cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Puntland
Military
Puntlands kystvakt (PMPF) er et lokalt rekruttert, profesjonell maritim sikkerhetsstyrke. Den er først og fremst rettet mot å forebygge, oppdage og utrydde piratoperasjoner, ulovlig fiske og annen ulovlig aktivitet av kysten til Somalia, og generelt ivareta landets maritime ressurser. I tillegg gir Puntland kystvakt kommunal støtte, blant annet ved å reparere brønner, rehabilitering av sykehus og klinikker, og rehabilitering av veier, flyplasser og annen infrastruktur. De holder også opplæringsprogrammer til lokalsamfunn.
Økonomi
Puntland har en kystlinje på 1600 km, som er rikelig med fisk og andre maritime-ressurser. Andre økonomiske produkter og aktiviteter i regionen er, husdyr, røkelse, myrra, gummi arabicum, produksjon og landbruk.
Puntland har den laveste fattigdomsraten i Somalia, med 27% av befolkningen under fattigdomsgrensen, sammenlignet med 50% i Somalia og 57% i Mogadishu. Eksperter mener dette er på grunn av høyere forbruk og høyere yrkesdeltakelse. Husholdninger i Puntland bruker også mer penger per innbygger, per gjenstand og flere gjenstander per husholdning. Den lavere fattigdomsraten synes ikke å være drevet av husholdningsstørrelse, som gjennomsnittlig er 5,2 i Puntland, sammenlignet med 5,7 i Somalia og 4.5 i Mogadishu. Puntland gjør det bedre i ulike viktige indikatorer på velvære. For eksempel, leseferdighetsprosenten i Puntland er 64% i forhold til det nasjonale gjennomsnitt på 55%. I tillegg utkonkurrerer husstander i Puntland også over gjennomsnittet i andre pedagogiske resultater som innmelding og utdanningsnivå. 70% av husholdninger Puntland har tilgang til forbedrede vannkilder i forhold til det nasjonale gjennomsnitt på 58%. Derfor har Puntland en høyere ytelse på ikke-monetære indikatorer på velvære som er sammenkoblet med sin lavere fattigdomsraten.
I desember 2011 åpnet et nytt kommersielt marked nord i Bosaso i Dayaha ( "Stjerne") nabolag, nær havnebyen. Omtrent en halv kilometer i størrelse, ble det utformet for å sikre enkere kjøretøy tilgang. Markedet er et resultat av nøye planlegging mellom Puntlands myndigheter og sivile samfunns representanter. Bosaso er også hjemmet til Golis Telecom Somalia, den største teleoperatør i det nordøstlige Somalia. Grunnlagt i 2002 med sikte på å forsyne landet med GSM mobiltjenester, rakst-internett og andre internett-tjenester, har det et omfattende nettverk som dekker alle landets største byer og mer enn 40 distrikter i både Puntland og Somaliland. I tillegg har Netco sitt hovedkvarter i byen. Andre telekommunikasjonsselskaper betjener regionen er Telcom og NationLink.
I april 2013 innviet Puntlands Fiskeri- og maritime ressurser departementet offisielt det nye fisketorget i Garowe. Bygget i forbindelse med den britiske myndigheter og UNDP, er det en del av en større regional utviklingsplan som vil se to andre lignende markedsplasser lansert i løpet av året i Galkayo og Qardho.
I august 2014 i forbindelse med regjeringen i Djibouti og et internasjonalt entreprenørfirma med hovedkontor i Kina, lanserte Puntlands Transport og Havne Departementet et prosjekt for å etablere nye havner i den regionen. Initiativet er en del av en bredere kampanje fra Puntland administrasjonen til å fokusere på å utnytte regionens kommersielle potensial gjennom ulike utviklingsprosjekter.
Oljeleting
Hovedartikkel: oljeleting i Puntland På 2000-tallet, begynte Puntland regjeringen offisielle forhandlinger med utenlandske oljeselskaper om leterettigheter i området. Provinsmyndighetene innvilget i oktober 2005 en majoritetsandel til Range Resources en store landbaserte mineral og hydrokarbonletelisenser, i tillegg til offshore rettigheter. Den landbaserte Nugaal og Dharoor dalen oljeblokkene har et spennvidde på mer en 14,424 km2 og 24,908 km2, henholdsvis. To år senere, har Range Resources fått en 100% eierandel i de to blokkene, og samtidig har de 80% av aksjen til Canmex Minerals.
I januar 2007 signerte Puntland administrasjonen, ledet av president Mohamud Muse Hersi, Puntlands produktdelingsavtale (PSA) med Range Resources Limited og Canmex Minerals datterselskap Canmex Holdings (Bermuda) II Limited.
Etter en endring i ledelse i 2009, Puntland regjeringen, nå ledet av president Abdirahman Mohamud Farole, ønsket å om-forhandle overskuddsdeling avtale med Range Resources for å sikre mer gunstige vilkår for regionen. I 2012 ga Puntland regjeringen grønt lys til det første offisielle oljeleting prosjektet i Puntland og Somalia for øvrig.
I 2017, Puntlands ministrene holdt statsråd hvor de godkjent en oljeleting avtale med det kinesiske selskapet CCECC, i retur for å bygge en vei som forbinder Eyl og Garowe samt renovering og oppussing av Abdullahi Yusuf lufthavn.
Media
Puntland har sin egen TV-kanal og studioer. Puntland TV og radio er det offentlige kringkastingsnettet i den autonome Puntland-regionen i Somalia. Hovedkvarteret er i den regionale hovedstaden Garowe. Tjenesten opprettholder også et kontor i London. Puntland TV og Radio ble stiftet i april 2013 og sender lokalt på somalisk via bakkenett service. Det sendes også programmer globalt via satellitt. Radio Puntland sender internasjonalt via kortbølge, med sendinger som når så langt som Finland. Standard programmering inkluderer generelle nyheter, med fokus på regional utvikling, sport og underholdning.
Det er private stasjoner, East Television Network (ETN TV) og Somali Broadcasting Corporation (SBC TV) som sender fra Bosaso.
Den sentralafrikanske republikk under Sommer-OL 1988
Den sentralafrikanske republikk under Sommer-OL 1988. Femten sportsutøvere fra Den sentralafrikanske republikk deltok i tre sporter, blant annet basketball og friidrett under Sommer-OL 1988 i Seoul. De var tredje gangen som Den sentralafrikanske republikk deltok i et OL, de vant ikke noen medaljer.
Puntland
Media
Etablert i 2004, er Radio Garowe en fellesskap radiostasjon basert i Garowe. Stasjonen sender daglig fra Somalia på 89,8 FM, som dekker alle de siste overskriftene innenfor somalisk nyheter, politikk og samfunn. De sender også andre spesielle programmer på Garowe Online, sin online søster nettside.
LaasqorayNET er en annen privateide nettside basert i Badhan, Bosaso, Dubai og London. Nettstedet inneholder artikler skrevet på somalisk og engelsk. I tillegg har nettstedet noen lyd-innspillinger, selv om sistnevnte ikke er jevnlig oppdatert.
Horseed Media ble etablert i 2002 av en gruppe somaliske intellektuelle i Nederland og Finland. Stasjonen sender fra Bosaso og har et publikum på rundt 80 000 mennesker, med et rekkevidde på 150 km2. De driver også en nettside som teller over 10.000 daglige besøkende.
Basert i Garowe ble Puntland Post etablert i 2001 av somaliske utlendinger i Danmark. Hjemmesiden publiserer daglige nasjonale og internasjonale nyheter og analyser på både somalisk og engelsk, med vekt på Puntlands viktige saker.
Etablert i 2014, presenterer Puntland Star siste nyheter, historier og dokumentarer fra Somalia og resten av verden.
Andre medieorganisasjoner inkluderer Raxanreeb Online (RBC Radio). Lansert i 2006, presenterer RBC somaliske nyheter til et globalt publikum på både somalisk og engelsk. Med direkte kilder basert i Somalia, dekker den lokal politikk og samfunn.
Sun-4
Sun-4 var en serie med Unix arbeidsstasjoner og tjenere som ble produsert av Sun Microsystems. De to første modellene ble lansert den 8. juli 1987. Serien hadde VMEbus på samme måte som Sun-3.
Arklow Hill
Arklow Hill eller Ballymoyle Hill er en ås som dominerer byen Arklow i grevskapet Wicklow i Irland. Åsen ligger i den sørøstlige delen av Wicklowfjellene, bare to kilometer fra Irskesjøen. Åsen er et framtredende trekk fra den nasjonale primærveien N11 som passerer en kilometer øst for toppen.
Sun-4
Disse datamaskinene introduserte en ny familie med mikroprosessorer. Motorola 68000 serien, som hadde blitt brukt i tidligere modeller fra Sun Microsystems, ble erstattet av deres egen mikroprosessor SPARC. Dette var en RISC mikroprosessor som var en implementasjon av spesifikasjonen SPARC versjon 7, og den første mikroprosessoren i SPARC-familien.
Arklow Hill
Det er også et Arklow Hill i North Yorkshire i England, kun 157 meter høyt. Foruten enda ett i Cumbria i England på 219 meter.
På slutten av 1960-tallet og begynnelsen av 1970-tallet da det kjemiske selskapet NET Nitrate produserte gjødsel i den lokale fabrikken i Avocadalen, ble bokstavene N-E-T stavet i mørkegrønn på den sørlige skråningen av bakken, synlig fra hovedveien (den moderne N11). Som reklame ble det således gjødslet et område av åssiden, slik at bokstavene ble fremhevet i den irske fargen mørkegrønt der gresset hadde vokst ekstra mye. Dette ble oppnådd ved å spre nitrogengjødsel, noe som annonserte effektiviteten til nitrogen i å produsere kraftig vekst sammenlignet med området utenfor den gjødslede sonen. Det var som en biologisk versjon av det kjente amerikanske Hollywoodskiltet i Los Angeles.
Sun-4
Modellene
Modellene er listet i omtrentlig kronologisk rekkefølge.
I 1989 sløyfet Sun Microsystems benevnelsen «Sun-4», og nye modeller ble i stedet kalt henholdsvis SPARCstation og SPARCserver. Flere senere modeller ble likevel også tildelt Sun-4 seriens modellnummer. SPARCstation 1 ble f.eks. også kjent som Sun 4/60. Denne praksisen ble faset ut med introduksjonen av SPARCserver 600MP i 1991. Benevnelsen ble likevel fortsatt brukt av ingeniører for å definere den grunnleggende masknare-arkitekturen til alle SPARC-baserte Sun-systemer.
Sun 4/110, 4/150, 4/260 og 4/280 som ble oppgraderte med hovedkortet Sun 4300 (som ble brukt i SPARCserver 300) ble kalt 4/310, 4/350, 4/360 og 4/380.
Palanga internasjonale lufthavn
Palanga internasjonale lufthavn er en flyplass som ligger i Palanga vest i Litauen ved Østersjøen. Den ble etablert i 1937.
Flyplassen er den tredje største i Litauen etter Vilnius internasjonale lufthavn og Kaunas internasjonale lufthavn.
De største flyplassene i Baltikum
Antall passasjerer (år og flyplass):
Andalucía
Andalucía er den sydligste av Spanias 17 autonome regioner på fastlandet. Hovedstaden er Sevilla. I nord grenser Andalucía til Kastilia-La Mancha og Extremadura, i øst til Murcia, i syd Middelhavet og Gibraltar og i vest Atlanterhavet og Portugal.
Navnet Andalucía ble gitt landet av maurerne, det kommer av Al-Andalus som betyr Vandalenes land. Vandalene var en germansk stamme som grunnla et kongerike syd på Den iberiske halvøy i det 5. århundre. Det finnes også andre teorier om navnet. Maurerne behersket denne delen av landet i lengre tid, noe som gir seg til kjenne i arkitektur, som man kan se i for eksempel Alhambra ved Granada, Spanias største turistattraksjon og i Mezquita i Córdoba. Katolikkene erobret regionen fra dens mauriske herskere i 1492.
Fra Andalucía kommer mange av skikkene som i dag ses på som de «typisk spanske», blant annet flamenco og tyrefekting.
Provinser
Provinshovedstedene med samme navn er Andalucías viktigste byer.
Barking and Dagenham
Barking and Dagenham er en bydel i Stor-London. Den ligger i ytre London, i regionens nordøstlige del. Som bydel utgjør den også et administrativt distrikt.
Bydelen ble opprettet i 1965 ved sammenslåingen av Barking og Dagenham, som begge lå i Essex. Den ligger 14,4 km øst for sentrale London. Den er en bykommune (borough) i Ytre London og i sør er den innenfor seksjonen London Riverside av Thames Gateway; et område utsett som nasjonal prioritet for urban fornyelse. Den har i henhold til folketellingen i 2011 en befolkning på 187 029 innbyggere, og for 2014 er det et beregnet befolkningstall på 198 294 innbyggere. De fleste bor innenfor Becontree. Barking and Dagenham var en av seks bykommuner som var vert for Sommer-OL 2012.
Vennskapsbyer
Barking and Dagenham har følgende vennskapsbyer:
Stade Lavallois
Stade Lavallois Mayenne Football Club (til vanlig kalt Stade Laval eller bare Laval) er en fransk fotballklubb fra byen Laval. Klubben ble grunnlagt 17. juli 1902. Laval spiller sine hjemmekamper på Stade Francis Le Basser, som har plass til 18 700 tilskuere. Lagets draktfarger er oransje og sort.
Ross Kolby
Terje Ross Kolby (født 7. november 1970 i Bærum) er en norsk kunstmaler, forfatter og skuespiller.
Maler
Kolby er utdannet ved Asker Kunstskole (1991-1992), Statens kunst- og håndverksskole i Oslo (1992–1998) og ved Accademia di Belle Arti i Roma i Italia (1994-1995).
Etter Anders Behring Breivik s terrorangrep i Oslo og på Utøya 22. juli 2011 malte Kolby verket Næring som viser en Yara-sekk med kunstgjødsel for å debattere ekstremisme og enkeltmenneskets ansvar for å bruke eller misbruke tilgjengelig teknologi.
Kolby har flere ganger brukt paver som symbolbærere i maleriene sine. Han mottok drapstrusler da han i november 1997 skulle stille ut Mordet på pave Johannes Paul I, og valgte å trekke maleriet fra utstillingen. Kolby har malt portretter av skuespilleren Per Aabel, politikeren Thorvald Stoltenberg, modellen Helena Christensen, pianisten Leif Ove Andsnes, motstandsmennene Gunnar Sønsteby og Erling Lorentzen og Spitfire-piloten Wilhelm Mohr og Elizabeth II av Storbritannia
Kongeportretter
I forbindelse med feiringen av 70-årsjubiléet for frigjøringen fra den tyske okkupasjonen under andre verdenskrig, portretterte Kolby i 2015 de tre norske monarkene knyttet til hendelsene under krigen til Norges Hjemmefrontmuseum på Akershus festning. Trippelportrettet ble malt på oppdrag av Samlerhuset og Norges Hjemmefrontmuseums Venner, og ble senere permanent utstilt på museet som en del av samlingen. Portrettene fikk negativ omtale av flere kunstkritikere for form, utførelse og kunstnerisk stil. Dokumentarfilmen Frigjøringskongene ble laget til avdukingen og tar for seg portrettene og kongefamiliens betydning i krigsårene.
Lars Erik Fremming
Lars Erik Fremming (født 13. februar 1982 i Kongsvinger) er en norsk fotballspiller. Han startet sin karriere i KIL og spilte der i motgang og medgang. Han var en av de spillerne som var med på nedrykket til 2. divisjon i 2001 og var med på og rykke opp i 2003 med en 4-3 seier over Lillehammer på Gjemselund Stadion. Han har etter mange år i KIL tatt turen ned i divisjonene og begynte som spillende trener i Eidskog Fotball i 2009 da de spilte i 4. divisjon avd 11. Som spillende trener klarte han og få Eidskog opp til 3. divisjon avd 3. Når han var på karriere toppen spilte han sammen med Espen Nystuen (kaptein i Sandefjord), Kai Olav Ryen (spiller i KIL fremdeles), Håkon Wibe Lund(assisterende trener i Hønefoss BK) og Kjetil Byfuglien(spiller på Hønefoss BK).
Ross Kolby
Krigsminner
Til 75-årsmarkeringen for Slaget om Atlanterhavet i 2018 fikk Kolby i oppdrag å male et portrett som gave til Forsvarsmuseet til minne om krigsseilerne. Maleriet ''The War Sailor 1939-1945. Ingvald Wahl skildrer Ingvald Wahl (1919–2018), som var inspirasjon for Jon Michelets romanserie En sjøens helt''. Maleriet henger i Forsvarsmuseets avdeling Marinemuseet i Horten.
Kolbys portrett av Vera Lynn i Royal Albert Hall i London ble avduket i 2020. Bildet er en gave fra Samlerhusets engelske datterselskap London Mint Office til Royal Albert Hall.
Fiji under Sommer-OL 1988
Fiji under Sommer-OL 1988. Tjuetre sportsutøvere fra Fiji deltok i fem sporter under Sommer-OL 1988 i Seoul. De var sjuende gangen Fiji deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer.
Ross Kolby
Skuespiller
Våren 2019 hadde han premiere på vandreforestillingen Krigens skjebner på Akershus festning. om okkupasjonen fra tyskernes ankomst i 1940 til kongefamiliens hjemkomst i 1945. På oppdrag fra Gunnar Sønstebys Minnefond gjør han Krigens skjebner for elever på ungdoms- og videregående skoler både på Akershus festning og rundt på skolene.
VM i turn 1958
Det 14. verdensmesterskapet i turn ble arrangert i perioden 6. til 10. juli 1958, i Moskva i Sovjetunionen.
Odetta Holmes
Odetta Holmes (født 31. desember 1930 i Birmingham, død 2. desember 2008 i New York), kjent under artistnavnet Odetta, var en amerikansk sangerinne som sang amerikansk folkemusikk, blues og spirituals.
Hun påvirket artister som Joan Baez, Steve Earle, Kris Kristofferson og Harry Belafonte.
Bakgrunn
Odetta ble født i Birmingham i staten Alabama men vokste opp i Los Angeles. Familien bestod av mor Flora (Sanders), far Reuben Sanders (døde mens Odetta var ung), flere søsken og stefar. Faren hennes døde da hun var svært ung og moren giftet seg på nytt og ga barna sine stefarens etternavn; Felious, og hele familien flyttet til Los Angeles. Da var Odetta seks år.
Odetta begynte tidlig å ta både sang- og pianotimer og da hun begynte på ungdomsskolen forstod hun selv hvilket sangtalent hun hadde. Hun utviklet stemmen til å beherske alt fra sopran til baryton.
Karriere
Allerede som fjortenåring gjorde hun diverse musikalske opptredener i Hollywood. Odetta forberedte seg på en karriere som sanger ved teatre og operaer da vennene hennes introduserte henne for moderne blues, rock og folkemusikk og muligheten til å studere musikk ved Los Angeles City College.
Det første albumet hennes kom i 1954 og ble utgitt av selskapet Fantasy Records. Karrieren fikk særlig fart i Chicago der Al Grossman ble manager og hun fikk kontrakt med Tradition. I 1963 kom albumet ”Odetta sings Folk songs” og ble det mest populære og mest solgte albumet det året. Pete Seeger og Harry Belafonte talte varmt for henne tidlig i karrieren. Hun ble kjent over hele USA da hun opptrådte i Belafontes TV-program i 1960, hun oppnådde etter det ny kontrakt med Vanguard og holdt en oppsiktsvekkende opptreden på Newport-festivalen. Artister som Bob Dylan, Joan Baez, Joan Armatrading og Janis Joplin skal ha blitt inspirert av Odettas musikk. «The first thing that turned me on to folk singing was Odetta», uttalte Bob Dylan i 1978.
Odetta var engasjert i borgerrettsbevegelsen og marsjerte sammen i Martin Luther King i Selma, Alabama, 1965 (eller 1963). Hun opptrådte også for president Kennedy.
Utmerkelser
Hun ble tildelt «National Medal of the Arts» in 1999 og Library of Congress' «Living Legend Award» i 2005.
Kunståret 1072
Kunståret 1072 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1072.
Referanser
1079 in art
Glasiologi
Glasiologi er læren om isbreer og prosessene knyttet til dem.
Forskning i glasiologi foregår for en stor del i Antarktis. I Norge gis det også gode muligheter til forskning på isbreene.
Typer
Det finnes to hovedkategorier av isbreer:
Bevegelse
Alp, Horn : spir av fjell som er dannet av headward erosion av en ring rundt en fjelltopp.
Ikke lagdelte
Till-usortert : (glasialt mel til grus) avsatt av receding/advancing isbreer, slik at det dannes morener og drumliner
El Salvador under Sommer-OL 1988
El Salvador under Sommer-OL 1988. Fem sportsutøvere fra El Salvador deltok i tre sporter under Sommer-OL 1988 i Seoul. Det var fjerde gangen som El Salvador deltok i et OL, de vant ikke noen medaljer
Hapy
Hapy eller Hapi (ikke identisk med Nilguden Hapi) er i henhold til oldtidens egyptiske religion og mytologi en av de fire sønnene til Horus, avbildet og omtalt i gravlitteraturen som en beskytter av tronen til Osiris i underverden.
Beskytter av lungene
Han er sønn av Horus og Iris (eller Serket). Han er vanligvis framstilt visuelt med hodet til en bavian, og hans særskilte oppgave var å beskytte lungene til de avdøde. Av den grunn ble hans krukke av kanopiske krukker dekorert med et bavianhode på lokket. I krukken ble lungene lagret etter at de var tatt ut av liket som ble mumifisert. Hapy sto selv under beskyttelse av gudinnen Nefthys.
Når Hapys bilde opptrådte på siden av gravkisten, ble han vanligvis vendt med den siden av kisten som var rettet mot nord. Da praksisen med balsamering endret seg i tredje mellomperiode og de mumifiserte organene ble lagt tilbake på innsiden av liket, ble en amulett av Hapy lagt i likets bukhule.
Den store løper
Ettersom drukning var en form for død knyttet til lungene, fikk Hapy tilnavnet gåsen ettersom denne fuglen flyter på vannet. Stavelsen av navnet hans inkluderte en hieroglyf h-p som det er antatt å forbundet med å styre en båt, det vil si «sideror» eller «senkeror», skjønt navnets nøyaktige vesen er ikke kjent. Av denne årsak ble han tidvis forbundet med navigasjon, skjønt de eldste referanser kalt ham «en stor løper», som nevnt nedenfor fra Besvergelse 521 fra gravtekstene:
Som en av Shus fire søyler og en av de fire siderorene til himmelen var Hapy assosiert med Nord, og er i særdeleshet referert til som dette i Besvergelse 148 i De dødes bok.
Eksterne lenker
Llista de personatges de la mitologia egípcia
Nerja
Nerja (maurisk Narixa – rik kilde) er en kommune og en by i Spania. Kommunen Nerja består av byen Nerja og tettstedet Maro.
Nerja ligger i landskapet Axarquía ved Costa del Sol i provinsen Málaga i Andalucía, rundt 50 km øst for byen Málaga. Kommunen har rundt 20 000 innbyggere, om sommeren kommer flere titusen turister i tillegg.
Nerjas historie strekker seg svært langt tilbake. I 1959 oppdaget lekende barn noen dryppsteinhuler i nærheten av byen. I disse hulene fant man knokler, steinverktøy, keramikk og malerier. Det antas at hulene var bebodd allerede 20 000 år f.Kr. En del av hulene er åpne for publikum og er etter Prado i Madrid og Alhambra i Granada den mest besøkte severdighet i Spania.
I byens sentrum ligger Balcón de Europa (Europas balkong). Dette er et utsiktspunkt som gir besøkende et imponerende skue mot havet. Det blir sagt at navnet ble foreslått av kong Alfonso XII, som besøkte området i 1885 i forbindelse med en jordskjelvskatastrofe, og ble trollbundet av utsikten. Historiske dokumenter har likevel vist at navnet eksisterte før dette besøket.
Nerja har et mikroklima med forhold som gjør stedet mer solrikt, samt kjøligere om sommeren og varmere om vinteren, sammenlignet med mesteparten av regionen. Forholdene skyldes at området ligger i le av fjellområdet Sierra Almijara. Dette har gjort det gunstig for dyrking av subtropiske frukter som annona og avokado, og klimaet har tiltrukket seg mange utenlandske fastboende.
Carl Axel Magnus Lindman
Carl Axel Magnus Lindman (født 6. april 1856 i Halmstad, død 21. juni 1928 i Stockholm) var en svensk botaniker.
Liv og virke
Lindman tok licentiateksamen ved Universitetet i Uppsala i 1884, med botanikk og zoologi som hovedfag. Samme år ble han utnevnt til dosent i botanikk.
Fra 1887 til 1905 underviste han ved Högre latinlärovärket på Norrmalm i Stockholm, med to lengre avbrudd: I 1892- 94 reiste han på en stipendreise til Rio Grande do Sul i Brasil og til Paraguay, og i åra 1896-1900 var han privatlærer for prinsene Gustav Adolf (seinere kong Gustav VI Adolf), Wilhelm og Eugen.
I 1905 ble Lindman utnevnt til professor ved Riksmuseets botaniske avdeling, det nåværende Naturhistoriska riksmuseet, en stilling han hadde til han gikk av med pensjon i 1923.
Som botaniker huskes Lindman best for flere arbeider i befruktningsbiologi, som Om postflorationen och dess betydelse såsom skyddsmedel för fruktanlaget. Seinere orienterte han seg mer og mer mot systematikk. Som intendant for Riksmuseet var han også opptatt av formidling og utstilling, og han planla og bygde opp utstillinger som sto oppe til inn på 1980-tallet. Han har også skrevet lærebøker i botanikk for den høgere skolen. Lindman var en meget dyktig plantetegner, og mange av avhandlingene hans er illustrert med egne tegninger. Det verket som er best kjent for allmennheten, er Bilder ur Nordens flora, som kom ut første gang i 1901-05, og med en utvida utgave i 1917. Dette verket har omkring 650 fargeplansjer; de fleste er forbedringer av illustrasjoner til en eldre svensk flora, men omkring en fjerdedel er Lindmans egne. Verket kom i 1974 i en forkorta ettbindsutgave med tittelen Nordens flora.
Etter stipendreisa til Sør-Amerika publiserte Lindman en mengde artikler om bregner, gress, siv, ananas, erteplanter og andre familier. Han beskrev mange inntil da ubeskrevne arter, og oppdaga blant annet en ny slekt som fikk navnet Regnellidium i familien Marsiliaceae. I 1900 kom det store arbeidet Vegetationen i Rio Grande do Sul. Seinere utførte han feltarbeid i Tunisia, Algerie og flere europeiske land.
Lindman huskes også for sitt arbeid med å få samla og ordna den store svenske botanikeren Carl von Linnés herbarier, og han utga også flere skrifter om Linné, blant annet Carl von Linné såsom botanist, som ble utgitt til 200-årsjubileet for Linnés fødsel i 1907.
Lindman har fått planteslekten Lindmania oppkalt etter seg.
Liste over figurer i Simpsons
Liste over figurer i Simpsons.
Familien Simpson
Lisa sa: «livet hans var en evigvarende suksess, til han oppdaget at han var en Simpson». Senere fikk han hjelp av Maggie Simpson til å lage en babyoversetter. som gjorde han rik igjen. Herb Powell debuterte i sesong 2, episode 15, «Oh Brother, Where Art Thou?» fra februar 1991.
Springfield barneskole
ham når han besøker skolen. Chalmers er generelt veldig misfornøyd med skolen. Hans faste ord er «Skinner!» (alá Emil i Lønneberget).
Hans første navn var Dr Wiliam Dugle, men fikk navnet endret. Det kan du se i episoden Lisa the drama queen
Tordenfilm
Tordenfilm er et norsk produksjonsselskap for TV og film. Selskapet ble startet i 2003 av Eric Vogel, Jørgen Storm Rosenberg og Erik Richter Strand. Selskapet drives i dag av Vogel sammen med og Thomas Seeberg Torjussen.
Det armenske alfabetet
Det armenske alfabetet er et alfabet som er blitt brukt til å skrive armensk siden 400-tallet.
Tordenfilm
Selskapet har blant annet produsert filmene Uno (2004), Den brysomme mannen (2006) og Kommandør Treholt & Ninjatroppen (2010) og TV-serien Koselig med peis som første gang ble vist på NRK1 vinteren 2010. Koselig med peis vant forøvrig fire priser under Gullruten 2011 og var nominert til ytterlige fem priser.
Det armenske alfabetet
Inntil 1800-tallet ble skriftsystemet som kalles gammelarmensk brukt for å skrive armensk, men senere har det armenske alfabetet blitt brukt til å skrive de to moderne dialektene østarmensk og vestarmensk. Det armenske ordet for «alfabet» er այբուբեն ajbuben (uttales ), og kommer av navnet på de to første bokstavene i det armenske alfabetet: այբ ajb og  բեն ben.
Aleksandr Skrjabin
Aleksandr Nikolajevitsj Skrjabin (russisk: Алекса́ндр Никола́евич Скря́бин; 1872–1915) var en russisk innovativ og kontroversiell tidligmoderne komponist.
Skrjabin var utdannet pianist. Hans tidlige verk er påvirket av Chopin og Liszt, og er holdt i en lyrisk og personlig stil. Senere ble han influert av Wagners ideer om Gesamtkunstwerk. Med tiden utviklet Skrjabin ekspresjonistiske og modernistiske verk inspirert av teosofisk mystisisme. Han utviklet megalomane personlighetstrekk.
Skrjabin påvirket samtidige komponister som Sergej Prokofjev og Igor Stravinskij.
Liv
Skrjabin var sønn av en russisk jurist og diplomat av landets militæradel. Moren, en konsertpianist, døde av tuberkulose et år etter at hun fødte Aleksandr. Faren studerte til diplomat etter konas død og sønnen vokste hovedsakelig opp hos sin fars ugifte søster, Ljubov Skrjabina, som gav ham den første klaverundervisningen. I 1882 begynte han på Moskva kadettskole, men så snart han var uteksaminert besluttet han seg for å konsentrere seg om musikken.
For å forberede seg til konservatoriet studerte han hos Moskvas mest velrenommerte private musikklærer, den strikte Nikolaj Zverev. Fra 1888 til 1892 studerte Skrjabin ved Moskvakonservatoriet: komposisjon hos Anton Arenskij og Sergej Tanejev, klavér hos Vassilij Safonov, men avbrøt komposisjonstudiet på grunn av problemer med å forholde seg til Arenskij og en utstrakt uvilje mot å skrive verk i former han ikke interesserte seg for. Ved konservatoriet ble han venn med medstudenten Sergej Rakhmaninov. Skrjabin ble uteksaminert fra konservatoriet i 1892. Han ble tildelt den lille gullmedaljen, mens Rakhmaninov fikk den store.
Skrjabin drømte om å bli en berømt pianist og øvde så mye at han i 1891 overanstrengte høyre hånd. Han fikk et tilbakefall i 1893, men med tålmodighet og viljestyrke lyktes han til slutt å få tilbake det meste av sine tidligere tekniske ferdigheter. Opplevelsene gjorde at Skrjabin begynte å tvile på Gud og religionen. Få år senere tok han avstand fra den ortodokse tro og knyttet snart tette kontakter med teosofiske kretser.
Skrjabin fikk i 1894 kontakt med musikkforleggeren Mitrofan Beljajev. Han ble Skrjabins mesén og organiserte de første utenlandskonsertene (1895/96). Denne konsertserien gjorde Skrjabin internasjonalt kjent.
I 1897 giftet Skrjabin seg med konsertpianisten Vera Issakovitsj, sammen fikk de fire barn. Fra 1898 til 1903 var han klaverprofessor ved Moskvakonservatoriet. De økonomiske forpliktelsene som fulgte med familien gjorde at han også tok arbeid som musikkinspektør ved St.-Katharina-Instituttet i Moskva.
Skrjabin reiste i Sveits, Belgia, Italia og Frankrike i 1904. Han var blitt kjent med Tatjana de Schloezer, søsteren til musikkviteren og Skrjabin-forskeren Boris de Schloezer, i november 1902, og i 1905 skilte han seg fra Vera Issakovitsj for å gifte seg med Tatjana, som han fikk to barn med. Den yngste,, var et musikalsk vidunderbarn som druknet i Dnepr bare elleve år gammel. Til tross for sin beskjedne alder etterlot han seg enkelte komposisjoner som viser at han var i ferd med å utvikle en egen klangverden.
Skrjabins stjerne steg både hjemme og ute, særlig etter uroppføringen av den 3. symfonien 29. mai 1905 i Paris. Uroppføringen av Pianosonate nr. 5, op. 53 i Moskva 18. november 1908 og av Le Poème de l’Extase (op. 54) i New York i 10. desember 1908 var begynnelsen på en lengre triumfferd.
Få dager etter at orkesterverket Promethée – LePoème du Feu, op. 60 hadde premiere i New York med lyseffekter ble Skrjabin syk av blodforgiftning og døde av dette ikke lenge etter. Familien satt igjen uten midler til livsopphold og overlevde takket være støtte fra venner og musikere.
Musikk
Skrjabin skrev til å begynne med musikk for piano, men fikk etter hvert større interesse for orkesterverk.
De første verkene for klaver var sterkt påvirket av Chopin og Liszt, senere lærte han Richard Wagners musikk å kjenne, og inspirert av kjennskapet utviklet han et eget eget tonespråk som snart gikk ut over kromatikken i Wagners Tristan und Isolde.
Fra og med orkesterverket ''Promethée. Le Poème du feu'' op. 60 bygde Skrjabin på såkalte «mystiske akkorder» eller «prometheus-akkorder». Dette er seksstemmige akkorder som på ulik måte er oppbygd av rene forstørrede og forminskede kvarter. Ved å utvikle dette harmoniske systemet ble Skrjabin en av de komponistene som i årtiene rundt år 1900 bidro til å oppløse dur/moll-tonaliteten. Musikkviteren Zofia Lissa beskrev Skrjabins atonale klangsentrumsteknikk som en forgjenger til tolvtoneteknikken.
Skrjabin videreutviklet klaversonaten ved å innføre ensatsighet. Allerede de fire satsene i ''Klaversonate nr. 1'' er tett forbundet med hverandre, og fra den femte sonaten er ensatsighet regelen. Den samme endringen mot ensatsige verk finnes også i Skrjabins orkesterverk.
Skrjabin var i sin ungdom kjent som avantgardist, men assosieres i dag mer med den komplekse klavermusikken fra sine siste år, i sonatene 6 til 10. I motsetning til de fleste russiske komponistene knyttet ikke Skrjabin an til landets nasjonaltradisjon, men var internasjonalist og antitradisjonell. Han planla et panteistisk Mysteriespill som skulle forene alle kunstarter, som musikk, dans, diktning, fargevirkninger og duft. Han rakk ikke virkeliggjøre sine planer, men i sine to siste verk, Det guddommelige diktet, Ekstasens dikt og Prometeus (Ildens dikt), siktet han mot dette målet. I det sistnevnte anvendte han et selvkonstruert fargepiano som projiserte farger på en skjerm.
Musikkeksempler
I januar 1910 spilte Skrjabin inn 9 egne verk for Welte-Mignon:
Frank Horwill
Frank Horwill (født 19. juni 1927, død 1. januar 2012) var en britisk friidrettsutøver og grunnlegger av British Milers Club (BMC) i 1963 og var med på å utforme Five Pace Training Theory.
Horwill begynte som trener i 1961, og siden den gang har han vært trenger for flere sportsutøvere fra Storbritannia og Nord-Irland. Horwill var allment respektert blant friidrettsutøvere fra hele verden, og han holdt foredrag over hele verden blant annet i Canada, Zimbabwe, Kenya, Bahrain, Portugal og Sør-Afrika og Polen. Horwill var en produktiv forfatter og jevnlig skrev han artikler for det britiske magasinet Athletics Weekly og i andre sportslige publikasjoner. Horwill er med-forfatter av boken The Complete Middle Distance Runner som ble publisert i 1972, sammen med Denis Watts og Harry Wilson. I 1991 publiserte han boken Obsession for Running. Horwill ble utnevnt til Order of the British Empire i 2011. Horwill døde 1. januar 2012. Han ble 84 år gammel.
Rødven kirke
Rødven kirke, tidligere Rødven kapell er en langkirke med stavkirkestil. Den ligger nede ved sjøen i bygda Rødven i Rauma kommune. Den er en del av Den norske kirke og hører til Indre Romsdal prosti i Møre bispedømme.
Kveinhavre
Kveinhavre (Trisetum subalpestre) er en art i grasfamilien. I Norge vokser den bare noen få plasser i Troms og Finnmark.
Den blir mellom 15–30 cm høy og vokser i glisne tuer. Stråene er glatte, noe som skiller arten fra svartaks (Trisetum spicatum). Kveinhavre vokser på berg med sprut fra fosser og elver og i flomsonen langs større elver.
Kveinhavre har hatt forekomster ved tre vassdrag i Nord-Norge: Reisavassdraget i Nordreisa, Alta-Kautokeinovassdraget i Alta/Kautokeino og ved vestre Jakobselva i Vadsø. Over 80 prosent av de kjente, største og mest reproduserende forekomstene ble neddemt eller sterkt redusert ved reguleringen av Alta-Kautokeinovassdraget.
Planten finnes også ved bredden av Könkämäälven på grensa mellom Sverige og Finland og langs den svenske Luleälven. Fra de skandinaviske forekomstene er det mer enn 2000 km til de nærmeste funnstedene i Sibir, som er ved bredden av Jenisej og i Sajanfjellene. Arten har en spredt utbredelse i Sibir og er svært sjelden også der. I russisk litteratur brukes ofte det vitenskapelige navnet Trisetum agrostideum om denne arten.
Kveinhavre er fredet i Norge. Den har status sterkt truet i Norsk rødliste for arter 2015.
Coimbragruppen
Coimbragruppen er et nettverk bestående av 39 europeiske universiteter og fikk sitt offisielle grunnlag ved undertegnelsen av gruppens charter i 1987. Det betegner seg som et nettverk av ledende forskningsuniversiteter og ble grunnlagt av bl.a. University of Oxford, som siden har forlatt nettverket. Fra Norge er Universitetet i Bergen medlem, mens Sverige er representert med Uppsala universitet. Gruppen er oppkalt etter byen Coimbra i Portugal, som huser Coimbrauniversitetet, et av Europas eldste universiteter.
Medlemmer
Belgia
Danmark
Estland
Finland
Frankrike
Irland
Italia
Nederland
Norge
Polen
Portugal
Romania
Russland
Spania
Storbritannia
Sveits
Tsjekkia
Tyrkiet
Tyskland
Ungarn
Østerrike
Les Sealey
Leslie Jesse «Les» Sealey (født 29. september 1957 i Bethnal Green i London, død 19. august 2001) var en engelsk fotballspiller som spilte målvakt for blant andre Coventry City, Luton Town, Manchester United, Aston Villa og West Ham United. Han var også nevø av tidligere West Ham-spiller Alan Sealey.
Coventry City
Sealey signerte for Coventry City som lærling i 1976 og fikk sin førstelagsdebut i en alder av 19 år den 11. april 1977 i en kamp som endte uavgjort 1–1 mot Queens Park Rangers. Her tilbrakte han totalt seks sesonger og spilte over 150 kamper før han i 1983 meldte overgang til Luton Town. Han hadde for øvrig et låneopphold i klubben under kontrakt med Aston Villa i 1992.
Manchester United
Sealey var i United i tre perioder, hvor den første var på utlån fra Luton i slutten av 1989 og ut sesongen 1990. Han fikk to ligakamper for klubben på tampen av sesongen og ett innhopp for Jim Leighton i omkampen i FA–cupfinalen mot Crystal Palace (til tross for at United hadde signert ham etter overgangsvinduet stengte). Sealey hjalp United med å vinne 1–0 og gav senere vinnermedaljen til Jim Leighton, som hadde spilt gjennom hele turneringen. Det engelske fotballforbundet FA ga senere vinnermedaljer til begge målvaktene.
Kunståret 1020
Kunståret 1020 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1020.
Les Sealey
Manchester United
Sealey fikk sin siste periode i United i 1993 etter en fri overgang fra Aston Villa, og ble regnet som reserve for Peter Schmeichel, hvor han fikk to kamper. Den første kampen kom som innbytter da Schmeichel ble utvist i FA–cupens kvartfinale mot Charlton, mens den andre kampen kom i ligacupfinalen som Manchester United tapte 3–1 mot Sealeys tidligere klubb Aston Villa. Dette gjorde at de fire siste kampene til Sealey i United ble en finale i cupvinnercupen, to ligacupfinaler og en kvartfinale i FA–cupen. På slutten av sesongen ble han fristilt av klubben og dro videre til Blackpool i 1994.
Aston Villa
Etter å ha avslått kontrakt med United i 1991–sesongen dro Sealey til Aston Villa, og i store deler av første halvdel av 1991/1992–sesongen var han klubbens førstevalg på målvaktsplassen før han mistet den til Nigel Spink. Etter at han mistet plassen fikk han ikke flere innhopp på Villas førstelag. I 1992 ble han lånt ut til moderklubben Coventry hvor han fikk to kamper, før han gikk videre på utlån til Birmingam City hvor han fikk flere kamper. I slutten av sesongen dro han tilbake til Manchester United på en fri overgang.
West Ham United
Etter å ha avsluttet kontrakten hos Manchester United i 1994 meldte Sealey overgang til Blackpool, hvor han etter seks måneder på Bloomfield Road dro videre til FA Premier League og London–klubben West Ham. På grunn av en skadeutsatt situasjon i West Ham fikk han sin førstelagsdebut som utespiller da han kom inn som angriper mot Arsenal. Under hans 18 måneder lange opphold på Boleyn Ground var han stort sett reservemålvakt for Ludek Miklosko.
Sealey dro deretter videre til den tredjedivisjonsklubben Leyton Orient i 1996, hvor han ble et selvskreven førstevalg på målvaktsplasen og fikk tolv kamper i starten av sesongen. I desember samme år gikk han igjen tilbake til West Ham i en byttehandel mot den da 47 år gamle veteranen Peter Shilton. Sealey, som da var 39 år gammel, fikk sin siste offisielle førstelagskamp på den siste dagen av 1996/1997–sesongen borte mot Manchester United på Old Trafford. Han kom inn som innbytter for Ludek Miklosko.
På slutten av 1997/1998–sesongen ble Sealey lånt ut til Bury, men maktet ikke å få kamper på klubbens førstelag. Etter å ha returnert til West Ham ble han ansatt som klubbens målvaktstrener, til tross for at han fortsatt var registrert som spiller under 1999/2000–sesongen. Sealey var fortsatt ansatt som West Hams målvaktstrener da han den 19. august 2001 i en alder av 43 år ble rammet av et hjerteinfarkt og døde. Stephen Bywater, som var en av hans lærlinger i klubben, valgte siden draktnummeret 43 på sin spillertrøye for å ære hans tidligere trener. Sealeys da 18 år gamle sønn Joe Sealey var også i klubben da han døde.
Vestborg videregående skole
Vestborg videregående skole (Vestborg vidaregåande skule) er en kristen internatskole i Stranda kommune i Møre og Romsdal fylke. Skolen drives av Norsk Luthersk Misjonssamband og tilbyr utdanningsprogram for studiespesialisering, idrettsfag og påbygging til generell studiekompetanse. To ganger i året gir skolen ut bladet Vestborgkontakt. Skolen har hele landet som inntaksområde.
Vestborg har flere ganger de siste årene sendt elever til finalen i Abelkonkurransen og Den internasjonale matematikkolympiaden. Skolen er kjent gjennom Elevundersøkelsen for sin høye trivsel blant elevene. Tallene fra den nyeste undersøkelsen viste at skolen skårer bedre enn både landsgjennomsnittet og gjennomsnittet i fylket på alle de tolv vurderingsfeltene, som blant annet tar for seg mestring, trivsel, elevdemokrati, fysisk læringsmiljø, motivasjon, mobbing i skolen, faglig veiledning, medbestemmelse og karriereveiledning.
Historie
Skolen startet som Storfjord handelsskule 9. januar 1949, og skiftet i 1954 navn til Vestborg handelsskule. Først i 1981 ble skolen omgjort til videregående skole med dagens navn: Vestborg Vidaregåande Skule.
Opplæringstilbud
Skolen tilbyr følgende utdanningsprogrammer og programområder:
Studiespesialisering
Dette utdanningsprogrammet er forberedende for videre studier ved universitet og høyskoler. Med bestått vitnemål oppnås generell studiekompetanse.
Videregående trinn 2 og 3 består av både fellesfag og programfag. På begge trinn velger man 3 programfag hvorav minst 2 må være innenfor et valgt programområde: realfag eller språk, samfunnsfag og økonomi. Innen programområdet realfag tilbyr skolen undervisning i matematikk, fysikk og kjemi. Innen programområdet språk, samfunnsfag og økonomi tilbyr skolen undervisning i internasjonal engelsk og sosiologi på VG2, sosialkunnskap og engelskspråklig litteratur og kultur på VG3. I tillegg kan elever fra begge programområdene velge fagene breddeidrett og økonomistyring. Fellesfagene på andre trinn er fremmedspråk, historie, kroppsøving, kristendom, matematikk og norsk, og på tredje trinn historie, kroppsøving, norsk og religion.
Påbygging til generell studiekompetanse
Dette utdanningsprogrammet er ment å gi elever generell studiekompetanse etter først å ha hatt yrkesfaglig utdanning på Videregående trinn 2 (VG2). Fellesfagene er historie, kroppsøving, naturfag, norsk og matematikk, i tillegg til programfaget sosiologi. Siden elever i påbyggingsklassen bare er elever ved skolen ett år gis de fortrinnsrett på skolens ekstratilbud: Internasjonalt Program og KRIK-programmet.
Idrettsfag
Utdanningsprogram for idrettsfag er et utdanningsprogram i videregående skole. Programmet er treårig og fører fram til generell studiekompetanse som kvalifiserer til studier på høyskoler og universitet.
Sentrale fag innenfor utdanningsprogrammet er programfagene treningslære, aktivitetslære, treningsledelse og idrett og samfunn. I tillegg finnes de valgfrie programfagene toppidrett, breddeidrett, friluftsliv og lederutvikling. Elevene kan erstatte de valgfrie programfagene med et fag fra studiespesialiserende programområde. Tilbudet innen de valgfrie programfagene vil variere fra skole til skole, men de fleste tilbyr fagene toppidrett, breddeidrett og studiespesialisering.
Samarbeid med KRIK
Høsten 2015 startet skolen opp et årlig KRIK-program, som et tillegg til det ordinære studiespesialiserende løpet. Kristen Idrettskontakt (KRIK) har lenge samarbeidet om KRIK-linjer med folkehøyskoler i hele landet, men dette er første gang de har deltatt i et samarbeid med en videregående skole. Målet med programmet er at elevene skal få ledertrening i et lokalt KRIK-lag, trening i organisering og relasjonsbygging gjennom å planlegge og gjennomføre OFF-PISTE-leiren og Vestborg KRIK-Cup, samt muligheten til å bruke naturen aktivt. Skolen har valgt pudder og padling som to fokusområder for programmet, på grunn av sin nærhet til Storfjorden, Geirangerfjorden, Strandafjellet og Sunnmørsalpene forøvrig. Programmets kanskje mest kontroversielle del, pudderalarmgarantien, gir elevene mulighet til å omdisponere opp til seks skoledager til tid i skitrekket. Programmet har ikke eksamen eller vurdering med karakter, men fører fram til et vedlegg til vitnemålet som beskriver pensum, praksis og omfang.
Internasjonalisering
Skolen startet høsten 2015 med Internasjonalt Program (IP) for elever på andre og tredje trinn, samt påbyggingsklassen. IP er et program man kan velge på toppen av det ordinære løpet og innebærer en time ekstra undervisning i uken. Undervisningen foregår på engelsk. Målet er at elevene skal utvide sin horisont kulturelt, samfunnsfaglig og humanitært, i tillegg til å lære om og bli inspirert av misjon og bistandstankegang. Lærere og elever benytter vinterferien til studietur til samarbeidsskolen for å gå glipp av minst mulig ordinær undervisning. Samarbeidskolen ligger i Mara, Tanzania. Programmet har ikke eksamen eller vurdering med karakter, men fører fram til et vedlegg til vitnemålet som beskriver pensum, praksis og omfang.
Skolen har siden 2009 hatt årlige turer til Roma for elever på VG2. Turens faglige fokus finnes i kristendoms- og historiefagene, og elevene får oppleve å arbeide mot et mål og oppleve lærdom i praksis. Turen er også en viktig del av å skape et godt miljø i klassen.
På aksjonsdagen arbeider elevene for å samle inn penger til russens misjons- og bistandsprosjekt. Russeklassen velger nye prosjekt i nye land hvert år og informerer om "sitt" land og prosjekt hele året gjennom. I forbindelse med dette reiser to elever årlig fra russeklassen til mottakerlandet for å besøke de valgte prosjektene. Skoleåret 2013/14 samlet elevene inn 350.000 kroner til prosjektene sine i Etiopia. Prosjektlandet i skoleåret 2014/15 var Japan. På avslutningsfesten våren 2015 meddelte russen at de hadde samlet inn 450.000 til Japan. Misjonslandet skoleåret 2015/16 var Tanzania, og i juni donerte russen 350.000 til sine prosjekter der. . Misjonslandet 2016/17 er Mongolia.
Skaugum
Skaugum gård
Gårdens historie går tilbake til middelalderen. Opprinnelig hørte gården til Mariakirken i Oslo og Nonneseter kloster, men gården har skiftet eier flere ganger. I 1909 kjøpte minister Fritz Wedel Jarlsberg gården.
Bolstadøyri stasjon
Bolstadøyri stasjon ligger i Naustvegen 4 på Bolstadøyri i Voss kommune. Stasjonen ble åpnet som Bolstad stoppested i 1883 da Vossebanen sto ferdig og er en av de opprinnelige stasjonene på Bergensbanen. Rundt 1911 ble den oppgradert til stasjon, 1923 fikk den dagens navn. Stasjonen var betjent til 1981. 1. juni året før fikk stasjonen fjernstyring.
Skaugum
Skaugum gård
I 1929 overdro minister Fritz Wedel Jarlsberg gården for kr. 120,000 til daværende kronprins Olav da han giftet seg med prinsesse Märtha av Sverige; taksten på eiendommen var på det tidspunkt kr. 550,000. Konsesjon for kronprins Olav ble gitt ved kongelig resolusjon av 11. oktober 1929. Gården er kongefamiliens private eiendom, i motsetning til for eksempel Det kongelige slott og Oscarshall, som er statens eie. Hovedbygningen brant ned i mai 1930. Den nye hovedbygningen ble tegnet av arkitekt Arnstein Arneberg og sto ferdig i 1932.
Skaugum var under den andre verdenskrig bolig for rikskommissær Josef Terboven og SS-sjef Wilhelm Redieß. Like før kapitulasjonen trådte i kraft ved midnatt 8. mai 1945 sprengte Terboven seg i luften i sin bunker på gården. Redieß skjøt seg selv tidligere på dagen.