cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kungliga biblioteket
Biblioteket forvalter den svenske pliktavleveringsloven, og tar hånd om alt og gjør tilgjengelig alt trykket materiale i Sverige, som angitt allerede i svensk lov av 1661. Kungliga biblioteket har siden 1878 holdt til i sin nåværende bygning i Humlegården park på Östermalm i Stockholm.
Blant de kjente personer som har tilbrakt tid i biblioteket er den russiske revolusjonslederen Vladimir Lenin som bodde flere kortere perioder i Stockholm i sin eksiltid.
Øyvind Rimbereid
Øyvind Rimbereid (født 2. mai 1966 i Stavanger) er en norsk forfatter og lyriker. Rimbereid er utdannet cand. philol. fra Universitetet i Bergen med hovedfag i nordisk språk og litteratur.
Rimbereid ble i 2009 nominert til Nordisk råds litteraturpris for diktsamlingen Herbarium (2008), som også vant Brageprisen i åpen klasse for 2008. Tidligere har diktsamlingen Solaris korrigert blitt inkludert som den nyeste utgivelsen i én versjon av Norges litterære kanon, en liste over norsk litteraturs 25 viktigste verker, utarbeidet av en fagjury fra Norsk litteraturfestival.
François Gangloff
François Gangloff (født 11. juli 1898, død 16. mars 1979) var en fransk turner.
Han var med i et OL og et turn-VM. Under OL i 1924 fikk han to sølvmedaljer; i lagkonkurransen og i hopp på tvers. Hopp-sølvet delte han med sin landsmann Jean Gounot. Hans beste plassering under disse olympiske lekene, utenom disse medaljene, var 7.-plass i svingstang. Han kom på 23.-plass i den individuelle mangekampen.
I VM-sammenheng har han én medalje, bronse fra VM 1926 i Lyon.
Gangloff ble fransk mester i turn i 1925.
NORAD (andre betydninger)
NORAD kan vise til:
Nor Silver Nor Gold
«Nor Silver Nor Gold» er en amerikansk salme. Teksten ble skrevet av James M. Gray i 1900 og først publisert i Hymns of Faith and Praise (1901). Melodien ble skrevet av Daniel B. Towner.
North American Aerospace Defense Command
North American Aerospace Defense Command (NORAD) er en felles amerikansk-canadisk forsvarskommando for luftrommet over Nord-Amerika. Kommandoen ble opprettet 12. mai 1958. Den ledes av en firestjerners offiser utnevnt i fellesskap av USAs president og Canadas statsminister. Tradisjonelt er kommanderende offiser amerikansk (som også er sjef for U.S. Northern Command), mens stedfortredende kommanderende offiser er canadisk.
Nor Silver Nor Gold
Norsk versjon
Den norske tittelen er «Ved sølv eller gull».
North American Aerospace Defense Command
NORAD ledes fra Peterson Air Force Base i Colorado, USA med et koordineringssenter ved Cheyenne Mountain flystasjon og underliggende hovedkvarter ved Elmendorf Air Force Base i Alaska (USA), Canadian Forces Base Winnipeg i Manitoba (Canada), og Tyndall Air Force Base i Florida i USA.
Die Anarchisten
Die Anarchisten: Kulturgemälde aus dem Ende des XIX Jahrhunderts (engelsk: The Anarchists: A Picture of Civilization at the Close of the Nineteenth Century) er en bok skrevet av anarkisten John Henry Mackay. Boken ble utgitt på tysk og engelsk i 1891 og er blant Mackays mest leste verker. Mackay forsøkte å formidle via bokens undertittel at den ikke var ment som en roman, men heller politisk propaganda. En oversettelse til yiddisch av Abraham Frumkin ble utgitt i London i 1908 av gruppen bak tidsskriftet Arbeter Fraynd, denne gang med en innledning av tidsskriftets redaktør, Rudolf Rocker. Boken ble også oversatt til tsjekkisk, nederlandsk, fransk, italiensk, russisk, spansk og svensk. Die Anarchisten ble solgt i 6,500 utgaver i Tyskland frem til 1903; 8,000 frem til 1911 og over 15,000 inntil forfatterens død i 1933.
Innhold
Die Anarchisten er en romanaktig beskrivelse av Mackays opphold i London fra våren 1887 til våren 1888, skrevet fra perspektivet til hovedpersonen og forfatterstemmen Carrard Auban. Den beskriver Mackays omvendelse til det individualistiske tankesettet til Max Stirner og favoriserer anarkoindividualisme fremfor anarkokommunisme. Hovedfiguren Auban representerer anarkoindividualismen, mens hans motstykke Otto Trupp representerer anarkokommunismen. Store deler av boken fokuserer på stridighetene mellom anarkistiske voldsforfektere (personifisert av Trupp) og de som mener at propaganda eksemplifisert gjennom voldelige handlinger kun forsterker de autoritetene den forsøker å svekke. Mackay-kjenneren Thomas Riley skrev en gang følgende: "I Die Anarchisten er det to kontrastfylte karakterer; en av dem representerer en livsfilosofi som forfekter anarkokommunisme, den andre, mer intellektuelle figuren, er en individualistisk anarkist og egoist. Gjennom øynene til disse to karakterene ser vi livets grusomheter blant Londons fattige i 1887 og de nyttesløse forsøkene til London-radikalere på å renske bort jordens ondheter ved hjelp av et sosialt opprør. Kun via individualisme à la Tucker og egoisme à la Max Stirner kan verden stige ut av elendighet, fattigdom og kriger satt istand av regjeringer. Boken er uten tvil rettet mot ikke bare lekfolk, men også anarkokommunister, i et forsøk på å overtale dem til å legge ned deres onde midler og dra over til amerikanernes leir."
Ettermæle og mottakelse
Die Anarchisten viste seg å ha stor innflytelse. Ifølge en bemerkning av Rocker i 1927 førte bokens utgivelse i Zürich til betydelig begeistring i anarkistiske miljøer, som frem til da ikke hadde kjent til andre utgaver av anarkismen enn anarkokommunismen. Boken gjorde i tillegg Stirners filosofi til et vesentlig element i den tyske anarkistbevegelsen. Boken påvirket den tyske komponisten Richard Strauss, som leste den veldig nøye og deltok efter sigende i en opphetet debatt om den, kun noen timer før fremføringen av hans første opera, Guntram.
A Companion to Twentieth-century German Literature omtaler boken som «en brukbar skildring av kulturlivet i Tyskland mot slutten av det nittende århundret». Anarkismeforskeren Paul Avrich mente at boken var «oppsiktsvekkende», mens George Woodcock hevdet at boken avslørte Mackay som «en slags dårlig libertariansk Gissing». I sine memoarer skrev den østerrikske filosofen Rudolf Steiner følgende om boken: "Dette er et edelt verk basert på troen på enkeltindividet. Den beskriver gjennomtrengende og med stor livlighet de forholdene som de aller fattigste må leve i. Men den beskriver også hvordan enkeltindividene midt i all grusomheten vil finne en måte å forbedre verden på; hvordan de gjennom lojalitet til de gode kreftene vil kunne binde individer sammen, uten å ty til tvang."
Fanny Crosby
Frances Jane Crosby (født 24. mars 1820, død 12. februar 1915) - vanligvis kjent som Fanny Crosby, men kan også bli referert til som Frances van Alstyne - var en amerikansk lyriker, som ble mest kjent for de protestantisk-kristelige hymnene hun skreiv. Hun tilhørte metodistene hele livet, og var en av de fremste sangforfattere. Til tross for at hun var blind fra hun var liten, skrev hun mer enn 8000 salmetekster. Hun var dessuten kjent for at hun talte offentlig. Mens hun levde var hun en av USAs mest kjente kvinner.
Fram til 2010 finnes hennes arbeid i de fleste amerikanske kristelige sangbøkene. Noen av de best kjente sangene er «Blessed Assurance», «Jesus Is Tenderly Calling You Home», «Praise Him, Praise Him» og «To God Be the Glory». Fordi noen av utgiverne nølte med å la en forfatter ha mange sanger i sangbøkene de utga, ble det til at Fanny brukte nesten 100 ulike aliaser i løpet av karrieren.
Virginia-klassen
Virginia-klassen kan vise til:
Justus DaLee
Justus DaLee (født 1. oktober 1793 i Pittstown, Washington County, New York, død 5. januar 1878 i Eden, Wisconsin) var en amerikansk folkelig kunstner. Han var militærmusiker omkring 1812, men ble senere professor i skrivekunst (skjønnskrift/kalligrafi) med base i staten New York.
Som billedkunstner er han kjent for sine miniatyrbilder i olje, akvarell, tusj eller blandingsteknikker.
Burton Watson
Burton Watson (født 13. juni 1925 i New Rochelle i New York i USA, død 1. april 2017) var sinolog og oversetter av litteratur fra kinesisk og japansk.
Watson underviste ved Columbia University, Stanford University og Kyoto University.
Han oversatte The Lotus Sutra, Vimalakirti Sutra, Chuang Tzu: Basic Writings, Mo Tzu: Basic Writings, Han Fei Tzu: Basic Writings, Ryōkan: Zen Monk-Poet of Japan, Saigyo: Poems of a Mountain Home og The Columbia Book of Chinese Poetry: From Early Times to the Thirteenth Century, Records of the Grand Historian (= Shiji, utvalg), The Tso chuan (= Zuozhuan, utvalg); alle er utgitt av Columbia University Press.
André Greipel
André Greipel (født 16. juli 1982 i Rostock) er en tysk tidligere profesjonell landeveissyklist.
Greipel var lenge kjent som en OK spurter og spurtopptrekker, men han hadde til gode å hevde seg i store ritt frem til Tour Down Under 2008. I dette rittet tok han 4 etappeseire gjennom gode prestasjoner i massespurter. Da Tour Down Under verken har fjell- eller tempoetapper, førte etappeseirene til at Greipel også vant poengtrøyen og sammenlagttrøyen. Han fullførte 2008-sesongen med 14 seire, med etappeseier på den 17. etappen av Giro d'Italia som en av de største.
Under Tour Down Under 2009 var målet å forsvare seieren fra fjoråret. Han vant den første etappen, men skadet skulderen på tredje etappe. Han var tilbake etter skaden i mai med etappeseier i Firedagers i Dunkerque. Deretter tok han en eller flere etappeseire i de fleste ritt han deltok i. I Vuelta a España tok han hele fire etappeseier, og vant også poengkonkurransen. Kun hans lagkamerat Mark Cavendish tok flere seire enn ham i 2009-sesongen.
Fra Giro d'Italia 2008 til og med Giro d'Italia 2017 vant han minst én etappeseier i alle de tolv treukers etapperitt han deltok i.
Han la opp etter 2021-sesongen.
Saint Peter Port
Saint Peter Port (guernésiais: St Pierre Port) er et av ti parishes (distrikter) på kanaløya Guernsey. Byen St. Peter Port, som ligger i distriktet, er Guernseys hovedstad. Sist ledd i navnet, Port som betyr havn, skiller dette prestegjeldet fra prestegjeldet Saint Peter (Saint Pierre Du Bois) sør på Guernsey.
I tillegg til å være et parish er Saint Peter Port en by som består hovedsakelig av bratte og trange gater og trapper oppover skråningen. Den er kjent at det eksisterte en handelspost og en bosetning her siden før romersk tid. Det førkristne navnet har derimot ikke overlevd moderne tid.
Postkoden for adresser i dette området begynner med GY1.
Befolkning
I henhold til folketelling av 2014 bor det 18 207 innbyggere i byen og i prestegjeldet. Saint Peter Port har den største befolkningen på Guernsey (29,1 prosent) og den største befolkningstettheten (2 839 per km²). Befolkningstettheten er mer enn dobbel av den til Saint Sampson, som har den nest høyeste tettheten.
Folk i Saint Peter Port hadde tilnavnet på guernésiais som les Villais («byfolket») eller cllichards («spyttere», grunnet deres affekterte måte å snakke på).
Geografi
Saint Peter Port er lokalisert på østkysten av Guernsey. Det grenser mot Saint Sampson i nord, Vale i nordvest, Saint Andrew i vest og Saint Martin i sør.
På sjøsiden har den øya Herm i øst på andre siden av Little Russel, og øyene Sark og Brecqhou lengre øst over Big Russel mellom dem og Herm. Bréhon Tower, som er reist på en knaus i havet i Little Russel mellom Saint Peter Port og Herm.
Landet i nord og ved havnen er lavtliggende, men i sør strekker landet seg høyere, men ikke så høyt som i Saint Martin eller Forest. Det innebærer at det er svært få klipper ved kysten mellom Havelet og Fermain.
Kirker
Det er mange kirker i Saint Peter Port. Den engelske kirke har seks kirker, hvorav den fremste er sognekirken Town Church som står i midten av byen og har i århundrer vært byens sentrale fokus og hjerte. Metodistene har fem kirker. Den katolske kirke har to. Den skotske kirke har en kirke, og det samme har pinsebevegelsen.
Historiske monumenter
Castle Cornet er en stor festning på en tidligere tidvannsøy, men har blitt del av den ene moloen i havnen i Saint Peter Port siden 1859. Den tidligere øya har en lengde på 175 meter og en bredde på 130 meter, beliggende i underkant av 600 meter øst for kysten av Guernsey. Den første festningen ble opprettet fra 1206 som følge av at England måtte avstå Normandie til Frankrike i 1204. I 1339 invaderte en fransk hær øya og okkuperte den for flere år. Castle Cornet ble da beleiret, erobret og garnisonen massakrert. Kanoner og krutt endret krigføring, og festningen ble ombygget mellom 1545 og 1548. Festningen var også den offisielle residensen for guvernøren på Guernsey fram til katastrofen i 1672 da lynet slo ned i kruttmagasinet, ødela borgtårnet sammen med et antall av bokvarterene. Guvernør på denne tiden var Christopher Hatton, 1. vicomte Hatton av Grendon (1632–1706). Hans mor, hustru og et antall av husholdningen ble drept i eksplosjonen.
Victoria Tower er en offentlig bygning som er synbar over Saint Peter Port. Den ble reist i 1847 for å minnes dronning Viktoria og prins Alberts besøk i 1846, det første besøk av en regjerende monark på Guernsey. Tårnet ble tegnet av den skotske arkitekten William Bunn Colling. En offentlige park ble senere opprettet for å stille ut to kanoner som var blitt erobret fra russerne i Krimkrigen, men disse ble senere flyttet til festningsvoll på Castle Cornet. Isteden er det nå to kanoner fra den tyske okkupasjonshæren.
Hauteville House er det huset hvor den franske forfatteren Victor Hugo bodde under sin lange landflyktighet, lokalisert ved 38 Rue Hauteville i Saint Peter Port. I mars 1927 donerte hans etterkommere huset til byen Paris, som siden har hatt det økonomiske ansvaret for huset. Det huser nå en æreskonsul for den franske ambassadøren i London og et museum for Victor Hugo. Både huset og dets hageanlegg er åpen for offentligheten.
Administrasjon
I byen Saint Peter Port er følgende institusjoner lokalisert:
Saint Peter Port er inndelt i fire kantoner:
I tillegg tilhører øyene Herm og Jethou administrativt til Saint Peter Port, inn under Bailiwick of Guernsey. men er ikke en del av noen kanton. De tilhører begge til valgdistriktet Saint Peter Port South. I antall mennesker utgjør disse to øyene ikke mange, henholdsvis rundt 60 og 3 personer.
Sport
Saint Peter Port har en fotballklubb, Guernsey FC, som spiller den engelske Isthmian League. Deres stadion er Footes Lane i byen med plass til 5 000 tilskuere, hvorav 720 seteplasser.
Sult (roman)
Sult er verket som regnes som Knut Hamsuns gjennombrudd. Den kom ut første gang i juni 1890 på P.G. Philipsens forlag, og blir gjerne oppfattet som delvis selvbiografisk. Bare ett år etter utgivelsen var Knut Hamsun økonomisk på fote.
Etter at Sult var utkommet i bokform i 1890, var Hamsun nøye med å påpeke at hans «arbeid» ikke er noen «roman», men «en bok». Han skrev til Georg Brandes: «Min Bog maa ikke betragtes som en Roman. Der er nok af dem, som skriver Romaner, naar de skal skrive om Sult - fra Emile Zola til Kielland...Og er det Mangelen paa det Romanagtige, som kanske gør min Bog monoton, saa er jo det bare en Anbefaling, eftersom jeg simpelthen havde bestemt mig til ikke at skrive en Roman.»
Sult og forelskelse i Kristiania
Sult er skrevet i jeg-form. Hovedpersonen er en fattig og ukjent ung mann som prøver å livnære seg som forfatter i Kristiania, «denne forunderlige byen som ingen forlater før han har fått merker av den....» Han lever konstant på sultegrensen, og forsøker desperat å holde verdigheten oppe. Han er til det ytterste mistenksom, stolt og ærekjær. Får han tilfeldig noen penger på en måte som kan tenkes å være tvilsom, får han alvorlige anfektelser, selv om han er nær ved å dø av sult. Han har også et behov for å holde seg oppe ved å gi skinn av å ha mer enn han trenger, bl.a. ved å gi «penger til melk» til en fattig forbipasserende, enda han trenger pengene selv. De psykiske svingningene er voldsomme, og han er smertelig inntrykksøm, noe som for eksempel kan uttrykkes på følgende måte: «Min nervøse hjærne skjøt følehorn»
Han forelsker seg også etter at han på en gate tilfeldig har passert en kvinne som setter hans fantasi i sving, og som han for seg selv kaller ved det oppdiktede navnet Ylajali. Rett som det er krysses deres veier, og etter hvert kommer de på talefot. De presenterer seg også for hverandre ved sine virkelige navn under det første intime møtet, som også blir det siste. Leseren får imidlertid aldri lære å kjenne noe annet navn enn Ylajali. Til tross for at begge parter er tente, dukker det i den ene intime scenen mellom Sult-helten og Ylajali opp tvetydigheter i kommunikasjonen som fjerner dem fra hverandre. Scenen kan sies å framstille i et nøtteskall noe typisk for flere av de kjærlighetsforhold som Hamsun senere skulle komme til å framstille i sin diktning, som for eksempel forholdet mellom Glahn og Edvarda i romanen Pan'' (1894).
Livsvilje og forfall
Hovedpersonen blir mer og mer ynkelig og avmagret; håret faller av i dotter. Han pantsetter klær, fryser og får feberanfall. Iblant lurer han på om han er i ferd med å bli vanvittig. Men han har en ubendig vilje til å holde seg oppe. Hver gang det holder på å gå helt galt, skjer det noe som redder ham for en kortere tid. Og i bakhodet svever alltid den muligheten at han kan ta hyre på en båt. Det er også det som til slutt blir løsningen.
Sinnets virkelighet
Hele den intense teksten kretser om hovedpersonens refleksjoner, stemningsliv, fantasier og uforutsette innfall, og om hans kamp for å skrive noe som kan bli innbringende, enten det nå er artikler om mer eller mindre filosofiske emner, eller et drama som han plutselig får ideen til. Den første av de fire delene boka består av, avsluttes med at hovedpersonen mottar et anerkjennende brev fra en redaktør pluss hele 10 kroner. Han blir nesten fra seg av glede.
Han har et seriøst og selvkritisk forhold til sin skriving, men arbeider under mer og mer håpløse forhold. Det er ikke alltid han har en seng å sove i, et skrøpelig skrivebord å arbeide ved eller en matbit å putte i munnen slik han tross alt har i følgende avsnitt:
Sults behandling av fremmedfølelse og angst viser slektskap med det en kan finne hos andre samtidige diktere som f.eks. Sigbjørn Obstfelder, også kalt «vår første modernist».
Spillerom for det irrasjonelle
I Sult viser Knut Hamsun hvor desperate mennesker blir når de er fattige og sultne. Men først og fremst er romanen et eksempel på hvordan det irrasjonelle sjelelivet får spillerom i situasjoner der enkeltmennesket lever i et mentalt grenseland. Et sted kan man f.eks. lese dette:
Det irrasjonelle er nettopp tema i artikkelen «Fra det ubevidste Sjæleliv». Den ble publisert i første nummer av Samtiden 1890 som kom ut noe etter Sult. Den uttrykker Hamsuns dikterprogram på den tiden, og kan leses som en kommentar til romanen – og til senere romaner der hovedpersonene har et sjeleliv som minner sterkt om det som beskrives i artikkelen. Hamsun gav dertil uttrykk for beslektede synspunkter på den foredragsturnéen han foretok i 1891.
Urd Åsa Vallumrød Eidsten
Urd Åsa Vallumrød Eidsten (født 13. august 1987 i Oslo) er en norsk skøyteløper som deltar i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og representerer Norge og Geithus Idrettslag.
Sult (roman)
Innvarsler det 20. århundre i norsk litteratur
Rolf Nyboe Nettum skriver i Norges litteraturhistorie:
Urd Åsa Vallumrød Eidsten
Internasjonale mesterskap i hurtigløp på skøyter
Junior-VM på skøyter deltatt i ett VM ved en konkurranse.
Sult (roman)
Filmatiseringer
Romanen ble filmatisert i 1966 av regissør Henning Carlsen. Filmen ble en suksess, og hovedrolleinnehaver Per Oscarsson vant gullpalmen i Cannes for sin innsats.
I 2001 kom filmen Hunger som er basert på romanen, regissert av Maria Giese.
Hengshan Lu
Hengshan Lu (kinesisk: 衡山路, pinyin: Héngshān Lù, shanghainesisk: [ɦən²³sɛ⁵³lu²³], engelsk: Hengshan Road, norsk: Hengshan allé), i konsesjonstiden kalt Avenue Pétain på fransk, er den mest sentrale gaten i den tidligere franske konsesjonen i Shanghai i Folkerepublikken Kina. Hengshan allé er 2,3 kilometer lang og går som en forlengelse av Caoxi Lu fra Xujiahui, følger Xujiahui-parken frem til krysset mellom Jianguo Lu og Wanping Lu og går deretter diagonalt sørvest-nordøst gjennom gatenettet i den tidligere franske konsesjonen frem til den går over i Changshu Lu like før denne krysser Huaihai Lu. Som de fleste gater i den franske konsesjon er alléen beplantet med platantrær (Platanus orientalis). På begge sider av Hengshan allé finnes overdådige villaer med digre og innemurte hager, de fleste anlagt i konsesjonstiden på 1920- og 1930-tallet, mange av dem er i dag vernet. I den nordlige enden av Hengshan allé og i sidegatene finnes mange bedre internasjonale restauranter. Etter solnedgang er Hengshan allé først og fremst en bargate.
Historie
Gaten ble anlagt i 1922 i regi av det daværende Administrasjonsrådet for den franske konsesjon i Shanghai under navnet Avenue Pétain (tradisjonell kinesisk: 貝當路, forenklet kinesisk: 贝当路, pinyin: Bèidāng Lù, shanghainesisk: [bɛ⁵³dɑ̃⁵³lu²³]), etter den franske general og senere statsminister Philippe Pétain. Da Vichy-regjeringen overleverte den franske konsesjonen til marionett-regjeringen til Wang Jingwei i oktober 1943, byttet alléen navn til Hengshan Lu etter Heng-fjellet i Hunan-provinsen. Etter den kommunistiske revolusjonen i 1949 fikk de mange historiske bygningene og villaene langs alléen stort sett stå urørt frem til begynnelsen av 1990-årene, da mange av dem ble renovert og gjort om til restauranter og barer. Da Shanghais første T-banelinje ble anlagt i 1995, fikk linjen en stasjon med utganger midt på Hengshan allé.
Nr. 9-1
Hengshan allé stikkvei 9 nr. 1 ble bygget i 1923 og er nå fredet. Bygget var residensen til dr. Lin Qiaozhi (林巧稚) (1901–1983), en foregangskvinne innen gynekologi og gynemetri i Folkerepublikken Kina.
Lars Norén
Liv og virke
Norén vokste opp i Genarp i Lund kommune i Skåne. Han debuterte som 19-åring med diktsamlingen Syrener, snö i 1963 og konsentrerte seg deretter om dramatikk.
Hengshan Lu
Nr. 10
Hengshan allé nr. 10 ble bygget i 1922 og er nå fredet. Bygget er tegnet av den amerikanske arkitekten Henry Murphy og er en etterlikning av Independence Hall i Philadelphia. Bygget huset opprinnelig Den amerikanske skolen i Shanghai.
Lars Norén
Liv og virke
Han skrev skuespill som Personkrets 3:1, Kaos är granne med Gud og Natten är dagens mor. De to sistnevnte har selvbiografisk innhold. Skuespillene hans er realistiske og ofte familie- og relasjonsdrama om mennesker på bunnen av samfunnet. Hans senere verk kretset omkring møter og tid i menneskelige rom. Frem til sommeren 2007 var han kunstnerisk leder for RiksDrama på Riksteatern i Sverige.
Hengshan Lu
Nr. 41
Hengshan allé nr. 41 ligger i krysset Ürümqi Lu, er bygget i 2001 i neoklassisistisk stil og drives delvis som appartementshotell. Bygget er på 23 etasjer og inneholder 172 leiligheter. Leilighetene er jevnt over overdådig utstyrt og avsindig priset. Bygget går også under navnet Mansion Zhi.
Nr. 53
Hengshan allé nr. 53, Shanghai internasjonale protestantiske kirke (tradisjonell kinesisk: 上海基督教國際禮拜堂, forenklet kinesisk: 上海基督教国际礼拜堂, pinyin: shànghǎi jīdūjiào guójì lǐbàitáng, shanghainesisk: [zɑ̃²³hɛ³⁴ʨi⁵³toˀ⁵⁵gɔ³⁴goˀ¹²ʨi³⁴li²³bɑ³⁴dɑ̃²³], engelsk: Shanghai Community Church), ligger ved krysset Ürümqi Lu. Kirkebygget ble reist i 1925 og er nå fredet. Kirken avholder protestantisk gudstjeneste på engelsk hver søndag.
Lars Norén
Liv og virke
I april 2008 gav Lars Norén ut dagboksnedtegninger fra perioden august 2000 til juli 2005 under tittelen En dramatikers dagbok. Dette var en periode da Norén var kraftig preget av kritikken mot skuespillet 7:3, som hadde innslag av nazisme og antisemittisme, og beskyldningene om at Norén og Riksteatern kunne ha vært med på å legge til rette for Malexandermordene i 1999 der to politimenn ble drept. Bokutgivelsen fikk mye oppmerksomhet og ble svært omdiskutert, ettersom den var veldig selvutleverende, og inneholdt mange kritiske og nedverdigende omtaler av en rekke svenske kulturpersonligheter. Noen av dem var regnet som medlemmer av Noréns egen bekjentskapskrets.
Lars Norén døde 26. januar 2021 i en alder av 76 år etter å ha blitt rammet av covid-19.
Hengshan Lu
Nr. 534
Hengshan allé nr. 534 ligger i krysset Wanpinggaten er tegnet av den sveitsiske arkitekten René Minutti og ble ferdigstilt i 1935 i artdeco-stil. Bygget het opprinnelig Picardie Apartments og har med enkelte avbrudd under 1950-, 1960- og 1970-årene hele tiden fungert som appartementshotell og hotell, og heter i dag Hengshan Picardie Hotel og har 5 stjerner. Etter totalrenovering i 2008 har hotellet i dag 240 suiter og 7 restauranter. Bygningen er fredet.
Nr. 811
Hengshan allé nr. 811 ble bygget i 1921 av Eastern Pathe Company. Bygningen huset Kinas første platestudio og Folkerepublikken Kinas nasjonalsang De frivilliges inntogsmarsj ble komponert og først innspilt her. Eiendommen ble etter revolusjonen i 1949 nasjonalisert og bygget tilhører idag Shanghai by, som leier ut bygget til restaurantdrift. Eiendommen er i dag en del av Xujiahui-parken og bygningen er siden 2005 fredet. Bygningen går også under navnet La Villa Rouge eller The Red House (tradisjonell kinesisk: 小紅樓, forenklet kinesisk: 小红楼, pinyin: Xiǎo Hónglóu, shanghainesisk: [ɕiɔ³⁴ɦoŋ²³lɤ²³]).
Kunståret 1177
Kunståret 1177 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1177.
Dødsfall
…
1177 in art
Astrid Krog Halse
Astrid Krog Halse (født 25. januar 1914 i Meldal, død 7. februar 2007 i Trondheim) var lærer og lyriker, kjent for sine dikt på meldalsdialekt. Meldalsmålet er en inntrøndersk dialekt. .
Mange av diktene er kilder til dialekt og historie i Meldal, og de fleste diktene har tema fra Meldal. Diktene varierer mellom naturskildringer, dystre eller muntre historier, regler eller personlige tema. Diktene har bundet, taktfast form og har inspirert mange musikere til tonesettinger.
Halse debuterte med diktsamlinga Marimesse i 1961. Hun skrev i alt 11 diktsamlinger, noen av dem var utgitt privat.
Hun fikk Meldal kommunes kulturpris i 1998. Hun har også skrevet barneskuespill og lokalhistorie fra Meldal.
Bandet Gåte brukte diktene hennes som sangtekster på flere av sine innspillinger. Andre komponister og musikere har også satt toner til diktene.
5. etappe i Tour de France 2009
5. etappe av Tour de France 2009 ble kjørt onsdag 8. juli og var en 196,5 km lang etappe som gikk fra Le Cap d'Agde til Perpignan.
Sammendrag
Et seksmannsbrudd med Thomas Voeckler, Anthony Geslin, Jawheni Hutarovitsj, Mikhail Ignatjev, Albert Timmer og Marcin Sapa fikk på det meste et forspang på nesten ni minutter. Feltet med spurtlagene i spissen forsøkte å kjøre inn bruddet, men klarte det ikke. Thomas Voeckler  stakk fra sine bruddkamerater, og klarte å holde unna for hovedfeltet med syv sekunder.
1. sprint (Capestang)
Etter 40,5 km
2. sprint (Saint-Jean-de-Barrou)
Etter 107,5 km
3. sprint (Canet-en-Roussilon)
Etter 158,5 km
2. klatring (Côte de Treilles)
4. kategori stigning etter 116,5 km.
Eksterne lenker
2009 Tour de France, Stage 1 to Stage 11
The Hallejuah Side
«The Hallelujah Side» er en amerikansk salme. Johnson Oatman Jr. skrev teksten i 1898. Melodien ble skrevet av J. Howard Entwisle.
Norsk versjon
Den norske tittelen er «Tenk at jeg på halleluja-siden kom».
Alphonse Laveran
Da han tjenestegjorde ved et miltærsykehus i Constantine i Algerie, oppdaget han at årsaken til malaria var et protozon etter å ha observert parasitter hos en pasient som nylig hadde dødd av malaria. Dette var første gang at protozo ble bevist å være en årsak til sykdom. Senere jobbet han med trypanosomatida, spesielt sovesyke. For dette og senere oppdagelser av protozoenes rolle i å forårsake sykdommer, ble han tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1907.
Underhuset (Storbritannia)
Underhuset, eller House of Commons, er et av de to kamrene i Det britiske parlamentet. Som dens motsats, Overhuset, eller House of Lords, holder det sine møter i Palace of Westminster. Palasset kalles derfor også for Houses of Parliament, eller uformelt bare «Parlamentet» eller «Westminster».
Parlamentet ble dannet på grunnlag av Magna Carta, eller «Frihetsbrevet», av 1215, der de ulike samfunnsgruppene ble samlet for å gi sin godkjennelse til nye skatter. Magna Carta var det første dokumentet som skrev ned prinsippet om at kongen og hans regjering ikke var hevet over loven. Den søkte å hindre kongen i å utnytte sin makt, og satte grenser for kongelig autoritet ved å etablere loven som en makt i seg selv. Selve ordet «parlement» kom i bruk på 1300-tallet, og betyr «konsultasjon; formell konferanse, forsamling», avledet fra gammelfransk parlement (1100-tallet), opprinnelig «en tale, tale», fra parler, «å snakke»; skrivemåten ble endret en gang rundt 1400 for å samsvare med middelalderens latinske parlamentum, nåværende engelsk parliament. På norsk har ordet et lignende opphav i betydningen «folkevalgt, lovgivende forsamling».
Ut over på 1300-tallet begynte utsendingene fra lokalsamfunnene å møtes for seg, uten adel og geistlighet. Dette ga opphav til de to avdelingene, Underhuset og Overhuset (adelens hus). I 1707 ble det formelt endret til Overhuset til Storbritannia etter den politiske unionen med Skottland. Den antok tittelen Overhuset til Storbritannia og Irland etter den politiske unionen med Irland på begynnelsen av 1800-tallet. Fra 1800 var «United Kingdom» (Forente kongeriker), forkortet til UK, som ble referert til Det forente kongerike Storbritannia og Irland, og ble i 1922 til Det forente kongeriket Storbritannia og Nord-Irland etter den irske fristatens uavhengighet. Følgelig antok Underhuset sin nåværende tittel.
Valg til underhuset foregår ved flertallsvalg i enmannskretser i én valgomgang. Storbritannia er delt i 650 valgkretser som hver sender en representant til underhuset. Siden 1969 har alle britiske statsborgere over 18 år hatt stemmerett. Statsministeren har en ubegrenset oppløsningsrett ved at han/hun via monarken kan oppløse underhuset og skrive ut nyvalg når som helst, men det kan aldri gå lengre tid enn rundt 5 år mellom hver gang et valg holdes.
Under parlamentslovene 1911 og 1949 ble Overhusets makt til å avvise lovgivning redusert til å være en forsinkende makt. Overhuset kan utsette en lovgivning, men kan ikke lenger forhindre den. Regjeringen er alene ansvarlig overfor Underhuset, og statsministeren forblir i vervet så lenge de beholder tilliten til et flertall av Underhuset.
Eugène Cordonnier
Han var med i to OL. Under OL i 1920 var han med på det franske laget som vant bronse i lagkonkurransen.
I neste OL, i 1924, fikk han en sølvmedalje; også denne gangen i lagkonkurransen. Individuelt fikk han bl.a. 8.-plass i hopp på tvers, 10.-plass i ringer og 11.-plass i bøylehest. Han kom på 21.-plass i mangekampen.
Fristaten Mecklenburg-Strelitz
Fristaten Mecklenburg-Strelitz (tysk: Freistaat Mecklenburg-Strelitz) var en tysk stat i Weimarrepublikken (1918–1933), en periode i mellomkrigstiden da Tyskland hadde en skjør demokratisk forfatning, og i likhet med i dag var organisert som en forbundsstat. Fristaten oppstod i 1918 kjølvannet av novemberrevolusjonen, og var etterfølgeren til storhertugdømmet Mecklenburg-Strelitz. Den opphørte de facto å eksistere i 1933 under nasjonalsosialismens maktovertagelse, men eksisterte formelt inntil den 9. juli 1945.
Fristaten Mecklenburg-Strelitz grenset i nord og nordøst mot den prøyssiske provinsen Pommern, i sør mot provinsen Brandenburg og i vest mot Fristaten Mecklenburg-Schwerin.
Fristaten Mecklenburg-Strelitz ble den 9. juli 1945 slått sammen med Fristaten Mecklenburg-Schwerin til Mecklenburg-Vorpommern.
Ronald Ross
Ronald Ross (født 13. mai 1857 i Almora i Britisk India, død 16. september 1932 i London) var en britisk medisiner. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1902 for sitt arbeid med malaria.
Bakgrunn
Ross ble født i Almora i Britisk India. Han var eldste sønnen til Campbell Claye Grant Ross, en britisk offiser i den indiske hæren, og Matilda Charlotte Elderton. Åtte år gammel ble Ross sendt til England for å gå på skole, først i Ryde, så i 1869 på internatskole i Springhill, ikke langt fra Southampton. I perioden 1875–1880 studerte Ross til lege ved St. Bartholomew's Hospital i London. Deretter dro han til India for å tjenestegjøre i Madras.
Karriere
Mens han tjenestegjorde ved ulike indiske sykehus på 1880- og 1890-tallet studerte Ross malaria. I tjeneste i Bangalore kom han i kast med sammenhengen mellom forekomsten av mygg og deres tilgang på vann. Under jobb i Ootacamund i 1897 ble Ross selv rammet av malaria. Etter overføring til Secunderabad klarte han å utlede malariaparasitten til en bestemt myggvariant: malariamygg Anopheles.
Før Ross hadde parasittologen Patrick Manson foreslått at nettopp mygger smitteemnet som forårsaker malaria. Selv kunne Ross vise at malaria overføres mellom fugler gjennom myggstikk, og foreslo at mygger også vær smittebæreren også ved overføring av malaria til mennesker. Ross dissekerte Anophelesmygger og fant malariaparasitter på et tidlig stadium i utviklingen. For sin forskning på malaria ble Ross tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1902.
Ross jobbet også for å forebygge malariaens ytterligere utbredelse, blant annet i Vest-Afrika, ved Suezkanalen, i Hellas, på Mauritius og Kypros. Han utviklet en matematisk modell som kunne hjelpe til med å beregne malariasmittens spredning.
Servolibris
Servolibris, eksklusivt kulturforlag, drevet med støtte fra Leif Høeghs rederi ca. 1961-1970. Utga skrifter av Aasmund Brynildsen og Carl Høegh.
Ydersbotn
Ydersbotn er en grend langs Fv123 helt sør i Aurskog-Høland kommune, om lag 12 km sør for tettstedet Hemnes. Ydersbotn ligger sør for innsjøen Øgderen.
Aktuelt (NRK)
Aktuelt er et norsk direktesendt aktualitets- og debattprogram med Ole Torp som gikk på NRK2 fra 2010 til 2015. Programmet tok for seg aktuelle saker innen politikk, kultur og samfunnsliv. Det var i hovedsak debattpreget, men gav også plass til samtaler. Første sesong ble vekselvis ledet av Anne Lindmo og Erik Wold. Programmet ble sendt på mandager, tirsdager og onsdager.
Programmet ble i snitt sett av 95 000 den første måneden. I februar 2012 var snittet på 128 000.
SANDS advokatfirma
SANDS Advokatfirma DA (tidligere Steenstrup Stordrange) er et norsk advokatfirma med hovedkontor i Oslo. Firmaet er landsdekkende med kontorer i Oslo, Trondheim, Bergen, Stavanger, Ålesund, Tromsø og Tønsberg.
Firmaet ble opprettet av Morten Steenstrup i 1989 under navnet Advokatfirmaet Steenstrup. Firmaet skiftet navn fra Steenstrup Stordrange til Sands i 2019.
Almanakk
En almanakk, også kalt «filofax» - som er et registrert varemerke og degenerert varenavn - og «syvende sans», er en årlig kalender som utgis i bokform og inneholder informasjon om et eller flere emner for de ulike dagene. Den brukes som et hjelpemiddel for å holde rede på avtaler, gjøremål, kontakter, helligdager, soloppgang/solnedgang, navnedager, fødselsdager og også små dagboksnotater.
Trykte almanakker
Ordet «almanakk» kommer trolig av arabisk al-manākh («klimaet»), og reflekterer almanakkens egentlige formål: Å informere om årstid og vær, til bruk og nytte for jordbrukere. Eldre almanakker inneholdt også horoskop og spådommer for året.
I 1579 nedla Henrik III av Frankrike forbud mot spådommer i almanakker, enten det dreide seg om profetier om statsaffærer eller om enkeltpersoner. Jakob I av England tillot derimot praksisen, men ga enerett til å utgi almanakker til Englands to universiteter og papirhandlernes laug. Universitetene utøvet aldri dette privilegiet, mens engelske papirhandlere utga almanakker fylt med astrologiske profetier.
Nyere almanakker trykkes ofte med astronomiske data, statistikk, helligdager, generell informasjon og underholdning som gåter og treffende vendinger.
Den første boken som ble trykt i Norge, var nettopp en almanakk, ''En Ny Allmanach paa det Aar efter Jesu Christi Fødsel 1644. Christiania Aff Tyge Nielssøn'', og trykt på Norges første trykkeri av den danske boktrykkeren Tyge Nielssøn. Han kom til Christiania for å opprette dette trykkeriet, etter avtale med presten i Romedal, Christen Staphensøn Bang, som ønsket å få utgitt sitt skrift Postilla Catechetica. Formatet var ca. 10 × 7,5 cm, og den inneholdt 48 upaginerte sider.
Filofax, dannet av det engelske uttrykket file of facts, var opprinnelig et varemerke for en populær avtalebok med kalender på 1980- og 1990-tallet. I formen «filofaks» brukes det som betegnelse for tilsvarende dagbøker og almanakker.
I nyere språkbruk finner en ordet «kalender» brukt om tilsvarende oversikter, som «avtalekalender». Bruken synes å ha kommet fra engelsk.
Datamaskiner/PC
I dag kan man med en datamaskin ha en digital kalender («digital almanakk») som holder styr på avtaler, gjøremål, kontakter, notater osv. f.eks Microsoft Outlook.
Håndholdte enheter (PDA)
PDA-en begynte som avansert form for elektronisk «filofax», men er i dag blitt et kraftig redskap for mye mer enn oppgaveplanlegging. De ulike modellene, Palm, Pocket PC eller mobile telefonenheter med PDA, gir deg omfattende kalenderfunksjoner, kontaktdatabase, dokumentdatabase, musikkdatabase, dataprogrammer og inneholder trådløs kommunikasjon og synkronisering med e-postprogrammer (for eksempel Microsoft Outlook).
Trond Nystad
Trond Nystad (født 9. juni 1970 på Fauske ) er en norsk langrennstrener som fra 2016 til 2019 var langrennskoordinator i det østerrikske skiforbundet. Han trakk seg fra stillingen under VM på ski i 2019, da de østerrikske langrennsløperne Max Hauke og Dominik Baldauf ble tatt for bloddoping. Nystad har tidligere vært landslagstrener for Norges herrelandslag i langrenn (2011–2015), trener for det sveitsiske sprintlandslaget (2007–2010), og trener for USAs herrelandslag i langrenn (2002–2006).
Han har en master of business administration (MBA) fra University of Denver, og en bachelor fra University of Vermont.
Han har siden 2005 vært gift med den tyske tidligere langrennsløperen Claudia Nystad (født Künzel).
Naboo
Naboo er en oppdiktet planet fra Star Wars-filmene. Det er hjemplaneten til Padmé Amidala, der var hun også dronning i to perioder og senere senator i Det galaktiske senatet. Jar Jar Binks kommer fra Naboo, og tilhører rasen gungan, som i tillegg til menneskene utgjør en av de to sivilisasjonene på planeten. Senator (senere kansler og keiser) Palpatine kommer også fra Naboo.
I Star Wars Episode I: Den skjulte trussel var Naboo blokkert av industriføderasjonens kontrollskip.
Kim (navn)
Kim er et fornavn som kan være både et mannsnavn og et kvinnenavn.
Naboo
I begynnelsen av Star Wars Episode II: Klonene angriper kom Anakin Skywalker og Padmé til planeten. Anakin skulle passe på Padmé siden separatistene var interessert i å drepe henne.
Kim (navn)
Som mannsnavn er Kim en kortform av Joakim, som er utledet av en sammentrekning av de hebraiske navnene Jehoiachin som betyr «Herren har fastslått», og Jehoiakim som betyr «Herren har oppreist».
Naboo
Eksterne lenker
Orte aus Star Wars Lista över platser i Star Wars
Kim (navn)
Kim kan også være en korform av det keltiske navnet Kimball som betyr «krigsherre».
Som kvinnenavn kan Kim være enten en kortform av Kimberly, som har opprinnelse i navnet på en sørafrikansk by, eller et vietnamesisk navn som betyr «gyllen».
Utbredelse som mannsnavn
Kim var et populært navn på guttebarn født i Norge på 1980-tallet.
Familienavn
Kim er det vanligste familienavnet i Sør- og Nord-Korea.
Liste over land etter høyeste punkt
Dette er ei liste over nasjoner sortert på høyeste punkt  over havet.
Allvar Gullstrand
Allvar Gullstrand (født 5. juni 1862 i Landskrona, død 28. juli 1930 i Stockholm) var en svensk oftalmolog (øyelege), professor og oppfinner ved Universitetet i Uppsala. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1911 for sitt arbeid på dioptri på øyet.
Svolværgeita
Svolværgeita er en 150 meter (356 moh ) høy fjelltopp på sørvestsiden av Fløyfjellet, like utenfor Svolvær på Austvågøy i Lofoten. Toppen ble første gang registrert besteget 1. august 1910 av Ferdinand Schjelderup, Alf Bonnevie Bryn og Carl Wilhelm Rubenson.
I sommervarmen i august 1998 opplevde Svolvær en luftspeiling som overbeviste lokalbefolkningen om at Svolværgeita var begynt å rase sammen. Den dramatiske meldingen ble sendt ut på NRK radio, og fjernsynsstasjoner og avisfolk ble flydd inn til Lofoten. Siden kunne statsmeteorologen berolige folk med at det dreide seg om en luftspeiling fremkalt av lysbrytning mellom varm og kald luft, fordi solen skinte på en svært varm fjellvegg. Dermed så det for betrakteren virkelig ut som om «geitens» venstre horn lente seg inn mot det høyre. Ansvarlig i Vågan kommune hadde allerede sendt en alpin redningsgruppe opp i fjellet og fått stanset alle klatrere på vei opp. Evakuering av boligene like under fjellet var under forberedelse da den lykkelige meldingen kom om at det hele var et synsbedrag.
Panorpodidae
Panorpodidae er en gruppe (familie) av insekter som hører til den lille ordenen nebbfluer (Mecoptera). Skorpionfluer har hodet trukket ut i en snabel eller et nebb. Denne karakteristiske hodefasongen gjør det lett å skille en skorpionflue fra andre insekter.
Utseende
De ligner på familien Panorpidae men skiller seg ved at hodet er kortere. Denne familien har ikke hodet trukket ut til et langt "nebb" som de fleste andre skorpionfluer. Hos Brachypanorpa er "nebbet" ganske kort, hos Panorpodes er det omtrent dobbelt så langt som øyets diameter, mens det er minst tre ganger så langt som øyets diameter hos Panorpidae. Kroppen er gul til gulbrun, de membranøse delene ofte grønnlige, vingene ensfarget gulbrune. Hunnene har reduserte, korte vinger hos slekten Brachypanorpa, mens vingene er velutviklede hos hunner av Panorpodes.
Larven er scarabaeiform, det vil si kort og tykk, C-formet med korte bein.
Liv og utvikling
Observasjoner kan tyde på at Brachypanorpa-artene er planteetere, men dette er foreløpig uvisst. Det har blitt sett at de skraper det øvre cellelaget (epidermis) fra blader. Hunnen legger eggene i jorden eller i råtten ved.
Utbredelse
Familien er utbredt med én slekt (Brachypanorpa) i Nord-Amerika og én slekt (Panorpodes) i Øst-Asia, sistnevnte har også én art i California. Nylig ble slekten Austropanorpodes beskrevet fra fossiler fra Patagonia, denne bør trolig plasseres i denne familien.
Kunståret 1179
Kunståret 1179 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1179.
Dødsfall
…
1179 in art
Steven Madsen
Steven Madsen (født 11. november 1964 i Utah, USA) er en amerikansk hundekjører fra Cougar, Washington, USA.
Madsen startet med hundekjøring i 1991, og har blant annet deltatt i Seeley 100, Race to the Sky og Cascade Quest. I 2004 debuterte han i Iditarod med en 75.-plass, og i 2006 endte han som nummer 70.
Brønnbåt
En brønnbåt, også kalt kvase, er et spesialfartøy for transport av levende fisk (hovedsakelig laks og ørret) i brønn over lengre avstander. Mange moderne brønnbåter kan også frakte smolt (smålaks) fra smoltkar på land, til merder i sjøen, samt utføre avlusning, telling og sortering av fisk. Brønnbåter frakter fisken mellom oppdrettsanlegg, eller fra oppdrettsanlegg til slakteri. Betegnelsen «brønnbåt» har i Norge også blitt tatt i bruk om en type lokalbåt som trafikkerte utsatte farvann for passasjer- og godstransport fra århundreskiftet mellom 1800- og 1900-tallet. En brønnbåt skiller seg fra en bløggebåt. Bløggebåter frakter fisken etter at den er slaktet.
Historie
I tiden før bruken av brønnbåter var vanlig, hadde ikke fiskebåter mulighet til å levere fersk fisk dersom de ble værende på fiskefeltet i ukesvis. Fisken ble kjølt ned, eller konservert. Det ble benyttet fiskekister, også kalt «hyttefat», som var en kiste laget av tre, med hull og lokk. Kisten ble slept i sjøen bak båten, for å holde fisken levende. Fiskekisten ble rundt 1900-tallet erstattet av spesialbygde skip for transport av levende fisk, brønnbåter.
Brønnbåter ble i tiden før båtene fikk tanker med kjølesystemer, brukt til å frakte fersk fisk fra fiskefartøy til havnen. Dermed behøvde fiskebåter ikke å gå til land for å levere fisken rett etter fangst. Begrepet well-boat ble på engelsk brukt i skriftlige kilder første gang på 1600-tallet. Fisken ble lastet om bord i brønnbåtene med håv, og kjølt ned med is. Å laste fisken med håv førte til betydelig skjelltap og var stressende for fisken.
Lokalbåter med bare en lukeåpning foran dekkshuset ble på slutten av 1800-tallet og tidlig på 1900-tallet, omtalt som brønnbåter. Brønnen ledet ned til det forreste lasterommet under hoveddekket. DS «Stord» som ble bygget i 1913, er en bevart «brønnbåt» av denne typen.
Kaarboot er en type punterseilbåt med brønn midtskips som har blitt brukt til å transportere levende fisk. På 1800-tallet ble en tradisjonell seilbåt kalt «well-smack» tatt i bruk som brønnbåt, spesielt i området rundt Storbritannia. Disse kunne drive fiske selv, men hadde i tillegg egen brønn midtskips, med en dybde på rundt 3,5 m. Brønnen ble fylt med sjøvann slik at fisken kunne holdes levende og fersk frem til den ble solgt. I 1870-årene begynte disse båtene å seile fra London til Island sommerstid, med fersk fisk i brønnen. I perioden fra 1900 til 1920-årene ble de siste brønnbåtene av denne typen solgt til Færøyene. De resterende sank i 1920-årene.
Sjøkvasen (seequatzen) er en type seilbåt med brønn som ble tatt i bruk i Tyskland i 1860-årene, særlig i områdene rundt Rügen. Fartøyene var fra 15 til 17 meter lange, og hadde brønner i skroget, med lengde opp til 8 meter. Sjøkvasen ble brukt til å frakte levende fisk til de tyske østersjøhavnene. Fisken ble blant annet kjøpt og fraktet fra Sverige, Danmark og Norge. Skipene fraktet blant annet gjedde, gjørs, mort, abbor og ål. Transporten tok tid, da skipene seilte med lav fart for å unngå sammenstøt mellom fisken i lasterommet. Senere ble havkvasen (haffquatzen)'' tatt i bruk. Denne var mindre enn sjøkvasen, og deltok også selv i fiskeri. Den fanget fisk selv, og transporterte den over lengre avstander i egen brønn.
Is som kjølemiddel for å holde fisken fersk, ble særlig tatt i bruk i begynnelsen av 1860-årene. Fiskefartøyene lå lengre på fiskefeltet, og tilgangen på brønnbåter var lav. I 1860-årene begynte eksporten av fersk laks og makrell fra Norge til Vest-Europa. Fisken ble transportert fersk i kasser med is. Etterspørselen av fersk fisk var stor, spesielt i Storbritannia. Særlig i Londons overklasse var interessert i å betale mye for fersk fisk. I 1903 var det bare tre norske skip med eget kjøleanlegg, men interessen for kjøleanlegget for å holde fisken fersk vokste stadig. I 1934 ble det blant annet bevilget 600 000 kr til kjøleanlegg i fiskeriene på statsbudsjettet. Samme år hadde 38 fartøy kjøle- eller fryseanlegg.