cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eddie Large
Eddie Large (født 25. juni 1941 i Glasgow i Storbritannia, død 2. april 2020 i Bristol) var scenenavnet til komikeren Edward Hugh McGinnis. Han er best kjent gjennom komikerduoen Little and Large, sammen med Syd Little (egentlig Cyril Meed). De opptrådte i den svært populære britiske komedieserien The Little and Large Show.
Liv og virke
Etter skoletiden ble han elektriker, og spedde på inntektene med å synge i clubs.
Paret turnerte deretter en tid, men så fikk Eddie Large hjerteproblemet å kunne ikke fortsette slik. Han opptrådte imidlertid fortsatt nå og da som entertainer.
I 2003 hadde han en hjerteoperasjon, og kom deg etter den. Sine siste år tilbragte han med sin andre hustru i et hus i Portishead i Somerset.
Large døde den 2. april 2020 av COVID-19 på et sykehus i Bristol i en alder av 78 år.
Den gyldne ring i Russland
Den gyldne ring i Russland (russisk: Золотое кольцо России, Zolotoje koltso Rossii) er ei turistrute gjennom en rekke middelalderbyer i området nord og nordøst for Moskva. Her kan man på et relativt lite område besøke mange historiske byer med arkitektoniske skatter i form av kirker, klostre og festninger fra det 12. til det 18. århundre. Området har tidligere blitt benevnt Zalesie (russisk: Залесье).
Navnets historie: I 1967 reiste kunsthistoriker og journalist Jurij Bytsjkov gjennom byene i Vladimir Oblast for å skrive en serie reiseartikler. Den siste byen han besøkte var Jaroslavl, så ruten hans tok form av en ring. Senere publiserte han reisedokumentene sine under navnet «Den gyldne ring».
Byer som inngår i den gyldne ring er:
Flere av disse byene har spilt en viktig rolle i dannelsen av den russisk-ortodokse kirke.
Jaroslavl jernbanestasjon i Moskva er et naturlig utgangspunkt for å besøke hele, eller deler av, den gyldne ring.
Volleyball under Panamerikanske leker 2011
Volleyball under Panamerikanske leker 2011. Volleyball var en av flere sporter i de 16. Panamerikanske leker som ble arrangert i Guadalajara i Mexico i perioden 14. til 30. oktober 2011. Det var en turnering for menn og en for damer, Brasil vant begge.
Special Olympics
Special Olympics er en internasjonal organisasjon og en verdensomspennende idrettsbevegelse for personer med utviklingshemning.
Den internasjonale olympiske komite anerkjenner tre internasjonale idrettsorganisasjoner for personer med nedsatt funksjonsevne;
Historie
Special Olympics er verdens største idrettsbevegelse for mennesker med utviklingshemning, og tilrettelegger trening og konkurranser for 2,3 millioner utøvere i over 160 land. Utøvere på alle ferdighetsnivåer trener og konkurrerer i 30 sommer- og vinteridretter; lokalt, nasjonalt og internasjonalt. Special Olympics ble stiftet i 1968 av Eunice Kennedy Shriver, søster til John F. Kennedy. Kennedy-familien er fremdeles involvert i den daglige driften av Special Olympics. Jevnlig fysisk aktivitet er forbundet med flere helsegevinster, ikke minst for mennesker med utviklingshemning. Gjennom deltakelse i idrett og fysisk aktivitet bedres fysisk form og motoriske ferdigheter, samt at en gjennom mestringsopplevelser utvikler bedre selvtillit, tro på seg selv og tro på egne evner. Idrettsarenaen er dessuten en viktig sosial arena, hvor en lærer å spille på lag med andre, stole på andre, forholde seg til regler, finne ressurser i seg selv, fairplay m.m.
Den internasjonale olympiske komite anerkjenner Special Olympics som en av tre internasjonale idrettsorganisasjoner for mennesker med nedsatt funksjonsevne. De andre to organisasjonene er Den internasjonale paralympiske komite og Den internasjonale komiteen for døveidrett.
Special Olympics formål er å tilby barn, unge og voksne med utviklingshemning, muligheter for trening og konkurranse året rundt. Gjennom dette gis den enkelte mulighet til å utvikle bedre fysisk form, vise innsatsvilje, oppleve glede og inkluderende deltakelse i samspill med familie, venner, andre utøvere og lokalmiljø.
Roberto Rivelino
Roberto Rivellino (født 1. januar 1946 i São Paulo) er en tidligere brasiliansk fotballspiller.
Special Olympics
Historie
Special Olympics gir utøvere på alle ferdighetsnivåer mulighet til å være aktiv i idrett og fysisk aktivitet hele året, og aktiviteten tilrettelegges ut fra den enkeltes ønsker og forutsetninger. Konkurransene tilrettelegges slik at alle konkurrerer på et rettferdig og utfordrende nivå, hvor alle gis mulighet til å vinne. Ett unikt system for divisjonering brukes i alle konkurranser – divisjonering er et system hvor utøvere/lag deles i grupper hvor de konkurrerer mot utøvere/lag med tilnærmet likt ferdighetsnivå. Special Olympics har også egne familie, skole og helseprogram.
M1917 revolver
M1917 Revolver (United States Revolver, Caliber .45, M1917) er en amerikansk revolver i kaliber .45 ACP.
Roberto Rivelino
Rivelino var en av de største profilene på på 1970-tallet. Han var en offensiv midtbanespiller, kjent for sine harde venstrebeinsskudd og for sine gode dribleferdigheter. Mange av Rivelinos mål kom på frispark fra langt hold. Et av de mest minneverdige målene kom på et frispark mot i VM 1970. VM-sluttspillet i Mexico 1970 var Rivelinos første av totalt tre. Der spilte han venstreving, i angrep sammen med Jairzinho, Tostão og Pelé. Rivelino scoret tre mål i turneringen og bidro sterkt til at Brasil sikret seg sitt tredje VM-gull. han var også med i VM-turneringene i 1974 og 1978, der Brasil måtte nøye seg med henholdsvis fjerde- og tredjeplass.
Special Olympics
Historie
Eunice Kennedy Shriver hadde selv en utviklingshemmet søster, som ofte gis deler av æren for at organisasjonen ble stiftet.
M1917 revolver
Den ble antatt av US Army i 1917 som et supplement til den halvautomatiske pistolen Colt M1911. Den ble primært brukt til bakre tropper og innen transport og forsyning.
Special Olympics
Special Olympics World Games
De første Special Olympics-lekene ble arrangert i Chicago (USA) i 1968, og de første vinterlekene ble arrangert i 1977. De første vinterlekene utenfor USA ble arrangert i Østerrike i 1993 og de første sommerlekene utenfor USA ble arrangert i Irland i 2003.
M1917 revolver
Det ble laget to versjoner, en fra Smith & Wesson og en fra Colt. Produksjonen varte fra 1917 til 1920, og ca. 150 000 eksemplarer ble laget hver av de to produsentene. Revolveren var i bruk i det amerikanske militære fra 1917 til 1954.
Special Olympics
Special Olympics World Games
Special Olympics World Summer Games arrangeres vanligvis året før sommer-OL, og Special Olympics World Winter Games arrangeres vanligvis året før vinter-OL.
M1917 revolver
Den har utsvingbar tønne med kapasitet for seks patroner, og double action avtrekk.
Special Olympics
Special Olympics i Norge
Special Olympics Norge ble etablert i 2007 og var registrert som en frivillig organisasjon med Paal Aamaas som styreleder og Geir Smeby som direktør. Organisasjonen gikk konkurs i 2014.
I 2015 ble Norges idrettsforbund akkreditert som Special Olympics Norge.
David Raven
David Haydn Raven (født 10. mars 1985) er en engelsk fotballspiller som spiller for Warrington Town FC.
Raven fikk sin debut for Liverpool 1. desember 2004 i bortekampen mot Tottenham på White Hart Lane, i 5. runde kampen i Ligacupen. Kampen endte 1-1 etter ordinær tid, men Liverpool vant til slutt straffespark-konkurransen 5-4.
I sesongen 2005/2006 var han på lån til Tranmere hvor han spilte 11 ligakamper.
Han ble frigitt av Liverpool etter sesongen 2005/2006, og signerte deretter for Carlisle.
Aagot Støkken
Hun var engasjert ved Det Nye Teater 1947-1958 og deretter ved Folketeatret, Trøndelag Teater og Den Norske Opera & Ballett. Støkken medvirket i seks filmer 1946-1975 med debut i Vi vil leve.
Hun ligger begravet på Vestre gravlund i Oslo.
Increase Mather
Increase Mather (født 21. juni 1639 i Dorchester i Massachusetts Bay Colony i Nord-Amerika, død 23. august 1723 i Boston) var en betydelig figur i den tidlige historie til Massachusetts Bay-kolonien og provinsen Massachusetts Bay. Han var en puritansk prest som var involvert i styringen av kolonien, administrasjonen av Harvard College som siden ble Harvard University, og mest notorisk, også hekseprosessene i Salem. Han var sønn av Richard Mather, en innflytelsesrik puritansk prest og var far til Cotton Mather, også en innflytelsesrik puritansk prest.
Tidlige år
Familien Mather kom til Amerika i 1635 som følge av deres deltagelse i den store utvandringen fra England grunnet ikkekonformasjonen med den engelske kirke (dissentere som ikke ville underkaste seg den engelske kirkes ritualer). og hvor Richard Mather, familiens overhode tok posisjonen som prest i Dorchester, en liten by utenfor Boston. Den 21. juni 1639 ble Increase Mather født som den siste av sønnene til Richard Mather og Kathrine Holt Mather. Hans fem eldre brødre var Samuel, Nathaniel, Eleazar, Joseph, og Timothy. Tre av hans brødre (Samuel, Nathaniel og Eleazar) ble også prester.
Utdannelse
I 1651 kom Mather inn på Harvard hvor han delte rom med og studerte under John Norton. Da han tok eksamen i 1656 med en Bachelor of Arts, begynte han trene for å bli prest og fa sin første preken på sin 18. fødselsdag. Han forlot deretter Massachusetts og seilte til Irland hvor han studerte ved Trinity College i Dublin for en postgraduate master. Han tok eksamen i 1659. og tilbrakte de neste tre årene som kapellan til en garnison på Kanaløyene.
I løpet av sin tid ved Trinity College fikk han lisens som samveldeprest av Oliver Cromwell for både kirkene St. Tida's Church ved Ballyscullion og St. Swithan's Church i Magherafelt i nordlige Irland. Ved Cromwells død i 1659 mistet han disse posisjonene.
Havard kom senere til å belønne ham med den første æresgrad i Den nye verden da han ble en doktor av hellig teologi i 1692.
Etablering i Massachusetts
I 1661 da monarkiet ble gjeninnført i England og den engelske kirke fikk fornyet innflytelse da Cromwells puritanske styre var over, reiste Increase Mather tilbake til Massachusetts. Her giftet han seg med Maria Cotton, Hun var hans stesøster ved at hans fars gifte med Sarah Hankredge, enken etter John Cotton, og mor til Maria. I februar 1663 født hun sønnen Cotton Mather.
I 1676 utga han avhandlingen A Brief History of the War with the Indians in New-England, en samtidig redegjørelse av kong Philips krig i 1675–1676.
Han ble ordinert som prest for North Church (Second Church) i Boston den 27. mai 1664. Menigheten omfattet mange av de øverste klassene og byens politikere, og han holdt denne posisjonen fram til sin død. Ved denne posisjonen ble han raskt en av de mest innflytelsesrike personene i kolonien, både religiøst som politisk.
Harvard
Den 22. juni 1685 ble han fungerende president av Harvard College (som siden ble til Harvard University) og avanserte stødig: i løpet av et år, den 23. juli 1685 ble utpekt til rektor. Den 27. juni 1692 ble han president av Harvard, en posisjon han holdt fram til 6. september 1701.
Han var sjelden tilstede på campus eller i byen, særlig i løpet av sin tid som rektor da han var borte fra kolonien i hele sin periode, unntatt for to år. Til tross for sitt fravær gjorde han endringer ved å innføre undervisning i gresk og hebraisk, erstattet klassiske romersk forfattere med bibelske og kristne forfattere i etikk, lovbestemte at studentene deltok i disse klassene jevnlig, levde og spiste på campus og at seniorer ikke plagde andre studenter.
Involvert i politikken
Mens politikk og puritansk religion var tett sammenknyttet i løpet av Increase Mathers levetid, var hans første direkte innblanding i politikken et resultat av kong Jakob II av Englands manipulering av den politiske styringen av New England. I 1686 opphevet kongen Massachusetts' charter i prosessen å opprette herredømmet New England, «dominion», som en administrativ enhet.
Herredømmet ble ledet av Edmund Andros, som ikke bare mislikte puritanismen og var hovmodig, men styrte som bortimot en neveldig diktator. Bymøter ble forbudt, forlate herredømmet kunne ikke skje uten tillatelse, og retten til ekteskap ble fjernet fra de geistlige, og Old South Church ble midlertidig gitt til anglikansk kirketjeneste. Declaration of Indulgence av 1687 var navnet på Karl II av Englands egenmektig utformede toleransedikt som opphevet de kirkelige straffelovene mot religiøse dissentere, særlig mot katolikkene, noe puritanerne satte seg imot. Da Mather med suksess greide å vekke en opposisjon som tilbakekalte charteret, ble han nesten tiltalt for forræderi. Han reiste da til London for å klage til kongen. Mens han var opptatt av klagemålet utga han to tekster for å bygge opp populær støtte for sin posisjon: A Narrative of the Miseries of New-England, By Reason of an Arbitrary Government Erected there Under Sir Edmund Andros (1688) og A Brief Relation for the Confirmation of Charter Privileges (1691). Han forsøkte også å få gjeninnført det gamle charter og skaffe seg et kongelig charter for Harvard, men han oppga denne kursen og endret sin ansøkning til et nytt charter som ikke manglet noen av de rettighetene som tidligere var blitt gitt.
I England skjedde Den ærerike revolusjon i 1688 hvor den katolske kong Jakob II av England ble avsatt og det protestiske paret Vilhelm III og Maria II ble innsatt. Det førte til at Andros ble avsatt og et nytt charter ble gitt kolonien. Charteret av 1692 var en betydelig endring fra dets forgjenger. Det ga hjemmestyre, etablerte valgbar lovgivningsmakt, ga stemmerett til alle jordeiere (tidligere var det kun de som tilhørte en menighet som kunne stemme), og slo sammen Massachusetts Bay-kolonien med kolonien Plymouth. Etter Andros avsettelse og arrestasjon, ble William Phips utpekt til kongelig guvernør og Mather kom tilbake til Massachusetts med ankomst den 14. mai 1692. Etter hans tilbakekomst, kom kravet fra administrasjonen av Harvard at han flyttet nærmere institusjonen. Da han ikke ville forlate sin kirke Second Church nektet han gjøre det og gikk til sist av som president.
Involvering i hekseprosessene i Salem
Som et innflytelsesrikt medlem av samfunnet lot Increase Mather seg involvere i det beryktede heksehysteriet i landsbyen Salem i Massachusetts med omegn. Etter hvert som domstolen begynte å høre sakene med mistenkt hekseri, utga Mather The Return of Several Ministers Consulted hvor han argumenterte for moderasjon i bruken av «spektrale bevis». Hans begrunnelse var ikke på det grunnlag at det faktisk var falske vitnemål, men for at det kunne være et bedrageri av demoner. Djevelen kunne like gjerne ta formen til uskyld person som skyldig.
I juni og juli 1692, etter hvert som rettssakene og henrettelsene økte, ga Mather flere prekener som er blitt tolket som en anmodning om å kjøle ned den opphetede atmosfæren. I september utga han Cases of Conscience Concerning Evil Spirits Personating Men, Witchcrafts, infallible Proofs of Guilt in such as are accused with that Crime hvor han forsvarte dommerne (hvor mange av dem var personlig venner av ham) og rettssakene, men avviste bruken av spektrale bevis. Han hevdet at «Det var bedre at ti mistenkte hekser burde slippe unna enn at en uskyldig person burde bli dødsdømt.» En noe endret utgave av dette sitatet ble senere kjent som Blackstones formulering, «Bedre at ti skyldige går fri enn at en uskyld lider», formulert av den britiske juristen William Blackstone på 1760-tallet, men opprinnelsen til frasen, om antatt uskyld inntil det motsatte er bevis, er eldre enn som så og kan også spores i Det gamle testamente.
Increase Mather var en av de få prester som knyttet seksuell aktivitet med hekseri, men avviste prøver for anklagede hekser som å sitere Fader vår perfekt, svømme eller gråte, noe overtroen mente hekser ikke var i stand til. I 1684 hadde han utgitt An Essay for the Recording of Illustrious Providence, et lengre forsvar for eksistensen av spøkelser, hekser, diabolsk besettelse og «andre bemerkelsesverdige [av Guds] straffer av kjente syndere.» Hans oppfatning var på linje med det generelle puritanske synet på hekser og hekseri, og at indianerkrigene og uvanlige stormer var Guds straffedom på synderne i befolkningen i New England.
Senere liv og død
Etter 1703, etter at han gikk av som president ved Harvard forlot han det politiske liv helt og holdent. Isteden henga han seg til å studere Bibelen. Han snakket mindre og mindre til større forsamlinger, men fokuserte på mindre deler av menigheten. Han fordømte hedenske greske og romerske filosofer som andre prester tidvis henviste til og forble en puritansk tradisjonalist til den siste slutt. Før han døde reiste han til en mineralkilde i et forsøk på å komme seg fra sin sykdom ved å drikke fra det berømte legende vannet fra vannkilden Spring Pond.
Religiøse forestillinger
Gjennom hele sitt liv var Mather en standhaftig puritaner, og motsatte seg alt som åpent var motstridende til, gjensidig utelukkende, eller mulig «distraherende» fra sin religiøse overbevisning. Han støttet undertrykkelsen av rusdrikk, unødvendig arbeid på søndager og skrytende, luksuriøse klær. Han var innledningsvis imot «halvveispakten», en form for delvis medlemskap i kirken som ble opprettet i New England i 1662 grunnet frykt for at folk ble mindre religiøse enn førstegenerasjons pilegrimer, men senere støttet han det. Han trodde fast på Guds direkte involvering i hverdagslivet gjennom været, politiske situasjoner, angrep fra indianere, brann, oversvømmelser og lignede. Alt dette var symptomer på Guds misnøye eller straff for syndere.
Som følge av «halvveispakten» forsøkte presten Solomon Stoddard og andre å liberalisere puritanismen ved å døpe barn hvis foreldre ikke selv var medlem av menigheten, og tillate alle, unntatt de åpent umoralske, til kirketjeneste. For å få stoppe denne utglidningen av den tradisjonelle puritanske strengheten fikk han sammenkalt et kirkemøte for å forby tilsvarende grep. En erklæring ble fremmet, men den ble aldri bindende. At han ikke klarte å få strammet inn utglidningene, var en bitter skuffelse for Mather.
Han anstrengte seg hele tiden for å få folk til opprettholde hans egen oppfatning av hva som var moral, benyttet seg hyppig av jeremiader (bitre klager på samfunnets forhold og moral, og med profeti om samfunnets kommende sammenbrudd) for å vekke de likegyldige og forsøkte særlig å få myndighetene til fremme offentlig moral. I løpet av hans tid ved Harvard slo han jevnlig ned på ethvert forsøk på å lette på puritansk strenghet som eksempelvis toleranse som hadde blomstret i hans fravær i utlandet. Han advarte hyppig sitt publikum om farene knyttet til Satan og oppfordret om å endre alt syndig liv.
Verker (utvalg)
Blant hans mer enn 125 utgitt verker er de påfølgende mest kjente,merk at hans navn ble latinisert som "Crecentius Matherius"):
Carlton Club
Carlton Club er en klubb i London. Den ble grunnlagt i 1832, og var et samlingssted særlig for Tories, senere konservative politiske. Blant medlemmene kan nevnes Benjamin Disraeli, Robert Peel, Winston Churchill, Harold Macmillan og Margaret Thatcher.
Klubbhuset var de første tre årene i Carlton Terraces, derav navnet. I 1835 var arkitekten Robert Smirkes praktbygg for klubben innflyttingsklar på Pall Mall. Dette huset ble ødelagt i 1940 under luftangrepene på London under annen verdenskrig. Deretter flyttet klubben til St James’ Street 69.
Det var i Carlton Club at backbenchers i det konservative parti i 1922 bestemte seg for å distansere seg fra sin partisjef Austen Chamberlain og trekke seg fra regjeringskoalisjonen ledet av David Lloyd George. I 1977 ble Junior Carlton Club grunnlagt. Den 25. juni 1990 ble det utført et bombeangrep mot klubben, tilskrevet IRA. En portier ble drept.
Tidligere kunne bare menn få fullverdig medlemskap, mens kvinner kunne gis assosiert status uten fullverdig tilgang. Denne regelen ble endret i 2016.
Mark Mazower
Mark Mazower (født 20. februar 1958) er en britisk historiker som er professor i historie ved Columbia University i New York City. Hans interessefelt er Hellas, Balkan og Europas historie i det 20. århundre. Bestefaren på farssiden var født i Grodno, var leder av den sosialistisk jødisk organisasjonen Bund og hadde to ganger blitt deportert til Sibir. Bestemoren kom fra Smolensk. Besteforeldrene tok eksil i Storbritannia etter den russiske revolusjonen.
Han skriver om internasjonale relasjoner og anmelder bøker blant annet i Financial Times, the Nation, the London Review of Books, the New York Review of Books.
Irland under Paralympiske sommerleker 2000
Irland deltok under Paralympiske sommerleker 2000 i Sydney, Australia, fra 23. til 31. oktober 2000.
The Girl in the Other Room
The Girl in the Other Room er det åttende albumet av jazzpianisten og sangeren Diana Krall. For første gang fremfører hun sanger som hun har skrevet i samarbeid med ektemannen Elvis Costello.
Bosnia-Hercegovina under Paralympiske vinterleker 2018
Bosnia-Hercegovina deltok under Paralympiske vinterleker 2018 fra 9. til og med 18. mars i Pyeongchang i Sør-Korea.
Alex Dahl
Alexandria Bockfeldt Dahl (født 1982 i Oslo), kjent som Alex Dahl og tidligere som Alexandria Bockfeldt, er en norsk-amerikansk krimforfatter bosatt i Sandefjord og London, som skriver i sjangeren Nordic noir. Hun er oversatt til ti språk.
Notodden skysstasjon
Notodden skysstasjon, tidligere Notodden kollektivterminal, er kollektivknutepunktet på Notodden og ble offisielt åpnet som busstasjon den 24. september 2002. Den ble også tatt i bruk som jernbanestasjon 25. august 2004, da den erstattet Notodden nye stasjon som endestasjon for togene på Bratsbergbanen. Mellom august 2015 og desember 2020 betjenete togene den gamle stasjonen inntil man fikk elektrifisert sporet til skysstasjonen.
Alex Dahl
Hun har studert russisk, tysk og internasjonale studier i Oslo, og tok senere mastergrader i skrivekunst ved Bath Spa University og i ledelse ved Bath University. Hun debuterte under navnet Alexandra Bockfeldt med den norskspråklige romanen Før jeg forlater deg på Juritzen Forlag i 2013. I 2018 utgav hun den engelskspråklige romanen The Boy at the Door på forlaget Penguin Random House, som toppet listen over de mest solgte e-bøkene i England og som ble kåret av Sunday Times til en av de beste krimbøkene i 2018. Romanen er oversatt til ti språk. The Boy at the Door er nominert til den prestisjetunge bransjeprisen CWA Dagger Awards, som kåres i London 24.10. 2019. I juli 2019 kom romanen The Heart Keeper, i hardback. The Heart Keeper toppet Rakuten Kobo's eboklister og utgis i paperback i januar 2020.
Tirlittanprisen
Tirlittanprisen er en finsk pris for barnelitteratur som deles ut av Finlands forfatterforening annet hvert år. Prisen er på 4 000 euro. Den har sitt navn etter tittel og hovedperson i Oiva Paloheimos barnebok.
Notodden skysstasjon
Terminalen ligger i enden av et rundt 800 meter langt sidespor som grener ut fra Notodden nye stasjon ved innkjør fra øst, og rundt 50 meter vest for Notodden gamle stasjon. Den er ubetjent og har kun ett spor, som ikke er elektrifisert. 10. august 2015 ble togtrafikken flyttet tilbake til Notodden nye stasjon fordi det inntil videre ikke var mulig å skaffe midler til elektrifisering av sporet til kollektivterminalen, samtidig som de dieseldrevne togene av type Y1 fra den datoen ble erstattet av de elektriske type 69. I desember 2015 leverte Stortingets transportkomité en innstilling som innebar penger til elektrifisering av sporet ned til kollektivterminalen. Arbeidet med elektrifiseringen startet høsten 2019 med fjerning av det gamle sporet for senking av trasèen, og stasjonen gjenåpnes med elektrisk drift 14. desember 2020.
Notodden kollektivterminal ble opprinnelig åpnet uten fasiliteter for de reisende, kun med benker og små plattformtak uten levegger ved bussplattformene. 11. april 2014 åpnet et terminalbygg med venterom, informasjonstavler og toaletter, og navnet ble endret til Notodden skysstasjon.
Hoppestad stoppested
Hoppestad stoppested på Bratsbergbanen i Skien kommune åpnet den 11. februar 1920. Stoppestedet ble nedgradert til holdeplass i 1954. Holdeplassen ble nedlagt i 1990 og gjenopprettet i 1995. I 2004 mistet den persontrafikken, og den er i dag nedlagt.
Stasjonsbygningen ble tegnet av Gudmund Hoel og Eivind Gleditsch. Den er solgt og brukes som privathus.
Inkretiner
Det finnes to inkretiner: GLP-1 (glukagonlikt peptid 1) og GIP (glukoseavhengig insulinotropt polypetid). GLP-1 regulerer blodsukkernivået på to måter: 1) ved å stimulere bukspyttkjertelens betaceller til å øke insulinfrisetting, og 2) ved å få bukspyttkjertelens alfaceller til å redusere glukagonfrisetting. Effekten er glukoseavhengig, som betyr at inkretiner virker når blodsukkeret er høyt, og virker ikke når blodsukkeret er lavt.
GLP-1 og GIP frigjøres fra tarmen inn i blodbanen innen minutter ved matinntak. Både GLP-1 og GIP nedbrytes raskt av enzymet dipeptidyl-peptidase 4 (DPP-4).
Personer med type 2 diabetes har nedsatt inkretinmengde eller inkretineffekt. Det er også kjent at personer med type 2 diabetes har nedsatt betacellefunksjon og mindre betacellemasse enn friske personer. Dyreforsøk har vist at inkretiner førte til betacellevektst og redusert betacelledød.
Man kan øke inkretinnivået med legemidler i behandling av type 2 diabetes. Det er to behandlingsprinsipper: 1) å gi injeksjon av GLP-1-liknende legemidler, som for eksempel Byetta, eller 2) å gi tabletter som reduserer nedbrytning av inkretiner gjennom hemming av enzymet DPP-4. Det finnes tre DPP4-hemmere på det norske markedet pr september 2010: Januvia (sitagliptin), Galvus (vildagliptin) og Onglyza (saxagliptin).
The One She Loved
The One She Loved er en amerikansk stumfilm fra 1912, regissert av D. W. Griffith.
Handling
Roy Norris, en ung forfatter, frir til den vakre Mary Ford - og dette blir akseptert. De får snart et lite barn sammen. Men sjalusi kommer snart mellom det unge paret.
Når mannen arbeider ved atelieret sitt, får den unge forfatteren besøk av sin kone akkurat i det han komplimenterer stenografen sin for hennes verdifulle hjelp. Hans kone mener at dette gir grunn til mistanke om utroskap, og hun mener at flere tegn på dette dukker snart opp.
Teatersport Oslo
Teatersport Oslo er en norsk improvisasjonsteatergruppe bestående av Jan-Paul Brekke, Harald Eia, Helén Vikstvedt og Thorbjørn Harr. Gruppen ble norgesmester i 1994 og spiller forestillinger på Det Andre Teatret i Oslo.
Tierra Firme
Tierra Firme kan blant annet vise til:
Standrett
Standrett er en hurtigarbeidende militær domstol som kan nedsettes ad-hoc i krigstid. Den administreres av øverste befal på stedet eller i kommandostillingen (tysk Kommandostand).
Standretten administreres av høyeste befal og består av minst en offiser av høyere grad, major eller høyere i Norge, og en eller flere lavere offiserer. Det kreves ingen juridisk kompetanse, og det finnes ingen mulighet for å anke. Ved dødsstraff finner henrettelse sted før soloppgang neste dag. Standrett mot sivilbefolkning regnes som krigsforbrytelse.
I den norske militære straffelov er kravet til rettens sammensetning en krigsdommer (leder av standrett) og ti militærpersoner (fem offiserer, to underoffiserer og tre menige). Det er ikke krav om noen juridisk utdannelse eller stilling. Standretten forsaker juridisk legitimitet for å oppnå hurtighet; den tiltalte domfelles raskest mulig etter forbrytelsen, og kan kun frifinnes eller idømmes dødsstraff. Standrett overfor egne soldater var utbredt før og under første verdenskrig, men ble under andre verdenskrig normalt bare brukt mot fiendens fanger.
Det er ingen kjente regler som tilsier at den anklagede har krav på forsvarer, men tradisjonelt har en av standrettens lavere offiserer opptrådt som forsvarer. Ved fellende dom er det ingen ankemulighet, og henrettelsen foretas som regel før soloppgang neste dag. Det er rapportert om tilfeller av standrett mot sivile og standrett sammensatt av kun én offiser av lavere rang under andre verdenskrig. Dette har ingenting med militær straffelov eller sedvane å gjøre, og betraktes som en krigsforbrytelse.
Svært lite om standretten er lovregulert, men standrett er nevnt i den militære straffelov av 1900. Praksisen er i hovedsak regulert av sedvane. Det er for eksempel ingen grense for hvor høytstående offiserer som kan stilles for standrett, men i praksis er fellende dommer bare utstedt for menige og lavere offiserer. Offiserer av høy rang ble stilt for en normal krigsrett, eller gitt muligheten til å begå selvmord.
I Norge
Før 1900-tallet ble militær rettergang regulert av Krigsartiklene av 1683 og Sjøkrigsartiklene av 1752. Rettergangen var her «inkvisitorisk og hemmelig, samt uden Adgang til at anvende Appel [anke]», og var en funksjon av det militære overordningsforholdet. Grunnloven medførte fra 1814 en viss ankerett, ettersom den dagjeldende Grunnloven § 89 ga rett til å anke krigsrettssaker som gjaldt liv, ære eller frihetsstraff på mer enn tre måneder til den militære Høyesterett.
Standrett ble første gang regulert i Norge i den militære rettergangsloven av 1900. Den ble etablert i lovens § 9 nr. 4 som en overordentlig domstol i krigstid, og hadde en sterkt begrenset domsmyndighet.
Standretten kunne bare behandle saker som medførte dødsstraff, og bare når fartøyet eller avdelingen var utenfor riket, eller fiendtlig makt var i umiddelbar nærhet eller nærmet seg. Den var ment å være en hurtigdomstol, noe som viser seg i de unntakene fra alminnelige rettergangsregler loven åpnet for. Jurisdiksjonssjefen kunne gjøre unntak bl.a. fra regler om domsmenn, om at offiserer skulle dømmes av minst én med like høy grad, og at minst én offiser skulle delta i standretten. Det var forbudt å utsette saksbehandlingen, som skulle begrenses til å bringe på det rene om tilfellet kunne belegges med dødsstraff eller ikke. Rettsskriver (referent) og forsvarer hadde ikke adgang, men forhandlingene og avstemningen skulle skje offentlig og helst i påsyn av samlet tropp. Dom skulle avsies innen 24 timer. Kunne dommen ikke avsies i løpet av 24 timer, skulle forhandlingene avsluttes uten domfellelse.
Standrettens dom kunne gå ut på tre avgjørelser: Avvisning, frifinnelse for standrettstiltale, og dødsstraff. Et medlem kunne bare stemme for dødsstraff hvis det ikke var tvil om straffeskyld og straffverdighet, og minst fem av syv medlemmer måtte stemme for dødsstraff.
Gikk dommen ut på dødsstraff kunne - og skulle - den iverksettes straks. Anke eller søknad om benådning fikk ikke oppsettende virkning. Ble dommen ikke iverksatt innen 24 timer etter at den ble avsagt kunne den imidlertid ikke fullbyrdes før anken hadde blitt behandlet av den militære Høyesterett. Gikk dommen ut på frifinnelse kunne den behandles videre som en ordinær militær straffesak.
Fra standretten ble opprettet i 1901 og til den ble avskaffet, ble den aldri benyttet i det norske forsvaret. Standretten ble avskaffet i 1979 sammen med bestemmelsene i militær straffelov om dødsstraff i krigstid.
Chris Hutchings
Chris Hutchings (født 5. juli 1957 i Winchester) er en engelsk fotballtrener og tidligere fotballspiller og trener.
Spillerkarrieren
Chris Hutchings har spilt fotball for Harrow Borough, Chelsea, Brighton & Hove Albion, Huddersfield Town, Walsall og Rotherham United. Han har spilt totalt 468 A-lagskamper for sine ulike klubber.
Trenerkarrieren
Chris Hutchings begynte sin trenergjerning hos Rotherham, hvor han var trener for juniorlaget. Han ble deretter assistentmanager i Bradford City for Chris Kamara og fortsatte i samme rolle under Paul Jewell. I løpet av tiden hans hos Bradford rykket laget opp fra Second Division til Premier League.
Hutchings fikk hovedansvaret i Bradford i 2000/2001-sesongen da Jewell tok over Sheffield Wednesday. Han ledet Bradford til semifinale i Intertoto Cupen og til sesongens første hjemmeseier i Premier Leauge da Chelsea ble slått 2-0. Hutchings ledet laget i kun 21 kamper og seieren mot Chelsea var den eneste i løpet av 12 Premier League-kamper før han fikk sparken 6. november 2000.
Hutchings ble igjen assistent under Jewell, nå hos Wigan Athletic i 2001. I mai 2007, overtok han som manager etter Jewell for andre gang. Wigan fikk en imponerende start på sesongen og lå på topp av tabellen en kort periode i august. Etter 6 tap på rad ble imidlertid Hutchings sparket 5. november 2007, nesten 7 år etter at han fikk sparken i Bradford. Klubben lå da under nedrykkstreken etter 12 kamper. Hans siste kamp for klubben var et 2-0 tap mot Chelsea.
De internasjonale øylekene 2019
De internasjonale øylekene 2019 ble arrangert i Gibraltar fra 6. til 12. juli 2019.
Django Unchained
Django Unchained er en spaghetti-westernfilm fra 2012 skrevet og regissert av Quentin Tarantino.
Filmen følger Django (Jamie Foxx), en frigitt slave som reiser på tvers av Amerika sammen med den tyske tannlegen som nå er blitt dusørjegeren Dr. King Schultz (Christoph Waltz) for å hente sin kone Broomhilda (Kerry Washington) fra den sjarmerende men sadistiske frankofile plantasjeeieren Calvin Candie (Leonardo DiCaprio) og hans følge av hensynsløse slaveenklaver. På rollelisten finner vi Jamie Foxx, Leonardo DiCaprio, Christoph Waltz, Kerry Washington, Samuel L. Jackson, Dennis Christopher og Don Johnson. Filmen hadde premiere i USA 25. desember 2012, og norsk premiere 18. januar 2013. Innspillingen startet i januar 2012.
Handling
Filmen begynner i 1858 i Texas hvor brødrene Ace og Dicky Speck er ansvarlige for å transportere en gruppe svarte slaver til fots. Blant dem er Django (spilt av Jamie Foxx) som har havnet i en annen gruppe slaver enn hans kone Broomhilda von Shaft. De blir stoppet av Dr. King Schultz, en tysk tannlege som har begynt å arbeide som dusørjeger. Schultz ønsker å kjøpe Django på grunn av hans kunnskap om de tre fredløse brødrene Brittle, tilsynsmenn ved plantasjen til Djangos forrige eier. Når Ace sikter pistolen sin mot ham, dreper Schultz ham og sårer Dicky. Schultz tilbyr Django sin frihet og 75 dollar, i bytte mot hjelp til å spore opp de tre Brittle-brødrene.
Django og Schultz reiser deretter for å drepe alle Brittle-brødrene ved Spencer "Big Daddy" Bennett sin plantasje i Tennessee. Django dreper Bennett også. Schultz samtykker deretter i å hjelpe Django med å finne og redde hans kone Broomhilda. De får etterhvert vite at Broomhildas nye eier heter Calvin J. Candie, den grusomme eieren av Candyland-plantasjen. Mange forskjellige problemer oppstår underveis, og en av Calvins livvakter dreper Schultz. Django dreper livvakten, samt flere av Calvins håndlangere. Men han blir tvunget til å overgi seg, når Calvins slave Stephen tar hans kone Broomhilda som gissel.
Fylkesvei 3248
Fylkesvei 3248 går mellom Kløvestad og Sande i Holmestrand kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 945 (Vestfold).
Linda Maria Baros
Linda Maria Baros (født 6. august 1981 i București) er en franskspråklig dikter, kritiker og oversetter av rumensk opprinnelse. Hun har i mange år bodd i Paris i Frankrike. Hun studerte fransk ved universitetet Sorbonne Paris IV, og er PhD-kandidat i litteraturvitenskap fra samme universitet. Hennes dikt har blitt utgitt i rundt 25 land.
Dikt
Diktene til Linda Maria Baros er oversatt til engelsk, spansk, nederlandsk, italiensk, finsk, slovensk, arabisk, makedonsk, serbisk, bulgarsk, ungarsk og japansk.
Oversettelser
Linda Maria Baros har oversatt et tjuetalls bøker på rumensk og fransk (Henri Michaux, Boris Vian, Guy Goffette, Colette Nys-Mazure, José-Luis Reina Palazón, Maria-Antonia Ortega, Alphonse Daudet, James Oliver Curwood, Johanna Spyri, Nichita Stanescu, Ioan Es. Pop, Mircea Bârsila etc).
Tidsskrifter
Linda Maria Baros utgir poesi, forelesningsnotater og oversettelser i tidsskrifter som Po&sie, NUNC, Poésie 2003, Aujourd’hui poème, Europe, La Revue littéraire, Confluences poétiques, Pyro, Seine et Danube, MIR, La page blanche, La Traductière, Hauteurs, Littérales (Frankrike), Galateea, Observator München (Tyskland), International Notebook of Poetry (USA), Horizon Review (England), Bunker Hill (Nederland), ABC, Alora, la bien cercada, El Coloquio de los Perros (Spania), Scritture Migranti (Italia), Contre-jour (Canada), Le Journal des Poètes, Langue vive, Revolver (Belgia), Le Quotidien, Tageblatt, Le Jeudi (Luxembourg), Gradina, Poetika (Serbia), Viata româneasca, Luceafarul, Adevarul literar si artistic, Ziua literara, Ziarul de duminica, Arges, Tribuna, Astra, Noua literatura, Apostrof, Academia de poezie (Romania), Électron libre (Marokko), Beagle (Japan), etc.
Revenu minimum d’insertion
Revenu minimum d'insertion (RMI) var en fransk form for sosialhjelp. Den rettet seg mot mennesker i arbeidsfør alder men uten inntekter og som ikke hadde opparbeidet noen andre rettigheter til arbeidsløshetsstøtte (som for eksempel innskuddsbasert arbeidsløshetstrygd).
Ordningen ble skapt i 1988 av Jean-Michel Belorgey, under regjeringen Michel Rocard, og tok sikte på å hjelpe folk som hadde størst problemer med å finne seg arbeid.
RMI er blitt erstattet av Revenu de solidarité active (RSA) i 2009, etter en innfasing som tok til i 2007.
Brasil under Paralympiske vinterleker 2018
Brasil deltok under Paralympiske vinterleker 2018 fra 9. til og med 18. mars i Pyeongchang i Sør-Korea.
Kvinnliga medborgarskolan vid Fogelstad
Gruppen stod også bak Frisinnade kvinnors riksförbund (fra 1931 Svenska Kvinnors Vänsterförbund) og utga tidsskriftet Tidevarvet (1923–1936).
Skolens rektor var Honorine Hermelin. Skolen hadde både semesterlange og kortere kurs i historie, statsborgerskap, psykologi og samfunnskunnskap. Kursene tok opp aktuelle politiske og sosiale spørsmål. Andre emner var sang, musikk, kunst og rytmikk. Kursdeltagerne fikk også lære muntlig formidling, de lærte å formulere seg og å tale foran et publikum.
Gjesteforelesere ved Kvinnliga medborgarskolan var blant annet Alf Ahlberg, Gerda Lundequist, Andrea Andreen, Harry Martinson, Elfrida Andrée, Moa Martinson, Natanael Beskow, Hagar Olsson, Elsa Björkman-Goldschmidt, Jeanna Oterdahl, Manda Björling, Fredrik Paasche, Elsa Brändström, Göta Rosén, Siri Derkert, Elsa Stenhammar, Emilia Fogelklou, Marika Stiernstedt, Vilhelm Grønbech, Herta Svensson, Ebba Holgersson, Signe Vessman, Aleksandra Kollontaj, Karolina Widerström och Mia Leche Löfgren.
Komtemåtta
Komtemåtta var en fiktiv kommune, et pedagogisk grep for å undervise i kommunalkunnskap og møteteknikk. Samfunnskunnskap og statsborgerskap var viktige emner. Målet var at kvinnene skulle kunne bli aktive samfunnsborgere, og også selv kunne påta seg kommunale oppdrag. For at kursdeltagerne skulle lære hvordan en kommune fungerer, opprettet skolen (på papiret) den fiktive kommunen Komtemåtta. Der fikk de øve på ulike oppgaver. De ble manntallsført i kommunen, og fikk roller som blant annet prost, pensjonatvertinne og lensmann.
I Komtemåtta ofret de seg mest for kommunale og politiske anliggender, men der fantes også en husmorforening, en idrettsforening og en avholdslosje. I kommunen ble det avholdt møter i ulike råd og styrer, som kirkeforsamling, skolestyre og styrer for fattigvesen og barnevern. På møtene ble det ført protokoller.
I en artikkel i Tidevarvet 1930, signert Devinez (Elin Wägner), ble det antydet at Komtemåtta også kunne sees som en parodi på det mannlige foreningslivets "invecklade ceremonier, dess former, dess skyttelgång av skrivelser, dess anföranden, klubbslag och knep".
An Outcast Among Outcasts
An Outcast Among Outcasts er en amerikansk stumfilm fra 1912, regissert av D. W. Griffith.
Handling
En landstryker blir mislikt av flere andre landstrykere. På sine vandringer passerer han tilfeldigvis postkontoret i en liten landsby, hvor datteren til den eldre postmesteren deler ut litt å spise til den hjemløse. For dette er landstrykeren takknemlig, og senere får han en mulighet til å gjengjelde denne tjensten.
Den unge kvinnen blir nødt til å frakte post til en jernbane-stasjon, samt hente den innkommende posten tilbake til posstkontoret, etter at den gamle post-mesteren har blitt syk. Men ett par andre ondskapsfulle landstrykere holder også øye med denne postgangen, og de bestemmer seg for å stjele posten fra den unge kvinnen.
Geggen Mauno
Geir Bjarne «Geggen» Mauno (født 7. juli 1963 i Hammerfest, død 24. november 2017 ) var en norsk rockemusiker (sang, gitar og munnspill).
I 1984 var han en av deltakerne Trond-Viggo Torgersens ungdomsdokumentar Nesten voksen. I tenårene deltok Mauno i det lokale musikklivet i Hammerfest som vokalist og låtskriver. Han var i hovedsak inspirert av 60- og 70-tallets rock og hadde blant andre Bob Dylan og Rolling Stones, som forbilder, og sannsynligvis hans aller største forbilde Neil Young. I tillegg var han sterkt inspirert av 70 tallets new wave og punk bølge i England, med bla Shame 69, Sex Pistols, Boomtown rats mfl. Hans aller første plateproduksjon var i 1981, da han ga ut en singel sammen med det lokale bandet Radiolux. Bandets hymne om Hammerfest by «Oh What a Place» slo godt an lokalt. Bandet holdt sammen et par år og avholdt flere konserter i byens ungdomsmiljø. Mauno forlot Radiolux i 1982 og ble med i bandet Norzink og senere Hammerfest Rockensemble. Hans første egne band var «Geggen and the Crew», som ble hans primære band gjennom 80-tallet. Dette ble hans virkelige gjennombrudd som låtskriver, og flere av låtene skrevet i denne perioden ble senere gitt ut på Maunos album.
Reichsgau Wien
Reichsgau Wien var en administrativ inndeling (gau) under det tredje rike med hovedsete i Wien, Østerrike som eksisterte fra 1938 til 1945. Deler av Niederösterreich ble annektert for å danne Stor-Wien, som da ble den største byen i det tredje rike etter areal.
Valebø stasjon
Valebø stasjon er en stasjon på Bratsbergbanen, beliggende utenfor tettstedet Valebø i Skien kommune. Stasjonen ble åpnet ved banestrekningens åpning i 1917, og betjente den frem til 2004. Stasjonen er den eneste mellom Skien og Nordagutu som har krysningsspor, og var bemannet frem til 1973. Strekningen mellom Skien og Nordagutu kalles iblant for Valebøbanen, etter Valebø stasjon. Stasjonsbygningen i nybarokk stil er i dag i privat eie og benyttes til boligformål, og er klassifisert som verneverdig i NSBs bygningsverneplan.
South Park (sesong 13)
Dette er en oversikt over alle South Park-episoder i sesong 13:
The Coon
Dette er episode 183 av TV-serien South Park. Denne episoden parodierer filmer som Watchmen og Christopher Nolans Batman-filmer.
Handling
Eric Cartman har, inspirert av de ovennevnte filmene, begynt å kle seg ut som "The Coon", og patruljerer South Park om natten. Han utretter ikke mye, og er en plage for politiet. Så kommer en ny superhelt på banen, kalt Mysterion. Cartman prøver nå å finne ut hvem Mysterion er. Det blir avslørt på slutten av episoden, men Mysterion viser bare ansiktet sitt og siden alle barne-ansikt i South Park ser like ut etterlater det mysteriet uløst.
Margaritaville
Dette er episode 184 av TV-serien South Park. Denne episoden tar for seg Finanskrisen i 2008.
Handling
South Park rammes hardt av finanskrisen, men Randy Marsh oppfordrer alle til å spare penger til finanskrisen går over, alle begynner derfor å kle seg i lakentogaer. Kyle Broflovski skjønner imidlertid hvordan de kan redde økonomien, og samler etter hvert en gruppe tilhørere omtrent som disipler. Det hele utspiller seg veldig likt påskeevangeliet. I mellomtiden prøver Stan Marsh å returnere en Margaritaville margarita-mikser.
Fishsticks
Dette er episode 186 av TV-serien South Park. Denne episoden gjør narr av rapperen Kanye West.
Jimmy kommer på en vits som blir kjent over hele landet, men Cartman, som var på besøk, tar halve æren og gjennom episoden innbiller han seg at det var han som kom på vitsen alene. Når Kanye West blir utsatt for vitsen på et talkshow, skjønner han den ikke, og tar den bokstavelig. Han bruker mye tid på å prøve å forstå vitsen, før han oppdager en ny side ved seg selv.
Christian Zetlitz Bretteville
Christian Zetlitz Bretteville (født 17. november 1800 i Stavanger, død 24. februar 1871 i Christiania) var en norsk politiker, offiser og embetsmann. Han innehadde blant annet borgermester- og ministerembeder, og var en kortere tid konstituert statsminister.
Colt New Service
Den ble adoptert av US Army under navnet «M1909 revolver», og erstattet Colt Single Action Army Revolveren, og ble senere selv erstattet av Colt M1911 i 1911. Den har ut-svingbar tønne med kapasitet for seks patroner.
Christian Zetlitz Bretteville
Bakgrunn
Christian Zetlitz Bretteville tilhørte den franske normanniske adelsslekten Le Normand de Bretteville, som var kommet til Danmark-Norge da generralløytnavnt og markí Louis Claude le Normand de Bretteville flyktet fra sitt fedreland under den franske revolusjon - han ble naturalisert og opptatt i den danske adelsstand i 1804. Christian var sønn av Charles Eugene le Normand de Bretteville og Mette Christina Zetlitz. Han ble student i 1821 og cand. jur. i 1826.
South Park (sesong 13)
Pinewood Derby
Dette er episode 187 av TV-serien South Park. I denne episoden deltar Stan i et "Pinewood Derby", et løp for lekebiler. I denne episoden blir det sagt at jorden får besøk av romvesener for første gang, til tross for at romvesener har dukket opp i mange andre episoder, bl.a.: Cartman Gets An Anal Probe, Starvin' Marvin In Space, The Biggest Douche In The Universe og Cancelled.
Christian Zetlitz Bretteville
Bakgrunn
Bretteville fullførte Bergen katedralskole i 1821, og ble cand.jur. 1826.
Karriere, politikk
Han arbeidet deretter en tid hos høyesterettsadvokat S. A. W. Sørenssen i Christiania. I 1828 ble han fullmektig i Finansdepartementet, hvor han avanserte til byråsjef 1834 og til ekspedisjonssekretær i Avdelingen for det indre 1839. Samtidig deltok han i kommunalpolitikken; han var medlem av bystyret 1839–42 og ordfører høsten 1841. En tid underviste han også ved Borgerskolen.
South Park (sesong 13)
Fatbeard
Episode 188 av den amerikanske TV-serien South Park. Denne episoden tok opp piratene i Somalia.
Christian Zetlitz Bretteville
Karriere, politikk
Han ble gift 14. august 1829 med Emilie Jeanette Steensgaard (1810–1905) (datter av kontorsjef Lars Steensgaard (1776–1847) og Ingeborg Cathrine Birchenbusch). Deres datter Blanca Bretteville ble gift med dommer Johann Ludwig Wegner, en sønn av forretningsmannen Benjamin Wegner.
Karriere
Han var stortingsrepresentant 1848-50 for Christiania og Lillehammer, og ble borgermester i Christiania i 1841. Han var statsråd fra 1850 til sin død i 1871. Han ledet dels Finansdepartementet og dels Indredepartementet, og var dessuten tallrike perioder ved statsrådsavdelingen i Stockholm. Der var han også konstituert statsminister fra 16. desember 1858 til juni 1859 og igjen i 1861.