cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Færder
Geologi
Hele Færder kommune ligger i den geologiske formasjonen som kalles Oslofeltet. Berggrunnen består av dypbergarten larvikitt. Dette er en stein som brytes kommersielt i søndre del av Vestfold; også på Tjøme og Hvasser har det vært steinbrudd av denne typen. Løsmassene er morene-, sand- og leirejord. Hele Færder kommune ligger under den marine grense; leire avsatt utenfor den store isbreen finnes i hele kommunen. Ytre del av det store raet gjennom Vestfold går over nordre del av Nøtterøy og bidrar til kommunens gode jordbruksarealer på tidligere havbunn oppblandet med mer grovkornede masser fra morenen. En eldre morene, som av naturgeografer kalles Tjøme-Hvaler-trinnet, krysser Tjøme og Hvasser kan sees blant annet i Moutmarka og på Sandø. Tidligere kaltes denne morenen Tjøme-raet, og den har bidratt til gode forhold for grønnsakdyrking på Hvasser. Der grovere materiale er blottlagt i morenene finner man stein fra hele Østlandets geologi transportert hit under istiden. Bl.a. kan en finne løsblokker med fossiler fra Oslofeltet.
Klima
Færder har et typisk østnorsk kystklima, med tørre somre og milde vintre. Været preges av vindene fra sør og nord. Med sønnavinden kommer det ofte regn, mens nordavinden bringer kaldt vær. De nærmeste værobservasjonsplassene er på Færder fyr, Torød, Tenvik og på Melsom i Tønsberg. Hvis man går ut fra at målingene fra Melsom er representative, er den årlige middeltemperaturen på 6 grader. Fra desember til mars ligger gjennomsnittstemperaturen på 2,5 kuldegrader, mens den i årets varmeste måned, juli, ligger på 16,9. Den gjennomsnittlige nedbørsmengden på Melsom er på 1029 mm i året. Tørken, som vanligvis kommer tidlig på sommeren, fører til vanningsrestriksjoner fra Vestfold Interkommunale Vannverk.
Fauna
Naturen på øyene i Færder har mange sjeldne fuglearter, som blant annet rørsanger, sivsanger og sothøne. Andre arter er nattergal, fuglekonge, gjerdesmett, spurveugle, flaggspett, grønnspett, svartspett og hønsehauk. Gravand, Norges største and, hekker i våtmarksområdet Kolabekkilen og kan observeres i stort antall. Der hekker også gråhegre. Andre sjøfugler er blant annet tjeld og ærfugl. Det er ellers en stor mengde måker og andre, vanlige arter. Av ville dyr finnes blant annet elg, rådyr, rev, grevling og ekorn. Dessuten kan mink sees både i skogen og på holmer og skjær. Kommunen er også kjent for et usedvanlig rikt insektliv – svært mange arter er funnet for første gang i Norge her, og mange er fortsatt bare kjent herfra. Innenfor et lite område i det søndre delen av kommunen ble rundt to tredjedeler av alle norske sommerfuglarter funnet; kommunen er også rik på biller og tovinger. Særlig Sandø, Hvasser og utmarksområdet Moutmarka i den søndre enden av Tjøme er kjent for sin rike insektfauna. Den fredede rødlistearten blodigle finnes i Tjømes innsjø, Kynna.
Færder nasjonalpark
Færder nasjonalpark ble opprettet i 2013 for å «bevare et større naturområde med representative økosystemer ved kysten i ytre Oslofjord med særlig vekt på landskap, naturtyper, arter og geologiske forekomster på land og i sjø og som er uten tyngre naturinngrep». På Verdens Ende er det etablert et nasjonalparksenter. Nasjonalparken omfatter nesten hele skjærgården øst for de tre store øyene i kommunen ut mot Oslofjorden, samt sjø- og landarealer ved Verdens Ende og Moutmarka.
Friarealer
Oslofjordens Friluftsråd har sikret 4 km² nær Verdens Ende (omtrent 12 % av kommunens areal) som friarealer åpne for alle. Det gjelder populære utfartssteder som Mostranda med det karakteristiske vippefyret helt sør på Tjøme, flere fine strender på Hvasser (blant annet Lilleskagen, Fynsletta og på Syd samt ei rekke øyer, for eksempel Ildverket som ligger i nasjonalparken.
Også øygruppen Bolærne øst for Nøtterøy som i hundre år tilhørt forsvaret ligger i nasjonalparken. Daværende Vestfold fylkeskommune kjøpte i 2004 Østre Bolærne for å sikre øya til friluftsformål for allmenheten. Øyas militærforlegninger er bygget om til aktivitetssenter med overnattingsmuligheter, restaurant og kiosk, med overnattingskapasitet for 236 personer, møterom, gjestehavn til 75 båter, samt utleie av kanoer, kajakker og robåter. Mellom bebyggelsen er store grøntområder. Øya har gode badeforhold. Det går fast båtrute mellom Fiskebrygga i Tønsberg og Østre Bolærne.
Det er også en rekke områder og øyer i privat eie der folk er velkomne, for eksempel på Sandø utenfor Sandøsund ved Hvasser. Forsvarets tidligere eiendom Tjønneberget på Hvasser ble i 2010 åpnet for publikum til friluftsformål.
Kyststi er opparbeidet langs store deler av Nøtterøy. Hella mot Vestfjorden er et godt utgangspunkt.
I Teieskogen og på Rosanes er det helsestier med QR-koder for informasjon bl.a.om kulturminner langs løypa.
Tidligere kommuneinndeling og -sammenslåing
Færder kommune er resultatet av en sammenslåing av kommunene Tjøme og Nøtterøy. Den nye kommunen ble opprettet 1. januar 2018 på grunnlag av kongelig resolusjon fra Kommunal- og moderniseringsdepartementet av 16. mars 2016 forskrift om sammenslåing av Tjøme og Nøtterøy kommuner i Vestfold. I forkant av kommunesammenslåingen 2018 var det en omfattende debatt, bl.a. i lokalavisene. Et av spørsmålene var om den nye kommunen også burde omfatte Tønsberg. Kommunene Nøtterøy og Tjøme hadde – med unntak av enkelte grensejusteringer – eksistert uendret siden formannskapslovene ble vedtatt.
Nøtterøy kommune ble opprettet som Nøterø formannskapsdistrikt i 1837. En del av Nøtterøy med 102 innbyggere ble overført til Tønsberg 1. januar 1877, slik at nordre del av øya Nøtterøy i dag ligger i Tønsberg kommune. Den viktigste grunnen for utvidelsen av Tønsberg i 1877 var økonomisk, ettersom det var store skatteinntekter å hente fra dette området. De var også redde for konkurransen fra andre kjøpstader. Nøtterøy kommune mista dermed både viktige skatteinntekter og et industriområde som var i vekst. Den 1. januar 1901 ble Håøya i Stokke kommune med 70 innbyggere overført til Nøtterøy. 1. juli 1915 ble en del av Nøtterøy med 12 innbyggere overført til Sem. 1. januar 1964 ble øya Veierland med 165 innbyggere overført fra Stokke til Nøtterøy. Den seneste grensereguleringen skjedde 1. januar 1980 da en ubebodd del av Nøtterøy ble overført til Tønsberg.
På grunn av Tjømesaken, som dreide seg om grov korrupsjon i forbindelse med byggesaker i strandsonen, mange av de involverte hørte til landets rikeste familier, måtte den nye Færder kommune straks opprette en ulovlighetsavdeling for byggesaker.
Bebyggelse
Øyene Nøtterøy, Føynland, Tjøme, Brøtsø og Hvasser har fast bosetning og er forbundet med bruer. Også øyene Veierland, Bjerkøy, Hvaløy og Nordre og Søndre Årøy har fast bosetning, men har ingen bruforbindelse. Tidligere har det også vært bosetning på Bolærne, Skrøslingen, Sandø, Hudø og Ildverket. På Tristein bodde fyrvokterne på Færder fyr.
Borgheim er Færder kommunes administrasjonssentrum og fra gammelt av øyas kirkested. Her ligger kommune- og kirkeadministrasjonen, Nøtterøy kulturhus, Wilhelmsenhallen, Borgheim postkontor og flere butikker, samt en brannstasjon som er underliggende Vestfold interkommunale brannvesen. Nøtterøy videregående skole ligger også på Borgheim, rett ved siden av Borgheim ungdomsskole. Borgheim er også sentrum for all busstrafikken på øya.
Teie er kommunens mest utbygde sentrumsområde. På Teie er blant annet Vinmonopolet og Nøtterø Sparebank lokalisert. Her finner vi den andre ungdomsskolen på øya, Teigar ungdomsskole. Stedet er forstad til byen Tønsberg.
Tjøme sentrum er noe spredt geografisk omkring Tjøme kirke, midt på øya. Her er en rekke sentrumsfunksjoner og håndverksbedrifter.
Tettsteder i Færder kommune
I Færder kommune er det flere tettbebyggelser med mer enn 200 innbyggere. Disse er definert som tettsteder av Statistisk sentralbyrå. Det største er tettstedet Tønsberg, som dels ligger i Tønsberg kommune, dels i Færder kommune. Faktisk ligger kommunesenteret i Færder, Borgheim, i utkanten av tettstedet Tønsberg. Av Tønsberg tettsteds innbyggere bor  i Færder. Det er dessuten fem andre tettsteder i Færder kommune: Glomstein med innbyggere, Årøysund med  innbyggere, Kjøpmannskjær med  innbyggere, Tjøme med  innbyggere og Hvasser med  innbyggere. Alle innbyggertall per.
Befolkning
Innbyggertallet i Færder kommune er 0 per.
Videregående skoler
Nøtterøy videregående skole ligger på Borgheim, kommunesenteret i Færder kommune. Det er en middels stor videregående skole med ca. 600 elever og 90 ansatte. Skolen tilbyr utdanningsprogrammene studiespesialisering og helse- og oppvekstfag. Færder videregående skole ligger også på Nøtterøy, men ikke i Færder kommune. Elever hjemmehørende i Færder søker også til videregående skoler andre steder i fylket. Skolene drives av Vestfold og Telemark fylkeskommune.
Barneskoler
Etter at skoleloven ble innført i 1739, var det omgangsskole på øyene. Faste skoleordninger med egne skolebygninger kom på 1860-tallet da den nye skoleloven krevde det. Borgheim ungdomsskole var tidligere Nøtterøy kommunale realskole.
Andre offentlige tjenester
Færder kommune har en strategisk plassering ytterst i Oslofjorden og har derfor også en viktig betydning for forsvar av landet. Mellom Bolæren i skjærgården øst for Nøtterøy, Mågerø og Torås på Tjøme og Håøya i Vestfjorden, er alle steder der forsvaret har hatt stasjoner på 1900-tallet.
Færder hører under Vestfold tingrett.
Samferdsel
Samferdselen i øykommunen Færder er basert på veier og bruforbindelser mellom øyene. Fylkesvei 308 er hovedaksen gjennom kommunen og til byen Tønsberg og E18. Fra Verdens ende heter den Helgerødveien, lenger nord på Tjøme blir den Vestveien og på Nøtterøy heter den Kirkeveien. Veien går fra sør til nord gjennom Tjøme sentrum, over Vrengen bru, gjennom Kjøpmannskjær, gjennom kommunesenteret Borgheim og forbi Nøtterøy kirke. Denne veien, med kanalbrua i Tønsberg som flaskehals, er eneste veiforbindelse til fastlandet, til sykehus og brannstasjon som ligger i Tønsberg. Fra fylkesvei 308 går en rekke større og mindre sideveier som forbinder alle veifaste steder i kommunen. Fylkesvei 307, Smidsrødveien, går fra Teie langs østsiden av Nøtterøy, bl.a. gjennom Hjemseng og Torød. Fra Lindhøy på Tjøme forbinder fylkesvei 380 Brøtsø og Sandøsund på Hvasser med hovedveien. Fylkesvei 430 (Vestfold) forbinder Smidsrødveien med øyene Foynland og Husøy. Husøy ligger i Tønsberg kommune, men har veiforbindelse til kommunesenteret gjennom Færder kommune.
I dag kjører Unibuss rute fra Sandøsund og Tenvik til Tønsberg, Horten og Holmestrand på oppdrag fra Vestfold kollektivtrafikk. Samme selskap trafikkerer dessuten en rekke strekninger på Nøtterøy med pendelruter via rutebilstasjonen i Tønsberg.
Vestfold kollektivtrafikk har også konsesjon til å drive fergetrafikk mellom Tenvik og Veierland med M/F Jutøya. Fergen trafikkerer strekningen Tenvik - Tangen - Vestgården som sommerstid forlenges til Engø i Sandefjord. Fergen transporterer passasjerer og varer.
Det 43 meter høye Færder fyr på Tristein er et hovedmerke for skip og båter som går ut og inn av Oslofjorden. På Hvasser er det losstasjon for Ytre Oslofjord. Tjøme radio har ansvar for båttrafikken fra svenskegrensa til Farsund og på Mjøsa, men stasjonen er nå betjent fra Horten.
Nærings- og arbeidsliv
En ikke ubetydelig del av innbyggerne i Færder har arbeid utenfor kommunen og pendler blant annet til nabokommunen Tønsberg. Takket være gode kommunikasjoner er det også akseptabel reisetid for pendling til hovedstaden.
Mange av innbyggerne jobber frilans som selvstendig næringsdrivende i frie yrker.
Særlig på Tjøme lever mange av sommerturismen, og Færder kommune har flere småbedrifter og mindre håndverksfirmaer, blant annet båtverksteder, snekkerfirmaer og liknende, og større service- og handelssektor enn folketallet skulle tilsi. Handelsnæringen er konsentrert om Teie torv og Tjøme sentrum.
Flere fiskebåter er registrert i kommunen, og det er fiskerihavner på Verdens Ende og i Sandøsund hvor det er fiskemottak. Reketråling i Ytre Oslofjord og Skagerrak er viktigste fiskeri. Skauen gård er Tjømes eneste melkeprodusent og har tatt i bruk nytt løsdriftsfjøs.
Forsvaret
Færder kommune har en strategisk plassering ved innseilingen til Oslofjorden. Forsvaret har bidratt med mange arbeidsplasser på øyene på hele 1900-tallet, men alt er nå nedlagt. Oslofjord festning besto av flere anlegg plassert i kommunen. Håøya, Bolærne, Rauer, Torås og Mågerø var viktige lokaliteter som også representerte mange arbeidsplasser. På halvøya Mågerø nordøst på Tjøme lå radarstasjonen CRC Mågerø. Det var Luftforsvarets kontroll- og varslingsstasjon for Østlandet og Tjømes største arbeidsplass etter kommunen. I 2012 vedtok Stortinget at Luftforsvarets stasjon Mågerø skulle legges ned, og dette skjedde i 2016. Luftforsvarets tidligere arealer tas nå i bruk til andre formål, bl.a. friarealer for allmenheten.
Fritidskommunen Færder
Det kommer hver sommer en stor mengde turister, feriegjester og hyttefolk til Færder kommune, særlig til Tjøme, Hvasser og Veierland. Mange kommer fra hovedstadsområdet, som bare er en drøy times kjøretur unna. Tjømlingene kaller tradisjonelt disse feriegjestene fra hovedstadsområdet for «badegjester». Etter mer enn hundre år som hyttekommune har mange familier med årlige opphold i kommunen fått tette bånd til sitt ferieparadis. Sommertjømling er et begrep som er brukt. Tjøme og Hvasser har flere private fritidsboliger (ca. 2 200) enn helårsboliger (ca. 1 800). Hyttene ligger ofte innimellom vanlige hus, og eiendommene beslaglegger store strandområder. Gjennomsnittlig pris for de 52 hyttene som ble solgt i 2004 var 3,4 millioner kroner, deriblant Vestfolds dyreste fritidseiendom til 20 millioner kroner. Dette gjør Færder til en av landets dyreste hyttekommuner. For å unngå tomme hus utenfor sommersesongen, er det boplikt ved kjøp av helårsbolig i kommunen. Det er imidlertid stor politisk uenighet om hytte- og strandsonepolitikken. En helårsbolig som passer til hytte, vil øke sterkt i verdi dersom den kan selges som det. Ulempen er at grender kan legges øde om vinteren og at unge, utflyttede tjømlinger ikke har råd til å vende hjem.
Den norske kongefamilien har privat feriested på Mågerø. Av sikkerhetsmessige grunner ble det etablert på militært område som nå ikke lenger er militært.
Tjøme kommune definerte seg som en "typisk turist-kommune" og med dette fikk dagligvarebutikkene ha åpent også på søndag. Dette er en praksis som fortsetter i Færder kommune, og som nå overføres til butikker på Nøtterøy.
Kirkebygg
Færder kirkelige fellesråd har 6 kirker: Nøtterøy, Torød, Teie, Veierland, Hvasser og Tjøme.
Tjøme kirke var hovedkirke i Tjøme prestegjeld. Dette er en steinkirke av larvikitt fra 1867. Deler av inventaret er fra en eldre middelalderskirke som ble revet, middelaldersk krusifiks, barokk altertavle og prekestol.
Hvasser kirke er en liten, hvitmalt trekirke på øya Hvasser, oppført 1902 og innviet 26. juni 1903 og kostet 8 588 kroner ferdig med inventar og utstyr. Kirken er siden utvidet med inngangsparti, tårn og annet. Vindfløyen på toppen av tårnet bærer årstallet 1908(?).
Torød kirke er en langkirke fra 1915. Byggverket er i tre og har 200 plasser. Da den stod ferdig i 1915, var den Nøtterøys andre kirke.
Teie kirke er en arbeidskirke fra 1977 lokalisert i den mest urbane del av kommunen.
Færder 5.1 er magasinet til Den norske kirke i Færder. Det gis ut i fellesskap av menighetene Teie, Nøtterøy, Torød, Tjøme og Hvasser.
Monumenter
100 meter øst for Rød gård står Finn-Henrik Bodvins eiketre-monument over Tjøme-dikteren Alf Larsen, reist i 1985 og inspirert av Larsens dikt om øyas eikeskog som ikke lenger fins. Ikke langt fra vippefyret på Verdens Ende sees den omstridte skulpturen Sjømannshustruen fra 2004 av Nina Nesje, og i Sandøsund står Ståle Kalviks Brottet fra 2005. På Teie er minnesmerke for tankskipets oppfinner. Ved Tjøme kirke er reist en bautaen til minne om øyas falne under krigen; ved Nøtterøy kirke er en minnepark med skulptur til samme formål. Ved bruene over Vrengen og Røssesund er plassert byster av to av Tjømes ordførere.
Historie
Da den opptil 3000 meter tjukke iskappa ble borte etter siste istid for ti tusen år siden, lå øyene som i dag er Færder kommune under havnivå. Da isen ikke lenger tynget, begynte landskapet å heve seg, og for 5000–6000 år siden sto havet bare 50 meter høyere enn det gjør i dag. Fra denne tida er det spredte steinalderfunn fra kommunen, høyst sannsynlig fra fiskere. Det er likevel ingen sikre bevis på fast bosetning før nærmere vikingtida.
Den første gårdsbosetningen
I Søndre Hella, som ligger vest på Nøtterøy, er det et stort gravfelt som man regner med stammer fra yngre jernalder. Feltet består av over tjue graver, hvorav flere er forholdsvis store gravhauger. Ingen av gravene er gravd ut av arkeologer, men det fins flere spor etter plyndring. Man tror også at det kan finnes mindre graver i området som stammer helt fra eldre jernalder.
Øyene i sagalitteraturen
Flere stedsnavn fra Nøtterøy er nevnt i sagaene, fremfor alt Rossanes og Ramberg. Erling Skakke lå gjemt her før han skulle angripe Håkon Herdebrei inne i Tønsberg med flåten sin. Høsten 1188 kalles «Ramberghøsten». Denne høsten ble Ramberg og Rosanes flere ganger brukt som tilholdssted for flåtene som skulle angripe byen. Vrengen nevnes også i sagaene, som den naturlige passasjen mellom øst og vest for flåtene. I 1224 skulle Håkon Håkonsson gifte seg i Bergen med hertug Skules datter. Han måtte overvintre i Tønsberg på grunn av den tjukke havisen. 3. april 1225 dro de båtene over isen utenfor Skjeljastein og ut i Hundsund, mellom Nøtterøy og Føynland, og kom seg til slutt til Bergen. Til tross for den store trafikken i havet rundt Nøtterøy på denne tida, var øya et forholdsvis fredelig sted å bo, og det berettes ikke om noen dramatiske hendelser på øya. I Håkon Håkonssons saga blir Årøysund nevnt. Det heter at skip la til i sundet i 1221 på grunn av uvær. Fem år seinere måtte kongen gjøre det samme.
Tordenskiolds tid
I 1718 var Tordenskiold i Sandøsund på Hvasser med orlogskipet Lolland. Herfra seilte han videre til danskekongen med beskjed om at den svenske Karl XII hadde falt. Tjøme hørte på 16- og 1700-tallet til Laurvig Grevskab. Bøndene på Tjøme var fritatt for å levere trekull til jernverket i Larvik fordi det var lite skog på Tjøme.
Under Napoleonskrigene fra 1807 til 1814 var det en rekke semafor-telegrafstasjoner på øyene.
Kommunikasjonshistorie: Fra sjø til land
Sandøsund på øya Hvasser var et kommunikasjonssenter i Ytre Oslofjorden. Her anløp ruteskip som gikk i trafikk langs kysten. En periode midt på 1800-tallet var Sandøsund møtested for landets to første dampskip, hjuldamperne «Constitutionen» og «Prinds Carl».
Fra Tjøme var det fra slutten av 1800-tallet dampskipforbindelse til Tønsberg, Kristiania og Sandefjord. De lange rutene til hovedstaden ble supplert av lokale rutebåter. Det var i alt elleve faste anløpssteder for slike båter på Tjøme, de fleste på østsida. Turen til Tønsberg tok tre, seinere to, timer og gikk også innom Nøtterøy. Båtene gikk fram til 1950-tallet. Om sommeren brakte de i helgene med seg arbeidende fedre til deres ferierende familier på Tjøme, og disse båtene ble derfor ofte kalt «Pappabåten».
Vrengen bru forbinder i dag øyene Nøtterøy og Tjøme. Før 1886 gikk det en pram som en enkel ferje mellom Nøtterøy og Tjøme. Ferjeleiene var fra 1886 Kjøpmannskjær på Nøtterøy og Fergeodden på Tjømesida. Rundt 1900 ble det anlagt en liten kabelferje. Ferja ble seinere motorisert. Tjøme var et populært utfartssted med stadig økende trafikk. På en fin juli-søndag i 1926 ble det fraktet hele 144 biler med den vesle motorferja, som bare tok ganske få biler av gangen, over Vrengensundet. Det ble derfor bestemt å bygge ei bru over sundet, og i 1932 sto hengebrua Vrengen bro ferdig. Den gav øya fast veiforbindelse til Nøtterøy og Tønsberg (nåværende riksvei 308). I 1981 ble det bygd ei breiere betongbru med en høyde på 27 meter og en lengde på 465 meter. Vrengenferja fortsatte for øvrig i Røssesund, men i 1952 overtok den 14 meter høye Røssesundbrua mellom Tjøme og Brøtsø.
Fra ca. 1920 ble det rutebilforbindelse til Tønsberg, og busselskapet Øybuss trafikkerte øyene fra 1941 til 1996.
Turisme
Omkring år 1900 var Tjøme i ferd med å bli et populært utfartssted for såkalte badegjester fra hovedstaden. En forutsetning for dette var de gode kommunikasjonene mellom hovedstaden og øyene i ytre Oslofjord. Badegjestene losjerte hos private; det ble etablert en rekke pensjonater og hoteller, og de skaffet seg egne fritidsboliger. På Tjøme var det fremdeles for hundre år siden skikken å flytte i bryggerhuset om sommeren, slik at det ble ledig plass i kjøkken og stue. Den ledige plassen ble ofte leid ut til badegjester. Et vanlig bolighus kunne ombygges til pensjonat ved å bygge på loftsetasjen slik at det ble plass til flere soverom. En stor glassveranda var pensjonatets sikreste kjennetegn, og et soveanneks kunne utvide kapasiteten. Pensjonatdriften var viktigst i 1930-årene. Folk hadde da i større grad fått regulert ferie. I 1936 var det 25 pensjonater i drift samtidig. Mange av disse ble drevet i kombinasjon med jordbruk, slik at produkter kunne brukes til pensjonatdriften. Flere av Tjømes eksisterende bedrifter i hotellbransjen har sin opprinnelse i pensjonatdriften.
Krigen
Skjærgården i Ytre Oslofjord har en strategisk plassering i kystforsvaret. Det norske forsvaret var etablert på Bolærne og på Mågerø i 1940. Den tyske okkupasjonsmakten videreutviklet forsvarsanleggene med Torås fort og kanoner som kunne dekke halve Skagerrak på Vardås. Sovjetiske krigsfanger var arbeidskraft, og det var fangeleirer både på Bolærne og Bergan. Fangeleiren på Bolærne ble mot slutten av krigen et redselsfullt sted dit syke fanger ble sendt for å dø. Under den kalde krigen ble flere militæranlegg videreført og modernisert for så å bli avmilitarisert etter jernteppets fall i 1991.
Næringslivet i kommunene Nøtterøy og Tjøme var på 1930-tallet i stor grad basert på sjøfart og hvalfangst i Sørishavet, og disse ble fra 1940 til 1945 krigsseilere.
Urbanisering
Nærheten til Tønsberg preger Færder kommune, og kommunesammenslåing har lenge truet. Den nordre del av Nøtterøy ligger mot den store vannveien som var transportakse gjennom byen; her ble det tidlig industriutbygging og området ble en del av Tønsberg allerede på 1800-tallet. Kanalbrua, utbygging av veier og bussruter har bidratt til at nordre del av Nøtterøy har blitt bebygd ganske tett med boligbebyggelse. Denne utbyggingen startet tidlig på 1900-tallet og har pågått i hundre år. Nordre del av Nøtterøy er derfor funksjonelt en del av byen Tønsberg.
Kulturminner
Det er få arkeologiske kulturminner registrert i kommunen, og en årsak er åpenbart at da de første menneskene kom til det som i dag er Norge lå det som i dag er Færder kommune under vann. Det er likevel enkelte funn fra yngre steinalder. Innenfor Storemyr – Fagerbakken landskapsvernområde på Hvasser er et helt spesielt kulturminne, som trolig har vært brukt i seremonielle sammenhenger. På Holtekjæråsen og Herkelås, de høyeste åsene på øya Tjøme, er det gravrøyser som er fra bronsealder eller jernalder. På flere av øyene øst for Nøtterøy er det registrert gravrøyser. Det er funnet rester av tre bygdeborger på Nøtterøy; Vardås (Færder), Leirfjell og Høgås.
Nøtterøy kirke er kommunens eneste byggverk fra middelalderen. Tjøme kirke har bevart inventar fra middelalderkirken som sto på samme sted.
Det er fredet flere hus fra etterreformatorisk tid, blant annet våningshus på Nordre Sundene, Holtane og ei steinstue i Humlesekken nær Verdens Ende. En rekke enkeltbygninger og bygningsmiljøer fremstår som kulturminner og kulturmiljøer selv om de ikke er formelt vernet, bl.a. finnes det lange steingjerder som minner om at utmarka på Tjøme var en viktig beiteressurs for et par hundre år siden.
Innenfor Færder nasjonalpark er det flere viktige kulturminner, blant annet ruinen av landets eldste fyr på Store Færder. Både ruinen og Færder fyr på Tristein er fredet etter lov om kulturminner. På Store Færder og andre steder i nasjonalparken er det spor etter tidligere tiders bosetning i skjærgården. En rekke sjømerker er interessante kulturminner, blant annet steinvarden på Leistein. Flere skipsvrak i kommunenes farvann er fredet på grunn av sin alder.
En rekke forsvarsinstallasjoner fra Festung Norwegen og den kalde krigen er bevart. De finnes i stort antall og enkelte anlegg er fredet, bl.a. Torås fort ved Verdens Ende. På MIdtre Bolærne finnes et spesielt kulturminne fra andre verdenskrig: Rester av en leir for syke russiske krigsfanger. Til leiren hørte en gravplass.
Statens vegvesen har listeført Røssesundbrua som et verneverdig kulturminne.
Kommunen har fem utvalgte kulturmiljøer: Mellom Bolæren, Hella og Melsomvik (i Sandefjord kommune), Nøtterø haveby, Ørsnesaleen og "Sitronskiva".
Navn og våpen
Da kommunene Nøtterøy og Tjøme ble slått sammen tok man nytt kommunenavn etter en av de mest kjente lokaliteter i det øyriket som kommunen representerer, nemlig Færder fyr. Fyret, som ligge på et skjær med navnet Tristein, hadde navn etter Tjømes eldste fyr, som lå på øya Store Færder. Færder hadde allerede gitt navn til Færder nasjonalpark. Det var da helt naturlig at nøttlendinger og tjømlinger og hvasslendinger kunne samles om navnet Færder på sin nye felles kommune.
Medier
Tønsbergs Blad dekker hele Tønsberg-regionen som Færder kommune er en del av. Tønsbergs Blad er en dagsavis, og har lange tradisjoner i regionen; avisa ble etablert i 1870.
Lokalavisen Øyene er en lokalavis for Færder kommune, og kommer ut én gang i uka. Den ble kåra til landets beste lokalavis både i 2006 og 2007.
Idrett
Nøtterøy golfbane
Ekstraordinært kommunestyrevalg 2017
Sammen med stortingsvalget i 2017 ble det i Nøtterøy og Tjøme avholdt kommunevalg til Færders første kommunestyre. 73,4 % av de 21 264 stemmeberettigede gikk til stemmeurnene. Det skulle velges totalt 47 representanter til kommunestyret. Høyre ble det største partiet og Roar Jonstang gikk i samtaler med Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti for å drøfte samarbeid. Roar Jonstang ble valgt til ordfører med 27 stemmer mot Jon Sanness Andersen som fikk 20 stemmer. Ikke uventet ble Bjørn Kåre Sevik (FrP) valgt til varaordfører fremfor motkandidaten Jørn Magdahl.
Orkestrell opptrapping
Orkestrell opptrapping er en term som benyttes i disco-musikk til å beskrive den systematiske overlappingen av forhåndsinnspilte elementer av symfoniorkesteret under et intermezzo i en sang.
Når sangen får sitt break blir melodien gjenintrodusert over trommer, timpani og perkusjon ved å fokusere på de forskjellige rytmeinstrumentene, ett etter ett, slik som bass, gitar, rytmegitar, piano, harpe, deretter treblåserne, messingblåserne, så strykerne, inntil alle var samlet i et harmonisk hele.
Som et karakteristisk kjennemerke på discomiksen ble den orkestrelle opptrappingen implementert etter et break for å fremheve komposisjonens melodiske struktur og derigjennom drive dansepublikumet ut i en naturlig ekstase.
Moiraine Damodred
Moiraine Damodred er en fiktiv person Tidshjulet-serien skrevet av Robert Jordan. Hun er Aes Sedai og er fra Den blå ajah. Hun stammer fra Cairhien, og er av adelig blod. Hun har dedikert mesteparten av livet hennes av å finne Rand al'Thor, Den gjenfødte dragen, og veilede han. Hennes Vokter, eller Gaidin som det heter i det gamle tungemålet, er Lan al'Mandragoran.
Ishockey-VM 1966 for menn
Ishockey-VM 1966 var det 33. Verdensmesterskapet og det 44. europamesterskapet i ishockey. Det ble arrangert i Jugoslavia fra 3. til 13. mars og kampene ble spilt i Ljubljana. Åtte lag deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang.
Alblasserdam
Alblasserdam er en kommune i Zuid-Holland i Nederland. Alblasserdam er en del av byregionen Drechtsteden. En liten del av landsbyen Kinderdijk, som har den største og mest kjente konsentrasjonen av vindmøller i Nederland, ligger i Alblasserdam.
Penthoraceae
Se teksten
Penthoraceae er en plantefamilie i ordenen Saxifragales. Den omfatter 2 arter av flerårige, opprette småbusker i Asia og Nord-Amerika, innen bare én planteslekt, Penthorum. Enkelte forskere plasserer dem tidvis i sildrefamilien.
Slekt og arter
Slekten og de to kjente artene i familien omfatter:
Sean Pettit
Sean Martin Pettit (født 27. juli 1992) er en canadisk frikjører født i Ottawa i Ontario. Han vokste opp i Chelsea i Quebec inntil han var syv år, og bor i dag i Pemberton i Britisk Columbia.
Han deltatt i en rekke filmer. Han ble signert av Red Bull da han var 13 år, og ble da deres yngste utøver noensinne.
Sponsorer
Sean Pettit har flere sponsorer. Blant dem er:
Filmografi
Pettit har filmet framtredende segmenter for blant annet Matchstick Productions og, Poor Boyz Productions.
Konkurranse
Pettit har deltatt i flere konkurranser, og ble blant annet en av åtte kjørere som ble plukket ut til å filme for tidenes første X Games Real Ski Backcountry- konkurranse, hvor han kom til semifinalen. Andre meritter er:
531 Zerlina
531 Zerlina er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 12. april 1904 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter en skikkelse i Wolfgang Amadeus Mozarts opera Don Giovanni.
Knut Kristiansen
Knut Kristiansen er navnet til flere personer:
AFIS-fullmektig
En AFIS-fullmektig (AFIS fra engelsk Aerodrome Flight Information Service) er en fullmektig som arbeider ved en AFIS-enhet – i tårnet ved en regional lufthavn i Norge. En AFIS-fullmektig gir lokal informasjon om flytrafikken og mottar og formidler meddelelser mellom forskjellige flykontrollenheter. I arbeidet inngår også værobservasjoner, og formidling av disse, samt hjelp til redningstjenesten når det er nødvendig.
AFIS-fullmektigene jobber i tårnene ved en av [FIS-enhetene i Finnmark, Troms, Nordland, Trøndelag, Møre og Romsdal, Sogn og Fjordane og Fagernes/Leirin, samt ved de to regionale flyplassene Molde/Årø og Svalbard.
Det må skilles mellom en flygeleder som gir klareringer som flygeren plikter å følge, og en AFIS-fullmektig som gir informasjon om annen trafikk, vind, rullebaneforhold og vær. En AFIS-fullmektig gir informasjon – ikke klareringer til luftfartøyer på og ved flyplassen.
Det er pr. september 2013 141 AFIS-fullmektiger i Avinor, hvor 21 av dem var kvinner. Snittalderen er på 43 år, og arbeidstiden er variert. En AFIS-fullmektig jobber turnus med hjemmevakttjeneste. AFIS-fullmektigens primære arbeidsspråk er engelsk.
Utdanning
Utdanningen til en AFIS-fullmektig foregår ved Entry Point North (EPN), som ligger ved Sturup utenfor Malmø i Sverige. Dette er en av de største skolene innen luftfartstjeneste i Europa. Opplæringen består av et grunnkurs i lufttrafikktjeneste og et teorikurs innen AFIS med simulatortrening. Etter disse kursene vil man ha en praksisperiode ved en av de lokale lufthavnene, Sogndal, Mo i Rana, Sandnessjøen, Stokmarknes, Leknes eller Førde.
Total utdanningsløp er ca 15 måneder hvorav 6-7 er på enhet i Norge. Det er visse krav som stilles for å søke seg til utdanningen. Vedkommende må være fylt 21 år og ha avklart verneplikt. Det kreves også oppnådd generell studiekompetanse med en gjennomsnittskarakter på minst 3,5. Kandidaten må mestre norsk og engelsk godt. Kandidaten må ha en sikkerhetsklarering og en uttømmende politiattest.
Opptaksprøven består av to deler. Først må man gjennom en screening-test ved en AFIS-enhet. Man må bestå del 1 for å komme videre til del 2, som er en sentral opptaksprøve bestående av ytterligere testing og et intervju. Det er også visse medisinske krav i forhold til opptaket. I hovedsak gjelder dette nedsatt funksjonsevne i øyne, øre og hals. Det blir utbetalt lønn under utdanning for å dekke elevens utgifter i forbindelse med reise, bokostnader og andre utgifter. Når utdanningen er over binder eleven seg til 18 måneders plikt-tjeneste ved en av Avinors lufttrafikktjeneste-enheter.
Arbeidsoppgaver
AFIS- fullmektige driver informasjons- og redningstjeneste i et luftrom rundt en AFIS-enhet som kalles TIZ – Traffic Information Zone. Dette er ukontrollert luft; det er pilotene selv som tar avgjørelsene basert på gitt informasjon fra AFIS-fullmektigen.
Annen kjent trafikk
Dette er forhold som omhandler flytype, posisjon, høyde/flyge-nivå, flygeretning, tidspunkt-beregninger i forhold til geografisk posisjon, navigasjons-hjelpemidler eller selve flyplassen.
Ekstraliga (Polen)
Historie
Mesterskapet startet i 1926. Først var det et ikke-liga-system bestående av regionale turneringer. Turneringene hadde to etapper. De beste lagene kvalifiserte til finaleturneringen, hvor vinneren ble erklært mester. I 1938 bestemte det polske ishockeyforbundet å omorganisere mesterskapet, ved å lage et ligasystem. De planene ble skrinlagt på grunn av utbruddet av andre verdenskrig.
Ruhleben undergrunnsstasjon
Ruhleben undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Ruhleben er endestasjon for linjen U2.
Ekstraliga (Polen)
Historie
Ekstraliga, som det er strukturert i dag, begynte i 1955.
Khoratplatået
Khoratplatået er et platå i den nordøstlige delen av Thailand, også kalt Isan. Det er oppkalt etter den største byen i området, Nakhon Ratchasima, som på kortform ofte kalles Khorat.
Ekstraliga (Polen)
Eksterne lenker
Polnischer Meister (Eishockey) Championnat de Pologne de hockey sur glace
AFIS-fullmektig
Meteorologiske forhold
Innebærer værforhold som vindstyrke og vindretning, bakkesikt, aktuelt vær, skyforhold, luft-trykk og lufttemperatur. I tillegg skal det informeres om meldinger som moderat/alvorlig ising, turbulens etc.
Flyplassforhold og tilstand på hjelpemidler
I tillegg til dette koordiner AFIS`en med sine naboenheter om trafikk og andre forhold, koordinerer med LHT (Lufthavntjenesten) angående arbeid på rullebanen, FNT med tanke på vedlikehold av navigasjons- og radiohjelpemidler som NDB, VOR, SCAT1, Localizer, DME osv. Hovedforskjellen i arbeidet til en AFIS-fullmektig og en flygeleder, er at flygelederen klarerer flytrafikken, mens AFIS-fullmektigen informerer fly om annen flytrafikk i nærheten og formidler klareringer. Kort sagt; En AFIS-fullmektig informerer og en flygeleder klarerer.
Khoratplatået
Den gjennomsnittlig høyden på platået er 200 meter og det dekker et areal på ca 155 000 km². Det skålformede platået heller mot sørøst, og dreneres av elvene Mun og Chi, sideelver til Mekong, som også er avgrenser området. Det er separert fra det sentrale Thailand av Phetchabunfjellene, og i sør fra Kambodsja av Dângrêkfjellene.
AFIS-fullmektig
Arbeidsgivere
Det finnes bare én arbeidsgiver for de offentlige flyplassene, og det er Avinor. De private AFIS-enhetene har flere arbeidsgivere;
Noah
Noah (hebraisk: – Nṓaḥ, «hvile»; gresk:  – Nôe) er en sagnskikkelse som ifølge kapittel 5–9 av Første Mosebok (Genesis) i Det gamle testamentet i Bibelen var etterkommer i tiende generasjon i direkte linje etter Adam, det første mennesket Gud skapte, og hovedperson i den religiøse fortellingen om syndfloden. Han er faren til Sem, Ham og Jafet (1 Mos 6,10).
Syndfloden
Bibelens fortelling om den store flommen beskriver hvordan Gud på grunn av menneskenes ondskap tok livet av alt levende på jorda, bortsett fra Noah, som var gudfryktig og utvalgt, familien hans og alle dyr han tok med seg i Noahs ark, et kjempestort skip Noah og familien bygde. Historien nevnes også i Sura 71 i Koranen, islams hellige skrift. Der omtales Noah flere steder under navnet Nuh, og han regnes som en av islams profeter. Noah er derfor en viktig skikkelse i jødedommen, kristendommen og islam.
Noah regnes som en av de tidligste patriarkene. Han var oldebarn av Henok, sønnesønn av Metusjalah og sønn av Lamek, som ble far til Noah da han var 182 år. Noah var selv 500 år gammel da han fikk sønnene Sem, Ham og Jafet. Hele menneskeheten stammer fra ham og hans tre sønner, som sammen med sine fire hustruer overlevde flommen ved at de etter Guds befaling bygde arken med plass til to av alle dyrearter. Noah var 600 år gammel da syndfloden kom over jorden. Da vannet trakk seg tilbake, sa Gud til Noah at de skulle være fruktbare, formere seg og fylle opp jorden igjen. Deretter oppretter Gud sin pakt med Noah, om å aldri mer ødelegge jorden med en flom. Regnbuen skulle være tegn på pakten mellom Gud og jorden. Videre står det at han etter flommen begynte som bonde og plantet en vingård, drakk av vinen, ble beruset og kledde seg naken i sitt telt. Ham, faren til Kanaan, så Noahs nakenhet og fortalte det til sine to brødre utenfor. Da gikk Sem og Jafet baklengs inn og dekket over Noahs nakenhet med et klesplagg. Da Noah fikk vite hva Ham hadde gjort, forbannet han Kanaan, og sa at Kanaan skulle være Sems tjener. Noah levde i 350 år etter flommen, og ble til sammen 950 år før han døde.
Ifølge slektshistorien i Bibelen er Noah også den tiende forfaren til Abraham, en av stamfedrene til folket Israel.
Noah og fortellingen om syndfloden er beslektet med den babylonske beretningen om sagnfiguren Utnapisjtim i Gilgamesjeposets ellevte kapittel; Utnapisjtim er det eneste mennesket som reddet seg med en slik farkost da gudene ville utrydde menneskene med en storflom.
Svarttrostveien (Oslo)
Svarttrostveien (3–29, 2–24) er en vei i Voksenlia i bydel Vestre Aker i Oslo. Den begynner som blindvei et stykke sørvest for Harestien og ender i en snuplass et stykke nordvest for Røslyngveien. Derfra er det gangveiforbindelse forbi bebyggelsen og til flere av naboveiene.
Navnet ble vedtatt i 1965.
AFIS-fullmektig
Medisinske krav
De medisinske kravene omhandler generelle helsekrav, synskrav, fargesanskrav og hørselskrav. Grunnen til at de medisinske kravene er så viktige er for å sikre at en AFIS-fullmektig er egnet til å ivareta hensynet til flysikkerheten på en tilfredsstillende måte.
Om kravene ikke lenger oppfylles, får ikke fullmektigen utføre tjenesten. Dette gjelder også hvis tidligere sykdommer som alkoholisme, psykose m.m gjør at tjenesten ikke blir utført forsvarlig. De medisinske undersøkelser skal utføres av lege oppnevnt av Flymedisinsk Seksjon i Luftfartstilsynet.
Legeattest må tas regelmessig:
Better Be Good to Me
«Better Be Good to Me» er en sang skrevet av Nicky Chinn, Mike Chapman og Holly Knight som ble spilt inn og gitt ut på albumet Between the Lines med Spider i 1981.
Tina Turner spilte inn sangen og ga den ut på albumet Private Dancer i 1984. Sangen ble også gitt ut på singel senere samme år. Singelen kom på 5.-plass på Pop-lista, 6.-plass i Canada og R&B-lista, 16.-plass på US Hot Dance, 21.-plass i Irland, 22.-plass i Nederlands top 100 og New Zealand, 28.-plass i Australia, 32.-plass på US Mainstream Rock Tracks, 33.-plass i Belgia, 36.-plass i Nederlands Top 40, 45.-plass i Storbritannia, 52.-plass i Tyskland og 63.-plass i US Cash Box. Singelen vant en Grammy i kategorien Best Female Rock Vocal Performance. Musikkvideoen ble regissert av Brian Grant.
Lac
Lac er en av 23 regioner i Tsjad. Regionens hovedstad er Bol. Regionen består av det som tidligere var prefekturet Lac.
Inndeling
Lac-regionen er inndelt i to departement:
Demografi
Regionen hadde i 2009 en befolkning på 433,790, hvorav 418,314 var fastboende og 15,476 nomader.
De viktigste etnisk-språklige gruppene er kanembuer (mer enn 66 %) og budumaer (mer enn 18 %).
Gro Skartveit
Gro Skartveit (født 1965) er en norsk lokalpolitiker, sosionom og organisasjonsarbeider. Hun var i perioden 2007–2014 fylkestingsmedlem for Venstre i Rogaland og i årene 2011–2015 satt hun som ordfører i Finnøy kommune. Hun har skrevet flere bøker.
Skartveit var kommunepolitiker for Kristelig Folkeparti, men meldte overgang til Venstre i 2001 etter at hun gjorde det kjent at hun var lesbisk og hadde fått kjæreste. Skartveit var i 2008 nestleder i Venstres programkomité for stortingsvalget i 2009. Hun meldte seg ut av Venstre da partiet gikk med i Solberg-regjeringen i 2018.
Hun har siden 2017 jobbet i kriminalomsorgen og vært selvstendig næringsdrivende.
Dakota Fanning
Hannah Dakota Fanning (født 23. februar 1994 i Conyers i Georgia) er en skuespillerinne fra Los Angeles i USA. Hun har spilt barneroller i filmer som Klodenes kamp, Katten, Uptown Girls, Man on Fire, Hide and Seek og Charlottes tryllevev, hvor hun blant annet spiller mot Julia Roberts. Hun spilte også vampyren Jane i oppfølgeren til filmen Twilight, New Moon. Dakota Fanning har en lillesøster som heter Elle, som også har spilt i flere filmer.
Priser
Nickelodeon Kids' Choice Awards (Blimp Award)
Broadcast Film Critics Association Awards (Critics' Choice Award)
Academy of Science Fiction, Fantasy & Horror Films, USA (Saturn Award)
Las Vegas Film Critics Society Awards (Sierra Awards)
Locarno International Film Festival (Bronze Leopard)
Relly Awards
MTV Movie Awards (MTV Movie Award)
Satellite Awards (Special Achievement Award)
Young Artist Awards (Young Artist Award)
Liste over konger av Connacht
Det gamle navnet på provinsen var Cóiced Ol nEchmacht (femtedelen av Ol nEchmacht). Klaudios Ptolemaios’ kart fra rundt 150 e.kr. henviser til et folk med tilnavnet Nagnatae (gresk: Ναγνάται) som bodde i den vestlige delen av Irland. Det er mulig at kartet til Ptolemaios over Irland (som han hadde annenrangs kunnskap om) kan ha vært basert på kartlegging fra opptil 500 år før hans tid. Den irske språkforskeren Thomas Francis O’Rahilly har tolket en forbindelse mellom Nagnatae og Fir Ól nÉcmacht, et folk fra det gamle Connacht, ved at han antar en grad av korrupsjon i overføringen av begge navnene.
Connachta var en stamme eller gruppe med slekter/klaner som påberopte seg å være etterfølgerne etter de tre eldste sønnene av den semi-legendariske Eochaid Mugmedon fra slutten av 300-tallet: Brion, Ailill og Fiachrae. Mugmedon som stamfar er ikke nevnt i listen over konger av Tara i Baile Chuinn Chétchathaig, men omtales eksempelvis i listen av konger i Lebor Gabála Érenn. Connachta tok sitt kollektive navn fra den påståtte etterfølgelsen fra Conn Cétchathach. Deres yngre bror Niall Noigiallach (kjent som «Niall med de ni gisler») var stamfaren til Uí Néill, og, hevdes det, tre millioner av dagens irere rundt om i verden. Her er en stor grad av mytologisk kunnskap forbundet sammen med faktisk historiske slektslister.
Her følger en liste over kongene av Connacht:
Aphanopetalaceae
Se teksten
Slekt og arter
Slekten og de to kjente artene i familien omfatter:
Haukeland universitetssykehus
Haukeland universitetssjukehus (frem til 2002; Haukeland sykehus) er et sykehus i bydelen Årstad i Bergen grunnlagt i 1912, og siden 2002 del av Helse Bergen.
Helse Bergen HF er det juridiske navnet på foretaket, mens Haukeland universitetssjukehus er navnet som blir brukt i daglige. Helse Bergen HF/ Haukeland universitetssjukehus er et statlig foretak.
Haukeland sykehus sto ferdig og ble tatt i bruk i 1912, da som en avdeling under Bergen kommunale sykehus. 1. januar 2002 ble sykehuset og ti andre institusjoner slått sammen til Helse Bergen HF gjennom sykehusreformen i 2002. I dag er Helse Bergen HF, Haukeland universitetssjukehus den juridiske betegnelsen på foretaket, mens navnet Haukeland universitetssjukehus blir brukt om alle enheter i alle sammenhenger som har med pasientbehandling å gjøre.
Haukeland universitetssjukehus har i 2023 rundt 14,000 ansatte fordelt på 230 yrkesgrupper.
Viksomhet
Haukeland universitetssjukehus har fire primære ansvarsområder: Pasientbehandling, forskning, utdanning av helsepersonell og opplæring av pasienter og pårørende.
I tillegg til pasientbehandling, drives det en utstrakt undervisning og forskningsvirksomhet ved sykehuset. Om lag to tusen studenter tar hvert år deler av sin utdanning ved sykehuset.
Haukeland universitetsykehus huser et variert forskningsmiljø og en rekke kompetansesentre og spesialfunksjoner på nasjonalt og regionalt plan. Det innebærer at sykehusets spesialister gir råd til leger i hele landet, tar imot pasienter med spesielle tilstander fra hele landet og underviser ved universitetene og på etterutdanningskurs for leger. Sykehuset har landsfunksjon for behandling av blant annet brannskader.
Sykehuset har også en rekke regionale og nasjonale kompetanse- og behandlingstjenester, i tillegg til en rekke registre.
Haukeland har ansvar for spesialisthelsetjenesten i Bergen og nabokommuner i Midthordland, Nordhordland, Voss og deler av Hardanger.
For 2023 har sykehuset et driftsbudsjett på rundt 15 milliarder kroner.
I 2022 hadde sykehuset om lag 984,000 pasientmøter, som inkluderer innleggelser og polikliniske konsultasjoner i somatikk, psykisk helsevern og rus. Radiologiske undersøkelser er ikke inkludert.
Organisering
Norge er delt i fire helseregioner. I hver av dem har et regionalt helseforetak ansvar for at befolkningen får tilbud om spesialisthelsetjenester. Staten eier de regionale helseforetakene. Helse Bergen HF er ett av flere lokale helseforetak på Vestlandet som eies av det regionale foretaket Helse Vest RHF.
Bygningene
Haukeland universitetssjukehus har en rekke bygninger som er oppført over tid og i forskjellig formspråk på et større område som ble påbegynt 1909 på Haukeland gård i tidligere Årstad kommune som ble innlemmet i Bergen i 1915.
I dag er det omtrent 200 mål med sykehusbygninger både for somatiske og psykiatriske pasienter. Sentralblokken, Kvinneklinikken, Barneklinikken, psykiatrisk klinikk, Barnepsykiatrisk klinikk (BUPA), øyeklinikken, Parkbygget (kreftavdeling), Lungebygget, Gamle Hovedbygning, hudbygget, Poliobygget, laboratoriebygget, hormonlaboratoriet, undervisningssenteret, Haukeland hotell, Hunstad daghjem, Ravneberget daghjem, Vognstølen daghjem, Jørgen Sandbergs hus, Konrad Birkhaugs hus, Marie Joys hus, apotek/verkstedbygg, driftsbygninger og i tillegg to store fjellhaller, en som rommer Teknisk sentral og en som rommer en miljøhall for behandling og sortering av sykehusavfall.
Historie
I 1754 opprettet Bergen et sykehus i et nedlagt tobakksspinneri på Engen, beregnet på fattige og andre som ikke kunne pleies i sitt eget hjem. I 1763 ga det bare plass til 12 pasienter. Navnet var Bergens civile Sygehus for å unngå forveksling med det militære hospitalet. Senere het det Bergens kommunale Sygehus eller bare Bergens Sygehus. I 1863 ble Jens Andreas Holmboe sykehusdirektør og innså snart at den eneste varige løsning var et helt nytt, tidsmessig bygg. Han skrev nedslått at det daværende sykehuset var «næsten ubrugeligt og ga et saa ynkeligt, fattig og sjofelt Præg, at det hele Anlæg gjorde et lurvet, ja næsten væmmeligt Indtryk».