cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Priamos
Konge av Troja
I en fortelling fra før trojanerkrigen hadde Apollon og Poseidon blitt rasende på kong Laomedon etter at han nektet å betale dem for å bygge forsvarsmurer rundt Troja. Den lovte betalingen var noen flotte hester som Laomedon fått fra Zevs. Sinte sendte de et fryktelig sjøuhyre som angrep Troja. Laomedon ble skremt og gikk til orakelet som svarte at han måtte formidle uhyret med å gi det et offer. Han tok sin datter Hesione og bant henne naken til en klippe ved havet for å friste uhyret.
Lyddusj
Steder hvor halvkuleformede (hemisfæriske) lyddusjer er i daglig bruk
Opplevelsessentre: NRK Aktivum Opplevelsessenter, VilVite Senteret, Aftenposten, VG, IKEA, Coca Cola, Drammens Tidende, Det Danske Folketing, Jyllandsposten
Priamos
Konge av Troja
Da kom helten Herakles og hans følgesvenner Telamon fra Salamis og Oikles tilbake fra en krig mot amasonene. De tilbød seg å drepe uhyret, men da jobben var gjort gikk Laomedon tilbake på sitt ord. Herakles og hans venner kom senere tilbake og angrep Troja. De drepte Laomedon og alle sønnene hans, bortsett fra Priamos som da het Podarkes. Herakles ga Hesione til Telamon som krigsbytte, og han ga henne tillatelse til å ta med seg en slave. Hun valgte da sin bror Podarkes, og deretter kjøpte hun ham fri fra Herakles med et gyllent slør hun hadde brodert. Vennlig nok overdro Herakles styringen av Troja til Podarkes, som deretter endret navnet sitt til Priamos. En enklere fortelling hevder at Priamos rett og slett var fraværende da Troja ble angrepet ved at han drev krigføring i Frygia. I Iliadens sang 3 forteller Priamos til Helena, den stjålne bruden til sin sønn Paris, at han en gang støttet kong Mygdon av Frygia i krigen mot amasonene.
Trojanerkrigen
Trojakrigen, som er emnet for Homers epos Iliaden, ble utløst ved at Priamos' sønn Paris tok «den skjønne Helene» fra hennes ektemann Menelaos, kongen av Sparta. Krigen er en av de aller viktigste hendelser i gresk mytologi, fordi ulike guder deltar på begge sider av de stridende. Grunnet sin høye alder deltar Priamos selv ikke i krigen, men hans eldste sønn Hektor er en av de store heltene. Kun Akilles på grekernes side er hans like.
Homer framstiller krigen som om de fleste fotsoldatene knapt deltok, mens aristokratene utkjempet tvekamper. Da Hektor til sist ble drept av Akilles, behandlet den greske helten sin døde fiende uten respekt, slepte det etter sin stridsvogn runde etter runde langs bymuren, og nektet å overlate det til trojanerne for passende begravelse. Zevs sendte gudenes sendebud Hermes for å følge den aldrende Priamos på hans vandring inn i grekernes leir. Gråtkvalt ba Priamos den harde Akilles om å føle medlidenhet med en far som ønsket å begrave sin sønn: «... eller kanskje den hårde Akilles alt har hugget i stykker hans lik og lagt det for hunder.» Han minnet ham på Akilles' egen far Pelevs, bror av Telamon som var Priamos' egen svigersønn. Han kysset Akilles' hender og tryglet ham om å vise nåde:
Ingen annen viser slik oppførsel i Iliaden eller Odysseen, og Homer lar Priamos selv være klar over at hans handlinger er enestående, at han kysser hendene til sin sønns drapsmann, og han oppfatter at selv Akilles innser det særegne, og at virkningen er umiddelbar. Akilles gir fra seg den døde Hektor. Partene blir enige om en midlertidig våpenhvile, og Akilles lar Priamos holde en ærefull begravelse for sin døde sønn og arrangere gravleker. Han avlegger løfte at ingen greker vil drive krig i 11 dager, men på den tolvte vil ingen bli spart.
Priamos' død
Priamos' død nevnes ikke av Homer, men Vergil dikter om den i Æneiden, der han beskriver hvordan gamlekongen tar på seg sin rustning for å dra i kamp mot grekerne som alt er inne i byen. Dronning Hekabe overtaler ham til å søke tilflukt ved alteret til Zeus Herkeios sammen med henne og døtrene. De er i tempelet da sønnen Polites stormer inn, forfulgt av Akilles' brutale sønn Neoptolemos (også kalt Pyrrhos). Polites faller sammen død foran føttene på sin far. Bak ham kommer Neoptolemos, og Priamos kastet et spyd etter sønnens drapsmann, men treffer bare skjoldet hans. Neoptolemos drar kongen mot alteret og dreper ham der. Vergil legger til at den døde Priamos ble liggende ubegravd mens Troja brant.
Eldre omtale
Det har blitt foreslått av hettittiske kilder, særlig Manapa-Tarhunta-brevet at det er en historisk basis for arketypen kong Priamos. Brevet beskriver en «Piyama-Radu» som en vanskelig opprører som veltet en hettittisk klientkonge og deretter etablerte sitt eget styre over byen Wilusa («Troja» på hettittisk). Den nevnes også en «Alaksandu», som kan være Priamos' sønn Paris, hvis egentlige navn var Aleksandros, en senere hersker av byen Wilusa som etablerte fred mellom Wilusa og Hatti (det hettittiske rike).
Ekteskap og avkom
Priamos hadde mange hustruer; hans første var Arisbe (eller Aleksirhoe) som fødte hans sønn Aisakos, men døde før trojanerkrigen. Priamos skaffet seg senere Hekabe, datter av den frygiske kong Dymas. Med en rekke andre hustruer og friller ble Priamos far til femti sønner og like mange døtre. Hektor var hans eldste sønn med Hekabe, og arving til Trojas trone. Andre barn av Priamos og Hekabe var de profetiske tvillingene Helenos og Kassandra; den eldste datteren Ilione; Deifobos; Troilos; Polites; Kreusa (gift med Æneas); Laodike (gift med Helikaon); Polyxene som ble ofret på Akilles' grav; og den yngste sønnen Polydoros.
Mytisk stamfar for nordiske konger
Ifølge Snorre i Den yngre Edda nedstammer Odin fra Priamos gjennom tyve slektsledd. Dermed gjelder det samme for Nordens konger, som Snorre påstår stammer fra Odins sønner: «''En konge i Troja het Munon eller Mennon. Han var gift med en datter av overkongen Priamos. Hun het Troan. Sønnen deres het Tror, og vi kaller ham Tor. Han ble opfostret i Trakia hos hertug Lorikus, men da han var ti vintre gammel, fikk han sin fars våpen.''» Ifølge Snorre drepte Tor sin fosterfar og hans kone Lora eller Glora — og tok over Trakia, som i Norden ble kalt Trudheim. På sine vandringer møtte han spåkonen Sibil av ukjent slekt, og giftet seg med henne. Hun ble kjent under navnet Siv og var svært vakker, med hår som gull. Sønnen deres var Loride, og hans sønn var Eindride, og hans sønn var Vingtor, og hans sønn var Vingener, og hans sønn var Mode, og hans sønn var Mage, og hans sønn var Seskef, og hans sønn var Bedvig, og hans sønn var Athra eller Annan, og hans sønn var Itrman, og hans sønn var Hermod, og hans sønn var Skjaldun eller Skjold av Danmark, og hans sønn var Bjaf eller Bjar, og hans sønn var Jat, og hans sønn var Gudolf, og hans sønn var Finn, og hans sønn var Friallaf eller Fridleif, og hans sønn var Voden, dvs. Odin, gift med Frigida, dvs. Frigg. Ifølge Fredegars krønike skulle Priamos også regnes som frankernes stamfar. Selv om Gregor av Tours mot slutten av 500-tallet ikke kjente noe til frankernes opprinnelse, fortelles det i krøniken fra rundt 650 at kong Priamos av Troja var frankernes første konge, etterfulgt av Friga.
De schmalkaldiske artikler
De schmalkaldiske artikler (1537) inngår i dag som et bekjennelsesskrift for en rekke lutherske kirker som anerkjenner Konkordieboken, men ikke f.eks. for Den norske kirke. Ved siden av Martin Luthers Store og Lille Katekisme er dette skriftet det eneste direkte bekjennelsesskrift forfattet av den tyske reformatoren personlig.
Navnet schmalkaldiske artikler henspiller på opprettelsen av Schmalkalden-forbundet, den alliansen tyske protestantiske fyrstedømmer og riksbyer etablerte seg i mellom under et møte i byen Schmalkalden. Skriftet ble til på oppdrag av kurfyrst Johann Friedrich av Sachsen, med henblikk på det planlagte konsil i Mantova som paven hadde bebudet for den 23. mai 1537. (Det ble utsatt, og kom ikke i stand før i desember 1545, og da i Trient – Luther ønsket ikke protestantisk deltakelse der). Artiklene skulle etter kurfyrstens ønske gjenspeile den protestantiske sides trosoverbevisning. Artiklene ble forfattet i desember 1536, og fremlagt for deltakerne på Schmalkalden-møtet den 7. januar 1537. Mange undertegnet bekjennelsen, men den ble ikke vedtatt som uttrykk for forbundsfellenes samlede tro.
Luther var på den tid plaget av en rekke sykdommer og skavanker, og så for seg at han snart skulle dø. Artiklene gjenspeiler dette ved sitt sterke testamentariske preg. Det gjelder særlig de avsluttende betraktninger.
Artiklene ble også oppfattet slik, og betraktet som et definitorisk uttrykk for den nye kristendomsform. De utløste raskt motskrifter fra katolsk hold, i 1537 og 1538 kom det tre skrifter fra hhv. Cochlaeus, Witzel og Hoffmeister.
Artiklene ble heller ikke så samlende som Luther hadde tenkt seg. De ble ikke gitt status som forbundsbekjennelse for medlemmene i Det schmalkaldiske forbund, og de blottla også teologiske forskjeller mellom Luther og hhv. Melanchthon, landgreve Philipp av Hessen og kurfyrst Johann Friedrich. De skulle spille en vesentlig rolle i de indre-lutherske stridigheter som var i ferd med å utvikle seg.
Nacht und Nebel
Nacht und Nebel (tysk for «natt og tåke», forkortet NN) er kallenavn på et førerdirektiv utstedt av Adolf Hitler 7. desember 1941 med den hensikt at politiske aktivister skulle arresteres og «forsvinne» i tyske konsentrasjonsleire og tyskokkuperte områder under andre verdenskrig. «Natt og tåke»-dekretet gjaldt fra 29. desember 1941 i Norge, Nederland, Belgia og Frankrike.
Time videregående skole
Time vidaregåande skole var en videregående skole ligger på Bryne i Time kommune. Den ble etablert i 1976 da Bryne handelsskole (etablert 1957) og Bryne yrkesskole (etablert 1964) ble slått sammen. Yrkesskolen hadde bakgrunn i en privat teknisk aftenskole, etablert i 1943.
Nacht und Nebel
Historikk
Dekretet hadde overskriften «Retningslinjer for forfølgelsen av straffbare handlinger mot riket eller tyske tropper i de besatte områder» (Richtlinien für die Verfolgung von Straftaten gegen das Reich oder die Besatzungsmacht in den besetzten Gebieten). Det ble underskrevet av Wilhelm Keitel, øverste leder for de tyske styrkene, og gjennomført av Oberkommando der Wehrmacht, den tyske hærs overkommando.
Direktivet innebar at sabotører, kommunister, motstandsfolk og andre personer som var i besittelse av våpen, holdt allierte fallskjermsoldater i dekning, eller på annet vis kunne mistenkes for å hjelpe til i motstandskampen, kunne deporteres til Nazi-Tyskland uten at pårørende eller lokale myndigheter ble underrettet. Direktivet var initiert av Hitler, som regnet med at ordningen ville virke avskrekkende på befolkningen. Var fangene først kommet til Tyskland, ble de ofte henrettet. De fikk ikke sengetøy, og hodet ble barbert hver 14. dag, begrunnet med at de ikke fikk noen såpe. Navnene deres ble utskiftet med nummer, og de fikk ikke motta eller sende post. Slekt og venner skulle for alltid forbli uvitende om deres skjebne.
Time videregående skole
Skolekomplekset bestod av fem bygg (A-D). Skolen hadde i 2009 cirka 900 elevplasser innenfor
Nacht und Nebel
Historikk
Omkring 7.000 personer fra Norge, Nederland, Belgia og Frankrike ble sendt til fengsler og konsentrasjonsleirer, der de skulle arbeide seg til døde: Med minimale matrasjoner ble de pålagt hardt fysisk arbeid. Begrepet var under krigen en hemmelig ordning i Tyskland. Først etter krigen ble ordningen og omfanget kjent.
Uttrykket Nacht und Nebel
Ordene Nacht und Nebel ble ikke skrevet i direktivet, men tatt i bruk som betegnelse av SS, Gestapo, Wehrmacht og tyske byråkrater. De arresterte ble registrert som NN-fanger i de tyske leirene. N.N. er også forkortelse for det latinske nomen nescio som betyr «ukjent navn».
Uttrykket Nacht und Nebel er kjent langt tilbake. I 1313 skriver en kilde på gammelhøytysk bî naht vnd bî nebel (moderne tysk bei Nacht und bei Nebel = ved natt og ved tåke). I 1486 er det blitt bey nacht und nebil.
I 1619 ble det brukt av Johann Valentin Andreae (1568–1654) i Strassburg: «viel nachts und nebels umb mich her» (= «mye natt og tåke omgir meg»). Som bokstavrim er det typisk for germanske språk og gled lett inn i tysk dagligtale. Thomas Mann skriver i sin roman Trollfjellet, utgitt i 1924: «Was, ihr liegt noch bei Nacht und Nebel auf dem Balkon?» (= «Hva, ligger dere ennå i natt og tåke [ute] på balkongen?»)
Langt utpå 1700-tallet ses uttrykket hos blant andre Herder: «...hier trennten Nacht und Nebel sie» (= «her skilte natt og tåke dem»), hos Goethe: «...ganz verwirrt und ganz verlegen kommen wir durch Nacht und Nebel» (= «ganske forvirret og ganske forlegne kommer vi gjennom natt og tåke») og flere andre steder. Uttrykket dukker også opp i 3. akt av Wagners opera Rhingullet, der Nibelungen-dvergen Alberich tar på seg en Tarnhelm (= usynlighetshjelm, egentlig kamuflasje-hjelm) og tilsynelatende forsvinner sporløst, slik det var meningen at NN-fangene skulle.
Raichur kraftverk
Raichur kraftverk er et kullkraftverk ved Shaktinagar nordøst i distriktet Raichur, i delstaten Karnataka i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 1680 MW fordelt på syv like store blokker/turbiner. Enhet nummer åtte på ytterligere 250 MW var planlagt ferdigstilt i september 2009. Operatør er det indiske selskapet Karnataka Power Co Ltd (KPCL).
Anlegget ble utbygd i årene 1985–2003. Brenselstypen er steinkull. Årlig produksjon i 2006-07 var totalt 10,54 TWh, og utslippene av CO2 var 11.177.703 tonn.
Ottorino Quaglierini
Ottorino Quaglierini (født 18. mai 1915 i Livorno, død 26. juli 1992) var en italiensk roer som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Quaglierini vant en olympisk sølvmedalje i roing under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han var med på den italienske åtteren som kom på andreplass bak USA. Mannskapet på den italienske båten var; Guglielmo Del Bimbo, Dino Barsotti, Oreste Grossi, Enzo Bartolini, Mario Checcacci, Dante Secchi, Ottorino Quaglierini, Enrico Garzelli og Cesare Milani som var styrmann.
Pétange
Pétange (luxembourgsk: Péiteng, tysk: Petingen ) er en kommune og et tettsted i storhertugdømmet Luxembourg. Kommunen, som har et areal på 11,93 km², ligger i kantonen Esch-sur-Alzette. I 2005 hadde kommunen 14 632 innbyggere.
Pétange har forbindelse til Luxembourg via CFLs dobbelsporede elektrifiserte jernbane. Museumsjernbanen Train 1900 har sin ene endestasjon like ved CFL-stasjonen.
Encanto
Encanto er en kommune i delstaten Rio Grande do Norte i nordøstregionen av Brasil.
Europamesterskapet i bueskyting
Europamesterskapet i bueskyting ble arrangert første gang i 1968 i Reutte, og arrangeres annenhvert år. Fra og med 2011 arrangeres det også et mesterskap innendørs.
Shikoku (hund)
Shikoku (FCI #319) er en japansk hunderase med urhundpreg. Det er en mellomstor spisshund av svært gammel opprinnelse. Rasen eksisterer i tre varianter, kalt awa, hongawa og hata, alle oppkalt etter områdene de stammer fra. Rasen ble erklært som en nasjonalskatt i 1937.
Opprinnelse og alder
Shikoku er en meget primitiv hund som regnes som den mest opprinnelige av de nasjonale spisshundene i Japan. Den stammer fra øya Shikoku og finnes i tre varianter, kalt awa, hongawa og hata, som alle er oppkalt etter det stedet der de er mest vanlig og kanskje har oppstått. Den lokale varianten hongawa regnes som den best bevarte av dem. Områdene der de tradisjonelt har blitt avlet ligger i fjellstrøkene i Kōchi-prefekturet.
Rasen er mer utpreget jakthund enn de andre, og den har en mer ulvelignende atferd. Gjeldende rasestandard er fra 1995 (FCI).
Utseende, anatomi og fysikk
Shikoku er mellomstor og har et kileformet hode med tydelig markert stopp. Den er ellers massivt bygd og har balanserte proporsjoner og lette, smidige bevegelser. Kroppen har moderat skråstilte skuldre og dyp brystkasse. Halsen er tykk, muskuløs og kraftfull. Buklinjen er godt opptrukket og lendet bredt og muskuløst. Ryggen er rett og kort. Meget muskuløse bein og kraftig benstamme. Halen er høyt ansatt, tykk og bæres tett ringlet eller bøyd i en bue over ryggen.
Pelsen er kort, tett, stiv og rett. Lenger på halen. Underullen er tett og myk. Pelsfargen er sort sesamfarget (såkalt kurogoma) eller rød sesamfarget (såkalt akagoma). Stripet finnes også, men denne fargen anerkjennes ikke av FCI. For begge fargene gjelder markeringer i lysere farger, nærmest hvitt.
Hannene måler normalt ca. 49–55 cm i skulderhøyde og veier gjerne 17–25 kg. Tispene måler normalt ca. 43–49 cm i skulderhøyde og veier gjerne 12–20 kg.
Lynne og væremåte
Shikoku må på ingen måte sammelignes med de andre nasjonale spisshundene fra Japan, selv om vestlig oppdrettede hunder nok er mindre primitive enn de hunder som avles i hjemlandet. Denne hunden er i langt større grad primitiv i sin atferd, og som sådan passer den kun for folk med solid erfaring med såpass primitive rovpattedyr. For de rette menneskene vil den imidlertid kunne utgjøre den nærmest perfekte familiehund. Den må få mye og jevnlig mosjon, og den trenger mentale utfordringer for å trives maksimalt.
Yu Gong
Yu Gong (kinesisk: 愚公; Den narraktige gamle) er hovedskikkelsen i en lignelse fra det gamle Kina. Den er gjengitt i Liezi under tittelen Yu Gong flytter fjell (愚公移山. – Yu Gong yi shan).
Shikoku (hund)
Lynne og væremåte
Som hund trenger den en tydelig og udiskuterbar leder som ikke dominerer den, men som er tålmodig og varsom når den skal dresseres. Den lærer fort og er ofte svært nysgjerrig på alt nytt. Om den domineres vil den med stor sannsynlighet miste sitt spennende karakterpreg, som den ellers vil ha i rikelig monn. Shikoku er svært selvstendig og «selvtenkende», men ikke sta og egen. Den er lojal, modig og uredd, men ofte noe skeptisk til fremmede som kommer på besøk. Utenfor hjem og eiendom regnes den imidlertid som svært vennlig mot folk. Rasen har også et tydelig kroppsspråk.
Denne hunden bør ikke plasseres bundet. Den er utbryterekspert og vil trolig finne en måte å rømme på, selv etter kun 2–3 minutter. Den er også ekspert på å bryte seg ut av hundegårder, enten ved å grave seg under eller klatre over. Om den kommer seg løs vil den jakte. Den er også ofte dominant overfor andre hunder.
Annet
De japanske spisshundene av urhundtype regnes som sunne. Pelsen minner om polarhundenes og er nærmest «selvrensende». Den krever imidlertid systematisk stell i røyteperiodene, når underulla slipper. Disse hundene er typisk også svært nøye med egen hygiene.
Yu Gong
I lignelsen fortelles det at oldingen Yu Gong bor i de nordlige fjellene, og veien mot sør blokkeres av to store fjell. Da beslutter Yu Gong for å bære vekk fjellene, sammen med sine sønner. En annen olding, Zhi Sou (智叟; den vise gamle) lo av ham og sa til ham at det er umulig å fjerne så svære fjell med så få folk.
Dudelange
Dudelange (luxembourgsk: Diddeleng, tysk: Düdelingen ) er en kommune og en by i storhertugdømmet Luxembourg. Kommunen, som har et areal på 21,38 km², ligger i kantonen Esch-sur-Alzette. I 2005 hadde kommunen 14 632 innbyggere.
Yu Gong
Yu Gong svarte:
Og Yu Gong satte i gang med å bære bort fjellene. Dette rørte Gud så meget at han sendte to engler for å bære vekk fjellene.
Mao Zedong fortalte denne historien i 1945. Under kulturrevolusjonen ble rødegardistene kjent med legenden, for den var medtatt i Maos lille røde.
Equador (Rio Grande do Norte)
Equador er en kommune i delstaten Rio Grande do Norte i nordøstregionen av Brasil.
Manndalen
Manndalen (kvensk: Olmavankka, nordsamisk: Olmmáivággi) er ei bygd i Kåfjord kommune i Troms. Bygda har i underkant av tusen innebyggere og primærnæringer har vært viktige så lenge det har bodd folk i dalen. Manndalen er blant annet kjent for læstadianisme, husflidsvirksomhet der manndalsgrena spiller en viktig rolle, og den internasjonale urfolksfestivalen Riddu Riđđu.
Næringsliv
Jordbruk med sau, geiter og kyr, samt fiske har gjennom generasjoner vært hovednæringa til folket, i tillegg til nødvendige servicenæringer som for eksempel dagligvarehandel og andre tjenesteytelser. Saueoppdrett og melkeproduksjon er de to mest fremtredende formene for jordbruk som er i drift i dag. Øverst i dalen er det fremdeles seter med sau og geit i drift på sommeren. Annen næringsvirksomhet på stedet er blant annet husflid, sjøbueutleie, buss- og bilutleie, pub, verksted og campingplass i tillegg til Senter for nordlige folk som blant annet huser samisk språksenter, museum, bibliotek, festivaladministrasjon og kontorer for Sametingets kulturminnevern.
Historie
Manndalen var bosetningsområde for «tre stammers møte» (kvener, samer og nordmenn) og er kjent som en bygd med sterke tradisjoner. Under 2. verdenskrig ble bygdas befolkning evakuert og tyskerne brente ned alt de kom over, historien sier at kun en utedo overlevde. Kåfjord var den sørligste kommunen i Norge hvor tyskenerne brente ned de fleste bygninger.
Etter krigen ble det bygget provisoriske hus av restmateriale som ble gitt til befolkningen, men som så måtte betales tilbake til staten. Den mest kjente historien fra etterkrigstida er historien om "kåken" til Anton Sjåbakken som ble takstet til 2700 kroner, som tilsvarte en årslønn på den tiden, noe han nektet å betale. Han skrev så det velkjente brevet om «Sjit helvedes kåken» til Kåfjord byggekontor som den eneste som protesterte på å måtte tilbakebetale restmaterialet som ble utlevert etter krigen.
På Sandeng Kirkegård like ved Løkvoll ligger Jan Baalsruds urne etter hans eget ønske. Kompani Linge-soldaten ble så glad i Manndalen etter all hjelp han fikk i sin flukt fra tyskerne på veien mot Sverige at han ønsket å ha sitt siste hvilested her. Mange manndalinger var aktive i å skjule soldaten, gi ham mat og få ham over grensen til Sverige som var et nøytralt land under 2. verdenskrig.
Befolkning
Blant annet grunnet uår i Finland vandret en stor mengde mennesker til Nord-Norge, de to største bølgene kom på midten av 1700-tallet og siden på midten av 1800-tallet. Opp Tornedalen, ned blant annet Skibotndalen og siden spredte de seg i blant annet i Lyngen-området, inkludert Kåfjord og Manndalen, men mange dro også videre til Finnmark. Mange manndalinger regner seg derfor i dag som kvener, etterkommere av disse jordbrukerne og rydningsmenn som kom og slo seg ned.
Manndalen tilhørte sommerbeiteområdet til reindriftssamene fra Karesuando, som kom ned fra fjellet og brukte dalen om sommeren mens dyrene beitet. Både de fastboende kvener, samer og nordmenn snakket både kvensk eller finsk, samisk og norsk før fornorskningsperioden (ca. 1850–1950) ga en knekk til det språklige og kulturelle mangfoldet i Nord-Norge. De eldste i bygda taler fremdeles samisk (Tidl. kalt "lappisk" i bygda) seg imellom, og Manndalen er i dag et sentrum for revitalisering av sjøsamisk kultur og språk i Nord-Troms med blant annet en samisk avdeling i barnehagen og samisk språksenter. Mange manndalinger regner seg derfor også som samer eller som etterkommere etter samer.
På Manndalen skole får barna blant annet tilbud om både kvensk- og samisk som andrespråk.
Midtsommertravet
Midtsommertravet er et årlig travsportsarrangement som avholdes på Leangen Travbane den siste helga i juni hvert år. Kjente løp som Tamin Sandys æresløp, Shan Rags' æresløp, Bork Rigels æresløp, Trøndelagspokalen, Eirik Garbergs æresløp og Alm Rau Jos Æresløp kjøres i løpet av denne helga. Også NM for travtrenere avgjøres i løpet av disse to dagene.
Leangen Travbane har arrangert Midtsommertravet i mange år og stevnet har blitt en tradisjon innen trøndersk travsport. Midtsommertravet har også tilhengere fra utenfor trøndelags grenser, og hvert år er det mange tilreisende både fra inn og utland. Sportslig har Midtsommertravet kunnet by på en del av de beste hestene vi har i Norge, og flere hester som har gått inn i eliten finner vi som tidligere vinnere i et eller flere av de store løpene som arrangeres denne helgen.
Missouris flagg
Missouris flagg består av tre striper i rødt, hvitt og blått og har i midten delstatens segl omgitt av en blå ring med 24 hvite stjerner. Flagget ble innført 22. mars 1913. Det er i størrelsesforholdet 7:12.
Spørsmålet om et eget delstatsflagg for Missouri kom opp i 1908. Da tok den patriotiske kvinneorganisasjonen Daughters of the American Revolution opp saken og oppnevnte en komité for å utarbeide forslag til flagg. Et av komitéens medlemmer, Marie Elizabeth Watkins Oliver, tegnet da det som ble fremmet som organisasjonens forslag og som etter hvert også ble vedtatt. Flaggforslaget møtte imidlertid en rekke hindre før et offisielt vedtak endelig ble fattet. Første gang saken var til behandling i delstatsforsamlingen, i februar 1909, ble et annet forslag framsatt uten at representantene samlet seg om noe alternativ. Ytterligere et annet forslag falt i april samme år. I 1911 ble forslaget fra Daughters of the American Revolution og Marie E. W. Oliver fremmet for delstatsforsamlingen, men forslaget gikk opp i røyk da kongressbygningen brant ned i februar dette året og senatet noen måneder senere stemte imot. Først i 1913 fikk flaggforslaget støtte fra begge kamre i delstatsforsamlingen og Missouris flagg ble offisielt vedtatt.
De 24 stjernene i ring viser til at Missouris var delstat nummer 24 som meldte seg inn i USA. Fargene rødt, hvitt og blått er USAs flaggfarger og indikerer delstatens lojalitet til unionen.
Oldenburg (land)
Oldenburg er et historisk territorium ved Nordsjøen i delstaten Niedersachsen i Tyskland.
Neuchatelsjøen
thumb|Kart over Neuchatelsjøen. Neuchatelsjøen (fransk Lac de Neuchâtel; tysk Neuenburgersee) er en innsjø i det vestlige Sveits. Den ligger hovedsakelig i kantonen Neuchâtel.
Oldenburg (land)
Oldenburg har omkring 875 000 innbyggere. Hovedbyen Oldenburg har omkring 156 000 innbyggere.
Neuchatelsjøen
Neuchatelsjøen har et areal på 217,9 km², og er dermed den største innsjøen som i sin helhet ligger i Sveits. Sjøen er del av en gruppe på tre innsjøer som kalles Jurasjøene; de to andre er Bielersjøen og Murtensjøen. I 1853 ble sjøen kanalisert med Murtensjøen via Broye-elva, og med Bielersjøen i 1875-83 via Thielle-elva.
Oldenburg (land)
Oldenburg var et dansk grevskap fra 1667 til 1773, ble storhertugdømme i 1815, tysk forbundsland i 1871 og republikk (fristat) i 1918. I 1946 ble det del av delstaten Niedersachsen.
Neuchatelsjøen
Byen Neuchâtel ligger ved bredden av Neuchatelsjøen.
Oldenburg (land)
Den oldenburgske fyrsteslekten kom i besittelse av den danske tronen i 1448, av den norske i 1450 og av den svenske i 1457 med kong Christian I, og slekten har siden innehatt den danske tronen. Også det norske kongehuset tilhører slekten Oldenburg. De har også tidligere regjert Hellas og Russland, og inkluderer dessuten den britiske monarken.
Sigue Sigue Sputnik
Sigue Sigue Sputnik er et britisk new wave-band.
Bandet ble startet i 1984 av tidligere Generation X bassist Tony James. De hadde suksess i 1986, da hadde de tre UK Top 40 hits, med blant andre sangen «Love Missile F1-11», som kom på singlelistene rundt om i verden, og var med i kult-filmen Skulk med stil (Ferris Bueller's Day Off).
Diskografi
Album
Singler
Bellary kraftverk
Bellary kraftverk er et kullkraftverk beliggende ved Kudatini langt øst i provinsen Bellary, i delstaten Karnataka i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 500 MW fordelt på én blokk, men skal bygges ut med ytterligere en 500 MW-blokk til totalt 1 000 MW kapasitet. Operatør er det indiske selskapet Karnataka Power Co Ltd (KPCL).
Anlegget ble utbygd med fase 1 i årene 2000–2008. Brenselstypen er kull.
Salgstrofeer i musikkbransjen i Norge i 2000
Oversikt over musikkalbum og singler som solgte til platina eller gull i Norge i 2000.
Espírito Santo (Rio Grande do Norte)
Espírito Santo er en kommune i delstaten Rio Grande do Norte i nordøstregionen av Brasil.
Den lille magellanske skyen
Den lille magellanske skyen er en liten irregulær galakse og den nest nærmeste eksterne galaksen til Melkeveien. Den ligger omtrent 190,000 lysår unna og strekker seg over omtrent 3° av det sørlige stjernebildet Tukanen hvor den lett er synlig for det blotte øyet. Den har omtrent 2 % av massen til Melkeveien og har en fysisk bredde på rundt 15,000 lysår.
Sammen med den store magellanske skyen utgjør den lille magellanske skyen de magellanske skyene, som begge er oppkalt etter Ferdinand Magellan. Selv om den lille magellanske skyen inneholder mindre gass og støv enn den store magellanske skyen inneholder den på samme måte som den større galaksen mange H II- og stjernedannende regioner.
Observasjonshistorie
På den sørlige halvkulen har de magellanske skyene lenge vært inkludert i læren blant de innfødte innbyggerne, inkludert øyboere i sørhavene og infødte australiere. Den persiske astronomen Al Sufi kalte den største av de to skyene for «Al Bakr», den hvite okse. Europeiske sjøfolk kan ha lagt merke til skyene allerede i middelalderen da de ble brukt for navigering. Portugisiske og nederlandske sjømenn kalte dem Kappskyene, et navn som ble opprettholdt i flere århundrer. Under Ferdinand Magellans jordomseiling i 1519–1522 ble skyene beskrevet Antonio Pigafetta som svake skyer av stjerner. I Johann Bayers himmelatlas Uranometria, utgitt i 1603, kalte han den minste skyen Nubecula Minor. På latinsk betyr Nebecula en liten sky.
Mellom 1834 og 1838 gjorde John Frederick William Herschel observasjoner av de sørlige skyene med sin 14 tommers refraktor fra Royal Observatory ved Kapp det gode håp. Mens han observerte Nebecula Minor beskrev han den som en skyete masse lys med en oval form og et lyssterkt sentrum. Innenfor området til denne skyen katalogiserte han en konsentrasjon av 37 tåker og hoper.
Oldenburg (Oldenburg)
Historie
Byen var først nevnt i 1108, på den tiden kjent under navnet Aldenburg. Byen ble viktig fordi den ligger nært knyttet til elven Hunte. Oldenburg var hovedstaden i landskapet Oldenburg, en liten bystat i skyggen av den langt mer mektige hanseatiske bystaten Bremen.
På 1600-tallet var Oldenburg en velstående by i en tid med krig og opprør, og befolkningen og makten vokste vesentlig. I 1667 ble byen rammet av den katastrofale svartedauden og kort etter ødela en brann byen. De danske kongene, som var grever av Oldenburg på den tiden, var ikke mye interessert i vilkårene i byen, og den mistet det meste av sin tidligere betydning. I 1773 endte det danske styre av byen. Siden ble de ødelagte bygningene i byen gjenoppbygget, i klassisistisk stil.
I 1893 ble en kanal som forbinder elven Hunte og elven Ems opprettet, den forbinder havnen til Oldenburg med Nordsjøen. Dette førte til at byens økonomiske betydning økte betydelig.
Byen overlevde den andre verdenskrig uten store skader. Etter 1945 vokste befolkingen i Oldenburg til mer enn 100 000 innbyggere da den tok imot tyske flyktninger.
Khalistan Commando Force
I løpet av 1980-årene myrdet organisasjonen Arun Vaidya som ledet den indiske styrkene i Operation Blue Star som var en operasjon rettet mot Khalistan-bevegelsen. Gruppen angrep også selgere av alkohol, sigaretter og andre elementer som er forbudt ifølge religionen til konservative sikher.
KCF led store nederlag på slutten av 1980-tallet, men de fortsatte likevel sin kamp i løpet av 1990-årene, noen ganger jobbet de sammen med andre militante grupper som også jobbet for et eget hjemland for sikher.
I juni 1991 plasserte gruppen bomber på et passasjertog nordvest i Punjab som drepte nesten femti personer. De fleste av passasjererne var hovedsakelig hinduister. I 1995 ble KCF oppført som en av de fire største militante gruppene som kjempet for et fritt Khalistan.
Paramjeet Singh Panjwar er den nåværende lederen av KCF. Han opererer fra Pakistan, og ble i 2008 etterlyst for å være blant de topp 10 mest ettersøkte kriminelle i India. I løpet av juni 2009 gjennomførte gruppen 2 angrep på militære mål, 5 på politiet, og 10 mot sivile.
Differdange
Differdange er en industriby og kjent for sine stålverk. Den spesielle stålbjelken som bærer navnet «Differdinger» har fått sitt navn etter at den første gang ble fremstilt i Differdange.
MIPS (andre betydninger)
MIPS har flere betydninger:
Anders Odden
Anders Odden (født ) er en norsk heavy metal-gitarist, vokalist og låtskriver.
Han har også arbeidet som konsulent for musikkorganisasjonene RIO, Tono, GramArt, MIC og MFO. Han er grunnlegger av musikkbransjetreffet IMC under Inferno-festivalen og har hatt egen spalte på Heavymeta. I 2009 erstattet han Victor Brandt i Satyricon på bassgitar.
I 2011 ga Odden ut boken «Piratliv» om norsk musikkbransje backstage.
I 2013 dannet Odden bandet Order sammen med Manheim, Messiah og René Jansen. Etter Jansens bortgang ble Stu Manx (The Yum Yums, Gluecifer m.fl.) bassist i Order.
Adolph Ochs
Adolph Simon Ochs (født 12. mars 1858 i Cincinnati i Ohio, død 8. april 1935 i Chattanooga i Tennessee) var en amerikansk journalist og aviseier. Han eide avisene Chattanooga Times og fra 1886 The New York Times''.
Ochs var også grunnlegger av Southern Associated Press og dets formann fra 1891 til 1894. Fra 1900 til sin død var han en av direktørene for Associated Press.
Han nedstammet fra tyske jødiske innvandrere til USA på 1840-tallet.
.375 Holland & Holland Magnum
.375 Holland & Holland Magnum er en patron for rifle, og den mest kjente av alle såkalte «medium-bore» patroner i verden.
Historie
Patronen ble lansert allerede i 1912 av det engelske firmaet Holland & Holland, og de kalte den .375 Belted Magnum Rimless Nitro Express. Den er nærmeste legendarisk og var en av de aller første patroner med et magnum-belte, noe de fleste nyere magnumpatroner har adoptert. Hylsa er forholdsvis kon i formen, noe som ble gjort for å lette kamringen og sørge for god ekstraksjon. Patronen er konstruert for repetergeværer og ikke for dobbelløpere som egentlig bør bruke hylser med flens. Det finnes og en annen versjon som ble introdusert samtidig, men med flens. Den heter .375 Flanged Magnum Nitro Express.
Se også
Liste over patrontyper
Kjell Schou-Andreassen
Kjell «Schou'en» Schou-Andreassen (født 19. juni 1940, død 19. november 1997) var en norsk fotballspiller og en av landets mest-vinnende fotballtrenere. Han er mest kjent som 1974–77, sammen med Nils Arne Eggen.
Selv spilte han midtstopper for (1958-59, 1964-70, 202  A-kamper totalt), avbrutt av opphold i  (1960–61) og  (1962–63). Han fikk en junior-landskamp (1958).
Han trente som assistent til Sverre Andersen (1971), og med hovedansvar (1972), hvilket ga klubben seriemesterskap i 1972
Så var han U-landslagstrener (1973–77) og A-landslagstrener sammen med Nils Arne Eggen (1974–78). I 1977 kom Norge nærmere å kvalifisere seg til et sluttspill enn noen gang tidligere siden krigen. De to hadde også ansvaret for OL-landslaget i 1987. Etter tiden som A-landslagstrener var Schou-Andreassen trener i (1977–79) og  der han tok over etter Joe Hooley og fikk 2.-plass i cupen i 1980 og cupmesterskap i 1981. Senere vendte han  «hjem» til Viking og vant serien i 1982.
Eggen har aldri lagt skjul på at Schou Andreassen har betydd svært mye for ham og for norsk fotball. De siste 15 årene markerte Schou-Andreassen seg mest i kulissene. Han hadde stor betydning for utviklingen av trenere og ledere i norsk idrett. Han bygget også opp sitt eget selskap innen personalutvikling. Schou-Andreasen døde av leukemi.
Extremoz
Extremoz er en kommune i delstaten Rio Grande do Norte i nordøstregionen av Brasil.
Badminton under Asialekene 1994
Badminton under Asialekene 1994. Badminton var en av flere sporter i de tolvte Asialekene som ble arrangert i Hiroshima i Japan i perioden 2. til 16. oktober 1994. Det var niende gangen badminton var med på programmet i Asialekene. Det ble spilt single, double og lagkonkurranse for både damer og menn, og en mixeddobleturnering. Sør-Korea ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran Indonesia med tre.
Ernst von Salomon
Ernst von Salomon (født 25. september 1902 i Kiel, død 9. august 1972) var en tysk forfatter, offiser og en av attentatmennene som drepte Tysklands utenriksminister Walther Rathenau i 1922.
Han ble født i Kiel som sønn av en offiser. Fra 1913 var han kadett i Karlsruhe og tok abitur ved Preußische Hauptkadettenanstalt i Berlin-Lichterfelde, fra 1919 var han i frikorpset Marinebrigade Ehrhardt ved Østersjøen og i Oberschlesien.
Han ble dømt til fem års fengsel i 1922 for å ha deltatt i mordet på Rathenau. I 1927 fikk han enda en fengselsstraff for et annet drapsforsøk, men ble løslatt etter noen få måneder. Dommerne var på denne tiden sympatisk innstilt til høyreradikale.
I likhet med de aller fleste høyreorienterte frikorpskjemperne mislikte Salomon Hitler og nasjonalsosialistene, og trakk seg i 1933 tilbake fra politikk for isteden å skrive filmmanus.
Etter andre verdenskrig ble Salomon internert som krigsfange av amerikanerne i perioden 1945–1946. Filmen Carl Peters fra 1940, hvor Salomon hadde skrevet manus, ble forbudt av de britiske okkupasjonsstyrkene, da den angivelig var «anti-britisk».
I 1951 ga han ut boken Der Fragebogen («Spørreskjemaet») hvor han ga ironiske svar på de 131 spørsmålene de ble stilt om sine aktiviteter under det nasjonalsosialistiske styret. Han har også utgitt en rekke bøker, hvorav den mest kjente er Der Fragebogen.
Salomon døde i Stoeckte nær Winsen.
Blå etterslenger
Blå etterslengere er stjerner i kulehoper eller åpne stjernehoper som ser ut til å være yngre enn resten av stjernene i hopen fordi de fremdeles ligger i hovedserien, mens flertallet av stjernene i hopen har utviklet seg forbi denne.
Siden blå etterslengere er yngre og mer massive enn de andre stjernen i hopen gir det problemer for deres opphav. Det er tenkt at de kan være (I) resultatet av stjerner i binærpar som har gått i nære baner rundt en annen og delt masse, og at dette har gjort at de har blitt forynget, eller (II) de kommer fra stjerner som har kollidert og smeltet sammen.
Krønike
Krønike (latin: chronica, fra gresk χρονικά, fra χρόνος, chronos, «tid») er en oversikt over historiske fakta i kronologisk orden. Sjangeren var særlig populær i middelalderen. En krønike er ofte skrevet i form av annaler, det vil si korte henvisninger til hendelser innenfor de enkelte år. Vanligvis ble det gitt samme tyngde og betydning til historisk viktige hendelser som mindre, lokale hendelser, nedtegnet i perspektivet til kronikøren. Dette er i motsetning til en fortelling eller historie som velger utvalgte hendelser i en meningsfull fortolket sammenheng og utelater de hendelser som forfatteren ikke synes er relevant.
Det er to hovedtyper: Døde krøniker og levende krøniker. I døde krøniker har forfatteren nedtegnet hendelser fram til et gitt tidspunkt, som ofte vil være nær tidspunktet hvor han skrev krøniken, men det blir ikke lagt til nye hendelser. I en levende krønike blir det lagt til hendelser etterhvert som de skjer, og ofte vil en ny forfatter ta over når de forrige faller fra. De levende krønikene er ofte svært gode kilder til samtidens forståelse av hendelser.
«Krøniken er en av de mest fullkomne kristne formene for historieskrivning,» har Michael Kulikowski bemerket. «Det endelige mål for denne øvelsen er vanligvis å plassere hendelsene i menneskelig historie i et kristent rammeverk, å nedtegne de årlige stadiene hvor menneskeheten marsjerte fram mot Jesu gjenkomst.» Av denne grunn var de kristne kronikører særlig oppmerksom på tegn på endetiden, som kriger, pest og katastrofer. I denne sammenhengen betyr begrepet hovedsakelig en bok skrevet av en kronikør i middelalderen som nedtegnet historiske hendelser i en land, eller livene til adelsmenn eller geistlige, men også om nedtegnelser om offentlige hendelser.
Krøniker er forgjengerne til dagens «tidslinjer» heller enn analytisk historieskrivning. De representerer nedtegnelser i prosa eller poesi av lokale eller fjerne hendelser over en betydelig utstrekning av tid, både levetiden til den enkelte kronikøren og ofte av flere påfølgende skrivere som fortsatte nedskrivningen. Om krøniken handlet om hendelser år for år er de ofte kalt for annaler. I motsetningen til dagens historikere skrev de fleste kronikører ned hendelsene slik de forstod dem, og gjorde få forsøk å skille fakta fra legendariske hendelser. Og gir lik oppmerksomhet til viktig som uviktig, ettersom det vesentlige er fortelle hendelser kronologisk. De eldste krøniker, logografene fra antikkens Hellas, blandet sammen religiøse myter om Augustus med historiske fakta. Krøniken er moralsk oppbygget. Den er didaktisk, det vil si belærende, og den tjener et formål. En krønike blir ofte beskrevet som en Magistra Vitæ, altså en «livets læremester».
De viktigste engelske krøniker er Den angelsaksiske krønike som ble påbegynt under beskyttet av kong Alfred på 800-tallet og fortsatte fram til 1100-tallet. En sen krønike var Krønikene om England, Skottland og Irland (1577–1587) av Raphael Holinshed og andre skribenter. Disse dokumentene innholdet viktig kildemateriale for elisabethansk teater. Den mest kjente svenske krønike er Erikskrøniken, skrevet tidligst 1322, men trolig høyst noen år etter det. I denne krønike nevnes Stockholm med navn for først gang i skrift. Tendensen i krøniken er derimot særskilt partisk. I dansk sammenheng er en av de best kjente krøniker Saxo Grammaticus' Gesta Danorum. I norsk sammenheng finnes den relativt sene Hamarkrøniken, skrevet på 1500-tallet av en ukjent forfatter, og som handler om lokale forhold på Hamar i katolsk tid (fram til 1537).
Det er umulig å si hvor mange krøniker som eksisterer, da ulik oppfatning om definisjonen av sjangeren gjør det vanskelig å avgjøre hva som skal inkluderes og hva som skal utelates. Encyclopedia of the Medieval Chronicle har imidlertid gjort et løst anslag på rundt 2.500 eksemplarer som ble skrevet i tidsrommet 300-1500 e.Kr.
Västerbron
Västerbron er en bro i Stockholm som strekker seg fra Södermalm, over Långholmen og Riddarfjärden til bydelen Marieberg på Kungsholmen. Broen ble åpnet for trafkk 20. november 1935. Broen var den andre faste forbindelsen i Stockholm i nord-sydlig retning, etter Slussen.
Broen er drøyt 600 meter lang. Broens del over vann er ca. 340 meter. Om lag 140 meter av broens høyeste del ligger innenfor bydelen Kungsholmen.
Linje Q (New Yorks undergrunnsbane)
Linje Q (Q Broadway Express) er en undergrunnslinje ved New Yorks undergrunnsbane. Den har fargen gul på rutekart. Linjen betjener 25 stasjoner mellom 57th Street på Manhattan til Coney Island – Stillwell Avenue Parkway i Brooklyn.
Felipe Guerra
Felipe Guerra er en kommune i delstaten Rio Grande do Norte i nordøstregionen av Brasil.
8tallet
8tallet er et boligkompleks på Richard Mortensens Vej i Ørestad, Amager ved København.
Eiendommen er tegnet av BIG (Bjarke Ingels Group), og inneholder 476 leiligheter. Hele bygget bindes sammen av en ca. 1 km lang gangsti, som snor seg opp langs fasadene i en dobbelt sløyfe til toppen av huset. BIG har i 2011 vunnet World Architecture Festivals pris for beste boligbyggeri.
Die Weltwoche
Die Weltwoche («verdensuken») er et sveitsisk ukentlig nyhetsblad med en konservativ profil. Redaktør og utgiver er Roger Köppel. Kjente skribenter i bladet er parlamentsmedlemmet Christoph Mörgeli (SVP) og tidligere leder av sosialdemokratene SPS, Peter Bodenmann.
Die Weltwoche ble dannet som ukeavis i 1933, og hadde da en sterk antikommunistisk profil. Etter krigen ble avisen med moderat, men da Köppel tok over roret i 2001 gjorde han avisen om til et nyhetsblad og styrte profilen mot høyre.
Hidalgo del Parral (kommune)
Hidalgo del Parral er en kommune i den meksikanske delstaten Chihuahua. Kommunen grenser mot Allende, Matamoros, Valle de Zaragoza, San Francisco del Oro og Santa Bárbara og den har et samlet areal på 1.751 km².
Tettsteder
Kommunen har 112 tettsteder. De viktigste er som følger:
Tragedies (samlealbum)
Tragedies er det første samlealbumet til det norske doom metal bandet Funeral.
Albumet består av demoen Tristesse og studioalbumet Tragedies pluss tre ekstra spor, merket (*).
Fernando Pedroza
Fernando Pedroza er en kommune i delstaten Rio Grande do Norte i nordøstregionen av Brasil.
Asterix og vikingene
Asterix og vikingene er en fransk/dansk animert familiefilm om Asterix fra 2006.
Også vikingene fra nord har bestemt seg for å besøke Gallia i sin søken etter en fryktens mester. De tror at denne mesteren kan hjelpe dem å lære å fly, siden frykt gir den redde vinger. Selvfølgelig kidnapper de Provoix, og det blir opp til Asterix og Obelix å få ham hjem igjen. Jakten på kidnapperne fører de to heltene langt mot nord, og der opplever de litt av et kultursjokk.
Trombay kraftverk
Trombay kraftverk er et kullkraftverk med subsidiære olje- og gassturbiner i delstaten Maharashtra i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 1510 MW fordelt på fire blokker/turbiner, herav én kombinasjonsturbin for gassfyring. Operatør er det indiske selskapet Tata Electric Corp.
Anlegget ble utbygd i årene 1965–1993. Brenselstypen er bitumenøst kull, olje og naturgass.
Årlig produksjon med superkritiske turbner i 2006-07 var totalt 3,828 TWh, og utslippene av CO2 var 3,788 mill tonn.
MIPS (RISC-arkitektur)
MIPS (opprinnelig en forkortelse for Microprocessor without Interlocked Pipeline Stages) er en familie med RISC mikroprosessorer som blir utviklet av MIPS Technologies (tidligere MIPS Computer Systems).
Det finnes flere revisjoner av instruksjonssettet til MIPS, deriblant MIPS I, MIPS II, MIPS III, MIPS IV, MIPS V, MIPS32 og MIPS64. De første MIPS-arkitekturene var 32-bit, mens MIPS64 er 64-bit. MIPS32 og MIPS64 er de to revisjonene som er i bruk idag. I tillegg til instruksjons-settet, definerer MIPS32 og MIPS64 også et sett med kontroll-registre.
Flere utvidelser til arkitekturen finnes også, inkludert MIPS-3D som er et sett SIMD desimaltalls-instruksjoner for 3D-grafikk, MDMX (MaDMaX) som er et mer omfattende SIMD instruksjons-sett der 64-bit desimaltallsregistere benyttes til heltalls-beregninger, MIPS16e som tilføyer kompresjon av instruksjonene etter modell fra RISC-arkitekturen ARM, og MIPS MT som tilføyer multitråder.
Ved universiteter og høyskoler har MIPS-arkitekturen vært gjenstand for omfattende studier. Arktitekturen har fått stor innflytelse på senere RISC-arkitekturer, deriblant DEC Alpha.
MIPS er blitt benyttet i flere innebygde systemer, deriblant TiVo, utstyr med Windows CE, rutere fra Cisco Systems, nettverksmodemer og en rekke spillkonsoll som f.eks. Nintendo 64, Sony PlayStation, PlayStation 2 og PlayStation Portable.
Frem til den 29. desember 2006 ble MIPS RISC-prosessorer benyttet i arbeidsstasjoner og servere fra Silicon Graphics, som kjørte operativsystemet IRIX. På slutten av 1980-tallet og på 1990-tallet ble MIPS-prosessorer også benyttet i datamaskiner fra Digital Equipment Corporation, NEC Corporation, Pyramid Technology, Siemens Nixdorf Informationssysteme, Tandem Computers og flere andre selskaper.
Berlins observatorium
Berlins observatorium (Berliner Sternwarte) var et stjerneobservatorium mellom Lindenstraße og Friedrichstraße i Berlin, som var i drift fra 1835 til 1913. Berømte astronomer som virket her inkluderer Johann Franz Encke, Friedrich Wilhelm Bessel og Johann Gottfried Galle. I 1846 ble planeten Neptun oppdaget her.
Engelsk mastiff
Engelsk mastiff (FCI #264) er en stor molosser med røtter langt tilbake i tid. Den kalles også old english mastiff eller bare mastiff.