cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Informasjonsgjenfinning
Web
Ved søk på internett vil de klassiske modellen for seg selv ikke gi gode resultater. Metoder som er viktige for informasjonsgjennfinning av nettressurser er PageRank og Hubs and Authorities. Disse metodene tar i tillegg til standard vektormodell, som er det vanligste brukte ved nettsøkt, og legger til informasjon om linker. Dette har vist seg å være essensiell informasjon hvis man ønsker å returnere relevante linker på internett.
Multimedie gjenfinning
Multimediedata mangler ofte assosiert tekst. Dette gjør gjennfinningen av denne typen ressurser vanskelig. Søker man på metadata, eller kjører analyse av ressursene, så vil dette kunne brukes til søk. Derimot er det sjelden denne data som er interessant for en søker, da fargebalanse og kontrast sjelden sier noe om bildet er av en blomst eller en bil. I disse kontekstene er man start sett avhengig av annotasjon av dokumentet og av å assosiere en fritekst som omhandler ressursen med ressursen. Har man disse dataene vil man kunne bruke metoder fra de klassiske modellene for å gjennfinne ønskede dokumenter.
She Stoops to Conquer
She Stoops to Conquer er en amerikansk stumfilm fra 1910.
Handling
Historien tar for seg kjærlighetsforholdet til to unge mennesker, hvis foreldre begge er engstelige for at barna deres skal gifte seg. Unge Marlow blir sendt av sin far for å frigjøre datteren til sin tidligere kamerat, Mr. Hardcastle. Marlow har tilbrakt svært lite tid i selskap med kvinner, og er derfor alt for sjenert og nervøs i deres nærvær. Han aksepterer derfor farens ordre motvillig og akkompagnert av sin venn, unge Hastings, rir de ut for å møte hans fremtidige brud.
På veien møter de reisende også Hardcastles ste-sønn, Tony Lumpkin - som, på grunn av hevn etter en straff ste-faren hans tidligere hadde påført ham - leder Marlow og vennen til Hardcastle-herskapshuset, og påstår at dette er et kjempefint vertshus hvor de vil bli veldig godt behandlet.
Husbanken
Husbanken er en norsk statlig etat (organisasjonsledd) som er underlagt Kommunal- og distriktsdepartementet (KDD). Husbankens samfunnsoppdrag er å forebygge at folk blir vanskeligstilte på boligmarkedet, og bidra til at de som ikke selv klarer det kan skaffe seg og beholde en egnet bolig.
Det årlige tildelingsbrevet fra KDD setter økonomiske rammer og mål for Husbankens virksomhet det kommende året. I tillegg får Husbanken egne tildelingsbrev med oppdrag fra andre departementet.
Husbanken ble opprettet i 1946 for å bygge opp igjen landet etter krigen, men ble raskt et redskap for staten for å finansiere den allmenne boligforsyningen. Husbanken ble et av etterkrigstidens store velferdsprosjekter, og har finansiert mer enn halvparten av alle boliger i Norge i tiden etter annen verdenskrig. Husbankens lånetilbud er nå innrettet som et supplement til private banker. I årene etter 2005 har Husbanken årlig lån- eller tilskuddsfinansiert mellom 15 og 20 prosent av alle nybygde boliger. Husbanken har rundt 300 ansatte fordelt på hovedkontoret i Drammen, samt regionkontorer i Oslo, Arendal, Trondheim og Hammerfest.
Speleonectidae
Speleonectidae er en liten gruppe på familie-nivå av krepsdyr, som finnes nede i fuktige grunnvanns- og strandmiljøer ved flere hav, men særlig Atlanterhavet (Karibia). Hele gruppen inneholder bare 18 kjente arter fordelt på tre slekter. Gruppen ble beskrevet basert på studier av Jill Yager i havet ved Bahamas.
De er blinde, og hele kroppen består av en enkelt, lang rekke av ledd med antropode (grenete) bein. Individene svømmer på ryggen og beveger seg sakte.
Taksonomi
Taksonomien er usikker på grunn av den relativt nye erkjennelsen av gruppen, og det er dessuten generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En vanlig oppdeling anerkjenner av denne familien, innplassert i ordenen Nectiopoda, ser slik ut:
Liste over folketingsmedlemmer for Færøyene
Liste over folketingsmedlemmer for Færøyene viser alle medlemmer av Kongeriket Danmarks nasjonalforsamling som har vært valgt for Færøyene, som i alle år har vært en egen valgkrets.
Fra 1849 til 1953 hadde Danmarks nasjonalforsamling, Rigsdagen, et tokammersystem med Folketinget og Landstinget. Færøyene valgte én representant til hvert av kamrene; til Folketinget ved direkte valg, og én til Landstinget ved indirekte valg. Landstingsvalgene ble holdt i det færøyske Lagtinget. Færøyene var et dansk amt, og Lagtinget hadde bare en rådgivende funksjon.
Ved innføringen av hjemmestyret i 1948 overtok Lagtinget som den viktigste lovgivningsmyndigheten på Færøyene. Samtidig fikk Færøyene rett til å velge to representanter til Folketinget og én representant til Landstinget.
Ved en grunnlovsendring i 1953 ble det nåværende ettkammersystemet innført. Landstinget ble avskaffet, og Færøyene beholdt retten til å velge to representanter til Folketinget ved direkte valg.
Representanter fra de partiene som ønsker å bevare Færøyenes samhørighet med Danmark, har pleid å slutte seg til folketingsgruppen til et dansk parti. Færøyske representanter har flere ganger inngått i det parlamentariske grunnlaget for danske regjeringer. Derimot har de færøyske representantene deltatt mindre enn de grønlandske i Folketingets utvalgsarbeid, og de har vært tilbakeholdne med å stemme i saker som ikke direkte angår Færøyene.
Joachim Kwetzinsky
Joachim Victor Birkeland Kjelsaas von Kwetzinsky-Stetzenkow (født 8. april 1978), kjent som Joachim Kwetzinsky, er en norsk pianist.
Bakgrunn
Kwetzinsky er sønn av forfatteren Oddbjørn Birkeland og pianisten Berit Kjelsaas Kwetzinsky. Etternavnet har han fra sin stefar, scenografen Truls Kwetzinsky (født Wassily Michail Fjodor Grossow von Palm von Kwetzinsky-Stetzenkow), som er sønn av musikkritikeren Wassily von Kwetzinsky og sønnesønn av den russiske generalen Mikhail Fjodorovitsj Kvetsinskij. I henhold til de russiske forordningene om rang og adelskap som gjaldt mellom 1856 og 1917 innebar den militære graden oberst, som Mikhail Kvetsinskij oppnådde i 1901, at man automatisk fikk arvelig adelskap, og familien skrev seg derfor von Kwetzinsky utenfor Russland. Mikhail Kvetsinskij ble senere forfremmet til generalløytnant og ble etterhvert en av lederne for Den hvite armé og stabssjef for generalguvernør Jevgenij Miller. Mikhail Kvetsinskij kom til Norge sammen med Miller i 1920 som flyktning fra den russiske revolusjon, etter en eventyrlig flukt med isbryteren «Kuzma Minin» fra Arkhangelsk til Tromsø. Hans sønn Wassily hadde tjenestegjort som kaptein i Den hvite armé sammen med sin far i Arkhangelsk og kom til Norge samme år; han ble senere aktiv som musikklærer og allsidig kulturpersonlighet i Norge.
Joachim Kwetzinsky har uttalt at han har en sterk interesse for russisk kultur og musikk, og snakker selv russisk.
Utdannelse og verk
Han er utdannet ved Norges musikkhøgskole, hvor han studerte med Einar Steen-Nøkleberg, og han har også vært student av Liv Glaser og Jiri Hlinka. Han har holdt konserter i over 20 land, har utgitt flere album og urfremført verker av en rekke komponister. Hans første album utkom i 2010 med musikk av Dmitrij Sjostakovitsj og Rodion Sjtsjedrin. Kwetzinsky har samarbeidet mye med David Arthur Skinner, Johannes Martens og med komponisten Marcus Paus, og utgav sammen med Martens portrettplaten Marcus Paus i 2013. I 2018 utgav Kwetzinsky og Julie Kleive platen En hellig, alminnelig lek, med sanger av Marcus Paus til dikt av André Bjerke.
Sammen med David Arthur Skinner har Kwetzinsky utforsket grensesnittet mellom komponert klassisk musikk og improvisert jazz. Ved å sette søkelyset på musikk fra det 20. og 21. århundret, og på strukturelle elementer og rytmer, ville de dekonstruere komponert musikk gjennom eksperimentering for å finne møtepunkter mellom ulike musikktradisjoner.
Priser
Han var prisvinner i Concours Grieg i 2002, vant konkurransen om Rikskonsertenes lanseringsprogram INTRO-klassisk i 2004 og mottok Robert Levins Festspillpris i Bergen i 2009.
Lasiocera
Lasiocera er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Lebiinae i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Nokså små, spinkle, noe flate, blanke, brokete fargede løpebiller. Hodet er trekantet med store, utstående fasettøyne, pronotum smalt, mer eller mindre hjerteformet. Dekkvingene er bredere, gjerne rødlige med mørke flekker.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
Systematisk inndeling
Systematikken følger Carabidae of the World. Slketen blir noen ganger plassert som en underslekt av Colliuris.
Fylkesvei 3066
Traséer: Skravestad – Råstad (2,5 km), Stange – Torp (2,6 km)
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 272 (Vestfold).
She Wanted to Marry a Hero
She Wanted to Marry a Hero er en amerikansk stumfilm fra 1910.
Handling
Elsie Plush elsker å lese bøker, og skryter av at det ikke har blitt publisert en eneste thriller hun ikke har lest. En dag leser hun en ny bok, og blir øyeblikkelig forelsket i bokens hovedperson. Hun fortsetter umiddelbart med å måle evnene til George Mild, kjæresten hennes, opp mot hovedpersonen fra boken. Dette gjør at hun begynner å tro at George ikke er bra nok for henne. Når han frir til henne kort tid senere, avviser Elsie ham. Men det oppstår snart en rekke uforutsette komplikasjoner.
Bolbotritus
Bolbotritus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Store (30-40 millimeter), avlange, blanke, brunsvarte trebukker. Slekten kjennes særlig på antennene hos hannene, som er ganske korte (betydelig mindre enn halvparten så lange som kroppen), det tredje leddet er kraftig fortykket, pæreformet. Hunnene har mer "normalt" utseende antenner. Pronotum har rundede sider. Dekkvingene er jevnbrede.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i det østlige og sørlige Afrika.
Darlene Zschech
Darlene Joyce Zschech (pikenavn Darlene Joyce Steinhardt) (født 8. september 1965 i Brisbane, Queensland, Australia) er en kristen australsk sanger og låtskriver. Hennes sangtekster er innen lovsang, tilbedelse og hengivelse til Jesus (Gud), hun var leder (pastor) for lovsangen i Hillsong Church og senere medlem i Compassionart, en ideell organisasjon startet av Martin Smith. Foruten å ha skrevet en rekke sanger har hun også skrevet flere bøker.
Allerede i 1988 kom en vinylplate, Pearls & Gold, som også ble utgitt på kassett i 1993. Hennes første skikkelige soloalbum Kiss of Heaven, kom i 2003. Albumet Change Your World kom i 2005. Hun har skrevet en lang rekke sanger, hennes best kjente sang er Shout to the Lord, som var tittelmelodi på et tidlig live-albumet, det første hvor Zschech var leder for lovsangen i Hillsong Church.
I 2000 mottok hun prisen Dove Award som årets sangskriver (Songwriter of the Year).
Darrell Imhoff
Darrell Tucker Imhoff (født 11. oktober 1938 i San Gabriel, død 30. juni 2017 i Bend) var en amerikansk basketballspiller som deltok i De olympiske leker i 1960 i Roma.
Imhoff ble olympisk mester i basketball under OL i 1960 i Roma. Han var med på det amerikanske laget som vant basketturneringen foran Sovjetunionen og Brasil. Det var femte gangen basketball sto på det olympiske programmet. 16 lag deltok i turneringen. USA vant alle åtte kampene og ble olympiske mestere for femte gang.
Flyulykken i Farnborough 2008
Bakgrunn
Flyet av typen Cessna Citation 500, med Bermudaregistrering VP-BGE, tok av rundt 14.30-tiden lokal tid 30. mars 2008 fra flyplassen Biggin Hill/EGKB/BQH sør i London og ca. 24 km nordøst for London Gatwick lufthavn i England. Det var en privat flyging på vei til Pau i Frankrike. Fly snudde tilbake mot Biggin Hill etter kort tid, etter å ha meldt om motorvibrasjoner. På medvindsleggen tapte flyet høyde og besetningen meldte om betdelig problemer med motorkraften. Etter kort tid havarerte flyet i en bygning i tettstedet Farnborough, ca. 4 km nordøst for flyplassen. Alle ombord omkom.
Drepte og skadede
Besetningen på to og tre passasjerene omkom i ulykken. To personer på bakken ble behandlet for sjokkskader etter hendelsen.
Undersøkelse av ulykken
Ulykken ble undersøkt av den britiske flyhavarikommisjonen, Air Accidents Investigation Branch (AAIB). I samsvar med internasjonale retningslinjer deltok National Transportation Safety Board, Federal Aviation Administration, Cessna og Pratt & Whitney i undersøkelsen.
Rapport etter undersøkelsen ble publisert 21. mai 2010. Flyet hadde ikke ferdsskrivere installert, slik at lite informasjon var tilgjengelig om de siste minuttene av flygingen og vanskeliggjorde undersøkelsen. Den viser likevel at vibrasjonen i motoren, som gjorde at flygerne ønsket å returnere til avgangsstedet kort etter start, trolig stammet fra en mekanisk svikt i air condition systemet. Under returen synes det som flyet var helt uten motorkraft ca. 70 sekunder før det traff bakken. Begge motorene ble forsøkt restartet og de gikk i havariøyeblikket. Det ble funnet at det manglet en nagle i håndtaket for en av motorkontrollene, noe som kan ha ført til at venstre motor ble stoppet ved et uhell. AAIB ga tre sikkerhetstilrådninger etter ulykken. To gikk til Cessna Aircraft Company, en om å utvide ettersynsrutinene for motorkontrollene, den andre om å endre nødsjekklisten for restart ved dobbel motorstopp. Den tredje tilrådingen gikk til ICAO om å innføre krav om ferdsskrivere også i mindre fly med turbinmotor.
Fjørtoft kirke
Fjørtoft kirke er en langkirke fra 1878 i Haram, Ålesund kommune, Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Nordre Sunnmøre prosti i Møre bispedømme.
Byggverket er i tømmer og har 200 plasser.
Erwiniinae
Erwiniinae er en underfamilie av stilkvepser som hører til familien klovepser (Dryinidae).
Utseende
Hunnene har ikke klolignende gripeorganer på forbeina.
Utbredelse
Gruppen er bare kjent fra én art fra Ecuador
She Would Be a Business Man
She Would Be a Business Man er en amerikansk stumfilm fra 1910.
Neeme Järvi
Neeme Järvi (født 7. juni 1937 i Tallinn) er en estisk dirigent.
Biografi
Han studerte slagverk og kordireksjon ved musikkskolen i Tallinn og senere orkesterdireksjon ved musikkonservatoriet i Leningrad med bl.a. Jevgenij Mravinskij som lærer. Han startet sin dirigentkarriere som dirigent for henholdsvis Symfoniorkesteret til Estlands Radio og TV, Estlands Nasjonale Symfoniorkester og orkesteret ved Tallinns opera. I 1971 vant han førstepris i den internasjonale dirigentkonkurransen ved Accademia Nazionale di Santa Cecilia i Roma. I 1980 immigrerte han med sin familie til USA og fikk amerikansk statsborgerskap i 1987.
I 1982 ble Järvi sjefdirigent for Göteborgs Symfoniker, en post han beholdt til 2004 og som resulterte i en rekke plateinnspillinger for plateselskapet BIS. (Bjørn Simensen var forøvrig direktør for orkesteret fram til 1984, da han tiltrådte stillingen som direktør ved Den norske opera.) Andre posisjoner inkluderer sjefdirigentstillingene ved Royal Scottish National Orchestra fra 1984 til 1988 og Detroit Symphony Orchestra fra 1990 til 2005 samt stillingen som musikkdirektør for New Jersey Symphony Orchestra fra 2005 til 2009. Fra 2005 har Järvi vært sjefdirigent for Het Residentie Orkest i Haag.
Järvi har dirigert mer enn 150 orkestre verden over. Han har også gjestet Norge flere ganger og dirigert både Oslo Filharmoniske Orkester, Bergen Filharmoniske Orkester og orkesteret ved Den Norske Opera & Ballett.
Som dirigent er Järvi kjent for sitt usedvanlig store repertoar. I tillegg til standardrepertoaret har han vært en forkjemper for mindre kjent musikk. Han er trolig mest kjent for sine tolkninger av det nordiske og russiske orkesterrepertoaret.
Järvi har sammen med sin kone Liilia Järvi sønnene Paavo Järvi og Kristjan Järvi, som begge er ledende orkesterdirigenter, og datteren Maarika Järvi som er fløytist.
Plateinnspillinger
Neeme Järvi er med sine over 400 plateinnspillinger en av de mest produktive dirigentene gjennom tidene. Han har hatt et nært samarbeid med plateselskapene BIS og Chandos, men også gjort en rekke innspillinger for Deutsche Grammophon, EMI og BMG. Blant de mest kjente innspillingene hører komplette symfonisykluser av Bohuslav Martinů (BIS), Jean Sibelius (BIS på 1980-tallet, innspilt igjen på Deutsche Grammophon 20 år senere), Antonín Dvořák (Chandos), Sergej Prokofjev (Chandos) og Eduard Tubin (BIS). Hans innspillinger av samtlige orkesterverkene til Edvard Grieg på Deutsche Grammophon fikk også strålende kritikker.
Vladimir Markovnikov
Markovnikov viste at smørsyre og isosmørsyre har samme kjemiske formel, men forskjellig struktur, altså at de er isomere forbindelser. Mest kjent er han allikevel for å ha formulert det som senere er blitt kalt Markovnikovs regel, om addisjonsreaksjoner mellom hydrogenforbindelser og umettede forbindelser, for eksempel alkener. Regelen slår fast at H-atomet vil gå til det karbonatomet ved dobbeltbindingen som allerede har flest H-atomer knyttet til seg.
Arbeid
Markovnikov er mest kjent for Markovnikovs regel, som han utviklet i 1869 for å beskrive addisjonsreaksjoner mellom HX og alkener. Ifølge denne regelen vil det nukleofile X- binde seg til karbonatomet i dobbeltbindingen med færrest hydrogenatomer, mens protonet binder seg til karbonatomet med flest hydrogenatomer bundet til seg fra før. Av den grunn dannes 2-klorpropan (CH3CHClCH3) fremfor isomeren 1-klorpropan (CH3CH2CH2Cl) når det skjer addisjon av hydrogenklorid (HCl) til propen. Regelen er nyttig for å forutsi de molekylære strukturene til produkter i addisjonsreaksjoner. Hvorfor hydrogenbromid både fulgte Markovnikovs regel og en motsatt mekanisme, kjent som anti-Markovnikov-addisjon, ble derimot ikke forstått før Morris S. Kharasch kom med en forklaring i 1933.
Hughes har diskutert årsakene til Markovnikovs manglende anerkjennelse i sin levetid. Selv om han for det meste publiserte på russisk, som ikke ble forstått av de fleste vesteuropeiske kjemikere på den tid, var artikkelen fra 1870 som inneholdt hans første formulering av regelen, skrevet på tysk. Regelen var imidlertid inkludert i en firesiders addendum til en 26 siders artikkel om isomere smørsyrer og basert svært små eksperimentelle bevis selv etter datidens standard. Hughes konkluderer med at regelen var en inspirert gjetning, grunnløs på grunn av datidens bevis, men som viste seg senere å være korrekt (i de fleste tilfeller).
Markovnikov bidro også til organisk kjemi ved å finne karbonringer med mer enn seks C-atomer, en ring med fire C-atomer i 1879 og en ring med syv C-atomer i 1889.
Markovnikov viste også at smørsyre og isosmørsyre har samme kjemiske formel (C4H8O2), men forskjellige strukturer; de er isomerer.
Philip Graves
Philip Perceval Graves (født 25. februar 1876 i Ballylickey Manor, County Cork i Irland, død 3. juni 1953) var en irsk journalist, forfatter, historiker og entomolog. Mens han arbeidet som utenlandskorrespondent for The Times i Konstantinopel ble han opptatt av skriftet Sions vises protokoller, som han etterhvert kunne offentlig avsløre som en antijødisk plagiat, et bedrageri og en bløff.
Liv og virke
Som korrespondent for The Times i Konstantinopel fra 1908 til 1914 rapporterte han om begivenhetene i tiden før første verdenskrig. I 1914 måtte han som britisk statsborger forlate Det osmanske rike på grunn av krigen. Årene 1915–1919 tjenestegjorde han i British Army i Midtøsten. Han var kaptein i hærens etterretningstjeneste i Kairo og samarbeidet der med T. E. Lawrence om The Turkish Army Manual for Arab Bureau. Hans onkel Sir Robert Windham Graves hadde vært britisk konsul i Erzurum (1895) og finansrådgiver for den tyrkiske regjering (1912) og arbeidet i den sivile etterretningstjenese i Kairo i samme periode.
Etter 1919 rapporterte Graves fra sitt eget hjemland om den anglo-irske krig. Han kjente Michael Collins, W. T. Cosgrave og flere irske ledere og var svært involvert i å beskrive begivenhetene i denne så kritiske periode i irsk historie. Senere var han utenrikskorrespondent i Britisk India, Levanten og på Balkan, før han vendte tilbake til London for å virke som en av redaktørene for The Times.
I 1921 avslørte han Sions vises protokoller som et antijødisk plagiat og falsum i en artikkelserie i The Times. Serier het The Source of The Protocols of Zion. Avsløringene var såpass grundige at den videre spredning av «protokollene» i ettertiden vanskelig kan anses for å ha skjedd i helt god tro.
Hans mest monumentale verk skulle bli et 21 binds stort historieverk om annen verdenskrig. Graves mottok mange internasjonale utmerkelser og titler, blant annet den franske Légion d'honneur, og Italias kroneorden.
Under sine reiser utviklet han en interesse for entomologi og publiserte artikler i vitenskapelige tidsskrifter innen dette emnefeltet. Han var medlem av Royal Irish Academy.
Entomologi
Graves spesialiserte seg på sommerfugler (lepidoptera) fra Syria, Libanon, Irak og Palestina, og samarbeidet ofte med Robert Eldon Ellison, en karrierediplomat fra Irland (født i Wingstown, nær Dublin).
Hans publiserte verker og insekter refleklerer hans samlingers styrker, skjønt ikke deres store omfang. I 1938 presenterte han for eksempel mer enn 2.500 specimen til Natural History Museum i London. Disse er beskrevet i «Catalogue of acquisitions Rhopalocera (Levant and Balkans)». Det er også en del av hans sommerfugler, blant dem en utmerket serie Archon apollinus, i Ulster Museum i Belfast.
Entomologiske verker
En redegjørelse for Graves' entomologiske arbeid finnes hos Hesselbarth, G.; Oorschot, H. van & Wagener, S., 1975 Die Schmetterlinge der Türkei, Band 2: 1179 – 1199 [B 2189:2].
Bima
Bima, bimah eller bema er en opphøyet plattform. I det gamle Athen ble den brukt som en talers (en orators) podium. I jødedommen er det navnet på plattformen med bord som Tora-rullene legges på når man leser fra dem. I en ortodoks synagoge er en bima et opphøyet område rundt aron kodesh, eller som et alter. I antikken ble den laget av sten, nå er den vanligvis en rektangulær plattform laget av trematerialer med trapper.
Jødedommen
Bimah (hebraisk flertall: bimot) i synagogen er den også kjent som almemar eller almemor blant askenasiske jøder (fra arabisk al-minbar, som betyr ‘plattform’ ). I det gamle hebraiske bibelspråket var bima (בּימה), en «plattform» eller «prekestol», det kommer enten fra bibelsk hebraisk bama (בּמה) «opphøyd plattform», eller det gamle greske ordet for en opphøyd plattform: bema (βῆμα); likevel i det gamle greske språk kan det være lånt fra semittisk via fønikisk).
Den typiske bima har to eller tre trappetrinn som bimah i templer. Under feiringen av sjabuót, pinsehelgen da synagogene er pyntet med blomster har mange synagoger spesielle blomsterdekorerte buer over bimah. Det viktigste med en bimah er at det er å lettere å lese fra torarullene på en 'bima'. Den har vanligvis et gelender. Dette var et religiøst krav knyttet til sikring. Gelenderet skulle være mer enn ti tefach (håndsbredder) høyt (mellom 83 og 127 cm). Et lavere bima (med bare en trapp) har også gelender som praktisk foranstalting mot å trå feil.
Bima ble standard innretning i synagoger hvor det skulle leses perikope, det vil si et utsnitt, fra Torah-rullene. I ortodokse jøders synagoger er bima plassert midt i sentrum, atskilt fra arken. I andre grener av jødedommen er bimah og arken samlet.
Bema i det gamle Hellas
Det gamle greske ordet bema (βῆμα) betyr både «plattform» og «bratt», som kommer fra bainein (βαίνειν, dvs.: «å gå»). Den opprinnelige bruk av bema i Athen var som en tribune hvor taleren kunne henvende seg til borgerne, så vel som for eksempel i de greske rettssalene pnyx, hvor de to parter under en debatt presenterte sine argumenter fra separate bemaer.
Etter språklig sammenheng kan bema brukes i forbindelse med møblering i rettssaler, hvor bema er dommersetet, slik det er beskrevet flere bøker i Det nye testamentet, blant annet i Evangeliet etter Matteus 27,19, og Evangeliet etter Johannes 19,13, og videre om tronen til romerske keisere omtalt i Apostlenes gjerninger 25,10, og om Guds trone i Romerbrevet 14,3, når Gud taler på Dommens dag.
Kristendommen
Den seremonielle bema har kristendommen arvet fra jødedommen med den tidlige kristne kirkearkitektur. Opprinnelig var det en opphøyd plattform, brukt som lesepult og stoler for presteskapet hvor presten leste dagens tekst fra Bibelen og holdt sin preken. I vestlig kristendom har bema over tid utviklet seg til prekestol.
I østlig kristendom består bema både av bildeveggen ikonostasis hvor ikoner er plassert og plattformen foran hvor diakonen leser litaniet på en liten lesepult, og den flyttbare talerstol (ambon) hvor presten holder sin preken og deler ut nattverd. Bema omfatter med andre ord både alteret, billedveggen samt området bak billedveggen, soleas (en forhøyd plattform foran bildeveggen) og ambo (området foran den hellige dør som leder mot (vest) til kirkeskipet. I ortodokse kirker (lalia) er det ikke vanlig å gå opp til bema uten å ha mottatt nattverd.
Lhanbryde
Lhanbryde (skotsk-gælisk Lann Brìghde) er en landsby i Moray i Skottland, rundt 6,5 km øst for Elgin. Tidligere gjennomtrafikk av motorvegen A96, men den tungt trafikkerte hovedvegen ble ledet i bue utenfor landsbyen tidlig på 1990-tallet.
Historie
Lhanbryde har en historie som går tilbake mer enn 3000 år. Som bynavnet indikerer var stedet en gang et piktisk sete og det er også flere stående piktiske steinmonumenter som vitner om den piktiske kulturen. Lhanbryde betyr antagelig «Kirke(stedet) for sankt Bride», men det er uklart hvorfor navnet har blitt bevart i en walisisk form da det i 1215 ble nedtegnet som Lamanbride, Lambride på slutten av 1300-tallet, Lambry på 1600-tallet og Longbride i 1750
Kirken som landsbyen er blitt oppkalt etter er bortimot helt forsvunnet. Kirkegården ligger på nordsiden av hovedgaten. Noen få ruiner av kirken som fortsatt er synlige, og den var sannsynlig den siste av en rekke kirkebygg på stedet, og var allerede i 1796 forlatt og revet. Et medlem av Tempelridderordenen er gravlagt i kirkegården.
Elvepil
Elvepil (Salix x erhartiana eller Salix alba x pentandra) er et svært vanlig, hybrid løvtre pilefamilien / vierfamilien (Salicaceae). Det er en krysning av artene hvitpil og istervier, og blir opptil 20 meter høyt. Det har blitt dyrket i Norden og er naturalisert på spredte steder i Danmark, det sørlige Finland og på sørøstlandet i Norge. Den er sjelden i vårt land.
Lhanbryde
Historie
Arkeologiske utgravninger har frambrakt restene av en rekke vollgraver i Lhanbryde som har blitt tolket som øsesystem eller vannløp for en kvern eller mølle. På nordsiden er det rester av en mulig tørkeovn for korn hvor brent havre og keramikk indikerer 1200-tallet.
Elvepil
Barken er brun til brunrød og brekker ikke så lett, ungkvister som kan være noe hårete. Knoppene er eggerunde og 6-9 mm lange, og utoverbøyde med tidvis behåring. Øreknoppene er lansettformede og tidvis svært mørke der de sitter i hjørnet mellom grenen og festet av bladstilken. De blanke og klargrønne, svært fintannede bladene er 8-12 cm lange og lyse- eller blågrønne under, bladstilk 8-12 mm med inntil 8 kjertler. Bladet er 3-5 ganger lengre enn det er bredt, og er bredest før midten (elliptisk) med en relativt smal spiss. Bladets underside mister mye av hårdekket etterhvert. Ørebladene er fraværende eller har lansettform.
Republikanergarden (Irak)
Republikanergarden var en irakisk militærstyrke. Den fungerte opprinnelig som livvakt for Saddam Hussein, men ble senere gjort om til en regulær hæravdeling. Republikanergarden ble oppløst under den andre gulfkrigen.
Elvepil
Elvepil blomstrer i mai med hunnblomster i 3-4 cm lange rakler med en inntil 5 mm lang kapsel og kort griffel. Raklene sitter lenge på treet. Den kan likne på blankpil i treets form, men har ikke klebrige skudd og knopper slik blankpil har. Arten vokser i fuktig, gjerne oversvømmet jord langs strender og bekker i skog, eller på ruderatmark.
Lhanbryde
Dagens Lhanbryde
Elever fra den lokale grunnskolen, Lhanbryde Primary School, går nå enten til Milnes High School eller den ene av de to videregående skolene i Elgin, avhengig hvor de
Det lokale fotballaget heter Lhanbryde United FC.
Scafell Pike
Fjellet er klassifisert som en marilyn, hewitt, wainwright og nuttall.
Luthers lille katekisme
Den faste innledningen til forklaringen av budene er: «Vi skal frykte og elske Gud så vi…».
Luther hadde lenge oppfordret sine venner til å skrive en katekisme for barn slik de bøhmiske brødre hadde. Men det ble ikke gjort før han selv tok på seg oppgaven under arbeidet med sin store katekisme. I starten ble den trykket som plakater opphengt på veggene i kirker og skoler. Enkelte tyske utgaver av Luthers lille katekisme inkluderte Luthers bok om brudevielse (1529) og bok om dåp (1526) som tillegg. I en tysk utgave fra 1551 er det tatt med ennå et tillegg: Kristne spørsmål med sine svar – laget av dr. Martin Luther for dem som akter å gå til nattverd.
Fjerde bud er punktet der Luthers katekisme skiller seg sterkest fra Bibelens intensjoner. Luther trekker inn øvrigheten, og fortolker budet som om det hjemler underordning under alle som Gud - ifølge Luther - har satt over leseren. Videre tolkes det som om barn og unge plikter å underordne seg sine foreldre, mens den hebraiske grunnteksten er rettet til et helt annet publikum, til voksne familiefedre om å sørge for gamle slektninger. Budet handler ikke om underordning, men om eldreomsorg.
Ved innførelsen av reformasjonen i Danmark-Norge fikk prestene plikt til å holde seg med enkelte bøker. Det var Bibelen, Luthers kirkepostille, Melanchthons apologi for Den augsburgske bekjennelse, Melanchthons dogmatikk Loci Communes, Luthers lille katekisme, Kirkeordinansen og De saksiske visitasjonsartiklene av 1528. Erik Pontoppidans bok Sandhed til gudfrygtighed fra 1737 er en forklaring til Luthers lille katekisme.
Andreas Aarflot
Aarflot har blant annet arbeidet for Den norske sjømannsmisjon og Indremisjonsselskapet og gjort prestetjeneste i Røyken. Han var tilknyttet Menighetsfakultetet som stipendiat (1960), fakultetslektor (1968) og dosent (1970) før han ble professor i 1976. Samme år ble han utnevnt til biskop i Borg bispedømme etter at Per Lønning trakk seg i protest mot abortlovgivningen. I 1978 etterfulgte han Kaare Støylen som biskop i Oslo bispedømme og som bispemøtets preses. I egenskap av preses holdt han prekenen under signingen av Kong Harald V og dronning Sonja i Nidarosdomen 23. juni 1991.
Aaaflot har vært medlem av eksekutivkomiteen i Det Lutherske Verdensforbund og styreformann i Bibelselskapet.
Aarflot ble som biskop regnet som moderat konservativ og tilhørende sentrum av Den norske kirke teologisk. Han ble etterfulgt som biskop i Oslo av Gunnar Stålsett.
Andreas Aarflots farfars-farmor var Berthe Canutte Aarflot.
I 1979 ble biskop Aarflot utnevnt til kommandør med stjerne av St. Olavs Orden for embetsfortjenste.
Astrakhan-khanatet
Astrakhan-khanatet var en tatarisk føydal stat som oppsto etter Den gylne horde kollapset. Khanatet eksisterte på 1400- og 1500-tallet i området rundt munningen av elva Volga, hvor byen Astrakhan i dag ligger.
Khanatet ble opprettet i 1466 av Mäxmüd av Astrakhan. Hovedstaden var Xacítarxan, også kalt Astrakhan i russiske krøniker. Dets territorium omfattet Volgas nederste dalføre og Volga-deltaet, herunder storparten av dagens Astrakhan oblast og steppelandet på Volgas høyre bredd, i det som nå er Kalmykia. Mot vest grenset det til Krim-khanatet.
Før khanatet
Området rundt nedre Volga var befolket av forskjellige tyrkiske stammer i alle fall siden 400-tallet. Etter invasjonen av mongolske stammer fra øst, kom området under styret til Den gylne horde. Da dette riket gikk under ble det halv-uavhengige Astrakhan-khanatet etablert av Qasim I rundt 1466. Beliggenheten ved Volgas munning og viktige handelsveier gjorde at det tiltrakk seg betydelig rikdom, men også oppmerksomheten til omkringliggende stater og nomadestammer, som utsatte khanatet for tallrike invasjoner. Meñli I Giray, khanen av Krim-khanatet, som hadde ødelagt Den store hordes hovedstad Sarai, forårsaket betydelige ødeleggelser i khanatet.
Broadland
Broadland er et administrativt distrikt i Norfolk, England. Det har navn etter området Norfolk Broads.
Astrakhan-khanatet
Demografi og samfunn
Mesteparten av befolkningen i Astrakhan-khanatet var bofaste Astrakhan-tatarer og nomadiske nogajer. Nogajene drev for det meste med kveg, mens tatarene hovedsakelig var bønder, handelsmenn og håndverkere. Handelsmenn drev med transitthandel mellom Storfyrstedømmet Moskva, Kazan-khanatet, Krim-khanatet, Sentral-Asia og Transkaukasus-regionen.
Broadland
Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved at landdistriktet St. Faiths and Aylsham ble slått sammen med deler av landdistriktet Bofield and Flegg. Distriktet dekker et areal på 552.40 km² og hadde 124 646 innbyggere i 2011.
Astrakhan-khanatet
Demografi og samfunn
Adelen besto av føydale ranger, som fra høyest til lavest var: khan, sultan, bey og morza. Resten av befolkningen ble kalt qara xalıq, svarte folk – det vanlige tyrkiske uttrykket for vanlige mennesker. Statsreligionen var islam.
Historie
På 1530-tallet samarbeidet Astrakhan med Krim-khanatet og Nogaj-horden i et felttog mot Russland. Senere var Astrakhan innblandet i konflikter mot sine tidligere tatar-allierte. I 1552 ble Kazan erobret av Tsar Ivan IV av Russland, bedre kjent som Ivan den grusomme, og like etter overtok en gruppering som støttet Moskva makten i Astrakhan.
Ivan sendte soldater til Astrakhan, og innsatte Darwish Khan som en vasallhersker over Astrakhan-khanatet i 1554. Moskva-tro adelsmenn og Nogajiske stammefolk støttet russiske styrker som okkuperte Astrakhan. Etter trusselen om angrep fra Krim mot Astrakhan hadde avtatt, konspirerte Darwish Khan med Krim-khanatet for å drive russerne ut av området. Ivan IV sendte russiske strelets- og kosakk-armeer, som erobret og annekterte området i 1556. Xacitarxan ble beleiret og brent, og khanatet oppløst. Darwish Khan flyktet til borgen Azov. Etter khanatets fall ble tatarer angrepet av kalmyker, som fordrev de nogajiske nomadene.
Mange nogajer ble flyttet til Kasakhstan og Dagestan. Det bor imidlertid fortsatt rundt 70 000 Astrakhan-tatars i Astrakhan oblast.
Eksterne lenker
Ästerxan xanlığı
Karine Thyness
Karine Merete Thyness Darvik (født 1984) er en norsk journalist og redaktør. Fra 2014 har hun vært redaktør for bladet Det Nye. Fra 2011 var hun journalist samme sted. Thyness er utdannet fra Norges Kreative Høyskole.
Hamnsund kirke
Byggverket er i tre og har 350 sitteplasser.
Crossotini
Crossotini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, kraftige, mer eller mindre brunspraglete trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum mangler en tann midt på sidekanten, men har gjerne en nær bakkanten.
Utbredelse
De fleste artene lever i Afrika (inkludert Madagaskar), men gruppen forekommer også i Sørøst-Asia.
She’s Done it Again
She's Done it Again er en amerikansk stumfilm fra 1910.
Van Halen
Van Halen var et amerikansk Grammy Award-vinnende hardrock-band, etablert i 1972 av Eddie Van Halen (gitar/vokalist), Mark Stone (bass) og Alex Van Halen (trommer), under navnet Mammoth. Bandet har solgt over 80 millioner musikkalbum.
De leide lydsystem av David Lee Roth, men for å spare penger valgte de å ta inn Lee Roth som vokalist i 1974, selv om han hadde vært på audition tidligere og ikke imponert bandet. Samme år bestemte de seg for å erstatte Mark Stone, og Michael Anthony fra det lokale bandet Snake fikk jobben, etter en audition og jam-session. Samme år foreslo David Lee Roth navnbytte til Van Halen, da de oppdaget at et annet band også het Mammoth.
Bandets debutalbum var det selvtitulerte Van Halen som kom i 1978. Albumet nådde 19.-plass på Billboard Top 200 og var en av rockens mest kommersielle suksesser. Bandet ga ut flere album, og det siste med David Lee Roth var 1984 som kom ut 9. januar 1984. Han forlot bandet i 1985 etter uenigheter med Eddie Van Halen, og grunnet ønske om en solokarriere.
Bandet rekrutterte Sammy Hagar for å ta Roths plass, og han deltok på 4 studioalbum. Han sluttet først i bandet i 1996, men kom tilbake i 2003, for igjen å slutte i 2005. I mellomtiden var Gary Cherone vokalist. I 2006 ble det kjent at David Lee Roth var tilbake i bandet igjen. Michael Anthony forlot bandet for godt i 2005, og ble erstattet av Eddie Van Halens sønn, Wolfgang Van Halen. 12. mars 2007 ble bandet innlemmet i Rock and Roll Hall of Fame.
Eddie Van Halen døde i oktober 2020 etter en lengre tids kamp mot lungekreft. Senere uttalte sønnen Wolfgang at Van Halen ble oppløst som band, og han fortsatte med sitt eget band, Mammoth WVH, som han egentlig startet som et sideprosjekt i 2015.
Medlemmer
Siste medlemmer
Tidligere medlemmer
Gudbrandsdalens folkehøgskule
Gudbrandsdalens Folkehøgskule ble grunnlagt i Kvam av Rasmus Stauri (1867–1932). Han var fra Stryn i Nordfjord og kom til Kvam i 1902 fra Seljord i Telemark.
Tommy Dinesen
Tommy Dinesen har arbeidet som sjømann.
Hans politiske karriere startet i Vestsjællands Amtsråd. Han ble valgt til Folketinget i 1981, men sluttet som folketingsmedlem i 1998 da han ble medlem av Kalundborg byråd. I 2002 ble han borgermester. Etter kommunesammenslåingene i 2005 beholdt Tommy Dinesen som den eneste av SFs borgermestre sin tittel og ble borgermester i den nye Kalundborg kommune. 24. januar 2008 meddelte han at han på førstkommende byrådsmøte trer tilbake av helsemessige årsaker. Han fortsatte som byrådsmedlem.
Sekksporesopper
Biologi
Sekksporesoppene produserer sporer i et svært karakteristisk mikroskopisk sporangium kalt ascus (gresk for «sekk» eller «pose»). De fleste soppartene som inngår i lav er sekksporesopper.
Trøfler, morkler, ølgjær (Saccharomyces cerevisiae) og penicillinsoppen Penicillium notatum er velkjente eksempler på sekksporesopper. I tillegg er enkelte sekksporesopper sykdomsfremkallende hos dyr og mennesker, blant annet trøskesoppen Candida albicans og Pneumocystis jirovecii.
Inndeling
Inndelingen følger Catalogue of Life Checklist versjon 2022-06-23.
Puritanisme
Puritanisme var en retning innen protestantisk kristendom som søkte videre reformer eller til og med separasjon fra den etablerte kirken under reformasjonen. Begrepet er særlig knyttet til Storbritannia, men spredde seg også til andre land.
Ordet puritaner blir nå satt på et ujevnt antall protestantiske reformerte kirker fra sent på 1500-tallet til tidlig på 1700-tallet. Puritanerne brukte ikke begrepet om seg selv. På moderne norsk har begrepet puritaner fått betydningen «person som lever etter strenge moralske prinsipper; person som lever enkelt og sparsomt, asket,» men dens egentlige definisjon var «tilhenger av en streng engelsk kirkelig retning på 1500- og 1600-tallet som ut fra et kalvinsk syn ville rense den anglikanske kirke for katolske skikker, seremonier og lignende,» i henhold til Bokmålsordboka. Historisk sett har ordet puritaner blitt benyttet i den engelskspråklige verden i nedsettende mening for å karakterisere protestantiske grupper som ekstremister, tilsvarende til katarene i Frankrike, og i henhold til Thomas Fuller i hans Church History, datert tilbake til 1564. Erkebiskop Matthew Parker på denne tiden benyttet dette begrepet og «precisian» i den moderne nedsettende betydningen av «stickler» (norsk: «pedant»). Begrepet puritanisme, fra engelsk «pure» eller «purity», «ublandet, ren», kom i bruk tilsynelatende på 1570-tallet, eller noe før. I dens moderne betydning er puritanisme berømt definert av H.L. Mencken (1920) som «den hjemsøkende frykten for at noen et eller annet sted kan være lykkelige.» Puritanerne selv foretrakk å kalle seg «de gudelige». Ordet «puritaner» ble dermed alltid en beskrivelse av en type religiøs tro, mer enn en spesiell form for kirke.
1559 til 1625
Puritanisme synes å oppstått ut fra misnøye med Det elisbethanske religiøse forlik, noe som en del radikale protestanter følte var å hengi seg til «papisme», det vil si til den romersk katolske kirke. Mens den protestantiske bevegelse i Europa var drevet av teologiske spørsmål og brutt radikalt med den katolske modellen for kirkeorganisasjon hadde den engelske reformasjonen brakt kirken inn under monarken mens store deler av den religiøse praksis var stort sett fortsatt katolsk. Slik puritanere så det var doktrinen blitt gjort uakseptabel underordnet politikken. Forfulgt under «Maria I av England» («Maria den blodige») hadde mange protestanter som Thomas Cartwright, Walter Travers, og Andrew Melville dratt i landflyktighet som puritanere i Europa hvor de kom i tett kontakt med skolereformatorer i det kalvinistiske Genève og det lutherske Tyskland. Disse kontaktene formet deres posisjon i henhold til dronning Elizabeth Is religiøse via media – et latinsk begrep for mellomveg, noe som den anglikanske kirke benyttet for å stedbeskrive seg selv som mellom protestantismen og katolisismen. For puritanere var via media ikke godt nok.
Protestanter daterer normalt separasjonen fra Den katolske kirke til begynnelsen av det 16. århundre. Protestene mot forskjellige sider ved den katolske tro, mot kirkelig forfall og mot kirkens deltagelse i verdslig styre var framtredende flere steder i Europa, men spesielt i Tyskland.
En forløper for denne bevegelsen var husittene. Jan Hus, som var tilknyttet universitetet i Praha, ledet en kirkelig protestbevegelse som av mange blir regnet som «proto-protestantene». Samtidig oppsto en lignende bevegelse i Oxford, ledet av John Wyclif. Ved konsilet i Konstanz (1414–1418) ble begge bevegelser fordømt. Jan Hus ble henrettet, og Wyclifs lik ble gravet opp og brent som kjetter. Dette forhindret ikke et skisma og husitterkrigene i Böhmen.
I 1521 ble Luther ekskommunisert av paven. Arbeidet med å samle de forskjellige reformasjonsbevegelsene skjøt fart. Jean Calvin ble sentral i arbeidet med å finne fram til en slags konsensus, men de reformert/kalvinistiske og lutherske grupper ble heller aldri fullt ut forent.
I årene 1529 til 1536 ble kirken i England løsrevet fra Pavestolen. Den engelske kirke fulgte dog ikke den kontinentale Reformasjonen, og Henrik VIII av England skrev selv en traktat der han fordømte Luthers lære.
Oxynoemacheilus araxensis
Oxynoemacheilus araxensis er en fiskeart som finnes i det nordøstlige Tyrkia.
Denne smerlingen kan skilles fra Oxynoemacheilus brandtii på at enden av halefinnen er nesten rett. Den ble opprinnelig beskrevet som en underart av Oxynoemacheilus angorae. Berg (1949) nevner at Nemachilus angorae er utbredt i nedslagsfeltet til øvre Araks. Bănărescu & Nalbant (1978) oppgir «Kandili Karassu, oberes Araxes-Becken, Osttürkei» som typelokalitet, men Karasu er ei bielv til Eufrat, ikke Araks. I 2012 ble arten funnet nær typelokaliteten, og Freyhof (2014) hevder derfor at den til tross for artsnavnet bare finnes i øvre Eufrat. Nemachilus angorae alasanicus og Nemachilus bergi fra Kura kan være synonymer for denne arten eller for Oxynoemacheilus lenkoranensis.
Grong (tettsted)
Grong (sørsamisk: Kråangke) er et tettsted og administrasjonssenteret i Grong kommune i Trøndelag fylke. Tettstedet ligger ved der elvene Namsen og Sanddøla flyter sammen og har innbyggere per 1. januar.
Jacob Hindbjørgen
Jacob Hindbjørgen (1912–1976) var en norsk kommunal tjenestemann og lokalpolitiker (Ap) som var ordfører i Budal kommune (1960–1963) og i den nye Midtre Gauldal kommune (1964–1967). Han var ansatt som ligningssekretær i Budal kommune før sammenslåingen, deretter ligningsfullmektig og konstituert ligningssjef i Midtre Gauldal kommune.
Anatomisk terapeutisk kjemisk klassifikasjon
Anatomisk terapeutisk kjemisk (ATC) klassifikasjon brukes for å inndele legemidler i ulike grupper etter hvilke organsystemer de påvirker og deres terapeutiske og kjemiske egenskaper.
Dette klassifikasjonssystemet reguleres av WHOs Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology og ble publisert første gang i 1976. Det er basert på den tidligere anatomiske klassifikasjonen (AC) utviklet av European Pharmaceutical Market Research Association (EPhMRA) og Pharmaceutical Business Intelligence and Research Group (PBIRG). Videreutviklingen er gjort ved Norsk Medisinaldepot på Kalbakken i Oslo.
Eksempel
Substansnavnene som brukes er internasjonale ikke-proprietære navn i den grad de finnes for de aktuelle substansene.
ATC/DDD-systemet er ATC-klassifikasjonen med tillegg av et mål for den antatte gjennomsnittsdosen per døgn av et legemiddel som brukes for sin hovedindikasjon hos voksne; definert døgndose (DDD).
Andre ATC-klassifikasjoner er ATCvet (for veterinærmedisin) og ATC-urteklassifikasjon (for urtepreparater).
ATCvet
Det Anatomiske terapeutiske kjemiske klassifikasjonssystemet for veterinærmedisin (ATCvet) blir brukt for å klassifisere medisiner for veterinærbruk. ATCvet-koder kan lages ved å sette bokstaven Q foran den vanlige ATC-koden som benyttes for medisiner for mennesker. Som et eksempel, så vil furosemid for veterinærbruk ha koden QC03CA01.
Noen koder er kun i bruk for veterinærmedisin, som for eksempel QI Immunologiske medisiner.
John Muldoon
John Muldoon (født 2. mars 1896, død 2. januar 1944) var en amerikansk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen. Muldoon ble olympisk mester i rugby union under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det amerikanske laget som vant rugby union. Det var kun to lag som deltok, USA og Frankrike. Det ble kun spilt en kamp, USA vant kampen mot Frankrike med 8-0.
VM i fotball 2006 – Gruppe C
Resultatene i gruppe C i VM i fotball 2006.
Argentina – Elfenbenskysten
Lørdag, 10. juni 2006 – 21:00
AOL Arena, Hamburg – Tilskuere: 49 480
Serbia og Montenegro – Nederland
Zentralstadion, Leipzig – Tilskuere: 37 216
Argentina – Serbia og Montenegro
Fredag, 16. juni 2006 – 15:00
Veltins-Arena, Gelsenkirchen – Tilskuere: 52 000
Nederland – Elfenbenskysten
Fredag, 16. juni 2006 – 18:00
Gottlieb-Daimler-Stadion, Stuttgart – Tilskuere: 52 000
Blankpil
Blankpil (Salix x meyeriana eller Salix fragilis x pentandra) er et sjeldent, hybrid løvtre pilefamilien / vierfamilien (Salicaceae). Det er en krysning av artene skjørpil og istervier, som blir opptil 15 meter høyt. Det har blitt dyrket i Norden og er naturalisert på spredte steder ved elver og vann i Danmark, det sørlige Finland, vestkysten av Sverige, og i Norge langs kysten fra svenskegrensen og nord til Sognefjorden, med en del populasjoner rundt Bergen. Den er relativt sjelden i vårt land.