cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bondo (distrikt)
Grunnvannsressursene i Bondo er små, og i flere områder er det ikke mulig å etablere brønner. Befolkningen er derfor avhengig av vann fra Victoriasjøen, små vannløp og regnvann som oppsamles i vannhull. Dette er ofte forurenset vann, hvilket utgjør en vesentlig sunnhetsrisiko.
Av alvorlige sykdommer er hiv/aids, malaria, diaré og ånderettssykdommer mest utbredt. Klinikkene i området er få, generelt underbemannet med utilstrekkelig utdannet personale og det er mangel på medisin og utstyr.
Binders
Binders er en klemme, oftest av bøyd ståltråd, til å holde flere papirark sammen. De fleste binders er varianter av en type som har vært i produksjon siden 1890-årene, kjennetegnet ved at tråden gjør nesten to fulle runder. Vanligvis har de en avlang form med rette langsider, men også trekantede, runde og andre varianter forekommer. Binders produseres også med farget belegg av plast, og i senere år også støpt i plast.
Stalheimbakken (Oslo)
Stalheimbakken er eller var en vei på Bekkelaget i bydel Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei østover fra Grottenveien mot Solveien.
Navnet ble vedtatt i 1917 og viser til villa Stalheim i Grottenveien 10.
Binders
Felles for alle egentlige binders, og det som berettiger denne betegnelsen, er virkemåten, som baserer seg på torsjonsprinsippet og materialets elastisitet. Når et moderat antall papirark føres inn mellom bindersens to «tunger», bøyes disse ut og klemmer arkene sammen, idet tverrenden utsettes for vridning. En for tykk papirbunke vil føre til overskridelse av elastisitetsgrensen og varig deformasjon av materialet.
Stalheimbakken (Oslo)
Veien er per 2016 ikke skiltet og har mest karakter av adkomstvei for en rekke hus på østsiden. Ingen hus har adresse Stalheimbakken.
Binders
Nordmannen Johan Vaaler var lenge feilaktig tilskrevet rollen som bindersens oppfinner.
Sabulopsocidae
Sabulipsocidae er gruppe små insekter som tilhører gruppen støvlus (Psocoptera). De er ikke parasitter men lever av ulikt dødt organisk materiale, alger og soppsporer.
Binders
Historie
En annonse for samme produkt fra 1899 henviser til et patent, uten at dette er dokumentert. Henry Petroski har funnet en omtale så tidlig som i 1883, men den handler sannsynligvis om et annet produkt fra samme engelske fabrikk. Navnet «Gem» ble registrert som varemerke i USA i 1904, og søkeren Cushman & Denison presiserte i søknaden at det hadde vært i bruk siden mars 1892. Et sikkert bevis på at den «klassiske» binders var velkjent senest i 1899, er patentet som 27. april det året ble utstedt til William Middlebrook fra Waterbury, Connecticut for en «Machine for making wire paper clips». Patenttegningen avbilder tydelig en fullkommen binders av gem-type.
Sabulopsocidae
Utbredelse
De to artene som blir ført til denne familien lever på New Zealand.
Silvia Ford
Silvia Ford er en panamansk tidligere friidrettsutøver, som konkurrerte i høydehopp.
Sabulopsocidae
Systematisk inndeling
Systematikken innen gruppen støvlus følger. Familien Sabulopsocidae ble skilt ut fra Elipsocidae i 2004.
Binders
Historie
Siden er det innvilget patenter for en rekke varianter, for eksempel med spiss i stedet for rund avslutning på «tungene», med enden bøyd ut fra planet for lettere å gape over papirkanten, med bølger eller mothaker på ståltråden for å holde bedre på papiret, og rent estetiske varianter med trekantet eller rund form og så videre. Men den originale gem-typen har i mer enn hundre år vært den mest solgte.
Yrjö Saarela
Yrjö Erik Mikael Saarela (født 13. juli 1884, død 30. juni 1951) var en finsk bryter.
Silvia Ford
Idrettskarriere
Ford deltok under Sentralamerikanske og karibiske leker i 1946, og fikk der bronse i høydehopp med 1,44 meter, bak Carmen Phipps og Vinton R. Beckett.
Referanser
<References />
Binders
Designikon
Alle variantene av den klassiske grunnformen viser at det ikke finnes noen helt perfekt binders, til tross for dens ry som det perfekte svar på et designproblem. Som alle brukere vet, er «bindersdøden» det største problemet; resultatet av at bindersen blir tvunget til å gape over mer papir enn den er ment for. Den mister spensten og løsner når bunken blir for tykk, og den blir varig deformert. Binders i eske kan lett hekte seg sammen og bli vanskelige å plukke ut enkeltvis hvis ståtrådender stikker ut. oppfinnerne av nye varianter har forsøkt å eliminere svakheter ved den vanlige bindersen, men aldri uten å skape andre problemer i stedet.
Yrjö Saarela
Saarela ble olympisk mester i klassen tungvekt i bryting gresk-romersk stil under OL 1912 i Stockholm. Fire år tidligere, under OL 1908 i London hadde han vunnet en sølvmedalje i klassen lett tungvekt gresk-romersk stil.
Binders
Designikon
Designskribenten Owen Edwards skrev om den i 1989: «In our vast catalog of material innovations, no more perfectly conceived object exists … With its bravura loop-within-a-loop design, the clip corrals the most chaotic paper simply by obeying Hooke's law.» I 2003 ble den brukt som offisiell logo for Det internasjonale design-år i Barcelona, Any del disseny 2003.
Norsk bindershistorie
Johan Vaaler, født i Aurskog 1866, død i Kristiania 1910, er feilaktig blitt tilskrevet æren for å ha oppfunnet bindersen. Han søkte patent på en lignende papirklemme i Tyskland i 1899 og fikk det innvilget i 1901. Samme år fikk han også patent i USA. Det var neppe kjent for Vaaler og norske forbrukere at en mer brukbar binders allerede var utviklet og markedsført i utlandet under varemerket «Gem». Vaalers klemme var mindre funksjonell på grunn av at den siste runden på ståltråden manglet, og den kom derfor aldri i produksjon. I ettertid har nordmenn skapt en nasjonal myte om bindersen som en norsk oppfinnelse, og myten har også funnet veien til internasjonal litteratur.
Basistichus
Utbredelse
Arten lever i det nordøstlige Australia (Queensland).
Binders
Norsk bindershistorie
Vaalers papirklemme kom aldri i produksjon, og patentet utløp i all stillhet. Grunnen er innlysende – den var rett og slett for upraktisk. Uten de to rundene som kjennetegner den fullt utviklede bindersen, ble Vaalers papirklemme vanskelig å træ inn på en papirbunke. Det gikk på et vis å få den indre trådenden til å gape over kanten på arkene. Helt umulig ble det å bruke ytre ende av ståltråden. Da ble ikke torsjonsprinsippet utnyttet, og klemmen ville stå som en «kjøl» vinkelrett på papirplanet. Det er enkelt å teste Vaalers papirklemme i praksis ved å ta en vanlig binders og klippe bort siste ytre sving og langside av ståltråden.
Basistichus
Systematisk inndeling
Systematikken følger Carabidae of the World.
Binders
Motstandssymbol under okkupasjonen
En binders i jakkeoppslaget ble brukt demonstrativt som tegn på samhold under andre verdenskrig i Norge, i protest mot okkupasjonsmakten og dens norske forbundsfeller. Evnen til å «holde sammen» var grunnen til at den egnet seg til formålet. Forfatteren Finn Bø skrev i boken Forbuden Frukt fra 1945 at det særlig var forakten for Quislings fascistparti Nasjonal Samling (NS) som fikk «den tause, forbitrede våpenløse hæren» til å lete etter synlige tegn for å markere standpunkt. Høsten 1940 ble noen studenter enige om at en binders i knapphullet skulle være symbolet for samhold. «Nyheten spredte sig som en løpeild over byen, og neste dag gikk halve Oslo med binders i knapphullet…En uskyldig kontorrekvisitt var plutselig blitt et politisk emblem, som skulde vise sig å være av aller ’farligste sort’ og avstedkomme tumulter og massearrestasjoner».
Bindersaksjonen var innledningen til en rekke lignende kampanjer, som alle bidro til å styrke motstandsviljen og ergre okkupasjonsmakten tilstrekkelig til at de gjorde seg latterlige. De mest kjente motstandssymbolene etter bindersen var røde toppluer og blomster i knapphullet på kongens 70-årsdag 3. august 1942. Myndighetenes hjemmel til å slå ned på slike demonstrasjoner var rikskommissær Terbovens forordning av 25. september 1940 om forbud mot politiske partier og derav følgende forbud mot å bære «merker, tegn, emblemer, klæsplagg og lignende som uttrykk for en demonstrasjon».
Under krigen visste alle at binders ble brukt som tegn på samhold mot fienden. Da bindersen senere ble et nasjonalsymbol, antok mange at den ble valgt til å markere motstand fordi den var oppfunnet i Norge. Men «norskheten» var ukjent for de fleste til lenge etter krigen. Fortellingen om binders som motstandssymbol fant veien inn i norske leksika flere år før de proklamerte den som en norsk oppfinnelse.
Binders skal også ha vært brukt som motstandssymbol i Frankrike. Gaule er et fransk ord for stav eller stolpe. To stolper heter deux gaules. Den synlige del av en binders i brystlommen kan da se ut som to stolper og bringe tankene hen på Charles de Gaulle.
Norsk nasjonalsymbol
Mustads fabrikker begynte å produsere binders av gem-typen i 1928 i konkurranse med importvarer, uten å vite at den senere skulle bli et nasjonalsymbol. Opphavsmannen til den norske myten var overingeniør Halvard Foss ved Patentstyret. I mellomkrigstideen gjennomgikk han tyske patentarkiver for å kartlegge norske patenter og kom tilfeldigvis over Vaalers glemte patent. Han så ikke grundig nok på tegningene og oppfattet derfor oppfinnelsen som identisk med bindersen som alle hadde i kontorskuffen. I Patentstyrets 50-årsberetning skrev han om norske oppfinnelser blant annet: «Den vanlige trådbinders i sin nåværende kjente form er oppfunnet av Johan Vaaler som var kontorsjef på et patentkontor». Til en reportasje i A-magasinet i 1989 fortalte han: «Jeg gjorde dette kjent i mine omgivelser». Fra disse omgivelsene spredte feiltagelsen seg ut over landet og inn i flere oppslagsverk i etterkrigstiden.
Myten om bindersens norskhet spredte seg raskt etter 1950-årene. Forfattere av bøker og artikler om norsk teknologihistorie fant bindersen egnet til å gjøre en tynn historie litt fyldigere. De som kjente Vaalers versjon, valgte å overse at den ikke var lik den kjente gem-bindersen. Ved 90-årsjubileet for Vaalers patent ble hans binders hyllet som en genial norsk oppfinnelse. Forfatteren festet seg ikke ved at den faktisk var mislykket, men hoverte over utenlandske oppfinneres hjelpeløse forsøk på å lage noe bedre. I 1989 ble det også reist en sju meter høy binders-skulptur med en vekt på 600 kg utenfor Handelshøyskolen BI i Sandvika. Den var en gave fra den norske bindersprodusent O. Mustad & Søn til «BI-dagene» dette året, som også var et minneår for Vaalers patent. Monumentet viser imidlertid ikke Vaalers oppfinnelse, men en binders av gem-typen. BI-bindersen ble omtalt i Guinness rekordbok som verdens største. Binders-monumentet ble demontert etter at BI flyttet fra Sandvika og ble gjenreist på gårdsplassen til studentboligene i Gunnar Schjelderups vei 13 i Nydalen i Oslo.
Så sent som i 2005 hadde den nye utgaven av Norsk biografisk leksikon i siste bind en biografi av Johan Vaaler som den norske oppfinner av bindersen.
«The Paper Clips Project»
Vaalers ry som bindersens oppfinner ble også utbredt i utlandet, særlig i USA. Mye feilinformasjon ble publisert til tross for resultater av nyere forskning ved Henry Petroski og andre, særlig etter 2000. På en skole i Tennessee skulle åttendeklassinger lære om drapet på 6 millioner jøder under krigen. For å illustrere det ufattelig store tallet fikk en lærer den gode idé å samle et tilsvarende stort antall små gjenstander. Valget falt på binders, og en innsamling innbrakte langt flere enn 6 millioner. Fra norsk synspunkt er det interessant at elevene ifølge én av nettsidene valgte binders «after they learned (that) Norwegians wore them on their clothes to show support for Jews during World War II».
En annen nettside utdypet dette: «That symbol of resistance originally honored Johann Vaaler, the Norwegian Jew who invented the paper clip».
«Operation Paperclip» var kodenavnet på flyttingen av tyske vitenskapsmenn til USA etter andre verdenskrig.
Ymse
Den svenske forfatteren Peter Englund har skrevet om binders i essaysamlingen Tystnadens historie och andra essäer i 2003, senere utgitt på norsk under tittelen: Stillhetens historie og andre essays, Universitetsforlaget 2004. Han mener at det finnes «knappast något annat ting som i så liten grad brukes til sådant som det egentligen är avsett för: försäkringsbolaget Lloyds i London har räknat ut att knappt var tionde gem någonsin kommer i kontakt med papper. Samtidigt finns det få ting som är så användbara: de kan brukas till att rensa öron eller naglar, laga BH-band eller CD-Romläsare. Göra pedagogiska modeller av polymerer eller helt enkelt beskjuta kollegor. Spillet är också ofantligt. En annan undersökning, suspekt i sin precision, påstår att av 100 000 gem förstörs runt 14 000 under telefonsamtal medan 15 000 bare tappas bort.»
Artikkelen om Johan Vaaler i Norsk biografisk leksikon (2005) utdyper også bindersens nytteverdi for andre formål – som «universalverktøy» i mangel av sikkerhetsnål, fiskekrok, skrutrekker, tannpirker, syl, hempe osv.
Årsproduksjon
Bryting under Middelhavslekene 2009
Bryting under Middelhavslekene 2009. Bryting var en av flere sporter under de sekstende middelhavslekene som ble arrangert i Pescara i Italia i perioden 25. juni til 5. juli 2009. Det var sekstende gangen som bryting var med på programmet under middelhavslekene. Det ble konkurrert i sju vektklasser i fristil og seks i gresk-romersk stil for menn og i fire vektklasser i fristil for kvinner. Alle tapende semifinalister fikk bronsemedaljer. Tyrkia ble beste nasjon med sju gullmedaljer foran Egypt, Italia og Serbia med to hver.
Binders
Ymse
Ifølge artikkelen i Norsk biografisk leksikon (2005) er verdens samlede produksjon av binders ca. 20 milliarder årlig.
Ståltrådens lengde utfoldet
Den empirisk utregnede formelen nedenfor gjelder tilnærmet for den mest vanlige typen av binders, hvor alle kurver er tilnærmede halvsirkler, og hvor de rette sidene i den ytre runden er tilnærmet lik avstanden fra ståltrådens ender til midtpunktet i den innerste kurven. Lengder som innsettes i formelen bør måles langs midtlinjen i ståltråden.
T = ståltrådens totale lengde.
L = bindersens totale lengde (mellom ytterpunktene i de to ytterste halvsirklene).
B = avstanden mellom de to innerste langsidene.
Anders Ahlgren
Anders Oscar Ahlgren (1888–1976) var en svensk bryter som deltok i to olympiske leker, 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen.
Svette
Svette også kalt perspirasjon eller transpirasjon innebærer utskillelsen og fordampning av vannholdig væske fra svettekjertler i huden.
I tillegg til vann inneholder svette salt, natriumklorid, urea, feromoner og små mengder albumin som er et eggehvitestoff. Feromoner er luktstoffer som kan gi signaler om seksuell interesse, og andre funksjoner som angst etc.
Den viktigste funksjonen til svetten er temperaturregulering ved at fordampningen av svetten krever mye varme. Manglende svetting kan gi overoppheting, hypertermi. Siden kroppen mister mye vann og salt i varmt vær, er det viktig å drikke mye og å få i seg litt salt når det er varmt. Nordmenn er lite vant til å ta slike hensyn, noe som kan gi alvorlige problemer med dehydrering ved opphold i tropisk klima og ved varmebølger om sommeren.
Ved unormal varmeproduksjon som ved økt muskelbruk kan svetting bli nødvendig for å unngå for høy temperatur i kroppen.
Svettekjertlene kan reagere på psykiske belastninger som frykt, eller på for lavt blodtrykk, og gi kaldsvetting.
Svettelukt
Ved svetting blir salt, urea og feromoner liggende igjen på huden etter at vannet i svetten er fordampet. Det som lukter av svette er ammoniakk som dannes av at bakterier på huden som bruker urea som energikilde og bryter det ned til ammoniakk og vann. (Kroppens måte å kvitte seg med giftig ammoniakk på er at leveren bruker energi til å lage ureamolekyler av vann og ammoniakk. Mesteparten av urea utskilles med urinen.)
Gammel svettelukt er for en stor del nedbrytning /harskning av hudtalg til smørsyre (butyric acid). Talg og smørsyre er fettløselig og gjør det tilrådelig å bruke såpe eller badeolje en til to ganger i uka for å hindre slik lukt. Fersk svettelukt kan hindres med vann uten såpe fordi ammoniakk og urea er vannløselig.
Nese
Nesen med nesegangene er i utgangspunktet et kombinert puste- og lukteorgan i åndedrettssystemet, men hos noen arter kan den også ha andre funksjoner. Et eksempel er elefanter. Hos disse kalles nesen elefantsnabel og er et kombinert, puste-, lukte- og gripeorgan. Hos hvaler kalles nesen blåsehull og er et rent pusteorgan. I dyreverden refereres det også ofte til nesen som snuten eller nebbet.
Svette
Svettelukt
Ved bruk av såpe på kroppen ofte, og så varmt dusjvann at talgen blir en flytende olje, vil såpa og vannet fjerne talgen fort slik at talgproduksjonen bli for liten i forhold til behovet for mykgjøring av hudens overflateceller, som lett vil bli harde og sprekke opp. Resultatet vil være eksemer og soppinfeksjoner i huden.
Nese
Nesens anatomi og funksjon
Neseborene er de to hullene i nesen. Neseboret har som funksjon å fjerne store urenheter i luften ved hjelp av nesehårene og snørret. Luftgjennomstrømningen i nesen er den mest innviklede i hele åndedrettssystemet. Geometrien i nesen har ingen rette linjer og er preget av trange passasjer, halvrom, folder og riller hos mange arter. Nettopp på grunn av disse trange passasjene kan man hos en rekke arter ikke utforske nesen med små sonder, som man kan gjøre ellers i kroppen. Sonden vil kunne sette seg fast og forstyrre luftveiene.
Når vi puster normalt med munnen lukket, strømmer luften inn og ut av nesen gjennom neseborene og inn i det nasale hulrommet. Når den bløte ganen (velum) er senket er det nasale hulrommet åpent, og luften fra svelget kan strømme ut i det nasale hulrommet. Lydene vi produserer kalles dermed nasale lyder, som /n/. Når vi spiser kan mat til tider havne i nesen. Det skjer når den bløte ganen er senket, og hulrommet derfor er åpent slik at maten kan fraktes fra svelget og inn i det nasale hulrommet. Dette er ubehagelig, men ikke farlig.
Svette
Svette og sykdom
Plutselig markant forandring i svetting eller opplevelse av nattesvette (uten noen opplagt årsak) kan være grunn til å kontakte lege. Kaldsvetting er også tegn på alvorlig sykdom, angst eller smerte. Dersom dette kan kombineres med andre symptomer, bør dette vurderes av lege.
Nese
Nesens anatomi og funksjon
Nesen danner en enkelt åpning i skalletaket hos pattedyr og hos krokodiller. Denne åpningen sitter omgitt av fortannbeina på undersiden og nesebeina på oversiden. Hos andre firbeinte virveldyr har neseborene hver sin åpning som er klamt inn mellom nesebeina, fortannbeina og overkjevebeina. Hos brusk- og beinfisk er det fire neseåpninger, det vannet strømmer inn gjennom de to nederste og strømmer ut igjen gjennom de to øverste. Kjeveløs fisk har bare en enkelt neseåpning fremst på hodet som åpner inn mot svelget.
Luktesansen
Når vi lukter med nesen, aktiveres duftreseptorer i luktelappene like over det nasale hulrommet som sender informasjonen videre til luktnerven (hjernenerve I). Luktelappene ligger i den pannelappen i det limbiske systemet og gjør at vi kan koble en spesiell lukt til en følelse eller et minne.
Sommernatt - Sanger av Johannes Haarklou
Sommernatt - Sanger av Johannes Haarklou er et musikkalbum fra 2010 av Linda Øvrebø hvor hun akkompagnert av pianisten Kristin Fossheim synger 18 sanger av komponisten Johannes Haarklou.
Valens Frokost-TV
Valens Frokost-TV er en norsk humorserie med Kristian Valen som gikk på TVNorge i 2009. Som i tidligere serier med Valen består også denne av en rekke parodier på kjente norske personligheter, samt en del del fiktive karakterer skapt av Valen. Den inneholder også flere imitasjoner av kjente norske Tv-programmer. En gjennomgangsfigur er programleder «Nils Georg», som er en parodi på Nils Gunnar Lie (som på den tiden var kjent som programleder for God morgen Norge på TV 2).
Petter Northug, Anniken Huitfeldt, Bjørn Kjos, Politiforbundets Arne Johannessen og Eivind Reiten er blant dem som blir parodiert. Den inneholder også et gjensyn med tidligere karrakterer som «Jazz-Sigvart» og Geir fra "Ungkaren". En rekke profilerte nordmenn gjester også serien, blant andre Dan Børge Akerø, Erik Solheim og Kristin Spitznogle. Serien inneholder også musikk, nyheter, sport og fjernsynskjøkken med ny «kjendiskokk» i hver sending. Av TV-programmer som ble imitert kan en nevne Luksusfellen (for anledningen kalt Luksus-Smellen).
Premieren ble sett av 482,000.
Serien ble dårlig mottatt av TV-anmelderne i Aftenposten og VG.
Sekundært kjønnskarakteristikum
Sekundære kjønnskarakteristika er egenskaper som bare forekommer i ett kjønn (kjønnsdimorfisme), men som ikke står i direkte sammenheng med paringen. Eksempler er bryster, hårmønster (ansiktshår, hodehår, kroppshår) hos mennesker, gevir hos de fleste hjortedyr, sang og fargerike fjærdrakter hos mange fugler, og påfallende bukfarger hos røye og andre fiskearter. Forskjeller i kroppsform (benstruktur og fettfordeling) som utvikler seg fra puberteten er også sekundære kjønnskarakteristika.
I motsetning til de primære kjønnskarakteristika, det vil si selve kjønnsorganene (penis og skjede), er de sekundære kjønnskarakteristika vanligvis ikke til stede fra fødselen av, men utvikles i løpet av kjønnsmodningen (puberteten). Det er de sekundære kjønnskarakteristika som visuelt gjør at mennesker, bortsett fra i avkledd tilstand, fremstår som det ene eller andre kjønnet.
Sekundære kjønnskarakteristika står i sammenheng med partnervalg. Det betyr at de enten tiltrekker seg oppmerksomheten av det andre kjønn (for eksempel fargerike fjærdrakter) eller at de brukes for å konkurrere med individer av samme kjønn (for eksempel gevir).
Sekundære kjønnskarakteristika er også mer variable mellom individer enn de fleste andre egenskaper. Dette kommer av at de er energikrevende for kroppen å lage. Det er derfor bare de friskeste individene som «har råd» til å lage imponerende utgaver av sin arts sekundære kjønnskarakteristika.
Sekundære kjønnskarakteristika er ikke satt i sten; det er hormonbalansen som avgjør hvilke karakteristika man utvikler. Begge kjønn har både «mannlige» (for eksempel testosteron) og «kvinnelige» (for eksempel østrogen) hormoner, men med en gjennomsnittlig ulik fordeling. Noen kan ha forhøyede nivåer av det andre kjønnets primære kjønnshormon, og derfor utvikle sekundære kjønnskarakteristika for dette kjønnet i en viss grad; for eksempel vil kvinner med over gjennomsnittlig høyt testosteronnivå få et mer maskulint utseende enn andre kvinner, og kan også i større grad få hårvekst på kroppen og i ansiktet. Hormonnivåene kan også manipuleres fullstendig medisinsk, slik at en som er genetisk hankjønn kan få kvinnelige sekundære kjønnskarakterika i stedet for mannlige, og dermed på alle måter få en kvinnes kropp, med unntak av de reproduktive organer (jf. transkjønnethet).
Sekundære kjønnskarakterika hos mennesket
Hos mennesker er genitalier (penis/skjede) og indre organer primære kjønnskarakteristika. Alle andre fysiske forskjeller mellom kjønn er sekundære kjønnskarakteristika, herunder:
Se også
Половые признаки
Claude Malleville
Claude de Malleville (født 1597 i Paris, død 1647 samme sted) var en fransk forfatter. Han var blant de første medlemmer av Académie française.
Malleville var for en tid sekretær for marskalk av Frankrike François de Bassompierre; sener ble han forvaltningsmann i Anna av Østerrikes hoff.
Lillestrøm kommunestyre 2019-2023
Lillestrøm kommunestyre ble for første gang valgt under kommunevalget i 2019 og er dannet med bakgrunn i de tre kommunene Fet, Skedsmo og Sørum som sammenslås til Lillestrøm kommune med virkning fra 1. januar 2020. Kommunestyret har totalt 55 representanter og det kreves 28 representanter for et flertall.
Kommunestyrerepresentanter
Kommunestyrevalget ga følgende sammensetning av det nye kommunestyret:
Sigurd Johan Heide
Sigurd Johan Heide (født 2. april 1979 i Harstad) er en norsk koreograf og danser.
Heide har sin utdannelse fra Kunsthøyskolen i Oslo (2008–10), NTNU (2004–07) og Høgskolen i Tromsø (2001–04).
Han vokste opp på Grytøya i Troms, og bor i dag i Tromsø, der han arbeider som frilansdanser og koreograf.
Heide har laget og medvirket i flere sceneproduksjoner med folkedans som scenespråk. Han har vært tilsatt ved Norsk senter for folkemusikk og folkedans i Trondheim, der han blant annet arbeidet med prosjektet Bygda dansar. I 2006 medvirket han som danser sammen med Hekla Stålstrenga i en konsertforestilling på Festspillene i Nord-Norge. Han har vært danser og koreograf i flere forestillinger på folkemusikk- og folkedansfestivalen Kalottspel i Målselv, og "Flate steinar er til å sitja på" var eksamensforestillingen hans ved Kunsthøgskolen i Oslo i 2010. Han startet i 2013 dansekompaniet Kartellet som har fått navn etter den første forestillingen til kompaniet.
Carmen Phipps
Carmen Lilith Phipps (født 9. oktober 1927 i Kingston) er en jamaicansk tidligere friidrettsutøver, som konkurrerte i høydehopp. Hun deltok i sommer-OL 1948, der hun kom på ellevteplass.
Hun er gift med Leslie Laing, som vant OL-gull i roing i 1952.
Idrettskarriere
Phipps deltok under Sentralamerikanske og karibiske leker i 1946, og vant der høydehopp med 1,54 meter foran Vinton R. Beckett og Silvia Ford.
Hun deltok i Sommer-OL 1948, og kom der på ellevteplass i høydehopp. Hun hoppet der 1,50 meter. Hun deltok igjen under Sentralamerikanske og karibiske leker 1954, der hun kom på andreplass i høydehopp.
Referanser
<References />
Ingeniørveien (Oslo)
Ingeniørveien (2-10) er en vei i Kværnerbyen i Oslo som per juni 2016 er bare delvis opparbeidet og ennå ikke skiltet. Veien går vestover fra Enebakkveien sør for nr. 71 (Kværnerbyen barnehage).
Navnet ble vedtatt i 2007 og henspiller på virksomheten ved Kværner Brug.
Tyskerungen
Filmen ble vist på Berwick Film & Media Arts Festival i Storbritannia 25. september 2013.
Innspillingsfakta
Den ble spilt inn i Fjällbacka, Tanum kommune, Göteborg, Nes/ Sundvollen i Hole Kommune og Tallinn.
Handling
Når forfatteren Erica Falcks foreldre mister livet i en bilulykke blir hun oppsøkt av en mann som hevder at han er hennes halvbror. Noen dager senere blir han funnet myrdet og Erica begynner å gå igjennom sin mors saker på jakt etter svar. Hun oppdager at moren hadde mørke hemmeligheter, som noen gjør alt for å holde skjult.
Mottakelse
Filmen fikk en blandet mottakelse og har gjennomsnittskarakteren 2,1 / 5 på Kritiker.se basert på tretten anmeldelser. Høyest karakter fikk filmen av Svenska Dagbladet (4/6) og Gefle Dagblad (3/5), mens øvrige anmeldere gav enere og toere i karakter.
Vitenskapsåret 1842
Vitenskapsåret 1842 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1842.
Dødsfall
i Vest-Australia||align=center|62 ||align=center| 1779 ||
Gammarus sirvannus
Gammarus sirvannus er en art i slekten Gammarus innenfor familien Gammaridae, av ordenen Gammaridea - som inngår i gruppen av amfipoder.
Arten er ikke funnet i norske farvann eller i nordlige Atlanterhavet.
Broiler (duo)
Broiler (før høsten 2013 DJ Broiler) er en norsk DJ- og produsentduo bestående av Mikkel Buxrud Christiansen (født 1992) og Simen Auke (født 1991) fra Bødalen og Drammen. De ble kjent via internett i løpet av 2011 før de slapp låta «Afterski» i 2012 som lå på VG-lista i 21 uker, med en tredjeplass som beste plassering. DJ Broiler mottok også i 2012 pris og stipend som «Årets innovatør» fra streamingtjenesten Spotify.
Broilers låter hadde frem til slutten av 2012 blitt strømmet over ti millioner ganger på Spotify og Wimp og er per mai 2013 spilt over ti millioner ganger på YouTube.
I juni 2013 gikk låten «Vannski» til førsteplass på VG-lista. Låten «Wild Eyes» ble nominert til årets hit under Spellemannprisen 2014.
Det Hanseatiske Museum og Schøtstuene
Det Hanseatiske Museum i Bergen i Finnegaarden 1 A er under omfattende restaurering ved Bergen kommune i årene 2018-2025. Hansatiden fortelles nå på Schøtstuene og Bryggen.
Finnegaarden
Finnegaarden er en av de bevarte trebygningene på Bryggen i Bergen og gjennomgår i årene 2018-2025 en omfattende ombygning og restaurering. Gården ble oppført etter brannen i 1702, da 7/8 av byen brant ned. Finnegaarden var Det Tyske Kontors største og staseligste kjøpmannsstue. Johan Wilhelm Olsen (1829 – 1898), som hadde drevet nordlandshandel i gården, etablerte museet da den tradisjonelle virksomheten på Bryggen tok slutt. Museets stiftelsesdag, 26. juni 1872, er til minne om prins Oscar Fredriks (den senere kong Oscar II) besøk i Finnegaarden. Prinsens oppmuntring skal ha fått avgjørende betydning for Wibergs videre arbeid med museet. Sønnen hans, Christian Koren Wiberg (1870–1945) ble museets første direktør og reddet Finnegaarden fra riving da Nye Bryggen ble bygget. Etter som samlingen vokste, ble det oppført en tilstøtende bygning. «Finnegårds-Bazaren» eller «murtasken» ble oppført etter tegninger av arkitekt Conrad Fredrik von der Lippe og viser slektskap med Kjøttbasaren som arkitekten fikk tegnet like ved. I 1901 fikk Finnegaarden en stilriktig restaurering.
Finnegaarden ble fredet i 1927. I 1979 kom Finnegaarden med på UNESCOs verdensarvliste, sammen med de andre eldre bygningene på Bryggen. Bakre del av Finnegaarden ble i 1982 utbedret av arkitekt Øivind Maurseth.
Navnet
I Sverres saga nevnes en Finn Forræde, norrønt forræði, dvs. den som har forráð eller «styre». P.A. Munch oversatte forræði med «forstander». Finn omtales også som forræðis maðr, «bestyrer». Det er blitt foreslått at han var medlem av bystyret i Bergen, mens Gustav Storm mente at han heller fikk tilnavnet på grunn av sin myndige opptreden. Finn eide en gård ved Bryggen, mellom Korskirken og Mariakirken, muligvis nettopp Finnegaarden, som da er blitt oppkalt etter ham.
Museet
I museet kan en se en autentisk handelsstue med bl.a. kjøpmannens kontor, soveplasser for drengene og gjestestue. Alle gjenstandene i museet er originale og i stor grad samlet fra forskjellige gårder på Bryggen av Johan Wilhelm Olsen. Museet ble overført til Bergen kommune i 1916. Det Hanseatiske Museum og Schøtstuene har vært drevet av Bergen kommune helt frem til 2005, da museumsdriften gikk inn i den «konsoliderte» enheten Stiftelsen Museum Vest. Bygninger og samlingen er fortsatt i kommunalt eie.
Open Città della Disfida
Open Città della Disfida er en profesjonell tennisturnering for menn som blir spilt på grus. Den er en del av Challenger-touren, og ble opprettet i 1997.
Den blir spilt hvert år i Barletta i Italia.
Marshalløyene under Sommer-OL for ungdom 2014
Marshalløyene deltok under Sommer-OL for ungdom 2014 fra 16. til 28. august 2014 i Nanjing i Kina. Troppen bestod av fire utøvere.
Agia Marina
Agia Marina (gresk: Αγία Μαρίνα) er en by i kommunen Nea Kydonia i prefekturet Khaniá på øyen Kreta i Hellas. Ifølge folketellingen i 2001 har den en befolkning på 1448 og dekker et område på 5324 m². Den er beliggendes 10 km langs kysten fra byen Khaniá. I de seinere årene er det bygget mange nye turistanlegg i tilknytning til byen.
Trans-Antarctic Scientific Traverses Expeditions
Trans-Atlantic Scientific Traverses Expeditions – Ice Divide of East Antarctica (TASTE-IDEA) (også kalt Antarktistraversen eller Norwegian-US Antarctic IPY Traverse) var en toårig sydpolsekspedisjon som ble gjennomført i anledning polaråret 2007–08. Den begynte i november 2007 og bestod av tolv norske og amerikanske forskere.
Hovedmålet for de norske forskerne var å undersøke endringer av ismassen i Dronning Maud Land for å forstå hvilken innvirkning Antarktis har på havnivået og det globale klima. De tok prøver langs den nærmere tre tusen kilometer lange ruten fra Troll-stasjonen til sydpolpunktet, og utforsket områder som aldri har blitt undersøkt tidligere. Enkelte steder boret forskerne sytti meter ned i isen for å kunne analysere iskjerner og dermed innhente informasjon om variasjoner i nedbør og atmosfæriske gasser gjennom de siste 1000 år.
Prosjektet betegnes som den mest krevende vitenskapelige ekspedisjonen Norge har gjennomført til det indre av det antarktiske kontinent.
Havari
Da de var 350 kilometer fra Sydpolen havarerte to av de fire beltevognene, og de hadde ikke med seg de nødvendige reservedelene. Den amerikanske Amundsen-Scott-basen på Sydpolen ble orientert om forskernes situasjon og de bad om assistanse fra beltevogner som kunne hente ut dem og deres utstyr. Først gav basen et positivt svar, dagen etter var svaret nei. De hadde ikke kapasitet og bad forskerne om å flytte alt over til de to brukbare beltevognene og selv ta seg til Sydpolen.
Ekspedisjonsleder og direktør Jan-Gunnar Winther ved Norsk Polarinstitutt kontaktet da Troll-stasjonen, som ordnet med at ekspedisjonen ble hentet ut av et canadisk fly som ble operert av et russisk selskap. Ikke dessto mindre ble ekspedisjonen betegnet som «meget vellykket».
Oarje-Borgašgáisá
Oarje-Borgašgáisá (nordsamisk, historisk også skrevet Oarje Bårgašgaisa) er et fjell i Lebesby kommune i Finnmark. Det ligger nordøst i fjellrekka Gaissene og har en høyde på 670 meter over havet.
Arka Gdynia
Arka Gdynia er en polsk fotballklubb fra havnebyen Gdynia i det pommerske voivodskap. Klubben ble grunnlagt i 1929 og lagets farger er gult og blått. Arka Gdynia spiller i Ekstraklasa, og spiller sine hjemmekamper på Stadion GOSiR. Nåværende trener er Grzegorz Niciński. Klubben har per dags dato ikke vunnet det polske seriemesterskapet, men har til gjengjeld vunnet den polske cupen én gang i 1979.
På 1980- og 1990-tallet hadde klubben sin tilværelse både på nivå to og nivå tre i Polen. Laget rykket opp til den øverste divisjonen Ekstraklasa i 2005, men rykket ned igjen i 2007 som følge av at klubben ble mistenkt for å ha vært med i en kampfiksingsskandale av det polske fotballforbundet. Klubben rykket for øvrig opp igjen etter 2007/2008-sesongen.
Fossenbrattetunnelen
Trafikkutvikling
Årsdøgntrafikken i tunnelen fra år 2010.
Gammarus hegmatanensis
Gammarus hegmatanensis er en art i slekten Gammarus innenfor familien Gammaridae, av ordenen Gammaridea - som inngår i gruppen av amfipoder.
Arten er ikke funnet i norske farvann eller i nordlige Atlanterhavet.
Ivar Böhling
Ivar Theodor Böhling (født 10. september 1889 død 12. januar 1929) var en finsk bryter som deltok under OL 1912 i Stockholm.
Böhling ble olympisk sølvmedaljevinner i klassen lett tungvekt i bryting gresk-romersk stil under OL 1912 i Stockholm. I finalen møtte han svenske Anders Ahlgren. Finalekampen varte i hele ni timer og endte uavgjort. Dommerne gav begge finalistene sølvmedaljer ettersom ingen av bryterne klarte å vinne finalen.
Bradley Pierce
Bradley Pierce (født 23. oktober 1982 i Glendale) er en amerikansk skuespiller, produsent og filmfotograf.
Pierce har spilt flere småroller i mange filmer, blant annet Peter Shepherd i Jumanji (1995), stemmen til tekoppen Skipp i tegnefilmen Skjønnheten og udyret (1991) og Tails i franchiseserien Sonic the Hedgehog.
Hærkamp
Hærkamp, også kalt blankvåpenkamp, er en fekteorientert kampsport som utøves med replikaer av historiske blankvåpen. De vanligste våpnene i bruk er sverd, øks, ett- eller tohåndsspyd og eventuelt skjold. Regelverket er utformet for å gjøre frikamp så trygt som mulig i lag- og duellsituasjoner uten bruk av rustning. Idretten er nært tilknyttet historisk europeisk vestlig kampkunst (HEMA) og springer ut av historisk levendegjøring-miljøet. Fokuset ligger på taktikk og lagspill. Hærkamp kan utkjempes både siom lagsport og individuelt.
Det Danske Bibelselskab
Det Danske Bibelselskab ble stiftet 22. mai 1814 med det engelske som forbilde. Dets formål er ifølge selskapets reglement å utgi Bibelen og relatert materiale, å fremme bruken av Bibelen og å samle inn penger til det internasjonale bibelarbeidet. Bibelselskapet arbeider i Danmark, på Færøyene og på Grønland. Dronning Margrethe II er selskapets beskytter.
Internazionali di Tennis Castel del Monte
Internazionali di Tennis Castel del Monte er en profesjonell tennisturnering for menn som blir spilt på teppeunderlag. Den er en del av Challenger-touren, og ble opprettet i 2013.
Hærkamp
Av sikkerhetsutstyr er tannbeskytter, susp og håndbeskyttelse vanlig, og mange bruker i tillegg arm- og beinbeskyttelse og hjelm. Alternative regelsystemer for kamp med blankvåpen er Huskarl, Buklerkamp. Idretten er ikke tilsluttet Norges Idrettsforbund.
Hærkamp utøves vanligvis i lokale hærkampgrupper , men også i større regionale, internasjonale treningssamlinger. Blant treningssamlingene i Norge finnes Landa i Forsand og Vinter i Tistedal.
Det Danske Bibelselskab
I 1819 ble en revidering av Det nye testamentet foretatt og utgitt, og i 1871 ble en revidert oversettelse av Det gamle testamente autorisert og utgitt. Siden 1886 har bibelselskapet utgitt Bibelen i autorisert oversettelse, det vil si den oversettelsen som brukes i den danske Folkekirken. Denne oversettelsen brukes også av kirker og kirkesamfunn utenfor denne. Den neste autoriserte oversettelsen av Det gamle testamente følger i 1931, og i 1946 deltar Det Danske Bibelselskap i opprettelsen av De forente bibelselskaper sammen med tolv andre nasjonale bibelselskap. En ny oversettelse av Det nye testamente autoriseres i 1948, men først i 1992 utgis en ny autorisert oversettelse av hele Bibelen. Det er da mer enn 250 år siden at dette skjedde forrige gang. I 2007 kom Den Nye Aftale – Det Nye Testamente på nudansk.
Internazionali di Tennis Castel del Monte
Den blir spilt hvert år i Andria i Italia.
Thiago Neves Augusto
Thiago Neves Augusto (født 27. februar 1985) er en brasiliansk fotballspiller som spiller for Sport Club do Recife. Han er også med på.
Han ble tatt ut til å representere Brasil under Sommer-OL 2008 i Beijing, der laget tok bronse.
SpareBank 1 Østfold Akershus
SpareBank 1 Østfold Akershus er en lokal forankret sparebank som har Østfold og søndre del av Akershus som sitt prioriterte markedsområde. Banken ble til 1. november 2011 som et resultat av fusjonen mellom Rygge-Vaaler Sparebank (stiftet 1857) og Halden Sparebank (stiftet 1835).
Thiago Neves Augusto
Thiago Neves spilte 7 landskamper for Brasils herrelandslag. Han ble tatt ut i Brasils tropp til Fotball under Sommer-OL 2008.
SpareBank 1 Østfold Akershus
Sparebanken er en del av SpareBank 1-alliansen, er tilsluttet Samarbeidende Sparebanker, og består av 10 bankkontorer, 7 eiendomsmeglerkontorer og har 235 ansatte fordelt på Askim, Drøbak, Fredrikstad, Halden, Moss, Rygge, Sarpsborg, Son og Vestby.
Jarl av Buchan
Jarl av Buchan er en tittel i Skottlands høyadel. Den har blitt opprettet tre ganger av den skotske kongen. Den første linjen døde ut av seg selv, mens den andre fikk tittelen inndratt. Den tredje har fortsatt tittelen.
De subsidiære titlene er:
Jarlene av Buchan satt i House of Lords på grunn av tittelen Baron Erskine av Restormel Castle,inntil Peerage Act 1963 strammet inn adgangen til å møte i overhuset. Arvingen bruker ærestittelen Lord Cardross.
Slektens sete er Newnham House nær Hook i Hampshire.
Tredje opprettelse - 1469
Arvingen til tittelen er Henry Thomas Alexander Erskine, Lord Cardross.
Vitenskapsåret 1843
Vitenskapsåret 1843 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1843.
Plagiopyga
Plagiopyga er en slekt av løpebiller.
Utseende
Middelsstore, slanke, litt flate, blanke, ofte rødbrune løpebiller.
Levevis
Artene lever på relativt varme og tørre, lysåpne biotoper, for eksempel heier.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
Korčula
Korčula (italiensk: Curzola, latin: Corcyra Nigra, gresk: Korkyra Melaina, gammelslavisk (kirkeslavisk): Krkar) er en kroatisk øy i Adriaterhavet. Øya har et areal på 276 km², med en lengde på 46,8 km og en snittbredde på 7,8 km. Den ligger like utenfor kysten av Dalmatia. Folketallet på øya var 16,182 i 2001, og den er dermed den nest mest folkerike øya i Adriaterhavet etter Krk. Den største byen på øya heter også Korčula. Det er en gammel festningsby på østkysten av øya, med et folketall på 5,889 (2001).
Geografi
Øya Korčula hører til den sentrale dalmatiske øygruppa, og mellom øya og halvøya Pelješac ligg Pelješacsundet, som er mellom 900 og 3 000 meter bredt. Korčula er den sjette største øya i Adriaterhavet, de andre fem ligger også i den kroatiske delen.
Det høyeste toppene på øya er Klupca (569 m) og Kom (510 m). Klimaet er mildt med en middeltemperatur i januar på 9,8 °C og i juli på 26,9 °C. I snitt kommer det ca. 1,100 mm nedbør i året. Øya er stort sett dekket av middelhavsflora, og enkelte steder furuskog.
Hovedveien går langs midten av øya. Ferger går fra Korčula til Orebić på Pelješac-halvøya og til Drvenik på fastlandet (nær Makarska). En annen fergerute går mellom Vela Luka og Split og øya Lastovo. Om sommeren går det også ferger til Italia.
Ifølge folketellingen i 2001 er 96,77% av innbyggerne etniske kroater.
Den lokale dialekten blir kalt korzulot, og er en blanding av čakavisk og vulgærlatin.
Historie
Øya har en lang historie. Lokale tradisjoner forteller at Antenor, som flyktet fra Troja etter Trojakrigen, var grunnleggeren av byen Korčula. Mer sikkert er det at det finnes flere fornminner fra steinalderen, rundt 6,000 til 8,000 år siden, på øya.
De første innbyggerne historske kilder nevner var stammer av illyrere. På 300-tallet f.Kr. grunnla grekere fra Knidos kolonier her, og levde side om side med illyrne. Det første kjente navnet på øya var Korkyra Melaina, som betyr 'Svart Korfu'. Navnet «svart» kan ha kommet av de mørke furuskogene som dekket mye av øya.
På 1100-tallet ble Korčula erobret av den venetianske adelsmannen Pepone Zorzi, og for en periode innlemmet i Republikken Venezia. 10. august i 1184 ble vestkysten av øya plyndret av Miroslav og Stracimir, brødre av Stefan I Nemanja av Raška. Øyboerne vendte seg til Republikken Ragusa (Dubrovnik) for å få hjelp, og flåtestyrker fra Ragusa kapret alle galeiene til Stracimir.
Under skiftende herskere hadde Korčula likevel en viss grad av selvstyre, særlig når det gjaldt interne saker. Loven av Korčula ble utformet i 1214, og er det nest eldste eksempelet på lovgivning hos slaverne, bare Russkaja pravda fra 1000- og 1100-tallet i det sentrale Russland er eldre. Denne loven garanterte øya selvstendighet i forhold til herskerne utenfra, fyrstedømmene Raška og Zahumlje og republikkene Venezia og Ragusa.
I 1255 erobret Marsilio Zorzi igjen øya for Venezia. Ifølge en lokal tradisjon ble Marco Polo født på Korčula i 1254, men det finnes ingen bevis for dette. Det er kjent at Marco Polo satt i et genoansk fengsel og skrev om reisene sine. Igjen ifølge den lokale tradisjonen var det da Genoa slo Venezia i slaget om Curzola i 1298 at Marco Polo ble tatt til fange. Andre mener derimot at han ble tatt til fange under et mindre slag nær Ajazzo i Tyrkia. Folk på Korčula har en årlig festival til minne om slaget, hvor skikkelsen Marco Polo spiller en sentral rolle.
Korčula ble en del av Kongedømmet Ungarn etter Zadaravtalen i 1358, men ble overgitt til den første bosnisk-serbiske kongen Stefan Tvrtko I sommeren 1390. Ungarn fikk imidlertid igjen kontroll over øya, til keiser Sigismund, konge av Ungarn og Kroatia, i 1396 ga den til Đurađ II av Zeta. I 1409 var den igjen under venetiansk kontroll, ble så kjøpt av naborepublikken Ragusa og styrt derfra i 1413-1417, før den igjen erklærte seg som del av republikken Venezia i 1420.
I 1529 sank folketallet i byen Korčula da den ble rammet av en stor pest. Det er fortsatt mulig å se restene etter hus som ble brent etter å ha huset syke under pesten.
I 1571 forsvarte øya seg så tappert mot den osmanske flåten i slaget ved Lepanto at den ble kalt Fidelissima av paven.
Fra 1776 etterfulgte Korčula Hvar (Lessina) som det viktigste venetianske arsenalet på kysten av Dalmatia. Da Venezia ble delt mellom Frankrike og Habsburgmonarkiet, som følge av Campoformio-traktaten i 1797, kom Korčula inn under Habsburgmonarkiet. Frankrike invaderte imidlertid øya i 1806, og den ble en del av De illyriske provinsene. De montenegriske styrkene til Peter I Njegš erobret øya ved hjelp av den russiske marinen i 1807, under det som var det andre forsøket hans på å opprette et serbisk imperium. Stormaktene gav derimot øya til Keiserdømmet Østerrike, og den ble en del av den østerrikske kronjorden Dalmatia, og fra 1867 en del av Cisleithania i Østerrike-Ungarn.
Under første verdenskrig ble øya lovet bort til Italia i 1915 i London-traktaten, mot at Italia gikk over på den britiske og franske siden i krigen. Øya ble styrt av Italia i 1918–1921, men ble (i likhet med resten av Dalmatia) en del av «Kongedømmet av serbere, kroater, og slovenere»; kalt Kongedømmet Jugoslavia fra 1929.
Under aksemaktenes okkupasjon av Jugoslavia i andre verdenskrig ble øya gitt til det fascistiske Italia av den Ustasja-styrte marionettstaten i Kroatia i 1941. I 1943 ble øya okkupert av tyskerne, og til slutt frigjort i 1944. Fra 1945 var den en del av det sosialistiske Jugoslavia. Etter 1991 ble øya en del av det selvstendige Kroatia.
Økonomi
Fra middelalderen var det tømmer til skipsbygging og steinbrudd som var de viktigste naturressursene på Korčula. Stein fra øya gikk i hovedsak til Venezia og Dubrovnik, men ble også eksportert så langt som til Wien og Stockholm.
I dag er de viktigste næringsveiene på øya turisme og jordbruk, særlig vindyrking. Områdene rundt landsbyene Smokvica og Čar produserer noen av de mest anerkjente vinene i Dalmatia.
Jo Anne Worley
Jo Anne Worley (født 6. september 1937 i Lowell i Indiana) er en amerikansk skuespiller, komiker og sangartist. Hun har jobbet innenfor flere medier og er kanskje best kjent for arbeidet sitt i det amerikanske humorprogrammet Rowan & Martin's Laugh-In.
Worley har også bidratt med stemmen sin til tegnefilmene Skjønnheten og udyret (1991) og En langbeint film (1995).
Mythodini
Mythodini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Kevin Mirallas
Kevin Antonio Joel Gislain Mirallas y Castillo (født 5. oktober 1987) er en belgisk fotballspiller som spiller for den kypriotiske klubben AEL Limassol.
Clarencia
Clarencia er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Lebiinae i familiegruppen løpebiller.
Mythodini
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia.
Kevin Mirallas
Han vendte tilbake til hjemlandet og Royal Antwerp FC i august 2019 etter å ha vært i den engelske klubben Everton FC siden 2012. Han har også spilt i Frankrike, Hellas og Italia.
Han spiller angrep og er også en del av. Han ble tatt ut til å representere Belgia under Sommer-OL 2008 i Beijing og deltok også i VM i fotball 2014.
Clarencia
Utseende
Middelsstore, slanke, blankt svarte løpebiller, gjerne med gulaktige flekker på dekkvingene, beina kan være delvis gulbrune. Hodet er ovalt, betydelige lengre enn bredt med utstående, nokså små fasettøyne, området bak øynene nokså forlenget (lang "nakke"). Pronotum er tønneformet, nær dobbelt så langt som bredt. Dekkvingene er jevnbrede, rundet foran og bak.
Utbredelse
Arten lever i Australia og Ny-Guinea.
Systematisk inndeling
Systematikken følger Carabidae of the World.