cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Den frie kjærlighet
Teksten
5.Den falne pike fant ei sted å tjene for sitt brød, jeg kjempede i ansiktssved mens bitre tårer fløt, alene med mitt barn jeg led og større ble min nød, da tok den frie kjærlighet meg atter i sitt skjød.
6.Og tiden går i sus og dus til sykdommen du får en vekkelse fra søvn og rus dog atter løs det går, jeg får ei fred, jeg får ei ro, men tumles atter ut til sist den frie kjærlighet blir Manglegårdens brud.
7.O skjebne hvor du dog er hård nu har jeg nået frem, elendighetens fangegård er blitt mitt dunkle hjem. Her føles mer enn annet sted samvittighetens tukt o gyldne frie kjærlighet hvor bitter er din frukt.
8.Når en gang jeg fra dette sted igjen min frihet får, hvor finner jeg barmhjertighet, hvem leger sjelens sår. Jeg har ei hjem, ei brød ei sted, og venneløs jeg står velan den frie kjærlighet meg ennu ei forsmår.
9.O underskjønne barndomsdrøm som svandt så hurtig ned i verdenslivets dunkle strøm og tok min uskyld med, med det mitt unge hjertes fred bort flyktet fra mitt sinn da dit den frie kjærlighet istedet flyttet inn.
Dichodontus croesus
Dichodontus croesus er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
En ganske stor (35-45 millimeter) og kraftig, blank, svart hornbille. Kroppsformen er nokså bred. Hannen har et langt, krumt horn i pannen, pronotum er svært bredt, i midten med et høyt, i spissen litt kløvet framspring. Framspringet er svært blankt, pronotum forøvrig med kraftig mikroskulptur. Dekkvingene er glatte og blanke, fint punkterte. Undersiden er kledt med korte, gule hår. Hunnen mangler horn og pronotum er rundet med et blankt felt i midten.
Le Kremlin Bicêtre (Paris Metro)
Le Kremlin Bicêtre er en parisisk metrostasjon på linje 7s sydlige sidelinje til Villejuif – Louis Aragon. Metrostasjonen befinner seg i den franske kommunen Le Kremlin Bicêtre og den ble åpnet 10. desember 1982.
Stasjonen har fått sitt navn etter Le Sergeant du Kremlin, et revyteater som ble grunnlagt av en russisk immigrant rundt 1896, og Bicêtre som er en forfranskning av Winchester. Biskopen av Winchester var en av landeierne her.
Nær stasjonen ligger Bicêtres universitetssykehus, etterfølgerinstitusjon til sinnssykehuset og fengselet i Bicêtre, og den ligger ved begynnelsen av motorveien RN7 mellom Paris og Lyon.
Newgate fengsel
Newgate fengsel var et fengsel som eksisterte i tiden mellom 1188 og 1902 i det sentrale London. Det lå på hjørnet av Newgate Street og Old Bailey, akkurat på innsiden av City of London. Der fengselet ble reist hadde byporten Newgate vært en port i Londons bymur siden romertiden, som Londons femte byport. Porten/fengselet ble ombygd på 1100-tallet og revet i 1902. Fengselet ble utvidet og ombygd flere ganger, og var i bruk i over 700 år.
Det første fengselet på stedet ble bygget i 1188 etter ordre fra Henrik II. Tidlige engelske fengsler ble gjerne lagt i forbindelse med byporter, hvor man hadde bygninger med tykke murer og hvor det allerede var mye uro. Det fikk navn etter denne porten, Newgate («Nyporten»). Fengselet var et dystert og usunt sted. Rundt tretti mennesker døde der hvert år. Leger nektet ofte å besøke stedet og borgere som passerte stedet holdt seg gjerne for nesen. Det er det eldste, mest kjente og et av de viktigste fengslene på 1700-tallets England. Det var beryktet for å være trangt og overbefolket, usunt, preget av sykdommer og epidemier, og manglet luft og vann.
Historie
Tidlig på 1100-tallet satte Henrik II i gang juridiske reformer som ga kronen større kontroll over rettssystemet. Da han i 1166 innførte loven som på engelsk kalles Assize of Clarendon (en assize var en periodisk domstol, og viser til sesjoner), hadde loven bestemmelser om at det skulle bygges fengsler hvor de anklagede kunne sitte mens de kongerikets dommere diskuterte skyldspørsmål og straffespørsmål. I 1188 var Newgate den første bygningen som ble etablert for dette formålet.
Allerede i 1236 ble fengselets kapasitet økt betydelig. Newgate fungerte da fremdeles som en hovedfartsåre inn i London, men i 1236 konverterte kongen et av Newgates tårn til fengselsfløy. Utvidelsen ga fengselet nye fangehull og det ble også reist nye bygninger som del av fengselskomplekset som skulle bli stående uendret i bortimot to hundre år.
På begynnelsen av 1400-tallet var imidlertid Newgate-fengselet i en elendig forfatning. Fengselsreformatorer avdekket at kvinnene som satt fengslet hadde det enda trangere enn de mannlige fangene, og at kvinnene ikke en gang hadde egne latriner – de måtte gå gjennom mannsavdelingen for å komme til latrinen. Reformatorene øvde derfor et så stort press mot myndighetene til å utbedre forholdene, at nytt tårnbygg med en ny avdeling for kvinner stod ferdig i 1406. Noen av Londons borgere testamenterte midler til å reparere fengselet. Bygningen holdt på å falle sammen, og mange av fangene var i ferd med å dø på grunn av overbefolkede celler, galopperende sykdommer og elendige sanitærforhold. I løpet av ett år døde 22 fanger fra det som ble kalt for «fengselsfeber», og som i realiteten var tyfus. Situasjonen i Newgate var så ille i 1419 at byens myndigheter midlertidig stengte fengselet.
Det var tre hovedavdelinger, «Master’s» for de som kunne betale for sin egen mat og innkvartering, «Common» for de som var altfor fattige, og en «Press Yard» for spesielle fanger. Kongen benyttet ofte Newgate som oppbevaring for kjettere, forrædere, og opprørske undersåtter som ble fraktet til London for domstol.
Under den store bybrannen i London i 1666 ble fengslet ødelagt, og det ble gjenoppbygd i 1672 av Christopher Wren, som utvidet det til nye bygninger på sørsiden av gaten.
I 1770 bevilget parlamentet 50,000 pund for kostnadene, City of London skaffet grunn som var 500 meter lang og 15 meter dyp til øke størrelsen på fengselet og til å bygge en rettssal. Arbeidet fulgte formgivningen til arkitekten George Dance den yngre og var bort imot ferdig da fengselet ble stormet under gordonopptøyene i juni 1780. Bygningen ble påtent og murene ble hardt skadd i brannen. Kostnadene til reparasjoner ble beregnet til 30,000 pund. Dances nye fengsel ble først ferdigstilt i 1782.
Det nye fengselet ble konstruert for å være et « architecture terrible» med den hensikt å være avskrekkende og motvirke kriminalitet. Bygningen ble reist rundt en sentral gårdsplass og delt i to seksjoner: Et område for fattige fanger, «Common» og et område, «State area», for de som hadde råd til å betale for mer komfortable bekvemmeligheter. Hver seksjon var igjen inndelt for å huse grove forbrytere og gjeldsfanger hver for seg.
Fangelivet
Ved ankomst til Newgate ble fangene lenket og ført til det fangehull som var passende for deres forbrytelse. De som var blitt dømt til døden ble stengt inne i en kjeller under vokterboligen, i all vesentlighet en åpen kloakk dekket med kjetting og lenker for tvinge fram underkastelse. Vanlige gjeldsfanger ble sent til steinhallen hvor ordinære forbrytere ble plassert. Fangehullene var skitne og uten belysning, så fordervet at leger ikke ville gå inn.
Forholdene ble ikke bedre over tid. Fanger som hadde penger kunne kjøpe alkohol fra en fangedrevet drikkecelle ved hovedinngangen forble jevnlig drukne. Det var lus over alt, og fangevokterne etterlot fangene lenket til muren for å vansmekte og sulte. Legenden om «Black Dog», en avmagret ånd som er antatt å representere den brutale behandlingen av fangene, tjener kun til å framheve de forferdelige forholdene. Fra 1315 til 1316 ble 62 døde i Newgate etterforsket av en særskilt embetsmann, en coroner som har til oppgave å finne dødsårsaker, og fangene var generelt desperate etter å komme seg vekk fra fengselet.
Ondskapsfull behandling fra vaktene gjorde ingenting for å hjelpe uheldige fanger. I henhold til en vedtekt fra middelalderen ble fengselet administrert av to sheriffer, valgt årlig, og som i hver sin tur leide ut administrasjonen av fengselet til private «goalers», eller voktere, for en pris. Disse vokterne hadde lov til å presse penger direkte fra fangene og således skaffe seg en av de mest profitable stillingene i London. Uunngåelig oppmuntret dette systemet til økt ondskapsfull behandling av fangene, som ble anklaget fra å komme til fengselet og til å få deres lenker satt på eller tatt av. Vaktene som hadde inntekter som var avhengig av å utpress sine avdelinger, krevde penger for å gi fangene mat, sengeplass og for å ta av dem lenkene. For å tjene ekstra penger ble fangene utpresset og torturert. Blant de mest beryktede av disse private vokterne i middelalderen, var 1300-tallets Edmund Lorimer. Han var beryktet for å kreve penger fra fangene for å ta av dem lenkene som var fire ganger mer enn den lovlige grensen. En annen var Hugh De Croydon, som faktisk til sist ble dømt for utpressing av de fanger som han var ment å administrere.
Faktisk fungerer listen over ting som fengselsvaktene ikke hadde lov til å gjøre bedre til å forstå forholdene i Newgate enn listen over ting de hadde lov til å gjøre. De hadde ikke lov til å ta almisser som var tiltenkt fangene. De kunne ikke drive monopol på salg av mat, kreve overdrevne avgifter for senger, eller kreve avgifter for å føre fangene til Old Bailey. I 1393 kom det nye reguleringer som nektet vokterne fra å kreve avgifter for lamper eller senger.
Mindre enn et halv århundre senere, i 1431, kom byens administrasjon sammen for å diskutere mulige områder for reformer. Foreslått reguleringer omfattet at menn og kvinner som hadde fulle borgerlige rettigheter skulle skilles i egne kvarterer i nord og sør, og holde resten av fangene i kjellerceller. Gode fanger som ikke var blitt anklaget for alvorlige forbrytelser skulle ha tillatelse til å benytte kapellet og rekreasjonsrom uten ekstra utlegg. Gjeldsfanger skulle ikke være påkrevd å være lenket fast. Fengselsmyndighetene skulle nektes å tjene ekstra på å selge mat, kull og lys. Fengselet skulle ha årlige inspeksjoner, men om det faktisk skjedde eller ikke er ukjent. Andre reformer forsøkte å redusere ventetiden fangene måtte holde ut ved å være fengslet før de ble stilt for retten i Old Bailey for å hindre unødvendig lidelse, men disse anstrengelsene hadde liten effekt.
I århundrenes løp ble Newgate benyttet for ulike årsaker, blant annet for fengsle folk som ventet på å bli henrettet, skjønt fengselet var ikke alltid helt sikkert. Innbruddstyven Jack Sheppard rømte to ganger fra fengselet før han ble sent i galgen ved Tyburn i 1724.
Pamfletter med de fordømtes bekjennelser, The Ordinary of Newgate's Account, ble jevnlig utgitt fra 1675 og til 1772, og inneholdt biografier og siste ord fra de fangene som ble henrettet. Disse ble skrevet av fengselsprestene («Ordinary»). Over 400 utgaver ble utgitt med biografier på rundt 2500 henrettete kriminelle. Fengselspresten Paul Lorrain (fra 1700 og til sin død i 1719) og andre oppnådde en del berømmelse tidlig på 1700-tallet for disse tidvis tvilsomme utgivelser av bekjennelser som prestene selv hadde gode inntekter av. Utgivelsene ble kritisert allerede i sin samtid for å være spekulative. Lorrain var fengselsprest da Daniel Defoe satt fengslet i 1703 og han var antagelig inspirasjonen og objektet for Defoes satiriske «A Hymn to the Funeral Sermon» hvor han påpeker prestenes profittbegjær: «Pulpit-Praises may be had/According as the Man of God is paid.»
Henrettelser
I 1783 ble lokaliseringen for Londons galger flyttet fra Tyburn til Newgate. Offentlige henrettelser utenfor fengselet – i sin tid Londons hovedfengsel – fortsatte å tiltrekke seg store folkemengder. Det var også mulig å besøke fengselet ved å skaffe seg en tillatelse fra byens borgermester, Lord Mayor of London, eller en sheriff. Den dømte ble holdt i en trang, dyster celle adskilt fra Newgate Street ved en tykk mur og mottok kun spinkelt lys fra den indre gårdsplassen. Galgen var reist utenfor et vindu i Newgate Street. Fram til 1900-tallet ble framtidige britiske bødler opplært ved Newgate; den siste av dem var John Ellis i 1901 som var aktiv fram til 1924.
I løpet av tidlig på 1800-tallet fikk fengselet oppmerksomhet fra samfunnsreformatoren Elizabeth Fry. Hun var særlig bekymret for forholdene til kvinnelige fanger (og deres barn). Etter at hun viste fram bevis for underhuset ble det gjort utbedringer. I 1858 ble fengselets indre ombygget med individuelle celler.
Fra 1868 fortsatte praksisen med å henrette dømte og det skjedde ved galger innenfor Newgate. Michael Barrett var den siste mann som ble hengt offentlig på utsiden av Newgate-fengselet (og den siste personen som ble offentlig henrettet i Storbritannia) den 26. mai 1868. Totalt ble det henrettet 1169 mennesker (offentlig og ikke) ved fengselet. Bak dette tallet er at det i tiden 1783-1799 ble det henrettet 559 mennesker i denne korte tiden på over 16 år, et gjennomsnitt på 35 per år. 539 menn og 17 kvinner ble hengt for et mangfold av kriminelle handlinger, og 3 kvinner ble brent for prege mynter. I årene 1800-1899 ble det utført 622 henrettelser ved henging ved Newgate. 30 av dem var kvinner, 4,8 %, og 568 var offentlige henginger og av dem var 24 kvinner. I tidsrommet 1900-1902 ble 7 menn og 2 kvinner hengt for mord.
Rivning
Fengselet ble stengt i 1902, og revet i 1904. Domstolen, Central Criminal Court (også kjent som Old Bailey etter gaten den er lokalisert i), står nå på det samme stedet til det tidligere fengslelet.
De opprinnelige dørene fra fengselscellen som ble benyttet for å stenge den irske erkebiskopen Oliver Plunkett inne er stilt ut ved Sankt Peterskirken i Drogheda i Irland. Den opprinnelige jernporten som førte til galgene ble benyttet i flere tiår i en bakgate i den amerikanske byen Buffalo i delstaten New York, men er nå huset ved Canisius College i samme by.
Arkitekturåret 1911
Arkitekturåret 1911 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1911.
Xinzhou (Wuhan)
Det har et areal på 1 409,7 km² og teller 957 576 innbyggere (2004). Den ligger på den nordre bredd av floden Chang Jiang.
Jernbaner
Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested i Xinzhou på ruten fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen går gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou, Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.
Veier
Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den går fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på vei ned til Guangzhou i Sørkina.
Kinas riksvei 318, en av Folkerepublikken Kinas lengste hovedveier, har også sin trasé gjennom området. Den begynner i Shanghai og fører blant annet innom Wuhan og Chengdu på vei inn i Tibet og Lhasa og helt frem til en kinesisk grenseovergang mot Nepal i Zhangmu.
Abitibi-Témiscamingue
Abitibi-Témiscamingue er en administrativ region, eller fylke, i delstaten Québec i Canada. Den består av 4 MRC'er (municipalité regionale de comté, større kommunale enheter) og 79 kommuner. Området har en avsides beliggenhet i forhold til de tettbefolkede områdene i Québec, og lever først og fremst av skogbruk, av gruvedrift langs Cadillac-forkastningen som strekker seg mellom Rouyn-Noranda og Val d'Or og av jordbruk.
Charassonotus
Charassonotus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Abitibi-Témiscamingue
Befolkning
Språk talt i hjemmet Kilde: Institut de la statistique du Québec
Charassonotus
Utseende
En middelsstor, litt kraftig trebukk. Hannen har forholdsvis korte, kamformede antenner. Fasettøynene er noe utstående. Pronotum er klokkeformet sett ovenfra, bakhjørnene litt utstående. Dekkvingene har litt rundede "skuldre" og er sterkt avsmalnende slik at de ikke dekker hele bakkroppen, i spissen med en liten tann. Beina er kraftige, bakbeina med nokså tykke lår og krumme legger.
Utbredelse
Arten er kjent fra Den demokratiske republikken Kongo.
Systematisk inndeling
Slektslisten følger.
Eksterne lenker
Charassonotus
Chester County (Pennsylvania)
Chester County er et fylke i den amerikanske delstaten Pennsylvania. Hovedstaden i fylket er West Chester.
Galen Spencer
Galen Carter Spencer (født 19. september 1840 død 19. oktober 1904) var en amerikansk bueskytter som deltok under OL 1904 i St. Louis.
Spencer ble olympisk mester i bueskyting under OL 1904 i St. Louis. Han deltok på det amerikanske laget Potomac Archers som vant lagkonkurransen for menn. De tre andre på laget var Robert Williams, William Thompson og Louis Maxson. Hans beste plassering individuelt var en trettendeplass i Double American round. Det var forøvrig kun deltakere fra USA i konkurransene i bueskyting under OL 1904.
Railroad Tycoon (serie)
Målet med spillet er å bygge og administrere et jernbaneselskap ved å legge spor, bygge stasjoner og kjøp og planlegging tog. Jernbanen må bygges i en viss tid til å vinne spillet.
Sid Meier's Railroad Tycoon
Som et ledd i lanseringen av den nye Sid Meier's Railroads, 2K Games lanserte den fullstendige versjonen av det originale Railroad Tycoon-spillet gratis, som er tilgjengelig på deres hjemmeside.
Sid Meier's Railroad Tycoon Deluxe
En oppdatert versjon av dette spillet heter Railroad Tycoon Deluxe (RDX) ble laget og gitt ut i 1993. Spillet inkluderer en rekke nye funksjoner og grafikk.
RDX er egentlig det samme spillet som Railroad Tycoon, med forbedret høyoppløselig grafikk, nye lydeffekter og flere tillegg. Tilleggene er:nye kart (Sør-Amerika og Afrika) med regionspesifikke typer last (for eksempel tropper for Afrika), nye tidsperioder og lokomotiver, banditter som kan kapre tog og politifolkene som vil arrestere dem.
De britiske Jomfruøyer under Panamerikanske leker 2011
De britiske Jomfruøyer under Panamerikanske leker 2011. De britiske Jomfruøyer deltok i en sport, friidrett under de 16. Panamerikanske leker som ble arrangert i Guadalajara i perioden 14. og 30. oktober 2011. Tre friidrettsutøverre var kvalifisert for å delta, de vant ikke noen medaljer.
Railroad Tycoon (serie)
Sid Meier's Railroad Tycoon Deluxe
Selv om spillet kalles Sid Meier's Railroad Tycoon Deluxe, hadde Sid Meier selv hadde intet å gjøre med utviklingen av denne versjonen.
De britiske Jomfruøyer under Panamerikanske leker 2011
30px Friidrett
De britiske Jomfruøyer stilte med tre utøvere.
Railroad Tycoon (serie)
Railroad Tycoon II
En oppfølger med bedre grafikk og mer komplisert spilling, Railroad Tycoon II, ble utgitt av Gathering of Developers i 1998 etter PopTop Programvare kjøpte rettighetene til navnet.
Railroad Tycoon 3
Den andre oppfølgeren Railroad Tycoon 3, ble utgitt i 2003. Den inneholdt et fullt 3D-miljø, bruer og tunneler, og mye bedre grafikk. Spillet endret seg betydelig, med dynamisk prising av varer over hele kartet og last som kan finne alternative transportmidler hvis ingen togtjenester er tilgjengelig, men muligheten til å endre landskapet i spillet ved å legge spor på en adekvat måte hadde forsvunnet. En karteditor er inkludert, men kan ikke brukes under spillet. AI spillerne utvikler sin jernbane sakte, noe som gjør spillet litt lite utfordrende.
En gratis ekspansjonspakke, Coast to Coast ble utgitt for nedlasting i 2004 med nye scenarier, blant annet et kart over hele USA og åtte nye tog.
Sid Meier's Railroads!
''Sid Meier's Railroads! '' ble utgitt i oktober 2006. Det var det første spillet i Railroad Tycoon-serien siden det opprinnelige som har direkte innflytelse fra Sid Meier selv. Railroads! har en rekke scenarier og tog fra både Nord-Amerika og Europa er mindre industrifokusert enn tidligere versjoner. Den har et enklere brukergrensesnitt for sporlegging, full 3D-grafikk og sanntid spillbarhet.
Den messianske hemmeligheten
Den messianske hemmeligheten er et litterært motiv først og fremst i Evangeliet etter Markus, hvor det står at Jesus krevde at tilhengerne hans tidde om det messianske oppdraget hans. Begrepet brukes i bibelforskning, og den første som ga oppmerksomhet til dette motivet var William Wrede i 1901.
Motivet går igjen i flere utsagn Jesus kommer med i Det nye testamentet, både til demoner som anerkjente hans guddommelige natur, og til hans tilhengere, om at de ikke skulle avsløre for andre at han var Messias. Wrede foreslo at dette temaet ikke var historisk, men ble lagt til av forfatteren av Markus-evangeliet. Wredes vide begrep om den messianske hemmeligheten omfattet også det at Jesus talte i lignelser.
Wredes teori er tett knyttet til hypotesen om at Markus-evangeliet ble skrevet før de andre synoptiske evangeliene. Selv forlot Wrede denne hypotesen, men noen av hans tilhengere aksepterte den. Teorien hans ble sterkt kritisert i de første årene av 1900-tallet, fikk deretter aksept på 1920-tallet, men etter hvert begynte den å miste støtte. På 1970-tallet eksisterte ikke teorien lenger i den form Wrede hadde skapt.
Eksempler
I Det nye testamentet befaler Jesus i mange tilfeller at det skal ties. Et eksempel er i Mark 8,29–30:
Jesus krever også taushet etter mirakler og helbredelser, for eksempel i Mark 1,43-45 etter helbredelsen av en spedalsk:
Wredes teori
Wrede anerkjente det tette forholdet mellom hans tilnærming og hypotesen om at Markus ble skrevet først og påvirket de andre evangeliene. Etter på nytt å ha undersøke sin første teori, kom han imidlertid fram til at hans teori ville fungere best hvis denne hypotesen viste seg å være falsk. Likevel ble tilhengere av hypotesen om den messianske hemmeligheten senere tvunget til å anta at Markus er eldst – et problem som har resultert i ulike former for kritikk fra andre forskere.
Kritikk
Snart etter at teorien ble publisert i 1901 kom det negative reaksjoner på den fra teologer som William Sanday og Albert Schweitzer. Til å begynne med var forskerstanden splittet, selv om det ble fremmet forslag for å bygge bro over gapet mellom de motstridende synspunktene. Schweitzer mente at inklusjonen av Jesu lignelser i begrepet om den messianske hemmeligheten var det svakeste elementet i Wredes tilnærming.
Wredes teori fikk mer aksept i 1920-årene, men støtten begynte å avta ettersom den ble kritisert med flere nye argumenter. I 1960-årene viste Ulrich Luz at Jesu krav om taushet fra helbredede mennesker tilhørte en annen kategori enn kravene til disiplene hans. Ved midten av 1970-tallet eksisterte ikke teorien lenger i den form som Wrede hadde skapt den.
Sent på 1900-tallet fortsatte kritikken fra en rekke andre perspektiver, kritikk både av motivet og teorien. Daniel J. Harrington, tidligere professor ved Weston Jesuit School of Theology, hevdet at selv begrepet «messiansk hemmelighet» er en misvisende benevnelse, som blander sammen begrepene mysterium og hemmelighet. Begrepet samler dessuten sammen flere litt ulike motiver som bør tolkes hver for seg. George E. Ladd, en tidligere baptistisk professor ved Fuller Theological Seminary, uttalte: «'Den messaniske hemmeligheten' er en smart teori, men fullstendig i mangel på bevis.»
Andre forklaringer
Det er foreslått andre forklaringer om hvorfor Jesus krevde hemmelighold. Noen av disse har som premiss at Markus-evangeliet er historisk troverdig i disse passasjene, og at Jesus faktisk kom med kravene. Basert på denne antakelsen er det blant annet foreslått at Jesus krevde taushet for ikke å bli en «kjendis» og for dermed å lettere kunne reise rundt i Galilea og Judea.
Den teologiske begrunnelsen ble foreslått av Wrede:  Tiden var ikke inne for at Jesus skulle bli avslørt som Messias. Han visste når han skulle for retten og bli korsfestet. I Markus 8,30 sies det, «Men han (Jesus) forbød dem strengt å snakke om ham til noen.» Jesu messianske oppdrag kan ikke bli forstått uten korset, som disiplene ennå ikke forstod (jf. 8,31-33 og 9,30-32). Denne teologiske forklaringen støttes av en tolkning av Matteus 12,14-21, som kobler fariseernes konspirasjon for å ta livet av Jesus med at han like etterpå påla sine tilhengere å ikke gjøre kjent hvem han var. Da Jesus ble oppmerksom på komplottet mot ham, dro han bort derfra og fortsatte sitt virke med å helbrede. Matteus hevder at Jesu bevisste beslutning om å oppfylle sitt virke ved å unngå konflikt på feil tidspunkt, var en oppfyllelse av en profeti i Jesaja 42,1-4: s. 156 Se, min tjener som jeg har utvalgt, den elskede, i ham har jeg min glede. […] Han skal ikke trette og ikke rope, og ingen skal høre hans røst i gatene. Han skal ikke knuse et knekket siv og ikke slukke en rykende veke før han har ført retten fram til seier. Til hans navn skal folkeslagene sette sitt håp.
Den litterære teorien om motivet mener at Markus gjorde et bevisst forsøk på å identifisere Jesus med Odyssevs, en gresk helt som Markus' hedningkristne publikum garantert ville kjenne til. Odyssevs måtte på sin reise hjem skjule identiteten sin for å unngå fiendene sine, og i Markus kunne den messianske hemmeligheten tjene det samme formål for Jesus. Dennis R. MacDonald sier at dersom Markus prøvde å etterligne Homers Odysseen, beviser det at Markus-evangeliets historier er fiksjoner.
Knutsen og Ludvigsen nr. 3 – Tut
'Knutsen og Ludvigsen nr. 3 – Tut' er et musikkalbum av Knutsen & Ludvigsen, utgitt i 1974. Dette var den siste med Jan Tro på bass.
Besøk av skorsteinsfeieren
«Besøk av skorsteinsfeieren» er et muntert skillingstrykk av ukjent opprinnelse.
Teksten
1.Jeg sto en tidlig morgen og pusset min komfyr da plutselig skorsteinsfeieren kom inn og gjorde kur. Tra lalala og gjorde kur.
2.Han tar mitt vaskeklede og kjærlig han meg ser i øyet inn og hvisker: De skal ei vaske mer. Tra lalala ei vaske mer.
3.Vi svor da at vi skulle stå brudgom og som brud så gikk han med mitt hjerte og med min vaskeklut. Tra lalala min vaskeklut.
4.Men mine lepper gjemte et minne om den tid thi de var røde når han kom men sorte når han gikk. Tra lalala når han gikk
Mineiros do Tietê
Mineiros do Tietê er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Clarion County
Clarion County er et fylke i den amerikanske delstaten Pennsylvania.
Anidania
Anidania er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Eb middelsstor (5 - 7 millimeter), bred, blankt svart bladbille. Antennene er tynne og nokså korte, beina nokså lange og kraftige. Pronotum er noe smalere enn dekkvingene, rundet.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Utbredelse
Arten lever i Sentral-Asia: Afghanistan, Turkmenistan, Tadsjikistan, Usbekistan og det sørlige Kasakhstan.
Roger Ljung
Roger Ljung (født 8. januar 1966 i Lomma) er en svensk tidligere fotballspiller og nåværende fotballagent for flere profilerte svenske fotballspillere. Ljung har spilt profesjonelt for en rekke utenlandske klubber, men har en fortid i de svenske klubbene Lunds BK og Malmö FF. Han har også spilt 59 landskamper for i perioden fra 1988 til 1995.
Karelske piroger
Karelske piroger (finsk: karjalanpiirakka, karelsk: kalittoja, piiras eller šipainiekku) er en tradisjonelt østersjøfinsk (finsk/karelsk/vepsisk) pirog som består av et tynt rugskall fylt med risengrynsgrøt eller potetmos.
De karelske pirogene var opprinnelig en delikatesse fra nord- og grensekarelen som ble spredt til resten av Finland i og med evakueringen av karelene under annen verdenskrig. Matretten fikk samtidig navnet karelsk pirog.
Roger Ljung
Klubbkarriere
Han spilte i én og en halv sesong i Young Boys før han i 1990 meldte overgang til rivalen FC Zürich. Dette klubbskiftet varte for øvrig kun i ett år før han prøvde lykken i østerriksk fotball og klubben Admira Wacker i 1991. Etter to og en halv sesong med moderat spilletid dro han igjen videre til den tyrkiske storklubben Galatasaray i 1993, hvor han spilte 25 kamper Superligaen. Han avsluttet sin fotballkarriere i den tyske klubben MSV Duisburg, hvor han spilte i perioden 1994 til 1995. Etter dette dro han tilbake til Sverige, hvor han med tiden ble spilleragent for en rekke profilerte svenske fotballspillere.
Karelske piroger
Det er søkt om EU-beskyttelse for produktet, der det kreves at deigen lages av minst 50 prosent rug, og at fyllet kun kan bestå av ris, korn eller potet. Ellers finnes det også blant annet gulrotfylte piroger, men disse vil ikke kunne bruke den beskyttede betegnelsen karelske piroger.
Roger Ljung
Landslagskarriere
Ljung fikk sin landslagsdebut for i 1988, og deltok blant annet i Sommer-OL 1988 i Seoul, hvor Sverige kom til semifinalen. Han deltok også i VM i fotball 1990 som ble arrangert i Italia, men dette mesterskapet ble for Sveriges del betegnet som fiasko da de tapte alle de innledende gruppekampene mot henholdsvis, og. Sverige gjorde det likevel bedre under EM i fotball 1992 arrangert på hjemmebane, da landslaget spilte seg til en plass i semifinalen som de tapte mot.
Han spilte også kamper under VM i fotball 1994 som ble arrangert i USA, og var delaktig i at Sverige endte opp på en overraskende bronseplass etter å ha vunnet bronsefinalen mot. Hans siste landskamp kom i 1995, og tilsammen fikk han 59 landskamper og fire mål for Sverige.
Icecast
Icecast ble lansert som et open source-prosjekt etter krangel om tredje-parts applikasjoner i stream-systemet SHOUTcast som ble lansert av nullsoft sent på 1990-tallet.
Roger Ljung
Landslagskarriere
Roger Ljung hadde primært spilt midtstopper inntil Olle Nordin innkalte ham til seniorlandslaget. Nordin benyttet venstrebente Ljung som venstreback, hvilket var posisjonen han stort sett fylte på landslagsnivå.
Med alle midler
Filmer med tittelen Med alle midler
Asier Peña Iturría
Asier Peña Iturría (født 15. april 1977 i Pamplona, Navarra) er en spansk tidligere skøyteløper og inlineløper.
Internasjonale mesterskap
EM på skøyter (deltatt tre ganger)
Sun Sinan
Sun Sinan (født 2. oktober 1988) er en kinesisk landhockeyspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på sjetteplass med det kinesiske landslaget.
Tangentinstrumenter
Tangentinstrumenter er en litt kunstig definert gruppe av musikkinstrumenter, som kan deles i flere undergrupper. Felles for disse instrumentene er at de har en eller annen type klaviatur, eller tangenter. Lyden kan frembringes ved forskjellige metoder, noe som definerer de forskjellige undergruppene.
Klavér-gruppen
Denne gruppen omfatter instrumenter med strenger, som enten nappes eller slåes direkte ved hjelp av tangentene, eller ved overføringer fra tangentene. De mest kjente i denne gruppen er piano, med stående ramme for strengene, og flygel, med liggende og noe større ramme for strengene. Med til gruppen hører en lang rekke eldre versjoner som cembalo, spinett, klavikord og hammerklaver (eller pianoforte). Enda flere varianter er beskrevet og finnes under kategorien Klaverinstrumenter.
Orgel-gruppen
Denne gruppen består av instrumenter der lyden frembringes ved hjelp av luftstrømmer som «blåser» i på omtrent samme måte som i en blokkfløyte. Gjennom et hull i pipefoten strømmer luften inn, og kløves mot overlabiet (åpningen i pipen). Deretter fortsetter luften ut i pipekroppen i stående svingninger, og en tone dannes. Pipeorgler finnes i nesten alle størrelse, og de langt fleste er fastmonterte og stedbyggede, som kirkeorgler. Disse kan ha mange hundre forskjellige orgelpiper, som hver kan ha sin tone og sin klang. En del nyere kirkeorgler er pressluftdrevne, mens eldre og mindre kirkeorgler drives av fotpedaler som pumper luft gjennom systemet. Vannorgelet var den første forløper til pipeorglene, hvor spilleluften ble regulert ved hjelp av trykket fra en vannsøyle. Mindre husorgler, noen ganger kalt harmoniumer, ble anvendt i små kirker og i bedehus, men også i skoler og i de tusen hjem. Disse ble alltid drevet av blåsebelger betjent av fotpedaler. Noen andre orgelmodeller kan finnes i kategorien pipeorgler.
Elektroniske instrumenter/Elektrofoner
Denne gruppen er voksende i antall, stadig nye typer kommer til. Altså er gruppen omfattende med hensyn til tekniske løsninger, fabrikater, modeller og størrelser. De første instrumentene i denne gruppen ble oppfunnet i mellomkrigstiden, og har utviklet seg i mange forskjellige retninger siden den gang. Hammondorglet som ble lansert i 1934 hadde stor suksess som alternativ til husorgler. Utbredelsen ble så stor at «Hammondorgel» ble brukt som fellesbetegnelse for liknende instrumenter i lang tid. Fra 1960-tallet og utover kom stadig mer utviklede instrumenter på banen. Synthesizere, chamberliner og mellotroner ble veldig populære blant grupper som spilte pop-musikk. Dette har utviklet seg videre til musikkformen electronica, som er en hovedingrediens i 2000-tallets popmusikk. Flere instrumenter og modeller av hva som ofte får samlebetegnelsen keyboards kan finnes i kategorioversiktene elektrofoner og synthesizere.
Andre instrumenter med tangenter
Utover de ovennevnte kategoriene finnes det også andre instrumenter med en form for tangenter:
Atenizoides
Utseende
En ganske liten (5,5 - 6,5 millimeter), lang og slank, rødbrun bille. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen. Pronotum er lengre enn bredt, med parallelle sider, avsmalnet foran. Dekkvingene er noe avsmalnende.
Colombiatetra
Colombiatetra er en art i gruppen Hyphessobrycon. Det er en ferskvannsfisk som lever i Rio Acandi i Colombia i Sør-Amerika. Den finnes gjerne i sakteflytende sideelver. Den blir ca. 6,5 cm lang og er gråaktig på farge. Finnene er vanligvis oransje. Den lever i 3-5 år.
Grey Area
Historie
Bandet spilte de påfølgende årene på de fleste av Minneapolis' spillesteder i tillegg til å spille i Midtvesten og Sørstatene. Grey Area spilte inn to studioinnspillinger som aldri har blitt gitt ut offisielt.
Grey Area ble oppløst i 1991.
Jeannette Rankin
Jeannette Pickering Rankin (født 11. juni 1880, død 18. mai 1973) var den første kvinnelige kongressmedlem i USA. Hun var republikaner, og ble stemt inn fra staten Montana i 1916 og igjen i 1940. Som en dedikert pasifist stemte hun mot USAs inntreden i både den første verdenskrig og den andre, og hun var det eneste kongressmedlem som stemte mot sistnevnte. Hun er den eneste kvinne som har blitt stemt inn til kongressen fra staten Montana.
I 1993 ble hun innvotert i National Women's Hall of Fame.
Felix (film)
Felix er en stum norsk dramafilm fra 1921.
Handling
Samtidig som høststormene pisker inn over Fagerøy, dør prestefruen Else Margrete og hennes barn i barselsseng. I uværet forliser også et skip utenfor øya, og den eneste overlevende er en tre måneder gammel gutt. Losen Abraham fører barnet til prestegården og den unge presten tar det som en gave fra himmelen for det barnet han har mistet. Gutten blir døpt til Felix og vokser opp sammen med prestens datter Signe. Losens sønn Thorleif er deres beste lekekamerat.
Årene går og barna blir konfirmert. Signe har blitt en skjønnhet og Thorleif er forelsket i henne. Også Felix har følelser for henne, men lever innesluttet i en drømmeverden der Signe er hans prinsesse. Når Signe forteller Thorleif at hun også er begeistret for ham, drar Felix til sjø for å glemme henne. I Antwerpen blir han alvorlig syk og ligger for døden. Han ber sjømannspresten om å skrive et brev til Signe. Felix kommer seg imidlertid og reiser hjem.
I farvannet utenfor Fagerøy blir en dampbåt overrasket av storm. Ombord på båten finnes Thorleif. Felix og losen Abraham drar ut med losbåten for å forsøke og redde dampbåten, men den forliser. Felix kaster seg ned i vannet for å redde Thorleif og holder ham oppe mens Abraham tar dem ombord på losbåten. Felix dør imidlertid av anstrengelsene, mens Thorleif blir ført hjem og blir forent med Signe.
Saeima
Saeima (Latvijas Republikas Saeima), er parlamentet i Latvia. Det har ett kammer og består av 100 medlemmer valgt ved forholdstallsvalg hvert fjerde år og med en sperregrense på 5 prosent.
Presidenten i Latvia kan oppløse parlamentet og utskrive nyvalg, men prosedyren for dette kan også føre til at presidenten må gå av.
Gundars Daudze var president i parlamentet 2007-2010. Han ble etterfulgt av Solvina Āboltina i 2010.
Ordet Saeima betyr møte eller råd, og kommer fra det arkaiske latviske ordet eima, som betyr å gå.
Marina pearl
Marina Pearl er det norske handelsnavnet på en mørk syenitt.
Nien Nunb
Nien Nunb er en fiktiv karakter i Star Wars universet. Først introdusert i Jediridderen vender tilbake i 1983, og han var senere inkludert i filmen The Force Awakens. I filmene ble han "brakt til live" både som en dukke og en utkledd skuespiller. Mike Quinn var dukkefører mens han ble portrettert av skuespiller Richard Bonehill i de større bildene. Det var en kenyansk student ved navn Bill Kipsang Rotich som sto for stemmen til karakteren. Kipsang snakket sitt innfødte språk Kalenjin, samt Kikuyu.
Nien Nunb var en våpenhandler og smugler av arten Sullustan. Han tok del i den galaktiske borgerkrigen på Opprøreralliansens side for å gjenopprette den galaktiske republikk. Tre tiår senere var Nunb en pilot for the Resistance i deres konflikt med the First Order
Björn Engels
Björn Lionel G. Engels (født 15. september 1994) er en belgisk fotballspiller som spiller for Royal Antwerp FC.
Han debuterte for Club Brugge i Europaligaen mot Girondins de Bordeaux. Han ble byttet inn ved pause. Ett minutt etter at han ble byttet inn scoret han et selvmål. Han debuterte i Jupiler Pro League den 4. august 2013 mot KV Oostende. Han spilte hele kampen og scoret det første målet i en kamp de vant 2-1.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Gry Brenna
Gry Brenna (født 9. februar 1951) er en norsk oversetter og barnebokforfatter.
Hun er utdannet ved Norges landbrukshøyskole (1979) og har grunnfag i pedagogikk (1989) og russisk (1991).
Hun begynte som oversetter i 1995 og har oversatt 40 bøker pr. 2007. Hun oversetter fra engelsk, svensk og dansk. Gry Brenna fikk Kulturdepartementets oversetterpris for 1996 for oversettelsen av boka Råte av Trudy Krisher.
Brenna skrev barneboka Spenn i 2001.
Le Peletier (Paris Metro)
Le Peletier er en metrostasjon i Paris' 9. arrondissement. Stasjonen er knyttet til metrolinje 7 og ble åpnet 6. juni 1911.
Stasjonen er oppkalt etter Louis Le Peletier de Morfontaine som var «prévôt des marchands» (handels-prefekt) 1784-'89, og dermed den siste som innehadde denne føydale stillingen før den opphevet under den franske revolusjon.
Fra 1821, frem til den i 1873 ble ødelagt av brann, holdt Opéra National de Paris til i Salle Peletier i Rue le Peletier. Etter brannen flyttet operaen til Opéra Garnier. Operaen var det første teateret som brukte gasslamper til å lyse opp scenen. Et maleri av Degas' viser den gamle operaens dansefoajé.
Clinton County (Pennsylvania)
Clinton County er et fylke i den amerikanske delstaten Pennsylvania.
Lars S. Vikør
Lars Sigurdsson Vikør (født 30. april 1946 i Oslo) er professor i nordisk språkvitenskap, særlig nynorsk, dessuten ordboksredaktør og oversetter. Broren Knut S. Vikør er professor i islams historie.
Han er utdannet ved Universitetet i Oslo og Universitetet i Leiden (Nederland), med hovedfag i indonesisk fra 1977. Han behersker også nederlandsk. Han er professor i nordisk språkvitenskap ved Universitetet i Oslo. Vikør var prosjektleder med tittel hovedredaktør for Norsk Ordbok fra 1993, da han overtok etter Magne Rommetveit. I 2002 overtok Kristin Bakken prosjektlederoppgaven etter Vikør.
Vikør har skrevet bøker og artikler om språkplanlegging, språkpolitikk, språknormering, leksikografi og moderne språkhistorie. Han har også engasjert seg for samnorsken gjennom Landslaget for språklig samling. Vikør var medlem av Norsk språkråd 1996-2004.
Vikørs første skjønnlitterære oversettelse var Men Marte då! av Veronica Hazelhoff (1986). Han har pr. 2007 oversatt seks skjønnlitterære bøker, fra nederlandsk. Han fikk Bastianprisen for barne- og ungdomsbøker 1994 for Kvifor sa vi ingenting? av Jan de Zanger (1993), og Kulturdepartementets oversetterpris 2001 for Bror av Ted van Lieshout (2001). Andre representative oversettelser er Om så med vald av Jan de Zanger (1990), Evolusjonsteorien og ost av Bas Haring (2003) og Bryllaup ved havet av Abdelkader Benali (2005).
Menna Fitzpatrick
Menna Fitzpatrick (født 5. mai 1998) er en britisk alpinist som vant sølv i kombinasjon og storslalåm og bronse i super-G for Storbritannia i Paralympiske vinterleker 2018.
I 2018 ble hun utnevnt til medlem av Order of the British Empire (MBE) for sin innsats for paralympisk vinteridrett.
Columbia County (Pennsylvania)
Columbia County er et fylke i den amerikanske delstaten Pennsylvania.
Mira Estrela
Mira Estrela er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Ullerøy kirke
Byggverket er i tre og har 160 plasser.
Lydie Salvayre
Lydie Salvayre, opprinnelig Arjona, (født 1948 i Autainville), er en fransk forfatter.
Salvayre ble født i det sørlige Frankrike som datter av en andalusisk far og en katalansk mor. Foreldrene hadde forlatt Spania under den spanske borgerkrigen. Salvayre har tidligere arbeidet som psykiater og begynte å skrive i slutten av 1970-årene. Hun ble publisert i franske litterære tidsskrifter siden 1980-årene. Hun har mottatt flere utmerkelser, og verkene hennes er oversatt til et tjuetalls språk.
I 2014 ble Lydie Salvayre tildelt Goncourt-prisen for romanen Pas pleurer, der handlingen utspiller seg under den spanske borgerkrigen.
Hekseprosessene i hertugdømmet Westfalen
Hekseprosessene i hertugdømmet Westfalen var hekseprosesser som fant sted i det til Kurköln hørende hertugdømmet Westfalen fra 1521 til 1728. Spesielt i første halvdel av 1600-tallet var man der vitne til en bølge av forfølgelser. På denne tiden var Westfalen sentrum for hekseprosessene i hele Nordvesttyskland, det tysk-romerske rike og dermed også i Europa.
Den første bevarte nedskrevne prosessen fant sted i Winterberg i 1521. Den første store prosessen med flere anklagede fant sted i byen Kallenhardt i 1573 og 1574. Den første bølgen av prosesser fant sted omkring 1590. Spesielt nidkjære i dette vanviddet var kurfyrsten og erkebiskopen av Köln, Ferdinand von Bayern, og hans Landdrost Friedrich von Fürstenberg. Foruten å innføre en spesiell forordning for hekseforfølgelser, ble det også innsatt spesielle kommissærer for Landsherrene, som på en særdeles hensynsløs måte forfulgte såkalte «trollkyndige». Hekseprosessenes høydepunkt i hertugdømmet såvel som i riket ellers, var i tiden fra 1628 til 1630. Minst 880 personer ble henrettet i disse tre årene. Spesielt høye var tallene i Amt Balve med 280 henrettede. Etter at prosessbølgen hadde dabbet av, var det rundt 1655 enda en gang tallrike rettssaker. De to siste dødsdommene ble avsagte i Geseke (1708) og Winterberg (1728). Den siste prosessen fant sted i Brilon i 1730, og endte med frifinnelse.
Gábor Csapó
Gábor Csapó (født 20. september 1950 i Budapest, død 27. november 2022) var en ungarsk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1976 i Montréal og 1980 i Moskva.
Csapó ble olympisk mester i vannpolo under Sommer-OL 1976 i Montréal. Han var med på det ungarske laget som vant vannpoloturneringen foran Italia og Nederland. Det ungarske laget vant fire kamper og spilte en uavgjort i finalerunden som besto av seks lag. Ungarn fikk ni poeng og sølvvinnerne Italia fikk seks poeng. Csapó spilte åtte kamper og scoret fire mål i turneringen.
Slaget ved Jena-Auerstedt
Slaget ved Jena-Auerstedt (tysk: Die Doppelschlacht von Jena und Auerstedt; fransk: Les Batailles d'Iéna et d'Auerstaedt; tidligere stavet Auerstädt) var egentlig to parallelle feltslag utkjempet på platået vest for Saale-elva i dagens Tyskland, mellom styrkene til keiser Napoléon I av Frankrike og Fredrik Vilhelm III av Preussen. Napoléon med den franske hovedstyrken tilintetgjorde en prøyssisk armé ved Jena. I det parallelle slaget ved Auerstedt atten kilometer unna, beseiret marskalk Louis Nicolas Davout den prøyssiske hovedstyrken, enda Davouts hær var mindre enn prøyssernes. Til sammen deltok over 200 000 soldater i dette dobbeltslaget, som bare varte i noen timer.
Dette avgjørende prøyssiske nederlaget fant sted bare nitten dager etter landets mobilisering, og førte til at Preussen ble utestengt fra den anti-franske koalisjonen fram til frigjøringskrigen i 1813.
Zoltán Kodály
Zoltán Kodály (uttales IPA: //, født 16. desember 1882 i Kecskemét, død 6. mars 1967 i Budapest) var en ungarsk komponist og forsker innen folkemusikk- og etnografi.
Bakgrunn
Selv om han ble født i Kecskemét i dagens Ungarn, vokste han opp i Galánta og Nagyszombat (nå: Trnava) i dagens Slovakia, den gang en del av dobbelmonarkiet Østerrike-Ungarn. Faren var stasjonsmester og en ivrig amatørmusiker og Kodály lærte å spille fiolin som barn. Han sang også i katedralens kor og skrev tidlig musikk, til tross for at han manglet formell utdannelse i dette.
I 1900 begynte Kodály ved Universitetet i Budapest og studerte moderne språk og studerte samtidig musikk ved Franz Liszt akademiet i Budapest, hvor han hadde Hans von Koessler som lærer i komposisjon.
Akademisk karriere
Fra 1907 var han professor ved Budapest musikkakademi og hadde stor innflytelse på utvikling av ny undervisningsmetoder. Kodály arbeidet fra 1905 med Béla Bartók med å kartlegge den ungarske folkloren. Hans komposisjoner er i impresjonistisk-nyromantisk stil og bruker ofte elementer fra folkemusikk.
Etter universitetseksamen i filosofi og lingvistikk, reiste Kodály til Paris hvor han studerte hos Charles-Marie Widor. Her ble han kjent og influerte av særlig Claude Debussys musikk. Han fortsatte uavbrudt sitt arbeid med å samle folkemusikk gjennom hele første verdenskrig.
Crawford County (Pennsylvania)
Crawford County er et fylke i den amerikanske delstaten Pennsylvania.
Zoltán Kodály
Akademisk karriere
Kodály engasjerte seg i problemer knyttet til musikkundervisning og produserte en stor del musikk til bruk i undervisning, samt fagbøker innen musikkpedagogikk. Hans pedagogiske ideer blir ofte omtalt som «Kodály-metoden».
Sondre Justad
Sondre Justad (født 15. oktober 1990 i Henningsvær ) er en norsk artist og låtskriver fra Henningsvær og Borg i Lofoten. I oktober 2015 ga han ut debutalbumet Riv i hjertet.
Biografi
Sondre Justad ga ut sin første singel, «Nu har du mæ», i 2014 på Petroleum Records. I februar og juni 2015 fulgte han opp med singlene «Det e over» og «Tilbake», som begge fikk høy radiorotasjon og tok han til TV-programmer som VG-lista Topp 20 og Senkveld på TV 2. Samtidig begynte han å gjøre seg bemerket som liveartist, og sommeren 2015 spilte han på en rekke store festivaler.