cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Finalen i A-VM i ishockey for menn 2000
Referat
Slovakene fikk sitt første mål 7 minutter og 43 sekunder inn i andre periode da Martin Štrbák sendte pucken i mål etter en pasning fra Radoslav Suchý. Selv om at tsjekkerne tok mange utvisninger (10 mindre utvisninger hvorav 5 av den i andre periode) klarte tsjekkernes målvakt Roman Čechmánek å beholde den tsjekkiske ledelsen gjennom hele kampen.
Jan Tomajko scoret tsjekkernes fjerde mål 3 minutter og 45 sekunder inn i tredje periode og ga dermed tsjekkerne en 4-1-ledelse. Til tross for hard slovakisk press og to slovakiske mål av Miroslav Hlinka og Miroslav Šatan (hvilket gjorde Šatan til poengkongen i turneringen) klarte tsjekkerne å holde ledelsen. Robert Reichels mål et minutt og to sekunder før slutt ødela slovakenes sjanse for et comeback og sikret dermed tsjekkernes tredje gullmedalje i ishockey-VM på fem år og deres andre gullmedalje på rad.
Mattenschanze
Mattenschanze (norsk: Mattenbakken) var et skihoppanlegg ved Eggli i Gstaad i Sveits. Anlegget besto av fem hoppbakker med størrelse K88, K60, K40, K30 og K15. Den største bakken ble brukt i den sveitsiske hoppuka og verdenscupen. Hoppanlegget var eid av Gstaad Ski Club.
Hovedbakken ble bygd i 1916 og ombygd flere ganger, sist i 1972. Ved den siste ombyggingen ble den utvidet til K88. Mattenschanze var mellom 1946 og 1966 arena for det årlige hopprennet Montgomery Cup, oppkalt etter den britiske feltmarskalk Bernard Law Montgomery, og i årene 1967-1990 den sveitsiske hoppuka, som da besto av renn i Gstaad, Le Locle (til og med 1977), St. Moritz og Engelberg. Da verdenscupen startet opp i 1979/80, ble den sveitsiske hoppuka en del av den.
Det siste verdenscuprennet i Gstaad ble arrangert i 1990. Fra 1992 ble hoppanlegget stående ubrukt og til forfalls, ettersom alle bakkene hadde foreldet bakkeprofil etter at V-stilen var blitt innført. I 2000 ble det tatt et initiativ til å få modernisert anlegget, men det mislyktes, og hoppanlegget ble revet i 2008.
Den siste bakkerekorden i K88-bakken var 92 meter, satt av Ernst Vettori (Østerrike) i verdenscupen 21. februar 1986.
Kongeriket Frankrike (1791–1792)
Kongeriket Frankrike var et kortvarig konstitusjonelt monarki som regjerte Frankrike fra 3. september 1791 til 21. september 1792. Dette regimet var Frankrikes første konstitusjonelle monarki. Nasjonalforsamlingen innstilte monarkiet den 11. august etter stormingen av Tuileries-palasset, og den nye nasjonalforsamlingen nedla så monarkiet den 21. september 1792, og endte 203 år med sammenhengende Bourboun-styre i Frankrike.
Konráð Gíslason
Konráð Gíslason (født 3. juli 1808 på Löngumýri i Skagafjörður på Island, død 4. januar 1891 i København) var en islandsk språkforsker og en av de såkalte «Fjölnismenn», grunnleggerne av tidsskriftet «Fjölnir».
Bakgrunn
Konráð Gíslason far, bonden Gísli Konráðsson, var kjent som samler av folkesagn, folkedikter og personalhistoriker. Han regnet Egil Skallagrimson, Sæmund den vise og Sigvat Sturlason til sine forfedre. I 18-årsalderen fikk Gíslason en friplass ved skolen i Besastaðir, gikk ut derfra med beste karakterer og kom 1831 til København, hvor han snart viet seg til nordisk språkforskning.
Forskerkarriere
I 1839 ble han utnevnt til Arnamagnæansk stipendiat, 1848 til dosent og lektor i oldnordiske språk sammesteds, fikk 1853 professortittelen og ble 1862 ordinær professor. Han var professor inntil han tok avskjed 1886.
Konráð Gíslason var en av de grundigste og skarpsindigste språkforskerne som har arbeidet på den nordiske filologiens område. Hans første arbeid, en utgave av Hrafnkels saga Freysgoða (1839), var den første kritisk og metodisk utgitte islandske teksten, og de prinsipper han fastsatte ved denne utgaven, ble rettesnor for senere arbeider av samme slag. Enn mer epokegjørende var hans grammatiske verk Um frumparta islenzkar túngu í fornöld (1845), den første moderne fremstilling av den klassiske gammelislandske lydlære, full av verdifulle iakttagelser. På denne grunnvoll begynte han siden å utgi en Oldnordisk formlære (1858).
I mellomtiden hadde ved hans og andres initiativ Det nordiske litteratursamfund blitt stiftet, og for dettes regning utgav Konráð Gíslason nye kritiske utgaver av gammelislandske tekster: Droplaugarsonasaga (1847), Tvær sögur af Gísla Súrssyni (1849) og Fóstbrœðrasaga (1852). Senere kom Njála (med Eiríkur Jónsson 1875).
Konráð Gíslason utarbeidet videre Dönsk orðabok með íslenzkum þýðingum (1851), som lenge var den eneste i sitt slag, og syslet med materialsamling for Richard Cleasbys planlagte islandske ordbok (senere utgitt av Guðbrandur Vigfússon).
På 1860-tallet begynte han å vie seg til tolkningen av de gamle skaldekvadene, som S. Egilsson hadde banet vei for. Konráð Gíslason arbeidet med bedre materialer – han hadde tilgang til selve håndskriftene – og nådde dels derfor, dels takket være sin skarpsindighet og sin fine forståelse for skaldediktningens vesen langt sikrere og rikere resultater. Fruktene av dette arbeidet samlet han i noen avhandlinger, blant hvilke Nogle bemærkninger om skjaldedigtningens beskaffenhed i formel henseende (1872) er den viktigste.
Årene 1848–49 satt han som kongevalgt medlem i den danske grunnlovgivende forsamling, men siden hans interesser hovedsakelig var av vitenskapelig og litterær art, brydde han seg lite om politikk. Han var medlem av flere lærde selskaper, og ble 1868 æresdoktor ved Lunds universitet. Sin formue testamenterte han til det Arnamagnæanske legatet.
CBBC
CBBC (Children's BBC) er den britiske TV-kanalen BBCs barnetilbud. Dette er omtrent den britiske utgaven for NRKSuper.
Highgate
Highgate er et område og en forstad i det nordlige London. Det var opprinnelig en egen landsby, i det nordøstlige hjørnet av Hampstead Heath. Området er delt mellom tre bydeler: Camden, Haringey og Islington. Det er et av de mer eksklusive boligområdene i London. Highgate Society arbeider aktivt for å verne stedets egenart. Det ligger 7,2 km nord-nordvest for Charing Cross og ligger på toppen av North Hill, 129 moh.
Fram til viktoriansk tid var Highgate en særskilt landsby utenfor London, beliggende på tvers over hovedveien nordover. Området har mange grønne steder, inkludert den østlige delen av Hampstead Heath, tre oldtidsskoger, Waterlow Park, og de østlige skråningene kjent som Highgate bowl. Highgate er en av de mest kostbare London-forsteder å bo i, og har eksempelvis et av de største husene i London etter Buckingham Palace på West Hill. Området har en aktiv konserverende samfunn, Highgate Society, for å beskytte områdets vesenstrekk.
I sentrum av Highgate er en samling av store georgianske butikker, puber, restauranter og gater med bolighus. Innimellom er det flere landemerker som kirkene St Michael's Church og St. Joseph's Church med dets tårn av grønn kobber. Her ligger også den viktorianske Highgate gravlund, hvor blant annet den kommunistiske filosofen Karl Marx er gravlagt sammen flere andre kjente personer. Highgates skole er fra 1556, Jacksons Lanes kunstsenter har lokaler i en tidligere kirke som listet som kulturminne i klasse II, vertshuset Gatehouse Inn er datert fra 1670 og som har teateret Upstairs i samme bygning. Den russiske emigrantarkitekten Berthold Lubetkins innovative boligblokker Highpoint er også lokalisert her.
Historie
Historisk tilhørte området biskopen av Londons jaktområde. Biskopen hadde et tollhus på en av veien nordover fra London, og en av de mange pubene som står ved veien er plassert på dette stedet, og heter Gatehouse til minne om tollhuset. Highgate blir også forbundet med den kjente landeveisrøveren Dick Turpin.
På Highgate Hill, mellom Highgate og Archway, gikk fra 1884 til 1909 den første kabeltrukne vognen som ble konstruert i Europa.
Som mye av London ble Highgate hardt angrep av tyske bomber under den andre verdenskrig. Den lokale undergrunnstasjonen ble benyttet som tilfluktsrom.
120 (tall)
120 (ett hundre og tjue) er det naturlige tallet som kommer etter 119 og kommer før 121.
120 er et partall.
120 er CXX i romertall.
120 er lik 5 fakultet eller
Bijapur (distrikt i Karnataka)
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 2,175,102 innbyggere i distriktet, mot 1,806,918 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 23,02 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 13,95 % i 2011 mot 15,87 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 930 i 2011 mot 928 i 2001.
Geitramsdråpemåler
Geitramsdråpemåler (Ecliptopera silaceata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Denne arten finnes over det meste av Norge.
Utseende
En middelsstor (vingespenn 23 – 29 mm), slank, gråbrun måler. Forvingen er lyst gråbrun, mørkere grå ved roten. I midten har den et bredt, mørkgrått tverrbånd med hakkete kant. Dette er kantet med doble, lyse streker. I midten går kantstrekene ofte sammen og avgrenser en dråpeformet, grå flekk. Tverrbåndet kan også ha et par ringformede, mørke flekker, men disse er vanskelige å se om båndet er mørkt. Utenfor tverrbåndet er det en rad av pileformede, gråbrune flekker. Ytterkanten har en avlang, hvitkantet, mørk flekk nær vingespissen. Bakvingen er silkeaktig hvit med et utydelig, grått tverrbånd. Larven er lang og tynn, naken og blankt lysgrønn.
Levevis
Arten finnes både i skog og i åpne områder. Larvene lever på geitrams, mjølke, stortrollurt, fuksia og springfrø. De voksne målerne kan man treffe på mellom mai og september, gjerne i to generasjoner hver sommer.
Utbredelse
Arten er vidt utbredt og finnes i hele Europa, det meste av Nord-Asia (så langt sør som det vestlige Kina og Tibet) og i det meste av Nord-Amerika. I Norge er den funnet over hele landet.
UTC+03.00
UTC+03.00 er et belte av tidssoner som ligger tre timer før standardtiden UTC. I 2008 omfattet UTC+03.00 følgende områder:
Østeuropeisk sommertid
Områder som følger EUs regler for sommertid
Fylkesvei 3750
Fylkesvei 3750 går mellom Oggevatn og Mollestad i Birkenes kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 252 (Aust-Agder).
Mandy Moore
Amanda Leigh «Mandy» Moore (født 10. april 1984 i Nashua i New Hampshire) er en amerikansk popartist og skuespiller.
Heliconiinae
Heliconiinae er en gruppe av sommerfugler som tilhører den store familien flikvinger (Nymphalidae). De fire undergruppene av Heliconiinae ser nokså ulike ut og ble tidligere spredt på tre forskjellige familier: perlemorvinger og Vagrantini ble regnet til Nymphalidae, mens Acraeini og pasjonsblomstsommerfugler (Heliconiini) ble regnet som egne familier.
Utseende
Stort sett middelsstore (vingespenn 30 – 95 mm) med smale vinger. Kroppen er forholdsvis slank. Vingenes grunnfarge er vanligvis oransje eller rødaktig, men mange farger kan forekomme. De fire undergruppene ser forholdsvis ulike ut. Acraeini er spinkle sommerfugler med avrundede vinger, farget i gult, rødt og svart mens vingene hos pasjonsblomstsommerfugler (Heliconiini) er lange og smale med sterke farger. Perlemorvinger (Argynnini) er kraftigere bygd med bredere vinger, med brunoransje grunnfarge og regelmessige, firkantede svarte flekker. Vagrantini ligner mange andre grupper av flikvinger.
Levevis
De forskjellige undergruppene i Heliconiinae er ofte ganske spesialiserte med hensyn til larvenes næringsplanter. De fleste artene i den nordlige gruppen perlemorvinger (Argynnini) har larver på fioler (Viola spp.), mens de fleste av de mange artene av pasjonsblomstsommerfugler (Heliconiini) lever på den artsrike slekten pasjonsblomster (Passiflora spp.). Noen arter av Acraeini lever også på denne slekten, men denne gruppen kan også finnes på andre planter.
Mimikrykomplekser
Acraeini og Heliconiini tar opp giftstoffer fra plantene de lever på som larver, av og til også fra andre kilder. De har utviklet spesielle, ofte svarte og røde eller gule, fargemønstre som signaliserer dette. Mange ubeslektede sommerfugler fra flere ulike grupper har etterlignet dette mønsteret i den grad at selv eksperter ofte tar feil av dem. Dette kalles mimikrykomplekser. Man skiller mellom Batesisk mimikry, der en spiselig art etterligner en uspiselig og oppnår beskyttelse ved dette, og Müllersk mimikry der to uspiselige arter utvikler lignende utseende (konvergent evolusjon), der begge drar nytte av å ligne på den andre. Overgangene mellom disse to formene er glidende, for mange arter er delvis uspiselige.
Jubilée (album)
Jubilée er et musikkalbum utgitt av Stensgård & Midtliens kvartett i 1988.
Moderne fugler
Moderne fugler (Neoaves) er i særdeleshet den mest tallrike delgruppen med fugler. Med unntak av ande-, hønse-, strutsefugler og tinamuer inkluderer denne gruppen alle andre fuglearter – mer enn 9 000 arter i alt.
Navnet kommer av det vitenskapelige navnet Neoaves som betyr høyerestående, men det betyr ikke at disse artene er mer intelligente eller mer avanserte enn fuglene i de andre gruppene, men kun at deres delgrupper skilte lag på et senere tidspunkt i stamtreet.
Slektskapsforholdene mellom de moderne fuglene er fremdeles veldig usikre.
Evolusjon
Da Neognathae (moderne nåtidsfugler) separerte i to linjer for omkring 89,8 (± 3,5) millioner år siden, oppsto Galloanserae (ande- og hønsefugler) som den ene og Neoaves (moderne fugler) som den andre.
Neoaves separerte i to linjer for cirka 79,6 (± 3,0) millioner år siden. Den ene ledet fram til Passeriformes (spurvefugler), den andre til Falconiformes (falkefugler), Charadriiformes (vade-, måse- og alkefugler), Procellariiformes (stormfugler), Gaviiformes (lommer), Ciconiiformes (storkefugler) og Sphenisciformes (pingviner).
Inndeling
Nåtidsfuglenes innbyrdes inndeling regnes ikke som endelig klarlagt, selv om det hersker enighet om de basale forgreningene i stamtreet. Inndelingen under følger HBW Alive og er i henhold til del Hoyo et al. (2016).
Tinamufugler (Tinamiformes) regnes ikke som en selvstendig orden, men inngår som en familie under strutsefugler (Struthioniformes). Seilerfugler (Apodiformes) regnes ikke som en selvstendig orden, men inngår som en familie under nattravner (Caprimulgiformes). Mer enn halvparten av alle fugler hører til spurvefuglene.
Eksterne lenker
Neoaves
Craig Dixon
Craig Kline Dixon (født 3. mars 1926, død 25. februar 2021) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Dixon vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på tredjeplass på 110 meter hekk med tiden 14,1. Landsmannen William Porter vant løpet på ny olympisk rekord 13,9 foran Clyde Scott, også han fra USA.
Den militære høyskole
Den ble etablert 17. februar 1817 på Akershus festning. Opprinnelig var den beregnet på artilleri- og ingeniøroffiserer, men i 1826 ble den også åpnet for marineoffiserer. Likevel var det få marineoffiserer som studerte der.
Fra 1901 tilbød Den militære høyskole en toårig utdannelse som kvalifiserte for generalstabstjeneste. Høyskolen ble obligatorisk for medlemmer av generalstaben fra 1850. Den militære høyskole ble nedlagt i 1940.
Vannpiplerke
Vannpiplerke (vitenskapelig navn Anthus spinoletta) er en fugl.
Heinz Förstendorf
Heinz Förstendorf (født 28. desember 1907, død 2. september 1988) var en tysk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Förstendorf vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det tyske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak India og Nederland. Etter at laget fra Tsjekkoslovakia hadde trukket seg, var det ni lag fra ni nasjoner som deltok i turneringen og den ble spilt i perioden 17. til 26. mai. Tyskland ble nummer to i sin gruppe og møtte Belgia som ble nummer to i den andre gruppen. I bronsefinalen, som ble spilt 26. mai 1928 på Olympiastadion i Amsterdam med 23 400 tilskuere, vant Tyskland med 3-0. Förstendorf spilte en kamp i OL-turneringen.
124 (tall)
124 (ett hundre og tjuefire) er det naturlige tallet som kommer etter 123 og kommer før 125.
124 er et partall.
124 er CXXIV i romertall.
Guanyin
Guanyin (forenklet kinesisk: 观音, tradisjonell kinesisk: 觀音, pinyin: Guānyīn, Wade-Giles: Kuan-yin) er en sentral bodhisattva i den buddhistiske skolen Det Rene Land. Der er den øverste buddha Amitabha eller Dharmakara er flankert av Mahasthamaprapta på sin høyre side og på sin venstre side Avalokiteśvara, som på kinesisk har fått navnet Guanyin. Disse to hjelper Amitabha Buddha med å frelse de troende. Avalokiteśvara ble oversatt til Guanyin eller Guanshiyin 觀世音 på kinesisk som betyr: «den som hører (verdens) lyder» – i betydningen verdens bønner – og er blitt den viktigste bodhisattvaen i kinesisk  og østasiatisk buddhisme. Disse to navnene ble senere lånt til japansk henholdsvis som Kannon og Kanzeon.
Mann og kvinne
Avalokiteśvara/Guanyin opptrer i forskjellige former og er hovedsakelig av hankjønn i indisk og tibetansk buddhisme. Når denne bodhisattvaen kom til Kina ble han over århundrene transformert til en kvinne. Grunnen til dette kan være forskjellig:
Guanyin blir ofte kalt «Øst-Asias jomfru Maria» på grunn av hennes fremtredende rolle i buddhismen der, men delvis også fordi hun ofte er avbildet med et barn i armene.
Kristian Prestrud
Sydpolenferden
Prestrud var med i gruppen på åtte som den 8. september 1911 gjorde et mislykket forsøk på å nå polpunktet. På grunn av ekstrem kulde ble det bestemt at gruppen skulle fortsette til depotet på 80 S° for deretter å snu tilbake til Framheim. Tilbaketuren ble uorganisert og kaotisk, gruppen ble raskt delt opp i flere mindre grupper. Prestrud og Hjalmar Johansen ble hengende etter og kom tilbake til Framheim 6 timer etter de andre, de var da utslitt og Prestrud hadde fått frostskader. I mørket og tåken hadde de funnet basen bare på grunn av at de hørte bjeffingen fra hundene. Prestrud ville sannsynligvis frosset ihjel dersom han ikke hadde fått hjelp fra Johansen til å komme seg tilbake til basen.
Neste morgen ble Amundsen kritisert av Johansen for måten tilbaketuren ble gjort på. Amundsen mislikte sterkt at det ble reist kritikk mot ham, og han valgte som en følge av dette å reorganisere gruppen som skulle reise til polpunktet. Prestrud, Johansen og Jørgen Stubberud ble skilt ut fra gruppen og fikk som oppgave å foreta en mindre ekspedisjon til Edward VII Land. Prestrud ble utnevnt til leder av denne ekspedisjonen, til tross for at han hadde en grad lavere militær rang og at Johansen tidligere hadde vært lederen hans.
Prestrud ble i 1926 ansatt som havneassistent i Kristiansand, men døde allerede året etter.
Prestrud ble tildelt Sydpolsmedaljen.
Ostadalsveien (Oslo)
Ostadalsveien (1 – 81, 2a – 72) (Oslo) er en vei som ligger på Røa i bydelen Vestre Aker. Den går opp fra Sørkedalsveien akkurat der t-banens linje 5 til Østerås krysser Sørkedalsveien.
Den ender på toppen av Ullerntoppen der bussens linje 46 (Majorstuen – Ullerntoppen) har sin endeholdeplass.
Navnet har den fått fra Ostadalen, som var en del av Mærradalen.
Iaidō
Iaidō (居合道; iaidou, «kunsten å trekke et sverd») er en japansk kampsport.
Kapring i høy hastighet
Kapring i høy hastighet (originaltittel: Under Siege 2: Dark Territory) er en amerikansk actionfilm fra 1995 regissert av Geoff Murphy. Filmen handler om den tidligere SEAL-soldaten Casey Ryback som befinner seg ombord i et høyhastighetstog som tilfeldigvis blir kapret av leiesoldater. Hensikten er å bruke det som bevegelig kommandosentral for en våpensatellitt. Målet er utpressing. Hovedrollen spilles av Steven Seagal, mens sentrale biroller spilles av Eric Bogosian, Katherine Heigl, Morris Chestnut og Everett McGill.
Den er en oppfølger til Kapring på åpent hav fra 1992.
Filmen ble en moderat kommersiell suksess på kino, men innbrakte ikke like mye som dens forløper. Den fikk lunken mottakelse av filmkritikerne.
Popularitet og økonomi
Kapring i høy hastighet ble en moderat kinosuksess. Den innbrakte $106 millioner på verdensbasis, hvorav $50 millioner i USA. Til sammenligning innbrakte Kapring på åpent hav $156 millioner på verdensbasis, hvorav $83 millioner i USA.
Produksjonskostnadene var på ca $60 millioner.
Filmanmelderne
Filmen fikk lunken mottakelse av filmanmelderne, noe som gjenspeiles i at den bare oppnådd 37 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert tildelte den 3 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin gav den 2 av 4.
Botne Skiklubb
Botne Skiklubb (stiftet i 1923) er et fleridrettslag fra Holmestrand i Vestfold. Klubben har grupper for alpint, hopp og langrenn for skiidretter, samt grupper for friidrett og orientering.
Blant klubbens kjente utøvere kan nevnes: Eystein Weltzien og Geir Høsteland begge norgesmestere i orientering på 1970-tallet.
FA-cupen 1923/24
FA-cupen 1923/24 var den 49. sesongen av den engelske FA-cupen. Newcastle United vant 2–0 mot Aston Villa i finalen på Wembley.
Joseph Mears
Joseph Theophilus «JT» Mears (født 1871 i Hammersmith i London, død oktober 1935) var en engelsk forretningsmann som er mest kjent for å være en av grunnleggerne av Chelsea FC.
Joseph Mears ble født i 1871 i Hammersmith i London som eldste sønn av Joseph Mears.
I 1896 kjøpte Mears sammen med sin bror Gus Stamford Bridge Athletics Ground som resulterte i etableringen av Chelsea Football Club i 1905. Selv om han aldri var styreleder, var Joseph en «dominerende påvirker» i klubben etter brorens død i 1912 sammen med sønnen, Joe, og sønnesønnen, Brian, som begge senere tjenestegjorde som styreledere i klubben.
I 1907 kjøpte Mears selskapet Thames Electric & Motor Launch Co i Eel Pie Island. Han bygget opp en stor flåte av passasjerbåter på Thamesen.
I 1919 formet Mears selskapet til å bli Joseph Mears Launches & Motors Ltd, og anskaffet en garasje i Richmond, sammen med flere busser. Selskapet var intakt inntil 1945 da det gikk inn i det nyetablerte selskapet Thames Launches Ltd.
Digital fotografi
I digital fotografi, i motsetning til i tradisjonell fotografi med fotografisk film, bruker en elektronisk bildebrikke til å lagre bilder som binærdata i kameraet eller på et annet elektronisk lagringsmedium.
Joseph Mears
Mears etablerte Joseph Mears Cinemas Ltd som bygget op en del kinoer rundt om i Richmond-området.
Mears var Mayor of Richmond fra 1931 til 1932.
Mears døde i oktober 1935 og er gravlagt i Richmond Cemetery i London. Mears etterlot seg en estimert formue på £30m.
Niels Nielsen Brahe
Niels Brahe (henrettet 1529) til Vanås og Vidskøvle i Skåne var en dansk riksråd.
Han var sønn av Niels Pedersen Brahe og Magdalene Brems, datter av Oluf Nielsen til Talge som mens han var lensmann i Bergen på Christian Is tid, var blitt slått ihjel av lybekkerne.
I 1511 overlot Niels Brahe til kong Hans det brev som beskrev hvordan de tyske oldermenn i Bergen forpliktet seg til å gi slekten erstatning for drapet. Han lå selv både i strid med slekten Sparre (fordi han hadde drept Tord Jepsen Sparre) og i en lang årrekke også med erkebiskop Birger Gunnersen i Lund om sin hustru Anna Langs gods på Bornholm.
Under Søren Norbys bondeopprør i 1525, sluttet han seg til Christian II. Etter danskenes forlik med Søren Norby, flyktet Niels i tide og tok først opphold hos Norby i Blekinge, siden i Mecklenburg og andre steder hvor han flakket omkring i nød. I en periode utrustet han, med hjelp fra hertug Albrecht, en liten skute som han bekjempet Christian IIs fiender med.
Fradømt ære
I 1525 ble han fradømt ære, gods og liv. Godset gikk til kronen, og kom blant annet i riksmarken Tyge Krabbes hender. Niels var dristig nok til å besøke sin kone et par ganger i Skåne, men siste gang ble han tatt ved Trelleborg og satt i fengsel på Malmøhus. For å få ham til å avsløre hvem Christian IIs tilhengere var, satte Tyge Krabbe i verk tortur mot Niels Brahe. Han holdt dog tett, og i juni måned 1529 ble han avrettet med sverd på Gammeltorv i København.
Serverrom
Et serverrom er et rom eller en bygning som er spesialkonstruert for å huse et sett med tjenere. For bygninger brukes også betegnelsen datasenter.
Tjenerne fjernstyres fra datamaskiner i selskapet ved hjelp av verktøy som SSH, VNC, telnet og andre nettbaserte tjenester. Serverrom har som oftest bygd inn spesielle kjøleløsninger, UPS-løsninger for å sikre seg mot strømbrudd, tilgangsstyring og brannsikring. I tillegg er rommene ofte tilpasset slik at man lett kan strekke kabler og ha lett tilgang til rackskap. Serverrom har ofte flere kraftige internettlinjer fra forskjellige internettleverandører for å sikre oppetid dersom én av linjene går ned.
Enkelte serverrom bruker spesiallagde vegg/gulv plater (datagulv) for å tilrettelegge for kjøling og kabler. Dette oppnås ved å lage en «minikjeller» under gulvplatene hvor luft og kabler kan gå fritt. Ved hjelp av slike plater kan man bygge et rom i rommet. Plassen mellom platene og selve rommet brukes til frakte kjøling og kabler. Slike gulvplater er ofte laget av brannsikre materialer, og har spesielle egenskaper for å unngå statisk elektrisitet.
Digital fotografi
Et digitalbilde framkommer ved at en bildebrikke i kameraet eksponeres for lys. Bildebrikka er bygd opp av et visst antall lysømfindtlige sensorer, som svarer til de lysømfindtlige sølvkornene på en film. Den lysmengden og fargetonen hver sensor utsettes for, blir lagra som tallverdier i en bildefil. Når bildet gjenskapes på en dataskjerm eller via en printer på papir, representeres verdiene fra hver enkelt sensor i bildebrikka som et bildeelement eller piksel. Det antall bildeelementer som utgjør bildet, kalles bildets oppløsning.
Oppløsning
Pikseloppløsningen til et digitalt fotografi bestemmes av hvor mange sensorer bidebrikken i kameraet er bygget opp av. Pikseloppløsningen benevnes i antall piksler, altså antall bildeelementer sensoren har produsert. I moderne kameraer er antall piksler oftest i størrelsesordenen antall millioner piksler, da angitt med prefikset mega. Ved vanlige forstørrelser oppfatter ikke det blotte øyet hvert bildeelement for seg, men rettere som et helhetlig bilde på grunn av kontinuerlige overganger mellom ulike fargetoner og lysstyrker. Ved stor relativ forstørring trer bildeelementene tydelig fram, og man får et godt inntrykk av hvordan bildet er bygget opp.
Sensorer
Det er hovedsakelig to sensortyper:
Lagringsformater
Det finnes en rekke ulike filtyper for lagring av bildedata. De mest vanlige er:
Gaviotas
Gaviotas er en økolandsby som ligger i Colombia. Landsbyen ble opprettet av Paolo Lugari i 1971. Han samlet en gruppe ingeniører, kunstnere, arbeidere, poeter og vitenskapsmenn i et forsøk på å skape en form for bærekraftig samfunn i et av de minst gjestmilde områdene av Sør-Amerika, både klimatisk og politisk.
Teknologi
Det vesle samfunnet har produsert en rekke oppfinnelser i løpet av årene – inklusive en dumpehuske for barn som pumper vann og en vindmølle i ’solsikke’ design som er tilpasset slettene i Colombia. Lugari har bemerket at sosiale eksperimenter ikke kan importere løsninger fra tempererte klima. Gaviotas har hatt som mål å alltid finne løsninger som møter de utfordringene som deres samfunn har (Gaviotas Rising 1994).
Siden eksisterende løsninger ofte er kostbare å implementere, er Gaviotas’ oppfinnelser i mange tilfeller enkle forandringer i produksjonsprosessen som gjør ellers dyre produkter tilgjengelig til lave priser. En av de mest brukte produktene som Gaviotas har utviklet er en vannpumpe. Denne kan nå vannkilder som ligger seks ganger så dypt som vanlige pumper og bruker mindre energi. Mens eksisterende pumper i regionen løftet og senket et tungt stempel i et rør, lagde Gaviotas ingeniørene en pumpe som lar stempelet stå stille. Isteden blir en billig og lett PVC kledning rundt stemplet løftet og senket. (Weisman 1995).
Fremskritt i tilbud av helsetjenester
Gaviotas samfunnet bygget et sykehus som var funksjonelt og selvforsynt med strøm i 1980. Her ble et stort antall innfødte som arbeidet i landsbyen samt de som bodde i tilgrensende områder behandlet. Sykehuset opererte frem til 1990 tallet da det ble tvunget til å stenge grunnet nye lover fra den Colombianske regjeringen. Selv om ikke sykehuset lenger holder åpent er forekomsten av sykdommer i omliggende områder redusert som en følge av at de har fått tilgang på rent vann fra pumper bygget og vedlikeholdt av Gaviotas innbyggere. (Weisman 1999)
Miljømessigpåvirkning
Det er antatt at llanos var en del av Amazonasregnskogen i før- colombiansk tid. Men i løpet av århundrene har regnskogen trukket seg tilbake. Innbyggerne i Gaviotas har plantet over 1,5 millioner furutrær i området. Trærne var opprinnelig et eksperiment for å se om større planteliv kunne overleve i den utarmede jorden. De har nå blitt en markant del av landskapet og gitt rom for gjenvekst av den opprinnelige tropiske regnskogen i det skyggefulle miljøet under grenene.
Historie
Gaviotas’ pragmatiske holdning til overlevelse gjør at det kan være vanskelig plassere samfunnet innenfor en filosofisk eller politisk retning. Opprinnelig mottok landsbyen stønad fra FN og lignende grupper som så etter miljøvennlige løsninger rundt befolkningsvekst og utviklingsland.
Da disse giverne forsvant på begynnelsen av 1990 tallet, måtte innbyggerne se seg om etter andre inntektskilder. De oppdaget at furuskogen var en bærekraftig kilde for harpiks som blir brukt i produksjonen av en rekke produkter slik som terpentin og fioliner.
Forvandlingen av llianos savannen har gitt Gaviotas et livsgrunnlag. Landsbyen er allikevel ikke et eksempel på et samfunn med minimal påvirkning på naturen rundt seg slik mange andre økolandsbyer er. Gaviotas er i hovedsak apolitisk. Denne strategien har gjort at de kan overleve i et område preget av konflikt mellom kokainbønder, paramilitære opprørere, og colombiansk militære.
Vestkorridoren
E18 Vestkorridoren er navnet på et lenge planlagt motorveiprosjekt på E18 gjennom Bærum og Asker kommuner i Viken. Prosjektet er inne i Oslopakke 3 og prioritert i Nasjonal transportplan 2018–2029. Begrepet «Vestkorridoren» brukes også som en fellesbetegnelse for den vestlige transportruten ut av Oslo, og omfatter i sin videste forstand jernbanestrekningene og hovedveiene mellom Oslo sentrum og Asker.
Den planlagte motorveien starter ved Lysaker i øst og avsluttes på Drengsrud like vest for Asker sentrum. Strekningen er 17,3 km og er delt inn i tre delstrekninger: Lysaker–Ramstadsletta (4,4 km), Ramstadsletta–Nesbru (5,9 km) og Nesbru–Drengsrud (7,0 km). Nyveien skal avløse en av landets mest trafikkerte veistrekninger, med årsdøgntrafikk opp mot 90,000 kjøretøyer. Dagens vei er preget av køproblemer, dårlig fremkommelighet for kollektivtrafikk, og omfattende støy- og luftforurensing. E18 fungerer også som en barriere gjennom områdene den passerer. Den nye motorveien skal redusere disse problemene, blant annet med tunneler utenom Sandvika og Asker sentrum.
Prosjektet er kritisert og omstridt, særlig blant miljøforkjempere som mener motorveien vil gi økt kapasitet og dermed mer biltrafikk inn til Oslo. Den høye utbyggingskostnaden har også vært gjenstand for omfattende debatt. I 2009 ble E18 Vestkorridoren anslått å koste 5,7 milliarder kroner, men i 2020 hadde det totale kostnadsanslaget steget til 60,1 milliarder kroner. Dette beløpet inkluderer også rentekostnader og kostnader for innkreving av bompenger. En betydelig del av prosjektet skal finansieres gjennom bompenger, noe som har møtt motstand hos en del bilister og pendlere. Motstanden mot prosjektet har resultert i flere ekstra runder med planlegging og politiske godkjenninger. Blant annet trakk Viken fylkeskommune i februar 2020 lånegarantien for den første delstrekningen, Lysaker–Ramstadsletta. I juni samme år vedtok imidlertid Stortinget at delstrekningen skal bygges, og Viken fylkesting innvilget i august 2020 lånegaranti til delstrekningen. Byggingen av strekningen startet 3. november 2020, med planlagt trafikkåpning i 2027. De to andre delstrekningene er under regulering og planlegging, men med ukjent veiåpning.
Begrepet «Vestkorridoren»
Tradisjonelt har begrepet «Vestkorridoren» vært brukt om transportruten mellom Oslo og Asker, altså den vestlige korridoren ut av Oslo. Hovedlenkene i korridoren er Drammensbanen, E18 Oslo–Asker og E16 Sandvika–Wøyen.
I takt med befolknings- og trafikkveksten på slutten av 1900-tallet økte også køene og reisetiden gjennom korridoren. For å løse problemene for veitrafikken og kollektivtransporten, dukket det opp flere ideer og planer om å utbedre lenkene i Vestkorridoren. Planene kom inn i statlige transportplaner og Oslopakke 3 i 1990-årene, og etter årtusenskiftet skjøt utbyggingen fart. Drammensbanen på strekningen Lysaker–Asker ble bygget ut med to nye spor, den såkalte Askerbanen, åpnet i 2011. E16 Sandvika–Bjørum ble fullført som motorvei i 2019. Med fullførelsen av disse prosjektene er «Vestkorridoren» i stor grad snevret inn til å omfatte hovedveiprosjektet E18 Lysaker–Drengsrud. Prosjektet omtales også som «E18 Vestkorridoren» og «E18 Lysaker–Asker». Prosjektet er inne i Oslopakke 3 og prioritert i Nasjonal transportplan for perioden 2018–2029.
Om strekningen Lysaker–Asker
Europavei 18 fra Lysaker til Asker er en av landets viktigste og mest trafikkerte strekninger. I 2018 var årsdøgntrafikken på Lysaker rundt 89,000 kjøretøyer, på Blommenholm 78,000 og i Asker 49,000. Veien ble gradvis utvidet til fire og seks felt fra slutten av 1950-årene og frem til 1977. I 2020 har E18 motorveistatus fra Blommenholm til Drengsrud, og omfatter blant annet strekningen utenfor Asker sentrum, som var Norges første motorvei da den åpnet sommeren 1962. Fra Lysaker til Blommenholm har E18 vanlig hovedveistatus, med vekselvis fire og seks felt og planfrie kryss.
E18 Vestkorridoren skal redusere disse problemene og øke fremkommeligheten for bussene. I tillegg skal veien delvis gå i tunneler, blant annet under Sandvika sentrum og forbi Asker sentrum. Tunnelene vil redusere støy og annen forurensning, og vil legge til rette for byutvikling og sammenhengende lokal- og sykkelveier, ifølge Statens vegvesen som planlegger nyveien.
Utover i 2010-årene har E18-prosjektet vokst i omfang og kostnad. I 2009 ble utbyggingen av E18 Vestkorridoren anslått å koste 5,7 milliarder kroner, mens det totale kostnadsoverslaget hadde vokst til 60,1 milliarder i 2020. Store deler av dette skal finansieres gjennom bompenger, resten av statlige bidrag og Oslopakke 3.
Lysaker–Ramstadsletta (4,4 km)
Veien starter ved Fornebukrysset og strekker seg til Ramstadsletta like øst for Blommenholm. Veien er ferdigregulert og ble godkjent av Kommunal- og moderniseringsdepartementet i 2017. Den nye veien får tre kjørefelt i hver retning, med tunnel forbi Høvik og lokk ved Stabekk. Opprinnelig omfattet planene parallell bussvei og ny sykkelvei, men bussveien ble tatt ut etter politiske forhandlinger i 2020. I stedet skal to av de seks feltene reserveres til kollektivtrafikk, og det skal bygges kollektivterminal på Lysaker. I planene inngår også ny fylkesvei – Bærumsdiagonalen mellom Gjønnes og E18, og ny forbindelse fra Strand til Fornebu, kalt Vestre lenke.
Stortinget godkjente byggeplanene i juni 2020, men Viken fylkeskommune trakk finansieringsgarantien i februar 2020. Kostnadsrammen ligger på 17,4 milliarder 2019-kroner. Men totalkostnaden kan bli 23,1 milliarder kroner om en tar med rentekostnader og kostnader til bompengeinnkreving. Etter en justering av planen sa Viken fylke i august 2020 ja til å garantere for prosjektet. Avgjørelsen var så kontroversiell og omstridt at partiene SV og MDG trakk seg fra det rødgrønne samarbeidet i Viken fylkesråd.
De første byggearbeidene på parsellen startet 3. november 2020, og strekningen kan åpnes for trafikk i 2027.
Carl Fredrik Wisløff
Carl Fredrik Wisløff (født 31. desember 1908 i Drammen, død 25. juni 2004) var en norsk luthersk teolog.
Vestkorridoren
Ramstadsletta–Nesbru (5,9 km)
Tidligere gikk delprosjektet til Slependen, men ble forlenget til Nesbru i 2021. Kommunedelplanen for strekningen er godkjent, og Statens vegvesen og Norconsult arbeider per 2022 med reguleringsplanen for strekningen. Veien får tre felt vestover, og vekselvis to og tre felt inn mot Oslo.
Carl Fredrik Wisløff
Han var sønn av Nils Fredrik Wisløff og Dagny Johanne f. Waalmann. Han vokste opp i Sarpsborg, der faren var statsingeniør.
Vestkorridoren
Ramstadsletta–Nesbru (5,9 km)
Denne parsellen vil gå i dagen fra Ramstadsletta til Blommenholm, før E18 går inn i den 3,6 km lange Sandvikstunnelen. Denne vil gå under Sandvika og Sandvikselva og ha kryss med E16 før den kommer ut på Slependen. På Slependen blir det fortsatt kryss som knytter motorveien til lokalveinettet og dagens E18. Fra Slependen går E18 i dagen videre til Nesbru.
Carl Fredrik Wisløff
Wisløff fullførte examen artium i 1927, 19 år gammel, og deretter teologisk embedseksamen ved Menighetsfakultetet høsten 1931. I 1932 tok han praktisk-teologisk eksamen samme sted, og han ble ordinert til prest i Den norske kirke og tjenestegjorde først som småkirkeprest i Vaterland småkirke i Oslo. Han var med å stifte Norges Kristelige Student- og Skoleungdomslag i 1924, og han var Lagets første generalsekretær. Som sekretær startet han i 1933 Credo Studentmagasin, 24 år gammel. Fra 1940 av gikk han inn i tjeneste som sokneprest i Birkenes prestegjeld på Agder. I perioden fra 1959 til 1967 var han med i eksekutivkomitéen for International Fellowship of Evangelical Students, og fra 1967 til 1979 var han president for samme.
Vestkorridoren
Ramstadsletta–Nesbru (5,9 km)
Dagens motorveibro forbi Sandvika skal rives, og dermed åpnes Sandvika sentrum mot fjorden. I stedet planlegges det med ny og mindre bro for lokaltrafikk og utvikling av hele området der E18 går i dag. Det blir også tilknytning til nye E16 med ramper inne i tunnelen under Sandvika. Reguleringsplanarbeidet startet høsten 2020, med mål om vedtatt reguleringsplan i 2024 og byggestart i 2025 eller 2026. Strekningen skal ifølge Nasjonal transportplan stå ferdig innen 2032.
Carl Fredrik Wisløff
Akademisk karriere
I 1947 ble Wisløff kalt til stillingen som rektor ved det praktisk-teologiske seminar ved Menighetsfakultetet. Her tjenestegjorde han til han i 1961 ble utnevnt som professor i faget kirke- og dogmehistorie ved Menighetsfakultetet. Denne stillingen hadde han til han gikk av ved aldersgrensen i 1975. Parallelt underviste han både i praktisk teologi og kirkehistorie ved Fjellhaug utdanningssenter, Misjonsskolen og ved Lutheran Seminary i Kobe i Japan.
Vestkorridoren
Nesbru–Drengsrud (7,0 km)
Dette er den lengste delstrekningen og strekker seg fra Nesbru til Drengsrud like vest for Asker sentrum. Kommunedelplanen for strekningen ble vedtatt i 2016. I planene er det lagt opp til tunnel ved Strand og forbi Asker sentrum. Det planlegges også med egen, gjennomgående bussvei og sykkelvei fra Asker sentrum til Holmen. Veien kan få seks felt, og Statens vegvesen vurderer om visse trafikantgrupper skal prioriteres i egne felt.
Carl Fredrik Wisløff
Akademisk karriere
Wisløff fullførte sin teologiske doktorgrad ved Universitetet i Oslo med avhandlingen «Nattverd og Messe» i 1958. Dette var en dogmehistorisk studie av Martin Luthers oppgjør med romersk-katolsk messeofferlære.
Vestkorridoren
Oversikt
Status for hele strekningen per vinteren 2021–2022: Kostnadsrammen er per høsten 2020, og er oppgitt i 2019-kroner. Tar en med finansieringskostnadene i tillegg, altså rentekostnader for lån og innkreving av bompenger, kan den totale kostnaden for hele prosjektet komme opp i rundt 60 milliarder kroner.
Carl Fredrik Wisløff
Skrifter
Bare få år senere leverte han en avhandling i nyere norsk kirkehistorie, om det norske lekfolkets opposisjon mot «Oppropet til kristendommens venner» av 1883.
Wisløff har også skrevet lærebok i homiletikk (prekenlære), samt to av tre bind i Norsk Kirkehistorie, og en oversikt i ett bind over Martin Luthers teologi, samt en lang rekke andre avhandlinger.
Vestkorridoren
Motstand mot ny E18
E18 Vestkorridoren er et omstridt veiprosjekt som har blitt møtt av motstand siden 1990-årene. Særlig har byrådet i Oslo vært motstandere av prosjektet og fikk i 2019 med seg flertallet i nye Viken fylkeskommune. Flertallet i Oslo byråd og Viken fylkeskommunen vil i stedet prioritere store kollektivprosjekter som Fornebubanen og nye tunneler for tog og T-bane i Oslo. Regjeringen og næringsselskaper har imidlertid signalisert at E18 må bygges ut dersom Fornebubanen skal kunne realiseres.
Carl Fredrik Wisløff
Skrifter
Mer enn noe annet er imidlertid Wisløff kjent som forfatter av oppbyggelige og lettleste skrifter. Mange av bøkene hans er solgt i store opplag over flere år. Ikke minst har boken «Jeg vet på hvem jeg tror» hatt stor utbredelse. Avisen Dagbladet kåret i 2008 «etterkrigstidas viktigste sakprosabok» i Norge, og Wisløffs bok «Jeg vet på hvem jeg tror» ble satt på 22.-plass av juryen.
Vestkorridoren
Motstand mot ny E18
Samme høst signaliserte regjeringen at den vil bevilge penger til prosjektet Lysaker–Ramstadsletta, trass motstanden fra det politiske flertallet i Oslo og Viken. I februar 2020 trakk fylkeskommunen sin lånegaranti til prosjektet, og staten forsøkte gjentatte ganger å forhandle frem en løsning med Oslo og Viken. Også flere ganger tidligere har staten forsøkt å komme frem til en enighet med lokale myndigheter. I 2016 vedtok partene i Oslopakke 3 å dele opp delstrekningen Lysaker–Ramstadsletta i to nye delstrekninger, tross advarsler fra Statens vegvesen. Stortinget overprøvde senere denne beslutningen og vedtok at hele delstrekningen Lysaker–Ramstadsletta skal bygges ut samtidig.
Carl Fredrik Wisløff
Skrifter
Videre har han utgitt en rekke prekensamlinger, andaktsbøker som fremdeles etter hans bortgang selger i store opplag. På Norsk Luthersk Lekmannsmisjons hjemmesider kan man blant annet laste ned 48 forelesninger i dogmehistorie av Wisløff.
Atle Knudsen
Privatliv
Knudsen var gift med Vera Micaelsen som døde av kreft i 2018. Han skapte og regisserte TV-serien Etterglød fra 2022 som var inspirert av sykdommen til ektefellen.
Vestkorridoren
Miljø og fremkommelighet
Miljøorganisasjoner og andre miljøforkjempere mener den nye motorveien vil gi økt kapasitet, og dermed øke biltrafikken inn til Oslo. Miljøpartiet de Grønne kaller prosjektet utdatert og i strid med klimaforliket fra 2012. Partiet mener ny E18 vil gi «flere biler, mer luftforurensning og undergrave kollektivtrafikken», at en ny motorvei ikke vil løse køproblematikken i rushtiden, og de vil i stedet rette innsatsen mot økt satsning på kollektivtrafikken i området. Flere trafikkforskere mener at utbyggingen ikke vil løse køproblemene i rushtiden. Statens vegvesen forutsetter at biltrafikken ikke vil øke med høye bompengesatser eller strenge parkeringsrestriksjoner i Oslo. Kollektivtransportselskapet Ruter har vært skeptiske til både kostnader og nytten ny vei vil gi for kollektivtransporten. Tilhengerne av motorveiprosjektet argumenterer derimot for at den nye veien vil være et byutviklings- og miljøprosjekt. De mener også at det vil bli betydelig mindre støy og forurensning for tusenvis av beboere langs dagens E18, og at fremkommeligheten vil bli forbedret for syklister, busser og næringstransport. Tunnelene under Sandvika og utenom Asker vil frigjøre arealer som kan brukes til å utvikle tettstedene, ifølge dem. Eiendoms- og utbyggingsselskaper som Selvaag og OBOS ser også muligheter for å bygge rundt 1000 nye boliger og sysselsette ytterligere 4500 årsverk.
Carl Fredrik Wisløff
Kampleder
Som teolog ble Wisløff den som stod det lavkirkelige norske kristenfolk (pietistene, bedehusbevegelsen) nærmest. Han tok en klar stilling mot Kirkenes Verdensråd, og stod hele sitt liv fast på at den liberale teologi, som stod for et bibelkritisk grunnsyn, tok feil. Han var også en motstander av kvinnelige prester.
Atle Knudsen
Filmografi
Knudsen har blant annet regissert følgende norske filmer og TV-serier:
Vestkorridoren
Kostnader og bompenger
Motorveiprosjektet er et omfattende infrastrukturprosjekt som har en betydelig kostnad. Den første delen av prosjektet, fra Lysaker til Ramstadsletta, er anslått å ha en sluttkostnad på rundt 17,4 milliarder kroner. Samtidig viser samfunnsøkonomiske analyser en netto nytte på -1,2 milliarder kroner. For å finansiere prosjektet vil omtrent to tredjedeler av kostnadene bli dekket av bompenger, som vil øke bompengene og dermed kostnaden for pendling med bil til og fra Oslo. Ifølge Nettavisen i 2018 kan en bensinbil måtte betale opptil 200 kroner tur/retur på hele strekningen.
Carl Fredrik Wisløff
Bibeloversetter
Etter at Wisløff gikk over i pensjonistenes rekker bare tre år før den moderniserte norske kirkebibelen ble utgitt i 1978, begynte han sammen med Arthur Berg og Thoralf Gilbrant et nitid arbeid for å få oversatt en ny språklig utgave av Bibelen som holdt fast ved de gamle bibeloversettelsestradisjonene (konkordant oversettelse). Denne ble utgitt i 1988 av selskapet Norsk Bibel. Det har blitt hevdet at denne oversettelsen kan være det viktigste arbeidet Wisløffs gjorde.
Atle Knudsen
Filmografi
Han har dessuten vært produsent for julekalenderen Den unge Fleksnes (2010).
Carl Fredrik Wisløff
Bibliografi i utdrag
Det er registrert 121 bøker på Wisløff i Norsk Samkatalog. En rekke av hans bøker er oversatt til andre språk.
Abbediengen
Navnet kommer fra gamle Abbediengen gård. Byggingen av boliger begynte her etter Lilleakerbanen med Abbediengen trikkeholdeplass åpnet i 1919. Dette var småhus bygget av private byggelag og med støtte fra kommunen.
I strøket ligger blant annet veiene Abbedikollen, Abbediengen terrasse, Abbediengveien, Abbedisvingen, Harbitzalléen og St. Edmunds vei.
Vestkorridoren
Kostnader og bompenger
Prosjektets planlegging har også hatt høye kostnader. I 2018 pådro Statens vegvesen seg en budsjettoverskridelse på 340 millioner kroner i forbindelse med planleggingskostnader. Som en konsekvens av dette valgte vegvesenet å midlertidig stoppe planleggingsarbeidet i 2019. I samme år tildelte regjeringen ekstra midler for å muliggjøre at Statens vegvesen kunne gjenoppta planleggingsarbeidet og foreta oppkjøp av tomter.
Arne Skauge
Arne Skauge (født 27. januar 1948 i Bergen) er en norsk tidligere bankmann og politiker (H). Han var stortingsrepresentant for Hordaland fra 1977 til 1993 og statsråd i to regjeringer: handelsminister og finansminister i Kåre Willochs regjering og finansminister i Jan P. Syses regjering.
Familiebakgrunn og yrkesliv
Skauge har studentereksamen fra 1966 og utdannelse som siviløkonom fra NHH fra 1971. Skauge var konsulent for samfunnsplanlegging i Viak AS 1971–1976, personalsjef i Bergen kommune 1976–1978, divisjonsdirektør og konserndirektør i Den norske Bank 1993–1998, administrerende direktør i Den norske Bankforening 1998–2000, administrerende direktør i Finansnæringens Hovedorganisasjon 2000–2011 og viseadministrerende direktør i Finansnæringens Fellesorganisasjon 2010–2011.
Blant hans mange styreverv kan nevnes styreleder i Factoring Finans AS 1995–1997, styremedlem i Vital Forsikring ASA 1995–1998, styreleder i Samfunns- og næringslivsforskning AS 1995–2007 og styreleder i Norges Turistråd 1999–2004.
Skauge har også deltatt i flere offentlige utvalg. Han ledet Skauge-utvalget og var medlem av Gjedrem-utvalget.