cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rim
Fullrim
Ord som rimer på papiret, men ikke lydmessig, f. eks. «skipet» og «stripet», kalles papirrim.
Denne varianten av rim dukker som regel opp når det dreier seg om rim med tre eller flere stavelser.
Assonans
Assonans eller halvrim ligner på fullrim, men er ikke så gjennomført. Det kan være vokalisk eller konsonantisk. Et eksempel på vokalisk assonans er mor og sol og et eksempel på konsonantisk er last og blest.
Allitterasjon
Allitterasjon (av latin ad, «til» og litera, «bokstav») eller bokstavrim kjennetegnes ved at visse trykksterke ord eller stavelser begynner på lyder som klinger sammen på en iørefallende måte. Konsonantisk allitterasjon består i at de begynner på samme konsonant, eller i det minste på konsonantlyder som ligner hverandre. Som vokalisk allitterasjon betrakter man vanligvis trykksterke ord med forskjellig vokal. I norrøn diktning brukes en særlig form for allitterasjon som kalles stavrim.
Rimstilling
I strofer med enderim skiller en mellom flere typer rimstilling, hvorav følgende typer er de vanligste:
Betrideildin
Betrideildin er den høyeste divisjonen for fotball på Færøyene. Divisjonen ble grunnlagt i 1942 og administreres av Fótbóltssamband Føroya (FSF). Serien het Meistaradeildin i perioden frem til 1975 og ''1. deild'' frem til 2004. Samme år ble serien sponset og ble hetende Formuladeildin til og med 2008, Vodafonedeildin fra 2009 til 2011 og Effodeildin fra 2012 til 2017. Fra 2018 heter den Betrideildin, etter bank- og forsikringskonsernet Betri.
Serien består av ti lag og spiller tilsammen 27 serierunder fra april til oktober i samme kalenderår. Klubben som vinner Vodafonedeildin blir færøysk mester, og får muligheten til å representere Færøyene i Mesterligaen gjennom at laget går inn i første kvalifiseringsrunde. Med grunnlag i Færøyenes UEFA-ranking får ikke sølvvinneren en kvalifiseringsplass i Mesterligaen, men klubbene som ender på henholdsvis andre-, tredje- og fjerdeplass i serien går automatisk til første kvalifiseringsrunde i Europaligaen. De to siste lagene ved sluttspilt serie blir degradert til nivå to (1. deild), og erstattes med denne seriens to øverste plasseringer.
UEFA-ranking (2022)
''UEFA-rangering foran 2022/23-sesongen. ''
Maesaceae
Se teksten
Maesaceae er en familie i kurvplante-kladen (Asteridae) tilhørende ordenen Ericales. Den har 1 slekt – Maesa – med 9 arter av lianer eller trær.
Artene vokser i tropene i Afrika ekskluisive Sahara og Namibia, samt i tropisk Sørøst-Asia til Taiwan og Japan. Den vokser øst til Ny-Guinea og en liten del av nordøstlige Australia, og i Melanesia. I APG III-systemet blir denne familien gjort om til en underfamilien Maesoidae i nøkleblomfamilien (Primulaceae)
Arter
Artene i familien / slekten omfatter:
Det kan også muligens eksistere flere arter enn disse.
Ungdommens Musikkmesterskap
Ungdommens Musikkmesterskap (tidligere Ungdommens Pianomesterskap og Ungdommens Sang- og strykemesterskap) er en konkurranse i fremførelse av klassisk musikk for alle under 23 år. Arrangører er Norsk kulturskoleråd og Norske musikklæreres landsforbund.
Konkurransen er delt opp i fire aldersklasser for solister og to aldersklasser for duoer/ensembler. I solistklassene konkurreres det annethvert år innen piano, blåseinstrument og slagverk og strykeinstrument, gitar og sang. Det gjennomføres regionale mesterskap i Bergen, Stavanger, Trondheim, Oslo, Kristiansand og Tromsø og nasjonalt mesterskap i Oslo. Deltagerne opptrer for en jury med publikum til stede, og alle musikerne får en skriftlig tilbakemelding fra juryen. Det juryeres etter gjeldende poeng- og retningslinjer. (I mange år ble det benyttet lydopptak for å plukke ut kandidater til finalene / det nasjonale mesterskapet i Oslo.) Selve det nasjonale mesterskapet gjennomføres i uke 47. I juryene sitter det musikere og pedagoger fra inn- og utland. Det er én fagjury per instrumentgruppe. Mesterskapet avsluttes med en prisvinnerkonsert siste dagen, der førsteprisvinnerne i hver aldersgruppe spiller. En egen jury kårer Årets musiker på bakgrunn av prestasjonen under denne konserten. Deltagerne får poeng som tilsvarer en pris. Man kan derfor kåre flere 1. prisvinnere, men det er deltageren med høyeste poengsum som er vinner i sin klasse. Resultatene offentliggjøres under arrangementet Europeisk konsert lørdag kveld.
I 1999 startet Troldhaugen i Bergen samarbeid med Ungdommens Musikkmesterskap om konsertoppdrag til førsteprisvinnere. I dag er flere av landets musikkfestivaler med å gi vinnerne nye oppgaver i form av solist- og konsertoppdrag.
Ungdommens Musikkmesterskap får støtte fra Norsk kulturråd. Musikk og ungdom (tidligere Jeunesses Musicales, Norge) og Fure-stiftelsen er også bidragsytere.
Artister som Leif Ove Andsnes, Ole Edvard Antonsen, Solveig Kringlebotn og Arve Tellefsen har vært beskyttere for arrangementet.
Historie
Musikkhandlerne i Oslo gikk i 1965 sammen om å lage et pianomesterskap, der Norske musikklæreres landsforbund (NMLL) skulle være kunstnerisk ansvarlig. I 1984 overtok NMLL ansvaret for Ungdommens pianomesterskap. Det var et ønske at mesterskapet skulle videreutvikles.
Fra 1988 ble det arrangert Ungdommens sang- og strykemesterskap og Ungdommens Pianomesterskap annen hvert år. De fleste finalene ble arrangerte i Oslo. I perioden 1991 til 1999 var Phillips Petroleum Norway A/S sponsor for mesterskapet. Arrangementet ble i denne perioden gjennomført i Bjergsted Musikksenter i Stavanger. Stavanger kommune ga bla kr. som pris til den deltakeren som utmerket seg spesielt. Siden 2001 har Norges musikkhøgskole huset mesterskapet.
I 2003 ble det første Ungdommens Musikkmesterskap, der NMLL samarbeidet med Norsk kulturskoleråd, arrangert. De første regionale mesterskapene med kvalifisering til det nasjonale mesterskapet, ble arrangert i 2005.
Negl
Negler er harde plater på finger- og tåtuppene (ytterfalangene) som dannes av det samme proteinet som danner håret, keratin. De beskytter fingertuppene, tåtuppene og vevet under og rundt fra skade. Negler forekommer blant de aller fleste primater, men er imidlertid et sjeldent fenomen blant andre pattedyr. Neglene hos mennesker vokser med en gjennomsnittshastighet på 3 millimeter per måned. Fingernegler trenger 4 til 6 måneder for å oppnå normal lengde, og Tånegler 12 til 18 måneder. Den eksakte hastigheten avhenger av levealder, sesong, treningsnivå og diverse herdingsfaktorer.
Biting av negler hos mennesker kan indikere stress, kjedsomhet, sult, eller det kan være en vane. Biting av negler kan føre med seg bakterier som ligger under overflaten til neglen inn i munnen, og kan føre til ekstra/unormal slitasje av tannemaljen.
Negler kan bli veldig skarpe, og kan påføre skader ved kloring, noe som kan føre til infeksjon og/eller arr. Når en negl vokser inn i huden ved siden av eller foran neglen, kalles det inngrodd tånegl.
Mange dyr benytter seg av negler under jakt, både kattedyr, hundedyr og bjørn. Disse er langt spissere og kalles klør. Klørne brukes primært som griperedskap og brukes for at rovdyret skal kunne holde byttet fast eller klamre seg til det. De benyttes også til klatring, og fingerdyr bruker neglene sine for å grave frem larver fra råtne stubber og lignende. Klør kan ofte kontrolleres ved hjelp av muskler. Mange dyr trekker dem inn mot potene for å unngå skade ved løping.
Hos mennesker er den vanligste neglesykdommen neglesopp. Den utgjør over halvparten av alle sykdomstilfeller i neglene.
Jin-dynastiet
Med Jin-dynastiet kan det siktes til tre forskjellige dynastier i kinesisk historie:
Substrat (biologi)
Substrat i biologi er det underlaget som en plante eller et dyr lever på. Den inkluderer både biotiske og abiotiske faktorer. Når man snakker om bakteriekulturer, er substratet den næringssubstans den vokser i.
Referanser
Substrat (Boden)
Mosambik under Sommer-OL 2000
Mosambik under Sommer-OL 2000. Fire sportsutøvere, to kvinner og to menn fra Mosambik deltok i to sporter, friidrett og svømming under Sommer-OL 2000 i Sydney. Det var sjette gangen Mosambik deltok i et sommer-OL. De kom på delt 49.-plass med en gullmedalje. Friidrettsutøveren Jorge Duvane var Landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Beni
Beni kan vise til:
Mazhang
Mazhang (kinesisk: 麻章区; pinyin: Mázhāng Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Zhanjiang i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina.
Administrative enheter
Distriktet består av syv storkommuner: Mazhang 麻章镇, Taiping 太平镇, Huguang 湖光镇, Dongshan 东山镇, Dongjian 东简镇, Min'an 民安镇, Naozhou 硇洲镇.
Samferdsel
Kinas riksvei 325 (Guangnan-veien) løper gjennom området. Den fører vestover fra Guangzhou i Guangdong til Nanning til den autonome region Guangxi.
Mannevond
Mannevond er et begrep eller uttrykk som gjerne brukes om sinte tamdyr og villdyr som angriper mennesker, enten de har blitt provoserte eller ikke. Uttrykket blir i noen grad også benyttet om dyr som angriper andre dyr, for eksempel om slagbjørner som tar bufe. Likeledes brukes uttrykket ofte om dyr som forsvarer avkommet sitt. I noen grad har det også blitt benyttet om mennesker som har utført brutale handlinger mot andre mennesker som ikke blir akseptert av storsamfunnet.
På en-to-tre
På en-to-tre er et musikkalbum av Ole Ivars, utgitt i 1991. I 2006 ble albumet utgitt på nytt.
Tante Pose (film)
Tante Pose er en norsk komediefilm fra 1940, regissert av Leif Sinding og produsert av Merkur Film A/S. Manuset ble skrevet av Leif Sinding. Filmen bygger på julefortellingen med samme navn av Gabriel Scott fra 1904.
Handling
Midt i julestria melder den upopulære søsteren til sorenskriver Bals, Blanca, også kalt «Tante Pose», sin ankomst til Balsgården. Sorenskriveren frykter at besøket vil medføre betydelige komplikasjoner, og frykten viser seg å være berettiget. Fra første øyeblikk blir det etablert krigstilstand mellom Tante Pose og sorenskriverens svigerfar, barnas populære bestefar. Den gamle jomfruen gjør livet surt både for den ene og den andre i familien. Det blir mange forviklinger, og det løser seg ikke før julekvelden er omme.
Krigen kom i veien
Innspillingen skulle vise seg å bli mer komplisert enn planlagt, for midt under opptakene i 1940 ble Norge invadert av Tyskland. Det lyktes imidlertid filmselskapet å få samlet skuespillerne og å gjenoppta innspillingen på filmstudioet på Jar. Studioet ble lydisolert, slik at opptakene ikke skulle bli forstyrret av flydur. Filmselskapet ordnet også et bomberom på stedet.
Verdensteateret (Sarpsborg)
Sarpsborg kino er en kino i Sarpsborg som driftes av Nordisk Film Kino. Tidligere ble kinoen drevet av ODEON fra 1. januar 2012, men konsesjonshaveren tapte en anbudskonkurranse som førte til at Nordisk Film Kino overtok driften 5. januar 2023.
Wham!
Wham! var en britisk popgruppe som ble startet i 1981 av George Michael og Andrew Ridgeley. Gruppa ble oppløst i 1986 etter å ha gitt ut tre plater.
Brystkors
Et brystkors eller pektoralkors er et verdighetstegn for en pave, kardinal, biskop eller abbed i Den katolske kirke, og bæres i en snor rundt halsen.
Wham!
Kjente singler var julesangen «Last Christmas», sommerhitten «Club Tropicana» og pophitten «Wake Me Up Before You Go-Go», som var deres første sang på førsteplassen på hitlistene i både Storbritannia og USA. Wham! solgte 25 millioner album mellom 1982 og 1986.
Verdensteateret (Sarpsborg)
Historie
Verdensteatret er en kinobygning i Sarpsborg sentrum. Den ble åpnet i 1916. Kinoen har tre saler – røde sal med 341 plasser, grønne sal med 123 plasser og blå sal med 28 plasser. I 2007 hadde kinoen 87.000 besøkende, mens den i 2008 (frem til november) hadde hatt nesten 70.000.
Brystkors
Korset er ikke ment å være en pyntegjenstand, men et tegn på at bæreren har viet seg til Jesus Kristus, med andre ord et uttrykk for den tro og tillit han har til korsets styrke.
Milton Keynes
Milton Keynes er en by i Buckinghamshire, England, omkring 80 km nord for London. Det er en av de nye byene som ble grunnlagt i 1960-årene for å legge til rette for ekspansjon i Sørøst-England. Den kalles ofte for New City eller MK. Byen hadde 255,700 innbyggere i 2013 og har opplevd en vekst på 20,2 % fra 2001 til 2013. I 1997 ble den løsrevet fra Buckinghamshire i politisk sammenheng, og ble sentrum i en enhetlig myndighet som også heter Milton Keynes. Lokalt er det et ønske om at byen skal få status som city, men befolkningstallet må antagelig vokse noe mer før dette blir aktuelt.
Meningene om byen er delte; engelske byer er kjent for å være stolte av sin historie, og Milton Keynes har lite å konkurrere med i så måte. På plussiden kommer at trafikksystemet er moderne og kan håndtere dagens biltrafikk, og at boligpriser er svært mye lavere enn i London, samtidig som det er mulig å pendle både til hovedstaden og til andre byer i nærheten.
Historie
Grunnleggelsen av byen startet i 1960-årene, med et parlamentsvedtak som bekreftet planene den 23. januar 1967. Først i 1974 hadde man kommet så langt et det ble en selvstendig enhet med egen borgermester. På stedet som ble valgt lå det allerede flere landsbyer, med det som i dag kalles Middleton i sentrum. Man bestemte derfor at den nye byen skulle få sitt navn derfra. Stedet er nevnt i Domesday Book (1086) under navnet Mideltone (moderne engelsk Middletown). I et dokument fra 1422 er navnet Kaynes lagt til, etter den lokale adelsslekten Cahaignes. På kart fra det 18. århundre brukes fortsatt navnet Middleton Kaynes, men da byen skulle grunnlegges hadde det endret seg til dagens form. I 1991 fikk den gamle bydelen navnet Middleton for å unngå sammenblanding. På en del av skiltene som viser veien til denne bydelen står det fortsatt Milton Keynes Village i parentes.
Under utviklingen av byen har det blitt foretatt en rekke arkeologiske utgravninger. De eldste funnene er det omkring 150 millioner år gamle fossilet av en iktyosaur ved Caldecotte Lake, og funn fra flintknakking fra omkring 6000 f.Kr. i samme område.
Den eldste kjente permanente bosetning i området er funnet ved Heelands, og er fra omkring 2000 f.Kr., mens en noe yngre boplass er funnet ved Stacey Bushes. Det er gjort mange enkeltfunn av redskaper fra yngre steinalder og bronsealder, blant annet i Olney, Chicheley, Newport Pagnell og Bradwell. Man har også funnet gravsteder fra bronsealderen ved Ravenstone, Wolverton og Middleton, samt at flyfoto viser et slikt gravsted ved Tyringham rett utenfor selve byen. Rester av et tømmerhus fra omkring 1000 f.Kr. er funnet ved Bancroft.
Fra omkring 500 f.Kr. begynte jernalderboplasser å springe frem i området. Et av de mest omfattende funnstedene er ved Danesborough like ved Bow Brickhill, hvor man finner en større boplass med en forsvarsvoll.
En større romersk villa er identifisert ved Bancroft Park. Like ved er det rester etter et mausoleum fra samme periode, konstruert på en eldre gravplass. Det er også funnet rester av andre romersk bygninger.
Litt sør for Fenny Stratford lå den lille romerske byen Magiovinum ved Watling Street. Denne viktige romerske veien går gjennom Milton Keynes, og fikk beholde sitt navn. Det gikk en avstikker fra Watling Street til byen Orchestra nær Wellingborough, og denne veien passerte også en større romersk boplass rett nord for Olney.
De første saksiske bosetningene i området var ved Pineland, Middleton, Great Linford og Bancroft. Disse er datert til 6. og 7. århundre. Innen 9. og 10. århundre var en rekke sogn opprettet.
Bystatus
I Storbritannia opereres det med to forskjellige nivåer for bystatus, city og town. For å få status som city må det et kongelig charter til, og slike gis sjelden; det er primært eldre katedralbyer som har status som city. Milton Keynes var planlagt som en city, men har ennå ikke fått slik status, og er derfor formelt en town.
Lokalt brukes allikevel alltid city som beskrivelse på hele byen, mens town er forbeholdt de eldre byene som er innlemmet i den. På skiltene som ønsker velkommen til byen står det Borough and New City of Milton Keynes.
Geografi og befolkning
Byen ble bevisst anlagt omtrent midtveis mellom London, Birmingham, Leicester, Oxford og Cambridge, slik at den kunne ta av for befolkningsoverskuddet i området og samtidig være langt nok fra de andre byene til å utvikle seg som et regionssenter. Det ble anlagt flere slike «nye byer» i 1960-årene, og Milton Keynes er den største av dem.
Byplanleggingen ble overlatt til Milton Keynes Development Corporation. I begynnelsen av 1990-årene tok Commission for New Towns over, og deretter kom English Partnerships. I den første perioden var arkitekturen preget av post-modernisme, og designene ble jevnlig vist i fagtidsskrifter. Senere prosjekter har vært mindre spesielle, og nyere områder minner mer om forsteder i andre engelske byer.
Ved grunnleggelsen bodde det omkring 60 000 mennesker innenfor bygrensene. Ved folketellingen i 2001 bodde det 177 500 der. I januar 2004 annonserte visestatsminister John Prescott at regjeringen ønsker å doble befolkningen innen 2025. English Partnerships ble gitt ansvaret for å følge opp dette, og planmyndighet ble overdratt fra Milton Keynes' distriktsråd. At lokale myndigheter mister mye av kontrollen over denne utviklingen er kontroversielt, ettersom det av mange oppfattes som en lite demokratisk løsning.
Naturmiljøet blir forvaltet av Milton Keynes Parks Trust. Elvene som renner gjennom eller forbi byen utgjorde en fare for oversvømmelser, og dette har blitt tatt hånd om ved at vannivået reguleres av en rekke kunstige innsjøer. Innsjøene og parkene gir byen et åpent preg, slik at man rett utenfor bykjernen kan få inntrykk av at man er på landet.
Byområdet dekker omkring en tredjedel av distriktets areal og har 90% av befolkningen. En rekke landsbyer og flere byer ligger innenfor bygrensene, og har fortsatt en viss selvstendighet som byer eller verdslige sogn.
Innenfor byen
Som en ny by ble Milton Keynes grunnlagt med tanke på den stadig økende biltrafikken. Den har et veinett basert på et rutenett av horisontale og vertikale veier; alle hovedveier er i tillegg til navnet skiltet med 'H' eller 'V' samt et nummer som angir plasseringen øst-vest eller sør-nord. Veiene er ikke lagt etter et strikt lineært rutenett, men er tilpasset til omgivelsene. I de enkelte rutene ligger de forskjellige bydelene, hvorav noen er satt av til boligområder med bare mindre nærbutikker, og andre til næringsvirksomhet med industri og større handelssentra.
I alle hovedkryss er det anlagt rundkjøringer, og flere av hovedveiene gjennom byen har fire kjørefelt med adskilte kjøreretninger. De hovedveiene som bare har to kjørefelt har for det meste brede, ubebygde felt på begge sider slik at de lett kan utvides dersom det er behov for det.
Systemet gjør det enkelt å komme fra en bydel til en annen med et minimum av trafikk i tettbebygde områder, ettersom hovedveiene er adskilt fra bebyggelsen. Innsamlede data fra målestasjoner viser at forurensningen er mindre enn i andre byer av samme størrelse i Storbritannia, noe som først og fremst skyldes at det meget sjelden er trafikkork og dermed lang mindre tomgangskjøring enn man finner andre steder. Støynivået i boligområder blir også begrenset, og flere steder er det lagt høye voller mellom hovedveiene og bebyggelsen. Det er allikevel betydelig trafikkstøy en del steder. Fartsgrensene er for det meste 112 km/t (70 m/t) på firefeltsveiene og 96 km/t (60 m/t) på tofeltsveier med møtende trafikk; dette er de nasjonale standardgrensene. Dette betyr på den ene side at man kommer meget raskt frem, men på den annen side har det ført til en rekke alvorlige ulykker, mange med fatalt utfall. Fartsgrensen på en del av tofeltsveien har derfor blitt satt ned til 64 km/t (40 m/t) for å redusere antallet ulykker.
Hovedveien gjennom sentrum, Midsummer Boulevard har sitt navn fordi den er anlagt slik at solen skinner rett nedover veien på midtsommeraften.
Det er et godt utbygget bussnett i byen. I tillegg til de vanlige offentlige bussene er det også private busser som kjører gratisruter mellom boligområder og store butikksentre. Den sentrale busstasjonen ligger rett ved siden av den sentrale jernbanestasjonen.
Veinett utenfra
Fra motorveien M1 er det avkjøring til Milton Keynes fra kryss J14 og J15A, som begge ligger rett ved byen. A5, A421, A422 og A509 går gjennom byen. Mange langdistansebusser til Midlands og Nord-England stopper ved Milton Keynes Coachway på M1, omkring 5 km fra sentrum. Det ligger en park and ride-plass rett ved siden av, med buss inn til sentrum. Det går buss fra Milton Keynes til Oxford, Bedford og Cambridge.
Tog
Det er fem togstasjoner i byen:
I tillegg kommer Woburn Sands stasjon, som ligger utenfor selve byen, men i distriktet Milton Keynes.
Stasjonene betjenes av lokaltog kjørt av Silverlink og intercitytog fra Virgin Trains. Det er hyppige avganger mot London med begge selskaper, og avganger nordover mot Glasgow med Virgin.
Kanal
Grand Union Canal, som går mellom London og Birmingham, renner gjennom byen, og selv om den ikke lenger brukes til transport av varer, er det mange turister som kommer innom byen når de er på kanalferie. Fordi byen ligger i svært flatt terrening er det færre sluser på denne strekningen enn det er jevnt over på kanalen.
Fly
Byen betjenes av flyplassen i Luton, med bussavgang hver time mellom Milton Keynes og flyplassen, en avstand på omkring 50 km. Birmingham International Airport ligger dobbelt så langt unna, men brukes av langt flere selskaper. Londonflyplassene Heathrow, Stansted og Gatwick ligger også i rimelig avstand, men offentlige transportmidler er noe vanskeligere å benytte for å komme til disse ettersom man må reise via London sentrum.
Cranfield Airport i Cranfield betjener privatfly.
Kultur og severdigheter
Milton Keynes kom med i Guinness rekordbok med det lengste kjøpesenteret; Centre:MK er 720 m langt. Byen har også Europas største innendørs skibakke, i komplekset Xscape Dome, som også inneholder kino, butikker og serveringssteder.
National Bowl er en konsertarena med 65 000 plasser.
Det finnes to museer: Bletchley Park hvor aksemaktenes koder ble knekket under andre verdenskrig, og Milton Keynes Museum i Wolverton, som særlig fokuserer på stedets sosialhistorie. Ved Willen ligger fornøyelsesparken Gulliver's Land. Man finner også gamle ruiner, av en romersk villa ved Bancroft og klosteret Bradwell Abbey ved Bradwell.
Flere andre severdigheter ligger i nærheten av byen, blant annet godset Woburn Abbey, byen Dunstable med bygninger fra middelalderen, samt universitetsbyene Oxford og Cambridge. Den gamle administrasjonsbyen i Buckinghamshire, Buckingham, ligger rett utenfor bygrensen. Byen har mange historiske bygninger og et lite museum.
Kirken Christ the Cornerstone, som ligger i sentrum, er en økumenisk kirke som eies og drives av Den engelske kirke, Baptistkirken, Metodistkirken, United Reformed Church og Den katolske kirke. Den er designet av Iain Smith, og ble åpnet i 1992 som den første økumeniske sentrumskirken i Storbritannia. I tillegg til selve kirkerommet, som brukes både til felles seremonier og til de enkelte kirkers seremonier ved spesielle anledninger, er det også et flerbrukslokale og en butikk som selger kristne skrifter og effekter. Kirken har en stor kuppel som er synlig fra på lang avstand. Det er også mange kirker i de forskjellige bydelene, en del av dem gamle kirker fra de opprinnelige byene og landsbyene, og andre nye som er reist etter at utbyggingen av byen startet.
Idrett
Den nasjonale landhockeystadion og det nasjonale badmintonsenteret ligger også i byen.
Fotballaget Wimbledon FC flyttet fra London til Milton Keynes i 2003, og skiftet navn til Milton Keynes Dons. De spiller sine kamper på Stadium:mk, som ble åpnet i 2007.
Utdanning
Open University har tilhold i bydelen Kent's Hill. Bare et fåtall av studentene, rundt 200 som studerer på høyere nivå, har tilhold på campus. Resten studerer gjennom korrespondanse og internett. Med omkring 180 000 studenter er Open Universtity Storbritannias største utdanningsinstitusjon.
Milton Keynes College tilbyr høyskolestudier på lavere nivå.
Dictyoptera aurora
Dictyoptera aurora er en bille i delgruppen (underfamilien) nettrødvinger i familiegruppen rødvinger. Den er ikke så vanlig, finnes vanligere lengre sør i Europa. den er utbredt over hele den nordlige halvkule.
Utseende
Dictyoptera aurora er 7-13 millimeter lang. Kroppen er svart, med skarlagensrøde dekkvinger og brystskjold (pronotum). Hodet er kort, men ikke snuteformet forlenget framover. Det er synlig, sett ovenfra (det vil si, det dekkes ikke av brystskjoldet). Antenner har elleve ledd og er festet tett sammen på pannen like ved fasettøynene. Det tredje leddet er betydelig lengre enn det andre leddet. Brystskjoldet har en nær kvadratisk form, ofte med en markert og noe oppstående sidekant. Midtpartiet består av et lukket område dannet av en oppstående ribbe. Dekkvingene er kraftig kitiniserte, parallellsidige og har lengderibber. Alle føtter har fem ledd.
Levevis
Dictyoptera aurora tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Don Rogers
Donald Rogers (født 25. oktober 1945 i Paulton i Somerset) er en tidligere engelsk fotballspiller. Han har spilt 500 kamper i ligasystemet i England. Han er mest kjent for sin tid i Swindon Town FC og hans to mål i ekstraomgangene i ligacupfinalen som sørget for at Swindon Town vant over Arsenal FC i 1969.
Aktiv karriere
Han signerte ungdomskontrakt med Swindon Town i 1961 da han var 15 år og debuterte på førstelaget i en alder av 17 år i en kamp i tredjedivisjon mot Southend United. Han var en hyppig målskårer fra sin posisjon som venstreving for klubben, og skårte over 20 mål i cup og serie fire år på rad fra 1965/1966- til 1968/1969-sesongene. Han er en legende i klubben etter han skåret to mål på overtid på Wembley i finalen i ligacupen mot Arsenal. Det stod 1-1 ved full tid og Rogers skårte i det 104. og 119 minutt, og dermed sikret Swindon Towns hittil eneste større trofé.
Hans prestasjoner ble lagt merke til av større klubber, og i 1972 ble han kjøpt av Crystal Palace FC som da hadde Bert Head som manager. Det var Head som fikk Rogers til å signere for Swindon Town som ungdomsspiller.
Han gikk videre til Queens Park Rangers FC i 1974 i en bytteavtale mot som involverte Terry Venables og Ian Evans. I 1976 kom han tilbake til Swindon Town i en bytteavtale med Peter Eastoe. I november 1977 ble han lånt ut til Yeovil Town FC, men oppholdet varte bare to måneder. Han la opp sommeren 1977 etter en hofteskade.
Han har i ettertid drevet en sportsbutikk i sentrum av Swindon, som klubben hjalp han med å kjøpe på 1970-tallet i håp om å beholde han i klubben.
Penguin News
Penguin News er den eneste avis som utkommer på Falklandsøyene. Avisen ble etablert i 1979 og ble først utgitt månedlig i A5-format. I dag utgis avisen hver fredag, i formatet A4 og har totalt 24 sider. Avisen ble opprinnelig støttet av Falkland Islands Government, men i dag er det en uavhengig stiftelse som står bak utgivelsen.
Don Rogers
The Don Rogers Stand
Den 22. mars 2008 annonserte Swindon Town at den sørlige tribuneseksjonen skulle bli døpt om til «The Don Rogers Stand» fra og med 2008/2009-sesongen
Penguin News
Opplaget for Penguin News er 1 500 og den dekker 98 % av øygruppens befolkning. Avisen etablerte en nettutgave i 2004 hvor deler av avisen er tilgjengelig gratis, de som ønsker å lese hele på nett må betale en abonnementsavgift.
Don Rogers
Annet
Sesongen 2009-10 stemte leserne av lokalavisen Swindon Advertiser fram sitt favorittlag gjennom tidene og Rogers ble stemt fram som tidenes beste venstreving på Swindon Town.
Denaturering
Denaturering er at man endrer de opprinnelige egenskapene til et stoff slik at det blir gjort ubrukelige for visse formål. Noen slike prosesser forekommer naturlig, andre kan skyldes menneskelig påvirkning.
En vanlig denaturert vare er denaturert sprit. Spriten (alkoholen i tilnærmet ren form) tilsettes kjemisk nært beslektede stoffer, med omtrent samme kokepunkt, som skal gjøre den udrikkelig og vanskelig å redestillere, men uten å ødelegge bruksegenskapene som rense- og desinfeksjonsmiddel. I daglighandel er den farget rødlig som varsel, men kan fås uten farge dersom denne ville gjort anvendelsen umulig. I Danmark farges spriten blå.
En annen kjent prosess er at proteiner blir denaturert ved høy temperatur slik at vannbindingsevnen til proteinet synker etterhvert som temperaturen øker. Når for eksempel enzymer denaturerer, mister de sin opprinnelige form, oppkveilingen til molekylene blir ødelagt. De "retter seg ut", og det fører til at de ikke kan utføre sine livsviktige oppgaver.
Andre denatureringsprosesser er mer kjemisk avanserte. Følgende prosesser kan føre til denaturering:
Jack Johnson (musiker)
Jack Johnson (født 18. mai 1975) er en hawaiisk singer/songwriter og tidligere profesjonell surfer. Han har blitt svært kjent i både USA og Europa etter suksessene på sine album; Brushfire Fairytales fra 2001 og for sitt album In Between Dreams fra 2005.
Biografi
Etter å ha turnert i nesten to år, ga Johnson ut sitt andre album On and On i 2003. Interessen for surfing sørget for at han også har produsert flere surfefilmer; September Sessions og Thicker Than Water. Disse filmene ble sluppet på CD/DVD mellom utgivelsene av Brushfire Fairytales og On and On. Johnson har også deltatt i surfefilmen Shelter, som ble laget av manageren hans, Emmet Malloy.
Ben Stiller har en gjesteopptreden på musikkvideoen til sangen «Taylor».
Johnsons tredje album, In Between Dreams ble utgitt den 1. mars 2005. Hans fjerde album, Sleep Through the Static kom ut i 2008.
Vegårshei kirke
Vegårshei kirke er en korskirke fra 1808, innviet i 1810, i Vegårshei kommune, Agder fylke.
Byggverket er i tre og har 350 plasser. Det er bygget i Louis-seize-stil og har prekestol plassert over alteret. I dag brukes prekestolen som står i koret.
Adkomst til stedet er via fylkesvei 414 og fylkesvei 3700.
Busmoen
Busmoen er en bydel vest i Lillehammer. Bydelen strekker seg fra sentrum, (Kirkegata) ned mot Lågendeltaet. På Busmoen lå den tidligere fabrikken til Døla-is og ostehøvelfabrikken til Thor Bjørklund & Sønner. I dag ligger bl.a. Fabrikken, som huser ca. 40 virksomheter innen kunst, kultur- og opplevelsesnæringene, på området. Her ligger også Lurhaugen, et grustak fra gammelt av som i dag er en grusslette som bl.a. brukes av sirkus som besøker byen på turné.
Tarpan
Noen mener at det siste eksemplaret av underarten døde ut i Russland, men det er reist tvil om hvorvidt dette var en ekte tarpan eller en villhest-tamhest hybrid. Årsaken er et fotografi som viser en hest med lang man, noe som ikke er forventet hos en ekte villhest, som normalt har kort, strittende man og tydelig ryggsøm.
Den siste ville tarpanen skal ha dødd i 1879. Den såkalte Kherson tarpanen som døde i Moskva ble opprinnelig fanget på Zagradovsk-steppene i 1866. Den målte 133 cm i skulderhøyde og ble kastrert som 3-åring. I årene fram til i 1880 levde den i Novovorontsovkaområdet. Den 29. mai 1884 ankom den så til Moskva zoo, der den døde 21 år gammel i 1887. Andre hevder at den siste tarpan døde i Polen i 1918 eller 1919.
I moderne tid har man prøvd å finne tilbake til hestetypen. De som er kommet nærmest er den polske konikhesten og den tyske heckhesten. Disse er ikke genetisk like villhesten, men utseendet hevdes å være nokså likt tarpanen. En annen tysk ponni som trolig nedstammer fra tarpan er dülmenponni, som stort sett lever fritt. Unghingstene blir imidlertid separert fra villhestene og temmet og solgt, slik at man unngår kamphandlinger mellom hingstene i flokken.
Frustrerte fruer
Frustrerte fruer (Desperate Housewives) er en amerikansk komi- og dramaserie som gikk på ABC fra 2004 til 2012. Den ble skapt av Marc Cherry. Handlingen utspiller seg i Wisteria Lane i den fiktive byen Fairview i Eagle State. Serien følger livene til fire husmødre, vist gjennom øynene til deres døde nabo. Vi følger husmødrene gjennom deres problemer, med både normale småting og mysterier som involverer mennene, vennene og naboene deres. TV-serien er, til en viss grad, inspirert av filmen American Beauty. Seriens hovedkarakterer er de fire kvinnene Susan Mayer (Teri Hatcher), Lynette Scavo (Felicity Huffman), Bree Van De Kamp (Marcia Cross) og Gabrielle Solis (Eva Longoria). Fortellerstemmen tilhører fruenes avdøde nabo, Mary Alice Young (Brenda Strong).
TV-serien har vunnet flere Emmy, Golden Globe og Screen Actors Guild.
Cherry lanserte i begynnelsen ideen til serien til TV-kanalene HBO, CBS, NBC, Fox, Showtime og Lifetime, men alle avslo. Til slutt ble serien kjøpt av ABC, og den ble en suksess fra første episode da denne ble sendt i 2004.
Susan (Mayer) Delfino
Susan Delfino (Teri Hatcher) (tidligere Mayer) Susans fødenavn er Bremmer. Susan er den klønete av de fire. Hun har tidligere vært gift med Karl Mayer som er far til hennes barn Julie. Hun har også hatt et lengre forhold med naboen, rørleggeren Mike Delfino, som i slutten av sesong 3 endte med at hun giftet seg med ham. Da Mike havnet på sykehus og falt i koma, møtte hun Ian. Men når hun har mistet håpet om at Mike vil våkne fra koma igjen, gjør han det. Hun forlover seg med Ian, men fordi hun forsatt har følelser for Mike, slår Ian opp med henne. I siste episode av sesong 3 gifter Susan og Mike seg i all hemmelighet. I sesong 4 får de et barn, Maynard. I begynnelsen av sesong 5 har de hoppet 5 år frem, og et «flashback» viser at Susan og Mike var i en bilulykke for noen år siden. Damen og barnet i den andre bilen døde. De skiller seg fordi Mike får skylden for dødsfallet. Etter ekteskapet med Mike, får Susan en kjæreste som heter Jackson. I siste episode av sesong 5 gifter Susan seg med Mike igjen. Datteren Julie blir nesten kvalt av seriemorderen Eddie, som har drept mange unge kvinner i Fairview.
Susan og Mike får pengeproblemer, og må flytte ut av huset og bo i en liten leilighet. De leier ut huset sitt til Paul Young, enkemannen til Mary Alice Young. Etter ett år i leiligheten flytter Susan endelig tilbake til Wisteria Lane.
Susan begynner å trekke seg vekk fra venner og familie på grunn av skyldfølelse for et dødsfall hun har dekket over. Hun og Carlos finner hverandre i sin felles skyld. Når Mike mistenker at Susan og Carlos har en affære, forteller de ham sannheten om dødsfallet. Kort tid etter begynner Susan å ta kunsttimer med maleren Andre Zeller, og oppdager at skyldfølelsen har gitt henne en fornyet kunstnerisk evne. I en serie av malerier viser Susan åstedet for Alejandro død og påfølgende begravelse og vekker mistanke hos Chuck Vance, Brees bitre ekskjæreste som etterforsker Alejandros forsvinning. Susan vurderer å flytte til New York for å utforske nye karrieremuligheter, men ombestemmer seg. I et forsøk på å lette skyldfølelsen, besøker Susan Alejandros kone og stedatter og skriver ut en sjekk til dem, noe som vekker konas mistanker. Hun konfronterer Susan og Gabrielle, men går med på å legge ned saken når hun får vite at han hadde misbrukt Marisa seksuelt. Susan får vite at Julie er seks måneder på vei og ikke har kontakt med barnets far. Når hun oppdager at Lynettes sønn Porter er faren, beslutter hun å oppdra barnet selv. Mike blir myrdet av en hevngjerrig lånehai. I seriens finale føder Julie en datter, som hun nå vil beholde.Susan selger hjemmet sitt i Wisteria Lane, og hun og sønnen flytter.
Gabrielle Solis
Gabrielle (Gaby) Solis (Eva Longoria) (Tidligere Gabrielle Marquez) er gift med Carlos Solis, en vellykket forretningsmann, og har nok av penger. Hun har i sesong 1 og 2 en affære med gartneren John Rowland (Jesse Metcalfe) fordi hun føler seg ensom og ulykkelig. Carlos' mor dør i en bilulykke etter å ha tatt elskerne på fersk gjerning, og dette holder Gaby hemmelig. Senere i serien skiller hun seg fra Carlos og gifter seg med nok en vellykket forretningsmann, borgermester Victor Lang. Under bryllupet finner hun Carlos igjen, og de innleder et intenst forhold. Når ektemannen finner det ut, ender det hele med at Gabrielle nesten dreper mannen. Under orkanen blir Victor drept og Carlos blind, og Gaby og Carlos gifter seg igjen. I sesong 5 får Carlos og Gaby to barn, Juanita (oppkalt etter Carlos mor) og Celia. Carlos får også synet tilbake. Videre i sesong 5 må Gabrielle og Carlos ta hånd om Carlos' niese, Ana, som etter hvert blir ganske rebelsk. Gabrielles stefar Alejandro (Tony Plana) voldtok henne da hun var 15, og han kommer tilbake i slutten av sesong 7 for å vekke noen minner, men blir drept av Carlos. Lynette, Susan og Bree ankommer rett etter drapet, og de gjør alt de kan for å gjemme liket. Alle føler skyld etterpå.
Lynette Scavo
Lynette Scavo (Felicity Huffman), tidligere Lynette Lindquist, er den dedikerte moren som har vært (og igjen blir) forretningskvinne.
Lynette og mannen er småbarnsforeldre, senere tenåringsforeldre. Lynette er eldst av tre døtre. Moren giftet seg på nytt etter farens død, men ble forlatt av den nye mannen kort tid etterpå. Lynette fullførte Northwestern University og møtte Tom Scavo (Doug Savant) på jobb i reklamebransjen. De giftet seg og flyttet til Wisteria Lane da Lynette ble gravid med det som viste seg å være tvillinger, Porter (Shane Kinsman senere Charles Carver) og Preston (Brent Kinsman senere Max Carver). Et år senere fikk hun Parker (Zane Huett senere Joshua Logan Moore), og fem år senere, Penny (Kirstin Pinkerton senere Kendall Applegate og Darcy Rose Byrnes. I Wisteria Lane er Lynette personen med flest barn. Hun er alltid villig til å gjøre hva som helst for sin familie. Når Tom får en ny jobb som krever at han er borte altfor mye, bestemmer Lynette og Tom seg for å separeres en stund.
Bree Van De Kamp
Bree Van De Kamp (Marcia Cross) (Bree Hodge) er den perfekte, konservative husmoren som gjør alt for å holde fasaden. I første sesong er hun gift med Rex Van De Kamp (Steven Culp). Bree og Rex har to barn sammen, Andrew (Shawn Pyfrom) og Danielle (Joy Lauren). Bree og Rex har problemer i ekteskapet, blant annet på grunn av Brees renhetsmani, og bestemmer seg for å skilles. Midt i skilsmissen dør Rex av en hjertesykdom. Farmasøyten George Williams, som er forelsket i Bree, har med vilje gitt ham feil medisin. Bree blir mistenkt for dødsfallet, og politiet finner etter hvert ut at George Williams har forfulgt henne i lang tid. Blant annet har han en dukke som er helt lik. Bree går selvfølgelig ut av dette med hodet hevet. Hun gjør alt for å være den perfekte mor, men når sønnen Andrew går til sengs med daten hennes, hennes sponsor gjennom AA, kaster hun ham ut og sjekker seg selv inn på psykiatrisk avdeling. Bree gifter seg senere på nytt med Orson Hodge. Når Danielle blir gravid med nevøen til naboen Edie Britt sender moren og stefaren henne til et kloster og tar til seg babyen. De kaller ham for Benjamin. Andrew har kommet tilbake med Orsons hjelp, mor og sønn har kommet overens og det går veldig bra. Bree klarer endelig å godta at hennes sønn er homofil. Andrew arbeider på pizzarestauranten til Scavo-familien og er en stor ressurs både hjemme og på jobb. I slutten av sesong 4 starter Bree og Katherine et catering-firma, noe som blir en suksess, selv om Bree og Katherine ikke kommer helt overens. Bree skriver kokebøker og bruker Katerines oppskrifter uten hennes samtykke. Senere i sesong 5 får Bree et eget TV-program om mat og blir veldig travel, med Andrew som sekretær. Danielle tar tilbake barnet sitt til Brees forskrekkelse. I sesong 6 er Bree utro med Karl Mayer, Susans eksmann. Orson vet ingenting før Karl innrømmer forholdet. Etter en flyulykke i Wisteria Lane blir Karl drept, mens Orson blir lam fra hoftene og ned. Orson prøver etterhvert å gjøre Brees liv så surt så mulig, tilgir henne etter hvert. Sam, Rex' ukjente sønn, dukker opp. Han vil ha firmaet hennes mot at han lar være å fortelle politiet at Andrew kjørte over Juanita Solis 10 år tidligere. Orson får vite om påkjørselen og blir sur på Bree fordi hun ba ham selv ta straffen for å ha kjørt over Mike Delfino. De skilles. Bree blir senere sammen med snekkeren Keith (Brian Austin Green). Men så får hun vite av Keiths eks at han har en sønn. Keith forlater Bree og drar til sønnen. Bree blir så sammen med politimannen Chuck (Jonathan Cake), som etter hvert etterforsker forsvinningen til Gabys stefar Alejandro. Bree får et mystisk brev som likner det Mary Alice Young fikk før hun begikk selvmord. Bree finner senere ut at Chuck kan ha skrevet dette, fordi han visste om brevet fra før av. Hun slår opp med ham.
Edie Britt
Edie Britt-Williams (Nicollette Sheridan) er den mest frekke og egoistiske av fruene. Hun flørter med mennene til de andre husmødrene. I sesong 1 og 3 hadde Edie et forhold til rørleggeren Mike Delfino. Hun prøvde seg også på Carlos og Orson. I sesong 4 flytter Edie fra Wisteria Lane. I sesong 5 flytter hun tilbake og er gift med Dave Williams. Dave har en hemmelighet; det var hans familiemedlemmer som kolliderte med Mike og Susan og døde. Han er ute etter hevn. Edie finner ut at Dave var gift og hadde barn. Han har også byttet etternavn. Edie leter etter informasjon om mannen. Dave drar på camping med Mike og Katherine og prøver å skyte dem, men får en sms fra Edie om at hun vet alt. Han drar hjem, og når Edie truer med å ringe til Mike, tar han kvelertak på henne. Hun slipper unna, tar bilnøklene og kjører av gårde i bilen. Hun skal akkurat til å ringe etter hjelp når Orson Hodge (Bree Van De Kamps ektemann) står rett foran bilen. Edie svinger, kjører inn i en strømledning og dør.
Katherine Mayfair
Katherine Mayfair (Dana Delany) er den mest hemmelighetsfulle. Hun var først gift med Wayne Davis, som slo henne. Datteren (Dylan) dør i en ulykke med en bokhylle. Katherine og Mrs. Sims begraver Dylan i skogen så de kan adoptere et barn som ligner på Dylan. Når Dylans far får vite sannheten angriper han Adam (Katherines nye mann) før han truer Katherine med en pistol. Adam redder henne, og hun skyter eksmannen. I sesong 5 er Katherine et helt annet menneske. Hun blir sammen med Mike Delfino. I den siste episoden av sesong 5 ser vi at Mike gifter seg, men bruden ser vi ikke før sesong 6. Bruden viser seg å være Susan, og Katherine gjør alt for å få Mike tilbake. Senere får hun et nervøst sammenbrudd og legges inn. Når Katherine kommer ut fra sykehuset møter hun den lesbiske stripperen Robin (Julie Benz). Katherine blir også til slutt lesbisk, og hun og Robin flytter sammen til Paris.
Renee Perry
Renee Perry (Vanessa L. Williams) er en gammel studievenninne av Lynette Scavo. Hun var tidligere gift med en rik NLF-stjerne, men når dette forholdet tar slutt, velger hun å reise på besøk til Lynette. Det ender med at Perry kjøper det ene huset i Wisteria Lane og bosetter seg der.
Ål kirke
Det er flere kirker med dette navnet
Djibouti under Sommer-OL 1988
Djibouti under Sommer-OL 1988. Seks sportsutøvere fra Djibouti deltok i to sporter, friidrett og seiling under Sommer-OL 1988 i Seoul. Det var andre gangen Djibouti deltok i et sommer-OL, de kom på delt 46.-plass med en bronsemedalje. Dette var nasjonens første medalje i et OL.
Skånland naturreservat
Skånland naturreservat ligger ved Skånland i Bodø kommune i Nordland. Naturreservatet har et areal på ca. 6 700 dekar. Området er vernet for å bevare et skogområde med alt naturlig plante- og dyreliv og med alle de naturlige økologiske prosessene.
Marius Johannesen
Marius Theophilus Johannesen (født 5. mars 1905 i Funningur, død 16. juli 1986 i Tórshavn), på folkemunne kalt Marius á Háskúlanum, var en færøysk folkehøyskolestyrer, forfatter, redaktør og politiker (Sj.).
Han var sønn av Andreas Frederik Johannesen og Nicoline Frederikke Jacobsen. Etter folkeskolen drog han til sjøs. Fra 1923 til 1926 gikk han lærerseminaret i Tórshavn. Deretter var han folkeskolelærer i Mikladalur og på Trøllanes. Han var også formann i Føroya Lærarafelag 1942–1954 og redaktør i Skúlablaðið 1942–1967. I 1953 ble Johannesen styrer/rektor ved Føroya Fólkaháskúli i Tórshavn. Han avgikk med pensjon i 1970.
Ved siden av læreryrket påtok han seg flere politiske verv. Han var formann i sognestyret i Mikladalur 1930–1938 og 1942–1953, innvalgt på Lagtinget fra Suðurstreymoy som selvstyremann 1958–1966, og redaktør i partiorganet Tingakrossur 1967–1978.
Johannesen hadde en omfattende litterær produksjon, blant annet som forfatter av en rekke lærebøker for skolen, redaktør for en diktsamling i flere bind samt et oversiktsverk over den færøyske lærerstanden, og oversetter av Bør Børson Jr. av Johan Falkberget til færøysk. Han var redaktør i litteraturtidsskriftet Varðin fra 1981 til sin død. Han ble i 1973 tildelt M.A. Jacobsens Heiðursløn for faglitteratur sammen med Óluva Skaale for deres kokebok Matur og matgerð.
MF «Vikingen» (1957)
MF «Vikingen» er en bilferge bygget i 1957. Fergen gikk i rutefart for Hardanger Sunnhordlandske Dampskibsselskab (HSD) from til 1989. Ved levering ble fergen satt inn sambandet Kinsarvik–Utne–Kvanndal sammen med MF «Hardangerfjord». Rederiet valgte å vente med innrede salongen oppe, og de ti første årene var det løse stoler og bord i denne salongen. Det var heller ingen oppvarming. Først ti år etter levering fikk salongen fast innredning.
I juni 2015 sank fergen mens den var til vedlikehold ved Pärnu Shipyard i Estland. En video datert 15. juli 2015 viser at fergen senere har blitt hevet.
Torneälven
Torneälven, eller Torne älv, (finsk: Tornionjoki, meänkieli: Tornionväylä) er en elv nord i Sverige og Finland. Den er 520 kilometer lang og de siste 150 kilometrene utgjør den grense mellom Sverige og Finland. Den starter i Torneträsk, 341 meter over havet, nær den norske grensen og renner ut i Bottenviken. Elven har et nedbørsfelt på 40157,1 km2, nest størst av alle elver i Sverige, etter Göta älv.
Ved Junosuando er det en bifurkasjon der Tärendöälven fører mye av vannet i Torneälven over til Kalixälven.
Flekkefjord korps
Flekkefjord korps er Frelsesarmeens menighet i Flekkefjord.
Frelsesarmeen kom til Flekkefjord den 25. januar 1890 med løytnant Selma Strøm og kadett Juliane Kristiansen. Det var et lite opphold i virksomheten omkring århundreskiftet, men Frelsesarmeen var kommet for å bli. Til å begynne med ble møtene holdt i Samuel Bilands hus på Sunde. Siden foregikk møtevirksomheten på Fagerstrand. På begynnelsen av 1900-tallet holdt Frelsesarmeen til hos Hilda og Ole Pettersen i Bekkeveien. Frelsesarmeens eget bygg i Bekkeveien 15 ble reist i 1921 i den såkalte Staveparken. Først på 2000-tallet fikk Frelsesarmeen tilbygg og fikk modernisert det gamle lokalet.
Fra 1. august 2011 er det løytnant Magnus Jensen som er korpsleder for Frelsesarmeen i Flekkefjord.
Liste over norske kjøpesentre
Liste over norske kjøpesentre kan sorteres på alle kolonner og definerer kjøpesenter som en samling på mer enn 10 butikker under samme tak eller i sammenbygde bygninger.