cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arktisk niøye
Kjennetegn
Arktisk niøye er brungrå med mørk marmorering og flekker på oversiden. Den er 18-63 cm lang, med de største individene i østlige bestander. Unge individer har to ryggfinner, men disse vokser sammen når fisken blir eldre.
Levesett
Arktisk niøye finnes både i ferskvasstasjonære og anadrome bestander. De voksne lever helst nær elveos på grunt vann ned til 50 m. De er ektoparasitter på de fleste fisk av noenlunde størrelse, blant annet laksefisk, flyndre, torsk og sild. Larvene lever av detritus og planteplankton.
Gytingen skjer på sensommeren på grusbunn i sakteflytende (0,6-0,8 m vannføring i sekundet) elver på grunt vann ned til 20 cm. Fra 2 til 8 individer gyter sammen, og begge kjønn er med på å grave gytegropa. Hunnene gyter med flere hanner hver, på ulike tidspunkt. Begge kjønn vokter eggene i dagevis, til de dør. Larvene ligger nedgravde i ca. 4 år.
Paronyx
Paronyx er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene lever i Australia. Slekten omfatter bare én kjent art.
Utbredelse
Arten lever i Australia (New South Wales).
L’auberge ensorcelée
L'auberge ensorcelée er en fransk stumfilm fra 1897 regissert av Georges Méliès.
Neoplocaederus
Neoplocaederus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Østenbyelva
Østenbyelva er ei elv i Marker kommune i Viken. Den renner fra Lundstjern og er nederste ledd i et vassdrag med mange greiner i nordøstre del av skogsområdet Fjella. Vassdraget har sine øverste kilder nord for Nordre Stange varde, og renner i nordlig retning med navnet Lervasselva. Den løper sammen med Holsteinbekken, som har sine kilder ved Hieåsen i nord. Etter samløpet kalles den Kirkengelva, eller Lundselva, etter gårdene på hver side av elva. Etter en knapp kilometer munner elva ut i Lundstjern, og til slutt derfra det siste stykket til Rødenessjøen som Østenbyelva, etter gården Østenby nord for munningen. Selve Østenbyelva er bare 1,0 kilometer lang, mens vassdraget har en samlet lengde på 8,9 kilometer.
Neoplocaederus
Utseende
Middelsstore til store, slanke, lysbrune til svarte trebukker. Antennene er lengre enn kroppen hos hannene, omtrent så lange som kroppen hos hunnene, særlig de innerste leddene er vanligvis kraftige og noe fortykkede. Pronotum er tydelig smalere enn dekkvingene, gjerne noe knudrete eller tverr-rynket. Dekkvingene er lett tilsmalnende bakover. Beina er forholdsvis lange.
Utbredelse
De fleste artene lever i Afrika, men slekten forekommer også spredt i Asia.
Morten Meldal
Morten Peter Meldal (født 16. januar 1954 i Danmark) er en dansk kjemiker og professor i kjemi på Københavns Universitet. Han utviklet CuAAC-click-reaksjonen.
I 2022 ble han sammen med Carolyn R. Bertozzi og Karl Barry Sharpless tildelt Nobelprisen i kjemi for «utvikling av klikk-kjemi og bioorthogonal kjemi»
Meldal ble bachelor og senere ph.d. i kjemiteknikk fra Danmarks Tekniske Universitet. Hans ph.d. omhandlet syntetisk kjemi i oligosakkarider. Fra 1983 til 1988 var han uavhengig forsker i organisk kjemi på DTU og Københavns Universitet. I 1985 og 1986 hadde han en postdoc-stilling på University of Cambridge; han var forsker på Medical Research Council Center ved Laboratory of Molecular Biology. I 1996 ble han utnevnt til adjungert professor på DTU. Siden 1998 har han ledet en gruppe for organisk kjemi på Carlsberg Laboratorium og siden 1997 har han vært leder for Solid-Phase Organic Chemistry and Enzymatic Reaction Center (SPOCC).
Lundereidelva
Lundereidelva er en elvestrekning i Kragerø kommune i Telemark. Den gikk opprinnelig fra utløpet av Toke ved Merkebekk (på grensa til Drangedal), via Dalsfoss, og ned til Svenumvannet, som er en del av Farsjø. Den delen av elva som ligger over Dalsfoss er oppdemt og ligger nå på samme høyde som Toke. Elva er 5,7 kilometer lang, hvorav strekningen fra Dalsfoss til Svenumvannet utgjør 1,1 kilometer.
Elva er en del av Kragerøvassdragets utløp fra Toke til Kilsfjorden ved Kragerø by.
Liulin
Luliang kan være:
Rothschildsjiraff
Rothschildsjiraff (Giraffa camelopardalis rothschildi) er en underart av sjiraff som er oppkalt etter Tring zoologiske museums grunnlegger, Lord Walter Rothschild. Sjiraffen er også kjent som baringosjiraff, etter området rundt Baringosjøen i Kenya, og ugandisk sjiraff.
Ljudmila Kalintsjik
Ljudmila Georgijevna Kalintsjik, belarusisk Людміла Георгіеўна Калінчык - Ljudmila Hjeorhijewna Kalintsjyk (russisk: Людмила Георгиевна Калинчик; født 23. juli 1982 i Borisov) er en skiskytter fra Belarus. Hun deltok i Vinter-OL 2010 og fikk en 17.-plass i Skiskyting under Vinter-OL 2010 – Sprint kvinner 13. februar 2010.
Rothschildsjiraff
Noen forskere har antydet at G. c. rothschildi og G. c. camelopardalis kan være synonyme, men verken morfologiske eller genetiske data støtter denne teorien per dags dato (2012). De blir derfor regnet som separate underarter inntil videre.
Ljudmila Kalintsjik
Hun er utdannet som barnepsykolog, men jobber som sportsinstruktør. Resultatet i OL er hennes beste i mesterskap. Hun deltok i VM i skiskyting både i 2007 i Antholz, 2008 i Östersund og 2009 i Pyeongchang, men hennes beste plassering fra disse var 30.-plass i Östersund. I verdenscupen i skiskyting har hun 13.-plass fra sprint og jaktstart i Hochfilzen sesongen 2009/2010 som beste resultat.
Rothschildsjiraff
Beskrivelse
Rothschildsjiraffer er lett å skille fra andre underarter ved å studere fargen og oppbyggingen av flekkene. Den er blekere og flekkene er mindre taggete og med bredere kremfarget nettmønster til å skille flekkene. I tillegg har rothschildsjiraffen ingen merker på den nedre delen av leggene, noe som gir en inntrykk av at den har på seg «hvite strømper».
Et annen distinkt merke som skiller rothschildsjiraffen fra andre sjiraffer er at den har fem horn. To av disse er de virkelige hornene som alle sjiraffer har, det tredje kan sees mellom disse to, og de to andre sitter bak ørene. Sjiraffene er også ofte høyere enn de andre variantene, opp mot 6 meter høye.
Drabant
Drabant (fra tsjekkisk ) kan sikte til:
Rothschildsjiraff
Atferd
Rothschildsjiraffen kan parre seg når som helst på året og har en drektighetsperiode på mellom 14 og 16 måneder der en kalv blir født. De lever i små flokker med hanndyr og hunndyr og deres kalver. Hanndyrene er større en hunndyrene og deres to virkelige horn er oftest skallet etter sammenstøt og gnisninger. De er også ofte mørkere enn hunnene.
Trusler
Rothschildsjiraffen regnes som en av de mest truede (EN) underartene. Totalbestanden har blitt estimert til langt færre enn 2 500 dyr (Giraffe Conservation Foundation hevder det er færre enn 670 dyr ), og ingen lokalbestander overstiger 250 voksne individer. Forskjellen i estimatet kan ha med definisjonen av underarten å gjøre. Noen forskere har nemlig antydet at rothschildsjiraff (G. c. rothschildi) og Nubisk sjiraff (G. c. camelopardalis) kan være synonyme, men verken morfologiske eller genetiske data støtter denne teorien per dags dato (2012). De blir derfor regnet som separate underarter inntil videre. Rothschildsjiraffen er spesielt utsatt for hybridisering.
Annet
Av de få stedene man kan oppleve ville rothschildsjiraffer er Lake Nakuru nasjonalpark i Kenya og Murchison Falls nasjonalpark i Uganda. Det er igangsatt forskjellige avlsprogram for å redde den ville populasjonen, blant annet ved Sjiraffsenteret i Nairobi i Kenya og i Woburn safaripark i Bedfordshire i England. Målet er å ekspandere den genetiske genpoolen.
Ungdomsminner
«Ungdomsminner» er en slager skrevet av islandske Petursson, bearbeidet til norsk av Jens Book-Jenssen i 1953. Per Johan Skjærstad hevder på albumet Frem fra Glemselen kap.20 hvor sangen er sunget inn av Rita Engebretsen, at den er laget av Einar Galaaen fra Røros (1913–2000). Sangen er også spilt inn på en rekke andre plateinnspillinger, blant annet av De Syngende Husmødre på albumet Kjent og kjært.
Teksten
som vakre blomster i fra tid som svant, om i glemselens slør en del forsvinner finns der enda minner inn iblant. du møter den kun en gang her på jord, snart vil den som minner eksistere, og kun et sted i hjertet ditt den bor.
Barysaw
Barysaw (belarusisk: Бары́саў) eller Borisov (russisk: Бори́сов) er en belarusisk by med 150 400 innbyggere (2005). Den ligger ved elven Bjarezina i Minsk voblasts. Byen ble grunnlagt i 1102. Under andre verdenskrig var den okkupert av Nazi-Tyskland.
Skiskytteren Ljudmila Kalintsjik er født og oppvokst i byen.
Dragebåt
En dragebåt (kinesisk: 龙舟 eller 龙船, pinyin: Lóngzhōu, Lóngchuán) er en svært lang og smal padlebåt benyttet ved dragebåtrace. Både båten og konkurransen har sitt opphav i Kina.
Dragebåtracene under dragebåtfesten har sitt legendariske opphav i embedsmannen Qu Yuans rituelle selvmord ved drukningsdøden i de stridende rikers tid. Han protesterte mot korrupsjonen, og mange sørget over hans død. For at ikke fiskene skulle fortære hans legeme rodde de ifølge legenden opp og ned elven Miluo Jiang, plasket med årene og slo på tromme for å distrahere fisken, og kastet ut ris for at fiskene heller skulle spise seg mette på det.
De årlige racene finner sted på et tidspunkt i den kinesiske kalender som vanligvis faller i juni måned.
Lion Music
Lion Music er et finsk produksjons- og plateselskap opprettet i 1989 av.
De satser hovedsakelig på heavy metal, spesielt progressiv metal, og har gitt ut album med artister som Richie Kotzen, Seventh Wonder og Jennifer Batten, samt flere tribute-album.
Den trondhjemske postvei
Den Trondhjemske postvei (også kalt «Den Bergenske-Trondhjemske Postvei» ) er en kulturhistorisk vei med opprinnelse i postruten Bergen-Trondheim opprettet i 1785. Den utpekte «Sikreste og Bekvemmeste Post Tour» gikk opp- og nedoverbakke, krysset fjorder, innsjøer og elver på den 700 km lange strekningen. Å frakte posten krevde sitt, enten det var på hesteryggen, i robåt, eller til fots på vindfulle fjelloverganger vinterstid.
Da postvesenet ble etablert i 1647 gikk all post mellom Trondheim og Bergen via Oslo, noe som var langsomt, tungvint og dyrt for Bergen som hadde et voksende behov for direkte postgang; noe som var viktig for fiskeriene, embetsverket, militære, prestene og fogdene i distriktene. Ved kongelig resolusjon av den 13. mai 1785 ble det vedtatt å opprette ukentlig postforbindelse mellom Bergen og Trondheim. Anleggsarbeidet med veien begynte i 1780 og varte til 1804. Veien ble brukt til frakt av post mellom Bergen og Trondheim. Traseen gikk et stykke inn fra kysten over land og over fjord. Dagens stamvei (E39, fylkesvei 60) for biltrafikk følger til dels samme trasé. Postruten ble nedlagt i 1868 da dampskipsruter overtok postfremføringen.
Historie
Posten i Norge ble opprettet av Christian Kvart i 1647. Ordningen ble satt igang av stattholder Hannibal Sehested og førte til at man fikk behov for faste postveier mellom de største byene. Frem til 1719 var postvesenet privat og hadde få postruter. Fra Bergen var det fra starten bare postveiforbindelse til Christiania. Fra 1719 overtok staten og i 1758 kom det en ny forordning hvor det ble stilt høyere krav til standarden på veiene. Ved kongelig forordning av 1786 ble det fastlagt en ukentlig postrute mellom det som den gang var Norges to største byer, Bergen og Trondheim. Fra 1786 gikk det også fast rute til Stavanger.
Postveien gikk stedvis i samme trasé som de eldre vegene. Det ble også laget nye veiparseller som ble bygget etter datidens prinsipp for vegbygging, det franske prinsipp, med mest mulig rette veier. Vegingeniører foretok utstikking av veglinjene og lokale bønder utførte selve byggearbeidet.
Trasé
Vegtraseen ble fastlagt ved kongelig resolusjon 13. mai 1785. Mellom Bergen og Sunnfjord gikk ruten stort sett i ytre strøk. Ved Dale svinget ruten innover gjennom Jølster, Breim, over indre del av Nordfjorden, over land til Stranda og over Storfjorden til Ørskog. Mellom Molde og Trondheim gikk ruten over Tingvoll, gjennom Surnadalen og Fannrem.
Vestland fylke
Bergen-Sandviken-Munkebotn-Eidsvåg-Åsane-Rimmaskaret-Hordvik. Fra Hordvik gikk posten med båt over fjorden til Isdal, videre over land til Nese og så båt til Hundvin. Nordover gikk ruten til Gulen og Rutledal ved Sognefjorden. Fra Rutledal gikk posten med båt over Sognefjorden til Leirvik i Hyllestad, videre over land via Leirvik, Flekke, Dale i Fjaler og Bygstad til Førde. Ruten gikk videre gjennom Jølster til Førde ved Breimsvatnet der den gikk med båt over innsjøen. Videre over Utvikfjellet til Nordfjord der posten ble rodd til Faleide. Videre til Hornindal og Hellesylt. I Nordfjord ble det omkring 1800 bygget flere broer langs veien, blant annet Gamle Horndøla bru som ble brukt som kjørebro til 1971.
Møre og Romsdal
Fra Hellesylt ble posten rodd til Nedre Ljøen ved Sunnylvsfjorden der posten ble båret over Ljøfjellet til Strandadalen og videre ned til Stranda sentrum. Denne etappen fra fjorden over Ljøfjellet var den vanskeligste og mest dramatiske på hele postveien. På denne overgangen ble det satt opp stenger for å vise veg på vinterføre og i tåke, i det bratte partiet ved Ljøen ble det satt opp rekkverk, mens det i bratthenget mot Strandadalen var lagt ut en «entreline» (tau) festet til stolper og bolter i fjellet. Det tjæreimpregnerte tauet var omkring 300 meter langt og 3–4 cm tykt. Posten gikk over fjellet inntil dampskipene overtok i 1868, deretter ble tauet benyttet av tilsynsmannen for telefonlinja. Den gamle postveien over Ljøfjellet ble regnet som offentlig vei og entrelina ble vedlikeholdt av fylket helt til 1940.
Fra Stranda gikk posten med båt langs Storfjorden helt til Amdam der den gikk over land via Sjøholt og over Ørskogfjellet (dagens E39/E136) til Vestnes. Posten gikk med båt over Romsdalsfjorden til Molde og over Osmarka til Angvik, så over Tingvollfjorden til Tingvoll. Fra Tingvoll var det igjen båt over fjorden til Stangvik hvor det var vei over land til Mo og Surnadal. Posten gikk gjennom Surnadalen og Rindalen, deretter via Orkanger til Trondheim.
I Angvika ble det i 1829 bygd en postvorr for landing av båtene som førte posten over Tingvollfjorden. Postvorren i Stangvik ble brukt til 1868 og deler av den er fortsatt intakt.
Nasjonal verneplan
Store deler av postvegen er i dag bevart. I nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner har en valgt ut tre parseller i tre fylker som skal representere den 695 km lange vegstrekningen, som inkluderer 150 km med kryssing av fjorder og innsjøer. Parsellene går gjennom ulike landskapstyper og de skal vise bredden utformingen som postvegen fikk:
I Møre og Romsdal gjelder det en ca. 5 km lang strekning over Ørskogfjellet, i Ørskog og Vestnes. Denne veiparsellen ble anlagt i 1787.
I Sogn og Fjordane gjelder det strekninger mellom Postvåg i Halsvik og Rutledal i Gulen. Denne strekningen går 13 km på land og omkring 20 km over fjorden. Strekningen går fra Halsvik over Eide, Haveland steinhvelvbru, steinhellebroene Nordgulen bru og Trangane bru og Rutledal postkai. Veien ble anlangt 1806, hellebroene 1800 og Haveland steinhvelvbru ble bygget i 1913. I Hordaland gjelder det en 8 km lang strekningen i Lindås: Trælevikjæ, Nesfossen, Vågseidet, Hundvin steinhvelvbru, Hundvin og steinhellebroene Hetlehovde bru og Gaulen bru. Veien og de to hellebroene ble bygget år 1800. Hundvin steinhvelvbru ble bygget i 1912.
Qutb ud din Aibak
Qutb ud din Aibak, Qutb-ud-Din Aibak, Qutb ad-Din Aybak,  Qutb Al-Din Aibeg, Qutb ud-Din, eller Qutabuddin var en indisk sultan for Delhisultanatet fra 1206 til 1210.
En av Muhammeds generaler, Qutabuddin, tok da tittelen som sultan, mens en annen, Tajuddin Yildiz tok over tronen i Ghazani.
Den fireårige regjeringstiden med Qutabuddin som sultan var militært fremgangsrik. I løpet av denne tiden rakk Qutabuddin også å bygge en moské i Delhi, og en i Ajmer.
Kjeldebotn
Bygda er endepunkt for fylkesvei 819, og avstanden til tettstedet Ballangen er 20 km, og til Narvik, som er nærmeste by, 60 km. Kjeldebotn ligger på sørsiden av Ofotfjorden, og har båtforbindelse til Harstad/Narvik lufthavn, Evenes, som kan nås på 25 minutter. Det er bussforbindelser Ballangen og Narvik. I bygda er det dagligvarebutikk med posttjenester, kafé, skole, barnehage og kirke. Det finnes også bensinstasjon ved kaia, med mulighet for tanking av diesel direkte til båt.
Bygda har et rikt kultur- og foreningsliv, med bl.a. musikkorps, idrettslag, kor, 4H-klubb og ungdomslag (en gjeng gamle og unge ungdommer som driver med revy). Siden 1992 har bygda, årlig med unntak av et år, arrangert markeds- og kulturdagene Kjeldebotndagan ved Sankthans-tid.
Kjeldebotn og omegn er rik på fin natur, med Håfjellet (817 moh) som det mest populære utfartsstedet, sommer som vinter. Området har fiskevann, men jaktterrenget er tomt, så det egner seg bare til fjellvandringer. På sommertid kan man kjøre opp til Håfjellet med bil, om vinteren er det snøscooteren som dominerer, men ski er også et godt alternativ.
Odilon Polleunis
Odilon Polleunis (født 1. mai 1943), kortform Lon, er en belgisk pensjonert fotballspiller. Han ble toppscorer i 1968 da han spilte for Sint-Truidense VV. I tillegg spilte han 22 kamper for og scoret 10 mål mellom 1968 og 1975. Polleunis scoret 7 av sine 10 mål i sine første fem landskamper, inkludert et hat trick mot og to mot.
Polleunis kom inn som innbytter i kampen mot og startet mot  under VM i 1970.
MS «Concorde II»
MS «Concorde II» er et motorskip bygget i 1988 for P/R Concorde (Jan Tor Haaland), Stavanger. Skipet gikk i flåten til Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap (HSD) som «Tranen» fra 1991 til 1995. I dag er den i flåten til Stavangerske/Fjordservice/Rødne som MS «Lyse Ekspress».
Hamilton County (Ohio)
Hamilton County er et fylke i den amerikanske delstaten Ohio. Det ligger i det sørvestlige hjørnet av staten og det grenser mot Butler County i nord, Warren County i nordøst og mot Clermont County i øst. Det har også grense mot delstatene Kentucky i sør og Indiana i vest.
Hamilton Countys totale areal er 1,069 km² hvorav 14 km² er vann. I 2000 hadde fylket 845,303 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Cincinnati. Det er Ohios tredje mest befolkede fylke.
Pretty Girl
Pretty Girl er en musikk-EP med Kara, utgitt 4. desember 2008.
Agim Çeku
Familieliv*
Çeku er gift med en kroatisk kvinne og de har tre barn sammen. Under Kosovo-krigen ble både faren, Hasan Çeku, og broren, Kadri Çeku, drept av serbere i det som er kjent som Qyshk/Cuska-massakren hvor 44 sivile albanere ble først massakrert og så brent.
Infrastruktur
Infrastruktur er den underliggende strukturen som trengs for å få samfunnet til å fungere mer eller mindre effektivt. Dette innbefatter blant annet veier og gater, flyplasser, havner (og farleder med fyrtårn, sjømerker osv.), jernbaner, kraftforsyning, telekommunikasjonsmidler (inkl. bredbånd), vann- og avløpsnett (kloakkanlegg) og avfallshåndtering.
På en skala (1-7) for infrastrukturens kvalitet topper Sveits (6,7), Singapore og Tyskland (6,6) og Frankrike (6,5). Sist ligger Tsjad (1,5). Norge er nr. 20 (5,5).
En byregion har vi dersom infrastrukturen er så bra at landlige steder (eller andre byer) rundt byen kan benytte seg av byens servicetilbud og jobbe der, jf. pendling.
Bærekraftig infrastruktur
Bygging og vedlikehold av infrastrukturen krever store ressurser. Ofte har valget av infrastruktur avgjørende betydning for helse og miljø, og slike spørsmål er ofte svært omstridt. Eksempler fra Norge er privatbilisme kontra kollektivtransport og sykkel, fly/høyhastighetstog, gasskraftverk/vindturbiner/energieffektivisering, kraftmaster kontra jordkabler eller sjøkabler.
Hensikten med forskningen innen bærekraftig infrastruktur er å danne grunnlaget for å utvikle nye strategier og teknologier for konstruksjon av bygninger og tilhørende infrastruktur, tilpasset forventede klimaendringer og fremtidige behov for redusert utslipp og gjenbruk av ressurser.
Urolig hjerte
Urolig hjerte, (originaltittel: Le souffle au cœur) er et fransk drama fra 1971 regissert av Louis Malle.
Handlingsreferat
Laurent Chevalier er en nesten 15 år gammel gutt som bodde i Dijon i 1954 som elsker jazz. Han har en kjærlig far Charles, en gynekolog, og en italiensk mor, Clara, samt to eldre brødre, Thomas og Marc. Thomas og Marc finner ofte på forskjellige skøyerstreker, mens Laurent driver med tabuer som butikktyveri og onani. Laurent er også vitne til at Clara møter en annen kjæreste, og blir opprørt over ekteskapsbruddet mellom foreldrene sine. Han løper for å fortelle faren sin. Men Charles er alt for opptatt, og blir irritert når Laurent forstyrrer ham.
Laurents sykdom krever behandling ved et sanatorium, og sjekker inn sammen med moren sin ved et hotell. På grunn av en feil fra Charles sin sekretær, Solange, booker hotellet både Clara og Laurent inn på samme enkeltrom. Hotellet er full-booket, og det finnes ikke noen ekstra rom. Laurent interesserer seg snart for to unge kvinner ved hotellet, Hélène og Daphne, og spionerer også på moren deres i et badekar.
Ølselva kraftverk
Ølselva kraftverk er et vannkraftverk i Vindafjord kommune i Rogaland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 86 meter i Ølselva / Dalselva.
Installert effekt er 560 kW fra en peltonturbin og en francisturbin. Årsproduksjon er 1,65 GWh.
Johan Willem Beyen
Johan Willem Beyen (født 2. mai 1897, død 29. april 1976) var en nederlandsk bankmann og utenriksminister. I 1954 gav han navn til Beyen-planen, som gikk ut på å etablere en tollunion mellom «de seks» (Frankrike, Tyskland, Italia og Benelux-landene). Dette forslaget gav støtet til etableringen av Det europeiske økonomiske fellesskap og Roma-traktaten i 1957. Det akademiske året 1981-82 ved Collège d'Europe var oppkalt etter ham.
EU regner ham som en av sine grunnleggere.
Bakgrunn
Johan Willem Beyen ble født inn i en velstående familie og tilbrakte en bekymringsløs barndom i Utrecht. Han fikk en internasjonal utdannelse med vekt på litteratur og musikk, og i jus.
Karriere
Etter avsluttede jus-studier i Utrecht i 1918, begynte han i finansdepartementet. Derfra hadde han forskjellige stillinger i næringslivet til han i 1924 blant annet var leder av Unilever.
Under andre verdenskrig oppholdt Beyen seg i London, og spilte en viktig rolle under Bretton-Woods-konferansen. Han representerte Nederland i Verdensbanken og fra 1948 hadde han den samme rolle i IMF.
Beyen er blant de mindre kjente av pionerene bak EU. De som kjente ham, fant i Beyer en mann med stor sjarme og evne til å knytte kontakter i sosiale sammenhenger. Hans interesser var internasjonalt rettet.
Beyen-planen tok utgangspunkt i at det økonomiske samarbeidet skulle omfatte hele økonomien, ikke bare kull og stål. Beyen tok utgangspunkt i Benelux-avtalen fra 1944. Paul-Henri Spaak satte Beyens plan sammen med en fransk plan for atomenergifellesskap. Under Messina-konferansen i 1955 ga Beyen uttrykk for at en europeisk politisk enhet ikke kunne oppnås uten et felles marked, med et visst felles ansvar for den økonomiske og sosiale politikk og overnasjonal overhøyhet. Dette vant gjenklang under konferansen. De seks deltakende landene vedtok deretter i 1957 Roma-traktaten.
Boplikt
Boplikt er først og fremst et norsk rettsfenomen som innebærer en plikt til at en landbrukseiendom eller et hus skal benyttes til helårs beboelse. Plikten kan være enten personlig eller upersonlig. Personlig boplikt innebærer at en bestemt person skal være bosatt på eiendommen; upersonlig boplikt krever at en bestemt bygning brukes som helårsbolig, uavhengig av hvem som bor der.
Det er i Norge to ulike forhold som kan innebære boplikt:
Boplikt i tjenestebolig
Enkelte offentlige yrker har innført regel om boplikt i tjenestebolig, de mest kjente er presteyrket (avviklet 1. september 2015 ) og befal i forsvaret. Boplikten er personlig.
Distriktslegene hadde boplikt i tjenestebolig til 1984 da kommunehelseloven ble innført. Distriktslegestillingene var embedstillinger som da ble omgjort til kommunalt ansatte kommunelegestillinger uten boplikt.
Kritikk av boplikt i tjenesteforhold
Både fra personer innen presteyrket og fra personer innen forsvaret er det kommet kritikk, fordi personer i disse yrkene, og som er underlagt boplikt, ikke har hatt anledning til å opparbeide seg realkapital i form av eiendom i sitt livsløp.
Personer som har hatt sin yrkeskarriere i andre yrker enn de foran nevnte, vil normalt, gjennom sitt livsløp, etablere eller eie en egen boligenhet, som gjennom eget arbeid, og/eller tilført arbeid, vil resultere i en vesentlig verdiøkning i personens livsløp, som kan omsettes eller pantsettes.
Personer med boplikt i tjenesteforhold er avskåret fra en slik verdiøkning.
Boplikt ved eiendomsoverdragelse
Boplikt ved enkelte eiendomsoverdragelser i Norge ble innført i lovverket fra og med 1. januar 1975, og innebærer regler for fast bosetting på eiendommer som overdras etter odelsloven og på enkelte eiendommer som overdras etter konsesjonsloven. Hensikten var først og fremst å hindre at gårdsbruk og større eiendommer på landet blir ubebodd eller blir brukt til fritidsformål.
Overtredelser av reglene om boplikt kan føre til at eiendommen blir solgt etter reglene om tvangssalg.
Boplikt etter odelsloven
Etter odelsloven av 28. juni 1974 (kap. VII), er det 5 års bo- og driveplikt ved overtagelse av eiendom på odel, og 10 års bo- og driveplikt ved overtagelse etter reglene om odelsløsning. Det kan, etter søknad, gis fritak for bo- og driveplikten på grunnlag av avkastningsevnen og husforholdene på eiendommen. Boplikten er overholdt gjennom folkeregistrert adresse.
Boplikten etter odelsloven er personlig.
Ved lovendring den 27. juni 2008 nr. 71 (i kraft fra 1. juli 2009), er reglene om boplikt etter odelsloven samordnet med reglene i konsesjonsloven, og inntatt i konsesjonslovens § 5.
Boplikt etter konsesjonsloven
Etter konsesjonsloven av 31. mai 1974 § 5, første ledd, er det boplikt i 5 år ved erverv av jord- og skogbrukseiendommer med et totalareal på over 100 dekar, eller der mer enn 25 dekar er fulldyrket. Boplikten anses oppfylt hvis:
Opprinnelig (1974), gjaldt boplikten for alle bebygde eiendommer over 5 da. Ved lovendringer, senest ved LOV-2003-11-28, ble grensen hevet til 100 da.
Boplikten etter § 5 i konsesjonsloven er personlig.
Innskjerping av boplikten
Etter konsesjonslovens § 7, første ledd, kan den enkelte kommune ved forskrift innføre boplikt ved overdragelse av enhver bebygd eiendom som er, eller har vært i bruk som helårsbolig (gjelder ikke overdragelse innen familien – til og med barn av søsken). Boplikten etter § 7 er upersonlig, det vil si at etter denne bestemmelsen trenger ikke eieren selv å bo på eiendommen, han kan for eksempel leie den ut, slik av den er bebodd minst 50% av nettene. Dersom boligen ikke leies ut, gjelder samme regler for oppfyllelse av boplikten som etter § 5 (se over).
Det er kommunen som skal føre kontroll med at boplikten overholdes. Ca. 80 av landets 422 kommuner har innført en slik innskjerping av loven, men tallet har redusert de siste årene siden flere kommuner har fjernet den.
Ved lovendring den 27. juni 2008 nr. 71 (i kraft fra 1. juli 2009), er kommunene gitt rett til en ytterligere innskjerping av boplikten, ved at den kommunale forskriften også kan inneholde bestemmelse om at overdragelser av eiendommer innen familien skal være gjenstand for boplikt.
Kritikk av generell boplikt
Det har vært reist tildels sterk kritikk av de særnorske reglene om boplikt. Bakgrunnen for kritikken er at boplikt innebærer et vesentlig begrensning av den personlige friheten.
I to store undersøkelser utført av blant andre professor Normann Aanesland ved Universitetet for miljø- og biovitenskap (i 2002 og 2004), blir det konkludert med at boplikten virker mot sin hensikt, uavhengig av om boplikten er personlig eller upersonlig.
Kritikken er i hovedsak basert på fire forhold:
Forhold til fri kapitalbevegelse
25. januar 2007 avsa EU-domstolen dom om at reglene i den danske landbrukslovgivningen om personlig boplikt på landbrukseiendommer er i strid med prinsippet om «fri kapitalbevegelse» (Artikkel 56 EF i EU-traktaten). Under domstolbehandlingen var også den norske regjeringen representert ved K. Moen og I. Holten, som hadde innlegg for domstolen.
Forhold til menneskerettigheter
Det er også blitt reist tvil om reglene i den norske konsesjonsloven og odelsloven om boplikt er i strid med artikkel 13 og/eller artikkel 17 i FNs menneskerettighetserklæring. Spørsmålet har ikke vært prøvd for Den europeiske menneskerettsdomstolen (EMD).
Redusert verdi og investeringslyst
Boplikt innebærer at staten innfører en legalservitutt på eiendommen, som fører til en reduksjon av eiendommens verdi ved fritt salg. I henhold til den første undersøkelsen til UMB (2002), og også logisk, vil dette kunne føre til en manglende investeringslyst i eiendommen, ved at eieren kan risikere å ikke få dekket sine investeringer ved et eventuelt salg. Logisk: Dess mere usentralt en slik eiendom ligger, jo større er risikoen for tap ved en investering.
Manglende kontroll av resultatoppnåelse
Det er blitt reist kritikk om at Stortinget ikke har foretatt noen undersøkelse for å dokumentere at hensiktene med reglene om boplikt blir oppnådd i praksis.
Utenlands
I Danmark er det boplikt.
I Sverige er det ikke boplikt. I en del attraktive tradisjonelle småbyer for eksempel i Bohuslän har de fleste husene blitt fritidsboliger, og prisene er for høye for de lokalt arbeidende. Disse småbyer er blitt meget tyste om vinteren.
Kiro Gligorov
Kiro Gligorov (makedonsk: Киро Глигоров, født 3. mai 1917 i Štip, død 1. januar 2012 ) var en makedonsk politiker og den første demokratiske presidenten i Republikken Makedonia.
Gligorov var utdannet jurist fra Universitetet i Beograd. Han deltok i frigjøringskrigen under okkupasjonen og gjorde karriere som politiker i det sosialistiske Jugoslavia. Han var i lederskapet for den makedonske sosialistalliansen, var parlamentsmedlem, satt i den nasjonale eksekutivkomiteen og i presidentskapet for Jugoslavia.
Gligorov satt to perioder som Republikken Makedonias president. Han gikk av som president 19. november 1999.
Hayesbreen
Hayesbreen er en 18 km lang og 60 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, innerst i Mohnbukta på østkysten, en del av Storfjorden, øst i Sabine Land. Den ligger nordøst for Nordmannsfonna og Fimbulisen, vest for Heuglinbreen og øst for Von Postbreen. Hayesbreen er en smal innlands- og fjordbre og er karakteristisk ved sin lange, smale form. Den starter helt inne ved fjellet Treplogen mot Potpeschniggbreen, mens vestgrensen mot Von Postbreen er Panoramaberget. Breen går nedover mot sørøst mellom Aagardhfjellen og Jebensfjellet, og får der tilsig av Sleggjebreen og Luitpoldbreen før fjella, og Heuglinbreen og Königsbergbreen etter de to fjella. Heuglinbreen er felles brefront mot Mohnbukta, med atskillende morene- og blokkmasser. Ved fjorden har breen langt opp store morenemasser utover kysten under Kroghfjellet og Teistberget.
Regnet fra nord og med klokken har den følgende sidebreer og tilstøtende breer:
Hayesbreen har sitt navn etter utforskeren Isaac Israel Hayes (1832–81), fra USA.
Le prestidigitateur D. Devant
Le prestidigitateur D. Devant er en fransk fra 1897 regissert av Georges Méliès.
Donley County
Donley County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger nord i staten og det grenser mot Gray County i nord, Collingsworth County i øst, Hall County i sør, Briscoe County i sørvest og mot Armstrong County i vest.
Donley Countys totale areal er 2 408 km² hvorav 8 km² er vann. I 2000 hadde fylket 3 828 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Clarendon. Donley County har fått sitt navn etter advokat Stockton P. Donley.
Elveniøye
Elveniøye er en art i gruppen niøyer som finnes i elver langs den europeiske atlanterhavskysten fra Middelhavet i sør og nord til Bergen. Arten er også utbredt i Østersjøen. Den hører til de mer økonomisk viktige artene kjeveløse fisk, og regnes som en delikatesse mange steder i Vest-Europa.
Levesett
Elveniøye er generelt sett anadrom, men det finnes også rene ferskvannsbestander, blant annet i Mjøsa. De voksne fiskene lever stort sett i brakkvann, i elvemunninger eller i havet, men ikke så langt fra land som havniøye. Larvene filtrerer som andre arter niøyer omgivelsene for mikroskopiske næringspartikler.
Gytetiden er i april-juni. Fisken graver gytegrop på sand- eller grusbunn i rennende vann med vannføring på 1-2 m/sekund. De gyter i grupper; gytegroper med opp til 50 individer er registrert. Etter fullført gyting dør de voksne i løpet av to uker.
Larvene klekkes ut av eggene etter 10-14 dager, og ligger nedgravd i 3-6 år før de blir voksne.
Orchard Hills (New South Wales)
Orchard Hills er en bydel i Sydney, i delstaten New South Wales i Australia. Orchard Hills ligger 56 kilometer vest for Sydney sentrum, i kommunen City of Penrith og er en del av Greater Western Sydneyregionen.
Krag (slekt fra Jylland)
Krag er en utdød dansk adelsslekt som stammer fra ridderen Niels Svendsen Krag, som tidligst nevnes 1363. På 1600- og 1700-tallet hadde slektsmedlemmer høye stillinger i statsadministrasjonen. Til slekten hører visestattholder i Norge Frederik Krag (1655–1728) og Dorothea Krag (1675–1754), som i sitt annet ekteskap med Christian Gyldenløve ble stammor til den grevelige slekt Danneskiold-Samsøe. Slekten døde ut i mannslinjen med høyesterettsassessor Frederik Christian Krag (1726–1763). Dorothea Krags helbror offiseren Arendt Krag (1670 på Kaas—1718 Moss) fikk etterkommere i Norge (og en gren i Danmark) i slekten Scheel. Han ble nemlig gift den 10. januar 1702 på Gjerpen med Kirstine Elisabeth Tønsberg (1680–1709), hvis førstefødte datter Dorothea (Dorte) Hedevig Krag ble født allerede den 5. desember 1701! Hun ble meget uvanlig oppkalt etter sin lys levende faster (!) og farmor, altså Dorothea Krag (nylig gift den 25. mai 1701 med Gyldenløve) og Helvig v. der Kuhla, og hun ble gift i 1722 i Kjølstrup kirke på Fyn med oberst Godske Hans von Brüggemann til Østergård samt Ulriksholm (1677–1736), enkemann etter Margarethe Wilhelmine Hausmann (1686–1717), datter av stattholder Ulrik Fr. Gyldenløves halvbror Caspar Herman Hausmann og Karen Toller. Datteren Catharine Christine von Brüggemann (1725 Kjølstrup—1800) ble i 1745 gift med Hans Jacob Scheel (1714–74) til Frogner hovedgård, som i likhet med Arendt Krag endte opp som kommandant i Fredrikstad.
Referanser
= «Krag på Jylland (slekt)» i lokalhistoriewiki.no
Orchard Hills (New South Wales)
Orchard Hills er en landlig bydel med ubebygde åser og mange utsiktspunkt. Landskapet består for det meste av jorder og vinranker. Bydelens sørlige grense er Sydney Waters vannrørslinje. Bydelen har gradvis blitt bygget ut med flere og flere hus. Bydelen er et eksempel på kommunen City of Penriths visjon for en region med balanse mellom urbane og landlige kvaliteter.
Garabi-Roncador-demningen
Garabi-Roncador-demningen er en grensedemning med vannkraftstasjon under bygging i elva Uruguay i det nordøstlige Argentina (provins Corrientes, på grensen til Brasil (provinsen Río Grande do Sul). Planleggingen har skjedd siden 1972, den første avtalen ble signert i 1981, og en ny prosjektbeskrivelse ble avklart så sent som i 2009. Byggearbeidene er estimert til 2011–15.
Utbyggingen er svært omstridt og er gjenstand for omfattende politiske forhandlinger mellom landene og protester fra borgergrupper. Striden handler blant annet om at reservoaret forrykker vannbalansen og kan skape lokal tørke nedenfor anlegget, noe som er vanlig i elveløpene i Argentina.
Demningen og hele reservoaret skal anlegges nedenfor sammenløpet av to elver: Iguaçú og Paraná. Nedenfor dette anlegget ligger Corpus Christi-demningen med omtrent like stor vannkraftkapasitet.
Orchard Hills (New South Wales)
Historie
Orchard Hills tar navnet sitt fra de engelske ordene orchard (åker) og hill (ås). I 1806 tildelte guvernør Philip King 600 acre i området nå kjent som Orchard Hills til Mary Putland, datteren av den neste guvernøren, William Bligh. Hun gav tomten navnet Frogmore. Ved siden av Frogmore Estate var York Estate, originalt eiet av York-familien. Når tomten ble delt opp i 1880-årene ble den solgt for det meste som åkre og vinranker. Tidlig på 1900-tallet ble et lite jordbrukssamfunn og et lite tettsted etablert. Mount Hope Methodist-kirken ble bygget i 1904 og York Estate Public School ble bygget i 1910. Før denne tid gikk området under forskjellige navn, blant annet Frogmore, York og Mount Hope. Et offentlig møte ble holdt i oktober 1910 på den nye skolen og navnet Orchard Hills ble valgt.
Garabi-Roncador-demningen
Det planlegges at anlegget gis en installert vannkraftproduksjon på 1,800 MW (4,7 TWh årlig) i Garabí vannkraftstasjon, og 800 MW (3,8 TWh årlig) i Santa Maria vannkraftstasjon. Årsproduksjonen kan altså i sum bli inntil 8,5 TWh. Demningen anlegges i provinsen Corrientes, men selve reservoaret vil i det alt vesentlige ligge nordover i den argentinske provinsen Misiones, og myndighetene her er også involvert i forhandlingene.
Hutch Dano
Hutchings Royal «Hutch» Dano (født 21. mai 1992 i Santa Monica i California) er en amerikansk skuespiller, kjent for sin rolle som Zeke i Zeke og Luther sammen med Adam Hicks. Han har også en liten rolle i TV-serien Det søte liv til sjøs som Moose.
Garabi-Roncador-demningen
Reservoaret blir på inntil 81,000 hektar, eller 810 km². Det er også tale om to tilleggs-demninger som demmer opp henholdsvis 110 km² og 200 km².
Terrorangrepet i Lahore 10. januar 2008
'''Terrorangrepet i Lahore 10. januar 2008''' skjedde da en selvmordsbomber sprengte seg i luften blant en gruppe politifolk ved et politi-sjekkpunkt i Lahore i Pakistan.
Bakgrunn
Den lange rekke med selvmordsaksjoner i Pakistan startet etter at politi og soldater stormet Den røde moské i Islamabad i juli 2007, noe som førte til at over hundre islamittiske studenter ble drept i kampene.
Militante grupper har de siste årene vært ansvarlig for flere voldelige aksjoner mot både politivesenet og hæren, som har slått hardt ned på militante i de nordvestlige provinsene i Pakistan.
Angrepet
En sterk kontingent med politifolk hadde blitt utplassert rundt Lahore High Court og the General Post Office i Lahore, i påvente av en demonstrasjon som den pakistanske opposisjonen skulle avholde i byen, i protest mot at president Pervez Musharraf hadde avsatt flere høyesterettsdommere i landet. Angrepet skjedde ca. klokken 11:45 i nærheten av de offentlige bygningene. En selvmordsbomber nærmet seg en gruppe med politifolk, utenfor en rettsbygningen og utløste like etter en kraftig eksplosjon. Det var ulike meldinger om hvordan selvmordsbomberen nærmet seg åstedet, noe meldinger sa at vedkommende brukte en motorsykkel, andre sa at han gikk til fots.
Videospillåret 2011
Videospillåret 2011 er en oversikt over hendelser og lanseringer med tilknytning til videospill i 2011.
Terrorangrepet i Lahore 10. januar 2008
Skader
Eksplosjonen drepte minst 23 mennesker og såret 58, ifølge politikilder. 22 av de drepte var politifolk, og mange av de sårede i angrepet var kritisk skadde. Øyenvitner fortalte at de kunne se minst 60 politifolk ligge på bakken etter angrepet.
Ansvar
Ingen grupperingen tok umiddelbart på seg ansvaret, men mistanken ble rettet mot Taliban og al-Qaida, eller grupperinger med tilknytninger til disse.
Noen advokater rettet imidlertid anklager mot regjeringen til Musharraf, og mente dette var et forsøk på å få utsatt parlamentsvalget 18. februar.
Itatí-Itacorá-demningen
Itati-Itacora-demningen er en vannkraftstasjon under bygging i elva Limay i Patagonia i det sørlige Argentina. Anlegget er fortsatt (2009) under utbygging, og skal etter planen få en installert vannkraftproduksjon på 1 700 MW. Det blir den største vannkraftstasjonen i Patagonia, 40 % kraftigere enn El Chocón-demningen i samme elv. Itati-Itacora blir den andre av i alt 5 demninger i elven Limay.
Ayatana
Āyatana (pāli; sanskrit: आयतन) er et buddhistisk begrep som er blitt oversatt med sansegrunnlag, sansemedia eller sansesfære. I buddhismen er det seks interne sansegrunnlag (Pali: ajjhattikāni āyatanāni; også kjent som organer, porter, dører eller røtter) og seks eksterne sansegrunnlag (bāhirāni āyatanāni eller sanseobjekter, også kjent som vishaya eller domener).
Jelena Korobkina
Jelena Sergejevna Korobkina (russisk: Елена Сергеевна Коробкина; født 25. november 1990) er en belarusisk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp og langdistanseløp. Hun har gullmedalje på 3000 meter ved EM i friidrett innendørs 2015 som fremste internasjonale meritt.
Idrettskarriere
Korobkina deltok ved EM i terrengløp 2008, der hun kom på 21.-plass på 4 km individuelt i junior-klassen. I tillegg deltok hun på Russlands lag som kom på 3.-plass i stafetten.
Hun deltok ved junior-EM i friidrett 2009 i Novi Sad. Der satte hun ny personlig rekord, med tiden 9:13,35 og vant 3000 meter. Hun ble også russisk juniormester på 3000 meter dette året, og kom på 3.-plass på 2000 meter ved Moskva Cup.
I 2010 kom hun på 2.-plass på 3000 meter og 4.-plass på 1500 meter ved det russiske ungdomsmesterskapet innendørs, og hun vant 1500 meter ved det russiske ungdomsmesterskapet utendørs. Ved det åpne Moskvamesterskapet i friidrett kom hun på 2.-plass på 3000 meter, bak Natalia Popkov. Hun deltok i det russiske mesterskapet i friidrett, der hun kom på 6.-plass på 1500 meter. I august vant hun 1500 meter ved Summer Spartakiad of the Russian Youth (летняя спартакиада молодежи России).
Hun startet 2011 med seier i Moskva Cup («Christmas Cup»), på 2000 meter. Hun vant 3000 meter ved Moskvamesterskapet innendørs, der hun også løp 1500 meter, og kom på 4.-plass. Ved det russiske mesterskapet innendørs i februar fikk hun to bronsemedaljer; på 1500 meter og 3000 meter. Hun ble tatt ut til EM i friidrett innendørs 2011 i Paris, men ble slått ut i innledningsheatet, der hun løp på 4:13,45, som var 17. beste tid av de 23 som deltok. Hun deltok på 5000 meter ved U23-EM i friidrett 2011 i Ostrava, der hun kom på 8.-plass.
Korobkina deltok ikke i noen større internasjonale mesterskap i 2012, men kom på 3.-plass på 2000 meter ved Moskva Cup («Christmas Cup»), og fikk samme plass på 5000 meter ved Moskva Cup i juni. Hun vant på nytt 3000 meter ved Moskvamesterskapet i juni, der hun også kom på 2.-plass på 1500 meter. Ved det russiske ungdomsmesterskapet i juli vant hun både 1500 og 5000 meter. Hun vant 1500 meter ved Joensuu Games i Finland i august, og deltok også ved Rieti IAAF World Challenge, der hun kom på 7.-plass på 3000 meter.
Hun ble russisk mester innendørs på 1500 meter i 2013, der hun løp på 4:10,28. På 3000 meter kom hun på 2.-plass, bak Svetlana Kireeva. Ved EM i friidrett innendørs 2013 kvalifiserte hun seg til finalen, etter 7. beste tid i kvalifiseringsheatet. I finalen løp hun på 9:00,59, og kom på 4.-plass bare 5 hundredeler bak irske Fionnuala Britton som kom på 3.-plass. Russland deltok i Super League ved Lag-EM i friidrett 2013, her løp Korobkina 3000 meter, og vant denne distansen. Dette ga 12 poeng i lagkonkurransen, der Russland vant sammenlagt med 354,5 poeng, foran Tyskland og Storbritannia. I juli representerte hun Russland ved Sommeruniversiaden 2013, der hun kom på 2.-plass på 1500 meter, kun slått av sin lagvenninne Jekaterina Martynova. Hun deltok på 1500 meter ved det russiske mesterskapet i friidrett i 2013; der endte hun på 3.-plass. Julia Zaripov vant denne distansen. VM i friidrett 2013 ble arrangert i Moskva, og her deltok Korobkina på 1500 meter. Hun kvalifiserte seg til finalen, med ny personlig rekord på 4:05,18 i semifinalen, men i finalen løp hun på 4:10,18, og kom sist i mål, og kom dermed på 12.-plass.
Ved moskvamesterskapet innendørs i januar 2014 vant hun 1500 meter. Hun kom på 3.-plass på samme distanse ved British Athletics Indoor Grand prix i februar, og hun ble russisk mester på 3000 meter i februar, med tiden 8:51,48. Rett etter det russiske mesterskapet innendørs deltok hun ved Prague Indoor, der hun kom på 4.-plass på 1500 meter. Hun ble tatt ut til å delta i VM i friidrett innendørs 2014, der hun deltok på 1500 meter. Hun kom på 3.-plass i sitt innledningsheat, med tiden 4:11,43, og gikk ikke videre til finalen. Hun hadde 8. beste tid i innledningsheatene. I mai deltok hun ved det russiske mesterskapet for lag, der hun vant 1500 meter. Russland deltok i Super League også ved Lag-EM i friidrett 2014 i Braunschweig, der hun kom på 2.-plass på 3000 meter, bak nederlandske Sifan Hassan. Korobkina satte imidlertid ny personlig rekord på denne distansen, med 8:51,00.
Hun kvalifiserte seg til finalen på 1500 meter ved EM i friidrett 2014 i Zürich, og kom her på 4.-plass. Ved DécaNation i august vant hun 1500 meter.
I januar 2015 deltok hun ved IAAF Indoor Meet i Karlsruhe, der hun vant 1500 meter. Hun vant både 3000 meter og 5000 meter ved det russiske mesterskapet innendørs i februar, og hun vant 3000 meter ved EM i friidrett innendørs 2015 i Praha, 0,4 sekunder foran belarusiske Sviatlana Kudzelich.
Gje meg handa di, ven
«Gje meg handa di, ven» er en vise som Sondre Bratland ga ut i 1988 på et album med voggeviser. Teksten er ny og melodien er den irske folkesangen «Down by the Salley Gardens» med opphav på 1600-tallet.
Den er spilt inn på plate med artister som Anne Karin Kaasa på albumet Svalande vind, Hanne Krogh på albumet Vestavind, Carola samt med Helge Borglund på Frem fra Glemselen kap.20.
Den er i 2010 spilt av Kurt Nilsen og Helene Bøksle på albumet Have Yourself a Merry Little Christmas. Sangen ble framført av Kurt Nilsen og Helene Bøksle under NRKs minnekonsert i Oslo domkirke 30. juli 2011.
Sumpløpere
Sumpløpere (Elaphrinae) er en liten underfamilie av løpebiller (Carabidae) som stort sett lever ved bredden av elver og innsjøer, eller på andre fuktige steder. De er som oftest lett kjennelige på at dekkvingene har mange runde, grunne, metallisk glinsende groper, og på det store hodet med utstående fasettøyne. Den vanligste arten i Norge er Elaphrus riparius.
Utsende
Middelsstore løpebiller ( gjerne 7 – 10 mm), kroppen nokså bred. Overflaten er matt glinsende, ofte blyfarget eller grønnlig, gropene på dekkvingene er blankere.
Hodet er stort og bredt med utstående fasettøyne. Overkjevene (mandiblene) er forholdsvis korte og sigdformede. Antennene er nokså korte og trådformede.
Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så bredt som langt, smalere enn hodet og mye smalere enn dekkvingene. Det er mer eller mindre timeglass-formet sett ovenfra, med markerte bakhjørner, kraftig punktert og med markert mikroskulptur.