cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Duško Tošić
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Nycomed
Nycomed var et norsk farmasøytisk selskap, kjent for å ha utviklet og produsert legemidler som Globoid, Spenol og Nycosalt, samt røntgenvæsker. Selskapet ble kjøpt opp av Takeda Pharmaceutical Company i 2011.
Eirik Malmo
Eirik Holmvik Malmo (født 4. juli 1985) er en norsk fotballspiller som spilte venstreback for Ranheim.
Malmo har én landskamp for G18-landslaget. Han har tidligere spilt for Strindheim og Charlottenlund.
Amphiselenis chama
Amphiselenis chama er en dagsommerfugl som tilhører familien Riodinidae.
Nycomed
Historie
I 1996 ble selskapet delt i to: Legemiddelproduksjonen Nycomed Pharma og diagnostiseringsdivisjonen Nycomed Imaging (som drev med røntgenkontrast etc.). Sistnevnte ble samme år fusjonert med det britiske selskapet Amersham plc, som ble siden kjøpt opp av GE og en del av GE Healthcare. I 1999 ble legemiddelproduksjonen etablert under navnet Nycomed igjen som et selvstendig selskap, og ble solgt til Nordic Capital.
Amphiselenis chama
Utseende
En ganske liten (vingespenn ca. 18 millimeter), helmørk sommerfugl med litt flikete vinger.
Nycomed
Historie
Nycomed kjøpte i januar 2007 det betydelig større selskapet Altana Pharma. I 2008 hadde Nycomed hovedkontor i Zürich, virksomhet i mer enn 50 markeder, leveranser til mer enn 100 markeder og ca. 12 000 medarbeidere. Nycomed er sterkt til stede i Europa og har omfattende virksomhet i voksende markeder som Sør-Amerika, Russland/CIS, Asia og Stillehavs-området. Nycomed tilbyr reseptpliktige medisiner til sykehus, spesialister og allmennpraktiserende leger, samt ikke-reseptpliktige medisiner i utvalgte markeder. Nye produkter hentes både fra egen forskning og ved innlisensiering fra eksterne partnere.
Amphiselenis chama
Utbredelse
Arten er utbredt i Venezuela, Colombia og Brasil.
Nycomed
Historie
Håkan Björklund er konsernsjef (CEO), mens Tony Weitzberg fra Nordic Capital er styreformann.
Den 30. september 2011 ble Nycomed en del av Takeda. Som en følge av dette skiftet selskapet navn i Norge til Takeda Nycomed AS fra 30. november 2012. Fra 1. juli 2015 heter selskapet Takeda AS.
Panabo
Panabo (offisielt City of Panabo) er en by på øya Mindanao på Filippinene. Den ligger i provinsen Davao del Norte i Davaoregionen og hadde 184 599 innbyggere ved folketellingen i 2015.
Byen er inndelt i 40 barangayer per 30. september 2019.
Hegemone (måne)
Hegemone, også kjent som Jupiter XXXIX, er en naturlig satellitt og en av Jupiters måner. Den ble oppdaget av et lag av astronom ved University of Hawaii ledet av Scott S. Sheppard i 2003, og fikk da den midlertidige betengelsen S/2003 J 8.
Hegemone er ca. 3 kilometres i diameter, og går i bane rundt Jupiter i en gjennomsnittlig avstand av 23,703,000 km med en omløpstid på 745,5 dager ved en inklinasjon på 153° mot ekliptikken (151° mot Jupiters ekvator). Månen går i en retrograd retning og med en eksentrisitet på 0.4077.
Månen tilhører Pasiphaëgruppen som består av irregulære retrograde måner som går i bane rundt Jupiter i avstander mellom 22,8 og 24,1 Gm med inklinasjoner på mellom 144,5° og 158,3°.
Sam Welsford
Han representerte Australia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok sølv i lagforfølgelse.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 11 i omnium og tok bronse i lagforfølgelse.
Minako Honda
Minako Honda (本田美奈子, Honda Minako?), født Minako Kudo (工藤美奈子 Kudō Minako, 31. juli 1967, død 6. november 2005) var en japansk pop-stjerne og sanger. Hun ble kjent og populær i 1980-årene som «Japans Madonna» på grunn av sin sexy klesstil og live-forestillinger. Etter pop-karrieren satset hun som sanger og skuespiller på teater, mest kjent ble hun i Tokyo produksjonen av Miss Saigon. På slutten av sitt liv, ga hun ut flere klassiskmusikk album hvor hun demonstrer sin sopranstemme.
Hun var for prosjektet «LIVE FOR LIFE», en kampanje for behandling av leukemi.
Vinter-OL 1964
Varmt vær med fønvind forårsaket problemer for arrangørene da snøen smeltet og skisporene forsvant. Den østerrikske hæren bidro med å legge ut 20,000 m³ snø i skiløypene. Dette var også de første vinterlekene der datamaskiner ble benyttet, blant annet til elektronisk tidtaking.
36 nasjoner deltok i lekene. «OL-dronning» ble Lidija Skoblikova, Sovjetunionen, med fire gull på skøytebanen. Sovjetunionen ble lekenes klart beste nasjon med hele elleve gullmedaljer. Norge vant tre gullmedaljer ved Tormod Knutsen i kombinert, Toralf Engan i hopprennet i stor bakke, mens Knut Johannesen vant 5000 meter i hurtigløp på skøyter.
Sukhoj
Sukhoj (Сухой) er en stor russisk flyfabrikant. Den ble startet av Pavel Sukhoj i 1939 som Sukhoj Designbyrå, og heter i dag Sukhoj Aksjeselskap. Det består av AS Sukhoj Designbyrå som ligger i Moskva, Novosibirsk flyproduksjonsforening (NFPF), Kоmsоmolsk-nа-Аmurе flyproduksjonsforening (KnAFPF) og Irkutsk luftfart. Sukhoj har hovedsete i Moskva.
I dag brukes Su-27, Su-30, Su-24, Su-25, Su-24M og Su-33 i Russlands luftforsvar og marinen. Sukhojs militærfly har blitt solgt til India, Kina, Polen, Tsjekkia, Slovakia, Ungarn, Tyskland, Syria, Algerie, Nord-Korea, Vietnam, Afghanistan, Jemen, Egypt, Libya, Iran, Angola, Etiopia og Peru. Totalt har mer enn 2000 Sukhoj-fly blitt solgt til utlandet. Sukhoj er også en av de største produsentene av luftakrobatikkfly.
Fly som har blitt serieprodusert
(NATO-kallenavn i kursiv)
Xinluo
Xinluo (kinesisk: 新罗区; pinyin: Xīnluó Qū) er et bydistrikt i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Longyan. Det har et areal på 2,685,4 km² og teller 462.400 innbyggere (2003).
Villafranca in Lunigiana
Villafranca in Lunigiana er en kommune i Provinsen Massa-Carrara i den italienske regionen Toscana. Den ligger ca. 120 km. nordvest for Firenze og omkring 35 km. nordvest for Massa. I 2004 hadde kommunen 4 651 innbyggere. Den har et areal på 29,5 km².
Villafranca in Lunigiana grenser til kommunene Bagnone, Filattiera, Licciana Nardi, Mulazzo, Tresana.
Kommunen ligger ved Via Francigena, og har bevart sin historiske bykjerne fra middelalderen. I Mocrone, en frazione som tilhører kommunen, ligger kirken San Maurizio fra 12-1300-tallet.
Stortingsvalget 2013 i Moskenes
Stortingsvalget 2013 i Moskenes ble avholdt 9. september 2013 i Moskenes kommune i Nordland. Det var 789 stemmeberettigede velgere i Moskenes. Av disse avga 515 stemme. De godkjente stemmene fordelte seg slik på partiene:
Kristian Ystehede
Kristian Ystehede (født 24. februar 1940, død 23. september 2005 på Nesodden) var en norsk grafisk formgiver og illustratør.
Kristian Ystehede ble utdannet ved bokkunstlinja ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo. Etter en karriere som art director i reklamebransjen i samme by, og flere bokomslag og annet for blant annet Pax forlag, ble han designsjef i Aschehoug forlag i 1981.
I 1968 var Kristian Ystehede med på å starte Kreativt Forum, en forening for dem som arbeidet aktivt med reklame. Han bidro dessuten til utviklinga som førte til at den faglige organisasjonen Grafill ble etablert i 1991.
I 1986 designet Kristian Ystehede logoen til Oslo Jazzfestival. Han var ansvarlig for Oslo Jazzfestivals grafiske profil i en årrekke, og han hadde en sentral plass i festivalen helt frem til sin død.
Kristian Ystehede spilte også kontrabass i jazzorkesteret Aspheim Oldtimers, og designet en rekke musikkplakater.
Emile – eller om oppdragelse
Emile – eller om oppdragelse (fransk Émile, ou De l'éducation) er en bok av Jean-Jacques Rousseau som kom ut i 1762. Boken er en avhandling om oppdragelse av barn og om menneskets natur.
Rousseau mente at barn måtte oppdra seg selv, de måtte finne ut selv hva som var rett og galt. De måtte lære å styre seg selv uten at de voksne blandet seg for mye inn. Rousseau mente da at barna ville bli sterkere, selvstendige og frie, men slik oppdragelse gjaldt bare for gutter. Jentene skulle læres opp til å stelle hus og barn og trengte derfor ikke å gå på skole.
J Balvin
José Álvaro Osorio Balvin, eller bare J Balvin (født 7. mai 1985 i Medellín) er en colombiansk reggaeton-sanger.
Mikael Tørset Johnsen
Mikael Tørset Johnsen (født 4. juli 2000) er en norsk fotballspiller som spiller for den italienske klubben.
J Balvin
Biografi
Balvin ble født i Medellín, Colombia. Som 17-åring flyttet han til USA. Han flyttet til Oklahoma og New York for å lære engelsk og ble påvirket av musikken han hørte der. Han returnerte deretter til Medellín og ble populær i klubbene i byen.
Mikael Tørset Johnsen
Rosenborg
Den 29. april 2019 fikk han sin Eliteserie-debut for  mot.
J Balvin
Biografi
Gjennombruddet hans kom i 2014 med den puertoricanske sangeren Farrukos singel «6 AM», som kom på andreplass i Billboard Hot Latin Songs. Så møtte han David Cohen, som hjalp J Balvin med å skrive nye sanger, slik som singelen «Ay Vamos», noe som økte salget av albumet La Familia (2014). I 2016 ga han ut albumet Energía, som inkluderte «Ginza», «Bobo», «Safari» og «Sigo Extrañándote». Etter utgivelsen av Energía var han på turné i USA, Mexico, Costa Rica, Europa, Peru, Colombia, Argentina, Israel, Uruguay og Frankrike fra 29. september 2016.
Mikael Tørset Johnsen
Rosenborg
Den 15. mai 2019 skrev han under en toårskontrakt med Rosenborg.
J Balvin
Biografi
30. juni 2017 ga J Balvin ut singelen «Mi gente», en duett med den franske DJ Willy William. I august 2017 nådde «Mi gente én milliard visninger på YouTube, og har siden nådd over to.
Mikael Tørset Johnsen
Rosenborg
Den 26. november 2019 skrev han under en toårskontrakt med Rosenborg ut 2021.
J Balvin
Biografi
I januar 2018 ga han ut singelen «Machika» sammen med Jeon og Anitta. Han har også samarbeidet med Cardi B og Bad Bunny.
Mikael Tørset Johnsen
Feyenoord
Den 28. august 2020 ble han lånt ut til den nederlandske klubben Feyenoord Rotterdam U21.
Den 15. januar 2021 ble han lånt ut til den nederlandske klubben Feyenoord Rotterdam U21.
Landslaget
Han ble tatt ut i Norges tropp til U19-EM 2019 i Armenia.
Hardenack Otto Conrad Zinck
Hardenack Otto Conrad Zinck (født 2. juli 1746 i Husum i hertugdømmet Slesvig som var regjert av Danmark, død 15. februar 1832 i København) var en tysk-dansk musiker.
Han komponerte P.A. Heibergs syngespill Selim og Mirza i 1790 og i tidsrommet 1789–1801 var han organist ved Vor Frelsers kirke.
Det viktigste ledd i hans bestrebelser for kirke- og folkesang ble hans koralbok fra 1801 som ble innført i alle kirker og holdt seg et halvt århundre. Flere melodier i boken er av Zinck og benyttes fremdeles.
Nordisk mesterskap i fotball 1960–63
Nordisk mesterskap i fotball 1960–63 var åttende utgave av Nordisk mesterskap i fotball. ,, og  deltok.
Til tross for en svak avslutning i 1963, ble også denne turneringen ble vunnet av Sverige, med Danmark og Norge på hhv. andre og tredjeplass.
Jadeseglet
Jadeseglet, eller Kinas keiserlige segl (kinesisk: 玉玺, pinyin: Yuxi, «jadeseglet», alternativt 传国玺, Chuanguoxi, «rikets arvesegl») var i det gamle Kina keiserens fremste symbol for sin makt, og et tegen på at han regjerte med Himmelens mandat. Seglet ble til i 221 f.Kr. for keiser Qin Shi Huangdi av den berømte og da allerede tre hundre år gamle Hes jadeskive, som fyrsten av Qin var kommet over da han beseiret staten Zhao noen år tidligere.
Seglet ble prydet med en inskripsjon av statsminister Li Si: 受命于天， 既寿永昌 (Shou ming yu Tian, ji shou yong chang., omtrent «[Den som] har mottatt Himmelens mandat får langt liv og evig blomstring»), innrisset av Sun Shou. Etter Qindynastiets fall gikk seglet i arv under flere dynastier før det en gang mellom 900-tallet og 1300-tallet gikk tapt, uklart når og hvordan.
Flere segl er senere blitt presentert som Jadeseglet, men ingen av dem er av ekspertisen blitt bedømt som det ekte.
Bjørnefamilien
ekte bjørner kortfjesbjørner pandabjørner
Bjørnefamilien (Ursidae), også kalt bjørner, bjønner og ursider, er en relativt liten gruppe av store rovpattedyr som deles inn i åtte arter. Selv om gruppen av bjørner er liten, er artene i denne familien spredt utover store landområder. De har vært kulturelt svært viktige dyr for menneskelige populasjoner i de områder hvor de finnes.
Evolusjonær utvikling
Som alle rovpattedyr nedstammer også bjørnene fra miacider, en gruppe rovpattedyrlignende pattedyr som trolig oppsto for omkring 48 millioner år siden. Evolusjonsbiologisk forskning slår fast at bjørner tilhører de hundelignende rovpattedyrene, sammen med halvbjørner, hundedyr, mårdyr, seler, skunker og den røde pandaen. Evolusjonært sett skilte bjørnene først lag med hundedyrene og bjørnehundene (Amphicyonidae, †), senere (for rundt 30 millioner år siden) fra selene og til slutt fra de mårlignende rovpattedyrene (inkl. halvbjørner og den røde pandaen). De eldste kjente bjørnene klassifiseres i slekten Ursavus (latin for «bjørnebestefar»).
Kjempepandaens linje var den første som skilte seg ut fra linjen som alle andre nålevende bjørnearter tilhører, trolig for omkring 17,9–22,1 millioner år siden. Den tidligst kjente fossile arten i slekten Ailuropoda er A. microta som levde for 2,4–2 millioner år siden.
Den neste i rekken var brillebjørnen, som kan ha skilt lag fra de øvrige ekte bjørnene for omkring 12,4–15,6 millioner år siden. Man tror den sprang ut fra såkalt morgengrybjørn (Ursavus elmensis). I samme slekt som brillebjørnen finner man også den utdødde floridahulebjørnen (Tremarctos floridanus). Begge nordamerikanske kortfjesbjørner. Disse og deres nærmeste avdøde slektninger kan tilhøre en egen underfamilie - Tremarctinae. Andre utdødde bjørneslekter fra denne tiden er Protursus, Tremarctine, Pilonarctus og Arctodus. De mest kjente av disse har vært de nordamerikanske kortfjesbjørnene (Arctodus simus og Arctodus pristinus), buenosairesbjørn (Arctodus bonariensis), pampasbjørn (Arctodus pamparus) og brasilbjørn (Arctodus brasiliensis). I senere tid har man også oppdaget arten Arctotherium angustidens som levde i Sør-Amerika og trolig døde ut i begynnelsen av pleistocen. En nyere studie (Kieren et al., 2016) viser at denne er nærmere beslektet med brillebjørn enn artene i Arctodus. Det er imidlertid Protursus som ser ut til å ha vært nærmest beslektet med de øvrige nålevende bjørnene.
Brunbjørnslekten (Ursus) oppsto trolig for omkring 5 millioner år siden, med arten Ursus minimus. For omtrent 1,2–1,4 millioner år siden (Krause m.fl hevder cirka 2,8 millioner år siden ) dukket hulebjørn (Ursus spelaeus) opp i Europa, og det er funnet utallige bein- og tannrester etter den. Tannutrustningen antyder at hulebjørnen levde av planteføde. Moderne forskning antyder at den døde ut for omkring 27 800 år siden.
Anetre
Fylogenien under viser gruppens nærmeste slektninger og er i henhold til Wesley-Hunt og Flynn (2005).
Inndeling
Inndelingen av bjørner følger Yu & Li et al. (2007) Den viser at kjempepandaen er den mest basale av dagens arter. Dette har ikke vært kontroversielt siden arten ble oppdaget i 1864. Det nye i dette treet er at malayabjørn, leppebjørn, svartbjørn og kragebjørn ser ut til å være søstergrupper. Likeledes viser fylogenien at isbjørn og brunbjørn er søsterarter (noe som nyter allmenn aksept) som har splittet fra nevnte søstergruppe. Cronin et al. (2014) antyder at splittelsen mellom isbjørn/brunbjørn og svartbjørn oppsto for omkring 2,3 millioner år siden, og at splittelsen mellom isbjørn og brunbjørn trolig skjedde for omkring 1,2 millioner år siden.
Beskrivelse
Bjørnen er det største av alle landbaserte rovpattedyr. Den er kompakt bygget og har kraftige lemmer som ender opp i store labber med fem tær utstyrt med lange, kraftfulle klør. Kjempepandaen har i tillegg den såkalte pandatåa. Dette er ikke ei riktig tå, men en potebekledt forstørrelse av en beinvekst. Bjørner varierer mye i størrelse, fra den småvokste malayabjørnen på omkring 25–65 kg og opp mot de enorme isbjørnene der hannene kan veie opp mot 1 000 kg på det meste. Generelt kan man også si at hannene er nær dobbelt så store som binnene. Ekte bjørner er dessuten tyngre og langt mer robust bygget enn pandabjørner.
Alle bjørner har et relativt stort, rundt hode med små, runde ører og små øyne. Snuten er lang og spiss, og kjevene er svært kraftfulle. Den dentale utrustningen består av 3/3, 1/1, 3-4/4, 2/3 = 40–42 tenner. Bjørner flest har svært dårlig utviklede rovtenner sammenlignet med andre rovpattedyr, selv om det varierer noe mellom artene. Tannutrustningen bærer ellers preg av å være spesialisert på å kunne knuse vegetabilsk føde. Isbjørn er et unntak. Den har et tannsett spesialisert på å kunne partere kjøtt mest mulig effektivt. Den har også noe mer utviklede rovtenner. Bjørner har kun en kort hale. De fleste artene har røff, tykk og lang pels, der hvert hårstrå gjerne er flerfarget. Malayabjørnen har glatt pels.
Reproduksjon
Det er vanlig at binna føder en til fire unger, normalt to, i intervaller på ett til fire år. Det er dokumentert at alle artene har såkalt embryonisk diapause (en pause i utviklingen), hvilket betyr at binna selv kan bestemme om og når det befruktede egget skal plasseres i livmoren. Det skjer som regel først når binna ligger trygt plassert i hiet for vinteren. Dersom binna ikke har spist nok mat til å legge på seg nok fett, vil hun ikke bli drektig i det hele tatt. Implantasjon av egget, og dermed begynnelsen på fosterutviklingen som varer kun seks–åtte uker, skjer kun dersom binna har tykt nok lag av fett til vinteren. Drektighetstiden kan derfor variere mye, men er vanligvis omkring 95–266 dager, noe som inkluderer en diapause på ca. 45–120 dager. Den virkelige drektighetstiden er således normalt 60–70 dager i snitt. I tempererte soner føder binna ungene på vinterstid, under vintersøvnen. Ungene dier således mora mens hun sover vintersøvn, noe som medfører at melkeproduksjonen må tære på binnas fettreserver. Malayabjørnen kan føde unger året rundt.
Binna føder ungene på et beskyttet sted, gjerne et hi av en eller annen type. Der blir de til ungene kan komme seg greit rundt på egen hånd, gjerne i noen måneder. Ungene er svært små når de blir født, normalt kun 90–680 gram. De fødes med lukkede øyne og ører og er gjerne hårløse eller nesten hårløse. Valpene vokser raskt på den næringsrike morsmelken. En isbjørnunge kan vokse fra ca. 600 gram til 10–15 kg på fire måneder. Avvenning skjer etter ca. 3,5 (kragebjørn) til 9 (panda) måneder. Ungene blir gjerne hos mora til de er nærmere ca. 18–24 måneder gamle, i noen tilfeller helt til de er omkring tre år gamle. I denne perioden er mora gjerne svært beskyttende overfor ungene, spesielt i den første tiden, samtidig som hun lærer dem å finne mat og å beskytte seg.
Hybridisering
Det er kjent at hybridisering mellom flere av artene i bjørnefamilien foregår. I så måte er det kjent en rekke tilfeller av hybridisering mellom de fire artene i slekten Ursus, men det skal også ha skjedd hybridisering mellom malayabjørn og leppebjørn, blant annet i Tama Zoo i Tokyo, slik at hybridisering blant seks av de åtte artene er kjent. Det er kun blant kjempepandaer og brillebjørner at hybridisering ikke er kjent.
I 1859 ble en amerikansk svartbjørn og en europeisk brunbjørn paret i London Zoo, men de tre ungene binna fikk, rakk aldri å bli kjønnsmodne.
Det første kjente tilfellet av vellykket hybridisering mellom isbjørn og brunbjørn fant trolig sted i en liten dyrehave i Stuttgart, Tyskland, i 1876. Ei europeisk brunbjørnbinne ble paret med en isbjørnhann og produserte to unger som begge var fertile. Disse bjørnene paret seg ytterligere tre ganger og fikk fertile unger etter hver paring.
I 1936 kom en isbjørnhann ved et ulykkestilfelle seg inn i innhegningen med kodiakbjørnbinner ved US National Zoo, noe som resulterte i tre unger. Den ene ungen fikk navnet «Willy» og skal ha blitt enormt stor. Alle ungene var fertile.
Den 6. april 2006 ble en antatt isbjørn skutt ved Banksøya i Nordvestterritoriene i Canada, men en DNA-test av dyret, publisert 11. mai s.å., viser at bjørnen var en hybrid mellom en hanngrizzly og ei isbjørnbinne. Jegeren hadde betalt 50 000 kanadiske dollar for å skyte en isbjørn, men fikk i stedet en bot på 1 000 dollar for å ha skutt en grizzly. Det fortelles at bjørnen hadde mørke ringer rundt øynene, nesten som en pandabjørn. Den skal også ha hatt bemerkelsesverdig lange klør og ellers innslag av brune flekker i den hvite pelsen. Tilfellet viser at hybridisering også skjer naturlig i naturen.
Slik hybridisering reiser en rekke spørsmål omkring klassifiseringen av artene i bjørnefamilien, noe som i lang tid har vært en betydelig medvirkende årsak til forvirringen omkring hva som er arter og hva som er underarter og varieteter.
Levetid
Bjørner kan bli svært gamle om de overlever de første kritiske leveårene. Frafallet av unger er altså størst i denne perioden, og dødsfall skjer oftest som følge av matmangel. Det har blitt estimert at diende isbjørnunger har en dødsprosent på 10–30%, mens avvendte unger har en dødelighet på ca. 3–16%. Avvendte svartbjørnunger i Alaska hadde en dødelighet på hele 52–86%.
I vill tilstand har det blitt estimert at bjørner kan leve til de blir ca. 25 år gamle, mens de kan bli omkring 50 år i fangenskap.
Atferd
Bjørner er stort sett solitære dyr (lever alene), men de er ikke revirhevdende. Unntak er binner som har unger, og sammenkomster i paringstiden. Det er også registrert at brunbjørn og isbjørn kan flokke seg sammen når de spiser, for eksempel bjørn som fisker etter gyteklar laks om høsten, eller isbjørner som fråtser i et strandet hvalkadaver. Bjørner regnes stort sett som skumrings- og nattaktive, selv om de også kan være aktive på dagtid. Isbjørnen er derimot døgnaktiv, noe som nok skyldes at det er midnattssol i sommerhalvåret der denne bjørnen ferdes.
Bjørner flest søker tilflukt i naturlige huler, hule trestokker og under røtter når de skal hvile eller bygge hi. Malayabjørnen tilbringer imidlertid svært mye tid i trær, der den gjerne også bygger en hvileplass blant greinverket. Bjørner beveger seg normalt ganske langsomt og har en litt subbete gangart som er normal for sålegjengere. Om nødvendig kan bjørner også bevege seg svært hurtig, stå og gå på to bein, og i mange tilfeller også klatre i trær. Isbjørner er dessuten ypperlige svømmere. De fleste bjørner vandrer over store distanser for å tilfredsstille sitt matbehov.
Bjørner som lever i den tempererte sonen har normalt vintersøvn, en mild form for dvale der bjørnen sover og døser seg igjennom store deler av den kalde årstiden. For å klare dette, spiser bjørnen seg god og tykk gjennom sommeren og høsten, slik at den kan tære på de energirike fettreservene mens den sover. Vintersøvnen gjør den i et hi, der den ligger godt beskyttet mot vær og vind. Under vintersøvnen, som ikke er en ekte dvale, reduseres gjerne kroppstemperaturen og hjertefrekvensen noe. Bjørner kan lett vekkes fra denne tilstanden, i motsetning til dyr som går i ekte dvale.
Kommunikasjon
Syn og hørsel hos bjørner er ikke spesielt godt utviklet, men de har en utmerket luktesans og svært følsomme lepper, som de bruker aktivt når de skal lokalisere og spise mat. Svartbjørn har fargesyn, og det er dokumentert at denne bjørnen bruker synet til å lokalisere mat og skille mat på korte avstander.
Lite er kjent omkring bjørnens måte å kommunisere på, men det er registrert at de fleste bjørneartene grynter, anker seg og brøler. Spesielt bjørneunger er vokale og kan både bjeffe og hvine høyt når de stresses. Det er også kjent at hannene markerer sitt territorium med både duft og kloremerker, så både visuelle tegn og lukt er utvilsomt viktige faktorer når bjørner kommuniserer.
Matvaner
Bjørner er altetende, opportunistiske rovpattedyr. Maten kan variere fra sted til sted og fra årstid til årstid. Den nordamerikanske brunbjørnen kan for eksempel livnære seg på bær, frukt og insektlarver gjennom hele sesongen, men også spe på med å ta klovdyrkalver under kalvingen og gytefisk som vandrer i elvene. Selv om bjørner gjerne spiser bær, frukt og insekter, sper de gjerne på kostholdet med små virveldyr, fisk, kadavre, honning, frø, nøtter, planter og egg om anledningen byr seg. Kjempepandaen spiser helst skudd og stilker av frisk bambus, men den kan også spe på kosten med små virveldyr, insekter og kadavre av og til. Isbjørner spiser helst seler, men også den sper på med fisk, små pattedyr, fugl, egg og kadavre etter hval og hvalross med mer.
Geografisk utbredelse
Bjørner finnes på alle kontinenter, unntatt i Antarktis og i Oseania. De er imidlertid mest vanlig på den nordlige halvkule. Historisk sett har bjørnen vært utbredt fra Atlasfjellene i Afrika, Andesfjellene i Sør-Amerika og Sundaøyene i Asia i sør, til Arktis i nord. Utbredelsesområdene har imidlertid minsket, som følge av menneskelig jakt og ødeleggelser av habitat. I Afrika mener man at bjørnene i Atlasfjellene er utdødd, mens utbredelsen i Europa og Nord-Amerika har blitt betydelig redusert.
Den arten som har størst utbredelse er brunbjørnen, som finnes over store deler av det nordvestre Nord-Amerika og i Eurasia, der den er mest tallrik i Russland. Det finnes spredte populasjoner av brunbjørn i en rekke europeiske land, men disse er så små at de ikke framgår av kartet. Derimot finnes det en stor populasjon av brunbjørn i området sør og nord for grensen mellom Mongolia og Kina. En tilsvarende populasjon av brunbjørn befinner seg også i et stort område mellom sørøstspissen av Svartehavet og de sørvestre og søndre delene av Kaspihavet. Isbjørn (Arktis) og brillebjørn (Andesfjellene i Sør-Amerika) har imidlertid sine habitat for seg selv. Mest tallrik er svartbjørn, som trolig teller omkring 500 000–1 000 000 dyr.
I Nord-Amerika har populasjoner av brunbjørn og svartbjørn i praksis store deler av sitt habitat felles. Likeledes har asiatiske populasjoner av brunbjørn kryssende habitat med bl.a. kjempepanda og kragebjørn noen steder i Asia. Populasjoner av kragebjørn har dessuten habitat som krysser med både kjempepandaens, leppebjørnens og malayabjørnens habitater.
I 2008 eksisterer det bjørner i Norge, i grenseområdene mot Sverige, Finland samt Russland, hovedsakelig i Hedmark, Midt-Norge samt Øst-Finnmark.
I Finnmark utgjør bjørnen en del av en norsk/finsk/russisk bestand.
Månebjørner i Kina og Vietnam
Månebjørner blir anvendt i galletapningsgårder i Kina samt Vietnam, hvor bjørnene står i opp til 25 år. Medisiner blir laget av bjørnenes galle. De kinesiske myndighetene har stengt enkelte av disse gårdene. I 1988 fattet britiske Jill Robinson interesse for disse bjørnene og etablerte sentre i Kina og Vietnam, der bjørnene blir reddet.
Habitat
Bjørner finnes i nærmest alle typer habitat, fra polarisen i Arktis i nord, til fjell, sletteland og tropisk regnskog i sør. Noen arter trives i skrinne, tørre strøk, men nærhet til vann er alltid viktig. Bjørner er imidlertid mest vanlige i tempererte strøk på den nordlige halvkule, der man kan si at de er habitatgeneralister. De varierer hva de spiser, atferd og bo etter de lokale forholdene. Et unntak er imidlertid kjempepandaen, som utelukkende lever i fjellstrøk i Kina, der det vokser bambus.
Bevaringsstatus
Bjørnen har blitt jaktet på og forfulgt av mennesket siden «tidenes morgen». De fleste bjørnebestander opplever fortsatt press. Alle står således oppført på IUCNs rødliste. Gjennom SSC (ved Bear Specialist Group) hevder IUCN at mangelfulle opplysninger (DD) gjør det vanskelig å si noe konkret om malayabjørnens trusselstatus, mens isbjørn, kragebjørn, leppebjørn og brillebjørn kategoriseres som sårbare (VU). Kjempepandaen er den arten det står dårligst til med. Den står oppført som direkte truet (EN) på rødlista. I tillegg er en rekke underarter av brunbjørnen truet, eksempelvis meksikansk grizzlybjørn, tibetansk brunbjørn (også kjent som hestebjørn) og flere lokale varianter av eurasisk brunbjørn.
Et av de eldste skriftlige belegg vi har for bjørn her i landet, er Egilssoga. Sommeren år 934 kom den fredløse Egil Skallagrimsson til Askøy utenfor Bergen og fikk høre om den lokale slagbjørnen, som hadde en pris på sitt hode. I Finnbogesoga beskrives et ekstra ting på Helgeland som ble samlet i 970 for å erklære en slagbjørn fredløs og utlove fellingspremie på den.
Bjørnejakt i Norge
I årene 1850–1860 ble det skutt 200–300 bjørner årlig i Norge. Rundt 1850 var det i Skandinavia en bjørnebestand på ca. 4.500 individer, hvorav ca. to tredjedeler holdt til i Norge. I 2005 var det litt mer enn tusen bjørner igjen, hvorav mellom 35 og 55 holdt til i Norge. Utvidet seterbruk fra 1600-tallet økte antallet konflikter mellom bjørn og mennesker, basert på tap av husdyr. Man skilte mellom grasbjørnen, en sky bamse som lot seg skremme vekk ved bruk av rop og fakler, og slagbjørnen, som var ansett som nærmest mannevond. Ved forordning 8. mai 1733 ble det innført skuddpremie på to riksdaler (en stor sum i de tider) for voksne bjørner og en riksdaler for bjørnunger.
Skuddpremieordningen i Norge eksisterte frem til 1973, da bjørnen ble totalfredet her i landet. Da hadde den vært så godt som utryddet siden før den andre verdenskrig.
Bjørn i Norge har i 2008 status som sterkt truet. Via DNA-materiale fra 2006 samt 2007 har en registrert 126 individer.
Kulturell betydning
Bjørnen har bestandig vært imponerende sett fra et menneskelig synspunkt, og symboliserer styrke og makt. Fra vestlig kultur finner man også uttrykk som «sterk som en bjørn» og «den russiske bjørn», som begge signaliserer styrke og makt, men man finner også bamsen som et kosedyr, en såkalt teddybjørn, som symboliserer trygghet.
Dette store rovpattedyret har blitt dyrket av flere kulturer i ulike sammenhenger, ikke minst i den norske navnekulturen. Man finner spor av bjørn i både stedsnavn, fornavn og etternavn, og ikke minst i en rekke eventyr. I mange kirker har det vært oppbevart bjørneskinn, som Uvdal, Tuft, Halsa, Åsskard, Valsøyfjord og Gløshaug. I Hedalen kirke skal to jegere i tiden etter svartedøden ha funnet en bjørn i vinterdvale foran alteret. De drepte og flådde den, og skinnet ble hengt opp på kirkeveggen, der det fremdeles er å finne, nå i glass og ramme. Alderen er aldri blitt undersøkt, men allerede i 1743 beskrev den lokale presten skinnet som nærmest råtnet av elde.
Navnene til skiskytteren Ole Einar Bjørndalen, musikeren Lillebjørn Nilsen og den norske øya Bjørnøya er andre eksempler på den betydning bjørnen har hatt i vår navnekultur.
I mange land er bjørn et viktig symbol og en figur i heraldikken. En finner bjørn i mange våpenskjold helt fra middelalderen og inn i vår tid. Det er bjørn i norske kommunevåpen for Eidsberg kommune, Flå kommune (bjørneansikt – det var i Flå Johan Sagadalen ble drept av bjørn), og Hammerfest kommune (isbjørn). I Buskeruds fylkesvåpen finner man også en blåfarget bjørn, selv om bjørnen er utdødd i fylket. Bjørner inngår i Berlins og Berns byvåpen, samt i offentlige og private våpenskjold fra alle europeiske land. Pave Benedikt XVI hadde en bjørn som del av i sitt våpenskjold. I Norge er det bjørn i slektsvåpen for bl.a. slektene Anker (skjoldholder), Arctander, Barnholdt, Beer, Colbjørnsen, Lütken (hjelmtegn), von Munthe af Morgenstierne (skjoldholdere) og Ursin.
En annen måte å oppdage bjørnens kulturelle betydning på er å se til kunsten. I Kina har man for eksempel funnet en bjørn gjort av jade. som dateres til Shang-dynastiets tid (ca. 1550–1045 f.Kr.). Likeledes finner man bjørner avbildet på skisser, malerier og gjort som skulpturer rundt om i hele verden. Bjørnen har også gjennom alle tider vært et viktig trofé for jegere, som i mer moderne tid ofte har latt seg avbilde på både tegninger, malerier og senere også på fotografier. Så viktig var dette for noen at de til og med avlet frem spesielle hunder for bjørnejakt, eksempelvis karelsk bjørnehund og en rekke andre hunderaser.
Callum Scotson
Callum Scotson (født 10. august 1996) er en australsk syklist.
Han representerte Australia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok sølv i lagforfølgelse.
Max Schmeling
Schmeling ble verdensmester 12. juni 1930 i en tittelkamp mot den amerikanske bokseren Jack Starkey i Yankee Stadium, New York, i kamp om den ledige tittelen etter Gene Tunney. Sharkey ble diskvalifisert i fjerde runde etter ha slått for lavt, og dermed ble Schmeling den eneste tungvektsmesteren i boksehistorien som har vunnet tittelen etter at motstanderen har blitt diskvalifisert.
Den 3. juli 1931 forsvarte Schmeling sin verdensmestertittel da han beseiret den amerikanske bokseren Young Stribling på teknisk knockout i 15 runde i Cleveland.
I returkampen mot Starkey den 21. juni 1932 i New York tapte Schmeling etter 15 runder på poeng, en i manges øyne meget tvilsom avgjørelse, og Jack Starkey ble ny tungvektsmester i boksing.
Max Schmeling er en av Tysklands mest populære idrettsmenn gjennom tidene. I Berlin finnes sports- og evenementshallen Max-Schmeling-Halle.
Gulou (Fuzhou)
Gulou (kinesisk: 鼓楼区; pinyin: Gǔlóu Qū) er et bydistrikt i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Fuzhou. Det har et areal på 35,7 km² og teller ca. 560 000 innbyggere (2004).
Dette bydistriktet tilfarer den historiske bydel innenfor Fuzhous bymurer.
Open Society Foundations
Open Society Foundations (OSF), tidligere Open Society Institute (OSI), er en privat stiftelse, etablert av den ungarsk-amerikanske forretningsmannen og milliardæren George Soros. Open Society Foundations har hovedkontor i New York og underorganisasjoner i en rekke land. Stiftelsen arbeider for å fremme demokrati, menneskerettigheter og økonomisk, juridisk og sosial reform, etter forbilde av Karl Poppers visjon om det åpne samfunn.
Frankrike under EM i friidrett 2016
Frankrike deltok under EM i friidrett 2016 som blir arrangert 6.–19. juli 2016 i Amsterdam.
Vinter-Militærlekene 2010
Vinter-Militærlekene 2010 (militærlekene) ble arrangert i Aostadalen i Italia i 2010.
Hedly Gustav Ridderseth
Hedly Ridderseth (født 13. juli 1886 i Sigerfjord, død 30. desember 1941 i Elverum) var distriktslege på Røros. Han var en nær venn av Johan Falkberget og en betydelig person i bergbyens samfunn.
Barndom og skolegang
Hedly Gustav var født på gården Ridderset i Sigerfjord. Han var den førstefødte av en søskenflokk på 11. Hedly hadde en lidenskap for bøker, noe som fulgte ham livet igjennom. Hans far Anton Ridderseth drev eget notbruk. At notbruket genererte penger samt at Hedly tidlig viste seg å være flittig hva angikk skolearbeid, var nok de avgjørende faktorene for at Hedly fikk utdanne seg videre.
Bacong
Bacong (Bayan ng Bacong) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Negros, og tilhører provinsen Negros Oriental. Folkemengden var på 36,527 innbyggere ved folketellingen i 2015.
Barangayer
Bacong er inndelt i 22 barangayer.
Hedly Gustav Ridderseth
Barndom og skolegang
Unge Ridderseth tok fatt på det medisinske embetsstudiet ved universitetet i Christiania høsten 1907. I studietiden bidro han aktivt i det akademiske livet i hovedstaden og foretok sin første utenlandsreise – til Sveits. Våren 1916 fullførte han den medisinske embedseksamen.
Tiden som lege
Hedlys første skritt som ferdigutdannet lege gjorde han under nøytralitetsvakten i Randøysund. Etter dette sto Andenes for tur -her var han konstituert distriktslege i to måneder. Videre var han lege en tid ved Ullevål sykehus før han i januar 1918 kom til Bergstaden (Røros). Her startet han først som vikarlege, etterhvert også sin egen praksis.
1. april 1926 ble han utnevnt til distriktslege for Røros distrikt. Dette distriktet var 500 km² større enn Vestfold fylke. Mang en strabasiøs tur på kryss og tvers over rørosvidda i ugjestmildt klima ventet ham. Spanskesykens herjinger blant folk på denne tiden krevde sitt av en lege. Klima, stort ansvarsområde og et svakt og dårlig hjerte førte til at Hedly i 1935 bestemte seg for å søke til et varmere område.
Høsten 1935 tiltrådte han son distriktslege i Elverum.
Kystled
Kystled er et landsomfattende samarbeid om overnattningstilbud for alle som ønsker å oppleve norsk skjærgård, med både friluftsliv, natur og kystkultur i fokus.
Hedly Gustav Ridderseth
Hedlys forhold til legegjerningen
Hedly hadde et ydmykt forhold til sitt yrke, sitat:
Kystled
Kystleden utgjøres av over 90 unike overnattingssteder, hvorav de fleste er i kulturhistoriske bygninger som fyr, naust, sjøbuer og liknende. Standarden varierer fra hytter uten strøm til steder som er betydelig mer utrustet. Overnattingsstedene er ikke-kommersielle, og en betydelig innsats fra frivillige ligger bak. De lokale prosjektene styres som oftest av kommuner, lokallag tilsluttet Forbundet KYSTEN, Norsk Fyrhistorisk Forening eller vel- og turistforeninger.
Hedly Gustav Ridderseth
Hedlys forhold til legegjerningen
''«En leges gjerning er en tjeners gjerning. Den lege som ikke skjønner det blir aldri noen god lege. Og han må om og om igjen forsøke å sette seg i den stolen den syke og lidende sitter i, -der er også hans plass. Han må framfor alt ikke ta plass i en stol høyere oppe, men helst en litt lengre nede. En virkelig lege må lide med den lidende og ha den dypeste respekt for sin broders smerte og angst. Følger han disse grunnreglene, kan ha håp om å komme den syke og nedbøyde en smule til hjelp»''
Lars Haldenberg
Lars Haldenberg (født 17. oktober 1941 i Stockholm, død desember 2018) var en svensk skuespiller og filatelist.
Kystled
Ordningen er et samarbeid mellom Forbundet KYSTEN, Norsk Fyrhistorisk Forening, Den Norske Turistforening og Friluftsrådenes Landsforbund.
Schalburgtage
Kontrasabotasjen ble utført på ordre fra Hitler i den hensikt å gjøre den danske motstandsbevegelse upopulær i befolkningen. Kontrasabotage ble av danskene omdøpt til schalburgtage, etter Schalburgkorpset, i sin tur oppkalt etter Christian Frederik von Schalburg, som hadde vært leder av Frikorps Danmark.
Kystled
Den største nettverket finnes i Oslofjorden. I 2022 er det totalt 62 steder tilgjengelig for booking fra Oslofjordens Friluftsråds nettsider.
Schalburgtage
Schalburgtage var især rettet mot forlystelsesetablissementer, bl.a. Tivoli i København, bladhus og forretninger.
Sadie Love
Sadie Love er en amerikansk stumfilm fra 1919.
Lars Haldenberg
Haldenberg debuterte som skuespiller året 1979 i rollen som Hans Öberg i Peter Hald og Lasse Åbergs Repmånad. Han er mest kjent i Norge som Bärsen i Åberg filmere Selskapsreisen, S. O. S Selskapsreisen 3 (1988), Selskapsgolferen (1991) og The Stig-Helmer Story (2011).
Eduardo Dualde
Eduardo Dualde Santos de Lamadrid (født 1. desember 1933 i Barcelona, død 12. juni 1989 i Tortosa) var en spansk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma og 1964 i Tokyo. Dualde vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under Sommer-OL 1960 i Roma. Han var med på det spanske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak Pakistan og India. Spania vant kvartfinalen med 1-0 over New Zealand men de tapte semifinalen mot Pakistan med 0-1. I bronsefinalen beseiret de Storbritannia med 2-1. Dualde spilte seks kamper og scoret fire mål i turneringen. Han var bror til Joaquín Dualde som også spilte på laget.
Sacred Silence
Sacred Silence er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Harry F. Millarde.
Handling
Løytnant Ralph Harrison er forelsket i major Marstons kone. Men Harrisons mor ber kaptein Jim Craig om å gripe inn, i håp å redde sønnen hennes fra vanære. Når Craig besøker Mrs. Marston, dukker Harrison opp og forårsaker en krangel hvor Harrison blir såret i skulderen. Majoren dukker opp kort tid senere og dreper Harrison, men legger skylden på Craig. For å unngå en skandale forsøker Craig å stikke av.
Madge Summers fra U.S. Secret Service blir satt til å spore ham opp, og de to blir snart forelsket. Men Craig blir arrestert kort tid senere, og ført tilbake til militærposten. Ytterligere bevis på konas utroskap får majoren til å bli sprø. Han myrder sin kone, og tilstår at han var ansvarlig for Harrisons dødsfall. Etter å ha blitt frikjent for mordet kan Craig endelig finne lykken sammen med Madge.
Inger Marie Holte
Inger Marie Holte (født 23. september 1936 som Inger Marie Paule) er en pensjonert turntrener og koreograf. Hun er gift med Halvor Holte, mor til Tor Håkon Holte og Geir Holte, bestemor til Kristin Holte og er en eldre søster av Torbjørn Paule og Tove Paule.
Utmerkelser
22. september 2009 mottok Inger Marie Holte Kongens fortjenstmedalje i sølv.
Basilica di Sant’Apollinare in Classe
Basilica di Sant'Apollinare in Classe er en basilika ca. 5 km fra Ravenna i Italia som er et enestående eksempel på bysantinsk arkitektur. Basilikaen er ett av åtte steder i Ravenna som UNESCO inkluderte på listen over verdensarven.
Det var biskop Ursicino som fikk bygget basilikaen. Han fikk penger av Giuliano Argentario. Den ble innviet 8. mai 549 av erkebiskop Massimiano og tilegnet den første biskop i Ravenna og Classe (Sant'Apollinare). Relikviene etter Apollinare ble i 856 overført til Basilica di Sant'Apollinare Nuovo (Sankt Apollinares nye basilika) som ligger inne i Ravenna.
Innvendig har basilikaen 24 søyler av gresk marmor. Over søylene er det fresker av noen av erkebiskopene i Ravenna. En mosaikk av sankt Apollinare som står i en grønn eng med tolv lam i preger apsisen. Dette kan tolkes som kristus og de tolv apostlene. Over Apollinare er det et stort kors. På sidene av korset finner vi profeten Elias og Moses.
Det har sannsynligvis vært flere mosaikker som venetianerne fjernet.
Basilikaen ligger i det som en gang var en romersk havneby, Classe. Idag er det flere kilometer til Adriaterhavet, og det er landlig der basilikaen ligger.
Ludvig Zinck
Johan Wilhelm Ludvig Zinck (født 21. september 1776 i Hamburg, død 11. mai 1851 i København) var en tyskfødt musiker og komponist som virket i Danmark.
Mark Steiner
Mark Steiner (מרק שטיינר; født 6. mai 1942 i The Bronx i New York i USA, død 6. april 2020 i Jerusalem i Israel) var en amerikanskfødt israelsk filosofiprofessor. Han underviste i matematisk filosofi og fysikkens filosofi ved Det hebraiske universitet i Jerusalem.
Biografi
Mark Steiner ble født i New York. Hans bror er Richard C. Steiner, professor i semittiske studier ved Yeshiva Universiy i New York.
Han tok eksamen fra Columbia University i 1965 og studerte ved University of Oxford som en Fulbright Fellow. Han tok doktorgrad i filosofi ved Princeton University i 1972 med doktorgradsarbeidet On mathematical knowledge.
Steiner underviste ved Columbia fra 1970 til 1977. Han emigrerte til Israel og fortsatte sitt akademiske virke der.
Steiners mest kjente verk er The Applicability of Mathematics as a Philosophical Problem, og kan betraktes som en utvidet drøfting av de spørsmål som ble reist i Eugene Wigner i artikkelen The Unreasonable Effectiveness of Mathematics in the Natural Sciences. Steiner forfattet også boken Mathematical Knowledge.
Steiner døde 6. april 2020 på Shaare Zedek Medical Center i Jerusalem av COVID-19.
Coma
Coma er en amerikansk thriller fra 1978 regissert av Michael Crichton (også manus). I hovedrollene finner vi Geneviève Bujold og Michael Douglas. Basert på en bok av den am. forfatteren Robin Cook.
Coma handler om en rekke mystiske dødsfall ved et større amerikansk sykehus.
Handling
Et sykehus begynner plutselig å oppleve flere dødsfall (koma-tilfeller) etter vanlige rutineoperasjoner. Den kvinnelige legen Susan (Bujold) blir helt besatt av å finne ut hva som egentlig skjer på sykehuset da hun mister sin beste venninne på samme måte. Hun finner etterhvert ut at komaofrene blir fraktet til Jefferson Institute, et godt bevoktet betongkompleks i utkanten av byen som driver med noe som ikke tåler dagens lys. Etter hvert som hun vikles inn i coma-pasientenes hemmelighet, setter hun også sitt eget liv i fare.
Nyegaard & Co
Selskapet ble startet i Kristiania i 1874 av farmasøyten Morten Nyegaard fra Tune (1844–1921) som bedrev agentur for import av apotekervarer, noe utdanning, og etter hvert import av andre kjemiske varer. Sammen med Thomas Hafslund etablerte Nyegaard firmaet Nyegaard & Co. A/S i 1890. Nyegaard trakk seg så ut av selskapet i 1901, og Theodor Haslund ble nå medeier med Emil Steen inntil 1906. Da skjedde et eierskifte igjen, hvor Hafslund forsvant ut, mens Fredrik L. Christensen ble Steens partner. I 1913 ble Steen eneeier av selskapet.
Steen stod bak omformingen av selskapet fra en selger av generelle varer andre hadde laget til å bli en produsent av farmasøytiske produkter. Etter hans død tok hans enke Laura Steen over selskapet, før deres sønn Fredrik Steen tok over i 1921. Samme år fusjonerte man med Koren & Gedde, som siden 1919 var eiet av Sverre Blix. Blix ble nå medeier sammen med Fredrik Steen.
Egen produksjon startet i 1913 da man lanserte Globoid (en kopi av Aspirin), og bedriften etablerte etter hvert landets første farmaseutiske forskningsavdeling (1925). Virksomheten flyttet til nytt syv-etasjers nybygg i Nydalen (1940). . Tilstedeværelsen i Nydalen / Storo-området førte til at Oslo kommune ga veien ved siden på Storo navnet Nycoveien i 1953. Nyco fabrikker, som lå i nr. 2 og ga grunnlag for navnet, er i dag hovedkontor for GE Healthcares Norgesavdeling. I 1980 kjøpte de også opp den tilgrensende Lillo gård for å bruke den til blant annet representasjonsoppdrag.
Firmaet utviklet Isopaque, et kontrastmiddel for røntgenfotografering og medisinsk billeddiagnostikk (1959), og mottok for dette NTNFs ærespris 1969 (ved forskningsdirektør Hugo Holtermann). Med den svenske professor Torsten Almén utviklet man Amipaque (1970), en ikke-ionisk væske, som ble videreutviklet til det verdensledende produktet Omnipaque (1982).
I 1986 ble selskapet kjøpt opp av strømprodusenten Hafslund og fikk navnet Nycomed. I 1996 ble dette selskapet delt i to: Legemiddelproduksjonen Nycomed Pharma og diagnoserings-divisjonen Nycomed Imaging (som drev med røntgenkontrast etc.). Sistnevnte ble fusjonert med det britiske selskapet Amersham plc samme år, som ble siden kjøpt opp av GE og en del av GE Healthcare.
Eukelade (måne)
Eukelade, også kjent som Jupiter XLVII, er en retrograd irregulær satellitt og en av Jupiters måner. Den ble oppdaget av et lag av astronomer ved University of Hawaii ledet av Scott S. Sheppard i 2003, og fikk da den midlertidige betegnelsen S/2003 J 1.
Eukelade er ca. 4 kilometres i diameter, og går i bane rundt Jupiter i en gjennomsnittlig avstand av 23,484,000 km med en omløpstid på 735,2 dager ved en inklinasjon på 164° mot ekliptikken (165° mot Jupiters ekvator)., Månen går i en retrograd retning og med en eksentrisitet på 0,2829.
Månen tilhører Carmegruppen som består av irregulære måner i retrograd bevegelse som går i bane rundt Jupiter i en avstand mellom 23 og 24 Gm og med inklinasjoner på ca. 165°.
Martin Ørnskov
Martin Ørnskov Nielsen (født 10. oktober 1985) er en dansk tidligere fotballspiller. Ørnskov har tidligere spilt for Silkeborg IF og norske Viking FK.
Silkeborg IF
Ørnskov undertegnet en to-års kontrakt med klubben juni 2004. Kontrakten ble ytterligere forlenget med 3 nye år mai 2008.