cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nicolay L. Bugge
Liv
Bugge hadde i mange år vært juridisk konsulent for forsikringsselskapene Storebrand og Idun. I 1932 ble han medlem av styrene for begge selskapene, som nestformann og formann. Fra 1931 var han også ordfører i representantskapet for forsikringsselskapet Poseidon. Fra 1936 var han administrerende direktør i Idun. Han ble i denne stillingen til han gikk av for aldersgrensen i 1948. Han var dessuten formann i Livsforsikringsselskapenes forening fra 1940 til 1947. Under 2. verdenskrig var han formann i styret for Oslo krets av Røde Kors.
Bugge utga en kommentar til forsikringsavtaleloven i 1930, og en kommentar til avtaleloven som kom i tredje utgave i 1949. I Tidsskrift for rettsvitenskap for 1914 skrev han en historisk oversikt over den skandinaviske felleslovgivningen.
Utmerkelser
Bugge ble utnevnt til kommandør av Dannebrogsordenen i 1925.
Botulismetoksin
Botulismetoksin finnes i åtte varianter, benevnt som onabotulinumtoksin med en bokstav etter (A, B, C [C1, C2], D, E, F, G og H), for eksempel som onabotulinumtoksinA eller BoNT/A. Botulismetoksin variant A markedsføres også kommersielt under merkevarenavnene Xeomin, Botox og Dysport, men folk fleste kaller gjerne (om enn feilaktig) alle tre for «Botox».
Toksinet regnes blant verdens mest potente naturlige nervegifter, men på tross av dette så kan det i fortynnet tilstand benyttes til en rekke fysiske og kosmetiske formål. Skjønnhetspleie og smertelindring er to av dem.
Historisk bakgrunn
Det var den tyske legen og poeten Justinus Kerner (1786–1862) som først utviklet ideen om en mulig terapeutisk utnyttelse av botulinumtoksinet, som han kalte «pølsegift». Det var imidlertid en annen tysk lege som i 1870 først forklarte botulisme gjennom det latinske uttrykket botulus, som oversatt til norsk altså betyr pølse. Professor Emile Van Ermengem fra Belgia var den første som i 1895 isolerte bakterien (C. botulinum). Dr. Herman Sommer, ved Universitetet i Florida, var den første som i 1928 klarte å foredle onabotulinumtoksinA (BoNT/A) som en stabil syreutfelling. I 1980 ble Dr. Alan B. Scott, ved Smith-Kettlewell Eye Research Institute, den første som brukte BoNT/A på mennesker, mot skjeling. Han hadde fra 1973 brukt det i eksperimentell behandling av aper.
Om nervegiften
Botulismetoksin produseres av den anaerobe sporedannende stavbakterien C. botulinum. Dette toksinet er svært giftig og kan forårsake tilstanden botulisme, som kan gi omfattende og livstruende lammelser ved inntak av mat forurenset av denne bakterien, eller ved sårinfeksjoner med denne bakterien. Giftstoffet virker ved å blokkere overføringen av nervesignaler, slik at blant annet viljestyrt muskulatur lammes og overføringen av nerveimpulser til de indre organer blokkeres. I dagens samfunn er dette heldigvis en meget sjelden tilstand som det finnes god behandling for, så fremt den blir oppdaget i tid.
Botulismetoksinet er en kraftig nevrotoksin som også har blitt produsert som biologisk våpen av flere nasjoner. Det er anslått at 1 gram krystallisert botulinium toksin er nok til å ta livet av mer enn en million mennesker.
Dødelig dose for et menneske på 70 kg ved inhalasjon regnes som 0,80–0,90 µg, oralt 0,70 µg, og ved injeksjon 0,09–0,15 µg. Dosen som anvendes til medisinsk injeksjon ligger normalt rundt 0,00073 µg og regnes som trygg; og det få bivirkninger knyttet til medisinsk injeksjonsbehandling med botulinum, selv om det kan medføre noe ubehag.
Halveringstiden for botulinumtoksin er cirka ti timer, men effekten av behandling med botulinum kan vare i flere måneder. Etter intradermal injeksjon der eksokrine svettekjertler er målet, varer for eksempel effekten gjennomsnittlig 7,5 måneder. Brukt mot hodepinelidelser varer effekten typisk i 12 uker. Det kan imidlertid ta litt tid før virkningen setter inn.
Medisinsk utnyttelse
Benyttelse av botulinum i medisinsk behandling ble først gjennomført av dr. Alan B. Scott i 1980-årene, for behandling av skjeling. Han injiserte Botox i øyemuskulaturen for å korrigere skjeling eller behandle spasmer i øyelokksmuskulaturen. Senere, i 1989, begynte man å benytte Botox-injeksjoner i behandlingen av rynker. Botox er nå godkjent til bruk for en rekke forskjellige tilstander, blant annet mot kronisk migrene hos voksne (PREEMPT-regimet) og til behandling av vedvarende muskelspasmer i føtter, ankler, håndledd, hender, øyelokk, ansikt, nakke og skuldre hos voksne (for barn kun føtter og ankler). Det brukes dessuten til å behandle overaktiv blære med urinlekkasje (injiseres i blæreveggen) og kraftig svetting i armhulene.
Nevrolog Kristina Devik (Sykehuset Namsos) tror bruk av Botox i behandling kan hjelpe flere som sliter med tensjonshodepine. Hun fikk forskningsmidler fra Helse Nord-Trøndelag for 2019, for å starte en klinisk studie av kronisk tensjonstype-hodepine, noe hun gjør i samarbeid med Nasjonal kompetansetjeneste for hodepine (St. Olavs hospital i Trondheim). Studieoppstart ble beregnet til rundt Påske i 2019. Forskningsleder er Kristina Devik, spesialist i nevrologi og overlege ved Nevrologisk og nevrofysiologisk avdeling ved Sykehuset Namsos.
Botox mot migrene (PREEMPT-regimet)
For personer som ikke har god effekt av tradisjonelle forebyggende medikamenter kan BoNT/A brukes som profylakse (forebyggende). Norge følger i så måte de europeiske retningslinjene for behandling av migrene, som publisert på NevroNEL i 2014. Avtalespesialister og nevrologiske avdelinger ved sykehusene kan gi hele behandlingen på frikortordningen (uten frikort må man betale egenandel). Alle leger kan søke Helfo om å få BoNT/A dekket, forutsatt at pasienten tilfredsstiller kriteriene for å få dette. Da må man eventuelt betale for selve injeksjonene selv. Kriteriene for å få det på frikortordningen forutsetter blant annet at man har fått diagnosen kronisk migrene og har prøvd ut minst 2–3 forebyggende medikamenter (se over) uten å oppnå et akseptabelt resultat forut for behandlingen, samt at hodepinefrekvensen reduseres med minimum 30 % for fortsatt behandling på blå resept. Alminnelige leger kan også skrive ut BoNT/A på vanlig hvit resept, men da må pasienten betale alt selv.
Ved tradisjonell behandling med botulismetoksinA mot migrene administreres nevrotoksinet til 31–39 ulike innstikk-steder i hode- og nakkeregionen på pasienten, etter en standard kalt PREEMPT-regimet (egentlig 31 stikk). Det er vanlig å administrere 155–195 IE (internasjonale enheter, ofte forkortet som E eller U), men dosen kan variere litt fra pasient til pasient (symptomavhengig). Alternativt kan man sette ekstra doser på spesielt ømme punkter. Prosedyren er vanligvis moderat smertefull, men den kan medføre små punktblødninger på innstikkstedene. Effekten på hodepinen kommer gjerne langsomt over flere uker og lammelsen i pannemuskelen kommer gjerne i løpet av 1–2 uker. Hvor godt behandlingen virker er avhengig av flere ting, blant annet hvor responsiv pasienten er og hvor nøye toksinet blir administrert. Unøyaktighet kan gi dårligere resultat og i noen tilfeller også virke mot sin hensikt, altså øke hodepinen. Dersom behandlingen er effektiv gjentas den typisk hver 10.–12. uke.
Blokade av sphenopalatinum ganglion
Det pågår to større randomiserte, kontrollerte norske studier der BoNT/A brukes som nerveblokade av sphenopalatinum ganglion (SPG). Dette er en ørliten parasympatisk ganglion (nerveknute) som fysisk befinner seg dypt inne i fossa pterygopalatina (mellomansiktet). Ved St. Olavs hospital/NTNU i Trondheim skal det også undersøkes om effekten av toksinet også kan hjelpe mot magekreft.
BASIC-studien (kronisk klasehodepine)
Ved Nevroklinikken (Nevro øst) på St. Olavs hospital tester man ut botulinumtoksinA som nerveblokade av SPG. BASIC-studien retter seg mot pasienter med kronisk klasehodepine (selvmordshodepine). Hensikten er å hemme utskillelsen av såkalte kalsitonin gen-relateret proteiner, som trigger de voldsomme smertene. Testene har gitt svært lovende resultater i sin innledende fase. Nervegiften blir administrert til nerveknuten via øvre del av kinnet, med hjelp av et avansert kirurgisk spesialinstrument (som er utviklet ved NTNU), kalt MultiGuide. Dosen som administreres utgjør typisk 25 IE og må gjentas hver tredje måned.
MiBlock-studien (kronisk migrene)
Det er også startet en tilsvarende studie som retter seg mot pasienter med kronisk migrene som ikke får tilfredsstillende smertelindring av andre preventive medisiner, inkludert såkalte CGRP-hemmere. Disse deltagerne følges opp i sin helseregion ved universitetssykehusene i Oslo, Bergen, Trondheim og Bodø. Studien, som også i dette tilfeller er en randomisert kontrollert studie, er en pilotstudie som inkluderer pasienter ved fire av landets sykehus. Den kalles MiBlock.
MultiGuide
MultiGuide er et pistollignende kirurgisk spesialinstrument utviklet av en gruppe spesialister ved St. Olavs hospital og NTNU. Instrumentet kan tilpasses til en rekke ulike formål og bruker moderne laserteknologi og avansert billeddiagnostikk med svært høy presisjon. Behandlingen for BASIC og MiBlock er nå poliklinisk og utføres under lokalbedøvelse av et spesialteam ved Nevroklinikken på St. Olavs hospital. Teamet består av en hjernekirurg som assisteres av en forskningssykepleier. Normalt kan pasienten dra hjem etter inngrepet.
Norgesmesterskapet i alpint 1967
Norgesmesterskapet i alpint 1967 var det norske mesterskapet i alpin skiidrett. Mesterskapet ble arrangert på Voss 25.-26. februar.
Utfor
Avlyst.
Storslalåm
Sted: Voss
Slalåm
Dato: 26. februar
Sted: Voss
Storslalåm
Dato: 25. februar
Lagan (Nord-Irland)
Lagan er en elv i Nord-Irland. Den er omkring 86 km lang, og renner fra fjellet Slieve Croob i Down til Belfast, hvor den munner ut i Belfast Lough, en fjordarm fra Irskesjøen. Elven danner grense mellom grevskapene Antrim og Down.
Selv om navnet Belfast kommer fra det irske navnet Béal Feirste, munningen av Farset, har Lagan i moderne tid vært en viktigere og synligere elv i byen enn Farset. I 1994 ble et større sluseprosjekt som kunstig stabiliserer vannstanden i Lagan, The Lagan Weir, ferdigstilt.
Telefonsentralen PASTs bygning i Łódź
Telefonsentralen PASTs bygning i Łódź (polsk Budynek centrali telefonicznej PAST) ligger ved Tadeusz Kościuszkos allé 12.
PAST (Polska Akcyjna Spółka Telefoniczna, «Det polske telefonaskjeselskapet») ble grunnlagt i 1926 av det polske skattevesenet og det svenske firmaet Cedergren. Før 1914 bestyrte dette firmaet telefonene i Warszawa. Telefonaksjeselskapet fikk 10 års konsesjon til å utbygge og eksploatere telefonnettverket i Warszawa, Łódź og omegn. Selskapets bygning i Łódź ble tegnet av arkitekten Józef Kaban, og ble reist i årene 1927–1928.
Bygningens fasade er oppdelt av buete pilastrer som ender i diamantformede kapiteler. Motivene i frontelevasjonen omfatter blant annet rombeformer (i dørene) og støpejernslanterner i art deco. I 1929 åpnet PAST Polens første automatiske telefonsentrale her, og senere også landets første prototypiske apparatur til fjernvalg av telefonnumrene til abonnenter i Warszawa. Sentralen ble stengt i 1983. Den var en de lengst uavbrutt virkende sentraler av denne typen i verden.
Arethusana arethusa
Arethusana arethusa er en sommerfugl som tilhører gruppen ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).
Utseende
En middelsstor, brun sommerfugl. Oversiden er gråbrun, med et nokså bredt, gulaktig tverrbånd i vingens ytre del og en rund, svart flekk (uten lys kjerne) i spissen av forvingen. Undersiden av forvingen er grågul med grå kanter, undersiden av bakvingen er gråspraglete med tre uregelmessige, mørke tverrstreker.
Kopischs blekeri
Kopischs blekeri (polsk Bielnik Kopischa) er navnet på en bygning ved Wincenty Tymienieckis gate 5 i Łódź.
Arethusana arethusa
Levevis
Arten finnes på varme, gresskledte steder på kalkgrunn.
Utbredelse
Arten er utbredt i Marokko, gjennom det sørlige Europa nord til det nordlige Frankrike, østover til Tien-Shan-fjellene.
Kopischs blekeri
Det er usikkert om bygningen huset blekeriet til Tytus Kopisch, en forretningsmann fra Schlesien. Kopisch overtok i 1828 et blekeri som ble bygd i årene 1824–1825 av Kongress-Polens regjering. Mye tyder imidlertid på at dette blekeriet egentlig befant seg noe lengre vekk ved samme gate, mens «Kopischs blekeri» i virkeligheten var forretningsmannens bolighus.
Bygningen ble kjøpt av Karol Scheibler på 1870-tallet, og huser i dag sentralen til Bank Przemysłowy («Forretningsbanken»). Det egentlige blekeriet regnes for å være den eldste industribygningen i Łódź.
Dysartri
Dysartri er den medisinske betegnelsen for nedsatt evne til artikulasjon, som i det ekstreme tilfelle kan betegnes som anartri (totalt fravær av evne til artikulasjon). Dysartri kan oppstå som en konsekvens av en skade i de anatomiske strukturer knyttet til artikulasjon og tale, eller som følge av skader i nervesystemet som styrer tale. Dysartri skal ikke forveksles med afasi som er en skade i språksenteret i hjernen.
Rhinocerotoidea
Rhinocerotoidea er en overfamilie som består av tre familiegrupper med neshornlignende hovdyr, hvorav to er utdødd (†). Dette er Amynodontidae (†) og Hyracodontidae (†). Den siste familiegruppa er Rhinocerotidae (neshorn), som overlever i kraft av fem nålevende arter.
Slektsforhold
Etterkommertreet nedenfor viser forholdet mellom Rhinocerotoidea og andre grupper.
Støavangen
Støavangen (2-12, 13-17) er en vei på Kragstad i Hønefoss.
Veien starter der Støalandet deles i Kragstadveien og Støavangen, og løper østover i retning Kragstad. Veien er preget av trehusbebyggelse.
Per Holck
Per Erling Holck (født 4. januar 1942 i Oslo) er en norsk lege og professor i anatomi med biologisk antropologi og rettsantropologi som spesialfelt. Han har også medvirket ved en rekke arkeologiske utgravninger, blant annet i Gamlebyen og ved Gokstad og Oseberg. Ved siden av sitt virke som medisiner er Per Holck forfatter av en rekke bøker og artikler om kulturhistorie og folkloristikk.
Som elev ved Holtet videregående skole leverte han en modell av Middelalderbyen Oslo som særoppgave, tok del i utgravingene i Gamlebyen (Oslo) og Mariakirken i Oslo, og utga i 1970 ei bok om utgraving av skjeletter. Interessen for historie gjorde at han som ung overveide å studere arkeologi. Etter fullført studium som cand.med. fra Universitetet i Heidelberg i 1968 var han privatpraktiserende allmennlege i Asker frem til 1987. Samtidig forsket han videre innen antropologi og fremla i 1975–82 teorien om at Mariakirken i Oslo var gravsted for dronning Eufemia av Rügen og hennes ektefelle, kong Håkon V. Holcks avhandling Cremated bones (om kremering) ga ham i 1987 graden dr.med. ved Anatomisk institutt (UiO), der han senere har vært tilsatt, siden 1993 som professor. Han var også bestyrer for de Schreinerske samlinger av 8500 skjeletter, deriblant hodeskallen til Mons Somby, som i 1854 ble halshogd for sin medvirkning til Kautokeino-opprøret. Da slektninger av Somby krevde hodeskallen utlevert, valgte Det akademiske kollegium (UiO) i 1996 etter press fra Sametinget ved president Ole Henrik Magga å etterkomme kravet, mot instituttets ønske.
Holck er mye brukt som sakkyndig for politiet og i rettsmedisin og er kjent fra mange saker i media. Han var i 1996, sammen med Richard Helmer, sakkyndig i Therese-saken, da de slamsugde Ringentjernet. At Henrik Wergeland i 1845 døde av tuberkulose, motbeviste han i en artikkel i 1996 – han døde mest sannsynlig av lungekreft. Sent i 1999 avviste han at bittmerkene i Torgersen-saken stammet fra siktede og underskrev i 2006 en erklæring om dette. Holck påviste i 2008 at to av Osebergfunnets kvinner led av kreft, deriblant kvinnen som ble antatt å være dronning Åsa, Harald Hårfagres bestemor. At Gokstadskipets høvding Olav Geirstadalv Gudrødsson døde av hoggskader fra nærkamp, fant han ut i 2007. Samme år fremkastet han teorien om at 1200-tallets «kirurger», bartskjærerne, boret hull i hodeskaller for å fjerne galskap, som man den gang trodde var forårsaket av «de gales sten», en stein gjemt i skallen. At den såkalte Sigurd Jorsalfarers hodeskalle på Akershus var uekte, påviste han i 2014. Han har forelest ved en rekke utenlandske universiteter, samt ved FBI i Washington.
Franz Ferdinand (band)
Franz Ferdinand er et skotsk rockeband som ble dannet i 2002 og er basert i Glasgow. Bandet består av Alex Kapranos (hovedvokal og gitar, tangentinstrumenter), Bob Hardy (bassgitar), Nick McCarthy (rytmegitar, tangentinstrumenter og kor), og Paul Thomson (trommer og kor). I tillegg er Andy Knowles med som ekstra livemedlem og trommetekniker. Bandet har blitt nominert for flere Grammy-priser. De har blitt nominert for flere BRIT-priser i Storbritannia og har vunnet den britiske NME-prisen. Med deres daværende tre studioalbum har gruppa solgt mer enn 10 millioner album verden over i 2009.
Til dags dato har bandet utgitt 4 studioalbum: Franz Ferdinand (2004), You Could Have It So Much Better (2005), Tonight: Franz Ferdinand (2009) og Right Thoughts, Right Words, Right Action (2013) foruten en rekke samlealbum, tallrike singler og remiksing av deres tredje studioalbum, Blood, og en DVD med tittelen Franz Ferdinand.
Bandets navn er inspirert av en veddeløpshest som het «The Archduke Ferdinand». Etter at de hadde sett hesten på TV begynte bandet å diskutere Franz Ferdinand av Østerrike-Este. De kom frem til at navnet «Franz Ferdinand» ville være et godt bandnavn da de likte lyden av det, og på grunn av konsekvensene av hans død.
Utover albumene Franz Ferdinand og You Could Have It So Much Better har bandet utgitt adskillige singler, senest «The Fallen» fra sistnevnte album. På denne singelen kan man også finne bandets sang, «Eleanor Put Your Boots On». På DVD-utgivelsen er det konsertopptak og en 30 minutter lang dokumentar, «Tour de Franz», som følger Franz Ferdinand på turne.
Metropol TV
Metropol TV var en norsk reklamefinansiert TV-kanal som eksisterte fra 1999 til 2002. Den var i hovedsak var rettet mot befolkningen i Oslo, men kunne sees i store deler av landet via kabel-TV. Målgruppen var urbane folk fra 25 til 45 år, primært i Oslo. Kanalen ble avviklet etter 2,5 år grunnet dårlig økonomi og lave seertall.
Kanalen ble ledet Jan Erik Pedersen, mens Leif Holst Jensen var programdirektør, Andreas Bennin redaktør og Einar Røhnebæk produksjonsleder.
Selv om kanalen avsluttet sine sendinger våren i 2002 så var deler av arkivet tilgjengelig på kanalens hjemmeside til 2007.
Profil
Egenproduserte programmer som En L.U.N. aften med Golden og Antonsen, Håvard Lilleheie Show og Frem fra trengselen var blant de mest sette på kanalen. Det viktigste programmet var imidlertid Metropol Live. Dette var en 90 minutter lang direktesendt program sendt fra Cafe Børsen i Oslo som gikk alle hverdager kl 19:30-21. Dette var også det programmet som åpnet kanalen.
Anders Hornslien og Sarah Natasha Melbye var blant dem som ledet Metropol Live. Andre programledere av live-sendingen inkluderer Halvard Haldorsen og Cecilie Lynum.
Det ble ikke sendt barneprogram, sport og nyheter.
Tilgjengelighet og seertall
Ca 35 % av alle husstander kunne ta inn kanalen. Folk i Oslo og omegn kunne ta inn kanalen ved hjelp av kabel eller UHF-antenne. Ved siden av Oslo ble kanalen distribuert via kabelanlegg i Trondheim, Bergen, Stavanger, Tromsø, Drammen, Kristiansand, samt andre større tettsteder i landet. Den kunne i tillegg mottas av alle med digital parabolantenne (men ikke analog parabol).
Undersøkelser viste at 40,000 av Oslos beboere så på kanalen de første ukene. Dette ble betegnet som en lovende start.
Avvikling
Metropol TV begjærte seg konkurs den 27. februar 2002 og stanset sine sendinger samme dag. Bakgrunnen var et underskudd på 45 millioner og en finanskrise som følge av terrorangrepet 11.september som gjorde at investorene trakk planlagt emisjon Kanalens svake seertall var i vekst, men var langt unna målet, blant annet så ble premieren på Respatex kun sett av 2,000 personer. Mange var heller ikke i stand til å ta inn kanalen. F.eks. kunne ingen av de som kun hadde luftantenne ta den inn. Heller ikke de med analog parabolantenne. Dette utestengte mange potensielle seere siden de fleste paraboleiere fremdeles hadd analog antenne.
Enden av november
«Enden av november» er en sang av det norske rockebandet Kaizers Orchestra. Den ble utgitt på bandets fjerde studioalbum, Maskineri, 18. februar 2008, og som iTunes-single, radiosingle og på MySpace 17. desember 2007. Sangen er skrevet av bandets frontmann og vokalist Janove Ottesen, og produsert av Ottesen og Mark Howard.
Sangen ble øvd inn for første gang 19. november 2006, under lydsjekk på Tobaken, Esbjerg, Danmark. Sangen ble skrevet tidligere samme dag. Låta ble spilt inn i Berlin i november 2007. Låta blei mikset og mastret i Los Angeles i desember 2007.
Singelen lå to uker på VG-lista i 2008, med nummer atten som beste plassering.
Narbolia
Narbolia (sardisk: Narabuìa) er en italiensk kommune i provinsen Oristano i regionen Sardinia. Den har 1 791 innbyggere og ligger rundt 57 meter over havet.
Enden av november
En musikkvideo ble også laget til sangen.
Sangen var også med på livealbumet 250 Prosent, utgitt i 2008.
Hydraulisk akkumulator
En hydraulisk akkumulator er en tank med et gassvolum, ofte innkapslet i en blære, som fungerer som et "lager" for trykk. Ved sykliske arbeidsprosesser vil man bruke en akkumulator for å raskt kunne distribuere oljen som trengs. Man ønsker også å bruke en akkumulator for å fjerne forstyrrelser på linja, da fungere akkumulatoren som en demper. Forholdet mellom trykk og volum i en akkumulator beskrives forenklet ved hjelp av ideell gasslov.
Frets on Fire
Frets on Fire er et åpen kildekode gitarspill for Linux, Windows, og Mac OS X. Via adaptere er det mulig å benytte en Guitar Hero-kontroller, men det er laget for å spilles med et vanlig tastatur. Frets on Fire inneholder hundrevis av sanger og har støtte for å importere sanger fra Guitar Hero I og II. Spillet er gratis.
Musikkonline
Musikkonline.no er et norsk nettsted som selger norsk musikk for nedlastning.
Musikkonline ble startet i 2002 og er det eldste nettstedet som tilbyr norsk musikk for nedlastning. Nettstedet har over 100,000 norske sanger for salg. Musikken er lisensiert av TONO og lastes ned fra nettet i MP3-format og har en bitrate på 256 til 320 kbps. Musikkonline har avtaler med flere norske plateselskaper og selger musikk for disse. Nettstedet selger også noter til norske sanger og norske lydbøker.
Artister
Eksempler på artister på Musikkonline:
Bahia
Bahia er en delstat nordøst i Brasil. Delstatshovedstad er Salvador. Bahia hadde i 2015 et beregnet folketall på 15,203,934.
Bahia mottok mesteparten av slavene som kom fra Afrika. Dette har gjort at delstaten i dag er den mest afrikansk-pregede i Brasil, både kulturelt og sosialt. Dette inkluderer både religionen candomblé, kampsporten capoeira, afrikansk-preget musikk, og en mattradisjon med sterke bånd til Vest-Afrika. Bahia har den største befolkningen av afro-brasilianere i Brasil.
Geografi
Geografisk kan Bahia deles inn i flere regioner. Ute ved kysten finnes rester av mata atlântica, skogsbeltet som tidligere fantes ute ved Atlanterhavet. Lenger inn kommer man til recôncavo-regionen, hvor man dyrker sukkerrør og kaffe, før man kommer til planalto lengst inne i landet. Dette siste området inkluderer også den halvtørre landskapet sertão.
Elva São Fransisco, som er den nest største i Brasil, renner nordvest i delstaten.
Byer i Bahia: Feira de Santana
Økonomi
Bahia er Brasils viktigste produsent og eksportør av kakao. Delstaten har også en omfattende produksjon av andre landbruksprodukter, blant annet sukker. I tillegg finnes det feler store reserver av ulike mineraler samt olje og gass. En annen viktig inntektskilde er turisme. Bahias lange kyst med mange strender samt den unike kulturen som finnes i delstaten, gjør at regionen er et viktig turistmål i Brasil.
Historie
Den portugisiske erobreren Pedro Álvares Cabral gikk i land ved det som i dag er Porto Seguro, og erklærte området som portugisisk territorium i 1500. Byen Salvador ble etablert i 1549, og fungerte som hovedstad for de portugisiske koloniene i Sør-Amerika frem til 1763. Bahia var under nederlandsk kontroll fra mai 1624 til april 1625.
Bahia var også den siste delstaten som sluttet seg til den uavhengige konføderasjonen Brasil. Området forble lojal mot den portugisiske kronen to år etter at resten av Brasil var erklært selvstendig.
Bahia var et hovedsenter for sukker-industrien fra det 16- til det 18. århundre, og har en rekke historiske byer som stammer fra denne perioden. Slaveri var en viktig del av sukkerøkonomien, og 37 % av de afrikanske slavene ble sent til Brasil. De fleste av disse havnet i Bahia, før de eventuelt ble sendt videre til plantasjer andre steder i landet.
Den atlantiske urskogen
Tidligere var store deler av Bahia dekt av atlantisk urskog, der det bodde mange ulike urfolksgrupper. I urskogen vokste det store mengder av brasiltreet, som de portugisiske koloniherrene straks fraktet over til Portugal, der de brukte væsken i treet som fargestoff. Senere ble store deler av den atlantiske urskogen hugget ned til fordel for beitemarker for storfe. Dette har ført til at mange urfolksgrupper har blitt drevet fra sine områder. I dag er størstedelen av jorda som tidligere var atlantisk urskog beitemarker, eukalyptusplantasjer eller sukkerplantasjer. Urfolksgrupper, som pataxó, tar i dag tilbake områder som de mener de har historisk krav på, der de igjen vil dyrke områdene med frø fra den atlantiske urskogen.
Musikk
Mye av den brasilianske musikken har sitt utspring i Bahia. Dette gjelder både samba, afoxé og axé samt mer motepregede danser som lambada. Delstaten er også fødested for kjente brasilianske musikere som Dorival Caymmi, João Gilberto, Gilberto Gil, Caetano Veloso med flere. I tillegg har grupper som Olodum, Ara Ketu og Ilê Aiyê hjemsted i Bahia.
Urbefolkning
Det finnes fortsatt litt igjen av urbefolkningen i Bahia, slik som pataxó-folket, som bor enten langs kysten sør i delstaten eller i det indre av Bahia.
Bahai-troens skrifter
bahai-troens skrifter er en bok i Bokklubbens serie Verdens Hellige Skrifter, redigert av Arne Ruste og utgitt i 2007. Boken inneholder tekster skrevet av fire av bahai-troens profeter og ledere: Báb (1819–50), Bahá'u'lláh (1817–92), `Abdu'l-Bahá (1844–1921) og Shoghi Effendi (1897–1957).
Innhold
For de tre første forfatternes vedkommende inneholder boken også et lite utvalg kortere tektster. I tillegg inneholder boken et utvalg bønner og erklæringen Løftet om fred i verden, som er skrevet av bahais internasjonale råd Det universelle rettferdighetens hus i 1985.
Xiang Jingyu
Xiang Jingyu (kinesisk: 向警予, født 4. september 1895 i fylket Xupu i provinsen Hunan i Kina, død 1. mai 1928 i Wuhan) var en kinesisk kommunistisk politiker, en av de første kvinner i det kinesiske kommunistparti. Hun var en nær venn av Mao Zedong under hans år i Changsha.
Hun studerte i Frankrike, som del av Mouvement Travail-Études, og engasjerte seg for kvinnenes borgerrettigheter og for sosialismen. I 1921 dro hun tilbake til Kina, og ble etterfølger av Wang Huiwu og første leder av det nyopprettede kvinnebyrået i kommunistpartiet. Hun engasjerte seg fortrinnsvis for organiseringen av fabrikkarbeiderskene fra spinnerier og veverier i industrisentraene.
Heidal (kommune)
Heidal er en tidligere kommune i Innlandet fylke. Kommunen ble opprettet i 1908 da den ble skilt ut fra Vågå kommune. 1. januar 1965 ble den slått sammen med Sel kommune.
Xiang Jingyu
Den 30. mai 1925 planla og ledet hun en demonstrasjon i Shanghai som på den ene side krevde løslatelsen av fengslede studenter, og på den annen side rettet seg mot hendelsene i Qingdao noen dager tidligere, Politiet åpnet ild, og hendelsen gikk inn i historien som «30.-mai-massakeren» (五卅參按, wusa can´an) som gav støtet til 30. mai-bevegelsen.
Oplatocera
Utseende
Middelsstore, avlange, mer eller mindre rødbrune trebukker. Det er nokså stor forskjell mellom kjønnene, hannene er spinklere med lengre antenner, forholdsvis smalere dekkvinger, og forholdsvis større pronotum. Antennene kan være betydelig lengre enn kroppen, men også kortere. Pronotum sider er rundede, med en tann i midten. Dekkvingene er parallellsidige eller svakt tilsmalnende bakover, med omtrent rettvinklede "skuldre", med én eller flere fine, opphøyde lengderibber, gjerne met et par mørke flekker i den fremre delen og et mørkt skråbånd bak.
Xiang Jingyu
I 1925 ble hun sendt til videreutdannelse i Moskva, og kom på en måte ut av kommunistenes sentrale ledd. Tilbake i Kina deltok hun på en arbeiderdemonstrasjon som endte i konfrontasjon, og hun ble skutt og drept 1. mai 1928. Hennes etterfølger ble Yang Zhihua 楊之華.
Oplatocera
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Borneo i øst.
Heidal (kommune)
Området er i dag kjent som Heidal i Sel.
Xiang Jingyu
Hennes ektemann Cai Hesen var siden 1922 medlem av kommunistpartiets sentralkomite.
Suterina
Suterina er en slekt av fjærvinger.
Utseende
Knøttsmå, spinkle, brunlige fjærvinger. Kroppsformen er avlang. Slekten kan kjennes på at hodet er ganske lite og avlangt, og pronotum sterkt tilsmalnende forover, nesten trekantet.
Levevis
I motsetning til de fleste andre dvergfjærvinger lever denne arten ikke i kjuker, men mellom løvstrø på bakken eller mellom mose på bark ved roten av trær.
Utbredelse
Den beskrevne arten lever i det sørøstlige USA, men det kjennes også ubeskrevne arter fra Mellom-Amerika.
Systematisk inndeling
I tillegg til den beskrevne arten er det kjent flere, hittil ubeskrevne.
Pinobius
Pinobius er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De kan kjennes på lang og smal, mer eller mindre sylindrisk kroppsform og nokså kort bein. Disse billene lever på bakken der den smale kroppsformen hjelper dem å ta seg lett fram mellom løvstrø og røtter.
Utseende
Små, slanke biller, mer eller mindre sylindrisk kroppsform. De fleste artene er mer eller mindre gul- eller brunaktige. Hodet er ganske stort, mer eller mindre firkantet, og skilt fra brystskjoldet (pronotum) ved en tydelig, smal "hals". Fasettøynene er ganske små og antennene tynne. Brystskjoldet (pronotum) er mer eller mindre hjerteformet. Dekkvingene er omtrent så lange som brystskjoldet, omtrent parallellsidige. Bakkroppen er lang og mer eller mindre sylindrisk, oftest kraftig punktert. Beina er ganske korte.
Levevis
Smalkortvingene er bakkelevende rovdyr som særlig finnes på litt fuktige steder.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den Gamle verden.
Landkreis Bautzen (1994–2008)
Landkreis Bautzen (østsorbisk: Wokrjes Budyšin) var en Landkreis i den østlige delen av Fristaten Sachsen med Bautzen og Bischofswerda som de største byene. Kretsen ble opprettet den 1. august 1994 gjennom en sammenslåing av den tidligere Kreis Bautzen med Landkreis Kamenz. Kretsen var medlem av Euroregion Neiße.
Geografi
Kretsen grenset i vest og nord mot Landkreis Kamenz, i øst mot Niederschlesischer Oberlausitzkreis, i sørøst mot Landkreis Löbau-Zittau, og i sør mot Landkreis Sächsische Schweiz og Tsjekkia.
Kretsen strakk seg fra hedeområder og tjern som tilhører Oberlausitzer Heide- und Teichlandschaft i nord, over Lausitzer Bergland, Wilthen og Cunewalde (på folkemunne kalt Oberland) frem til den tsjekkiske grensen ved Sohland an der Spree.
Den største elven i kretsen var Spree, som fløt gjennom hele Landkreis Bautzen. Mindre elver var Löbauer Wasser, Kleine Spree og Wesenitz, som hadde sin beliggenhet i nærheten av Bischofswerda. Den største innsjøen i areal var Talsperre Bautzen.
I den nordlige delen av kretsen var det tallrike mindre vatn og innsjøer, som var populære for fiskere. I nord var kretsen preget av furuskog, i den midterste delen var det mye jordbruk, mens Lausitzer Bergland var dominert av furuskog og andre tresorter.
Den 1. august 1994 ble den 955 km2 store Landkreis Bautzen utvidet med den største delen av Landkreis Bischofswerda og fikk et areal på 961,12 km2.
I forbindelse med kretsreformen i Sachsen i 2008 ble Landkreis Bautzen den 1. august 2008 slått sammen med den tidligere kretsen Landkreis Kamenz og den kretsfrie byen Hoyerswerda til den nye kretsen Landkreis Bautzen.
Byer og landkommuner
Landkreis Bautzen bestod av 6 byer og bykommuner, og 25 landkommuner (Gemeinde). 13 av disse kommunene inngikk i 6 interkommunale forvaltningsfellesskap og forvaltningsforbund. Nedenfor ser vi kommunenes innbyggertall pr 31. desember 2008.
Kradibiinae
Utseende
Små (gjerne 1–2 millimeter), gulaktige til svarte snyltevepser. Hodet er påfallende flatt.
Levevis
Artene utvikler seg inne i fikener (Ficus spp.) som de pollinerer.
Utbredelse
Gruppen er vidt utbredt i varme områder av den Gamle verden.
Politihøgskolen
Politihøgskolen (PHS) er en statlig høyskole i Norge og er den sentrale utdanningsinstitusjonen for Politi- og lensmannsetaten. PHS er underlagt Politidirektoratet og har til oppgave å gi både grunnutdanning på bachelornivå for etatens ansatte og utdannelse på masternivå. PHS driver forsknings- og utviklingsarbeid, videreutdanningstilbud og faglig formidling innen høgskolens fagområder.
Sputnik
Sputnik kan vise til:
Politihøgskolen
Grunnutdanning
Skolens bachelorutdanning går over tre år, gir teoretisk og praktisk kunnskap som danner grunnlag for tjeneste i politiet og utdanner generalister til alle landets politidistrikter. Første år (B1) innebærer undervisning ved Politihøgskolen, andre år (B2) er et år i praksis med veiledning ved en av Politietatens driftsenheter og tredje år (B3) er et avsluttende år på høyskolen. Studentene undervises i bl.a. politifag, idrett, samfunnsvitenskapelige fag og juridiske fag. Utdanningen er fra 2004 godkjent som bachelorgrad. Studentene bærer uniform i alle tre studieår, og i praksisåret tildeles studentene begrenset politimyndighet (begrenset til tjenestetid og politidistrikt).
Opptak til grunnutdanningen foretas av egne opptaksnemnder som plukker ut søkere etter nærmere kriterier fastsatt av Justisdepartementet. Opptaksprosessen består av fysiske tester og vurdering av personlig egnethet. Smittesituasjonen i Norge i 2020 og 2021 gjorde at de fysiske testene i opptaket til bachelorutdanningen ble erstattet av en egenerklæring i opptaket i 2020 og 2021.
Masterstudium
Som første land i Skandinavia startet Politihøgskolen i 2006 et masterstudium i politivitenskap med 20 studenter i første kull. Dette er et treårig deltidsstudium som gir 120 studiepoeng. Opptakskravene er enten politihøgskole, juridisk embetseksamen eller treårig høgskoleutdanning/bachelorgrad. I 2016 etablerte Politihøgskolen et nytt masterstudie, erfaringsbasert mastergrad i etterforskning med et omfang på 90 studiepoeng.
Etter- og videreutdanning
PHS har faglig ansvar for etterutdanningen i Politi- og lensmannsetaten, det meste i Oslo. Kurs i regi av PHS inkluderer hundeførerkurs, kurs i bekjempelse av terrorhandlinger og grunnkurs UEH. Avdeling for etter- og videreutdanning avholder ca. 40 utdanninger i året, og emnene omfatter bl.a. etterforskning, beredskap, sivile gjøremål, forvaltning, ledelse og obligatorisk utdanning for politijurister.
Forskning
Politihøgskolen gjennomfører forskning innen fag som kriminologi, politivitenskap, jus, psykologi og sosiologi. Politihøgskolen har en egen forskningsavdeling, men også i de andre avdelingene utføres det forskning.
Ledelse
Justisdepartementet oppnevner styret for PHS, som skal være på 11 personer. Seks av disse skal være eksterne og samlet representere vide politifaglige og samfunnsfaglige interesser. I styret skal også studentene være representert.
I statsråd 17. desember 2010 ble Håkon Skulstad åremålsbeskikket som ny sjef for Politihøgskolen for en periode på seks år. Leder for avdelingen i Bodø er Torje Stokland. Leder for avdelingen i Stavern er Siw Thokle.
Historikk
Den organiserte politiopplæringens historie startet i Kristiania-politiet i 1889. I 1920 ble Statens Politiskole opprettet som etatsskole. Utdannelsen var toårig. I 1989 bestemte regjeringen at Statens Politiskole skulle omdannes til høyskole med navnet Politihøgskolen. Det ble bestemt at politiutdannelsen skulle økes til tre år, og at Politihøgskolen skulle bli en akademisk institusjon som også drev forskning. I 1990 ble Politihøgskoleprosjektet opprettet med Rolf B. Wegner som sjef, for å forberede opprettelsen av Politihøgskolen. I 1992 ble Statens Politiskole så omdannet til Politihøgskolen. Politihøgskolen fikk full institusjonell akkreditering som høyskole 18. juni 2004 (i perioden 1992–2004 hadde høyskolen akkreditering for enkeltstudier på høyskolenivå).
Statens Politiskole og Politihøgskolen har holdt til på Majorstuen i Oslo siden starten. I 1997 ble det i tillegg etablert en avdeling i Bodø, Politihøgskolen i Bodø. Det har også blitt etablert avdelinger i Stavern og på Kongsvinger. Det ble etablert bachelorutdanning for førsteårsstudenter på Kongsvinger i 2009, organisert som en underavdeling av Oslo, der studentene fullførte sin utdanning. Politiutdanningen på Kongsvinger ble nedlagt etter en reduksjon i studieplasser i 2018.
Grunnet stadig økende antall plasser og krav til etterutdanning søkte PHS i 2007 etter nye lokaler i Oslo-området.
Wild Geese
Wild Geese er en stumfilm fra 1927 regissert av Phil Goldstone. Filmen er laget over romanen Graagaas av Martha Ostenso. I hovedrollene var Russell Simpson som Galeb Gare, Belle Bennett som Amelia Gare og Eve Southern som Judith Gare. Regissør var Phil Goldstone. Filmen antas å være tapt.
A Reality Tour: Norwegian Wood (2004)
Dette var den andre av to konserter i Norge. Den første ble holdt dagen før på Koengen i Bergen.
Om turneen
A Reality Tour startet i Forum i København den 7. oktober 2003 og ble avsluttet på Hurricane Festival Scheeßel i Tyskland 25. juni 2004. I denne perioden ble det gjennomført 111 konserter over hele verden. Turneen startet i Europa (oktober-november), fortsatte i USA og Canada (desember – februar), videre til Australia og Asia (februar – mars) før man vendte tilbake til USA og Canada (april – juni) og avsluttet med festivaler i Europa sommeren 2004.
Bowie besøkte Norge tre ganger under turneen. I Oslo Spektrum 12. oktober 2003, I Koengen, Bergen 17. juni 2004 og på Norwegian Wood 18. juni 2004. Til sammen hadde de norske konsertene om lag 29 000 tilskuere til sammen.
Oppslutning
7 500 tilskuere var tilstede under David Bowie konserten i Frognerbadet.
Oppvarming
Svenskbergenske Karin Park varmet opp i Frognerbadet.
Setliste
Ekstranummer:
Anmeldelser
Panorama link
- Totalt leverte David Bowie og hans band hele 26 låter fremfor et smekkfullt Norwegian Wood, og med unntak av det forhatte og forhåpentlig litt pinlig berørte individet som kastet greier på idolets øye, er det høyst tvilsomt at en eneste sjel gikk skuffet hjem fra Frognerparken denne våte, men likevel svært så triumferende fredagskvelden for den historiske briten, skriver Panorma.no etter konserten.
Besetning
På Reality-turneen
Jean-Baptiste Charcot
Jean-Baptiste Étienne Auguste Charcot (født 15. juli 1867 i Neuilly-sur-Seine, Frankrike, død 16. september 1936 til sjøs, utenfor Island) var en fransk lege og polarforsker.
Charcot var sjef for nerveklinikken ved La Salpêtrière-hospitalet ved det medisinske fakultetet i Paris og var ansatt ved Pasteurinstituttet.
Han ledet den franske antarktisekspedisjonen som i perioden 1903–1905 utforsket vestkysten av Graham Land med skonnerten «Français». Ekspedisjonen nådde Adelaideøya i 1905 og fotograferte Det antarktiske arkipel og Loubetkysten.
På en ny ekspedisjon fra 1908 til 1910 med barken «Pourquoi-Pas?» utforsket han Bellingshausenhavet og Amundsenhavet og oppdaget Loubet Land, Marguerite Bay og øya Charcotøya, som han kalte opp til ære for sin far.
Fra 1925 til 1936 forsket han i østre Grønland og Svalbard.
Han var sønn av nevrologen Jean-Martin Charcot.
Dag Schreiner
Dag Schreiner (født 11. november 1953) er en norsk skuespiller, komiker, regissør og medprodusent fra Stavanger.
Schreiner var med å starte Løgnaslaget, sammen med Per Inge Torkelsen og Steinar Lyse. Dag Schreiners figurer «Lerer Gondersen» og «Bøggval Kaj» er to av de mest kjente han har laget. Eier og driver enkeltmannsforetaket Schreiner Dag. Schreiner er også daglig leder og styreleder i Daglig Drift AS som i 2006 omsatte for 637 000 kroner.
Brintesia circe
Brintesia circe er en sommerfugl som tilhører gruppen ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).
Utseende
En ganske stor, brunsvart sommerfugl. Oversiden er brunsvart, med et nokså bredt, hvitt tverrbånd i vingens ytre del og en rund, svart øyeflekk (med lys kjerne) i spissen av forvingen. Undersiden av forvingen er grå med grå kanter, undersiden av bakvingen er gråspraglete. Et bredt, hakkete, hvitt tverrbånd går over begge vingepar, i tillegg har bakvingen et ufullstendig tverrbånd nærmere roten. Arten kan ligne flere andre europeiske ringvinger, men er større og mer kontrastrikt tegnet enn disse.
Levevis
Arten finnes på tørre, gresskledte steder eller buskmark, også på dyrket mark.
Utbredelse
Arten er utbredt i Sør- og Mellom-Europa, østover til Himalaya.
Acre (måleenhet)
Acre er en gammel britisk og amerikansk måleenhet for flate og arealenhet. Ordet tilsvarer det norske ordet åker. En åker av denne størrelsen kunne man pløye opp i løpet av en dag med et middelaldersk spann på to okser.
1 acre = 4,0469 dekar og 0,40469 hektar. Måleenheten er fortsatt i bruk i USA og England.
For å regne om fra acre til hektar, multipliser med 0,40469.
LINC
LINC (Laboratory INstrument Computer) var en 12-biter, 2048-ord datamaskin. LINC kan betegnes som den første minidatamaskinen og en forgjenger til den personlige datamaskin. Det opprinnelige navnet var Linc på grunn av prosjektets opprinnelse ved MIT's Lincoln Laboratory, mens navnet LINC kom i bruk etter at prosjektet flyttet fra Lincoln Laboratory. LINC ble konstruert av Wesley A. Clark og Charles Molnar, mens Mary Allen Wilkes sto for programmeringen.
Acre (måleenhet)
For å regne om fra hektar til acre, multipliser med 2,4710.
LINC
LINC og andre maskiner i «MIT-gruppen» ble konstruert ved MIT og deretter bygget av Digital Equipment Corporation (DEC) og Spear Inc. ved Waltham, Massachusetts (senere en avdeling av Becton, Dickinson and Company). Prisen på en maskin var 40,000 amerikanske dollar. En typisk konfigurasjon besto av en 6'X20" rack og fire bokser som inneholdt henholdsvis båndstasjon, en liten skjerm, et kontrollpanel og et tastatur.
Gustaf Sparre
Nils Gustaf Alexander Sparre (født 31. mai 1834 i Fågelås socken i nåværende Hjo kommune, død 4. september 1914) var en svensk politiker, godseier og kammerherre. Han var vice talman (omtr. viselagtingspresident) 1891-1895 og talman (omtr. Lagtingspresident) 1896-1908 i Riksdagens førstekammer.
Castle of Mey
Castle of Mey, tidligere Barrogil Castle, er et slott ved Caithness nord i Skottland, som tidligere har vært brukt av den britiske kongefamilien. I dag drives det av en stiftelse og er åpent for allmennheten. I pent vær kan man se Orknøyene i nord.
Castle of Mey ble bygget på 1500-tallet på stedet for en tidligere festning av George Sinclair, den 4. jarlen av Caithness. Slottet var ganske forfallent i 1952 da det og tilliggende eiendom ble kjøpt av dronningmoren (enkedronning Elizabeth). Dronningmoren restaurerte slottet og brukte det som feriested. Hun besøkte stedet regelmessig i august og september fra 1955 og til rett før sin bortgang, og hennes siste besøk var i oktober 2001.
Etter dronningmorens død har slottet blitt overtatt av Queen Elizabeth Castle of Mey Trust og er i begrenset grad åpent for besøkende.
Voss videregående skole
Voss videregående skole er en fylkeskommunal videregående skole på Skulestadmoen i Voss herad, som åpnet i 2016. Skolen har internat som er felles med elever som går på Voss gymnas. Skolen tilbyr også opplæring i utlandet på Vg2.
Utdanningstilbud
Vedtatt utdanningstilbud for skoleåret 2023-2024:
Historikk
Nye Voss videregående skole åpnet i nybygg på Skulestadmoen høsten 2016. Skolen var en samlokalisering av tidligere Voss jordbruksskole, og deler av virksomhetene ved tidligere Rogne videregående skole, Hjeltnes videregående skole og gamle Voss videregående skole som hadde avdelinger på Bryn, Vatle og i Granvin. Øvrige deler av virksomheten ved disse skolene ble lagt til Voss gymnas.
Gamle Voss videregående skole omfattet tre tidligere skoler: Norsk kunsthåndverksskole, som ble grunnlagt av treskjæreren Magnus Dagestad i 1920, Voss yrkesskole som ble etablert i 1950 og som tok over Norsk kunsthåndverksskole i 1970.
Hordaland fylkeskommune tok over drifta av Vatles handelsskole i 1975, som da hadde vært en privat skole siden 1945. I 1975 ble denne skolen slått sammen med Voss yrkesskole. I 1979 ble elektrofag ved filial Granvin opprettet, og i 1990 teknisk fagskole. I tillegg har skolen undervisning ved Styve Gard på Evanger. Skolen skiftet navn i 1993 til Voss videregående skole.
Siste russekullet med økonomiske og administrative fag gikk ut våren 2008. De som ønsker økonomiske fag på Voss må i dag gå på Voss gymnas.
Eigerøy fyr
Eigerøy fyrstasjon er et fyr i Eigersund kommune som ble opprettet i 1854. I sin tid var det en nyvinning innen fyrvesenet. Dette var landets første tårn bygget i støpejern, og det ble laget i flere moduler på Bærums Verk, for så å bli fraktet til Eigerøy. Materialene til lyktehuset ble støpt på Næs Jernverk.
Historie
Foruten selve fyret ble det reist fyrforvalterbolig, uthus, naust og brygge. Opptil 75 mann var involvert i arbeidet, som ikke gikk helt smertefritt for seg. I regnskapene er det nemlig utgiftsført 1 stk. likkiste! Det revolusjonerende tårnet strakte seg høyt mot himmelen. Fyrvokterne måtte tilbakelegge 134 trappetrinn for å komme til topps. Fyrlykta rager 46,5 meter over vannkanten, mens fyret i seg selv er 32,9 meter høyt målt fra bakken. Men det er ikke bare i konstruksjon og størrelse at fyret er spesielt. Også i lysstyrke utmerker det seg. Med sin 1. ordens lykt, er blinkene fra Eigerøy fyr noen av de sterkeste i Europa.
Eigerøy fyr ble avfolket og automatisert i 1989. Siden den gang har en lokal fisker stått for tilsynet av stasjonen, mens Eigersund kommune har fått leieavtale for to sjøbuer, boligen og hobbyhuset som var tilknyttet fyrstasjonen. Kommunens mål er å gjøre Eigerøy fyr om til et slags kystkultursenter. Eigersund kommune har i samarbeid med 22 grunneiere bygget en 2 kilometer lang vei ut mot fyrbygningen. En parkeringsplass er anlagt med toalettfasciliteter, og det har blitt mudret et lite sund mellom Midbrødøya og Eigerøy slik at fritidsbåter kan komme seg ut til fyret innaskjærs.