cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anthology (Emmylou Harris)
Disk 1
17 - That Lovin' You Feelin Again – 4:13
Chris Price, Roy Orbison – Låtskrivere
18 - The Boxer – 3:31
19 - Precious Love – 3:46
Byron Walls – Låtskriver
20 - Fools Thin Air – 4:17
Rodney Crowell, Susanna Clark – Låtskrivere
21 - Mister Sandman – 2:23
Pat Ballard – Låtskriver
22 - Colors Of Your Heart – 4:23
Disk 2
1 - If I Needed You – 3:38
Townes Van Zandt – Låtskriver
2 - Tennessee Rose – 3:46
Hank DeVito, Karen Brooks – Låtskrivere
3 - Born To Run – 3:48
Paul Kennerley – Låtskriver
Paul Grady – Låtskriver
5 - I'm Movin' On (Live)  – 2:58
Hank Snow – Låtskriver
6 - (Lost His Love) On Our Last Date (Live) – 3:27
Conway Twitty, Floyd Cramer – Låtskrivere
7 - So Sad (To Watch Love Go Bad) (Live)  – 3:27
Don Everly – Låtskriver
8 - Maybe Tonight – 3:00
Shirley Eikhard – Låtskriver
9 - Drivin' Wheel – 3:11
Billy Swan, T-Bone Burnett – Låtskrivere
10 - In My Dreams – 3:18
11 - Pledging My Love – 3:01
Don Robey, Fats Washington – Låtskrivere
12 - Someone Like You – 3:19
Bob McDill, Dickey Lee – Låtskrivere
13 - White Line – 3:47
Emmylou Harris, Paul Kennerley – Låtskrivere
14 - Rytme gitar – 3:09
Emmylou Harris, Paul Kennerley – Låtskriver
16 - I Had My Heart Set On You – 3:12
Paul Kennerley, Rodney Crowell – Låtskrivere
17 - Today I Started Loving You Again – 3:25
Bonnie Owens, Merle Haggard – Låtskrivere
18 - To Know Him Is To Love Him – 3:54
Phil Spector – Låtskriver
19 - Heartbreak Hill – 3:09
21 - I Still Miss Someone – 2:53
Johnny Cash, Roy Cash Jr. – Låtskrivere
Marjy Plant – Låtskriver
Adresse Torino
Adresse Torino var et norsk underholdningsprogram i fire deler som ble sendt på NRK i april og mai 2022. I programmet vurderte et panel av kjendiser og Eurovision-fans alle de 39 sangene som konkurrerte mot Subwoolfer og «Give That Wolf a Banana» i Eurovision Song Contest 2022. Programmet er en del av de årlige Adresse-programmene som NRK har sendt foran Eurovision Song Contest siden 1970-årene. Tittelen på programmet endres hvert år etter hvilken by som arranger konkurransen. Adresse Torino hadde premiere fredag 29. april 2022 med Marte Stokstad som programleder.
Deltakere og sendinger
I løpet av fire programmer vurderte et panel av kjendiser og Eurovision-fans de 39 bidragene som deltok i Eurovision Song Contest 2022 i Torino i Italia 10., 12. og 14. mai. Sangene var fordelt på de fire avsnittene på følgende måte: Marte Stokstad var programleder, mens kjendispanelet bestod av Ingeborg Heldal, Stian Thorbjørnsen og Kevin Vågenes. I tillegg var det en kjendis-gjestedommer i hvert program, henholdsvis: artisten Margaret Berger, programleder og musikkanmelder Sandeep Singh, komiker Trine Lise Olsen og politiker Henrik Asheim. Et panel av fire utvalgte Eurovision-fans deltok også i programmene.
Resultater
I programmet lyttet panelene til hver deltakermelodi og kommenterte og vurderte sangen etterpå. Deretter ga hver paneldommer bidraget poeng på en skala fra 1–8, 10 og 12 poeng, slik det også gjøres i Eurovision Song Contest. Sangen som etter fire programmer fikk høyest poengsum, blir kåret til vinner. Deltakerne stemte ikke på det norske bidraget, «Give That Wolf a Banana», som deltok i semifinale 1 tirsdag 10. mai 2022. Under er en oversikt over panelets topp fem:
Selv om Frankrike ble avstemningens vinner her, så ble de nest sist i finalen.
Episode 2
Den andre episoden ble vist lørdag 30. april. Til sammen ble det vist ti bidrag i denne episoden.
Episode 3
Den tredje episoden ble vist fredag 6. mai. Til sammen ble det vist ti bidrag i denne episoden.
Pseudeucinetus
Utseende
Små (ca. 1,7-1,9 millimeter), ovale, fint hårete, mørke biller. Dekkvingenes bakre del kan være brunrøde.
Lycée Saint-Louis
Lycée Saint-Louis er en svært selektiv etterskole som ligger i det 6. arrondissementet i Paris, i Latinerkvarteret. Det er det eneste offentlige franske lyceumet som utelukkende er dedikert til å classes preparatoires aux grandes écoles (CPGE; forberedende klasser for Grandes Écoles som École Polytechnique, CentraleSupélec i ingeniørfag og ESSEC Business School, ESCP Business School og HEC Paris i handel). Det er kjent for kvaliteten på undervisningen, lav akseptrate og resultatene den oppnår i sine intenst konkurransedyktige opptaksprøver.
Pseudeucinetus
Levevis
Lite er kjent om biologien til denne slekten, de fleste kjente eksemplarene er fanget i lysfeller, men de er også funnet på elvebredder med mudder og steiner.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia og Oseania, fra India i vest til Salomonøyene i øst.
Æresretten i Den norske Forfatterforening
Æresretten i Den norske Forfatterforening var en komité som ble opprettet sommeren 1945 av Den norske Forfatterforening (DnF) for å vurdere enkeltpersoners medlemskap i foreningen i lys av deres virksomhet under andre verdenskrig.
Jonas Omlin
Jonas Omlin (født 10. januar 1994) er en sveitsisk fotballspiller som spiller for den tyske klubben Borussia Mönchengladbach.
Æresretten i Den norske Forfatterforening
Begrepsmessig bakgrunn
Begrepet «æresrett» ble tidligere brukt i noen sammenhenger i enkelte land om organer utenfor det formelle rettsvesenet, delvis private organer, som var beskjeftiget med å angivelig frata personer «æren»; begrepet gikk ut av bruk før midten av 1900-tallet på grunn av sine uheldige assosiasjoner, ikke minst assosiasjonen med Æresretten i Det tredje rike og problematiseringen av «ære»-begrepet mer generelt.
Jonas Omlin
Landslaget
Han ble tatt ut i ' EM-tropp til EM i fotball 2021.
Æresretten i Den norske Forfatterforening
Historie
«Æresretten» var initiert av Kulturgruppa i Heimefronten for «å slette av foreningens medlemslister enhver person som ved direkte samarbeid med okkupasjonsmakt eller nazister har forrådt Norges sak» i ulike kulturorganisasjoner.
Jonas Omlin
Landslaget
Han ble tatt ut i ' tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Æresretten i Den norske Forfatterforening
Historie
Komitéen bestod av tre medlemmer fra DnFs styre i tillegg til tre eksterne medlemmer: Sigurd Christiansen, Alex. Brinchmann, Nils Johan Rud, Georg Brochmann, Francis Bull og Einar Skavlan. De tre sistnevnte ba seg etterhvert fritatt fra vervet. Komitéen ble ledet av Alex Brinchmann. Den hadde som mandat «å foreta innstilling ang. de medlemmer som på grunn av nasjonal svikt under krigen har gjort sig uverdig til å være foreningens medlemmer, samt å foreta de nødvendige skritt likeoverfor dem som ved mindre god holdning har kunnet svekke foreningens anseelse».
DnFs medlemmer stemte i juni 1945 per post over hvorvidt, og hvorledes, komitéen skulle ha rett til å dømme. Av 155 utsendte stemmesedler svarte 117, og av disse var kun tre imot komitéens sammensetning og for øvrig var samtlige for at komitéen skulle ekskludere NS-medlemmer. Retningslinjene for æresretten vakte debatt.
Det ble avholdt et ekstraordinært møte den 1. oktober 1945 der 43 DnF-medlemmer var tilstede. Her ble 14 av medlemmene varig ekskludert på grunnlag av medlemskap i NS, mens 17 medlemmer fikk reprimande eller tidsavgrensa eksklusjon og karantene i fra ett til fem år. Navnene ble offentliggjort i pressen den påfølgende dag. Tre departementoppnevnte jurister godkjente dommene.
Foruten medlemskap i NS var forsyndelsene blant annet at forfatterene hadde utgitt bøker etter at streikeparolen ble sendt ut.
De fleste av de ekskluderte medlemmene fikk tilbake sitt DnF-medlemskap på begynnelsen av 1950-tallet, men forlagene våget i liten grad å utgi disse forfatterene.
Medlemmene som hadde vært medlem av NS og ble ekskludert var Rolf Jacobsen, Axel Krogh, Sigurd Eldegard, Håkon Garåsen, Kristen Gundelach, Jens Hagerup, Nic. Henriksen, Cally Monrad, Peter Munheim, Sigmund Rein, Aasmund Sveen, Sigurd Tambs og Ivar Sæter.
Blant de 17 som ble felt av æresretten var Ejlert Bjerke, André Bjerke, Johan Bojer, Alf Larsen og Hermann Wildenvey.
Knut og Marie Hamsun hadde meldt seg ut av DnF i 1935.
Kunstnerforbundene, Norske arkitekters landsforbund og Norsk Presseforbund hadde også sine egne private domstoler der de straffet sine egne.
I landssvikoppgjøret ble dessuten 20 medlemmer av Den norske Forfatterforening dømt for medlemskap.
Internasjonalt
Den Danske forfatterforening ekskluderte i 1946 tretten av sine medlemmer, hvorav Jacob Beck Nygaard var den mest kjente i Norge. Fem forfattere ble frikjent.
Fordømmelse
I 2018 fordømte Den norske Forfatterforening «Æresretten» og bad forfatterne om unnskyldning. På foreningens 125-årsjubileumsfeiring den 15. november 2018 leste lederen Heidi Marie Kriznik opp en unnskyldning til de 17 forfatterne; Forfatterforeningen betegnet da «æresretten» som en «urett» og uttalte at «'Æresretten' var ingen rett slik vi vanligvis kjenner rettsstatens prinsipper».
Forfatter Kjartan Fløgstad var dypt uenig i beslutningen og meldte seg ut seg ut av foreningen etter 50 år som medlem. Han fortalte senere at begrunnelsen delvis kom på bakgrunn av han hadde to barnebarn med jødisk far og et tredje med jødisk mor.
Noctophus
Noctophus er en slekt av biller som tilhører gruppen perlebiller (Scydmaeninae) som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd.
Utseende
Små (1-2 millimeter), mørke, blanke, rødbrune biller, fint hårete. Denen slekten utmerker seg med ganske slank kroppsform. Antennene er lengre enn hode + thorax, slanke, de tre ytterste leddene er litt tykkere og danner en smal klubbe. Hodet er nokså stort, kantete, med ganske små fasettøyne. Det er ikke påfallende innsnevret bak. Pronotum er lengre enn bredt, bredest litt foran midten, med en tydelig midtfure. Et godt kjennetegn på slekten er at pronotum har markerte, rettvinklede bakhjørner. Dekkvingene er ovale, hver dekkvinge har en dyp lengdegrop ved roten. De dekker hele bakkroppen. Lårene er noe kølleformede, beina ellers slanke.
Levevis
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall. Noen lever også i hule trær.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i det sørøstlige Nord-Amerika.
Systematisk inndeling
Arten har ofte vært plassert i slekten Euconnus.
A-ha The Movie
a-ha The Movie er en norsk dokumentarfilm i regi av Thomas Robsahm som hadde kinopremiere 3. september 2021. Filmen handler om historien til a-ha, Norges største pop-suksess gjennom tidene.
Handling
Filmen bruker nye intervjuer, samt opptak fra bak kulissene, for å skildre den norske pop-gruppen a-ha.
Morten Harket, Magne Furuholmen og Pål Waaktaar-Savoy er tre musikere, som nå aller befinner seg i midten av femti-årene. Gruppen deres har skrevet en rekke internasjonalt vellykkede sanger etter at A-ha først ble grunnlagt i 1982. Nå er de tilbake på turné, og skal spille på veldig store utsolgte arenaer over hele verden foran tilhengere i alle aldersgrupper. Når de forlater de forskjellige konsertene, kjører de til hotellene de skal bo på en etter en, hver i deres egen svarte limousin.
Sosteamorphus
Sosteamorphus er en slekt av mudderbiller som lever i eller ved vann. De er avlange biller, som oftest er oversiden kledt med lange, oppstående hår. Antennene er karakteristiske, ganske korte, de 5-6 ytterste leddene danner en kølle eller har kamaktige utvekster.
Utseende
En liten (2,8-4,5 millimeter), avlang, halvmatt mørkbrun mudderbille. Antennene er kortere enn hodets bredde. Pronotum er avrundet, bredere enn dekkvingene som er noe pæreformede, svært knudrete. Beina er nokså korte.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Chile, der den er vidt utbredt.
Kevin Mbabu
Melingo Kevin Mbabu (født 19. april 1995) er en sveitsisk fotballspiller som spiller for den engelske klubben.
Landslaget
Han ble tatt ut i ' EM-tropp til EM i fotball 2021.
NRK Troms og Finnmark
NRK Troms og Finnmark er NRKs distriktskontor i Troms og Finnmark fylke og har kontor i Tromsø og i Alta. NRK Troms og Finnmark ble etablert i 2003 ved en sammenslåing av NRK Troms og NRK Finnmark.
Distriktsnyhetene heter Nordnytt, og har sendinger på NRK1 Nordnytt mandag–torsdag klokken 19:45–20:00 og 22:55–23:00, og på fredager fra klokken 19:30–19:40.
The Best of Ike and Tina Turner
The Best of Ike and Tina Turner er et samlealbumet med Ike & Tina Turner som det ble gitt ut i 1973.
Militærguvernør i Paris
Den militærguvernør i Paris (fransk: Gouverneur militaire de Paris) er sjefen for de franske væpnede styrkene i Paris.
The Best of Ike and Tina Turner
Sporliste
Side 2:
Hashibur Rahman Swapon
Hashibur Rahman Swapon (født 16. mai 1954 i Dwariyapur i Shahjadpur upazila i distriktet Sirajganj i Øst-Bengal i Pakistan, død 2. september 2021 i Istanbul i Tyrkia) var en bangladeshisk politiker. Han tilhørte partiet Awami League og var folkevalgt medlem av Jatiya Sangsad innvalgt fra valgkretsene Sirajganj-6 og Sirajganj-7.
Swapon ble først valgt til Jatiya Sangsad (nasjonalforsamlingen) som medlem av Bangladesh Nationalist Party og representerte den senere nedlagte valgkretsen Sirajganj-7. Han tapte sin plass da han gikk over til Awami League i 1998.
Swapon ble senere valgt til parlamentet fra Sirajganj-6 den 5. januar 2014 som Awami League-kandidat. Han ble advart 24. desember 2015 av valgkommisjonen i Bangladesh for brudd på valgloven. Han var medlem av den parlamentariske faste komité for matforsyninger.
Swapon døde 2. september 2021 av covid-19 på et sykehus i Istanbul i Tyrkia.
The Greatest Hits of Ike & Tina Turner
The Greastest Hits of Ike & Tina Turner er et samlealbum med Ike & Tina Turner som ble gitt ut i 1965.
Sporliste
Side 1:
Side 2
Elisabeth av Luxemburg
Elisabeth av Luxemburg (født 7. oktober 1409 i Visegrád, død 19. desember 1442 i Győr) var dronninggemalinne av Tyskland, Ungarn og Böhmen.
Hun var datter av Sigismund av Det tysk-romerske rike, konge av Ungarn og Böhmen. Elisabeth var forventet å etterfølge sin far på tronen sammen med sin mann Albrecht av Østerrike. Hennes arverett ble ignorert av den ungarske adelen da Sigismund døde i 1437, og kun hennes mann ble akseptert som monark, med Elisabeth bare som gemalinne.
Albert døde i 1439 og etterlot en svanger Elisabeth som enkedronning, samt to døtre, Anne og Elisabeth. Böhmens adel kunngjorde et interregnum, mens kong Vladislav III av Polen ble kronet til konge av Ungarn i mai 1440, tre måneder etter at dronning Elisabeth hadde født sønnen Ladislaus Postumus. Hun var bestemt på å kreve sin arverett på sin sønns vegne, noe som ledet til en innbyrdeskrig mellom hennes og Vladislavs støttespillere. Konflikten endte med dronningens død i en alder av 33 år. Vladislav selv døde under slaget ved Varna i 1444, som åpnet for at Elizabeths sønn kunne anerkjennes som konge av Ungarn.
Romerrikets grenser – Nedre Germanias limes
Romerrikets grenser – Nedre Germanias grenser er en grenseoverskridende oppføring på UNESCOs liste over verdens kulturarv. Oppføringen gjelder den tidligere grensen mellom den romerske provinsen Germania inferior i sørvest og Germania magna i nordøst. Nedre Germanias grenser beskyttet Rhinland på Rhinens venstre bredd, og Nederland i 400 kilometer. Det finnes 120 verdensarvsteder langs grensen, og som omfatter både militære og sivile anlegg.
Greatest Hits (Ike & Tina Turner)
Sporliste
Side 1:
Side 2
Fjordgløttveien (Hole)
Veien er en sidevei til Gomnesveien, østover fra denne, ved Gomnes. Den dreier sørover, i retning Fritjof Frøknes vei. Dronning Ingeborgs vei er en sidevei til Fjordgløttveien. Veien ligger cirka 106 meter over havet ved avkjøringen fra Gomnesveien.
Jan Mikołaj Smogulecki
Jan Mikołaj Smogulecki (født 1610 i Kraków i Det polsk-litauiske samvelde, død 17. september 1656 i Zhaoqing i Guangdong i Kina), av Grzymała våpenskjold, var en polsk adelsmann, politiker, misjonær, vitenskapsmann og jesuitt som introduserte kunnskapen om logaritmer til Kina.
Bakgrunn
Jan Mikołaj Smogulecki kom fra Kraków eller Smogulec (kildene spriker), og var sønn av starostaen av Bydgoszcz, Maciej Smogulecki, og hans hustru Zofia Zebrzydowska. Han begynte sin utdannelse ca 1621 på jesuittenes skole i Braniewo, og fortsatte den fra ca 1623 ved Lubrański-akademiet i Poznań. Senere forlot han Det polsk-litauiske samvelde for ytterligere utdannelse utenlands. I perioden 1626–29 studerte han matematikk og astronomi i Freiburg, filosofi i Roma, og rettsvitenskap i Padova (der han også offisiell representant for Det polsk-litauiske samvelde).
Han kom tilbake til Polen ca. 1630 eller 1631 (kildene nevner begge), ble tilknyttet det kongelige hoff og utnevnt til starosta av Nakło. Han ble valgt som deputert til konvokasjonssejmen i 1632; og igjen i 1635. I 1636 ble han valgt til Crown Tribunal.
Hydrethus
Hydrethus er en slekt av elvebiller som kryper rundt på bunnen av rennende vann. De voksne billene puster ved hjelp av et såkalt plastron, og trenger ikke komme opp til overflaten etter luft. Til gjengjeld er de avhengige av oksygenrikt vann.
Jan Mikołaj Smogulecki
Prest
I 1640 kom han til Roma; i 1641 ble han ordinert. I 1645 dro han ut fra Portugal (hvor han hadde takket nei til å slutte seg til det portugiske kongelige hoff til Java, India og Kina for å bli misjonær.
Hydrethus
Utseende
Små, avlange, blanke, mørke elvebiller. Hodet er lite, antennene er middels lange, 11-leddete, trådformede. Dekkvingene er avlange med punktrekker. Beina er lange, særlig fotleddene, og ganske kraftige. Det ytterste fotleddet bærer ganske store klør. Larvene er flattrykte og langstrakte. Ryggplater (tergitter) og bukplater (sternitter) er tydelig markerte. Hodet er ganske lite med korte antenner og små kjever (mandibler). De tre parene med bein er korte og kraftige, og bakkroppen langt tilspisset.
Jan Mikołaj Smogulecki
Prest
Under den lange reisen ble han syk, og døde nesten. Han kom i 1646 frem til Macao. Han studerte kinesisk språk og landets kultur i Jiangnan og Hangzhou. Så kom han til Nanjing og tok seg et kinesisk navn, Mu Ni-co (også skrevet Mu Ni-ko, Mu Nike, Mu Nigo; noen kilder tilføyer en tredje del, Rude, som i Mu Nigo, Rude). Han begynte sin misjonærgjerning i Nanjing, men i 1647 ble han av en borgerkrig nødt til å flytte til Jianyang i provinsen Fujian. Der var han misjonær årene 1648–51.
Hydrethus
Levevis
Elvebillene kryper rundt på bunnen av rennende vann. De kan ikke svømme og er avhengige av å klamre seg fast til bunnen. Larvene i denne slekten lever på død ved som ligger under vann, og er avhengige av mikrober for å fordøye veden. Larveutviklingen er ganske langsom og det tar gjerne 4-6 år å komme seg gjennom livssyklusen, men de voksne billene lever bare ca. 3 uker. Larvene puster med gjeller som sitter inne i endetarmen (kan skytes ut), mens de voksne billene har et såkalt plastron. Undersiden er dekket av vannavstøtende (hydrofuge) hår. Disse holder på plass en sølvaktig hinne av luft, og oksygenutveksling skjer mellom denne og det omringliggende vannet. Denne tilpasningen gjør at billene ikke trenger komme til overflaten for å få luft, men til gjengjeld er de avhengige av vann med høyt oksygeninnhold, slik som kaldt, raskt rennende vann. De utvokste larvene kryper på lang og forvandler seg til en puppe i en utgravd hule på bredden. De nyklekte billene kan fly langt, men når de først har funnet en passende bekk slår de seg vanligvis til der for resten av livet.
Jan Mikołaj Smogulecki
Prest
Han underviste også i astronomi og matematikk, og introduserte logaritmer til Kina, og ble meget respektert av kinesiske høylærde. Hans ry som lærd og lærer spredte seg, og i 1653 ble han invitert av Shunzhi-keiseren til hans hoff i Beijing.
Hydrethus
Utbredelse
Slekten er kjent fra Madagaskar.
Jan Mikołaj Smogulecki
Prest
Pater Smogulecki fikk tillatelse til å forlate hoffet for å fortsette sine reiser som misjonær. Hand var i Mandsjuria, og så i Yunnan, hvorfra en annen borgerkrig fikk han til å reise til Guangzhou. Han besøkte øya Hainan, og vendte så tilbake til fastlandet.
Den 17. september 1656 døde han i Zhaoqing i provinsen Guangdong. (De gamle kilder transkriberer byens navn som Tszan-King, Zhaojing, Zhaoging Fou). Nokså mange av de europeiske misjonærer slet med å tilpasse seg Kina helsemessig. Særlig på landet og i utkantstrøkene var de sanitære forhold dårlige; utilstrekkelige midler og dermed mangel på medisiner og feilernæring skapte problemer. Mange vestlige misjonærer ble syke; hele 51 døde før de var fylt femti år, som pater Smogulecki som bare ble 40 år.
Verker
Han skrev verker om solflekker og solformørkelser. Han underviste astronomen Xue Fengzuo, som ble den første kineser som i sine verker benyttet seg av logaritmer.
Roseanne Barr
Roseanne Cherrie Barr (født 3. november 1952 i Salt Lake City i Utah) er en amerikansk skuespillerinne, komiker, forfatter og fjernsynsprodusent. Hun startet sin karriere innen stand-up-komedie i klubber før fikk kritisk og populær anerkjennelse i fjernsynssituasjonskomedien Roseanne (1988–1997, 2018). Hun vant både en Emmy og en Golden Globe Award for Best Actress for hennes rolle og fremføring i fjernsynsprogrammet.
Barr ble født inn i en jødisk familie som bodde i Salt Lake City i Utah. Hun ble en stand-up-komiker i 1980. Sent i 1980-årene og tidlig i 1990-årene ble hun berømt gjennom hennes rolle i Roseanne og andre offentlige fremføringer. Barr utløste kontroverser når hun fremførte «The Star-Spangled Banner» under en nasjonalt fjernsynssendt baseballkamp den 25. juli 1990. Etter å ha sunget nasjonalsangen på en måte som ble ansett som en bevisst respektløs fremføring, grep hun seg selv i skrittet og spyttet. Denne fremføringen resulterte i fordømmelse fra baseballsupportere og sportsjournalister, og ble kalt respektløst av da president George H. W. Bush.
Barthélemy Catherine Joubert
Barthélemy Catherine Joubert (født 14. april 1769 i Pont-de-Vaux, død 15. august 1799 i Novi Ligure) var en fransk general.
Æresbevisninger
Hans navn er innskrevet på Triumfbuen i Paris (sør pilar, 23. spalte).
Rolle (Sveits)
Rolle er en kommune i kanton Vaud i Sveits. Kommunen hadde 5.762 innbyggere i 2010 og et areal på 2.72 km². Kommunesenteret ligger 376 meter over havet. Det var setet for distriktet Rolle fram til 2006, da dette ble en del av distriktet Nyon. Kommunen er på nordvestsiden av Genfersjøen mellom Nyon og Lausanne. Rolle ligger om lag 30 km nordøst for Genève i vinområdet La Côte og flott utsyn mot Alpene.
Oratorio del Santissimo Crocifisso
Oratorio del Santissimo Crocifisso er et oratorium i Roma, viet til Det hellige kors. Oratoriet ligger ved Piazza dell'Oratorio i Rione Trevi tilhører kirkesognet Santa Maria in Via.
Historie
Den 25. mai 1519 brant kirken San Marcello al Corso ved Via del Corso. Hele kirkebygningen ble ødelagt, unntatt ett krusifiks. Kardinal Guillermo Raimundo de Vich y de Vallterra lot dette krusifiks bæres i prosesjon til Peterskirken i året 1522, da Roma var blitt rammet av pesten. Farsotten opphørte og krusifikset ble raskt gjenstand for en ivrig folkelig venerasjon. Fire år etter, i 1526, ble Arciconfraternita del Santissimo Crocifisso in Urbe grunnlagt; dette var et brorskap som oppfordret til venerasjon av Det hellige kors.
Broderskapet fikk tidlig planer om å oppføre et oratorium, men det stod ikke ferdig før i 1568, etter tegninger av Giacomo della Porta. Mellom 1578 og 1583 ble interiøret smykket med en freskesyklus, blant annet med scener fra Det hellige kors' historie. Freskemotivene fant man i Legenda Aurea av Jacobus de Voragine og malingen av interiøret ble ledet av Tommaso dei Cavalieri og Girolamo Muziano. Oratoriets innertak ble utført i 1573 av mestersnekkeren Flaminio Boulanger og ble belagt med bladgull i 1584, men ble ødelagt i 1798 i forbindelse med den franske okkupasjonen. Det ble ikke restaurert før i 1879, under ledelse av arkitekten Tito Armellini.
På 1600-tallet ble det i Oratorio del Santissimo Crocifisso oppført en rekke oratorier av Giacomo Carissimi og Emilio de' Cavalieri.
Eksteriør
Den manieristiske fasaden, som har to etasjer, er blitt attribuert til Giacomo della Porta. Den er i rosaaktig tegl med de arkitektoniske elementer i kalkstein. Nedre del har fire pilastre som oppebærer en kraftig profilert gesims, istedet for et helt entablement. Pilastrene er av toskansk orden og har merkelige triglyffer (egentlig tetraglyffer) plassert foran kapitelene. Inngangsportalen krones av et triangulært pediment med kragesteiner. På hver av sidene av portalen er det vinduer og ovenfor disse tomme rundbuenesjer, kronet av segmentbuepedimenter med kragesteiner.
Øvre etasje har fire pilastre med rudimentære kapiteler. I midten sitter en minneplate som erindrer at kardinal Ranuccio Farnese lot påbegynne byggingen av oratoriet og at kardinal Alessandro Farnese lot det fullbyrde.
SANCTISSIMI ⋅ CRVCIFIXI AMPLISSIMA ⋅ SODALITAS ALEXANDRO ⋅ ET ⋅ RAYNVTIO ⋅ FARNESIIS S ⋅ R ⋅ E ⋅ EPISCOPIS ⋅ CARDINALIBVS PATRONIS ⋅ ADIVVANTIBVS ORATORIVM ⋅ HOC ⋅ EXTRVXITET ⋅ ORNAVII MDLXVIII
Platen, som er dekorert med blant annet festonger og ett bevinget puttohode, flankeres av rektangulære vinduer med triangulære pedimenter, hvis gesimser er brutte. Ovenfor minneplaten sitter det farnesiske våpen med dens fleurs-de-lys. Fasadens storform avsluttes med et triangulært pediment med et kors høyst opp.
Interiør
Interiøret har en rektangulær grunnplan og mangler sidekapell. Den lille absiden har formen av en rundbuenisje. I innertakets midte sitter en freske forestillende Kristi gjenkomst. Sidemaleriene viser brødreskapets emblem og pave Leo XIIIs våpen. På oratoriets sidevegger har en rekke 1500-tallskunstnere utført fresker med motiv fra Det hellige kors' historie, og motiver fra San Marcello-korsets historie og brødreskapets historie.
Høyre side
Giovanni De Vecchi fikk i oppdrag å utføre samtlige fresker, men det ble med de to første: Den hellige Helena ødelegger avgudsbildene og påtreffer tre kors og Den hellige Helena og biskop Macarius grunner over hvilket som er Jesu kors. Den tredje fresken er av Niccolò Circignani og viser Det sanne Kors boter en lam mann.
Koret
Det polykrome høyalteret har en 1700-tallskopi av det undergjørende krucifiks fra San Marcello. Ovenfor dette ser man en lunett freske med Gud Fader og absidens tønnehvelv har en freske med Den Hellige Ånds due. Mellom alteret og krusifikset ses ikonet Santa Maria del Sole, som kommer fra Oratorio di Santa Maria del Sole ved Tor de' Specchi. Absidens sidevegger har to fresker av Cristoforo Roncalli: Den hellige Johannes Evangelisten og Den hellige Maria Magdalena. På alterveggen er flere fresker: Abrahams offer og Bronseslangen. Ovenfor absidens arkivolt står mottoet: IN CRVCE GLORIARI OPORTET IN QVA EST SALVS, «Det er nødvendig å opphøye Korset, i hvilket det er frelse.»
Venstre side
Også venstre side har tre fresker. De to første er utførte av Niccolò Circignani og fremstiller Herakleios og Khusrov tvister over Korset samt Engelen åpenbarer seg for Herakleios. Den tredje fresken, Herakleios bærer Korset tilbake til Jerusalem, er et verk av Cesare Nebbia.
Inngangsveggen
Inngangsveggen har freskene Mirakelet med San Marcello-krusifikset og Grunnleggelsen av kapucinnonnenes kloster på Quirinalen, begge utført av Niccolò Circignani. Deretter følger Paris Nogaris Pestprosesjonen i 1522 og Baldassare Croces Godkjennelsen av brødreskapets statutter.
MCV/Develop
MCV/Develop (tidligere MCV og Market for Computer & Video Games) er et britisk fagtidsskrift med fokus på videospillindustrien.
Lolodorfus
Lolodorfus er en slekt av rødvinger der hunnene er larvelignende.
Utseende
Hannene er middelsstore, slanke, brungule rødvinger. Antennene er slanke, trådformede. Pronotum er trapesformet, noe bredere enn langt. Dekkvingene er avsmalnende bakover uten opphøyde lengderibber, fint hårete.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Kamerun.
Jean-Antoine Marbot
Jean-Antoine Marbot (født 7. desember 1754 i Altillac, død 19. april 1800 i Genova) var en fransk general og politiker. Han kjempet under revolusjonskrigene og Napoleonskrigene.
Æresbevisninger
Hans navn er innskrevet på Triumfbuen i Paris (vest pilar, 34. spalte).
Luc Siméon Auguste Dagobert
Luc Siméon Auguste Dagobert de Fontenille (født 8. mars 1736 i La Chapelle-en-Juger, død 18. april 1794 i Puigcerdà) var en fransk general.
Æresbevisninger
Hans navn er innskrevet på Triumfbuen i Paris (vest pilar, 33. spalte).
Richard Brodie
Richard Brodie (født 10. november 1959) er en amerikansk dataingeniør. Han var skaperen av Microsoft Word da han arbeidet i Microsoft, og har senere vært foredragsholder og forfatter.
Lobelmis
Lobelmis er en slekt av biller som kryper rundt på bunnen av rennende vann. De voksne billene puster ved hjelp av et såkalt plastron, og trenger ikke komme opp til overflaten etter luft. Til gjengjeld er de avhengige av oksygenrikt vann.
Day Dreams
Day Dreams er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Clarence Badger.
Lobelmis
Utseende
Små, avlange elvebiller. Artene i underfamilien Elminae er glatte og blanke, med litt metallisk glans. Gamle biller kan kjennes på at de er «tilgrodde» med alger og mikroorganismer. Familien kan særlig kjennes på lange fotledd med store klør, som brukes til å klamre seg fast til bunnen. Hodet er lite, antennene er middels lange, 7–11-leddete, tråd- eller kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) har opphøyde lengdelister hos underfamilien Elminae. Dekkvingene er avlange med punktrekker, ofte også opphøyde lengdelister. Beina er lange, særlig fotleddene, og ganske kraftige. Det ytterste fotleddet bærer uvanlig store klør. Larvene er flattrykte og langstrakte. Ryggplater (tergitter) og bukplater (sternitter) er tydelig markerte. Hodet er ganske lite med korte antenner og små kjever (mandibler). De tre parene med bein er korte og kraftige, og bakkroppen langt tilspisset. Denne slekten utmerker seg med ganske lange bein med store klør som hjelper dem holde seg fast i rennende vann.
Day Dreams
Handling
En ung kvinne leser historier om en galant ridder i skinnende rustning, og kvinnen forestiller seg at en slik ridder kan dukke opp for å redde henne fra hennes kjedelige tilværelse. Selv om en velstående industri-eier viser interesse for henne, avviser hun ham i håp om at hennes romantiske ideal kommer til å dukke opp.
Lobelmis
Levevis
Elvebillene kryper rundt på bunnen av rennende vann. De kan ikke svømme og er avhengige av å klamre seg fast til bunnen. Både larvene og de voksne lever av å skrape alger og detritus fra steiner og grus. Noen få arter lever på vannplanter i stillestående vann. Larvene puster med gjeller som sitter inne i endetarmen (kan skytes ut), mens de voksne billene har et såkalt plastron. Undersiden er dekket av vannavstøtende (hydrofuge) hår. Disse holder på plass en sølvaktig hinne av luft, og oksygenutveksling skjer mellom denne og det omringliggende vannet. Denne tilpasningen gjør at billene ikke trenger komme til overflaten for å få luft, men til gjengjeld er de avhengige av vann med høyt oksygeninnhold, slik som kaldt, raskt rennende vann. De utvokste larvene kryper på lang og forvandler seg til en puppe i en utgravd hule på bredden. De nyklekte billene kan fly langt, men når de først har funnet en passende bekk slår de seg vanligvis til der for resten av livet. De kan leve flere år.
Day Dreams
Handling
En dag kommer en ung forfatter til den lille landsbyen hennes, og det virker som om han kan være den «ridderen» som kvinnen har håpet og ventet på.
Domentij Kulumbegov
Domentij Sardionovich Kulumbegov (ossetisk: Хъуылымбегты Сардионы фырт Доменти), født 4. januar 1956 I Gori, Georgia, er en georgisk politiker som var statsminister i den selverklærte republikken Sør-Ossetia fra 20. januar 2014 til 20. mai 2017. Fram til 2. april 2014 var han fungerende statsminister. Han ble utnevnt av president Leonid Tibilov.
Biografi
Kulumbegov var født I Tkhinala i Gori-regionen i Den georgiske sosialistiske sovjetrepublikk. Fra 1980 til 1988 hadde han flere verv i den georgiske komsomol-komiteen i Tskhinvali, den største byen i Sør-Ossetia. Fra 1988 til 1991 var han leder for den sør-ossetiske regionale komiteen til Georgias kommunistparti.
Harold Gilman
Harold John Wilde Gilman (født 11. februar 1876 i Rode i Somerset i England, død 12. februar 1919 i London) var en britisk maler, kjent for sine interiør-, portrett- og landskapsmaleri. Han var en av grunnleggerne av den såkalte Camden Town-gruppen.
Liv og virke
Gilman var født i Somerset men vokste opp i Romney Marshes i Kent, der faren var skolestyrer. Gilman begynte å male etter at han i 1895 hadde væry lærer hos en britisk familie bosatt i Odessa i Tsar-Russland. I 1896 begynte han å studere malerkunst ved Hastings School of Art. Året etter flyttet han over til Slade School of Fine Art i London, der han ble til 1901. I 1904 reiste han til Spania og bodde der i mer enn ett år, mens han studerte de spanske mestermalerne Diego Velázquez og Francisco Goya. Også USA-amerikanske James Whistler var en stor inspirasjonskilde i hans unge år.
Etter å ha bosatt seg i London, møtte han maleren Walter Sickert i 1907. Sammen med Sickert grunnla Gilman både kunstnurgruppene Fitzroy Street i 1907 og Camden Town i 1911. I mellomtiden hadde han meldt seg inn i Allied Artists' Association og flyttet til Letchworth. Verkene hans fra den tiden viser påvirkning fra Édouard Vuillard så vel som Sickert.
I 1910 ble Gilman stimulert av den første postimpresjonistiske utstilling i London. Han tok ds en tur til Paris, og fjernet seg raskt fra Sickerts oppfatning av postimpresjonisme. Gilman frigjorde seg fra Sickert og begynte å bruke stadig kraftigere farger, påvirket av verker av Vincent van Gogh, Paul Gauguin og Paul Signac. Gilman besøkte Skandinavia i 1912 og 1913. På turene laget han miljøstudier. Han malte Kanalbroen i Flekkefjord, en nøyaktig skildring av miljøet på byen. Dette verket er trolig inspirert av Vincent van Goghs frrmstilling av en lignende bro i Provence. Gilman, som tidligrre hadde vært avvisende til van Goghs kunst, ble senere en stor beundrer. Han identifiserte seg med kunsten til landsmannen Charles Ginner, og kalte seg for en nyrealistisk maler. Gilman og Ginner holdt fellesutstilling i 1914, og dannet noe senere en malerskole sammen, der de underviste.
År 1918 gav Canadian War Records Gilman i oppdrag i å reise til Nova Scotia. Der malte han et kjent bilde av havnen i Halifax til War Memorial i Ottawa.
Vinteren 1919 døde han av spanskesyken i London.
Space Delta 9
Space Delta 9 er et delta i U.S. Space Force med ansvar for krigføring i verdensrommet, nærmere angitt til krigføring i bane rundt jorden (orbital warfare). Det ble opprettet 24. juli 2020, er undergitt Space Operations Command og har standkvarter på Schriever Space Force Base i Colorado.
Psephenoides
Psephenoides er en slekt av biller med larver som lever i rennende vann. Det er larvene som er best kjent i denne gruppen – de er flate og hele oversiden er dekket at brede ryggplater som danner et skjold. Sett ovenfra kan de minne om mynter, og de er kjent som "water pennies" på engelsk. De voksne billene, som kan minne om hårbiller (Scirtidae), er skjøre og kortlivede.
Utseende
Små til middelsstore (1,5 – 8 mm), ovale, mer eller mindre flate biller. Kroppen er lite sklerotisert (myk) og de voksne dyrene er temmelig skjøre. Antennene er ganske lange og sagtakkede eller kamformede. Hodet er ganske lite og gjerne ikke synlig ovenfra. Fasettøynene er utstående, med fine fasetter, uten hår. Antennene er 11-leddete og når minst til midten av brystskjoldet, hos noen arter er de lengre enn kroppen. De fleste av leddene har et side-utskudd slik at antennen blir mer eller mindre sagtakket eller kamformet. Brystskjoldet (pronotum) er ganske lite og kort, sterkt tilsmalnet framover. Dekkvingene er brede og flate, ofte med dype punktstriper. Beina er slanke, føttene er tynne og fem-leddete. Larvene ("water pennies") er flate med ovalt omriss. Oversiden er fullstendig dekket av brede, overlappende ryggplater, glatt og jevn. På undersiden sitter tre par kraftige bein. Bakkroppen har en del lange hår.
Levevis
Larvene lever på steiner i raskt rennende elver og bekker. Den flate formen og glatte overflaten gjør at de unngår å bli tatt av strømmen når de kryper rundt og beiter på alger som vokser på steinene. De voksne billene er nokså kortlivede, og finnes gjerne i vegetasjonen nær bekkene der larvene lever. De flyr bra og kan komme til lys om natten.
Jean-Étienne Championnet
Jean-Étienne Championnet (født 13. april 1762 i Alixan, død 9. januar 1800 i Antibes) var en fransk general.
Æresbevisninger
Hans navn er innskrevet på Triumfbuen i Paris (nord pilar, 3. spalte).
The Day She Paid
The Day She Paid er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Rex Ingram.
Handling
Den vakre modellen Marion Buckley på Manhattan mottar et frieri fra Warren Rogers, en velstående varehus-eier. Men hun er motvillig til å akseptere forslaget hans på grunn av forholdet hennes med arbeidsgiveren sin Leon Kessler - som også hadde lovet å gifte seg med henne. Men de avslutter forholdet deres, og Kessler forlater henne.
Adolphe Marbot
Antoine Adolphe Marcelin Marbot, kjent som Adolphe Marbot (født 22. mars 1781 i Altillac, død 2. juni 1844 samme sted) var en fransk general. Han kjempet under Napoleonskrigene.
Turn under Sommer-OL 2004 – Kvalifisering kvinner
Kvalifisering for kvinner - turn i gymnastikk under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Nikos Galis olympiske innendørshall i Athen.
Eustrangalis
Eustrangalis er en slekt av biller som hører til underfamilien blomsterbukker i den artsrike familien trebukker.
Utseende
Middelsstore, slanke, blankt rødbrunlige trebukker, dekkvingene ofte mørke med grønn metallglans. Antennene er tynne, omtrent så lange som kroppen. Pronotum er klokkeformet med litt uttrukne bakhjørner, dekkvingene kraftig avsmalnende bakover. Beina er ganske lange og slanke.
Levevis
Larvene utvikler seg trolig i død ved, men det synes ikke finnes noe sikker informasjon om dette. Utviklingen tar gjerne minst to år. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Øst- og Sørøst-Asia (Laos, det sørlige Kina, Taiwan, Japan).
Francis Rapp
Francis Jean Joseph Rapp (født 27. juni 1926 i Strasbourg i Frankrike, død 29. mars 2020 i Angers) var en fransk middelalderhistoriker.
Liv og virke
Francis Rapp var fra 1972 til 1991 professor for middelalderhistorie ved Universitetet i Strasbourg. I 1983 var han gjesteprofessor ved Université de Neuchâtel. Han var korresponderende medlem av Académie des inscriptions et belles-lettres, av Académie d'Alsace, av Académie des Marches de l'Est og av Akademie der Wissenschaften zu Göttingen.
Han døde i mars 2020 i en alder av 93 under koronaviruspandemien i 2020 som følge av COVID-19. .
Anchycteis
Anchycteis er en slekt av biller der de fleste, men ikke alle, artene har karakteristiske kamformede antenner. De fleste artene lever i eller ved ferskvann, men noen er landlevende og beiter på mikroskopiske sopper.
Utseende
En middelsstor (ca. 12 millimeter), avlang, halvblankt svart bille. Antennene er nesten så lange som kroppen, tynne og kamformede hos hannen, sagtakkede hos hunnen. Hodet er rundet med middelsstore fasettøyne, pronotum klokkeformet. Dekkvingene er nokså jevnbrede, litt bredere enn pronotum, med kraftige punktstriper.
Levevis
Arter i denne slekten kan finnes i kalde, klare bekker.
Utbredelse
Arten er utbredt i det vestlige Nord-Amerika (Oregon, California), skal også forekomme i det nordvestlige Sør-Amerika, også i Øst-Asia (Japan).
Furcodes
Furcodes er en slekt av små perlebiller som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd. Mange av artene kan ligne på små maur.
Utseende
Knøttsmå til små biller (0,5 - 3,5 mm), som oftest forholdsvis slanke og blanke, nakne eller med oppstående hår. Denne gruppen kjennes vanligvis lett fra andre perlebiller på at pronotum er forholdsvis stort og bredt, vanligvis tydelig bredere enn dekkvingene. Hodet er lite og mer eller mindre rundt, og skilt fra brystet med en tydelig "hals". Fasettøynene er små og utstående med ganske få fasetter, noen arter mangler fasettøyne. Antennene er ganske lange og kraftige, trådformede eller svakt kølleformede, og består av 11 ledd. Palpene er ofte forholdsvis lange og kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) er vanligvis omtrent så langt som bredt og mye smalere enn dekkvingene. Ofte har det en tverr-rekke av dype groper nær roten. Dekkvingene dekker vanligvis hele bakkroppen. De er ofte ovale på form og bredest omkring midten. Hos mange arter har de noen dype groper ved roten. Beina er forholdsvis lange med fortykkede lår, ellers slanke. Fremlåret er ofte kledt med "sugekopper" som hjelper dem holde fast på byttet. Føttene er fem-leddete.
Levevis
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall. Billene er ganske vanlige på litt fuktige steder, som i løvstrø, under steiner og i råtten, død ved. En god del arter lever i maur- eller termitt-tuer.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika (Mexico, Honduras).
Marcellin Marbot
Jean-Baptiste Antoine Marcelin Marbot, kjent som Marcellin Marbot (født 18. august 1782 i Altillac, død 16. november 1854 i Paris) var en fransk general. Han kjempet under Napoleonskrigene.
Ferrari Purosangue
thumb Ferrari Purosangue (2022–) er en sportslig familiebil lansert av italienske Ferrari i september 2022, og leveringsklar i 2023.
Purosangue er italiensk for fullblods og er første SUV fra Ferrari med en høyde på 1,589 meter over bakken. Den har samme firehjulsdrift som Ferrari GTC4Lusso, men kun drift på bakhjulene i svært høye hastigheter. Girkassen er en 8-trinns automat. Hjulene styres fra rattet og man har en begrenset styring også på bakhjulene.
Videre er Purosangue ifølge fabrikken, den første Ferrari med fire dører. Den har fire seter, to foran og to bak. Bakdørene åpner baklengs. Bilens bagasjerom rommer rundt 480 liter med ting. Med en vekt på to tonn er den 35 cm lengre enn I Roma, og den 6,5 liter store V12-motoren yter noe over syv hundre hestekrefter. Den koster i Norge fra 5,5 millioner kroner.
Corennys
Corennys er en slekt av biller som hører til underfamilien blomsterbukker i den artsrike familien trebukker.
Utseende
Middelsstore (13-19 millimeter), slanke, matt brunlige eller rødlige trebukker. Antennene er mørke, noe kraftige, kan være litt sagtakkede og kortere enn kroppen. Pronotum er klokkeformet med en kort, men nokså dyp midtfure, dekkvingene omtrent jevnbrede. Beina er svarte, middels lange, lårene litt fortykkede.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Øst- og Sørøst-Asia (India, Myanmar, Thailand, Laos, det sørlige Kina, Taiwan, Japan).
Richard Myers
Richard Bowman Myers (født 1942) er en pensjonert amerikansk offiser som tjenestegjorde som USAs forsvarssjef fra 1. oktober 2001 til 30. september 2005, en periode som blant annet omfattet de tidlige fasene av krigen mot terror og invasjonen av Irak.
I 2005 ble Myers tildelt Presidentens frihetsmedalje.
Tessa Frenay
Personlige rekorder:
Marguerite Derrida
Marguerite Derrida, opprinnelig Marguerite Aucouturier (født 7. juli 1932 i Praha i Tsjekkoslovakia, død 21. mars 2020 i Paris) var en fransk psykoanalytiker og oversetter. Hun var hustru til den franske filosof Jacques Derrida.
Liv og virke
Marguerite Aucouturier var datter av den franske journalisten Gustave Aucouturier og den tsjekkiske Marie Alferi. Hennes bror var forfatteren og oversetteren Michel Aucouturier. Hun ble utdannet til psykoanalytiker ved Société psychanalytique de Paris.
Hun oversatte flere verker av Melanie Klein, Roman Jakobson og Maxim Gorki til fransk.
Tessa Frenay
I 2018 løp Tessa 5000 meter på Nordisk Baltisk mesterskap for Norge og kom på 3. plass.
Jerónimo de Ayanz y Beaumont
Jerónimo de Ayanz y Beaumont (født 1553 i Guenduláin i Navarra, død 23. mars 1613 i Madrid) var en spansk soldat, maler, astronom, musiker og oppfinner.
Marguerite Derrida
Liv og virke
Den 21. mars 2020 døde hun i en alder av 87 under koronaviruspandemien i 2020 i et aldershjem i Paris, som følge av COVID-19.
Jerónimo de Ayanz y Beaumont
Bakgrunn og virke
Han ble født i Guendulain i Navarra. 14 år gammel ble han pasje for Filip II av Spania, og sluttet seg etterhvert til militsen.
Han utmerket seg som ingeniør og oppfinner, 34 år gammel ble han utnevnt til bestyrer av de kongelige gruvene. Han er mest kjent for å ha oppfunnet en dampmaskin, med hensikt å drenere gruver, den fikk patent av den spanske kongen i 1606. Han forbedret vitenskapelige instrumenter, utviklet vindmøller og ovner for industriell- og hjemmebruk. Han oppfant videre en klokkelignende dykkerdrakt og tegnet en undervannsbåt.