cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paul Olsen Thrane
Familie
I sitt andre ekteskap med Judithe Abigael Clausen (1775-1833, datter av den meget rike Paul Clausen) ble han svigerbror til Hans Hagerup Falbe. Ekteskapet ga datteren Kristine Marie (1796–1876) som ble gift med embedsmann og politiker Hans Christian Petersen, samt Herman Thrane (1809–1881) som var sokneprest i Holt prestegjeld.
Fylkesvei 2462
Fylkesvei 2462 går mellom Solbraut (Bagn) og Islandselv i Sør-Aurdal kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 233 (Oppland).
Frode
Frode (fra norrøn Fróðr) er et mannsnavn vanligvis brukt i Norge og Danmark. I norrønt var navnet identisk med adjektivet fróði som betyr «klok, lærd, vis», og det ble brukt både som tilnavn og mannsnavn.
Forekomster av navnet
En dansk sagnkonge hadde navnet Fróði. Etter dette fikk man kenningene Fróða mjo̡ll (Frodes mel = gull) og Fróða friðr (Frodefreden = lang og fast fredsperiode).
Varianten Frodo (brukt av forfatteren J.R.R. Tolkien til en av heltene i verket Ringenes herre, Frodo Lommelun) er en latinisert form av navnet Fróði.
Etter svartedauden var navnet Frode svært lite brukt i Norge. Det ble imidlertid «gjenopplivet» omkring 1890, og mellom 1972–1977 var Frode blant de ti mest populære mannsnavnet i Norge. Ved utløpet av 2005 er det 11 448 menn i Norge som har Frode som første eller eneste personnavn, og dette gjør det til det femtiende mest brukte mannsnavnet i Norge.
Navnedag er den 18. februar.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til navnet Frode i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Stift Klosterneuburg
Stift Klosterneuburg er augustinerkorherrenes kloster og området rundt dette i byen Klosterneuburg i Østerrike. Det ble grunnlagt 12. juni 1114 av St. Leopold av Babenberg.
Opprinnelig var det et kloster for sekulære kanniker, men allerede i 1133 overleverte St. Leopold det til augustinerkorherrene.
Stift Klosterneuburg er en av de største skogeierne i Østerrike, og det drives vinproduksjon og annen næringsvirksomhet i tilknytning til det.
Prestene som er tilknyttet klosteret har ansvar for en rekke menigheter i området. I tillegg har de, ettersom flere nordmenn har gått inn i ordenen, påtatt seg ansvaret for å betjene St. Paul menighet i Bergen med prester.
Den katolske biskopen av Oslo, Markus Bernt Eidsvig, virket gjennom flere år i Stift Klosterneuburg. Da han i 2005 ble utnevnt til biskop, var han den første augustinerkorherre fra Stift Klosterneuburg som ble biskop siden 1913, da klosterets prost Friedrich Gustav Piffl ble utnevnt til fyrsterkebiskop av Wien.
Callirhipidae
Callirhipidae er en liten familie av biller med larver som lever i død ved. De kan særlig kjennes på hannenes antenner, der hvert ledd har en lang sideutvekst, og antennen derfor blir buskete. Av utseende ligner de sterkt på familien Rhipiceridae, som de tidligere ble ført sammen med, men der er neppe nært beslektet med disse. Deres systematiske plassering er usikker, men de blir ofte ført til gruppen mudderbiller (Dryopoidea). De skiller seg fra de fleste av medlemmene i denne gruppen på flere måter, blant annet ved sin langstrakte kroppsform og ved at larvene lever i død ved, ikke i eller ved vann. Callirhipidae finnes ikke i Nord-Europa.
Utseende
Middelsstore (9 – 23 mm), avlange biller, noe flate. Antennene er kamformede hos hunnene, hos hannene har hvert antenneledd en lang utvekst slik at antennen blir buskformet. Hodet er kort og bredt, med små, flate fasettøyne. Antennene er 11-leddete, de to innerste leddene er tykke og avrundede, de andre slanke med lange utvekster. Brystskjoldet (pronotum) har en utvekst midt på fremkanten som danner en hette over hodet. Det er nær halvsirkelformet sett ovenfra, med dype groper nær midten. Dekkvingene har lengderibber. Beina er middels lange og kraftige, med sylindriske, fem-leddete føtter. Det ytterste leddet har to kraftige klør og en tråpute (empodium) med flere børster. Larvene er slanke og sylindriske, sterkt sklerotisert (med hard hud), kroppen er tydelig innsnevret mellom leddene. Hodet er forholdsvis lite, beina er korte og kraftige.
Levevis
I motsetning til de fleste andre medlemmene i gruppen mudderbiller (Dryopoidea) (hvis det når er der callirhipidene hører hjemme) er disse billene ikke knyttet til vann. Larvene utvikler seg i gamle, råtne trestokker som er sterkt angrepet av sopp (hvitråte). De voksne billene kommer gjerne til lys. Ellers er det lite man vet om disse uvanlige billene.
Eksterne lenker
Callirhipis sp.: Zenoa sp., larve:
Puhung undergrunnsbanestasjon
Puhung (norsk: rehabilitering) er en stasjon på Cŏllimalinja som er en av de to linjene til Pyongyangs undergrunnsbane i Nord-Korea. I likhet med de andre undergrunnsstasjonene i Pyongyang har den ikke fått navn etter hvor den ligger, men etter et revolusjonært tema. Stasjonen ligger ved Chollimagata og med sine 100 meter under bakken er den den dypeste av alle de 17 stasjonene. Stasjonen er endestasjon for turen de fleste utlendinger får med undergrunnsbanen.
Stasjonen ligger i nærheten av De tre revolusjoners utstilling og Pyongyang folkesykehus nummer 2.
Norges KFUK-speidere
Norges KFUK-speidere ble startet av Margrethe Parm 3. november 1920. Fusjonerte med Norges KFUM-speidere 11. oktober 2003 til Norges KFUK-KFUM-speidere.
Skien Baptistmenighet
Skien Baptistkirke ble stiftet i 1860, og er landets eldste og største baptistmenighet. Omkring 300 medlemmer i 2023, og et menighetsfellesskap inklusive barn og unge på omkring 500.
Pastor er Agnar Sæli og menighetsleder er Jan Sæthre.
Den støtter utviklings- og misjonsprosjekter i Sierra Leone, Den demokratiske republikken Kongo, Sør-Sudan, Midtøsten, Armenia, Latvia og Myanmar.
Strabisme
Samsyn
Samsyn er en funksjon der øynene stilles mot samme objekt og begge øynenes bilder blir tolket av hjernen. Siden bildene er litt forskjellige på grunn av avstanden mellom øynene oppfatter hjernen et dybdesyn, stereoskopisk syn, som gir en betydelig bedret avstandsbedømmelse.
Det finnes teknikker for stereoskopiske bilder. View-Master er en gammel betraktningsenhet man kunne kjøpe hjul med små bilder der hvert øye har et eget okular og bildene betraktes stereoskopisk.
Skjelingen kan være tilstede på ett eller begge øynene, og kan ha ulik retning (opp, ned, innover, utover). Det vanligste er innoverskjeling. Betydelig sjeldnere er oppad- og nedadskjeling. Dersom skjelingen opptrer konstant, kalles det "manifest strabisme", og vil kunne påvises ved for eksempel Hirschbergtesten. Det eksisterer også en type kalt "intermitterende strabisme" som bare opptrer når personen er trøtt og uopplagt. Dersom skjeling kun kan påvises når en dekker til ett og ett øye ved en såkalt Covertest, foreligger skjult skjeling eller såkalt "latent strabisme". Hos ungdommer og voksne som har autisme, adhd, utviklingshemmning eller andre utviklingsforstyrrelser i tillegg til skjeling, kan briller med prisme og lapp på det friske øyet prøves før operasjon.
Ca 3-4% av befolkningen i Norge plages av strabisme i en eller annen form.
Behandling
Lappbehandling som beskrevet ovenfor tar sikte på å bevare samsyn og avstandssyn.
Ortoptist er en yrkesgruppe som er utdannet i øyeundersøkelser, optikk og i treningsmetoder for blant annet å kunne gi øvelser for øyeeplets muskler slik at de ved trening skal greie å stille øynene i riktig posisjon. Pasienter som skjeler vil ofte ha nytte av slik trening.
Det er aktuelt å bruke briller med innlagt prisme som tillater øyet å stå i litt feil retning, men som flytter bildet slik at pasienten likevel oppnår samsyn.
Siden musklene som styrer øyeeplet kan være for korte eller for lange, kan en del pasienter med skjeling hjelpes ved å flytte festet av muskelen på øyeeplet. Slik operasjon kan også i noen tilfelle gjøres av hensyn til det kosmetiske, dersom pasienten har store problemer med andres reaksjon på at pasienten skjeler.
György Martinuzzi
György Martinuzzi, kalt  Frater Georgius  (kroatisk: Juraj Utješinović), (født 1482 i Kamičak i Dalmatia i det som i dag er Kroatia, myrdet desember 1551 i borgen Alvinczy i Transilvania i det som i dag er Romania) var en av Den katolske kirkes kardinaler.
Liv og virke
Han var kroatisk, og mistet sin far som døde i kamp mot tyrkerne. Moren var venetiansk og onkelen var Giacomo Martinuzzi, biskop av Skradin i Dalmatia, og han tok deres slektsnavn. Hans fornavn er også gjengitt som Juraj, György, Georgius, og etternavnet som Utiesenovic, Utyeszenics, Utissenoviski, Wisenowiski, Martinušević og Martinuzius. Han var onkel til kardinal Juraj Draskovics (kreert 1585).
Han trådte inn i paulinereremittenes orden i Buda i 1510 etter å ha hatt en kort militær karriere.
Han ble prior for ordenens kloster i Czestochowa i Polen og senere i Sajolad ved Erlau i det nordlige Ungarn. Der organiserte han en hærstyrke som hjalp den flyktede kong János til å beseire sin fiende kong Ferdinand av Böhmen.
Biskop
Kong János utnevnte ham til kongelig rådgiver og stattholder i 1529, og i 1534 til biskop av Nagyvárad i 1534. I 1536 ble han også biskop av Csanád, men flyttet over til Nagyvárad i 1539. Han var en nøkkelperson under Ungarns samling og i kampen mot tyrkerne. Han ble ikke bispeviet før i 1548, av biskop Franciscus Josephich av Senj.
Erkebiskop
I 1551 ble han erkebiskop av Esztergom.
Kardinal
Han ble kreert til kardinal av pave Julius III den 12. oktober 1551. Han døde før han fikk hentet sin røde kardinalshatt og bli tildelt tittelkirke.
Marius Hesby
Han er utdannet ved Norges musikkhøgskole. I perioden 1997-1999 vant Hesby Norgesmesterskapet for solister, og i 2000 oppnådde han delt 2. pris i prinsesse Astrids musikkpris for unge solister.
Sydvaranger Gruve
Sydvaranger Gruve AS var et norsk gruveselskap med hovedkontor i Kirkenes i Sør-Varanger i Finnmark. Selskapet ble etablert i 2007 for å rehabilitere gruve-, jernbane- og produksjonsanleggene til det tidligere selskapet AS Sydvaranger. Disse hadde da stått uvirksomme siden 1997. Selskapet hadde som mål å starte brytingen av høykvalitets jernmalm og produksjon av jernkonsentrat. Selskapet ble 2013–2015 ledet av administrerende direktør Antony Beckmand, konsernsjef for Northern Iron Ltd.
Marius Hesby
I 2009-2011 var han ansatt som solist i Forsvarets musikks solistprogram.
Sydvaranger Gruve
I 2015 gikk Sydvaranger Gruve AS konkurs og gruvedriften ble avviklet. Gruven ble så kjøpt av Tschudi-gruppen som solgte den videre til amerikanske eiere i 2021.
A/S Sydvaranger 1906–1997
A/S Sydvaranger var et norsk gruveselskap som ble grunnlagt i Kirkenes i 1906 med tysk og norsk kapital. Selskapet utvant jernmalm og var gjennom mesteparten av 1900-tallet Norges største gruveselskap.
Jernmalmen ble oppdaget i 1865 sør for Kirkenes av bergmester Tellef Dahll, men funnet lå upåaktet frem til 1902, da forretningsmannen Christian August Ankers malmletere gjenoppdaget det. Kartleggingen viste at forekomstene var meget store. Malmarealet var på 1,2 mill. m3, hvorav Bjørnevatn-forekomsten på nesten 300 000 m3 var den største. Jernforekomstene tilhører en omkring 2,8 milliarder år gammel prekambrisk jernformasjon (se også jernmalm). Den produktive delen i Norge ligger sør for Kirkenes, men mindre eller fattigere malmer slynger seg i et belte fra Varangerbotn i vest, over Neiden og Kirkenes til forbi Murmansk i øst.
Eksport av jernmalm begynte i 1910. Malmen ble brutt i dagbrudd først og fremst i Bjørnevatnfeltet. Her ble den grovknust og fraktet med jernbane til separasjons- og pelletsverk i Kirkenes, der det ble produsert jernslig (ca. 67 % jern) og pellets. Tysk-norske Fredrik Behrens var adm. direktør 1911–53 og ledet etter andre verdenskrig arbeidet med gjenoppbyggingen av anleggene i Kirkenes og Bjørnevatn, som ble ødelagt ved russernes bombing og tyskernes tilbaketrekning i 1944. Selskapet startet på ny produksjon i 1952, da med stor statlig eierandel og etter hvert også med store offentlige tilskudd. Malmbrytingen ble innstilt i 1996 og produksjonsmidlene solgt. Totalt ble det produsert ca. 170 mill. tonn råmalm.
Senere hadde flere selskaper planer om å starte ny drift av gruvene, men eiendommene (gruver, jernbane, havneanlegg) som fra 1999 var eid av Sør-Varanger kommune og Varangerkraft, ble i 2006 solgt til Oslo-rederiet Tschudi Shipping Company.
A/S Sydvaranger var med å etablere Rana Gruber i 1937.
Sydvaranger Gruve AS 2009–2015
Sydvaranger Gruve AS ble etablert i 2007 for å rehabilitere gruve, jernbane og fabrikker og starte produksjon av høyverdig jernmalmkonsentrat. Selskapet var et norsk heleid datterselskap av Northern Iron Ltd som er børsnotert i Australia, med Tschudi Shipping Company som største aksjonær med 26,5 prosent av aksjene og de resterende fordelt på hovedsakelig av institusjonelle eiere.
September 2009 ble rekordmåned med 55 nyansettelser ved virksomheten. I november samme år forlot det første malmskipet Kirkenes etter forrige stengning, med en last på 70 000 tonn jernkonsentrat. De nye arbeidsplassene bidro til at Sør-Varanger var en av få kommuner der arbeidsledigheten gikk ned under finanskrisen. Ved full produksjon regnet en med omtrent 400 faste ansatte i selskapet, og det jobbet mer enn 500 personer i ulike deler av selskapet for å gjenoppta produksjonen av jernkonsentrat.
Utslipp
Selskapet fikk tillatelse fra Statens forurensningstilsyn (SFT) til å deponere avgangen massen fra et malmuttak på syv millioner tonn i året. Dette innebar at i overkant av fire millioner tonn avgang (knust stein) ble deponert på havbunnen til Bøkfjorden. I tillegg søkte selskapet SFT om tillatelser til å legge om det eksisterende anlegget for å produsere jernkonsentrat av høyere kvalitet ved å bruke såkalt flotasjonsprosess. Sydvaranger Gruves søknad gjaldt også muligheten til å utvide driften.
En rekke organisasjoner og personer var skeptiske til selskapets søknad om å bruke flotasjonsprosess, da dette ville medføre at kjemikaliet Lilaflot D817M vil bli deponert sammen med resten av gruveavgangen i Bøkfjorden. Sydvaranger Gruve mente at kjemikaliet ikke ville påføre miljøet ekstra belastninger, da kjemikaliet binder seg til avgangsmassene og blir liggende på havbunnen. Selskapet henviste også til at det ikke forelå rapporter om miljøskader ved bruk av Lilaflot til tross for at det har blitt brukt i gruvedrift i mange tiår.
Kraftforsyning
Etter at gjenåpninga av gruvene i Bjørnevatn ble kjent, ble det reist spørsmål om kraftforsyninga til Øst-Finnmark. For å dekke kraftbehovet, signerte Sydvaranger Gruve AS og Troms Kraft en avtale i 2009. Troms Kraft vurderte da også en vindmøllepark på gruveområdet som skulle produsere om lag 150 GWh. Vindmølleparken ble aldri realisert og Varanger Kraft AS investerte 40-50 MNOK i overføringsnett for å sikre tilstrekkelig strømforsyning til Sydvaranger Gruve AS.
Sydvaranger Gruve AS 2016
Investor Felix H. Tschudi bekreftet at han hadde kjøpt opp gruva den 7. april 2016 for 78 millioner, gjelden som var på 3,5 milliarder er nå slettet fra gruva.
Syvsovere
Syvsovere er en familie gnagere. De er utbredt i Afrika, Asia og Europa. Syvsoverne er små til middels store arter som eter frukt, nøtter, frø og andre plantedeler. Noen tar også insekter, egg og fugleunger. De lever i trær eller hi som de selv graver ut, og er stort sett nattaktive. De løper fort og er gode klatrere.
De har godt syn og hørsel. Øynene er skjulte i pelsen. De har oftest fire kinntenner (noen har tre) i hver kjevehalvdel. Halen er mer eller mindre langhåret. De skiller seg fra andre gnagere ved at de mangler blindtarm.
I utseende ligner de litt på ekorn og sitter i likhet med disse på bakføttene når de eter. De fører maten til munnen med framføttene. I temperert klima går syvsoveren i vinterdvale. En del våkner opp nå og da og eter fra sitt innsamlede vinterforråd. Andre lever på fettet de har bygget opp gjennom høsten.
De får ett til to kull avkom i året.
Evangelisk-christelig Psalmebog til Brug ved Kirke- og Huus-Andagt
Evangelisk-christelig Psalmebog til Brug ved Kirke- og Huus-Andagt er en dansk salmebok som ble autorisert for bruk i gudstjenester i 1798 og brukt i Norge frem til den ble avløst av Landstads kirkesalmebog i 1870.
Den Evangelisk-christelige salmeboken har 560 nummer. Salmene er ordnet teamatisk i tre hovedbolker: «Lov- og Takke-Psalmer» (om Gud og Jesus), «Bede-Psalmer» (om kristenlivet) og «Tids-Psalmer» (om menneskelivet). Mange av biskoper arbeidet for denne boken, men den var dårlig likt av lekfolket, spesielt på bygdene, da den var preget av rasjonalistisk kristendom.
Endringene i biskop Johan Nordahl Brun sin kjente påskesalme, som ble sunget hver søndag i påsketiden, illustrerer hvordan salmene ble omdiktet for å passe til det kristendomssynet som var rådende i tiden:
Nyere salmebøker har holdt seg nærmere originalteksten til Brun.
Ved kongelig resolusjon av 10. september 1853 ble et Tillæg til den evangelisk-christelige Psalmebog autorisert for bruk ved siden av den Evangelsk-christelige i Vor Frelsers Menighed i Christiania. Dette «Christianiatillægget» ble etterhvert brukt av de fleste norske menigheter som brukte den Evangelisk-Christelige.
Marilyn Carlson Nelson
Marilyn Carlson Nelson (født 1939) er en forretningskvinne fra USA. Hun er styreleder for reiselivsselskapet Carlson Companies.
Nelson er utdannet ved Smith College der hun tok en grad i internasjonal økonomi. Hun har også studert statsvitenskap og økonomi ved Sorbonne i Paris og ved Institute Des Hautes Etudes Economiques Politiques i Genève. I 1998 overtok hun ledelsen av familiebedriften Carlson Companies.
Nelson har hatt en rekke sentrale styreverv. Fra 1978 til 1997 satt hun i styret for First Bank System. Nelson sitter i styrene for Exxon Mobil Corporation og US West. Hun har innehatt verv innen reiselivsbransjen i USA og internasjonalt. Magasinet Forbes kåret i 2005 Nelson til den 79. mektigste kvinne i USA.
Kongen utnevnte 2. desember 2008 Nelson til kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fremme av forbindelsene mellom Norge og USA.» Nelson er også innehaver av Nordstjerneordenen og av Finlands hvite roses orden.
John Røst
John Røst (født 4. februar 1887 i Trondheim, død 23. mars 1944) var en norsk skøyteløper og friidrettsutøver i spydkast. Han representerte Norge og Trondhjems Skøiteklub på skøyter og Sportsklubben Brage i friidrett.
Skøyter
Røst vant NM på skøyter, allround i 1906, og han ble nummer 5 i NM på skøyter, allround i Trondhjem i 1907. Han kom på en uoffisiell 6.-plass i VM på skøyter, allround i Trondhjem i 1907 like etter at han akkurat hadde fylt 20 år.
Friidrett
Under NM i friidrett 1909 i Trondheim tok Røst bronse i spydkast med 71,28 meter, sammenlagt kast med høyre og venstre arm. Han var bak klubbkameraten Arne Halse (90,86 m) og Jonas Lie, Spk Snøgg (79,05 m). Røst kastet 74,43 meter på Trondhjem skøitestadion, 12. september 1908, fordelt på 41,68 + 32,75 med hhv høyre og venstre hånd. I 1910 hadde han 75,50 m som beste resultat sammenlagt.
Yann Huguet
Yann Huguet (født 2. mai 1984) er en fransk tidligere profesjonell landeveissyklist.
Prince Hubert de Polignac
Prince Hubert de Polignac er et konjakkhus. Det er det mest kjente huset i samvirket Unicoop. Andre hus og merker er H. Mounier, De Bonnefont og Lafayette.
Historie
Navnet Polignac har gamle røtter i fransk adelshistorie. Slekten kommer fra Auverge, og linjene kan trekkes tilbake til 800-tallet. Den første som brukte dette navnet var Armand I av Polignac omkring 860.
I 1929 gikk en del vinbønder sammen og dannet et kooperativ. Bakgrunnen for dette var stadig synkende priser på konjakk, særlig grunnet mellomkrigstidens lavkonjunktur. Dette kooperative fikk navnet Unicoop i 1931. Unicoop selger den dag i dag konjakk både på flaske, under samvirkets egne merker, og på fat, til restauranter og andre aktører. Den franske stjernekokken Paul Bocuse er kjent for å ha kjøpt sin konjakk fra Unicoop.
I 1947 lanserte dette kooperativet merket Prince Hubert de Polignac. Navnet fikk de lov til å bruke fra en fransk handelsråd av samme navn, som kom fra denne adelsslekten. Han jobbet også med å markedsføre merket, siden han jobbet mye i utlandet og besøkte andre statsoverhoder.
I 1959 ble Prince Hubert de Polignac offisiell leverandør av konjakk til det danske slottet.
I dag markedsføres merket som Unicoops prestisjemerke innen konjakk.
Jevgenij Babitsj
Jevgenij Makarovitsj Babitsj (russisk: Евгений Макарович Бабич; født 7. januar 1921 i Moskva, død 11. juni 1972 i Moskva) var en sovjetisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo.
Babitsj ble olympisk mester i ishockey under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han var med på det sovjetiske laget som vant turneringen foran USA og Canada. Det var ti lag som deltok, etter gruppespillet spilte de seks beste lagen en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant alle fem kampene og vant serien med maksimale 10 poeng foran USA mee 8 og Canada med 6.
Babitsj ble verdensmester i ishockey to ganger, 1954 i Stockholm og 1956, OL-turnering i Cortina d'Ampezzo var også det 23. verdensmesterskapet i ishockey. Han spilte 60 landskamper for Sovjetunionens herrelandslag i ishockey og scoret 19 mål.
1900 (film)
1900 (original italiensk tittel: Novecento) er en spillefilm fra 1976 med regi av Bernardo Bertolucci, og Robert de Niro, Gérard Depardieu, Dominique Sanda, Donald Sutherland, Alida Valli og Burt Lancaster i hovedrollene. Filmen utspiller seg i Bertoluccis hjemmeregion, Emilia og forteller om to menns liv under de politiske urolighetene som fant sted i Italia i den første halvdelen av det tjuende hundreåret. Den ble vist under Filmfestivalen i Cannes i 1976, utenfor hovedkonkurransen.
Handling
Filmen åpner 25. april 1945, den dagen Italia frigjøres fra fascisme. Bøndene ved et stort gods i Emilia-Romagna vises i forsøk på å slå seg sammen med partisaner og sette eieren av godset, Alfredo Berlinghieri, under arrest. En middelaldrende mann ved navn Attila og en kvinne ved navn Regina blir sett i forsøk å flykte fra gården, men de blir angrepet av arbeidere med høygafler. Handlingen hopper deretter tilbake til begynnelsen av 1900-tallet. Født den 27. januar 1901, dagen for komponisten Giuseppe Verdis død, kommer Alfredo Berlinghieri og Olmo Dalcò fra hver sin ende av det sosiale spekteret. Alfredos familie er velstående grunneiere ledet av hans populære bestefar (også kalt Alfredo den eldre), mens som Olmo er en fattig bonde, hvis mor er en ugift ung kvinne som allerede har fått flere barn.
Hans bestefar Leo er formann og bøndenes talsmann. I løpet av denne tiden leder Leo en streik mot de urettferdige forholdene på gården. Alfredo og Olmo er venner gjennom hele barndommen, til tross for sine store sosiale forskjeller, og de tilbringer mye tid i hverandres selskap. Olmo verver seg til det italienske militæret i 1917 under første verdenskrig. Samtidig lærer Alfredo hvordan han skal drive familiens store plantasje under veiledning av faren sin. Olmo kommer tilbake fra krigen over ett år senere, og hans vennskap med Alfredo fortsetter.
Imidlertid har Alfredos far Giovanni tatt over etter den eldste Alfredos selvmord, og Attila Mellanchini er blitt ansatt som ny formann for området. Han behandler Berlinghieri-arbeiderne brutalt. På 1920-tallet inngår Olmo et forhold til Anita, en jordnær kvinne som deler hans entusiasme for arbeidstakernes rettigheter. Sammen leder de to en rekke protester mot grunneierne.
Etter Giovannis død blir Alfredo den nye eieren av gården, og han gifter seg med Ada, en nydelig, fransk kvinne. I mellomtiden dør Olmos kone Anita under en fødsel, og Olmo navngir datteren etter sin avdøde kone. Olmos datter, Anita den yngre, støtter farens sosialistiske tro. Men de sosiale forholdene skifter voldsomt etter andre verdenskrig i 1945, når den herskende klassen er prisgitt de nå bitre gårdsarbeiderne.
Sagex Petroleum
Sagex Petroleum var et norsk oljeselskap som ble opprettet i 2007 gjennom sammenslåingen av konsulentselskapet Sagex, det islandske oljeselskapet Geysir Petroleum og teknologiselskapet Inoil. Selskapet hadde lete- og produksjonslisenser på færøysk, britisk og norsk sokkel. Selskapet drev også med utforskning av Dreki-området nord for Island og sør for Jan Mayen. I 2011 ble selskapet overtatt av det britiske selskapet Valiant Petroleum, og Sagex Petroleum byttet navn til Valiant Petroleum Norge AS.
Leonberger
Leonberger (FCI #145) er en gigantstor hunderase som stammer fra distriktet rundt Leonberg i delstaten Baden-Württemberg i Sør-Tyskland. Den tilhører molosserrasene.
Opprinnelse og alder
Leonberger er et resultat av tyskeren Heinrich Essigs kryssavl med en newfoundlandshund/landseer (ei sort og hvit tispe) og en sankt bernhardshund like før midten av 1800-tallet. Litt senere ble det også krysset inn pyreneerhund. Noen mener også at den opprinnelige hunden kan ha hatt en god porsjon tibetansk mastiff i årene, men dette har ikke latt seg bekrefte, andre at den har blodslinjer fra grosser schweizer sennenhund. Man vet at Essig forsøkte å skape en hund som minnet om en løve, fordi Leonberg har en løve i sitt byvåpen. Det første avkommet var imidlertid svært lys i pelsen, noe som taler for at andre raser må ha blitt parret inn.
Det hevdes at de første «riktige leonbergere» ble født i 1846, men årstallet har ikke latt seg bekrefte. Den ble raskt populær i delstaten, der den helst ble brukt som gårdshund og trekkhund/vognhund. Som mange andre hunderaser ble også leonberger sterkt redusert i antall under første- og andre verdenskrig, men rasen tok seg opp igjen. Den første rasestandarden skriver seg fra 1895. Denne ble oppdatert av FCI sist i 1973.
Utseende, anatomi og fysikk
Leonberger er en meget stor og kraftig hund av molossertype. Den har et relativt stort hode som er lengre enn bredden og har en måtelig hvelvet skalle med markert stopp. Den har et kraftig snuteparti med sorte stramme lepper. Høyt plasserte hengende ører og middels store øyne. Kroppen er lengre enn høyden (rektangulær). Halsen er kraftig og brystkassen dyp. Lendet er robust og ryggen kraftig. Kraftige, muskuløse ben med kraftig benstamme. Runde labber med kompakte tær og sorte poter (svømmehud mellom tærne). Halen er lang og rikelig behåret. Den bæres til dels nedoverhengende.
Pelsen er middels fin til grov, tett, lang og slett (skal ligge inntil hunden). Man rundt halsen og bringen og «bukser» (rikelig behåring på baksiden av baklårene, som kan være lysere i fargen). Underullen er rikelig og vannavstøtende. Fargen er lysebrun (fawn), fra gulbrun til rødbrun. Også sobel med sort over tillates. En liten hvit flekk på brystet er også tillatt, men den skal alltid ha sort maske i ansiktet.
Hannene blir ca. 72-80 (76 cm i snitt) cm i skulderhøyde og veier gjerne 70–80 kg. Tispene blir ca. 65–75 cm (70 cm i snitt) i skulderhøyde og veier gjerne 55–65 kg.
Bruksområde
I dag er leonberger først og fremst en familiehund, men den har også en rekke egenskaper som brukshund. Den vannavvisende pelsen og svømmehuden mellom tærne gjør den til en ypperlig svømmer. Den har derfor spesielt gode egenskaper som livredningshund, men den kan også bli en god lavinehund, siden pelsen også isolerer godt vinterstid. I tillegg kan den benyttes til en rekke andre formål, eksempelvis som kløvhund og ikke minst som utstillingshund.
Lynne og væremåte
Leonberger sies å være livlig, rolig og selvsikker som type. Den bjeffer sjelden annet enn for å varsle om fare. Den regnes som lojal, føyelig og trofast mot sin eier og den skal være god og stødig hund for en barnefamilie.
Annet
Disse hundene har en lang tilvekstperiode. De kan ikke regnes som fullt utvokste før de er nærmere tre år gamle. Den tilhører dessuten de rasene som oftest rammes av arvelige skjelettsykdommer, eksempelvis hofteleddsdysplasi og albueleddsartrose.
Hunderasen virker å være predisponert for visse kreftformer, og har i snitt relativt kort levealder for sin størrelse. En studie (publisert i ISRN Veterinary Science) fra 2012 viser at av 47 dødsfall var hele 31 (44,7 %) relatert til kreft. Gjennomsnittsalderen var 7,08 år.
Mischling
Mischling (tysk for «blanding», flertall Mischlinge) var en rasistisk betegnelse brukt i nasjonalsosialistisk raseteori og raselovgivning i årene 1935–1945 om de mennesker innenfor den tyske maktsfære som var av delvis jødisk avstamming.
Dverg (Tolkien)
Dverger er i fiksjonen til J.R.R. Tolkien en rase som befolket verden Arda, en fiktiv forhistorisk jord som innbefatter det kontinentale Midgard. Tolkiens dverger opptrer i bøkene Hobbiten (1937), Ringenes herre (1954–55) og den posthum utgitte verkene Silmarillion (1977), Ufullendte fortellinger (1980) og Historien om Midgard (1983–96), de siste tre redigert av hans sønn og litterære testamentfullbyrder Christopher Tolkien.
Mischling
Begrepet har vært gjenstand for mye forskning av historikere etter den annen verdenskrig. På tysk har ordet en videre betydning som nøytralt synonym for «hybrid» eller «bastard». Ordet har samme opprinnelse som det spanske mestizo og det franske métis og kommer av ordet «blanding». Ordet var også vanlig i tysk språk før det Hitler-regimet begynte å anvende det i sin raselovgivning i Nürnberglovene.
Dverg (Tolkien)
Tolkien lot seg inspirere av blant annet dverger i norrøn mytologi. I hans fortellinger er dverger et folk som bor i huler og grotter, inni og under fjellet. De er kortvokste, og har tykke skjegg. Dvergene ble skapt av Aulë, en av Valaene, når han ble utålmodig når han ventet på skapelsen av Ilúvatars barn, alvene. Ilúvatar ga dem liv etter å ha snakket med Aulë om hva han hadde gjort og sett at han var både ydmyk og angrende. Dvergene i Tolkiens verden levde lenge. Nesten fire ganger så lenge som en vanlig mann (rundt 250 år), men var ikke fruktbare. Å få barn skjedde en sjelden gang, og det var få kvinnelige dverger. Barn av dvergene ble tatt veldig godt vare på av foreldrene, og de ble beskyttet med alle middler mot forskjellige fiender, som for eksempel orker. Et langvarig fiendskap mellom dverger og alver er også en grunn til kryssavl.
Mischling
De første nasjonalsosialistiske anti-jødiske lover
I NSDAPs partiprogram fra 1920 finnes det ingen definisjon på hva en jøde er. Da NSDAP tar makten i 1933, sto det overfor et problem. Partiet var ekstremt anti-semittisk og hadde i årevis lovet sine tilhengere at når maktovertagelsen var et faktum skulle «det jødiske problem» løses. Imidlertid var det ingen enighet om hva en jøde faktisk var. Dette problemet ble presserende og fikk en juridisk løsning i 1935. Imidlertid fant de første forsøkene på anti-jødisk lovgivning sted allerede i 1933. 7. april 1933 ble loven om «gjenopprettelse» av embetsstanden vedtatt. Den la grunnlaget for at alle ikke-ariske embetsmenn kan avskjediges. Det ble imidlertid innført unntak for jødiske krigsdeltakere og deres barn. Denne loven økte behovet for en klar definisjon av hvem som er jøde.
Dverg (Tolkien)
Hva som skjer med dem etter at de dør er uklart: en teori (som alvene foretrekker) er at de går tilbake til jorden og steinen de i sin tid ble laget av, en annen (foretrukket av dvergene selv) er at Aulë Skaperen, som de kaller Mahal, samler dem i særskilte saler i Mandos, og at Aulë i gammel tid erklærte for deres fedre at Ilúvatar vil hellige dem og gi dem en plass blant alver og mennesker til slutt.
Mischling
Den nasjonalsosialistiske definisjonen på «jøde»
Ved NSDAPs rikspartidag i september 1935 ble Riksborgerloven og Loven til beskyttelse av tysk blod og tysk ære vedtatt. Hitler ga ordre om at disse lovene må utarbeides, og de ble skrevet på to dager. To eksperter fra Innenriksdepartementet, Misisterialrat Medicus og Ministerialrat Bernhard Lösener ble tilkalt til Nürnberg. Da de kom dit, møtte de Staatssekretäre Hans Pfundtner og Wilhelm Stuckart, Ministerialrat Hanns Seel, Ministerialrat Karl Sommer og flere andre for å skrive lovene. 15. september ble de ferdige med arbeidet. Loven slo fast at bare personer av «tysk blod» kan være riksborgere av Tyskland. Man trengte så en definisjon på hva en «jøde» var, og Stuckart og dr. Lösener begynte på dette arbeidet. Deres løsning ble inkorporert i Riksborgerloven 14. november 1935. I sin endelige form definerte loven en jøde som:
Den nasjonalsosialistiske definisjonen på en «mischling»
Tillegget til Riksborgerloven brakte også begrepet «Mischling» inn. En «Mischling» ble definert som et individ av «blandet jødisk blod», og statusen ble bestemt slik: «en Mischling av første grad» var en person som hadde to jødiske besteforeldre, men som
Definisjonene i praksis
I praksis hadde Lösener og Stuckart delt «ikke-arierne» inn i to kategorier; jøder og «mischlinger». «Mischlingene» var fortsatt ikke-ariere, men de anti-semittiske forordningene rammet fra nå av først og fremst jøder. «Mischlingene» ble i praksis unndratt den destruksjonskampanjen jødene nå var dratt inn i.
Imidlertid var det ikke enighet i det nasjonalsosialistiske embetsmannsverket om dette. På Wannsee-konferansen i 1942 dukket uenigheten opp igjen, og det ble gjort forsøk på å bringe «Mischlingene» inn i den fysiske tilintetgjørelsen av jødene som allerede hadde begynt.
Wannsee-konferansen og «mischlinger»
En stor del av referatet fra Wannsee-konferansen dreier seg om «Mischlinge». Deltagerne på konferansen diskuterte hvem som skulle underkastes destruksjonprosessen som var i gang. De kom frem til det følgende: Enhver «Mischling av første grad» som var unntatt fra destruksjonsprosessen måtte bli sterilisert.
«Mischlinge av andre grad» skulle i prinsippet bli gitt lik status med tyskere unntatt i følgende tilfeller der de ville bli ansett som jøder:
Selv om en slik person var gift med en tysker, skulle ingen unntak gjøres.
Selv om dette ble vedtatt på Wannsee-konferansen, ble det med at det var personer av kategorien «fulljøder» som ble drept – unntatt «fulljøder» i blandingsekteskap. «Mischlinge» både av første og andre grad ble dermed i praksis unntatt tilintetgjørelse.
Antall mennesker klassifisert som «mischlinger»
I henhold til folketellingen i Tyskland i 1939, var det rundt 72,000 «Mischlinge av første grad» og 39,000 «Mischlinge av annen grad». Tusenvis av «kvartjøder» og «halvjøder» tjenestegjorde i de tyske styrker under den annen verdenskrig. Blant disse var flere generaler og minst en feltmarskalk.
Samara (Volga)
Samara (russisk: Сама́ра) er ei elv i Orenburg og Samara oblast i Russland. Den er ei venstre sideelv til Volga, og er 594 km lang, med et nedbørfelt på 46 500 km². Middelvannføringen er på ca. 50 m³/s. Elva har sitt utspring på nordsiden av Obsjtsjij Syrt-høydene, og munner ut i Volga ved byen Samara.
Mischling
Påstander om at Hitler var «Mischling»
Nevnte Frankenbergers far skal ha betalt Maria Anna bidrag frem til barnet var 14 år gammelt. Franks historie ble mer og mer kjent på 1950-tallet, men den er tilbakevist av historikere. Det fantes ingen jødisk familie ved navn Frankenberger i Graz på 1830-tallet. Det var ingen jøder i Steiermark i det hele tatt på denne tiden. Det bodde en familie ved navn Frankenreiter der, men denne var ikke jødisk. Det finnes ingen indikasjon på at Maria Anna noensinne bodde i Graz eller at hun var ansatt hos slakteren Leopold Frankenreiter. Det er heller ingen ting som tyder på at selve utpressingshistorien er sann. Hans Franks fortelling er diktert på en tid han satt og ventet på å bli henrettet for forbrytelser mot menneskeheten.
Samara (Volga)
Den største sideelva er Bolsjoj Kinel.
Yonggwang undergrunnsbanestasjon
Yonggwang (norsk: ære) er en stasjon på Cŏllimalinja som er en av de to linjene til Pyongyangs undergrunnsbane i Nord-Korea. I likhet med de andre undergrunnsstasjonene i Pyongyang har den ikke fått navn etter hvor den ligger, men etter et revolusjonært tema. Stasjonen ligger ved Yonggwanggata. Stasjonen er startstasjon for turen de fleste utlendinger får med undergrunnsbanen.
Stasjonen ligger i nærheten av Potonggang Hotel, Sosan Hote, Ryanggang Hotel, Det kommersielle universitetet og Pyongyang varmekraftverk.
Utsmykningen på stasjonen viser «det suksessrike koreanske folket under sitt sosialistiske system ledet av Kim Il-sung».
Ridder Runde og hans kamp mot drager og baroner
Serien ble sendt i reprise høsten 1983.
Handling
Ridder Runde sendes til Bollegru-øya for å gjeninnføre rettferdigheten og å bygge opp kirken som den onde baron Bollegru rev. I tillegg har han til hensikt å drepe en drage som regjerer over halve øya. Dragen har inngått en pakt med Baron Bollegru om at de skal dele øya mellom seg, men dragens tiltagende sult fører til at den vil ha mer av øya. Baron Bollegru misliker at Ridder Runde har kommet til øya og allierer seg derfor med trollmannen Molokk for å bli kvitt ham.
Slaget ved Rorke’s Drift
Rorke's Drift var en misjonsstasjon i Natal i Sør-Afrika, som lå ved et naturlig vadested over Buffaloelva. Forsvaret av Rorke's Drift er forlengelsen av det britiske nederlaget ved slaget ved Isandlwana tidligere samme dag. Ved Rorke's Drift holdt 139 britiske soldater stand mot en styrke på 4 000-5 000 zuluer.
Elleve Victoriakors ble tildelt de britiske forsvarerne. Dette er det største antallet Victoriakors fra en enkelt trefning. Seieren ved Rorke's Drift bidro til å ta deler av oppmerksomheten bort fra nederlaget ved Isandlwana.
ETDE
Energy Technology Data Exchange (ETDE ) er et internasjonalt utvekslingsprogram for energiinformasjon under Det internasjonale energibyrået (IEA)
ETDE ble startet i 1987 med formålet: «å forsyne forvaltning, industri og forskning i medlemslandene med informasjon innen alle aspekter av energiforskning, -vitenskap og -teknologi, samt å øke spredningen av den samme informasjonen til utviklingsland». Medlemsland ved oppstarten var Canada, Finland, Danmark, Tyskland, Japan, Nederland, Norge, Spania, Sveits, Sverige Sør-Afrika og USA. Senere har Brasil, Mexico, Sør-Korea, Italia og Portugal kommet til.
Med over 4 millioner oppføringer representerer ETDEs database den største samlingen av litteratur om energiforskning og -teknologi i verden. Databasen baserer seg på bidrag fra medlemslandene og internasjonale partnere, og omfatter blant annet USAs energidepartements databaser tilbake til 1974. Informasjonen i databasen er tilgjengelig på internett via World Energy Base (ETDEWEB). Databasebrukere i medlemslandene og i mange utviklingsland har privilegert tilgang til ETDEs informasjon.
Flåte (innsjø)
Flåte er en innsjø i kommunene Skien og Bamble i Telemark. Vannet har sitt hovedtilløp fra Langen, og dreneres via Mevann og Hellestveitvann til Gyteelva og Herreelva og videre ut i Frierfjorden. Systemet utgjør en vesentlig del av Herrevassdraget. Flåte er drikkevannskilde for Bamble kommune.
Kārlis Ulmanis’ femte regjering
Kārlis Ulmanis' femte regjering ble utnevnt etter at statsminister Ulmanis gjennom et statskupp 15. mai 1934 oppløste Saeima (parlamentet) og opprettet et utøvende ikke-parlamentarisk og autoritært styre, angivelig for å beskytte landet fra et kupp av den høyre-ekstremistiske «Legionen» under oberstløytnant Voldemārs Ozols. Alle de politiske partiene, også hans eget parti Latvijas Zemnieku savienība, ble gjort ulovlige.
Ulmanis' autoritære styre regjerte inntil den sovjetiske invasjonen og okkupasjonen av Latvia den 17. juni 1940, og gikk av som statsminister tre dager senere. Ulmanis forble derimot president inntil den 21. juli, hvoretter Latvia ble innlemmet i Sovjetunionen som det latviske SSR.
Østre Grimevann
Østre Grimevann er en innsjø i Stigselvvassdraget i Lillesand kommune i Agder fylke. Innsjøen ligger 43,6 meter over havet og har et areal på 3,9 kvadratkilometer. Største dyp er 105 m. Nedbørsfeltet til Østre Grimevann, inkludert øvre del av Stigselvvassdraget, er 71 kvadratkilometer. Årlig tilsig er 70 millioner kubikkmeter.
Hovedinnløp til Østre Grimevann er Grimeelva, som er tilførselen fra den øvre delen av Stigselvvassdraget. Også Vestre Grimevann renner ut i Østre Grimevann. Vannet har flere mindre tilførselsbekker, blant annet bekken fra Tvieidtjønna, Vatnebekken, Urdalsbekken, bekken fra Skjebbetjønn og bekken fra Eftevann på Bjørkestøl. Utløp for Østre Grimevann er Kaldvellelva.
Østre Grimevann reguleres med Heldal stem (demning) ved innløpet til Kaldvellelva. Reguleringen opprettholder en konstant vannstand på 42,63 moh.
Robert B. Parker
Robert B. Parker (født 17. september 1932 i Springfield i Massachusetts, død 18. januar 2010 i Cambridge i Massachusetts) var en prisbelønt amerikansk forfatter av kriminallitteratur. Han var mest kjent for bøkene i Spenser-serien, som oppnådde et mye større publikum på grunn av at den ble dramatisert som en fjernsynsserie, Spenser: For Hire, på TV-stasjonen ABC mot slutten av 1980-årene. Arbeidene hans utforsket mange sider av den menneskelige natur og viser en betydelig kunnskap om storbyområdet Boston i Massachusetts.
Østre Grimevann
Vannet er rikt på fisk – det er totalt fire forskjellige fiskeslag i Østre Grimevann: ørret, abbor, ål og trepigget stingsild. På 1960 og 70-tallet ble ørret, røye og lagesild helt utryddet på grunn av sur nedbør. I tiårene som fulgte gjennomførte Grimevann fiskelag et omfattende redningsprosjekt med innsjøkalking, bekkekalking og utsetting av stedegen fisk. Ørretstammen er i dag helt rehabilitert. De siste årene har sporadisk fangst av røye og lagesild forekommet, et tegn på at også disse fiskestammene er under rehabilitering.
Robert B. Parker
Biografi
Robert Brown Parker ble født i Springfield. Han møtte sin fremtidige ektefelle Joan da de begge var barn i deres hjemby Springfield. De begynte å date på Colby College. De giftet seg i 1956 og har to sønner, David og Daniel. Robert Parker mottok sin doktorgrad (Ph. D.) i engelsk litteratur fra Boston University i 1971. Han arbeidet med teknisk skriving og reklame og så innen akademia ved Northeastern University. Han ble forfatter på fulltid i 1979. Han og hans ektefelle ble separarert i 1982, men ble gjenforent i 1984, først bodde de hver for seg og siden 1986 bodde de i to forskjellige etasjer i et hus i Cambridge (Massachusetts).
Fylkesvei 6905
Fylkesvei 6905 (Fv6905) går mellom Vuku og Stene skanse i Verdal. Veiens lengde er 3,4 km.
Robert B. Parker
Biografi
Parallellene mellom Parkers liv og hans fiksjon er lett å finne. Hans første litterære samarbeid med sin kone, Three Weeks in Spring, er basert på hennes første føling med brystkreft. Spenser sin separasjon fra og gjenforening med sin kjæreste gjenspeiler Parkers ekteskap. Spensers fostersønn, Paul Giacomin, er danser og koreograf som David Parker.
Fylkesvei 6905
Den tar av fra fylkesvei 72 ved Skansen og går nordover til Vuku.
Robert B. Parker
Jesse Stone romaner
Se også Jesse Stone romaner
Fylkesvei 6905
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei. Etter at Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 ble veien omklassifisert fra primær fylkesvei 758 til sekundær fylkesvei.
Østre Grimevann
Informasjon om fritidsfiske og fiskekort finnes på nettsiden til Grimevann fiskelag. Sportsfiskeforeningen Skitt fiske har gode råd om fiske og fiskeplasser på sine nettsider.
Næringsgrunnlaget i området er skogbruk og jordbruk. Ved Østre Grimevann ligger gårdsbrukene Nedre Grimenes, Øvre Vatne og Nedre Vatne. Vannet har vært en viktig ferdselsvei siden de første bosetninger ble etablert her allerede i folkevandringstiden.
Østre Grimevann ble i 1993, sammen med resten av Stigselvvassdraget, vernet mot regulering og kraftutbygging gjennom Verneplan IV for vassdrag. (NVE kaller vassdraget Grimeelva.) Verneforskriftene er gitt i Forskrift om rikspolitiske retningslinjer for vernede vassdrag.
Østre Grimevann er drikkevannskilde og inntaksreservoar for Lillesand kommune.
Etymologi: Tilsvarende opprinnelse som Grimenes.
Isle of Man Railway
Isle of Man Railway (IMR) er smalsporet jernbanelinje med et lite damplokomotiv på øya Man. Jernbanen knytter sammen byene Douglas og Castletown, og videre til landsbyen Port Erin. Sporvidden er 914 mm og linjen er 24,6 km lang. Opprinnelig var den en del av et langt større system på rundt 74 km som knyttet det meste av øya sammen, fra byen Peel på vestkysten, den nordlige byen Ramsey og den lille gruvebyen i Foxdale. I dag er jernbanen eid av staten Man, og benytter fortsatt den historiske vognparken og gamle damplokomotiver til glede for særlige besøkende, turister og togentusiaster verden over.
Opprettelse
Jernbanelinja fra Douglas og til Port Erin er den siste gjenværende delen av den tidligere 74 km lange systemet som var eid av Isle of Man Railway Company som ble grunnlagt i 1870. Dens første linje som gikk fra Douglas til Peel ble åpnet den 1. juli 1873, og ble fulgt av en linje til den sørlige landsbyen Port Erin den 1. august 1874. Opprinnelig var den sistnevnte linjen ment å ende i Castletown, men byggingen av en undervannsmolo ved Port Erin førte til at linja ble utvidet. En storm ødela moloen og denne ble oppgitt.
Et tredje jernbanespor ble bygget i 1878–1879 av et annet selskap, Manx Northern Railway, som gikk fra landsbyen St Johns og nordover til Ramsey. En kortere strekning fra St Johns til Foxdale ble strukket i 1885 for å gi et tilbud til gruvene der. Selv om den siste strekningen ble bygget av det uavhengige selskapet Foxdale Railways ble linja leid ut og operert av Manx Northern. Tapet av frakt av mineraler fra Foxdale og konkurranse fra passasjertrafikken mellom Douglas-Ramsey fra Manx Electric Railway ga Manx Northern Railway etter hvert økonomiske vanskeligheter.
Det var sporadiske tjenester Douglas og Port Erin tidlig på 1970-tallet, og i 1975 ble det kjørt tog kun mellom Castletown og Port Erin, utvidet til Ballasalla i 1976, og returnering til Douglas i 1977, – det siste året da jernbanen ble operert av Isle of Man Railway Co. Ltd. Etter nasjonaliseringen ble jernbaneselskapet oppløst i 1981 etter å ha eksistert i 110 år.
Nytt eierskap og ny igangsettelse
Mans regjering overtok jernbanen og nasjonaliserte den i 1978. Den ble da markedsført som «Isle of Man Steam Railway». Den er eid og administrert av Isle of Man Transport som en del av Departementet for turisme og underholdning. Den het tidligere Isle of Man Railway inntil den ble nedlagt i 1965. Fra 1969 og fram til 1972 ble den operert under det mer storslåtte navnet Isle of Mann Victorian Steam Railway Company Limited.