cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slaget ved Gettysburg
Slagets første dag
General Lee forstod det defensive potensialet for Unionen dersom de holdt dette høyereliggende området. Han sendte ordrer til Ewell at Cemetery Hill måtte tas «dersom praktisk mulig.» Ewell som tidligere hadde tjent under Stonewall Jackson, en general som var kjent for å gi ordrer en ikke stilte spørsmål ved, bestemte seg for at et slikt angrep ikke var praktisk mulig, og forsøkte derfor ikke på det. Denne beslutningen er regnet av historikere som en stor mulighet som gikk tapt.
Den første dagen ved Gettysburg var ikke bare et forspill til de blodige andre og tredje dagene, den var det 23. største slaget i krigen etter antallet soldater som var i kamp. Rundt en fjerdedel av Meades armé (22 000 soldater) og rundt en tredjedel av Lees armé (27 000) deltok.
Planer og bevegelser frem mot kampene
I løpet av kvelden 1. juli og morgenen 2. juli ankom det meste av det gjenværende infanteriet i begge arméer slagmarken, inkludert Unionens II, III, V, VI og XII korps. Longstreets tredje divisjon under George Pickett hadde startet marsjen fra Chambersburg tidlig om morgenen. Den ankom ikke før sent den 2. juli
Unionens linje gikk fra Culp's Hill sørøst for landsbyen, nordvestover til Cemetery Hill rett sør for landsbyen, så sørover nesten 3 km langs Cemetery Ridge og sluttet rett nord for Little Round Top. Det meste av XII Corps var på Culp's Hill, restene av korpsene I og XI forsvarte Cemetery Hill, II Corps dekket det meste av den nordlige halvdelen av Cemetery Ridge og III Corps fikk ordre om å finne stilling på dens flanke. Formen til unionslinja er populært beskrevet som en «fiskekrok»-formasjon. De konfødererte linjene lå parallelt med unionslinjene rundet 1,6 km vest for Seminary Ridge, gikk østover gjennom landsbyen, så svingte de sørøstover til et punkt ovenfor Culp's Hill. Dermed hadde den føderale arméen de indre linjene, mens de konfødererte linjene var nesten 8 km lange.
Lees slagplan for 2. juli krevde at Longstreets første korps skulle posisjonere seg i skjul for å angripe Unionens venstre flanke, nordøstover over Emmitsburg Road, og rulle opp de føderale linjene. Angrepssekvensen skulle starte med generalmajorene John Bell Hoods og Lafayette McLaws' divisjoner, fulgt av generalmajor Richard H. Andersons divisjon fra Hills tredje korps. Den progressive en echelon-sekvensen i dette angrepet skulle forhindre Meade i å flytte styrkene fra sentrum for å styrke sin venstre flanke. Samtidig skulle generalmajorene Edward Johnsons og Jubal Earlys divisjoner fra andre korps gjennomføre et skinnangrep mot Culp's og Cemetery Hill, igjen for å forhindre flytting av føderale styrker, og så endre skinnangrepet til et angrep i full skala dersom det tilbød seg gunstige muligheter for det.
Lees plan var derimot basert på feilaktig etterretning, noe som ble forsterket av Stuarts stadige fravær fra slagmarken. I stedet for å bevege seg på utsiden av den venstre føderale styrken og angripe deres flanke, ville Longstreets venstre divisjon under McLaws stå ovenfor generalmajor Daniel Sickles' III Corps som lå direkte i deres vei. Sickles var misfornøyd med stillingen som var tildelt ham på den sørlige enden av Cemetery Ridge. Han så høyere terreng som var mer gunstig for artilleristillinger 800 meter mot vest. Derfor rykket han frem med sitt korps, uten ordre, til det litt høyere området langs Emmitsburg Road. Den nye linja gikk fra Devil's Den, nordvest til Sherfy-gårdens Peach Orchard, så nordøstover langs Emmitsburg Road sør til Codori-gården. Dette skapte et uforsvarlig utspring ved Peach Orchard. Brigadegeneral Andrew A. Humphreys divisjon som lå i stilling langs Emmitsburg Road, og generalmajor David B. Birneys divisjon i sør kunne angripes fra to sider og var spredt ut over en lengre front enn deres lille korps effektivt kunne forsvare.
Longstreets angrep skulle utføres så tidlig som praktisk mulig. Men Longstreet fikk tillatelse fra Lee til å vente på ankomsten til en av sine brigader, og mens de marsjerte for å innta sine tildelte stillinger, oppdaget mennene hans en føderal signalstasjon på Little Round Top. Marsjen gikk via omveier for å unngå å bli oppdaget, og dette kastet bort mye tid, og Hoods og McLaws divisjoner satte ikke i gang sine angrep før rett etter henholdsvis 16.00 og 17.00.
Angrepene på Unionens venstre flanke
Da Longstreets divisjoner angrep Unionens tredje korps, ble Meade tvunget til å sende 20 000 menn i forsterkninger i form av hele V Corps, brigadegeneral John C. Caldwells divisjoner av II Corps, det meste av XII Corps og små deler av det nyankomne VI Corps. Det konfødererte angrepet avvek fra Lees plan siden Hoods divisjon beveget seg lenger østover enn det var ment. Dermed mistet det sin linje langs Emmitsburg Road og angrep Devil's Den og Little Round Top. McLaws kom inn på Hoods venstre side og drev flere angrep inn i det utstrakte III Corps i Wheatfield og overveldet dem i Sherfy's Peach Orchard. McLaws angrep nådde til slutt Plum Run Valley («Valley of Death») før angriperne ble slått tilbake av Pennsylvanias reservedivisjon i V Corps som rykket ned fra Little Round Top. III Corps ble praktisk talt tilintetgjort som kampenhet i slaget, og Sickles måtte amputere benet etter at det ble knust av en kanonkule. Caldwells divisjon ble gradvis ødelagt i Wheatfield. Andersons divisjon angrep McLaws venstre flanke, noe som startet rundt 18.00 og nådde kanten av Cemetery Ridge, men de kunne ikke holde stillingen ovenfor motangrepene fra II Corps, inkludert et nesten selvmorderisk motangrep av 1. Minnesota mot en konføderert brigade som Hancock i desperasjon ga ordre til.
Ettersom kampene raste i Wheatfield og Devil's Den, hadde oberst Strong Vincent fra V Corps et utsatt tak på Little Round Top, en viktig høyde helt til venstre i unionslinjene. Hans brigade på fire relativt små regimenter klarte å stå i mot gjentatte angrep fra brigadegeneral Evander Laws brigade fra Hoods divisjon. Meades sjefsingeniør, brigadegeneral Gouverneur K. Warren, hadde innsett viktigheten av denne stillingen og sendte Vincents brigade, et artilleribatteri, og 140. New York for å okkupere Little Round Top kun minutter før Hoods styrker ankom. Forsvaret av Little Round Top med et bajonettangrep av 20. Maine var en av de mest sagnomsuste episodene i borgerkrigen og gjorde oberst Joshua L. Chamberlain kjent etter krigen.
Angrepene på Unionens høyre flanke
Rundt kl. 07.00 kom angrepet til det andre korpset i Johnsons divisjon på Culp's Hill i gang, noe forsinket. De fleste av høydens forsvarere, Unionens XII Corps, ble sendt mot venstre for å forsvare seg mot Longstreets angrep, og den eneste delen av korpset som var igjen på høyden var en brigade under brigadegeneral George S. Greene. Greene hadde insistert på å bygge sterke defensive verk, og med forsterkninger fra I og XI Corps klarte Greenes menn å slå tilbake de konfødererte angriperne, men en del av de forlatte føderale stillingene på den nedre delen av Culp's Hill ble tatt.
Rett etter mørkets frembrudd angrep to av Jubal Earlys brigader stillingene til XI Corps på East Cemetery Hill hvor oberst Andrew L. Harris fra 2. brigade, 1. divisjon, kom under et ødeleggende angrep og mistet halvparten av sine menn. Men Early klarte ikke å støtte sine brigader i angrepet, og Ewells gjenværende divisjon under generalmajor Robert E. Rodes klarte ikke å støtte Earlys angrep ved å rykke frem mot Cemetery Hill fra vest. Unionsarméens interne linjer gjorde det mulig for kommandantene å flytte styrkene sine raskt til kritiske områder, og med forsterkninger fra II Corps tok de føderale styrkene tilbake kontrollen over East Cemetery Hill. Earlys brigader ble tvunget til å trekke seg tilbake.
Stuart og hans tre kavaleribrigader ankom Gettysburg rundt kl. 12.00, men hadde ingen rolle i slaget den andre dagen. Brigadegeneral Wade Hampton IIIs brigade utkjempet en mindre trefning med George Armstrong Custers Michigan-kavaleri nær Hunterstown nordøst for Gettysburg.
Slagets tredje dag
General Lee ønsket å fornye angrepet på fredag, 3. juli, ved å bruke samme grunnplan som dagen før. Longstreet skulle angripe de føderales venstre flanke, mens Ewell skulle angripe Culp's Hill. Før Longstreet var klar, startet Unionens XII Corps et artilleribombardement ved daggry mot de konfødererte ved Culp's Hill i et forsøk på å ta tilbake en del av sine tapte stillinger. De konfødererte angrep, og den andre kampen om Culp's Hill endte rundt kl. 11.00 etter rundt syv timer med bitre kamper.
Lee ble tvunget til å endre sine planer. Longstreet skulle lede Pickett's Virginia-divisjon i sitt eget første korps, pluss seks brigader fra Hills korps, i et angrep mot stilligene til det føderale II Corps til høyre for sentrum av unionslinja på Cemetery Ridge. Før angrepet skulle alt artilleri Konføderasjonen kunne føre frem bombardere og svekke fiendens linje. Rundt kl. 13.00 begynte mellom 150 og 170 konfødererte kanoner et artilleribombardement som antagelig var det største i krigen. For å spare på verdifull ammunisjon til infanteriangrepet som de visste ville komme, svarte artilleriet til Army of the Potomac ikke til å begynne med på fiendens ild. Etter rundt 15 minutter svarte 80 føderale kanoner. Army of Northern Virginia hadde svært lite artilleriammunisjon, og kanonaden hadde ikke betydelig effekt på Unionens stillinger. Rundt kl. 15.00 stoppet kanonaden, og 12 500 konfødererte soldater steg ut fra kanten av Seminary Ridge og rykket 1,2 km mot Cemetery Ridge i det som er kjent som «Pickett's Charge». Mens de konfødererte rykket frem, var der kraftig flankeild fra Unionens stillinger på Cemetery Hill og nord for Little Round Top, og muskett og kardesk-salver fra Hancocks II Corps. Nesten halvparten av angriperne kom seg ikke tilbake til egne linjer. Den føderale linja vaklet og ble midlertidig brutt på et sted kalt «Angle» ved et lavt steingjerde, rett nord for en flekk med vegetasjon som ble kalt «Copse of Trees», men forsterkninger stormet inn i bruddet, og det konfødererte angrepet ble slått tilbake. Den fremste fremrykningen til brigadegeneral Lewis A. Armisteads brigade i Picketts divisjon ved Angle, blir henvist til som «Konføderasjonens høyvannsmerke», siden det kan hevdes at det var det nærmeste Sørstatene noen gang kom til å oppnå sitt mål om å skaffe seg uavhengighet fra Unionen via militær seier.
Det var to betydelige kavaleritrefninger den 3. juli. Stuart ble sendt ut for å vokte de konføderertes venstre flanke og for å være forberedt på å utnytte eventuelle suksesser som infanteriet kunne oppnå på Cemetery Hill ved å flanke den føderale høyrekanten og angripe deres forsyningsvogner og kommunikasjonslinjer. 5 km øst for Gettysburg, i det som nå kalles «East Cavalry Field» (som ikke vises på kartet, men ligger mellom York Road og Hanover Road), støtte Stuarts styrker sammen med føderalt kavaleri: Brigadegeneral David McM. Greggs divisjon og Custers brigade. Et lengre slag på hesteryggen som inkluderte kamper mann mot mann med sabler, fulgte. Custers angrep i ledelsen for 1. Michigans kavaleri, svekket angrepet fra Wade Hamptons brigade og blokkerte Stuart fra å oppnå sine mål bak de føderale styrkene. Brigadegeneral Judson Kilpatrick satte i gang et kavaleriangrep mot infanteristillingene til Longstreets korps sørvest for Big Round Top da han fikk høre om dagens seier. Brigadegeneral Elon J. Farnsworth protesterte mot meningsløsheten i et slikt trekk, men fulgte ordrer. Farnsworth ble drept i angrepet, og hans brigade ble påført betydelige tap.
Konføderasjonens retrett
Arméene stirret på hverandre over de blodige markene den 4. juli, samme dag som Vicksburg-garnisonen overgav seg til generalmajor Ulysses S. Grant. Lee gjorde om sine linjer til defensive stillinger i håp om at Meade ville angripe. Men den forsiktige kommandanten bestemte seg for ikke å ta risikoen, en beslutning han senere ble kritisert for. Han beordret en rekke mindre fremstøt, bl.a. sendte han regulære soldater over 1,6 km mot de konføderertes høyre linjer, men de trakk seg tilbake under artilleriild og Meade bestemte seg for ikke å angripe. En rekke skuddvekslinger mellom linjene endte kun i fortsatt stillstand. Midt på ettermiddagen hadde skuddvekslingene stort sett tatt slutt ved Gettysburg, og begge arméene begynte å samle de resterende sårede og gravlegge noen av de døde. Et forslag på fangeutveksling fra Lee ble avslått av Meade.
Den 5. juli, i pøsende regn, forlot mesteparten av Army of Northern Virginia Gettysburg på Hagerstown Road. Slaget ved Gettysburg var over, og de konføderete styrkene dro tilbake til Virginia. Meades armé fulgte etter, men forfølgelsen var bare halvhjertet. Potomac steg av regnværet og fanget Lees hær på den nordlige bredden av elva en stund, men da de føderale til slutt tok dem igjen, hadde de konfødererte vadet over elva. Aksjonen i bakstyrkene ved Falling Waters den 14. juli endte Gettysburg-felttoget og la til ytterligere noen navn på den lange lista over døde og sårede, inkludert general Pettigrew som ble dødelig såret.
I et kort brev til generalmajor Henry W. Halleck skrevet den 7. juli, kommenterte Lincoln de to store unionsseirene ved Gettysburg og Vicksburg. Han skrev blant annet:
Halleck overbrakte så innholdet av Lincolns brev til Meade i et telegram. Men til tross for gjentatte bønner fra Lincoln og Halleck som fortsatte den neste uka, forfulgte ikke Meade Lees hær aggressivt nok til å ødelegge den før den krysset tilbake over Potomac til sikkerheten i sør. Lincoln klaget til marineminister Gideon Welles at «hæren vår holder krigen i sin hule hånd, og de velger å ikke lukke den!»
Reaksjon på nyhetene om Unionens seier
Nyhetene om Unionens seier skapte ekstase i nord. En overskrift i The Philadelphia Inquirer proklamerte «VICTORY! WATERLOO ECLIPSED!» (Seier! Waterloo overgått!) Skribenten George Templeton Strong skrev :
Effekten på Konføderasjonen
Konføderasjonen hadde tapt politisk i tillegg til militært. Under de siste timene av slaget, nærmet den konfødererte visepresidenten Alexander Stephens seg unionslinjene ved Norfolk under et våpenhvileflagg. Hans formelle instruksjoner fra president Jefferson Davis hadde begrenset hans mandat til forhandlinger om fangeutvekslinger og andre prosedyrer, men historikeren James M. McPherson spekulerer i om han hadde uformelle mål om å sette fram fredsforslag. Davis hadde håpet at Stephens skulle nå Washington fra sør mens Lees seirende hær marsjerte mot den fra nord. President Lincoln avslo Stephens forespørsel om å få passere gjennom linjene da han hørte om resultatet i Gettysburg. Da nyhetene nådde London, forsvant de siste restene av håp i Konføderasjonen om europeisk anerkjennelse. Henry Brooks Adams skrev at «katastrofene til opprørerne er uten noe håp om suksess. Det er nå antatt at enhver idé om intervensjon er slutt. »
Noen økonomihistorikere har poengtert at etter tapene ved Gettysburg og Vicksburg, stupte markedet for konfødererte krigsobligasjoner. «Europeiske investorer gav Johnny Reb rundt 42% sjanse for å vinne krigen tidlig i 1863 før slaget ved Gettysburg... Men nyhetene om alvorligheten i de kostbare konfødererte nederlagene ved Gettysburg/Vicksburg førte til at mange forsøkte å kvitte seg med opprørsobligasjonene og sannsynligheten for sørlig seier falt til rundt 15% på slutten av 1863. »
Tapstall
De to arméene hadde totale tapstall på mellom 46 000 og 51 000. Unionens tapstall var på 23 055 (3155 døde, 14 531 sårede og 5369 tatt til fange eller savnede). De konfødererte tapstallene er vanskeligere å anslå. Mange forfattere siterer rundt 28 000, men Busey og Martins endelige verk i 2005, Regimental Strengths and Losses, dokumenterer 23 231 (4708 døde, 12 693 sårede og 5830 tatt til fange eller savnede). Tapstallene for begge sider i løpet av hele felttoget var 57 225. Blant sivile er det bare dokumentert ett eneste dødsfall under slaget. 20 år gamle Ginnie Wade ble rammet av en kule på avveie som passerte gjennom kjøkkenet hennes i landsbyen mens hun bakte brød.
Nesten 8000 ble drept umiddelbart. I den varme sommersola måtte likene gravlegges raskt. Stanken etter kadavrene fra 3000 hester som ble brent i en rekke hauger sør for Gettysburg, førte til at folk i landsbyen ble syke. Krigsherjingene var fremdeles tydelige i Gettysburg mer enn fire måneder senere, den 19. november, da Soldiers' National Cemetery ble innviet. Under denne seremonien æret president Abraham Lincoln de falne og redefinerte krigens formål i sin historiske Gettysburg-tale
Idag bevares Gettysburg National Cemetery og Gettysburg National Military Park av U.S. National Park Service som to av nasjonens historiske landemerker.
De fem utvalgte
De fem utvalgte (originaltittel: The Power of Five) er en serie spenningsromaner for ungdom, skrevet av den engelske forfatteren Anthony Horowitz. I amerika er serien omdøpt til The Gatekeepers (Portvokterne).
Serien handler om den 14 årige Matt Freeman fra London som mistet foreldrene sine i en bilulykke da han var liten. Han merker fort at han har spesielle krefter. Senere oppdager han at han er en av de fem utvalgte, som sammen med fire andre, Pedro fra slummen i Peru, tvillingene Scott og Jamie Tyler fra Amerika og Scarlett (også kalt Scar) fra London, som også alle er foreldreløse, skal ta opp kampen mot De Gamle – et ondt folk som en gang eide verden og kun er til for å skape hat – som de tidligere utvalgte har klart å slå i alle tider før dem.
El cóndor pasa (sang)
«El Cóndor Pasa» er en sang fra zarazuelaen El Cóndor Pasa av den peruanske komponisten Daniel Alonía Robles, skrevet i 1913 og basert på en tradisjonell folkemelodi.
Den er antageligvis den best kjente peruanske sangen verden over på grunn av en coverversjon med Simon & Garfunkel fra deres album Bridge over Troubled Water (1970). Deres versjon er kalt «El Condor Pasa (If I Could)». Simon hørste en versjon kalt «Pasa del Condor» av Jorge Milchberg, som var leder for gruppen Urubamba, tidligere kjent som The Incas. Simon ble venn av gruppen gjennom denne sangen og endte opp med å turnere med den. Hans produserte også dens første amerikanske album.
Simon & Garfunkel utgav sin versjon på single i USA.
Historie
I 1913 komponerte Alonía Robles «El cóndor pasa» og sangen ble først fremført offentlig på Teatero Mazzi i Lima.
Musikkgruppen Los Incas fremførte sangen i Paris i 1960-årene, hvor den ble hørt av Paul Simon. Los Incas fortalte Simon, kanskje av uvitenhet, at sangen var komponert på 1800-tallet av en anonym komponist. . Simon ble interessert i sangen og skrev en ny tekst til den. Sangen finnes på Simon & Garfunkels album Bridge over Troubled Water (1970).
Norsk versjon
Eric Aster har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Det var en gang». Eli Tanja har spilt inn sangen. Den ble utgitt på singlen Columbia GN 1847 i 1970.
Pampanga
Pampanga er en filippinsk provins i landsdelen Luzon. Den ligger nord for Manila, i regionen Central Luzon. Provinshovedstaden er San Fernando City. Nord for Pampanga er provinsen Tarlac og Nueva Ecija. I sørøst er Bulacan, i vest Bataan og Zambales. I sør er Manila-bukten.
Folkegrupper
Folket som bor i området ble kalt kapampangan, som betyr de som bor langs elvebredden; navnet Pampanga kommer derav. Dessuten holder små grupper av urfolket aetaene i fjellene i vest.
Saudades
Saudades er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
De europeiske grønne/Den europeiske frie allianse
European Greens–European Free Alliance er en grønn og regionalistisk politisk gruppe i Europaparlamentet. Gruppen består av partier som tilhører Det europeiske grønne partiet (EGP) og Europeiske frie allianse (EFA). Sistnevnte består av partier som representerer statsløse nasjoner.
Antallet medlemmer av Europaparlamentet kan i perioder komme under det bestemte maksimum. Dersom et medlem av parlamentet fratrer, blir ekskludert eller dør, blir hun eller han erstattet i henhold til nasjonale regler.
Ungarns Grand Prix 2009
Ungarns Grand Prix 2009 var det tiende løpet i Formel 1-sesongen 2009. Det ble arrangert den 24. juli til 26. juli 2009 på banen Hungaroring i Budapest. Dette ble det 24. løpet på rad som holdes i Ungarn, en av de lengste ubrutte løpsrekkene i Formel 1.
Kvalifisering
Under avslutningen av del to av kvalifiseringen ble Felipe Massa skadet da hjelmen hans ble truffet av en gjenstand og han skled rett frem og av banen. Massa ble sendt til sykehus etter ulykken, og kvalifiseringen ble utsatt. Rubens Barrichello meldte at han merket at noe falt av bilen hans, like før ulykken. Senere ble det klart at Massa hadde pådratt seg et kutt i pannen, en bruddskade på hodeskallen og hjernerystelse. Han måtte derfor opereres, og måtte stå over løpet.
Da kvalifiseringen nærmet seg avslutningen, fikk tidssystemet en feil. Når dette var i orden igjen, endte kvalifiseringen med at Fernando Alonso hadde fått raskeste tid, med sin første pole siden Italias Grand Prix 2007.
Løpet
Alonso går inn i pit for dekkskift på den ellevte runden, men det blir raskt klart at det er noe alvorlig feil, da materiale ses flyvende vekk fra dekket, og allerede i den tolvte runden får Alonso store problemer, da han mister sitt høyre framhjul, og må krype tilbake til pit på tre hjul, noe som overlater ledelsen til Hamilton, og sender Alonso helt tilbake på 18.- og sisteplass. Alonso bryter løpet etterhvert på grunn av skadene på bilen. I 15. runde må også Adrian Sutil gi seg på grunn av motorproblemer.
I 19. runde går både Webber og Räikkönen i pit samtidig, og det oppstår dramatikk da Webber nesten kolliderer med Räikkönen når han kjører ut fra dekkskiftet sitt. Webber blir like etter passert av Timo Glock.
Vettel må gå i pit etter 27 runder, da det bakre hjulopphenget går i stykker på bilen. Tyskeren utbryter «Something is broken, something is broken, I can't control the car anymore.» Vettel returnerer til løpet på en 17.-plass, helt bakerst i feltet. Tyskeren gir seg etter bare noen få runder.
I 39. runde går Sébastien Buemi rundt og kjører av banen, men klarer å komme seg inn igjen. Han blir derimot passert av debutant og lagkamerat Jaime Alguersuari og havner helt bakerst.
Lewis Hamilton vant løpet foran Räikkönen og Webber. Dette var hans første seier i 2009-sesongen, og den første siden Kinas Grand Prix i oktober 2008.
Kvalifisering
Biler som bruker KERS er markert med  *
Hattebergselva
Hattebergselva er en elv i Kvinnherad kommune i Hordaland. Elva munner ut i Kvinnheradsfjorden ved tettstedet Rosendal.
Vassdraget ble i 1993 vernet mot kraftutbygging gjennom Verneplan IV for vassdrag.
6. arrondissement
Arrondissementet, som kalles Luxembourg, er lokalisert på vestre bredde av elven Seinen. Verdenskjente undervisningsinstitusjoner ligger her, slik som den prestisjefylte kunstskolen École des Beaux-Arts og det franske akademi, Académie française, setet til Frankrikes senat foruten en konsentrasjon av en rekke av Paris’ mest berømte monumenter som Saint-Germain Abbey og plass, kirken Saint-Sulpice og plass, broen Pont des Arts, og palasset og parken Jardin du Luxembourg. Det japanske animasjonsselskapet Toei Animation har sitt hovedkontor her, og som ble åpnet i 2004. Det betjener Frankrike, Tyskland, Italia, Spania og Storbritannia.
Historikk
6. arrondissement er et av byens eldste, og ble først bygget av romerne.
Centurion
Centurion (latin: centurio; gresk: κεντυρίων, kentyríōn, eller ἑκατόνταρχος, hekatóntarkhos) var en profesjonell militær befalingsmann i den romerske hæren, som etter Marius' militærreformer i 107 f.Kr. hadde kommando over et centurie på omtrent 100 menn hvorav 20 var ikke-stridende støtte.
Det var centurionene som hadde hovedansvaret for soldatenes personlige anliggender. En centurion bar trolig en sølvforgyldt rustning som verdighetstegn. En senior centurion kommanderte kohorter eller hadde senior stabposisjoner i deres legion. Centurioner var også i den romerske marinen. I den bysantinske hæren var de også kjent under betegnelsen kentark (gresk: κένταρχος, kentarchos).
Madhya Pradesh
Madhya Pradesh (hindi: मध्य प्रदेश) er en delstat i det sentrale India. Bhopal er delstatens hovedstad. Frem til 1. november 2000 var dagens delstat Chhattisgarh en del av Madhya Pradesh som da var Indias største delstat. I dag er den nest størst. Den politiske situasjonen er urolig med naxalittiske opprører i kontroll over deler av staten. På grunn av informasjonsblokkade fra de indiske myndighetene er omfanget og styrken i det naxalittiske opprøret ikke kjent
Geografi
Madhya Pradesh grenser mot delstatene Uttar Pradesh, Chhattisgarh, Maharashtra, Gujarat og Rajasthan.
Største byer
(Kilde: Folketellingen 2001)
The Seats are Soft But the Helmet Is Way Too Tight
The Seats are Soft But the Helmet Is Way Too Tight er Thulsa Doom sitt debutalbum fra 2001
Sporene «Sins of the Next Man» og «Birthday Pony» var også med på bandets debut-EP She Fucks Me.
«Akershus Kravel»
Kravellbyggingen var fremdeles nytt i Norge, og betegnelsen «kravel» var i ferd med å gå ut av mote som del av skipsnavn i midten av 1500-tallet. De fleste skip i den dansk-norske flåten med denne betegnelsen som del av deres navn var som regel lånt, leiet, beslaglagt eller kjøpt for kortvarige perioder av kronen. Det største skipet, «Henrich Rosenkrantz Kravel», hadde en besetning på 120 mann i 1535. Et annet skip, «Engelsk Kravel» som fikk en langvarig karriere siden 1535, var bestykket med 21 større og 12 mindre skyts.
Åkrafjorden
Åkrafjorden er en fjordarm av Skånevikfjorden i kommunene Kvinnherad og Etne i Hordaland. Den har innløp ved Vannes i vest og strekker seg 32 kilometer østover til bygda Fjæra i fjordbotnen.
Fossveien
Fossveien finnes flere steder:
Stockfleths gate (Oslo)
Stockfleths gate (35–53, 36–60) er en gate på Sagene i bydel Sagene i Oslo. Gaten er ca. 350 meter lang og går fra snuplass ved Griffenfeldts gate, langs Arkitekt Rivertz' plass og til Kierschows gate ved Gråbeinsletta. Langs gaten ligger det Rivertzke kvartal, et tidlig eksempel på frittliggende boligblokker, bygget 1911–1912.
Gaten er fra 1879 oppkalt etter sogneprest Nils Joachim Christian Vibe Stockfleth (1787–1866). Han oversatte Bibelen til samisk og utga norsk-samisk ordbok. Stockfleth ofret seg helt for finnemisjonen.
Åkrafjorden
Europavei 134 går langs sørsida av fjorden og krysser Langfoss i indre deler av fjorden.
Isthmian League Premier Division
Isthmian League Premier Division er toppdivisjonen i Isthmian League. Det er det sjuende leddet i den engelske fotballserien. Den blir, av sponsorgrunner, ofte referert til som Ryman League Premier Division.
Vinneren av divisjonen rykker opp til Conference South. Klubbene fra nr. 2 til nr. 5 spiller play-off. Vinneren av denne rykker også opp. Klubber som rykker ned havner enten i Isthmian League First Division eller Southern League Division One East, avhenging av hvor de er fra.
Grunnkretser i Hyllestad kommune
Grunnkretser i Hyllestad kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Hyllestad kommune, Sogn og Fjordane, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Christian Rugstad
Christian Rugstad (født 5. mai 1955) er en norsk oversetter som har oversatt litterære verk fra engelsk, portugisisk og spansk litteratur.
Han har blant annet oversatt:
7. arrondissement
7. arrondissement i Paris, Le Palais-Bourbon, er et av de sentrale arrondissementene i byen, kalles septième. Det ligger ved Seinens venstre bredd, og grenser til 6. og 15. arrondissement. På motsatt side av elven ligger 1. arrondissement. Størrelsen er 4.088 km².
Arrondissement består for det meste av høystatus boligområder, offentlige bygninger og museer.
Kjente bygg
Noen kjente bygg i 7. arrondissement:
John Eliot Gardiner
John Eliot Gardiner (1943–) er en britisk dirigent og korleder.
Liv og karriere
Gardiner begynte å samle erfaring ved dirigentpulten allerede som femtenåring. Som student ved Cambridge University ledet han Oxford and Cambridge Singers på en turne gjennom Midtøsten, før han dannet Monteverdi Choir i 1964 og Monteverdi Orchestra i 1968. I studietiden fikk han undervisning av Thurston Dart i London Nadia Boulanger i Paris.
Operadebuten i London hadde han i 1969 med Tryllefløyten på English National Opera. Han opptrådte første gang på Royal Opera House Covent Garden i 1973, med Glucks Iphigénie en Tauride. Den første opptreden i USA hadde han i 1979 med Dallas Symphony Orchestra.
Gardiner har hatt sine største suksesser med oppføringer og innspillinger av tidligmusikk. English Baroque Soloists, som var bygd opp rundt medlemmer fra Monteverdi Orchestra, hadde sin debut ved Festival für Alte Musik i Innsbruck 1977 med en oppføring av Händels Acis and Galatea på tidsriktige instrumenter.
I 1990 dannet Gardiner enda et orkester, Orchestre Révolutionnaire et Romantique, som framfører klassisistisk og romantisk musikk på historiske instrumenter.
Schroeder
Schroeder er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
«Mercurius» (1552)
«Mercurius» («Merkurius») var et dansk-norsk krigsskip under den nordiske sjuårskrigen 1563-70. Sammen med «Achilles» og «Herkules» var dette storskipet blant de største i orlogsflåten etter flaggskipet «Fortuna» ved Christian IIIs død i 1559. «Mercurius» deltok i de fleste sjøslagene under krigen mot svenskene fram til den 27. juli 1566, da hadde den allierte krigsflåten forlist utenfor Visby på Gotland under en voldsom storm. Opplysninger om dette skipet viser at det var relativt stort, selv om man ikke vet om de egentlige dimensjonene.
«Mercurius»
«Mercurius» ble sjøsatt etter å ha blitt bygget på beddingen i det kongelige verftet på Bremerholm, København. Det hadde en besetning som har blitt oppgitt for å være på rundt 16 til 18 kanonskyttere, 60-80 sjømenn og 60 til 100 knekter (soldater) i likehet med «Achilles» og «Herkules». En meget sjelden fortegnelse over skipsartilleriet i flåten fra 1556 viser at det hadde «1 stykke tre kvart slange, 2 falkenetter av kobber, 30 halve slanger». En «slange» er en kanon med lang løp, en trekvarter slange bare finnes på festninger og de større skiper i 1500-tallet.
En trekvarter slange er på cirka 5 pund i vekten på prosjektilet, med en stykkvekt på 1,2 tonn, det samme som en hel feltslange på 7-9 pund. En slange har et langt løp på mer enn tretti kalibre, beregnet på skytning med store ladninger, og var populært ombord på skipene på grunn av de lange løpene. Et problem med kanoner på skip var munningsilden med flammer og glør som kunne ramme riggingen og treskroget som sett på linjeskipet «Dannebroge» i 1710. Slangenes store lengde gjorde disse upraktisk når kanonene skulle lades på nytt, og dermed ble erstattet av de kortere kartovere fra midten av 1600-tallet. En hel feltslange, hel slange og trekvarter slange nevnes sjeldent i dokumentene fra 1500-tallets Danmark.
Størrelsen på besetningen varieres fra 1559 til 1566, i den første opptegnelsen er det oppgitt 215 mann hvorav 80 sjømenn, 100 knekter og 16 kanonskyttere. Dette var meget dramatisk forstørret til 465 mann ifølge Peder Skrams flåteliste fra 1563 etter utbruddet av den nordiske sjuårskrigen. Med en tung bestykning på 33 til 40 skyts og opptil 465 mann var «Mercurius» det neste største krigsskipet i den dansk-norske flåten, og som alltid skulle være i selskap med flaggskipet.
«Mercurius» i krig
Den danske admiralen, Hans Lauritsen-Baden hadde besluttet at befalhaveren Kristoffer Mogensen på «Samson» som var en adelmann, skulle begraves i vigslet jord etter sjøslaget, og dro til Gotland tross protester fra lübeckerne som vil gå til Danzig. Lensherren på Gotland kom med advarsler om at det ikke er trygt å ankre på Visby red så lenge det var fare for stormvær. Den danske admiralen nektet å lytte på advarslene og protestene. Om natten mellom 27. og 28. juli kom en sterk storm over ankerstedet, og flåten ble utslettet. Tolv danske og tre lybske skip forlist med et tap på mellom 5 000 og 7 000 mann. Lauritsen-Baden druknet i katastrofen som også tok «Mercurius» til havets bunn, sammen med hele besetningen, som er oppgitt å ha vært på 700 mann.
I løpet av krigsårene ble de dansk-norske og endog svenske krigsskipene overfylte med så mange knekter som mulig. «Samson» som hadde 1 100 mann ombord, var på over 300 lester i deplasement eller ca. 900 tonn om det var tre registertonn per lest i midten av 1500-tallet. Det er dobbelt så mange som den største normalbesetningen på et slikt skip som egentlig var mer lik transportfartøyer fremfor artilleriskiper. Opplysningen om at det var 700 mann på «Mercurius» som formodentlig var lik stor som «Herkules» på 200 lester, betviles i ettertiden.
Villi Sørensen
Vilhelm Martin Sørensen (1923–1970) var en færøysk lærer, redaktør og sosialdemokratisk politiker (Jv.).
Han vokste opp på Viðareiði, hvor familien drev butikkhandel. Han var også til sjøs. Han gikk Føroya Læraraskúli fra 1950 til 1954 og arbeidet deretter som folkeskolelærer i Klaksvík. Han var samtidig redaktør for det sosialdemokratiske presseorganet Sosialurin fra 1950 til 1968.
I november 1968 ble Villi Sørensen utnevnt til minister for fiskeri- og samferdselsspørsmål i Kristian Djurhuus’ tredje regjering. Sørensen døde brått nyttårsdagen i 1970.
Fredensborgveien
Fredensborgveien finnes flere steder:
Vinaya pitaka
Vinaya pitaka inneholder regler for munkeordnene, og fortellinger om hvordan reglene oppsto. Tekstene er felles for alle grener av buddhismen, noe som kan tyde på at de er svært gamle.
Vinyana pitaka er kjent i seks ulike versjoner, hvorav tre fremdeles er i levende bruk: paliversjonen, en tibetansk versjon og en kinesisk versjon.
Theravādaskolens versjon er skrevet på pāli, og består av tre tekster:
Øssur av Steinum
Øssur av Steinum (født 8. juni 1941 i Kollafjørður) er en færøysk lærer, klokker og politiker (Tj.).
Øssur av Steinum var medlem av kommunestyret i Kollafjørður 1975–1981 og 1985–1989. Han var formann/borgermester i kommunestyret 1975–1981. Han var varamann til Lagtinget fra Norðurstreymoy, og møtte fast i perioden 1984–1988, så lenge Jógvan Durhuus var medlem av regjeringen.
Han vokste opp på den gamle amtslegegården på Heyggj i Kollafjørður, hvor faren var oppsitter. Etter eksamen ved Føroya Læraraskúli i 1964 var han folkeskolelærer i Gøta i et par år, deretter i Kollafjørður. I 1980 ble han bestyrer ved Færøyenes skole for elever med særskilte behov við Áir.
Etter at han ble pensjonert fra skoleverket, ble han klokker i Kollafjarðar kirkja.
Furebergselva
Furebergselva er en elv i Kvinnherad kommune i Hordaland. Den har utspring fra vestsida av Folgefonna, som en rekke små bekker og breelver som renner sammen innerst i Furebergsdalen. Herfra renner elva mot nord til munningen i Maurangsfjorden. Like før munningen danner elva den kjente Furebergsfossen.
Vassdraget ble i 1993 vernet mot kraftutbygging i Verneplan IV for vassdrag. Mesteparten av nedbørfeltet ligger innenfor Folgefonna nasjonalpark.
Subatomær partikkel
En subatomær partikkel er en partikkel som er mindre enn et atom; det kan dreie seg om en elementærpartikkel eller en sammensatt partikkel. Partikkelfysikk og kjernefysikk beskjeftiger seg med studiet av slike partikler.
Liste over tyske mestere i alpin kombinasjon
Liste over tyske mestere i alpin kombinasjon inneholder en oversikt over alle utøvere som har blitt tyske mestere i kombinasjonsøvelsen. De første årene deltok også utenlandske utøvere. I 1957 ble det kåret mester i kombinasjonen slalåm/storslalåm.
Subatomær partikkel
Disse partiklene omfatter blant annet elektroner, fotoner, protoner og nøytroner (protoner og nøytroner er sammensatte partikler som består av kvarker)
Liste over tyske mestere i alpin kombinasjon
Fra 1971 ble det på grunn av manglende interesse ikke lenger kåret noen mester i kombinasjonen, som opprinnelig hadde vært den viktigste alpine disiplinen. Fra 2007 er konkurransen blitt arrangert som Alpin kombinasjon#Superkombinasjon.
Fredrikke Qvams gate
Fredrikke Qvams gate finnes flere steder:
Liste over tyske mestere i alpin kombinasjon
Liste der Deutschen Meister in der Alpinen Kombination
Æneselva
Vassdraget ble i 1993 vernet mot kraftutbygging gjennom Verneplan IV for vassdrag.
Grunnkretser i Vaksdal kommune
Grunnkretser i Vaksdal kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Vaksdal kommune, Hordaland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Vinaya
Vinaya (pāli og sanskrit) er rammeverket av regler innenfor det buddhistiske klosterfellesskapet (som kalles sangha), og danner grunnlaget for de kanoniske tekstene som kalles Vinaya pitaka.
Ordet «vinaya» kan oversettes med «utledning», «utdannelse» eller «disiplin».
Buddhas lærdommer deles gjerne inn i de to kategoriene «dharma» (som er læren), og «vinaya» (som er klosterdisiplinen).
Billig lykke
Billig lykke er det siste albumet fra bandet Jokke med Tourettes. Det kom ut i 1999 på plateselskapet S2 Records. I 2006 ble albumet remastret og gitt ut på nytt med tre ekstra spor.
…And Then Take You to a Place Where Jars are Kept
...And Then Take You to a Place Where Jars are Kept er et musikkalbum med Thulsa Doom fra 2003. Albumet er det siste Thulsa Doom-albumet med Jacob Krogvold som vokalist
Slaget ved Arausio
Slaget ved Arausio fant sted den 6. oktober 105 f.Kr., mellom byen Arausio og elven Rhone. Slaget stod mellom de migrerende stammene kimbrerne og teutonerne, og den romerske republikk, under ledelse av prokonsulen Qintus Servilius Caepio og konsulen Gnaeus Mallius Maximus. Bitter strid mellom de to romerske kommandantene førte til at de to romerske hærene ikke samarbeidet, noe som endte katastrofalt for de romerske styrkene. Romerne mistet rundt 80 000 soldater. Hvis man i tillegg tar med tjenere og andre folk som fulgte hæren, er tapet estimert til rundt 112 000. Nederlaget gav Gaius Marius muligheten til å gjennomføre sine militære reformer når det gjaldt rekruttering og organisering av hæren.
The Cult
The Cult er et engelsk rockeband, best kjent for musikken de lagde på 1980-tallet.
Bandet startet opp under navnet «Death Cult» i april 1983. De skiftet ganske raskt navn til The Cult. Vokalist Ian Astbury og gitarist Billy Duffy er de eneste gjenværende medlemmene av bandet. Bandet hadde suksess på 1980-tallet med hits som «She Sells Sanctuary», «Rain», «Love Removal Machine», «Lil' Devil» og «Fire Woman».
Tenna
Tenna er ei øy i Herøy kommune, Nordland. Det er bruforbindelse ved Tennsundbrua over Tennsundet til Sør-Herøy i nord. Arealet er 3,5 km².
Jan Christian Vestre
Jan Christian Vestre (født 9. oktober 1986 i Haugesund) er en norsk jurist og politiker (Ap) som er næringsminister i Jonas Gahr Støres regjering siden 14. oktober 2021. Før han gikk inn i regjering var han administrerende direktør i den norske møbelprodusenten Vestre AS.
Fridtjof Nansens plass
Fridtjof Nansens plass finnes i tre byer.
Tuamotu
Tuamotu eller Tuamotuøyene (fransk: Îles Tuamotu) er en kjede av atoller i Fransk Polynesia og den lengste kjeden av atoller i verden, med en utstrekning over Stillehavet av omtrentlig samme størrelse som Vest-Europa.
Jan Christian Vestre
Vestre er utdannet jurist fra Universitetet i Oslo. Han ble i 2019 utnevnt til Norges beste vekstskaper i den internasjonale konkurransen «EY Entrepreneur Of The Year», og i 2020 ble han kåret til årets bærekraftsleder av E24.
Tuamotu
Administrativ inndeling
Tuamotus kommuner er: Anaa, Arutua, Fakarava, Fangatau, Hao, Hikueru, Makemo, Manihi, Napuka, Nukutavake, Pukapuka, Rangiroa, Reao, Takaroa-takapoto, Tatakoto og Tureia. Administrativt er Tuamotu en del av subdivision administrative des (Îles) Tuamotu-Gambier, en av fem administrative områder (subdivisions administratives) innen Fransk Polynesia.
Jan Christian Vestre
Vestre overlevde massedrapet på Utøya. Han har tidligere vært styreleder for gjenreisningen av Utøya etter terrorangrepene i Norge 2011 (2013–2017), politisk rådgiver for nærings- og handelsminister Trond Giske i Jens Stoltenbergs andre regjering (2013), politisk rådgiver i Arbeiderpartiets stortingsgruppe (2010–2012), sentralstyremedlem i Arbeidernes ungdomsfylking (AUF) (2010–2012), leder av Utdanningspolitisk forum i Oslo Arbeiderparti (2008–2015), leder av den nasjonale Elevorganisasjonen (2006–2007) og medlem av det regjeringsoppnevnte utvalget for fag- og yrkesopplæring (2007–2008).
Tuamotu
Administrativ inndeling
Tuamotu har to valgdistrikt ved valg til Fransk Polynesias nasjonalforsamling. De elleve østligste kommunene sammen med Gambierøyene for seg, og de fem vestligste kommunene Arutua, Fakarava, Manihi, Rangiroa og Takaroa for seg.
Jan Christian Vestre
Den 5. mai 2023 ble han valgt til nestleder i Arbeiderpartiet.
Tuamotu
Befolkning
Ved folketellingen i 2002 hadde Tuamotu sammen med Gambier-øyene 15.862 innbyggere. 769 innbyggere bor innenfor en radius av 215 nm fra Mururoa og Fangataufa der det er utprøvd franske atomvåpen. Talespråket i Tuamotu er tuamotuansk, en samling av polynesiske dialekter. Puka-Puka og Gambier-øyene har sine egne språk.
Økonomi
Den viktigste inntektskilden nå for tiden er dyrking av sorte perler og tilberedelse av kopra. Vanilje blir dyrket på noen få øyer. Jordbruk på øyene er overveiende til selvforsyning. Inntektene fra turisme er lave, spesielt sammenlignet med turistindustrien i de nærliggende Selskapsøyene. En beskjeden infrastruktur for turisme kan finnes på de to atollene Rangiroa og Manihi, med apparatdykking og snorkling som spesialitet.
Geografi
Til tross for arkipelets store utstrekning, er det totale landarealet bare omkring 885 km². Klimaet er tropisk uten adskilte årstider. Årlig middeltemperatur er det forholdsvis konstante 26°C. Det finnes ingen innsjøer eller vassdrag. Eneste ferskvannskilde er oppfanget regnvann. Midlere årsnedbør er 1400 mm. Fordelingen av regn gjennom året er også ganske jevn, men september og november er de to tørreste månedene.
Arkipelets geologiske stabilitet er høy, da det ble dannet i den svakt aktive plategrensen Påskeøya fraktursone. Det har ikke forekommet vulkanske utbrudd i historisk tid.
Største øyer
Gruppen omfatter korall-atoller og deres øyer, deriblant:
Serra Alta
Serra Alta er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Tuamotu
Øygrupper
Flere av atollene ligger i grupper og er kjent under gruppenavn:
Andre øyer og atoller i det sydøstre området
De to atollene som tidligere ble brukt til franske atomvåpentester:
Planter og dyreliv
Det beskjedne jordsmonnet på koralløyene tillater ikke en artsrik vegetasjon. Kokosnøttpalmen er spesilet økonomisk verdifull som basis for kopraproduksjon. Spiselige vekster omfatter bl.a. yams, taro og brødfrukt. Pandanus-blader blir tradisjonelt vevd til takdekke (selv om bølgeblikkstak dominerer i stedet nå til dags), og blir brukt til andre bruksgjenstander som matter og hatter. Dyrelivet er hovedsakelig begrenset til sjøfugler, insekter og firfisler. Tuamotu har bare 57 fuglearter, men av disse er ti endemiske, inkludert en lorikeet, en kingfisher og flere monarker og duer. 13 arter er globalt truet og en art er notert som utryddet. Dyrelivet under vann er derimot artsrikt. De vakre og dyrerike revene gjør Tuamotu til en av verdens mest naturskjønne dykkerdestinasjoner.
Geologi
Alle Tuamotus øyer er lavtliggende koralløyer. Hovedsakelig består de av tykke sandavleiringer på toppen av korallrev. Makatea, sydvest for Palliser-øyene, er en av tre store fosfat-forekomster i Stillehavet. De to andre er øya Banaba i Kiribati, og øylandet Nauru. Selv om Gambier-øyene i sydøst er administrativt tilknyttet Toamotu, er øyene geologisk og kulturelt særskilte.
Historie
Tuamotus første kontakt med Vesten kom ved Ferdinand Magellan i 1521, under hans jordomseiling. Magellans besøk ble fulgt av:
Ingen av disse besøkene hadde politiske følger, da øyene var under det tahitiske Pomare-dynastiets innflytelses-sfære. Ved begynnelsen av det 18. århundre ankom de første kristne misjonærene. Øyenes perler ble introdusert på det europeiske markedet sent på 1800-tallet. Etter at kong Pomare V ble tvunget til å abdisere, ble øyene underlagt Frankrike som oversjøisk territorium. Tuamotu fikk verdensomspennende berømmelse i 1947, da Thor Heyerdahl nådde Raroia på balsaflåten Kon-Tiki etter å ha seilt fra Syd-Amerika.
Tommy Gjølga
Tommy Gjølga (født 1. mai 1969 i Karlskoga i Sverige) er en friidrettsutøver, oppvokst i Vanvikan på Fosenhalvøya i Trøndelag. Han startet med friidrett da han var 11 år og begynte å hevde seg på 800 m i en alder av 16 år (1.59,5).
Beste prestasjon som senior: NM-gull på 1500 m i Tønsberg (1993).
Fra 2007 har Tommy Gjølga vært trener i Strindheim IL Friidrett, der han trener både gutter og jenter fra 16 år og oppover til veteranalder, som alle satser på distanser fra 800m til maraton.
Regjeringen Thorvald Stauning V
Regjeringen Thorvald Stauning V var Danmarks regjering 10. april 1940 – 8. juli 1940. (Samlingsregjering)
Regjeringen besto av følgende ministre:
Boksing under Asialekene 1990
Boksing under Asialekene 1990. Boksing var en av flere øvelser under de ellevte Asialekene som ble arrangert i Beijing i Kina i perioden 22. september til 7. oktober 1990. Det var tiende gangen boksing var på programmet under Asialekene. Det var tolv vektklasser og Sør-Korea ble beste nasjon med fem gullmedaljer foran Thailand med to.
Siderópolis
Siderópolis er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Arkitekturåret 1418
Dødsfall
…
1418 in architecture
Filmåret 1892
Filmåret 1892 er en oversikt over lanserte filmer, fødte og avdøde filmpersonligheter i 1892.
Kari Henneseid Eie
Kari Henneseid Eie (født 2. juli 1982) er en norsk tidligere skiskytter som representerte Drangedal Skiskytterlag.
Eie debuterte i verdenscupen i skiskyting i 2005/06-sesongen, og tok verdenscuppoeng i en rekke renn.
Nueva Ecija
Nueva Ecija er en filippinsk provins i landsdelen Luzon. Den ligger nord for Manila, i regionen Central Luzon. Provinshovedstaden er Palayan City. Nord for Nueva Ecija er provinsen Nueva Vizcaya. I øst er Aurora, i sør Bulacan og Pampanga. I vest er Tarlac og Pangasinan.
Navnet Nueva Ecija
Ecija er en liten by i Andalucía i Spania.
Språk
Gjennom provinsen går en språkgrense mellom ilokano (nord) og tagalog (sør). Små grupper av urfolket aetaene holder til i fjellene, og har andre språk.
Politisk inndeling
Nueva Ecija er delt i 5 cities (bykommuner) og 27 municipalities (landkommuner).
Najeeb-ur-Rehman Naz
Najeeb-ur-Rehman Naz (født 1. mai 1971) er en norsk imam. Han ble i 2017 den første feltimam i det norske Forsvaret.