cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mads Andrias Winther
Forfatterskap
Mye av Winther forfatterskap kan knyttes til Havnar Ungmannafelag og medlemsbladet Baldursbrá. Petur Alberg skrev dessuten ned mange av de historiene som Winther fortalte i laget. Det er vanlig å dele Winthers prosa inn i tre deler: Nasjonale hyllester (i form av høystemte dikt), historieutdrag og noveller.
Historieutdragene var korte historier som Winther selv skrev, deriblant Brandur, Meðan teir tingaðu um aldursstyrk, Hevnd mín røkkur í triðja og fjórða lið og Tróndur prestur. Sistnevnte siktet til sognepresten på Sandoy, Andrias Christian Evensen, og hans kamp for færøysk som kirkespråk.
Winthers noveller var mer helhetlige. Disse kunne være bygd på muntlige overleveringer fra hjembygden, slik som Eitt heppið bragd og Tá Óli róði deyðaróður sín, eller humoristiske fortellinger som Tá ið Mikkjal bleiv konfirmeraður, eller historier som belyste sosiale skjevheter i samfunnet. De siste hang sammen hans påvirkning fra sosialistisk tenkning, og gav seg til uttrykk i eksempelvis Snarljós og Hungur. Winther var den første færøyske skribenten som tok for seg den lille manns kår på øyene.
Det meste av Winthers forfatterskap ble samlet og utgitt av Mads Andreas Jacobsen i 1932 (ny utgave i 1970).
Duetrost
Duetrost (Turdus viscivorus) er en av de mest basale artene i slekten Turdus og tilhører trostefamilien (Turdidae). Arten er utbredt i den palearktiske sone og består som tre taksa, hvorav nominatformen hekker i Norge. Arten er den fysisk største av trostene som hekker her.
Biologi
Duetrost blir cirka 27–28 cm lang og veier normalt omkring 93–167 g. Den ligner måltrosten, men er større med lengre stjert, er lysere i fjærdrakta og står mer opprett. I flukt virker fuglen kraftfull og flyr i lengre buer enn måltrosten. På rygg og skuldrer er duetrosten gråbrun med snev av olivenbrunt. De tre ytre halefjærene på hver side har hvitt i indre kanten mot spissen. Vingedekkfjærene på undersidene er hvite. Halsen, brystet, buken og undergumpen er hvit med svartaktige runde flekker. Strupen er uten flekker. De fleste fuglene har en mørk flekk på hver side av brystet i overkant av vingene. Både ssp. deichleri og ssp. bonapartei er blekere enn nominatformen, og ssp. bonapartei er dessuten litt større.
Duetrostens hekkeområder ligger i den vestre og sentrale delen av Palearktis, fra polarsirkelen i nord til fjelltrakter i Nord-Afrika, Lilleasia og Himalaya i sør. Den er typisk knyttet til tørre og åpne furuskoger med lite undervegetasjon, men arten kan også finne seg til rette i kulturlandskapet, i skogkanter og treklynger. I Norge hekker den på Østlandet, nord til vannskillet mot Trøndelag. Mot vest hekker den til og med Agder og til dels i Rogaland. Ellers på Vestlandet og i Trøndelag er hekking sjeldent. I nord hekker fuglen spredt i furuskogene i Pasvik. Den er også observert i Alta i Finnmark, men hekking er ikke bekreftet.
Hannen markerer territoriet med sang snart etter at han er kommet tilbake fra vinteroppholdet. Sangen ligner svarttrostens, men er kortere og skarpere. Lokkelåten er "trr" eller "zrr". Han bruker gjerne en fast sangplass, men kan også markere territoriet med sangflukt. Sangen holder fram ut juni, men høres lite etter at egga er lagt. Blir et nytt kull lagt kan sangen ta seg opp igjen. Hekketerritoriet er mye større enn tilsvarende for måltrost og svarttrost. Reiret blir plassert i bartre, ute på solide greiner. Det ligner gråtrostens reir, men er noe mer slurvet bygd, og med mer mose. Duetrostene kan hekke i glisne kolonier, men oftest hekker de i solitære par. Reira blir forsvart kraftig mot mindre rovdyr og rovfugler. Mot mennesker er reaksjonen ulik, men som regel holder fuglene seg på avstand. Fuglen kan trykke hardt på egga når de blir forstyrra. Når ungene er kommet kan duetrostene angripe, slik gråtrosten gjør. Hunnen legger 4–6 egg i mai–juni, lengst sør i landet kanskje allerede i april. Ungene blir i reiret 16–17 dager. Foreldra mater de i cirka to uker etter at de er ute av reiret. Familien drar fra hekkeområdet raskt og lever nomadisk resten av sommeren. Fuglen eter fåbørstemakker (som meitemarker), insekter og insektlarver, samt frukt og bær.
Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på gruppene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017).
SS «Statsraad Lehmkuhl»
SS «Statsraad Lehmkuhl» er en tremastet stålbark eid av Stiftelsen Statsraad Lehmkuhl. Skipet er Norges største og eldste skværriggete seilskip, og har hjemhavn i Vågen i Bergen.
Skoleskip
Skipet brukes til opplæring og formidling av tradisjonelt sjømannskap. De siste årene har klima og havmiljø blitt en større del av skipets fokusområder.
SS «Statsraad Lehmkuhl» har tokt med folkehøyskoler og skoleklasser, men seiler også åpne turer med alle som kan tenke seg å oppleve friheten på havet. Sjøforsvaret leier hvert år skipet med besetning for å drive opplæring av kadetter ved Sjøkrigsskolen. De siste årene har seilasen gått over Atlanterhavet til USA. Skipet får da prefikset «KNM» i navnet. De to siste årene har også den nederlandske marine brukt skipet til lignende opplæring. Skipet har en fast besetning på 17. Marcus A. Seidl og Jens Joachim Hiorth er kaptein.
Historie
Skipet ble bygget ved Johann C. Tecklenborg AG i Bremerhaven-Geestemünde i 1914, da som skoleskip for den tyske handelsflåten. Skipets navn var da «Grossherzog Friedrich August», oppkalt etter Friedrich August von Oldenburg, siste regjerende storhertug av Oldenburg. Under første verdenskrig lå skipet stasjonert i Tyskland som skoleskip, men etter krigen ble det tatt av Storbritannia som krigsbytte.
I 1923 oppfordret tidligere arbeidsminister og daværende direktør i Det Bergenske Dampskibsselskab, Kristofer Lehmkuhl, Norges rederiforbund til å kjøpe skipet for 300 000 kr. Skipet ble omdøpt til «Statsraad Lehmkuhl» for Lehmkuhls arbeid for skoleskipsaken, samt hans arbeid i Christian Michelsens regjering 1905-07. Bergens Rederiforening dro på et prøvetokt med skipet i fem måneder i 1923 med 200 elever om bord, og etter dette ble skipet gitt til institusjonen Bergens Skoleskib. De drev skipet til og med 1966, bare avbrutt av andre verdenskrig da skipet ble beslaglagt av tyskerne. I forbindelse med dette ble skipet omdøpt til SS «Westwärts» (= Vestover) i perioden 1940–45. Igjen var hun krigsbytte, denne gang tatt på Marineholmen i 1940 og seilt til Åstveitvågen, som til ære for skipet ble kalt Westwärtsbucht (= Vestover-bukten). Der fungerte skipet som hovedkvarter og boligskip for offiserene i Küstensicherungsverband Westküste, opprettet 23. desember 1940, som gradvis bygde ut bukten som flåtehavn for 51. Vorposten Flottille.
I 1966 maktet ikke lenger Bergens Skoleskib å drifte skipet, tross de mottok bidrag fra staten. Antall elever gikk ned, mens vedlikeholdskostnader og andre utgifter gikk opp. I 1967 stod skipet i fare for å bli solgt til utlandet, men den bergenske skipsrederen Hilmar Reksten grep inn og kjøpte SS «Statsraad Lehmkuhl», som dermed fortsatt fikk ligge til kai i Bergen. SS «Statsraad Lehmkuhl» inngikk i Rekstens skipsflåte frem til 1978, og han drev privat kurs på skipet, men han også måtte kutte ut dette på grunn av manglende statsstøtte. Skipet lå i opplag i Bergen havn fra 1973 til 1978, da han overførte skipet til en privat stiftelse: Stiftelsen Statsraad Lehmkuhl. Denne stiftelsen driver skipet fortsatt.
Før 1994 hadde skipet plass til omtrent 200 elever om bord, men etter omfattende rehabilitering fra 1994 til 2005 ble dette redusert til 150.
Skipet er et kjært symbol for bergenserne, som gjerne omtaler det som «Statsraaden» eller «Lehmkuhlen».
Jordomseiling
I august 2021 startet skipet en jordomseiling i forskningens tjeneste, One Ocean Expedition, med ankomst Bergen 15. april 2023. Utrustet med avansert vitenskapelig utstyr ble det samlet inn meteorologiske og hydrografiske data, gjennomført målinger av karbondioksid i vannet samt tatt prøver av fisk, mikroplast, dyreplankton og eDNA. På turen har Statsraad Lehmkuhl blant annet vært leid av forskningsinstitusjoner innen havforskning og vært base for undervisning av studenter fra Universitetet i Bergen.
Søsterskip
SS «Statsraad Lehmkuhl» har tre søsterskip:
Tall Ships' Races
SS «Statsraad Lehmkuhl» har flere ganger deltatt i Tall Ships' Races, som er en regatta for store seilskuter. Regattaen var tidligere kjent som The Cutty Sark Tall Ships' Races.
Busksanger
Busksanger (vitenskapelig navn Acrocephalus dumetorum) er en fugl i sangerfamilien.
Språk i Russland
Offisielt språk i Russland er russisk, men det finnes 27 forskjellige språk som er godkjent som offisielle regionale språk ved siden av russisk. I tillegg snakkes det mer enn 100 mindre språk i dagens Russland. Det største minoritetsspråket er tatarsk, som snakkes av omkring 6,5 millioner mennesker (3% av Russlands befolkning).
My Best Friend’s Girl (sang)
«My Best Friend's Girl» er en sang av The Cars fra deres debutalbum The Cars, utgitt i 1978. Sangen er skrevet av vokalist Ric Ocasek. «My Best Friend's Girl» var bandets andre singel, og nådde en 3.-plass på singel-listene i Storbritannia, en 35.-plass på Billboard Hot 100 i USA i 1978 samt en 14.-plass på Billboards Rock Digital Song Sales-liste i 2019.
Charles Webster Leadbeater
Charles Webster Leadbeater (født 16. februar 1854 i Stockport, Cheshire, England, død 1. mars 1934 i Perth, Vest-Australia) var en engelsk geistlig som etterhvert brøt med kirken og sammen med Annie Besant ble sentral innen teosofien etter Helena Blavatskys død. Han var også kjent som clairvoyant og for engasjement i andre esoteriske saker.
Liv og virke
Han var antagelig enebarn, faren var jernbanefunksjonær. Han arbeidet først som lærer på 1870-tallet, og ble i 1879 viet til prest i Church of England. Hans interesse for astronomi og spiritisme bragte ham etterhvert i berøring med teosofien; i 1883 sluttet han seg til Teosofisk Samfunn, og året etter forlot han kirken. 1885-89 var han i India på oppdrag fra Teosofisk Samfunn, og etablerte blant annet en skole i Colombo. I 1894 gjør han sine første «lesninger av tidligere liv».
Hans bok om chakraene (The Chakras, 1927) er blitt en teosofisk klassiker. Innen yoga er chakra sentre for åndelig energi i kroppen. Leadbeater fastslo at det finnes sju slike, «noe som samsvarer med teosofenes lære om at mennesket består av sju plan eller kropper. Han mente å kunne se chakraene ved hjelp av sine klarsynte evner»
Leadbeater «oppdaget» Jiddu Krishnamurti i 1909, og var hans lærer fram til 1915. Teosofene så for seg at han skulle være den ventede Maitreya («Verdenslæreren»). Sammen med J. I. Wedgwood ledet Leadbeater, nå bosatt i Australia, The Liberal Catholic Church fra 1916.
Leadbeater skrev en lang rekke bøker, noen sammen med Besant. På norsk finnes Mennesket : hvorfra, hvorledes og hvorhen : en beretning efter clairvoyant-undersøkelse (1913, sammen med Besant) og Foredrag om "Ved mesterens fødder" (1924). Et utdrag fra The Chakras er utgitt på norsk i antologien New Age, 2007.
Stein (navn)
Stein er et norsk mannsnavn med norrøn opprinnelse. Navnet er vanlig i Norge. Andre utbredte former er Sten i Sverige og Estland, Steen i Danmark og på Grønland og Stan i Nederland, USA og Sør-Afrika.
Etymologi
Stein har opprinnelse i norrøne Stæinn, som var både et personnavn og tilnavn. Navnet er dannet av norrøne steinn eller gammelengelske stán, som begge betyr «stein». Navnet kan være gitt som tegn på styrke.
Sten var den gammeldanske og gammelsvenske formen av navnet. Den moderne svenske formen av navnet er Sten, mens på dansk brukes både Sten og Steen. Steinn er den islandske og norrøne formen, Steinur den færøyske og Stan den engelske formen av navnet.
Utbredelse
Stæinn er kjent brukt i 29 nordiske runeinnskrifter fra vikingtiden. Dette er et relativt stort antall, så navnet var sannsynligvis nokså utbredt. Den vanligste skrivemåten var (stain). Formen Steini var vanlig i Norge på 1200-tallet. Stein var et vanlig navn i Norge i middelalderen. Over 30 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. Stein er kjent brukt i norske middelalderballader, blant annet i «Råmund unge». Stein var et populært navn på norske guttebarn på 1940-, 1950-, og 1960-tallet, med en topp i 1969. Navnet har vært mest brukt i Buskerud og Hordaland.
Steen var mest utbredt i Danmark i 1950- og 1960-årene. Steen har ikke vært tillatt brukt som fornavn i Norge fra 1970, siden det også er et etternavn.
Sten var mest utbredt i Sverige i 1930- og 1940-årene, spesielt i Norrland, og i Danmark i 1950- og 1960-årene.
Stein er i dag et vanlig navn i Norge. Sten er vanlig i Sverige og Estland, Steen er vanlig i Danmark og på Grønland og Stan er vanlig i Nederland og Sør-Afrika. Formen Steen er i Norge hovedsakelig brukt som etternavn.
Stein og Sten er også brukt i en lang rekke sammensatte navn, blant annet mannsnvanene: Aðalsteinn, Adelstein, Arnstein, Arnsten, Audstein, Bergsteinn, Bjørnstein, Carsten, Eyðstein, Eystein, Eysteinn, Friðsteinn, Gilstein, Guðsteinn, Gunnstein, Hafsteinn, Hallstein, Hardhsten, Hasten, Hegsteinn, Herstein, Holmsten, Húnsteinn, Jónsteinn, Jorstein, Jostein, Karsten, Karstein, Karstin, Kårstein, Kolstein, Leksten, Lifsten, Nefsteinn, Norstein, Oddstein, Ormstein, Ringsten, Rodhsten, Runsten, Sigsten, Stanley, Steinar, Steinbjørn, Steinfinn, Steingrim, Steinmundur, Steinodd, Steinólfur, Steintor, Thorstein, Þorsteinn, Thorsten, Torstein, Torsten, Unnsteinn, Winston, Øistein og Øystein og kvinnenavnene: Steinbjarta, Steinbjørg, Steindís, Steiney, Steinfríður, Steingerður, Steinhild, Steinunn og Steinvor.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Eksterne lenker
Sten
Urban VI
Urban VI, døpt Bartolomeo Prignano (født 1318 i Napoli, død 15. oktober 1389 i Roma) var katolsk pave fra 8. april 1378 og frem til sin død.
Bakgrunn
Bartolomeo Prignano var fra Napoli. Prignano promoverte til doktor i kirkerett og ble deretter professor og ansett kanonist ved universitetet i Napoli.
Han bega seg så til Avignon der han skaffet seg innflytelserike venner. Den 21. mars 1364 ble han ordinert til erkebiskop av Acerenza i kongedømmet Napoli, og den 14. april 1377 flyttet pave Gregor XI ham till erkebiskopsetet i Bari. Gregor XI hadde flyttet pavens sete fra Avignon tilbake til Roma.
Pave
For å hindre at en tilbakeflytting til Avignon skulle komme på tale, krevde det romerske folk og presteskapet ved hans død at en italiener skulle velges til hans etterfølger.
Slik ble Urban VI pave, men dette valget ble årsaken til det såkalte vestlige skisma i pavedømmets historie.
Urban ble etter kort tid upopulær blant flertallet av sine egne kardinaler, grunnet stahet, hardhet og mangel på klokskap. I 1381 hjalp Urban hertug Karl av Durrazzo med å sette seg i spissen for et «korstog» mot Napolis regjerende dronning, Johanna I av Napoli. Hun ble beseiret, tatt til fange og myrdet. Karl ble deretter Napolis konge under navnet Karl III av Napoli. Vennskapet mellom ham og paven tok imidlertid snart slutt.
Grunnet mistanke om en sammensvergelse blant kardinalene, og om at den nye kongen støttet opprørerne, bannlyste Urban kongen, og beleiret Napoli med interdikt. I 1386 forhørte og myrdet Urban fem kardinaler, en blodsdåd som førte til et betydelig frafall av tilhengere, og uviljen mot ham vokste.
Urban VI var den siste paven som ved valget ikke tilhørte kardinalkollegiet.
Avstumpet kuboktaeder
Et avstumpet kuboktaeder eller stort rombkuboktaeder er et arkimedisk legeme med 12 kvadratiske, 8 heksagonale og 6 oktogonale sider, 48 hjørner og 72 kanter.
Areal og volum
Arealet A og volumet V til et ikosidodekaeder med sidelengde a er:
Neamț
Administrativ inndeling
Fylket har to municipiu, tre byer og 76 comună.
Hello Again
«Hello Again» er en sang av The Cars fra deres femte album Heartbeat City, utgitt i 1984. Sangen er skrevet av vokalist Ric Ocasek. «Hello Again» var albumets fjerde singel, og nådde en 20.-plass på Billboard Hot 100 i USA i 1984.
Musikkvideoen til «Hello Again» ble regissert av Don Munroe og Andy Warhol.
Montes (Uruguay)
Montes er største by i kommunen Montes i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 1 760 innbyggere.
Byen er hovedstad (spansk: cabecera eller alcaldía) i kommunen Montes.
Historie
Byen ble grunnlagt i 1891.
Befolkning
Kilde:
Kommune
Byens ordfører (alcaldesa) er María Ángel Mancuello (2010-2015).
Rævkrok
Rævkrok eller revkrok er en brytelek utført som en duell mellom to personer. De to utøvende personene ligger på rygg, andføttes med hoftene omtrent ved siden av hverandre. Utøverne løfter det beinet som er nærmest den andre og hekter beina i hverandre ved kneleddet. Konkurrentene hekter seg sammen ved et solid håndgrep eller ved albuene. Målet med leken er å presse beina mot hverandre til den andre personen kommer ut av balanse, eller at motstanderen vipper rundt i en baklengs kollbøtte,.
Etymologisk fikk øvelsen navnet revkrok etter kampen om å være slu som en rev, men er siden endret til rævkrok trolig siden taperen ender med rumpen i været. Krok kommer av knehasene som er kroket sammen.
I 2016 ble det arrangert et lokalt mesterskap i rævkrok på Frosta i Trøndelag.
Atlasseder
Atlasseder (Cedrus atlantica) er et bartre i furufamilien (Pinaceae). Det er et ganske bredt bartre som kan bli opptil 50 meter høyt, dersom vekstvilkårene er gode. Grenene peker gjerne litt opp, ytterst.
Naturlig utbredelse er i Atlasfjellene, i Marokko og Algerie. Treet har blitt plantet i mellom Europa, mest som prydtre i parker.
Vokser helst i fjellet mellom 1500 meter over havet og opp til tregrensen.
Formuesskatt
Formuesskatt er en skatt på den økonomiske verdien av skattyters eiendeler, med fradrag for gjeld som skattyter hefter for. Viktige formuesobjekter er kontanter, bankinnskudd, aksjer, løsøre og fast eiendom.
Skatter på nettoformue, fast eiendom, arv og gaver utgjør alle forskjellige former for skatt på kapitalbeholdninger. Dette er derfor nært beslektede skatteformer som det er naturlig å se i sammenheng. Utviklingen i EU og OECD har gått i retning av å avvikle skatter på nettoformue, men de fleste land opprettholder en betydelig beskatning av fast eiendom og arv. Innenfor OECD er det Storbritannia som har høyest formuesskatt, med rundt 4,1 % av BNB, fulgt av Frankrike med 4 %, Canada med 3,9 %. I USA utgjør skatt på formue 3 % av BNP, mens i Norge er det 1,3 %.
Land med formuesskatt
Det er i dag kun et fåtall land i Europa og OECD som har skatt på nettoformue. I Europa har Frankrike, Island, Liechtenstein, Norge og Sveits formuesskatt. I tillegg har Nederland en skatt på beregnet kapitalavkastning som i realiteten er en formuesskatt.
Utviklingen i EU og OECD har gått i retning av å avvikle skatter på nettoformue. Formuesskatten er nylig blitt avviklet i blant annet Finland (2006), Island (2006), Luxembourg (2006 – for personer), Sverige (2007) og Spania (2008). Etter finanskrisen har imidlertid Island og Spania gjeninnført formuesskatt.
Innenfor OECD er det Storbritannia som har høyest formuesskatt, med rundt 4,1 % av BNB, fulgt av Frankrike med 4 %, Canada med 3,9 %. I USA utgjør skatt på formue 3 % av BNP, mens i Norge er det 1,3 %.
Frankrike
I 2009 utgjorde inntektene fra formuesskatten 0,2 prosent av BNP og 0,4 prosent av de samlede skatteinntektene. Frankrike vil avvikle formuesskatten i 2018, men det vil fortsatt være skatt på fast eiendom.
Island
Island gjeninnførte formuesskatt i 2010. Formue under 75 mill. islandske kroner (ISK) er skattefri (100 mill. ISK for ektepar). Formue over dette ilegges formuesskatt på 1,5 prosent.
Liechtenstein
Formue under 70 000 sveitsiske franc (SFr) er skattefri (140 000 SFr for ektepar). Formue over dette ilegges en progressiv formuesskatt som trappes opp til 0,9 prosent for skattepliktig nettoformue over 350 000 SFr.
Sveits
Formuesskatten ilegges på regionalt nivå og varierer fra kanton til kanton. Personer hjemmehørende i Sveits skattlegges for alle sine eiendeler i Sveits, mens personer som ikke er hjemmehørende i Sveits skattlegges for sine eiendeler i virksomheter og fast eiendom i Sveits. Formue under en minstegrense er skattefri. I kantonen Zürich ilegges formuesskatt med en sats på opp til 0,3 prosent.
Formuesskatt og inntektsskatt
En skatt på kapitalbeholdning kan være likeverdig med en skatt på avkastningen av kapitalbeholdningen. Et eksempel kan illustrere dette. Anta at avkastningen av kapitalbeholdningen er 4 prosent og at avkastningen skattlegges med en inntektsskatt på 25 prosent. Inntektsskatten vil da utgjøre én prosent av kapitalbeholdningen og den vil dermed være identisk med en skatt på kapitalbeholdningen (formuesskatt) på én prosent.
I praksis vil det imidlertid være vanskelig å utforme en skatt på kapitalinntekt og en skatt på kapitalbeholdning slik at de er fullstendig identiske. Dette skyldes blant annet at det er vanskelig å utforme skatter på enkelte komponenter i kapitalavkastningen (for eksempel urealiserte kapitalgevinster) og at det er vanskelig å inkludere alle komponenter av formuen i skattegrunnlaget for formuesskatten (for eksempel innbo og løsøre).
Beslektede skatteformer
Formuesskatt (skatter på nettoformue) utgjør i likhet med skatter på fast eiendom, arv og gaver forskjellige former for skatt på kapitalbeholdninger. Dette er derfor nært beslektede skatteformer som det er naturlig å se i sammenheng.
Inntektene fra beskatningen av formue, fast eiendom, arv og finansielle transaksjoner (for eksempel dokumentavgift) har i OECD-landene samlet ligget på mellom 1,6 og 2,0 prosent av BNP siden 1965. I 2008 utgjorde disse skattene 1,9 prosent av BNP. I 2008 utgjorde inntektene fra beskatningen av formue, fast eiendom, arv og finansielle transaksjoner i gjennomsnitt 5,4 prosent av de totale skatteinntektene i OECD. Andelen var høyest i USA, Sør-Korea, Storbritannia og Canada hvor de nevnte skatteinntektene utgjorde mer enn 10 prosent av de samlede skatteinntektene. Beskatningen av formue, fast eiendom, arv og finansielle transaksjoner var lavest i Tsjekkia, Østerrike, Slovakia, Mexico og Slovenia hvor inntektene fra disse skattene utgjorde mindre enn to prosent av de samlede skatteinntektene. Til sammenlikning var andelen i Norge 2,7 prosent.
Debatten om formuesskatten
Formuesskatt er en svært omdiskutert form for skattlegging. Enkelte ser på formuesskatt som det mest effektivt virkemiddel for å oppnå økonomisk omfordeling, mens andre ser på formuesskatt som en urettferdig konfiskering av privat eiendom.
Fordeling
Det er vanligvis en sterk sammenheng mellom fordelingen av formue og fordelingen av inntekt i et samfunn. De med store formuer har gjennomgående høyere inntekt enn personer med lave formuer. I tillegg er fordelingen av formue skjevere enn fordelingen av inntekt. Formuesskatt kan derfor bidra til økonomisk utjevning mellom husholdninger ved at den øker gjennomsnittsskatten for personer som har store kapitalbeholdninger, og supplerer dermed inntektsskatt når det gjelder å ivareta fordelingshensyn.
Skatteinntekter
Formuesskatten bidrar, i likhet med alle andre skatter, til å skaffe det offentlige inntekter til å finansiere offentlig virksomhet og overføringer til private. I Sveits, Norge og Frankrike utgjorde formuesskatten henholdsvis 4,6, 1,5 og 0,4 prosent av de samlede skatteinntektene i 2009.
Samfunnsøkonomisk effektivitet
For å sikre skatteinntektene vil det være behov for såkalte «vridende skatter», dvs. skatter som reduserer forbruksmulighetene for samfunnet som helhet. De fleste skattene og avgiftene er av denne typen, dvs. at de på en uheldig måte påvirker avveiningen arbeid og fritid, avveiningen mellom forbruk og sparing, avveiningen mellom ulike former for sparing og investering eller sammensetningen av forbruket. Det påfører samfunnet og den enkelte kostnader ved at arbeidskraft, kapital og naturressurser blir utnyttet mindre effektivt som følge av skattleggingen. Brede skattegrunnlag kombinert med lave skattesatser gir et mindre tap for samfunnet enn smale grunnlag og høye satser. Det skyldes at det samfunnsøkonomiske tapet knyttet til vridende skatter øker mer enn proporsjonalt med satsene.
Hensynet til samfunnsøkonomisk effektivitet tilsier at beskatningen bør fordeles på flest mulig skattegrunnlag med lave skattesatser. Formuesskatten kan dermed bidra til å redusere kostnadene ved beskatning ved at skattebyrden spres på flere grunnlag.
Reduserer samlet sparing
Formuesskatt øker den effektive skatten på kapitalinntekter og reduserer avkastningen av å spare. Formuesskatten bidrar dermed til å redusere den private sparingen og dermed kapitalmengden tilgjengelig for investeringer. Størrelsen på det samfunnsøkonomiske tapet som følge av denne vridningen i sparebeslutningen avhenger av den effektive kapitalbeskatningen, der både skatten på kapitalinntekter og formuesskatten inngår, og av hvor følsom sparingen er med hensyn til avkastningen etter skatt.
Vrir sammensetningen av sparingen
Det er i praksis tilnærmet umulig å utforme en formuesskatt slik at verdsettingen av formuesobjektene reflekterer markedsprisen på formuesobjektene. Dette skyldes blant annet at det er vanskelig å observere markedspriser på formuesobjekter som ikke omsettes i markedet. I praksis vil formuesskatten derfor forskjellsbehandle formuesobjekter ved at enkelte formuesobjekter verdsettes til markedspris mens andre formuesobjekter verdsettes lavere enn markedspris eller er helt fritatt for formuesskatt. Dette vil påvirke sammensetningen av sparingen slik at en større andel av kapitalen legges i formuesobjekter med lav verdsetting. Dersom verdsettingen av for eksempel aksjer og bankinnskudd er høyere enn verdsettingen av bolig og eiendom, kan det føre til at for mye kapital investeres i bolig og eiendom, på bekostning av investeringer i næringsvirksomhet. En slik overinvestering i bolig og underinvestering i næringsvirksomhet gir et samfunnsøkonomisk tap ved at den samlede kapitalavkastningen blir lavere enn det den ellers kunne vært.
Flytter skattegrunnlag ut av landet ...
Formuesskatt ilegges normalt etter globalprinsippet, dvs. at en skatteyter hjemmehørende i et land med formuesskatt er skattepliktig for hele sin formue, uansett hvor i verden formuen er lokalisert. Formuesskatt kan dermed kun unngås ved at skattyter bosetter seg i et land som ikke har formuesskatt. På denne måten kan skattegrunnlaget flyttes ut av land med formuesskatt. Det er imidlertid ikke åpenbart at dette vil påvirke kapitaltilgangen til selskaper lokalisert i land med formuesskatt.
Kan redusere kapitaltilgangen
Formuesskatt er normalt utformet som en residensskatt. En investor hjemmehørende i et land med formuesskatt vil da skattlegges for hele sin formue, uansett hvor i verden den er plassert (globalprinsippet). Formuesskatten vil dermed ikke påvirke investorens valg mellom å investere i et land med formuesskatt eller i et land uten formuesskatt. Tilsvarende er personlige inntektsskatter også normalt utformet som en residensskatt. En investor hjemmehørende i et land uten formuesskatt vil da skattlegges for all sin inntekt, uansett hvor i verden den er opptjent (globalprinsippet). Formuesskatten vil derfor ikke påvirke investorens valg mellom å investere i et land med formuesskatt eller i et land uten formuesskatt. Dersom alle skatter ilegges etter residensprinsippet, vil investoren velge de prosjektene som gir høyest avkastning før skatt uavhengig av i hvilket land prosjektene er lokalisert. Forventet avkastning før skatt i opprinnelseslandet vil dermed være det avgjørende for lokaliseringen av investeringen. I dette tilfellet vil formuesskatten ikke påvirke kapitaltilgangen for selskapene.
Globalprinsippet er imidlertid ikke gjennomført fullt ut i praksis. Enkelte skatteavtaler med andre land begrenser hjemlandet adgang til å beskatte enkelte faste eiendommer og anlegg i utlandet. Dermed kan høy kapital- og formuesbeskatning føre til at kapital omplasseres til fast eiendom og faste anlegg i utlandet. Dette kan føre til reduserte investeringer i et land med formuesskatt.
Investorene kan også ha en tilbøyelighet til å investere i prosjekter lokalisert i nærheten av det stedet de selv er hjemmehørende, selv om disse prosjektene skulle ha en lavere forventet avkastning enn prosjekter lokalisert lenger borte. Dette fenomenet omtales som «home (country) bias» og kan blant annet skyldes at investorene har mindre kjennskap til prosjekter lokalisert lenger borte eller at de oppfatter prosjekter lokalisert lenger borte som mer risikable. Siden formuesskatten gir skattytere i formuesskatteposisjon et insentiv til flytte fra land med formuesskatt, kan formuesskatten bidra til å redusere investeringene i land med formuesskatt.
Formuesskatt kan gi likviditetsproblemer
Formuesskatt er en skatt som ilegges formuesobjekter uten hensyn til formuesobjektenes realiserte avkastning. Eiere av formuesobjekter med høy verdsetting kan derfor komme i en situasjon hvor de ikke har likvide midler til å betale formuesskatten med, med mindre de realiserer hele eller deler av formuesobjektet. En slik tvungen realisasjon kan oppleves som uheldig for eierne av formuesobjektene.
Administrative kostnader
Alle skatter medfører administrative kostnader for skatteytere knyttet til etterlevelse av skatteregelverket og for ligningsmyndighetene knyttet til administrasjon av skatteregelverket. Formuesskatt kan være en skatteform med høye administrative kostnader sammenliknet med andre skatteformer. Størrelsen på de administrative kostnadene vil avhenge av den konkrete utformingen av skatteregelverket.
Dobbeltbeskatning
Formuesskatt (og andre skatter på formuesobjekter som eiendomsskatt og arveavgift) innebærer «dobbeltbeskatning». Det er allerede betalt inntektsskatt på inntekten før den brukes til å anskaffe formuesobjekter som er gjenstand for formuesskatt.
Denne formen for «dobbeltbeskatning» er imidlertid ikke spesielt for formuesskatten. De fleste skattesystem kombinerer for eksempel skatt på inntekt med skatt på konsum (merverdiavgift og særavgifter). Konsumskattene betales da med midler som allerede er skattlagt gjennom inntektsskatten.
Katherine Tingley
Katherine Augusta Westcott Tingley (født 6. juli 1847 i Newbury i Essex County i Massachusetts, død 11. juli 1929 i Visingsö i Sverige) var en amerikansk sosialarbeider, fengselsaktivist, anti-militarist, utopisk sosialist og teosof. I årene 1896–1929 var hun den andre president i Teosofisk samfunn (Pasadena).
Tidlige leveår
Katherine Westcott ble født i Newbury, Massachusetts, den 6. juli 1847. Hun fikk sin utdannelse på skolene i Newburyport, og blant private tutorer som lærte henne å spille piano, harpe og å synge.
Åndelige erfaringer
Som ung pike hadde Katherine åndelige erfaringer, og levde et temmelig innesluttet liv. Erfaringene kom i konflikt med undervisningen hun fikk, ettersom de tilsa at den eneste autoritet ikke finnes i skoler og institusjoner, men i mennesket selv. ''«Jeg følte alltid at min virkelige lærer, dersom den kan kalles en lærer, var inne i meg selv. Endog som et barn hadde jeg for vane å snakke på denne måten, noe som førte til at min far fryktet at jeg i min 21-års alder ville ende opp som dement! Overbevisningen om at min sanne lærer var inne i meg var likevel svært sterk. Da jeg var 4 eller 5 år gammel, kunne jeg plage folk med å fortelle dem at jeg kunne høre trærne synge, og mange andre ting langs denne linje, som syntes å være svært upassende for folk i datidens New England, hvor dogmenes og konvensjonenes makt var såpass sterk. Gjennom hele barndommen levde jeg derfor et temmelig isolert liv, bortsatt fra det inspirerende vennskapet fra min bestefar.»''
De kom også i konflikt med kirkens autoritet som sannhets-formidler og oppdrager: ''«Når andre gikk til kirken, dro jeg ut i skogene med min hund. Det var der jeg lærte noen av livets største hemmeligheter. ... Det var der jeg fant meg selv. Det var der jeg fant den lille åndelige styrke som jeg hadde. Det var der jeg hadde en visjon om at det sanne livet var vidunderlig og vakkert, men at menneskeheten som helhet levde i skyggenes dal fordi vi som ét folk ikke hadde kommet høyere. Vi hadde ikke hatt tillit til oss selv, ettersom vi var blitt hemmet av fortidens falske lærdommer.»'' Under de store eikene og furuene langs elven Merrimack, drømte hun om «den hvite byen» hun en dag skulle bygge i «det gyldne landet i vest», mens andre slo seg til tåls med kirkens dogmer og skolenes autoriteter.
Borgerkrig og internat-tilværelse
Faren ble skrekkslagen over hennes impulsive adferd. Han fryktet at datteren skulle komme opp i vanskeligheter under den amerikanske borgerkrigen, og til bestefarens store sorg sendte han Katherine til Villa Marie Convent i Montréal, Quebec.
Under hennes opphold der, brøt det ut brann i Quebec, og sammen med sine klassekamerater organiserte Katherine «en veldedig organisasjon for å hjelpe brannofrene».
Sosial-arbeider i New York
Etter oppholdet på Villa Marie Convent fulgte to mislykkede ekteskap, begge barnløse. I New York City var hun fengsels-aktivist og arbeidet for å bedre de innsattes levekår. Samtidig var hun opptatt av fattigdommen i byens østkant. I 1887 grunnla hun Ladies Society of Mercy, og igangsatte et organisert hjelpeapparat som besøkte sykehus og fengsler.
Våren 1888 giftet hun seg med den dampskip-ansatte oppfinneren Philo B. Tingley, og fra deres hjem skrev hun flere filantropiske pamfletter, tilegnet «de som kjempet aller hardest i kampen for å overleve».
I 1893 arbeidet Katherine i et av byens verste slumstrøk. Der opprettet hun nødhjelps-apparatet Do-Good Mission, delte ut suppe og brød til mennesker uten midler til sin eksistens, og møtte daglig flere hundre familier som ventet på mat.
Hennes virksomhet ble lagt merke til. Tidlig en morgen da hun ankom suppe-kjøkkenet, med et menneskehav ventende på mat, stod en mann i folkemengden taus betraktet henne. Katherine trodde at han kom for å be om mat, og ba om assistanse fra sine medhjelpere for å gi han suppe og brød. Da Katherine snudde seg igjen, var han forsvunnet i folkemengden.
En eller to dager senere oppsøkte han henne i hennes hjem, og legitimerte seg som «William Quan Judge, Visepresident i Teosofisk samfunn og overhode av dens amerikanske seksjon».
Teosof
Møtet med William Quan Judge og teosofien bekreftet hennes sterke følelse av at uansett hvor lavt en person er kommet, eller uansett hvor funksjonshemmet en person er blitt, har han eller hun likevel ubegrensede utviklings-potensialer.
I «Gudene venter» (The Gods Await) skrev hun senere at ''«det var han (William Quan Judge) som ga meg de første glimt av tankens makt, og fikk meg til å innse hvordan den kunne bygge eller ruinere skjebnen til et menneske. Og ved å gjøre dette, viste han meg hvordan man finner den teosofiske løsningen på alt som hadde engasjert meg: Hvordan den viser veien til den rette behandlingen av menneskehetens undertrykte og uønskede, og de sanne remedier mot fattigdom, sykdom og kriminalitet.»''
Hun oppfattet teosofien som botemiddelet mot de fastlåste holdninger som menneskene i århundrer hadde hatt innenfor religion, utdannelse og behandling av innsatte i fengslene og overfor resten av «samfunnets uønskede» som var blitt født på «feil side» av livet. Dessuten forkastet teosofien bruken av krig som løsning på konflikter nasjonalt, såvel som mellom nasjoner, raser og mennesker med ulik religiøs tro.
Den 13. oktober 1894 ble hun medlem av Teosofisk samfunn, og den 27. oktober samme år ble hun akseptert av Judge som medlem av organisasjonens esoteriske seksjon. Under årsmøtet i den amerikanske seksjon den 28. april 1895, ble det vedtatt at denne seksjonen skulle bryte ut som en selvstendig bevegelse med navnet «Teosofisk samfunn i Amerika».
President av Teosofisk samfunn i Amerika
Judge døde den 21. mars 1896, og Tingley ble utnevnt til samfunnets andre president.
Sophie Magdalene av Danmark og Norge
Sophie Magdalene (Sophie Magdalene av Brandenburg-Kulmbach) (født 28. november 1700, død 27. mai 1770 var datter av markgreve Christian Heinrich av Brandenburg-Kulmbach, og ble gjennom ekteskap med Christian VI, dronning av Danmark-Norge.
Paret giftet seg 7. august 1721, mens Christian fremdeles var kronprins. Bryllupet ble avholdt på slottet Pretzsch i Sachsen.
Familieliv
Dronningens religiøsitet og sterke påvirkning av pietismen kom blant annet til uttrykk da hun i 1737 opprettet Vallø kloster, som fremdeles eksisterer. Dronningen glemte aldri at hun kom fra et fattig fyrstehus, og hun glemte aldri sin familie. Hun fikk flere av sine slektninger til Danmark. Blant annet ble hennes unge søster, enkefyrstinne Sophie Caroline av Ostfriesland (1707–1764), innsatt som abbedisse på Vallø kloster, dronningens to brødre ble danske admiraler, og Sophie Magdalenes mor, markgrevinnen Sofie Kristiane av Kulmbach, kom til Danmark og ble innlosjert på Sorgenfri slott i Kongens Lyngby.
Både Sophie Magdalene og Frederik var menneskesky og lot seg ofte transportere gjennom byen i karet med tildekkede vinduer. De viste seg svært sjelden offentlig.
Tysk ble innført som hoffspråk, og tyskere ble utnevnt til embetsmenn. Sophie Magdalene så med slik forakt på alt dansk at da hun engang besøkte Valløs adelige jomfrukloster, der det stort sett bodde tyske kvinner, utbrøt hun da hun gikk inn på rommet til den danske frøken Rosenkrands: «Es riecht hier so dänisch» (= Her lukter det dansk).
Troskapsordenen
Troskapsordenen, også kalt Ordenen de l'Union parfaite og Ordre de la Fidélité, var en orden innstiftet av Sophie Magdalene 7. august 1732 på elleveårsdagen for bryllupet mellom henne og Christian VI. Dronning Sophie Magdalene var ordensherre. Navnet ordenen fikk, gjenspeiler ekteparets pietisme og tro på det hellige ekteskap. Ved dronningens død i 1770 opphørte ordenen. Troskapsordenen hadde en klasse.
Zoltán Gera
Zoltán Gera (født 22. april 1979) er en ungarsk tidligere fotballspiller. Han spiller som regel i rollen som offensiv midtbanespiller.
Sophie Magdalene av Danmark og Norge
Galleri - Kongeparets bygg
Kongeparet var svært byggelystne, og det ble oppført flere slott, blant annet det første Christiansborg, som erstatning for det mildest talt foreldede Københavns slott, Eremitageslottet, og Sophienberg slott.
Zoltán Gera
West Bromwich Albion
Han kom til West Bromwich Albion juli 2004 fra den ungarske klubben Ferencvárosi TC for 1,5 millioner pund. Han debuterte 14. august 2004 da han kom inn for Andy Johnson i det 87. spilleminutt. Kampen endte uavgjort mot Blackburn Rovers. Den første kamp han startet var 25. august 2004 mot Tottenham Hotspur.
Sophie Magdalene av Danmark og Norge
Galleri - Kongeparets bygg
Den 6. august 1746, dagen før deres sølvbryllupsdag, døde kongen på Hirschholm slott. Sophie Magdalene overlevde ham som enkedronning i 24 år.
Zoltán Gera
Fulham
Den 9. juni 2008 avslo han en ny kontrakt med West Bromwich og gikk gratis til Fulham. Han signerte en treårskontrakt med sin nye klubb 11. juni 2008. Han debuterte for klubben i åpningskampen for Premier League 2008-09, en kamp som Fulham tapte 2-1 til nyopprykkede Hull. Senere samme sesong kom hans første mål. Bare minutter etter at han ble byttet innpå, scoret han Fulham sitt andre mål i 2-0 seieren over regjerende seriemestere Manchester United.
Sophie Magdalene av Danmark og Norge
Galleri - Kongeparets bygg
Hun selv levde til hun var nesten 70 år gammel, og er gravlagt i Frederik Vs kapell i Roskilde domkirke.
Vest-Virginias flagg
Vest-Virginias flagg består av en blåkantet hvit duk med delstatens våpen i midten. Flagget ble vedtatt 7. mars 1929. Det er i størrelsesforholdet 10:19, tilsvarende USAs flagg.
Zoltán Gera
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Vest-Virginias flagg
Våpenet gjenspeiler delstaten Vest-Virginias historie, holdninger og ressurser. Våpenskjoldet består av en bonde til venstre og en gruvearbeider til høyre holder en stein hvor delstatens inntredelsesdato i unionen er gravert: 20. juni 1863. Steinen er bevokste med eføy, som også dekker fjellet de to mennene står på. Foran steinen ligger to rifler, og over dem en rød frihetslue. I skjoldfoten står delstatens motto Montani Semper Liberi (Fjellfolk er alltid frie), en referanse til at Vest-Virginia ble dannet av de fjellrike vestlige delene av delstaten Virginia som nektet å forlate unionen før borgerkrigen. Den nederste delen av våpenet er kranset inn av delstatsblomsten rhododendron. Teksten State of West Virginia står over skjoldet.
Zoltán Gera
Personlig liv
Gera giftet seg den 19. juni 2004, og den 15. mars 2008 ble han far til ei jente, Hanna. Etter denne fødselen fikk han tillatelse av landslagstrener Péter Várhidi til å droppe s vennskapskamp mot for å tilbringe tid sammen med familien.
Vest-Virginias flagg
Tidligere flagg
Vest-Virginias første delstatsflagg ble skapt i 1904 i forbindelse med en utstilling der delstaten hadde egen paviljong. Flagget besto av en delstatsblomsten rhododendron mot hvitt midtfelt innrammet av blått og med røde frynsekanter. Det ble offisielt vedtatt 24. februar 1905 og var i bruk i to år. Flagget ble endret 25. februar 1907 da rhododendron-motivet ble flyttet til flaggets bakside og framsiden fikk delstatsseglet som motiv. Fordi delstatsseglet ofte ble vist sammen med rhododendron-motivet på begge sider i de flagg som ble laget, ble delstatsflagget i 1929 endret og fikk den form vi kjenner i dag.
Zoltán Gera
Personlig liv
I 2005 deltok han i en reklamefilm for Pepsi sammen med Thierry Henry, David Beckham, Roberto Carlos, Ronaldinho og Raúl.
Josip Šimunić
Josip Šimunić (født 18. februar 1978) er en australskfødt kroatisk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er landslagstrener for Kroatia U19.
Klubbkarriere
Šimunić ble født i Canberra. Foreldrene er av kroatisk opprinnelse, og er fra Kiseljak (nå i Bosnia-Hercegovina). Han begynte å spille for førstelaget til Melbourne Knights i sesongen 1995–96. I 1998 dro han til Tyskland for å spille for Hamburger SV.
Šimunić gikk til Hertha BSC Berlin i 2000.
Landslagskarriere
Han debuterte på i oktober 2001, i en vennskapskamp mot Sør-Korea 10. november 2001. Šimunić spilte ikke i noen av kvalifiseringskampene til VM 2002, men ble tatt ut i troppen for å erstatte den skadede Igor Tudor. Han spilte i alle tre av Kroatias kamper i Korea og Japan. Han har også spilt i EM 2004, VM 2006 og EM 2008.
Šimunić ble utvist i Kroatias siste gruppekamp under VM 2006 mot. Etter å ha fått gult kort i det 61. minutt, viste dommeren Graham Poll ham det gule kortet eter en takling i kampens 90. minutt, men uten å vise ham av banen. Da kampen ble avblåst tre minutter senere, fikk Šimunić sitt «tredje» gule kort etter gjentatte protester mot dommeren, denne gangen fulgt av et rødt kort. Opprinnelig bokførte FIFA alle tre kortene, men fjernet senere det andre gule kortet (fra det 90. minutt). Dette førte til at Poll ikke fikk sjansen til å dømme flere kamper i dette verdensmesterskapet.
Alexia Bryn
Alexia Marie Bryn (Schøien-) (født 24. mars 1889 i Oslo, død 19. juli 1983 i Oslo) var en norsk kunstløper som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Fri Flyt
Fri Flyt har flere betydninger:
Topaz
Topaz er en amerikansk politisk thriller fra 1969 regissert av Alfred Hitchcock. Filmen handler om spillet i det hemmelige etterretningsvesenet i USA, Sovjet og Frankrike under Cubakrisen i 1962. Det oppdages at noen selger Nato-hemmeligheter til Sovjetunionen. Den kalde krigen er bakteppe. De fremste rollene spilles av Frederick Stafford, Dany Robin, John Vernon, Karin Dor, Claude Jade, Michel Subor, Michel Piccoli, Philippe Noiret og John Forsythe. Manus bygger på en roman av Leon Uris fra 1967 som er løst basert på en virkelig hendelse som fant sted i det franske etterretningsvesenet i 1962
Handling
Den russiske avhopperen Kusenov avslører at det er lekkasje i toppsjiktet i Frankrike. André Devereaux settes på saken og han finner etter hvert ut at det eksisterer en spionring med kodenavnet «Topaz» som selger Nato-hemmeligheter til Sovjetisk etterretningsvesenet.
Om filmen
Den har fått 71 % på Rotten Tomatoes.
Produksjonskostnadene var på rundt fire millioner dollar.
Den ble tildelt tre priser av National Board of Review (regi, mannlig birolle og «Top Ten films»).
Maria Caspar-Filser
Liv og karriere
Etter studier ved akademiene i Stuttgart og München, giftet hun seg med maleren Karl Caspar i 1907. Hun ble medlem av det tyske kunstnerforbundet i 1909 og var som eneste kvinnelige medlem med på å stifte Neue Münchner Secession (Etterfølger til München-sesessjonen). Hun fikk som første kvinne i Tyskland professorat i kunst fra 1925. Hun stilte også ut i Biennalen i Venezia i 1928.
På en utstilling i det nye Pinakoteket i 1936 ble hennes malerier og trykk stemplet som entartet, og fjernet på grunn av innflytelse fra både impresjonisme og ekspresjonisme. Dette ble fulgt opp av regimet ved den store utstillingen i juli 1937, hvoretter alle verker ble inndradd fra offentlig eie. (fem er registrert i beslagslisten) Bannet førte til at hun slo seg ned i Brannenburg (uenighet om hvilket år hun flyttet, – kan ha vært etter et større bombeangrep mot München i 1944, men også tidligere, siden det var der familien holdt til). Der ble hun boende til hun døde.
I tilknytning til utstilling i Musée National d'Art Moderne, fikk hun byen Paris medalje i 1961.
Kamui Kobayashi
Kamui Kobayashi (japansk: 小林 可夢偉 – Kobayashi Kamui, født 13. september 1986 i Amagasaki, Hyogo, Japan) er en japansk Formel 1-fører som i kjører for Caterham-teamet. Fra til  kjørte han for Sauber. Han har tidligere konkurrert i GP2 og vunnet GP2 Asia. Han debuterte i Formel 1 med Toyota i de siste to løpene i, da han erstattet Timo Glock som ble skadet i et krasj i kvalifiseringen for Japans Grand Prix.
Tidlig karriere
Kobayashi ble født i byen Amagasaki, nær Kobe, hvor hans far eier en sushi-restaurant. Han begynte sin motorsportskarrière i 1996, da han var ni år gammel, og i sin første sesong i gokart ble han nummer tre i SL Takarazuka-turneringens kadettklasse. Over de neste syv årene vant Kobayashi fire japanske titler i karting.
I 2004 kom han inn på Toyotas førerakademi og begynte snart sin karrière i formelbil-racing. Hans neste steg var Formel Renault, hvor han konkurrerte i det asiatiske, det tyske, det italienske og det nederlandske mesterskapet og tok to løpsseire i det italienske mesterskapet. Kobayashi fortsatte i Formel Renault-klassen, og vant etter hvert både det italienske og det europeiske mesterskapet med seks seiere i hvert av dem.