cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
S&P 500
Aksjeindeksen styres av virksomheten Standard & Poor's (S&P), som er en divisjon av virksomheten S&P Global som blant annet utgir finansielle publikasjoner og analyser. S&P har i likhet med Københavns Fondsbørs en rekke andre indekser, som følger forskjellige segmenter av aksjemarkedene, både i USA og internasjonalt.
Wheeler Islands (Vest-Virginia)
Wheeler Islands er en øygruppe i Kanawha-elven i Fayette County, Vest-Virginia. Øyene ligger sør for Longacre og nord for Boomer.
Norges KFUK-KFUM-speidere
Norges KFUK-KFUM-speidere (KM-Speiderne) ble stiftet 11. oktober 2003, som følge av en sammenslåing av Norges KFUK-speidere og Norges KFUM-speidere. KFUK-KFUM-speiderne har 13.514 medlemmer (2006) av begge kjønn, alder fra seks år og oppover. Arbeidet drives lokalt enten kjønnsblandet eller kjønnsdelt.
Nikola Đurđić
Nikola Đurđić (født 1. april 1986) er en serbisk fotballspiller som spiller for den svenske klubben Degerfors IF.
Norges KFUK-KFUM-speidere
KFUK-KFUM-speiderne gir ut medlemsbladet Speiderbladet og lederbladet Lederforum fire ganger i året.
Nikola Đurđić
Đurđić begynte sin karriere hos FK Vozdovac Beograd hvorpå han signerte en treårskontrakt med Haugesund i midten av mars 2009 etter å ha imponert under prøvespill på La Manga. Før han kom til Haugesund var han også på prøvespill hos AZ Alkmaar. Han trener J16 og junior jentene på Avaldsnes Idrettslag. (2010)
Norges KFUK-KFUM-speidere
Formål
Norges KFUK-KFUM-speideres mål er å fremme og drive et speiderarbeid for å hjelpe barn og unge til å utvikle en kristen tro og oppdra dem til ansvarsbevissthet, selvstendighet, samfunnsmessig engasjement, mellomfolkelig forståelse og respekt for naturens verdi.
Nikola Đurđić
Den 20. august 2012 ble Đurđić lånt ut til den svenske klubben Helsingborgs IF, som var under ledelse av Åge Hareide, for resten av 2012-sesongen. Han ble da gjenforent med tidligere Haugesundspiller og angrepskollega Thomas Sørum.
Norges KFUK-KFUM-speidere
Formål
Som speiderorganisasjon legger KFUK-KFUM-speiderne vekt på speiderloven og speiderløftet som er grunnlaget for speiderarbeidet.
Tilknytninger
KFUK-KFUM-speiderne er tilknyttet World Alliance of YMCAs og World YWCA gjennom KFUK-KFUM Internasjonalt, hvor også Norges KFUK-KFUM er medlem.
KFUK-KFUM-speiderne er i tillegg medlem av de internasjonale speiderorganisasjonene WAGGGS (jenter) og WOSM (gutter).
Den 11. oktober 2003, samme dato som KFUK-KFUM-speidere ble stiftet, ble Speidernes Fellesorganisasjon etablert. Organisasjonen er en sammenslutning av de to speiderforbundene i Norge, Norges KFUK-KFUM-speidere og Norges speiderforbund. Speidernes Fellesorganisasjon er i likhet med de to medlemsforbundene tilknyttet WAGGGS og WOSM.
Arbeidsgrener
Speideren har alltid vært fordelt etter alder:
Dagens arbeidsgrener
Speiderne er delt inn i fire aldersgrupper etter klassetrinn (i tillegg til familiespeiding) – også kalt arbeidsgrener (fra høsten 2016):
I tillegg er det sjøspeidere og konfirmantspeiding enkelte steder.
Denne aldersinndelingen ble vedtatt på landstinget i april 2007 og oppdatert på landstinget i 2015.
De gamle arbeidsgrene
Den gamle inndelingen var 4 aldersgrupper etter klassetrinn:
USAs okkupasjon av Den dominikanske republikk
USA okkuperte Den dominikanske republikk fra 1916 til 1924. Dette er i ettertid ansett som en del av Banankrigene.
Årsaken for okkupasjonen var å fjerne landets leder Desiderio Arias og gjenopprette en stabil økonomi og rolige tilstander i landet. Ettersom okkupasjonen fortsatte, bygde USA ut landets infrastruktur, gjenopprettet ro og orden, og lagde for første gang i landets historie veiforbindelser mellom alle regionene. Selv om okkupasjonen gjorde levestandarden på Den dominikanske republikk bedre, reagerte mange av landets innbyggere på at de mistet sin suverenitet til utlendinger som ikke engang snakket spansk. En geriljagruppe fikk støtte fra lokalbefolkningen, og slåss mot amerikanerne helt til 1921, da de ble beseiret. USA trakk seg tilbake i 1924.
Norges KFUK-KFUM-speidere
Kretser
Norges KFUK-KFUM-speidere består av 20 kretser:
Leirer
Hvert fjerde år arrangerer KFUK-KFUM-speiderne landsleir. Mellom hver landsleir arrangerer kretsene kretsleirer, slik at det blir leir hvert annet år. I tillegg arrangeres det roverlandsleir annet hver år, for speiderne over 16 år.
Landssjefer
Etter sammenslåingen i 2003 har Norges KFUK-KFUM-speidere hatt følgende landssjefer
Tredje venstre
Tredje venstre er et begrep som først ble lansert av Jan Otto Andersson i det finske Vänsterförbundet. For Andersson var begrepet ment å betegne en ny form for sosialisme som overskred kommunismen og sosialdemokratiet. Begrepet har senere blitt utviklet av blant andre Boris Kagarlitskij.
I Norge er det fremfor alt tidligere Attac-leder Magnus Marsdal og forlagsredaktør Bendik Wold som gjennom sin bok Tredje venstre har vært talspersoner for begrepet. For Marsdal/Wold, og delvis også for Andersson og Kakarlitskij, er de såkalte nye bevegelsene en helt sentral del av det tredje venstre.
Stiftelsen Manifest bygger i stor grad på disse teoriene, og både innenfor Sosialistisk Venstreparti og Rødt er det strømninger som ligger nært opp til dette idealet.
Hvaler Seilforening
Hvaler Seilforening (stiftet 26. april 1991) er en norsk seilforening fra Hvaler kommune, som holder til på Skjærhalden. Foreningen har litt over 120 medlemmer og egen tur- og havseilingsgruppe som arrangerer flere seilturer i løpet av sesongen. Tidligere var det også et godt tilbud for barn og ungdom, hvor det ble seilt i båtklasser som optimistjolle, europajolle og två-krona.
Stanley Stanyar
Stanley Stanyar (født 1905, død 1983) var en canadisk roer som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Hvaler Seilforening
Hvaler Seilforening er kanskje mest kjent for å arrangere den tradisjonsrike og populære regattaen, Homlungen seilasen, med start ved Homlungen fyr ikke langt fra Skjærhalden brygge. Regattaen blir arrangert i samarbeid med Fredrikstad Seilforening, og er Norges nest eldste regatta.
Stanley Stanyar
Boal vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på den canadiske åtteren som kom på tredjeplass bak USA og Italia. Mannskapet på den canadiske båten var; Earl Eastwood, Joseph Harris, Stanley Stanyar, Harry Fry, Cedric Liddell, William Thoburn, Donald Boal, Albert Taylor og George MacDonald som var styrmann.
Hvaler Seilforening
Hvaler Seilforening har vært arrangør for norgesmesterskapet i Hobie Cat 3 ganger.
Joachim Meischner
Joachim Meischner (født 13. august 1946), østtysk skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1972 i Sapporo.
Meischner vant en olympisk bronsemedalje i skiskyting under vinter-OL 1972 i Sapporo. Han var med på det østtyske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 7,5 km stafett for menn, bak Sovjetunionen og Finland. De andre på laget var Hansjörg Knauthe, Dieter Speer og Horst Koschka.
Klemens VI
Klemens VI (latin den milde), født Pierre Roger 1291 i slottet Maumont som nå er i departementet Corrèze i Frankrike, død 6. desember 1352 i Avignon) var pave fra 7. mai 1342 til sin død under «pavenes babylonske fangenskap».
Bakgrunn
Pierre Roger ble født i slottet Maumont. Han inntrådte som tiåring i benediktinerordenen i La Chaise-Dieuklosteret, studerte en stund ved universitetet i Paris der han tok doktorgrad og siden fikk et professorat. Kardinal Pierre Grouin de Mortemart presenterte ham for pave Johannes XXII, og deretter steg han snart i gradene i kirken.
Abbed, biskop, kardinal
Først ble han abbed ved Saint-Baudile i Nîmes, siden abbed ved Fécamp i Normandie, biskop av Arras og kansler av Frankrike i 1328, opphøyd til erkebiskop av Sens i 1329, og av Rouen i 1330. Han ble gjort til kardinal i 1338 av Benedikt XII, som han etterhvert skulle etterfølge som pave.
Pave
Den 7. mai 1342 ble han valgt til pave, og tok da navnet Klemens VI.
Klemens VI fortsatte sine forgjengeres kamp mot Ludvig IV av Bayern. Han fornyet prosessen mot Ludvig i 1343 og bannlyste ham i 1346 samt oppfordret kurfyrstene til å gå til valg av ny keiser. De utropte Karl IV av Det tysk-romerske rike til ny keiser. Klemens trosset alle råd om å forlate Avignon, som han i 1348 kjøpte av dronning Johanna I av Napoli. På den annen side lyktes han i 1347 med å styrte Cola di Rienzos velde i Roma.
For å gjøre seg populær blant romerne og samtidig samle inn penger påbød Klemens i 1343 at hvert femtiende år skulle feires som jubelår. Så skjedde i 1350 med en veldig tilstrømming av valfartende pilegrimer. Formålet var også å styrke guelferne, men dette mislyktes.
I 1348-49 ble Avignon rammet av svartedauden, og Klemens utmerket seg da for sin velgjørenhet. Rundt om i Europa ble jøder rammet av alvorlige forfølgelser og massakrer av folk som trodde at de var årsaken til pesten. Klemens utstedte flere buller for å beskytte jødene, og lot dem få et fristed i Avignon. Han fordømte også flagellanter.
Antonio María Rouco Varela
Antonio María Rouco Varela (født 20. august 1936 i Villalba i Spania) er kardinal, tidligere erkebiskop av Madrid og president for Den spanske bispekonferansen.
Liv og virke
Han begynte som 10-åring på seminaret i Mondoñedo. I 1954 begynte han teologistudier i Salamanca, og tok sin lisensiatgrad i 1958. Han blepresteviet 28. mars 1959 i Salamanca. Han var da bare 22 år gammel, og måtte dispenseres fra den nedre aldersgrensen for ordinasjon. I 1964 tok han doktorgraden i kirkerett i München.
17. september 1976 utnevnte pave Paul VI ham til titulærbiskop av Gergi og hjelpebiskop av Santiago de Compostela. Han ble bispeviet der 31. oktober samme år. I 1983 ble han apostolisk administrator av Santiago de Compostela etter at erkebiskopen var flyttet til Madrid. 9. mai 1984 ble han erkebiskop av Santiago de Compostela, og 28. juli 1994 ble han erkebiskop av Madrid. I denne stillingen markerte han seg sterkt etter terrorangrepet i Madrid mars 2004.
21. februar 1998 ble han utnevnt til kardinalprest av pave Johannes Paul II. Han var medlem av:
Rouco Varela var under 80 år gammel ved Johannes Paul IIs død, og hadde derfor stemmerett ved konklavet 2005. Han tilhørte den konservative delen av det spanske bispekollegiet, og var regnet som en usannsynlig kandidat til paveembetet. Noen mente allikevel at han var papabile, blant annet på grunn av at hans innsats etter terrorangrepet sterkt økte hans popularitet.
Den 4. mars 2008 ble han valgt til president i Den spanske bispekonferansen, et verv han også hadde 1999–2005.
28. august 2014 ble han innvilget avskjed som erkebiskop, samtidig som at Carlos Osoro Sierra ble utnevnt til hans etterfølger.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Kjernebiter
Kjernebiter (Coccothraustes coccothraustes) er en fink. Den kjennetegnes ved sine flotte farger og det store hodet med et kraftig nebb.
Kjennetegn
Kjernebiteren er en stor finkefugl med en kroppslengde på 18–19 cm og en kroppsvekt på 50–60 gram. Vingespennet er 29–33 cm. Den har et uforholdsmessig stort hode og et svært kraftig nebb. Nebbets trykkraft er 30–48 kg. Hannfuglen har klare farver med lys brun overgump, mørk brun rygg, grå nakke, lyse brune kinn og brunt hode. Halespissen er hvit. Undergumpen er hvit og undersiden er gråbrun med en sort strupeflekk. Den har en mørk tegning fra nebbet og rundt øynene. Vingene er sorte med hvite vingebånd. Hunnen er litt mindre enn hannfuglen. Den har de samme farvetegningene, men farvene er mere duse.
Fuglen er normalt sky og vaktsom og holder til høyt oppe i trærne, men den kommer også og spiser frø på fuglebrett, hvor den kan studeres på nært hold.
Blir den skremt på bakken, letter den med et skarpt, eksplosivt «zikk» og flyr opp i tretoppene. Den har også en dempet «srri»-lyd. Sangen, som kan høres om våren, kan minne om en lavmælt versjon av sangen til gulspurv.
Utbredelse
Kjernebiteren hekker i store deler av Europa og i en forholdsvis smal stripe over de tempererte delene av Asia. Sørskandinavia er artens nordligste utbredelse.
Observert i Norge i alle landsdeler til Finnmark. Har økt betydelig i antall fra 1970-årene og hekking er nå konstatert nord til Nordland..
Habitat
Kjernebiteren holder til i områder med edelløvskog med høye trær. I Sør-Europa har den gjerne tilhold i olivenlunder.
Føde
Frø og fruktkjerner er fuglens hovedføde. Kirsebærkjerner knekker den med letthet og den spiser kjerneinnholdet, mens fruktkjøttet ikke spises.
Hekking
Kjernebiteren er kjønnsmoden etter et år. Den bygger redet høyt oppe i løvtrærne. Det er kunstferdig flettet av kvister og foret med fine røtter, ull og hår. Den legger 3–6 hvite egg med brune flekker. Eggene er i gjennomsnitt 2,4 cm lange og 1,9 cm. brede, og veier ca. 3,9 gram. Eggets skallvekt er i gjennomsnitt 0,226 gram. Hunnen ruger på eggene i 13–14 dager. Begge foreldrene forer ungene.
Hustavler
En Hustavle er et dikt skrevet av Arnulf Øverland. Det kom ut i 1929.
Diktet handler mye om det at vi må ta vare på hverandre. Vi må glede mens vi kan, for det kan fort være for sent.
Hustavler er et formaningsdikt som er vanlig å finne i mange eldre, men også noen nyere hjem. Diktet er ofte brodert med rød tråd på hvite bakgrunn.
Mauri Röppänen
Mauri Röppänen (født 19. januar 1946), finsk skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1972 i Sapporo.
Röppänen vant en olympisk sølvmedalje i skiskyting under vinter-OL 1972 i Sapporo. Han var med på det finske stafettlaget som kom på andreplass på 4 x 7,5 km stafett for menn, bak Sovjetunionen. De andre på laget var Juhani Suutarinen, Heikki Ikola og Esko Saira.
Anne Margrete Blaker
Anne Margrete Blaker (født 15. januar 1950) var ordfører i Bamble kommune fra 2003 til 2007, og representerer Arbeiderpartiet. Hun ble valgt i 2003 i et valgteknisk samarbeid med Senterpartiet, som fikk varaordfører i kommunen. Hun har som ordfører i Bamble vært leder for Telemark Gassforum og blant annet engasjert seg i spørsmål om gassrørledning og trafikk i Grenland.
I 2008 ble hun utnevnt til politisk rådgiver for nærings- og handelsminister Dag Terje Andersen. Samme år ble hun ansatt som direktør for kommunikasjon og samfunnskontakt i Gassnova SF i Porsgrunn. Anne Margrete Blaker er utdannet kjemiingeniør fra Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) i Trondheim.
Arthur Boka
Arthur Boka (født 2. april 1983) er en ivoriansk fotballspiller som for tiden er klubbløs.
Han blir kalt «Den afrikanske Roberto Carlos» både fordi han spiller i samme posisjon, venstre back, og fordi han har en aggressiv og offensiv spillestil som minner om den profilerte brasilianeren.
I likhet med mange andre store fotballspillere fra Elfenbenskysten startet Arthur Boka sin profesjonelle karriere i hjemlandsklubben ASEC Abidjan etter å ha spilt seg hele veien gjennom klubbens ungdomssystem. I 2002 ble han solgt til den belgiske klubben K.S.K. Beveren hvor han gjorde sine saker bra i to sesonger før han gikk til den franske klubben Strasbourg i 2004. Etter to sesonger i den franske ligaen ble han solgt til sin nåværende klubb, VfB Stuttgart.
Siden 2004 har Arthur Boka representert Elfenbenskysten sitt fotball-landslag, og i dag besitter han fast plass i lagets startoppstilling. I VM 2006 spilte han samtlige kamper i gruppespillet og gjorde seg bemerket med godt spill i den såkalte «Dødens gruppe» hvor Elfenbenskysten møtte Serbia og Montenegro (seier 3-2), Argentina (tap 2-1) og Nederland (tap 2-1).
Arthur Boka er kortvokst (1.66 m), men har likevel gode fysiske forutsetninger og en utrettelig arbeidsmoral. Han har også gode tekniske ferdigheter og besitter stor hurtighet. Sommeren 2007 var den engelske storklubben Liverpool FC interessert i å kjøpe Boka, men han ble værende i den tyske Bundesligaen.
Brødrene Dobloug
Brødrene Dobloug (Mikkel Dobloug og Jens Dobloug) etablerte sitt tekstilhus og grossistvirksomhet i Oslo i 1870.
Fra en beskjeden begynnelse i Storgaten 12, hvor man drev handel fra et lokale med 2 vinduer og en smal dør, flyttet firmaet til nr 14 for å få bedre plass. I 1901 stod Doblouggården ferdig og firmaet flyttet til sin nye adresse, Storgata 1.
Ingar Dobloug, sønn av Mikkel Dobloug, tok over driften av firmaet i 1914 etter at broren Birger Dobloug gikk ut på grunn av uoverensstemmelse med Ingar Dobloug. Ingar bygde Dronningens gate 40 i 1933, også kalt Doblouggården. Huset er kjent for sin «nye» arkitektur i funkisstil.
Brødrene Dobloug ble kjent for sin utrettelige kamp for det rene norske flagg, og venstrepolitikeren Mikkel Dobloug ble siden den tid kalt «Flagg-Dobloug». Brødrene Dobloug var det første stedet man kunne kjøpe rene norske flagg uten unionsmerket «sildesalaten».
I 1964 kom sønnene til Ingar sen., Mikkel og Ingar jr. Dobloug med i ledelsen av firmaet, og disse drev firmaet frem til 1986.
Brødrene Dobloug feiret sitt 100-årsjubileum i 1970. På 80-tallet rant tiden ut for varemagasinene, og Dobloug stengte dørene i 1986 etter 116 år med drift.
Eva Røine
Eva Røine (født 11. desember 1928 i Mysen) er en norsk psykolog og forfatter. Hun har vært skuespiller og journalist og var den første «Miss Norway», med deltakelse i «Miss World»-konkurransen i USA i 1952. Med toårig teaterutdannelse fra London, ble hun ansatt ved Folketeatret og var med fra åpningen i 1952 til 1955. Fra 1955 til 1959 var hun ansatt som journalist i Dagbladet. Pressesekretær ved Nationaltheatret fra 1963 til 1968. Eva Røine har kriminologi og teatervitenskap mellomfag og magistergrad i psykologi 1976. Med praksis fra Ullevål avdeling 16, barneavdelingen, og Modum ble hun spesialist i klinisk psykologi i 1985. Hun var gift med Jørgen Juve, født 1906.
Psykodramatisk aktivitet
I begynnelsen av 1970-årene ble Eva Røine kjent med den psykoterapeutiske metoden psykodrama, blant annet i USA. Et avgjørende møte var med skaperen av metoden, psykiateren, filosofen og poeten Jacob L. Moreno (1889–1984). Da Eva Røine var ansatt ved avdeling 16., Ullevål sykehus, fikk hun til rådighet et eget teater i kjelleren, for pasientene og veiledning av personalet. I 1985 ble hun engasjert ved Det Åpne Teater av gründeren Anne May Nilsen, hvor hun deltok i manusforberedelser og prøveoppsetninger. I 1986 grunnla Eva Røine sammen med kollegaen Monica Westberg Norsk Psykodramaskole, fra 1992 kalt Norsk Psykodramainstitutt, nå med hovedkontor i Oslo. Eva Røine var daglig leder fra 1986 til 2004. Hun var visepresident i Psychodrama Institut for Europa fra 1991 til 2004. Hun har arbeidet med utdannelsen innen psykodrama i mange land, vesentlig i Øst-Europa.
Bibliografi
Eva Røine har skrevet
Risør Fotballklubb
Risør Fotballklubb (stiftet 18. april 1926) er en fotballklubb fra Risør i Agder.
Historie
Risør Fotballklubb ble stiftet 18. april 1926 av Fritz Hermansen og Erling Johansen etter idé fra førstnevnte. Ønsket var at klubben skulle hete «Spark», men dette kom ikke gjennom hos fotballmyndighetene. Begrunnelsen for avslaget var fotball spilles, ikke sparkes.
Fotballklubben hadde imidlertid en forgjenger. Det startet faktisk allerede i 1910, for ett år tidligere hadde Risør Skøiteklubb blitt startet i Risør. Lite snø resulterte i få skøyteløp og skirenn. Derfor ble Risør Skøiteklubb omdannet til Risør Idrettsforening, der det skulle spilles fotball om sommeren og ski og skøyter på vinterstid. Det var med andre ord i 1910 fotballen ble etablert i Den hvite by ved Skagerak. Den gangen spilte man i gul- og rødstripete drakter - nå er klubbens farger grønn overdel, hvit shorts og enten hvite eller grønne strømper.
Risør Fotballklubbs resultater har variert veldig opp opp gjennom årene. Laget var på sin høyde i 1958-59 sesongen, de spilte da i 3.divisjon. På 60- og 70-tallet lå laget i 4.divisjon.
Kjente spillere
Selv om ikke laget har gjort det så bra opp igjennom tidene, har de produsert enkelte gode spillere;
Hjemmebane
Klubbens hjemmekamper spilles på Kjempesteinsmyra, der det er to kunstgressbaner. Anlegget på Kjempesteinsmyra sto ferdig 1973 etter at klubben hadde trent på Frydendal i mange år. Denne banen ble imidlertid aldri godkjent, slik at klubbens seniorlag måtte spille sine kamper utenbys. I mai 2017 sto en oppgradering for til sammen nærmere 15 millioner kroner ferdig. Naturgresset var byttet ut til kunstgress, det var lagt tartandekke på løpebanen og tribunen hadde fått seteplasser. På Kjempesteinsmyra finner vi også klubbhuset, ballbinge, svømmehall, Risørhallen og skatebane, samt byens barne- og ungdomsskole.
Singi
Singi er en hyttebebyggelse og et område ved fjellet Kebnekaise i Sverige, vest for Siŋŋičohkka i skjæringspunktet mellom Láddjuvággi og Tjäktjavagge. Kungsleden passerer Singi. Overnattingsstedene i hyttebebyggelsen drives av Svenska Turistföreningen.
Klimarealistene
Synspunkter og kritikk
Klimarealistene er uenige i rapportene fra FNs klimapanel IPCC om klimaendringene. Klimarealistene bygger sitt syn på undersøkelser som viser at den menneskeskapte andelen av drivhusgassene er minimal, noe som avviker sterkt fra hovedtyngden av etablert forskning. Organisasjonen hevder at informasjonen som de etablerte mediene og offentlige myndigheter gir, ikke støttes av klimautviklingen eller klimavitenskapen, verken i fortid eller nåtid, men at store deler av klimaforandringene på jorda har naturlige forklaringer. De mener at følgene av endringer i klimaet ofte beskrives overdrevent og at det er feil å møte endringene bare gjennom kutt i CO2-utslippene. Klimarealistene tror at tilpasninger er en mye billigere og mer effektiv strategi for å møte klimaendringer.
Organisasjonen er av den oppfatning at FNs Klimapanel er en organisasjon med en politisk agenda og ikke baserer sine utspill på vitenskapelige fakta. Klimarealistene har blant annet medvirket til en norsk oversettelse av den kanadiske journalisten Donna Laframboises bok The Delinquent Teenager Who Was Mistaken for the World's Top Climate Expert fra 2011 som kom som Den oppblåste tenåring som ble tatt for å være verdens topp klimaekspert i 2012. Klimarealistene har også vært med å utgi boken Miljømytene – står vi framfor verdens undergang? av biologen Morten Jødal (født 1953).
Klimarealistene mener at solen er den dominerende klimadriveren. Dette synet står i motsetning til den rådende oppfatningen i over 95 % av akademiske fagmiljøer. De henviser gjerne til forskning publisert gjennom det alternative klimapanelet NIPCC (Nongovernmental International Panel on Climate Change).
Klimarealistene er blitt kritisert for å basere sin argumentasjon på data som ikke er publisert i vitenskapelige tidsskrifter og feil i faktapresentasjoner, noe de mener er feil. De har også blitt kritisert for å manipulere innlegg publisert på sitt nettsted for å så tvil om fagfellevurdert dokumentasjon. Dette har de besvart og beklaget i tilsvar.
En episode av NRKs TV-serie Folkeopplysningen intervjuet talsmenn for Klimarealistene og presenterte deres argumenter i 2018.
Klimarealistene har fått politisk støtte fra medlemmer av Fremskrittspartiet (FrP), deriblant Carl I. Hagen.
Klimarealistenes vitenskapelige råd
Klimarealistene har etablert sitt eget «Klimarealistenes Vitenskapelige Råd». Hvorvidt dette besitter tilstrekkelig relevant akademisk kompetanse er omdiskutert,  noe de selv hevder er feil, mens kritikerne holder fast ved dette. Rådet hadde 26 medlemmer per oktober 2020. De oppgir at hensikten dels er å fremstå som en tyngre aktør i klimadebatten og drive rådgivende virksomhet, og dels å gjøre det lettere for flere akademikere å stå frem som støttespillere for den klimavitenskapelige hovedretning som organisasjonen sier seg å representere. Rådets leder per september 2021 var tidligere kjemiprofessor Ole Henrik Ellestad (født 1943) med nestleder kjemiprofessor Olav Martin Kvalheim (født 1951).
Konglebit
Konglebit (Pinicola enucleator) er en art i den monotypiske slekten Pinicola, som inngår i tribuset Pyrrhulini i underfamilien Carduelinae, som er en av tre underfamilier i finkefamilien (Fringillidae). Arten lever i stor grad av frø med hardt skall. Den er nærmest beslektet med dompapene. Konglebiten ble avbildet på den canadiske 1000$ seddelen i 1986-serien. Ni underarter anerkjennes, men noen regner både ti og elleve.
Beskrivelse
Konglebit blir omkring 18,5–25,5 cm lang og veier typisk 42–77 g, avhengig av underart og kjønn. Hannene blir noe større enn hunnene. Underarter fra den nye verden er generelt større enn de fra den gamle verden.
Fjærdrakten varierer både mellom kjønnene og underartene. Hos nominatformen har voksne individer lang, svart stjert som grener seg ut mot enden. Vingene er svarte med hvite endefjær. Nebbet forholdsvis stort og nedoverbøyd mot spissen. Voksne hanner har rosa til rødt hode, rygg og bakende. Hunnfugl er oliven til gulaktig på hodet og bakende og gråaktig på rygg og underdeler.
Utbredelse
Konglebiten er utbredt i det boreale barskogbeltet i Eurasia og Nord-Amerika, inkludert i Skandinavia og i Alaska. I Norge hekker den i Finnmark, Hedmark og Oppland.
Atferd
Arten regnes i hovedsak som en standfugl, men noen er også kortdistansetrekkere. Hvor langt og hvor mange som trekker avhenger av tilgangen på mat. Arten opptrer solitært eller parvis når den eter; utenfor hekketiden også i mindre grupper. Den kan imidlertid opptre i større flokker når den invaderer nye matområder, herunder også i blanda grupper (i Russland spesielt med arter i slektene Loxia og Pyrrhula, og i det vestre USA sammen med sidensvans (Bombycilla garrulus).
Ernæring
Den eter frø, skudd, knopper, små virvelløse dyr og bær, spesielt einerbær og rognebær.
Hekking
Reiret bygges vanligvis i ei gran, furu eller et bjørketre. Reiret plasseres i ca. 2 meters høyde. Eggene (3-5 egg) legges fra slutten av  mai til midten  av juni. Rugetiden er fra 13 til 15 dager.
Inndeling
Inndelingen og rekkefølgen av den følger HBW Alive og er i henhold til Collar, Newton & Bonan (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn, men kun midlertidige beskrivelser i påvente av offisielle navn.
De foreslåtte rasene alascensis (fra Nushagak, Alaska) og eschatosa (fra Harry's River, Newfoundland) regnes som konspesifikke med leucura (amerikansk konglebit). Rasen pacata blir av og til inkludert i kamtschatkensis.
Geostasjonær bane
En geostasjonær bane eller geostasjonær jordbane (GEO) er en sirkulær bane ca. 35 786 km direkte over jordas ekvator. Ethvert objekt i banen roterer om jorda i samme retning som jordas egen rotasjon om sin akse og har en omløpstid som tilsvarer jordrotasjonen (23 timer, 56 minutter og 4,1 sekunder, eller ett siderisk døgn). Sett fra jordoverflata vil en satellitt i geostasjonær bane synes å stå stille på samme punkt på himmelen.
Geostasjonære baner er nyttige fordi de plasserer satellitten stasjonært med hensyn til et fast punkt på den roterende jorda. Man kan da rette en antenne i en bestemt retning for å få kontakt med satellitten.
Geostasjonær bane er et spesialtilfelle av geosynkron bane. En satellitt i geosynkron bane vil ha omløpstid på nøyaktig ett (siderisk) døgn, men banen er elliptisk, ikke nødvendigvis sirkulær. Banen er heller ikke nødvendigvis i jordens ekvatorialplan.
Den britiske science fiction-forfatteren Arthur C. Clarke gjorde ideen om kommunikasjonssatellitter i geostasjonær bane allment kjent gjennom sin detaljerte beskrivelse i artikkelen "Extra-Terrestrial Relays - Can Rocket Stations Give Worldwide Radio Coverage?" , publisert i elektronikkmagasinet Wireless World i 1945. Dette gjør at geostasjonær bane av og til omtales som «Clarke-banen» (engelsk: "The Clarke Orbit" eller "The Clarke Belt").
Referanser
Geosynchrone Umlaufbahn
Wolfram Freiherr von Richthofen
Wolfram Freiherr von Richthofen (1895–1945) var en tysk generalfeltmarskalk som tjenestegjorde under den første verdenskrig, den spanske borgerkrig og andre verdenskrig. I 1937 ledet han bombingen av den spanske byen Gernika, en hendelse som regnes som en av de største ugjerningene i Europa i 1930-årene.
Vik skole (Kvæfjord)
Vik skole er en offentlig skole med 1.–7. trinn. Skolen ligger i Vik i Kvæfjord kommune i Troms. Rektor er Berit Vik.
Wolfram Freiherr von Richthofen
Tidlig liv og første verdenskrig
Richthofen var fem-menning til den kjente tyske jagerpiloten Manfred von Richthofen («Den røde baron», som skjøt ned 80 fiendefly før han ble drept i kamp i 1918) og Manfreds bror Lothar som skjøt ned 40 fly.
Under første verdenskrig tjenestegjorde han i en kavaleridivisjon, før han tidlig i 1918 ble overført til luftforsvaret. Før krigen var slutt rakk han å skyte ned 8 fiendtlige fly. Fra 1919 til 1922 studerte han ingeniørkunnskap.
Legion condor
I 1933 meldte Richthofen seg til tjeneste i det som senere skulle bli Luftwaffe. Han ledet flyoperasjonene i Legion Condor under borgerkrigen i Spania i 1936, 1937 og 1939. I 1937 ledet han bombingen av Gernika. Denne byen har blitt kjent gjennom et bilde av Pablo Picasso der han skildrer grusomhetene under bombingen. I 1938 ble han forfremmet til generalmajor, og var rådgiver for general Francisco Franco.
Andre verdenskrig
Ved utbruddet av andre verdenskrig ledet han Fliegerkorps VIII under blitzkrigen mot Polen. I april 1940 ble han general etter sin innsats under krigen i Frankrike. For denne innsatsen fikk han ridderkorset med eikeløv. Under de følgende kampene på Balkan ble han utnevnt som kommandør for Luftflotte 2 stasjonert i Italia.
Wolfram Freiherr von Richthofen døde i amerikansk fangenskap i 1945 av en svulst på hjernen.
Condé Nast Traveler
Condé Nast Traveler er et amerikansk tidsskrift som utgis av Condé Nast. Tidsskriftet ble startet i 1987 og spesialiserer seg på reportasjer om luksusreiser, bedømming av luksushoteller, produkter og tjenester. Tidsskriftet har også en del avsatt til forretningsreisende.
Liste over Fartein Valens verker
Liste over Fartein Valens verker. Den er delt opp i Fartein Valens fire hovedperioder som komponist, etter Arvid O. Vollsnes' modell.
Holger Badstuber
Holger Felix Badstuber (født 13. mars 1989) er en tysk fotballspiller som fra 16. desember 2021 er klubbløs.
Han har steget i gradene fra ungdomslaget til reservelaget til backup på førstelaget for Bayern, hvor han har spilt 149 kamper foreløpig. Hans debut kom i sesongen 2009-2010 mot Hoffenheim i Bundesligaen.
Myrteparula
Myrteparula (Setophaga coronata) er en art i parulafamilien (Parulidae), som videre inngår i gruppen spurvefugler (Passeriformes).
En finkelignende fugl, 13 cm lang, med spisst nebb og gul overgump.
Hører hjemme i Nord-Amerika, men er en sjelden gjest i Europa. Hovedsakelig funnet på De britiske øyer, som oftest på høsten. Ett funn i Rogaland 1996.
Frøy
Frøy (Freyr), også kjent under navnet Yngve eller Yngve-Frøy, er en norrøn fruktbarhetsgud av vaneætt. Etymologisk betyr Frøy «herre», og han var en av de viktigste gudene i før-kristen nordisk tro.
I de islandske skriftene Eldre og Yngre Edda presenteres Frøy som en av vanene, den ene av gudeslektene i nordisk mytologi. Han er sønn av Njord, gud for skipsfart, handel og fiskeri, og bror til Frøya. Hans hjemland er Alfheim, han eier skipet Skibladner og galten Gyllenbuste.
Ifølge Snorre Sturlason ble Frøy regnet som stamfar til den mytologiske Ynglingeætten som etter Harald Hårfagre var konger i Norge. Adam av Bremen beskriver i Gesta Hammaburgensis et tempel i Uppsala til ære for gudene Odin, Tor og Frøy (som Adam kaller Fricco).
Frøy er gud for god høst, landbruk, fruktbarhet og velstand, og derfor tolkes fallosavbildninger ofte som avbildninger av ham. Den mest omfattende myte n om Frøy er eddakvadet Skirnismål, som forteller om Frøys forelskelse i og ekteskap med jotunmøyen Gerd.
Et annet kjent symbol for fruktbarhetsgudens nærvær eller snarlige komme er fotsåleavtrykket, kjent fra helleristninger. Avtrykkene ble antagelig tenkt å kunne lokke eller tvinge fruktbarhetsguden til å komme til nettopp deres åker. På Blindern er det funnet helleristninger fra bronsealderen med fotsålemotiv som er kommet under tak i Kjemiens hus.
Der man i norrøn tid utbrakte skål for godt år og fred, rettet til Njord og Frøy, erstattet Olav Tryggvasson dette med tilsvarende skåler til Kristus, Maria og Skt. Mikael.
Den gode guden
Frøy er det mannlige motstykke til gudinnen Frøya, hans søster. Navnene betyr «herre» og «frue», hvilket kan tyde på at de opprinnelig var så mektige at de ikke kunne tiltales ved navn. Begge er barn av vaneguden Njord. Mytene oppgir også at Frøy og Frøya er elskere og/eller gift, lik tvekjønn (androgyn, lik Yme som befrukter seg selv). Det er et trekk som ikke er uvanlig for fruktbarhetskulter, men trolig med større vekt på symbolverdien enn det incestuøse forhold.
Snorre Sturlason beskriver Frøy som vakker og fager i det ytre, mektig, tilgivende, vennlig og kaller ham «verdensguden» (veraldar goð). Frøy rår for vær og årsvekst, både for regn og solskinn og derfor markens grøde. Man kunne blote til Frøy for en lys framtid, for fred, velstand og framgang. Likesom Njord kalles Frøy «vanenes ætling» og «vaneguden», også «årsguden» og «rikdomsgiveren». Hester som var helliget Frøy, kalt «frøyfakser», fikk bare guden selv ri på. En av Frøys goder på Island, Ravnkjell, svor at han ville drepe enhver annen som red på den hesten han tok seg av på gudens vegne.
Og Frøy var den guden som holdt øye med om folk holdt det de lovet, og eder de hadde avlagt. Den største galten som var å få, tilhørte Frøy, og Hildesvinet som Frøya rir på i Hyndluljod, er hennes protesjé Ottar i skikkelse av Frøys galte. Denne galten ble regnet som så hellig at kong Heidrek og hans menn avla sine eder mens de holdt hånden på hodet hans. På julaften ble han ført frem i hallen foran kongen for å ofres i juleblotet. Han ble da kalt sonargöltr («soningsgalten)», jfr. syndebukken.
Ifølge den kristne Adam av Bremen, som oppfattes som bare delvis troverdig, hadde Odin, Tor og Frøy - som Adam kaller Fricco - hvert sitt bilde i hovet i Uppsala. Det tyder på at de ble regnet som de viktigste gudene.
Om Frøy er blant annet følgende attributter kjent:
Yngve-Frøy
Yngvi (alt. Yngve) var den mytologiske stamfaren til ynglingeætten, som de tidligst kjente norske og svenske konger hevdet at de nedstammet fra. Hans opprinnelse er usikker, men blir i flere kilder som Ynglingesaga og Gesta Danorum identifisert som guden Frøy. Andre kilder tyder på at han opprinnelig har vært en stammegud for folkeslagene som Tacitus omtaler i Germania som ingveonerne. Han forteller at germanerne oppfatter guden Tuisto og hans sønn Mannus som sine stamfedre. Mannus’ tre sønner ga navn til de tre germanske stammer: Kystfolket ingveonerne, innlandets herminoner og de resterende istveoner. I Beowulfkvadet fremstår Ing som en gud eller halvgud blant danene, men i gamle norrøne tekster forbindes Yngvi(-Freyr) hovedsakelig med svearne, særlig som ynglingeættens stamfar. Men en gåtefull linje fra Old English Rune Poem, kjent bare fra en avskrift foretatt av George Hickes etter et 900-talls håndskrift som gikk med i en brann i 1731, fører Ings forbindelse med danene tilbake i tid: Her fremstår Ing som en hæle (helt) fra danenes fortid. Men hans tilsynekomst i øst («blant østdanene») gir inntrykk av at han mer var et fenomen, kanskje en solgud.
Ing er også blitt knyttet til stjernebildet Boötes fordi den ligner runen Ing eller Ingwaz (ᛝ) i den eldre futharken. Angelsakserne kan ha tenkt seg Ing som en som går bak plogen. Riktignok finnes det ingen dokumentasjon for at Karlsvognen ble oppfattet som en plog så tidlig i engelsk historie, men dette ville i så fall gitt mening til at Ing «løp etter» (gikk bak) en vogn, hvis wæn oversettes med «hjulplog» i stedet for «vogn» - og slik oversettes det beslektede ordet wægn i gåte 19 i Exeterboken.
Dyrkelse
I Trojumanna saga blir Frøy eller Krit-Frøy identifisert med Saturnus av Kreta, en samtidig med Josva, israelittenes første høvding etter ankomsten til det lovede land. Det er åpenbart at den islandske skaldetradisjonen identifiserer æser og vaner med mennesker, der Krit-Frøy er far til Jupiter av Kreta. Tor med hammeren blir identifisert med prinsen av Etiopia, Thrór, sønn av kong Memnon.
Lomi kraftverk
Lomi kraftverk er et  vannkraftverk i Sulitjelma  i Fauske kommune i Nordland. Kraftverket utnytter fallet på 580 meter fra reguleringsmagasinet Låmivatnet som kan reguleres mellom 708 og 649 moh.
Magasinet tilføres vann fra Storelvvatnan som reguleres mellom 798 og 792 moh, samt fra noen bekkeinntak. Deler av nedslagsfeltet til kraftverket er avrenning fra Sulitjelmaisen.
Det er installert to francisturbiner hver på 60 MW og midlere årsproduksjon er på 362 GWh. Samlet nedslagsfelt er på 145 km² Kraftverket eies av Salten kraftsamband og startet produksjonen i 1979.
Frank-Walter Steinmeier
Frank-Walter Steinmeier (født 5. januar 1956 i Detmold) er en tysk jurist og politiker (SPD) og forbundspresident i Tyskland. Steinmeier var i 2017 SPD og CDU/CSUs felles kandidat til presidentvalget, og fikk også støtte fra FDP og Die Grünen. Han ble gjenvalgt under presidentvalget i 2022 med 1045 av 1437 avgitte stemmer.
Utdannelse
Frank-Walter Steinmeier har arbeiderklassebakgrunn og gikk på gymnasiet i Blomberg fra 1966 til 1974. Han avtjente deretter verneplikt frem til 1976. Fra 1976 studerte han jus og deretter statsvitenskap ved Justus-Liebig-Universität i Giessen. Han avla den første juridiske statseksamen i 1982, og den annen juridiske statseksamen i 1986. Steinmeier ble vitenskapelig medarbeider ved institutt for offentlig rett og statsvitenskap ved Justus-Liebig-Universität. I 1991 tok han den juridiske doktorgrad med avhandlingen Bürger ohne Obdach (norsk: Borgere uten tak over hodet (altså hjemløse)).
Boris Kagarlitskij
Boris Juljevitsj Kagarlitskij (russisk: Бори́с Ю́льевич Кагарли́цкий; født 29. august 1958 i Moskva) er en russisk marxistisk sosiolog og dissident.
Frank-Walter Steinmeier
Politisk karrière
Steinmeier ble som skoleelev medlem av SPDs ungdomsorganisasjon Jusos.
Boris Kagarlitskij
Kagarlitskij ble politisk engasjert i studenttiden sin, og i 1982 ble han dømt til 18 måneder i fengsel for å ha spredt den illegale avisa Levyj povorot. I 1988 ble han kjent for et internasjonalt publikum da boka The Thinking Reed ble utgitt på engelsk. Den tar for seg forholdet mellom staten og de intellektuelle i Sovjetunionen siden 1917, og for denne fikk han Isaac and Tamara Deutscher Memorial Prize.
Lucmagnpasset
Lucmagn- eller Lukmanierpasset er et fjellpass i Sveits som forbinder den retoromanskspråklige dalen Surselva i Graubünden med den italienskspråklige Valle di Blenio i Ticino. Lucmagnpasset er det eneste passet i Sveits som krysser Alpenes hovedkam med en høyde på mindre enn 2000 moh.
Frank-Walter Steinmeier
Politisk karrière
I 1991 ble han sekretær for medierett og mediepolitikk ved det nedersaksiske statskanselliet i Hannover. I 1993 ble han leder for statsministerens personlige kontor i Niedersachsen, som da var Gerhard Schröder. Han ble statssekretær i Niedersachsen og leder for statskanselliet i 1996.
I 1998 fulgte han med Gerhard Schröder til den føderale regjeringen som statssekretær, og fikk ansvar for etterretningstjenesten i kanslerkontoret. Etter Bodo Hombachs avskjed som sjef for kanslerkontoret, etterfulgte Steinmeier ham den 7. juli 1999, men etter eget ønske ikke med tittelen minister.
Lucmagnpasset
Fra nord begynner passveien i Disentis/Mustér, som også er passfotstedet for Oberalppasset. Veien fortsetter oppover gjennom dalen Val Medel og når sitt høyeste punkt på 1972 moh. Selve passet ligger litt lenger syd og på bare 1914 moh. Veien følger så Valle di Blenio frem til Biasca.
Boris Kagarlitskij
I forbindelse med glasnost ble Kagarlitskij er fremtredende venstre-kritiker av det sittende regimet. Han var en av lederne for Folkefronten i Moskva mellom 1988 og 1990, og var medlem av bystyret i Moskva i årene 1990–1993, først som representant for Russlands Sosialistiske Parti, fra 1992 for Det Russiske Arbeiderpartiet, som han var med på å stifte. I kjølvannet av Boris Jeltsins kupp i 1993, da parlamentet ble satt ut av funksjon, ble Kagarlitskij nok en gang arrestert for sine synspunkter, men en internasjonal kampanje førte til at han ble satt fri dagen etter. I årene har han jobbet som rådgiver overfor de uavhengige fagforeningene, og i 1998 ble han også hyret inn som rådgiver av arbeidskomiteen i parlamentet.
Frank-Walter Steinmeier
Politisk karrière
Mellom 1999 og 2005 var Steinmeier statssekretær og sjef for Forbundskanslerens kontor under Gerhard Schröder. Før det var han leder for statskanselliet i Niedersachsen, mens Schröder var ministerpresident i denne delstaten.
Lucmagnpasset
Passets blomstringstid begynte på 800-tallet, da klosteret i Disentis ble grunnlagt. Lucmagnpasset ble til en av de viktigste nord–syd-forbindelsene gjennom Alpene, men tapte etter hvert betydning til fordel for Settimo-, Splügen- og St. Gotthard-passet.
Boris Kagarlitskij
Siden 2002 har Kagarlitskij vært sjef for det Moskva-baserte Institute of Globalization Studies. Han er også fast bidragsyter til magasiner som The Nation, Neues Deutschland og Junge Welt. Han har også gitt ut en rekke bøker, hvorav de mest kjente utgjør trilogien Recasting Marxism. I denne trilogien tar Kagarlitskij til orde for at utfordringen i dag er å gjenvinne hegemoniet over staten gjennom å reise et tredje venstre som verken er kommunistisk eller sosialdemokratisk.
Frank-Walter Steinmeier
Politisk karrière
Steinmeier var en av Schröders nærmeste fortrolige. Han skrev grunnleggende strategidokumenter, blant annet om reformen av pensjons- og helsesystemet, og deltok i utarbeidelsen av Agenda 2010 og gjennomføringen av Hartz-reformene og skattereformen i 2003.
Han var Tysklands utenriksminister fra 2005 til 2009 og fra 2013 til 2017, og dessuten visekansler 2007–2009.
Lucmagnpasset
Veien over passet ble ferdigstilt 1877, men oppnådde aldri den betydningen som passet hadde i middelalderen. Mesteparten av nord–syd-trafikken i området går siden 1980 gjennom St. Gotthard-tunnelen.
Frank-Walter Steinmeier
Politisk karrière
SPD og CDU/CSU kunngjorde i 2017 at Steinmeier var deres felles kandidat til vervet som Tysklands president ved valget i 2017. Han ble valgt 12. februar 2017. Steinmeier tiltrådte vervet som forbundspresident 19. mars 2017.
Lucmagnpasset
Lucmagnpasset inngår som en del av det europeiske hovedvannskillet.
Frank-Walter Steinmeier
Utmerkelser
Steinmeier ble i 2007 hedret med storkors av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.
Privatliv
Steinmeier er gift. Hans kone Elke Büdenbender er dommer, og sammen har de en datter.
Ulrich de Maizière
Ulrich de Maizière (født 24. februar 1912 i Stade, død 26. august 2006) var en tysk general. Han var generalinspektør (dvs. generalstabssjef) for det tyske forsvaret fra 1966 til 1972 og president for Clausewitz-Gesellschaft, en militær forening, mellom 1976 og 1982.
Liv og virke
Maizière tok sin abitur (artium) i 1930 og begynte å studere ved Det prøyssiske krigsakademiet. Han ble befordret til løytnant i 1933 og gjorde tjeneste på forskjellige fronter under krigen fra 1939. Ved slutten av krigen var han oberstløytnant og tilknyttet OKW-staben. Etter to års krigsfangenskap ble han repatriert i 1947. På 1950-tallet spilte han en viktig rolle under den tyske gjenopprustningen og ble 1955 forfremmet til oberst. Senere ble han forfremmet gjennom alle generalsgradene til full general. I 1966 overtok han det høyeste embedet i det tyske forsvaret, som generalinspektør.
Han tilhører en hugenottisk adelsslekt av fransk opprinnelse som slo seg ned i Preussen under de franske forfølgelsene av hugenotter. Hans sønn Thomas de Maizière var medlem av Angela Merkels føderale regjering og sjef for Kanzleramt. Hans nevø er den konservative politikeren Lothar de Maizière, DDRs siste og eneste demokratisk valgte statsminister. Ulrich de Maizières bror Clemens de Maizière var advokat og en fremstående CDU-politiker i DDR.
Gulbrynkjernebiter
Gulbrynkjernebiter (Hesperiphona vespertina) er en fugl i finkefamilien og tilhører slekten Hesperiphona, som består av to arter som begge er endemiske for Nord-Amerika.
Etymologi
Da William Cooper opprinnelig beskrev arten (i Sault Sainte Marie, Michigan, USA, i 1825) var det under det vitenskapelige navnet Fringilla vespertina, som er et feminint. I en tid ble det imidlertid regnet som maskulint (jfr. H. vespertinus), men det er siden omgjort til feminint igjen (H. vespertina).
Hesperiphona er sammensatt av de to greske beskrivelsene hesperos (ἑσπερος) og phōnos (φωνος) som betyr henholdsvis kveld og lydhør, og har nok sammenheng med at arten kan være ganske lydhør (vokaliserer) og aktiv om kvelden.
Systematikk
Clements et al. (2010) plasserte de to artene i slekten Hesperiphona sammen med med Coccothraustes, men molekylære data fra en studie i 2012 slår fast at Coccothraustes er monotypisk og kun omhandler én art, som er vidtspredd i Eurasia, mens Eophona omhandler to arter i Øst-Asia og Hesperiphona to arter i Nord-Amerika. Kjernebiter (C. coccothraustes) er derfor eneste art i denne slekten, mens de to nordamerikanske artene gulbrynkjernebiter (H. vespertina) og tåkekjernebiter (H. abeillei) hører hjemme i slekten Hesperiphona. Denne plasseringen støttes også av HBW Alive og BirdLife International.
Horst Koschka
Horst Koschka (født 8. september 1943 i Altenberg), østtysk skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1968 i Grenoble og 1972 i Sapporo.
SMPlayer
SMPlayer er en åpen og fri medieavspiller basert på MPlayer, utgitt under den frie bruker lisensen GNU General Public License.
Horga kraftverk
Horga kraftstasjon er et vannkraftverk ved Soneren i Sigdal kommune i Viken fylke. Det ligger i fjell.
Sangspurv
Sangspurv (Melospiza melodia) er en fugl. Arten er hovedsakelig utbredt i Nord-Amerika, men enkeltindivider forekommer også i Europa.
Horga kraftverk
Kraftverket ble satt i drift i 1990, og utnytter et fall på 205 meter fra Horgesetervatnet til Soneren.
Sangspurv
Det er registrert hele 52 underarter av sangspurv, og ikke alle underartene ser ut til å hybridisere med hverandre. Sangspurv er derved trolig et artskompleks med flere kryptiske arter. Noen av underartene utgjør en ringart rundt Sierra Nevada.
FC Linz
FC Linz ble stiftet 30. juni 1946 under navnet «SV Eisen und Stahl 1946 Linz» med klubbfargene svart og hvit. Sommeren 1972 ble navnet på klubben endret til SK VOEST Linz og draktfargene endret til blå og hvit. SK VOEST Linz ble seriemester i Østerrike sesongen 1973/74. I 1991 ble navnet endret til FC Stahl Linz og ble senere samme året endret til FC Linz. I 1997 fusjonerte FC Linz med byrivalen LASK Linz, den nye klubben fikk navnet FC Linz. Det beste resultatet FC Linz har oppnådd, etter fusjoneringen, er Sølv i den Østerrikske cupen sesongen 1993/94.
Kjente norske fotballspillere som har spilt for FC Linz er:
Horga kraftverk
Installert effekt er 7,2 MW. Årsproduksjon er 31 GWh.