cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ozamiz City
Ozamiz City er den største byen og handelssenteret i den filippinske provinsen Misamis Occidental, og femte største by i regionen Northern Mindanao. Ved folketellingen i 2010 hadde bykommunen en befolkning på 131 527 personer. En person født i Ozamiz kalles en "Ozamiznon".
Navn
Ozamiz City het opprinnelig Misamis, og er en gammel spansk festningsby fra kolonitiden (1521–1898). Misamis skiftet den 16. juli 1948 navn til Ozamiz City; oppkalt etter José F. Ozámiz (1898–1944); guvernør, kongressmedlem, senator og krigshelt.
Geografi
Ozamiz City ligger sørøst i Misamis Occidental ved Panguilbukta. Med bil bruker man 45 minutter til Oroquieta City, 30 minutter til Tangub City, mindre enn 2 timer til Pagadian City i Zamboanga del Sur og 3 timer til Dipolog City og Dapitan City i Zamboanga del Norte. Til regionhovedstaden Cagayan de Oro City i Misamis Oriental bruker man rundt 4 timer. Den urolige provinsen Lanao del Norte ligger bare 20 minutters fergetur sørover over Panguil bay fra Port of Ozamiz til Mucas. For å komme til Misamis Oriental og Cagayan de Oro må man kjøre gjennom Lanao del Norte, og på veien passerer man industribyen Iligan.
Zeri
Zeri er en kommune i provinsen Massa-Carrara i den italienske regionen Toscana.
Frazioni
Kommunen omfatter følgende frazioni:
Adelano, Antara, Bergugliara, Castello, Coloretta, Ferdana, Fichi, La Dolce, Noce, Patigno, Rossano, Serralunga, Valditermine, Villaggio Aracci, Villaggio Passo del Rastrello
Bandak
Bandak er en innsjø i kommunene Tokke og Kviteseid i Vestfold og Telemark fylke. Innsjøen, som er en del av Telemarkskanalen, hører til Skiensvassdraget. Hovedtilløpet er elva Tokke, mens utløpet er via Strauman, til Kviteseidvatnet. I den vestre enden av Bandak ligger tettstedet Dalen.
Innsjøen er sammen med Kviteseidvatn og Flåvatn regulert som magasin for Hogga kraftverk. De tre innsjøene er oppdemt til samme høyde.
Bandak er en av Norges dypeste innsjøer.
20. februar
20. februar er den 51. dagen i året. Det er 314 dager igjen av året (315 i skuddår).
Dagens navn
Halldis, Halldor
Fødsler
Se flere som er født 20. februar i Kategori:Fødsler 20. februar.
Dødsfall
Se flere som døde 20. februar i Kategori:Dødsfall 20. februar.
Navnedag
Norge:
Sverige: Vivianne
Danmark: Eucharias
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1994 – 500 meter kvinner
500 meter kvinner var en øvelse i hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1994 og ble avholdt i Vikingskipet på Hamar den 19. februar 1994.
34 utøvere fra 12 nasjoner deltok på distansen.
Rekorder
Dette var gjeldende verdens- og olympiske rekorder før Vinter-OL i 1994:
Det ble ikke satt noen ny olympisk rekord under øvelsen.
Den dobbelte drageorden
Den dobbelte drageorden (kinesisk: Shuang Lung Pao Hsing) var en keiserlig kinesisk orden innstiftet av keiser Guangxu 7. februar 1882. Den var lenge keiserrikets eneste orden og ble tildelt for fremragende tjenester. Den dobbelte drageorden ble opphevet i 1912, som følge av den republikanske revolusjon i Kina.
Insignier
Insigniene for Den dobbelte drageorden gjennomgikk endringer. Fra 1882 til 1900 besto ordenstegnet for første klasse av en rektangulær medaljong i gull med motiv av to blå drager mot en gul bakgrunn. I midten fantes en loddrett innskrift som forklarte ordenens navn og klasse. Ordenstegnene var utstyrt med forskjellige edelstener, avhengig av grad og klasse. For lavere klasser var ordenstegnene sirkulære, med to drager i midten omkring en edelsten. I 1900 ble ordenstegnene endret og det tilkom en ordensstjerne for første og andre grad, også denne gang med drager i midtmedaljongen.
Ordensbåndet hadde forskjellige utforminger. I en variant var det rikt ornamentert med drager som det sentrale motiv. I en annen variant var ordensbåndet blått med gule striper.
Tildeling
Fram til 1908 ble Den dobbelte drageorden kun tildelt utlendinger, men fra og med dette året kunne også kinesere tildeles ordenen. Den dobbelte drageorden ble først og fremst brukt i diplomatiske forbindelser mellom Kina og andre land.
Tildeling av de ulike grader og klasser var regulert slik at første grads første klasse ble tildelt andre lands regjerende monarker, andre klasse ble tildelt arveprinser, prinser og andre medlemmer av fyrstelige familier, mens tredje klasse ble tildelt flåteadmiraler, feltmarskalker, ambassadører og ministre. Andre og tredje grader ble tildelt militære og diplomater, etter et system der rang bestemte utnevnelse til bestemte klasser innen hver grad.
Norske innehavere
Også nordmenn ble tildelt Den dobbelte drageorden. Blant mottagerne var Christian Michelsen og Johan Wilhelm Normann Munthe.
Alevtina Oljunina
Alevtina Sergejevna Oljunina (russisk Алевтина Сергеевна Олюнина, født 15. august 1942 i Ptsjolkino, Kostroma oblast) er en tidligere russisk langrennsløper som konkurrerte for Sovjetunionen i 1970-årene.
Hun vant to gullmedaljer (på 10 km og på stafetten ) VM 1970 i Vysoke Tatry.
Under OL 1972 i Sapporo gikk hun for det sovjetiske laget som ble olympiske mestre på stafetten, og tok i tillegg sølv på 10 km individuelt.
Derek Sikua
David Derek Sikua (født 10. oktober 1959) var statsminister på Salomonøyene fra 20. desember 2007 til 25. august 2010.
Sikua er fra landsbyen Ngalitavethi i Guadalcanal-provinsen. Han var undersekretær for Ministeriet for utdanning og menneskelig utvikling (Ministry of Education and Human Resources Development) fra april 1993 til februar 1994, og permanent sekretær ved samme ministerium fra februar 1994 til november 1997. Fra november 1997 til januar 1998 var han permanent sekretær for Ministriet for Skog, miljø og konservering.
Etter dette var han igjen sekretær ministeriet for Utdanning og menneskelig utvikling fra mai 2003 til 7. september 2003 til 31. desember 2005.
I april 2006 ble han ble valgt inn i parlamentet (for North East Guadalcanal valgkrets) og ble minister for utdanning og menneskelig utvikling under statsminister Manasseh Sogavare 4. mai 2006. Han sluttet seg til opposisjonen i november 2007. Etter at Sogavare ble beseiret 13. desember 2007 etter et mistillitsforslag, som ble lagt frem av Sikua, ble Sikua opposisjonens kandidat til å erstatte ham. Han ble valgt til statsminister av Parlamentet 20. desember 2007, med 32 stemmer mot 15 for regjeringens kandidat Patteson Oti. Han ble tatt i ed samme dag, og hans regjering ble tatt i ed 21. og 22. desember.
Xinmin
Xinmin (kinesisk: 新民 ; pinyin: Xīnmín, Wade–Giles: Hsin-min) er et byfylke i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina. Det ligger under den subprovinsielle by Shenyang.
Befolkningen var i 1999 på 674 813.
Kulturminner
Det arkeologiske funnstedet Gaotaishan (Gaotaishan yizhi, 高台山遗址) med funn fra den neolittiske Gaotaishankulturen ble i 2006 tilføyd på listen over kulturminner i Folkerepublikken Kina.
Administrative enheter
Subdistrikter:
Storkommuner::
Kommuner:
Samferdsel
Kinas riksvei 102 løper gjennom området. Den begynner i Beijing og fører gjennom provinsene Hebei, Liaoning, Jilin og Heilongjiang. Den er innom byene Qinhuangdao, Shenyang og Changchun underveis til Harbin.
Kinas riksvei 304 løper gjennom området. Den begynner i Dandong i Liaoning og fører til Holingol i Indre Mongolia.
Det levende evangelium
Det levende evangelium (syrisk ܐܘܢܓܠܝܘܢ; Evangelion) er en hellig tekst innen manikeismen, skrevet av religionsstifteren Mani etter år 240. Det er ett av i alt ni skrifter som tilskrives Mani; ingen av dem er kjent for ettertiden i sin helhet. Teksten til Det levende evangelium er blant annet kjent gjennom tre sitater fra det i biografien om Mani: Om hans legemes tilblivelse, og gjennom bevarte fragmenter på mellompersisk og sogdisk.
Teksten var antagelig disponert i 22 deler, tilsvarende de 22 bokstavene i det arameiske alfabetet, og redegjør for Manis åpenbaringer og hans oppdrag.
Utdrag fra teksten er oversatt til norsk i antologien Manikeiske skrifter, 2011.
Den maritime klyngen på Møre
Den maritime klyngen på Møre består av 13 designselskaper, 14 skipsverft, 169 utstyrsleverandører og 20 rederier. Disse sysselsetter over 20 000 personer og har en samlet omsetning på 56 milliarder kroner (Møreforskning 2014).
Sunnmørsregionen med senter i Ålesund er base for en unik konsentrasjon av maritime bedrifter, samt spesialiserte forsknings- og utdanningsinstitusjoner. Sammen danner disse den maritime klyngen på Møre, som er blant de få komplette maritime klynger i verden. Klyngen består av bedrifter som dekker alle segmenter i den globale verdikjeden innen marine operasjoner (operasjoner innen offshore olje og gass, offshore vind og andre spesialoperasjoner i havrommet).
Jinxi
Jinxi (kinesisk: 金溪县 ; pinyin: Jīnxī Xiàn) er et fylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Fuzhou.
Befolkningen var i 1999 på:260.336.
Samferdsel
Kinas riksvei 206, som passerer dette området, løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.
Kinas riksvei 316 løper gjennom området. Den fører fra Fuzhou i Fujian via Nanchang i Jiangxi og Wuhan i Hubei til Lanzhou i Gansu.
Lída Baarová
Lída Baarová (født 14. september 1914 som Ludmila Babková i Prag (Bøhmen), død 28. oktober 2000 i Salzburg) var en tsjekkisk skuespillerinne.
Bakgrunn
Etter sin utdannelse ved skuespillerakademiet i hjembyen spilte hun i sin første filmrolle 17 år gammel i filmen Pavel Čamrda's karriere (Kariéra Pavla Čamrdy). Hennes mor sang i et kor og spilte i en rekke teaterstykker; hennes yngre søster, Zorka Janů (1921–1946), ble også filmskuespillerinne.
Karriere i Det tyske rike
Etter at hun hadde møtt Joseph Goebbels utviklet det seg et heftig kjærlighetsforhold mellom dem, som også ble offentlig kjent. Goebbels ønsket å skille seg fra sin kone Magda til fordel for Baarová. Men etter bønn fra Magda grep Adolf Hitler inn og fikk Goebbels til å redde ekteskapet. Hitler intervenerte 16. august 1938 og irettesatte sin minister, og sa til ham at i lys av hans «perfekte ekteskap» såvel som til den planlagte tyske innmarsj i Tsjekkoslovakias Sudetenland, var hans forhold til en tsjekkisk skuespillerinne en umulighet. Lidia Baarová ble fortalt av Berlins politisjef Wolf-Heinrich von Helldorff at hun hadde å avbryte sitt forhold til Goebbels øyeblikkelig. Etter dette fikk Baarová ikke flere engasjementer i Tyskland.
Filmen Preußische Liebesgeschichte fra 1938, nettopp innspilt før Hitler grep inn mot forholdet Goebbels/Baarova, hvor hun spilte hovedrollen, fikk fremvisningsforbud på grunn av krigen med Polen (den handlet om kjærlighetsforholdet mellom keiser Wilhelm I og den polsk-tyske prinsesse Elisa Radziwill), og ble først satt opp på kino etter krigen.
I 1938 reiste Baarová tilbake til Bøhmen og senere Italia, men fikk ikke lenger noe fotfeste i filmbransjen.
Etterkrigstiden
I 1956 lot hun seg skille fra sin ektemann Jan Kopecky og spilte teater i Østerrike og Tyskland.
I 1958 giftet hun seg i Salzburg med den svenske professor Kurt Lundwall. Ektemannen døde i 1980, og hun tilbragte resten av sitt liv alene i Salzburg.
Langrenn under Vinter-OL 2010 – 30 kilometer klassisk kvinner
Kvinnenes 30 kilometer klassisk stil under Vinter-OL 2010 ble avholdt i Vancouver, Canada den 27. februar 2010 på Whistler Olympic Park i Whistler.
30 kilometer fellesstart har vært konkurransegren i langrenn siden 2005 og i OL siden 2006. Tsjekkias Kateřina Neumannová var regjerende olympisk mester på distansen fra vinter-OL 2006 i Torino. Justyna Kowalczyk er regjerende verdensmester på distansen.
Resultater
<br style="clear:both;" /> * Kornelia Marek gikk inn til ellevteplass, men ble diskvalifisert etter at hun ble tatt for doping.
Totak
Totak er en innsjø i Vinje kommune i Vestfold og Telemark. Innsjøen, som er en del av Skiensvassdraget, har utløp gjennom elva Tokke ned til innsjøen Bandak. Totak er en av Norges dypeste innsjøer. Innsjøen er regulert som magasin for Vinje og Tokke kraftverk.
Innsjøen har større fiskeproduksjon enn det som tas ut, det er derfor mye småfallen røye. Av denne grunn blir det satt ut stor fiskespisende ørret, som skal bidra til å øke interessen for fiske.
På Sporaneset i østenden av Totak ligger et stort helleristningsfelt med figurer fra både eldre steinalder og bronsealderen.
Navnet kommer av norrønt þot, 'brusing', og ak (norrønt agr) ‘vann, innsjø’.
Liste over kardinaler utnevnt av Pius VIII
Liste over kardinaler utnevnt av Pius VIII er en liste over de seks kardinalene pave Pius VIII utnevnte under tre konsistorium i perioden fra 27. juli 1829 til 5. juli 1830.
Hockenheim
Hockenheim er en by i den tyske delstaten Baden-Württemberg, rundt 20 km sør for Mannheim. Byen har rundt 20 000 innbyggere. Hockenheim er mest kjent for racerbanen Hockenheimring som ble bygget i 1932, som bli årlig brukt til blant annet Formel 1.
Hainanesisk
Hainanesisk eller hainanhua (forenklet kinesisk: 海南话; tradisjonell kinesisk: 海南話), også kjent som qiongwen (琼文) eller qiongyu (琼语), er et kinesisk språk innen språkgruppen minnan. Det tales på øya Hainan.
Noen lingvister medregner i dette språket varianten leizhou min, som snakkes på Leizhouhalvøya, skjønt andre ser på det som et eget minnanspråk.
Kommunalreformen (2007)
Ved reformen i 2007 oppnevnte forlikspartiene – Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti – en egen oppmann som skulle undersøke tvistesaker eller protester ute i kommunene, og som kunne foreslå lokale folkeavstemninger eller tvangstiltak.
Kommunene kunne til en viss grad unngå sammenslåing dersom de inngikk vidtgående samarbeidsavtaler med en eller flere nabokommuner. Mindre øyer som ønsket å forbli en separat kommune inngikk ofte spesielle øy-samarbeidsavtaler.
De nye kommunene fra 2007
De nye 98 kommunene fra 1. januar 2007 avløste 270 tidligere kommuner, og er inndelt slik etter hvilken av de fem regionene de tilhører:
Røykmaskin
Røykmaskin (også kalt tåkemaskin) er et apparat som sender ut en tett damp som ligner på røyk eller tåke. Denne kunstige tåken eller røyken benyttes i underholdningsindustrien, til konserter, teater, film og lignende.
Virkemåte
De fleste røykmaskiner lager røyken ved hjelp av to hovedmetoder. Den ene baserer seg på fordampning av en væske basert på vann og glykol eller glyserin, mens den andre metoden danner en mineralolje-basert røyk via atomisering. For glykolbasert røyk blir væsken (fog juice) sprøytet inn i en oppvarmet blokk og fordamper raskt. Dette danner et kraftig trykk som presser dampen ut av utgangen. Når dampen kommer i kontakt med den (relativt sett) kalde luften utenfor dannes røyken (tåka).
Skadelige virkninger på luftveiene
Selv om de oftest antas å være trygge å puste inn, så har eksponering til røyk og tåke produsert av maskiner basert på mineralolje, glykol og glyserin blitt knyttet til ugunstige kort- og langsiktige helseeffekter på luftveissystemet for utsatte artister og scenearbeidere, spesielt de med luftveisproblemer som for eksempel astma. Man bør derfor unngå å puste inn kunstig laget røyk og tåke. For filmproduksjon er det dessuten mulig å legge til røykeffekter digitalt under etter-redigeringen i stedet for å bruke røykmaskiner på settet. Glykolbasert røyk er blitt knyttet til med hodepiner, svimmelhet, døsighet og tretthet hos de eksponerte. Disse resultatene er som man kunne forvente ettersom glykoler har en viss kjemisk likhet med alkoholer, og ettersom tåkepartiklene er så små blir det lett for dem å komme inn i blodet. Symptomer som tungpustethet har blitt knyttet til langtidseksponering til kunstig røyk og tåke.
Chrysomeloidea
Chrysomeloidea er en artsrik overfamilie av biller som tilsvarer den gruppen som før ble kalt Phytophaga (=planteetere). De aller fleste artene lever på eller i planter. Det er beskrevet omtrent 65 000 arter, de fleste i de to store familiene trebukker (Cerambycidae) og bladbiller (Chrysomelidae). I Norge er det funnet omtrent 300 arter. Noen nyere inndelinger opererer med to underfamilier, Cerambycoidea med familiene Cerambycidae og Vesperidae (den sistnevnte blir ofte regnet som en undergruppe av Cerambycidae) og Chrysomeloidea i snever forstand med familiene trebladbiller (Megalopodidae), pollenbladbiller (Orsodacnidae) og Chrysomelidae.
Utseende
Små til meget store (1–180 mm) biller av sterkt varierende form og farge. Oversiden er sjelden tydelig hårete og ofte metallisk farget. Antennene er middels lange til meget lange, 11-leddete (bortsett fra hos noen jordlopper som har 10 ledd) og uten en markert kølle. Beina er forholdsvis lange og kraftige, føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er ganske lite og knapt synlig (pseudotetramere føtter), i alle fall det tredje leddet er tolappet (ofte alle de tre innerste), og den ytterste leddet er tynt og krumt.
Levevis
Så godt som alle artene er knyttet til planter. De fleste trebukkene har larver som borer i død eller levende ved. De andre tre familiene lever stort sett av grønne plantedeler, enten de gnager på utsiden eller minerer innenfra. De fleste artene flyr godt og kan spre seg over betydelige avstander. Voksne biller kan ofte finnes på blomster.
Skadedyr
Som en kunne vente i en så artsrik gruppe av planteetende insekter, er det en del arter som kan leve på kulturvekster og gjøre betydelig skade. Et av de mest kjente eksemplene er koloradobillen (Leptinotarsa decemlineata) som angriper poteter. Bladbiller (Chrysomelidae) gjør skade ved å gnage på bladene til ulike slags planter, mens trebukker (Cerambycidae) kan gjøre skade på tømmer ved å bore i veden, noen ganger drar de med seg parasittiske sopper slik at treet blir drept. Noen arter av trebukker lever i tørr, død ved og kan skade bygningstømmer og møbler, særlig kjent er husbukken (Hylotrupes bajulus).
Lucas Neill
Lucas Neill (født 9. mars 1978) er en australsk tidligere fotballspiller fra Sydney som spilte for blant annet Blackburn og West Ham i engelsk Premier League.
Neill var fast landslagsspiller på mellom 2005 og 2013 og var med laget som kom til åttendedelsfinale i fotball-VM 2006. Fire år senere ble han utnevnt til kaptein på laget til VM i Sør-Afrika.
Neills Englands-opphold startet i Millwall FC i 1995. Neill rakk 152 kamper og 13 mål i engelsk 1. divisjon og 2. divisjon før han ble solgt videre til Premier League-klubben Blackburn Rovers i 2001. Her ble han i 5 år som fast høyreback og han var blant lagets beste og mest stabile spillere. Blackburn kvalifiserte seg også for UEFA-cupen ved flere anledninger, og Neill fikk i alt 10 kamper i UEFA-cupen med Blackburn. I januar 2007, ble han solgt videre til West Ham. Liverpool FC var også interessert i å få australieren til klubben, men Neill valgte London-laget p.g.a. at de viste størst interesse for å få ham til klubben.
«Emden»
«Emden» var en lett tysk krysser som ble bygget under Weimar-republikken.
«Emden» deltok i Operation Weserübung, invasjonen av Norge 9. april 1940. Skipet hadde en toppfart på 29 knop og en besetning på 630 mann. Hun var del av 5 Kriegsschiffgruppe, hvis oppgave var å ta Oslo. Gruppens flaggskip, den tunge krysseren «Blücher» ble senket ved Drøbak av Oscarsborg festning i det skipsgruppen forsøkte å komme inn til Oslo havn for å landsette tropper. Etter tapet av «Blücher», ga «Emden» og den tunge krysseren «Lützow» opp å ta seg gjennom Drøbaksundet og landsatt sine tropper lenger ute i fjorden.
«Emden» var det tredje tyske skipet med dette navnet. Hun var også det første skipet som ble bygget etter første verdenskrig. Hun ble sterkt skadet 9. eller 10. april 1945 i Kiel etter bombeangrep og ble hugget etter andre verdenskrig.
Julekveldsvisa
«Julekveldsvisa» er en julesang med tekst av Alf Prøysen og melodi av Arnljot Høyland. Den ble første gang utgitt i julenummeret av Magasinet for alle i 1951. Tittelen var da «Julkvelds-visa». Den ble skrevet etter oppfordring fra Nils Johan Rud, som var redaktør av bladet. Rud var også rådgiver for Prøysen når det gjaldt teksten, som enkelte steder ble endret til det Rud foreslo, et eksempel er at Prøysen hadde skrevet «Nå skal vi ta det rolig og puste på ei stund». Rud foreslo å endre dette til «Nå sett vi oss og kvile og puste på ei stund», og dette ble den endelige teksten i den linjen.
Høyland komponerte opprinnelig melodien til revyvisa «Lærlingvise», som Prøysen skrev i 1944. Melodien ble først utgitt sammen med teksten til «Julekveldsvisa» i juleheftet Julehelg i 1952. I oktober samme år ble sangen innspilt av Alf Prøysen med Robert Normann på gitar. Den ble utgitt på 78-platen Columbia GN 1342. I 1959 var sangen med på albumet O jul med din glede der Prøysen medvirket sammen med Arild Berggren og Sølvguttene.
Mange andre artister har spilt inn sangen. Nora Brockstedt spilte den inn på singelen Julekveldsvise/Musevise i 1972 (Philips 6084 015). Ingjerd Helén spilte den inn på Julekveldsvise og andre Prøysenviser i 1979. Herborg Kråkevik har med «Julekveldsvisa» på albumet Jul i stova (2012). Sangen er også innspilt på platene Julens vakreste av Hanne Krogh og Frem fra glemselen, kap. 13 av Helge Borglund.
I 2013 kom «Julekveldsvisa» med som salme nr. 64 i Norsk salmebok 2013, under tittelen «Nå har vi vaske golvet».
Santiago (Kapp Verde)
Santiago (portugisisk for «Apostelen Jakob»), eller Santiagu på det lokale kreolske språket bádiu, er den største øya tilhørende Kapp Verde og halvparten av landets befolkning bor på denne øya.
Beliggenhet
Santiago ligger mellom øyene Maio (40 km vest) og Fogo (50 km øst) og tilhører øygruppen Sotavento. Santiago var den første øya som ble befolket, i 1462 i byen Cidade Velha.
Byer og tettsteder
På øya ligger Kapp Verdes hovedstad Praia (portugisisk for strand) og to internasjonale lufthavner. Andre byer på øya er Assomada og Tarrafal.
Yinchuan
Yinchuan (kinesisk: 银川; pinyin: Yínchuān Shì, tidligere kalt Ningsia, Ningxia) er en kinesisk by på prefekturnivå som er hovedstad i den autonome region Ningxia Hui i det nordlige Kina. Befolkningen anslås (2004) til 1,38 millioner innbyggere.
Kulturminner
To gamle buddhistiske pagoder er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Haibaopagoden (海宝塔, Haibao ta eller 宁夏银川海宝塔, Ningxia Yinchuan Haibao ta) i byens nordlige forsteder, også kalt Heibaopagoden (Heibao ta, 黑宝塔), Hebaopagoden (Hebao ta, 赫宝塔) eller Nordpagoden (Bei ta), ble oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner i 1961.
Den er en teglsteinspagode i tårnstil. Opprinnelig ble den reist på 400-tallet på Xixia-herskeren Helian Bobos tid. Dagens pagode er imidlertid fra Qianlongtiden under Qing-dynastiet. Den er 53,6 m høy.
Chengtiantempelets pagode (Chengtian si ta, 承天寺塔) i bydistriktet Xingqing ble opprinnelig bygd i 1050. Den ble imidlertid ødelagt av jordskjelv i 1738. Den som står der nå er i Xixiastil men fra 1820. Den er åttekantet, har elleve etasjer og er 64,5 meter høy. Den er regionens største teglsteinspagode.
Den ble oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner i 2006.
Administrative enheter
Byprefekturet Yinchuan har jurisdiksjon over 3 distrikter (区 qū), ett byfylke (市 shì) og 2 fylker (县 xiàn).
Andre severdigheter
De fremste turistattraksjoner i byprefekturet er den såkalte Sandsjøen (沙湖), og Xixia-mausoleene og det tilknyttede museum om Xixiarikets historie (西夏王陵).
Samferdsel
Kinas riksvei 109 løper gjennom området. Den knytter Beijing sammen med Lhasa i Tibet. Den løper vestover fra Beijing via Datong, Yinchuan, Lanzhou og Xining til Golmud før den vender sørvestover mot Lhasa.
Kinas riksvei 110 har sitt sluttpunkt i Yinchuan. Den begynner i Beijing men følger en mer nordlig rute. Den passerer gjennom Zhangjiakou, Jining, Hohhot og Baotou til den ender i Yinchuan.
Kinas riksvei 211 har sitt startpunkt i Yinchuan. Den løper sørover til Xi'an i provinsen Shaanxi.
Kinas riksvei 307 ender i Yinchuan. Den begynner i Qikou i Hebei og fører gjennom provinsene Shanxi og Shaanxi til Yinchuan.
Bombeattentatet på Oslo S
Bombeattentatet på Oslo S skjedde 2. juli 1982, da en hjemmelaget bombe detonerte i en oppbevaringsboks på Oslo S (daværende Østbanestasjonen). 19 år gamle Elin Stoltenberg Dahl og hunden hennes ble drept av eksplosjonen. Elleve andre ble skadet, derav en eldre mann svært alvorlig. Glass og splinter haglet rundt mennesker som oppholdt seg i Østbanehallen.
Åtte dager etter den første eksplosjonen ble det funnet en udetonert bombe i stasjonshallen. Denne hadde vært lagret i en tilsvarende oppbevaringsboks, men feil ved bombens mekanisme gjorde at den ikke gikk av. Den udetonerte bomben hadde omkring 2 kg sprengstoff og hadde større sprengkraft enn den som eksploderte. Plastposen med den udetonerte bomben ble tatt ut av oppbevaringsboksen og plassert på et lager for hittegods, der bomben ble oppdaget ved en tilfeldighet. Sprengstoffet var plassert i et stålrør for avtrekksvifter på kjøkken, røret var kappet til 30 cm. Liknende bomber er brukt av terrororganisasjoner i andre land. Bomben var tidsinnstilt ved hjelp av et vanlig armbåndsur, med tidsinnstilling på maksimalt en time. Politiet uttalte at den udetonerte bomben uten tvil var «laget av en person som har greie på slikt», og at det var en ren tilfeldighet at den ikke gikk av.
Funnet av den udetonerte bomben ga flere spor, blant annet fingeravtrykk. 9. oktober 1982 tilsto en 18 år gammel skolegutt fra Nordstrand at det var han som stod bak attentatet. Den 18 år gamle mannen ble avslørt av fingeravtrykk etter en skyteepisode en måned senere. Han ble dømt til elleve års fengsel. Motivet bak bombeaksjonene var ifølge 18-åringen selv utpressing ved å kunne kreve penger for å ikke sprenge flere bomber. Gjerningsmannen tilsto 30 andre straffbare forhold, blant annet hærverk og grove tyverier.
Han tilsto også en sprengning på Ekebergbanen i juni samme år. Han og en kamerat hadde stjålet 8 kilo dynamitt fra en byggeplass. Heldigvis var trikken forsinket, og kjørte derfor ikke inn i eksplosjonen. Gjerningsmannen ble avslørt av fingeravtrykk etter skyteepisoden en måned senere da han med en hagle skjøt og såret et avisbud. En bil med to ungdommer forsvant fra stedet, men et vitne rakk å ta bilnummeret. Senere på dagen ble bilen funnet ved en hytte på Hvaler, og to 18-åringer arrestert.
Gjerningsmannen ble også siktet for drapsforsøk etter skyteepisoden. Geir Lippestad fortalte senere at han hadde gått på skole med de tre gjerningsmennene.
Attentatet medførte at NSB flyttet oppbevaringsboksene bort fra de travle områdene med mange reisende. Til minne om den drepte Elin Stoltenberg Dahl ble det foretatt en landsomfattende pengeinnsamling til et relieff av Nina Sundbye, støpt i forgylt bronse med fredsduer og ordet «fred» på ulike språk. Relieffet ble gitt i gave til NSB for å stå i ankomsthallen, men NSB flyttet det til et uanselig sted. Elin Stoltenberg skulle hjelpe en venn å flytte den dagen, og fikk låne morens bil. Etterpå planla hun å kjøre ut til sin far på Kolbotn, og ringte derfor fra avgangshallen for å høre om han var hjemme. Det var han ikke, og i stedet satte hun seg i fotoboksen. Vitner la merke til at hunden hennes, Natasha, prøvde å dra henne ut. Stoltenberg gikk bort i kiosken, antagelig for å veksle penger, og tilbake til fotoboksen. Fortsatt strittet hunden imot, og Stoltenberg irettesatte henne. Så satte hun seg inn og dro for forhenget.
Daniel Tammet
Daniel Paul Tammet (født 31. januar 1979) er en britisk forfatter, oversetter og autistisk savant som har eksepsjonelle evner i blant annet hoderegning. Det antas å være mindre enn 50 savant i verden og det omtales som en svært sjelden form for asperger syndrom. Han byttet etternavn til Tammet som er estisk ord for eik. Tammet har frivillig medvirket i mange forskningsprosjekter innenfor hjerneforskning.
På noen minutter kan han multiplisere tisifrede tall i hodet eller trekke ut roten av tall og svare med tiervis av desimaler. Han kan trekke ut kubikkroten av et tall raskere enn andre gjøre det med elektronisk kalkulator. Han har også lett for å lære språk, og har en enorm minnekapasitet. Til forskjell fra mange andre savanter kan Tammet gjøre rede for hvordan han klarer det. Han forteller hva som foregår i tankene og hva han "ser inne i hodet". Han kommer frem til svaret på et komplisert regnestykke moment; han forteller at han ser tallene som former og farger og resultatet av en utregning trer frem som en ny form. Tammet skiller seg fra de aller fleste andre savanter ved at hans ekstraordinære evner er akkompagnert av færre mentale handicap. Han kan ikke kjøre bil og vet ikke forskjell på høyre og venstre. Tammet har til forskjell fra de fleste autister et godt ordforråd og han snakker flere språk (fransk, tysk, spansk, litauisk, islandsk og esperanto). Han har utviklet sitt eget språk, noe som også er uvanlig blant savanter. Han er særlig begeistret for de vokal-rike nordeuropeiske språkene. Han opptrådte på islandsk fjernsyn der han snakket islandsk bare noen dager etter at han hadde lært språket.
Tammet sier at han opplever sifre som farger eller opplevelser, hvilket i seg selv ikke er så uvanlig. Dette fenomenet kalles synestesi. Mer uvanlig er det at Tammet kan skjelne mellom ca. 10 000 nummer gjennom ulike opplevelser. Han kan kjenne om et tall er et primtall eller ikke, og ser resultatet av sine utregninger som mentale landskap med former, tekstur, farger og lyder. Den europeiske rekorden i å memorisere tallet pi holdes av Tammet. På fem timer leste han opp 22 514 desimaler ut av hukommelsen. Det tok ham noen uker å memorere desimalene. Han liker ikke å gå i dagligvarebutikken fordi det er for mange inntrykk med mengder av varer og priser. Tammet forteller at han føler stort ubehag dersom ikke han følger sin faste rutine for eksempel ved å drikke te til nøyaktige klokkeslett.
Han utga selvbiografien Born on a Blue Day i 2006, og ble medlem av Royal Society of Arts i 2012.
Friele
Friele er et tysk-nederlandsk slektsnavn som gjennom skipsfart ble etablert bl.a. i Bergen. Friele kan vise til flere personer og bedrifter:
Organising Bureau of European School Student Unions
Organising Bureau of European School Student Unions (OBESSU) er en europeisk plattform for elevorganisasasjoner. Organisasjonen har 21 medlemsorganisasasjoner fra 19 land i Europa. Organisasasjonens oppgave er å ivareta grunnskole- og videregående elevers interesser overfor politiske beslutningstakere.
OBESSU jobber spesielt overfor Council of Europe og EU, samt andre institusjoner i Europa som jobber med utdanning. OBESSU har også vært ledende i arbeidet med å etablere elevorganisasjoner i land hvor dette ikke eksisterer. Videre jobber organisasjonen med å sikre at elever i alle europeiske land har rett til å påvirke sin egen utdanning og har reell innflytelse på alle beslutninger som tas vedrørende utdanning.
Organisasjonen ble etablert i 1975. Elevorganisasjonen i Norge var en av medlemsorganisasjonene frem til 23. juni 2012, hvor Landsstyret vedtok at Elevorganisasjonen skulle meldes ut av OBESSU.
Arnolt Schlick
Arnolt Schlick (også Arnold; født før 1460 og formodentlig i Heidelberg; død etter 1521 formodentlig samme sted) var en tysk renessansekomponist, luttspiller, organist og orgelsakkyndig.
Liv
Schlick var blind, men sannsynligvis ikke fra fødselen. Det første bevarte dokumentet som omhandler ham er vielsesattesten, sannsynligvis fra 1482, der han er oppført som hofforganist. I 1486 spilte han ved hoffet til Maximilian I av Det tysk-romerske rike i Frankfurt og fra ca. 1509 var han ansatt som organist ved det kurpfalsiske hoff i Heidelberg, der han ble livet ut. Schlick var den best betalte musikeren ved hoffet, med en lønn mer enn dobbelt så høy som den nest best betalte, så han må ha hatt en høy stjerne hos sin arbeidsgiver.
Det siste historiske sporet ett Schlick stammer fra 1521, da han sendte noen av sine komposisjoner til fyrstbispen av Trient, Bernhard von Cles (senere kardinal).
Virke
De komposisjonene som er bevart etter Slick, viser en stor musikalsk og formal originalitet, som et tistemmig orgelstykke og kanons med kontrapunkterende stemmer som setter inn på samme tid.
Schlick skrev noen messer som er tapt, pluss noen sanger.
Schlick var også en etterspurt orgelsakkyndig. Han inspiserte og godkjente blant annet orglene i Speyerdomen, Straßburger Münster og Stiftskirche Neustadt an der Weinstraße (1516).
Betydning
I likhet med sine bekjente, Paul Hofhaimer og Sebastian Virdung, regnes Arnolt Schlick til renessansemusikkens kolorister. Hans metode med å veve kontrapunktiske linjer rundt en cantus firmus som er avledet av en koralmelodi, peker framover mot utviklingen koralpreludiet som kulminerte med Johann Sebastian Bachs musikk mer enn to hundre år senere.
Istedenfor den middeltone tempereringen som var vanlig på Schlicks tid beskrev han i Spiegel der Orgelmacher und Organisten en praktisk orientert. 170 år senere utarbeidet Andreas Werckmeister en temperering lik den Schlick skisserte. Med slike skalaer kan man spille mer enn i noen få nært beslektede tonearter og det er en forutsetning for utviklingen av den europeiske musikktradisjonen vi kjenner.
Direkte kasus
Direkte kasus er i indoariske språk navnet på en kasus brukt med alle tre kjernerelasjonene: transitive verbs agens, transitive verbs patiens og intransitive verbs agens.
En slik kasus kan også kalles nominativ eller absolutiv, men lingvistene bruker som regel disse begrepene bare om kasus som ikke brukes i så mange roller.
Honduras under Sommer-OL 2000
Honduras under Sommer-OL 2000. Tjue sportsutøvere, atten menn og to kvinner fra Honduras deltok i tre sporter, friidrett, svømming og fotball under Sommer-OL 2000 i Sydney. Det var sjuende gangen Honduras deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medalje.
Lars Berg (forfatter)
Lars Berg (født 16. mai 1901 i Hillesøy, død 11. januar 1969) var en norsk romanforfatter, dramatiker, lærer og kulturforkjemper.
Liv og virke
De fleste romanene til Berg handler om livet til fiskerbøndene i Nord-Norge og familiene deres i samtid og nær fortid. Bergs romaner skildrer omstillinga i landsdelen i første del av 1900-tallet, med mekanisering i jordbruket og motorisering av fisket. Hos Berg er seksualiteten en positiv kraft som holdes nede av kirkas seksualfiendtlighet og folks fordommer. I skildringen av seksuelle scener var Berg utvilsomt den mest radikale forfatteren i den norske 1930-tallslitteraturen, og da Agnar Mykle ble stilt for retten i 1957, spøkte Berg med at han selv hadde vært like dristig 20 år tidligere. På grunn av åpenheten og utførligheten, særlig i sine første romaner, ble han beryktet som «rikspornograf» og beskyldt for både «spekulasjon i råskap og et skittent fantasiliv». Han ble anmeldt til politiet, men frikjent. Under krigen ble bøkene hans likevel satt på indeks og fjernet fra biblioteker og bokhandler.
Han mottok gullmedalje fra Oslo illustrerte for årets beste litterære prestasjon i 1934. I juryen satt blant andre Ingeborg Refling Hagen og Peter Egge. Berg var en aktiv kulturradikaler. Han var en av 33 norske forfattere som skrev opprop mot Knut Hamsun etter at Hamsun hadde angrepet den tyske krigsfangen Carl von Ossietzky, som fikk Nobels fredspris i 1936 (for 1935). Berg ble innbragt av politiet i Oslo da han arrangerte demonstrasjon mot Mussolini etter Italias invasjon i Etiopia i mai 1936.
I 1936 startet Stalin utrenskning av meningsmotstandere i de såkalte Moskvaprosessene. Like etter den første rettssaken rykket åtte norske forfattere, Arnulf Øverland, Aksel Sandemose, Sigurd Hoel, Helge Krog, Nini Roll Anker, Gunnar Reiss-Andersen, Nils Collett Vogt og Lars Berg ut med en erklæring der de stemplet dødsdommene som justismord. De norske forfatterne var blant de aller første som protesterte mot Stalins utrenskninger. De ble imidlertid kraftig imøtegått av Nordahl Grieg, som forsvarte Stalin og prosessene i artikkelen «Dramaet i Moskva» i februar 1937.
Berg advarte også tidlig mot nazismen, mest aktivt med taler og foredrag etter en reise i Tsjekkoslovakia våren 1938. Da krigen kom til Norge, ble Berg med i motstandsarbeidet. Han ble tatt av Rinnanbanden, og satt i fangenskap fra 4. desember 1942 helt til frigjøringen i 1945. Den lengste tiden satt han på Grini. Bergs bøker var forbudt under krigen, og nazimyndighetene stengte Tiden Norsk forlag i 1940. Hans bøker havnet på «index», og de ble fjernet fra forlag, bokhandler og biblioteker.
Da Berg slapp ut av fangenskapet i 1945, dro han tilbake til Tromsø og etablerte etter et par år framhaldsskole i brakkene i tyskernes gamle fangeleir på Krøkebærsletta i Tromsdalen. Det ble hans pedagogiske og kulturelle «base» de neste 20 år. Det var antinazisten og krigsfangen Berg som avduket bysten av Knut Hamsun på Hamarøy i 1961. Han omtalte Hamsun som «Noregs største diktar», og var en viktig støtte for Hamsun-familien etter krigen. I samarbeid med Forfatterfondets leder Hans Heiberg sørget han for at Marie Hamsun fikk pensjon frem til sin død i 1969.
Berg gjorde en stor innsats for målsaken i Norge. Han skrev og agiterte på nynorsk, han underviste på målet, og han utviklet språket. Han stiftet Hålogaland lærarmållag, senere også Noregs lærarmållag, og var formann begge steder. I 1947 utarbeidet han en nynorsknormal basert på Tromsdialektene.
Berg fikk i 1966 sin gamle Grini-venn Francis Bull til å testamentere sin private boksamling som grunnstamme til det nye Universitetsbiblioteket i Tromsø. Den testamentariske gaven var på mange titusentalls bøker, og kom til Tromsø i 1975 etter Bulls død. Berg regnes som Hålogaland teaters «far». Han lanserte ideen om et profesjonelt, nordnorsk teater allerede i 1938. Han kjempet utrettelig for etablering av teatret i 30 år, i mange år nesten helt alene, og det var han som formulerte slagordet:
Førsteamanuensis Nils Magne Knutsen ved Universitetet i Tromsø oppsummerer Lars Bergs virke slik i boka Han som gjekk først: «Ved at han valgte å bli boende nordpå, og ved at han var den krigeren han var, fikk han en betydning for nordnorsk kulturdebatt og nordnorsk kulturvokster som ingen av de andre forfatterne fikk. Han satt her i Tromsø og var et stadig like hissig uromoment, engasjerte seg, skrev avisinnlegg, kjempet for teater eller hva det nå kunne være. Etter hvert ble han på den måten en hel liten kulturrevolusjon ganske alene.» «Lars Berg sto der som et privat stormsenter og insisterte på å være nordlending.» «Og det er slik jeg tror han vil bli stående i nordnorsk litteraturhistorie: Som provokatør og banebryter i 1930-åra, som stridsmann i etterkrigstida, og som døråpner for den blomstringa i nordnorsk kulturliv som kom etter hans død.»
Berg var også aktiv i nynorskbevegelsen. Hans interesse for nynorsk ble vekket da han gikk på folkehøyskolen og lærerskolen. I 1924 ble det innført nynorsk i skolen i Buvika skolekrets i Hillesøy, Berg var da lærer ved skolen og en av pådriverne for nynorsk. Han var med på å stifte Hålogaland lærermållag, Noregs lærermållag og Troms mållag. Han hadde også noen verv i Norges mållag.
Forfatterskapet
Berg debuterte med romanen Men det var det ingen som visste - en roman som slo ned som en bombe da den kom ut i desember 1934. Den var utsolgt allerede til jul. Berg ble beskyldt for «spekulasjon i råskap», og dette fikk Aksel Sandemose til å rykke ut med et forsvar i Rjukan Arbeiderblad 17.12.34 (også trykt i boka «Dikteren og temaet» (1973)): «Med denne romanen har norsk litteratur fått en ny mann som ikke kan avvises. 'Men det var det ingen som visste' behandler et emne som er både farlig og vanskelig, nemlig en manns uduelighet i forholdet til kvinner. Og fenomenet er aldri på noe skandinavisk sprog blitt behandlet så dyktig og inngående som her.»
Året etter ga han ut romanen Du er den første kvinne - som også dreier seg om seksuell feilutvikling. I denne romanen går hovedpersonen til den motsatte ytterlighet, han blir en Don Juan. Han blir bundet til en «urkvinne», som har vært barnepike for han. Han har et nært forhold til henne, og også sine første seksuelle erfaringer med henne. Da han skilles fra denne kvinnen, får det katastrofale konsekvenser for hans liv videre: Ubevisst søker han etter henne, han går fra den ene til den andre og faller ikke til ro noen steder. Romanen vakte stor oppmerksomhet - stor forargelse, og stort salg. Bokkritiker, dosent Harald Elovsson sammenlignet Lars Berg med den engelske dikteren D. H. Lawrence i «Folkskollärarnas tidning» 20.05.39: «Det finns i boken flera erotiska scener, givna med en fyllig och sund sensualism, som kan föra tanken till den engelska diktaren.»
Som Bergs hovedverk regnes de fire romanene som kom mellom 1936 og 1939. Her følger han medlemmer av samme familie gjennom to generasjoner. Hovedpersonen tar utdanning og lærer nye tanker å kjenne. Han kommer tilbake, og etter hvert får de nye, radikale tanker fotfeste også i hjembygda. Framskritt i næringsliv og tenkesett kobles i den siste boka opp mot Arbeiderpartiets overtakelse av politisk makt. Berg var utvilsomt inspirert av den nye tid med kriseforlik og Johan Nygaardsvolds sosiale reformer.
Hans gjennombrudd som forfatter skjedde med romanen Du skal svare (1936). Berg forteller historien om familien Skarnes i to generasjoner. Den ellers så vettige og vakre Rønnaug Skarnes faller for den infame psykopaten Kristian Skarnes, som binder henne fast med sine «ormeauge» og sin fysiske seksualitet. Beskrivelsen av deres første seksuelle møte er kraftig og konkret, direkte og realistisk, rik på detaljer både på det psykologiske og fysiologiske plan - og det som skiller den fra nesten alle framstillinger av denne art i norsk litteratur, er beskrivelsen av seksualitet som natur:
«Da hendte noe, han vart vill, rasande. Ho vart nesten sleten ut av alle tankar, slo auga opp og såg eit andlet ho ikkje kjente att. Ho vart mest redd med det same, men så var det brått som ho var i eit uvér. Han sleit klea av henne, ho hørte det revna i dem, han klorte, beit. Ho var så forferd at ho kunde ikkje tenke, kjente bare at no var ho eit fjom i uvéret. Så kvelvde han seg over henne, var som eit fjell, kramsa over henne, klorte, kleip. No, no hendte alt. Ho kjente brått at det var dette uvéret ho hadde ant, ønsket og vore redd, det hadde bare vore borte frå alle tankar. No var ho i det, kjente det var uråd å stri imot, ho gav etter, slappa av i kroppen så det suste og tirte i henne, let han åpne seg.»
Berg utgav seks romaner etter krigen. Det er bredt anlagte sosial-realistiske romaner fra Nord-Norge, om organisering av fiskerne Kvinna og havet (1950) og Vi må ro i natt (1951). Med romanen Her er sedejord nok (1954) tar Berg opp temaet menneskene og religionen. Selv om Berg lar svepen løpe over ryggen på omvendelsespredikantene, så er det tydelig at han skriver om Føreren og nazistene - selv om det er lagt til en nordnorsk bygd, og med stort innslag av humor og skjemt. Boka vakte stor oppmerksomhet og voldsomt rabalder i radio og aviser. Psykologen Ingjald Nissen ga Berg mange lovord for hans forståelse og tolking av det som skjer når et menneske gir seg over til blind tro: «Han (Berg) behandler en sak - et dyptgående problem - som vitenskapen i to mannsaldre har kjempet med, og som den vel fremdeles er i villrede med, nemlig spørsmålet om hvorledes et diktatur kan vokse opp og stabilisere seg i et samfunn.» (Arbeiderbladet 09.02.55).
Berg debuterte som dramatiker med «Maria» (1959) på Det Norske Teatret. Teaterstykket Petter Dass (1967) ble uroppført på Hålogaland Teater i 1984. Hans to siste romaner handler om den finske innvandringen til Nord-Norge: Her følger vi Thure Granberget fra de finske skogene til kysten av Nord-Norge i Dei varme kjeldene (1966) og Den lange vegen (1967). Den tredje romanen, Fritt Menneske lå uferdig da forfatteren døde i 1969.
Litteraturhistoriker Arild Haaland skrev følgende om Lars Bergs forfatterskap i Syn og segn (1967): «I emneval er bøkene aktuelle og nærverande, og likevel på sida av den litterære hovudstraumen i Noreg i dag. Lars Berg var føre si tid når det gjeld den opne innstillinga til det seksuelle. ... Det som gjer forfattarskapen til ei oppleving fylt av rikdom og ettertanke, er at han tumlar med sentrale og tidlause problem. Vidare er det den generøse innstillinga og det omsynslaust opne som ber skildringane, og det at vi blir førte inn i ei fascinerande, reindyrka handlingsverd.»
Ved 100-årsjubileet for Lars Bergs fødsel ble et utvalg av hans noveller utgitt under tittel Båten og mannen og andre noveller (2001) og utvalgte dikt og prologer i Steingaren framfor havet (2001).
Ganesha
Ganesha (sanskrit: गणेश eller श्रीगणेश (når man peker på adelig status) (eller «vertenes herre», også skrevet Ganesa og Ganesh, noen ganger referert til som Ganapati) er i hinduismen sønn av Shiva og Parvati, og ektefelle til Bharati, Riddhi og Siddhi. Han er også kalt Vinayaka i marathi-språket. «Ga» symboliserer buddhi (intellektet) og «na» symboliserer vijnana (visdommen.) Ganesha er derfor ansett for å være herre over intellekt og visdom. Han blir avbildet som en gul eller rød gud med stor mage, fire armer og et elefanthode, ridende på eller ledsaget av en mus.
Visdommens gud
Ganesha er en av mange guder innenfor hinduismen. Ganesha er den morsomme guden i hinduismen, og han er en kjent for å være en spøkefugl («droma»). Han er guden for intelligens (intellekt) og undervisning (visdom). Hinduer som går på skole eller på annen måte er i ferd med å tilegne seg lærdom, retter ofte sine bønner til Ganesha.
Tilblivelsesmyter
Det verserer en rekke fortellinger om hvordan Ganesha ble til, men den følgende skapelsesmyten er blant de mest kjente:
Ganesha er sønn av Shiva og Parvati. Ganesha ble født i India da Shiva ikke var til stede. Da Shiva kom hjem, fant han Ganesha foran huset, og Ganesha ville ikke slippe Shiva inn. Shiva visste ikke at han hadde en sønn, og kappet hodet av Ganesha. Parvati fortalte Shiva at Ganesha var sønnen deres, og Shiva bestemte seg for å lete etter et nytt hode blant dyrene. Men Parvati hadde ett krav. Shiva måtte love å ikke ta hodet til et dyr der moren til dyret ville sørge over det. Shiva vandret lenge, en dag kom han over en elefantunge som lå ved sin døde mor. Shiva tok dermed elefantungens hode, siden moren ikke ville sørge over det. Derfor har Ganesha elefanthode.
Høytiden Ganeshotsav
En høytid som er spesielt knyttet til Ganesha kalles Ganeshotsav. Den er mest populær i delstaten Maharashtra på Indias vestkyst, men feires stort sett over hele landet. Ganeshotsav varer i ti dager og begynner på fødselsdagen til Ganesha. Den avsluttes med at en statue av Ganesha blir senket ned i vann  – enten i havet, i ei elv eller i en innsjø.