cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vektoranalyse
Tre dimensjoner
Derimot er divergensen av en curl alltid lik null. Det følger fra identiteten
som vises ved å eksplisitt skrive ut divergensen til vektoren som er curl av A. Den består av seks termer som gjensidig kansellerer hverandre.
Det vektorielle produktet av to vektorer eksisterer bare i rom med tre dimensjoner. Man kan derfor ikke uten videre benytte curl i rom med høyere dimensjoner enn. Denne begrensningen eksisterer ikke for divergensen av vektorfelt som kan defineres på samme måte som i tre dimensjoner.
Sammensatte derivasjonsregler
Fra produktregelen for derivasjon følger at gradienten av produktet av to skalare funksjoner er
Samme regel gjør det også mulig å beregne effekten av nabla-operatoren når den virker på produkt av skalere og vektorielle felt. For eksempel er divergensen av produktet mellom skalarfeltet F og vektorfeltet A gitt som
Likedan kan curl til det samme produktet finnes og er
Herav kan utledes tilsvarende uttrykk for mer kompliserte produkt.
Bruk av tensormetoder
Slike derivasjonsregler er enklest å komme frem til ved å benytte metoder fra den enkleste tensorregning basert på Einsteins summekonvensjon. Den sier at i hvert uttrykk hvor to ulike indekser opptrer, skal man summere over disse. Slike indekser kalles derfor også for «summasjonsindekser». Notasjonsmessig er det da enklest å la de være tall slik at 1 tilsvarer, 2 tilsvarer og 3 tilsvarer  i tre dimensjoner. En vektor med komponentene (V1,V2,V3) kan da skrives som  = V1 e1 +  V2 e2 +  V3 e3 når man summerer uttrykket over indeksen k for veridiene 1, 2 og 3. Resultatet er uavhengig av navnet til summasjonsindeksen og kunne like godt være skrevet som Vi ei eller  Vj ej
Gradienten til den skalare funksjonen F(x,y,z) blir nå ∇F = ei ∂iF, mens divergensen til vektorfeltet A(x,y,z) er ∇ ⋅ A = ∂j Aj. Herav følger for eksempel at
ved bruk av den vanlige regelen for derivasjon av et produkt og at indreproduktet til to vektorer  og  nå er A ⋅ B = Ak Bk.
På samme måte som at kryssproduktet av to vektorer A og B kan uttrykket ved det antisymmetriske Levi-Civita-symbolet som A × B = εijkAi Bj ek der ε123 = +1, kan curl til et vektorfelt skrives på den kompakte måten
hvor man summerer over tre par med indekser. For eksempel kan man herav regne ut direkte curl til produktet F A. Det blir
Her representerer den første termen vektorproduktet (∇F) × A, mens den andre termen er F (∇ × A) slik at den tidligere formelen er etablert.
For utledningen av bølgeligningen for elektromagnetiske felt behøves formelen
På komponentform følger dette fra
Her tilfredsstiller Levi-Civita-symbolet identiteten
hvor Kronecker-symbolet δmn er 1 eller 0 avhengig av om de to indeksene er like eller ulike. Dermed blir
som er resultatet. Ved bruk av den samme identiteten for Levi-Civita-symbolet kombinert med produktregelen finner man på samme vis det mer kompliserte resultatet
og andre, lignende resultat.
Slike formler er her utledet ved bruk av kartesiske koordinater. Men de kan omskrives til å være gyldige også i krumlinjete koordinater ved standard koordinattransformasjoner. Summekonvensjonen til Einstein og de tilsvarende tensormetodene som dermed kan benyttes, gjør da beregningene enda mer oversiktlige.
Integrasjon
Gradienten av en skalar funksjon F(x,y,z)  kan lett integreres langs en kurve C = C(t ). Fra definisjonen av gradienten blir da linjeintegralet av ∇F  langs denne kurven fra punktet p til punktet q dermed
Det er gitt ved differansen av funksjonsverdiene i randpunktene til integrasjonsveien. Lignende integrasjonsteorem finnes også når integrasjonsområdet har dimensjon større enn en som det har her.
Divergensteoremet
Divergensteoremet forbinder integralet av en divergens til vektorfeltet A  over et volum V  med verdien av feltet på overflaten S = ∂V  til volumet. Ved bruk av nabla-operatoren kan det skrives på den kompakte formen som
hvor d S  er en vektor som står vinkelrett på flateelementet dS og er rettet ut av volumet. Dette teoremet er knyttet til Carl Friedrich Gauss og går under navnet Gauss' lov i elektrostatikken.
Stokes' teorem
Stokes' teorem gjelder for integralet av curl til vektorfeltet A  over en flate S og har formen
der linjeintegralet på høyre side er langs kurven C = ∂S som er randen eller omkretsen til flaten S. Det har mange anvendelser i hydrodynamikk og elektromagnetisme der det forbinder Faradays induksjonslov med Maxwells tredje ligning.
Ved bruk av differensielle former kan Stokes' teorem generaliseres til å gjelde i alle dimensjoner. Hvis M er en mangfoldighet av dimensjon n og ω er en differensialform av orden n - 1, så har man generelt at
hvor operasjonen d står for den ytre deriverte av en slik form og ∂M  er randen til mangfoldigheten M. Divergensteoremet i tre dimensjoner er også en konsekvens av denne generelle formuleringen av Stokes' teorem.
Greens teorem
I det spesielle tilfellet med integrasjon over en curl av et vektorfelt i to dimensjoner, med komponenter P(x,y) og Q(x,y) forenkles Stokes' teorem slik at det kan skrives på formen
Det omtales da vanligvis som Greens teorem. Det kan også utledes fra divergensteoremet på lignende måte.
Marvin René
Marvin René (født 11. april 1995) er en fransk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han kun deltok i stafettene, uten å vinne medalje.
Christian Coleman
Christian Coleman (født 6. mars 1996) er en amerikansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Han fikk gull på 100 meter under VM i friidrett 2019 og sølv på 100 meter under VM i friidrett 2017, og innehar verdensrekorden på 60 meter innendørs, med tiden 6,34 sekunder.
Sesongen 2015
Coleman fikk bronse på 60 meter under SEC-mesterskapet innendørs 2015 (Southeastern Conference), med tiden 6,62. I tillegg kom han på sjuendeplass på 200 meter. Han ble kåret til SEC Freshman Runner of the Year under deres 2015 Indoor Track and Field Awards. Under NCAA-mesterskapet innendørs i mars kom han på sjetteplass på 60 meter, etter at han løp på 6,60 i kvalifiseringsheatet og 6,62 i finalen.
Utendørs kom han på sjuendeplass under SEC-mesterskapet utendørs, der han løp på 10,19 i innledningsheatet og 10,23 i finalen. Han deltok i NCAA-mesterskapet utendørs, ble der slått ut i semifinalen på 100 meter, med tiden 10,19, og han ble også slått ut i semifinalen på 200 meter. Han ble kåret til Second-Team All-American på 100 og 200 meter av NCAA for disse prestasjonene.
Under U20-panamerikansk mesterskap i friidrett 2016 fikk han bronse på 100 meter, bak Reynier Mena og Noah Lyles.
Sesongen 2016
Han deltok i NCAA-mesterskapet innendørs i mars 2016, der han vant 200 meter og fikk bronse på 60 meter. Under NCAA-mesterskapet utendørs satte han ny skolerekord for University of Tennessee i semifinalen, med 10,03, og løp inn til andreplass i finalen, bak Jarrion Lawson. Han kom også på andreplass på 200 meter.
Den 3. juli brøt han 10-sekundersgrensen på 100 meter for første gang, da han løp på 9,95 i semifinalen under USA-mesterskapet i friidrett 2016. Dette mesterskapet fungerte også som uttakning til Sommer-OL 2016 (United States Olympic Track and Field Trials). I finalen kom han på sjetteplass. Han ble tatt ut til å delta på USAs stafettlag under U23-NACAC-mesterskapet i friidrett 2016, der de vant 4 x 100 meter stafett.
Han representerte USA under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han kun deltok på 4 x 100 meter stafett, uten å vinne medalje. USA hadde beste tid i forsøksheatene, der Coleman løp, men ble diskvalifisert i finalen for feil i vekslingen.
Sesongen 2017
Under VM i friidrett 2017 i London ble Coleman nummer to på 100 meter etter Justin Gatlin, som vant, og foran Usain Bolt, som ble nummer tre. Han deltok også på USAs stafettlag som fikk sølv på 4 x 100 meter stafett.
Sesongen 2018
Han sesongåpnet med seier på 60 meter i Clemson Invitational 19. januar, der satte han ny verdensrekord i finalen med tiden 6,37 sekunder. Han slo med det Maurice Greenes tidligere rekord fra 1998 med to hundredeler. I februar vant han også 60 meter i New Balance Indoor Grand Prix. Han forbedret verdensrekorden til 6,34 sekunder da han vant 60 meter under USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2018. Dette var hans første nasjonale tittel på seniornivå.
Under VM i friidrett innendørs 2018 i Birmingham vant han 60 meter med tiden 6,37 sekunder, som var ny mesterskapsrekord. Han kvalifiserte seg til finalen på 100 meter i Diamond League 2018, og i Diamond League-finalen under Memorial Van Damme vant han med ny personlig rekord på 9,79 sekunder.
Sesongen 2019
Coleman tok gull på 100 m med 9,76 under VM i friidrett 2019.
Please Please Me (sang)
«Please Please Me» er en sang av The Beatles som ble skrevet av John Lennon (men offisielt kreditert McCartney/Lennon som etterhvert ble forandret til Lennon/McCartney) som ble a-siden til deres andre singel i Storbritannia og også tittelen på deres debutalbum (begge utgitt tidlig i 1963).
«Please Please Me» ble utgitt på singel 11. januar 1963 i Storbritannia (med «Ask Me Why» på b-siden) og 25. februar 1963 i USA (uten noen reaksjon foreløpig i sistnevnte land). Deretter ble den også med på debutalbumet av samme navn som kom ut 22. mars 1963 i Storbritannia. I USA ble den relansert på singel 3. januar 1964 (med From Me to You på b-siden). Først 22. mars 1965 havnet den på et album i USA, og det het The Early Beatles.
Singlen kom inn på den britiske NME-lista på 17.-plass den 31. januar 1963 og nådde førsteplass i sin fjerde uke og ble der en uke til før den dalte. Den solgte sirka 340.000 - 350.000 eksemplarer i UK.
Lennon var inspirert av Bing Crosbys sang «Please» (fra 1932) hvor han bet seg merke i setningen/ordspillet «please lend a little ear to my pleas». Han ønsket på en måte å videreføre denne ideen til en ballade i Roy Orbison-stil (à la sangen «Only the Lonely»).
Innspilling
Da gruppen var i Abbey Road Studios 11. september 1962 for å spille inn «Love Me Do» på nytt, fikk de tid til å kjøre igjennom «Please Please Me» i ballade-versjon mens produsent George Martin og hans stab lyttet. På det stadiet trampet Ringo Starr takten på stortromma, mens han med hendene ristet tamburin og maracas. George Harrison spilte gitarriffet igjennom hele sangen i stedet for kun mellom versene (slik som han etter hvert ville gjøre på konserter). George Martin foreslo at de skulle øke tempoet, tilføre harmonier, minke på sologitar deltaljene og at trommeslageren skulle «spille ordentlig».
Da sangen var ferdig omstrukturert, gjorde de opptak. Hvor mange tagninger som ble forsøkt (og ikke minst bevart) er ukjent, men en versjon ble bevart og utgitt på Anthology 1 (utgitt 1995). Versjonen er veldig lik den som ble spilt inn drøyt to måneder senere, men mangler munnspill. Dessuten var det Andy White som spilte trommer på de andre sangene de spilte inn denne dagen («Love Me Do» og «P.S. I Love You»), og en tromme synkope som inntreffer cirka 1:06 (i mellomverset), tyder på at det ikke er Ringo Starr som sitter bak trommesettet, men derimot White.
26. november 1962 spilte de inn den versjonen som ville bli deres neste singel (samt b-siden «Ask Me Why»). 18 tagninger måtte til før de fikk det til. Deretter la Lennon på munnspill, og da George Martin lyttet til det ferdige resultatet, sa han; «Ja! Dere har nå laget deres første nummer en hit». Han tok ikke feil. Singlen gikk til topps på alle hitlistene i England, med unntak av Record Retailer listen, hvor de nådde andreplass. I USA nådde de tredjeplass på listene våren 1964.
John Lennon synger «Please Please Me». I versene følger McCartney med på høy harmoni. I «come on»-sekvensen synger Lennon «come on» fire ganger, hvor koret (Harrison og McCartney) svarer hver gang. Harrison og McCartney er også med på kor i mellomverset.
«Please Please Me» i konserter
The Beatles la til «Please Please Me» på repertoaret sent i 1962 og spilte den fram til og med 12. februar 1964 i New York City. Etter da ble den ikke spilt mer av gruppen.
Paul McCartney inkluderte «Please Please Me» i sin sett-liste da han la ut på USA-turne høsten 2005. Turnéen startet i Miami i Florida 16. september det året hvor «Please Please Me» ble introdusert. En versjon fra turnéen ble inkludert på The Space Within Us (utgitt 14. november 2006).
Referanser
Please Please Me/Ask Me Why
Tore Ulving
Tore Ulving (født 2. september 1911 i Trondheim, død 19. juli 2004 i Tønsberg) var en norsk kunsthandler. Han var sønn av kunstmaler Even Ulving.
19 år gammel, i 1931, startet Tore Ulving «Ulvings kunst og auksjonsforretning» i Tønsberg. Han begynte med å selge farens bilder, og utvidet senere til å omsette finere antikviteter og billedkunst. Forretningen var i mange år blant landets største, og var særlig kjent for sine sommerauksjoner.
Frying Pan (gitar)
Frying Pan er en av de aller første kjente rent elektrisk amplifiserte gitarene, laget i USA i 1931 av George Beauchamp, Paul Barth og Harry Watson som alle jobbet i selskapet National String Instrument Corporation.
Tore Ulving
Tore Ulving ga i 1997 ut boken Even Ulving : fra Helgeland til Åsgårdstrand om farens kunstnerskap.
Frying Pan (gitar)
Prototyp
Andre elektrisk forsterkede gitarer hadde i tillegg resonanskasse (jazzgitarer/archtop), og man benyttet mikrofoner for at de ikke skulle drukne i andre instrumenter, som for eksempel i storbandensembler. Å forsterke lyden fra strengene helt uten at gitarene hadde noen resonanskasse, var en ny retning, og til dels nødvendig da feedback (at lyden som allerede er forsterket fanges opp på nytt og forsterkes enda en gang i en loop) var et stort problem på gitarer med hul kropp og en vanlig mikrofon.
Rhinocartini
Rhinocartini er en gruppe av biller i gruppen snutebiller (Curculionoidea). Deres mest slående trekk er at mange arter ruller sammen blader til en sigarlignende rull der larvene utvikler seg. De fleste artene lever i tropiske skoger.
Frying Pan (gitar)
Prototyp
Prototypen var av massiv lønn, men senere var el-gitaren av aluminium. Hawaiimusikk hadde gjort sitt inntog i USA, og når Frying Pan etter hvert ble laget av aluminium, var gitaren også ment som et instrument som ville passe til denne sjangeren. Beauchamp hadde tidligere deltatt i arbeidet med resonatorgitarer, som også benyttet metall til forsterking av lyden. Man benyttet så en magnetisk pickup som stod i en bue over strengefestet («hestesko»).
Rhinocartini
Utseende
Ganske små, korte og brede, rødlige snutebiller med ganske lange antenner.
Frying Pan (gitar)
Serieproduksjon
Fra 1932 ble Frying Pan serieprodusert av selskapet Ro-Pat-In Corporation som etter hvert byttet navn til Rickenbacker. Gitaren het offisielt Rickenbacker Electro A-22, men fikk økenavnet sitt fordi den lignet på en stekepanne. Mange jobbet med å elektrisk forsterke gitarer på samme tid. Rickenbacker solgte gitaren i flere år før Beauchamp fikk patent på designet i 1937, og det var derfor fritt frem for andre å bruke ideer fra Frying Pan.
Frying Pan ble ingen stor suksess, og produksjonen ble avviklet i 1939. Imidlertid var gitaren med på å peke ut en ny retning, og bare få år senere kom populære gitarer som benyttet lignende prinsipper, og er representanter for den elektriske gitaren slik vi kjenner den i våre dager; Fender Telecaster (1950) og Gibson Les Paul (1952).
George Robson
George Robson (født 1842, død 1911) var en skotsk prest, redaktør og salmedikter. Han var prest i Perth i Skottland og fra 1891 redaktør for United Free Church of Scotlands Missionary Record. Han er representert i Norsk salmebok 2013 med en salme.
Eikerplomme
Eikerplomme er en gammel meget liten rød-blå plommesort som er moden i september. Plomma har en god smak og egner seg til syltetøy, gele, saft og likør. Det finnes gamle opptegnelser om plomma som for eksempel Nils Johnsens beretning fra 1914 om klostrene i Eiker. Han skriver: «Især er det en egen sort røde plommer som paa enkelte steder vokser i mængde. De er ikke store, men overordentlig velsmakende». Noen mener at det er sannsynlig at plomma kom til Eiker med munker som dyrket dem i klostrene.
Rhinocartini
Levevis
Snutebladrullerne er uvanlige i og med at billene legger forholdene spesielt til rette for avkommet sitt ved å bygge hus til dem.
UTbredelse
Gruppen er utbredt i den Gamle verden, de fleste av artene i Asia.
John Beddoe
John Beddoe (født 21. september 1826, død 19. juli 1911 ) var en av de mest betydningsfulle sosialantropologer i viktoriatidens Storbritannia. Beddoe arbeidete også med problemen vedrørende hele Europas antropogeografi, og var sammen med Anders Retzius en av grunnleggerne og utbyggerne av antropogeografien.
Mandarin (språk)
Mandarin eller mandarinkinesisk (hànzì: 官话, pīnyīn: Guānhuà; eller 北方話; Běifānghuà, «nordtale») er det mest talte kinesiske dialektgruppen eller språket. Språket tales i det meste av Nord-Kina og i det sørvestre Kina.
En normert form av dialekten slik den tales i området rundt Beijing er utgangspunkt for «rikskinesisk», nemlig standard kinesisk, men de to størrelsene er ikke helt like hverandre. Mandarin – hvis det regnes som et eget språk og ikke en dialekt – er det mest talte språket i verden (rundt én milliard).
John Beddoe
Karriere
Beddoe ble valgt til medlem av Royal Society i 1873. Han var en av grunnleggerne av Ethnological Society og president i Royal Anthropological Institute of Great Britain and Ireland fra 1889 til 1891.
Beddoe antok at øye- og hårfarge ga viktige ledetråder vedrørende det britiske folks opphav. Han skrev The Races of Britain: A Contribution to the Anthropology of Western Europe, (1862) som ble utgitt på nytt i 1862, 1885, 1905 og 1971. Beddoe argumenterte for at kelterne lignet på Cro-Magnon-mennesket, og at Cro-Magnon-mennesket sto nære den "afrikanoide" rase. Kelterne sto ifølge Beddoe langt fra angelsakserne.
Andre av Beddoes arbeider dreide seg om «den jødiske rase», frenologien (1894), intelligensen og hodets størrelse.
Mandarin (språk)
Historikk
Den språkvitenskapelige kategoriseringen av «mandarin» ble utviklet av lingvister på 1800-tallet fra klassisk kinesisk og middelalderkinesisk.
De fleste kinesere som bodde i et bredt belte fra søndre deler av nåværende Mandsjuria i nordøst til Yunnan i sørvest hadde da forskjellige varianter av mandarin som morsmål. Den språklige likerettingen i det nordlige Kina skyldes for det meste de geografiske omstendigheter, nemlig de store slettene i Nordkina som fremmet samkvemmet områdene imellom. De sørlige delene av landet, med sin fjellkjeder og elver, har på sin side gitt vilkår for fremveksten av en mye tettere flora av dialekter.
Forekomsten av mandarin i sørvestre Kina skyldes i stor utstrekninger folkeforflytninger i etterkant av den pestepidemi som på 1300-tallet rammet provinsen Sichuan, en pestepidemi som har sterke bånd til svartedauden i Europa.
Det finns ingen klar tidsmessig skillelinje mellom når middelalderkinesisk opphører og moderne nordkinesisk oppstår, men (中原音韵, Zhongyuan Yinyun), en rimsamling fra Yuandynastiet, anses generelt som et viktig startpunkt for kinesisk språkhistorie. Mange trekk spesifikke for mandarin, som redusering av visse sluttkonsonanter og en forenkling av det middelalderkinesiske tonesystemet synes tydelig i dette verk.
Fram til 1900-tallet talte heller få sørkinesere mandarin, men takket være samkvemmet mellom embedsmenn og allmue fikk den beijinginfluerte dialekten relativt stor innflytelse i det minste under det mandsjuiske Qing-dynastiet. Fra og med 1600-tallet hadde statsmakten grunnlagt ortoepiakademier (正音書院, zhèngyīn shúyuàn) i et forsøk på å tilpasse uttalen etter Beijing-standard, skjønt bare med begrenset fremgang.
I og med opprettelsen av et grunnskolesystem under den nye kinesiske republikk (både før og etter den kommunistiske maktovertakelse) fikk tilpassingsforsøkene et helt nytt og større gjennomslag. Som resultat taler en stor majoritet av befolkningen i Fastlands-Kina og Taiwan nå mandarin enten som morsmål eller andrespråk. I Hongkong er det formelle og akademiske språket fortsatt kantonesisk, selv om mandarin blir alt mer populært.
Hoveddialekter
Av de kinesiske dialektgruppene er mandarin størst med 850 millioner talere. De andre store gruppene er, jin (45 mill), wu (inkludert shanghainesisk; 90 mill), gan (25 mill), xiang (48 mill), hakka (37 mill), yuè (inkludert kantonesisk: 75 mill) og min/fujianesisk (inkludert taiwanesisk; 60 mill).
Den dominerende og normgivende dialekten «mandarin» kan igjen deles inn i åtte underdialekter eller dialektgrupper:
Rome (Georgia)
Rome er en amerikansk by som ligger i Floyd County i Georgia.
Aplodema
Aplodema er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene lever i Australia.
Rome (Georgia)
Den har og dekker et areal på 84,29 km².
Aplodema
Utbredelse
Artene lever i Sør-Amerika (kjent fra Guyana, Bolivia og Argentina).
Systematisk inndeling
Slekten er gjerne regnet som en synonym for Sericoides (Sericoidini).
Eikerplomme
Dette var en meget populær plommesort på Eiker, og i 1950 og 60-årene dro bøndene fra Eiker til torget i Oslo for å selge plommene. Men etter hvert kom det større plommer med mer fruktkjøtt som utkonkurrerte denne plommesorten.
Ygapema
Ygapema er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Eikerplomme
På 2000-tallet var Eikerplommen i ferd med å forsvinne, men noen ønsket at denne kulturarven på Eiker måtte tas vare på. I 2003 plantet ordfører Anders B. Werp og fruktdyrker Sverre Bogen et Eikerplomme tre på Tusenårsstedet ved den gamle Sorenskrivergården.
Både glassprodukter og hjemmebrent har lange tradisjoner på Eiker. Det var bakgrunnen for samarbeidet mellom Nøstetangen Glass og Kolberg Gård om Eikerplomma. Glasskunstner Lynn Funnemark Johansen har skapt fire ulike utgaver av «Eikerplommeglasset», samt en smykkekolleksjon i samme stil. Høsten 2004 fikk Knut Arne Kolberg samlet inn 1,500 kilo plommer. Arcus produserte sprit som inneholdt 70 % alkohol av plommene, som ble vannet ut slik at en fikk 100 liter ferdig fruktbrennevin på 42 %. Navnet ble «Destillatørens fruktbrennevin», og de hundre literne ble raskt solgt unna. Likøren har også senere vært å få på vinmonopolet.
Ygapema
Utseende
Middelsstore, slanke, mørkbrune til svarte trebukker med gule eller hvite tegninger på dekkvingene og pronotum. Antennene er tydelig fortykkede mot spissen, mindre enn halvparten så lange som kroppen. Pronotum er rundet, noe innsnevret ved roten. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover. Beina er ganske lange, lårene litt klubbeformede.
Vikøy stavkirke
Vikøy stavkirke var en stavkirke i Kvam i Hardanger, nær Norheimsund, som ble revet i 1839. Det er ikke bevart noen kjente bygningsrester fra kirken.
Historie
Det finnes ikke noe grunnlag for en detaljert datering av kirken. Et Vikøy kirkesogn er første gang nevnt i kjeldene i 1317, og det må altså ha stått en kirke på Vikøy da. Da kirken ble revet, ble det funnet seks mynter og brakteater. Den eldste var fra Håkon Vs regjeringstid (1299–1319).
I 1665 trengte kirken nye sperrer til taket samt staver. Den ble revet i 1839.
Ygapema
Utbredelse
Slekten er kjent fra Colombia i nord til Argentina i sør.
Vikøy stavkirke
Utseende
I 1665 ble det omtalt en «dør paa Svalens nordre Side». Kirken hadde altså svalgang. Den hadde et tårn senest i 1712. På 1700-talet var den malt («smukt malet») inni. Bredden på skipet tyder på kirken var treskipet med hevet midtrom. Det sies at den lignet på Stedje stavkirke. Størrelsen på skipet var 48 fot ganger 28 fot (omtrent 15 m x 9 m) og koret 20 fot ganger 22 fot (6 m x 7 m).
Centre hospitalier intercommunal de Poissy-Saint-Germain-en-Laye
Centre hospitalier intercommunal de Poissy-Saint-Germain-en-Laye, egentlig CHIPS, er en sykehusbygning i Saint-Germain-en-Laye og Poissy i Frankrike. Den er en del av Assistance publique - Hôpitaux de Paris og et undervisningssykehus i Universitetet i Versailles.
The Awakening (1917)
The Awakening er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av George Archainbaud.
Centre hospitalier intercommunal de Poissy-Saint-Germain-en-Laye
Det ble opprettet i 1997.
Jacinta Sandiford
Idrettskarriere
Sandiford deltok i Panamerikanske leker 1951 i Argentina, og vant der høydehopp, foran Lucy López fra Chile og Elizabeth Müller fra Brasil. Dette var Ecuadors første gullmedalje i Panamerikanske leker noen sinne. Hun hoppet der 1,45 meter, og satte med det panamerikansk rekord.
Referanser
<References />
Houston Texans i NFL-sesongen 2020
Houston Texans spilte i sin 19. sesong i National Football League og syvende og siste under hovedtrener Bill O'Brien. Etter nederlaget mot Green Bay Packers i uke 10 var det ikke lenger mulig for dem å tangere eller forbedre på fjorårets sesongresultat på 10–6. Etter å ha startet sesongen 0–4 for første gang siden 2008 ble Bill O'Brien 5. oktober sparket fra stillingene som general manager og hovedtrener. Det var også første gang siden 2017 at Texans ikke klarte å nå ti seiere i seriespillet. Med et nederlag mot Chicago Bears i uke 14 var det ikke lenger mulig for Texans å nå sluttspillet, og 2020-sesongen ble lagets første tapende sesong siden 2017. Det ble Texans’ siste sesong med Deshaun Watson som startende quarterback etter at han stod over 2021-sesongen på grunn av anklager om seksuelle overgrep. Hans siste kamp for Texans var den 2. januar 2021, og den 18. mars 2022 ble han byttet til Cleveland Browns.
Draft
Draftbytter
Sesongoppkjøring
Texans' terminliste for sesongoppkjøringen ble annonsert 7. mai, men ble senere kansellert av sikkerhetshensyn på grunn av koronaviruspandemien.
Terminliste
Texans' terminliste i -sesongen ble annonsert 7. mai. Merknader
Uke 1: at Kansas City Chiefs
NFL Kickoff Game
Uke 12: at Detroit Lions
NFL on Thanksgiving Day
Trichocelis
Trichocelis er en slekt av biller som tilhører gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.
Beskrivelse
En liten (ca. 10 millimeter), lyst brunspraglete gullbasse. Kroppen er kledt med nokså lange, fine, lysbrune hår.
Systematisk inndeling
Slekten blir nå gjerne plassert som en underslekt av Polystalactica.
Raul Seixas
Raul Santos Seixas (født 28. juni 1945 i Salvador, død 21. august 1989 i São Paulo) var en brasiliansk låtskriver, sanger og plateprodusent, ofte regnet som en av pionerene innen brasiliansk rock. Musikken hans blir vanligvis klassifisert som rock og baião. Han fikk tilnavnene «den brasilianske rockens far» og «Maluco Beleza». Seixas døde av pankreatitt, og er begravet i hjembyen sin Salvador.
Dos Pinos
Dos Pinos er Costa Ricas ledende meieri. Det ble etablert 26. august 1947, og produserer i dag 85 % av landets melkeprodukter. Det produserer også en rekke andre produkter.
Dos Pinos har to fabrikker: en i El Coyol i Alajuela og en i Ciudad Quesada i San Carlos.
Navnet Dos Pinos betyr «to bartrær». Selskapets logo er en grønn sirkel med to grønne bartrær.
The Avenging Trail
The Avenging Trail er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Francis Ford.
Handling
Gaston Olaf kommer hjem etter å ha studert ved college, og oppdager at faren hans nylig har blitt myrdet - og eiendommen hans har blitt stjålet. For å ta hevn begynner Olaf som tømmerhogger, i håp om å finne ut de ansvarlige. En dag redder han livet til Rose Havens fra Lefty Red. Dave Taggert blir imponert over denne unge mannen, og erstatter Lefty Red med Olaf på arbeidsplassen sin. Når Olaf får vite om Taggerts planer, for å narre Rose fra betaling for tømmeret hans ansatte har felt på eiendommen hennes, står Olaf opp mot sjefen sin og krever at Rose skal få nok betaling.
Olaf nekter å levere noe av veden, før betalingen har blitt gjort. Taggert later som om han går med på Olafs krav, og betaler til Rose. Imidlertid beordrer han en av håndlangerne sine, Lefty Red, til å gå til Rose sitt forretningssted og stjele alle pengene tilbake. Olaf forhindrer dette tyveriet, De havner i en slåsskamp, og Olaf sårer til slutt Red dødelig. Før han dør, tilstår Lefty Red å ha drept faren til Olaf - etter ordre fra Taggert. Olaf avslører deretter Taggerts kriminelle handlinger for resten av innbyggerne i byen.
Metacrangonyctidae
Metacrangonyctidae er en familie av overfamilien Hadzioidea innenfor infraordenen Hadziida, en Senticaudata-gruppe av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet. Denne gruppens arter lever bare i ferskvann i Marokko.
Gruppens taksonomi
Gruppen ble opprettet i 2013. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Roque del Oeste
Roque del Oeste er en øy i den spanske autonome enheten Kanariøyene som ligger i Atlanterhavet, utenfor Afrikas nordvestkyst. Øya tilhører provinsen Las Palmas og kommunen Teguise på Lanzarote. Øyas areal er på 0,015765 km². Øya er ubebodd.
Øya er en del av Chinijoøyene nasjonalpark.
Michelin-Cup
Michelin-Cupen er en rekke konkurranser sponset av den franske dekkprodusenten Michelin for langdistanseflyvning. Den første Michelin-prisen ble utdelt i mars 1908. Denne bestod av en bronsestatue, et trofé (verdsatt til 10 000 franc-) og en pengepremie på 20 000 franc. Også vinnerens flyklubb fikk en kopi av troféet, hvis den ikke allerede hadde fått en. Administrasjon og fastsettelse av de nøyaktige betingelser for hvert år ble delegert til Aéro-Club de France (AeCF). Forsøk på å vinne premien kan gjøres uansett hvilket land deltakeren kom fra, såfremt deltakernes flyklubb var assosiert med AeCF.
På samme tid ble Prix d ' Aviation Michelin, en spesiell premie på 100 000 franc tildelt den som fløy med en passasjer og tok av fra, enten Seinen eller Seine-et-Oise, fløy over Triumfbuen og katedralen i Clermont-Ferrand, og landet på toppen av den 1 456 meter høye Puy-de-Dôme innen seks timer fra passering av Triumfbuen. Denne ble vunnet av Eugène Renaux 7. mars 1911 med en Maurice Farman dobbeltdekker.
I 1909 ble en annen pris, British Empire Michelin-Cup annonsert for flygninger utført av flygere som var borgere av det Det britiske imperiet og som brukte et britisk bygget fly. Denne prisen ble kjent som Interational Michelin Cup.
Tahir Walsh
Tahir Walsh (født 24. februar 1994) er en antiguansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Han representerte Antigua og Barbuda under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han kun deltok i stafettene, uten å vinne medalje.
Michelin-Cup
1908
Løpet ble vunnet av Wilbur Wright 31. desember 1908 på Le Mans med 124,7 km/t. Løpet gikk over en likebent trekant med to sider på 1 km og en tredje på 200 meter, totalt 2,2 km. Flyvningen måtte gjøres før solnedgang og bare fullførte runder tellet. Wright fullførte 56 runder før solnedgang. Da han landet hadde han fløyet 124.7 km. og satt ny rekord.
1909
Prisen ble gitt til den som fløy lenger enn 124,7 km i en lukket løype innen årets utgang. Premien var 20 000 franc og en bronsekopi av Michelin-troféet. Det ble vunnet av Henri Farman som fløy 234,212 km i løpet av 4 t. 6 m. og 25 s. den 3. november 1909 i Chalons.
1910
Løpet ble vunnet av Maurice Tabuteau med en Farman dobbeltdekker. Han fløy 584,745 km på 7 t. 48 m. og 36,6 s. i Buc den 30. desember 1910.
1912
For løpet i 1912 var reglene betydelig endret. Løpet omfattet tre forskjellige runder med start fra samme sted. Den første og tredje, hver på om lag 500 km, måtte ha tre eller fire obligatoriske landingsplasser, og den andre på 255 km, ett eller to landingsplasser. Stopp for tanking var bare tillatt på startstedet for hver runde. Rundene måtte gjennomføres i rekkefølge, og hvis en deltaker havnet et annet sted enn på en nominert sted måtte han begynne på runden på nytt. For hver 75 kg nyttelast bortsett fra fører og nødvendig drivstoff ble det gitt et tillegg på 25 % til tiden, maksimum på 100 %. Den ekstra lasten kunne være passasjerer eller ballast. Konkurrentene måte ha med seg en forseglet barograf og en gjennomsnittlig hastighet på minst 40 km/t måtte opprettholdes.
I 1912 ble ingen premie delt ut og pengene ble lagt til premien for neste år.
1913
I 1913 var konkurransen helt annerledes. Den gikk på største lengde i en serie av etterfølgende dager over løype på 100 km med en obligatorisk ankomst etter hver runde. Løpet ble vunnet av Emmanuel Helen som fløy en Nieuport endekker, med en total distanse på 16 096 km fløyet mellom 22. oktober og 29. november 1913.
1914
Konkurransereglene ble igjen endret for 1914, og premien gikk til raskeste tid på 3 000 km og ble vunnet av Eugène Gilbert flyr en Morane-Saulnier endekker. Starter fra Villacoublay på 03:04 8. juni 1914, han fløy via Peronne, Rheims, Saint-Dizier, Grey, Joigny, Beaune, Vienne og Nimes, landing på Mirande før nå Pau, på grunn av lite drivstoff. På den neste dagen han fløy via Pau, St. André de Cubzac, Romorantin, Angers, Evreux og Calais tilbake til Villacoublay, landing 18:37 etter å ha dekket en distanse på 2 970 km i løpet av 39 t. 35 m.
1921
Etter den første verdenskrig, konkurransen ble gjenopptatt i 1921. Konkurransen var den raskeste tiden over (og 3000 km {1,860 mi) krets: den franske krets ble Versailles—Amiens—Mourmelon-le-Grand—Saint-Dizier—Dijon—Joigny—Beaune—Lyon—Nîmes—Pau—Bordeaux–Romorantin,—Angers—Évreux—Calais—Versailles, og flyet måtte lande på hvert av disse flyplasser.
Resultatet var årsak til betydelig uenighet. Den beste franske tid ble oppnådd av Alphonse Poiré som fløy en Caudron C. 60, som fullførte løpet på 37 t. 23 m. En raskere tid på 35 t 45 m ble oppnådd av kaptein Martinetti, men da han hadde ikke lander på den samme flyplass som han hadde stsrtet fra, siden den hadde blitt oversvømt fikk han ikke lov til å lande der. Tvisten mellom de italienske myndigheter, som hadde gidkjent hans prestasjon, og Aéro-Club de France ble tatt på,med til et særskilt oppnevnt komite av Fédération aéronautique internationale som ikke gikk i Martinettis favør, men AeCF s dom var omstridt. Til slutt ble prisen ansett for å ikke å ha blitt vunnt. Men i anerkjennelse av hans innsats tildelte AeCF gullmedalje og en sum av penger som var lik den Michelin-premie til Poiré.
1922-3
En fem års forlengelse, med årlige premier på 20 000 franc ble annonsert i 1922. Tidsperioden i den årlige konkurransen ble endret for å gå fra begynnelsen av juli i år til slutten på juni.
Totalrentabilitet
Totalrentabilitet er et nøkkeltall innenfor bedriftsøkonomi som ser på en bedrifts lønnsomhet. Totalrentabiliteten brukes for å beregne avkastningen en bedrift har hatt på kapitalen den har anskaffet (gjeld og egenkapital) i året som har vært.
Formel
Formelen for å beregne totalrentabiliteten er hvor
DuPont-modellen
DuPont-modellen viser en alternativ måte for å beregne totalrentabiliteten ved hjelp av resultatgrad og kapitalens omløpshastighet:
Vurdering
Siden totalrentabiliteten sier noe om hvordan avkastningen på pengene bedriften har, er det normalt å se tallet i forhold til andre investeringsalternativer. Dette kan være investeringer i andre prosjekter eller en sammenligning med renten man får i bank.
Totalrentabiliteten for børsnoterte selskaper i Norge var 7,4 % i 2001.
The Awakening of Ruth
The Awakening of Ruth er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Edward H. Griffith.
East Point (Georgia)
East Point er en amerikansk by som ligger i Fulton County i Georgia.
Den har og dekker et areal på 38,12 km².
Forsvarsmekanismer
Forsvarsmekanismer er navn på en rekke beskrivelser av måter å forholde seg til virkeligheten på, som Sigmund Freud og senere hans datter Anna Freud, brukte i utviklingen av psykoanalysen som behandlingsform. Han mente at den menneskelige psyke ofte tok i bruk slike metoder for å hindre følelser av ubehag eller angst, og at mange dermed gikk rundt med et skjevt bilde av virkeligheten. Problemer som oppsto i skjæringspunktet mellom oppfatning og realitet kunne i verste fall føre til uforståelige reaksjoner - og psykoanalytikeren hadde en ny pasient.
Enkelte forsvarsmekanismer er blitt alment anerkjent som eksisterende, slik som fortrengning, selektiv glemsel, hukommelsesforvrengning og enkelte fobier. I den grad slike blir behandlet, brukes like gjerne andre metoder.
Skagen 18
Skagen 18 er en eiendom på sjøsida av gata Skagen i Stavanger. På adressen ligger et av byens eldste og mest kjente bygg. Den eldste delen av dette handelshuset ble bygget i begynnelsen av 1700-tallet, før 1710.
Ved graving under kjelleren fant en i 1995 en sandstrand. Over sandstranden var det en fylling. I fyllingen ble det funnet et trestykke, som kan være fra et hus. Den er fra mellom 990 og 1160 med 68% sannsynlighet, og mellom 890 og 1220 med 95% sannsynlighet. Det er mer enn 50% sjanse for at denne treprøven er fra før 1100. Dersom trestykket har hørt til et hus er det nok eldre enn fyllingen. Over fyllingen var det funn av glass og keramikk fra 1600- og 1700-tallet.
De eldste kjente beboere er Sidsel Olsdatter Cruys (søster til admiral Cornelius Cruys) og Albert Albertsen Libert som bodde her i perioden 1687–1700. Kjøpmann og reder Ole Smith Plough etablerte sin handelsforretning her i 1768.
På treveggene er det rosemaling. Disse er datert til å være fra før 1710, og minner om dekoren i Årdal gamle kirke i Ryfylke.
Ved en ombygging for Ole Smith Plough, i 1787 fikk huset den flotte fasaden det har idag, i en variant av rokokko med flotte utskjæringer. I høyden langs hele fasaden er det ni vakkre joniske pilastre eller søyler. Det hevdes at dette er Stavangers eldste bevarte trehus, men det kan også være Villa Blidensol i gamle Stavanger som også antas å være bygget tidlig på 1700-tallet, men Skagen 18 kan også være bygget allerede på slutten av 1600-tallet.
Fra 2019 drives det bakeri og restaurantvirksomhet i bygget. Hansenhjørnet er en av byens mest kjente uteserveringssted. Det ligger på hjørnet mellom Skagen, Felthusalmenningen og Skagenkaien.
Skagen 18 er malt i hvit, detaljene er i blå. Det var den dyreste fargen. Vinduene er i rokokkostil, selv om de trolig var i barokkstil da huset ble bygget.
Allistar Clarke
Allistar Clarke (født 3. oktober 1990) er en sanktkittisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Han representerte Saint Kitts og Nevis under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han kun deltok i stafettene, uten å vinne medalje.
Milton (Georgia)
Den har og dekker et areal på 101,4 km².
Ospeskrubb
Ospeskrubb (Leccinum albostipitatum) er en sopp i slekten skrubber. Ospeskrubb danner mykorrhiza med osp. I motsetning til brunskrubb og svartskrubb, er dermed ikke ospeskrubb å finne i nærheten av bjørk. Ospeskrubb er en av en håndfull spiselige skrubber som er knyttet til en spesiell tresort (tre andre er furuskrubb, hasselskrubb og eikeskrubb). Ospeskrubb er ikke direkte i slekt med brun ospeskrubb (leccium durisculum).
Kjennetegn
Det er en rørsopp, og har dermed et tykt svampaktig rørlag på undersiden av hatten. Hatten er ofte beskrevet som mursteinrød i farge. Diameteren varierer fra 5 til 25 cm. I fuktig vær kan ospeskrubben være svakt klebrig. Rørlaget, altså det svampaktige laget under hatten, er hvitt, men under trykk blir det grålilla.
Stilken er 8-20 centimeter høy og 1-4 centimeter tykk. Den er som oftest tynn og svakt konisk slik at den er tykkere i bunn. Stilken har ingen krager eller slirer, men er skjellet med hvite skjell som etter hvert blir rødbrune. Kjøttet til fruktlegemet er hvitt, men blir mørkere om det kuttes opp.
Ospeskrubb kan ofte forveksles med rødskrubb, og det er for det nakne øyet bare fargen på skjellene på stilken som kan skille dem, der ospeskrubb har en oransje til rødbrun farge, mens rødskrubb har svarte skjell. I matøyemed har det liten betydning, ettersom både rødskrubb og ospeskrubb må gjennomgå sterk varmebehandling før den kan spises.
Utbredelse
Ospeskrubb ble først vitenskapelig beskrevet i 2005, og er bare registrert hittil i hovedsak i Skandinavia, men også enkelte steder i Italia. I Skandinavia er den jevnt fordelt i Danmark, mens den finnes i hovedsak rundt Mälaren i Sverige og på østkysten i Norge.
Spiselig?
Som rå eller utilstrekkelig varmebehandlet er ospeskrubb giftig, men skikkelig varmebehandlet regnes den som spiselig, og kan være en god matsopp.
Åmot kirke
Flere kirker har navnet Åmot kirke:
Olav Pederson
Olav Pederson er kjent som Stavangers første borgermester.
Olav Pederson kan ha blitt borgermester i Stavanger omkring 1555, men er første gang omtalt som borgermester 2. juni 1558. Siste gang han er omtalt som borgermester er 14. januar 1574. I 1579 hadde Jørgen Knutson overtatt som borgermester.
Gainesville (Georgia)
Gainesville er en amerikansk by som ligger i Hall County i Georgia.
Den har og dekker et areal på 90,42 km².
Nuuanuidae
Nuuanuidae er en familie av overfamilien Hadzioidea innenfor infraordenen Hadziida, en Senticaudata-gruppe av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet. Denne gruppens arter lever bare i havet.
Gruppens taksonomi
Gruppen ble opprettet i 2013. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Høruphav
Høruphav er en by på Als, i Sønderborg kommune, Region Syddanmark, med 2,675 innbyggere i januar 2019. Høruphav ligger ca 7 km øst for Sønderborg, og var inntil Kommunalreformen i 2007 hovedbyen i Sydals kommune.
Etymologi
Stedet omtales fra 1690 som Høruphaff. Første ledd kommer av sognenavnet Hørup, som i 1483 ble skrevet Hodorp, av høj (haug, gravhaug) og endelsen -torp som betyr utflytterby. Haf/hav betegner bukten mellom Kegnæs og resten av Als.
Geografi og klima
Byen ligger ca 18 meter over havet. Gjennomsnittstemperaturen er 8,2°C, med gjennomsnitt i august på 16,3°C som den varmeste måneden og 0,5°C i februar som den kaldeste måneden. Gjennomsnittlig nedbør 717 mm.
Historie
Havnen er delvis anlagt til militære formål, fra 1848 til 1918, på grunn av beliggenheten ved munningen av den 9 km lange bukten Hørup Hav. Under de danske soldatenes tilbaketog til Kegnæs under den Andre slesvigske krig i 1864 falt den siste danske soldaten i krigen den 29. juni 1864, da han alene stod i kamp med en fiendtlig avdeling i skogen Lambjerg Indtægt vest for byen. Minnesteinen i skogen, nær hovedveien, har inskripsjonen: «Her hviler Menig Nr. 350 af 10. Reg. 2. Komp. Ludvig Hansen født 1841 i Haderslev».
Den tyske Torpedostasjonen Hørup Klint fra 1. verdenskrig lå øst for Høruphav. Bygningene ble revet på 1970-tallet og erstattet av et boligområde.
Høruphav i dag
Høruphav har i dag vokst sammen med nabobyen Kirke Hørup, til ett byområde. Byen var tidligere et fiskevær, og har bevart mange av sine smale streder og små hus. Gamlebyen er nå omgitt av nyere eneboliger. Havnen, som tidligere var delvis militær, er nå småbåthavn med 330 båtplasser.
Området Lambjerg Indtægt rett vest for Høruphav er på 98 hektar, hvorav 69 hektar er bøkeskog. Et annet naturområde er Trillen, som ligger syd for Lambjerg Indtægt. Trillen består av en lang sandtange og flere små «øyer», som omkranser den fuglerike sjøen Vælddam. Trillen er fredet som viltreservat.
Hinesville (Georgia)
Hinesville er en amerikansk by som ligger i Liberty County i Georgia.
Den har og dekker et areal på 47,07 km².
Slaget ved Isandlwana
Slaget ved Isandlwana var den første store trefningen under zulukrigen mellom Zuluriket og Det britiske imperiet i Zululand i Sør-Afrika. En zulustyrke bestående av rundt 20 000 mann, for det meste utstyrt med spyd og skjold, utslettet en blanda britisk og afrikansk styrke, utstyrt med moderne geværer og artilleri. Omtrent 850 britiske soldater og 450 afrikanere i britisk tjeneste døde. Bare omtrent 50 europeere kom seg unna, sammen med noen hundre afrikanere.
Isandlawna forblir britenes verste nederlag i en kolonikrig mot innfødte styrker. Nederlaget førte til at britene kom til å føre en mer aggressiv politikk i zulukrigen, og ødela kong Cetshwayo kaMpandes håp om fredsforhandlinger.
I populærkultur
Slaget har blitt filmatisert to ganger. Første gang i 1964 som Zulu, og andre gang i 1979 som Zulu Dawn. Begge filmene er britiske.
Tverrelva (Alta)
Tverrelva (kvensk: Fallijoki) er ei elv i Alta kommune i Finnmark. Den munner ut i Altafjorden like øst for Alta sentrum, og bare 400 meter øst for Altaelvas munning.
Elvas løp
Vassdraget starter på viddene mellom Tverrelvdalen og Altaelva i vest og Stabbursdalen i øst, hvor de to tilløpselvene Falkelva og Reinbukkelva har utspring. Falkelva, som er den lengste av de to, starter sør for Urvannet og renner først mot nord, deretter mot vest, mens Reinbukkelva begynner på Hellefjellet og renner mot sør. De to elvene løper sammen like nord for Stuorajávri og danner Tverrelva. Etter samløpet renner elva mot vest, senere nordvest, i et rolig løp gjennom den åpne og skogkledte Stilladalen. Ved Stilla blir elva striere og dalen, som her kalles Skomakerdalen, smalner inn til den får karakter av canyon. Nedenfor Fossan og samløpet med Østerelva blir elva igjen roligere, og renner i nordvestlig retning gjennom Tverrelvdalen i et stedvis meanderende løp avbrutt av enkelte partier med stryk og små fosser. Tverrelvdalen er en typisk U-dal, og den flate dalbunnen på de nederste ti kilometerne av elveløpet er i stor grad oppdyrket. Før munningen renner elva gjennom Alta østre bydeler, før den renner ut i Altaelvas estuar helt sørøst i Altafjorden.
Bruk av vassdraget
De nederste 10 kilometerne av elva er mye preget av menneskelige inngrep, med bebyggelse og jordbruksvirksomhet nær elva opp til Bjørnstad, og med forbygninger langs elvebredden. Både jordbruk og bebyggelse gir noe forurensing til vassdraget. De neste to-tre kilometrene oppover hoveddalen, samt den nedre del av Østerelvdalen og området ved Stilla noe lenger opp i hoveddalen, er preget av de mange skiferbruddene som er godt synlige og dels ligger i dalsidene, dels nært vassdraget. Det er mange veier i de nedre deler av nedbørfeltet, og det går vei langs hovedelva til forbi Øvre Stilla og videre til Alta kraftverk og demningen i Altadalen.