cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Dark Side of the Moon
Turne
Dark Side-turneen ble innledet 4. mars 1973 i Madison, Wisconsin og omfattet musikk, teatralske elementer og det siste i audiovisuell teknologi. Waters hadde på denne tiden blitt opptatt av lysshowet ikke skulle være tilfeldig, men nøye synkronisert med musikken som i seg selv var veldig forseggjort. For å være sikre på at det omfattende lys- og lydopplegget skulle fungere sendte bandet mannskap til konsertarenaen to uker på forhånd for å sjekke alle detaljer: Blant annet trengte scenen to separate elektriske opplegg for å unngå at lysshowet forstyrret lyden. På denne tiden hadde bandet med seg 11 tonn utstyr. Miksepulten var plassert blant publikum for å sikre en balansert lyd for tilhørerne. Alan Parsons, lydtekniker for albumet, var med som lydtekniker på noen av konsertene. Lydanlegget var «kvadrofonisk» med fire kanaler til høyttalere plassert rundt hele konsertlokalet. Fra slutten av 1973 begynte bandet å vise film på et stort lerret bak scenen, noe som senere ble et kjennetegn ved Pink Floyds konserter. Pink Floyd var med sine konserter på denne tiden pionerer i stadionrock eller arenarock. Lydeffekter som lyden av helikopter, hjerteslag eller lyden av skritt, ble under konserter spilt fra et opptak med relativt enkel teknologi. Under konsertene gjorde det enkelte bandmedlem lite av seg og midtpunktet i konserten var det audio-visuelle showet.
Salgstall og ettermæle
The Dark Side of the Moon får stadig nye lyttere. For eksempel i 2003 ble 250,000 eksemplarer solgt, og platebransjen regnet med å selge omtrent 8,000 eksemplarer i uken gjennom 2004. Det er anslått at 1 av 14 amerikanere under 50 år eier eller har eid minst ett eksemplar av The Dark Side of the Moon. I USA har albumet vært på Billboard 200-listen i til sammen 937 uker per september 2018, noe som er rekord for Billboards albumliste. I Norge har platen solgt opp mot 300,000 eksemplarer tilsammen på de forskjellige formatene ifølge EMI. Albumet er på 43.-plass på musikkmagasinet Rolling Stones liste over tidenes 500 beste album.
Sammen med blant annet Mike Oldfields Tubular Bells inspirerte Dark Side of the Moon yngre sjangre som techno. Bruken av synthesizer inspirerte andre musikere blant annet det tyske bandet Kraftwerk.
Fylkesvei 353 (Nordland)
Fylkesvei 353 (Fv353) gikk mellom Raudsandaksla og Røssvoll i Rana kommune i Nordland. Veien var 19,6 km lang.
2019 ble det meste av veien erstattet av fylkesvei 7366. Strekningen mellom ny og gammel E6 ble del av fylkesvei 7372, og den tidligere strekningen mellom Mo i Rana lufthavn og ny E6 ble privat vei.
The Dark Side of the Moon
Myten om The Dark Side of the Moon og filmen Wizard of Oz
Journalisten Charles Savage, som på den tiden skrev for Fort Wayne Journal Gazette, var antakelig den første som rapporterte om fenomenet i 1995. Han skriver at en deltaker på en Pink Floyd-diskusjonsgruppe på Usenet i april 1995 hadde påstått at dersom albumet synkroniseres med filmen The Wizard of Oz, vil det oppstå en viss sammenheng mellom innholdet i musikken og handlingen i filmen. Som eksempler er nevnt at starten av «Money» skjer samtidig som Dorothy i filmen går på den gule brosteinsveien og at «Any Color You Like» starter samtidig med at filmen går over fra svart/hvitt til farger, samt at hjerteslagene i avslutningen av albumet kommer samtidig med at Dorothy hører etter Tinn-mannens hjerteslag. Medlemmer av Pink Floyd og albumets lydtekniker, Alan Parsons, har kommentert at det ikke var tilsiktet, og at enhver eventuell sammenheng mellom Dark Side of the Moon og The Wizard of Oz er helt tilfeldig. Parsons uttalte at det ikke var praktisk mulig i 1972 fordi det ikke var VHS-spillere med mulighet til å vise filmen i lydstudio. David Gilmour kommenterte effekten slik: «Some guy with too much time on his hands had this idea with combining Wizard Of Oz with Dark Side of the Moon». Denne myten oppsto trolig etter at internett ble vanlig.
Synkroniseringen av filmen og albumet skal ifølge myten oppnås dersom man starter musikken i det MGM-løven brøler for tredje gang i filmen.
Bandet selv om albumet
Nick Mason uttalte at alle var enige om at det var bandets beste album så langt.
Charles Pic
Charles Pic (født 15. februar 1990 i Montélimar, Frankrike) er en fransk racerfører. Han har kjørt i Formel 1 i to sesonger, i  for Marussia og i  for Caterham. Han har tidligere kjørt i Formel Renault 3,5 liter (2008-09) og i GP2 (2010-11).
Fullstendige Formel 1-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde) Noter til tabellen:
Höör kommune
Höör kommune er en kommune i Skåne län i landskapet Skåne i Sverige. Kommunens administrasjonssenter ligger i Höör.
Höörs kommune har siden 2005 blitt definert som en del av Stor-Malmö av Statistiska centralbyrån.
Tettsteder
Höör kommune har åtte tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.
Noter:
Wuyishan (Nanping)
Wuyishan (kinesisk: 武夷山; pinyin: Wǔyíshān) er et byfylke i byprefekturet Nanping i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Fylket tar sitt navn fra det kjente fjellområdet Wuyishan.
Befolkningen var på 212,811 innbyggere i 1999.
Administrative enheter
Subdistrikter: Storkommuner: Kommuner:
Samferdsel
Området betjenes av Wujishan lufthavn.
Sabra Johnson
Johnson har danset alt fra ballett, jazzdans, moderne dans, hiphop til stepping. Hun var en av danserne i High School Musical. Johnson ble født i Nederland, bodde ni år i Tyskland, og så, ni år i Utah, men nå bor hun i New York der det er et stort dansemiljø hun trives godt i. I 2008 opptrådte Sabra Johnson sammen med Benji Schwimmer (vinner av So You Think You Can Dance sesong 2) i Oslo (Norge).
Amy Johnson
Amy Johnson (født 1. juli 1903 i Kingston upon Hull i England, død 5. januar 1941 i Nordsjøen utenfor Themsens utløp) var en britisk flypioner.
Bakgrunn
Hun var datter av en fiskehandler fra Nord-England. Etter økonomiutdannelse i Sheffield reiste hun til London, hvor hun forsørget seg som sekretær på et advokatkontor mens hun tok mekanikerutdannelse på kveldstid.
Flyver
Hennes plan var å skaffe seg et fly og sette rekord i flyvning til Australia. Med økonomisk støtte fra et oljeselskap og sin far som bidro til å skaffe de nødvendige 600 pund for en brukt Gypsy Moth kunne hun iverksette sin plan. Hun gjennomførte sin solo-flyvning fra Londons daværende flyplass i Croydon til Australia i 1930 på 19 1/2 dager. Johnson landet den 24. april 1930 med sin Gypsy Moth «Jason» i Darwin, og ble dermed den første kvinne som hadde fløyet solo til Australia. Hennes avreise 19 dager tidligere hadde ikke vakt noen særlig oppmerksomhet, men hennes mot i sandstormer og under nødlandinger gjorde henne til en internasjonal heltinne. Blant annet hadde hun crash-landet i Rangoon i Burma og fått reparert flyets vinger med tøyremser og opprevne skjorter. I 1932 genomførte hun tidens raskeste flygning fra England till Cape Town i Sør-Afrika.
Hun giftet seg den 29. juli 1932 med den britiske flyveren Jim Mollison, og sammen fløy de over Nord-Atlanteren i 1933. De gjennomførte også andre pionerflyvninger innen ble skilt i 1938. Bl. a stilte de sammen til start i MacRobertson Air Race England – Australia i 1934 hvor de måtte avbryte løpet på grunn av problemer med den nybygde De Havilland DH.88 Comet.
Haakon Nyhuus
Haakon Nyhuus (født 28. november 1866 i Trysil, død 25. desember 1913 i Kristiania) var sjefsbibliotekar ved det Deichmanske bibliotek fra 1898, redaktør for Illustreret norsk konversationsleksikon 1907-1913 og den første leder av Kirkedepartementets bibliotekskontor.
Nyhuus tilhørte den første bølgen av norske bibliotekarer som fikk sin utdanning i USA. Ideene som han brakte med seg hjem regnes som et avgjørende bidrag til den store reformen av det norske bibliotekssystemet rundt århundreskiftet.
Nyhuus var opptatt av at bøker skulle være tilgjengelig for alle. Han innførte åpne bokhyller, slik at lånerne kunne gå og bla i dem selv, uten å måtte vite hvilke bøker de ønsket å bestille opp fra magasinene. Han innførte også Deweys desimalklassifikasjon ved bibliotekene i Norge. Som leder på Deichmann eksperimenterte han bl. a. med bokkasser på trikken i Kristiania.
Nyhuus var en del av miljøet i 1880-tallets Kristiania som i ettertid er kjent som Kristiania-bohemen. Han omtales med pseudonymet «(lille, tykke) Gaarder» i Hans Jægers roman Fra Kristiania-bohemen (1885). Han utga sammen med Jæger Kristiania-Billeder i 1888.
Han var sønn av ordfører, stortingsmann og skogbestyrer Ola Nyhuus d.y., sønnesønn av ordfører og skogbestyrer Ole Nyhuus d.e. og nevø av botanikeren Olinus Nyhuus.
Ponta do Sol (Madeira)
Kommunen
De viktigste næringsveiene har tradisjonelt vært jordbruk, fiske og handel. Jordsmonnet er svært godt, og i sukkerhandelens tid var dette av de økonomisk viktigste områdene på øya. I dag finner vi øyas største bananplantasjer her.
I de seinere år har også turisme blitt sentralt.
Byen
Byen Ponta do Sol ligger ved kysten, på en odde med fri utsikt mot vest; derav navnet, som betyr «solpunktet».
Det har vært bosetning på stedet sia 1425, bare få år etter at portugisiske sjøfolk først kom til øya. Ponta do Sol fikk bystatus i 1501.
Byen har ei vakker barokk-kirke, Nossa Senhora da Luz, som blant annet har flotte takmalerier med bibelske motiv.
Kirkesogn
Kommunen består av tre kirkesogn: Canhas, Madalena do Mar og Ponta do Sol (byen).
Georgios Papandreou
Georgios Papandreou (gr. Γεώργιος Παπανδρέου) er navnet til flere personer:
Handymax
Handymax eller supramax er en betegnelse på tørrlasteskip med en kapasitet på omtrent 35 000–60 000 dvt.
Et handymax-skip er normalt 150–200 meter langt, selv om visse havnerestriksjoner, blant annet ved flere steder i Japan, presser lengden på skipene ned til i underkant av 190 meter. Nyere handymax-skip er som regel på 52 000–58 000 dvt., har fem lasterom, og fire kraner med 30 tonn løftekapasitet.
Reinhard Keiser
Reinhard Keiser (1674–1739) var en tysk komponist og operaprodusent.
Liv og virke
Faren, Gottfried Keiser, var organist i Teuchern fra 1671, men i 1674/75 forlot han familien og byen for ukjent mål. Moren, Agnes Dorothee von Etzdorff, datter av en forarmet adelsmann, oppfostret sannsynligvis sine to sønner som alenemor. Keiser fikk fra 1685 en grundig musikalsk utdannelse ved den velrenommerte Thomasschule zu Leipzig. Lærere var blant andre Johann Schelle, sannsynligvis også etterfølgeren Johann Kuhnau, som var Johann Sebastian Bachs umiddelbare forgjenger i kantorposten ved Thomasskolen.
I 1693 oppførte Keiser sin antatt første opera Basilius in Arkadien i Braunschweig, og ble året etter utnevnt som Cammer-Componisten ved byens nye operahus. I 1697 slo han seg ned i Hamburg og oppførte operaene Mahumet II og Der geliebte Adonis på Oper am Gänsemarkt. Han ledet operahuset fra 1703 til 1709, og komponerte i denne tiden de fleste av sine sceneverk. Keiser fikk store økonomiske problemer, antakelig var hans egen livsstil medvirkende. Johann Mattheson kommenterte at Keiser opptrådte «mer som en spradebasse enn en musiker».
3. januar 1712 giftet Keiser seg med Barbara Oldenburg, hun var en av tidens kjente sangerinner. Operahuset gikk overende i 1718 og de nye eierne sa opp Keiser som musikalsk leder. Fra sommeren 1719 til november 1720 var han i Stuttgart og medvirket ved en rekke musikalske arrangementer, men ved hoffet i Württemberg foretrakk man italienske musikere, og Keiser fikk ikke fast stilling her.
I august 1721 vendte han tilbake til Hamburg, men etter noen måneder reiste han videre til København, hvor han allerede i 1704 forgjeves hadde forsøkt å få status som adelig. Denne gangen lyktes det ham å bli utnevnt til titulær kongelig dansk kapellmester, og han oppførte operaen Ulysses. Etter flere reiser fram og tilbake mellom København og Hamburg. slo han seg ned Hamburg for godt i 1723. Her fortsatte han å skrive operaer for Gänsemarkt og dominerte spilleplanen sammen med den nye direktøren, Georg Philipp Telemann. I 1728 ble han tilslutt kantor i Hamburgs domkirke, og hans sene verk består derfor hovedsakelig av kirkemusikk.
Musikk og betydning
Keiser utmerker seg med en frodig melodisk fantasi, og dristige orkestreringer og en allsidighet i uttrykksformer som strekker seg fra foredlede slagermelodier til virtuose bravurarier med lange og komplekse koloraturer.
Operaen var Keisers foretrukne sjanger, men han skrev også franske balletter, kammermusikk, kirkemusikk, kantater og oratorier.
Keisers samtidige regnet ham som den mest betydelige tyske operakomponisten rundt århundreskiftet 1600–1700. I Johann Matthesons musikerbiografi Grundlage einer Ehrenpforte (1740) omtales han som intet mindre enn «der größeste Opern-Componist von der Welt» («verdens største operakomponist»).
Selv om Keiser ikke skapte en ny tysk nasjonal operaform, hevet han den tyske operakunsten til et høyere nivå. Så lenge han var aktiv i Hamburg, var byen sentrum for den tidlige tyske operakulturen og et mål for kunstinteresserte tilreisende. Ved siden av å pleie den hjemlige musikktradisjonen, fulgte man nøye med på utviklingen innen italiensk og fransk opera og var raske med å ta opp de nye trendene.
Viktige operaer
Om ikke annet er angitt, var uroppføringene i Hamburgs Oper am Gänsemarkt <div style="">
Byløkke
Etymologi
Ordet skriver seg fra «innelukker» og sikter til ubebodde, innhegnede jordstykker med åker, eng eller beitemark, og har til dels også vært brukt om bosted eller liten gård med noe jordareal. På landet finnes det som stedsnavn i forskjellige sammensetninger og stavemåter. Som stedsnavn på landet er det særlig vanlig på Østlandet og i Trøndelag. Ordet er kjent fra gammelnorsk (lykkja), dansk (løkke) og svensk (lycka).
Trondheim
I Trondheim ble jordarealene inne i byen (i middelalderen og til Cicignons regulering) omtalt som løkker. Jorden tilhørende domkapittelet ved Nidarosdomen ble kalt kommuns løkke, mens byens løkke ble brukt av byens allmue. Jordområder tilhørende Trondhjems Hospital ble kalt Hospitalsløkkene eller Løkkan, og bestod av flere løkker med ulike navn. Også området mellom Prinsens gate og Munkegata i sentrum av Trondheim gikk under benevnelsen løkke, og områdene vest for Dronningens gate ble i dagligtale omtalt som «løkkan» helt inn på 1900-tallet. Flere av disse løkkene har gått tapt gjennom bybranner og utbygging som følge av nye reguleringer. På dialekt ble de trolig kalte lykkje. Trolig var løkker i Trondheim større enn grønnsakshager og benevnelsen hage/have finnes også. Disse utgjorde en del av området som senere ble tettbygd sentrum, Midtbyen. Løkkene ble taksert (verdsatt) som landbruksjord.
Stavanger
I Stavanger har betegnelsen vært brukt om områder inne i byen.
Hamar
Hamar har flere løkker som fortsatt brukes som en del av navnet på både bydelsområder og strøk. Mange av de som slo seg ned i byen etter at Hamar fikk bystatus på midten av 1800-tallet var bonde- og husmannsønner fra omkringliggende landbruksbygder. Felles for mange av disse var at de ønsket å skaffe seg eget areal for selvdyrking og husdyrhold. Også andre velstående borgere med hest ønsket jordstykke for stall og beite. Løkkene lå til dels innenfor bygrensen i Hamar, men også områder utenfor grensen ble omtalt som løkker. Enkelte av disse løkkene ble innlemmet i Hamar etter byutvidelsen i 1878, mens flesteparten ble innlemmet etter byutvidelsen i 1946–1947. Flere av løkkene som siden har gitt navn til bydeler i Hamar har hatt navn enten etter de opprinnelige eierne av løkkene eller byborgere som leide løkker av andre. Eksempler på løkker i Hamar som ble til bydeler er Ankerløkka, Jønsrudløkka, Dalsløkka, Rollsløkka og Mæhlumsløkka. Også Greveløkka, Magnussenløkka og Johannessenløkka er navn på ulike strøk i Hamar.
Oslo
I Oslo har «løkke» betydningen «ubebygd område i by». Betegnelsen er i kjent i skrift blant annet fra biskop Eystein Aslakson s jordebok for Oslo fra 1385. Utgangspunktet for løkkene i Oslo var Bymarken. De som fikk tildelt en løkke måtte betale en løkkeskatt og løkkene skulle i utgangspunktet ikke bebygges med boliger (forbudet ble omgått ved å innrede beboelsesrom i låvebygninger). Matrikkelen av 1697 hadde 323 løkkenummer. I 1800 tilhørte 144 løkker borgere i byen. Bymarken med løkkene ble oppmålt i 1723 og 1798. Senere har betegnelsen løkke også blitt brukt om landsteder tilhørende velstående borgere. Etterhvert ble løkkene bygget ned med villaer og leiegårder. Bolteløkka og Marienlyst er navn på strøk med opphav i navn på løkker. Ubebygde arealer (ofte brukt som lekeplasser) i indre deler av byen ble kalt løkker til rundt 1940 selv om de ikke hadde bakgrunn i de opprinnelig byløkkene.
I 1629 ble et større område vest for Akerselva lagt ut til bymark for Christiania. Gårdene Store og Lille Aker, to Rud-gårder, Lindern, Nordre Bjølsen, Sten, Valle og Vøyen ble delt i mindre områder som ble fordelt mellom bygårdene i forhold til størrelsen. For bruksretten betalte eierne løkkeskatt til bykassen.
I utgangspunktet var løkkene knyttet til eiendommen og kunne ikke overdras. Bymarken var fortsatt ansett som felleseie, og det var forbudt å bygge bolighus på løkkene. Ettersom låver var tillatt, oppsto en ny hustype: Arklåvene, med bolig i loftsetasjen. Ingen av disse er bevart.
Det tok imidlertid ikke lang tid før rike borgere tok seg til rette. Store deler av bymarken ble gjerdet inn og bebygget, og etterhvert ble løkkene forpaktet bort og solgt uavhengig av byeiendommen de opprinnelig hadde tilhørt. I løpet av 200 år var hele Bymarken i privat eie.
Fra 1700-tallet fikk flere løkker preg av landsted med haveanlegg. Enkelte fikk preg av rene gårdsanlegg (Vøyenvolden). Fra midten av 1800-tallet ble løkkene utbygd med villa- og etterhvert leiegårdsbebyggelse. Mange av Oslos strøk har navn etter tidligere løkker blant annet Sofienberg, Fagerborg, og Bislett.
Mange løkkeanlegg overlevde inn på 1900-tallet. I etterkrigstiden har de fleste forsvunnet, på grunn av brann eller overlagt riving. Så sent som på 2000-tallet ble det foreslått å rive den fredede Saxegården.
Nesgata (Arendal)
Nesgata (1–13, 2–24) er en del av fylkesvei 126 på Eydehavn i Arendal kommune, Aust-Agder.
Gaten går fra krysset Nesveien / Kveheiveien til krysset Torvgata / Formannsgata. Sideveier er Husefjellveien, Trygve Næss vei, Direktør Helgesens vei, Bergitte Ruuds vei og Maris vei. Gaten er asfaltert og er 300 meter lang. Fartsgrensen er 50 km/t.
Flesh-n-Bone
Stanley Howse, bedre kjent som Flesh-n-Bone, (født 10. juni 1973 i Cleveland i Ohio) er en amerikansk rapper i hiphop-gruppen Bone Thugs-n-Harmony. Han er bror av Layzie Bone og fetter av Wish Bone
Flesh-n-Bone har sagt i flere intervjuer at han skal komme med et soloalbum i 2010.
Nils Noa
Nils Noa er artistnavnet til Nils Olav Lausund (født 12. mai 1980 i Ålesund) som er en norsk DJ.
Nils Noa fikk sitt store gjennombrudd i 2004 da han spilte i bandet Bermuda Triangle. Bandet slapp hiten Mooger Fooger som ble både bandets og Nils Noas gjennombrudd. Tidlig i 2005 bestemte han seg for å bryte med bandet og starte en solokarriere. Han driver nå og spiller som DJ, produserer musikk og jobber som promoter.
Formannsgata (Arendal)
Formannsgata (1–17, 2–6) er en del av fylkesvei 126 på Eydehavn i Arendal kommune, Aust-Agder.
Gaten går fra krysset Nesgata / Torvgata til krysset Skoleveien / Kristen Staksnæs vei. Gaten er asfaltert og er 210 meter lang. Fartsgrensen er 50 km/t.
Veien fikk navnet i 1928, da flere av formennene ved Nitriden bygde sine hus her.
Sonny Bono
Bono gikk på high school i Inglewood i California. Han innledet sin karriere i musikkindustrien som en altmuligmann for Phil Spector tidlig på 1960-tallet.
I årene 1964 til 1975 var han gift med Cher og de utgjorde sammen duoen Sonny & Cher som hadde en av sine største hits med sangen «I Got You Babe». I 1969 fikk de datteren Chastity, og de laget en film med det samme navnet. Etter skilsmissen og oppløsning av duoen, gjorde han et mislykket forsøk på solokarriere. Utover på 1980-tallet hadde han en del vellykkede jobber som skuespiller, blant annet i John Waters Hairspray.
Bono innledet senere en politisk karriere for Det republikanske parti og var først ordfører i Palm Springs i California, og satt deretter i Representantenes hus som representant fra sitt distrikt i California fra 3. januar 1995 og fram til sin død.
Sonny Bono omkom i en ski-ulykke 5. januar 1998.
Mani
Mani er en sykelig sinnstilstand med meget høyt stemningsnivå og energinivå, som oftest kommer i perioder som varer i uker eller måneder. Den maniske kan bruke penger som han/hun ikke har, kjøpe dyre ting og inngå kontrakter og avtaler som er urealistiske. Mange setter i gang med en rekke prosjekter som vanskelig lar seg gjennomføre. De føler seg uovervinnelige og hemningsløse. Ofte kan maniske personer være irritable ved motgang, og noen ganger aggressive. Noen kan være veldig seksuelt pågående og aktive, og skaffe seg mange partnere (promiskuitet). De sover ofte lite, gjerne 3-4 timer i døgnet. Vedkommende skjønner ofte ikke selv at han/hun er syk. Manien vil mange ganger utvikle seg til en psykose, hvor den syke mister fullstendig grepet på virkeligheten. Mani kan være en svært stor belastning for den som rammes og deres pårørende, men innebærer også sterke positive følelser og opplevelser. Når den maniske episoden nærmer seg slutten melder angeren og selvkritikken seg, og mange går direkte over i en dyp depresjon.
Til å begynne med er det ofte ikke andre enn nær familie som oppdager at vedkommende er i ferd med å gå inn i en manisk episode, men etter hvert som sykdommen utvikler seg blir det tydelig for alle.
En episode med mani er et av kriteriene for å stille diagnosen bipolar I, en av to typer bipolar lidelse. Hypomani er en mer moderat tilstand, med lettere løftet stemningsleie, som kan være langt vanskeligere å diagnostisere. Hypomani i kombinasjon med episoder med depresjon kvalifiserer for diagnosen bipolar II.
Behandling
Ved behandling av bipolar lidelse, kan ifølge britiske Clinical evidence kun tre medikamentelle behandlingsformer vise til så overbevisende forskning at de kan kalles nyttige. Det er medikamentene litium, olanzapin og valproat. Fem andre medikamenter har noe dårligere forskningsgrunnlag, men likevel så godt at de kan betegnes som "sannsynligvis nyttige": karbamazepin, klonazepam, haloperidol, risperidon og ziprasidon. Psykologiske behandlingsformer, undervisning om lidelsen til pasienten og pårørende, samt psykososiale tiltak vil ofte være viktige bidrag til behandling, forebygging av nye episoder og sykdomsmestring ved bipolar lidelse. Under selve den maniske episoden kan det være nødvendig og riktig med innleggelse i sykehus for å hindre sosial og økonomisk skade.
Naturtyper i Norge
Naturtyper i Norge er versjon 1.x av et system benyttet for å kartlegge naturtyper i Norge. Naturtype er definert i Naturmangfoldloven som «en ensartet type natur som omfatter alt plante- og dyreliv og de miljøfaktorene som virker der». Artsdatabanken laget en fullstendig arealdekkende naturtypeinndeling for Norge første gang i 2009 og senere oppdatert i Naturtypebasen og Norsk rødliste for naturtyper sist oppdatert i 2018. Systemet er revidert med versjon 2.x under navnet Natur i Norge
St. meld. 58, 1996-97, «Miljøvernpolitikk for en bærekraftig utvikling») anga som et politisk mål at alle landets kommuner skulle gjennomføre kartlegging og verdisetting av viktige områder for biologisk mangfold på sine arealer.
Dette ble fulgt opp av Direktoratet for naturforvaltning som utga en veileder i 2006, oppdatert i 2007 om kartlegging av naturtyper. I veilederen er naturtype beskrevet som synonymt med økosystem som brukt i Konvensjonen om biologisk mangfold.
Miljødirektoratet anbefalte spesiell kartlegging av 56 særlig angitte terrestre naturtyper og 16 marine naturtyper.
Natur i Norge
Natur i Norge versjon 2 deler naturtyper mellom fem naturtypenivåer: landskap, landskapsdel, natursystem og livsmedium, hvert med inntil tre generaliseringsnivåer. Beskrivelen av variasjon innenfor hovedtypene er delt mellom seks kilder til variasjon: dominans, tilstandsøkokliner, objektinnhold, lokale basisøkokliner, landformvariasjon og regionale økokliner.
Sonny Bono
Filmografi
Kinofilm
TV-serier
Zhuyin
Jhuyin Fuhao (kinesisk: 注音符號 pinyin: Zhùyīn Fúhào, vanligvis forkortet Jhùyīn) er et alfabetisk romaniseringsystem for kinesisk som nå (2009) hovedsakelig benyttes på Taiwan. De inngående bokstavene er baserte på de strekene som inngår i de kinesiske tegnene.
Jhuyin kalles ofte også bopomofo (ㄅㄆㄇㄈ) etter de fire første bokstavene i systemet, på samme vis som alfabetet er oppkalt etter de opprinnelige navn på de to første bokstavene.
Finaler
Tre av bokstavene som benyttes for nasale finalvokaler: ㄣ /en/, ㄤ /ang/ og ㄥ /eng/, benyttes også i kombinasjon med bokstavene ㄧ /i/ og ㄨ /u/ for å angi at de er nasaliserte; slik skal ㄧㄣ utleses /in/, ㄧㄥ /ing/ og ㄨㄥ /ong/.
Rasletinden
Rasletinden er et fjell med to topper i den østlige delen av Jotunheimen. Den vestre og høyeste toppen (2 105 moh) markerer grensen mellom kommunene Vang i sør og Vågå i nord. Den danner også det sørøstre hjørnet av Jotunheimen nasjonalpark.
Den østre toppen (2 010 moh) danner også grense mot Øystre Slidre, og dette er det høyeste punktet i den kommunen. Alle tre kommunene ligger i Innlandet fylke.
Begge toppene ligger nær fylkesvei 51. Fjelltoppene er noen av de lettest tilgjengelige i Norge som er høyere enn 2 000 meter over havet. De er også blant de sydligste 2 000-meterne i Norge.
Fjellet består av steinarten gabbro. Gabbroen i Rasletind er av den normale typen som er grå med svarte flekker.
Utsikten fra fjelltoppen er en av de beste i landet. På en klar dag er det mulig å se nesten helt til Oslo. Rondane er synlige i øst-nordøstlig retning, og Dovrefjell mot nord. Sørover kan man se Øystre Slidre, Bitihorn, og innsjøene Vinstre og Bygdin.
Adkomst
Tinden har vært beskrevet som den letteste 2 000-meteren i Jotunheimen. Toppen nås lett fra Fv51 over Valdresflya.
Uusi Kiss
Uusi Kiss (tidligere Kiss FM) var en kommersiell finsk radiostasjon etablert i 1995 og eid av SBS Broadcasting. I 2007 ble stasjonen lagt ned og en ny stasjon ved navn The Voice erstattet den.
Målgruppen for stasjonen Uusi Kiss var for lyttere mellom 15 og 35 år.
Uusi Kiss må ikke forveksles med radiokanalen Kiss FM, som ble startet i Finland i februar 2016 av Bauer Media Oy. Nye Kiss FM er en videreføring av stasjonen The Voice, men ellers er det bare navnet denne stasjonen har til felles med radiostasjonen som eksisterte fra 1995 til 2007.
La Masquerade Infernale
La Masquerade Infernale (utgitt 1997) er det andre studioalbumet til det norske black metal bandet Arcturus. Albumet ble gjenutgitt i 2003 av Candlelight Records. Noen versjoner av albumet inneholder et skjult spor på 1:27.
Brad Wilk
Brad Wilk (født 1968 i Portland, Oregon, USA) er kjent som trommeslager i bandene Audioslave og Rage Against The Machine. Før han ble med i Rage Against the Machine spilte Wilk i bandet Lock Up sammen med Tom Morello, som senere skulle bli med i både Rage Against the Machine og Audioslave. Wilk spilte også trommer på Black Sabbaths album 13 som ble utgitt 10. juni 2013.
Filmhistorie
Filmhistorie er filmens globale historie. Det innebærer både fiksjonsfilm og dokumentarfilm. Filmens utvikling spesifiseres i ulike perioder.
Teknikkens utvikling
Opprinnelsen og utgangspunktet for filmens historie er oppfinnelsen av filmkameraet. Det var mange som var inne på ideer og hadde skissert måter å fremstille levende bilder på. Blant annet ble det laget et fenakistiskop som gjennom synsbedrag gav en illusjon av levende bilder. Allerede i 1882 ble det konstruert et apparat som kunne ta opp bilder på samme måte som et filmkamera og det ble funnet opp måter å vise det frem på. Det var mange som var inne på ideer og hadde skissert måter å fremstille levende bilder på, men brødrene Lumière var de første som klarte å lage et apparat som kunne spille av og ta opp levende bilder – film.
Den første filmen
Brødrene Lumière fantastiske pågangsmot førte til den første offentlige filmvisningen på Grand Cafe på Bulevard des Capucines like ved Operaplassen i Paris den 28. desember 1895 hvor filmen Arbeiderne forlater fabrikken ble vist. Det var en enkel uklippet scene hvor vi ser arbeidere forlater en fabrikk.
Det var en suksess. Cafeene og lokalene hvor det var filmvisninger var overfylt. Det var stor etterspørsel etter flere filmer og visninger. Brødrene Lumière trodde sammen med mange andre at dette var et trendfenomen som ville gi seg etterhvert, men de fortsatte å lage slike enkelte filmer av dagligdagse handlinger som Toget kommer inn på stasjonen eller Gartneren vannes. Sistnevnte ble så populær at den måtte spilles inn på nytt.
Helt fra begynnelsen var musikk anerkjent som en vesentlig del av opplevelsen; den økte filmens atmosfære og ga publikum viktige hint om stemningen. Også ved innspillingen av stumfilm hadde man i blant musikere som spilte av samme årsak. Teater i amerikanske småbyer hadde vanligvis en pianist. Større byer hadde vanligvis en organist eller til og med et helt orkester. Store teaterorgel som den berømte «Mighty Wurlitzer» kunne simulere orkesterlyd alene foruten at man kunne frambringe et stort antall lydeffekter.
Den neste pioner
Film utvikler seg og publikum blir lei av de enkle filmene til Brødrene Lumiere. Inn kommer magikeren Georges Méliès. Hans sans for finurligheter og triks fører til filmen Reisen til månen i 1902.
På vei mot den klassiske filmen
Edwin S. Porter var mannen som skulle ta filmen videre. Han laget den første actionfilmen kalt Det store togrøveriet. Filmspråket utviklet seg på en helt ny måte. I motsetning til tidligere filmer hvor kameraet kun var brukt for å dokumentere nærmest teatriske scener, tok Porter filmen ut i den virkelige verden.
Stumfilm
Stumfilm er film uten lydspor som blir akkompagnert av piano, orgel eller orkester. Stumfilmperioden utgjør de første 20-30 årene av filmhistorien, eller stort sett alle filmer før 1920. Etter denne tiden har det vært produsert svært få stumfilmer; de nærmeste har vært Jacques Tatis Les Vacances de Monsieur Hulot (1953) og Mel Brooks' Silent Movie (1976).
Den visuelle kvaliteten i stumfilmer, spesielt de som ble produsert på 1920-tallet, hadde meget høy kvalitet. Det er noe som har vært vanskelig å se på senere visninger via fjernsyn, hvor særdeles dårlige annen- eller tredjegenerasjonskopier ble benyttet fra allerede ødelagte og neglisjerte lagre. Stumfilmene ble også ofte spilt i feil hastighet og med uoriginal musikk som ikke var tilpasset handlingen. Stumfilmens rykte ble derfor ødelagt i det brede lag og ble antatt å være primitiv og knapt severdig etter moderne standarder.
Det var særlig David W. Griffith og Edwin S. Porter som laget store filmer i denne tiden. Deres filmer fikk stor betydning for den videre utviklingen. Det var En nasjons fødsel i 1915 og Intolerance i 1916. Det var særlig Intolerance som skulle få stor betydning i utviklingen av den sovjetiske montasjefilmen.
Sovjetisk montasjefilm
Den sovjetiske montasjefilmen hadde sin glanstid i perioden fra 1920 til 1932. I denne perioden utviklet de sovjetiske filmskaperne et nytt nivå med sin særegne interesse for filmens montasje eller klipping. Den største av de sovjetiske filmskaperne var Sergej Eisenstein. Sammen med andre filmskapere som Lev Kulesjov og Vsevolod Pudovkin brukte han den nye kunnskapen i sine filmer.
Tysk ekspresjonisme
På 1920-tallet ble det laget et tjuetalls filmer i Tyskland som regnes som tysk ekspresjonisme. Filmene kjennetegnes med fokus på skygger og menneskets underbevissthet. Stilen fikk sitt gjennombrudd med Dr. Caligaris Kabinett i 1919 og nådde et høydepunkt i løpet av 1920-åra.
I Escolas ordbok blir ekspresjonismen betegnet som en “kunstretning som særlig prøver å finne uttrykk for den indre opplevelse, følelsene, og omformer naturbildet i samsvar med det."
Ekspresjonistisk kunst omfattet ellers særlig den modernistiske malerkunsten. Den hadde primitivistiske trekk og var populær i Tyskland, Østerrike og Skandinavia i de første tiåra på 1900-tallet. Stilretningen preget også arkitekturen, litteraturen, teateret og musikken i samme periode. «Tysk ekspresjonisme» betegner imidlertid her ekspresjonismen innen filmkunsten.
Klassisk fortellende film
Etter lydfilmens inntog ser man at amerikansk filmindustri former seg i en spesiell retning.
Siden 1920-tallet har USA dominert den globale filmindustrien med et bredt utvalg filmer, spesielt teknisk banebrytende. Dette har bidratt til at det i den amerikanske kulturen finnes en inngrodd filmentusiasme.
Takket være interessen for filmkunsten, og naturligvis den lave prisen, ble det vanligere og vanligere å besøke kinoen i USA. Man besøkte disse såkalte Nickelodeons, der det kostet en nickel (5 cent) for å se en film.
Den mest fremgangsrike filmen fra denne perioden er sannsynligvis kjærlighetshistorien mellom Scarlett O'Hara og Rhett Butler i Tatt av vinden, en film som selv i dag holder rekorden i antall kinobesøkende.
Dokumentarfilmen utvikler seg
Dokumentarfilmen utvikler seg og får en annen og ny posisjon i samfunnet. Det skal ikke bare virke som et dokument for fremtiden, men som er hammer som skal være i stand til å endre samfunnet med argumenter.
Dokumentarisk krigspropaganda
I krigsårene stoppet ikke filmens utvikling. Filmindustrien ble brukt til å lage krigspropaganda fra begge sider. Særlig kjent er de amerikanske why we fight serien og tysklands Viljens triumf. Særlig Italia fikk opp øynene for filmens overtalelsesevne og sto for store episke produksjoner.
Neorealisme
Neorealisme var et opprør mot den klassiske filmen og krigens diktatur. Man ville lage film om vanlige personer og realistiske person og miljøskildringer. Et klassisk eksempel på neorealisme er filmen Sykkeltyvene.
Den nye franske bølge
Den nye franske bølgen (la Nouvelle Vague) anses å være en retning innenfor fransk film, delvis basert på den italienske neorealismen. I spissen for utformingen av denne nye retningen stod bl.a. regissørene Jean-Luc Godard, Francois Truffaut, Jacques Demy, Jacques Rivette, Claude Chabrol og Jacques Rozier bak.
Film noir
Film noir betyr oversatt svart film eller mørk film, og ble brukt av franske filmkritikere for å beskrive en filmsjanger som hovedsakelig hadde sin storhetstid i USA på 1940-tallet.
1950-1969
I årene rundt 1950-1960 får filmen konkurranse fra TV. Produksjonsapparatet innen film måtte forandres for å være en attraktiv motpart fra tv. Man introduserte bredfilmformat og bedre lyd. Dette for å skille seg ut fra TV-produksjonen. Likevel var nederlaget definitivt. Studio epoken og den amerikanske filmens gullalder går mot slutten ved inngangen til 60-tallet. TV tar over store markedsandeler fra film og hele Hollywood måtte reorganiseres. Noen av studioene startet å lage TV-programmer, mens den gjenstående måtte finne på nye ting og nye ideer for å holde på kinogjengerne.
Moderne film
Moderne film var et utspring og opprør med den økende konnkuransen i forhold til TV rundt 1950-1960.
Dokumentarfilm
Tekniske nyvinniger gjorde at dokumentarfilmen vokste frem på 1960-tallet. Etter andre verdenskrig fortsatte man å utvikle krigsfotografens utstyr. Resultatet ble da et håndterlig 16-milimeterskamera som var velegnet til dokumentarfilmproduksjon. Dette sammen med ny, mer lysfølsom film og bedre opptak for lyd lagde en bølge av nye dokumentarfilmer.
Direct cinema
Var en type dokumentar med representasjonen som passivt observerende skulle dokumentere. Den har sitt opphav fra USA. Viktige elementer:
Cinéma vérité
Var en type dokumentar med representasjonen som pådrivende, tolkende observasjon. Den har sitt opphav fra Frankrike. Viktige elementer:
Sentrale filmer
"2001 A space odyssey"
Det nye Hollywood - Post klassisk film
Det nye Hollywood som vokser frem etter nedturen på 60-tallet er på ingen måte dårligere, og omtales ofte som Hollywoods andre gullalder. De store studioene skifter sin funksjon fra å produsere filmer i som underholdnningsmaskiner til å være institusjoner som finansierer selvstendige produksjoner. Selskapene fusjoner og blir større. Begrepet blockbuster innføres - det satses store penger på enkelte produksjoner. design og markedsføringen blir et viktig element.
Dogmefilm
Dogmefilm er et konsept som ble introdusert under Cannes filmfestival i 1995 av et dansk kollektiv av filmregissører som kalte seg Dogme 95. Dogme 95 ønsket å flytte fokuset over på den gode fortelling ved å utfordre den etablerte måten å tenke filmproduksjon på. For å oppfylle dette ble det laget et manifest med 10 regler.
Animasjonsfilm
En animasjon eller animasjonsfilm er en illusjon av bevegelse som oppstår når en viser stillestående bilder fortløpende etter hverandre. Det er også fellesbetegnelsen for ulike film- og visualiseringsteknikker som skaper et slikt synsbedrag eller inntrykk av liv og bevegelse. Animasjonsfilm kan også defineres som alle filmtyper som ikke er realfilm, dvs. vanlige filmopptak av virkelige bevegelser.
Toy Story var den første helaftens dataanimerte filmen som ble lansert av Disney, og også den første fullstendig dataanimerte helaftens filmen i historien. Den er utelukkende laget med datamaskiner.
Dette er blitt en ny form for film som har sprunget ut fra tekniske nyvinninger og den tidligere tegnefilmen. Etter toystory er det kommet mange populære animasjonsfilmer.
Dokumentarfilm i dag
Dokumentarfilmen i dag har endret seg mye. Det finnes et stort mangfold innen dokumentarfilmen. Man har erstattet noen av verdiene med andre som kan være litt kommersialiserte. Intimitet og underholdning er viktige faktorer. Det lages hele tiden nye hybrider av sjangrer for dokumentarfilmen. Mange av nyere dokumentarer vil ikke fremme noe spesielt argument, men fortelle. Historier fra privatliv eller hendelser er sentrale. Det finnes spesielt mange filmer som går tett inn på individet.
Fiksjonsfilm i dag
Film i dag preges av mange tidligere perioder. Særlig er det de nye teknikkene som CGI tillater som preger filmbildet. Filmene vi ser i Norge produseres for det meste av Hollywood til tross for at det også lages mye god film utenfor og rundt. Den er gjerne postmoderne og henvender seg til opplyste og mediavante tilskuere.
Norsk film er en industri på fremmarsj, men står relativt svakt både internasjonalt og nasjonalt. Nasjonalt er filmindustrien preget av importerte filmer, hovedsakelig fra USA og Europa. Fra 1990-tallet har imidlertid flere norske filmer gått svært godt på norske kinoer. Noen filmer er også eksportert, og har mottatt filmpriser i utlandet.
Jack Nicklaus
Jack William Nicklaus (født 21. januar 1940 i Ohio) er en amerikansk golfspiller som var en drivkraft innen profesjonell golf fra 1960-årene til slutten av 1990-årene. Han regnes av mange som den største golfspilleren noensinne. Sammen med Arnold Palmer gis han æren for å ha gjort golf til den store publikumssporten den er i dag.
Nicklaus begynte sin profesjonelle golfkarriere i 1962 og har vunnet 18 major-turneringer, mer enn noen annen golfspiller. Han er dessuten den spilleren etter legenden Sam Snead som har vunnet flest turneringer på PGA-touren (73 seiere). Nicklaus er den eneste spilleren som har vunnet alle de største turneringene både på PGA-touren og Champions Tour. Han mottok Presidentens frihetsmedalje den 9. november 2005 av president George W. Bush.
Sam Snead
Samuel Jackson «Slammin' Sam»Snead (født 27. mai 1912 i Hot Springs i Virginia, død 23. mai 2002 samme sted) var en av verdens største golfspillere. Han vant 82 turneringer på PGA-touren, en rekord han var alene om helt til Tiger Woods tangerte den 2019. Han vant også rundt 70 andre turneringer. Han vant syv major-turneringer: The Masters tre ganger, PGA-mesterskapet tre ganger og The Open én gang.
Edwig Van Hooydonck
Edwig Van Hooydonck (født 4. august 1966, i Ekeren) er en tidligere profesjonell landeveissyklist fra Belgia. Han vant blant annet det prestisjefulle endagsrittet Flandern rundt (Ronde van Vlaanderen) to ganger og semiklassikeren Brabantse Pijl fire ganger. Han var aktiv som profesjonell syklist i tidsrommet 1986 til 1996. Da han la opp halvveis ut i 1996 gjorde han dette fordi han var kritisk til hvordan sykkelsporten utviklet seg med hensyn til doping og da spesielt bruken av EPO. Doping er noe Hooydonck i flere intervjuer etter karrieren har vært negativ til.
Forsvarssjefen
Forsvarssjefen (forkortet FSJ) er etatssjef for Forsvaret og fungerer som regjeringens nærmeste fagmilitære rådgiver. Forsvarssjefen er direkte underlagt Forsvarsdepartementet og støttes av Forsvarsstaben.
Edwig Van Hooydonck
Edwig Van Hooydoncks eldre bror Gino Van Hooydonck var også profesjonell syklist. De syklet på samme lag i perioden 1986 til 1992. Han er også onkel til Nathan Van Hooydonck som i 2016-sesongen sykler på BMC
Forsvarssjefen
Forsvarssjefen har siden 1972 hatt grad av general eller admiral. Før 1972 var det bare kongen, landets øverstkommanderende, som hadde slik grad.
Kvalifiserte kandidater til embedet som forsvarssjef er alle to- og trestjerners generaler eller admiraler som ikke går av for aldersgrensen innen to år etter tiltredelse.
Forsvarets militære organisasjon
Forsvarets militære organisasjon (FMO) er de organisasjonsenheter som er underlagt forsvarssjefen.
Historie
Stillingen som forsvarssjef som leder av Forsvarets overkommando ble opprettet under felttoget i Norge i 1940. Formålet var å ha en leder for hele Forsvaret.
Fra 1857 til 1940 ble den tilsvarende stillingen betegnet generalstabssjef og var sjef for Generalstaben (som eksisterte 1814–1940), med unntak av perioden 1930–1933 da Generalstaben ble ledet av kommanderende general.
Forsvarssjef
Forsvarssjef er en benevnelse som brukes innen NATO og Den europeiske union (EU) om et lands forsvars øverste faglige sjef og yrkesoffiser. Benevnelsen anvendes i disse organisasjonene uavhengig av den formelle tittelen på de individuelle embedene i hvert land.
En forsvarssjef er underordnet landets øverstkommanderende og forsvarsminister.
Forsvarssjefene møtes regelmessig i henholdsvis NATOs militærkomité og EUs militærkomité.
Per Ravn Omdal
Per Ravn Omdal (født 20. august 1947 i Stavanger) er en tidligere idrettsleder og president i Norges Fotballforbund.
Bakgrunn
Omdal er utdannet økonom. Selv om han aldri ble toppspiller i fotball selv, ble han tidlig trukket mot lederroller innen fotball. Fra 1987 til 1992 og 1996 til 2004 var han president for Norges Fotballforbund.
Omdal har også hatt en rekke verv i det europeiske fotballforbundet, UEFA og i det internasjonale forbundet, FIFA. For perioden 2007–2009 har han følgende verv i UEFA:
Han har mottatt Kniksens Hederspris to ganger, i 1994 og 2003. Han mottok Idrettsgallaens hederspris 2009.
H.M. Kongen utnevnte i 2022 Ravn Omdal til Ridder av 1. klasse i Den Kongelige Norske St. Olavs Orden for sin innsats for kvinnefotballen.
Henry Rollins
Henry Rollins (født Henry Lawrence Garfield 13. februar 1961 i Washington D.C. i USA) er en amerikansk sanger og tekstforfatter som også har vært og er aktiv som historieforteller, forfatter, skuespiller, poet, komiker og radio- og TV-personlighet. Han bor i Los Angeles, California, men har etter sigende planer om å flytte hjem til Washington, DC.
Biografi
Henry Garfield ble født i et skilsmissehjem i Washington D.C., og ble hovedsakelig oppdratt av moren Iris. Som barn ble han diagnostisert som hyperaktiv, og fikk utskrevet ritalin, samtidig som han ble sendt til militærakademiet Bullis Academy i hjembyen. Han mislikte den autoritære atmonsfæren og å bare gå på skole med gutter, noe som påvirket hans tidlige forhold til kvinner og gjorde ham usikker rundt dem i årevis. På den positive siden sier han at Bullis hjalp ham med disiplinen og en sterk arbeidsmoral. Det var også på militærakademiet at han begynte å trene musklene, som senere skulle gi ham «musikkens kraftigste nakke».
Rollins ble kjent med punken gjennom sin nære venn Ian MacKaye (som senere spilte i blant annet Minor Threat, Embrace og Fugazi). Det lokale bandet Bad Brains var et av Rollins' favorittband, og vokalisten H.R. inviterte flere ganger Rollins opp på scenen for å synge med dem. Han var også roadie for The Teen Idles før han ble med i State of Alert (S.O.A.), som ga ut en EP før de ble oppløst. Rollins hadde en rekke jobber før han ble daglig leder for en iskremkiosk, og den faste deltakelsen hans i arbeidslivet og den sterke arbeidsmoralen hans bidro til innspillingen og trykkingen av S.O.A.s EP.
Rollins turnerte og spilte inn plater med Black Flag fra 1981 til bandet ble oppløst i 1986. I løpet av denne perioden gjennomgikk bandets musikk dramatiske endringer. Selv om gitaristen Greg Ginn sto bak de fleste sangene, skrev også Rollins en rekke av bandets sanger.
Gjennom mesteparten av tiden i Black Flag skrev Rollins en dagbok der han gjorde greie for tankene og erfaringene. I 1994 ble denne gitt ut som Get in the Van. I boka var det også en rekke bilder, i tillegg til Rollins' egne minner om perioden før han begynte å skrive dagbok. Han leste senere inn deler av Get in the Van som lydbok, og vant en Grammy for dette. Han karakteriserte senere hele episoden som «sprø», og ga trofeet til en bekjent.
Rollins begynte også å gi ut egne bøker under Black Flag-perioden. De første forsøkene var hjemmelagde (oppkopierte og stiftede), men han begynte raskt å gi ut opptrykte hefter før han startet 2.13.61, et uavhengig forlag oppkalt etter bursdagen hans. I tillegg til bøker av Rollins har dette gitt ut bøker av Joe Cole, Nick Zedd, Nick Cave og Michael Gira, samt plater av Rollins Band, Exene Cervenka, Hubert Selby Jr., The Birthday Party, Gun Club, Matthew Shipp og Roscoe Mitchell
Mot slutten av Black Flags eksistens begynte han også turnere som verbalartist, der han først og fremst fokuserte på sosiale spørsmål, ved siden av sine egne livserfaringer. Denne blandingen av sarkastisk humor og seriøs diskusjon av sosiale spørsmål skapte stor popularitet. Han har gitt ut ni verbalplater på 2.13.61, samt en rekke på andre selskaper.
Rollins er en dedikert fan av frijazz og har gitt ut flere slike plater på selskapet sitt. I 1990 var han vert for et collegeradioprogram i Los Angeles og brukte store deler av tiden på saksofonisten Albert Aylers musikk.
Rollins har også sunget duett med William Shatner fra Star Trek på plata Has Been fra 2004.
Det har gått rykter om romantiske forbindelser med Madonna, Kari Wührer, Dr.Venus og Lydia Lunch.