cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Berth Milton jr.
Biografi
Den 1. november 2007 fortalte Berth Milton for fjernsynsprogrammet Insider på TV3 at han eier 10 % av AIK med hjelp av aksjer og at han siktet mot et dominerende eierskap. Den 20. november ble aksjetallet formelt korrigert av Finansinspektionen til at Milton eide 8,4 % av aksjene og 4,4 % av stemmene. Den 12. mai 2008 meddelte Milton at han hadde solgt alle sine 708 500 aksjer for 10,50 kroner til ukjente kjøpere. Han solgte sine 8 % til samme kurs som han året før hadde kjøpt disse.
Etter en intern strid i konsernet i 2010 ble Milton tvunget bort fra Private Media Group.
Ola Kvaløy
Ola Kvaløy (født 1973) er dekan og professor i samfunnsøkonomi ved Handelshøgskolen ved Universitetet i Stavanger og professor II ved Norges Handelshøyskole (NHH).
Hypoprasis
Utseende
En ganske stor, litt matt svart praktbille. Kroppen er kledt med fine, oppstående hår. Undersiden, men ikke oversiden, har noe metallisk glans. Pronotum er ganske tett punktert, dekkvingene mer spredt, punktene danner ikke rader. Billen bærer gjerne med seg en sopp under dekkvingene, denne tyter gjerne fram som en gul, ullaktig frynse langs bakkroppens sider.
Ola Kvaløy
Han tok hovedfag i samfunnsøkonomi (cand. polit) ved Universitetet i Bergen i 2000 og doktorgrad (doctor oecon) ved NHH i 2003. Kvaløy ble ansatt som førsteamanuensis ved Universitet i Stavanger i 2003 og ble professor samme sted i 2008.
Hypoprasis
Levevis
Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved. Soppen den gjerne bærer med seg bryter trolig ned veden.
Ola Kvaløy
Kvaløy forsker på tema knyttet til insentiver, økonomisk adferd og økonomisk organisering. Han vant Lyses forskningspris i 2008 og Stavanger Forums formidlingspris i 2013. Han er fast spaltist i Dagens Næringsliv, og er med i redaksjonen til økonomifestivalen Kåkånomics.
Hypoprasis
Utbredelse
Arten er utbredt i Chile og Argentina.
Ola Kvaløy
Kvaløy sitter pr. 2022 i to regjeringsoppnevnte ekspertutvalg: Klimautvalget 2050 og Skatteutvalget.
VM i kunstløp 1979
VM i kunstløp 1979 (verdensmesterskapet i kunstløp) ble arrangert i Wien i Østerrike i 1979.
Hypoprasis
Systematisk inndeling
furupraktbiller (Chrysochroinae) blir noen ganger plassert som en stamme i underfamilien Buprestinae.
Inndelingen følger
Anthias anthias
Anthias anthias er en abborfisk som lever i saltvann.
Ola Kvaløy
Han har også vært vokalist og låtskriver i bandet Lano Places. I 2022 solodebuterte han med albumet Any Other Life.
Ronald Musagala
Ronald Musagala (født 16. desember 1992) er en ugandisk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp. Han representerte landet sitt under VM i friidrett 2015 i Beijing, der han ble slått ut i de innledende rundene på 1500 meter.
Anthias anthias
Ryggfinnen har 10 piggstråler og 15 bløtstråler; den tredje piggstrålen er forlenget. Bukfinnene er mye lengre enn brystfinnene. Halefinnen er dypt kløftet, og den nedre fliken er lengre enn den øvre. Skjellene er store, og sidelinjen er fullstendig. Fargen er rød eller rosa med tre gule linjer på hodet. Vanlig lengde er 12–18 cm og maksimal lengde 27 cm.
Ronald Musagala
I 2021 representerte han Uganda på øvelsen 1500 meter under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der han løp forsøksheat, men fullførte ikke.
Anthias anthias
Anthias anthias lever ned til 200 m dyp over grus- og steinbunn og i undersjøiske huler. Føden består av krepsdyr og små fisker. Alle individer begynner livet som hunner, men noen skifter kjønn til hanner. Arten er utbredt i Middelhavet og i det østlige Atlanterhavet fra Portugal sørover til Angola inkludert farvannet ved Azorene.
Jubileumsfrimerke
Et jubileumsfrimerke er et frimerke som blir utgitt ved en spesiell anledning, som f.eks. et jubileum, for å hylle eller minnes et sted, en begivenhet eller en person, vedkommedes fødsel eller død, eventuelt hans eller hennes oppdagelse eller oppfinnelse. Et jubileumsfrimerke har som motiv portrett av vedkommende eller et motiv knyttet til jubileet, i motsetning til bruksfrimerker som vanligvis bare viser land og beløp (unntatt bruksfrimerker som avbilder et statsoverhode)
Carmelo Zammit
Carmelo Zammit (født 19. desember 1949 i Gudja i Malta) er en maltesisk romersk-katolsk prelat og biskop av Gibraltar.
Jubileumsfrimerke
Mange lands postverk utgir adskillige jubileumsfrimerker, faktisk utgir enkelte «frimerkeland» som Liechtenstein og San Marino frimerker langt ut over det postale behov, som stort sett kjøpes av fiatelister. På utgivelsesdagen foretas det gjerne førstedagsstempling på steder som har forbindelse med jubileumsfrimerkes anledning til utgivelse.
Carmelo Zammit
prest
Zammit ble ordinert til prest i 1974. Han tok bachelorgrad i filosofi, italiensk og økonomi, lisensiat i teologi fra University of Malta, og lisensiat i kanonisk rett fra den pavelige Lateranuniversitet i Roma. Han tjente i en rekke pastorale roller i Gibraltar, som rettsvikar, bispoppelig delegat for katolsk utdanning, skoleprest, og sogneprest. Da han kom tilbake til Malta i 1998, ble han kansler i erkebispedømmet Malta og dommer i den kirkelige domstol. Han fungerte også som kannnik for metropolitankapittelet, som president for St. John's Co-Cathedral Foundation, og rettsvikar i erkebispedømmet.
Jubileumsfrimerke
I motsetning til daglige seriefrimerker, som gjenopptrykkes og selges over lengre tidsperioder, så trykkes særfrimerker som oftest i begrenset opplag og selges i langt kortere perioder fra postkontoret, ofte inntil opplaget er utsolgt.
Carmelo Zammit
Biskop
Han ble bispeviet til biskop av Gibraltar 8. september 2016 av kardinal Vincent Nichols i St. Paul's Cathedral i Mdina. Medkonsekratorer var erkebiskop Charles Scicluna av erkebispedømmet Malta og biskop Ralph Heskett av Gibraltar.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Jubileumsfrimerke
Første jubileumsfrimerker
1871 utga Peru et fem centavo karminrødt frimerke med et lokomotiv samt et våpen som motiv. Dette anses for være verdens første jubileumsfrimerke, utgitt for å minnes 20-årsjubileet for den første jernbanen i Syd-Amerika. I Danmark utkom det første jubileumsfrimerket den 12. september 1912 i anledning oppførelsen av Sentralpostbygningen. Det første norske jubileumsfrimerke ble utgitt i 1914 med Eidsvoldsmøtet i 1814 som motiv.
Siepmann
Siepmann Gruppen og Siepmann er et tysk industriegruppe som fokuserer på stålproduksjon. Hovedkvarteret er i Warsteiner-distriktet i BeleckeSelskapet er en av de største arbeidsgiverne i byen. Gruppen av selskaper inkluderer Siepmann-Werke GmbH & Co KG og PERSTA-Stahlarmaturen GmbH & Co KG (industribeslag). Selskapet, grunnlagt i 1891, eies av Siepmann-familien og administreres av Siepmann Industries GmbH & Co KG og Siepmann Beteiligungs-GmbH (investeringer).
Konsernets produkter brukes hovedsakelig innenfor følgende områder: jernbanekjøretøyer, vindkraft, tung industri, ventilindustrien, marin industri, konstruksjons maskineri, produksjonsindustrien, SD maskinering, Gruvedrift.
Youssouf Hiss Bachir
Youssouf Hiss Bachir (født 1987) er en djiboutisk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp. Han representerte landet sitt under VM i friidrett 2015 i Beijing, der han ble slått ut i de innledende rundene på 1500 meter.
I 2019 kom han på 12. plass på 1500 meter under VM i friidrett 2019 i Doha, Qatar.
Siarhjej Rutenka
Siarhjej Rutenka (belarusisk: Сяргей Рутэнка; født 29. august 1981 i Minsk) er en belarusisk håndballspiller som spiller for og det belarusiske herrelandslaget. Han representerte tidligere Slovenia, som han representerte i Sommer-OL 2004
Grumman Ag Cat
Grumman G-164 Ag Cat er en en-motors todekker. Flyet ble bygget spesielt for landbruksformål, som til spredning av insekticider, kunstgjødsel og lignende. Flyet ble utviklet og bygget av Grumman på 1950-tallet.
VM i kunstløp 1980
VM i kunstløp 1980 (verdensmesterskapet i kunstløp) ble arrangert i Dortmund i Vest-Tyskland i 1980.
Grumman Ag Cat
Konstruksjon og utvikling
Ag Cat war var det første flyet som ble spesialkonstruert av en større flyfabrikk for landbruksformål. Det ble også brukt til luftakrobatikk på flystevner med personer klatrende på vingen.
Project Veritas
Project Veritas er en amerikansk høyreradikal organisasjon stiftet i 2010 av James O'Keefe.
Project Veritas har stått bak en lang rekke anslag mot tradisjonelle medier, politikere og næringsliv i sitt forsøk på å diskreditere disse. Metodene har i stor grad bestått i filming med skjult kamera. Gruppen har også formidlet konspirasjonsteorier og falske nyheter, og har siden 2022 samarbeidet med den vaksinekritiske organisasjonen America's Frontline Doctors.
Kristiansand Danseklubb
Kristiansand Danseklubb (KDK) er en klubb i Kristiansand, stiftet i 1985, tilsluttet Norges Danseforbund og klubbens aktivitet er sportsdans. Trening foregår i Vågsbygd Samfunnshus. Klubbens medlemmer konkurrerer i ulike aldersgrupper og på ulike nivåer.
Víctor Corrales
Víctor Corrales (født 12. mars 1989) er en spansk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp. Han representerte landet sitt under VM i friidrett 2015 i Beijing, der han ble slått ut i de innledende rundene på 1500 meter.
Echelon Conspiracy
Sammendrag
En dataingeniør, Max, får en mobiltelefon som en anonym gave, og han mottar merkelige tekstmeldinger. Den første meldingen oppfordrer ham til overnatte på hotell en natt til, i stedet for å fly hjem slik han først planla. Senere ser han på TV at flyet han egentlig skulle tatt krasjet og alle ombord døde. Den neste meldingen ber ham kjøpe aksjer, som øker med 313 %. Deretter dirigerer meldingene ham til et kasino i Praha for å gamble. Først vinner han 100 000 euro på en spilleautomat, og han satser alt i blackjack, som han vinner. Max havner deretter i en krangel med en vakker kvinne og hennes sjalu kjæreste, hvor han blir slått ned. Max våkner senere opp ved siden av den vakre kvinnen, Kamila, og han ber henne ut på en drink. For å fortsette sin nye karriere innenfor gambling, får Max hjelp av en russisk drosje-sjåfør og IT-tekniker, Yuri, som utstyrer ham med en øreplugg. Dette gjør at han kan fortsette å motta de anonyme og innbringende tekstmeldingene, fordi mobiltelefoner er ulovlig inne på kasinoet.
Han vinner deretter jackpot på 3 millioner euro ved en spilleautomat, og han prøver å stikke av når kasinoets sikkerhetssjef, John Reed (Edward Burns) forsøker å anholde ham. FBI-agent Dave Grant (Ving Rhames) avbryter jakten og avhører Max om de anonyme tekstmeldingene. Max vet fremdeles ikke hvem som sendte ham telefonen eller meldingene. Grant er i kontakt med Raymond Burke (Martin Sheen) ved NSA som overvåker Max og tekstmeldingene han har fått, med ett gigantisk overvåkingssystem kalt Echelon. De anonyme meldingene skal ha vært ansvarlig for drapene på flere mennesker, deriblant en IT-spesialist ved Pentagon. Burke tapte nylig en kamp for å innføre et nytt lovforslag i Kongressen for å tillate en oppgradering slik at Echelon blir lastet opp på hver eneste datamaskin i hele verden.
Burke bestemmer at Max vet for mye, og må elimineres. Men Reed og den vakre kvinnen fra hotellet - nå avslørt som ansatt hos Reed - hjelper ham. De reiser til Moskva, og Max får hjelp fra teknikeren Yuri til å finne ut hvem som sender meldingene. Yuri sier at de kommer direkte fra selve Echelon, og at systemet har blitt selvstendig og gjør ting uten at noen sier at den skal gjøre det. Max og Reed tror ikke på dette, og de må flykte når flere væpnede menn stormer Yuris leilighet. En biljakt gjennom Moskva følger. Biljakten ender med at Reed utmanøvrer og ødelegger flere av bilene som følger etter dem. Grant som hadde konfiskert telefonen til Max, har mottatt truende tekstmeldinger som krevde at han drepte Max ellers ville han bli drept selv. Når Max tar tilbake telefonen får han en melding som instruerer ham å reise til Nebraska, hvor han tidligere jobbet som ingeniør. Max, Grant og Reed reiser dit, og finner en bygning med et datasystem som Max installerte flere år tidligere. Dette hadde tilhørt et annet offer for Echelon - samme mann hvis kredittkort ble brukt til å sende Max den anonyme telefonen.
Max starter maskinen - og teksten på skjermen ber ham skru på servere og koble til internett. Dermed kan Echelon laste seg ned på dette data-systemet og oppdatere seg selv. Da starter en nedtelling som teller ned til systemet er ferdig, og skal laste seg opp på alle datamaskiner i hele verden. Grant kontaker Burke ved NSA. Men Burke nekter å skru av Echelon fordi han ønsker at systemet skal oppgraderes, slik at han kan overvåke alt som skjer i samtlige datamaskiner på kloden. Max klarer ikke å stoppe nedtellingen, men så spør han maskinen hva Echelon sitt formål er. Den svarer at systemet ble startet for å beskytte USA og dens innbyggere. Max ber maskinen se etter trusler mot USA. Flere nyhetsartikler tar opp bekymringen rundt denne oppdateringen, og den kalt en alvorlig trussel mot folks frihet. Like før nedlastingen er ferdig, slår Echelon seg av når den innser at oppgraderingen i seg selv truer demokrati og ytringsfriheten. Etterpå reiser Max og Kamila til Paris, og Burke blir innkalt som vitne ved Senatets etterretningskomité. I den siste scenen, tilbake i Moskva, blir det avslørt at datateknikeren Yuri egentlig er kaptein i FSB. Han får ros av sin overordnede for sine handlinger. Men at USA kommer til å starte ett lignende system for å samle alt som blir sendt over internett igjen ganske snart.
Wilchen Riboldt
Wilchen Riboldt (døpt 13. desember 1661 i Holmens kirke, død 8. september 1711 i København) var en dansk maler.
Han var sønn av de temmelig velhavende foreldrene herold Hans Riboldt og Susanne Andersdatter. Om hans utdannelse til maler vites lite, men han hørte til de velansette i sin samtids kunstnerkretser. Han malte portretter og store dekorative bilder samt restaurerte bilder for hoffet i perioden 1690-1711. Mange av bildene er gået til, men av portrettene vites det blant annet at han har malt «Den kongelige Familie til Bords», og at prinsesse Sophie Hedevig har sittet modell for ham.
Sammen med Jacob Coning, Thomas Quellinus, Hendrik Krock, Otto de Willarts og Georg Saleman var han en av de seks kunstnere som i oktober 1701 henvendte seg til kong Frederik IV om opprettelsen av et kunstnersocietet, eller kunstakademi.
Han ble den 27. september 1707 gift med Helvig Andersdatter. Han ble begravet i Holmens kirke.
Bindi
Bindi er en dekorasjon i pannen – oftest en rød prikk, men det kan også være et smykke – som kvinner i India, Bangladesh og andre områder i Syd-Asia utsmykker seg med.
Opprinnelig var den en markering for gifte hindu-kvinner, men i dag brukes bindi også av ugifte piker/kvinner, og av kvinner/piker som ikke er hinduer. Hinduer mener at gifte skal ha rød bindi og ugifte piker skal ha sort bindi.
Noen ganger brukes bindi av internasjonale berømtheter – for eksempel er Gwen Stefani, Shakira, Madonna, Nina Hagen, Nelly Furtado og Shania Twain blitt sett med en bindi.
Jaroslav Doubek
Jaroslav Doubek (født 17. juni 1931 i Praha, død 22. juli 2017 i Jindřichův Hradec) var en tsjekkoslovakisk skøyteløper og sykkelrytter som deltok i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og i sykling for Tsjekkoslovakia.
Internasjonale mesterskap
Olympiske leker (Vinter) deltatt i ett OL (ved 2 konkurranser)
27. serierunde i Premier League 2019/20
27. serierunde i Premier League 2019/20 startet med –  lørdag 22. februar, hoveddelen av kampene ble spilt lørdag 22. februar, mens runden ble avsluttet med –  mandag 24. februar 2020.
Jaroslav Doubek
Internasjonale mesterskap
VM på skøyter (deltatt 2 ganger)
EM på skøyter (deltatt 1 gang)
Gonialaenini
Gonialaenini er en utdødd gruppe av skyggebiller.
Utseende
En middelsstor, avlang, mørk skyggebille, kroppen kledt med utstående hår. Antennene var trådformede.
Levevis
Arten levde trolig i skog.
Utbredelse i tid og rom
Arten er beskrevet fra baltisk rav, dette stammer fra eocen-tiden, ca. 37-34 millioner år før nåtid.
Paris–Nice 2013
Paris–Nice 2013 var den 71. utgaven av sykkelrittet Paris–Nice. Det ble arrangert fra 3. mars til 10. mars 2013 i Frankrike. Rittet er det andre på UCI WorldTour i 2013.
Rittet ble vunnet av australieren Richie Porte foran Andrew Talansky og Jean-Christophe Péraud. Porte vant i tillegg den 5. etappen og siste tempoetappen. I de andre konkurransene, vant Sylvain Chavanel poengtrøya, Johann Tschopp vant klatretrøya og ungdomstrøya ble vunnet av Andrew Talansky. Det russiske laget Katjusja vant lagkonkurransen.
Lag og deltagere
I tillegg til de 19 WorldTourlagene får 4 UCI ProContinental-lag delta.
Xenturion Prime
Xenturion Prime debuterte på ElektroStat-festivalen i Oslo i oktober 2013.
Hasse Mattson er også medlem av Essence Of Mind.
VM i kunstløp 1981
VM i kunstløp 1981 (verdensmesterskapet i kunstløp) ble arrangert i Hartford i USA i 1981.
Primorskiella
Primorskiella er en slekt av fjærvinger. Slekten omfatter bare én art, som er den minste billearten som hittil er kjent.
Levevis
Arten lever i poresopper, der de kryper ut og inn av de sporebærende porene.
Utbredelse
Slekten er kjent fra Stillehavskysten i Russland (Primorskij Kraj).
Thea Steen
Thea Steen (født 1. september 1989, død 17. juli 2016) var en norsk journalist og skribent som særlig ble kjent da hun offentliggjorde sin egen kreftdiagnose, og frontet Kreftforeningens «Sjekk-deg-kampanje» rettet mot unge kvinner for å motvirke livmorhalskreft. Hun har blitt kåret som Årets forbilde av Se og hør og vunnet Kreftforeningens hederspris.
Salim Keddar
Salim Keddar (født 23. november 1993) er en algerisk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp. Han representerte landet sitt under VM i friidrett 2015 i Beijing, der han ble slått ut i de innledende rundene på 1500 meter.
Kirker i Norge (bokverk)
Bokserien består av følgende bind:
SS «Kronprinzessin Cecilie»
SS «Kronprinzessin Cecilie» var et atlanterhavsskip bygget i Stettin, Tyskland i 1906 for Norddeutscher Lloyd som hadde den største vekselvirkende dampmaskin som noensinne er montert på et skip. Den var den siste av fire skip av Kaiser–klassen, og var også det siste tyske skipet bygget med fire skorsteiner. Hun gikk i transatlantisk rute mellom sin hjemmehavn Bremen og New York frem til utbruddet av første verdenskrig.
Historie
Den 4. august 1914 etter avgang New York snudde hun rundt og satte kursen mot Bar Harbour, Maine, hvor hun senere ble internert av det nøytrale USA. Etter at landet gikk inn i krigen i april 1917, ble skipet beslaglagt og overført til United States Navy, og omdøpt USS «Mount Vernon» (ID-4508). Mens hun gikk i troppetransport, ble «Mount Vernon» torpedert i september 1918. Selv om skipet var skadet, var det i stand til å komme til en havn  for reparasjoner og tilbake på sjøen. I oktober 1919 ble «Mount Vernon» overtatt av Army Transport Service i Stillehavsfåten med base  på Fort Mason i San Francisco. Hun ble sendt til Vladivostok i Russland for å transportere  materiell for den Tsjekkoslovakiske Legion til Trieste, Italia og tyske krigsfanger til Hamburg, Tyskland.
Global Assessment Report on Biodiversity and Ecosystem Services
Global Assessment Report on Biodiversity and Ecosystem Services (Global rapport om verdens naturtilstand) er en rapport utgitt av FNs Intergovernmental Science-Policy Platform on Biodiversity and Ecosystem Services (en del av UNEP, FNs miljøprogram). Rapporten ble utgitt 6. mai 2019 og omhandler den globale tilstanden for biologisk mangfold. I den hevdes det at menneskelig innvirkning på naturmiljøet siden 1970 har ført til at jordens biologiske mangfold har lidd en katastrofal tilbakegang. Tilbakegangen er uten sidestykke i menneskehetens historie. Et gjennomsnitt på rundt 25 % av alle undersøkte dyr- og plantegrupper er truet, hvilket betyr at 1 million arter står i fare for utryddelse. For flere vil dette skje innen noen tiår om ikke tiltak blir gjort for å redusere påvirkningen.
SS «Kronprinzessin Cecilie»
Historie
På retur fra denne reisen, som varte fra mars  til juli 1920, ble skipet overført til United States Shipping Board og lagt opp fram til september 1940 da hun ble kondemnert i Boston, Massachusetts. Ved utbruddet av andre verdenskrig i 1939, tilbød amerikanerne den tidligere Kronprinzessin Cecilie til britene til troppetransport, som avslo med det påskudd at hun var for gammel. Skipet ble kondemnert i Boston, Massachusetts 13 september 1940.
Global Assessment Report on Biodiversity and Ecosystem Services
Det som forårsaker disse endringene for økosystemer på landjorden og i ferskvann er først og fremst arealbruksendringer (landjord som utbygges). Andre årsaker er direkte utnyttelse og rovdrift på dyr, planter og andre organismer. Landbruksarealer er sterkt utvidet, og nå (2019) benyttes mer enn en tredjedel av landjorden til dette formålet. I tillegg kommer en stor økning av det landareal som benyttes til voksende byer og utbygging av infrastruktur. Denne arealbruksendringen har gått på bekostning av blant annet skog, våtmark og gressland. Klimaendringene er et dirkete pådriv som stadig forverrer betydningen av de andre driverne. Hyppigheten og intensiteten av ekstremvær, skogbranner, oversvømmelser og tørke har økt siden 1970. For de marine økosystemene er det utnyttelse i form av fiske som har størst betydning, deretter arealbruksendringer relatert til land og sjø.
Rapporten anbefaler at verden ikke bare gjennomfører naturbevaring i tradisjonell forstand, men at hele den økonomiske verdensorden tar en annen form, samt at folks personlige verdier endres. I oppsummeringen for politiske beslutningstagere sies det: «En vesentlig handling for å skape bærekraftige utviklingsbaner er at de globale finans- og økonomiske systemer utvikles for å bygge en global bærekraftig økonomi, som styrer vekk fra paradigmet om økonomisk vekst.» Videre konstateres at «det vil bety et skifte bort fra vanlige økonomiske indikatorer som bruttonasjonalprodukt over til mål som omfavner mer holistiske, langsiktige oppfatninger om økonomi og livskvalitet.»
Mandatet fra FN
Naturpanelet ledes av den britiske miljøforskeren Robert Watson. Det holder plenumsmøter, det har et et byrå, et tverrfaglig ekspertpanel og et sekretariat med flere tilknyttede tekniske støtteenheter. Det er også etablert arbeidsgrupper med ansvar for bestemte deler av arbeidsprogrammet. Sekretariatet er lokalisert i Bonn i Tyskland.
Fra 29. april til 4. mai 2019 møtte representanter for de 132 IPBES-medlemmene i Paris for å motta den ferdige rapporten fra Naturpanelet. På dette møtet skulle en også vedtatt et sammendrag for politiske beslutningstagere. Den 6. mai 2019 ble et sammendrag for beslutningstagere på rundt 40 sider utgitt.
Mål og omfang
Rapporten gir en vurdering av endringene av biologisk mangfold på globalt nivå de siste 50 årene. Den trekker et omfattende bilde av den økonomiske utviklingen og dens effekter på naturen i perioden. Rapporten er en samarbeidsprosjekt mellom 145 forfattere fra 50 land, produsert over en treårsperiode med bidrag fra rundt 310 forfattere. Rapporten består totalt av rundt 1700 sider som er en evaluering av over 15 000 vitenskapelige publikasjoner, samt rapporter fra urfolk over hele verden. Rapportenes forfattere er overveiende forskere med naturvitenskapelig bakgrunn, en tredjedel er samfunnsforskere, og om lag 10 % er tverrfaglige bidragsytere.
Rapporten er en parallell til rapportene fra FNs klimapanel, som for eksempel har utgitt Femte hovedrapport om global oppvarming, den er ment å danne et vitenskapelig grunnlag for å gi innspill til politikere og samfunn om prioriteringer vedrørende vern av biodiversitet. Det er den første FN-rapporten om den globale tilstanden for biologiske mangfold siden Millennium Ecosystem Assessment ble publisert i 2005.
I juli 2019 møttes forskere, beslutningstagere og sivilsamfunn i Trondheim for å diskutere status og tiltak for bevaring av naturmangfold. Etter planen skal verdenssamfunnet møtes i Kina i 2020 for å bli enige om en ny internasjonal avtale for å stanse tapet av biologisk mangfold. Dette er ment å bli en parallell til Parisavtalen.
Rapporten består av syv hoveddeler:
Til hver av disse hoveddelene er det et sammendrag for beslutningstagere.
Hovedfunn
Rapporten har blant annet undersøkt nedgangen i biologisk mangfold, og fant at de negative virkningene av menneskelige aktiviteter på verdens arter er «uten sidestykke i menneskets historie»: en million arter, inkludert 40 % av alle amfibier, nesten en tredjedel av alle koraller som bygger rev, mer enn en tredjedel av marine pattedyr og 10 % av alle insekter er truet av utryddelse. Tapet av biologisk mangfold og natur er en like stor trussel mot verden som global oppvarming. Bare store samfunnsendringer kan redusere disse skadene.
Naturtilstanden
Gevinster og byrder fra naturresurser fordeles og oppleves forskjellig mellom ulike sosiale grupper, land og regioner. Om det kun legges vekt på ett av naturens bidrag, slik som matproduksjon, vil det kunne gi økologiske endringer som svekker andre bidrag. Den store økningen av matproduksjon, fôr, fibre og bioenergi har skjedd på bekostning av mange andre bidrag fra naturen, dette gjelder spesielt faktorer som vann- og luftkvalitet, klimaregulering og habitater.
Siden 1970 har verdens jordbruksproduksjon blitt tredobbel, samtidig har fiskefangst og materialutvinning økt betydelig. På den annen side har regulerende bidrag som jordens organiske karbonforbindelser gir, og mangfoldet av pollinerende insekter, blitt redusert. Denne sammenhengen viser at produksjonsøkning ofte ikke er bærekraftig. Det er nå (2019) påvist en reduksjon av produktiviteten for 23 % av jordens landareal. Landbruksproduksjonen globalt er i fare for å svekkes på grunn av tap av pollinatorer tilsvarende et beløp på mellom 235 og 577 milliarder USD per år. Den tyske biologen Josef Settele, som også er en av rapportens tre hovedforfattere, sier at «forskerne er enige om at vi trenger omtrent 10–15 ulike insektarter for å bestøve blomster og matplanter gjennom et helt år. Men om plantene blomstrer tidligere, om insektene endrer seg, kan vi trenge flere eller andre arter for å dekke hele vekstsesongen. Når de artene finnes der ute, er det en forsikring».
I et intervju med Morgenbladet ble Settele spurt: «Hvorfor lage en global naturrapport i det hele tatt? Når isbjørnen dør i Canada, eller skogen hugges i Indonesia, er det jo stedlige problemer? Tja, sier ekspertene. De har et nytt ord: telekoblinger, eller avstandskoblinger på bedre norsk. Den rike delen av verden forbruker mer av naturen enn den selv høster inn. Resten henter vi fra mindre utviklede deler av verden, med dertil naturødeleggelser. 'Når vi vil ha naturen i Europa til fritidsbruk, ignorerer vi at kostnaden for det tas andre steder, soya til maten vår produseres i Sør-Amerika. Vi eksporterer utryddelse i ikke ubetydelig grad', sier Settele. 'Det trenger vi en global rapport for å vise frem'.»
Over det meste av verden har naturen blitt endret signifikant på grunn av økende menneskelig påvirkning. De fleste indikatorer for økosystemer og biodiversitet viser rask svekkelse. I tall slås det fast at 74 % av landjorden er omfattende endret, i 66 % av havområdene er det påvist økende kumulative påvirkninger (endringer på grunn av langtidsvirkninger) og over 85 % av alt areal av våtmark er tapt. Hastigheten for tap av skog har blitt redusert siden 2000, men dette skjer ulikt rundt omkring i verden. Utstrekningen av tropisk- og subtropisk skog øker i noen land, og utbredelsen av boreal barskog og skog i temperert klima øker også. Tap av habitater i kystområder og korallrev reduserer beskyttelsen mot oversvømmelser og orkaner for 100 til 300 millioner mennesker som lever i områder nært havet. Imidlertid er det flere faktorer, fra restaurering av skogsområder til omdanning til monokulturer, som bidrar til veksten, men virkningen for biodiversitet og betydning for mennesker er forskjellig.
Gjennomsnittlig lokal artsrikdom for mesteparten av biomassen på landjorden har blitt redusert med 20 % siden 1900, og antas å være økende. Dette kan påvirke prosesser i økosystemene og naturens bidrag til verdens befolkning. Et annet forhold er invasjon av fremende arter som påvirker lokal biodiversitet. Populasjonene av ville arter av virveldyr på land, i ferskvann og i havet har blitt redusert siden 1970. De globale trendene for insektpopulasjoner er ikke kjent, men rask reduksjon er grundig dokumentert visse steder.
Menneskelig aktivitet truer flere arter med utryddelse enn noen gang tidligere. Et gjennomsnitt på rundt 25 % av alle arter innenfor undersøkte dyr- og plantegrupper er truet, hvilket antyder at 1 million arter allerede beveger seg mot utryddelse. For flere vil dette skje innen noen tiår om ikke tiltak blir gjort for å redusere påvirkningen. Om tiltak ikke blir iverksatt vil ytterligere akselerasjon av global utryddelsestakt øke. Utryddelsestakten er forøvrig minst titals eller hundretalls ganger større en gjennomsnittet de siste 10 millioner år.
Også innenfor gruppen av kultiverte planter og husdyr er lokale raser i fare. Dette utgjør en stor risiko for den globale matforsyning på grunn av svekket motstandskraft for landbruket flere steder mot skadedyr, patogener (sykdomfremkallende bakterier og virus) og klimaendringer. Stadig færre lokale variasjoner av nyttevekster og husdyr blir tatt vare på, til tross for at det gjøres en stor innsats for bevaring. I 2016 var over 9 % av alle raser av pattedyr i landbruket blitt utryddet og minst 1000 (av totalt 6 190 raser) er truet. Mange ville slektninger av kultiverte dyr og planter mangler god beskyttelse, noe som truer matsikkerheten på lang sikt.
Menneskelig påvirkning gir forhold som fører til rask biologisk evolusjon. Dette kan skje så fort enkelte steder at virkningene kan sees i løpet av få år. Endringene kan være både positive og negative for biodiversitet og økosystemer, men gir også usikkerhet for artenes overlevelse, funksjoner i økosystemer og naturens produktivitet som mennesker nyter godt av. For fremtiden er det viktig at slike forhold overvåkes for å sikre riktig naturforvaltning.
Endringstakten siden 1970
Drivere for de store endringene i naturen siden 1970 er, etter betydning: Endring av bruken av land og sjø, utnyttelse av organismer, global oppvarming, forurensning og invasjon av fremmede arter. Alle disse fem driverne har en rekke underliggende årsaker, som igjen har sin årsak i sosiale verdier og oppførsel, produksjon og forbruksmønster, befolkningsdynamikk, handel, teknisk invasjon og myndighetsutøvelse.
Arealbruksendringer har hatt den største negative påvirkningen på økosystemer på landjorden og i ferskvann. Etter dette følger dirkete utnyttelse og rovdrift på dyr, planter og andre organismer. I de marine økosystemene er det utnyttelse i form av fiske som har hatt størst betydning, deretter arealbruksendringer relatert til land og sjø. Det har vært en stor utvidelse av arealet som benyttes til landbruk, og nå (2019) benyttes mer enn en tredjedel av landjorden til dette formålet. I tillegg kommer en stor økning av det landareal som benyttes til voksende byer og utbygging av infrastruktur. Denne arealbruksendringen har gått på bekostning av blant annet skog, våtmark og gressland.
Gjødselavrenning fra landbruket er et viktig bidrag til vannforurensning. Kunstgjødsel og plantevernmidler er kilder til forurensning og skader dessuten de naturlige biologiske prosessene i jorden.
Klimaendringene er et dirkete pådriv som stadig forverrer betydningen av de andre driverne. Hyppigheten og intensiteten av ekstremvær, skogbranner, oversvømmelser og tørke har økt siden 1970. Samtidig har det globale gjennomsnittlige havnivået steget med 16 til 21 cm. Populasjonsdynamikk, samfunnsstrukturer og funksjonene til økosystemene er truet. Det er dokumenterte beviser for at påvirkningene fører til endringer av økosystemer i sjø, land og ferskvann. Påvirkningene får betydning for landbruksproduksjon, akvakultur, fiskerier og naturresurser.
Det er mange typer forurensninger som i økende grad skader naturen. I tillegg kommer invasjon av fremmede arter. Imidlertid er de globale trendene forskjellige, slik at forurensning av luft, vann og jord er ujevnt fordelt globalt. Plastforurensning i havet har hatt en tidobling siden 1980, noe som påvirker minst 267 forskjellige arter. Nærmere bestemt er 87 % av alle havskilpadder, 44 % av sjøfugler og 43 % av sjøpattedyr påvirket. I neste omgang vil dette få konsekvenser for matforsyningen via næringskjedene.
Invasjon av nye arter er et problem som påvirker en femtedel av landjordens areal. Dette påvirker lokale arter, økosystemfunksjoner, naturresurser, økonomi og helse. Introduksjonen av nye arter har økt med 40 % siden 1980 og er stadig økende. Drivkreftene bak dette er økt handel og befolkningsdynamikk.
Siden 1970 har verdens befolkning blitt doblet, den globale økonomien er firedoblet og den globale handelen har økt tifoldig, noe som har økt behovet for energi og materialer. Tilgangen til materielle goder er imidlertid ujevnt fordelt, noe som gir ulikhet og kan lede til sosial konflikter. Handel gir økonomisk utvikling og akkumulering av kapital, skaper aktører og institusjoner med skjev styrkefordeling. I neste omgang påvirker dette fordelingen av gevinster, noe som igjen har langtidskonsekvenser. Land på forskjellige nivåer av utvikling har hatt ulik grad av naturødeleggelser for en gitt gevinst fra økonomisk vekst.
Mål for bærekraftig utvikling
Dagens utviklingsbaner er uforenelige med mål for naturbevaring og bærekraftig utvikling. Målene for 2030, og etter, kan bare oppnås gjennom transformasjon av økonomiske, sosiale, politiske og tekniske faktorer. Med «transformasjon» definerer naturpanelet «en fundamental reorganisering av faktorer i teknologiske, økonomiske og sosiale systemer, så vel som paradigmer, mål og verdier.»
Det er allerede innført politiske føringer for å bevare naturen og for mer bærekraftig forvaltning av den, noe som igjen har gitt positive effekter sammenlignet med scenarier uten tiltak. Tiltakene er allikevel ikke nok til å endre de direkte og indirekte pådriverne som fører til naturødeleggelser. Noen av målene for konvensjonen om biologisk mangfold for biodiversitet vil bli delvis oppnådd. Dette gjelder politisk ansvar for å ta vare på vernede områder på landjorden og til havs, økt innsats for stans av fremmede arter, strategier for biodiversitet og lignende. Verneområder utgjør per 2019 totalt rundt 15 % av landjorden og ferskvannsområder og 7 % av havriket, men allikevel finnes det viktige områder hva gjelder biodiversitet som ikke er beskyttet. De vernede områdene er heller ikke fullt ut økologisk representative, ei heller er de godt nok forvaltet.
FNs mål for bærekraftig utvikling kan bare oppnås ved hjelp av naturen. Med de negative trendene innenfor biodiversitet og økologi, vil fremskritt på 80 % av bærekraftsmålene ikke kunne nås. Dette gjelder målene for fattigdom, sult, helse, vann, byutvikling, klima, hav og land.
Flere av de regionene i verden som vil bli rammet av signifikante negative endringer av global oppvarming, redusert biodiversitet, svekkede funksjoner i økosystemene og tapte naturresurser, huser store deler av verdens urfolk. I tillegg er disse noen av verdens fattigste mennesker. Fordi dette er grupper som er sterkt avhengig av naturen og naturresurser for sitt livsopphold, vil slike samfunn bli uforholdsmessig hardt rammet av endringene. Fremtidsscenarioer for utvikling i verden ser på regionale og globale perspektiver, dermed blir perspektiv og rettigheter til urbefolkninger ikke tatt godt nok hensyn til.
Den negative utviklingen for naturen, økosystemfunksjoner og mange naturresurser forventes å fortsette frem til 2050 og etter den tid, bortsett fra i scenarioer der en ser for seg transformering av samfunnene. I tillegg vil påvirkning fra invaderende arter og forurensning forsterke den negative utviklingen. Bildet er ikke entydig, og store regionale forskjeller kan forventes. Årsaken har sammenheng med hvordan direkte og indirekte pådriv har forskjellig virkning i ulike områder. Selv om alle regioner i verden vil få redusert artsrikdom i fremtidige scenarioer, vil tropiske områder være spesielt utsatt for sammensatte risikoer for reduksjon. Årsakene er samvirke mellom klimaendringer, arealbruksendringer og overfiske. I boreale-, subpolare- og polare område forventes de største endringene for biodiversitet på land og hav. Her er årsaken varmere klima, tilbaketrekning av sjøis og forsuring av sjøen. I scenarioer med rask økonomisk vekst eller befolkningsøkning, forventes mye større endringer og store regionale forskjeller enn i fremskrivninger med bærekraftig utvikling. Om tiltak igangsettes snarest og samtidig for mange av de dirkete og indirekte pådrivene kan påvirkningen bremses ned, halveres, eller endog reverseres for noen aspekter ved tap av biodiversitet og skader på økosystemer.
Klimaendringer er fremskrevet til å bli en stadig viktigere direkte pådriv for naturendringer og naturens ytelser til mennesker de neste årtiene. Selv for en global oppvarming på mellom 1,5 og 2 °C i forhold til førindustriell temperatur, er mesteparten av landjordens arter forventet å bli omfattende redusert. Scenariene viser at den globale oppvarmingen må begrenses til godt under 2 °C for å begrense uheldig naturpåvirkning, inkludert det som påvirker menneskene.
Naturforvaltning og andre bærekraftsmål
Rapporten sier dette om nødvendige endringer: «Sosiale mål som tilstrekkelig mat, vann, energi, helse og menneskelig velbefinnende for alle, begrensning og tilpasning til klimaendringer, naturbevaring og bærekraftig utnyttelse av naturen, kan oppnås med bærekraftige utviklingsbaner, om raske og forbedret bruk av dagens politiske instrumenter og nye initiativer, som mer effektivt utnytter individuelle og kollektive handlinger for transformerende endring.» Dagens strukturer motvirker ofte bærekraftig utvikling, og er indirekte pådriv for tap av biodiversitet. Det er derfor nødvendig med fundamentale strukturelle endringer. Slike endringer kan forventes å bli motvirket av aktører som har interesse av at dagens tilstand fortsetter, men fellesskapets beste står mot dette. Nye rammeverk for privat- og offentlig sektor kan lede til endringer mot bærekraftig utvikling på alle nivåer.
For å skaffe mat til verdens befolkning er naturbevaring og bærekraftig bruk av naturen nært sammenhengende mål. For å oppnå disse målene må artsmangfold, mangfoldet av fremavlede raser og habitater beskyttes.
Energikilder fra store plantasjer for dyrking av biodrivstoff for å motvirke global oppvarming, kan gi negative bieffekter for økosystemer og biodiversitet. I tillegg kan slike tiltak både true mat og vannforsyning, samt gi sosiale konflikter. God forvaltning av landareal og drastiske tiltak for å redusere utslipp av klimagasser er nødvendig.
Det siste avsnittet i oppsummeringen sier at: «Et vesentlig bidrag for å skape bærekraftige utviklingsbaner er at de globale finans- og økonomiske systemer utvikles for å bygge en global bærekraftig økonomi, som styrer vekk fra paradigmet om økonomisk vekst.» Videre konstateres at «det vil bety et skifte bort fra vanlige økonomiske indikatorer som bruttonasjonalprodukt over til mål som omfavner mer holistiske, langsiktige oppfatninger om økonomi og livskvalitet.»
Resten av sammendraget for beslutningstagere gir mer detaljert beskrivelse av hvordan naturen er skadelidende, hva som er årsaker (pådriv), mål for bærekraftig utvikling og hvordan dette kan oppnås. Denne delen har referanser til kapitlene i hovedrapportene som oppsummerer og sammenfater forskningen innenfor de aktuelle feltene.
Mottagelse
The New York Times hadde i mai 2019 en stor artikkel som gjenga hovedpunkter fra rapporten. Artikkelen hadde også hentet inn kommentarer fra forskere. Blant annet ble utfordringene med å beskytte naturen i utviklingsland kommentert, hvor befolkningene tvert om ønsker å utnytte mer av naturen for å løfte seg opp av fattigdom. En av forskerne som har studert biodiversitet i Afrika kommenterer dette slik: «Du kan ikke bare fortelle ledere i Afrika at det ikke kan være noen utvikling, og at vi bør gjøre hele kontinentet om til en nasjonalpark. Men vi kan vise at det kan gjøres avveininger, og om du ikke tar hensyn til de verdiene som naturen gir, så vil det til slutt gå ut over menneskenes velstand.»
National Geographic publiserte en større artikkel om Naturpanelets rapport i mai 2019. Blant annet var det gjengitt en kommentar fra visepresident for National Geographic Society, som sa at natur- og artsbeskyttelse dreier seg om vern av land og hav. Et mål, uttalte han, var «å beskytte halvparten av planeten innen 2050, med et foreløpig mål på 30 % innen 2030, er den eneste måten å oppfylle klimamålene fra Paris eller oppnå FNs mål for bærekraftig utvikling for verden». Artikkelen siterer også rapportens hovedbudskap: «For å ivareta en sunn planet, trenger samfunnet å skifte fra ensidig fokus på jaget etter økonomisk vekst. [..] Det vil ikke være enkelt [..] Men det kan bli lettere hvis landene begynner å basere økonomiene sine på en forståelse av at naturen er grunnlaget for utvikling. Å skifte til naturbasert planlegging kan bidra til å gi en bedre livskvalitet med langt mindre påvirkning.»
National Geographic hadde en oppfølging av denne saken i oktober 2019. Det referert til en vitenskapelig artikkel publisert i Science som handlet om modellering av natursystemenes bidrag til menneskeheten, med tittelen «Global Modeling Of Nature’s Contributions To People». Artikkelen i National Geographic sier innledningsvis: «Så mange som fem milliarder mennesker, særlig i Afrika og Sør-Asia, vil trolig utsettes for matmangel og redusert tilgang på rent vann de kommende tiårene etter hvert som naturen reduseres. Noen hundre millioner flere kan være sårbare for økt risiko for ekstremt uvær langs kystene, i henhold til den første modellen som har undersøkt hvordan natur og mennesker kan overleve sammen.»
The Guardian refererte også til rapporten i flere store artikler i mai 2019. Blant annet refererte avisen til en uttalelse fra OECD til møtedeltagerne fra G7-landene i mai, der det sies at «[verdens] regjeringer må øke investeringene i restaurering av natur og øke skattetrykket for selskaper som forringer dyrelivet». Sjef for OECD, Angel Gurría, fortalte deltagerne «at verden var på vei mot en katastrofe som et resultat av naturødeleggelse og trengte en ny kultur som ’respekterer naturen og livet’. Han påpekte at miljørelaterte skatter for øyeblikket [2019] bare utgjorde 1,6 % av den globale økonomiske produksjonen, og bare en hundredel av denne brøkdelen genererte inntekter fra biologisk mangfold. ’Det er mikroskopisk’, sa Gurría. ’Så hva skattepolitikken vår egentlig forteller oss er at vi ikke bryr oss om biologisk mangfold. Det er potensial for å oppskalere disse, samtidig som de også beskytter de fattigste og mest utsatte fra effektene av dem’». En annen artikkel i The Guardian i september 2019 handlet om at programlederen og naturhistorikeren David Attenborough, vil være den britiske regjeringens ansikt utad for en stor studie om tap av biodiversitet og virkning på økonomien.
OECD publiserte samtidig som FNs naturpanel, rapporten Biodiversity: Finance and the Economic and Business Case for Action som omtaler verdens tap av natur og økosystemer som «en av de største risikoene mot år 2100». Blant annet sies det «bedrifts- og finansorganisasjoner trenger å integrere biologisk mangfoldsfaktorer på tvers av sentrale dimensjoner i beslutningsprosesser for virksomhet og investering, inkludert strategier, styresett, konsekvensutredning og risikostyring [..] Flere regnskapsmessige tilnærminger er tilgjengelige for å hjelpe bedrifter med å vurdere og måle deres påvirkning av biologisk mangfold, avhengighet og risiko.»
I Morgenbladet var det våren 2019 en kronikkserie der skribent Jostein Henriksen refererte til Naturpanelets rapport og blant annet skrev: «Det er vanskelig å ikke se IPBES-rapporten som en slags oppreisning for det tradisjonelle miljøvernet». Han skrev at det mest oppsiktsvekkende med rapporten ikke er skrekkbildet som rapporten maler opp, denne kunnskapen har vært kjent fra før. «Det virkelig oppsiktsvekkende er at rapporten gir legitimitet til ideer som de siste årene bare har levd i marginale naturvernmiljøer og i periferien av norsk politikk. For ikke bare peker den på befolkningsvekst og konsum som den egentlige driveren bak både arealtap, klimaendringer, forurensning og overfiske, men rapporten er også krystallklar på hva som skal til for å løse krisen: Med mindre vi styrer vekk fra paradigmet om økonomisk vekst, vil vi ikke engang klare å justere kursen.»