cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fuerteventura
Hovednæringen er turisme. Det første turisthotellet ble bygd i 1965. Fiske og jordbruk var det lokalbefolkningen levde av før turismen sitt inntog.
Eilat
Eilat (hebraisk: ) er Israels sørligste by. Byen har omtrent 50 000 innbyggere. Eilat er et turiststed og en havn på nordspissen av Rødehavet ved Akababukten, og ligger i den sørlige delen av Negevørkenen. Byen ligger nær den lille egyptiske byen Taba i sør, og den jordanske havnebyen Akaba i øst.
Til tross for beliggenheten i ørkenen, gjør nærheten til Rødehavet at Eilat har et steppeklima. Om sommeren er temperaturen i Eilat ofte over 40 °C, og om vinteren over 22 °C. Byen er et populært turistmål både innenlands og utenlands.
Geologi og arkeologi
Eilat er oppkalt etter det bibelske Elat. Den opprinnelige bosettingen var sannsynligvis ved nordenden av Sivsjøen (Akababukten), nå på grensen til Jordan, mens den senere havnebyen og handelssentrumet antas å være byen Akaba i Jordan.
Til tross for de tøffe forholdene har det vært store befolkningsgrupper i området så langt tilbake som 8 000 f.Kr.
Arkeologiske undersøkelser begynte i 1861, men til dags dato har fortsatt kun rundt syv prosent av området blitt detaljert undersøkt av de rundt 1 500 oldtidsstedene som er nedtegnet på et område bestående av 1 200 kvadratkilometer. I kontrast til hullene som er funnet i besetningsperiodene i naboområdene Negevørkenen og Sinaihalvøya, disse stedene har vist kontinuerlig bosetningen i de siste 10 000 år.
Geologi og landskap er variert: vulkansk og metamorfisk berg, sandstein og kalkstein; fjell opp til 892 meter over havnivået; brede daler som Arabah og kystområder mot Akababukten. Med et årlig regnfall på 28 millimeter og sommer temperatur på 40 °C og med vannressurser som ligger høyere til og med begrenset vegetasjon.
«De viktigste elementene som har påvirket regionens historie var ressursene på kobber og andre mineraler, oldtidens internasjonale veger som krysset området, og dets geopolitiske og strategiske posisjon. Disse resulterte i en bosetningstetthet som overkom de miljømessige forholdene.» I Tel-Al-Chleifa i nærheten av grensen mellom Eilat og Akaba hvor det er avdekket levninger og murer fra kongedømmet Israel og avtrykk (stempel) fra kong Jotam. Arkeologen Nelson Glueck oppdaget her en festning fra 900 f.Kr.
Tidlig bosetning
Den opprinnelige bosetningen var antagelig Eilat ved nordenden av Akababukten. Nelson Glueck avdekket murverk fra kongedømmet Israel her.
Arkeologiske utgravninger avdekket også imponerende forhistoriske graver som er blitt datert til 6000-tallet f.Kr. ved den vestlige enden av Eilat med kobbergruver i nærheten og gruvedriften i Timnadalen er antagelig den eldste som er funnet på kloden. Oldtidens egyptiske nedtegnelser har også dokumentert omfattende og lukrative gruvedrift og handel over Rødehavet med Egypt synes å ha begynt så tidlig som det fjerde egyptiske dynasti.
Eilat er nevnt i antikken som en betydelig handelspartner med Elim, Tebens havn mot Rødehavet som tidlig som det tolvte egyptiske dynasti. Handel mellom Elim og Eilat blomstret med varer som virak (velluktende harpiks) og myrra som ble fraktet opp fra Etiopia og Punt; bitumen og naturlig natriumkarbonat fra Dødehavet; finvevd lin fra Jbeil (tidligere Byblos) i Libanon; og amuletter av kobber fra Timna (antagelig Tel Batash); alle nevnt i verket Periplus Maris Erythraei («Rundreise i Rødehavet»), en gresk nedtegnelse fra mellom 100-tallet og 200-tallet e.Kr.
I oldtiden grenset Eilat mot nasjonene Edom, Midjan og stammeområdet Rephidim (et sted nevnt i Bibelen), de innfødte beboerne av Sinai.
Eilat er nevnt flere ganger i Bibelen, blant annet som den første stasjonen israelittene ankom etter utvandringen fra Egypt. I romertiden ble det bygget en vei som forbandt området med den nabateiske byen Petra (i det nåværende Jordan). Restene av et stort kopperverk fra tidsrommet 700-900, under det arabiske Ummayad-dynastiet, har også blitt funnet i nærheten av Eilats industriområde og kibbutzen Eilot.
Pilegrimsveien Darb el Hajj fra Afrika til Mekka gjennom Egypt, gikk ut av Sinaihalvøya fra vest ved Eilat, før den fortsatte langs havet sørover inn i Den arabiske halvøy.
Moderne tid
Eilat het Umm Rashrash da området ble satt av som del av den jødiske staten i FNs delingsplan fra 1947. Den 10. mars 1949, under den første arabisk-israelske krigen, inntok israelske styrker stedet uten kamp. Styrkene hadde glemt å ta med seg et israelsk flagg, og en av soldatene improviserte derfor et flagg, kjent som «the ink flag», ved å helle blekk på et tøystykke.
Vekst
Fra i utgangspunktet å ha vært en militærutpost, vokste Eilat fort etter at områdets ressurser ble undersøkt. Kopperminene i Timnadalen ble åpnet og Eilats havn ble oppført.
Etter Den arabisk-israelske krig 1948 hadde alle arabiske nasjoner en fiendtlig holdning til Israel ved å blokkere alle landruter; Israels tilgang og handel med resten av verden skjedde utelukkende via fly og sjøfart. I tillegg nektet Egypt passasje gjennom Suezkanalen for israelskregistrerte skip og til ethvert skip som bragte last til eller fra israelske havner. Dette gjorde Eilat og dens havn livsviktig for israelsk kommunikasjon og handel med Afrika og Asia, og for oljeimport. Eilat Ashkelon Pipeline Company åpnet i 1968 et råoljerør gjennom landet, og denne og havnen ble uunnværlig for landets utvikling.
Hvit admiral
Hvit admiral (Limenitis camilla) er en sommerfugl som tilhører den store familien flikvinger (Nymphalidae). Har nå blitt funnet i Vestfold, hvor man kan se flere Hvit Admiral sommerfugler på nedhogstfelt og i åpne områder i skogen.
Utseende
En middelsstor (vingespenn 48 – 59 mm) sommerfugl, på oversiden mørkt gråbrun med hvite bånd, på undersiden er grunnfargen brunoransje. Kjønnene er temmelig like, men hunnen er litt større enn hannen og har noe mer rundede vinger. Kroppen er middels kraftig, hodet ganske stort og bredt. Sugesnabelen er velutviklet, labialpalpene ganske lange og fremoverrettede. Antennene er rundt halvparten så lange som forvingene, markert klubbeformede, med gule spisser. Forvingene er avrundet trekantede, mørke med et oppbrutt, hvitt, litt bølgete tverrbånd, utenfor dette med noen små, hvite flekker. Vingenes ytterkant er temmelig jevn, men på grunn av havlmåneformede, hvite flekker mellom årene kan de se flikete ut ved første øyekast. Bakvingene er ganske store, avrundede, med et bredt, hvitt tverrbånd rundt midten. De har tre rekker av utydelige, mørke flekker utenfor dette og en litt utydleig, oransje flekk ved bahjørnet. Undersidens mønster ligner oversiden, men grunnfargen er brunoransje, ikke mørkebrun, og det finnes noen flere flekker. Bakvingen er blågrønn ved roten. Egget er lysegrønt og nærmest kulkeformet, med små groper omgitt av fine, hårete lister som danner et bikake-lignende mønster. Larven er brun som liten, senere grønn, med to rødbrune, piggete utvekster på hvert kroppsledd. Puppen er ganske karakteristisk, grønn, med en pyramideformet utvekst på ryggen av andre bakkroppsledd og et par lange, rette "horn" på hodet.
Levevis
Larven lever på vivendel (Lonicera periclymemum) og leddved (Lonicera xylosteum). Sommerfuglen flyr mest i edelløvskog der det vokser rikelig av vertsplantene. De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli og holder seg mest oppe i trekronene. De besøker blomster, for eksempel av bjørnebær (Rubus fruticosus), og drikker også fra sølepytter eller gjærende, utflytende sevje. Larvene er avhengige av varmt sommervær og arten kan dø ut i de nordlige delene av utbredelsen i kalde somre.
Utbredelse
Arten forekommer over det meste av Europa, men har ikke faste bestander i Skandinavia. Mellom 1946 og 1959 hadde den nokså stabile bestander i Skåne, men den forsvant deretter og var borte til noen eksemplarer på ny dukket opp i 2003. Den har aldri blitt funnet i Norge. Arten går østover til Kasakhstan, og dukker opp igjen i Amur-området, Mandsjuria og østover til Japan og Korea i Øst-Asia.
Fylkesvei 3774
Fylkesvei 3774 går mellom Moisund og Abusland i Evje og Hornnes kommune. Veien er 12,3 kilometer lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 301 (Aust-Agder).
Royal Aircraft Factory R.E.7
Royal Aircraft Factory R.E.7 var et britisk to-seters lett bombe- og rekognoseringsfly konstruert av Royal Aircraft Factory og bygget på kontrakt hos flere andre fabrikker; Coventry Ordnance Works , Austin Motor Company, Napier & Son og Siddeley-Deasy for Royal Flying Corps.
Utvikling
Utviklet fra R.E.5 var R.E.7 konstruert for å kunne frakte tyngre last og også for eskorte og rekognosering. Det var en todekker med ulik lengde på de to vingepar (undre vinge kortere) hadde haleski og fast understell. Det hadde opprinnelig en 120 hk Beardmore motor og fire-bladet propeller. Flyet ble først brukt av Royal Flying Corps i Frankrike tidlig 1916. Flyet hadde to åpne sittebrønner med observatørens under den øvre vinge og pilotens bak.
Flyet i bruk
Det ble snart klart at flyet ikke var egnet til eskorte på grunn av det begrensede område som kunne dekkes av det monterte Lewis maskingevær men R.E.7 hadde en brukbar lastekapasitet og ble derfor brukt som bomber. Det kunne frakte en 150 kilos bombe, men nå med en sterkere motor, enten en 150hk RAF 4a eller 160hk Beardmore. Over en fjerdedel av de fly som ble bygget ble brukt i Frankrike midtårs 1916, men med den langsomme fart og den begrensede høyde de kunne fly i gjorde at de ble sårbare for fiendtlige fly eller antiluftskyts. De ble derfor trukket fra frontlinjetjeneste og brukt som treningsfly. De fikk også et annet anvendelsesområde, til slepemålsflyvning for skyteøvelser ved at de slepte en seildukspose i et langt tau, trolig var dette de første som ble benyttet til dette formål.
Akas av Juda
Bibelforskeren Edwin R. Thiele konkluderte med at Akas var medregent med Jotam fra 736/735 f.Kr. og hans styre som enekonge begynte i 732/731 f.Kr. og sluttet i 716/715 f.Kr. William F. Albright har datert hans styre til 744–728 f.Kr.
Matteusevangeliet i Det nye testamente lister Akas i Jesu slektsregister.
Styre
Akas’ styre begynte da han var tjue år, noe som skjedde i det syttende året i styret til Pekah i det nordlige kongedømmet Israel. Det er beskrevet i Andre Kongebok, Jesajaboken og Andre Krønikebok.
Ødeleggelsen av Nordriket
Umiddelbart etter at Akas var blitt konge av Judea møtte han en sammenslutning dannet av nordlige Israel under Pekah, og det arameiske riket Aram-Damaskus (i Syria) under Resin. Disse kongene ønsket å tvinge ham til å bli med i en allianse mot Assyria. Assyrerne hadde dannet en hær mot de to førstnevnte rikene under Tiglat-Pileser III. Profeten Jesaja rådet Akas stole på Gud framfor utenlandske allierte, og ba ham be om et tegn for å bekrefte at dette var en sann profeti. Akas nekter og sa at han ville ikke sette Gud på prøve. Jesaja svarte at Akas ville få et tegn enten han ba om det eller ikke, og tegnet ville være at et barn ble født, og barnets mor ville kalle det for Immanuel, det vil si «Gud er med oss».
For å beskytte seg mot de nordlige rikene søkte Akas hjelp hos assyrerne. Han tok sølvet og gullet i tempelet i Jerusalem og sendte det til assyrerkongen. Tiglat-Pileser III herjet Damaskus og annekterte Aram. I henhold til Andre Kongebok ble befolkningen i Aram deportert og Resin ble henrettet. Tiglat-Pileser III angrep deretter Israel og erobret byene «Ijjon, Abel-Bet-Maaka, Janoah, Kedesj, Hasor, Gilead og Galilea, hele Naftali-landet» og førte folket bort til Assyria. Tiglat-Pileser III nedtegnet selv denne hendelsen i en av sine inskripsjoner.
Etter Assyrias erobring av de nordlige rikene var Akas blitt kvitt sine vanskelige naboer, men ble selv underkastet assyrerkongen som sin overherre. Den assyriske krigen varte to år, 734-732 f.Kr., og alt land nord for grensen ved byen Jisre'el ble erobret. Akas måtte foruten økonomisk tributt også avgi soldater til Tiglat-Pileser III. Denne underkastelsen møtte strid motstand fra Jesaja som hadde rådet Akas å stole på Gud og ikke utenlandsk hjelp.
Religiøs overholdelse
Akas, som er beskrevet som ubesluttsom og påvirkelig, lot seg imponere av prestisjen og det storslagne hos assyrerne, både i politikken som i det religiøse. I 732 f.Kr. dro han til Damaskus for å underkaste seg assyrerkongen og sverge ham troskap som hans tjener. Her overveiet han et alter som han ble imponert av og som han ville bygge et tilsvarende i Jerusalem. Han sendte «en tegning av alteret og en nøyaktig beskrivelse av det til presten Uria» og da han kom tilbake til Jerusalem var dette alteret allerede bygd, tempelets innbo endret og de assyriske ritualene ble også etterlignet «av hensyn til assyrerkongen».
Også i pakt med assyrisk praksis ble det opprettet et astrologisk observatorium med påfølgende ofringer og således endret de tradisjonelle religiøse praksisene. Andre Kongebok omtaler også at Akas ofret sin sønn ved ild til guden Molok (eller lot sin sønn «gå gjennom ilden»), og utenlandsk praksis er klart fordømt i Tredje Mosebok. Det kan ha vært en seremoniell form for renselse, eller kanskje direkte en ofring. Redegjørelsen i Andre Krønikebok refererer til sønner i flertall.
Kong Akas’ segl
På midten av 1990-tallet dukket det opp på oldtidsmarkedet en bulle (segl i form av avtrykk på tørket leire) som hadde sin opprinnelse fra 700-tallet f.Kr. Hvor dette ble oppdaget er ukjent, og det er per 2018 en del av forretningsmannen Shlomo Moussaieffs private samling. Seglet inneholder en gammel hebraisk inskripsjon som nevner navnet Akas av Judea, foruten også navnet på hans far Yehotam (Jotam), og identifiserer Akas som «konge av Judea».
Bullen måler 10 mm i bredden. På baksiden er det avstøpninger fra det papyrus som det en gang hadde forseglet, foruten også den doble strengen som holdet det sammen. På venstre side er det fingeravtrykk, som kan ha tilhørt Akas selv. Som andre lignende buller har det blitt bevart ved at det ble gjort keramisk ved ild, antagelig ved uhell. Inskripsjonen er som følgende: «l'hz*y/hwtm*mlk*/yhdh»; oversatt som «Tilhører Akas, (sønn av) Jotam, konge av Judea». Gitt den prosessen som førte til at det ble skapt og bevart, er det bortimot umulig å forfalske og de fleste forskere mener derfor at det er autentisk.
I 2015 oppdaget arkeologen Eilat Mazar en kongelig bulle av kong Hiskia, sønn av Akas. Teksten på denne er «Tilhørende Hiskia, (sønn av) Akas, konge av Judea». Den er datert til mellom 727-698 f.Kr.
Risør Håndballklubb
Risør Håndballklubb (stiftet 24. april 1956 som Risør Håndball- og Volleyballklubb) er en håndballklubb fra Risør i Agder. Klubben er en av Sørlandets største håndballklubber og spiller med helblå drakter, mens reserve-/bortedraktene er sorte. Tidligere har klubben spilt i både grønnhvite og helvite drakter.
Historikk
Klubben rykket opp til 3. divisjon 1978/79 (dagens 2. divisjon), som er det høyeste klubben har vært i seriesystemet.
Engelsk 1. divisjon 1923–24
'''Engelsk 1. divisjon 1923–24''' var den 32. sesongen i Football League. Huddersfield Town vant sin første ligatittel.
== Tabell ==
Opprykk
De to dårligste klubbene i 1. divisjon rykket automatisk ned til 2. divisjon og de to beste klubbene i 2. divisjon rykket automatisk opp til 1. divisjon.
Engelsk 2. divisjon 1923–24:
Likestilling
Likestilling er at kvinner og menn har like rettigheter og muligheter innen alle vesentlige livsområder. Den norske likestillings- og diskrimineringsloven fra 2017 definerer likestilling som «likeverd, like muligheter og like rettigheter», men i §1 står det at den «tar særlig sikte på å bedre kvinners og minoriteters stilling.» Likestillingsloven gir ikke mulighet til å særbehandle menn i samme grad som man særbehandler kvinner.
Sentralt i likestilling er en lik fordeling av makt og innflytelse, samme muligheter til økonomisk uavhengighet, like muligheter i yrkesvalg, arbeid og utviklingsmuligheter i arbeidslivet, samme rett til utdannelse, samme mulighet til utvikling av personlige interesser, delt ansvar for hjem og barn og frihet fra kjønnsrelatert vold. Likestilling ses ofte i sammenheng med likeverd og arbeid mot diskriminering også av andre grunner enn kjønn, slik som funksjonsevne, seksuell orientering, alder, etnisitet, religion og lignende. Det eksisterer en rekke internasjonale avtaler og institusjoner, slik som FNs kvinnekonvensjon og UN Women, som har til hensikt å fremme likestilling mellom kvinner og menn internasjonalt. I mange land er likestilling også lovfestet i nasjonal rett.
Likestillingsbegrepet
Som motsats til likestilling taler man ofte om «diskriminering» eller «forskjellsbehandling».
Likestilling mellom kvinner og menn
Likestilling mellom kjønnene innebærer i all hovedsak at kvinner og menn har like rettigheter og muligheter innen alle vesentlige livsområder. Sentralt i likestilling er en lik fordeling av makt og innflytelse, samme muligheter til økonomisk uavhengighet, like muligheter i yrkesvalg, arbeid og utviklingsmuligheter i arbeidslivet, samme rett til utdannelse, samme mulighet til utvikling av personlige interesser, delt ansvar for hjem og barn, og frihet fra kjønnsrelatert vold. Likestilling ses ofte i sammenheng med likeverd og arbeid mot diskriminering også av andre grunner enn kjønn, slik som funksjonsevne, seksuell orientering, alder, etnisitet, religion og lignende. Det eksisterer en rekke internasjonale avtaler og institusjoner, slik som FNs kvinnekonvensjon og UN Women, som har til hensikt å fremme likestilling mellom kvinner og menn internasjonalt. I mange land er likestilling også lovfestet i nasjonal rett.
Historie
På 1800-tallet oppstod en organisert bevegelse som jobbet for likestilling mellom kjønnene. Sentrale temaer var stemmerett for kvinner, kvinners adgang til skole og studier, og kvinners rett til lønnet arbeid. Etter andre verdenskrig ble regler om likestilling mellom kjønnene inntatt i en rekke lover i mange land samt i ulike internasjonale konvensjoner, blant annet i FNs kvinnekonvensjon.
Norge
I Norge var Camilla Collett en av de første som skildret forskjellsbehandlingen av kvinner og menn. I skrift og tale argumenterte hun for likeverd mellom kvinner og menn. Først fra 1880-årene begynte krav om likestilling å få politisk gjennomslag; kvinner fikk adgang til å studere i 1884, og det ble reist krav om stemmerett for kvinner. Likestillingsforskjemperne dannet flere organisasjoner for å kjempe for likestilling; sentralt i arbeidet stod Gina Krog, som tok initiativ til etableringen av Norsk Kvinnesaksforening (1884), Kvindestemmeretsforeningen (1885), Landskvindestemmeretsforeningen (1898) og Norske Kvinders Nasjonalråd (1904). I 1913 fikk kvinner samme rett som menn til å stemme og stille til valg. Den tidlige likestillingskampen på slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet hadde fokus på politiske og formelle rettigheter som stemmerett og rett til utdannelse.
Gjennom mye av 1900-tallet var kvinners plass i arbeidslivet og økonomiske selvstendighet et sentralt spørsmål; lenge var det slik at kvinner kunne sies opp av arbeidsgiver dersom de giftet seg, og den såkalte samskatten gjorde også at det ikke lønnet seg for gifte kvinner å ha lønnsarbeid. Samskatten ble opphevet på 1950-tallet etter forslag fra Norsk Kvinnesaksforening.
Etter påtrykk fra kvinnebevegelsen ble likestilling institusjonalisert gjennom statlige organisasjoner og i lovverket i Norge i løpet av 1970-tallet. Likestillingsrådet ble etablert som offentlig organ i 1972 for å arbeide med alle spørsmål som gjaldt likestilling mellom kvinner og menn. Organet ble lovhjemlet i 1978, da Likestillingsloven ble vedtatt. I 1978 ble også Likestillingsombudet etablert, som verdens første organ av sitt slag, med Eva Kolstad som første ombud. I 1997 vedtok Stortinget en omorganisering der Likestillingsrådet ble omdannet til Likestillingssenteret. I 2006 gikk både Likestillingsombudet og Likestillingssenteret inn i det nye sammenslåtte Likestillings- og diskrimineringsombudet. Statistisk sentralbyrå har i flere år utgitt en likestillingsindeks.
Likestillings- og diskrimineringsombudet har i flere saker konkludert med at Justis- og politidepartementet har handlet i strid med likestillingsloven ved utnevnelse av dommer/sorenskrivere.
I Norge finnes det en rekke politiske organisasjoner og sivilsamfunnsorganisasjoner som jobber for likestilling og mot forskjellsbehandling, og de fleste politiske partiene har også programfestet å jobbe for likestilling. Blant offentlige virksomheter som jobber for å fremme likestilling står Likestillings- og diskrimineringsombudet sentralt. Det finnes også et offentlig «regionalt senter» for likestilling i Agderregionen, Senter for likestilling. Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet (BLD) gir økonomisk støtte til en rekke typer organisasjoner som jobber med likestillingsspørsmål.
Maleku
Maleku er en amerikansk urfolk-gruppe som lever i et reservat i Guatuso i det nordlige Costa Rica. Rundt 460 malekuer bor i reservatet, og under halvparten av dem har språket maleku som morsmål.
Likestilling
Diskriminering av menn
Også menn blir eller har blitt diskriminert på flere områder, for eksempel i forbindelse med barnefordelingssaker, og reglene for rett til foreldrepermisjon diskriminerer menn.
Maleku
Før den spanske invasjonen strakk malekuenes område seg så langt vest som til vulkanen Rincón de la Vieja, og hadde vulkanen Arenal og Río Celeste som hellige steder. Dagens reservat er konsentrert rundt San Rafael de Guatuso, som ligger en times kjøretur nord for La Fortuna. Reservatet har tre såkalte palenques, eller landsbyer: Margarita, El Sol og Tonjibe.
Carl Jularbo
Carl «Calle» Jularbo (født 6. juni 1893 i Jularbo, Avesta kommune, død 13. februar 1966 i Nacka ved Stockholm) var en svensk musiker (trekkspill) og komponist, kjent som den i Skandinavia med flest innspillinger (1577), deriblant kjente melodier som Livet i Finnskogarna (1915), Drömmen om Elin, Avesta-forsens brus og Nya Värmlands-valsen.
Likestilling
Diskriminering av menn
Forskning viser at domstolene straffer menn hardere enn kvinner for de samme lovbruddene.
Selius Marselis
Selius Marselis (Selio Marselis) (født 15. desember 1600 i Rotterdam, død 20. mars 1663 i København) var en hollandsk kjøpmann som kom til Christiania (Oslo) og ble både postdirektør og medlem av Bergamtet (bergråd) i Norge på 1650-tallet.
Likestilling
Diskriminering av menn
Likestillingsloven gir ikke mulighet til å særbehandle menn i samme grad som man særbehandler kvinner.
Selius Marselis
Biografi
Selius Marselis var bror (og svoger) til Gabriel Marselis (1609–73). Sammen med sine brødre førte han farens handelsvirksomhet videre. Han drev handel med korn, våpen, kobber og trelast. Marselis bosatte seg i Christiania i 1644. Han sørget for å ha gode relasjoner til stattholder Hannibal Sehested og fikk en rekke særrettigheter. Borgerskapet i Christiania klaget over denne særbehandlingen, uten at klagen ble tatt til følge. Marselis bygget opp en stor kapital gjennom diverse leveranser til kongen, blant annet av krigsskip. Han og broren Gabriel Marselis ble etter hvert de største eiendomsbesittere i Norge.
Likestilling
Diskriminering av menn
«Da vi fikk likestillingsloven og likestillingsarbeidet startet, var det behov for å prioritere kvinner. Men vi mener at en likestillingslov i dag, må gi like muligheter for kvinner og menn», sa viserektor Oddrun Samdal ved Universitetet i Bergen etter at universitetet søkte om å få kvotere menn inn på psykologiutdanningen, men fikk avslag på grunn av bestemmelsene i likestillingsloven.
Maleku
Malekuene bor ikke lenger i de tradisjonelle husa sine, og de bruker heller ikke de tradisjonelle klesdraktene. Språket deres står i fare for å dø ut, og snakkes bare av de eldre. De lever i dag av å selge håndverk, blant annet malerier og musikkinstrumenter.
Likestilling
Diskriminering av menn
Prostatakreft er den kreftformen som rammer flest i Norge, og i 2016 døde 957 menn av prostatakreft. Til sammenlikning døde det samme år 623 kvinner av brystkreft. Samtidig bevilges det fire ganger mer til forskning på brystkreft enn prostatakreft. Det finnes heller ingen screeningordning for prostakreft, selv om det finnes for brystkreft og livmorhalskreft.
Carl Jularbo
Han spilte tidlig, debuterte med et Magdeburgspill (1899) og ga ut sin første plate (1913). Jularbo turnerte mye i Norge, første gang på Eldorado og Dovrehallen i Kristiania (1901), hadde over 12 000 tilskuere på Jordal Amfi (1952), og, han spilte inn Hadelandsvalsen og Sjömans-schottis i norske studio (Oslo, 1954).
Honolulu
Honolulu er den største byen og hovedstaden i den amerikanske delstaten Hawaii. Byen ligger ved den sørøstlige kysten på øya Oahu. Byen har et innbyggertall på omkring 377 000. Honolulu er kjent for bydelen Waikiki og stranda Waikiki beach.
Maleku
Malekuene spiste opprinnelig ulike plantearter og iguaner. De jakter fortsatt på iguaner, som de bruker både til mat og trommeskinn. Noen av plantene er også fremdeles en del av malekuenes spisevaner.
Carl Jularbo
Han skrev selvbiografien Med dragspelet i högsätet (1952). Ingmar Norlén skrev biografien Calle Jularbo – tidernas dragspelskung (2005). Her til lands finner man TV-serien Jakten på Jularbo (NRK, 2006). I hjembyen finner man Carl Jularbo museum.
Likestilling
Diskriminering av menn
Gutter får dårligere standpuntkarakterer i ungdomsskolen enn jenter. Samtidig får gutter stort sett bedre karakterer på eksamen enn de får i standpunktkarakter av sin egen lærer. For jenter skjer dette i mindre grad. Det samme viser seg helt tydelig når elevene i ungdomsskolen deltar i nasjonale prøver. Dette viser at gutters ferdigheter blir nedvurdert av lærerne i ungdomsskolen.
Lønnsgapet mellom kvinner og menn
Kvinners regulativlønn (korrigert for bonuser/provisjon og overtidsgodtgjørelse) utgjør i gjennomsnitt ca. 88 prosent av mannens, mens den ukorrigerte gjennomsnittslønnen for kvinner utgjør ca. 85 prosent av mannens. Siden menns lønnsfordeling er langt skjevere enn kvinners kan median være et vel så godt mål som gjennomsnittet. Med dette målet øker kvinners ukorrigerte lønn som andel av menns til 92 prosent.
Årsaken til lønnsgapet ligger i at menn i større grad enn kvinner jobber i sektorer, yrker og bransjer med høyere lønn. Når menn og kvinner har de samme individuelle ressurser og egenskaper, når de arbeider i samme bransje, sektor, yrke og bedrift, og når de i tillegg har samme lederansvar, blir lønnsgapet tilnærmet lik null.
Carl Jularbo
Vallset Idrettslag og Vallset Musikkforening i Stange kommune på Hedemarken i Norge arrangerte Vallset-Mart'n i årene 1954 - 1965 med besøk av Carl og Eberhardt Jularbos orkester hvert år. Vallsetbygda - bl.a. ovennevnte foreninger og Vallset Trekkspellag, arrangerte også trekkspillfestivalen "Jularbo Memorial" i årene 1980 - 2000. Dette var en festival til ære for Carl Jularbo og hans musikk med besøk av 20 orkestere hvert år, i hovedsak fra Norge og Sverige, også med Eberhardt Jularbos ork. i noen av årene .Året 1981 presenterte Eberhardt Jularbo sin egen komposisjon for bygda, nemlig Jularbo-minnen från Vallset.
Likestilling
Lønnsgapet mellom kvinner og menn
"«Internasjonale spørreundersøkelser viser at menn over hele verden er mer interessert i å jobbe med tekniske yrker enn kvinner, mens kvinner overalt er mest interessert i å jobbe med sosiale. Og det rare er at kvinner ofte blir mindre interessert i å jobbe innen tekniske fag jo mer likestilt landet blir.»"
Selius Marselis
Biografi
Selius Marselis studerte bergverk i sin ungdom. Stattholder Sehested rådførte seg med ham om å opprette en norsk bergrett i Norge. Opprettelsen skjedde i 1654. Marselis ble assessor i bergamtet fra 1657 (bergråd). Han og broren Gabriel gav kongen betydelige lån og fikk til vederlag flere bergverk.
Likestilling
Vold mot kvinner
Vold mot kvinner er et teknisk begrep for voldshandlinger som primært eller utelukkende rammer kvinner, fordi de er kvinner. FNs erklæring om avskaffelse av vold mot kvinner definerer vold mot kvinner som «any act of gender-based violence that results in, or is likely to result in, physical, sexual or psychological harm or suffering to women, including threats of such acts, coercion or arbitrary deprivation of liberty, whether occurring in public or in private life».
Bevegelsesfrihet
I hvilken grad kvinner kan delta i det offentlige liv og bevege seg fritt i det offentlige rom varierer mellom kulturer, epoker, sosiale klasser og andre sosioøkonomiske grupper. I mange deler av verden er kvinners bevegelsesfrihet begrenset, og kvinner kan være pålagt å dekke seg til på bestemte måter utenfor hjemmet.
Maleku
Guatusos
Honolulu
Honolulu er USAs sørligste vestligste by, og et viktig finansielt sentrum for hele Stillehavsregionen. Byens økonomi består hovedsakelig av turisme og militær forsvar.
Honolulu betyr skjermet havn eller rolig havn Byen har vært hovedstaden til Hawaii siden 1845 og fikk historisk anerkjennelse fra angrepet på Pearl Harbor av Japan i nærheten av byen 7. desember 1941.
Selius Marselis
Biografi
Det norske postvesen ble opprettet 1647. Postprivilegiene ble ved etableringen gitt til andre, men i 1653 oppnådde Selius Marselis å bli postdirektør. Sønnen Gabriel ble utnevnt til generalpostmester 1667.
Fra 1659 til sin død var han den reelle eier av Frogner Hovedgård.
Marselis' gate i Oslo er oppkalt etter brødrene Selius og Gabriel Marselis.
Marselienborg
I Christiania oppførte Marselis i 1650-årene et stort lyststed på området som senere ble kalt Grünings løkke. Det ble kalt Marselienborg og hadde en stor have med tulipanbed og fem fiskedammer. I samtiden ble dette regnet som det mest overdådige lyststedet på Bymarken. Den smale hovedfløyen mot veien var over femti meter lang, med en stor havesal i sydgavlen ut mot en praktfull have. Et bredt midtparti gikk opp i to etasjer, og ovenpå lå den overdådige festsalen.
29. serierunde i Tippeligaen 2009
29. serierunde i Tippeligaen 2009 ble spilt søndag 25. oktober klokken 18:00. Alle kampene ble spilt samtidig slik at ingen skulle få fordel av å spille senere enn andre.
Likestilling
Politisk deltagelse
Kvinner er underrepresentert i politiske organer i det meste av verden, herunder i regjeringer, parlamenter og stillinger i statsadministrasjonen. FNs generalforsamling uttalte i 2011 at «kvinner i alle deler av verden er fortsatt i stor grad marginalisert i den politiske sfæren». Europarådet har uttalt at «et pluralistisk demokrati forutsetter balansert deltagelse av kvinner og menn i politiske og andre beslutningstagende sammenhenger.»
Tilgang til skolegang og høyere utdannelse
I mange deler av verden er jenters tilgang til skolegang og høyere utdannelse sterkt begrenset. I utviklingsland får jenter ofte ikke samme skolegang som gutter. Ekteskap i ung alder, herunder tvangsekteskap, fordommer basert på kjønnsstereotypier, vold, og formell diskriminering, er momenter som kan bidra til dette.
Økonomisk likestilling
Kvinner får i gjennomsnitt dårligere betalt enn menn i alle land i verden, og innen de fleste yrker. Kvinner er også overrepresentert blant verdens fattige. FNs befolkningsfond har uttalt at «økonomiske ulikheter vedvarer fordi mye av verdens ubetalte arbeid i familier og lokalsamfunn faller på skuldrene til kvinner, og fordi kvinner fortsatt diskrimineres i den økonomiske sfæren».
Gender mainstreaming
Gender mainstreaming («alminneliggjøring av kjønn») er offentlig politikk som vurderer ulike konsekvenser for kvinner og menn av alle tiltak, lover og programmer, på alle områder og nivåer, for å fremme likestilling. Konseptet og begrepet ble først foreslått på den tredje internasjonale kvinnekonferansen i Nairobi i 1985. Det har senere blitt gjennomført i FN og andre internasjonale organisasjoner.
Likestilling blant ulike etniske grupper
Forskjellsbehandling av kvinner og menn blant ulike etniske grupper er kjent fra de fleste sivilisasjoner i verden. I årenes løp har kravet om likestilling blitt fremmet på ulike måter og med ulikt resultat.
Internasjonalt
Internasjonalt er FNs kvinnekonvensjon, Menneskerettighetserklæringen og Den europeiske menneskerettighetskonvensjonen sentrale rettslige instrumenter i arbeidet for å oppnå likestilling.
Norge
I Norge ble Likestillingsloven vedtatt i 1978 og har som formål å fremme likestilling mellom kvinner og menn; i første paragraf er det bestemt at «loven tar særlig sikte på å bedre kvinners stilling». I 2017 ble likestillings- og diskrimineringsloven innført. Loven definerte «Med likestilling menes likeverd, like muligheter og like rettigheter.»
Den norske Grunnlovens kapittel 5, som bærer overskriften «Menneskerettigheter» fastsetter at i Norge skal alle ha like rettigheter og like forpliktelser, og at norske myndigheter skal påse at de internasjonale menneskerettighetene respekteres i Norge.
Per Bøthun
Per Bøthun (født 1942) er pensjonert flyver og generalløytnant i Luftforsvaret. Han er utdannet fra Luftforsvarets flygeskole og Luftkrigsskolen. Han har blant annet vært sjef for 334 skvadron, sjef for Forsvarets overkommando/Operasjonsstaben og øverstkommanderende i Nord-Norge og sjef for Forsvarskommando Nord-Norge. Han er tildelt Forsvarsmedaljen og Vernedyktighetsmedaljen.
Fra 1997 til 1999 ledet han Norges militærmisjon til NATO.
Werner Lohrer
Werner Lohrer (født 4. mars 1917, død 1991) var en sveitsisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.
Lohrer vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det sveitsiske laget som kom på tredjeplass i turneringen bak Canada og Tsjekkoslovakia.
Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. Sveits vant seks kamper og tapte to, de tapte med 0-3 mot Canada og 1-7 til Tsjekkoslovakia. Sveits fikk tolv poeng og ble nummer tre i tabellen bak Canada og Tsjekkoslovakia som begge fikk femten poeng. Canada vant serien med to måls bedre målforskjell enn Tsjekkoslovakia.
Alf Granviken
Alf Granviken (født 17. juli 1932 i Grane i Nordland) er pensjonert norsk flyver og generalløytnant i Luftforsvaret.
Han fullførte examen artium i Oslo i 1951 og er utdannet fra Luftforsvarets flygeskole, flygerutdannelse fra USA og Luftkrigsskolen. Han har blant annet vært sjef for 332 skvadron, sjef for Sola hovedflystasjon og Rygge hovedflystasjon, kommandør med rang av generalmajor for luftstridskreftene i Nord-Norge, stabssjef i Forsvarets overkommando og tre år som norsk representant i NATOs militærkomite i Brussel.
Emil Sonderegger
Som sønn av ledende sveitsisk forretningsmann arbeidet Sonderegger opprinnelig med eksport, noe som innebar at han reiste mye og som et resultat av dette utviklet han seg meget gode språkkunnskaper. Sonderegger forlot familiens virksomheten for å følge en karriere innen den sveitsiske hæren og han ble utnevnt til løytnant i 1888. Sondereggers militære karriere blomstret og han kommanderte en hel brigade i 1916. Sonderegger og hans brigade fikk ordre om å undertrykke generalstreiken i Zürich i november 1916, noe som ble meget godt mottatt av sveitsiske konservative politikere som kalte Sonderegger for en frelser av fedrelandet.
Sonderegger ble forfremmet til den sveitsiske generalstaben i 1920, men han forlot det sveitsiske militæret i 1923 i protest mot planene om å omstrukturere og kutte i pengestøtten til landets militærvesen. Sonderegger begynte å arbeide for Schweizerische Industriegesellschaft Neuhausen samt at han gjennomførte en foredragsturne i Kina. Sonderegger var en sterk motstander av parlamentarisk demokrati, og han støttet det private næringsliv fremfor statlig innblanding i landets økonomi.
På 1930-tallet ble Sonderegger en markant høyreekstrem politiker. Han ble med i Nationale Front, men forlot dette for å grunnlegge partiet Volksbund. Etter splittelsen i dette grunnla han sitt eget parti, Volksfront.
Saltsyre
Saltsyre er en løsning av hydrogenklorid i vann, og er en sterk syre. Betegnelsen saltsyre brukes også ofte om den kjemiske forbindelsen hydrogenklorid.
Fra gammelt av ble saltsyre produsert ved at man blandet svovelsyre med vanlig salt (natriumklorid) og samlet opp avdampen, og navnet saltsyre kommer fra denne fremstillingsmetoden. Saltsyre ble først omtalt av kjemikeren og alkymisten Geber på 700-tallet. I middelalderen ble saltsyre brukt av alkymistene i jakten på de vises stein.
Etter den industrielle revolusjonen fikk saltsyre stor betydning og utbredelse. Den er brukt som hjelpestoff i mange industrielle prosesser. Saltsyre er også et godkjent tilsetningsstoff i matvarer (surhetsregulerende), og har E-nummer E507.
Kjemi
Saltsyre lages industrielt ved å løse hydrogenklorid i vann. Det vil da dannes oksoniumioner (H3O+) og klor anioner (Cl−) i en reversibel kjemisk prosess:
Saltsyre kan derfor brukes til å lage salter som kalles klorider, som for eksempel natriumklorid (koksalt). Saltsyre er en sterk syre, siden praktisk talt alle HCl-molekylene dissosierer i vannet.
Fysiske egenskaper
Egenskapene til saltsyre, som kokepunkt og pH, er avhengig av konsentrasjonen eller molariteten til HCl i den vandige løsningen.
Referansetemperatur og trykk for tabellen over, er 20 °C og 1 atmosfære (101.325 kPa) hvor ikke annet angitt.
Pandur
Pandur er et østerriksk pansret personellkjøretøy fra Steyr-Daimler-Puch. Det finnes i 6×6- og 8×8-utgaver, og er produsert i to generasjoner. Det ble tatt fram på privat initiativ fra produsenten i 1979.
Pandur er eller har vært i tjeneste i Belgia, Gabon, Kuwait, Tsjekkia, Slovenia, USA, Østerrike og Portugal.
Blandfords rev
Blandfords rev (Vulpes cana) tilhører reveslekten og er et lite rovpattedyr som hører hjemme i hundefamilien. Den er også kjent som king fox, royal fox og hoary fox, men sistnevnte må ikke forveksles med arten hoaryrev (Pseudalopex vetulus).
Beskrivelse
Blandfords rev er en liten rev med store ører og en lang busket hale. Pelsen er vekslende lys gråbrun i fargen. Over lendet og krysset har pelsen innslag av sølvgrått i tuppene. Halen er svært lang og har sorte hårtupper på oversiden og sort haletipp. Hodet er lite og er utstyrt med store ører, som avhjelper reven med å kvitte seg med overskuddsvarme. Snuten er spiss og relativt kort og har sorte tegninger langs sidene. Buksiden og den aller nederste delen av lemmene er krevhvit. Ulikt andre rever som lever i tilsvarende habitat, så har ikke blandfords rev behåring under potene. Den skiller seg også gjennom å har svært bøyde klør, nærmest som hos kattedyrene.
Utbredelse og habitat
Blandfords rev var opprinnelig utbredt i Sørvest-Asia, men den har siden slutten av 1800-tallet spredt seg sørvestover. Den ble oppdaget i Israel i 1981 (Ilany, 1983) og i Egypt (Peters and Rödel , 1994) på begynnelsen av 1990-tallet. I dag er den utbredt i skrinne fjellstrøk i over hele Midtøsten (fragmenterte populasjoner), vest til Tyrkia og østover til Kasakhstan, Afghanistan og Pakistan.
Blandfords rev foretrekker skrinne fjellstrøk og stepper i høyder opp mot ca. 2 000 moh. Den er først og fremst å finne i bratte berglendte skråninger, klipper og gjel (kløfter). I Israel finner man den på de tørreste og varmeste plassene, helt ned til 100-350 m under havnivået.
Arten finnes i: Afghanistan, Egypt (Sinai), De forente arabiske emirater, Iran, Israel, Jemen, Jordan, Oman, Pakistan, Palestina, Saudi-Arabia og Turkmenistan.
Atferd, reproduksjon og levetid
Blandfords rev er monogam og nattaktiv. Den jakter alene. Territoriene overlapper trolig ikke andres. Paringstiden er normalt i desember-januar (januar-februar i Israel). Tispa går drektig i omkring 50-60 dager og føder gjerne et kull som består av 1-3 valper. Valpene er sorte når de blir født og veier omkring 30 gram. Valpene dier tispa i ca. 30-45 dager. Når de blir 3-4 måneder gamle begynner de å jakte alene. Da veier de omkring 700-900 gram. De regnes som kjønnsmodne da de blir 10-12 måneder gamle.
Det har aldri blitt observert at hannen bringer mat til verken tispa og valpene, så trolig er de 100% avhengige av morsmelken til de begynner å jakte sammen med foreldrene. Hanner som deltar i stellet av valpene er imidlertid observert.
Forventet levetid er 4-5 år, og trolig aldri mer enn 10 år i vill tilstand.
Matvaner
Blandfords rev er altetende. Kosten består av insekter, små pattedyr og frukt. Denne reven rapporteres å være mer fruktetende enn andre rever. Den er observert mens den spiser av fruktavlinger, og det kan virke som om den foretrekker meloner, druer og russisk gressløk.
Annet
Blandfords rev står på IUCNs rødliste som en livskraftig art (LC). Den står dessuten oppført på CITES Appendix II.
Arnvid Brage Løvbukten
Etter at han gikk av 60 år gammel har han arbeidet som administrasjonssjef i Jesus Church Oslo.
Guri Egge
Guri Synnøve Egge Sipus (født Egge den 6. juni 1948 i Oslo) er en norsk sopransanger og pedagog, kjent fra egne plateutgivelser og en rekke fremføringer av variert musikk, særlig samtidsmusikk.
Sin gymnastid ved Oslo katedralskole brakte henne til Kattateatret (1965). Hun studerte ved Musikkonservatoriet i Oslo og debuterte i Universitetets Aula med Robert Levin ved pianokrakken (1974). Så studerte hun i Wien og omegn noen år, før hun vendte tilbake og var ved Den Norske Operas kor (1980–86). Så fulgte tre år med frilans, deriblant litt for NRK. Med tilnavnet «Gulle» gjorde hun seg bemerket da Den Norske Opera vitjet Berlin i anledning Kulturstadt Berlin (1988). Året etter debuterte hun ved Wiener Kammeroper. Til seg selv bestilte hun verket Et operakammer av Olav Anton Thommessen (Parkteatret, 2001). Hun er datter av komponist Klaus Egge og søster til skuespilleren Ketil Egge. Egge har vært gift med komponisten Kresimir Sipusch.
Christophe Brandt
Christophe Brandt (født 6. mai 1977 i Liège) er en tidligere profesjonell belgisk landeveissyklist. Han startet sin karriere i det italienske Saeco-laget i 1999, og syklet i perioden 2001-2010 for det belgiske Lotto-laget.
Hafrsfjordbrua
Hafrsfjordbrua er ei betongbjelkebru som går fra Sunde i Stavanger kommune til Jåsund i Tananger krets i Sola kommune. Brua er ble offisielt åpnet 15. juni 1967 og er i bruk i dag. Brua er en del av riksvei 509 og er om lag 220 meter lang. Statens vegvesen har planer om ny bru i fremtiden som skal ha 4 felt, 2 for kollektiv.
Historie
Den første brua over sundet var en steinbru med roterende brulegeme slik at seilbåter kunne slippe gjennom. Den ble åpnet i 1925, og erstattet da fergeforbindelsen mellom Buseneset og Jåsund. På begge sider av sundet kan man se rester av den gamle brua. En av de runde steinpillarene står igjen i sundet, resten er revet. Fra gang- og sykkelveien på den nye brua går det som er igjen av veien ut til den gamle brua.
Plenumsdom
Plenumsdom er en dom avsagt av Høyesterett i plenum. Det vil si at alle dommere som ikke har tjenestefri eller er inhabile, deltar i behandlingen av den aktuelle saken. Saker som er spesielt viktige og av prinsipiell betydning, behandles vanligvis av Høyesterett i plenum.
Høyesterett ledes av en justitiarius og har ut over dette nitten dommere. I den enkelte sak blir retten normalt satt med fem dommere. Av hensyn til saksavviklingen arbeider Høyesterett i to parallelle avdelinger. I visse tilfelle behandles en sak i storkammer med elleve dommere, eller i plenum av den samlede Høyesterett.
Corades
Corades er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Slekten er utbredt i den Neotropiske økosonen.
Utseende
Ganske store, mer eller mindre brune, svært bredvingede sommerfugler. Bakvingen er trukket ut til en smal spiss bakerst.
Levevis
Artene lever i tåkeskog i rundt 1500–3000 meters høyde i Andes-skråningene. Larvene lever på bambus-slekten Chusquea. De voksne sommerfuglene holder seg mest oppe mellom trærnes bladverk.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Andesfjellene.
Karlsvika naturskole
Karlsvika naturskole var en uteskole hvor elever fra mange skoler og barnehager fikk lære om sjø, landbruk og skogbruk. Hovedsakelig kom elevene på dagsbesøk fra skoler i Tønsberg kommune.
De første 20 årene av skolens eksistens var «skolebygget» en buss som hentet elevene fra skolene sine, og kjørte dem til Karlsvikodden.
Den første skolebygningen til skolen ble påbegynt 27. februar 2001 og er et økologisk bygg. Byggematrialer inkluderer halm og furu.
The Joe Satriani EP
The Joe Satriani EP er den amerikanske gitaristen Joe Satrianis første musikkutgivelse.
EP-en ble utgitt i 1984, og inneholder fem spor, hvor på alle av disse er det kun gitar som er brukt som instrument. Satriani slår på mikrofonene for å få tromme-effekter og tuner ned for å få bass. Albumet ble innspilt mens Satriani fremdeles var gitarlærer i Berkeley i California, og det antas at færre enn 500 album ble laget. Albumet er derfor idag ettertraktet av samlere.
Opprinnelig ble albumet selvutgitt i et begrenset opplag på eget selskap, oppkalt etter ektefellen Rubina. Albumet ble utgitt på nytt på den første disken på Time Machine i 1993. «Talk To Me» var da ikke med, da mastertapen var blitt ødelagt.
BBC Prime
BBC Prime var en BBC TV-kanal som var beregnet for det europeiske markedet. Kanalen ble etablert i 1995 og sendte et utvalg av serier og TV-programmer fra BBCs egne produksjoner. I desember 2008 ble TV-kanalen erstattet av BBC Entertainment og senere av BBC Brit i april 2015.
I Norge skapte det en del oppstyr da Canal Digital fjernet BBC Prime fra grunnpakken sin sammen med MTV i 2005.
Kreis Freiberg
Fra 1990 frem til 1994 fortsatte kretsen å eksistere innenfor Fristaten Sachsen som Landkreis Freiberg. I forbindelse med Kretsreformen i Sachsen i 2008 ble Landkreis Freiberg slått sammen med Landkreis Döbeln og Landkreis Mittweida til Landkreis Mittelsachsen den 1. august 2008.
Den store grønne muren
Den store grønne muren (engelsk: The Great Green Wall) er et planlagt prosjekt for å stanse ørkenspredningen i Sahel-regionen sør for Sahara i Afrika. Et om lag 15 km bredt bånd av skog skal plantes tvers over hele kontinentet, fra Djibouti i øst til Senegal i väster, en strekning på omkring 7 775 km. Prosjektet er et samarbeid mellom elleve land i regionen: Burkina Faso, Djibouti, Eritrea, Etiopia, Mali, Mauritania, Niger, Nigeria, Senegal, Sudan og Tsjad.
Allerede på 1980-tallet foreslo Burkina Fasos daværende marxistiske diktator Thomas Sankara et lignende prosjekt. Nigerias president Olusegun Obasanjo gjenopplivet forslaget i 2005, og det ble godkjent av Organisasjonen for afrikansk enhet (OAU) i desember 2006. I juni 2010 signerte de elleve berørte landene en konvensjon for å drive gjennom forslaget. Det globale miljøfondet Global Environment Facility har gitt 115 millioner dollar for å finansiere prosjektet.
Myra (Kristiansund)
Myra er et boligområde på Kirkelandet i Kristiansund, og ligger avgrenset med Brunsvika i nord, St. Hanshaugen i øst, Vugga/Vanndamman i sør og havet i vest. Selve kjernen av Myra består av gatene Siktepunktet, Skytterveien, Blinken, Kruttstien, Riflestien, Margrethes Fryd og Myraveien. Utenom dette så har man Vinkelveien, Banaveien og Omveien, samt deler av følgende veier; Hagbart Brinchmanns vei, Kaasbøls vei, Nummedals vei og St Hansveien, som også må regnes som en del av Myra. I gamle dager var det kun Myra gård og et skytterlag med navn Kristiansund SL som holdt til i Myra, men nå er området godt utbygd.