cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Massimiliano Allegri
Trenerkarriere
13. januar 2014 fikk Allegri sparken i AC Milan grunnet langvarige, dårlige resultater høstsesongen 2013/2014.
6. mai 2016 skrev han under en ny kontrakt med Juventus til 30. juni 2018. 17. mai 2019 ble det klar at Allegri ga seg i Juventus.
28. mai 2021 ble han ansatt som ny hovedtrener for Juventus FC.
Fylkesvei 463 (Akershus)
Fylkesvei 463 (Fv463) i Akershus gikk mellom Henniskogen og Ormstad i Ullensaker kommune. Veien var 1,7 km lang.
Nøytralitetsvakt
Nøytralitetsvakt er nøytral militær tilstedeværelse for å sikre at nøytrale territorier ikke blir invadert eller brukt til et annet lands fordel, samt hindre at fiender kommer i strid på nøytrale territorier. En nøytralitetsvakt kan blant annet bli satt ut for å hindre at styrker passerer over nøytrale områder for å nå fienden, eller for å oppnå en fordelaktig posisjon i forhold til fienden. Samtidig er det nøytralitetsvaktens oppgave å gå imellom fiender om de begge oppholder seg på nøytrale områder, for slik å hindre strid.
Fylkesvei 463 (Akershus)
2019 ble veien del av fylkesvei 1564.
Nøytralitetsvakt
Et kjent norsk eksempel hvor nøytralitetsvakter var involvert er Altmark-saken fra begynnelsen av andre verdenskrig (før Norge ble invadert).
Adalbert av Bremen
Adalbert av Bremen (også: Albert, Adalbert I.), (født omkring år 1000 sannsynligvis i Goseck, død 16. mars 1072 i Goslar) var fra 1043 frem til sin død erkebiskop av Hamburg og Bremen, som dengang omfattet det meste av Nord-Tyskland og de skandinaviske land.
Han var formynder for keiser Henrik IV under dennes mindreårighet, og hadde dermed den egentlige makten i Tyskland. Adalbert forsøkte også å gjøre sin nordeuropeiske kirkeprovins mest mulig uavhengig av paven.
Han er begravet i domkirken i Bremen. Historikeren og kronikøren Adam av Bremen beretter i sin Gesta Hammaburgensis Ecclesiae Pontificum (De hamburgske erkebiskopenes store gjerninger) utførlig om hans liv.
<!-- Er wurde investiert von Kaiser Heinrich III. und mit dem erzbischöflichen Pallium von Benedikt IX. versehen.
Adalbert stammte aus dem sächsischen Geschlecht der Grafen von Goseck (an der Saale), erzogen an der Domschule von Halberstadt, wurde hier auch Domherr und 1032 Domprobst. Seine Brüder waren die Pfalzgrafen Dedo von Sachsen und Friedrich von Sachsen. Adalbert galt als erfahrener und ehrgeiziger Politiker, von vortrefflichem Lebenswandel, allerdings mit Hang zur Eitelkeit. Er versuchte, in Hamburg ein Patriarchat zu errichten und über dies Ansinnen hinaus die alleinige Gerichtsbarkeit in seiner Diözese zu beanspruchen, wodurch er sich viele sächsische Feudalherren, insbesondere die Billunger, zu erbitternden Feinden machte. Als begleitender Berater des Kaisers nahm er zunehmend Einfluss auf Heinrich III. Politik. Kurz, bevor dann Klemens II. als Papst inthronisiert wurde, war Adalbert sogar kurzzeitig als des Kaisers Kandidat für das römische Pontifikat gehandelt worden. So verzichtete er 1046 auf die Paptswürde zugunsten des Versuchs, ein Patriachat des Nordens mit zwölf Suffraganbistürmern in Skandinavien, auf Island und Grönland zu errichten.
Diese weitgespannten Pläne scheiterten jedoch am Widerstand der kurialen Reformpartei, die keine neuen Zwischeninstanzen aufkommen lassen wollte. Seit 1063 gewann Adalbert großen Einfluss auf den unmündigen König Heinrich IV. Er verdrängte alle anderen Fürsten, insbesondere Erzbischof Anno II. von Köln aus der Vormundschaftsregierung, wurde aber 1066 selbst gestürzt, weil er die Herrschaftsgewalt ausnutzte, um seine Kirche aus Krongut maßlos zu bereichern.
Nach der Entführung Heinrich IV. durch den Erzbischof Anno II. von Köln wurde er neben diesem dann Regent des Reiches. Durch die Verfolgung seiner Patriarchatsidee geriet aber zunehmend in Widerspruch zu Rom. Und durch den überaus hohen Einfluss auf die Reichspolitik wurde auch der Widerstand der deutschen Fürsten befördert, die schließlich Adalberts Absetzung betrieben. 1069 kehrte er an den Hof zurück und bestärkte wahrscheinlich Heinrich IV. zu seiner Politik zur Errichtung eines Königsterritoriums am Harz. Dennoch vermochte Adalbert ein arroundiertes und mächtiges Erzbistum zu hinterlassen. Der Chronist Adam von Bremen berichtet in seiner Hamburgischen Kirchengeschichte ausführlich über sein Wirken. -->
Japans riksdag
Japans riksdag (japansk kokkai, 国会) består av to hus, Overhuset (参議院, sangiin) og Underhuset (衆議院, shūgiin). Antall medlemmer bestemmes ved lov. I 2016 hadde Overhuset 242 medlemmer (146 valgt fra én- eller flermannskretser og 96 ved D'Hondts metode) og Underhuset 475 medlemmer (295 valgt fra énmannskretser og 180 valgt ved listevalg). Stemmealderen var 20 år, men fra og med Overhusvalget sommeren 2016 blir det 18 år.
Den japanske statsministeren må være medlem av Riksdagen, og er vanligvis leder for det største partiet i Underhuset.
Menasseh Ben Israel
Menasseh Ben Israel (født 1604 på Madeira, død 20. november 1657 i Middelburg i Nederland) var en sefardisk rabbiner, forsker, skribent, diplomat, boktrykker og utgiver. Han var også grunnlegger av det første hebraiske boktrykkeriet i Amsterdam i 1626.
Japans riksdag
For å være valgbar til parlamentet, må man være japansk statsborger. Nedre aldersgrense for kandidater til Underhuset er 25 år, til Overhuset 30 år.
Menasseh Ben Israel
Biografi
Manoel Dias Soeyro, som var navnet han vokste opp med, ble født på Madeira i 1604, året etter at foreldrene hans flyktet fra Portugal på grunn av Inkvisisjonen. Familien flyttet til Nederland i 1610. Nederland var på denne tiden midt i åttiårskrigen (1568–1648) – en krig som i stor grad dreide seg om religiøst opprør. Familien kom dit under våpenhvilen som Frankrike og England hadde meglet fram i Haag.
Japans riksdag
Parlamentarikerne godtgjøres med ca. 1,3 millioner yen (ca. 96 000 norske kroner per september 2017) i måneden for vervet. I tillegg får de 1 million yen (ca. 70 000 norske kr per september 2017) i året som såkalt bok- og reisegodtgjørelse. De har gratisbilletter på Japan Railway-tog og på innenlandsfly. Når de reiser i embets medfør får de dekket reise- og andre utgifter. Hver parlamentariker får også (via parlamentarikergruppen den tilhører) 650 000 yen per måned (ca. 45 000 norske kr per september 2017). I tillegg har hver parlamentariker rett til 3 personlige sekretærer, som de til sammen får 20 millioner yen for (1,4 millioner norske kr per september 2017) per år. Alt i alt får hver parlamentariker 64 millioner yen (4,5 millioner norske kr per september 2017) fra staten per år.
Menasseh Ben Israel
Biografi
Menasseh Ben Israel var en venn av Rembrandt.
Menasseh er særlig kjent for petisjonsbrevet sitt til Oliver Cromwell og Det britiske parlamentet for å gjøre om de tidligere engelske herskeres vedtak og la jødene flytte tilbake til England. Petisjonen førte fram, og det vokste gradvis fram en jødisk bosetning i Storbritannia fra da av.
Menasseh Ben Israel døde i Middelburg i Nederland høsten 1657, kort etter hjemkomsten fra England.
Lotte Kjeseth
Lotte Takvam Kjeseth (født 20. juli 1993 på Fana utenfor Bergen, død 18. mai 2016 ) var en norsk danser i stilarten discojazz/freestyle.
Hun ble av diverse eksperter omtalt som et av de fremste talentene i Norge. Kjeseth hadde også gode resultater å vise til fra NM de siste årene.
Det siste året slet Kjeseth med skader. Under NM i 2008 måtte hun bryte grunnet skaden.
Meritter
2006 – Bronse i NM i sin klasse.
2007 – Sølv i NM i sin klasse.
22. desember
22. desember er den 356. dagen i året og den 357. i skuddår. Det er ni dager igjen av året. Det er vintersolverv på den nordlige halvkule og på den sørlige er det sommersolverv.
Det knyttes også tradisjoner til dagen som Bitte lille julaften, og på Kongsberg: Drekkedagsnatta.
Navnedag
Ingar, Ingemar
Fødsler
Se flere som er født 22. desember i Kategori:Fødsler 22. desember.
Dødsfall
Se flere som døde 22. desember i Kategori:Dødsfall 22. desember.
Liv (navn)
Liv er et kvinnenavn avledet av det norrøne ordet hlif som betyr «vern» eller «beskyttelse». Navnet har også blitt assosiert til det norrøne ordet líf, «liv». Norrøne varianter av navnet er Hlíf, Hlífa og Lífa.
Liv har navnedag den 2. oktober.
Utbredelse
Liv var et vanlig navn i Norge i middelalderen. Over 10 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. Navnet har i nyere tid vært mest populært fra ca 1920 til ca 1970 i Norge.
Navnet Liv er i dag mest brukt i Norge, sjeldnere i resten av Skandinavia. Formen Lív er vanlig på Færøyene. Formene Hlíf og Líf er noe brukt på Island.
Liv brukes også som kjælenavn/kortform av navnet Olivia i Storbritannia.
Cesar Klein
César Klein (født 14. september 1876 i Hamburg, død 13. mars 1954 i Pansdorf nær Lübeck) var en tysk maler, grafiker og interiør- og scenedesigner.
Etter å ha gått i vanlig malerlære, var han elev ved kunsthåndverkskolen i Hamburg, kunstakademiet i Düsseldorf og kunstindustrimuseet i Berlins skole.
Etter først å ha prøvd ut impresjonismen, ble han ekspresjonist og var med på å stifte Neue Sezession i Berlin i 1910.
Hans dekor av Marmorhuskinoen i Berlin i 1913 var det første eksempel på ekspresjonistisk kunsthåndverksmessig utforming av arkitektoniske rom. 1918 var han med som stifter av Novembergruppen. Han var lærer ved Berlins kunsthøyskole fra 1919 til 1933. Grunnen til at han ikke fortsatte, var at stilen og holdningene hans ikke passet myndighetene. Han fikk maleforbud, og ble uthengt som entartet i 1937. Ett bilde ble beslaglagt samt en bok som omtalte blant andre ham.
Audrys Juozas Bačkis
Audrys Juozas Bačkis (født 1. februar 1937 i Kaunas i Litauen) er en tidligere pavelig diplomat, og er kardinal og emeritert erkebiskop av Vilnius, Litauens hovedstad.
Bakgrunn
Han ble født i en diplomatfamilie i Litauen. Faren var Stasis Bačkis og moren lærerinnen Ona Galvydaitė-Bačkienė. Familien ble tvunget til å bli i Vesten etter annen verdenskrig på grunn av den sovjetiske okkupasjonen av hjemlandet.
Audrys Juozas Bačkis studerte ved katolske skoler i Frankrike (Institut Saint-Marie-de-Monceau) og fikk sin presteutdannelse ved sulpicianernes seminar i Issy-les-Moulineau ved Paris, og ved det pavelige universitet Gregoriana i Roma.
Prest
Han ble presteviet i 1961 av Luigi Traglia. En tid drev han pastoralt arbeid for litauere i USA før han trådte inn i det pavelige diplomati og fikk diplomatutdannelse i Roma ved det pavelige diplomatakademi.
Etter utdannelsen ble han postert ved de pavelige nuntiaturer (ambassader) på Filippinene (1964–65), i Costa Rica (1965–67), Tyrkia (1967–70) og Nigeria (1970–73). Fra 1973 arbeidet han ved Statssekretariatet i Vatikanet, hvor han tjenestegjorde i annen seksjon for relasjoner med statene. Han hadde ansvaret for spørsmål som angikk internasjonale organisasjoner, fred og nedrustning. I 1979 ble han visesekretær i Statssekretariatets annen seksjon for relasjoner med statene.
Erkebiskop, apostolisk nuntius til Nederland
Han ble utnevnt til nuntius i Nederland og til titulærerkebiskop av Meta den 5. august 1988. Paven personlig bispeviet ham den 4. oktober 1988; medkonsekrerende var kuriekardinal Achille Silvestrini og titulærbiskop Juozas Preikšas, apostolisk administrator av Kaunas, Vilkaviškis og av Panevėžys.
Paven sa ved den anledning i sin preken:
Erkebiskop av Vilnius
Audrys Juozas Bačkis ble erkebiskop av Vilnius 24. desember 1991 (tiltrådte i mars 1992). Han var bemyndiget å fornye de diplomatiske forbindelser med Republikken Litauen. Fra 1993 var han også medlem av Det pavelige råd for offentlig kommunikasjon årene 1993-1999 ledet han Den litauiske bispekonferansen, og i 1999 medlem av kommisjonen for forberedelse av synoden av europeiske biskoper. Årene 1998-2001 var han innen den litauiske bispekonferanse formann i jubileumsårskomiteen for jubelåret 2000. Han undertegnet avtaler mellom Den apostoliske stol og Republikken Litauen om pastoral omsorg for soldater, juridiske anliggender, utdanning og kultur.
Kardinal
Den 21. februar 2001 ble han kreert til kardinal. Han ble tildelt som tittelkirke Natività di Nostro Signore Gesù Cristo a Via Gallia. Han deltok ved pavevalgene i 2005 og 2013.
Den 5. april 2013 aksepterte pave Frans hans alderbetingede fratreden fra omsorgen for erkebispedømmet Vilnius.
Pave Frans utnevnte Bačkis som sin spesielle utsending til feiringen av 1025-årsjubileet for dåpen (omvendelsen) av Kyiv-Rus, som ble avholdt i Kyiv i Ukraina, 17. og 18. august 2013.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Utmerkelser
Bačkis ble i 1997 utnevnt til kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.
Birtevatn
Birtevatn er en innsjø som ligger i Fyresdal kommune i Telemark. Den har sitt utløp mot øst gjennom Tovslielva som renner via Tovslitjønn ned til Nesvatn. Sjøen tilhører Arendalsvassdraget.
Eirik Lunde Pedersen
Eirik Lunde Pedersen (født 6. juni 1986) er en norsk tidligere skøyteløper som deltok i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og representerte Norge og Fana Idrettslag.
Han er storebror til Sverre Lunde Pedersen og sønn av Jarle Pedersen.
Siekierki kullkraftverk
Siekierki kraftverk er et kullkraftverk ved Warszawa i det sentrale Polen. Det har en installert produksjonskapasitet på 620 MW fordelt på 8 turbiner à hnhv 4 x 30 MW, og 5 x 100 MW. Anlegget ble utbygd omkring 1961–1978. Brenselstypen er steinkull, og annet bitumenøst kull. Det drives kogenerasjon og leveres også lit fjernvarme.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 3 421 500 tonn.
Steyr M1912
Steyr 9mm M.12 Steyr RepetierPistole (sivilt navn: Steyr-Hahn Pistole) er en østerriksk-ungarsk pistol.
Spesielt med pistolen er matingen som foregår ovenfra og ned inn i et integrert våpenmagasin som er inni skjeftet. Omtrent 300 000 pistoler ble laget. Den var laget for ammunisjon i kaliber 9 x 23 mm Steyr, men også et mindre antall ble produsert i 9 x 19 mm Luger, blant andre et parti med 10 000 pistoler til den bayerske hær.
Storsjasmin
Storsjasmin (Jasminum grandiflorum) er en plante i oljetrefamilien.
Den er en klatrende busk som blir to–fire meter høy. Stengelene er kantete eller furete. Bladene er motsatte og flikete eller finnete med fem–ni småblad. Blomstene sitter to–ni sammen i endestilte eller sidestilte kvaster. Blomstene er hvite med som regel fem kronfliker og har den karakteristiske sjasminduften. Kronflikene er 13–22 mm lange, og denne arten har større blomster enn den ganske like duftsjasmin (Jasminum officinale).
Det er to underarter: Jasminum grandiflorum subsp. grandiflorum vokser i Himalayas sørskråning i Pakistan, India, Nepal og inn i Kina, mens Jasminum grandiflorum subsp. floribundum vokser i Øst-Afrika fra Eritrea til Rwanda og på Den arabiske halvøy.
Storsjasmin er dyrket og forvillet mange steder i verden. Dette er den viktigste sjasminarten i produksjon av parfyme, og den brukes også til å sette smak på te. I første halvdel av det tyvende århundre var det stor produksjon rundt den sørfranske byen Grasse, men dyrkingen er nå flyttet til land med billigere arbeidskraft, som Egypt, Marokko og India.
Signoria
Signoria var en italiensk tittel og et abstrakt begrep brukt i mange italienske bystater i middelalderen og renessansen som omtrentlig betyr «herredømme», «styrende», eller «myndighet».
Langen (Tydal)
Langen er en innsjø i kommunene Røros og Tydal i Trøndelag.
Volt
Volt er en avledet SI-enhet som beskriver verdien av en elektrisk spenning. Symbolet for volt er V. Et vanlig batteri (saltsyre/sink) holder ca. 1.5 volt som nytt.
En volt er definert som det elektriske potensialet (spenningen) over en leder når denne avgir 1 watt (W) effekt og fører en strøm på 1 ampere (A).
Dette betyr at lederen har en motstandsverdi på 1 ohm, men det vedrører ikke definisjonen.
Volt kan uttrykkes med andre dimensjoner:
Volt er oppkalt etter den italienske vitenskapsmannen Alessandro Volta, 1745 til 1827, som blant annet fant opp batteriet.
Joseph Stilwell
Stilwell, som talte utmerket kinesisk og japansk, ble tidlig utlånt av amerikanerne og plassert stabssjef hos den kinesiske generalen og politiske lederen Chiang Kai-shek. Han fikk tilnavnet Vinegar Joe (Eddiks-Joe) og manglet etter mange samtidige enhver form for takt og tone. Samarbeidet med Chiang ble preget av store vanskeligheter. Hans militære begavelse, mot og taktiske sinn var derimot ubestridt, noe han viste langs Burmaveien og under slaget om Yunnan-Burma-veien, og han dessuten gjorde stor innsats for å fremme utvikling både i Kina og i Burma.
Han ble mer og mer kritisk til Chiang Kai-sheks ledelsesstil og korrupsjonen som rådet i Kuomintangpartiet og -hæren; hans kritikk nådde også Washington, men det gjorde også beretninger om hans udiplomatiske væremåte. Han kom også i et motsetningsforhold til sin landsmann, general Claire Lee Chennault, som også var stasjonert ved den kinesiske krigshovedstaden som leder av flyverkorpset Flying Tigers. Slik kan den politiske ledelsen i USA kanskje ha blitt ledet til å se bort fra de klager og forslag han selv fremførte mot den kinesiske ledelse. Stillwell arbeidet for at general Chiang måtte samarbeide med Mao Zedong og for amerikansk støtte til Maos styrker i kampen mot japanerne under annen verdenskrig.
Etter hvert ble Stilwell omplassert. Mot slutten av Stillehavskrigen ble han leder for den amerikanske tiende armé, etter at dens øverstkommanderende falt i kampene på Okinawa.
Berit Kullander
Berit Kullander (født 23. mars 1938 i Oslo) er en norsk skuespiller, danser og sanger.
Videre turnerte hun i sin tid med Jens Book-Jenssen.
I den senere tid har hun fortsatt sin kabaretvirksomhet for eldre.
Goethitt
Goethitt er et meget utbredt, brunlig jern-mineral. Det er kjemisk et jernhydroksid, α-FeOOH, med rombisk symmetri. Lepidokrokitt, γ-FeOOH, er et annet mineral med samme kjemiske sammensetning, men med en annen krystallstruktur (se polymorfi). Goethitt dannes for en stor del ved forvitring og oksidasjon av andre jernholdige mineraler. Det er en viktig bestanddel i brunjernstein (minettemalmer; jernoolitter) og i myrmalm, og forekommer dessuten i den «jernhatt» som ofte dannes i oksidasjonssonen over en jernmalm.
Jordaktige materialer, som oker, rust, limonitt og lateritt, inneholder goethitt i vekslende mengder, ofte tilblandet noe lepidokrokitt. Goethitt kan også opptre i mer velkrystallisert form som primært hydrotermalmineral, f.eks. i Oslofeltets kontaktforekomster.
Mineralet er oppkalt etter Johann Wolfgang von Goethe.
Angereds Teater
Angereds Teater er en scene for nyskrevet dramatikk for barn, ungdom og voksne og ligger i Kulturhuset Blå Stället i Angered, Göteborg.
Teateret startet på 70-tallet og hadde da i sitt ensemble blant andre Sven Wollter. Teateret tilhørte tidigere Göteborgs Stadsteater men siden 1996 er det et eget teater.
Blant kjente stykker som er spilt på Angereds Teater er Momo, Clockwork Orange, Ett öga rött og The Mental States of Gothenburg.
Stein Solli
Stein Solli (født 23. oktober 1930) er en norsk banksjef og politiker (H).
Han begynte i Forretningsbanken på Røros etter realskolen. Han tok etter hvert bankøkonomisk utdannelse. Solli var banksjef i Forretningsbanken, senere Fokus Bank, i Levanger fra 1965 til han gikk med pensjon i 1992. Han hadde også vikariater som banksjef ved filialene på Sunndalsøra, i Steinkjer og i Verdal.
Han vokste opp på Røros som sønn av stasjonsmester Peder Solli og Anna Elisabeth Øverhaug.
Kestilä
Kestilä er en tidligere kommune i landskapet Norra Österbotten i Finland. Den 1. januar 2009 ble den slått sammen med Piippola, Pulkkila og Rantsila til den nye kommunen Siikalatva.
Svingvoll (Søndre Land)
Svingvoll er et sted i Søndre Land kommune i Innlandet. Svingvoll ligger nord for Hov i Land, sør for Dokka og vest for Gjøvik. Fylkesvei 33 (Gjøviklina) går gjennom stedet og fylkesvei 34 (Flubergvegen) ender her. Stedet har fått navn etter gården Svingvoll ovenfor Gjøviklina.
Ørkenspredning
Ørkenspredning er når et opprinnelig fruktbart område blir til ørken.
Aubreville brukte det franske ordet «désertification» som opprinnelig betydde «fraflytting fra landsbygda» for å beskrive «avskoging, overbeiting, manglende regn og spredning av sand». Noen mulige årsaker til ørkenspredning er overbeiting, overdyrking, vanningsmetoder, avskoging, oppbruking av grunnvannet, økt jordsaltholdighet og klimaendringer.
Ørkenspredning i det afrikanske Sahel-beltet fikk mye oppmerksomhet i 1970- og 1980-årene, og det ble satt i gang mange tiltak for å begrense spredningen. En bok fra 2016, skrevet av 20 eksperter, slår fast at ørkenspredningen i Sahel er på retur, og at spredningen man observerte skyldes klimavariasjoner. Fra 1990-årene økte nedbøren, og ørkenen trekker seg nå tilbake.
En stund het det seg at Sahara vokste sørover med en fart av 5-6 km i året. Misforståelsen skyldtes en undersøkelse gjort av Hugh Lamprey i 1975. Etter en tørkekatastrofe i Nord-Sudan fikk han i oppdrag av Sudans regjering å kartlegge grensen for den nubiske ørken. I noen dager krysset Lamprey over området i et leid småfly. Han orienterte seg etter et 17 år gammelt nedbørskart, og mente ørkengrensen hadde flyttet seg 90 km lenger sør, dvs. med en gjennomsnittsfart på 5-6 km årlig. Oppdragsgiveren ba da FN om hjelp, og opplysningen om ørkenes angivelige fremmarsj ble grunnpillaren i FN-konferansen The United Nations Conference on Desertification i 1977.
Men kartet dr Lamprey tok utgangspunkt i i 1975, var tegnet ut fra opplysninger fra noen spredte værstasjoner, og deretter hadde en dr. King tegnet inn en vegetasjonsgrense der han mente å se skillet mellom et område med mer enn 75 mm regn årlig, og et område med mindre enn 75 mm regn årlig der han mente ingenting kunne gro. Dr. King utførte ikke noe feltarbeid, bare baserte seg på gjetninger. I virkeligheten flytter ørkengrensen seg fra år til år ut fra hvor mye det regner, og nedbørmengden vokser og avtar i syklus. Bare på de to årene fra 1983/84 til 1985/86 hadde Sahara trukket seg tilbake med 50-200 km - ikke vokst. I 30-årsperioden 1931-60 falt det uvanlig mye regn i området, slik at Sahel som hadde vært halvørken og beite for nomadenes buskap, i stedet ble oppdyrket med bomull og peanøtter. Beitelandet i halvørkenen langs Niger og Senegal ble omdannet til rismarker ved enorme investeringer i kunstig vanning.
Men neste syklus innebar tørke, og ørkenen tok Sahel tilbake. Beitelandet var oppdyrket med feilslåtte avlinger så ingen kunne brødfø seg. NASAs kartlegging med værsatellitter gjennom en årrekke viste hvordan ørkene bølget frem og tilbake. Da media i 1985/86 fikk høre om den pågående ørkenspredningen, hadde Sahara tvert om trukket seg merkbart tilbake, og befolkningen tatt til med korndyrkning igjen. Men siden nødhjelpen fortsatte til det antatte katastrofeområdet, ble overskuddskorn fortsatt sendt dit fra Vesten så kornprisen gikk til bunns, og lokale kornbønder la ned.
I 1980 annonserte FN at ørkenspredningen globalt hadde rammet rundt 35 millioner km² med land, og at 35 prosent av jordens fastland var truet. I 1980 definerte FN ørkenspredning som var «forminskelse eller rasering av det biologiske potensialet i jordsmonn som kan resultere i ørkenlignende forhold».
Anke (navn)
Anke er en opprinnelig lavtysk kjæleform av kvinnenavnet Anne.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Eiger
Eiger er et fjell på 3970 moh i Bern-Alpene i Sveits, mellom byene Brig i Wallis og Interlaken i Berner Oberland. Eiger er den østligste toppen i et fjellmassiv som også omfatter Mönch (4 107 moh) og Jungfrau (4 158 moh).
Solino
Solino er en tysk film av regissøren Fatih Akın fra 2002. Den er et tidsbilde av en italiensk families innvandring fra Syd-Italia til Ruhrområdet på 1960-tallet, og viser familiens skjebne frem til 1984. Filmen har mottatt flere priser.
Eiger
Fjellet ble første gang besteget 1858. Den stupbratte og svært krevende nordveggen (Nordwand) regnes som en av de vanskeligste i hele Alpeområdet og ble ikke besteget før i 1938. I årene før var det flere forsøk med fatalt utfall som førte til at veggen fikk tilnavnet Mordwand (norsk: mordvegg).
Solino
Handling
«Romano Amato» (Gigi Savoia) og hans kone «Rosa» (Antonella Attili) har hørt om det økonomiske mirakelet i Tyskland. Med sine to barn flytter de i 1964 fra landsbygden i det fattige Syd-Italia til Duisburg og håper å få et bedre liv der. Mor og far åpner stedets første pizzeria med navn etter landsbyen de kommer fra, Solino. Gigi, den mer rolige av sønnene, blir venn med innehaveren av fotoforretningen ved siden av, og etter at et filmteam som spiller inn en film i nærheten spiser i foreldrenes pizzeria, oppdager han sin lidenskap for fotografi og film. Den mer rastløse «Giancarlo» er mer interessert i den felles venninnen «Jo».
Eiger
Jernbanestrekningen Jungfraubahn går fra Kleine Scheidegg og i tunnel gjennom Eiger og Mönch til Jungfraujoch der den ender i Europas høyest beliggende jernbanestasjon, 3 454 moh. Det er anlagt tunnelstasjoner slik at man kan nyte utsikten blant annet fra Eigers nordvegg.
Solino
Handling
Ti år senere, i 1974, møtes Gigi (Barnaby Metschurat), Giancarlo (Moritz Bleibtreu) og Jo (Patrycia Ziolkowska) i en leilighet. Gigi og Jo er da et par. Giancarlo omgir seg med tvilsomme typer, mens Gigi lager filmer og opplever suksess. En av hans dokumentarfilmer er nominert til Ruhrfestspiele. Det harde arbeidet i familiens pizzeria har samtidig utmattet moren, som oppsøker en lege og får vite at hun lider uhelbredelig av leukemi. Som om ikke det var nok tar hun mannen på fersk gjerning med en blondine. Hun vil reise tilbake til Solino, og Gigi har ikke hjerte til å la henne være alene og reiser derfor sammen med henne til Italia. Der får han vite over telefon at filmen hans skal vises på festivalen og avtaler med broren at denne skal ta seg av moren. Giancarlo kommer ikke til Solino, men utgir seg for å være broren på filmfestivalen og tar imot troféet. Gigi leser dette i avisen og reiser rasende til Duisburg. Der tar han Giancarlo på fersk gjerning i sengen med kjæresten Jo og det kommer til brudd mellom brødrene. Siden Giancarlo ikke er villig til å ta seg av moren, har ikke Gigi annet valg enn å reise tilbake til Solino. Der møter han Ada, en venninne fra barndommen i Italia. De åpner en friluftskino i Solino, der Gigi viser sine filmer.
Eiger
Fjellkjeden med Eiger, Mönch og Jungfrau er godt synlig flere steder nordfra og området der er derfor et yndet turistmål i Bern-alpene. Massivet er nevnt i skriftlige kilder tilbake til 1200-tallet. Toppene kalles ofte «Jetten» (Eiger), «Munken» (Mönch) og «Jomfruen» (Jungfrau). Navnet Eiger kan henge sammen med det greske ordet akros som betyr «skarp» eller «spiss» eller med det tyske eigen, som betyr «egenartet».
Eiger i populærkulturen
Fjellet er utgangspunkt for den amerikanske actionfilmen Iskald hevn fra 1975. Filmen bygger på Rodney William Whitakers populære spenningsroman The Eiger Sanction fra 1972.
Solino
Handling
Det går igjen ti år. I 1984 gifter Ada og Gigi seg, og til og med Giancarlo kommer til bryllupet. Bare faren vil ikke reise tilbake til fødelandsbyen.
Eiger
Eiger i populærkulturen
Det mislykkede forsøket på å klatre Eigers nordvegg som Andreas Hinterstoißer og Toni Kurz fra Berchtesgaden foretok sammen med østerrikerne Willy Angerer og Eduard Rainer i 1936 er dramatisert i den tysk-sveitsisk-østerrikske filmen Nordwand (2008) regissert av Philipp Stölzl.
Eksterne lenker
Klatrerhistorie
CIAs direktører
Dette er en liste over direktører i CIA.
Sword Art Online
Sword Art Online (japansk: ソードアート・オンライン; hepburn: Sōdo Āto Onrain) er en japansk billedroman-serie skrevet av Reki Kawahara og illustrert av signaturen «abec». Serien har handling i en nær fremtid og fokuserer på ulike verdener av kunstig virkelighet. Serien var opphav til åtte forskjellige mangaer (japanske tegneserier) utgitt av ASCII Media Works og Kadokawa. Romanene og fire av mangaene har blitt lisensiert for utgivelse i Nord-Amerika av Yen Press.
En animeserie (japansk tegnefilm) produsert av A-1 Pictures ble vist på japansk TV i 2012. Oppfølgerserien, Sword Art Online II, ble vist i 2014. Den har også blitt utviklet til videospill.
Sword Art Online har oppnådd kommersiell suksess. Billedromanene er trykt i opplag på i alt over 16 millioner i flere land som Japan, Taiwan, Kina, Sør-Korea, Thailand, USA, Canada og Storbritannia. TV-serien har fått blandet mottakelse fra kritikere. Noen roste utforskningen av de psykologiske aspektene ved kunstig virkelighet mens andre kritiserte seriens premisser og manus.
Handling
Historien foregår i forskjellige kunstige verdener som begynner i det fiktive spillet Sword Art Online.
Alfheim Online
Alfheim Online er den andre virtuelle spillverdenen og omgivelsen i den andre delen av historien. Figurene i dette spillet er feer og kan fly med sine vinger på ryggen. Det er en massiv verden som er delt inn i flere regioner for hver fe-rase. I Alfheims senter er et stort tre som blir kalt «Verdenstreet», og målet med spillet er å nå toppen. Spillet har et ferdighetsbasert system der spillere forbedrer statistikken sin ved å utvikle ferdigheter i og utenfor kamp.
Gun Gale Online
Gun Gale Online er den tredje virtuelle spillverdenen og omgivelsen i den tredje delen av historien. Det er en virtuell spillverden, der hovedfokus er på pistoler og gevær, men lyssverd og kniver finnes også.
UnderWorld
UnderWorld er den fjerde virtuelle verdenen og den siste omgivelsen i historien. Det er den første virtuelle verdenen i serien som ikke er en spillverden, men en simulering av kunstig intelligens (AI). Tiden i UnderWorld er variabel, og kan være mye raskere relativt til den virkelige verden.
Telefónica
Telefónica er et spansk, privateid og tidligere statseid telekommunikasjonsselskap i Spania. Telefonica ble grunnlagt i 1924 og liberalisert fra 1997. Hovedkvarteret er i Madrid. I 2006 hadde selskapet 160 millioner mobilkunder, 42 millioner fastkunder, 10 millioner bredbåndskunder og 1,4 millioner TV-kunder. Antall ansatte er ca. 235.000, hvorav 106.000 i datterselskapet Atento.
Virksomhet
I Spania er merkenavnet Telefonica nå kun betegnesle for fastnett-virksomhetene, mens mobilselskapet heter Movistar. Telefonica driver også transmisjon av fjernsynssendinger, og under Sommer-OL 1992 fikk selskapet bygd et TV-tårn på Montjuic-høyden i Barcelona som sendte TV-opptakene fra OL-øvelsene.
Det har virksomheter med mobilkudner i en rekke land, hovedsakelig i Europa og store deler av Latin-Amerika. Etter oppkjøpet av mobilselskapene Movistar, Manx Telecom og britiske O2 i 2005, er Telefonica verdens nest største mobilselskap målt i antall kunder.
Telefonica har mobiloperasjoner i Spania (Movistar), Storbritannia (O2), Slovakia (O2), Tyskland (O2), Tsjekkia (Eurotel), Mexico, Peru, Chile, Argentina, Brasil, Venezuela, Colombia, Ecuador, Puerto Rico, og USA. Videre har selskapet minoritetseierskap i mobilselskaper i Kina, Marokko, og Italia.
Regulatoriske spørsmål
Telefonica er regulert som dominerende markedsaktør i Spania, og har gjennom mobilselskapet O2 også sterk markedsstilling i Storbritannia og andre land.
Selskapet har de siste årene fått en rekke bøter og forelegg både av nasjonale konkurransemyndigheter, EU-kommisjonen, og av teleregulatøren. De fleste sakene har dreiet seg om misbruk av markedsmakt og unnlatelse av å slippe til mindre konkurrenter i eget nett.
5. juli 2007 ga EU-kommisjonen Telefónica en antitrust-bot på €152 millioner for å ha begrenset konkurransen i det spanske bredbåndsmarkedet.
Stefan av Liechtenstein
Stefan av Liechtenstein, med tiltaleformen Hans Høyvelbårenhet (tysk: Seine Durchlaucht Prinz Stefan von und zu Liechtenstein) (født 14. november 1961 i Klagenfurt) er fyrstelig prins av Liechtenstein. Han var fyrstedømmets ambassadør i Berlin fra 2007 til 2017.
Han utdannet seg til siviløkonom ved Universität Innsbruck, hvor han i 1987 tok magistergraden. Etter studiet arbeidet han et år på familiegodset. Han ble i 1988 gift med grevinne Florentine av Thun-Hohenstein, som gjennom ekteskapet fikk tittelen prinsesse av Liechtenstein. Ekteparet har fire barn.
Fra 1988 arbeidet han for Schweizerische Bankgesellschaft i Zürich, og fra 1991 til 1995 arbeidet han for samme bank i Frankfurt am Main. Han brøt over tvert i 1995, og sammen med sin bror drev han frem til 2001 turistorientert virksomhet på familiegodset.
I juni 2001 ble han utnevnt til Liechstensteins ambassadør i Bern. Sommeren 2007 ble han utnevnt til ambassadør i Berlin.
Piippola
Piippola er en tidligere kommune i landskapet Norra Österbotten i Finland. Den 1. januar 2009 ble den slått sammen med Kestilä, Pulkkila og Rantsila til den nye kommunen Siikalatva.
Culpa
Culpa er et latinsk ord som betyr skyld. Selv om skyldbegrepet omfatter både forsett og uaktsomhet, brukes ordet i rettslig terminologi så godt som utelukkende i betydningen «uaktsomhet».
Ordet er mye brukt i norsk og øvrig nordisk erstatningsrett, som beskrivelse av den normen man må holde seg innenfor ved sin opptreden (culpanormen). Dersom man utviser culpa ved forvoldelsen av en skade (opptrer culpøst) følger det av fast og langvarig rettspraksis at man kan bli erstatningsansvarlig for skaden dersom visse andre vilkår er oppfylt. Avdøde professor Viggo Hagstrøms utgivelse Culpanormen er en komprimert og grunnleggende oversikt over grensene mellom alminnelig erstatningsansvar og ansvar etter såkalt culpøs opptreden.
Culpa brukes også, i mindre grad, innenfor norsk strafferett, først og fremst i forbindelse med begrepet culpa levissima, som er en betegnelse på en svært lav skyldgrad («den letteste uaktsomhet»). Slik uaktsomhet er skyldkravet for at strafferammen skal kunne økes ved såkalt uforsettlige følger av den straffbare handlingen. Et eksempel på dette er at en ved en forsettlig legemsfornærmelse (f.eks. et slag med flat hånd) kan få forhøyet straff dersom døden inntrer som følge av den, så lenge en kunne ha innsett at dette muligheten for at dette ville skje. Culpa levissima er fjernet i den nye lov om straff som ble vedtatt i 2005 og trådte i kraft i 2015.
Ludwik Lejzer Zamenhof
Ludwik Lejzer Zamenhof (Ludwik Łazarz Zamenhof) (født 15. desember 1859 i Białystok i Polen, datidens Russland, død 14. april 1917 i Warszawa) er skaperen av språket esperanto og var i tillegg kjent under pseudonymet «Doktoro Esperanto».
Zamenhof var utdannet øyelege, men hadde også en omfattende kjennskap til språk. Hans morsmål var russisk (fra faren), jiddisch (fra moren) samt polsk. Han talte flytende tysk, og kunne lese fransk, gresk, latin, italiensk, engelsk, hebraisk, arameisk og volapük, og hadde et visst kjennskap til spansk og litauisk.
De første år, 1859-1885
Han var sønn av språklæreren Mordeĥaj Zamenhof og Liba Rochla Szolemowna (født Sofer). Hans familie var jøder fra storhertugdømmet Litauen, men anså seg ikke som litauisk-talende. Han regnet seg selv som russisk hebreer.
Hans mor snakket til ham på jiddisk, hans far på russisk, som også var språk han fikk undervisning i. I et brev av 8. mars 1901 (til Th. Thorsteinsson) skrev Zamenhof: «Mitt morsmål er russisk; men nå snakker jeg mer polsk...» Til sine egne barn snakket han polsk hjemme. Dessuten lærte han seg tidlig tysk, fransk, hebraisk, foruten gammelgresk, latin og engelsk på skolen. Det synes som om han hadde noe kunnskap om spansk, litauisk og volapük. Av eget utsagn snakket han flytende polsk, russisk og tysk, og litt dårligere på fransk.
Han studerte medisin i Moskva (1879–1881) og Warszawa (1881–1885).
Først var Zamenhof russisksinnet, men på grunn av pogromene i 1881/82 sluttet han seg til den tidlige sionistiske bevegelsen, som oppfordret jødene til å emigrere samlet til et annet land for å skape en jødisk stat. Først tenkte han på et eller annet sted på det amerikanske kontinent, etterpå på Palestina. Allerede i 1885 hadde han kommet fram til at sionismens mål, et jødisk hjemland i Palestina, var urealistisk: det hebraiske språk var ifølge ham døende, og nasjonsfølelsen mellom jøder var feilaktig anslått. Og aller viktigst, Palestina ville vært for smått for alle jøder. Det ville ha vært plass for maksimum to millioner jøder, og resten hadde måttet forbli utenfor. I stedet for foretrakk han en framtid hvor jøder var trygge i verden, hvor religions- og språkbarrierer skulle være brutt ned eller tilbakelagt. Dette bragte ham på ny til en internasjonalistisk tanke. Nå ble den språklige siden av hans streben til språket Esperanto, den idealistiske siden av «homaranismo».
Arbeidsliv og Esperanto, 1885-1917
Hans første planspråkprosjekt, som gikk under navnet «Lingwe universala», var ferdig allerede i 1878, da Zamenhof fremdeles gikk på gymnaset. På fødselsdagen sin det året sang han med sine venner en sang på det språket. I 1881 starta han et nytt prosjekt, og i 1885 hadde han dette prosjektet mer eller mindre ferdig, og i 1887 publiserte han det – Esperanto.
26. juli 1887 kunne han gi ut den første boka, i ettertid kalt nettopp for Unua libro, takket være økonomisk hjelp fra faren til Klara Zamenhof (født Silbernik), som han giftet seg med samme år. I denne perioden ble hans to første barn født, Adam (1888) og Sofio (1889). I 1904 fikk han datter nummer to, Lidia.
I håp om å finne bedre arbeid, kom Ludwik Zamenhof til Hrodna i 1893, hvor han åpnet et øyelegekontor.
I Hrodna hadde Zamenhof ikke bare en privat legepraksis, men han var også aktiv i Hrodna fylkes legeforening.
I 1889 var medgiften til kona oppbrukt, på grunn av Esperanto og fordi Zamenhof måtte hjelpe sin far. Zamenhof måtte begynne som lege igjen, men hadde i lang tid vanskeligheter med å få nok arbeid (dvs. betalende pasienter) for å leve av, og måtte i noen år la Esperantoen ligge. Zamenhof forlot Hrodna til fordel for Warszawa i 1897. Der bodde de i et fattig hebraisk kvartal. Først omkring 1900 ble det noe bedre for ham økonomisk.
Den første verdenskrig brøt ut, da han var på reise til Paris for den 10. verdenskongress i 1914. Fordi Tyskland og Russland nå kriget mot hverandre, kunne han ikke komme seg tilbake. Etter en to ukers reise gjennom Skandinavia, kom han seg tilbake til Warszawa. I Warszawa brukte han tiden særlig til oversettelse, av H.C. Andersens eventyr og også deler av det gamle testamentet. På grunn av sykdom måtte han slutte som lege, og hans sønn Adam overtok legekontoret.
Familie
Etter den tyske invasjonen av Polen i 1939 ble Adam Zamenhof fengslet og henrettet 29. januar 1940. Den tyske okkupasjonsmakten drepte døtrene Zofia og Lidia Zamenhof i Treblinka høsten 1942.
Originale verk
Det mest kjente verket av Zamenhof er La Unua libro (=den første boken).
Skjønt Zamenhof hadde et litterært talent, særlig et poetisk talent, skrev han ikke mange originale verker. Han viet seg til litterær skriving, først og fremst for å prøve ut esperantos egenskaper som litterært språk. Hans skjønnlitterære produksjon er representert av hans sju kjente dikt: De øvrige verkene av L.L. Zamenhof var hovedsakelig lærebøker eller lingvistikk. For eksempel skapte han diverse ordbøker (blant andre russisk-esperanto og tysk-esperanto), samling av ordspråk, og kongress-taler.
Oversatte verk
Zamenhofs litterære virke var hovedsakelig oversettinger. De første oversettelser var Patro nia, deler av Bibelen, og et dikt av Heinrich Heine. Hans første viktige oversettelse var The Battle of Life av Charles Dickens. I 1894 kom Hamlet av William Shakespeare.
Andre viktige verk er: Mellom 1907 og 1914 oversatte Zamenhof flere deler fra det gamle testamente.
Etter hans død, kom oversettelsen av H.C. Andersens eventyr ut.
La Fundamenta Krestomatio
Den grunnleggende chrestomati er en samling av bidrag utgitt i tidsskriftet La Esperantisto. Zamenhof delvis forfattet det og delvis redigerte det, kontrollerte stilen til de øvrige bidragsyterne. Samlingen har øvelser, eventyr, fortellinger, anekdoter, populærvitenskapelige og vitenskapelige artikler og sytti artikler, hvorav fem originalt og tolv oversatt av L.L. Zamenhof.
René Higuita
José René Higuita Zapata (født 27. august 1966 i Medellín) er en tidligere colombiansk fotballspiller. Han har spilt 68 landskamper og scoret 8 mål for.
Garth Ennis
Garth Ennis (født 16. januar 1970) er en nordirsk tegneserieskaper, mest kjent for tegneserien Predikanten, som han lagde sammen med Steve Dillon. Tegneseriene hans kjennetegnes ved at de er ekstremt voldelige, og med svart humor og mye banning. Ennis er manusforfatter, og tegner ikke selv.
Leonard Cohen
Leonard Norman Cohen (født 21. september 1934 i Westmount i Montréal i Québec i Canada, død 7. november 2016 i Los Angeles i California i USA) var en canadisk poet, romanforfatter, låtskriver, sanger, maler og gitarist. Karrieren strakk seg over 60 år, og helt til han døde. Cohen var blant annet companion av Canadaordenen, landets høyeste sivile utmerkelse, og han var innlemmet i Rock and Roll Hall of Fame.
Garth Ennis
Han startet sin karriere i 1989 med tegneserien Troubled Souls, deretter jobbet han med det britiske tegneseriebladet Crisis. I 1991 begynte han å jobbe med amerikanske tegneserier, da han tok over skrivingen av Hellblazer, som han skrev frem til 1994. Under arbeidet med Hellblazer møtte han Steve Dillon, som tegnet serien de to siste årene Ennis jobbet med den.
René Higuita
Karriere
Higuita har store deler av karrieren spilt for det colombianske topplaget Atlético Nacional, hvor han flere ganger har vunnet seriemesterskapet, i tillegg til Copa Libertadores og Copa Interamericana, begge i 1989.
Leonard Cohen
Han debuterte som poet i 1956, og utgav siden flere diktsamlinger og to romaner. Cohen debuterte med Songs of Leonard Cohen i 1967. Han ga ut 14 studioalbum. Andre artister laget over tusen innspillinger av hans sanger. Blant de mest kjente sangene hans er «Hallelujah», «Suzanne», «First We Take Manhattan» og «Bird on the Wire». Etter stor suksess med de første albumene var karrieren dalende da han kom med sin bestselgende plate I'm Your Man i 1988. Etter en stille periode i 1990-årene gjorde han comeback med nye album og en omfattende verdensturné 2008–2013, og han var over 79 år gammel da han holdt sin siste konsert. Hans siste album, You Want it Darker, kom et par uker før han døde. Sønnen Adam Cohen ga i 2019 ut ubrukt innspilt materiale. Cohen fortsatte å gi ut diktsamlinger etter at han ble musiker. Sangtekstene hans har blitt gitt ut som diktsamlinger, og han tonesatte og spilte inn flere av diktene sine.
Garth Ennis
De to lagde Predikanten, som gikk fra 1995 til 2000, og fikk meget gode kritikker. Den handler om en predikant som, bokstavelig talt, leter etter Gud, fordi han har sviktet sitt skaperverk.
Leonard Cohen
Cohen ble kjent for et stort publikum særlig gjennom filmmusikk og andre artisters fremføring av musikken hans. Cohen bosatte seg i USA, men hadde større suksess i Europa enn i USA. Norge var et av hans største marked. Rolling Stone rangerer Cohen som nummer 16 på en liste over de 100 fremste låtskriverne i historien. Han påvirket yngre musikere som Tom Waits og Nick Cave. Cohen hadde et smalt register i sin sangstemme, som lå i et mørkt leie.
Garth Ennis
Mens han lagde Predikanten begynte han på Hitman også, som John McCrea tegnet. Den gikk over 60 nummer fra 1996 til 2001, og handlet om en leiemorder i Gotham City.
René Higuita
Karriere
Higuita er kjent for sin offensive spillestil, hvor han tar ekstreme sjanser, med et stort fokus på å lage mål. I åttendedelsfinalen mot i VM i 1990 driblet han Colombia ut av VM, da han midt på egen banehalvdel som bakerste mann på sitt lag mislykkes i å finte bort motstandernes spiss Roger Milla, som snappet ballen fra ham, og bredsidet ballen i mål. Etter dette ble Higuita tildelt kallenavnet «El Loco», som betyr «galningen» på norsk.
Leonard Cohen
Tekstene er skrevet på engelsk, og omhandler romantikk, religion, ensomhet, seksualitet og død. De var bare unntaksvis åpenbart politiske. Cohens tekster og musikk er påvirket av de hellige tekstene og sangene han hadde med seg fra sin jødiske oppvekst, fra det katolske miljøet i Montreal og fra forbilder som Federico García Lorca. Cohen sammenlignes ofte med Bob Dylan. Cohens stil minner mer om fransk chanson og Jacques Brel enn om amerikansk pop og Dylan. Han fikk tilnavn som «øverstepresten av patos» (engelsk: «the high priest of pathos») og «håpløshetens gudfar» (engelsk: «goodfather of gloom»). Samtidig er tekstene hans kjent for å inneholde en blanding av alvor og skjemt, ofte tørrvittig, mørkt og ironisk. Han var kjent som perfeksjonist, og som rockens velkledde gentleman.
René Higuita
Karriere
I 2007 gjorde han comeback, ved å signerte for den venezuelanske klubben Guaros de Lara FC. I januar 2008, 41 år gammel, signerte han for det colombianske andredivisjonslaget Deportivo Rionegro. Han drømmer fortsatt om landslagsfotball.
Leonard Cohen
Liv
Cohen ble født inn i en jødisk middelklassefamilie i Montréal i Québec-provinsen i Canada, i det velstående Westmount-strøket. Familien hadde hushjelp og bil med privatsjåfør, og var en av de mest prominente jødiske familiene i Montreal. Til forskjell fra for eksempel Bob Dylan og Woody Allen, som i likhet med Cohen har jødisk bakgrunn fra Litauen, beholdt han sitt jødiske familienavn.
Hans jødiske fornavn var Eliezer. Han vokste opp med familiens jødiske tro på den ene siden, og den katolske læren som majoriteten av Montreals innbyggere bekjente seg til på den andre. Montreal hadde det største jødiske miljøet i Canada, og omkring 1920 hadde byen 40 000 jødiske innbyggere. Opp mot en tredjedel av elevene ved Westmount High School var på den tiden jødiske. Cohen gikk også i kirken sammen med sin irsk-katolske barnepike, noe som ga ham en delvis katolsk oppdragelse, og som la grunnlaget for en livslang interesse for kristen bildebruk og retorikk. Naboene var hovedsakelig engelsktalende i en ellers franskspråklig by, og ettersom Canada er en del av Samveldet av nasjoner, var kulturen mer britisk enn amerikansk. Cohens jødedom utgjør et vesentlig bakteppe for både tekstene og musikken hans.
René Higuita
Annet
Higuita ble fengslet i 1993, etter å ha vært involvert i en kidnapping utført av et narkotikakartell. Som mellommann for narkobaronen Pablo Escobar og Carlos Molina, var han i stor grad ansvarlig for løslatelsen av Molina's datter. For dette fikk han $64,000. Han brøt colombiansk lov ved å profittere på en kidnapping, og fikk syv måneder i fengsel. 23. november 2004 testet han positivt på kokain.
Leonard Cohen
Liv
Cohen bodde store deler av livet utenfor Canada: Hellas, Frankrike, Tennessee, New York, Mumbai og Los Angeles. På slutten av 1960-årene tjente han godt på salg av plater og bøker, og kjøpte seg et hus i fødebyen der han i perioder bodde sammen med Suzanne Elrod.