cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vindalsåsen
Historie
Dagens bebyggelse består stort sett av villaer fra 70-tallet. På enkelte tomter er nye villaer oppført som på toppen av Vindalsåsen, nedenfor lekeplassen i Vindalsringen og i Vindalskroken.
Tidligere eide fylkeskommunen store eiendommer. De ble blant annet brukt som et lokkemiddel innen rekruttering av personell. Men med nedbygging av fylkeskommunen, først gjennom sykehusreformen og så gjennom omleggingen av barnevernet, er fylkeskommunens stab blitt redusert. Nå er det å kunne tilby boligtomter ikke lenger en del av fylkeskommunens personalpolitikk. Flere områder som er blitt til boligeiendommer er solgt ut. Det gjelder blant annet Bakkane gård. Området i Vindalsåsen er det siste som fylkeskommunen eide.
I august 2007 ble byggeplanen lagt ut for offentlig ettersyn. Hensikten med planforslaget er å legge til rette for boligbygging med noe høyere utnytting enn det gjeldende reguleringsplan fra 30 år tilbake.
Det opprinnelige feltet er regulert til bolig- og friareal i reguleringsplan for Vindalsåsen Øst, godkjent 1965. Feltet er på ca. 29 daa. og består av 17 boligtomter, areal for veger, gangstier, naturlekeplass. Feltet er relativt flatt, beliggende mellom skog og eksisterende boligfelt og med gode solforhold.
Den røde drage
Den røde drage er en roman skrevet av Thomas Harris.
Den er den første boken om seriemorderen Hannibal Lecter og ble først utgitt i 1981, men den ble tatt opp igjen på 1990-tallet da etterfølgeren Nattsvermeren opplevde stor suksess med filmatiseringen Nattsvermeren. Tittelen referere til et maleri av William Blake, og maleriet har en viktig rolle da det er inspirasjonen til seriemorderen Francis Dolarhyde.
Handling
I 1975 er FBI-agent Will Graham med på å arrestere seriemorderen Hannibal Lecter. Imidlertid blir Graham alvorlig skadd i dette møtet, og trekker seg fra FBI etterpå. Fire år senere, i 1979, går en annen seriemorder med kallenavnet "The Tooth Fairy" løs, og myrder tilsynelatende tilfeldige familier i løpet av fullmåne. Han dreper først Jacobi-familien i Birmingham, Alabama, deretter Leeds-familien i Atlanta, Georgia. To dager etter mordene i Leeds reiser FBI-agent Jack Crawford, Grahams tidligere mentor, til Graham i Florida og ham ber om hjelp. Graham sier seg motvillig enig. Graham besøker også Lecter, og ber om hans hjelp til å fange "The Tooth Fairy"
"The Tooth Fairy" avsløres (for leserne) å være produksjonssjef for en bedrift i St. Louis, ved navn Francis Dolarhyde. Han er en veldig forstyrret person som er besatt av et av William Blakes maleri. Dolarhyde er ikke i stand til å kontrollere sin voldelige karakter, og mener at drap på mennesker lar ham bli en alternativ personlighet som han kaller "Den store røde drage" etter en dominerende karakter fra Blakes maleri. Flashbacks avslører at hans sosiopati kommer på grunn av systematiske overgrep han led som barn i hendene på både sin sadistiske bestemor og hans familie.
Samtidig som Graham forsøker å etterforske saken, blir han forfulgt av Freddy Lounds, en tabloid-reporter. I mellomtiden oppdager Lecters fangevokter, Frederick Chilton, hans hemmelige korrespondanse - og at Lecter har gitt Grahams adresse videre til Dolarhyde. Grahams kone, Molly, og ste-sønn blir derfor evakuert. Graham forsøker å fange opp den hemmelige kommunikasjonen uten at Lecter oppdager det, men tiltrekker seg i stedet oppmerksomheten til Freddy Lounds.
Lounds blir klar over korrespondansen, og forsøker å narre Graham til å avsløre detaljer om etterforskningen. I håp om å lokke "den røde dragen" i en felle, gir Graham et intervju til Lounds hvor han bevisst karakteriserer morderen som en impotent homofil. Dette opprører Dolarhyde, som kidnapper Lounds, og tvinger ham til å trekke tilbake påstandene. Han setter kroppen hans i brann, og etterlater den lemlestede kroppen utenfor avisens kontorer. Lounds blir kjørt til sykehus, men dør av skadene kort tid senere.
Samtidig blir Dolarhyde forelsket i en blind medarbeider ved navn Reba McClane. Graham kommer etter hvert på sporet av drapsmannen, og intervjuer Dolarhydes sjef, McClane slår opp med sin tidligere kjæreste, Ralph Mandy, for å være sammen med Dolarhyde. Men han kidnapper McClane, med den hensikt å drepe henne og deretter seg selv. Men er ikke i stand til å skyte henne. Han stikker deretter av fra stedet. FBI tror Dolarhyde er død, og Graham-familien flytter hjem til Florida-hjemmet. Imidlertid dukker Dolarhyde opp, og havner i slåsskamp med Graham.
Federal Amateur Hockey League
Federal Amateur Hockey League (FAHL) var en canadisk ishockeyliga som var i virksomhet i årene 1904–1909. LIgaen var først en amatørliga, men ble en profesjonell liga de siste to årene, med navnet Federal Hockey League. Tilsammen tolv lag spilte i ligaen i løpet av de seks årene den eksisterte, men bare Cornwall Hockey Club spilte alle seks sesongene.
Historie
Ligane ble i utgangspunktet dannet for de lagene som ikke fikk bli med i den rivaliserende ligaen CAHL, og ble dannet 5. desember 1903 på et møte på Savoy hotel i Montreal.
Ligaen tok med seg bestemmelsene fra CAHL, bortsett fra at nye lag kunne bli tatt opp av et flertall av lagene, mens CAHL krevde enstemmighet. Kamper i Montreal skulle bli spilt på kvelden i helger – på Montagnard og Victoria banene – og skulle ikke kollidere med lørdagskampene i CAHL.
Deltakende lag i FAHL endret seg for hver av de seks sesongene. I løpet av den innledende sesongen i 1904, ble Montreal Le National det første franskspråklige ishockeylaget som spilte i en liga med engelskspråklige lag. 1906/07-sesongen ble avsluttet tidlig på grunn av en dødsfall på isen, og terminlisten for sesongen ble avbrudt midt i sesongen.
I ligaens to siste sesonger var den profesjonell under navnet Federal Hockey League (FHL). I den siste sesongen, 1909 ble Renfrew Creamery Kings medlem av ligaen, og Ottawas nye lag klate seg Ottawa Senators, men eksisterte bare denne sesongen og besto av spillere som tidligere hadde spilt på laget med samme navn i ECHA, og tidligere i FAHL som Ottawa Senators eller Ottawa Silver Seven HC.
Ligaen ble lagt ned i forbindelse med dannelsen av den profesjonelle ligaen National Hockey Association (NHA), hvor bare Renfrew Creamery Kings ble med.
Det eneste laget som var Stanley Cup-mester mens ligaen opererte, var Ottawa Hockey Club i 1904/05-sesongen.
Sesonger
† Stanley Cup-mester. ‡ Ottawa HC sluttet seg til ligaen etter grunnserien, og vant sluttspillet. Laget forsvarte deretter Stanley Cup-mesterskapet. ‡‡ Ottawa Victorias ble tildelt mesterskapstittelen siden Montreal Montagnards og Cornwall HC trakk seg fra videre spill ‡‡‡ Må ikke forveksles med Ottawa HC som også tidligere hadde et lag med dette navnet. Dette Ottawa Senators-laget spilte bare denne ene sesongen i 1909.
Etappene i Vuelta a España 2010
1. etappe
28. august 2010 — Sevilla, 13 km (lagtempo)
2. etappe
29. august 2010 — Alcalá de Guadaíra til Marbella, 173,7 km
3. etappe
30. august 2010 — Marbella til Málaga, 157,3 km
4. etappe
31. august 2010 — Málaga til Jaén, 183,8 km
5. etappe
1. september 2010 — Guadix til Lorca, 198,8 km
6. etappe
2. september 2010 — Caravaca de la Cruz til Murcia, 151 km
7. etappe
3. september 2010 — Murcia til Orihuela, 187,1 km
8. etappe
4. september 2010 — Villena til Xorret del Catí, 190 km
9. etappe
5. september 2010 — Calpe til Alcoy, 187,7 km
10. etappe
7. september 2010 — Tarragona til Vilanova i la Geltrú, 175,7 km
11. etappe
8. september 2010 — Vilanova i la Geltrú til Vallnord (Andorra), 208,4 km
12. etappe
9. september 2010 — Andorra la Vella (Andorra) til Lleida, 172,5 km
13. etappe
10. september 2010 — Rincón de Soto til Burgos, 196 km
14. etappe
11. september 2010 — Burgos til Peña Cabarga, 178 km
15. etappe
12. september 2010 — Solares til Lagos de Covadonga, 187,3 km
16. etappe
13. september 2010 — Gijón til Alto de Cotobello, 181,4 km
17. etappe
15. september 2010 — Peñafiel (Temporitt), 46 km
18. etappe
16. september 2010 — Valladolid til Salamanca, 148,9 km
19. etappe
17. september 2010 — Piedrahíta til Toledo, 231,2 km
20. etappe
18. september 2010 — San Martín de Valdeiglesias til Bola del Mundo, 172,1 km
21. etappe
19. september 2010 — San Sebastián de los Reyes til Madrid, 85 km
BAZ-5937
BAZ-5937 er et amfibisk kjøretøy som brukes som plattform for en rekke russiske våpensystemer, blant annet SA-8. Kjøretøyet har 6 hjul med drift på 4 (6 x 4) og en dieselmotor på 300 hk.
Malpaso-demningen
Malpaso-demningen, også kjent som Netzahualcóyotl, er en statlig eid og drevet demning med vannkraftverk i elva Mexcalapa under hovedvassdraget Grijalva, 115 km sørvest for byen Villahermosa, beliggende i kommunen Tecpatán i nordøstre Chiapas, sørøst i Mexico. Kraftverket stod ferdig i 1981, med en installert produksjonseffekt på 1 080 MW fordelt på seks turbiner. Reservoaret som demmes opp er på 18 km³ (18 milliarder m³) vannvolum.
I vassdraget Rio Griljava-Mexcalapa er det installert 4 800 MW vannkraftkapasitet med en årsproduksjon på nesten 15 TWh. Kraftverkene er:
Silke Spiegelburg
Silke Spiegelburg (født 17. mars 1986 i Georgsmarienhütte) er en tysk stavsprangutøver. Hun har deltatt i to OL, og har tre sølv i EM for Tyskland. Hun har også vunnet Diamond League tre ganger.
Karriere
Spiegelburg ble ungdomsverdensmester i 2001, og junioreuropamester i 2003, og ble i en alder av 18 år kvalifisert til OL i Athen, der hun kom på 13.-plass.
I 2005 ble hun tysk mester og junioreuropamester, og tok den 26. august i Muenster juniorverdensrekorden fra Jelena Isinbajeva, da hun hoppet 4,48 meter.
I 2006 kom hun på åttendeplass under VM innendørs i Moskva, og ble tysk mester i stavsprang. Under EM i Göteborg ble hun nummer seks. I 2007 ble hun igjen tysk mester, men mislyktes i VM i Osaka i finalen på åpningshøyden.
11. juli 2008 satte hun ny personlig rekord med 4,70 på Golden League-stevnet i Roma. Kort tid etter ble hun tatt ut til OL i Beijing, der hun greide 4,65 meter, og havnet på 7.-plass. Ved avslutningen av 2008-sesongen vant hun IAAF World Athletics Final i Stuttgart, der hun igjen greide 4,70 meter.
I 2009 forbedret hun den tyske innendørsrekorden med fire centimeter til 4,75 meter, og tok med det sølv under innendørs-EM i Torino. I VM 2009 i Berlin endte hun på 4.-plass, og hoppet 4,65 meter, samme høyde som de to medaljevinnerne Monika Pyrek (Polen) og Chelsea Johnson (USA), men disse trengte færre forsøk.
Hun trenes av Leszek Klima og sin far Ansgar Spiegelburg. Hennes to brødre, Richard Spiegelburg og Christian Spiegelburg, er også dyktige stavsprangutøvere.
Norge under EM i friidrett 1966
Norge deltok med 15 utøvere under EM i friidrett 1966 som ble arrangert 30. august–4. september 1966 i Budapest. Norge tok ingen medaljer under mesterskapet.
Annar Follesø
Annar Follesø (født 29. desember 1972) er en norsk fiolinist. Han har sin utdannelse fra Barratt Due musikkinstitutt i Oslo og Indiana University i Bloomington, IN, USA. Han har vakt oppsikt blant annet for sine tolkninger av Bela Bartok og Ole Bull. Follesø spiller inn for det norske plateselskapet 2L. Sammen med Wolfgang Plagge er han kunstnerisk leder for Sunnmøre Kammermusikkfestival.
Human Stuff
Human Stuff er en amerikansk stumfilm-western fra 1920, regissert av B. Reeves Eason og med Harry Carey i hovedrollen.
Handling
En ung gutt blir sendt vestover for å drive familiens sauegård. Men tilstedeværelsen av sauer i området irriterer nærliggende storfe-eiere, som ikke ønsker å dele storfeets beiteland med sau. Lederen for storfe-mennene har ingen betenkeligheter med å ty til veldig drastiske tiltak, for å beskytte deres egne interesser.
Norsk Boxerklubb
Norsk Boxerklubb (NBK) ble dannet i 1934 og har som hovedoppgave å forvalte rasen Boxer i Norge. Klubben har som formål å fremme et ansvarlig hundehold i samfunnet, fremme mulighetene for aktivitet med hund, fremme utvikling av rasen, bidra til å ivareta utviklingen av fysisk og psykisk sunne hunder, typeriktige, funksjonelle og sosialt vel tilpassede individer, arbeide for å bevare rasen ut fra rasestandard og bruksegenskaper, bidra til å fremme utviklingen av fysisk og psykisk sunne og sosialt tilpassede individer og ivareta medlemmenes kynologiske interesser.
Norsk Boxerklubb er medlem av Norsk Kennel Klub (NKK).
Norsk Boxerklubb ledes av et styre med leder, nestleder, 3 styremedlemmer og 2 vararepresentanter som alle velges av årsmøtet. Årsmøte avholdes en gang i året innen utgangen av mars.
Etter årsmøte i mars 2015 består styret av følgende personer:
Leder: Line Orlund Nestleder: Ørjan Moss Styremedlem: Tone Granli Styremedlem: Linda Acay Styremedlem: Henning Lund Varamedlem: Lars Erik Bye Varamedlem: Solveig Sandgren
Styret har råd som bidrar med spesialkompetanse innen avl, utstilling og brukshundsport. I tillegg er det til enhver tid en rekke verv som besettes av boxerinteresserte.
Derek Riggs
Derek Riggs er en britisk grafiker kjent for å ha tegnet det britiske heavy metal-bandet Iron Maidens maskot, Eddie the Head, i tillegg til at han tegnet alle omslagene til utgivelsene bandet hadde frem til og med No Prayer for the Dying-albumet. Han har også jobbet med heavy metal-bandet Gamma Ray.
Naturalis Biodiversity Center
Naturalis Biodiversity Center (nederlandsk: Nederlands Centrum voor Biodiversiteit Naturalis) er et naturhistorisk museum i den gamle universitetsbyen Leiden i Nederland. Museet åpnet i september 2019 inn i en ny påkostet bygning etter å ha vært stengt en periode. Utstillingene og formidlingen har gjennomgått store moderniseringer.
Museet ble i 2021 kåret til Årets museum i Europa.
Virtuelt museum
Under koronaviruspandemien ble museet gjort virituelt tilgjengelig internett. De besøkende kan bevege seg gjennom utstillingene og tilbys informasjon og korte tilgjengelige videoer med nederlandsk og engelsk tekst som gir kontekst til museets "highlights".
Historie
Museets historie strekker seg tilbake til 1820 da Riksmuseum for naturhistorie Rijksmuseum van Natuurlijke Historie ble opprettet av Kong William II av Nederlandene. I 1986 ble det vedtatt å omgjøre museet til en mer publikumsvennlig institusjon. En ny museumsbygning ble oppført og den ble åpnet av dronningen 7.april 1998. Museet var tidligere fusjonert med Riksmuseum for geologi, og i 2010 ble også Zoologisk museum i Amsterdam og Nederlandsk nasjonal herbarium i Leiden fusjonert til det som i dag heter Nederlandsk Centrum voor Biodiversiteit.
Mindre enn et år etter åpningen måtte museet stenge på grunn av Covid 19, men i 2020 kunne det igjen åpne.
Universala Esperanto-Asocio
UEA (Universala Esperanto-Asocio, Det internasjonale esperantoforbund), stiftet i 1908, er den største internasjonale Esperanto-organisasjonen.
UEA har medlemmer i over 110 land og medlemsorganisasjoner i over 90 land.
UEAs norske medlemsorganisasjon er Norvega Esperantista Ligo (NEL) – Norsk esperantoforbund.
Blant UEAs viktigste virksomheter er å organisere den årlige verdenskongressen for esperantister, Universala Kongreso de Esperanto (UK), som med unntak av de to verdenskrigene har vært holdt hvert år fra 1905.
Denne kongressen er holdt to ganger i Norge: i Oslo i 1952 og i Bergen i 1991.
UEA har konsultative forbindelser med FN, Unesco, Unicef, Europarådet og samarbeider med Organisasjonen av amerikanske stater. UEA samarbeider offisielt med Den Internasjonale Standardiseringsorganisasjonen (International Organization for Standardization – ISO). UEA er medlem i Det europeiske språkrådet (The European Language Council), et fellesforum for universiteter og organisasjoner for språk for å fremme kunnskapen om språk og kulturer i og utafor EU.
Norge under EM i friidrett 1969
Norge deltok med 18 utøvere under EM i friidrett 1969 som ble arrangert 16.–21. september 1969 i Athen. Norge tok en medalje under mesterskapet.
Liste over Guyanas statsoverhoder
Under følger en liste over Guyanas statsoverhoder fra uavhengigheten i 1966 til i dag.
Ifølge Guyana Independence Act 1966 var Elizabeth II dronning av Guyana. Hun var også monark i Storbritannia og i de andre samvelderikene. Dronningen ble representert i Guyana av en generalguvernør. Denne utøvde mesteparten av monarkens myndighet. Generalguvernøren ble utnevnt på ubestemt tid og var i stillingen så lenge monarken ønsket det.
I henhold til Westminster-statutten (1931) ble generalguvernøren kun utnevnt etter råd fra Guyanas regjering uten innblanding fra den britiske regjeringen.
I tilfelle stillingen ble ledig fungerte Guyanas høyesterettsjustitiarius som regjeringens administrator (Officer Administering the Government).
Den kooperative republikken Guyana 1970 –
Forfatningen av 1970 gjorde Guyana til republikk. Monarken og generalguvernøren ble erstattet av en seremoniell president. I forfatningen av 1980 ble presidentens makt utvidet. Han/hun blir valgt av nasjonalforsamlingen.
I tilfelle stillingen blir ledig er statsministeren fungerende president.
Basic English
Basic English (British American Scientific Commercial English, Britisk amerikansk vitenskapelig kommersielt engelsk) er et internasjonalt hjelpespråk skapt av Charles Kay Ogden i 1930.
Basic English er et av flere hjelpespråk skapt på grunnlag av engelsk. Men ulikt de fleste andre forslagene, forandrer ikke Basic English verken på stavemåten til ordene eller grammatikken. Isteden begrenser språkforslaget det naturlige engelske språkets enorme vokabular til et minimum, og bruker et fåtall grammatikalske regler.
Basic English må ikke forveksles med Simple English (enkelt engelsk). Simple English har et langt større ordforråd og er mindre strengt regulert.
Ordforrådet er redusert til 850 ord + 78 internasjonale ord. Andre ord må uttrykkes ved å sette dem sammen (som i «lage brød» istedenfor «bake»), parafraser og så videre.
Grammatikken er forenklet og skjematisert. Noen affikser brukes på samme måte som i esperanto til å forandre meningen på ordet – forstavelsen un- forandrer et ords mening til sin motsetning, som -mal på esperanto.
Ogdens mål var å skape en utgave av engelsk som kunne bli alles andrespråk ved siden av morsmålet. Dette er et program han hadde fra esperanto og bevegelsen for internasjonale hjelpespråk.
I praksis har Basic English blitt forsøkt spredd som et hjelpemiddel for å få utlendinger til å begynne å lære engelsk. The British Council har skaffa seg opphavsrett til språket for å bruke det i engelskundervisning.
Under den andre verdenskrig anbefalte Winston Churchill Basic English som internasjonalt hjelpespråk. Et motiv for det var å svare på et initiativ fra noen allierte regjeringer for å vurdere bruk av esperanto i internasjonal kommunikasjon etter krigen.
George Orwell laget en parodi på språket i sitt Newspeak i romanen 1984.
Språkeksempel
Fader vår på Basic English:
Our Father in heaven,
may your name be kept holy.
Let your kingdom come.
Let your pleasure be done,
Give us this day bread for our needs.
And make us free of our debts,
as we have made those free who are in debt to us.
And let us not be put to the test,
but keep us safe from the Evil One.
Irma Salo Jæger
Irma Salo Jæger (født 13. desember 1928 i Finland) er en finsk-norsk bildekunstner og tegner. Hun har utdannelse som magister i kunsthistorie i Helsingfors i 1953, utdannelse fra Statens Håndverks- og Kunstindustriskole, Oslo (1954–1957) samt fra Statens kunstakademi 1958–1961.
Jægers arbeider handler om hvordan linjer, former og farger kan skape en harmonisk helhet ved å fordeles utover en avgrenset flate. Hennes arbeider har gjennom årene fått et stadig mer klassisk preg. Jægers arbeider fra 60-tallet, ofte laget med palettkniv, har et mer utflytende og ekspressivt uttrykk. Innstrammingen av uttrykket har gradvis funnet sted etter at hun på 70- og 80-tallet laget en lang rekke offentlige utsmykninger, på sykehus, skoler og i drabantbyer utenfor Oslo, i tre, stein og glass.
Jæger var professor ved Statens kunstakademi (1986–1992). Hun har dessuten hatt flere verv i norske bildekunstnerorganisasjoner.
Jæger er bosatt i Oslo.
I 2010 ble Jæger utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for sin innsats for norsk billedkunst. Finlands president tildelte i 2008 Jæger riddertegnet av 1. klasse av Finlands løves orden.
Vladimir Brejtsjev
Han deltok i VM i 1978, 1985, 1987, 1989 og 1991. Hans beste individuelle plassering i VM var 28. plass i normalbakke i Seefeld i 1985. Bulgaria med Brejtsjev på laget ble sist av 17 lag i lagkonkurransen i Oberstdorf i 1987. Han var med i OL i 1984, 1988 og 1992. Hans beste resultat i OL var 19. plass i normalbakken i Sarajevo i 1984.
OK Linné
OK Linné (stiftet 1995) er en svensk orienteringsklubb fra Uppsala. Klubben er en sammenslåing av OK Fyrismalm og IK Fyris.
Klubbens draktfarger er rød og blå. Draktene har vertikale striper. OK Linné har virksomhet for løpere på elite-, ungdoms-, barne-, og mosjonsnivå. Klubbhuset deres ligger i Hågadalen i Uppsala.
Orienteringsklubben har hatt stor suksess både på dame- og herresiden og har hatt flere løpere i stallen som har hevdet seg internasjonalt. Både dame- og herrelaget har blitt svensk mester i stafett i løpet av de seneste årene.
Jan Kovář
Jan Kovář (født 20. mars 1990) er en tsjekkisk profesjonell ishockeyspiller som spiller for den sveitsiske klubben Písek i National League (NL). Han har tidligere spilt for HC Plzeň i den tsjekkiske Extraliga, Metallurg Magnitogorsk i Kontinental Hockey League (KHL) og Providence Bruins i farmerligaen American Hockey League (AHL). Han vant Gagarin Cup-troféet med Magnitogorsk i 2013/14- og 2015/16-sesongen. Han er lillebroren til ishockeymålvakten Jakub Kovář.
Bocas del Toro (øygruppe)
Bocas del Toro er en øygruppe i Det karibiske hav nordvest i Panama. Øyene befinner seg i distriktet Bocas del Toro i provinsen Bocas del Toro. Den største byen, og provinshovedstaden, heter også Bocas del Toro, og ligger på øya Colón. Øygruppa har et samla landareal på om lag 250 km².
Øygruppa er en populært turistmål, og kan nås med vanndrosjer og privatbåter. På Colón, like vest for byen Bocas del Toro, ligger også Bocas del Toro «Isla Colón» internasjonale flyplass. I tillegg går det ferjer fra byene Almirante, Changuinola og Chiriquí Grande.
Øyer
De største øyene i øygruppa er de følgende:
I tillegg omfatter Bocas del Toro en rekke mindre øyer og skjær.
Human Collateral
Human Collateral er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av Lawrence C. Windom og med Corinne Griffith i hovedrollen. Filmen er basert på en novelle av Frederic Van Rensselaer Dey.
Handling
Patricia Langdon har interessen til en velstående bank-mannen Roderick Duncan og den frekke Richard Morton. Hun favoriserer Duncan inntil faren hennes, som befinner seg i alvorlige økonomiske problemer, appellerer til sin potensielle svigersønn om hjelp. Ergerlig begynner Patricia å oppmuntre Mortons oppmerksomhet.
Men når de to blir utsatt for en bilulykke, reiser de til en hytte i nærheten for å tilbringe natten der. I mellomtiden begynner Duncan, bekymret for Patricias sikkerhet, å lete etter forloveden sin. Han ankommer akkurat i tide for å redde henne fra Mortons fremskritt.
Arvid Skancke-Knutsen
Arvid Skancke-Knutsen (født 1964) er en norsk musiker og musikkjournalist. Han er tidligere redaktør av Rock Furore (1991-1994) og ballade.no (2000-2007) og er musikkanmelder i Klassekampen og musikkhistorisk konsulent for Rockheim.
Han har skrevet flere bøker om musikk og har som musiker og vokalist vært medlem i bandene Dynamo Forte og Sabella Walk, samt White Lord Jesus. Sistnevnte sammen med filmskaper og skuespiller Thomas Robsahm. Han var musikkansvarlig i Ny Tid (1995–1996). I 2021 vant han Årets musikkjournalistikk-prisen for boken "Da musikken stilnet", sammen med Per Ole Hagen
The Knife
The Knife er en svensk duo som lager elektronisk musikk. Bandet består av søsknene Olof Dreijer og Karin Dreijer Andersson, som også eier sitt eget plateselskap. Ved siden av The Knife har hver av dem holdt på med egne soloprosjekter; Karin under aliaset Fever Ray, og Olof med scenenavnet Oni Ayhun. Karin Dreijer Andersson er særlig kjent i Norge for å ha bidratt med vokal på tre kjente Röyksopp-låter, «What Else Is There?», «This Must Be It» og «Tricky Tricky».
Etter utgivelsen av Deep Cuts i 2004 vant bandet pris under den svenske Grammisgalan for beste popgruppe, men boikottet seremonien som en protest mot den mannlige dominansen i musikkindustrien. Etter utgivelsen av Silent Shout i 2006 vant de pris i alle seks kategorier de var nominert i, deriblant Årets album og Årets artist.
The Knife viser seg sjelden i media, og skulle opprinnelig heller ikke spille konserter. Deres første livekonsert fant sted på Institute of Contemporary Arts (ICA) i London våren 2005, der de opptrådte med låter fra 2006-albumet Silent Shout. I forbindelse med utgivelsen Shaking The Habitual er bandet igjen akutelle med turné i 2013.
Lothar Anselm von Gebsattel
Lothar Anselm friherre von Gebsattel (født 20. januar 1761 i Würzburg, død 1. oktober 1846 i München) var den første erkebiskop av München og Freising etter gjenopprettelsen av bispedømmet i etterkant av Napoleonskrigene og sekulariseringen og oppgraderingen til erkebispedømme. Han ble utnevnt i 1818 og ordinert i 1821.
Svestad
Fylkesvei 157 passerer Svestad. Sør for Svestad følger veien i hovedssak kysten, men nordover går de bratte Svestadbakkene opp til platået hundre meter høyere i terrenget. I øvre del av åsen ligger mange helårsboliger, mens bebyggelsen langs strandsonen er ispedd en del sommerboliger.
Opprinnelig var det nede ved sjøen bare to bosettinger, Granerudstøa og Svestadstøa. I Granerudstøa ble det fra 1912 anlagt et oljeanlegg, Norsk-Engelsk Mineralolje Aktieselskab. Dette ble senere tankanlegg for Shell. Oljeanlegget ga grunnlag for arbeidsplasser og ny bebyggelse.
Ved Svestadstøa foregikk i tiden rundt forrige århundreskifte utskiping av is. Den opprinnelige Svestad brygge som ligger her, ble anløpt av Nesoddbåten, og ga fastboende og sommergjester kort reise til Oslo. Ved Svestad brygge fantes frem til utpå 1960-tallet en liten landhandel. Denne landhandelen ble i 1958-1959 brukt til innspilling av noen scener til Ivo Caprinos første spillefilm for barn, Ugler i mosen. Ved Granerudstøa på Svestad ligger idag Falck-Nutecs maritime sikkerhetssenter/skole, samt en håndfull mindre næringsvirksomheter. Området er under utvikling av Aspelin Ramm, som har planer om å etablere et hotell og flere boliger på området, samt videreutvikle Svestad Marinepark som næringsområde. Dette området kalles idag også Svestad brygge, til mulig forveksling med det gamle bryggestedet noen hundre meter lenger syd.
Ved Granerudstøa ligger også inntil nylig teaterbåten MS «Innvik», som havarerte i en storm 6. desember 2013.
Rudolf Kerner
Rudolf Kerner (født 21. februar 1910 i Saarbrücken i Tyskland, død 1998) var en tysk SS-offiser som var sjef for det tyske sikkerhetspolitiet i Kristiansand fra 1941. Han var han ansvarlig for flere tilfeller av tortur og drap på fanger.
Kerner ble etter krigen dømt til døden, men dette ble omgjort til livstid. Han ble løslatt allerede i 1953 og deportert til Tyskland.
Bakgrunn
Etter å ha tatt artium i Saarbrücken gjennomførte Kerner en ett-årig yrkesutdannelse ved en skomakerfagskole i Pirmasens, og deretter arbeidet han fra 1932 til 1936 i sin mors skobutikk. I 1935 ble han medlem i NSDAP. Da butikken ble solgt søkte Kerner om en stilling i politiet, og ble opptatt som politiaspirant hos Statspolitiet i Saarbrücken. I juli 1937 besto han en opptaksprøve til Det kriminaltekniske institutt (som senere endret navn til politilederskole) i Berlin. Kerner begynte som elev ved denne lederskolen i februar 1938, og etter bestått eksamen ble han utnevnt til assisterende Kriminalkommissar og beordret til Statspolitiembedet i Linz med virkning fra 1. mars 1939. Der gjennomgikk han ytterligere et halvt års praktisk opplæring før han ble utnevnt til Kriminalkommissar på prøve.
De første krigsårene
1. februar 1940 ble Kerner forfremmet til Kriminalkommissar, og fikk sin egen avdeling som skulle jobbe med saker mot kommunister. Avdelingen hadde imidlertid lite å gjøre, og Kerner ble i tillegg gitt kommandoen for en spesialavdeling som etterforsket saker vedrørende homoseksualitet og illegale aborter. I juli 1941 ble han beordret til Wiesbaden, hvor han ble utnevnt til SS-Obersturmführer. Deretter ble han beordret til en Einsatzkommando i Metz, hovedstaden i Lorraine-regionen i Frankrike.
Den 30. august 1941, etter at han egentlig var blitt beordret tilbake til Linz, fikk Kerner ordre om å melde seg i Oslo så snart som mulig. Han ankom der den 3. september og ble beordret til å ta ledelsen for Sicherheitspolizei i Kristiansand.
Kristiansand
I 1942 overtok Gestapo Statsarkivet i Kristiansand. Den lokale Gestapo-sjefen var Rudolf Kerner, og det var han som bestemte hvem som skulle avhøres. I løpet av krigen var rundt 3 500 nordmenn fra Sørlandet arrestert på Arkivet i mer enn fire dager. Over 400 ble hensynsløst torturert og pint av det tyske sikkerhetspolitiet (Gestapo), og 162 omkom i konsentrasjonsleirer eller ble henrettet. En av de torturerte var motstandsmannen Louis Hogganvik. Navnene er preget på en bauta utenfor bygningen. «Skrekkens hus», som Arkivet ble kalt, er i dag det eneste bevarte Gestapo-hovedkvarter i Norge, og fremstår nesten autentisk.
Han nådde graden i Hauptsturmführer i SS.
Rettsoppgjøret etter krigen
I 1946 avla Kerner flere rapporter om det tyske sikkerhetspolitiets aksjoner på Sørlandet under den andre verdenskrigen sammen med det norske Statspolitiet. Rapportene inngikk trolig i en samlet framstilling til bruk som felles avhørsdokument i landssviksaker og rettssakene mot tyske Gestapo-folk. Originalrapportene finnes trolig på Riksarkivet i Oslo, og gjenparter finnes ved Statsarkivet i Kristiansand og visstnok også ved Norges Hjemmefrontmuseum.
Kerner og hans medarbeidere ble den 16. juni 1947 dømt til døden for forbrytelser mot straffelovens § 233, jf. lov nr 14 av 13. desember 1946 – forbrytelser mot norske patrioter. Kerner ble opprinnelig tiltalt for blant annet å ha henrettet en rekke sovjetiske krigsfanger. Grunnlaget for tiltalen var at samtlige av disse drapene var gjennomført uten at det forelå dom eller rettsbehandling. Likevel frifant Høyesterett Kerner på dette punktet, da det var mangelfullt bevisgrunnlag for hvorvidt minstekravene for en lovlig henrettelse var blitt oppfylt. Dødsstraffen ble i 1948 omgjort til livsvarig fengsel. Kerner ble løslatt i oktober 1953 og returnert til Tyskland.
Fairytale of New York
«Fairytale of New York» er en julesang av den irske folk/punk-gruppen The Pogues. Sangen er skrevet av Pogues-medlemmene Jem Finer og Shane MacGowan. Den ble først sluppet på singel i 1987 og var deretter med på albumet If I Should Fall from Grace with God fra 1988. I tillegg til The Pogues deltar den britiske sangerinnen Kirsty MacColl og sangen er en duett mellom henne og Shane MacGowan. Sangen har blitt kåret til «tidenes beste julesang» av den britiske musikkanalen VH-1.
Sangen handler om to irske immigranter, som treffes i New York og blir forelsket. Mannen sitter i fyllearresten på julaften og minnes det turbulente forholdet, der forhåpningene om en lys fremtid ble ødelagt av alkohol- og narkotikamisbruk. MacColls lyse, melodiøse røst står i kontrast til MacGowans, og teksten er tildels bitter: «You scumbag, you maggot, you cheap lousy faggot, happy Christmas your arse I pray God it's our last». Tekststykket «Sinatra was swinging» antyder at historien utspiller seg en eller annen gang etter andre verdenskrig. Tittelen, tatt fra J. P. Donleavys roman A Fairy Tale of New York, ble valgt etter at sangen ble ferdigskrevet og innspilt.
Coverlåter
I 2001 fremførte den norske revygruppen Adamseplene en norsk versjon av sangen.
I 2012 ga Katzenjammer og Ben Caplan, sammen med Trondheimsolistene, ut en cover av låten, som ble møtt med blandet kritikk fra publikum.
Boksing under Europalekene 2015 - kvinner Fluevekt
Boksing under Europalekene 2015 - Kvinner Fluevekt i Baku.
Eksterne lenker
Offisiell resultatside
Christian Richardt
Christian Richardt (født 25. mai 1831 i København, død 18. desember 1892 i Vemmetofte) var en dansk prest, dikter og høyskoleleder (1831–1892). Han ble student i 1848 og teologisk kandidat i 1857. Allerede mens han studerte ble han kjent som dikter, han skrev dikt og skuespill. Etter fullført utdannelse drog han på en lengre utenlandsreise og besøkte blant annet Palestina. Fra 1866 til 1871 var han forstander på Tune Højskole. I 1872 ble han så kapellan i Store Heddinge, i 1876 sokneprest i Ørsted på Fyn og i 1886 sokneprest i Vemmetofte på Sjælland, hvor han ble til han døde i 1892.
Norge under EM i friidrett 1971
Norge deltok med 30 utøvere under EM i friidrett 1971 som ble arrangert 10.–15. august 1971 i Helsingfors. Norge tok ingen medaljer under mesterskapet.
Christian Richardt
Richardt har skrevet librettoen til operaen «Drot og marsk».
I Norsk Salmebok
Hans mest kjente dikt er salmen Alltid freidig, som opprinnelig var en del av syngespillet «Tornerose» som han gav ut i 1868. Der synges sangen av væpneren etter at han har forsert tornehekken og kommet inn i slottet. Den er tatt inn i Norsk Salmebok som nr. 416. To andre av hans tekster har også fått plass i Norsk Salmebok. Det er nr 338, Du som freden meg forkynner og nr. 663, Du som veien er og livet. Han er også representert med fire salmer i Norsk salmebok 2013.
NIAS
NIAS er en forkortelse for blant annet:
Bribri
Samfunn
Det tradisjonelle samfunnet til bribriene var delt inn etter det følgende hierarkiet:
I dag er det bare medisinmennene som er igjen av disse tradisjonelle rollene. De har også overtatt ansvaret til sangerne og gravleggerne.
Clisithera
Clisithera er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Middelsstore, brede, brunrøde bladbiller. Antennene er tynne og svarte. Pronotum er rundet, noe smalere enn de jevnbrede dekkvingene. Oversiden er fint og tett punktert.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Utbredelse
Arten er kjent fra Panama i nord til Bolivia i sør.
Frederikke Amalie
Frederikke Amalie av Danmark og Norge, prinsesse og hertuginne (født 11. april 1649 på Duborg Slot i Flensborg i hertugdømmet Slesvig, død 30. oktober 1704 i Kiel), var den andre datteren til kong Frederik III og dronning Sophie Amalie. Hun ble gift med Christian Albrecht av Slesvig-Holsten-Gottorp.
Ekteskap
Den danske kongefamilien på sin side overøste henne både med privilegier og kjærlighet. Paret besøkte to ganger sammen Frederikke Amalies søster Ulrika Eleonora i Sverige.
Hertuginnen ble enke i 1694, og døde i sitt enkesete på Kiel slott i 1704. Etterfølgende oppsto det straks uenighet mellom de to slektene om hvilken form den obligatoriske klokkeringingen skulle ha. Hun ble begravet i Slesvig domkirke.
Barn
Med hertugen fikk hun fire barn:
Frederikke ble tippoldemor til Katharina den store gjennom sønnen Christian August. Samtidig ble hun tippoldemor til Katharinas ektemann Peter III av Russland gjennom sønnen Frederik. I tillegg ble hun bestemor på fedrene side til Adolf Fredrik av Sverige.
Capodimonte porselensfabrikk
Capodimonte porselensfabrikk var en porselensfabrikk, grunnlagt i Napoli i Italia i 1743. Capodimonteporselen er utviklet fra meissenerporselen. Capodimonte er kjent for sine støpte figurer og sine dekorative blomster som er malt på kopper og vaser.
Historie
I fabrikken ble en av de mest berømte italienske kunstformer skapt, dekorativ keramikk. Den ligger vegg i vegg med Slottet i Capodimonte.
Tradisjoner frem til i dag
Capodimonteporselen har tålt tidens tann, takket være de napolitanske kunstneres skaperkraft og kreativitet. I andre halvdel av 1800-tallet ble de første fabrikker for kunsthåndverk bygget i Itaia, de var alle familiebedrifter. I 1867 ble Alfonso Majello, som grunnla "Cavaliere del Lavoro",  Majello-fabrikken slått til ridder. Fabrikken fortsetter i dag å produsere Capodimonteporselen.
I 2012 ble den første e-butikk for Capodimonteporselen grunnagt av Vincenzo Castaldo med navnet "Capodimonte's Finest".
Allar Levandi
Allar Levandi (født 28. desember 1965) er en tidligere kombinertløper som først representerte Sovjetunionen og senere Estland. Han oppnådde sine fremste resultater på slutten av 1980-årene og begynnelsen av 1990-årene, mens han fremdeles representerte Sovjetunionen.
Han deltok tre ganger i OL, i 1988 for Sovjetunionen, og deretter for Estland i 1992 og 1994. Under OL 1988 i Calgary tok han bronse individuelt, karrierens høydepunkt.
Året før hadde han sammen med Sergej Tsjervjakov og Andrej Dundukov tatt bronse i lagkonkurransen for Sovjetunionen under VM 1987 i Oberstdorf. Han gikk for det estiske laget som endte på fjerdeplass under OL på Lillehammer i 1994.
I verdenscupen ble Levandi nummer to sammenlagt i sesongen 1989/90.
Allar Levandi er gift med den tidligere sovjetiske kunstløperen Anna Kondrasjova.
Levandi er en av bare fem estlendere som har deltatt i vinter-OL i årene da Estland var en del av Sovjetunionen, mellom 1944 og 1991. De andre er Uno Kajak (1956, kombinert), Ants Antson (1964 og 1968, skøyter), Tõnu Haljand (1968, kombinert) og Fjodor Koltšin (1980, kombinert).
Cherry Bomb
Cherry Bomb er det tredje studioalbumet til den amerikanske rapperen Tyler, the Creator. Albumet ble utgitt 13. april 2015 av Odd Future Records. Det er selvprodusert av Tyler. Albumet debuterte på fjerde plass på Billboard 200-listen og solgte 58,000 eksemplarer, hvorav 51,000 i fysiske utgaver.
Albumet har gjestevokalister som Cole Alexander, Syd Tha Kyd, ScHoolboy Q, Kali Uchis, Charlie Wilson, Kanye West, Lil Wayne, Pharrell Williams og Alice Smith. Det ble utgitt to singler fra albumet. Cherry Bomb ble møtt med som regel positive anmeldelser. Albumet debuterte på fjerde plass på Billboard Hot 200.
Promotering
9. april 2015 rapporterte Rap-Up at Tyler hadde kunngjort sin Cherry Bomb Tour, som skulle skje på flere plasser rundt i verden. Han startet med å fremføre de nye sangene på Coachella fra 11. april.
Bocas del Toro (by)
Bocas del Toro er hovedstaden i den panamanske provinsen Bocas del Toro og distriktet Bocas del Toro, som ligger nordvest i landet. Byen ligger på øya Colón, som er en del av øygruppa Bocas del Toro. Den hadde 3 139 innbyggere i 2000, og er et populært turistmål.
Cherry Bomb
Singler
9. april 2015 ble singlene «Deathcamp» og «Fucking Young / Perfect» utgitt på iTunes Store, og ble tilgjengelige for nedlasting før albumets utgivelse.
Andre spor
1. oktober 2015 ble en musikkvideo for «Buffalo» og «Find Your Wings» utgitt på Odd Futures YouTube-kanal. 9. februar 2016 ble musikkvideoen for «Perfect» også lagt ut der. Denne videoen inneholdt et nytt vers i sangen som blir fremført av Austin Feinstein.
Instrumentalversjoner
12. oktober 2018 lanserte Tyler instrumentalversjonene av Cherry Bomb. Under lanseringen sa han at albumet var musikken han hadde alltid lyst til å skape.
Sporliste
Alle låtene er produsert av Tyler, The Creator, unntatt når notert. Totallengde: 54:04.
Katastrofe
Katastrofeforskning
Norske forskningsmiljøer stod bak utviklingen av fagområdet katastrofepsykiatri i etterkrigstiden; det nasjonale forskningsmiljøet på dette temaet er videreført gjennom NKVTS.
Desmond Harrington
Desmond Harrington (født 19. oktober 1976 i Savannah i Georgia) er en amerikansk skuespiller. Han er kjent for filmer som The Hole, Wrong Turn og Ghost Ship. Han spiller Joey Quinn i TV-serien Dexter.
Madredeus
Madredeus (utt. ) er et portugisisk band. Musikken kombinerer er påvirket av fado og den moderne folkemusikken.
Medlemmene som startet bandet var Pedro Ayres Magalhães (gitar), Rodrigo Leão (keyboard), Francisco Ribeiro (cello), Gabriel Gomes (trekkspill) og Teresa Salgueiro (vokalist). Magalhães og Leão dannet gruppa i 1985, mens Ribeiro og Gomes ble med i 1986. De lette etter en kvinnelig vokalist og fant Teresa Salgueiro i en av Lisboas nattklubber. Teresa likte musikken og besluttet å bli med. I 1987 spilte Madredeus inn sitt første album: Os dias da Madredeus.
I 1993 forlot Pedro Ayres Magalhães bandet midlertidig og ble erstattet av José Peixoto (guitar) på konserter. Magalhães sluttet seg til gruppen igjen senere, slik at det ble en sekstett med to gitarister.
I 1994 spurte filmregissøren Wim Wenders om de ville spille i filmen hans, Lisbon Story. Det gjorde de, og ble berømte internasjonalt. Samme år forlot Rodrigo Leão bandet for å starte en solokarriere. Han ble erstattet av Carlos Maria Trindade (keyboard).
I 1997 forlot Francisco Ribeiro og Gabriel Gomes bandet fordi musikkstilen begynte å forlate fado-røttene med utgivelsen av O Paraíso. Fernando Júdice (akustisk bassgitar) ble med. I november 2007 forlot Teresa Salgueiro bandet.
Madredeus har solgt over tre millioner album.
Ei enkel rose
Ei enkel rose er et musikkalbum av Sogns. Albumet ble utgitt den 8. mars 2010.
John Carroll
John Carroll (født 8. januar 1735 i Upper Marlboro i kolonien Maryland i Nord-Amerika, død 3. desember 1815 i Baltimore i Maryland) var den første katolske biskop i USA.
Bakgrunn
John Carroll var den fjerde av i alt syv barn til kjøpmannen og plantasjeieren Daniel Carroll og hans hustru Eleanor Darnall. Forskjellige representanter for den etterhvert vidstrakte slekten innehadde viktige politiske verv og spilte viktige roller o Marylands kolonihistorie. Carrolls bstefat haddekommet til Nord-Amerika i 1688 på grunn av de diskriminerende katolikklover på Irland, og var blitt militær rådgiver for Charles Calvert, 3. baron Baltimore. Johns eldre bror Daniel Carroll (1730–1796) var en av undertegnerne av Den amerikanske forfatning.
Det var moren som gav John den første skoleundervisningen. I 1748 ble han i en alder av tolv år sendt til jesuittenes skoler i St. Omer nord i Frankrike.
Jesuitt, prest
Carroll trådte inn hos jesuittene i 1753, og ble ordinert til prest i Liège dem 14. februar 1761. Fra 1762 underviste han filosofi ved den engelske høyskole i Liège og deretter i Brugge. Pater Carroll underviste og forkynte i Europa nesten helt til sin 40-årsdag.
I 1776 var han aktiv i den amerikanske revolusjon, og ble sendt sammen med sin fetter Charles Carroll, Samuel Chase og Benjamin Franklin for å forsøke å få fransk-canadierne i Quebec til å slutte seg til revolusjonen. De lyktes ikke i dette, men Carroll fikk gode kontakter i den nye republikkens regjering.
Biskop
Den 6. november 1789 ble han utnevnt til biskop av Baltimore av pave Pius VI, og han ble dermed den første katolske biskop i USA. I 1808 ble han også den første katolske erkebiskop i landet, da Baltimore ble elevert til erkebispedømme.
John Carroll University er oppkalt etter ham.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Nicol Stephen
Nicol Ross Stephen, baron Stephen, (født 23. mars 1960 i Aberdeen) er en skotsk jurist og Scottish Liberal Democrat-politiker. Han var medlem av Skottlands parlament for Aberdeen South og var leder av pariet Scottish Liberal Democrats fra 2005 til 2008. Han er en tidligere viseførsteminister av Scotland og Minister for Enterprise and Lifelong Learning.
House of Lords
Den 2. februar 2011 ble Nicol Stephen ble han gjort til life peer som Baron Stephen, of Lower Deeside in the City of Aberdeen, og ble introdusert i House of Lords den 7. februar 2011, hvor han sitter på de benkene til Liberal Democratene. Han sa han ville bruke sin posisjon til å reformere House of Lords.
Ragnhild Beichmann
Ragnhild Beichmann (født 5. mai 1854 i Stod i Nord-Trøndelag, død 19. oktober 1917 i Christiania) var en norsk realistisk portrettmaler og elev av Karl Gussow.
Hennes produksjon omfatter en rekke portretter etter oppdrag fra Christianias høyere borgerskap i 1870- og 1880-årene, et portrett av kronprins Gustaf fra 1883 (Oslo Militære Samfund) og flere kvinneportretter. Hun deltok på Høstutstillingen i 1883 med «et høytidelig og nesten veristisk portrett» av moren, og hennes portretter av søsteren samt et selvportrett «utmerker seg ved sin direkte, alvorlige stil.»
Ski- og Fotballklubben Lyn
Ski- og Fotballklubben Lyn (stiftet 3. mars 1896 på St. Hanshaugen) er et allianseidrettslag fra Oslo bestående av:
Frem til konkursen i juni 2010 var FK Lyn klubbens elitefotballsatsing. I 2014 ble Lyns nye elitefotballsatsing utskilt fra Lyn Fotball som klubbens tredje allianseklubb med navnet Lyn Toppfotball.
Der Bucklige und die Tänzerin
Der Bucklige und die Tänzerin er en tysk stum skrekkfilm fra 1920 regissert av F. W. Murnau.
Filmen er antatt tapt.
Anne Grete Eriksen
Anne Grete Eriksen (født 28. desember 1953) er en norsk danser, koreograf og pedagog. Hun er utdannet pedagog og dansekunstner fra pedagoglinjen ved Den Norske Operas Ballettskole (1972 – 1974) og Dartington College of Arts i England (1974–1976), og i koreografi på Laban Centre for Movement and Dance i London (1976–1977).
Der Bucklige und die Tänzerin
Handling
Men etter at han oppdager hva hun holder på med, utvikler Wilton en gift som han blander inn i leppestiften hennes - og denne giften kan drepe enhver mann som kysser henne.
Anne Grete Eriksen
Eriksen ble ansatt ved Statens balletthøgskole (nå Kunsthøgskolen i Oslo – avdeling Dans) i 1980. Hun ledet koreografiutdannelsen fra 1986, og da utdannelsen ble endret til master i koreografi i 2003, fortsatte hun som programansvarlig. Samme år ble hun utnevnt til professor i koreografi ved samme sted.