cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Asjer
Etymologi og opprinnelse
På samme vis som hans bror Gad kan opprinnelig ha vært en lokal guddom som ble dyrket av hans stamme og således gitt navn til stammen, kan det samme også ha vært tilfelle med Asjer. Guden kan enten ha vært modergudinnen Asjera, eller Assur, den fremste assyriske guddommen. Sistnevnte mulighet er lingvistisk beslektet med Asjer. Således er Asjer et navn som neppe opprinnelig var israelittisk eller som ble adoptert av stammen fra en kanaanittisk innflytelse. Den bibelske fortellingen om Asjers fødsel forteller at han var full bror av Gad, og navnene på brødrene har samme betydning. Den tysk-amerikanske orientalisten Wilhelm Max Müller har pekt på at Aseru opptrer på egyptiske monumenter som navnet på et land og et folk i vestlige Galilea på 1300-tallet f.Kr. Det er mulig at israelittiske bosettere i denne regionen overtok dette i en endret utgave som navnet på deres bosted. Det er bevis på at flere av stammene hadde territoriale betegnelser gitt til dem etter den hebraiske innflytningen av Kanaan.
Asjers stamme er en av de mest utydelige og flyktige av alle de israelittiske stammene. Det er vanskelig å bestemme grensene til de landområdene som stammen hadde, og det er ikke en gang klart om den var bebodd i et sammenhengende område.
Den bibelske fortellingen
Asjer er den yngre broren av Gad og de var begge sønnene til Silpa, ternen og slavinnen til Jakobs hustru Lea. Den bibelske fortellingen viser at Silpas status som terne endret seg til å bli faktisk hustru av Jakob, uten at det endret hennes sosiale status. Hun var fortsatt slavinne og hennes barn tilhørte ikke henne selv, men hennes herskerinne. At Asjer var sønn av Silpa har fått bibelforskerne til å anta at de opprinnelige skribentene av teksten ikke oppfattet Asjers stamme som av fullstendig israelittisk opprinnelse. Asjers stamme kan ha bestått av ulike klaner som var tilknyttet deler av den israelittiske stammeforbundet, men som aldri ble helt og holdent opptatt i forbundet.
Tora hevder at Asjer hadde fire sønner (Jimna, Jisjva, Jisjvi og Beria) og en datter (Serah) som ble født i Kanaan og som utvandret sammen med ham til Egypt, og hvor deres etterkommere ble værende fram til flukten fra Egypt med Moses. Det synes delvis dementert av egyptiske nedtegnelser (antatt en sen Exodus-datering), hvor en gruppe ved navn Aseru, om Asjer er avledet fra dette, fortsatt bodde i den tradisjonelle regionen i Kanaan på 1300-tallet f.Kr. Asjers datter Serah (også transkribert som Serach) er den eneste sønnedatter av Jakob som er nevnt i Tora. Hennes mor er ikke nevnt, men i henhold til klassisk rabbinsk litteratur var hennes mor kalt Hadurah, og var en etterkommer av Eber, men selv om Hadurah var Asjers hustru, var det både Asjers og Hadurahs andre ekteskap og hennes første ektemann skal ha vært hennes egen far som døde! Asjers første hustru skal ha vært med Adon, en etterkommer av Ismael. Boken om Jubelårene bestrider dette ved å hevde at Asjers hustru het Lyon (som antagelig betyr due).
I rabbinsk litteratur
I henhold til klassisk rabbinsk litteratur informerte Asjer sin brødre om Rubens insest med Bilha, og således fikk Asjer et dårlig forhold til sin brødre, men da Ruben bekjente innså brødrene at de hadde behandlet Asjer urettferdig. Asjers motiver ble beskrevet som helt og holdent uten onde hensikter, og han søkte alltid harmoni med brødrene. Han er vurdert som et eksempel på en from mann som strebet etter det gode.
Asjers stamme var den som ble mest velsignet med mannlige barn og dens kvinner var svært vakre. Deres jord skal ha vært rik slik at stammen skaffet resten av Israel olivenolje i sabbatåret, og de ble generelt betraktet som kloke.
Programvaredesign
Programvaredesign er en underdisiplin av programvareutvikling som går på å definere arkitekturen, komponentene, grensesnittene og andre trekk ved et system eller en komponent. Sett som en prosess er programvaredesign den aktiviteten som går på å analysere kravene til programvaren for å beskrive dens interne struktur. Sluttproduktet av designprosessen er en arkitektur, altså hvordan programvaren er delt opp og organisert.
Programvaredesign kan deles inn i arkitektur og detaljert design. Detaljert design beskriver hver komponent presist nok til at den kan implementeres.
Jales
Jales er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
The Golden Trail (film, 1920)
The Golden Trail er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av L. H. Moomaw og Jean Hersholt. Hovedrollen spilles av Jane Novak.
Handling
I Alaska møter Dave Langdon den unge Faro Kate, som minner ham om hans for lengst tapte kjærlighet Jane Sunderlin. I mellomtiden, tilbake i USA, ansetter Harry Teal, som planlegger å stjele retten til en gruve, Janes bror Dick til å arbeide for seg i Alaska.
Kate har en annen beundrer i Jim Sykes, men det bryter løs en konflikt mellom Dave og Sykes. Når Sykes blir skutt av en ukjent gjerningsperson blir Dave snart blir arrestert for å stå bak dette angrepet.
Dvergsilkeape
Dvergsilkeape (Cebuella pygmaea) er en primat som er utbredt i det vestlige Sør-Amerika og lever i regnskogen, langs elver i det vestlige Brasil, sydøst i Colombia, øst i Ecuador og øst i Peru. Arten er eneste art i slekten Cebuella.
Dvergsilkeapen er verdens minste primat med en lengde på 12–15 cm, en hale på 17–23 cm og en vekt på 100–125 g; sammenkrøkt får den plass i en håndflate. Dvergsilkeapen har en karakteristisk svart ringmerket hale og finnes vanligvis i grupper på opptil seks, som består av et voksent par og flere kull. Den lille apen kalles også pygmeape og fingerape. Den lever i imidlertid lenge for et så lite pattedyr å være; den kan bli opptil 12 år gammel. Dvergsilkeapen har samme formeringsvaner som andre silkeaper, der bare ett par i en flokk på 5–10 parer seg. Andre flokkmedlemmer, vanligvis eldre unger, er hjelpere som bærer de to yngste rundt etter at faren har tatt seg av dem i de første leveukene. Dvergsilkeapen må være på vakt for rovdyr som slanger og rovfugler. Fysisk er en dvergsilkeape gjenkjennelig med sin gåteringet hale samt et lag med pels som er en annen farge på tuppen til roten.
Kosthold
Dvergsilkeapen skiller seg fra andre silkeaper på måten den eter kvae; den graver ut 10 eller flere nye hull i barken på trær hver dag, duftmarkerer dem, og vender tilbake til disse og eldre hull med jevne mellomrom for å skrape ut den klebrige væsken som tyter fram med de lange fortennene i underkjeven. Den eter også nektar, frukt og smådyr som larver og edderkopper.
Mikael Holmberg
Mikael Holmberg (født 10. mars 1961) er en norsk illustratør, barnebokforfatter og tegneserietegner. Han har utdannelse fra grafisk linje ved Kunst- og håndverksskolen i Oslo. Holmberg har tegnet til en rekke bøker, særlig for barn. Mikael Holmberg var en viktig bidragsyter av norske undergrunnstegneserier på 1980-tallet.
Borborema
Borborema kan vise til:
Frelsesarmeens Juleplate
Frelsesarmeens Juleplate er en årlig utgivelse der kjente norske artister fremfører sine egne versjoner av salmer og julesanger. Inntektene fra platesalget går til Frelsesarmeens arbeid. Første cd ble gitt ut i 2003.
Live at Wembley
Live at Wembley kan referere til:
Vinderslevmesteren
Vinderslevmesteren var en dansk kalkmaler eller malerverksted som var aktiv rundt år 1500. Man kjenner hans arbeider fra Vinderslev kirke på Jylland, Mariemagdalene på Djursland, Ottestrup kirke og Marvede kirke begge på Sjælland.
Saxtorph undres i sin bok Jeg ser på kalkmalerier på om Vinderslevmesteren har benyttet sin kone som modell til jomfru Maria, ettersom alle hans madonnaer har samme ansikt.
Ernst Bergmann
Ernst Bergmann (født 7. august 1881 i Colditz i Sachsen i Tyskland, død 16. april 1945 i Naumburg) var en tysk filosof og forkjemper for nasjonalsosialismen.
Han studerte filosofi og tysk filologi ved Universitetet i Leipzig og fikk doktorgrad i 1905. Deretter fortsatte han med studier i Berlin. Senere vendte han tilbake til Leipzig der han ble privatdosent ved universitetet i 1911, og professor i 1916.
Han utviklet en religiøs filosofi med mystiske aspekter. Den «völkisch-religiøse»-bevegelse som var så viktig – sammen med folk som Herman Wirth, Artur Dinter og Ludendorfferne – er blitt beskrevet som «et utfløde av en protestantisme som manglet enhver kirkelig forankring og dermed ble stadig mer styrt av sine egenåpenbaringer».
Senere sluttet han seg til nasjonalsosialismens tankegods og ble en av nazismens fremste akademiske forkjempere.
Hans arbeider Die deutsche Nationalkirche og Die natürliche Geistlehre ble satt på Vatikanets liste over forbudte bøker (Index Librorum Prohibitorum) i hhv. 1934 og 1937.
I verket Die 25 Thesen der Deutschreligion anså han at Det gamle testamente og deler av Det nye testamente ikke var passende for Tyskland. Han hevdet at Jesus ikke var jøde, men snarere av nordisk bakgrunn. Han foreslo Adolf Hitler som den nye messias, og anså hakekorset som et egnet symbol som kunne erstatte det kristne korset.
Han meldte seg inn i NSDAP i 1930, men under krigen ble han stadig mer fremmedgjort av regimet, og i 1943 ble han ekskludert fra partiet.
Han begikk selvmord i 1945 etter at de allierte inntok Leipzig.
Jens Schive
Jens Schive (født 18. oktober 1900, død 17. desember 1962 i Bern) var en norsk journalist og diplomat.
Fra 1945 til 1948 var han sjef for pressekontoret i Utenriksdepartementet. Fra 1948 til 1951 var han Norges utsending til det nylig selvstendige indiske regimet, stasjonert ved legasjonen i Delhi. I 1951 ble han utnevnt til ambassadør ved Norges ambassade i Moskva. Fra 1953 var han ambassadør ved Norges ambassade i Stockholm. Hans siste stasjonering var ved Norges ambassade i Bern fra 1961.
Wladimir Ledóchowski
Wladimir Ledóchowski (født 7. oktober 1866 i Loosdorf ved St. Pölten i Østerrike, død 13. desember 1942 i Roma) var en polsk greve som var jesuittordenens 26. generalsuperior.
Bakgrunn
Wladimir Ledóchowski stammet fra en gammel polsk adelsslekt. Han var broren til den saligkårede ordensgrunnleggeren grevinne Maria Teresia Ledóchowska og den hellige ordensgrunnleggeren grevinne Ursula Ledóchowska, og slektning av kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski.
Fra 1877 til 1884 var Ledóchowski elev ved Theresianum i Wien og var samtidig pasje ved det keiserlige hoff. Etter matura (eksamen artium) studerte han jus i Wien 1884/1885|85.
Så trådte han inn i presteseminaret i Tarnów. Mellom 1886 og 1889 studerte Ledóchowski filosofi ved Collegium Germanicum et Hungaricum i Roma, og teologi ved Det pavelige universitet Gregoriana. Studiene endte med graden dr. phil.
Prest
I 1889 var han ved presteseminaret i Starawies ved Kraków og ble presteviet i 1894.
I 1900 ble kan rektor ved jesuittkollegiet i Kraków. I 1901 avanserte han til viseprovinsial for de galisiske provinser, og året etter ble han provinsial for disse områder. Dette embede hadde han til 1906.
Den 8. september 1906 kalte den nettopp valgte generalsuperior Franz Xaver Wernz til ordenssekretær i moderhuset i Roma.
Jesuittordenens generalsuperior
Da Vatikanet i 1918 satte i kraft en ny kirkerett, tilpasset Ledóchowski jesuittenes ordensrett til denne. Prosessen med omleggingen var ferdig i 1923.
Eksterne lenker
Biografi i Bautz Lexikon
Butsudan
Et butsudan (japansk; kanji: 佛壇, hiragana: ぶつだん, katakana: ブツダン) eller butudan (japansk; kanji: 仏壇, hiragana: ぶつだん, katakana: ブツダン), ordrett «buddhistisk alter», er et skrin som vanligvis blir funnet i hjemmene og i templene til kulturer som følger japansk buddhisme.
Et butsudan kan være utsmykket. Alternativt kan det være et enkelt kabinettskap av tre med dører som beskytter en gohonzon eller et religiøst ikon, vanligvis en statue eller et maleri av Buddha, en bodhisattva eller et kalligrafisk mandala. Noen sekter plasserer kremerte rester av avdøde slektninger, minnetavler (ihai) eller registere over avdøde slektninger (kakocho) i eller utenfor butsudan.
Et butsudan med dører benyttes for en gohonzon, og åpnes ved en religiøs høytid og lukkes etter bruk. Hvis det mangler dører, blir en brokade eller en hvit duk noen ganger plassert over det for å fremheve dets hellighet. Når et butsudan blir erstattet eller reparert av familien, blir det i noen sekter avholdt en seremoni for å gjenopprette dets hellighet.
Et butsudan inneholder vanligvis en rekke subidiære religiøse gjenstander kalt butsugu (ブツグ): Lysestaker, røkelse, bjeller og plattformer for plassering av frukt, te og ris. Det definerte rommet som et butsudan opptar blir kalt butsuma (ブツマ).
Arrangement
Arrangement og typene av elementer i og omkring et butsudan varierer avhengig av den buddhistiske skolen. Et butsudan huser vanligvis en honzon, en statue eller maleri av Buddha eller en bodhisattva som reflekterer den buddhistiske skolen som familien følger. Broderte ruller som inneholder en mantrisk tekst, utdrag fra en mahāyānasūtra eller en sekterisk tekst er også vanlig. Andre elementer som ofte er funnet i nærheten av et butsudan, er te, vann og mat (vanligvis frukt eller ris), en røkelsesholder, levende lys, blomster, hengende lamper og eviggrønne vekster. En rin gong eller «sangbolle» ledsager ofte butsudan, og kan ringe under liturgi eller fremsettelse av bønner.
Medlemmer av noen buddhistiske sekter (deriblant Nichiren-shū) plasserer ihai eller tavler med de inngraverte navnene til avdøde familiemedlemmer innenfor eller ved siden av butsudan. Andre buddhistiske skoler, slik som Jōdo Shinshū, bruker vanligvis ikke dette, men har i stedet bilder av de avdøde plassert i nærheten av butsudan. Et butsudan plasseres vanligvis på et større kabinett hvor det er oppbevart viktige familiedokumenter og sertifikater.
Sosiologiske forhold
Butsudan blir vanligvis sett som en essensiell del av livet til en tradisjonell japansk familie. Det er senter for den åndelige tro innenfor hjemmet, og dveler spesielt ved døden til familiemedlemmer eller reflekterer livet til forfedrene. Dette er spesielt tilfelle i mange bygder, hvor det er vanlig for mer enn 90% av husholdningene å besitte en busudan, mens de samme tall i urbane områder og forsteder ofte faller under 60%.
Anders Rønningen
Anders Rønningen (født 23. mai 1986) er en norsk bryter som har kontrakt med den tyske sportsklubben 1. Luckenwalder SC.
Fem kamper har han hatt som profesjonell, siden debuten i desember 2008, fram t.o.m. den siste finale-runde (av to) i januar 2009.
Familie
Han er sønn av Jon Rønningen, og tvillingbror til Thomas Rønningen (nordisk mester, 2008, gresk-romersk bryting).
Ingrid Norum
Ingrid Norum (født 24. oktober 1973 i Skien) er en norsk kunsthistoriker og konservator NMF som har jobbet som konservator ved Sogn og Fjordane Kunstmuseum siden 2003. Hun har sin utdanning fra Universitetet i Oslo (cand.philol., 2000), Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet i Trondheim (cand.mag., 1998) og fra Université Lumière Lyon 2 i Frankrike (DEUG, 1995). Hun har jobbet både ved Nordnorsk Kunstmuseum i Tromsø og ved Agder Kunstnersenter i Kristiansand.
Norums spesialfelt er fotografi. Hun har skrevet om fotografene Robert A. Robinson, Kåre Kivijärvi og Jens Hauge, men hun har også skrevet om maleren Hans Gjesme, tekstilkunstneren Elsa Eikaas, multikunstneren Ludvig Eikaas, maleren Knut Rumohr og om Magne Vangsnes' land art prosjekt. Norum var i perioden 2010-2013 styreleder for Seksjon for kunst- og kunstindustrimuseer i Norges Museumsforbund (styremedlem 2013-2015). Fra juni 2015 til juni 2019 satt hun i styret for Stiftinga Musea i Sogn og Fjordane.
Frank Lloyd Wright
Frank Lloyd Wright (født 8. juni 1867 i Richland Center, Wisconsin i USA, død 9. april 1959) var en av de mest fremstående og innflytelsesrike arkitekter i første halvdel av 1900-tallet. I dag blir han fremdeles regnet som Amerikas mest berømte arkitekt, og han er ennå godt kjent blant svært mange. I 2019 ble et utvalg av hans verk satt på Unescos verdensarvliste.
Oppvekst
Frank Lloyd Wright ble født den 8. juni 1867 i jordbruksbyen Richland Center i Wisconsin i USA. Han ble oppdratt etter strenge unitaristiske og transcendentale prinsipper (med tiden, i 1905, kom han til å tegne Unity Temple i Oak Park i Illinois). Som barn brukte han mye tid på å leke med barnehagens læreblokker hos Friedrich Wilhelm August Fröbel (alminnelig kjent som «Froebel blokkers»), som hans mor hadde gitt ham. De besto av ulikt geometrisk formete blokker som kunne settes sammen i ulike kombinasjoner i tredimensjonale figurer. I sin selvbiografi snakker Wright om betydningen av disse øvelsene for hans tilnærming til formgivning. Mange av bygningene hans er nettopp kjennetegnet av sin sammensetning av geometriske former.
Fivelandselva kraftverk
Fivelandselva kraftverk er et vannkraftverk i Sauda kommune i Rogaland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 244 meter i Fivelandselva.
Stavanger kunstmuseum
Stavanger kunstmuseum (tidligere Rogaland Kunstmuseum) ble åpnet i 1991, etter å ha overtatt samlingen fra Stavanger Faste Galleri, som holdt til i Stavanger kunstforenings lokaler. Stavanger kunstmuseum viser temporære utstillinger i tillegg til utvalg fra den faste samlingen. Stavanger kunstmuseum er en del av MUST – Museum Stavanger – etter fusjonen med Rogaland Kunstmuseum den 1. juli 2010.
Museet ligger på vestsiden av Mosvatnet på Tjensvoll i Hillevåg bydel i Stavanger. Det åpnet dørene i 1990, og har i dag en betydelig samling av norsk kunst fra 1800-tallet og 1900-tallet. Verk av Lars Hertervig utgjør tyngdepunktet med over 70 akvareller og oljemalerier, men også Edvard Munch, Kitty Kielland og Christian Krohg er representert. Museet har også en fast samling med verk av Halvdan Hafsten og Jan Groth, samt det permanente skulpturprosjektet Broken Column av Antony Gormley.
Samlinger
Museet har en betydelig samling på mer enn to tusen verk av norsk og internasjonal kunst fra 1800-tallet og frem til i dag. Verk av Lars Hertervig utgjør et tyngdepunkt, med over 70 akvareller og oljemalerier. Andre norske kunstnere fra 1800- og 1900-tallet representert er Kitty Kielland, Edvard Munch, Christian Krohg, Eilif Petersen, Knud Baade, Olaf Lange, Carl Sundt-Hansen og Harriet Backer.
Kunstsamleren Halvdan Hafstens samling representerer mellomkrigsgenerasjonen i norsk kunsthistorie, og inneholder verk av Reidar Aulie, Harald Dal, Arne Ekeland, Erling Enger, Kai Fjell, Ragnar Kraugerud, Thorbjørn Lie-Jørgensen og Alexander Schultz, og har fast utstillingsrom i museet. Det permanente skulpturprosjektet Broken Column av Gormley er også en del av samlingen.
I 1998 ble Groths samling og arkiv etablert på Stavanger kunstmuseum. I samlingen fins verk av flere kjente amerikanske samtidskunstnere samt flere norske som har vakt internasjonal oppmerksomhet i de senere år. Blant disse er Robert Morris og Tony Smith.
Frank Lloyd Wright
Utdannelse og karrierestart
Wright begynte sin formelle utdannelse i 1885 ved University of Wisconsin School for Engineering, hvor han var medlem av «brorskapet» (fraternity) Phi Delta Theta. Han tok deltidsundervisning mens han hadde læretid hos Allen Conover, en lokal entreprenør og professor. I 1887 forlot Wright universitetet uten å avlegge eksamen (på tross av dette ble han innvilget æresdoktorat i kunst ved universitetet i 1955) og flyttet til Chicago, Illinois, hvor han sluttet seg til Joseph Lyman Silsbees arkitektfirma. Innen året var omme hadde han sluttet hos Silsbee for å arbeide i Adlers og Sullivans firma. Da han begynte i 1890, ble han tildelt ansvar for alle firmaets boligprosjekter. I 1893, etter en episode som antageligvis hadde å gjøre med arbeid han hadde påtatt seg utenom firmaet, forlot Wright Adler og Sullivan for å etablere sin egen praksis og hjem i en forstad til Chicago, Oak Park, IL. Han hadde i 1901 fullført rundt femti prosjekter, medregnet mange bygninger.
Stavanger kunstmuseum
Samlinger
Sentrale samtidskunstnere i den faste samlingen er Gormley, Groth, Leonard Rickhard, Mari Slaattelid, Torbjørn Rødland, Tomas Saraceno og Mette Tronvoll med flere.
Frank Lloyd Wright
«Præriehusene»
Mellom 1900 og 1910 var bolighusene han tegnet «Prairie Houses» (langstrakte lave bygninger med slake, skrånende tak, rene silhuetter, lave skorsteiner, overheng og terrasser, og bruk av ubehandlete materialer), såkalt fordi utformingen kompletterer landskapet rundt Chicago. Disse husene regnes som de første eksempler på åpen planløsning.
Midt i starten av livet
Midt i starten av livet er et musikkalbum med Askil Holm, utgitt den 17. oktober 2014.
Stavanger kunstmuseum
Formidling
Stavanger kunstmuseum samarbeider med Den kulturelle skolesekken i Stavanger og Rogaland. I tillegg tilbyr museet undervisningsopplegg og omvisninger for barnehagebarn, skoleelever, videregående skoler, studenter og uavhengige grupper. Det er også søndagsomvisning i midlertidige, ikkekfaste utstilling hver søndag med en av museets kunstformidlere. I tillegg er det også formidlingsopplegg for barn hver søndag, tilpasset aldersgruppen 5-10 år og den aktuelle temporære utstillingen.
Museet har også et eget verksted for barn og voksne som ønsker å utfolde seg kreativt under museumsbesøket.
Frank Lloyd Wright
«Præriehusene»
Selve kjennetegnet på Wrights arkitektur er spillet med innerom i boliger og offentlige bygninger som f. eks. Unitarian Unity Temple, in Oak Park.
Wright mente at det menneskelige skulle stå sentralt i all formgiving. Eksempler på dette finner man i arbeid som Buffalo, New York, som resulterte i vennskap mellom Wright og direktør i Larkin Soap Company, Darwin D. Martin. I 1902 besluttet Larkin Company å reise et nytt administrasjonsbygg.
Wright kom til Buffalo og laget ikke bare de første skissene Larkin Administration Building (fullført i 1904, revet i 1950), men også privatboliger for mange av firmaets direktører:
De husene som er regnet for å være mesterverkene i den senere prærieperioden (1907–9) er Frederick Robie House og Avery og Queene Coonley House, begge i Chicago. Robie House med luftige, utkragete taklinjer som ble holdt oppe av en 37 meter lang bjelke av kanalstål er det mest dramatiske. Husets oppholds- og spisearealer danner et tilsynelatende ubrutt rom. Denne bygningen fikk en dyptgripende virkning på unge, europeiske arkitekter etter den første verdenskrig og er kalt «modernismens hjørnestein». Wrights arbeider forøvrig ble imidlertid ikke kjent for de europeiske arkitekter før etter 1910.
Europa og personlige vanskeligheter
I 1904 tegnet Wright designet for en nabo i Oak Park, Edwin Cheney, og ble øyeblikkelig betatt av Cheneys hustru, Mamah Borthwick Cheney. Hun var en moderne kvinne, og en av de tidlige feministene; Wright anså henne for å være sin intellektuelle likemann. Forelskelsen var gjensidig; de innledet et forhold. De to kunne ofte observeres kjørende gjennom Oak Park i Wrights bil, og ble gjenstand for folkesnakk. Wright hadde da vært gift på annet hold i over ti år. Wrights hustru Kitty ville imidlertid ikke gå med på skilsmisse, og til å begynne med ville heller ikke Edwin Cheney innvilge skilsmisse til Mamah. I 1909, før Robie House var fullført, dro Wright og Mamah Cheney hver for seg til Europa. Wright tilbragte et helt år i Italia; først bodde han et år hos sin eldste sønn LLoyd i Firenze, deretter bodde han sammen med Mamah i Fiesole. På dette tidspunktet gikk Edwin Cheney med på skilsmisse.
Arkitekturhistorikere har spekulert på hvorfor Wright besluttet å snu opp ned på livet sitt. Det er blitt sagt at han likte å leve på en knivsegg. Det forhold at han alltid syntes å grave seg ned i problemer er brukt som indisium på dette. Han brukte pengene etter hvert som han tjente dem og syntes alltid å ha gjeld. Dette er blitt koblet til spekulasjoner om at Wright gjennomlevde en yrkesmessig midtlivskrise  (i 1907 hadde han rukket å bli 40 år gammel). Forskere hevder at han i 1907/1908 følte at han hadde oppnådd alt han kunne oppnå med præriestilen, spesielt med tanke på eneboligen. For å illustrere dette kan man spørre om hvor mange forskjellige variasjoner av præriestilen det er mulig å skape, uten til slutt å føle at man ikke lenger kommer noen vei.
Wright og Mamah Cheney reiste på kryss og tvers i Europa. Wright fikk med seg en omfattende kunnskap om europeisk arkitekturhistorie. I 1910 stoppet han i Berlin, og hadde med seg nesten alle sine tegninger, der han oppsøkte forlaget til Ernst Wasmuth som hadde gått med på å gi ut hans arbeider. Han ga ut to bind som kalles Wasmuth Portfolio, og dette var den første store eksponeringen av Wrights arbeider i Europa.
Flere personlige tragedier
Den 15. august 1914, mens Wright var i Chicago for å fullføre et større prosjekt, Midway Gardens for Julian Carlton, satte en mannlig tjener som han hadde ansatt flere måneder tidligere, fyr på boligfløyen i Taliesin. Under brannen drepte han syv personer med øks. De døde var: Mamah, hennes to barn John og Martha, en gartner, en tegner, og en arbeider og sønnen hans. To stykker overlevde massakren (den ene var en som hjalp til å slokke ilden som nesten helt hadde fortært hele boligfløyen).
I 1923 døde Wrights mor, Anna. Han giftet seg med Miriam Noel i november 1923. Men hennes morfinavhengighet førte til at ekteskapet gikk over styr på mindre enn et år.
I 1924, etter separasjonen, møtte han Olga (Olgivanna) Lazovich Hinzenburg, på Petersburg Balletten. De flyttet inn i Taliesin sammen i  1925, men i 1926 søkte Olgas tidligere ektemann foreldrerett for sin datter. Wright og Olgivanna ble i Minnetonka, Minnesota, anklaget for å ha forbrutt seg mot Mann Act og arrestert i oktober 1925. Anklagene ble frafalt i 1926. Paret giftet seg i 1928.
Varig arv
Wright skapte et konsept, eller en serie ytterst originale konsepter, for forstadutvikling, som kan sammenfattes i begrepet Broadacre City. Han ga i 1932 uttrykk for ideen i sin bok The Disappearing City, og viste en modell på 4m x 4m av dette fremtidsamfunnet og stilte den ut ved en rekke anledninger i de følgende år. Han fortsatte å utvikle ideen helt frem til sin død. Det var også i 1930-årene at Wright først tegnet "Usonian" husene. Egentlig var dette høyst praktiske hus for middelklasseklienter: utformingen var basert på en enkel, men elegant geometri. Han brukte senere tilsvarende elementærformer i sin First Unitarian Meeting House, som ble oppført i Madison, Wisconsin mellom 1947 og 1950.
Hans mest berømte privatboliger ble tegnet mellom 1935 og 1939 — Fallingwater — for Mr. og Mrs. E.J. Kaufmann senior, ved Bear Run, Pennsylvania. Huset ble ifølge Wright tegnet for å  bringe beboerne så nær de naturlige omgivelser som mulig, med en bekk med et vannfall delvis under huset. Konstruksjonen består av en rekke utkragete balkonger og terrasser, kalkstein i de vertikale bygningselementene og jernbetong i de horisontale. Kostnadene beløp seg til $155,000, arkitekthonoraret på $8,000 medtatt. Kaufmanns egne ingeniører hevdet at konstruksjonen ikke var helt heldig. De ble overkjørt av Wright, men arbeiderne la i all stillhet inn ekstra stålarmering i de horisontale jerbetongdelene. Der er ulike oppfatninger om Wrights opprinnelige konstruksjon ville ha stått i mot tidens tann. I 1994 undersøkte Robert Silman og Associates bygningen og utarbeidet en plan for å forsterke konstruksjonen. På slutten av 1990-tallet ble stålforsterkninger tilføyd under de nederste utkragningene inntil en detaljert analyse kunne fullføres. I mars 2002 etterspent ble forsterkningen av de laveste terrassen fullført.
Fra han største kommersielle oppdrag og til de relativt moderate Usonian-husene, skapte Wright nær sagt hver eneste detalj selv, både i den ytre form og i innredningen, inkludert møbler, tepper, vinduer, dører, bord og stoler, lettere utstyr og dekorative elementer. Han var en av de første arkitektene som tegnet og forsynte bygningen med tilpassete møbler og utstyr som inngikk som integrerte deler i en gjennomført utformet helhet, og han vendte ofte tilbake til tidligere oppdrag for å tegne om igjen innredning og utstyr. I sine præriehus brukte han tematiserte og koordinerte formelementer (ofte basert på planteformer som gjentas i vinduer, tepper og annen innredning), gjorde nyskapende bruk av nye byggematerialer som prefabrikkerte betongblokker, glassbyggestein, teglstein og sinktekking (i stedet for tradisjonell blytekking), blyglassvinduer, gjorde oppsiktsvekkende bruk av Pyrex rørglass som et hovedelement i Johnsons Wax building. Wright var også en av de første arkitekter som tegnet og installerte spesialtilpasset belysning, inkludert noen av de aller første elektriske gulvlamper. Hans bruk av de til da nye, kuleformete lampeskjermene vakte i høy grad oppsikt (en utforming som tidligere ikke hadde vært mulig på grunn av de fysiske begrensningene i belysning med gass).
Et av hans prosjekter, Monona Terrace, opprinnelig tegnet i 1937 som City og County Offices for Madison, Wisconsin ble fullført i 1997 på den opprinnelige tomten, og man brukte et utvalg av Wrights endelige utkast til interiøret, bare tilpasset de nye behov som møtesenter. Tegninger tilpasset bygget, ble utført av Wrights lærling Tony Puttnam. Monona Terrace ble gjennom 60-årene gjenstand for en uoverensstemmelse mellom de originale tegningene og det fullførte bygget.
Wrights privatliv var fargerikt og skapte fra tid til annen overskrifter. Han giftet seg tre ganger: med Catherine Lee Tobin i 1889, Miriam Noel i 1922 og Olga Milanov Hinzenberg (Olgivanna) i 1928. Olgivanna hadde vært en aktiv tilhenger av den armenske mystiker G.I. Gurdjieff, hennes erfaring med Gurdjieff påvirket formen og innholdet på Wrights Taliesin Fellowship i 1932. Møtet med Gurdjieff og Wright er gjennomgått i Robert Lepages The Geometry Of Miracles. Olgivanna fortsatte å lede brorskapet etter Wrights død, inntil sin egen død i Scottsdale, Arizona i 1985. PÅ tross av stillingen som en høyprofilert arkitekt med høy etterspørsel nesten hele tiden, befant Wright seg bestandig i gjeld takket være sin ødsle livsstil.
Wright tegnet 362 hus. Rundt 300 har overlevet frem til 2005. Tre er tapt som følge av naturkatastrofer: Strandhuset til W. L. Fuller in Pass Christian, MS, som ble ødelagt av orkanen Camille i august 1969, Louis Sullivan Bungalow i Ocean Springs, Mississippi, som ble ødelagt av orkanen Katrina i 2005, og James Charnley Bungalow i Ocean Springs, Mississippi, som ble smadret av orkanen Katrina i 2005. Ennis House i California er ødelagt av jordskjelv og svekket av nedbør som har forårsaket jordforkastninger.
Mens et stort antall av disse bygningene bevares som skatter og det brukes millioner av doller på å vedlikeholde dem, har andre hus problemer med å omsettes på det åpne markedet på grunn av deres særegne utforming og gammeldagse preg. Etter hvert som bygninger eldes blir deres konstruktive svakheter tydeligere og Wrights konstruksjoner har ikke vært immune mot tidens tann. Noen av de dristigste og mest iderike prosjektene har krevd større, strukturelle reparasjoner, de svevende utkragete terrassene på Fallingwater er bare ett eksempel. (En vanlig spøk var hvordan «Fallingwater» is falling into the water.) Noen av disse svakhetene kan tilskrives at Wright tøyet grensene for det mulige, andre til en litt slipphendt konstruksjon, og enda andre til det naturlig forfall og slitasje av vær og vind over tid.
Wanghiatraktaten
Wanghiatraktaten, (kinesisk: 中美望厦条约, pinyin:  Zhōng-Měi Wàngxià tiáoyuē) er en av de traktater som blir kalt de ulikeverdige traktater som fremmede makter var i stand til å avtvinge Qing-dynastiets Kina etter Opiumskrigen. Den gjaldt USA og Kina og ble undertegnet den 3. juli 1844 i landsbyen Wanghia nord i den portugisiske kolonien Macao. Dette er nå Macaos bydel Mong Ha på Macaohalvøya.
Frank Lloyd Wright
Varig arv
Mange spekulerer på om karakteren Howard Roark i arkitekt Ayn Rands bok The Fountainhead, er basert på, i det minste delvis, Frank Lloyd Wright. Rand selv, en av Wrights klienter, benekter imidlertid dette.
I 1992 hadde Madison Opera i Madison, Wisconsin premiere på operaen Shining Brow, av komponisten Daron Hagen og librettisten Paul Muldoon basert på tidlige begivenheter i Wrights liv. Operaen har siden hatt atskillige gjenoppføringer. I 2000 debuterte Work Song: Three Views of Frank Lloyd Wright, et teaterstykke basert på forholdet mellom de personlige og yrkesmessige sidene ved Wrights liv, på Milwaukee Repertory Theater.
Wanghiatraktaten
På ett punkt var amerikanerne imidlertid mer på kinesisk side enn britene hadde vært. Artikkel 33 forbød opiumshandel. Amerikanere som forbrøt seg mot dette, skulle overleveres til den kinesiske justis.
PFA Young Player of the Year
PFA Young Player of the Year er en pris som gis til årets beste unge spiller i FA Premier League. Professional Footballers' Association (PFA) arrangerer avstemningen, og kun medlemmene kan stemme. Alle spillerne i de engelske ligaene, uavhengig av nasjonalitet og som er under 23 år ved starten av sesongen, kan vinne prisen. Prisen deles ut i april/mai hver sesong, og er den mest prestisjefulle prisen en ung fotballspiller kan motta i engelsk fotball. Ryan Giggs og Robbie Fowler var de eneste som har vunnet denne prisen to ganger, før Wayne Rooney skrev seg på lista i 2006 og Dele alli ble vinner i 20016 og 2017
Frank Lloyd Wright
Varig arv
En av Wrights sønner, Frank Lloyd Wright Jr., kjent som Lloyd Wright, var også en kjent arkitekt i Los Angeles. Lloyd Wrights sønn, (og Wrights barnebarn) Eric Lloyd Wright, er arkitekt i Malibu.
Sitater
«En doktor kan begrave sine feil, en arkitekt kan bare råde sine klienter til å plante villvin.»
«Jeg behøver ikke legitimere meg, jeg er arkitekt.» – svar til et overhode i Unity Temple som ba ham skrive inn sitt navn i inngangsprotokollen.
«Naturen viser ham hele tiden vitenskapen om sin enestående økonomi i anvendelsen av mineraler, vekstenes konstruktive sammensetning og som over alt åpenbarer sin ufordervete karakter gjennom formene.»
«Gi meg luksus og jeg vil med glede unnvære livets nødtørftigheter.» (Anm. Dette sitatet er også tillagt Oscar Wilde)
«Det er slik du kan avgjøre om det er et tak – som svar på taklekkasjer i bygningene hans.»
«Jeg er for å holde farlige våpen unna hendene på tåper. La oss begynne med skrivemaskinene.»
Sødringmesteren
Sødringmesteren (Sødringverkstedet) var en dansk kalkmaler eller et malerverksted som utførte arbeider i kirker knyttet til lensmann Jacob Lykke på Østrup ved Randers. Verkstedet var aktivt på Jylland i perioden ca. 1490–1505.
Sødringmesteren har utført kalkmalerier i Albæk kirke, Sødring kirke og Udbyneder kirke og både i Sødring og Albæk har han malt Jacob Lykkes våpenskjold. Maleriene i Sødring er datert 1491 og i Udbyneder i 1501.
Danmark under EM i friidrett 2014
Danmark deltok med 16 utøvere under EM i friidrett 2014 som ble arrangert 12.–17. august 2014 i Zürich. Danmark tok ingen medaljer under mesterskapet.
Nemzeti Bajnokság I 1901
Sluttstilling i den ungarske fotballserien i 1901-sesongen. Dette var det første fotballmesterskapet avholdt i Ungarn, og bare lag fra Budapest deltok.
Sluttstilling
S = Spilte kamper; V = Kamper vunnet; U = Uavgjorte kamper; T = Tapte kamper; + = Scorede for; - = Innslupne mål; MF = Målforskjell; P = Poeng
Charles Daniels
Charles Meldrum Daniels (født 21. mars 1885 i Dayton, Ohio død 9. august 1973 i Carmel Valley, Carlifornia) var en amerikansk svømmer som deltok i flere olympiske leker, 1904 i St. Louis og 1908 i London. Han deltok også under Ekstralekene i Athen i 1906.
Under OL 1904 i St. Louis ble han olympisk mester i svømming tre ganger. Han vant både 220- og 440 yards fri og han var med på det amerikanske laget som vant 4 x 50 yards fri. Sin fjerde gullmedalje vant han fire år senere under OL 1908 i London, han vant distansen 100 meter fri.
VM i orientering 1981
Verdensmesterskapet i 1981 var det 9. verdensmesterskapet i orientering. Mesterskapet ble arrangert i Thun i Sveits 4.-6. september 1981.
Deltagende nasjoner
Utøvere fra 22 nasjoner deltok i mesterskapet. Det var to nasjoner flere enn i det foregående verdensmesterskapet i 1979. Nye nasjoner er merket med fet skrift
Lyon County (Iowa)
Lyon County er et fylke i den amerikanske delstaten Iowa. Fylket hadde 11,581 innbyggere i 2010. Lyon County ble opprettet i 1851 og fylkessetet er Rock Rapids.
Navn
Fylket ble først kalt Buncombe, men ble omdøpt til ære for borgerkrigsoffiseren Nathaniel Lyon.
Jambeiro
Jambeiro er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Simula Research Laboratory
Selskapet har ikke erverv til formål, og skal ikke dele ut utbytte til sine eiere. Simula Research Laboratory er et ideelt og allmennyttig foretak. Selskapet har tre hovedoppgaver; forskning på høyt internasjonalt nivå, utdanning i samarbeid med norske universiteter og nyskaping basert på forskningen i senteret. Senteret driver forskning innen tre fagområder; Networks and Distributed Systems, Scientific Computing og Software Engineering. Simula Research Laboratory har sitt navn fra programmeringsspråket Simula som ble utviklet på 1960-tallet.
Simula Research Laboratory holder til i Kristian Augusts gate i Oslo sentrum. De hadde tidligere kontorer på IT Fornebu i Bærum. Datterselskapene Simula UiB og SimulaMet holder til på henholdsvis Universitetet i Bergen og Oslomet.
Datterselskaper
Simula UiB er et forskningssenter for informasjons- og kommunikasjonssikkerhet i Bergen, og Samferdselsdepartementet bevilget 5 millioner kroner i støtte til dette i 2015.
Politidirektoratet
Politidirektoratet (POD) er et norsk direktorat underlagt Justis- og beredskapsdepartementet. POD har ansvar for faglig ledelse, styring, fordeling av ressurser, resultatoppfølging og utvikling av politietaten. Direktoratet har ansvar for politiet i de 12 politidistriktene og politiets særorganer, men ikke for Politiets sikkerhetstjeneste, som er direkte underlagt departementet. Direktoratet har heller ikke ansvar for behandlingen av straffesaker. Dette ligger under Riksadvokaten som øverste leder av påtalemyndigheten.
Politiets operative funksjoner utøves av politidistriktene eller særorganene (som for eksempel Økokrim), det er bare i spesielle situasjoner at POD griper inn i den operative virksomheten i politidistriktene. I viktige nasjonale politisaker kan politidirektøren bruke sin instruksjonsmyndighet og overta styringen av en politioperasjon eller delegere ledelsen til en annen politimester. Ved ekstraordinære politiaksjoner eller kriser kan politidirektøren etablere stab for å understøtte sin ledelse og gjennomføring av PODs ledelses- og koordineringsfunksjon. Avhengig av den aktuelle hendelsen vil POD sørge for at nødvendige personell- og materiellressurser er tilgjengelige og gi råd til og koordinere samarbeid mellom berørte politimestre og særorganer. Direktoratet kan også utpeke en politimester som ansvarlig for koordinering på taktisk nivå. Direktoratet har også en rolle i å innhente og bearbeide informasjon fra politidistriktene, koordinere samarbeid og utarbeide situasjonsrapporter til Justis- og beredskapsdepartementet.
POD ble opprettet 1. januar 2001 og har 280 ansatte (2016). Før opprettelsen hadde den øverste ledelsen av Politi- og lensmannsetaten vært styrt av Justisdepartementet direkte. Ved opprettelsen ble et stort antall ansatte i Justisdepartementet overført til POD. Hensikten med opprettelsen var friere og mer faglig ledelse av Politi- og lensmannsetaten. Direktoratet ble i de 11 første år ledet av Ingelin Killengreen, som var politidirektør fra opprettelsen av direktoratet til 2011. Øystein Mæland ble i statsråd 27. mai 2011 utnevnt til ny politidirektør. Han gikk av som direktør august 2012. Odd Reidar Humlegård ble beordret til stillingen som politidirektør fra 20. august 2012. Marie Benedicte Bjørnland tiltrådte som politidirektør 1. april 2019.
Donetskplatået
Donetskplatået (ukrainsk/russisk: Донецький кряж – Donetskij kraz) er et platålignende høydedrag i Ukraina og Russland.
Politidirektoratet
POD har kontorer på Majorstuen i Oslo.
Donetskplatået
Donetskplatået er en del av den store østeuropeiske slette. Det ligger hovedsakelig i Ukraina, men strekker seg i øst inn i Russland. Det ligger sør for elva Donets, mellom Asovhavet i sør og Det sentralrussiske platå i nord. Landskapet på det tett befolkede platået kjennetegnes av åser og mindre daler.
Politidirektoratet
Organisasjon
POD er organisert i fem avdelinger samt en kommunikasjonsstab:
1. mars 2014 ble det etablert to nye enheter som rapporterer direkte til POD. Den ene enheten, IKT@politiet, skal være IKT-leverandør for hele politietaten og består av omkring 200 ansatte, med arbeidssted Majorstuen i Oslo. Den andre enheten, Fellestjenester@politiet, skal være en profesjonell leverandør av materiell, samband og fellestjenester til politietaten, og består av omkring 140 ansatte med arbeidssted i Oslo og på Jaren. Like før etableringen ble navnet på de to nye enhetene endret til henholdsvis Politiets IKT-tjenester og Politiets fellestjenester.
Donetskplatået
Blant de største byene på Donetskplatået er: Donetsk, Horlivka, Makijivka, og Luhansk.
Merritt Parkway
Merritt Parkway, oppkalt etter kongressmannen Schuyler Merritt fra Connecticut, er en amerikansk motorvei med begrenset adgang (ikke for lastebiler eller busser) i Fairfield County i Connecticut. Den er en av de få motorveier i USA som er blitt designert som National Scenic Byway. Den er en del av Route 15 og løper fra grensen mot staten New York i Greenwich, der den viderefører Hutchinson River Parkway til Housatonic River i Stratford, der den avløses av Wilbur Cross Parkway. Merritt kan skjelnes fra Wilbur Cross fremfor alt ved at den er for det meste mer naturskjønt anlagt og ved at alle broer den passerer under ble arkitektutformet av en og samme arkitekt i Art deco-stil, men samtidig slik at alle broene var unike.
Merritt Parkway er en av USAs eldste såkalte parkways. Strekningen fra Greenwich til Norwalk ble åpnet 29. juni 1938, og resten ble ferdig i 1940.
Juntafil
Juntafil er et norsk opplysningsprogram for ungdom som har gått på NRK Radio siden 2001. Programmet retter seg mot ungdom og tar for seg temaer som sex, kropp og følelser. I februar 2019 gikk programmet over til podkast som publiseres mandag og onsdag hver uke. Programleder er Tuva Fellman og reporter er Remi Horgar.
Programmet benytter seg av fagfolk fra og Sex og samfunn for å gi råd om samliv og seksualitet.
Juntafil er et av P3s lengstlevende program og har gått siden 2001.
Helligtrekongersmesteren
Helligtrekongersmesteren (Helligtrekongersverkstedet) var en dansk kalkmaler eller malerverksted som var aktivt på Sjælland i Danmark ca. 1465–1475. Verkstedet har fått navn etter sine arbeider i Helligtrekongers kapell i Roskilde domkirke.
Helligtrekongersmesteren har også malt i Tystrup kirke og i Vordingborg kirke.
Salvatore Riina
Salvatore «Totò» Riina (født 16. november 1930 i Corleone i Italia, død 17. november 2017 i Parma ) var en italiensk mafiasjef. Han ble regnet for å være capo di tutti capi, «sjefen over alle sjefer».
Mafialeder
Riina, som var sønn av en fattig bonde, ble kalt «u curtu» (den kortvokste) på grunn av sine 158 cm, og «la belva» (udyret) på grunn av sitt ry som voldelig drapsmann.
I 1980-årene og tidlig i 1990-årene gjennomførte Riina og hans mafiaorganisadjon, Corleonesi, en brutal voldskampanje både mot rivaliserende mafiagrupper og mot myndighetene, noe som kulminerte i mordet på dommeren Giovanni Falcone og hans hustru.
Arrestert, dømt, fengslet
Han gikk under jorden i 1969, ble arrestert i 1993 og ble dømt til livsvarig fengsel. Han sonet 26 livstidsdommer og antas å stå bak omkring 150 mord. Han skal ha utført sitt første drap 17 år gammel. Han ble anklaget for å ha koordinert mordene på Giovanni Falcone og Paolo Borsellino, to antimafiadommere.
Til tross for at han var Italias mest etterlyste mann, viste det seg at han hadde levd åpenlyst i byen Corleone sør for Palermo på Sicilia i 20 år. Han ble angitt av Giuseppe Marchese, en pentito («en som angrer»), sin svogers svoger.
En av Riinas nære venner i Corleonesi-klanen, Bernardo Provenzano, antas å ha tatt over som leder for organisasjonen. Provenzano ble arrestert 11. april 2006 etter 43 år på rømmen, og døde i 2016.
Riina døde på et fengselssykehus i Parma.
Overdragelseslinje
Zenbuddhismen vedlikeholder opptegnelser av sine historiske lærere som, ifølge denne skolens tradisjonelle historie, har ført dharma fra generasjon til generasjon i en ubrutt linje siden Buddhas tid. Denne vertikale linjen er en overdragelseslinje av forgjengere som utgjør en validering av zen-erfaringen til dagens generasjon av lærere.
Ordet overdragelseslinje forekommer også i andre buddhist-tradisjoner; for eksempel inkluderer kravene for ordinering som en bhikkhu (munk) tilstedeværelse av minst fem andre bhikkuer, av hvilke én må være en fullt ordinert preseptor, og en annen en acharya (lærer). Slik dannes en monastisk overdragelseslinje som når bakover helt til Buddha. Vajrayana-buddhisme legger også stor vekt på kontinuiteten til en læreretnings overdragelseslinje.
Handlingen der dharma føres over til en ny lærer, og med det forlenger overdragelseslinjen, refereres til som dharma-overføring.
Seks generasjoner senere var Huineng den berømte sjette kinesiske patriarken (den 33. i linje fra Buddha) i det 7. århundre. Etter hvert som chan florerte i Kina var det mange grener av den overdragelseslinjen. Noen døde ut i tidens løp mens andre har eksistert ubrutt fram til vår tid.
Enkelte av disse linjene ble overført til Japan, og med dem ble zen-tradisjonen opprettet. Den kanskje mest berømte av disse overføringene til Japan var Dōgen som dro til Kina for opplæring i chan i det 13. århundre, og etter å ha mottatt dharma-overføringen i Caodong-skolen dro han tilbake til Japan og etablerte Sotoskolen. Linji-skolen ble også overført til Japan der den kom til å bli kjent som Rinzaiskolen.
Butare
Butare (Alaria esculenta) er en opptil tre meter fjærlignende tare som tidligere ble brukt til husdyrfor, menneskeføde og gjødsel. Den liker best plasser kaldere enn 16 grader med mye bølger, og fins derfor bare fra Mandal og nordover til Finnmark. På Svalbard er den vanlig sammen med fingertaren.
Beskrivelse
Butare er, som andre tarer festet med flere tråder (heptar) til fast fjell. Stilken (stipes) er kort. Ulikt de andre tarene her til lands får stilken på butaren sporofyller, som er to rader med små mørkebrune blader fylt med sporer som brukes til formering. Et annet særtrekk er at stilken fortsetter som en del av avlange bladet (lamina) som utgjør det meste av butaren: Det blir opptil 20 cm bredt, flere meter langt, og fornyer seg hvert år vinterstid. Bladet vokser raskt fra januar til mai, men rives etterhvert her og der opp inn til midtribben (stilken) og får et rufsete utseende. Det kan bli 2-3 meter langt og er gulgrønt eller olivengrønt. Butaren kjennes lett på den tydelige midtribben som kan oppfattes som en fortsettelse av stilken i hele bladets lengde.