cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Samferdsel i Israel
Flytransport
Innenlandsflyvninger er ganske vanlig i Israel, spesielt mellom Tel Aviv og Haifa, og til og fra den sørliggende byen Eilat. Innenlandsfly bruker gjerne Eilat lufthavn (ETH) som ligger midt i bysentrum, mens internasjonale ruter med større fly må benytte seg av landets andre, internasjonale flyplass, Ovda (VDA) ligger, 60 km nord for bysentrum i Eilat.
Boeing beregner at 60–80 nye fly vil bli kjøpt av israelske flyselskaper over de neste 20 årene
Flyplasser med rullebaner som har fast dekke
Rullebanenes lengde:
Boxer (andre betydninger)
Boxer har flere betydninger:
Hellschen-Heringsand-Unterschaar
Området ble skapt ved landvinning og sikret med diker tidlig på 1600-tallet. Hellschen-Heringsand-Unterschaar ble utskilt som en egen kommune idet sognekommunen Wesselburen ble delt i 1934. Hellschen-Heringsand-Unterschaar har stadig den evangelisk-lutherske St. Bartholomäus-Kirche i Wesselburen som sognekirke.
Operasjon Condor
Initiativet til Operasjon Condor kom fra den chilenske generalen Augusto Pinochet, som hadde ledet militærkuppet mot den folkevalgte sosialistiske presidenten Salvador Allende den 11. september 1973. Med støtte fra den amerikanske etterretningsorganisasjonen CIA ble det organisert en multinasjonal terrororganisasjon med navnet Operasjon Condor. Organisasjonen skulle også forfølge venstreorienterte som flyktet fra Sør-Amerika til USA eller Europa. Med i organisasjonen var representanter fra USA, Chile, Argentina, Bolivia, Brasil, Paraguay og Uruguay.
I 1980-årene ble mange av erfaringene fra torturen og terroren i Operasjon Condor brukt i tilsvarende «skitne kriger» som lokale regimer med støtte fra USA førte mot venstreopposisjonen i Mellom-Amerika. Den nyutnevnte (2005) sjefen for all amerikansk etterretning, John Negroponte, spilte en sentral rolle i området på denne tiden.
Rettssaker
I 2011 ble Alfredo Astiz dømt, og han sitter fortsatt i fengsel (per 2016).
I 2013 startet en rettssak i Argentina; Per mai 2016 har «15 av de totalt 18 tiltalte i saken [...] [blitt] funnet skyldig i sin delaktighet i Operasjon Condor»; «Argentinas siste militærdiktator Reynaldo Bignone [ble dømt] til 20 års fengsel for forsvinningen til over 100 mennesker under Operasjon Condor»; Den pensjonerte obersten Manuel Cordero fra Uruguay - den eneste ikke-argentineren på tiltalebenken - ble dømt til 25 års fengsel.
Primera División 1971–1972
Primera División 1971-72 var den 41. sesongen i spansk fotball siden ligaen ble innført. Sesongen ble innledet 4. september 1971 og avsluttet 14. mai 1972. Spanske Enrique Porta fra Granada CF ble toppscorer med 20 ligamål. Real Madrid vant sin 15. ligatittel denne sesongen.
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Vinnerlag
Trener: Miguel Muñoz
Hemme
Hemme er en kommune i kretsen Ditmarsken i delstaten Schleswig-Holstein i Tyskland. Hemme ligger i Eiderens amt, og lå inntil 1. januar 2008 i Lundens amt.
Inger Eline Eriksen
Inger Eline Eriksen Fjellgren (født 15. september 1987) er en norsk, samisk politiker og jurist. Fra desember 2016 til september 2017 var hun medlem av Sametingsrådet.
Hun stilte til valg for partiet Árja ved Sametingsvalget 2009, der hun var femtekandidat i valgkrets 2 (Ávjovári valgkrets). Hun var vararepresentant i sametingsperioden 2009-2013, for representantene Láilá Susanne Vars og Olaf Eliassen. Ved Sametingsvalget 2013 ble hun valgt inn som én av fire representanter for partiet Árja. Hun ble gjenvalgt i 2017.
Hun jobber ellers som advokatfullmektig.
Helse (Ditmarsken)
Helse er en kommune i kretsen Ditmarsken i delstaten Schleswig-Holstein, Tyskland. Helse ligger i Marne-Nordsjøs amt, og i Marnelands amt inntil 1. januar 2008. 31. desember 2008 hadde kommunen 927 innbyggere.
Kommunen består av stedene Darenwurth, Helse, Helserdeich, Hembüttel, Krumwehl, Norderlandsteig, Triangel, Vitt og Zippelkoog.
Fylkesvei 3116
Fylkesvei 3116 går mellom Slagen og Gressbanen i Tønsberg kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 465 (Vestfold).
Mpande
Mpande kaSenzangakhona (født 1798 i Babanango, død 19. november 1872) var konge over Zululand fra 1849 til 1872, noe som gjør ham til den zulukonge som regjerte lengst. Han var halvbror til Shaka og Dingane, som begge var hans forgjengere som konge.
Liv og virke
Mpande ble sett på som en svak person sammenlignet med sine samtidige, så mens andre halvbrødre ble fjernet, ble han tillatt å leve. Da Dingane påla sin høvding inDuna Ndlela kaSompisi å myrde ham, utsatte Ndlela det flere ganger, da han så at Mpande var den eneste sønnen som hadde hatt barn, og Ndlela mente at en fortsettelse av blodets linje var av avgjørende betydning for stabiliteten i zulufolket. For dette ble Ndlela torturert til døde av Dingane.
I januar 1840 hjalp Andries Pretorius Mpande i opprøret mot Dingane, som ble drept på en reise nord i Hlatikhuluskogen. Suksesjonsreglene i zulukongedømmet var i beste fall løse, men tradisjonen tilsa at eldste sønn til «fremste kone» skulle følge sin far. Uheldigvis kunne kongen velge hvem som helst av sine koner til «fremste kone» og til og med forandre mening, noe Mpande gjorde. Hvem som skulle etterfølge ham, ble derfor avgjort i kamp mellom de to utfordrerne, Cetshwayo og Mbulazi, på bredden av elven Tugela. Cetshwayo vant, og da faren døde, etterfulgte han ham som konge i Zululand.
Mpande og norsk misjon
Mpande åpnet Zululand for Det Norske Misjonsselskaps første misjonær i Sør-Afrika, Hans Schreuder. Bakgrunnen for det var at Schreuder, som da bodde på Umpumulo, var blitt kjent i hele området for sine medisinkrukker. Schreuder hadde studert medisin i tillegg til teologi i Norge og kunne gi folk legehjelp. Mpande hadde fryktelige giktsmerter, og da ingen av de kongelige medisinmennene kunne hjelpe, hadde høvdingen i Mapumulo foreslått for Mpande at Schreuder kanskje kunne hjelpe ham, og han ble derfor hentet til kongens residens, Unodwengu. Der ble han i litt over to uker, og Mpande var fornøyd med behandlingen, både av ham selv og av en av prinsessene og noen andre i Mpandes nære omgangskrets. Så kongen likte ikke tanken på at misjonæren reiste tilbake så fort, og spurte Schreuder om hva han skulle gjøre om gikten kom tilbake. Misjonæren sa seg villig til å komme tilbake, men mente at den lange avstanden ville gjøre det vanskelig, Umpumulo lå utenfor Zululands grenser.
Dette førte til at Mpande gav ham lov til å etablere seg som misjonær i Zululand, for da ville han være nær kongen når kongens smerter ble store. Han fikk fire elefanttenner og flere kuer av kongen og løfte om å kunne bosette seg på Impanga. 25. mai 1851 etablerte han seg der, og de første månedene hadde han mye å gjøre som lege, for det gikk en feberepidemi i området. Siden fungerte Schreuder også som mellommann og forhandler mellom Mpande og britene i Natal. Men verken kongen eller noen av hans familie lot seg omvende til kristendommen.
Kjell Narve Ludvigsen
Kjell Narve Ludvigsen (født 26. mars 1947) er en norsk generalmajor.
Han har sin militære utdannelse fra Hæren, og er også uteksaminert sivilingeniør fra Institutt for geoteknikk, NTH (nå NTNU).
Ludvigsen var sjef for Distriktskommando Trøndelag 1999–2002. Etter å ha tjenestegjort ved Fellesoperativt hovedkvarter (FOHK) på Jåttå, tiltrådte han, på sin 60-årsdag 26. mars 2007, stillingen som ny styrkesjef for Multinational Force and Observers (MFO) på Sinaihalvøya. Dette er fjerde gang en norsk general bekler stillingen siden styrken ble opprettet i 1982 som et resultat av Camp David-avtalen.
Han er gift med Herdis M. Gabrielsen, og de har to barn.
Bapsfontein
Bapsfontein er en liten by i Ekhuruleni i provinsen Gauteng i Sør-Afrika. Byen ligger omtrent 15 km nordøst for Kempton Park og ca. 25 km fra Benoni.
De omkringliggende områder preges av store gressletter, og er kjent for sitt rike fugleliv. Våtmarkene er fredet i dette området. Bapsfontein utgjør en del av nedslagsfeltet for mange viktige elver og dammer. Området er regulert som jordbruksareal, med et lite bysentrum.
Nest Park er en del av Bapsfontein og består av ca 255 små gårder og er en liten landsby.
I 2004 dukket det opp synkehull som et resultat av at for mye grunnvann er blitt pumpet ut av jordbrukere i området. Jordsmonnet er dolomittisk og har høyt kalkinnhold, noe som gjør det svært fruktbar. Området er også godt tilrettelagt for hesteridning.
Harold Lasswell
Harold Dwight Lasswell (født 13. februar 1902, død 18. desember 1978) var en ledende amerikansk statsviter og kommunikasjonsforsker. Han var medlem av Chicagoskolen (kjent for studier innen sosiologi) og president for The World Academy of Art and Science (WAAS). Sammen med andre innflytelsesrike, liberale tenkere i perioden 1914-1940, som for eksempel Walter Lippman, argumenterte han for at demokratier trengte propaganda for at informasjonssvake mennesker skulle akseptere hva en elitegruppe av spesialister hadde bestemt var til deres eget beste.
Kommunikasjonsmodell
Lasswell forsket på propaganda i politisk kommunikasjon blant annet gjennom studier av propagandateknikker fra 1. verdenskrig. I 1948 formulerte han den mest velkjente formel innen kommunikasjonsteori:
hvem (sier) hva (til) hvem (i) hvilken kanal (og med) hvilken effekt?
Formelen danner utgangspunktet for mange spesialretninger innenfor massekommunikasjon:
Modellen gir et bilde av kommunikasjon som en påvirkningsprosess hvor målet er hvilken effekt kommunikasjonen har på mottakeren. På samme måte som Shannon-Weaver-modellen, er modellen lineær og tilhører såkalte transmisjonsmodeller, hvor kommunikasjon er redusert til overføring av informasjon. Modellen utelater med andre ord et feedback element og mulighetene for toveiskommunikasjon som senere modeller har inkludert. Lasswell antok at avsender alltid ønsker å influere mottakerne og så derfor på kommunikasjon som en overtalelsesprosess. I modellen antar man at budskapet alltid har en effekt. Modellen har blitt kritisert for å være for enkel og for å overdrive effektene av massekommunikasjon.
Lasswells forståelse for kommunikasjon gjennom propagandastudier dannet grunnlaget for stimulus-respons-teorien, den første effektteorien innenfor medier og kommunikasjonsforskningen.
Propagandastudier
I boka presenterer Lasswell (1927:195) fire mål for propaganda:
1. Å mobilisere til hat mot fienden
3. Å bevare vennskapet, og, hvis mulig, utvikle samarbeid med nøytrale
4. Å demoralisere fienden
Basert på Lasswell har man utviklet syv propagandaredskaper: name calling, glittering genreality, transfer, testimonial, plain folks, card stacking og bandwagon
Rune Pedersen
Rune Pedersen (født 19. mai 1963) er en norsk tidligere fotballdommer.
Han vant Kniksenprisen som årets dommer ti ganger mellom 1990 og 2000. Kun Roy Helge Olsen med sin seier i 1993 stod i veien for at Pedersen kunne vinne prisen 11 ganger på rad. Han vant også Kniksens hederspris i 1998. Samme år dømte han to kamper under VM i Frankrike. Til og med 2014 var Pedersen ansatt som dommersjef i Norges Fotballforbund.
Gunnar Giljarhus
Gunnar Giljarhus (født 11. desember 1925 på Voss, død 11. november 2011) var en norsk generalmajor, idrettspersonlighet og forretningsmann. Han var Norges Skiskytterforbunds første president, og har vært administrerende direktør ved Raufoss Ammunisjonsfabrikker og for Arbeiderbladet. Giljarhus har vært styreleder for A/S Sydvaranger og Ankerløkken A/S.
I 1991 trakk Giljarhus seg fra styret til Arbeiderbladet på grunn av avisas dekning M72-saken. Giljarhus var styreformann hos ammunisjonsfabrikken på Raufoss samtidig.
Günther Eger
Günther Eger (født 7. september 1964 i Tegernsee) er en tysk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 1992 i Albertville.
Eger vant en olympisk bronsemedalje i bobsleigh under vinter-OL 1992 i Albertville. Sammen med Christoph Langen kom han på tredjeplass i toerbob bak Sveits og et annet tysk lag.
8 Mile Road
8 Mile Road danner grensen mellom byen Detroit (Wayne County) og Detroits nordlige forsteder i Oakland og Macomb County. Lokalt blir veien ofte bare kalt Eight Mile eller Eight.
Veien har lenge fungert som et de facto kulturelt skille mellom den i hovedsak fattige afroamerikanske byen og dens mer velstående, hovedsakelige hvite nordlige forsteder.
Baker's Keyboard Lounge i 20510 Livernois Street ved 8 Mile Road er USAs eldste kontinuerlig drevne jazzklubb og har blitt drevet siden mai 1934.
Som navnet impliserer går 8 Mile Road 8 mi øst–vest, nord for utgangspunktet til Mile Road System i Michigan og Woodward-avenyene.
Paul C. Lauterbur
Paul Christian Lauterbur (født 6. mai 1929 i Sidney i Ohio i USA, død 27. mars 2007 i Urbana i Illinois) var en amerikansk kjemiker og radiolog. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 2003. Han fikk prisen for sine oppdagelser vedrørende billeddannelse ved hjelp av magnetresonanstomografi. Han delte prisen med Peter Mansfield.
Karriere
Fra 1969 til 1985 var han professor for kjemi ved State University of New York University at Stony Brook. Fra 1985 til 1990 var han professor ved College of Medicine ved University of Illinois at Urbana-Champaign. Fra 1985 ledet han dessuten Biomedical Magnetic Resonance Laboratory.
Nobelprisen
Lauterber og Mansfield har gjort avgjørende oppdagelser av hvordan magnetresonans kan utnyttes for å avbilde ulike strukturer i kroppens indre organer. Disse oppdagelsene ledet til det moderne magnetkameraet (magnetresonanstomografi, MRT) som innebar et stort gjennombrudd innen sykebehandling og medisinsk forskning.
Lauterbur oppdaget muligheten for å skape et todimensjonalt bilde gjennom å innføre gradienter som forandret magnetfeltenes styrke. Gjennom å analysere egenskapene hos de tilbakesendte radiobølgene kunne han eksakt bestemme deres opprinnelse. På denne måten kunne man bygge opp todimensjonale bilder av strukturer som ikke kunne utskilles med andre teknikker.
Peter Mansfield videreutviklet arbeidet med å utnytte gradienter i magnetfeltet. Han viste hvordan signalene skulle bearbeides matematisk og dataanalyseres slik at en brukbar avbildningsteknikk kunne utvikles. Mansfield viste også hvordan ekstremt rask avbildning skulle kunne skje, noe som først et titalls år senere ble teknisk og praktisk mulig innen medisinen.
Den medisinske anvendelsen av magnetresonanstomografi har utviklet seg svært raskt. De første magnetkameraene innen omsorgen ble tatt i bruk på begynnelsen av 1980-tallet. I 2002 fantes det mer enn 22,000 magnetkameraer i verden, og det ble gjort over 60 millioner undersøkelser med magnetkamera.
Obwalden
Obwalden er en av de eldste kantonene i Sveits. Den består av to ikke-sammenhengende deler som er adskilt av kantonen Nidwalden. Andre nabokantoner er Uri, Bern og Luzern. Obwalden er kantonen som nest etter Appenzell Innerrhoden har færrest innbyggere.
Ungarn under Vinter-OL 1936
Ungarn under Vinter-OL 1936. Tjuefem sportsutøvere fra Ungarn, tjueto menn og tre kvinner, deltok i fem sporter under Vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen. De deltok i alpint, kunstløp, skøyter, kombinert og ishockey. Ungarn kom på delt tiendeplass med en bronsemedalje.
Obwalden
Sammen med Nidwalden utgjør Obwalden Unterwalden, som var en av de tre urkantonene som 1291 dannet det første edsforbundet. Inntil 1999, da dette begrepet ble strøket fra Sveits' grunnlov, ble Ob- og Nidwalden omtalt som halvkantoner. Obwalden er imidlertid like autonom som alle andre kantoner. Den eneste forskjellen er at den bare har én stemme i Sveits' stenderråd (mens de fleste andre kantoner har to stemmer).
Kommuner
Obwalden består av sju kommuner:
Ulrike Bruns
Ulrike Bruns (født 17. november 1953 i Cottbus som Klapezynski) er en tysk tidligere friidrettsutøver som representerte Øst-Tyskland, hovedsakelig på 1500 meter og 3000 meter.
Tomas Espedal
Tomas Espedal (født 12. november 1961 i Bergen ) er en norsk forfatter. Hans prisbelønte bøker er under utgivelse i 18 land.
Bakgrunn og arbeid
Espedal vokste opp i Ytre Sandviken i Bergen og tok senere sin utdannelse ved Universitetet i Bergen. Han har vært bosatt på Askøy og i København. Forfatteren bor i dag i Bergen.
Forfatterskap
Tomas Espedal debuterte i 1988 med romanen En vill flukt av parfymer på Eide Forlag. På samme forlag ble også Jeg vil bo i mitt navn (1990) utgitt. For sin tredje roman, Hun og jeg (1991), vant Espedal P2/Bokklubbens romankonkurranse. Hans gjennombrudd for et bredere publikum kom i 2006 med romanen ''Gå. Eller kunsten å leve et vilt og poetisk liv''.
Espedal er kjent for sine genrediffuse selvbiografiske og selvutleverende romaner. Espedals senere utgivelser utforsker forholdet mellom romanen og sjangere som essay, brev, dagbok, selvbiografi og reiseskildring. Han har blant annet mottatt Kritikerprisen, Brageprisen og Gyldendalprisen. Hans to bøker, Gå eller kunsten å leve et vilt og poetisk liv (2006) og Imot kunsten (2009) var begge nominert til Nordisk råds litteraturpris. I 2011 ble Espedal tildelt Riksmålsforbundets litteraturpris, men avslo prisen fordi han ikke kunne identifisere seg med Riksmålsforbundets ideer om språk og rettskrivning eller med de andre forfatterne som har fått prisen, spesielt Jens Bjørneboe, som fikk den i 1974. I 2012 ble forfatteren nominert til den internasjonale bokprisen International IMPAC Dublin Literary Award.
Tomas Espedal er under utgivelse i 18 land og oversatt til flere språk, deriblant engelsk, tysk, russisk og fransk. Han har også vært initiativtager til Bergen Internasjonale Poesifestival. I 2011 var forfatteren festspilldikter ved De litterære festspill.
Unterwalden
Unterwalden var en av de tre urkantonene som 1291 dannet det første edsforbundet.
Axel Kühn
Axel Kühn (født 22. juni 1967), tysk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 1992 i Albertville.
Kühn vant en olympisk sølvmedalje i bobsleigh under vinter-OL 1992 i Albertville. Sammen med Wolfgang Hoppe, Bogdan Musiol og René Hannemann kom han på andreplass i firerbob bak Sveits.
São Tomé
São Tomé (befolkning 53 300 i 2003) er hovedstad i São Tomé og Príncipe og landets klart største by. Den ble grunnlagt av portugiserne i 1485, og er bygd om omkring en katedral fra 1500-tallet. En annen tidlig bygning er Fort São Sebastião, bygd i 1575, og i dag São Tomés nasjonalmuseum.
São Tomé ligger nordøst på øya São Tomé. Byen befinner seg nordøst for Trindade, sørøst for Guadalupe og nordvest for Santana. Hovedstaden er forbundet med disse byene med forskjellige veier.
Den internasjonale flyplassen São Tomé internasjonale lufthavn ligger nord for São Tomé.
Drengstigtunnelen
Drengstigtunnelen er en veitunnel i Suldal kommune i Rogaland. Den er 1232 meter lang og utgjør en del av fylkesvei 46.
Keine Experimente
Keine Experimente (tysk for «ingen eksperimenter») var CDU/CSUs slagord i det tyske føderale valget i 1957.
CDU/CSU ønsket med det å oppfordre velgerne til å fortsette den kursen CDU/CSU hadde staket ut de siste årene. Vest-Tyskland hadde opplevd et økonomisk «Wirtschaftswunder».
Samtidig mente CDU/CSU at en sosialdemokratisk seier ville være et stort usikkerhetsmoment under den kalde krigen. Innmarsjen i Ungarn i 1956 var i frisk erindring. SPD gikk under valgkampen i 1957 inn for utmelding fra NATO, for å få til en rask tysk gjenforening. SPD ønsket et nøytralt Tyskland som hverken var del av vest- eller østblokken. Konrad Adenauer sa på CSUs partidag i Nürnberg: «En seier for SPD betyr Tysklands undergang».
CDU/CSU gjorde sitt beste valg noensinne i 1957, og fikk 50,2 % av stemmene og nesten 55 % av mandatene. Unionen inngikk likevel i koalisjon med FDP. SPD fikk bare 31,8 % av stemmene. Slagordet regnes som det mest kjente av alle tyske valgkampslagord.
Slagordet ble utformet for CDU/CSU av et reklamebyrå, og Konrad Adenauer skal ha sagt: «Wenn die Reklamefritzen dat meinen, dann machen wa dat so!» («Når reklamegutta mener det, da gjør vi det sånn!»).
Franz Borkenau
Franz Borkenau (født 15. desember 1900 i Wien i Østerrike, død 22. mai 1957 i Zürich i Sveits) var en østerriksk historiker, journalist og forfatter, mest kjent for sin kritikk av totalitære systemer.
Unge år
På tross av hans desillusjonisme overfor kommunismen forble Borkenau på den politiske venstresiden og arbeidet i årene etter bruddet for Institut für Sozialforschung (IfS, institutt for sosialforskning) i Frankfurt am Main, Tyskland. I årene ved instituttet, kjent for Frankfurtskolen, ble Borkenau oppmuntret av instituttets leder Carl Grünberg og Borkenaus hovedinteresse var forholdet mellom kapitalisme og ideologi. Etter Adolf Hitlers maktovertakelse i 1933 flyktet Borkenau fra Tyskland og levde i Wien, Paris og Panama by. I 1930-årene var Borkenau involvert i organisering av utenlandsk hjelp til undergrunnsgruppen Neu Beginnen som arbeidet for en samling på venstresiden for få en slutt på Nationalsozialistische Deutsche Arbeiterparteis styre. I en serie artikler utgitt i 1933-1934 av tyske venstreorienterte flyktninger forsvarte Borkenau Neu Beginnen som et bedre alternativ enn både Sozialdemokratische Partei Deutschlands (SPD) og KPD.
Kritikk av totalitære systemer
I en biografi over den italienske sosiologen Vilfredo Pareto lanserte Borkenau en teori om totalitære systemer fra et marxistisk perspektiv. Selv om han var ganske fiendtlig mot Pareto var Borkenau svært imponert over hans teori om resirkulering av eliter, hvor de best egnede individer naturlig ble medlemmer av eliten og slik sørget for at eliten alltid ble fornyet og var vital. Fra et marxistisk ståsted konkluderte Borkenau at teorien om sirkulering av eliter forklarte både kommunismen og fascismen.
Borkenau hevdet at de politiske, sosiale og økonomiske krisene forårsaket av første verdenskrig fikk de sterkeste kapitalistene til å etablere en ny økonomisk elite. Men ettersom den nye økonomiske eliten kontinuerlig revitaliserte seg med stadig mer hensynsløs konkurranse, ble stadig flere vanlige mennesker rammet, noe som førte til statlig intervensjon. Men etterhvert som staten ble stadig mer involvert i økonomien vokste det frem en ny politisk elite som overskygget den økonomiske eliten og krevde absolutt politisk og økonomisk makt. Slik Borkenau så det var fascismen i Italia, nasjonalsosialismen i Tyskland og kommunismen i Russland alle ulike former for dette fenomenet. Borkenau hevdet at Vladimir Lenin skapte det første totalitære diktaturet med all makt i statens hender, uten begrensninger fra noen samfunnsklasse slik alle tidligere regimer hadde vært.
Christoph Langen
Christoph Langen (født 27. mars 1962 i Köln), tysk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 1992 i Albertville, 1998 i Nagano og 2002 i Salt Lake City.
Langen vant en olympisk bronsemedalje i bobsleigh under vinter-OL 1992 i Albertville. Sammen med Günther Eger kom han på tredjeplass i toerbob bak Sveits og et annet tysk lag.
Åtte år senere, under vinter-OL 1998 i Nagano ble han sammen med Markus Zimmermann, Marco Jakobs og Olaf Hampel olympisk mester i firerbob.
Han vant sin andre olympiske tittel i Salt Lake City i 2002. Han og Markus Zimmermann,vant konkurransen i toerbob foran to lag fra Sveits.
Zimmermann ble verdensmester i bobsleigh hele åtte ganger, fem ganger i toerbob og tre i firerbob. 1991 i Altenberg i firerbob, 1993 i Innsbruck og 1995 i Winterberg i toerbob, 1996 i Calgary i både toer- og firerbob, 2000 i Altenberg i toerbob og 2001 i St. Moritz i både toer- og firerbob.
Den norske Postorganisasjon
Den norske Postorganisasjon var et norsk fagforbund stiftet i 1884. Den ble medlem av LO i 1951. Opprinnelsen til organisasjonen var Postfunktionærenes Forening i Kristiania stiftet 24. februar 1884, som bare godtok medlemmer fra Kristiania. I 1893 ble navnet ble endret til Det norske Postmannslag, og åpnet for medlemmer fra andre byer. I 1977 slo forbundet seg sammen med Poståpnernes Landsforbund og fikk navnet Den norske Postorganisasjon. Den var med i Postfolkenes Fellesforbund fra opprettelsen i 1951. Den var tilsluttet LO Stat da det i 2000 slo seg sammen med Norsk Postforbund og dannet Postkom.
Bakgrunn
Forløperen til Den norske Postorganisasjon, ‘’’Postfunktionærenes Forening, Christiania’’’ ble stiftet i Kristiania den 24. februar 1884. Foreningen fikk etter hvert stor tilslutning også utenfor byen, men det eneste bindeleddet mellom dem og postfolk i andre deler av landet var medlemsbladet «Posthornet». Etter at det første norske postmannsmøtet hadde vært avholdt i 1892, ble det åpenbart at resten av landet måtte være med. Det dreide seg om viktige saker som lønninger, arbeidstid, ferier, uniformer og elevvesenet (en slags praktikantordning). I 1893 endret organisasjonen form, slik at de kunne inkludere postfolk fra alle kanter av landet. Samtidig endret foreningen navn til ‘’’Det norske Postmannslag’’’.
DNP blir landsomfattende
Bergen var først ute med å stifte et eget selvstendig lag med egne lover. Bergen Postmannslag ble stiftet 21. april 1895. Like før hadde Stortinget avslått å ta lønnsspørsmålet opp til behandling, og stridslysten hadde blitt vekket. Man hadde ikke hatt noen egentlig regulering og effektiv forbedring av lønnen siden 1884. Bergen hadde på denne tiden en postmester gunstig plassert på stortinget, Jacob Marius Schöning. Det var hans sekretær, senere postmester og politiker Adam Hjalmar Egede-Nissen, som tok initiativet til å danne lokallaget i Bergen. Han ble lokallagets første formann. Egede-Nissen ble den første blant en rekke sterke og handlekraftige formenn. O.H. Fougner skriver i "Det Norske Postmannslag 1884-1934" side 56 at: "… hva samklangen innen Postmannslaget angikk, tok bergenserne etter hvert pusten fra styrerne i Kristiania ved sitt rike initiativ og sin positive behandling av mange saker". DNP ble en sterk personalorganisasjon som ivaretok medlemmenes interesser økonomisk så vel som faglig og sosialt. Opprettelsen av Bergen Postmannslag ført e til at Det norske Postmannslag måtte ta sin organisasjon opp til vurdering. Det var på den tid ikke rom for egne lokale lag eller filialer.
Så ble Kristiansand Postmannslag stiftet i 1896. Men heller ikke opprettelsen av Nordenfjeldske postmannslag året etter fikk noe til å skje i hovedstaden. Tanken om å gjøre Det norske Postmannslag til et sentralt organ var imidlertid fremmet, og det ble opprettet en komite i 1900.
I 1906 tok ideen om et landsomfattende forbund endelig form. På det 4. landsmøte i Kristiana i 1906 ble det vedtatt at Det norske Postmannslag skulle være landsomfattende. Lokallagene skulle nedlegges og gjenoppstå som fire kretser underlagt hovedorganisasjonen. Kretsene var igjen inndelt i roder. Kretsene var Det norske Postmannslag, Østenfjeldske, Sønnenfjeldske, Vestenfjeldske og Nordenfjeldske. Rogaland, Tromsø, Bratsberg, Nordland og Romsdal fikk noe senere egne kretser.
Nyere sammenslutninger
I 1977 ble Postmannslaget slått sammen med Poståpnernes landsforbund PLF og tok navnet Den norske Postorganisasjon, Hordaland krets, populært kalt "Postorg". Poståpnernes særinteresser ble etter sammenslutningen ivaretatt i Arbeidsutvalget.
Arkivene
Arkivene etter fagforeningene er private, og omfattes ikke av loven om pliktig avlevering. Den historiske betydningen disse arkivene har ført til at de likevel kan være avlevert til statlige, kommunale eller private arkivinstitusjoner.
Arkivene i Bergen Byarkiv
Arkivet etter postens fagforeninger i Bergen er avlevert Bergen Byarkiv, for eksempel Den Norske Postorganisasjon (A-3125), Norsk Postforbund (A-3124), Hordaland Postopnarlag (A-3772) Skorpen feriehjem (A- 3672), Bergens postassistentforening (A-xxxx), Salhus Poståpneri (A-1627) og en rekke andre. Opplysninger om bygging av nytt posthus i Bergen kan dessuten finnes i Byggekomiteen for nytt posthus i Bergen (A-1418). Bruk av disse arkivene er omfattet av spesielle klausuler for privatarkiv. Bruk og adgang gis av Postkom Hordaland. I møtebøker, årsmeldinger og saksarkiv kan man finne dokumentasjon på hvordan foreningen har organisert sin virksomhet og hvilke saker de har kjempet for. Den første møteboken i arkiv etter DNP i Bergen er fra 1911. Kopier av utgående brev finnes fra 1900, og saksarkiv finnes fra 1901. Etter krigen hadde man en enorm utvikling i postverket. Det ekspanderende driftsgrunnlaget krevde utvikling av stadig nye tjenestegrener. Saksarkivet inneholder informasjon om for eksempel Postgiro, Postsparebank, saker vedrørende de ansattes lønns- og arbeidsforhold, samt kursvirksomhet og feriehjem. Her finnes også dokumenter vedrørende distriktskontorene.
Foreningens historie er solid dokumentert i både møtebøker, hefter og bøker skrevet i anledning jubileer. I arkivet finnes et brev med postale erindringer fra andre halvdel av 1800-tallet, skrevet til 50-årsjubileet 1934 av postmester Anton B. Wilhelmsen, medlem av foreningen allerede fra stiftelsesåret i 1895, vedlagt en tegning av Bergen Posthus 1872-1894. Kretsens historie 1895-1910 finnes håndskrevet av kretsformann Olaf Jæger under arkivserien referansemateriale. Kretsens historie 1910-1924 er skrevet av kretsformann Alfred Klokseth. Dessuten finnes et festskrift med kretsens historie 1895-1955.
Arkivet har vært mye brukt av historieskrivere. Noe arkivmateriale er kommet ut av sin opprinnelige sammenheng og er havnet i egne mapper under rubrikken "Historie". (Se seriene Ee og Zc). Dette gjelder også materiale vedrørende andre verdenskrig. Her finnes opplysninger om stillingsblokade, arbeidsforhold og om personale. Oppgjør og oppbygging etter krigen er også rikt dokumentert i arkivet.
Multinational Force and Observers
Multinational Force and Observers (MFO) er en fredsbevarende styrke som opererer i Sinaiørkenen i Egypt. MFO er en uavhengig internasjonal organisasjon, som driver med fredsbevarende arbeid mellom Israel og Egypt i henhold til fredsavtalen mellom de to landene.
Organisasjonen ble etablert for å overvåke iverksettelsen av Camp David-avtalen mellom Egypt og Israel og at landene overholdt avtalebestemmelsene. Fredsavtalen ble undertegnet 17. september 1978 og FN ble forespurt om å bidra med en fredsbevarende styrke i Sinai for å følge opp avtalens bestemmelser. Dette strandet på motstand i Sikkerhetsrådet, der Sovjetunionen truet med veto. I stedet ble Egypt, Israel og USA enig om å etablere en selvstendig organisasjon for å ivareta oppgavene og Multinational Force and Observers ble etablert ved en protokoll til fredsavtalen, inngått 3. august 1981. Organisasjonen har hovedkvarter i Roma, der generalsekretæren holder til, og regionkontor i Kairo og Tel Aviv.
Styrkens var operativ fra 25. april 1982. Samtidig startet Israel sin tilbaketrekning fra Sinai. MFOs første militære sjef var generalløytnant Fredrik Bull-Hansen. Tolv land bidrar til MFO. Soldater fra Australia, Canada, Colombia, Fiji, Frankrike, Italia, New Zealand, Norge, Storbritannia, Tsjekkia, Uruguay og USA tjenestegjør i Sinai. Per april 2015 rådde MFO over et personell på 1667 soldater.
Tidligere har Kjell Narve Ludvigsen vært Force Commander ved MFO.
Senepoken i Egypt
Senepoken i det gamle Egypt dekker tiden mellom den siste oppblomstringen av innfødte egyptiske herskere etter den tredje mellomepoke og før de persiske erobringer. Epoken varte fra 664 f.Kr. til 332 f.Kr.
Dynastiene i senepoken
Det 26. dynasti, også kjent som saite-epoken. Områdene ved Memfis og Nildeltaet ble gjenstand for gjentatte angrep fra assyrerne frem til Psammetikhos forente Nedre og Midtre Egypt og skapte det 26. dynasti, som markerer begynnelsen på den siste epoken i egyptisk oldtid. Med tiden utvidet han sin makt til å omfatte hele Egypt, i 656 f.Kr. Han anså seg mektig nok til å bryte alle bånd med Assyria, og assyrerne mistet all kontroll over Egypt. Dette dynastiet, som også kalles Saite-epoken, var en tid med gjenvunnet storhet for Egypt. Farao Apries sendte hjelpetropper til Libya for å ødelegge den greske kolonien Kyrene, som led et knusende nederlag, fulgt av borgerkrig og Apries avgang. Den nye faraoen, Amasis II, var ifølge greske samtidige tekster mest opptatt av innenrikspolitikk og gode forhold til sine naboer. Han døde i 525 f.Kr.
Det 28. dynasti hadde bare én konge, fyrst Amyrteaus av Sais, som gjorde opprør mot perserne.
No Sacrifice, No Victory
No Sacrifice, No Victory er det sjuende studioalbumet av HammerFall
Osip Bodjanskij
Osip Maksimovitsj Bodjanskij (russisk Осип Максимович Бодянский, vitenskapelig translitterasjon Osip Maksimovič Bodjanskij, født i Varva i dagens Ukraina, død  i Moskva) var en russisk historiker og litteraturhistoriker.
Senepoken i Egypt
Dynastiene i senepoken
Det 30. dynasti var preget av den 26. dynastis konstneriske stil. Det varte fra 380-343 f.Kr., og var det siste innfødte dynasti i Egypt. Under farao Nektanebos foregikk det en hektisk byggevirksomhet i hele landet, men da perserne på nytt invaderte, klarte ikke egypterne å holde stand. Nektanebos flyktet til Nubia, og med hans avgang slutter den egyptiske oldtidshistorien.
Osip Bodjanskij
Bodjanskij ble i 1842 ansatt som professor i historie og i slavisk litteratur ved universitetet i Moskva. Som sekretær for «Selskapet for russisk historie og antikviteter» redigerte han selskapets tidsskrift Tsjetenija, hvor han offentliggjorde en rekke kildeskrifter og monografier angående Russlands historie. Han skrev også en bok «Om de slaviske stammenes folkepoesi» (1837) og en undersøkelse av «Tiden for de slaviske stammenes opprinnelse» (1855).
No Sacrifice, No Victory
Albumet ble utgitt 20. februar 2009 og er det første med gitarist Pontus Norgren.
Senepoken i Egypt
Dynastiene i senepoken
Det 31. dynasti er dermed den andre persiske okkupasjon, en periode som også kalles Akemenide-dynastiet.
Emanuel Czuber
Emanuel Czuber (født 19. januar 1851 i Praha, død 22. august 1925 i Gnigl ved Salzburg) var en østerriksk matematiker.
Czuber gikk ut av realskolen i 1869 og studerte ved det tyske universitetet i Praha, hvor han var assistent for kartografen Karel Koristka. Fra 1874 underviste han ved en realskole i Praha, før han ble professor ved den tyske tekniske høyskolen i Brünn i 1886. I 1891 ble han professor ved den tekniske høyskolen i Wien, som professor Anton Wincklers etterfølger. Han var rektor for studieåret 1894–1895, og ble i 1899 utnevnt til hoffråd. Han trakk seg tilbake i 1921.
Czubers matematiske arbeid falt for det meste innenfor sannsynlighetsregningen, spesielt sannsynlighetsteori. Interessen for dette fagfeltet gikk tilbake til tiden da han beskjeftiget seg med observasjonsfeil innenfor geodesi. Hans hovedverk er Wahrscheinlichkeitsrechnung und ihre Anwendung auf Fehlerausleichung, Statistik und Lebensversicherung, som bragte ham frem i første rekke blant statistikerne. Han var også opptatt av forsikringsvesenet.
Hyperparathyreoidisme
Hyperparathyreoidisme er en sykdom i biskjoldbrusk-kjertlene (parathyreoideakjertlene) (eller parathyreoidea) der kalsium(kalk)-nivået i blod (serumkalsium) er for høyt. For høy kalsiumverdi i blodet kalles også hyperkalsemi. Ved hyperparathyreoidisme har en eller flere av biskjoldbruks-kjertlene har utviklet seg til et adenom, det vil si en godartet hormonproduserende svulst, som produserer for mye parathyreoidea-hormon (PTH eller parathormon).
Parathyreoidea-kjertlene
Parathyreoidea-kjertlene er fire grynstore kjertler som har til oppgave å styre kalsium-stoffskiftet vårt. Disse kjertlene ligger på forsiden av halsen, helt inntil og på baksiden av skjoldbruskkjertelen (thyreoidea), som er den kjertelen som styrer selve stoffskiftet. Begge disse to organene har til felles at de er endokrine, dvs hormonproduserende, men de har hver sine, helt atskilte funksjonsområder. En blodprøve som påviser forhøyet serumkalsium (kalknivå i blodet) forteller oss om funksjonen i parathyreoideakjertlene er normal eller forhøyet. Er serumkalsium for høyt kan det nesten alltid føres tilbake til at parathyreoideakjertlene har begynt å produsere for mye parathormon. Denne sykdommen som heter hyperparathyreoidisme, ødelegger det normale samspillet mellom parathormon og serumkalsium. Dette samspillet holder normalt kalsiumnivået innenfor sine stramme grenser, 2,17 mmol/L – 2,51 mmol/L.
Selv om det er parathormonet som styrer kalsiumnivået, er kalsiumprøven den som i første omgang er best til å diagnostisere hyperparathyreoidisme. Hvis serumkalsium viser seg å være for høyt, bør nivået av parathormonet undersøkes, for å slå fast at den påviste hyperkalsemi virkelig er forårsaket av sykdom i parathyreoideakjertlene. En sjelden gang kan det være andre årsaker.
Hyperparathyreoidisme oppstår hvis en av parathyreoideakjertlene har utviklet seg til en hormonproduserende godartet svulst. Det fører til at konsentrasjonen av serumkalsium stiger til over det normale. Det er hyperkalsemi som gir de mange ulike symptomene ved hyperparathyreoidisme. Nesten alltid er det bare én kjertel som omdannes til adenom, men hos 10 % av pasientene skjer adenom-dannelse i 2 kjertler, og hos 2 % i alle fire.
Epidemiologi
Hyperparathyreoidisme er en av de få sykdommer som ikke har et norsk navn. Når den i tillegg er sjelden, er det ikke det minste rart at folk flest ikke har hørt om den. De fleste legene har også sparsomt med erfaring. Insidensen – dvs årlige nye tilfeller per 100 000 har vært anslått til 30 per 100.000, men dette er minimumstall, og kanskje tallet er helt oppe i 200 for kvinner og 50 for menn (referanse BMJ Best Practice). Bare en brøkdel av isse pasientene blir ”fanget opp”, noe som betyr at de fleste pasienter går med sykdommen i årevis uten få fjernet den kjertelen som inneholder adenomet.
Symptomer
Mange ting kan være vanskelige ved diagnostisering av hyperparathyreoidisme. Hyperparathyreoidisme har gjennomsnittlig 4-5 ulike symptomer, som gjerne oppfattes som ”dagligdagse” plager.
Halvparten av pasientene er blitt satt på antidepressiva (når serumkalsium ikke er målt). Symptomene blir altså behandlet, i stedet for årsaken, som da er hyperparathyreoidisme. Det er heller ikke så enkelt siden de fleste leger kommer over sykdommen så sjelden. Alle pasientene kan i samråd med sin lege slutte med disse medikamentene etter at sykdommen er diagnostisert og operert. Nesten samtlige pasienter som mente at de ikke hadde symptomer før operasjonen, anfører at de for eksempel sover bedre, husker bedre etc. Mange pasienter som tidligere har fått diagnosen fibromyalgi, blir betraktelig bedre etter operasjon for hyperparathyreoidisme.
Stille diagnose
Når pasienten kommer til konsultasjon og forteller om sine litt kanskje ”ulne”, diffuse plager, blir det vanskelig for legen, for ut fra symptomene kan man oftest ikke slutte seg til ”noe som helst”. Det er flere kvinner som får sykdommen hyperparathyreoisidme. Den er vanligst fra 50 år og oppover. Symptomene kan umiddelbart virke som om dette ”bare” er en sliten person, med alle de bakenforliggende årsaker det kan ha.
Da må legen blant mange andre diagnoser ”tenke hyperparathyreoidisme". Nøkkelen til diagnosen er undersøkelse av serumkalsium, men det hører av økonomiske hensyn ikke med i de rutinemessige blodprøvene ved de offentlige laboratoriene. Hvis legen har fantasi, eller like mye, er raus med å rekvirere mange prøver, og da får til svar at pasienten har hyperkalsemi, er det med få unntak hyperparathyreoidisme det dreier seg om. Undersøkelse av serumkalsium er svært pålitelig, både når kalsium er normalt og når det er for høyt – som ved hyperparathyreoidisme. Prøven er standardisert i laboratorier verden over. I Skandinavia er normalnivået 2,17 mmol/L – 2,53 mmol/L korrigert for albumin. Generelt er det svært sjelden at en tilfeldig blodprøve hos en tilfeldig pasient påviser hyperkalsemi, men hvis den gjør det, betyr det nesten alltid hyperparathyreoidisme. Viser altså blodprøven 2,53 mmol/L eller mer, er det neste å bestemme parathormonnivået. Hvis det også er forhøyet, har pasienten hyperparathyreoidisme.
Kroppslige (somatiske) symptomer
Benskjørhet (osteoporose) og nyrestensdannelse kan være direkte forårsaket av HPT, særlig hyppig er benskjørhet. Forklaringen er denne: ved normalt serumkalsium og med normalt nivå av D-vitamin i kroppen, blir kalsium sugd opp fra tarmen og lagret i bensubstansen. Dette er et av D-vitaminets mange viktige oppgaver, men hyperkalsemi reduserer nivået av vitamin-D og forhindrer denne funksjonen. Dette er veien mot benskjørhet, som da blir en direkte følge av hyperparathyreoidisme. Men hyperkalsemi har her en uheldig dobbelfunksjon, det fører til at kalsium tappes fra bensubstansen. Den økte mengden kalsium som da skilles ut via nyrene, øker faren for nyrestensdannelse. Utviklingen av både benskjørhet og nyrestensdannelse reverseres ved å fjerne parathyreoideathyreoidea-adenomet.
Alle med hyperparathyreoidisme utvikler benskjørhet (osteoporose), uavhengig av alder eller kjønn. Smerter – mest armer og ben – kan ha sammenheng med det. Kvinner får benskjørhet raskere enn menn, og ofte mer ekstremt. Måling av bentetthet var vanlig tidligere, ikke lenger nå, siden man vet at alle med hyperparathyreoidisme får benskjørhet. Typisk symptom er ben – og leddsmerter, noe som kan være tips om diagnosen. Etter operasjon kan benskjørheten gå helt tilbake, men det kan ta tid. Smertene kan faktisk bedres bare timer etter at man er operert for sykdommen.
Det finnes ingen medisin som kan bedre benskjørhet forårsaket av hyperparathyreoidisme. Fosamax og lignende medikamenter har ingen effekt ved ubehandlet sykdom. Etter operasjonen anbefales kalktabletter og D-vitamin over lang tid.
Hjertekar-sykdommer, kreftsykdommer
Enkelte kreftformer forekommer hyppigere hos pasienter med hyperparathyreoidisme. Heller ikke her kan man forklare sammenhengen, men det ser ut som om det kan være 2-3 ganger økt forekomst av brystkreft, tykktarmskreft og prostatakreft ved HPT. Kanskje det er dette som medvirker til at den generelle overlevelse ved HPT kan være nedsatt med så mye som 5 år. Det er altså risiko forbundet med å utsette operasjonen. Dette gjelder vel å merke også ved bare lett forhøyelse av serum-kalsium.
Utviklingen uten operasjon
Hvis pasienten ikke blir operert, utvikler sykdommen seg ufortrødent, mer eller mindre i ”det skjulte”. Det kan noen ganger lønne seg å skifte lege for at nye øyne skal bedømme sykdommen. Undersøkelser har vist at da blir sykdommen diagnostisert og behandlet hos hele 25 % av disse. En grunn kan være at den nye legen kommer til nesten dekket bord når det gjelder undersøkelse av pasienten. Pasientene kan ha like mye symptomer ved serumkalsium på 2,60 som på 3,00.
Operasjonsindikasjon
Alle pasienter med vedvarende symptomer bør opereres, men det er en stadig diskusjon om man skal operere dem som har en mild form. Da tenker man på de vage, litt usikre symptomene, og der det bare er en økning av serumkalsium (under 2,60 mmol/L). Da får pasientene ofte høre av legen sin at det ikke er nok til å forårsake symptomene, og operasjonen blir kanskje satt på vent. Men det er ikke dokumentert at graden av symptomer samsvarer med graden av hyperkalsemi. Selv om sykdommen utvikler seg videre trenger ikke hyperkalsemi-nivået å øke, Kriteriene for å operere pasienter med moderate symptomer, eller med moderat forhøyet serumkalsium er kanskje satt for strenge. Surgery 2005;137:127-31, J Clin Endocrinol Metab 83:2658-2665,1998
Provinsen Reggio Calabria
Det var 565,866 innbyggere ved folketellingen i 2005. Arealet var 3,210 km².
Mbabane
Mbabane er hovedstaden i Eswatini, i den forstand at regjeringen har sete her. Byen ligger ved elven Mbabane og sideelven Polingane i Mdimbafjellene.
Hyperparathyreoidisme
Operasjonsindikasjon
Faktorer som taler for at alle med påvist hyperparathyreoidisme bør opereres:
Fra litteraturen fremholdes det at endokrinologer (spesialister i hormonsykdommer), som sitter i en nøkkelposisjon i utredningen, vil søke flere pasienter til operativ behandling hvis det er den nye typen kirurgi som blir foretatt. Hvis pasienten likevel kvier seg for operasjon, bør de informeres om den risiko de kan løpe ved ikke å bli operert. Det har vært fremholdt at det er kirurger, oppdaterte i de nye forenklede operasjonsmetodene, som best kan forklare for
Operasjon
I flere og flere kirurgiske avdelinger, også i Norge, er denne operasjonen forenklet og kan gjøres som dagkirurgi, selv om det fortsatt ikke er vanlig i Norge. Den kan ofte gjøres i lokalanestesi eller en lett form for narkose, med hjemreise samme dag eller dagen etter
Operasjonen
Tidligere fremgangsmåte
Tore Aurstad
Tore Aurstad (født 17. april 1972 i Odda) er en norsk forfatter og frilansoversetter. Han er utdannet cand.mag. fra Universitetet i Oslo.
Aurstad ble nominert til Kultur- og kirkedepartementets oversetterpris for barne- og ungdomslitteratur 2006 for sin oversettelse av John Boynes Gutten i den stripete pyjamasen. I 2016 ble krimboka Nattevandreren nominert til Rivertonprisen, og i 2017 ble Fangarmer nominert til Uprisen for beste ungdomsbok. I 2019 ble krimboka Djeveldansen nominert til Rivertonprisen. Ved siden av å være forfatter er Aurstad også vokalist, tekstforfatter, låtskriver og gitarist i punkbandet The Oxydants i Oslo.
Oversettelser
Et utvalg av Aurstads oversettelser:
Mbabane
Byen vokste etter at landets administrasjonssentrum ble flyttet fra Manzini i 1902, og har en beregnet folkemengde på 70 000 (2003).
Hyperparathyreoidisme
Operasjonen
Den tidligere standardoperasjonen, da kirurgen via et 7–10 cm langt snitt måtte lete frem alle fire kjertlene for å finne hvilken som var forstørret, er nå i ferd med å bli forlatt. Kirurger med mye erfaring med denne metoden har likevel hatt gode resultater, men operasjons-snittet er større og operasjonen gjøres i narkose og tar lengre tid.
Eochaid av Skottland
Eochaid mac Run, sønn av Run, konge av Strathclyde, kan ha vært konge av pikterne fra 878 til 889. Hans mor kan ha vært en datter av Kenneth MacAlpin (Cináed mac Ailpín). Hans kongedømme er vanligvis forstått som en form for felles styre med Giric. Problemet med Eochaid er at det er langt mindre man ikke vet om ham enn hva man vet.
Himmelbjerget
Himmelbjerget er en 147,3 meter høy ås som ligger mellom Ry og Silkeborg i Danmark. Navnet er kjent fra 1700-tallet og er blant annet brukt i Erik Pontoppidans Den danske atlas fra 1727. Lokalt har stedet gått under navnet Kollen i mange år.
Hyperparathyreoidisme
Operasjonen
Takket være de nye operasjonsmetodene med hjelpemidler som scintigrafi, probe-undersøkelse og undersøkelse av parathormon-nivået under operasjonen, er prosedyren blitt mye enklere.
Provinsen Reggio Calabria
Provinsen ble 1. januar 2015 erstattet av Storbyområdet Reggio Calabria.