cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stesikhoros
Familie
Sudas påstand om at Hesiod var far til Stesikhoros kan bli avvist som ren «fantasi», skjønt det ble gjentatt av Johannes Tzetzes og skolia på Hesiod av (den ene av dem nevnte mor til Stesikhoros med Hesiod som Ktimene og den andre som Klymene). I henhold til en annen tradisjon kjent av Cicero var Stesikhoros barnebarn av Hesiod, dog grenser dette til anakronisme da Hesiod skrev dikt en gang rundt 700 f.Kr. Stesikhoros kan bli betraktet som Hesiods litterære arving (hans behandling av Helena i Palinoden synes å hvile på Hesiods Kvinnekatalogen) og kanskje dette var kilden til forvirringen om hans påståtte slektskap. I henhold til Stefan fra Bysants og filosofen Platon var poetens far kalt Eufemos, men en inskripsjon på en herme fra Tivoli lister ham som Euklides. Suda navngir hans bror som matematikeren Mamertinos, men en skolia på Euklid kaller ham for Mamerkos.
Priobium
Utseende
Små til middelsstore (2 – 9 mm) biller, mange har sylindrisk kroppsform, men dette varierer mye. Som oftest brunlige på farge, kroppen ofte helt eller delvis dekket med skjell. De artene som borer i ved er gjerne sylindriske, og brystskjoldet (pronotum) er høyt hvelvet og dekker hodet som en hette – dette er et trekk man finner hos mange treborende biller, for eksempel hettebiller (Bostrichidae) og barkbiller (Scolytinae). Hodet er vanligvis lite og noe nedoverbøyd, fasettøynene runde eller ovale, ikke oppdelt. Antennene er ikke tydelig kølleformede, den midterste delen er sagtakket. Brystskjoldet (pronotum) er vanligvis høyt hvelvet, ofte med tydelige knøler eller furer. Hos de fleste er det omtrent så bredt som dekkvingene, men av og til bare halvparten så bredt. Dekkvingene er oftest parallellsidige, men danner en oval til kulerund form hos tyvbiller (Ptininae). De er vanligvis matte, ofte med mønster dannet av skjell, av og til med rekker av grove punktgroper. Beina er forholdsvis lange og slanke, og kan foldes tett inntil kroppen.
Stesikhoros
Lyrisk bakgrunn
Stesikhoros' lyriske behandling av episke temaer var velegnet for et gresk publikum. Gresk mytologi og heltekulter hadde stor popularitet i sørlige Italia og Magna Graecia, eksempelvis kulten til Filoktetes ved Sybaris, Diomedes ved Thurioi, og Atrevs ved Tarentum. Det var også et vennlig innstilt miljø for hans mest berømte dikt, Palinoden, komponert som en lovprisning av den vakre Helena, en viktig kultfigur i doriske utlendighet. På den annen side var en dorisk/jonisk smak fasjonabelt blant senere poeter — det er funnet i korlyrikk hos de joniske poetene Simonides fra Keos og Bakkhylides — og det kan ha vært på moten selv på Stesikhoros' tid. Hans poesi omfattet en beskrivelse av den sicilianske elven Himera, foruten også en lovprisning av byen som var oppkalt etter elven. Hans dikt Geryoneis inkluderte en beskrivelse av Pallantium i Arkadia. Hans mulige forvisning fra Arkadia er tolket av en moderne historiker som rivaliseringen mellom byene Tegea og Sparta. Tradisjonelle redegjørelser indikerer at han var politisk aktiv i Magna Graecia. Aristoteles nevner to offentlige taler av Stesikhoros: en til folket i Himera hvor han advarte dem mot Falaris, og en annen til folket i Lokroi hvor han advarte dem mot innbilskhet (muligens med henvisning til deres krig mot Rhegiom). Filodemos mente at poeten en gang sto mellom to hærer (hvilke to nevner han ikke) og formildet dem med en sang. Det er dog en lignende fortelling om Terpandros, noe som antyder at begge fortellingene er oppdiktede. I henhold til den lærde Fotios I av Konstantinopel på 800-tallet e.Kr., er begrepet «åtte hele veien rundt» (benyttet av hasardspillere med terninger) er avledet fra en kostbar begravelse som poeten fikk utenfor Katana og som omfattet et gravmonument med åtte søyler, åtte trapper og åtte hjørner. Når spillerne fikk åtte med et terningkast kunne kalle det for «en Stesikhoros». Julius Pollux, en grammatiker fra 300-tallet, har gjentatt denne fortellingen, men sier at graven var utenfor byen Himera.
Priobium
Utseende
Larvene er korte og trinne, gjerne mer eller mindre hårete.
Stesikhoros
Karriere
Mange moderne forskere har ikke akseptert Sudas påstand om at Stesikhoros ble navngitt for sine nyvinninger innen korpoesi. Det er gode grunner til å tro at hans lyriske fortellinger var komponert for soloframføringer. I tillegg var hans navn ikke unikt, og det synes å ha vært mer enn én poet med dette navnet. Suda i et annet oppslag viser til det faktum, nå verifisert av papyrusfragmenter, at Stesikhoros skrev poesi i enheter av tre vers (strofe, antistrofe og epode), et format som ble fulgt av senere poeter som Bakkhylides og Pindaros. Suda hevder at dette formatet ble populært referert til som «de tre til Stesikhoros» i et fast uttrykk med en gåte for å slå tilbake kulturelle bajaser: «Du kjenner ikke en gang de tre til Stesikhoros!» I henhold til en moderne forsker kan dog dette ordtaket isteden referere til tre linjer av hans dikt Palinoden adressert til Helena av Troja.
Priobium
Levevis
De fleste av borebillene lever utendørs og borer i død ved. De har mikroorganismer som hjelper dem å fordøye veden. En del arter har tilpasset seg å angripe bygningstømmer og møbler, og "markhull" i treverk stammer oftest fra disse billene. De er i stand til å angripe ganske tørt og hardt treverk. Disse artene liker gjerne å ha det varmt og man finner ofte at skadene er konsentrert til varme steder, for eksempel langs varmtvannsrør. Hos noen arter kommuniserer billene ved å dunke hodet og forbrystet mot veggene i gangene de lever i. Dette gir en hørbar tikking og har gitt opphav til navn som dødningeur og veggesmeder.
Stesikhoros
Karriere
Helenas dårlige personlighet var et vanlig tema blant poeter som Sapfo og Alkaios og i henhold til ulike antikke redegjørelser vurderte Stesikhoros henne på samme vis inntil hun på magisk vis straffet ham med å ta fra ham synet grunnet hans vanhelligelse av henne i sine dikt. I henhold til en fargerik redegjørelse nedtegnet av Pausanias sendte hun senere en forklaring til Stesikhoros via en mann fra Kroton som var på pilegrimsreise til Det hvite øy i Svartehavet, og det var som svar på dette at Stesikhoros skrev Palinoden. Diktet frikjente Helena for all skyld for Trojakrigen og han fikk således synet tilbake.
Priobium
Utbredelse
Slekten er utbredt i Europa (Priobium carpini) og Nord-Amerika (alle artene).
Stesikhoros
Verker
I antikken ble de lyriske kvalitetene til Stesikhoros sammenlignet med sangen til nattergalen, som i dette sitatet fra Anthologia Palatina: «... ved sin fødsel, da han hadde akkurat nådd lysets dag, reiste en nattergal gjennom luften fra et sted til et annet, høyt opp, umerkbart på hans lepper og kom med sin klare sang.» Denne fortellingen er gjentatt av Plinius den eldre men det var de episke kvalitetene av Stesikhoros' verker som imponerte de antikke kommentatorer mest, skjønt Quintilianus hadde en del reservasjoner:
I en tilsvarende retning roste Dionysios fra Halikarnassos for «... den storslagenhet i iscenesettingen av hans emnevalg; i dem bevarte han trekkene og omdømmet til sine figurer», og Longinos plasserte ham i et utvalgt selskap med Herodotos, Arkhilokhos, og Platon som de «mest homeriske» av forfattere.
Moderne forskere tenderer til å akseptere vurderingene fra antikken, selv «feil» merket av Quintilianus får støtte, «omstendelig», som en moderne forsker kaller det, siterer som bevis mellomrommet på 400 linjer som skiller Geryons død fra hans utsmykkende foregripelse av det. Tilsvarende, «gjentagelsene og slapphet i stilen» av de nylig oppdagede Lille-Stesikhoros har blitt tolket av en moderne forsker som bevis på at Stesikhoros er den faktiske forfatteren, mens andre har benyttet det som det motsatte argument. Det er mulig at Stesikhoros var faktisk mer homerisk enn antikkens kommentatorer innså; de antok at han skrev poesi for framføring av kor (den tredelte struktur av strofer), men et dikt som Geryoneis besto av rundt 1500 linjer og ville kreve rundt fire timer å framføre, lengre enn man kan forvente at et kor kan danse. I tillegg er allsidigheten i poesien mer egnet for framføring alene akkompagnert med en lyre, tilsvarende slik Homer eller en homerisk skald selv ville ha framført sin poesi. Om det var eller ikke var en korteknikk, førte hans poesi til nyvinning av daktylsk versefot, hans mest benyttete poetisk form, tilsvarende også med homerisk epos, således tillot det homerisk fraser og uttrykk til å bli tilpasset nye settinger. Imidlertid gjorde Stesikhoros mer enn støpe om formen på episk poesi, verker som Palinoden var også omstøping av episk material. I versjonen av Trojakrigen, kjempet de stridende over en fantom-Helena mens den virkelige Helena var enten hjemme eller dro til Egypt. Den lyriske tid i Hellas var i seg selv en oppdagelse av seg selv og individets eget uttrykk, som hos Sapfo og Alkaios, men man var fortsatt opptatt av heroiske verdier og episke temaer. Forskeren Charles Seagal sammenfattet tendens i følgende: «Stesikhoros' kithariske fortellinger peker mot en sameksistens av ulike litterære sjangre og strømninger i en tidsalder av stor kunstneriske energi og eksperimentering. Det er en av de spennende kvaliteter av tidlig gresk kultur at former fortsatte å utvikle seg, men at de gamle tradisjoner fortsatte å være sterke, noe som peker mot stabilitet og et stolt samfunn, forent, men ikke kvelende.»
Hovedverker
Stesikhoros' verker i henhold til Suda ble samlet i 26 bøker, men hver av disse var antagelig et langt, fortellende dikt. Titlene til mer enn halvparten av dem er nedtegnet av antikke kilder:
Uekte verker
En del dikt har blitt feilaktig tilskrevet Stesikhoros av antikke kilder, inkludert pastorale dikt (hyrdediktning) og en del kjærlighetssanger som Kalyke og Radine. Det er mulig at disse er verker av den andre Stesikhoros som var virksom på 300-tallet f.Kr., nevnt på den pariske krønike (latin: Marmor Parium), det vil si en gresk kronologi innrisset på et marmorstykke fra øya Paros.
Tabula Iliaca
Bovillae, en antikk by i Latium (italiensk: Lazio), rundt 32 km utenfor Roma, var opprinnelig stedet for et monument fra tiden til Augustus og er i dag lokalisert i Kapitolmuseene i Roma. Steinmonumentet har scener som handler om Trojas fall, framstilt i lavt relieff og med en inskripsjon på gresk: Ιλίου Πέρσις κατα Στησίχορον («Herjingen av Troja i henhold til Stesikhoros»). Forskere er delt i spørsmålet om monumentet faktisk skildrer hendelser beskrevet av Stesikhoros i hans dikt Herjingen av Troja. Det er eksempelvis en scene som viser avreisen til Aineias og hans far Ankises «for Hesperia» med «hellige objekter», noe som har langt mer til felles med eposet til Vergil enn poesien til Stesikhoros.
Ingebjørg Kramer
Liv og virke
Ingebjørg Kramer fikk i 1925 sin skjønnlitterære debut med det som skulle bli hennes eneste roman, Utenfor, som ble utgitt på Aschehoug. Bokens hovedperson er den fysisk handikappede Gunvor, som blir forelsket i Torhild. Her beskrives den vanføres ensomhet, i hennes evige jakt på ekte vennskap. I boken sies det blant annet at «For mig er det mere naturstridig at undlate at elske end at elske en kvinde.» Kramer er blitt beskrevet som en overgangsfigur til forfattere som direkte beskriver den lesbiske seksualiteten.
Kramer var i 1941-1943 redaktør for den midlertidige norske utgaven av månedsavisen Nordens Tunghøreblad, et organ for samvirke mellom Nordens tunghørte, døvblitte og deres venner. Hun erklærte seg som en overbevist feminist, og ivret for en større kvinnelig deltagelse i samfunnet.
Ambassanova
«Ambassanova» er en norsk sang skrevet av Øystein Sunde som ble først utgitt september 1990 på Gitarkameratenes album Typisk norsk. En nyinnspilling uten de andre medlemmene i Gitarkameratene, ble spilt inn til samlealbumet Øystein Sundes 40 beste som ble utgitt april 1991.
Teksten er en fiktiv og humoristisk skildring av hvordan en fest på ambassadene i Oslo kan utarte. Dessuten er tittelen et ordspill på ord som ambassade og bossa nova.
Idd skolemusikkorps
Korpsets uniformer er laget etter mønster fra de dansk/norske soldatuniformene fra 1600- og 1700-tallet.
Ambassanova
Musikere og instrumenter (Gitarkameratenes versjon)
(Halvdan Sivertsen er ikke oppført som musiker eller korist på denne sangen.)
Dongxiang
Dongxiang kan være:
Ambassanova
«Ambassanova» – solo-versjon uten Gitarkameratene
På solo-versjonen deltok følgende musikere:
«Ambassanova» – konsertversjoner på NRK/Video/DVD/CD
Sunde har spilt «Ambassanova» med blant annet Gitarkameratene, og fire liveopptak har blitt publisert og kringkastet i diverse former. I samtlige opptak fordelte bandet sine oppgaver slik: Sunde (vokal/akustisk gitar, nylonstrenger), Jan Eggum (akustisk gitar, nylonstrenger/kor i refreng), Halvdan Sivertsen (akustisk gitar, stålstrenger/kor) og Lillebjørn Nilsen (akustisk gitar, stålstrenger/kor):
For øvrig har Sunde spilt låten to ganger i NRK TV uten Gitarkameratene:
Idd skolemusikkorps
Korpset rekrutterer nye musikanter fra Folkevang skole, Øberg skole, Iddevang skole, Prestebakke skole, Tistedal skole og Halden Friskole.
Gabriel Mercado
Gabriel Iván Mercado (født 18. mars 1987) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den qatarske klubben Al-Rayyan SC.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Iditarod 2006
Iditarod 2006 var den 34. utgaven av hundesledeløpet Iditarod. Siden det siste sifferet i 2006 er et partall kjørte deltagerne den nordlige traseen, som er 1852 km, av løypen fra Anchorage til Nome.
Deltakere i Iditarod 2006
Totalt var det påmeldt 105 hundekjørere til Iditarod 2006. Av disse meldte 22 avbud før løpet startet slik at antallet på startstreken i Anchorage var 83. Av de som meldte avbud var 19 menn, 3 kvinner og 7 hadde aldri gjennomført hundesledeløpet.
Av de 83 som startet var 71 fra USA, 3 fra Canada og 3 fra Norge. Landene Frankrike, Italia, Nederland, Sveits, Tyskland og Østerrike stilte med 1 deltager.
50 av deltakerne fra USA var bosatt i Alaska. Norges deltakere i hundesledeløpet var Bjørnar Andersen, Tore Albrigtsen og Tove Sørensen.
66 deltakere var menn, 17 kvinner og 20 deltakere hadde aldri gjennomført Iditarod. Blinde Rachael Scdoris fra Oregon, USA gjorde sitt 2. forsøk på å gjennomføre etter at hun brøt i 2005. Ledsageren hennes i 2006 var den erfarne Tim Osmar.
Startstedene Anchorage og Wasilla
Startstedet Anchorage
Iditarod 2006 ble startet i Anchorage lørdag 4. mars 2006. De 83 kjørerne kjørte en 18 km transportetappe gjennom byens sentrum med spann på 12 hunder. Deretter ble deltakerne fraktet cirka 10 mil til Wasilla som er stedet hvor Iditarod 2006 egentlig starter.
Startstedet Wasilla
Omstarten i Wasilla var søndag den 5. mars. Hundekjørerne starter med 2 minutters mellomrom der den første startende, Lori Townsend med startnummer 2, begynte klokken 14.00 (Alaska tid). Sist ut fra Wasilla var Paul Gebhardt, med startnummer 84, som forlot Wasilla klokken 16.44 (Alaska tid).
Forskjellen i starttidspunkt blir utjevnet når deltagerne skal ta sin obligatoriske 24 timers pause. Lori Townsend må ha en pause på minst 26 timer og 44 minutter, mens Paul Gebhardt kan nøye seg med en pause på akkurat 24 timer. I motsetning til i Anchorage har kjørerne nå 16 hunder i spannene sine.
Starttidspunkt i Wasilla
Sjekkpunktene Yentna, Skwentna, Finger Lake og Rainy Pass
Yentna er det 1. sjekkpunktet av totalt 21 i årets løp. Deltagerne har tilbakelagt 185 km når de ankommer Yentna, og de har 1667 km igjen før de kommer til Nome.
Resultater fra Yentna
Ingen hundekjørere brøt eller ble stoppet ved dette sjekkpunktet.
Sjekkpunktet Skwentna
Skwentna er det 2. sjekkpunktet av totalt 21 i årets løp. Deltagerne har tilbakelagt 240 km når de ankommer Skwentna, og de har 1612 km igjen før de kommer til Nome.
Resultater fra Skwentna
Ingen hundekjørere ble stoppet, men en hundekjører brøt ved dette sjekkpunktet.
Finger Lake er det 3. sjekkpunktet av totalt 21 i årets løp. Deltagerne har tilbakelagt 312 km når de ankommer Finger Lake, og de har 1540 km igjen før de kommer til Nome.
Resultater fra Finger Lake
Sjekkpunktet Rainy Pass
Rainy Pass er det 4. sjekkpunktet av totalt 21 i årets løp. Deltagerne har tilbakelagt 360 km når de ankommer Rainy Pass, og de har 1492 km igjen før de kommer til Nome.
Resultater fra Rainy Pass
Ingen hundekjørere ble stoppet, men tre hundekjørere brøt ved dette sjekkpunktet.
Sjekkpunktene Rohn, Nikolai, McGrath, Takotna og Ophir
Sjekkpunktet Rohn
Rohn er det 5. sjekkpunktet av totalt 21 i årets løp. Deltagerne har tilbakelagt 438 km når de ankommer Rohn, og de har 1414 km igjen før de kommer til Nome.
Resultater fra Rohn
Ingen hundekjørere brøt eller ble stoppet ved dette sjekkpunktet.
Sjekkpunktet Nikolai
Resultater fra Nikolai
Resultater fra McGrath
Ingen hundekjørere ble stoppet, men to hundekjørere brøt ved dette sjekkpunktet.
Sjekkpunktet Takotna
Resultater fra Takotna
Sjekkpunktet Ophir
Ophir er det 9. sjekkpunktet av totalt 21 i årets løp. Deltagerne har tilbakelagt 763 km når de ankommer Ophir, og de har 1089 km igjen før de kommer til Nome.
Resultater fra Ophir
Sjekkpunktene Cripple, Ruby, Galena, Nulato og Kaltag
Sjekkpunktet Cripple
Cripple er det 10. sjekkpunktet av totalt 21 i årets løp. Deltagerne har tilbakelagt 859 km når de ankommer Cripple, og de har 993 km igjen før de kommer til Nome.
To hundekjørere brøt, men ingen hundekjørere ble stoppet ved dette sjekkpunktet.
Sjekkpunktet Ruby
Ruby er det 11. sjekkpunktet av totalt 21 i årets løp. Deltagerne har tilbakelagt 1039 km når de ankommer Ruby, og de har 813 km igjen før de kommer til Nome. Dette er det første sjekkpunktet ved Yukon-elva, og er et av fire sjekkpunkt som ligger ved denne elven. På et av disse sjekkpunktene må hundekjørerne ha en pause på 8 timer.
Resultater fra Ruby
Ingen hundekjørere brøt eller ble stoppet ved dette sjekkpunktet.
Sjekkpunktet Galena
Galena er det 12. sjekkpunktet av totalt 21 i årets løp. Deltagerne har tilbakelagt 1123 km når de ankommer Galena, og de har 729 km igjen før de kommer til Nome. Dette er det andre sjekkpunktet ved Yukon-elva, og er et av fire sjekkpunkt som ligger ved denne elven. På et av disse sjekkpunktene må hundekjørerne ha en pause på 8 timer.
Resultater fra Galena
En hundekjører brøt, men ingen ble stoppet ved dette sjekkpunktet.
Sjekkpunktet Nulato
Nulato er det 13. sjekkpunktet av totalt 21 i årets løp. Deltagerne har tilbakelagt 1207 km når de ankommer Nulato, og de har 645 km igjen før de kommer til Nome. Dette er det tredje sjekkpunktet ved Yukon-elva, og er et av fire sjekkpunkt som ligger ved denne elven. På et av disse sjekkpunktene må hundekjørerne ha en pause på 8 timer.
Resultater fra Nulato
Sjekkpunktene Unalakleet, Shaktoolik, Koyuk og Elim
Sjekkpunktet Unalakleet
Unalakleet er det 15. sjekkpunktet av totalt 21 i årets løp. Deltagerne har tilbakelagt 1419 km når de ankommer Unalakleet, og de har 433 km igjen før de kommer til Nome.
Resultater fra Unalakleet
Ingen hundekjørere brøt eller ble stoppet ved dette sjekkpunktet.
Sjekkpunktet Shaktoolik Shaktoolik er det 16. sjekkpunktet av totalt 21 i årets løp. Deltagerne har tilbakelagt 1483 km når de ankommer Shaktoolik, og de har 369 km igjen før de kommer til Nome.
Resultater fra Shaktoolik
Ingen hundekjører brøt, men en ble stoppet ved dette sjekkpunktet.
Sjekkpunktet Koyuk Koyuk er det 17. sjekkpunktet av totalt 21 i årets løp. Deltagerne har tilbakelagt 1577 km når de ankommer Koyuk, og de har 275 km igjen før de kommer til Nome.
Resultater fra Koyuk
Sjekkpunktet Elim Elim er det 18. sjekkpunktet av totalt 21 i årets løp. Deltagerne har tilbakelagt 1654 km når de ankommer Elim, og de har 198 km igjen før de kommer til Nome.
Resultater fra Elim
Sjekkpunktene White Mountain, Safety og Nome
Sjekkpunktet White Mountain
White Mountain er det 19. sjekkpunktet av totalt 21 i årets løp. Deltagerne har tilbakelagt 1733 km når de ankommer White Mountain, og de har 119 km igjen før de kommer til Nome. På dette sjekkpunktet er det en obligatorisk pause på 8 timer.
Ingen hundekjørere brøt eller ble stoppet ved dette sjekkpunktet.
Sjekkpunktet Safety
Safety er det 20. sjekkpunktet av totalt 21 i årets løp. Deltagerne har tilbakelagt 1817 km når de ankommer Safety, og de har 35 km igjen før de kommer til Nome.
Sjekkpunktet Nome
Nome er det 22. sjekkpunktet og stedet hvor løperne går i mål. Deltagerne har da tilbakelagt 1852 km siden de startet i Anchorage. I tillegg til at en kårer vinneren er det også en del andre priser ved dette sjekkpunktet. Beste førstegangskjører, Red Lantern (den siste som fullfører), Hundekjøreren som har hatt størst framgang og Raskeste kjører fra Safety til Nome skal også kåres. Når det gjelder den siste prisen er det en forutsetning at en også er blant de 20 beste i sammendraget.
Allanengen barneskole
Allanengen barneskole er en barneskole i Kristiansund, Møre og Romsdal. Skolen ligger på Kirkelandet, og tar stort sett i mot elever fra områdene rundt Kristiansund sentrum. Skolen ble tatt i bruk i 1919, og overlevde utrolig nok tyskernes bombing av Kristiansund i 1940.Under krigen var hele 1.etasje på skolen beslaglagt til forlegning for tyske soldater. En periode var faktisk hele skolen okkupert til forlegning. Skolebygningen på Allanengen er bygd i jugendstil, og dekorert med relieff med motiv ugler. Uglen er et symbol for klokskap. Det skal ha vært ca. 1200 elever på skolen på det meste, men da fødselstallene gikk ned og familier med barn bosatte seg i andre deler av byen ble elevtallet redusert betraktelig.
Antero Kivi
Antero Kivi (født 15. april 1904, død 29. juni 1981) var en finsk friidrettsutøver.
Han representerte Finland under Sommer-OL 1928, hvor han tok sølv i diskos.
Double Speed
Double Speed er en amerikansk stum dramakomedie fra 1920, regissert av Sam Wood (hans regidebut). Hovedrollen spilles av Wallace Reid.
Filmen er antatt tapt.
Handling
Racerbil-sjåfør Speed Carr deltar i et maraton over hele USA, som skal gå helt fra New York til Los Angeles.
Lea Sirk
Lea Sirk (født 1. september 1989) er en slovensk sanger.
Gigolo
En gigolo er en mannlig prostituert som opptrer som elsker, eskorte eller ledsager for en kvinne
Lea Sirk
Hun representerte Slovenia under Eurovision Song Contest 2018 med sangen «Hvala, ne!». Sangen nådde finalen i konkurransen og endte til slutt som nummer 22 av 26. Sirk har tidligere forsøkt å representere Slovenia i 2009, 2010 og 2017.
Gigolo
Ordet gigolo ble først brukt på 1920-tallet, og er dannet fra det franske gigolette.
Fotballklubben Donn
Fotballklubben Donn (stiftet 24. juni 1909) er en fotballklubb fra bydelen Lund i Kristiansand.
FK Donns A-lag for herrer spiller i Norsk Tipping-ligaen i 2023, og spiller sine hjemmekamper på Kristiansand stadion. FK Donn 2, juniorlaget og aldersbestemte lag spiller sine hjemmekamper på Kongsgårdbanen. Klubben har om lag 750 medlemmer, og er blant klubber registrert i Agder fotballkrets, byens nest eldste klubb.
Klubben ble stiftet som en gutteklubb i 1909, da fotballklubben Ready opphørte. Medlemmene delte seg, og opprettet klubbene FK Olymp og FK Donn. Gjennom årenes løp har klubben alltid hatt hovedfokus på fotball, men har også konkurrert i blant annet svømming, roing, bandy, håndball og lengdeløp på skøyter.
Klubbadministrasjon
Klubbens administrasjon og klubbhus ligger i Bispegra 49, ved siden av Kongsgårdbanen.
Kristiansand stadion
Kristiansand stadion er A-lagets hjemmearena. Ved siden av hovedbanen med naturgress har anlegget to fotballbaner med kunstgress og flere tennisbaner. Anlegget deles med Kristiansand Idrettsforening (friidrett) og Kristiansand Tennisklubb.
Kongsgårdbanen
Kongsgårdbanen er en kunstrgressbane som ligger på Bispegra - på samme område som klubbhuset.
FK Donn
Laget spiller i Norsk Tipping-ligaen avdeling 4. Laget ledes av hovedtrener Nils Petter Jonassen og assistentrenerne Jørgen Ferstad og Rolf-Martin Skonhoft.
}}
FK Donn 2
FK Donn 2 er Herreavdelingens senior B-lag. Laget ledes av Benjamin Torsvik, og spiller i 5. divisjon avdeling Agder.
Dameavdelingen
Dameavdelingen i klubben ble stiftet i 1978. A-laget har spilt på øverste nivå nasjonalt i to perioder (1993-95 og i 2010). I 1994 gikk laget, som første lag fra Agder, til cupfinalen.
Klubbens historie
Klubben ble stiftet 24. juni 1909.
1909–1919
Medlemstallet den første tiden var om lag 25. Klubbkontingenten var på 2 øre per uke. Klubben spilte mot andre lokale guttelag med provisoriske mål og baneformat. Klubbens administrasjon bestod av en «kaptein», to «løytnanter» og en materialforvalter. Alle verv gikk på rundgang og sistnevnte var det gjeveste å være da denne fikk ansvar for klubbens ball. Mangeårig formann i klubben - Mardon Svendsen – trakk seg ut av administrasjonen i 1920 og ble med det utnevnt til klubbens første æresmedlem.
I sine unge år hadde klubben mange planer innenfor ulike idrettesgrener, som svømming, friidrett og roing, men fotballen var alltid dominerende. I 1917 gikk klubben fra gutteklubb til ”voksen” forening da den ble tatt opp i NFF. Det første året i kretsen vant klubben for første gang det gjeve trofeet Thornes vandrepokal i en avgjørende 1-0 seier over Start på Gimlemoen. Trofeet vant man til odel og eie i 1921.
Klubbens drakt på denne tiden var hvite skjorter med en vertikal bred blå stripen på midten og blå kortbukser.
1920–1936
Året 1922 var et godt år for klubben fra Lund. Donn fikk inn to meget gode og velkjente spillere og trenere i Harald Strøm og Egil Hoel. Det sies at Kristiansandspublikummet sjelden har sett flottere spill enn det Donnerne presterte det året. Klubben ble kretsmestere og kom til 3. runde i cupen, etter å ha slått Vidar og Start. På denne tiden begynte Donn å bruke sine karakteristiske hvit- og blåstripede overdeler. I 1923 vant man igjen over Start i cupens første runde. Medlemsbladet Donneren kom for første gang ut i 1924, etter initiativ fra Jørgen «Arnold» Jensen. Bladet ble skrevet for hånd frem til 1935 og utgis den dag i dag. I 1926 ble Donn kretsmestere med samtlige av sine 3 lag og vant samme år Lillesands-pokalen til odel å eie.
Selv om det på starten av 30-tallet butter litt for de gode kameratene vinner man i 1932 Kragerøpokalen til odel og eie. 2 mann, Tom Olsen og Martin Olsen tas ut på sørlandslaget til landsdelskamp mot Danmark. Fritz Ludvigsen tar jobben som hovedtrener og klubben slår sensasjonelt ut Viking i andre runde av NM. Året etter settes det tilskuerrekord på Idrettsplassen, med 3200 tilskuere, da årets blivende norgesmester Mjøndalen kommer på besøk.
Charcot-Marie-Tooths sykdom
Charcot-Marie-Tooths sykdom (Hereditary motor and sensory neuropathy type I og II) er en autosomal dominant arvelig polynevropati som forårsaker en distal muskelsvakhet.
Etiologi og patogenese
Sykdommen tilhører gruppen polynevropatier, og er en av de arvelige typene. Den patologiske mekanismen bak sykdommen er en segmental demyelinisering. Dette fører til motoriske og sensoriske defekter i de distale deler av kroppen (fra føttene og opp til knærne, fra hendene og opp til albuene).
Fotballklubben Donn
1920–1936
I 1936 blir Donn endelig kretsmester igjen, 10 år etter forrige triumf, og ble med det den siste kretsmesteren av Vest-Agder før implementering av Norgesserien.
Charcot-Marie-Tooths sykdom
Klinikk
Sykdommen oppdages vanligvis en gang mellom barnealder og 30-årsalder, men kan dukke opp i alle aldre. De første symptomene er gjerne fotdeformiteter eller dårlig motorisk utvikling. Sykdommen debuterer gjerne helt distalt, for så å ascendere til knærne og albuene på henholdsvis under- og overekstremitetene.
Fotballklubben Donn
1937–1940
I Norgesseriens første år går det trått for Lunds-guttene. Til tross for at Moe Mix-pokalen vinnes til odel og eie er året sett under ett et svakt år for klubben. Klubben holder seg så vidt unna sisteplassen året etter. På sommeren i 1938 var Donn i Danmark og slo Hirtshals og Nørresundby. Donnerne var viden kjent for å være en festglad gjeng og det sies at båtturen til og fra var en «fest fra først til sist». Påsken året etter var guttene tilbake i nabolandet og spilte 3 kamper – 2 seire og 1 uavgjort. Av andre internasjonale strabaser det året var privatkampen mot den svenske jageren «Gøteborg» foran 1200 tilskuere – inkludert daværende løytnant prins Bertil.
1939 lå klubben godt an til å vinne sitt første Sørlandsmesterskap etter en meget god vårsesong - med god målforskjell og et poeng ned til Start på andreplass. Men de forhåpningene Donn hadde om mesterskapstittel fikk en alvorlig og brå ende da Norge 9. april ble trukket inn i krigen. NM rullet i gang etter at det første store sjokket hadde lagt seg, men det ble med et par kamper for bydelsklubben. Idrettsstreiken la ballen og fotballstøvlene på hylla en lang stund fremover.
1945–1955
En storstilt idrettsparade den 4. juni for ca. 3000 tilskuere på idrettsplassen i Kristiansand var opptakten til idrettslivet etter 5 års lang okkupasjon av tyskerne. En historisk dag for idrettens menn og kvinner å Sørlandet.
Det var en rusten gjeng med godt mot som ble stablet på bena da fotballen igjen rullet i gang i sør. Det ble spilt mange privatkamper i 1945, blant annet mot flere britiske lag.
Donn åpnet serien mot Grane i Arendal og vant 4-3. 12 seire, 1 uavgjort og 4 tap ble fasiten den første sesongen etter fredens hjemkomst.
Det første oppgjøret mot Start etter krigen vant Donn 2-1 i 1946. Danske Carl Hansen ble ansatt som trener og året etter kvalifiserte klubben seg til 1. divisjon (nå 2. div). Årets største begivenhet var dog kampene om Oksø-pokalen, som var satt opp av ivrige Start-, Vigør-, AIK Lund- og Donn-patrioter i Kristiansandsforeningen i Brooklyn. Pokalen måtte vinnes 3 ganger for å bli til odel og eie. Donn tok første stikk i åpningsåret.
1948 ble et gledens år da Donn gikk forbi Grane og ble mestere i Agder. I distrikts-finalen ble det tap mot den gamle rivalen Viking. I jubileumsåret 1949 presterer klubben svakt i serien, men vinner over Start og tar sitt andre stikk  kampen om å ta Oksø-pokalen hjem for godt. 1950 kommer Valur fra Island på besøk og slår guttene fra Lund med 4-0.
I starten av 50-årene uteblir de store prestasjonene i seriespillet, men klubben vinner Oksø-pokalen til odel og eie i 1952. Midt på 50-tallet tar kvaliteten i spillet seg opp igjen og det er håp om bedre tider. City Eskilstuna tar turen innom byen på sin Norges-turne og slår Donn 5-2, men uttaler at klubben er av de beste de har møtt Norge.
1956–1959
I NMs 3. runde i `56 kom hovedserielaget Vålerengen IF på besøk og ny tilskuerrekord for klubblag ble satt på «Idda» – 4000. Samme år spilte Sørlandslaget, med flere Donnere i troppen mot Jylland og vant 3-2 etter en spennende og god kamp på Stadion. Det danske laget bestod av A- og B-landslagsspillere. Flere spillere utmerket seg i kampen, men best av dem alle var Erik Peersen – som senere ble Donns første spiller på et landslag (Finland U – Norge U 2-0). Året etter revansjerte danskene tapet og vant 7-2.
50-tallet rundes av med tap mot Drammens Ballklubb i åpningskampen og et midlertidig farvel til klubbens kjære rival Start som kvalifiserer seg for Hovedserien. Man ønsket dem lykke til med håp om at det tradisjonsrike Kristiansandsderbyet kunne fortsette i landets fremste serie en gang i fremtiden.
50-årsdagen til bydelsklubben ble feiret 4. og 5. juli med selveste Per Bredesen som gjest. Den store stjernen i italiensk fotball, med bakgrunn fra Lazio, Udinese og AC Milan, spilte uten godtgjørelse for Donn den helgen. Viking og Larvik Turn ble begge inviterte til kamp som noen av klubbens eldste forbindelser i norsk toppfotball.
1960–1970
Klubben hadde det med å åpne nytt tiår noe svakt og 60-tallet var intet unntak – høstsesongen resulterte i 0 poeng og Start slo Donn ut av NM. Medlemstallet ved tiårsskiftet var 280.
Lyspunktet var at det i ungdomsavdelingen var mye gode resultater. I 1961 tok klubben igjen en trippel med kretsmesterskap for juniorer, gutter og lilleputt.
I 1962 legges seriesystemet om og Donn vinner sin avdeling i 3. divisjon for kun å og rykker opp i ny 3. divisjon. Donn er nær ved å rykke opp til 2. divisjon året etter, men taper dessverre i kvalifiseringen. Donn spilte tippekamp denne sesongen, noe som var godt for klubbens økonomi. 1964 byr på et nytt «nesten opprykk» etter å ha vunnet serien klart. Man kan heldigvis det året slikke sine sår på den nyåpnede klubbhytta «Furukollen» på Oggevatn. Klubben ender tiåret med en trygg plassering i 3. divisjon i et atter en gang omstrukturert ligasystem.
1971–1980
Tradisjonen tro sliter klubben i nytt tiår og rykker i 1970 ned til 4. divisjon. Året etter var målsetningen om opprykk klar, men det ble dessverre med en 5. plass i serien og et bortetap mot Strømsgodset på Marienlyst stadion i 3. runde i NM, som årets høydepunkt. Jerv sørget for at opprykksfinalen i 1972 dessverre endte med tap og en ny sesong i 4. divisjon. Også de påfølgende sesongene blir det med håpet om opprykk. Det gledelige er at klubbens juniorer fortsetter å imponere. Først i 1978 når guttene målet om å rykke opp til 3. divisjon. Overskriftene det året deles også med et helt nytt tilskudd til klubben, nemlig Donns første damelag i fotball. De spiller sin første treningskamp mot  kretsmester Radar og taper 1-4. Donns mål scores av Gry Woxholdt. Rekrutteringen er god og det lovet godt for hva som skal komme. Klubben feirer i 1979 sitt 70-årsjubileum med et herrelag i 3. divisjon og et damelag i den nye serien for kvinner i regi av Agder fotballkrets. Lilleputtlaget til klubben var i 1980 årets store stolthet. De kom til finalen i Umbro Cup (uoffisielt Norgesmesterskap) der de tapte på straffespark. Damelaget hadde fin fremgang og endte på øverste del av tabellen. Donn stiller også for første gang med et pikelag i seriesystemet.
1981–1990
I 1981 blir klubbens pikelag historiske ved å ta klubbens første kretsmesterskap på jentesiden. Det gror godt i damefotballen og på grunn av økt deltagelse må seriesystemet utvides og legges om i 1982. Donn får plass i 3. divisjon avdeling B i Agder. Samme år rykker herrene ned til 4. divisjon.
I 1983 gir Wiggo Pettersen seg etter 411 kamper i Donn-trøya. Damene er nær ved å rykke opp, men forblir i divisjonen. Året etter, i klubbens 75. år, rykker både herrelaget og damelaget opp – gutta til 3. divisjon og jentene til 2. divisjon.
I 1990 er damelaget igjen nær ved å rykke opp til øverste nivå, men ryker på målstreken. Oppmerksomheten rundt klubbens kvinner er tiltagende og fremgangen gjør at gutteklubben Donn stadig profileres gjennom damelaget.
1991–1994
Herrelaget startet 1990-tallet med å fornye sin kontrakt i andredivisjon (gamle 3. divisjon) og den første sesongen sett under ett var å regne som godkjent. Damene satset igjen mot opprykk, men måtte se seg slått av Jardar i kampen om førsteplassen på tabellen. En førsteplass blir det likevel på jentene som vinner A-sluttspillet i Norway Cup 1991. En bragd de gjentar året etter. Samme sesong lykkes endelig jentene fra Lund med å rykke opp til 1. divisjon - Og blir det første Donn laget på øverste nivå gjennom tidene. Selv om 1992 var det beste året rent sportslig så langt i klubbens historie ble det dessverre et år preget av dårlig økonomi og intern uro.
Årene 1992–1995 var et eventyr for klubben og damene feide inn i toppfotballen som et friskt pust og engasjerte publikum på en måte man sjelden har sett i fotball på kvinnesiden. Donns damer hadde et forrykende angrepsvåpen i kanadiske Charmaine Hooper som bidro sterkt til at laget tok Norge med storm. Laget hadde i tillegg til gode sesonger i serien flere sterke cup-prestasjoner med cupfinalen mot Trondheims Ørn som et definitivt høydepunkt. Donn tok ledelsen på Bislett ved Gry Gamst etter syv minutter, men trønderne ble for sterke og det ble til slutt 1-5 og cup-sølv til jentene. Donns damelag ble det første laget fra Sørlandet i en NM-finale. En av mange barierrer disse damene brøt på 1990-tallet.
1995–1999
Til tross for en semifinale i NM og at Tone Gunn Frustøl var med i VM-troppen som vant VM-gull, ble 1995-sesongen usedvanlig tøff for klubben. Både herre- og damelaget rykket ned. Klubben som hadde svevd på en bølge av medgang ble nødt til å krumme nakken og legge året bak seg og se fremover. I 1996 går damelaget igjennom et skikkelig generasjonsskifte. Til tross for at rutinerte bærebjelker er borte vinner jentene serien og er klare for kvalifisering, men dessverre ble det til slutt tap for Bjørnar og ny sesong på nest øverste nivå. Herrene rykker opp fra 4. til 3. divisjon dette året, men rykker ned igjen året etter som følge av at flere spillere forlater klubben for studier og militærtjeneste. Klubbens økonomi er stabilt god og medlemstallet er i 1997 393. Året etter er medlemstallet steget til 522.
Donn feirer 90-årsjubileum i ´99 i Start-hallen med brask og bram. Diverse økonomiske foretak har ført klubben ut av de økonomiske problemene. 90-tallet avsluttes med jentene i 2. divisjon og herrene i 4. divisjon. Klubben mottar AFKs ”Fair Play” pris.
2000–2009
Damelaget «rykker ned» til 2. divisjon i 2000 etter ny divisjonsomlegging. Herrene rykker året etter opp til 3. divisjon. Målet til herrene er å etablere seg i divisjonen. Jentene på sin side lengter tilbake til øverste nasjonale nivå. Ambisjonene til tross vinner herrene sin divisjon og rykker opp til 3. nivå, mens damene dessverre må se seg slått på målforskjell av Bamble. Amazon Grimstad etablerer seg som toppklubb og flere jenter velger å flytte østover for å satse.
Til tross for dette er damene overlegne i 2. divisjon og vinner serien enkelt. Kvalifiserings-gudene er nok en gang ikke på klubbens side når laget til slutt taper kvalifiseringen mot Kaupanger. I 2005 ender sesongen med at herrene befinner seg på nedre halvdel av tabellen i 3. divisjon. Damene som stilte med et ungt lag denne sesongen klarer igjen å vinne serien, men taper igjen plassen på øverste nivå i kvalifiseringen.
I 2006 går herrene løs på sesongen i god tro og med frisk mot, men spillerflukt på høsten sørger til slutt for 9. plass på tabellen. En skuffelse forventningen tatt i betraktning.
Damene gjør som de har fått for vane å gjøre – de vinner serien og gjør seg klare for nok en kvalifisering. Og endelig lykkes det for jentene - og Donn var tilbake i 1. divisjon.
I 2007 og 2008 beholder guttene plassen i 3. divisjon og jentene gjør jobben i 1. divisjon.
2009 ble et nytt merkeår for klubben – jentene fra Lund var igjen tilbake på øverste nivå og spiste bær med de største. Dameavdelingen skilles ut som egen økonomisk enhet for å spare breddesatsningen fra å lide av et eventuelt økonomisk underskudd.
Tana bru
Tana bru er både en konstruksjon og et tettsted:
Boldklubben Frem
Boldklubben Frem er en dansk fotballklubb, som holder til i bydelene Valby og Sydhavnen, i det sørvestlige København. Klubben ble stiftet 17. juli 1886 som Fremskridtsklubbens Cricketklub, en cricket- og fotballklubb. Klubben var en politisk avdeling av venstreforeningen i København. Klubben skiftet 9. desember 1887 navn til Boldklubben Frem og er en av Danmarks eldste idrettsklubber.
Geirmund Holsen
Geirmund Holsen (født 1964) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Laksevåg TIL og Minerva.
Han vant to NM-gull og ett NM-sølv på 400 meter hekk og stafett i perioden 1984–1986.
Krokfossen
Krokfossen er en foss i Bondhusdalen i Kvinnherad kommune i Hordaland. Fossen stuper først ned i et lite gjel og deretter ut i Bondhusvatnet.
Surnadalsfjorden
Surnadalsfjorden er en fjord i Surnadal kommune i Møre og Romsdal. Fjorden strekker seg 10 kilometer østover til Surnadalsøra og industriområdet Røtet. Fjorden har innløp mellom Torvikneset i sør og Kjergroneset i nord.
Grenda Årnes ligger like øst for Kjergroneset på nordsida, mens Torvika ligger tvers over fjorden på andre sida. Det er flere bruk på begge sider innover i fjorden, blant annet Sjøasetra og Glærem på hver sin side av fjorden.
Elva Surna renner ut i Surnadalsfjorden ved Surnadalsøra. Dette fører til at fjorden inneholder en god del ferskvann, og har lett for å fryse igjen i kalde perioder om vinteren.
På nordsida av fjorden er det flere kalkforekomster, og det var tidligere tre kalkgruver i drift. I dag er det kun ei gruve igjen, Glærum kalksteingruve. Ved Glærum kalksteingruve ligger Kalkstranda som brukes som friluftsområde og badeplass.
Fv326 går langs sørsida av fjorden, mens Fv328 går på nordsida.
Alle presidentens menn (film)
Alle presidentens menn (originaltittel: All the President's Men) er en amerikansk historisk krim-dramafilm fra 1976 som omhandler Watergate-skandalen. Hovedrollene som de to journalistene spilles av Robert Redford og Dustin Hoffman. Regi er ved Alan J. Pakula. Filmen er basert på 1974-boka Alle presidentens menn, skrevet av de to journalistene Carl Bernstein og Bob Woodward.
Handling
Filmen er en rekonstruksjon av hvordan de to Washington Post-journalistene Carl Bernstein og Bob Woodward (her spilt av Hoffmann og Redford) avdekket forbindelsene mellom Det hvite hus og Watergate.
Om filmen
Det amerikanske filminstituttet har kåret Bob Woodward og Carl Bernstein til filmhistoriens 27. beste helteskikkelser.
Larvikstunnelen
Larvikstunnelen er en motorveitunnel på den nye motorveistrekningen mellom Bommestad og Sky på europavei 18 i Larvik kommune i Vestfold. Tunnelen går mellom Hagalia og Farriskilen. Den har to løp og er 2800 meter lang med to kjørefelt i hvert løp. Larvikstunnelen åpnet 28. september 2017. Sørgående løp hadde gjennomslag 24. juni 2015, og nordgående løp 21. oktober 2015.
Tunnelen har ti tverrforbindelser som fungerer som rømningsveier mellom tunnelløpene. Dypeste punkt er inne i tunnelen. Det ligger 7 meter under havoverflaten.
Callabonica
Utseende
En liten (ca. 10,5 millimeter) oldenborre. Hode og pronotum er svarte, dekkvingene mørkbrune med lys, membranøs bakkant. Arten har reduserte vinger og kan ikke fly. Hodet er stort og rundet, "snuten" (clypeus) avrundet, antennene åtte-leddete.
Utbredelse
Arten lever i delstaten South Australia.
Seiling under Panamerikanske leker 2011
Seiling under Panamerikanske leker 2011. Seiling er med som en av flere sporter i de 16. Panamerikanske leker som blir arrangert i Guadalajara i Mexico fra 14. til 30. oktober 2011. Totalt skal det konkurreres om ni titler, to klasser for både damer og menn og fem i åpen klasse.
Dag-Arne Johansen
Dag-Arne Johansen (født 1962) er en norsk journalist og forfatter. Han har skrevet flere artikler for forskjellige jernbanetidsskrifter og debuterte med romanen Ukjent vennskap i 2009. Han er oppvokst på Grorud i Oslo og er utdannet mekaniker. Han har figurert som statist i flere spillefilmer og har også medvirket i noen amatørfilmer og studentfilmer. Har en av rollene i amatørthrilleren «Voyeurs» av Raymond Dullum.
Dale barneskole
Dale barneskole er en barneskole i Kristiansund, Møre og Romsdal. Skolen ligger på Dale, og tar stort sett i mot elever fra områdene rundt Dale. Skolen ligger i nærheten av Dahle kunstgresspark, Dahlehallen, Draget og Kvernberget.
Banksøyene
Banksøyene (Banks Islands) er en øygruppe i det nordlige Vanuatu. Øygruppen utgjør sammen med Torresøyene (Torres Islands) den nordlige delen av provinsen Torba. Banksøyene ligger cirka 40 km nord for Maewo og inkluderer øyene Gaua og Vanua Lava, som er blant de 13 største øyene i Vanuatu. Landområdet omfatter cirka 780 km².
Brite
Brite kan sikte til: