cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stutthof konsentrasjonsleir
Senere prosesser
Den tyske påtalemakten gikk i 2019 til straffesak mot Bruno Dey (da 93 år gammel) for medvirkning til minst 5 230 drap i 1944 og 1945. Dey arbeidet som vaktmann blant annet i vakttårnene og medvirket ikke direkte i drapene. «Jeg hørte noen ganger disse skrikene i det fjerne» uttalte Dey om mordene i gasskamrene i Stutthof. Han erklærte seg ikke skyldig. Dey visste godt at fanger ble drept i gasskammeret og han så selv røyken fra likbrenningen. Saken mot Dey antas å bli den siste nazi-rettssaken i Tyskland. Den norske motstandsmannen Johan Solberg (97) vitnet mot Dey i januar 2020. Solberg var den siste norske fangen som fortsatt var i live. Han døde senere det året, 98 år gammel. Han kom til Stutthof i august 1944 og ble sendt ut på dødsmarsj 25. januar 1945 da leiren ble evakuert.
Bruno Dey (93 år gammel) ble i 2020 av domstol i Hamburg dømt to års betinget fengsel for medvirkning til 5 232 mord i Stutthof. Dommen avviste Deys påstand om at han ville ha forlatt leiren om det var mulig. Dommen avviste Days påstand om at han ikke visste hva folk døde av leiren og at det foregikk henrettelser. Dey innrømmet at han hadde hørt skrik fra gasskammeret og ba om unnskyldning for det han hadde vært med på. Dey anså seg som uskyldig i tiltalen. Forsvareren la vekt på Deys ubetydelige rolle i leiren. Rettssaken ble gjennomført ved en domstol for ungdomsforbrytere fordi Dey var 17 år da han i 1944 begynte tjeneste i Stutthof.
Arne Hoel
Arne Hoel (født 5. april 1927 i Skoger i Drammen, død 10. september 2006 i Oslo) var en norsk skihopper med tre seire i Holmenkollen. Han ble tildelt Holmenkollmedaljen i 1948. Han representerte idrettsklubbene Lyn og Varg, Oslo.
Hoel vant hopp i Holmenkollen i 1948, 1951 og 1959. I 1954 ble hopprennet avlyst, men Hoel vant det utsatte rennet (rennet teller ikke som et offisielt Holmenkollrenn). I OL i Oslo i 1952 ble han nummer 6 og i 1956 i Cortina d'Ampezzo kom han på 11. plass. Han vant også hopprennet i Svenska Skidspelen i 1947, og ble norsk mester i 1956. I nyttårsuken 1958–1959 fikk Hoel flere topp 10-plasseringer i den tysk-østerrikske hoppuken.
I 1956 ble Hoel tildelt Holmenkollmedaljen for sine bragder i Holmenkollen.
Unkei
Unkei (運慶) (født 1151, død 1223) var en japansk billedhugger, og regnes som den fremste av billedhuggerne fra kamakuraperioden.
Tom Daley
Thomas Robert «Tom» Daley (født 21. mai 1994 i Plymouth) er en engelsk stuper.
Unkei
Han spesialiserte seg på statuer av Buddha og andre viktige figurer innen buddhismen. Hans tidligste arbeider er ganske tradisjonelle, og i samme stil som faren Kōkei. Men de statuene han etter hvert produserte for Tōdai-ji-tempelet i Nara viste en orientering retning realismen som skiller seg fra noe annet som tidligere var produsert i Japan.
Tom Daley
Han konkurrerte i august 2008 i sommer-OL 2008 i Beijing i 10 m tårnstup, såvel individuelt som i synkronstup. Han kom på en syvendeplass i den første øvelsen og en åttendeplass i den andre øvelsen (sammen med partner Blake Aldridge). Et samlet britisk pressekorps fulgte ham. Daley var med sine fjorten år tidenes nest yngste britiske OL-deltaker.Han er 1.77 meter høy og veier 74 kilogram.
Unkei
Også flere buddhistiske skulpturer i Kyoto tilskrives Unkei.
Tom Daley
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok han bronse på 10 meter og tok gull på 10 meter synkron.
2. desember 2013 fortalte han at han var bifil og hadde kjæreste. Dette gjorde han via Youtube-kontoen sin.
Sven Kærup Bjørneboe
Sven Kærup Bjørneboe (født i Kristiansand 11. juni 1943) er en norsk forfatter og oversetter.
Bjørneboe debuterte i 1967 med essayet «Brud og brudgom». Han fikk Grøndahlprisen i 1986, og i 1996 Brageprisen i åpen klasse for sin reiseskildring fra Jerusalem. Sven Kærup Bjørneboe er nevø av Jens Bjørneboe og skrev en biografi om onkelen i 2001. Han var da bosatt på Skåtøy i Kragerø.
Levende lys
Levende lys, også kalt Stearinlys er små flammer på en veke som blir brukt som en lyskilde. Før elektrisiteten ble tatt i bruk var levende lys en av få måter se i mørket på. I dag brukes levende lys ofte for å skape en stemning, utføre en symbolsk handling, eller som del i en religiøs høytid.
De senere årene har det også kommet erstatninger som LED-lys (med engangs- eller oppladbare batterier) slik at man unngår avgasser samt unngår brannfaren assosiert med åpen flamme.
Hvordan virker levende lys?
Det levende lyset får vi ved at veken trekker til seg flytende fett, som gir nok energi til å holde vedlike en rolig flamme. Dersom fettet er av dårlig kvalitet, vil flammen flakke og sprute.
Flammen til et lys kan deles inn i fire ulike varmeområder. Området helt innerst nær veken inneholder fordampet voks. Fordi tilførselen av oksygen her er begrenset, forbrenner voksen bare delvis, og har en temperatur på 600–800 °C med en fargeløs flamme. Området utenfor er blåaktig, temperaturen stiger her til rundt 1000 °C. Temperaturen i den lyse sonen er på rundt 1200 °C, mens den ytterste delen har best tilgang til surstoff, og er varmest, 1400 °C.
Brannfare
Levende lys er en hyppig brannårsak. I 1999 var levende lys opphavet til 93 husbranner i Norge. Bruk av bar ild er forårsaket mer enn 20 % av bygningsbrannene i Norge i 2005 ifølge Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap. Levende lys har ulik kvalitet, dette sammen med bruk utenfor tilrådde retningslinjer er grunnen til mange av brannene.
Potensielle innholdsstoffer
Stearinlys kan inneholde de helse- og miljøskadelige stoffene krom og muskxylen. Muskxylen er en av flere typer syntetiske muskforbindelser (luktstoffer) som kan frigjøres til luft når stearinen brennes.
Ulike lyskilder
Det finnes ulike måter å lage levende lys på. I Nord-Europa er nå det vanlig å la smeltet stearin kjøles rundt en veke, slik at vi får stearinlys. Andre former for fett, som voks, talg og parafin, kan også brukes for å lage stive lys. I Sør-Europa og Asia er det derimot vanlig å bruke grunne oljelamper, fylt med for eksempel olivenolje eller sesamolje, som veken flyter nedi.
Parafinlamper og lanterner er eksempler på lamper som gir levende lys og har vært brukt over hele verden før man fikk elektrisitet.
Buddhismen
Lys er ofte en del av buddhistiske tempelritualer, og blir gjerne brukt sammen med røkelse og blomster.
Høytider kan markeres med levende lys, for eksempel ved å bære dem rundt et tempel. I vassa, regntiden der munker trekker seg tilbake til tempelet for å hvile og meditere, blir det ofte brukt store lys av de troende. I forbindelse med dette holder de et opptog med digre vokslys i Thailand. Phiti hae prasat peung (พิธีแห่ปราสาทผึ้ง) i Ubon Ratchatani er det mest kjente.
Lys kan også bli brukt som hjelpemiddel under meditasjon.
Hinduismen
Hjemme hos religiøse hinduer er det vanlig å tenne en oljelampe i husalteret om morgenen som brenner hele dagen. Hinduistiske høytider ble ofte feiret med utallige levende lys som man for eksempel kan sende av gårde på en hellig elv eller fylle rom eller tempel med. Den viktigste lysfesten er dipavali, da man tenner oljelamper over hele India.
I Sør-India er det også vanlig å tenne en lampe hver gang man begynner med noe nytt og ønsker en god begynnelse.
Jødedommen
I jødedommen tenner man lys av tre hovedgrunner: Symbolsk markering av Guds nærhet, markering av skille og markering av minne.
Ner tamíd: I Tempelet i Jerusalem brant alltid menoráen, eller den sjuarmede lysestaken. Denne var uttrykk for Guds nærhet og skulle alltid brenne. I synagoger har man også et slikt «evig lys», eller «ner tamíd». Dette lyset, som er et minne om den sjuarmede lysestaken i Tempelet, er oftest rødt og har tradisjonelt vært et levende lys. I dag brukes normalt elektrisk lys i stedet.
Minnet om lysunderet: De åtte dagane i hanukká tenner man minst ett nytt lys hver dag. Disse lysene er hellige, og man skal ikke bruke lyset deres til å gjøre vanlig arbeid.
Skillet mellom hverdag og helg; et minne om budene: I jødedommen tenner man to levende lys før solnedgang på fredagskvelden for å markere begynnelsen av hver sabbat og høytid. Dette markerer, i tillegg til skillet mellom arbeid og helg, minnet om høytidene som jøder er pålagte å holde og huske.
Minnet om døde: I sjibá (sørgeuken) etter dødsfall i familien brenner en et minnelys. På hver årsdag for nære slektninger — også kalt jahrzeit eller nahalá, tenner en et lys for å minnes den døde. Dette er en opphavlig askenasisk skikk som har spredt seg til sefardiske og mizrahiske jøder.
Kristendommen
I adventstiden tenner mange adventslys hver søndag, ett lys for hver adventssøndag fram til julaften. Luciadagen blir også markert i Sverige og Norge med levende lys, gjerne i en krans i håret til jenta som opptrer som den hellige Lucia. Det er også vanlig å bruke kalenderlys med nummer som en brenner vekk hver dag mens en venter på julaften.
Symbolsk bruk
Det levende lyset står ofte som et symbol mot ulike former for mørke, som ondskap og uvitenhet. Innen sekulær humanisme står det for fornuft.
Blant annet er logoen til Amnesty International et stearinlys omkranset av piggtråd. Tenning av levende lys er vanlig på humanistiske arrangement.
Annen bruk
Levende lys blir brukt til å skape stemning, for eksempel ved et høytidelig måltid eller en bursdagsfeiring, der en kake gjerne blir pyntet med samme antall lys som bursdagsbarnet fyller år. Etter hvert som alderen på den som feirer stiger, kan man gå over til å brenne et lys formet som tallet på antall år man fyller.
Boris Becker
Boris Franz Becker (født 22. november 1967) er en tysk tidligere tennisspiller.
Karriere
Den 1. juli 1985 ble han den første useedede spilleren, den første tyskeren og den yngste mannen (17 år og 7 måneder) som noensinne hadde vunnet Wimbledon-turneringen. Becker vant 49 singleturneringer totalt – inkludert ytterligere to Wimbledon-titler (1986, 1989), Australian Open (1991, 1996) og US Open (1989). Han vant 15 doubletitler og Davis Cup to ganger. Han vant også doubleturneringen i OL i Barcelona i 1992. I løpet av karrieren spilte han inn over 25 millioner dollar i prispenger.
Privat
I 2017 ble Becker slått personlig konkurs etter ikke å ha betjent gjelden sin siden 2015. Under konkursbehandlingen begjærte han seg fritatt for rettslig forfølgelse i Storbritannia da han hevdet at han var Den sentralafrikanske republikks sport- og kulturattaché til EU og derfor hadde diplomatisk immunitet. Dette ble avvist av det sentralafrikanske utenriksdepartementet. Det viste seg at Beckers diplomatpass var forfalsket. Becker skal ha hatt over 500 millioner kroner i gjeld og han ble nødt til å auksjonere bort trofeer, premier og andre gjenstander for å kunne betjene den. Auksjonen ble avsluttet i juli 2019 med et resultat på 7,3 millioner kroner.
29. april 2022 dømte en rett i London Becker til to og et halvt års fengsel for rettsstridig å ha tilbakeholdt midler og opplysninger under konkursbehandlingen.
Album oriented rock
Album Oriented Rock, også kalt Adult Oriented Rock, en musikkstil innenfor rocken som opprinnelig ble kalt album-oriented radio, da den sammen fra amerikansk radiovirksomhet hvor en fokuserte på rockeartister. Dette formatet utviklet og populariserte repertoaret til de klassiske rockemusikerne.
Svært mange av de mest kjente grupper og artister har gitt ut materiale innen denne stilen, blant andre: Procol Harum, Bryan Adams, Bon Jovi, Blue Öyster Cult, Journey, Emerson, Lake & Palmer, Boston, Nazareth, Sheriff, Wrabit, Angel, Russ Ballard, Stan Bush & Barrage,
FC Basel
FC Basel (forkortelse for Fussballclub Basel) er en sveitsisk fotballklubb fra byen Basel. Laget er et av de beste og mest populære i Sveits, og er favorittene i den Sveitsiske Superligaen. FC Basel kvalifiserte seg for Mesterligaen i 2002, hvor de bl. a. slo Juventus. I 2003 og 2004 deltok laget i UEFA-cupen. Med sine 12 seriemesterskap og 9 cupgull, hvorav 4 seriegull og 4 cupgull siden 2000,noe som gjør laget til det mest sukseesrike laget i sveitsisk fotball dette årtusenet.
Storhetstiden og nedgangstiden
Mot slutten av 1960-årene var "Bebbi", som de kalles av befolkningen i Basel inne i sin storhetstid, med 7 seriegull og 3 cupgull fra 1967 til 1980. På 70-tallet spilte noen av de mest kjente spillerne gjennom tidene i Basel, blant spillerne som spilte under Helmut Benthaus var storheter som nåværende landslagssjef for Sveits Ottmar Hitzfeld i klubben, Karl Odermatt og Renê Hasler. I 1982 forlot Benthaus klubben etter at han hadde ført de til toppen av sveitsisk fotball. Etter at Benthaus forlot klubben begynte problemene dukke opp for klubben, og etter flere år midt på tabellen rykte Basel ned i Nationalliga B i 1988. Flere managere prøvde å bringe FCB opp til toppen igjen, men ingen klarte det for Claude Andrey klarte å føre klubben opp igjen i øverste divisjon i 1994. Etter flere trenerbytter og magre år for klubben, ankom Christian Gross klubben i 1999 etter et kort opphold i Tottenham. Det skulle ikke ta lenge før Basel nok en gang kunne slåss om titler i Sveits.
Den nye storhetstiden
Da det nye stadionet St. Jakob-Park stod klart i 2001, virket dette som om det hadde gitt klubben løftet den trengte, og året etter, i 2002 tok klubben «the double» for første gang på over 20 år. Denne sesongen endte de også som tapende finalist i Intertoto-cupen. I 02/03 sesongen var de den andre klubben i Sveits som noen gang hadde spilt i Mesterligaen. De kom seg til gruppespillet etter å ha slått ut MSK Zilina fra Slovakia og den skotske storklubben Celtic, Basel ble trukket i gruppe sammen med Valencia, Liverpool og Spartak Moskva, en tøff gruppe for et lag som aldri før hadde vært med i verdens største fotballturnering. Men allerede i første kamp viste Basel at de var et lag som virkelig måtte tas på alvor etter å ha slått Spartak Moskva 2-0 på bortebane. Neste kamp ventet storheten Liverpool på Anfield. Basel rystet britene og fikk med seg et fantastisk 1-1 resultat fra England. I neste kamp ble Basel møtt av virkeligheten og ble slått grundig 6-2 mot Valencia. I returmøtet med Valencia slo Basel tilbake og kom ut av kampen med et 2-2-resultat. De var nå på 2.-plass i gruppen, men måtte vinne minst en kamp til, og håpe at Liverpool ikke tok mer enn 2 poeng de siste kampene. Neste runde tapte Liverpool 1-0 mot Valencia, mens FC Basel vant 2-0 mot Spartak Moskva. Basel hadde dermed godt som sikret seg videre spill i Mesterligaen, men de kunne ikke tape kampen mot Liverpool i siste runde, om de skulle være helt sikre. Etter halvspilt hjemme på «Joggeli» ledet Basel utrolige 3-0 mot Liverpool, i andre omgang forsøkte Liverpool hva de kunne, men det holdt ikke helt inn, og kampen endte 3-3. Sveitserne hadde slått ut selveste Liverpool i Mesterligaen, og samtidig sikret seg spill i 16delsfinale i turneringen. I det andre gruppespillet møtte de Manchester United, Juventus og Deportivo Lâ Coruna. Det startet dårlig for Basel, og det tapte de to første kampene sine mot Manchester United og Juventus, før de vant begge kampene mot Deportivo 1-0. De to siste kampene er blant de mest minneverdige og mest kjente kampene i klubbens historie, hvor de holdt Manchester United til 1-1 på Old Trafford, og deretter en 2-1 seier mot Juventus hjemme. Basel endte på 2.-plass i gruppen med like mange poeng som Juventus, men røk ut på dårligere målforskjell. Hjemme i Sveits endte de på 2.-plass i serien, og vant cupen etter å ha slått Neuchatêl Xamax 6-0 i finalen.
I 03/04-sesongen klarte de ikke å følge opp 02/03-sesongen som det store overraskelseslaget i europeisk fotball, etter å at de tapte 2. runde i UEFA-cupen mot Newcastle. Påfølgende sesong hadde klubben noe mer suksees ute i Europa, etter at de ble slått ut av Milan i kvalikken for Mesterligaen gruppespillet, i UEFA-cupen kom de seg videre fra gruppespillet, men ble så slått ut av Lille OSC. De vant forøvrig den hjemlige serien denne sesongen.
05/06-sesongen
Før sesongen startet kunne Basel pryde seg med de to største kjøpene i serien, etter å ha hentet svensken Daniel Majstorovic og japaneren Koji Nakata til klubben, som erstattere til Murat Yakin som la opp, og Patrick Müller som signerte for Olympique lyonnais. De sikret seg også Eduardo, etter et sukeesfullt lån. Julio Hernan Rossi og Christian Gimênez reiste også fra klubben, etter flere flotte sesonger for "RotBlau". Basel kvalifiserte seg ikke for Mesterligaen gruppespill og måtte nøye seg med UEFA cup-spill hvor de kjempet seg videre fra gruppen hvor de møtte Strasbourg, AS Roma, Tromsø og Røde Stjerne. I 32-delsfinalen møtte de AS Monaco som de slo ut med sifrene 2-1. I 16.-delsfinalen møtte de nok en gang Strasbourg, som de slo ut med 4-2 sammenlagt. I kvartfinalen skulle de opp mot britisk motstand i form av Middlesbrough. Den første kampen hjemme på «Joggeli» vant de 2-0, mens i den andre kampen hadde de lenge taket på Middlesbrough, men måtte til slutt se seg tapt etter en sen scoring av Maccarone. Kampen endte til slutt 3-1 til Middlesbrough sin favør, dermed var Basel slått ut med 4-3 sammenlagt.
I den hjemlige serien skulle Basel få sterk motstand fra erkerivalen FC Zürich. Det var ikke avgjort før lagene møttes i den siste serierunden i Basel. Zürich måtte vinne kampen for å kunne ta tittelen, mens Basel på sin side ikke trengte mer enn uavgjort. I det klokken viste at det stod igjen 20 sekunder av tilleggstiden stod det 1-1, og Basel var ikke i balanse idet Zürich stormet fremover, de får ballen inn i feltet hvor Filipescu fikk kastet seg frampå og sikret Zürich gullet. De svært så lidenskapelige fansen til Basel, Muttenzerkurve som de kalles, stormet banen og angrep Zürich-spillerne, hardest var Filipescu utsatt som utallige ganger ble angrepet av Basel-fansen, spillerne kom seg ikke i trygghet før politiet og Zürich-fansen fikk dannet en barrikade midt på banen. Kampen mellom Basel og Zürich fansen fortsatte utenfor stadionet, og politiet måtte ta mange midler til bruk for å stoppe hooligansene. Basel ble straffet for å ikke kunne klare kontrollere sine egne fans med en bot på fine 500'000 kroner, mens Zürich på sin side ble straffet med en bot på 150'00 kroner. Denne episoden er kjent som den største hooligans episoden i Sveits, og en av de større i senere tid i Europa.
06/07-sesongen
Innledningen til denne sesongen startet med at førstekeeperen og kaptein Pasqual Zuberbühler forlot klubben, til fordel for West Bromwich, som erstatter kom den argentinske keeperen Franco Costanzo, som i senere tid skulle bli Basel sin nåværende kamptein. Delron Buckley kom på lån fra Borussia Dortmund, mens Zdravko Kuzmanovic reiste for å prøve lykken i Fiorentina. I hjemlig serie endte Basel fattige 1. poeng bak seriemesterne FC Zürich, mens de vant cupen 1-0 over Luzern, etter en straffescoring av Majstorovic i det 93. minutt. Ute i Europa gikk det ikke fullt så bra, ettersom de ikke kom seg til Mesterligaen, måtte de nøye seg med spill i UEFA cupen, hvor de slet seg videre til gruppespillet. Der møtte de Feyenoord, AS Nancy, Blackburn Rovers og Wisła Kraków. Etter labert spill måtte Basel vinne siste kamp hjemme mot Wisła Kraków for å komme seg videre, men Basel fortsatte sitt dårlige spill i gruppespillet og tapte kampen 3-1, etter at de fikk en tidlig ledelse ved Mladen Petric.
07/08-sesongen
Før sesongstart hentet Christian Gross inn de tidligere storspillerne fra Basel, Benjamin Huggel fra Eintracht Frankfurt og Marco Streller fra Stuttgart, samt at de lånte enda en ex-Basel spiller, David Degen fra Borussia Mönchengladbach. Mens de daværende to beste spillerne i klubben, Mladen Petric og Ivan Rakitic reiste fra klubben, henholdsvis til Borussia Dortmund og Schalke 04. I vinterpausen sikret Basel seg tjenestene til forsvarstalentet Beg Ferati fra farmerklubben Concordia Basel (også kalt Congeli), Vratislav Lokvenc fra Red Bull Salzburg og Marco Perovic fra Røde Stjerne.
08/09-sesongen
Før sesongstart sparket i gang, forsterket Gross laget med venstrebacken Behrang Safari fra Malmö, midtbanespillerne Jürgen Gjasula og Marcos Gelabert fra St. Gallen og David Abraham fra Gimnâstic Tarragona. Mens den store favoritten blant fansen, Daniel Majstorovic reiste til AEK Athen, Koji Nakata returnerte til japansk fotball, mens Vratislav Lokvenc og David Degen sine lån ikke ble fornyet. Dermed måtte Marque nok en gang danne et nytt stopperpar, denne gangen med den unge argentineren David Abraham. Ivan Ergic trakk seg som kaptein, og dagen før seriepremieren mot Young Boys ble keeper Franco Costanzo utnevnt som ny kaptein. Basel kvalifiserte seg denne sesongen til Mesterligaen gruppespill, hvor de ble trukket ut i gruppe sammen med FC Barcelona, Shakthar Donetsk, Sporting Clube de Portugal. En overkommelig gruppe med tanke på at Basel tidligere hadde hevdet seg mot langt bedre motstand enn Shakthar og Sporting. Likevel ble det en noget pinlig turnering for Bebbi, hvor de blant annet tapte hjemme mot FC Barcelona med 5-0. Basel gikk hodestups ut av turneringen med fattige 1. poeng, som de tok på Camp Nou, mot selveste FC Barcelona, etter å ha kommet ut av kampen med et 1-1 resultat. Basel sin scoring kom forøvrig ved Derdiyok.
2011/2012-sesongen
2011/2012-sesongen var en svært innholdsrik og suksessfull sesong for den sveitsiske klubben. Mens gode spillere som Franco Costanzo, Samuel Inkoom Beg Ferati og Behrang Safari forlot "Bebbi" styrket trener Thorsten Fink stallen med Radoslav Kovac fra West Ham, Markus Steinhöfer, Yoo-Ho Park og Kwang-Ryong Pak. Etter godt spill både i Mesterligaen-kvalliken og i ligaen kvalifiserte FC Basel seg for gruppespillet i den prestisjetunge europeisk turneringen. De kom i gruppe med store lag som FC Benfica og Manchester United. Det siste laget var Oțelul Galaţi. Detter seier i begge kampene mot Galaţi, uavgjort på Old Trafford mot United, og hendholdsvis ett tap og en uavgjort mot Benfica var det duket for et avgjørende storoppgjør mot den engelske giganten hjemme på St. Jacob Park. Basel vant mirakuløst 2-1 etter scoringer av Marco Streller og Alexander Frei og kapret andreplassen i gruppa på bekosting av nettopp Manchester United. I 8-delsfinalen vant sveitserne 1-0 mot FC Bayern hjemme men gikk på en smell i München og røk ut av turneringen. Hjemme i Sveits gikk det derimot bedre. Rotblau vant ligaen med 20 poeng og vant også den sveitsiske cupen etter å ha slått FC Luzerne i finalen. I mellomtiden hadde trener Thorsten Fink signert med Hamburg og reservetrene Heiko Vogel tatt over laget. Vogel har nå fått heltestatus i Basel etter bragden i Mesterligaen og de hjemlige turneringene. Etter sesongen solgte FC Basel stjernespillerne Xherdan Shaqiri og Granit Xhaka til henholdsvis FC Bayern München og Borussia Mönchengladbach. Suksessen i Mesterligaen og den hjemlige ligaen førte til at "Bebbi" nå er direkte kvalifisert for gruppespillet i neste års Mesterligaen.
Fans
Basel er kjent for sine svært så lojale fans. De er den klubben i Sveits med desidert høyest gjennomsnittlig tilskuerantall på 23 500. Fansen er mest kjent for sine tifoer.
Roger Federer, tidenes beste tennisspiller kommer fra Basel, og er FCB-fan. Federer har sagt i et intervju at om han ikke hadde drevet med tennis ville han så absolutt prøvd seg innen fotball, og at han ville ha elsket å spille for FC Basel.
Spillerstall
Oppdatert 21. april 2023.
Norðskálatunnilin
Nordskåletunnelen (lokalt: Norðskálatunnilin) er en veitunnel på Eysturoy på Færøyene. Den ble tatt i bruk i 1976, og forbinder Norðskáli ved Sundini med Funningsfjørður og Skálafjørður. Tunnelen er 2,520 meter lang, og ble utført av E. Pihl & søn. Den er den eldste færøyske tunnelen med to kjørefelt.
Daydream Receiver
Daydream Receiver er debutalbumet til Askil Holm fra 2003.
VM i ishockey for menn 1939
Ishockey-VM 1939 var det 13. verdensmesterskapet i ishockey og ble arrangert i Basel og Zürich i Sveits fra 3. til 12. februar. Turneringen gjaldt samtidig som det 24. europamesterskapet. Det var andre gang Sveits arrangerte ishockey-VM (første gang var i 1935 i Davos). 14 lag deltok og Canada vant sitt 11. VM-gull og Sveits
Fjorten lag deltok i VM og ble fordelt på fire innledende grupper – to grupper med fire lag og to grupper med tre lag. De to beste lagene fra hver gruppe gikk videre til den andre runden mens resten skulle spille en plasseringsrunde om 9.-plassen. I den andre runden spilte de resterende åtte lagene i to grupper á fire lag, hvor de fire beste lagene i hver gruppe gikk videre til finalerunden, mens de øvrige fire lagene skulle spille om 5. til 8.-plassene.
Canada ble verdensmestre for 11. gang, og deres suverenitet blev understreket av at det kun ble scoret ett mål mot dem i deres øtte kamper. USA vant sølv mens Sveits og Tsjekkoslovakia måtte spille en omkamp om bronsemedaljene. Denne ble dog først spilt nesten en måned etter VM, og det var sveitserne som var triumferede i en kampen som samtidig var avgjørende for EM-tittelen. Sveits ble dermed europamestere for tredje gang.
VM hadde hvert avholdt hvert år siden 1930 men måtte heretter holde pause på grunn av andre verdenskrig. VM-turneringene ble først gjenopptatt i 1947.
Paul Reiser
Paul Reiser (født 30. mars 1957 i New York City i New York) er en amerikansk skuespiller, stand up-komiker, forfatter og dramatiker.
Oppvekst
Paul Reiser ble født i New York City, sønn av Helen og Sam Reiser. Han har tre søstere. Reiser begynte på East Side Hebrew Institute på Manhattan. Gikk også på Stuyvesant High School på Manhattan. Han fikk en bachelorgrad i musikk fra Binghamton University.
Voksenliv
Reiser giftet seg med Paula Ravets 21. august 1988. De har to barn sammen, Ezra Samuel (født september 1995) og Leon (født 2000).
Adam Małysz
Adam Henryk Małysz (ˈadam ˈmaȗɨʃ) (født 3. desember 1977 i Wisła) er en polsk, tidligere skihopper. Han er en av verdens beste og mest vellykkede skihoppere i historien. Han har fire OL-medaljer, fire sammenlagtseire i verdenscupen. Til sammen har han vunnet 4 gullmedaljer i VM og en sølv og en bronse. Han har også en sammenlagtseier i hoppuka og 39 verdenscupseire i enkeltrenn. I tillegg har Malysz satt mange bakkerekorder, der flere av disse fortsatt er stående.
Karriere
Adam Małysz startet verdenscupkarrieren i 1995. Han hadde moderat suksess i verdenscupen (7.- og 10.-plass) de to første årene.
17. mars 1996 tok han sin første verdenscupseier da han vant i Holmenkollen, som var sesongens siste verdenscuprenn. Dette rennet var også avslutningen på karrieren til hans langvarig idol Jens Weißflog. Derfor ble denne konkurransen kalt av mange kommentatorer og fans "endring av vakt".
Han kom tilbake i sesongen 2000/2001 da han vant den tysk-østerrikske hoppuka og VM i K-90 (han tok sølv i K-120). I 2002 tok Małysz sølv i storbakken og bronse i normalbakken under OL i Salt Lake City, og I 2010 tok Malysz to individuelle sølvmedaljer under OL i Vancouver. I 2003 vant han begge de individuelle VM-titlene og vant verdenscupen for tredje gang.
Adam Małysz ble 25. mars 2007 den eneste skihopperen bortsett fra Matti Nykänen som hadde vunnet verdenscupen fire ganger. I ski-VM i Sapporo 2007 fikk Małysz en fjerdeplass i storbakken og en gullmedalje i normalbakken. Dermed ble han den eneste med så mange mesterskapsmedaljer.
Under VM i skiflyging 2010, fikk Małysz en fjerdeplass individuelt. I dette mesterskapet fikk Anders Jacobsen bronsen bare 0,4 tideler foran Malysz. Dette ble Malysz beste plassering i et verdensmesterskap i skiflyging. Adam Małysz er også den første og hittil eneste skihopper som har vunnet Nordic Tournament tre ganger, henholdsvis i 2001, 2003 og 2007.
Adam Małysz kan også kalles tidenes beste skihopper i sommersesongen. Han har vunnet tre Sommer Grand Prix-sesonger totalt: 2001, 2004, 2006. Han fikk sølv i 2007 og bronse i sesongene 2009 og 2010.
Han tok sin 39. og siste verdenscupseier 21. januar 2011 på hjemmebane i Zakopane, Polen, foran østerrikeren Andreas Kofler og tyskeren Severin Freund. To dager senere falt han og skadet seg i et verdenscuprenn samme sted. I Ski-VM 2011 i Oslo tok han bronse i normalbakkerennet i Midtstubakken. I Holmenkollen har han vunnet til sammen 5 ganger mens andre ganger har han endt på 2.- og 3.-plass.
Adam Małysz klargjorde etter en 11.-plass i storbakkerennet i Holmenkollen at han ville avslutte karrieren etter sesongen 2010/2011. Den 20. mars 2011 ble Malysz sitt siste verdenscuprenn, da tok han en tredjeplass i et renn som ble vunnet av hans arvtaker Kamil Stoch fra Polen.
Adam Małysz avsluttet karrieren med et eget hopprenn i Zakopane 26. mars 2011, kalt Adam's Bull's Eye, der de fleste i verdenseliten var samlet. Rundt 60 000 tilskuere hedret Polens store idrettsstjerne. Adam Małysz har også blitt kåret til polsk histories nest viktigste person etter Pave Johannes Paul II.
Adam Małysz har også fått en hoppbakke Malinkabakken (Wisła) oppkalt etter seg.
Bundesligaen i fotball for kvinner
Bundesliga i fotball for kvinner er den øverste divisjonen i Tyskland. Det er også fra 2020–21 Tysklands eneste nasjonale divisjonen i fotball for kvinner. Ligaen ble startet opp i 1990, med første sesong 1990–91. Østtyske lag kom med sesongen etter, og ligaen ble slått sammen til en nasjonal liga i 1997, mellom sesongene.
Den tyske ligaen regnes blant de beste innen kvinnefotball, og tyske lag har vunnet UEFA Women's Cup ti ganger mellom 2002 og 2018.
UEFA-ranking (2023)
''UEFA-rangering foran 2023/24-sesongen. ''
Forløpere
Både Vest- og Øst-Tyskland hadde egne mesterskap for kvinner, i vest fra 1974 og i øst fra 1979. Den vesttyske modellen var en ren utslaging etter at vinnerne av regionale ligaer hadde blitt kvalifisert. Dette systemet minnet veldig om den tyske cupen, som ble startet opp i 1981. Det østtyske systemet varierte ettersom flere lag kom med, men var basert i hovedsak på serier, etter hvert regionale med sluttspill mellom vinnerne av de enkelte serier. Begge seriene ble spilt fra tidlig høst til sen vår, slik som det fortsatt gjøres.
Det dominerende laget i Vest-Tyskland var Bergisch Gladbach 09, som vant serien ni ganger. Laget representerte også Tyskland i en periode før Tyskland fikk eget landslag. Laget mistet imidlertid både spillere og sponsorer, og ble flyttet først til Köln, så til Bayer Leverkusen. I Øst-Tyskland dominerte BSG Turbine Potsdam med seks seire i den østtyske serien.
Allerede på midten av 80-tallet ble det imidlertid diskutert om man skulle innføre en nasjonal liga. En av grunnene var at i de enkelte regionalligaene var avstanden for stor mellom noen topplag og resten av lagene. Dette reflekteres i mesterskapene, der flere lag var gjengangere. Vest og nord i landet ble det dannet overregionale ligaer, og etter hvert fulgte andre. Det ble tatt opp på Forbundsdagen til det tyske fotballforbundet at det burde dannes en Bundesliga, men det ble ikke noe av. Det var først etter at Tysklands landslag vant EM på hjemmebane at det ble besluttet. Beslutningen ble tatt i 1989, samme år som landslaget vant EM, og gjaldt for påfølgende sesong, 1990-91-sesongen.
Det ble avgjort at Bundesligaen ble en tvillingserie med en nordre og en sydlig del. Det var 35 lag som meldte seg på til den nye ligaen, og for å plukke ut de 20 lagene ble de sortert først etter suksess de tidligere årene, og til slutt ble ett lag fra hver av de 16 medlemsorganisasjonene til DFB automatisk kvalifisert. De nest beste lagene i de seksten gruppene spilte om de fire gjenværende plassene.
Samlet delt serie
I 1990 besluttet Det tyske fotballforbund å lage en nasjonal serie for kvinnene for å erstatte det cupliknende mesterskapet. Serien ble imidlertid ikke helt samlet – den ble delt i nord og syd, der vinneren og nummer to av de overregionale seriene møttes i semifinale. Den første sesongen ble vunnet av TSV Siegen, et av to lag som har vunnet både det vesttyske mesterskapet og Bundesliga (det andre er FSV Frankfurt).
I 1991–92-sesongen ble også østtyske lag med i og med at det østtyske fotballforbundet ble assimilert inn i DFB. I begynnelsen gjorde de østtyske lagene lite av seg, og Begge lagene, Wismut Aue og USV Jena, rykket ned. TSV Siegen dominerte med fire seire og ett finaletap på de første seks sesongene. Først i 1994–95-sesongen kom østtyske lag tilbake i Bundesliga med det tidligere topplaget Turbine Potsdam.
En samlet serie
I 1997 ble det besluttet at serien skulle samles til en felles serie, og dermed forsvant semifinalene og finalene. Sammenslåingen ble gjennomført ved at de fire første lagene i hver serie kvalifiserte seg direkte, mens nummer 5-8 i de ti gruppene måtte spille kvalifiseringsrunder mot de åtte beste lagene fra divisjonene under. To lag, Turbine Potsdam og Klinge Seckach, forsvarte plassen, mens to lag rykket opp fra divisjonen under (ett av dem etter at et av lagene som forsvarte plassen takket nei av økonomiske hensyn).
Nesten samtidig med sammenslåingen til én nasjonal liga, skiftet dominansen fra Siegen til Frankfurt-lagene FSV Frankfurt og SG Praunheim (senere 1. FFC Frankfurt). Skiftet dem imellom sammenfalt med overgangen til Birgit Prinz fra FSV til 1. FFC Frankfurt. Sistnevnte lag dominerte Bundesligaen i senere tid med syv mesterskap på tolv sesonger, og er det eneste laget som har spilt alle 19 sesongene i den øverste ligaen, men ble bare nummer fire i 2009 og klarte heller ikke å ta tittelen i 2010. Turbine Potsdam har tatt over hegemoniet med tre titler på rad, til sammen fem; Potsdam, som var den sterke klubben i Øst-Tyskland, har bygget et lag rundt U-landslagsspillere og spissen Anja Mittag. Duisburg har også én tittel, i 2000, og har vært blant de tre beste hvert eneste år unntatt ett siden 1993/94. De manglet ett poeng på å slå Potsdam i 2008/09, men ble bare nummer tre i en rekordjevn serie.
Gjennomføring
Vanligvis startet sesongen sent om sommeren eller tidlig høst og varer til sen vår eller tidlig sommer, med et opphold mellom desember og februar. Stort sett legges pausen inn etter halvspilt serie, men det forekommer at serien er en kamp over halvspilt når pausen inntreffer. Blant som kan påvirke enten begynnelsen eller slutten av en sesong er internasjonale konkurranser, for eksempel VM, EM, OL eller UEFA Women's Champions League.
På grunn av Tysklands høye seeding på klubbnivå, er som oftest de to beste lagene kvalifisert til UEFA Women's Champions League.
Bundesligaen for kvinner 2018–19
Følgende 12 lag spiller i serien 2018–19
Norske spillere
Blant de norske spillere i ligaen kan nevnes:
Stormtroopers of Death
Stormtroopers of Death (S.O.D.) er et crossover thrash-band stiftet i New York, USA i 1985. S.O.D. ble startet som et sideprosjekt til Anthrax av gitarist Scott Ian Rosenfeld. Scott Ian tok med seg Billy Milano på vokal, Charlie Benante på trommer og Danny Lilker på bass. Både Scott Ian og Charlie Benante er medlemmer av Anthrax i dag, mens Danny Lilker var en tidligere medlem. Danny Lilker stiftet Anthrax sammen med Scott Ian i 1981.
Flom
Flom (av norrønt: flaumr) oppstår når vannføringen i innsjøer og/eller elver går utover det normale. Dette fører til at vannet flommer ut over landmasser som ellers er tørre. Flom oppstår normalt i forbindelse med snøsmelting (smelteflom) eller langvarig eller særdeles kraftig regn (regnflom) – ofte begge deler. Flom er en form for oversvømmelse, som også brukes om f.eks. stormflo, brudd i en demning eller en tsunami.
Etymologi
Ordet «flom» kan spores tilbake til norrønt flaumr. Formen kan ha oppstått fra det germanske uttrykket flauma, men det eksisterer ingen skriftlige kilder som kan dokumentere dette. Etymologisk er «flom» i slekt med engelsk flood (jfr. «Storfloden» om en storflom i Glomma på 1600-tallet), men har endret betydning: Flood betegner både «flom» og annen oversvømmelse. Trolig finnes et grunnord, flu = «flyte», med m-suffiks som i latin flumen = «elv», også tysk Fluss = «elv», spansk flujo = «høyvann».
Definisjoner etter størrelse og omfang
Flom kan defineres etter:
En middelflom (normal flom) defineres som gjennomsnittet av høyeste døgnmiddelvannføring hvert år i en hel årrekke. Enkelte år kan flommen bli større enn middelflommen. Slike flommer deles inn statistisk gjennom en risikovurdering, basert på risikoen for gjentak (gjentaksintervallet).
En 100-årsflom har således statistisk sett 1 % sannsynlighet for å opptre årlig, mens en 10-årsflom har 10 % sannsynlighet osv. Om en 100-årsflom opptrer et år, så er det altså fortsatt 1 % sannsynlighet for at det vil skje igjen samme sted neste år. Alt dette forutsetter ellers like forhold fra år til år. Økende nedbørmengder, avskoging og utbygging i nedbørfeltet osv. kan føre til økt hyppighet av det en tidligere regnet som f.eks. 100-årsflom. I tillegg kan sannsynligheten være større enn 1 % for at en 100-årsflom forekommer lokalt et eller annet sted i et vassdrag.
I forbindelse med endringer i rutinene for flomvarsling fra NVE, er det definert kriterier for henholdsvis flom, storflom og ekstremflom:
I Norge er det eldste flomnivået vist på flomsteiner i 1670 i Glomma ved Elverum. NVEs flomdatabase går tilbake til 1827. Islandske kilder nevner en flom i Gaula i 1345. I det norske Riksarkivet ligger nedtegnelser ment for kongen.
Danmark-Norge fikk et system for å registrere flom allerede i 1603. Etter en storflom ble det gjort undersøkelser av flomskadene på gårdene. En gruppe med lokale bønder ledet av en embetsmann gikk da rundt og kartla i detalj hvor mye produksjonen på gårdene gikk ned etter flommen. Ut fra det ga de en anbefaling til kongen i København, og bøndene fikk redusert skatt etterpå.
Iğdır (provins)
Iğdır er en av Tyrkias 81 provinser. Provinsens areal er 3 587 km². Administrasjonssenteret ligger i byen Iğdır.
Flom
Definisjoner etter størrelse og omfang
I 1930-årene ble Norge rammet av like store flommer som de som er inntruffet i senere tid. Andre perioder har vært flomfattige. Aller mest flom i Europa var det mellom 1750 og 1800.
Før inntraff flom oftest i kalde perioder, nå er det omvendt. Nåtidens flomrike perioder er 1,4 grader varmere enn flomfattige perioder.
Iğdır (provins)
Provinsen ligger øst i Tyrkia og grenser til provinsene Kars i nordvest og Ağrı i vest og sør, i nord grenser det til Armenia og i øst til Aserbajdsjan og Iran.
Flom
Vårflom (smelteflom)
I land med snødekke om vinteren er det vanlig med vårflom (smelteflom) når snøsmeltingen begynner. Typiske vårflommer varer gjerne i to til tre uker. Regn under snøsmeltingen vil øke flommen. I Norge har noen av de største flommene vært slike kombinasjonsflommer, for eksempel den såkalte Vesleofsen (av. norr. ofsi som betyr overdrivelse, overveldende mengde, uvær, storm.) i 1995 og Storofsen i 1789.
Iğdır (provins)
Distrikter
Provinsen Iğdır består av fire distrikter:
Flom
Høst- og vinterflom
Høst- og vinterflommer kan oppstå når store varme- og vanndampmengder kommer inn over land, med påfølgende nedbør i form av regn, som kan bidra til rask smelting av isbreer og snø. Ytre deler av Vestlandet har ofte brå flommer på senhøsten og om vinteren, særlig når store snøfall etterfølges av regn og så kraftig mildvær at en får regn og snøsmelting også i høyden.
Skadeflom
Flom kan gjøre stor skade, men også være nyttig når den tilfører vann og næringsstoffer til ellers uttørkede områder, slik tilfellet har vært opp gjennom historien i Nildalen. Skadeflommer kan forhindres eller begrenses gjennom regulering av vassdragene, for eksempel ved å bygge diker og demninger. Man kan dessuten påvirke vannbanen gjennom hogst og drenering.
I naturlige vassdrag vil det normalt forekomme oversvømmelser med et gjentaksintervall på to til ti år, dersom det ikke er gjort forebyggende tiltak. Når gjentaksintervallet beregnes fra 50 til 100 år, vil skadene kunne bli betydelige. Flommer med et gjentaksintervall i størrelseorden 500 år eller mer er katastrofeflommer som blir husket i generasjoner.
Som en hovedregel er det regn som skaper flom, og da særlig høye intensiteter med varigheter som tilsvarer konsentrasjonstiden til vassdraget. Når skadeflommer oppstår, er det stort sett forårsaket av regn eller en kombinasjon av regn og snøsmelting. Et unntak fra denne regelen er Finnmarksvidda, der høydeforskjellene små. En varmeperiode kan da gi intens snøsmelting over store områder samtidig. De største flommene oppstår som regel når nedbør kombineres med andre ugunstige forhold, som snøsmelting, mettet mark på grunn av tidligere nedbør, eller nedbør i form av regn på frossen mark.
Flomvarsel (midlere årsflom)
Ulike land kan ha ulike rutiner for flomvarsling. I Norge er det Flomvarslingen til Hydrologisk avdeling i NVE som varsler flom når vannføring går over midlere årsflom - altså middelverdien av største vannføring hvert år. Et nivå som i gjennomsnitt overskrides hvert andre til tredje år.
Historiske flomkatastrofer
Katastrofeflommen i Kina i 1931 er trolig den verste i manns minne. Dødstallene har ikke latt seg verifisere. Kinesiske myndigheter hever at antallet død var cirka 145 000, mens vestlige kilder anslår at mellom 3,7 og 4 millioner mennesker døde.
Norske storflommer
Listen med norske storflommer er ikke komplett, :
The Resistance
The Resistance er det femte studioalbumet til det britiske rockebandet Muse. Det ble utgitt 14. september 2009 i Europa. Etter utgivelsen toppet albumet hitlister i 19 land. Den første singelen «Uprising» gikk rett inn på fjerdeplass på VG-lista Topp 20, og den ble liggende på lista i totalt 12 uker. Albumet har et mer elektronisk preg over seg og beveger seg innom flere musikksjangere enn Muse har gjort tidligere. Blant annet er de tre siste låtene spilt inn sammen med over 40 musikere fra et symfoniorkester.
1402 Eri
1402 Eri er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 16. juli 1936 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
The Resistance
Mottakelse
Allmusic trakk frem «Guiding Light», «United States of Eurasia», og «Exogenesis» som albumets høydepunkter der de kalte det, «i det store og det hele en fantastisk plate». I et intervju med The Sunday Times, Dan Cairns uttalte at at "Muse hadde laget et genialt, briljant og vakkert album".
Mye av rosen har vært rettet mot den tredelte symfoniske «Exogenesis». The Fly gikk så langt at de delte anmeldelsen av platen i to, der de gav poengsum 5 av 5 for «Exogenesis», som de omtalte som ren briljanse, mens resten av platen fikk poengsum 3.5 av 5.
Queens gitarist, Brian May, roste det Queen-påvirkede lydbilde Muse hadde på albumet og uttalte: «I love it, I think It's great stuff» til BBC. Og han trakk frem sangen «United States of Eurasia» som han kalte briljant utført.
I Norge uttalte blant annet Aftenpostens anmelder at etter starten med «Uprising» og «Resistance» «...faller rockeren fra, mens den som velger å åpne for de nesten untenkelige, symfoniske elementene kan være med videre. Og da er det ikke småtteri som venter. Det spørs om det kommer ut mer ambisiøse album enn dette i år» og gir albumet terningkast fem.
Personell
Muse
Andre medvirkende
Produksjon
Daegu
Daegu (Daegu Gwangyeoksi) er en storby i Sør-Korea.
Byen er landets tredje største målt i folketall (etter Seoul og Busan) og ligger i innlandet sørøst i landet og nordvest for havnebyen Busan. Den har vel 2,6 millioner innbyggere.
Daegu har lenge vært det sørøstre Koreas administrative, kulturelle og forretningsmessige tyngdepunkt, og var lenge regionhovedstad.
Under Koreakrigen pågikk det harde kamper i nærheten av byen ved Nakdong-elva, og byen som var innenfor forsvarsverkene i sørøst var på sørkoreanske hender gjennom hele krigen. Etter krigen har byen vært igjennom en nærmest eksplosiv vekst med en mangedobling av innbyggertallet.
27. mars 2007 ble Daegu utpekt som arrangørby til VM i friidrett 2011. Mesterskapet varte fra 27. august til 4. september.
Administrativ inndeling
Daegu er inndelt i sju gu (bydeler) og ett gun (fylke).
Dunøyane fuglereservat
Dunøyane fuglereservat er et naturreservat som omfatter alle øyer i Dunøyane vest for Dunøyhamna, utenfor den sørvestre delen av Wedel Jarlsberg Land på Spitsbergen på Svalbard. Dunøyane fuglereservat ligger innenfor Sør-Spitsbergen nasjonalpark, og har siden 1985 status som ramsarområde, på grunn av sin betydning for trekkfugler.
Reservatet ble opprettet ved kongelig resolusjon 1. juni 1973, for å sikre et viktig hekke- og oppholdsområde for fugl, spesielt ærfugl og gjess. Fredningen var en del av en større vernepakke for Svalbard, som omfattet tre nasjonalparker (Sør-Spitsbergen nasjonalpark, Forlandet nasjonalpark og Nordvest-Spitsbergen nasjonalpark), to ordinære naturreservat (Nordaust-Svalbard naturreservat, Søraust-Svalbard naturreservat) og 15 fuglereservater langs vestkysten av Spitsbergen.
Det er en rekke dammer og småtjern på øyene, og det er store grunne områder i farvannene rundt. Det er rik vegetasjon her, av gress, og øyene er et viktig hekkeområde for hvitkinngås, ærfugl og rødnebbterne.
Det er restriksjoner i ferdselen i området for å beskytte fuglene mot forstyrrelse. Man skal holde lang avstand fra fuglereservatene i hekketiden for å unngå at fugleforeldre blir skremt bort og rovfugl eller fjellrev tar eggene. Fuglene kan forstyrres selv på flere hundre meters hold.
Domaine de Lauroux
Domaine de Lauroux er et armagnachus. De ligger i Gascogne-området i Bas-Armagnac og har ca. 40 hektar med vinmarker.
Historie
Huset ble i kjøpt opp av et engelsk par, Nicolas og Karen Kitchener, i 2004. De produserer både armagnac, floc de Gascogne og rød og hvit vin. Vinene deres er vin de pays (vins de pays des Côtes de Gascogne).
Til produksjonen av armagnac bruker de kun druetypen ugni blanc, og de første årene lagres armagnacen på nye eikefat.
I tillegg til gårdsdriften har de fra 2005 tilbudt Bed&Breakfast overnatting.
Utvalg
Armagnac
Disse leveres som årgangsarmagnacer, dvs at de oppgir både årgang og lagringstid på armagnacene sine. Eksempelvis fåes Hors d'Age som 1950, 1967, 1974 og 1985-årgang.
Floc de Gascogne
Vin
Ottar Johansen
Ottar Jakob Johansen (født 29. januar 1949 i Sulitjelma) også kjent som Ottar «Big Hand» Johansen, er en norsk country-artist (vokalist og gitar) og komponist. Han fikk sitt gjennombrudd sammen med bandet Country Snakes på begynnelsen av 70-tallet. Han ga ut sin første soloplate Hverdagshelter i 1978 og startet samtidig bandet Country Team.
På begynnelsen av 80-tallet var han medlem av popgruppen Strikk som ga ut et album i 1980.
Johansen var sentral i countryseriene Landhandelen og Hillbilly Highway, som begge gikk på NRK TV, henholdsvis på 70-tallet og i 1993. I Landhandelen spilte han sammen med gruppene Country Snakes og Country Team, og var med på albumserien Countryfest.