litrasystem, UIC-litra. For godsvogner var dette viktig og nyttig siden godsvogner i større grad enn personvogner går over landegrensene. Innordning i UIC-litra gjelder for så vidt også personvognene (fra 1970), men der var forskjellen så liten i 1970 at den eneste vesentlige endringen var at spisevogner endret litra fra E til R.
Boliviansk tegnspråk
Boliviansk tegnspråk er et tegnspråk som benyttes av mellom 350 og 400 døve i Bolivia. Språket er basert på amerikansk tegnspråk, tegnspråket som benyttes i USA. Det blir brukt i Cochabamba, La Paz og Santa Cruz. Det er ni institusjoner for døve i landet, og 46 800 døve bolivianere.
Vesterbro/Kongens Enghave
Vesterbro/Kongens Enghave er en av København kommunes ti administrative bydeler, danna ved en sammenslåing av de tradisjonelle bydelene Vesterbro og Kongens Enghave. Bydelen ligger sørvest for bysentrum, og avgrenses mot øst av Havneløbet. Grensa mot Indre By går ved Hovedbanegården, og i nord grenser bydelen mot Frederiksberg kommune. Mot vest går grensa mot bydelen Valby ved Vestre Kirkegård og Valbyparken. Den sørligste delen av Vesterbro/Kongens Enghave kalles Sydhavnen.
Pr. 1.1.2011 var bydelens innbyggertall 57,150. Innvandrerbefolkningen utgjør 20% av hele folkemengden; 2/3 av denne med ikke-vestlig bakgrunn.
X-artikkelen
X-artikkelen, formelt kalt «The Sources of Soviet Conduct» (grunnene for Sovjets handlinger), ble publisert i det innflytelsesrike amerikanske tidsskriftet Foreign Affairs i juli 1947. På tross av at artikkelen ble undertegnet med «X» var det vel kjent at den var skrevet av George F. Kennan, nestleder ved USAs ambassade i Moskva fra 1944 til 1946. Artikkelen var dels basert på et telegram Kennan hadde sendt som en redegjørelse for hvorfor Sovjet ikke støttet den nylig opprettede Verdensbanken eller Det internasjonale pengefondet, også benevnt som «The Long Telegram» (det lange telegrammet), og dels på den hemmelige Clifford–Elsey-rapporten.
I X-artikkelen beskrev Kennan hvordan Sovjet anså seg å ligge i kontinuerlig konflikt med de kapitalistiske land, hvordan sovjetisk aggresjon var basert på russisk fremmedfrykt og hvordan Sovjet-systemet forhindret informasjonsflyt så regimets bilde av landet og verden ble forvrengt. X-artikkelen vakte stor oppsikt og dens forslag om en oppdemning av sovjetisk innflytelse ble styrende for USAs strategi overfor Sovjet under den kalde krigen.
Soul on Soul
Soul on Soul er et musikkalbum med Claudia Scott, utgitt i 1999.
Váh
Váh (tysk: Waag, ungarsk: Vág, polsk: Wag) er den lengste elven som kun renner innenfor Slovakias landegrenser. Den er en sideelv til Donau fra venstre og er 403 km lang inkludert Čierny Váh-forgreningen. De to kildene, Biely Váh (Hvite Váh) og Čierny Váh (Svarte Váh), ligger i Lave Tatra, og den flyter gjennom nordre og vestre Slovakia før den munner ut i Donau nær Komárno. Den er regulert med bl.a Čierny Váh vannkraftverk.
Arne Wold
Arne Wold (født 26. september 1895, død 19. oktober 1987) var en norsk avistegner og illustratør.
Arne Wold ble utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo der han var elev fra 1914 til 1916. Han gikk deretter i lære ved Chra. Clicháanstalt (1916–1918). I 1922 hadde han et kortere opphold ved kunstakademiet i Firenze i Italia. Under signaturen AW hadde Arne Wold politiske kommentartegninger i Nationen, bøndenes riksavis, fra 1919 til 1974. I perioden fra 1922 til 1961 var han kunstkritiker i den samme avisa. Han illustrerte ellers flere bøker, julehefter og tidsskrifter, blant annet tegneserien og bygdekomedien Ola Nordigard som ble trykt i Nynorsk Vekeblad i 1941 og hadde tekst av Erling Moen. Arne Wold deltok også på en rekke kollektivutstillinger, blant annet i Tokyo i Japan og i Montréal i Canada.
Váh
Fotnoter
<references group="lower-alpha"/>
Eggenipa Opp
Eggenipa Opp er et motbakkeløp i Sogn og Fjordane som arrangeres av Breimsbygda IL. Løpet ble første gang arrangert i 2005.
Arne Wold
Arne Wolds illustrasjoner var utført med svart tusj og pensel, og stilen var enkel, direkte og folkelig.
Eggenipa Opp
Løypa starter på Egge på 258 meters høyde ved den såkalte Eggesiloen hvor Eggenipa er malt på siloen. Målgang er på toppen av Eggenipa på 1338 meter. Løypa er 4,65 km lang og i første del av løpet går den gjennom lettere terreng i skog med en del myrer, før den senere går over i bratt og ulendt fjellterreng som noen steder er sikret med tau og kjetting.
Ullensaker kirke
Ullensaker kirke, også omtalt som Romeriksdomen, er en langkirke fra 1958 i Ullensaker kommune i Viken fylke. Den er en del av Den norske kirke og er prostikirke i Øvre Romerike prosti i Borg bispedømme.
Arne Wold
I 1970 fikk Arne Wold Kongens fortjenstmedalje i gull.
Eggenipa Opp
Løyperekordene har Jon Tvedt med 47,26 minutt fra 2008 og May Britt Buer med 56,54 fra 2011.
Ullensaker kirke
Byggverket er i betong og har 650 plasser.
Ullensaker kirke er hovedkirken og den fjerde i rekken som er bygget omtrent på samme sted. Den forrige kirken, en korskirke i tømmer fra 1768, ble truffet av lynet og brant ned i 1952. Den nåværende kirken ble vigslet 12. oktober 1958 av biskop Johannes Smemo med kong Olav til stede. Arkitekt var Arnstein Arneberg, og freskene er utført av Alf Rolfsen. Begge disse personene var blant de fremste i landet innenfor sine fag. Ullensaker kirke blir også kalt «Romeriksdomen» og er blant de største severdighetene i Ullensaker kommune.
Kirken har en døpefont fra 1100-tallet, en smijernsring fra middelalderen på hoveddøren og en kirkeklokke fra middelalderen. Kirken har også en altertavle i barokkstil fra 1633, en prekestol fra 1649 (antageligvis malt av Kjeld Stub) og gamle oljemalerier, de eldste fra 1600-årene. Interiøret er dekket med bibelske motiver av Alf Rolfsen.
Chiusi della Verna
Chiusi della Verna er en kommune i Provinsen Arezzo i den italienske regionen Toscana.
Skogforvalter
En skogforvalter er en offentlig eller privat tjenestemann med administrativ og driftsmessig ledelse, altså forvaltning, av et skogområde eller en skogeiendom.
Tysnes
Tysnes er en øykommune i Sunnhordland i Vestland fylke. Tysnes har et samlet areal på 255 km². Innbyggertallet er ca. 2800.
Anne Hathaway (Shakespeare)
Anne Hathaway (1555–6 — 6. august 1623) var gift med William Shakespeare. De giftet seg i 1582 og Hathaway ble enke da Shakespeare døde i 1616. Veldig lite er kjent om henne, ut over henvisninger i juridiske dokumenter, men hennes personlighet og forhold med Shakespeare har vært gjenstand for mye spekulasjon fra historikere og skjønnliterære forfattere.
Tysnes
Navnet «Tysnes»
Det ser ut til at Tysnesøya i førkristen tid og utover i middelalderen ble kalt Njarðarlǫg, som trolig betyr guden Njords lovdømme (parallelt til Þrǿndalǫg). Njord var blant annet var gud for jakt, fiske og sjøfart. I seinmiddelalderen falt n-en fremst i ordet bort, og i tidlig moderne tid var uttaleformen trolig blitt Jarlo. Hvor lenge dette navnet var i bruk før det ble fortrengt av Tysnes er uvisst, men på et kart fra 1776 er formen Iarløe brukt (altså fordansket form). Tysnes var tidligere navnet på gården og grenda der kirka lå fram til begynnelsen av 1900-tallet, trolig opprinnelig Todneset (neset som peker mot Våge), som blir markert av sola på en spesiell måte ved alle de fire solvendepunktene i året. Konsentrasjonen av sakrale stedsnavn i området har trolig bakgrunn i solfenomenet. Tysnes har navn etter guden Tyr.
Anne Hathaway (Shakespeare)
Liv
Man tror at Anne Hathaway vokste opp i Shottery, en liten landsby rett vest for Stratford-upon-Avon, Warwickshire i England. Man antar at hun vokste opp på gårdsbruket som var Hathaway-familiens familiehjem som ligger i Shottery og er nå en stor turistattraksjon for landsbyen. Hennes far, Richard Hathaway, var en velstående bonde. Han døde i september 1581 og testamenterte £6 13s 4d (seks pund, tretten shilling og fire pence) til utbetaling «at the day of her marriage».
Tysnes
Geografi
Tysnes kommune består av en samling øyer som ligger ytterst i Hardangerfjorden. Den største er Tysnesøya, andre større øyer er Reksteren og Skorpo, i tillegg er Godøyene bebodde øyer. I tillegg er det et utall mindre øyer, som Seløya, Ånuglo og Vernøya.
Anne Hathaway (Shakespeare)
Liv
Hathaway giftet seg med Shakespeare i november 1582 mens hun var gravid med parets første barn, Susanna Hall, som ble født seks måneder senere. Hathaway var 26 år gammel; Shakespeare var bare atten. Denne aldersforskjellen, sammen med Hathaways utenomekteskapelige graviditet, blir tolket av noen historikere som bevis for at bryllupet var et tvangsekteskap, tvunget på en motvillig Shakespeare av Hathaway-familien. Det finnes dog intet bevis for denne teorien.
Tysnes
Geografi
Tysnes kommune grenser mot nord til Bjørnafjorden, mot øst til Kvinnherad, mot sydvest til Stord og Fitjar, og mot vest til Austevoll. Tysnes er den nordligste kommunen som regnes til Sunnhordland og har derfor bundet seg sterkere sammen med kommunene rundt Bjørnefjorden, slik som Bjørnafjorden, der Lukksund bru binder Tysnes til fastlandet.
Anne Hathaway (Shakespeare)
Liv
En stund trodde man at dette synet ble støttet av dokumenter fra det Episkopale Registeret i Worcester, som inneholder innslag på Latin for en bryllupslisens for «Wm Shaxpere» og «Annam Whateley» fra Temple Grafton. Dagen etter signerte Fulk Sandells og John Richardson, slektninger av Hathaway fra Stratford, en garant for £40 som en finansiell garanti for bryllupet til «William Shagspere and Anne Hathwey». Frank Harris, i The Man Shakespeare (1909), argumenterte for at disse dokumentene er bevis for at Shakespeare hadde et forhold til to kvinner. Han hadde valgt å gifte seg med en Anne Whatley, men, da dette ble kjent, ble han tvunget av Hathaway-familien til å gifte seg med deres gravide slektning. Men ifølge The Oxford Companion to Shakespeare mener de fleste moderne forskere at navnet Whatley var «almost certainly the result of clerical error».
Tysnes
Areal og landformer
Tysnes har et totalt areal på 482,48 km², hvorav 255,17 km² består av fastland og øyer. Kommunen har 0,03 km² elver, 9,16 km² myr, 173,10 km² skog, 8,36 km² dyrket mark, 0,11 km² tettbebyggelse og 0,03 annet (veier etc.). Tysnes var tidligere først og fremst en jordbrukskommune, men har nå små og mellomstore industrivirksomheter, bygg- og anleggsfirmaer, håndverkere, handel, og offentlige og private tjenestenæringer som viktigste næringsgrunnlag. Landskapet skifter fra blankskurte svaberg i vest til frodige og særegne skoger i øst. Og midt i mellom ligger fjellområder med topper opp i over 750 meters høyde.
Anne Hathaway (Shakespeare)
Liv
Germaine Greer mener at aldersforskjellen mellom Shakespeare og Hathaway ikke er bevis for at han ble tvunget til å gifte seg med henne, men at det heller han som kurtiserte henne. Foreldreløse kvinner som Hathaway ble ofte hjemme for å forsørge yngre søsken og giftet seg sent i tyveårene. Som ektemann hadde Shakespeare få fortrinn; familien hans var i økonomisk ruin, mens Anne, fra en familie med god sosial og økonomisk status, ville ha blitt regnet som en attråverdig ektefelle. I tillegg var samvittighetsekteskap (en form for samboerskap under Common law) og graviditet vanlige forgjengere til et juridisk ekteskap på den tiden. Shakespeare var uansett forpliktet til å gifte seg med Hathaway siden han hadde gjort henne gravid, men det er ingen grunn til å anta at dette ikke alltid hadde vært hans hensikt. Det er nesten sikkert at de respektive familiene til bruden og brudgommen hadde kjent hverandre fra før.
Bjørnholt (Nordmarka)
Bjørnholt er en tidligere husmannsplass, i dag et småbruk og et betjent serveringssted i Nordmarka ved Oslo. Så tidlig som i 1919 var det serveringssted for reisende og turister på Bjørnholt.
Anne Hathaway (Shakespeare)
Liv
Anne Hathaway og William Shakespeare fikk tre barn: Susanna i 1583, og tvillingene Hamnet og Judith i 1585. Det er blitt spekulert om Shakespeare etter hvert begynte å mislike sin kone, men det finnes ingen dokumentasjon eller korrespondanse som støtter denne antagelsen. I mesteparten av deres gifte liv bodde han i London, der han skrev og fremførte skuespillene sine, mens Anne ble i Stratford. Men ifølge John Aubrey kom han tilbake til Stratford en periode hvert år. Da han trakk seg tilbake fra teateret i 1613 valgte han å bo Stratford med sin kone, heller enn i London.
Vigvoll skole
Vigvoll skole er en ungdomsskole på Hånes, en bydel 8 km øst for Kristiansand. Elevtallet er 150-200, med 2-3 klasser på hvert alderstrinn.
Tysnes
Tettsteder
Det er to tettsteder på Tysnes. Våge er kommunens eneste tettsted med over 500 innbyggere ( innbyggere ). Det er lett å tro at dette er kommunens adm. senter, men noen kilometer sør ligger Uggdal, ( innbyggere (Uggdalseidet)) hvor kommunens adm. senter ligger. Fra Våge går det ferge til Halhjem i Bjørnafjorden. Dette gjør at Våge er en sentral plass.
Bjørnholt (Nordmarka)
Stedet ligger ved skogsveien mellom Hammeren og Kikut. Like ved stua, på nordsida av skogsveien, ligger Nordmarka skole, en tilrettelagt ungdomsskole.
Rundbelg
Rundbelg eller rundskolm (Anthyllis vulneraria) er en plante i slekten Anthyllis i erteblomstfamilien.
Planten han en har en nedstigende til oppstigene vekstform og har grovt takkede elliptiske blad. Bladene er helrandede og grågrønne på begge sider. De gule eller oransjerøde blomstene er samlet i kuleformete hoder som sitter på enden av stenglene. Frøene spirer villig på egnede voksesteder.
Tysnes
Øyene
Tysnes er en øykommune med mange små og noen store øyer. I tillegg til Tysnesøya og Reksteren er Skorpo og Godøyene bebodde øyer.
Bjørnholt (Nordmarka)
Bjørnholt har en av to værstasjoner i Oslomarka, den andre ligger på Tryvannshøgda.
Rundbelg
Rundbelg hører hjemme overalt i Europa, Lilleasia og Nord-Afrika, der det er solrikt og tørr kalkholdig jord.
Tysnes
Tysnesøya
Tysnesøya er den største øya i Tysnes kommune. Arealet er 199 km². Det største tettstedet er Våge med litt over 800 innbyggere. Det høyeste punktet på øya er Tysnessåto, som strekker seg til 753 meter over havet Lukksund bru går til fastlandet i Fusa kommune. Øya har ferjesamband fra Våge til Halhjem i Os, og fra Hodnanes til Huglo og Jektevik på Stord. Langenuen går langs vestsiden av øya, i nord ligger Bjørnefjorden og i øst ligger Onarheimsfjorden.
Anne Hathaway (Shakespeare)
Liv
Mye er blitt tillagt den berømte «second-best bed» som Shakespeare etterlot til Anne i sitt testamente. Flere forklaringer på dette er blitt fremlagt: ifølge loven ville Hathaway få en tredjedel av sin manns eiendom, uavhengig av testamentet; det er også blitt spekulert om at det var meningen at deres barn skulle forsørge henne; og nylig har Greer fremlagt en ny forklaring basert på forskning på testamenter og ekteskapsavtaler i området på den tiden. Hun bestrider påstanden om at enker automatisk hadde krav på en tredjedel av eiendommen og foreslår at en forutsetning for Susannas, Shakespeares eldste datter, ekteskap med en økonomisk stødig mann — legen John Hall — var at hun, og følgelig hennes mann, arvet brorparten av Shakespeares eiendom. Dette ville også forklare andre eksempler der Shakespeares testamente tilsynelatende er lite gavmildt, som i måten hans yngste datter Judith blir behandlet.
Hagebønne
Hagebønne (Phaseolus vulgaris) er en art i planteslekten bønner. Den er opprinnelig fra Amerika og begynte trolig å dyrkes uavhengig av hverandre i både Mesoamerika og Andes. Bønnen dyrkes nå over hele verden, til og med bladene brukes iblant som føde.
Rundbelg
Rundbelg har en rekke underarter, som er knyttet til forskjellige deler av den utbredelsesområder.
MF «Fedjefjord»
MF «Ådan», tidligere MF «Fedjefjord», er en bilferge bygget i 2001 for Bergen-Nordhordland Rutelag. Fergen var per april 2020 eid av Norled og uteleid til Fjord1. MF «Fedjefjord» gikk på strekningen Ferjesambandet Fedje–Sævrøy frem til MF Fedjebjørn tok over i mai 2020.