cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
36,9
36,9-uttalelsen
"Om andre får økt oppslutning, må de ta konsekvensen – av hensyn til demokratiet. De andre partier krever ny kurs og ny regjering. Vi skal ikke gjøre det dårligere enn ved forrige valg. Da må de andre ta ansvar og danne regjering. Det står jeg fast på."
Avisene fulgte opp ved å spørre om dette skulle tolkes bokstavelig som et ultimatum på minst 36,9 % oppslutning, og Jagland svarte da bekreftende, men la også til med et smil at «vi teller jo ikke hundredeler, da». Arbeiderpartiet hadde på det daværende tidspunktet omtrent 30 % oppslutning på meningsmålingene.
Senere i valgkampen fikk Jagland flere spørsmål om prosentgrensen på 36,9. I en utspørring på NRK Radio ble han spurt om han virkelig ville søke avskjed hvis Ap fikk minst like mange stortingsrepresentanter som i forrige periode, men kom under 36,9 %. «Det er ikke mandatene som vil telle for Ap, men om vi har tillit i befolkningen til den hovedlinje vi har valgt», svarte Jagland. På oppfølgingsspørsmål om hvorfor tallet var så viktig svarte han at «det gir oss politisk styrke i Stortinget» med den begrunnelse at SV og Ap kunne få flertall i Stortinget sammen dersom Ap fikk mer enn 36,9 prosent.
Valget og etterspillet
Ved valget i 1997 oppnådde Arbeiderpartiet 35 prosent, og selv om Arbeiderpartiet var både største parti og regjeringsalternativ, valgte Jagland å gå av. Jaglands avgang etter valget banet veien for sentrumsregjeringen, bestående av Kristelig Folkeparti, Venstre og Senterpartiet, og ledet av Kjell Magne Bondevik.
Avisen VG kåret ordet «desimaldemokrat» til «årets ord» i 1997 med den begrunnelse at det «er et presist begrep som valgforskere helt sikkert kommer til å bruke når de skal beskrive det historiske valget 1997. Aldri før har en regjering stilt et krav om en bestemt oppslutning i prosent, helt ned på desimalen, for å ville fortsette.»
Jaglands ultimatum til velgerne ble i ettertid sterkt kritisert av blant andre Gro Harlem Brundtland, som uttalte at hun «ikke hadde kunnet tenke seg at han kunne være så dum».
Politisk redaktør Frithjof Jacobsen viste i artikkelen «Et pågående politisk sammenbrudd», Dagens Næringsliv 8. mars 2023 til 36,9 som et traume i Arbeiderpartiet.
Surferosa
Surferosa var et norsk pop- og rockeband som ble dannet i 2000 med Mariann Thomassen som vokalist og frontfigur. Bandet ga ut flere album og deltok i Melodi Grand Prix. De ble oppløst i 2009.
Opphav
Bandet beskrives som en synthbasert «thrashpop»-gruppe som sprang ut fra studentmiljøet i Bø i Telemark i 2000. Den 80-tallsinspirerte gruppen vant bandkonkurransen Zoom i 2001 og ble sendt på den påfølgende Zoom-turneen i Norge og England våren 2002. De fikk mye oppmerksomhet i media, ikke minst på grunn av vokalist Mariann Thomassen fra Stryn, hennes sterke scenepersonlighet og fargerike kostymer. Navnet Surferosa er hentet fra en plate med Pixies som heter Surfer Rosa og kom ut i 1988.
Utgivelser
Deres debut-EP kom ut i 2002 og inneholdt den energiske låten «Lucky Lipstick». Gruppa albumdebuterte med Shanghai My Heart i 2003, og fikk flere radiohits. Samme år lagde de all filmmusikken til spillefilmen Bare Bea og hadde suksess med singelen «Saturday Night» fra filmen. I 2005 lanserte de sitt andre album, The Force. Albumet oppnådde ikke like store salgstall som det forrige, men fikk relativt gode kritikker i pressen. Albumet blir regnet for å være mer modent enn det forrige og ikke fullt så kaotisk i sin stil. «Royal Uniform» fra The Force var en del av lydsporet til spillet spillet FIFA 07. «Scandinavian Decay» fra det tredje albumet The Beat on the Street, var med på spillet The Sims 2.
Annet
Surferosa har også spilt mye i Sverige og England og har i utlandet blitt sammenlignet med Blondie. I 2009 deltok bandet i Melodi Grand Prix med låten «U Look Good», men de nådde ikke finalen. Senere samme år ble Surferosa oppløst.
Tinker Air Force Base
Tinker Air Force Base er en av det amerikanske flyvåpenets flystasjoner. Den ligger ved Oklahoma City. Den er den største single site arbeidsgiver i delstaten, med mer enn 26 000 militære og sivile ansatte. Syv store enheter av luftforsvaret er basert der, og dessuten en rekke mindre.
Basen er oppkalt etter generalmajor Clarence L. Tinker.
Central (Botswana)
Central er det største distriktet i Botswana i areal. Det tilsvarer det tradisjonelle hjemlandet til bamangwato-folket. Noen av de politiske lederne kommer fra distriktet, blant andre tidligere president Seretse Khama, dagens president Festus Mogae og dagens visepresident generalløytnant Seretse Khama Ian Khama.
De største befolkningssentrene inkluderer to av Afrikas største tradisjonelle landsbyer, Palapye og Serowe. Distriktet inneholder også bielver av Limpopoelven, og disse har en tendens til raskt å flomme over når plutselige regnstormer trekker østover inn i Limpopo.
268 Adorea
268 Adorea er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Themis. Den ble oppdaga den 8. juni 1887 av Alphonse Louis Nicolas Borrelly fra Observatoire de Marseille i Marseille. Adorea var en type romersk kake.
Sound Blaster
Før Sound Blaster
Creatives første lydkort het Creative Music System (C/MS) og ble utgitt i august 1987. Det hadde to kretser bygget rundt Philips SAA 1099, som sammen ga brukeren en polyfoni på 12 firkantbølger med stereolyd og noen støykanaler.
Overraskende hadde kortet også en 40 pinns PGA-brikke laget av Creative med CT 1302A CTLP 8708 silketrykket. Den så akkurat ut som den digitale signalprosessoren på Sound Blaster, som ble utgitt senere. Den ble antagelig brukt til å automatisere noen av operasjonene på kortet, slik som kontrollering av modulasjonskurvene.
Lindstrøm & Prins Thomas
Lindstrøm & Prins Thomas er navnet på samarbeidet mellom de to norske DJene Lindstrøm (Hans-Peter Lindstrøm) og Prins Thomas (Thomas Moen Hermansen). De spiller musikk i sjangeren electronica/house og har gitt ut tre album sammen samt et remiksalbum.
Sound Blaster
Før Sound Blaster
I 1988 solgte Creative C/MS gjennom RadioShack under navnet Game Blaster. Disse to kortene er identiske og Creative forandret ikke en gang merkene eller navnene på programmene som fulgte med kortet.
Sound Blaster
Det første kortet med navnet Sound Blaster kom i november 1989. Senere fulgte blant annet Sound Blaster Pro, Sound Blaster 16, Sound Blaster AWE32 og Sound Blaster AWE64. Dagens Sound Blaster-kortserie heter X-Fi.
Lindstrøm & Prins Thomas
Duoen startet samarbeidet med albumet Lindstrøm & Prins Thomas fra 2005, et album de ble nominert til Alarmprisen 2006 i klassen klubb for. Deres andre album, II, ble gitt ut i 2009 og ble nominert til Spellemannprisen 2009 i klassen elektronika. I 2020 ga de albumet III, deres tredje album sammen, og ble også for det nominert til Spellemannprisen i klassen elektronika.
Alf Rekstad
Alf Martin Rekstad (født 28. september 1951 i Bogen i Ofoten) er en norsk tidligere skøyteløper. Han representerte Ask Skøyteklubb.
Rekstad deltok i vinter-OL for Norge i 1980 i Lake Placid og fikk en 13.-plass på 10 000 meter.
Higginsius
Higginsius er en slekt av sommerfugler som tilhører gruppen rutevinger (Melitaeini) i den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae).
Utseende
Ganske små, brunoransje sommerfugler.
Levevis
Rutevingene er ikke spesielt sterke flygere, og de fleste artene er nokså stedbundne med små, lokale kolonier. De finnes særlig på blomsterenger. Larvene lever selskapelig i silkespinn. De tar opp forsvarsstoffer fra næringsplantene og er derfor trolig usmakelige for rovdyr. De overvintrer som larver.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det nordvestlige Sør-Amerika.
Tharandt
Tharandt er en by i den vestlige delen av Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge i Direktionsbezirk Dresden i Fristaten Sachsen som grenser mot Landkreis Mittelsachsen. Byen er en del av forvaltningsfellesskapet Tharandt og har 5 575 innbyggere (31. desember 2008).
Tharandt er blant annet kjent gjennom Johann Heinrich Cotta som i 1811 grunnla Forstliche Lehranstalt Tharandt, en privat skole for skogbruk som var den første i Tyskland og den eldste som fortsatt finnes. I 1929 skiftet den navn til Forstliche Hochschule Tharandt, og er idag verdens nest eldste fakultet for skogbruk som en egen studieretning innenfor Technische Universität Dresden. På grunn av denne lange tradisjon er byen også kjent som «skogsbyen» (Forststadt). Byen regnes som en turistattraksjon, og gjennom byen går ferieveien Silberstraße og jernbanestrekningen Sachsen-Franken-Magistrale.
Byen Tharandt består av 7 distrikter, hvorav 6 har vært selvstendige kommuner:
Tharandt var en by i Kreis Freital fra 1952 til 1990, og i Landkreis Freital fra 1990 til 1996. Fra 1994 til 2008 var den en del av Weißeritzkreis. Siden 1. august 2008 har byen vært en del av Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge.
Nordhordland (avis)
Nordhordland er en lokalavis som blir utgitt i Knarvik i Vestland. Avisen dekker Nordhordland og Gulen og utgis to ganger i uken. Den ble etablert i 1974 av Bernt Tungodden, Sigmund Maraas og Terje Vetås. Første nummer ble utgitt 20. november 1974. Avisen konkurrerer med avisen Strilen, som også dekker Nordhordland og Gulen. I 2021 ble Sølve Rydland ansatt som redaktør i avisen, han kom fra jobben som redaksjonssjef i NRK Vestland.
Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:
Ole Christian Eidhammer
Ole Christian Eidhammer (født 15. april 1965 i Molde) er en tidligere norsk skihopper. Han tok to internasjonale mesterskapsmedaljer i sin karriere: sølv i lagkonkurransen under VM 1987 i Oberstdorf, og bronse i samme øvelse under OL 1988 i Calgary. Hans beste plassering i verdenscupen er en tredjeplass fra Holmenkollrennet 1984, bak tsjekkerne Vladimír Podzimek og Pavel Ploc, og en tredjeplass i Bischofshofen (Hoppuka 1987-1988), bak finnen Matti Nykänen og jugoslaven Primož Ulaga. Han deltok også i vinter-OL i 1984 i Sarajevo med 18.-plass i storbakkerennet.
Den motbydelige kvinne
Den motbydelige kvinne er et vanlig litterært grep som ble hyppig benyttet i middelalderens litteratur, kanskje mest kjent i Geoffrey Chaucers Enken fra Baths prolog og fortelling som er en av fortellingene i hans Canterbury-fortellinger (1300-tallet). Motivet avskyelig eller motbydelig kvinne var framtredende i keltisk mytologi, og forekom i noe mindre grad i germansk og norrøn mytologi, hvor dette kvinnevesenet ofte representerte et herredømme over land. Antagelig har denne tradisjonen til dels blitt videreført i folkeminne og eventyrene i disses representasjoner av hekser og trollkvinner i ulike varianter.
Karaktertrekk
Den motbydelige kvinnen er ei fryktelig og heslig kvinne som krever et kyss eller ekteskap fra en mann. Når dette skjer, avsløres det at hennes form og vesen er en transformasjon eller forbannelse som har blitt brutt, og hun endrer seg til den vakreste kvinnen mannen fremfor henne noen gang har sett.
Den keltiske tradisjon
Den motbydelig kvinne kan bli funnet i Eventyrene til sønnene av Eochaid Mugmedon hvor Niall av de ni gislene beviser at han er den rette enekonge av Irland ved å omfavne henne. Motivet kan også bli funnet i fortellinger av andre tidligere enekonger som Lugaid Laigde og Conn av de hundre slag. I hennes egenskap av å være den som «gir-det-man-søker» kan den motbydelige kvinne bli funnet i litteraturen om den hellige gral, inkludert Chrétien de Troyes' Perceval, fortellingen om gralen, Wolfram von Eschenbachs Parzival, og den walisiske romansen Peredur, sønn av Efrawg assosiert med Mabinogion-samlingen.
Temaet ble et fast innslag i litteraturen om kong Arthur; den beste behandlingen av henne finnes kanskje likevel i Canterbury-fortellingene av Geoffrey Chaucer, nærmere bestemt i kapittelet Enken fra Baths prolog og fortelling, hvor en ridder forteller at han kan velge om hans brud skal være stygg, men trofast, eller vakker, men fordervet, og han befrier kvinnen fra hennes heslige vesen ved å tillate henne å velge selv. En variant av denne fortellingen knytter seg til ridderhelten Gawan i de beslektede romansene Bryllupet til Sir Gawan og Dame Ragnelle og Sir Gawans bryllup.
Germansk tradisjon
Den motbydelig kvinne opptrer også i den norrøne Rolf Krakes saga hvor Rolf Krakes far Helge Halvdansson i jula får besøk av en heslig kvinne mens han er i sin jakthytte. Ingen person i hele kongedømmet har lov til å gå inn i hytta, unntatt Helge selv. Vesenet som likevel hadde tatt seg inn i hytten ber Helge om å få sove i sengen hans. Motvillig går Helge med på det, og da vesenet legger seg i sengen blir det forvandlet til en vakker alvlignende kvinne; hun er kledd i silke og den vakreste kvinnen Helge noensinne hadde sett. Han ligger med henne og gjør henne gravid. Senere glemte Helge kvinnen, men noen år senere kommer kvinnen tilbake, med deres felles datter Skuld i armene. Datteren skulle senere bli gift med Hjarvard, og sammen drepte de to hennes halvbror Rolf Krake.
Også i den northumbrianske fortellingen Den kvinnelige orm fra Spindleston Heugh opptrer det en frastøtende kvinneskikkelse. Likeledes finner man et slikt vesen i Hjalmters saga og Olvis (Hjálmþés saga ok Ölvis), en tekstrevisjon basert på en rimur fra 1400-tallet av en tidligere saga som siden er gått tapt, men som trolig oppstod rundt 1300-tallet.
Piano Rislunsj
TINE Rislunsj™ (tidligere Piano Rislunsj™) er et meieriprodukt fra TINE, som består av forenklet riskrem og syltetøy.
Forpakning
Pakningen er todelt, hvor innholdet er delt i to begre, for å blandes sammen ved åpning. Det medfølger også en sammenleggbar skje i plast til å spise innholdet med. Pakken har et nettoinnhold på 125 g riskrem og 25 g syltetøy, og veier totalt 150 gram.
Varianter
Piano Rislunsj finnes i fire ulike varianter. Piano Riskrem med bringebærsaus er forholdsvis en variert utgave i produktserien, som består av mindre ris og mer krem, samt en saftbasert bringebærsaus, i motsetning til syltetøy.
Mut
Mut (også transkribert som Maut og Mout) er i henhold til oldtidens egyptiske religion og mytologi er en modergudinne med tallrike aspekter som endret seg over flere tusen år med kulturhistorie. Hun ble betraktet som opphavsgudinne, assosiert med vannene som alt ble født fra via partenogenese, populært kalt «jomfrufødsel», det vil si reproduksjon, uten at en hann har vært involvert. Hun var gudinnenes gudinne og herskerinnen av himmelen, framstilt som en kvinne med gribbehette og med dobbeltkronen, noe som var direkte forbundet med Amon.
Hennes navn, som ble skrevet med hieroglyftegnet «gribb», betyr «mor», og henspiller på morsrollen. Fra og med 18. dynasti betraktet man Amon og Mut også som kongens foreldre. Kongene av Egypt støttet dyrkelsen av henne på eget vis for å framheve deres egen autoritet og rett til å herske via en tilknytning til Mut. Som «herskerinne av Asheru» hadde sin egen kultplass ved Karnak med en halvmåneformet innsjø eller dam. Der ble hun framstilt i skikkelse av en løve, og ble således nært tilknyttet andre gudinner assosiert med gribber og løver, som Nechbet, Wadjet, Sakhmet og Bast.
Endring av mytologisk posisjon
Mut var en tittel på det opphavelige vannet i kosmos, Naunet, kaoset i Ogdoadens kosmogoni i løpet av Det gamle rike, det tredje til sjette dynastier, datert til mellom 2 686 og 2 134 f.Kr. Skillet mellom moderskapet og det kosmiske vann ble senere adskilt og førte til et skille mellom disse to identitetene, og Mut fikk aspektene som en skapergudinne ettersom hun var moderen fra hvor kosmos oppsto.
Hieroglyfen for Muts navn, og for begrepet mor i seg selv, var gribben ettersom oldtidens egyptere mente den var en meget moderlig skapning. Ettersom egyptiske gribber ikke har noen betydelig markering som skiller mellom fugler av ulikt kjønn, var begrep uten kjønnslig dimorfi (toformighet), enten egypterne mente at alle gribber var kun hunkjønn eller ikke, og som avlet egg og unger av seg selv.
Langt senere hevdet nye myter at ettersom Mut ikke hadde foreldre, men ble skapt av ingenting fra seg selv, kunne hun heller ikke ha barn og adopterte isteden ett. En del av hennes mange titler var «Verdensmor», «Ras øye», «Dronning av gudinnene», «Himmelens frue», «Gudenes mor», og «Hun som gir fødsel, men var selv ikke født av noen».
Endre Kabos
Endre Kabos (født 5. november 1906 i Oradea, død 4. november 1944 i Budapest) var en ungarsk fekter som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.
Mut
Endring av mytologisk posisjon
I konstruksjonen av en fullstendig triade av guddommer for den senere gudeverden i Theben, ble det sagt at Mut hadde adoptert Menthu, krigsguden. Dette valget for å fullføre triaden ble meget populær, men ettersom isheru, den hellige dammen utenfor Muts tempel i Karnak var formet som en halvmåne, kom Khonsu, måneguden, etter hvert til å erstatte Menthu som Muts adopterte sønn.
Endre Kabos
Kabos ble olympisk mester i fekting to ganger under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Han var med på det ungarske laget som vant lagkonkurransen i sabel. De andre på laget var György Piller, Aladár Gerevich, Gyula Glykais, Attila Petschauer og Ernö Nagy. Kabos kom på tredjeplass i den individelle konkurransen i sabel.
Fire år senere, under Sommer-OL 1936 i Berlin vant han både den individuelle- og lagkonkurransen i sabel.
Mut
Endring av mytologisk posisjon
Nedre og Øvre Egypt hadde begge allerede sin skytsgudinner, henholdsvis Wadjet og Nekhbet, og de hadde også sine respektiv beskyttende løvegudinner, Bast og Sekhmet. Da Theben vokste fram til større betydning med statsadministrasjonen og som hovedstad, absorberte Mut disse krigergudinnene som en del av hennes aspekter. Først ble Mut til Mut-Wadjet-Bast, deretter til Mut-Sekhmet-Bast ved Wadjet hadde smeltet sammen med Bast, deretter assimilerte Mut også med Menhit, som også var løvegudinne, og hennes adopterte sønns hustru, ble Mut-Sekhmet-Bast-Menhit, og til sist ble hun Mut-Nekhbet.
Senere ble guddommene i den egyptiske gudeverden identifisert som like par, kvinnelige guddommer med mannlige motparter, som hadde samme funksjoner. Senere i Mellomriket, da Thebens posisjon vokste, ble byens skytsgud Amun mer betydningsfull, og for Amaunet, som hadde vært hans kvinnelige motpart, ble erstattet av en mer betydningsfull modergudinne som Mut, som da ble hans hustru. I denne fasen hadde Mut og Amun en sønn, Khonsu, en annen månegud.
Thebens autoritet minsket senere, og Amun ble likestilt med Ra. Mut ble likestilt med Hathor, kugudinnen og mor til Horus, og som hadde blitt identifisert som Ras hustru. Følgelig da Ra ble likestilt Atum ble også Enneaden, en gruppe på ni guddommer som ble dyrket i byen Heliopolis, absorbert på samme vis. Da Mut-Hathor ble identifisert med Isis (enten som Isis-Hathor eller Mut-Isis-Nekhbet), den viktigste gudinnen i Enneaden, og beskytter av dronningen. Enneaden viste seg å være en langt mer suksessfull identitet og den sammensatte triaden av Mut, Hathor, og Isis ble kjent som Isis alene, en kult som kom til å vare inn i 600-tallet e.Kr. og spredte seg over hele den romerske verden, til Hellas, Roma og så langt som til Britannia.
I kunsten
Alternativt, som et resultat av hennes tilpasninger til andre gudinner, ble hun tidvis framstilt som en kobra, katt, ku eller løvinne, foruten som en gribb. Før slutten av Det nye rike viste bort imot alle kvinnelige figurer med dobbeltkronen til Øvre og Nedre Egypt som avbildninger av gudinnen Mut med inskripsjonen «himmelens frue, herskerinne av alle guder». En statue i rød granitt fra Karnak, ca 1270 f.Kr., 174 cm høy, nå i Torino, viser en triade med Karnaks gudepar. Ramses II sitter mellom dem som gudesønn, og de har armene om hverandre. Alle har hodekledning som viser deres roller og identitet (se bilde).
I Karnak
Vanligvis tjenestegjorde dronningen, som alltid bar den kongelige avstamming blant herskerne i Egypt, som den øverste prestinnen i tempelritualene. Farao deltok også og ville bli en guddom etter sin død. I tilfellet hvor farao også var en kvinne er det nedtegnet et eksempel hvor hun hadde sin datter fungere som yppersteprestinne i sitt sted. Ofte tjenestegjorde prester i tempeladministrasjonen og ved orakler hvor prestinnene framførte de tradisjonelle religiøse ritualene. Disse omfattet musikk og berusende drikke.
Senere i det samme dynastiet undertrykte Akhnaton dyrkelsen av Mut foruten også av alle andre guddommer da han fremmet monoteistisk dyrkelse av sin abstrakte solgud Aton. Tutankhamon gjeninnførte senere hennes dyrkelse og hans etterfølgere fortsatte å assosiere seg med Mut deretter som om Akhnaton aldri hadde eksistert.
Lauvavatnet
Lauvavatnet er en innsjø i Gaular og er en del av Gaularvassdraget. Innsjøen/vannet ligger i dalføret Råheimsdalen som er en del av Viksdalen. Elven Gaula kommer fra Haukedalsvatnet, passerer Vallestadfossen før den renner roligere frem Råheimsdalen og inn i vannet. Utløpet leder videre mot Viksdalsvatnet.
Mut
I Karnak
Ramses II la til mer arbeid på Mut-tampelet i løpet av 19. dynasti, foruten også ombygge et tidligere tempel i samme område som ble isteden dedisert Amun og seg selv. Han lokaliserte det slik at folk måtte passere hans tempel for å komme til Muts tempel.
Faraoer fra Kusj ekspanderte tempelet til Mut og modifiserte Ramses-tempelet for å benyttes som en helligdom for den feirete fødselen til Amun og Khonsu, for således å integrere seg selv i den guddommelige etterfølgelsen. De installerte også egne prestinner blant de eksisterende ved tempelet til Mut.
Lauvavatnet
En teori om navnet er at det kommer av fasongen på vannet, det ser ut som et løv (lauv) ovenfra.
Mut
I Karnak
Under det greske ptolemeiske kongedømme ble det lagt til egne dekorasjoner og prestinner ved tempelet foruten også å benytte autoriteten til Mut for å framheve egen betydning.
Senere ombygget den romerske keiser Tiberius stedet etter en stor oversvømmelse og hans etterfølgere støttet tempelet fram til det falt ut av bruk og forfalt, en gang på 200-tallet e.Kr. En del av de senere romerske myndighetspersoner benyttet steiner fra tempelet til egne byggeprosjekter, ofte uten å endre bildene som var hogd inn i dem.
Personlig fromhet
I kjølvannet av Akhnatons åndelige revolusjon og den påfølgende restaureringen av de tradisjonelle trosforestillingene og religiøse praksis, fikk personlig fromhet økt oppmerksomhet i tilknytning til det guddommelige framfor den menneskelige beskyttelsen av enkeltindividet. I løpet av styret til Ramses II donerte en tilhenger av gudinnen Mut all sin eiendom til hennes tempel og nedtegnet på sin grav:
Ghanzi (distrikt)
Ghanzi (noen ganger Ghantsi) er et distrikt vest i Botswana på grensen til Namibia. Distriktet strekker seg østover inn i store deler av sentrale området av landet. Distriktets administrative senter er byen Ghanzi. Nesten hele den østlige delen av Ghanzi består av Central Kalahari Game Reserve.
Spinnerokk
Spinnerokk eller spinnrokk, også kalt hjulrokk eller bare rokk, er et redskap for å spinne, det vil si tvinne fibre til tråd og garn. Spunnet tråd og garn brukes særlig til å veve tekstiler og strikke klesplagg. Å lage tråd, tekstiler og tøy var svært tid- og arbeidskrevende før moderne masseproduksjon ble vanlig. Spinnerokkene, som ble tatt i bruk i Europa gradvis fra 1500-tallet, lettet deler av dette arbeidet betydelig.
De vanligste hjulrokkene i Norge har et pedaldrevet svinghjul, et vannrett eller skråstilt brett (rokkebryst), en vinge (spindel) som spinner tråden og en snelle som samtidig spoler opp garnet. På enklere skottrokker settes drivhjulet isteden i sving med håndkraft. Der vindes også garnet opp på teinen i en egen prosess etter at det er spunnet.
Opprinnelig ble ordet rokk, som kan stamme fra et gammelt indoeuropeisk ord for «å spinne», brukt som betegnelse både på det avlange trestykket (spinnekjepp) der en henger fibermaterialet når en spinner, og på en håndtein (spindel). Siden er rokk særlig tatt i bruk som navn på forskjellige slags hjulrokker.
Etymologi (ordbakgrunn)
Ordet rokk har usikkert opphav. På norrønt og islandsk har det formen rokkr og kommer fra eldre tyskspråklige former som rock, rocko og rocken. Der er det lånt fra gammelsaksisk rok (i gammelengelsk var ordet rocc). Dette ordet har vandret mellom flere gamle språk med utgangspunkt i en indoeuropeisk ordrot som opprinnelig kan ha betydd «spunnet garn» eller noe tilsvarende. Ordrota forekommer i det oldirske rucht, det vil si «tunika» eller «trøye», og antakelig også i rokk i betydninga «langt ytterplagg». På svensk betyr rock fortsatt «frakk», mens rock på tysk betyr «skjørt».
Rokk som betegnelse for «spinneredskap» har blitt lånt videre fra germanske språk til det italienske rocca. Derfra har ordet i formen rochetta, «liten håndrokk», gitt opphav til rakett, en gjenstand med noenlunde samme avlange form som nettopp et rokkehode eller spinnekjepp til å henge ull på.
Ordet rock som betegnelse på rockemusikk kommer fra den amerikanske uttrykket rock'n'roll, det vil si «rokke og rulle». Det engelske rock betyr «rokke», «vugge», «gynge» eller «bevege i rykk», og stammer fra et gammelt germansk ord som også har gitt opphav til «rykke», «rugge» og kanskje «rutsje» i norsk språk.
Historikk
thumb|Skjematisk framstilling av virkemåten til en hjulrokk av vingerokk-typen der [[spinning og oppvikling foregår samtidig:
Foten på tråbrettet (b) driver rokkesveiven (c) som får veivtappen og drivhjulet (a) til å gå rundt. Rokkesnora (e) er lagt to ganger om drivhjulet og føres videre rundt den store trinsen (i) til vingen (f) og rundt den lille trinsen (h) til spolen (m). Dermed drives spolen (snella) og vingen (spindelen) i ulik hastighet. Slik tvinnes fibrene (g) til en tråd samtidig som det ferdige spunne tråden trekkes inn og vikles opp rundt spolen. Legg merke til at det her er kroker kun på den ene siden av vingen (f). Denne rokken er dermed mindre egnet til å tvinne flertrådet garn]]
Hovedprinsippet i all spinning er at fibrene trekkes ut og tvinnes så de henger sammen i en tråd. Allerede i steinalderen begynte en å bruke håndteiner for å oppnå dette. En slik tein er en liten, rett pinne med en tyngde i den ene enden. Når fibermaterialet blir festet til teinen, og den blir hengt ned og satt i rotasjon, tvinnes tråden som kan vikles opp som garn.
Innretninger med spinnhjul for å drive teinen rundt, ble tatt i bruk i India i århundrene etter år 500. Oppfinnelsen med hjul og snoroverføring ble via orienten ført videre til Europa i middelalderen på 1100-tallet. Enkle skottrokker med spinnhjul var kjent i Frankrike på 1200-tallet. Vingerokken ble utviklet i Nord-Italia og Tyskland sist på 1400-tallet. Den gjorde spinninga enda mer effektiv ved at den både spant og rullet opp tråden. Den første kjente bildet av en slik rokk er fra et tysk håndskrift fra 1480.
Da rokkene spredte seg i Mellom-Europa på 1200-tallet, sørget imidlertid laugene flere steder for at de nye redskapene ble forbudt. Forbud er dokumentert i Venezia i 1224, Bologna i 1256, Paris i 1268, Speyer i 1280, Abbeville i 1288, Siena i 1292 og i Douai i 1305. Forbudet ble iverksatt for å beskytte produksjonen av ulltråd spunnet med håndtein, en vare som ble ansett for å være av høyere kvalitet. For eksempel heter det i det såkalte Livre des metiers fra Brugge omkring 1349 at ulltråd spunnet med rokk er for svak, ujevn, klumpete og utilstrekkelig tvunnet. I tillegg har antakelig frykten for økt konkurranse vært avgjørende. Spinnevirksomheten ble allerede utført av mengder av spinnersker som arbeidet hjemme, ofte under elendige betingelser og mot svært lav betaling. Likevel opprettholdt laugene i mange områder rokkeforbudet inn på 1400- og 1500-tallet.
Rokker og spinning i Norge
Vingerokken kom til byene i Norge på slutten av 1500-tallet, men ble vanlig først ut på 1700-tallet. Ikke før i 1740-åra kom de tunge skottrokkene til Norge, men de fikk liten utbredelse. Slike rokker ble tatt i bruk ved tukthusmanufakturene, de såkalte spinnehusene, straffeanstalter eller fengsler der barn og kvinner dømt for løsgjengeri, utukt, tigging og annet, ble satt til å spinne og veve. Ellers forandret vingerokkene seg på 1800-tallet. Da ble drivhjulet større, delene spinklere, og det skråstilte rokkebrystet ble ofte stilt vannrett.
Liste over børsindekser
Liste over børsindekser
Spinnerokk
Rokker og spinning i Norge
Spinning, veving og annet arbeid med tekstiler var tidligere typisk kvinnearbeid. Dette var en tidkrevende aktivitet, og også mange barn måtte hjelpe til. Hjulrokkene lettet og effektiviserte dette arbeidet kraftig i forhold til håndteinene, men spinning krevde fortsatt nøyaktighet og trening for å få godt garn. Med rokkene oppstod også en ny yrkesgruppe av håndverkere, nemlig rokkemakerne og -dreierne, menn som lagde og reparerte spinnerokker. De etablerte seg først i byene, men spredte seg snart også til bygdene.
Spinnemaskiner
Den første spinnemaskin, der garnet ble viklet opp på 250 roterende spindler, ble laget i England i 1743. Den engelske veveren James Hargreaves (1720–1778) oppfant sin «Spinning Jenny», en automatisert spinnemaskin, i 1764. Den spant like mye bomullsgarn som 20-30 personer kunne med hver sin rokk, og oppfinnelsen la dermed grunnlaget for den industrielle revolusjonen og tekstilindustrien som etter hvert overtok for rokkene.
Liste over børsindekser
Sifferet etter forkortningen angir hvor mange underliggende aksjer det finnes i indeksen.
269 Justitia
269 Justitia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 21. september 1887 av Johann Palisa fra Universitäts-Sternwarte Wien i Wien. Den er oppkalt etter den romerske gudinnen Justitia – den personifiserte rettferdighet.
Spinnerokk
Spinnemaskiner
Selv om spinnemaskinene og -industrien kunne produsere billige stoffer, forble rokkene vanlige i private hjem. Redskapet var mange steder en del av det påkrevde brudeutstyret som den nygifte skulle ta med seg inn i husholdninga. Spinnerokker brukes også i dag i store deler av verden. I Vesten er det imidlertid mest til hobbybruk og husflid, der brukskunstnere og andre også bruker moderne, elektrisk drevne rokker. Det samme gjelder håndteiner. De gikk ut av bruk i Norge før år 1900, men benyttes fremdeles litt i hobbysammenheng og flere steder i verden der folk er fattige.
Ulike typer rokker
Hjulrokker grupperes ofte i hovedtypene hjul- eller vingerokker og skottrokker. Lista her viser flere typer, særlig fra Europa. Mange av variantene er kjent under flere navn.
Spinnematerialer og annet utstyr
Råmaterialet for spinning kan være naturfibre som stry, lin, ull, bomull og silke, eller kunstfibre. I eldre tider ble også hamp og nesle spunnet til tråd, for eksempel for å veve seilduk, et svært ressurs- og arbeidskrevende produkt som ellers krevde store mengder ull.
Et hespetre er et redskap som brukes til å vinde opp det ferdigspunne garnet fra spolen for å lage en hespe eller garnbunt, mens en garnvinde brukes for å vinde av en hespe til et garnnøste.
Shaw Air Force Base
Shaw Air Force Base er en av det amerikanske flyvåpens flystasjoner. Den ligger nær Sumter i Sør-Carolina i USA, og er hovedkvarter til 20th Fighter Wing. Den har USAs største ving av kampflyet F-16.
Flystasjonen er oppkalt etter premierløytnant Ervin David Shaw.
Fylkesvei 6476
Fylkesvei 6476 (Fv6476) går mellom Madsvågen og Uttian i Frøya.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 451 (Sør-Trøndelag).
Eksterne lenker
rveien|til
Negociant
Negociant (fransk: négociant, ) er hentet fra fransk, og kan oversettes til «vinhandler». Selskap eller person som kjøper inn vin eller vindruer. Dette innkjøpte materialet, blir foredlet til ferdig produkt som selges under navnet til negocianten.
Négocianter kjøper alt fra druer, til druemost, til viner i ulik grad av ferdigstillelse. Når det gjelder druer eller most, utfører negocianten praktisk talt all vinfremstilling selv. Viner fra négocianter produseres i alle klassifikasjoner, helt opp til AOC Village og Premier cru. Vinmateriale fra Grand cru-marker er sjelden til salg grunnet sin eksklusivitet.
Et stadig økende antall respekterte vinbønder har også en négociantbedrift som drives parallelt. Egen vin, fra egne vinmarker, blir merket med «Domaine».
Fotball under Asialekene 1954
Fotball under Asialekene 1954. Det var tolv lag som deltok i fotball-turneringen under Asialekene 1954 i Manila. Det ble først spilt gruppespill, fire grupper med tre lag i hver, der gruppevinnerne gikk videre til semifinalene. Turneringen ble avviklet i perioden 1. til 8. mai 1954. Republikken Kina vant finalen over Sør-Korea med 5-2.
Tom Petty and the Heartbreakers (album)
Albumet fikk liten oppmerksomhet USA, men etter en turné i Storbritannia gikk det opp til nummer 24 på UK Albums Chart og singelen «Anything That's Rock 'n' Roll» ble en hit i Storbritannia. Etter nesten ett år og mange positive omtaler nådde albumet de amerikanske listene som nummer 55 i 1978 og solgte etterhvert til gull. Singelen «Breakdown» nådde Top 40 i USA og «American Girl» ble en FM radio-standard og spilles fremdeles på radioen.
Albumet ble spilt inn og mikset på Shelter Studio, Hollywood, California.
Tidens tegn (tidsskrift)
Tidens tegn var et tidsskrift som ble utgitt av partiet Høyre i perioden 1993–2000. Tidsskriftet avløste ukeavisen Høyres Avis, som gikk inn i 1992. Redaktører var Kristin Clemet (1993–1998) og Henrik Syse (1998–2000). Muligheter avløste tidsskriftet.
Navnet Tidens tegn er hentet fra avisen Tidens Tegn, som ble utgitt 1910–1941 og som opprinnelig var avis for Frisinnede Venstre, et parti som siden gikk opp i Høyre.
Helge Rognlien
Helge Rognlien (født 14. januar 1920 i Oslo, død 15. juli 2001) var en norsk politiker som representerte Venstre.
Den 29. august 1970 ble han utnevnt til kommunalminister i Per Bortens regjering, en post han hadde frem til regjeringen Borten ble felt i 1971.
Da Venstre ble splittet i 1972 som følge av EEC-striden, ble han leder i Venstre etter Helge Seip, som på sin side gikk ut av partiet og stiftet Det Nye Folkepartiet. Rognlien var Venstre-leder frem til 1974, da han ble avløst av Eva Kolstad. Hun ble dermed den første kvinnelige partilederen i Norge.
Han var medlem av Den Norske Nobelkomite 1967–1973. I likhet med Senterpartiets Einar Hovdhaugen trakk han seg fra komitéen da fredsprisen ble tildelt den amerikanske utenriksministeren Henry Kissinger.
Rognlien var medlem av Bærum kommunestyre i periodene 1955–1960 og 1967–1979. Han var også medlem av Akershus fylkesting fra 1963 til 1975.
Gaziantep (provins)
Gaziantep er en av Tyrkias 81 provinser. Provinsens areal er 7 194 km². Administrasjonssenteret ligger i byen Gaziantep.
Provinsen ligger sør i Tyrkia og grenser til provinsene Osmaniye i øst, Kahramanmaraş i nordøst, Şanlıurfa i øst, Kilis i sør og til Hatay i sørvest og i sør til Syria.
Distrikter
Provinsen Gaziantep består av sju distrikter:
Ernő Nagy
Ernő Nagy (født 2. august 1898, død 8. desember 1977 i Budapest) var en ungarsk fekter som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Nagy ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Han var med på det ungarske laget som vant lagkonkurransen i sabel. De andre på laget var György Piller, Aladár Gerevich, Gyula Glykais, Attila Petschauer og Endre Kabos.
Per-Ole Larsen
Larsen representerer Senterpartiet.
Seymour Johnson Air Force Base
Seymour Johnson Air Force Base er en av det amerikanske flyvåpenets flystasjoner. Den ligger nær Goldsboro i Nord-Carolina i USA, og er base for 4th Fighter Wing og 916th Air Refueling Wing.
Leo Jogiches
Leo Jogiches, også Tyszka (født 17. juli 1867 i Vilna (i dag Vilnius) i Tsarrussland, død 10. mars 1919 i Berlin), var en sosialistisk polsk-tysk politiker som var med på grunnleggelsen av Det tyske kommunistpartiet KPD.
Bakgrunn
Jogiches kom fra en velstående jødisk kjøpmannsslekt. Han vokste opp i Vilna, som er det jiddische navnet på det som i dag er den litauiske hovedstaden Vilnius. På den tiden var Vilnius et senter for den rike, jødiske kulturen i Øst-Europa, men byen var også en del av Tsarriket.
I ungdomsårene vanket han i sosialrevolusjonære kretser i Vilnius. I 1888 ble han arrestert og fengslet. Etter løslatelsen skulle han gjøre russisk militærtjeneste i generalguvernementet Turkestan, men i stedet flyktet han til Sveits tidlig i 1890.
I landflyktighet
Han studerte ved Universitetet i Zürich og søkte om sveitsisk statsborgerskap. Jogiches søkte kontakt med marxisten Georgij Plekhanov, som også var i landflyktighet. To år etter kom han imidlertid såpass på kant med ham at det førte til en rettsprosess innad i partiet. Plekhanovs tilhengere angrep Jogiches på det skarpeste, og også Friedrich Engels ytret seg negativt om ham i et brev.
Aktivist i Tyskland
Jogiches stod Rosa Luxemburg nært og var medlem av partiet Sosialdemokratiet i kongeriket Polen og Litauen (SDKPIL). Han var skeptisk til bolsjevikenes linje i det russiske sosialdemokratiet. Under første verdenskrig levde han i skjul i Berlin, og sammen med blant andre Franz Mehring, Karl Liebknecht og Rosa Luxemburg var han med å grunnlegge først Spartakusforbundet, og den 1. januar 1919 Kommunistische Partei Deutschlands (KPD).
Etter den tyske novemberrevolusjonen under spartakistopprøret i Berlin, ble Rosa Luxemburg og Karl Liebknecht myrdet av høyreekstreme frikorpssoldater. Dette skjedde den 15. januar 1919. Etter mordene ble Jogiches leder i partiet, men i mars 1919 ble han arrestert, og den 10. mars ble han selv myrdet i fengselet i Berlin-Moabit.
Jogiches hadde i likhet med den fremste teoretikeren i partiet, Rosa Luxemburg, vendt seg imot en ledende rolle for det russiske kommunistpartiet (bolsjevikene) i internasjonal arbeiderbevegelse.
Først etter hans død begynte KPD å bli mer avhengig av Moskva, og på grunn av misnøye med denne innvirkningen fra Moskva så etterfølgeren til Jogiches, Paul Levi, seg nødt til å trekke seg som partileder i februar 1921. Både Jogiches og Levi var eksempler på en type tidlige «luxemburgske» kommunister som var annerledes enn den bolsjevikiske typen som siden ble de førende i kommunistiske organisasjoner og grupperinger overalt.
Fylkesvei 6474
Fylkesvei 6474 (Fv6474) går mellom Sistranda og Siholmen kai i Frøya. Veiens lengde er 140 meter.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 450 (Sør-Trøndelag).
270 Anahita
270 Anahita er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 8. oktober 1887 av Christian Heinrich Friedrich Peters fra Litchfield Observatory i Clinton, New York. Den er oppkalt etter den iranske gudinnen Anahita.
Texola
Texola er en slekt av sommerfugler som tilhører gruppen rutevinger (Melitaeini) i den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). De er stort sett ganske små, brun- eller gulaktige sommerfugler, ofte med mørkt nettmønster på vingene.
Utseende
Små (vingespenn 22-32 millimeter), brune og oransje sommerfugler. Den brune fargen danner et nettmønster på vingene.
Levevis
Rutevingene er ikke spesielt sterke flygere, og de fleste artene er nokså stedbundne med små, lokale kolonier. De finnes særlig på blomsterenger. Larvene lever selskapelig i silkespinn. De tar opp forsvarsstoffer fra næringsplantene og er derfor trolig usmakelige for rovdyr. De overvintrer som larver. Larvene lever på planter i kurvplantefamilien og akantusfamilien.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mexico og i de sørligste delstatene av USA.
Theatercaféen
Theatercaféen er en del av Hotel Continental i Stortingsgaten i Oslo sentrum, med plass til ca. 240 gjester. Caféen åpnet 22. desember 1900, vis-à-vis Nationaltheatret, som hadde åpnet året før.
Hotel Continental / Theatercaféen var opprinnelig bygget og eid av Foss Bryggeri. I 1909 overtok Caroline og Christian Boman Hansen leieavtalen, og etter tre års drift kjøpte de Hotel Continental av bryggeriet. Elisabeth C. Brochmann er fjerde generasjons eier av Theatercaféen. Hun overtok etter sin mor Ellen Brochmann i 1985.
Theatercaféen ble «modernisert» i 1949, og mye av det gamle særpreget ble borte. I 1971 ble Theatercaféen tilbakeført til original, opprinnelig jugendstil, under ledelse av arkitekt Hans-Gabriel Finne. Deler av originalinventaret var intakt, og gjennom studier av eldre fotografier ble det mulig å bringe Theatercaféen tilbake til sin opprinnelige form. Inspirasjonen ble også hentet fra reiser til Paris, København og Stockholm. Gulvet er lagt med ett hundre tusen små linoleumsbiter. En ny epoke startet i 2010 med et nytt chambre séparée og en egen Theatercafébar.
Theatercaféen ble fra første stund et fast møtested for sentrale personer fra norsk kunst- og kulturliv, deriblant Sigurd Bødtker, Sven Elvestad, Herman Wildenvey og mange av skuespillerne fra Nationaltheatret. I 1924 ble de første portrettene av disse stamgjestene hengt opp i caféen. Samlingen omfatter nå 81 portretter (2017) av forfattere, skribenter, skuespillere, malere, fotografer, musikere og komponister. Felles for dem alle er at de har vært trofaste gjester i hotell- og restauranthuset. De fleste portrettene er tegnet av Henrik Lund, Gösta Hammarlund, Pedro og Ulf Aas. Ellers finner vi arbeider av Finn Graff, Nils Aas, Per Palle Storm, Arne Raknes, Knut Hermod Knudsen, Kristofer Sinding-Larsen, Yukon Gjelseth, Odd Nerdrum og Arne Nøst.
«Valsekongen» Reidar Thommessen (1889–1986) ledet i mange år Theatercaféens orkester. Theatercaféen er i dag et samlingssted for mange, spesielt kulturpersonligheter, forretnings- og finansfolk.
Den står på The New York Times liste over verdens ti mest berømte caféer i denne sjanger.
Kgalagadi
Kgalagadi er et distrikt sørvest i Botswana på grensen til Sør-Afrika. Det administrative senteret er Tshabong. Kgalagadi dekker et stort område av Kalahariørkenen. Mer enn en tredjedel består av Kgalagdi Transfrontier Park som strekker seg inn i Sør-Afrika.
Kgatleng
Kgatleng er et distrikt i Botswana som sammenfaller med hjemlandet til bakgatla-folket. Dets hovedstad er Mochudi.
Dawson’s Creek
Dawson's Creek er en amerikansk dramaserie for ungdom som gikk på WB Television Network fra 1998 til 2003. Serien handlet om fire venner i tenårene som bodde i en småby i Massachusetts.
Skaper av serien er Kevin Williamson, og serien er filmet i Wilmington og Durham i Nord-Carolina. Det var den første serien som prøvde å ta opp tråden etter suksess-serien Beverly Hills 90210.
Serien er fremfor alt rettet mot tenåringer og baserer seg rundt fire venner, Dawson (James Van Der Beek), Joey (Katie Holmes), Pacey (Joshua Jackson) og Jen (Michelle Williams), som går på high school og som bor i den oppdiktede småbyen Capeside i Massachusetts. De hjelper hverandre gjennom den harde hverdagen, gjennom tykt og tynt, godt og vondt. Vi følger dem også i mange år etter at de har sluttet på high school, hvor de forfølger drømmene sine.
TV 3 var den første norske kanalen som hadde rettigheter og sendte serien mens den ble laget, men Viasat 4, TVNorge og TV 2 har alle sendt serien i ettertid.
Joseph Louis Bernardin
Joseph Louis Bernardin (født 2. april 1928 i Columbia, Sør-Carolina i USA, død 14. november 1996 i Chicago) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Chicago 1982–1996.
Han ble kreert til kardinal i 1983 av pave Johannes Paul II, med Gesù Divin Lavoratore som tittelkirke. Den 9. desember 1996 ble han tildelt Presidentens frihetsmedalje av president Bill Clinton.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Bergstad
Bergstad er et by-lignende samfunn grunnlagt med utgangspunkt i gruvedrift. Tidligere hadde bergsteder egne lover, såkalte berglover.
Før 1683 var den norske bergordningen slik den var fastsatt i kurfyrstedømmet Sachsen fra 14. århundre. Bergordningen dannet grunnlaget for den dansk-norske Bergordinansen av 23. juni 1683, som hjemlet senere kongelige forordninger og bergprivilegier.
I Norge er det bare Kongsberg og Røros som har vært omfattet av berglovene, og omtalt som bergstader. Kongsberg har i dag bystatus. Røros vurderte det samme, men kom frem til at det var mer unikt å fortsatt presentere seg som bergstad framfor som by.
Tajo
Tajo (spansk) eller Tejo (portugisisk) er med sin lengde på omkring 1 007 km den lengste elva på Den iberiske halvøy. Elven har sitt utspring i Albaracín-fjellene i provinsen Teruel i Aragón i det sentrale Spania, og renner hovedsakelig i vestlig retning mot Portugal, hvor den dreier mot sydvest til den når Atlanterhavet ved Lisboa i Portugal.
Det er vanlig å regne lengden av den spanske delen til omkring 730 km og den portugisiske til 275 km, og i underkant av 50 km av elveløpet danner grensen mellom de to landene. Elven Ebro som har hele sitt 910 km lange løp innenfor Spania regnes som Spanias lengste elv, mens Tejo er Portugals lengste elv. Den har et tilsigsområde på om lag 80 000 km², bare Douro med et tilsigsområde på om lag 97 000 km² drenerer et større område på Den iberiske halvøy.
I norsk språk brukes i regelen Tajo om den spanske delen av elven og Tejo om den portugisiske. I enkelte internasjonale sammenhenger omtales elven med sitt latinske navn Tagus.
De viktigste byene elven passerer er Aranjuez, Toledo og Talavera de la Reina i Spania, og Santarém og Lisboa i Portugal. Den krysses av flere broer, de mest kjente er 25. april-broen og Vasco da Gama-broen i Lisboa, den sistnevnte er med en total lengde på 17,2 km Europas lengste brokonstruksjon.
De portugisiske regionene Alentejo og Ribatejo har sitt navn fra elven. Alentejo kommer av Além-Tejo «bortenfor Tejo» og Ribatejo kommer fra Arriba-Tejo «ved breddene av Tejo».
Lucy
Lucy kan referere til:
Augier
Augier Robin Briand er et konjakkhus (Frankrike). De driver ikke egne vinmarker, så de er en negociant.
Historie
Huset er en sammenslåing av 3 konjakkhus, fra 1. januar 1989. Disse er Augier Frères, Jules Robin og Maison Briand. Augier Frères er det eldste av disse, og ble etablert i 1643 av Philippe Augier (1615–1667) fra Châteauneuf. Dette gjør Augier til det eldste konjakkhuset som fortsatt eksisterer.
Etter at Philippe Augier etablerte Augier Frères, utviklet dette huset seg raskt, og ble et av de største husene. Augier-familien har også et medlem som har vært med i det franske parlamentet; Etienne Augier ble valgt inn der i 1789. Han ble senere adlet for sin innsats for å bevare kongedømmet i 1791, av Ludvig XVIII. Etienne uttalte også i 1794 at han aldri kom til å bruke destillater fra andre områder enn Konjakk-regionen.
Senere gikk det dårligere med firmaet, og det ble i 1968 kjøpt opp av Seagram, som hadde planer om å dyrke fram Augier som et stort merke. Planene og satsingene ble imidlertid ikke gjennomført, og lagrene deres ble gradvis solgt ut. I 1988 kjøpte imidlertid Seagram også opp Martell, dette førte til at interessen deres for Augier også ble gjenopptatt.
Huset ledes i dag av Comte Jacques Burignot de Varennes, en arving av Philippe Augier.
Utvalg
I 2000 fikk 1643 XO utmerkelsen «Merket for god design» av Norsk Designråd.
271 Penthesilea
271 Penthesilea er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 13. oktober 1887 av Viktor Knorre fra Berliner Sternwarte i Berlin. Den er oppkalt etter amasonedronningen Penthesilea fra gresk mytologi.