cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jenisejkirgiserne
Opprinnelse
Enkelte graver inneholdt lærmodeller av menneskekropper med hodene inntullet i lyst malt tøy. Inne i modellene var det små lær-sekker som trolig symboliserte magen, og som inneholdt brente menneskebein. Nedskalerte kopier av sverd, buer og pilkogger ble funnet i nærheten.
Letícia Melo
Idrettskarriere
Hun vant på nytt lengdehopp under Brasiliansk U23-mesterskap i friidrett 2018, og hun kom på femteplass i det brasilianske mesterskapet i friidrett. Under Søramerikansk U23-mesterskap i friidrett 2018 kom hun på tredjeplass, bak Aries Sánchez og Mirieli Santos. Under Brasiliansk mesterskap i friidrett 2019 kom hun på tiendeplass. Brasiliansk mesterskap i friidrett 2020 ble arrangert i desember 2020, og Melo kom der på tredjeplass i lengdehopp.
Hun vant lengdehopp under Søramerikansk mesterskap i friidrett 2021, med ny personlig rekord på 6,63 meter. Hun kom på andreplass i lengdehopp under Brasiliansk mesterskap i friidrett i 2021 i juni, bak Eliane Martins.
Jenisejkirgiserne
Opprinnelse
I tillegg er det avdekket tallrike petroglyffer etter Tasjtykkulturen.
Etter dødsmaskene å dømme, var Tasjtyk-stammene europide, muligens en blanding mellom tyrkere, iranske folk og Tocharere. Dødsmaskene av gips tilhører Jenisej-kirgisernes tidsepoke.
Kinesiske historikere under Han-dynastiet omtalte Jenisei kirgiserne under navnene Gekun og Jiankun. I motsetning til Dingling, var de et folk som var bosatt i det fjerne nord også etter slutten av Han-dynastiet. De var bosatte i omtrent det samme område frem til 800-tallet, da de deltok i statskuppet som styrtet Uighur-imperiet.
I Tang Huiyao fra år 961 finnes det en passasje om ulike navn på kirgiserne. Den er sannsynligvis hentet fra Xu Huiyao, som ble skrevet av Yang Shaofu og andre, og som var ferdig i året 852:
Hassan Chani
Hassan Chani (født 5. mai 1988) er en bahrainsk friidrettsutøver som konkurrerer i langdistanseløp.
Han representerte Bahrain under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ikke fullførte 10 000 meter.
Ahernbreen (Antarktis)
Ahernbreen er en liten sidebre i Antarktis som flyter østover fra Churchillfjellene mellom Mount Lindley og Mount Hoskins og ut i Starshotbreen. Den ble navngitt av Holyoake, Cobham, and Queen Elizabeth Ranges Party, en geologgruppe fra New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition (1964–65), etter B. Ahern, som var et medlem av gruppen.
Bernt Lund
Bernt Lund (født 14. juli 1812 i Våler i Solør, død 30. oktober 1885 i Christiania ) var en norsk offiser, veiingeniør, kunstmaler og forfatter. I ettertid er han særlig kjent som forfatter av diktet om Trysil-Knut. Han er også representert i Christian Tønsbergs verk Norge fremstillet i Tegninger.
Ahernbreen (Antarktis)
Referanser
Denne artikkelen inneholder stoff fra United States Geological Survey-artikkelen «Ahern Glacier» som er i offentlig eie (innhold fra Geographic Names Information System).
Bernt Lund
Bernt Lund var gift med Hedevig Lund.
Shona Thorburn
Shona Thorburn (født 7. august 1982) er en canadisk basketballspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på åttendeplass med det canadiske landslaget.
What Has Government Done to Our Money?
What Has Government Done to Our Money? er en bok skrevet av Murray N. Rothbard som beskriver pengebrukens historie, fra de byttehandel til gullstandarden, til dagens papirpenger. Boken inneholder tre deler med tilsammen 35 kapitler. Den ble først utgitt i 1963, og har siden blitt utgitt på spansk, tysk og kinesisk.
Georgias representanthus
Georgias representanthus er underhuset i Georgias delstatsforsamling, som utøver lovgivende makt i den amerikanske delstaten Georgia. Representanthuset har 180 seter og har møtested i Georgia State Capitol i delstatshovedstaden Atlanta.
Belleville (Meurthe-et-Moselle)
Belleville er en kommune i departementet Meurthe-et-Moselle i regionen Grand Est i Frankrike. Innbyggerne kalles for Bellevilloises eller Bellevillois.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Belleville
Bénaménil
Bénaménil er en kommune i departementet Meurthe-et-Moselle i regionen Grand Est i Frankrike. Innbyggerne kalles for Bénaménilois.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Bénaménil
Alkmaionidene
Alkmaionidene fikk komme tilbake til byen i 594 f.Kr. da statsmannen Solon var arkont. Under tyranniet til Peisistratos valgte Megakles å inngå allianse med denne ved å gifte bort datteren sin til ham, men Peisistratos holdt Megakles og alkmaionidene på armlengdes avstand ved å la være å gjøre denne datteren gravid. Megakles bidro således til at Peisistratos ble dømt til landsforvisning. Da Peisistratos kom tilbake og etablerte tyranniet for tredje gang i 546 f.Kr. ble alkmaionidene på sin side forvist. Til tross for dette var deres omdømme og aristokratiske forbindelser store, og Megakles greide å inngå en ny attraktiv allianse ved å gifte seg (for andre eller trede gang) med Agariste, datteren av tyrannen Kleisthenes av Sikyon. Med Agariste fikk han to sønner, Hippokrates og Kleisthenes, sistnevnte den store reformatoren det athenske demokrati. Hippokrates’ datter var Agariste, mor til statsmannen og hærføreren Perikles.
Megakles’ sønn Kleisthenes var den som fikk veltet tyrannen Hippias, sønn og etterfølger av Peisistratos, i 508 f.Kr. Han klarte å bestikke orakelet i Delfi (som alkmaionidene hadde bidratt økonomisk til oppbyggingen i deres tid i landflyktighet) til å overbevise Sparta om å frigjøre Athen, noe de til slutt motvillig gjorde. En del athenere motsatte seg i begynnelsen Kleisthenes ved at noen fra alkmaionidene var uegnet til å styre Athen grunnet den religiøse forbannelsen. Selv Spartas konge Kleomenes I vendte seg mot Kleisthenes, og han var en tid landsforvist på nytt. Imidlertid ble han kalt tilbake, og han ble deretter ansvarlig for å legge grunnlaget for det athenske demokrati.
Det er hevdet at alkmaionidene skal ha forhandlet for en allianse med perserne under perserkrigene, til tross for det faktum at Athen var ledende i motstanden mot den persiske invasjonen. Både Perikles og Alkibiades tilhørte alkmaionidene, og under Peloponneskrigen henviste spartanere til familiens forbannelse for å diskreditere Perikles. Alkibiades, som den foregående generasjonen av alkmaionider, forsøkte å alliere seg med perserne etter at han ble anklaget for ugudelighet. Etter Athens nederlag i Peloponneskrigen forsvant familien.
Familietre
Grunnet denne familiens tradisjon med å oppkalle deres etterkommere etter deres forfedre kan de enkelte familiemedlemmer lett bli forvekslet. Således er det som følger et begrenset familietre til de historiske alkmaionidene. Mannlige medlemmer er i blått, kvinner i rødt, og de som er inngiftet er markert i hvitt.
Courtnay Pilypaitis
Courtnay Pilypaitis (født 11. februar 1988) er en canadisk basketballspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på åttendeplass med det canadiske landslaget.
DAB i Norge
Innføringen av Digital Audio Broadcasting (DAB) i Norge skjedde i 2017, etter 30 år med prøvesendinger og utbygging. Innføringen har vært en aktørstyrt prosess, ledet av NRK og P4. Planene for overgangen til DAB og slukking av riksradioene på FM-nettet ble presentert for Stortinget av Stoltenberg-regjeringen i 2011 og gjennomført i 2017.
Innføringen av DAB, og tvangsslukkingen av det riksdekkende FM-nettet er omstridt. Fem år etter FM-slukkingen hadde kun tre av fire hustander en DAB-radio. Lyttertallene på DAB falt like etter overgangen, men fikk et lite oppsving etter et bytte av målemetode to år senere.
Slukking av NRK, Bauer Media og Modern Times Group (MTG) sine FM-kanaler skjedde fylkesvis i 2017. Kommersielle lokalradioer i de fire største byene måtte slukke sine FM-sendinger samtidig som de nasjonale. Nisjeradioer i de 4 storbyene kan fortsette på FM til 2027 og det er politisk ønske om å forlenge dette til 2031.
Ved innføringen av DAB fikk lytterne tilgang til rundt 30 radiokanaler, noen flere enn de hadde på FM. Lokalradio på DAB-nettet har et større geografisk nedslagsfelt enn det tradisjonelle nærområdet til lokalradioene.
Utviklingen i Norge
I Norge startet NRK i 1992 sammen med Televerkets Forskningsinstitutt, Televerkets Kringkastingskontor og Statens Teleforvaltning et prosjekt med å bli kjent med og finne ut om DAB-teknologien var egnet for Norge. P4 Radio Hele Norge ble med i dette arbeidet da kanalen startet sine sendinger i 1993. Prøvesendinger startet i april 1994 med sendere på Tryvann (Oslo), Jonsknuten (Kongsberg) og Høiås (Halden), samt fra Reinsfjell i Møre og Romsdal  med kanaler fra NRK og P4.
I januar 1995 godkjente NRK-styret planene om etableringen av DAB-kanalen NRK Alltid Klassisk (nå NRK Klassisk). Kanalen startet sendingene 1. juni samme år, som verdens første heldigitale DAB-kanal. Videre la et NRK-utvalg under navnet «Krystallkula» frem sin innstilling om innføringen av digital radio. Der ble det foreslått å starte prøvesendinger høsten 1995 og ha etablert permanente sendinger i 1998. Da skulle sendingene dekke 75 prosent av befolkningen, og trekanalradioen skulle suppleres med Alltid Klassisk, samt én nyhetskanal og én sportskanal.
P4, som var Norges første riksdekkende kommersielle radiokanal, deltok i DAB-prosjektet fra starten av. NRK, P4, Radio2Digital og Norkring dannet etter hvert Digitalradioutvalget. Der skulle aktørene samarbeide om blant annet tekniske løsninger. Norsk Lokalradioforbund deltok i dette arbeidet som observatør.
NRK Alltid Nyheter startet sendinger 14. april 1997. Både NRK Alltid Nyheter og NRK Alltid Klassisk ble etterhvert også sendt via mindre FM-sendere i de største byene. I påvente av større utbredelse av DAB-mottakere var det nødvendig å sikre kanalene et lyttergrunnlag med den rådende FM-teknologien.
NRK lanserte også kanalene NRK mp3, NRK Stortinget og NRK Metro som en del av digitalradiostrategien.
Digitalisering av radio er utredet i flere faser. Myndighetenes holdning har hele tiden vært at bransjen selv, det vil si kringkastingsselskapene, skulle drive fram utviklingen av DAB. Det ble slått fast i Stortingsmelding nr. 62 (1996-1997): Kringkasting og dagspresse 1996 m.v.
Likevel etterlyste aktørene en sterkere medvirkning fra myndighetenes side, og i 2004 ble det nedsatt en arbeidsgruppe ledet av Medietilsynet. Denne arbeidsgruppen leverte en rapport 19. desember 2005, med forslag om tiltak for å få til en overgang til digitalradio. Hovedkonklusjonen var at det burde settes et årstall for avvikling av FM-radio, nemlig 2014.
Arbeidsgruppens rapport ble 11. mai 2007 fulgt opp med Stortingsmelding nr. 30 (2006-2007): Kringkasting i en digital fremtid. Her drøftes blant annet spørsmålet om det bør fastsettes en dato for når det analoge bakkenettet for radio skal avvikles. Departementets konklusjon er at det ikke kan fastsettes en slik dato før minst halvparten av landets husholdninger har skaffet seg digital radiomottaker, hele landet har tilgang til digitale radiosendinger og digitalradio utgjør en merverdi.
I 2009 etablerte NRK, TV 2 og Modern Times Group selskapet Norges Mobil-TV for å utvikle mobil-TV løsninger for håndholdte enheter. Prosjektet MiniTV ble etablert basert på DMB som er en tilleggsstandard blant DAB standardene. Prøvesendinger i Oslo starta mai 2009 og avslutta januar 2018.
Etter hvert ønsket myndighetene å gi et mer tydelig signal om overgangen til digital radio. 4. februar 2011 ble Stortingsmelding nr. 8 (2010–2011): Digitalisering av radiomediet lagt frem. Der ble 2017 satt som et mål for avvikling av riksdekkende og kommersielle FM-sendinger. Meldingen kom som resultat av at kringkasterne etterlyste en tydeligere revisjon og gjennomgang av prinsippene. Departementets beslutning om å lage en egen stortingsmelding hviler også på vurderingen om at det er ressurskrevende å vedlikeholde FM-nettet – og at større land i Europa tar aktive steg i retning av å digitalisere radiomediet.
NRK, P4 (Modern Times Group) og selskapet SBS Radio Norge arbeidet for overgangen til digital radio gjennom selskapet Digitalradio Norge AS (Digitalradio Norge). Kringkasterne har i stor grad gitt DRN oppdraget med å koordinere informasjonstiltak i digitaliseringsprosessen, og være operatør og konsesjonær for riksnettet og prøvesendinger i lokale DAB-nett. I april 2012 trakk SBS Radio seg fra selskapet. SBS Radio fikk senere nye eiere som igjen forpliktet seg til videre satsing på digitalisering av radio. Norsk Lokalradioforbund har takket nei til å delta i samarbeid med DRN.
Debatt og uenighet
Andre miljøer, organisasjoner og personer har imidlertid tatt til orde for at DAB ikke er veien å gå. Kritikken har gått på at andre teknologier er bedre egnet for å digitalisere radio og at FM bør få leve videre. Blant annet har IKT-Norge, Norsk Lokalradioforbund, Fremskrittspartiet, i tillegg til flere enkeltpersoner, flagget disse synene i ulike arenaer. Kringkastingslaget startet i 2018 med en podkast for å sette et kritisk lys på FM-slukkingen og måten radio har blitt digitalisert på i Norge. Det er stilt spørsmål ved om dekningen i DAB-nettene er god nok, og i samsvar med myndighetenes krav.
Konkurransetilsynet har vært kritisk til at aktørene har skapt en monopolsituasjon som i praksis utestenger konkurrentene.
Høsten 2016 fremmet Senterpartiet et Representantforslag til Stortinget om å utsette slukkingen av FM. Forslaget ble behandlet i Kulturkomiteen og så i Stortinget 7.12.16 etter en relativt lang debatt. Forslaget ble ikke vedtatt. Et forslag fra SV om å følge slukkingen av FM-nettet nøye, og løpende sikre seg at beredskapen ikke rammes og at dekningsgraden blir oppfylt i tråd med Stortingets forutsetninger ble vedtatt.
En rapport fra Medietilsynet avdekket i 2019 at DAB har gitt radioaktørene betydelig økte kostnader, samtidig som at inntektene har falt.
Innføring av DAB i Europa
Se også DAB i Verden
Flere land har hatt planer om å slukke sine nasjonale FM-nett, men i siste del av 2010-tallet snudde stemningen rundt DAB. Aktører som BBC ser bort fra DAB når de skal digitalisere radio.
Sverige var tidlig med å skrinlegge sine nasjonale DAB-planer, og det er spede forsøk på å få i gang lokale DAB-nett. Danmark har inntil videre valgt å utsette slukking av FM. Irland besluttet i 2019 å digitalisere radio ved å bruke internett og legger ned sitt nasjonale DAB-nett.
Sveits planlegger slokke FM-nettet i januar 2023. De andre landene i Europa har fremdeles en betydelig del lytting på FM-radio. Likevel foregår det en gradvis stenging av FM-sendere i Tyskland etter hvert som nye DAB-multipleksere blir tatt i bruk. I enkelte land i Europa er det tilnærmet 100 % DAB-dekning der hvor folk bor, blant annet Danmark, Sveits, Tyskland, Storbritannia, Belgia og Nederland. . Disse har flere nasjonale DAB-kanaler enn FM-kanaler. I de land der nasjonale DAB-nettverk har vært prøvd ut, men er lagt på is, som i Storbritannia, har fokus gått over på regionale og småskala DAB-nettverk.
Innføringen av EU direktivet European Electronic Communications Code (EECC), krever at alle nye bilradioer må være i stand til å motta digital radio. Land som Finland har i tillegg krevd at FM-radio skal være tilgjengelig i nye biler. Det er åpning for at enkelte land kan kreve at stasjonære radioer må kunne motta digital radio. Både Italia og Frankrike har bestemt at alle stasjonære radioer må kunne motta digital radio fra 2020. Særinteresseorganisasjonen for DAB, DAB World, påstår at erfaringer fra Sveits, Tyskland og Storbritannia viser at DAB-sendere er opptil 90 % mer energieffektive enn FM-sendere.
Ved utgangen av 2018 var det samla salget i verden av DAB og DAB+-radioer på 75 millioner, opp fra 65 millioner i 2017. Alle DAB-radioer kan også motta FM-signaler. I Europa er de største markedene for DAB og DAB+ i UK og Tyskland.
Kringkasterne
Aktørene på kringkastersiden er NRK, MTG, Bauer Media. I tillegg er en del lokalradioer tildelt anleggskonsesjoner.
Gjennomføring av FM-slukkingen
Med utgangspunkt i Stortingsmelding nr. 8 (2010–2011): Digitalisering av radiomediet ble de tre riksdekkende aktørene etterhvert enige med myndighetene om en fremdriftsplan for den endelige digitaliseringen. SBS Radio (Radio Norge) ønsket opprinnelig ikke ta i bruk DAB, men snudde etter at kostnadene ble redusert.
FM-slukkingen skjedde over en periode på 11 måneder, der FM-nettene ble slukket region for region. Hensikten med regionvis slukking var å bidra til god tilgang til radioapparater, særlig i bil. NRK, P4-gruppen og Bauer Media slukket alle sine FM-sendinger samtidig i to av seks regioner. NRK slukket FM-sendingene i god tid før kommersielle kanaler i fire av seks regioner.
Medietilsynet var ansvarlig for myndighetenes informasjon om FM-slukkingen.
Kringkasterne drev omfattende informasjon i egne kanaler både radio,TV og internett
Digitalradio Norge var DAB-aktørenes organ for samarbeid og informasjon til lytterne om det digitale radioskiftet. For å hjelpe folk med overgangen til DAB besøkte representanter fra Digitalradio Norge flere steder i landet med den såkalte Radiovogna.
Distribusjonsavtaler
I mai 2012 inngikk DRN, NRK og SBS Radio avtaler med Norkring om utbygging og leie av landsdekkende sendernett for både NRK og kommersiell radio over DAB. Det er Norkring som har investert i og driver to av de landsdekkende DAB-nettene i Norge. Norkring satt også på konsesjon til et tredje nett, Riksblokk II, men leverte konsesjonen tilbake til myndighetene i 2018 uten å ha tatt den i bruk. Norkring har investert i underkant av 1 milliard kroner i utbyggingen av de to riksnettene. Radiobransjen leier nettene av Norkring i henhold til avtaler som er avstemt med perioden for frekvenstillatelsene, dvs. til 2031. Leiebeløpene for NRKs nett var ved avtaleinngåelse 150 millioner kroner årlig. Tilsvarende leiekostnad for det kommersielle nettet var 65 millioner kroner. NRKs DAB-nett er langt mer omfattende med hensyn til antall sendere enn det kommersielle nettet.
I sin leieavtale med Norkring hadde P4 fortrinnsrett til Riksblokk II, en klausul som i praksis stengte ute andre potensielle aktører fra DAB. Dette var et brudd både på lov og konsesjonsvilkårene. Avtalen var en privatrettsling kontrakt og ikke offentlig kjent før Kulturdepartementet gjorde en feil og i en epostkorrespondanse gjorde avtalen kjent for P4 sine konkurrenter. I februar 2016, etter blemmen fra Kulturdepartementet, ble P4 sin fortrinnsrett til Riksblokk II tatt ut av avtalen. To år senere leverte Norkring fra seg konsesjonen til Riksblokk II.
Innehavere av frekvenstillatelser for lokal-DAB velger selv sendernettleverandør, eller om de vil etablere sitt eget nett. Frekvenstillatelsene gjelder fra og med 2017 til 2031. Høsten 2016 er flere nett under etablering.
Konsesjoner
For å sende digital radio via DAB-nettet kreves tre typer konsesjoner: Frekvenstillatelse (administreres av Nkom), Anleggskonsesjon for senderanleggene (administreres av Medietilsynet) og innholdskonsesjon (administreres av Medietilsynet). NRK har konsesjonsfritak på innhold. Frekvens- og anleggskonsesjonen tildeles en aktør som skal leie ut kapasitet på sin DAB-frekvens til innholdsleverandører. Denne aktøren kalles sendernettoperatør. Konsesjon til innhold gis på bakgrunn av avtale mellom innholdsleverandør og sendernettoperatør. Det er innehaveren av sendernettet som i forhandlinger gir tilgang til kapasitet på ikke diskriminerende vilkår. Innholdsleverandøren må derfor forplikte seg til å dekke kostnader som sendernettoperatøren måtte ha.
Basert på Stortingsmelding nr. 8 (2010–2011): Digitalisering av radiomediet la Kulturdepartementet til rette for forlengelse av de riksdekkende FM-konsesjonene der en av betingelsene er at konsesjonæren skal delta i utbygging av DAB-nett med minimum 90 % befolkningsdekning. Samtidig kunngjorde og tildelte Nkom frekvenstillatelser for riksdekkende DAB-nett. Nkom og Medietilsynet har gjennomført utlysninger med påfølgende auksjoner for tildeling av frekvenstillatelser og anleggskonsesjoner for lokalradio.
Teknisk
DAB er et internasjonalt, standardisert system for digital radiokringkasting. Se egen artikkel om DAB (Digital Audio Broadcasting) for mere inngående og generell beskrivelse av DAB-teknologien.
Lydnivåer i DAB
Som første land i verden innførte aktørene på riksdekkende DAB i Norge den europeiske standarden EBU R128 for å sikre like lydnivåer på alle program og alle kanaler og unngå Loudness War på DAB. Dette skjedde i midten av februar 2012. For lyttere betyr det at man opplever samme lydnivå på alle typer programinnhold, også reklame. Lyttere som zapper mellom kanaler vil også oppleve at lydnivå på de ulike kanalene harmoniserer.
DAB/DAB+
DAB-sendingene i Norge startet i DAB i 1995. Enkelte radiostasjoner begynte å sende i DAB+ 2013 og 2014. NRK sine kanaler vil alle være i DAB+ fra 11. januar 2017. Det er ikke noe krav fra myndighetenes side om å sende i DAB eller DAB+, så enkelte kringkastere vil kanskje fortsette med sendinger i DAB en stund til.
Frekvenser
I Norge er det laget frekvensplaner for fire riksdekkende nett. Riksblokk 1 er i drift idag med hovedsakelig kommersielle kanaler. Frekvenstillatelsen eies av Norkring. Riksblokk 2 er et kommersielt nett som per 2016 ikke er utbygget eller i drift. Frekvenstilatelsen eies av Norkring. Frekvenstillatelsene til DAB Regionblokka eies av NRK og er delt opp i åtte regioner, slik at det er mulig å sende regionalt innhold fra NRKs distriktskontorer. Lokalblokka består av 37 lokalregioner som har blitt tildelt en rekke aktører ved auksjon.
Radiokanaltilbudet hos NRK, de kommersielle riksdekkende kanalene og lokalradioene forandrer seg stadig.
Sendernett og dekning
Nettene i Norge er planlagt iht. internasjonale standarder og retningslinjer. Frekvenstillatelsene gjelder SFN (Single-frequency network) som kan dekke hele landet, regioner eller lokale områder. Tillatelsen begrenser ikke antall sendere innen området den gjelder så lenge Nkom's krav til blant annet interferensbeskyttelse er ivaretatt. Nettene kan derfor stadig vurderes og bygges ut videre.
Digitalradio Norge har på vegne av kringkasterne og nettleverandør Norkring publisert dekningskart på sine nettsider. Kartene viser beregnede og kontrollerte feltstyrkenivåer i henhold til anbefalinger fra ITU planleggingskonferansen GE06. Det regionsoppdelte nettet som NRK benytter dekker mer enn 99,7 % av hustandene. Det riksdekkende nettet som de kommersielle kanalene benytter dekker mer enn 90% av hustandene. Det er ikke offentliggjort informasjon om dekningsgrad langs utenfor bebygde områder. Det er ikke gjort målinger av hvor mange mottakere som finnes.
Tunneler
DAB-nettene i Norge er planlagt for å gi veidekning og godt mottak i bil. I forbindelse med at Statens vegvesen etablerer digitalt Nødnett i nærmere 300 veitunneler med radioanlegg blir det også etablert DAB-dekning. Siden alle radiokanaler som har dekning utenfor tunnelen videresendes i tunnelen, medfører det at alle som lytter på radio i tunnelene vil kunne nås med nød og talemeldinger fra Vegtrafikksentralen eller fra lokal mikrofon dersom det er behov for å sende akutte nødmeldinger. I samband med rehabilitering blir alle tunneler som er over 500 m lange utstyrt med DAB. I tillegg pågår det installering i kortere tunneler.
Kontroll av dekning
I forbindelse med utbyggingen av DAB-nettet og den påfølgende FM-slukkingen ble det gjort flere øvelser for å sikre at DAB-nettene møtte forventningene til mottak av radiosignaler. DAB-aktørene gjorde kontroller for å sikre at beregninger og dekningskart stemmer best mulig med den faktiske dekningen. Nkom konkluderte i en rapport fra 2015 og senere i 2016 at det er samsvar mellom beregninger og reell dekning. Norkring og kringkasterne gjorde systematisk lytting og feltmålinger for å vurdere dekningen i DAB-nettene, og tar initiativ til justeringer i nettene eller beregningene.
Medier kunne likevel rapportere om mange lyttere som opplevde dårlig dekning, til tross for at DAB-aktørene mente at forholdene lå til rette for feilfritt mottak. Forbrukertester bekreftet at det var store problemer med mottak av radiosignaler på DAB og undersøkelser blant yrkessjåfører viste at det var stor misnøye med mottak av DAB-signaler. I 2019, to år etter FM-slukkingen oppfordret forsatt NRK lytterne til å rapportere inn steder med dårlig dekning.
Pr. september 2016 var det tilbakelagt mer enn 50.000 km vei og blitt utført målinger i hele landet. Både lytting med vanlige mottakere, typiske bilinstallasjoner, referansemottakere og målinger med spesialutstyr benyttes for å skaffe best mulig underlag for eventuelle justeringer og behov for ytterligere utbygging. De mest kritiske parameterne å observere i praksis er feltstyrke, tidssynkronisering og konsekvenser der standardiserte grenseverdier nås, f.eks. der sendere står veldig tett eller spesielt langt fra hverandre, eller der andre forhold forstyrrer signalene.
Typisk utstyr som anvendes for dekningsmålinger i Norge er:
Henry Stuart, lord Darnley
'''Henry Stuart, 1. hertug av Albany''' (født 7. desember 1545, død 10. februar 1567), vanligvis kjent som lord Darnley, var prinsgemal av Skottland, fetter og andre ektemann av Maria Stuart, skottenes dronning, og far til hennes sønn Jakob VI av Skottland som også etterfulgte dronning Elisabeth I som kong Jakob I av England.
Olaf Ulstad
Olaf Petersen Ulstad (født 6. november 1882 på Inderøy, død 21. september 1960) var gårdbruker på Ulstad og ordfører i Inderøy 1930–1931 og 1935–1937; for Bondepartiet. Han satt i kommunestyret fra 1917, først for Venstre.
Henry Stuart, lord Darnley
Tidlig liv
Darnley ble født i 1545 i Temple Newsam ved Leeds i West Riding of Yorkshire i England som sønn av Matthew Stewart, 4. jarl av Lennox, og hans hustru Margaret Douglas. Hans far levde i landflyktighet i England i 22 år før han dro tilbake til Skottland i 1564.
Darnley var også i slekt med sin framtidige hustru på minst fire måter: de delte en bestemor i den engelske prinsessen Margaret Tudor (Maria Stuart nedstammet fra Margarets ekteskap med Jakob IV av Skottland, Darnley fra Margarets ekteskap med Archibald Douglas, 6. jarl av Angus), noe som plassert både Maria Stuart og Darnley høyt på listen av etterfølgere til den engelske trone; Darnley var en etterkommer av en datter av Jakob II av Skottland, og således sto han også i arverekkefølgen til den skotske tronen; begge var etterkommere av Joan Beaufort, skotsk dronning (Maria via Joans ekteskap med Jakob I av Skottland, Darnley gjennom hennes ekteskap med sir James Stewart, den svarte ridder av Lorn); og Darnleys familienavn Stuart (egentlig Stewart) var grunnet et langt mer fjernt slektskap med hans stamfar på farssiden, Alexander Stewart, 4. High Steward av Skottland.
Olaf Ulstad
Han overtok gården etter faren i 1909, og gav den videre til sønnen i 1958.
Henry Stuart, lord Darnley
Tidlig liv
Ekteskapet ble inngått søndag den 29. juli 1565, i kapellet i Holyrood Palace i Edinburgh. Den 30. juli ble Darnley gitt tittelen som «konge av skottene» ved en proklamasjon publisert i Cross of Edinburgh, men det var en høflighetstittel – han var kun kongegemal uten kongelig makt.
Atskillelse fra dronningen
Hans ekteskap med dronning Maria Stuart var en katastrofe. Darnley var tre år yngre enn Maria (deres fødselsdager var dog kun en dag fra hverandre) og ikke særlig moden. Han var upopulær hos de andre adelige og hadde i sitt vesen et brutalt og voldelig trekk, øket av et alkoholproblem. I løpet av kort tid ble Maria gravid, men Darnley ble mer og mer krevende. Han utviklet sjalusi overfor dronnings sekretær, David Rizzio, som det urimelig ble sagt var den som hadde gjort henne gravid, og hatet endte i et blodig mord på Rizzio av Darnley og en gruppe av hans støttespillere. Det hele skjedde i nærvær av den gravide dronning selv mens hun var i konferanse med sin sekretær i Holyrood Palace. Archibald Douglas, sogneprest av Douglas klarte å sikre benådning av alle de som var involvert.
I kjølvannet av fødselen til deres sønn, den framtidige Jakob VI, var etterfølgen til den skotske tronen sikret; og i 1566 og tidlig i 1567 synes det som om Darnley og Maria var nær en forsoning da hun hyppig ble sett i hans kammer. Men Darnley var upopulær og lunefull og fornærmet mange som kunne ha blitt hans naturlige støttespillere. Maria ble frustrert over at han insisterte på han skulle bli gitt til konge med lik rett til å regjere som sin dronning. Det var også en del bevis på at han var smittet av syfilis.
Den 10. februar 1567 ble likene til Darnley og hans tjener oppdaget i hagen ved Hamiltons hus Kirk o' Field i Edinburgh. Darnley var kun kledd i nattskjorten, noe som antydet at han hadde flyktet i all hast fra sitt soverom. En voldsom eksplosjon hadde skjedd i huset om natten, men bevis tydet på at Darnley hadde unnsluppet et forsøk på snikmord, kun for å bli myrdet da han kom ut. Det var sterke bevis på at Darnley og hans kammertjener ble kvalt og at eksplosjonen var blitt utført for å dekke over mordene.
Etterspill
Mistanken falt på James Hepburn, 4. jarl av Bothwell, og hans tilhengere, i særdeleshet Archibald Douglas, sogneprest av Douglas. Dennes sko ble funnet ved åstedet, og av Maria Stuart selv. Bothwell «kidnappet» siden dronning Maria og holdt henne fanget i en uke inntil hun til slutt gikk med på å gifte seg med ham. Darnleys død var en nøkkelhendelse i den synkende spiralen som førte til at hun tapte den skotske tronen.
Haga
Haga kan vise til:
Ahlmannbreen
Ahlmannbreen er den sørligste av to isbreer som flyter østover og ut i Seligmanfjorden, på østkysten av Graham Land i Antarktis. Breen ble fotografert fra luften i 1940 av United States Antarctic Service og kartlagt i 1947 av Falkland Islands Dependencies Survey (FIDE), som ga det navn etter professor Hans Wilhelmsson Ahlmann, en svensk glasiolog og geograf.
Yama-uba
Yama-uba (山姥, «fjellkjerring») er et monster fra japansk mytologi. Navnet kan også uttales «Yamamba» eller «Yamanba». Hun blir av og til blandet sammen med Yuki-onna («snøkvinne»), men de er ikke de samme.
Ahlmannbreen
Referanser
Denne artikkelen inneholder stoff fra United States Geological Survey-artikkelen «Ahlmann Glaciern» som er i offentlig eie (innhold fra Geographic Names Information System).
Yama-uba
Utseende
Yama-uba ser ut som en gammel kvinne, og er vanligvis utrolig stygg. Hennes ville, flokete hår er langt og gyllent hvitt. Hennes kimono (som vanligvis er rød) er skitten og fillete. Munnen hennes sies å være like vid som fjeset hennes, og noen fortellinger beskriver Yama–uba med en andre munn øverst på hodet. Hun kan endre sitt utseende, og bruker denne evnen til å fange sine ofre.
Fremferd
Yama-uba bor dypt inne i skogene i Japans fjellområder. Flere regioner påstår å være hennes hjemsted, deriblant Sabana (hvor hun etter sigende en gang skal ha bodd i en hule ved foten av Nabekura–fjellet), Tōhoku–regionen (nordre Honshu), og Ashigara–fjellene. Ifølge de fleste historiene, holder hun til i en hytte.
Yama-uba jakter på reisende som har forvillet seg inn i hennes skogsområde.Hennes framgangsmåter varierer fra fortelling til fortelling. Noen ganger skifter hun form til en vakker kvinne, eller til noen som betyr mye for hennes ofre. Andre ganger forblir hun i sin opprinnelige form, og spiller rollen som en hjelpeløs gammel dame. Når hun har fått bytte til å stole på seg, spiser hun dem gjerne der og da. Hun kan levendegjøre håret sitt og bruke det til å dra byttet inn i munnen. Hun kan også tilby offeret "hjelp", for så å lede ham til et farlig fjellområde hvor han stuper i døden, og hun kan ete ham. Yama-uba kan også tilby offeret husly i hytten sin. Når den uheldige reisende er fetet opp, slår hun til. I tillegg til å drepe voksne, blir Yama-uba ofte beskyldt for å stå bak hvis barn forsvinner.
Yama-uba har sterke evner innen trolldom, trylledrikker og gifter. Hun bytter av og til bort denne kunnskapen til mennesker, hvis de til gjengjeld bringer henne et offer hun kan spise.
På tross av dette, har Yama-uba en mindre grusom side. Hun oppdro for eksempel den foreldreløse helten Kintaro, som vokste opp til bli den kjente krigeren Sakata no Kintoki.
Kyrkbron (Umeå)
Kyrkbron er en bro i Umeå der Östra Kyrkogatan krysser Umeälven til Teg på sørsiden. Byggingen av Kyrkbron ble påbegynt i 1973 og den ble innviet 26. september 1975 som Umeås tredje bro over elven. En diskusjon om plasseringen av broen inntil kirken pågikk fra tidlig på 1960-tallet og fortsatte inn på 1970-tallet. I forbindelse med byggingen traff man på en ukjent gravplass (en eldre del av kirkegården), noe som førte til arkeologiske utgravinger.
Bakgrunn
Allerede på 1930-tallet ble det klart at den eneste broen over elven i Umeå, Gamla bron, ikke lenger kunne klare den økte trafikken. Länsstyrelsen i Västerbotten ga veiingeniør O. H. Grahnén i oppdrag å utarbeide en arbeidsplan samt tegninger til en ny bro eller ombygging av den eksisterende broen. Grahnéns forslag, som var datert 16. juli 1936, viste til flere mulige løsninger. Blant annet var det et forslag om å legge broen i forlengningen av Östra Kyrkogatan, ved Umeå stads kyrka. Et problem med den løsningen var at broen havnet nedstrøms for havnen og derfor måtte ha seilingshøyde eller rørlige brodeler slik at fartøy kunne passere. Slike løsninger ble dog ansett for å være for kostbare. Grahnéns hovedforslag ble derfor at den gamle broen ble stengt for trafikk og at en ny bro ble anlagt i forlengelsen av Västra Esplanaden.
Tegs municipalsamhälle krevde da en utredning om en bro i forlengelsen av Östra Kyrkogatan, noe länsstyrelsen ba O. H. Grahnén om å gjøre. Grahnéns utredning konkluderte med at en svingbro med et svingspenn var den eneste realistiske løsningen, men at de øvrige kostnadene ut over selve broen ble ansett som for høye. Dette medførte at han ikke anbefalte en bro ved Östra kyrkogatan. Allikevel bestemte länsstyrelsen i 1939 at en svingbro skulle ligge ved Östra kyrkogatan. Saken gikk til kongen i statsråd, som sendte saken tilbake til länsstyrelsen til ny behandling, noe som førte til at länsstyrelsen ombestemte seg og bestemte at broen skulle ligge ved forlengelsen av Västra Esplanaden. Denne broen, Tegsbron, ble åpnet i 1949.
Utredninger, planer og beslutninger
Etter at Tegs municipalsamhälle ble innlemmet i Umeå landskommun i 1960 ble det aktuelt med en reguleringsplan for sentrum av Teg og en generalplan for hele tettstedet før sammenslåingen med Umeå by i 1965. I reguleringsplanen ble det satt av areal til en bro ved kirken samt en motorvei fra Tegsbron gjennom sentrum av Teg. En sterk minoritet i kommunfullmäktige var imot Kyrkbron og motorveien, da de ville beholde Teg som en enhet.
Generalplanen, med bro ved kirken, ble utarbeidet av Västerbottenskommunernas Arkitekt- och Byggnadskontor (VAB) med Åke Lundberg som sjefsarkitekt. Forslaget ble sendt ut på høring til blant annet menighetsrådet i Umeå stadsförsamling, som bifalt plasseringen av broen ved kirken.
Ingeniørfirmaet Orrje & Co ble i 1963 konsultert for å utarbeide en veiplan for Umeå. Også kommunens bygningskontor gjorde en utredning om broens plassering.
I oktober 1964 presenterte Orrje & Co en veiplan som tok høyde for hvor stor trafikkapasitet broen måtte ha i 1980; den ble beregnet til mer enn 40 000 biler pr. døgn. Veiplanen slo også fast at broen skulle ligge ved kirken i forlengelsen av Östra Kyrkogatan.
Kommunfullmäktige vedtok i februar 1965 Orrje & Co sitt forslag til veiplan. Samme år krevde menighetsrådet en ny uavhengig utredning om plasseringen av broen, i og med at gudstjenestene ville bli forstyrret av trafikkbråk, og det sårbare miljøet rundt kirken ville bli ødelagt om broen ble bygd inntil kirken. Menighetsrådets henvendelse ble tatt opp i kommunestyret, og resultatet ble at Orrje & Co fikk oppdraget med å lage enda en utredning om en mulig plassering av broen.
I november 1965 presentert Orrje & Co to forslag, den opprinnelige broen ved kirken og et alternativ lenger øst, som ble kalt for snedbron, i forlengelsen av Järnvägsgatan. Plassering av broen ved kirken ble ansett som mest hensiktsmessig. Åke Lundberg, som hadde blitt länsarkitekt i 1964, gikk inn for Orrje & Cos østlige broalternativ, da han mente at de tekniske og økonomiske fordelene med å plassere broen ved kirken ikke kunne forsvare at de estetiske og kulturhistoriske verdiene ble tilsidesatt.
I april og mai 1966 ble to utredninger trykket og utgitt; Orrje & Cos «Ny bro över Ume älv: två principförslag» og arkitekt Erik Thelaus «''Bro över Umeälven. Synpunkter på miljöfrågor m m''».
Arkitektfirmaet Klemming och Thelaus hadde av Umeå by fått oppdraget å nærmere studere miljøkonsekvensene av en bro ved kirken samt å foreslå en utforming av broen og dens brofeste ved kirken. Oppdragets sluttrapport inneholdt bl.a. en modell i skala 1:400, plantegninger og et notat. I notatet fremholder Thelaus at broen bør være parallell med Tegsbron, for å passe inn i byplanens rettvinklede og regelmessige struktur, samt at det er viktig at broen får en visuell sammenheng eller slektskap med Tegsbron. Derfor foreslo Thelaus en bro med rette sveiste dragere og vertikale rette støtter.
I juni 1966 ble forslaget om en ny uavhengig utredning om plasseringen av broen behandlet i kommunestyret. Drätselkammaren (tilsv. Formannskapet) gikk inn for bygningskontorets linje og anså at alt talte for at plasseringen ved kirken var det gunstigste alternativet. Kommunestyret bifalt formannskapets forslag uten avstemning.
Orrje & Cos utredning "Förslag till ny bro över Ume älv i sträckning Idrottsvägen-Östra Kyrkogatan" kom i august 1966, og utpekte de trafikktekniske prinsippene som burde legges til grunn for Kyrkbron og den var tenkt å fungere som underlag for reguleringsplaner for de berørte deler av byen. Reguleringsplanen ble omarbeidet i henhold til Orrje & Cos utredning og prosjekteringen av broen ble gjort i samarbeid med Vägverket. Ulike intressenter ble kalt inn, blant annet Flottningsföreningen hvis synspunkter på spennenes utformning var viktig, slik at tømmerfløtingen ikke ble hindret. Etter forslag fra veikontoret ble sykkelfeltet lagt mellom broens kjørebaner.
Kyrkbron var beregnet til å ta 54,5 prosent av trafikken fra Tegsbron som da hadde ca 25 000 kjøretøy pr. døgn, noe som var maksimal kapasitet for broen. Prognosen for 1990 viste 60 000 kjøretøy pr. døgn.
Ved kommunestyrets behandling av årsbudsjettet den 28. oktober 1971 foreslo kommuneledelsen at forslaget «bro över Ume älv» skulle antas. Dette ble fulgt av en het debatt som varte i seks timer før kommunestyret besluttet å bevilge midler til broen. Stemmetallet var 25 nei-stemmer mot 26 ja-stemmer, der ordføreren hadde den avgjørende stemmen. Dermed var broens plassering ved kirken avgjort. Beslutningen om å bygge broen førte til at länsstyrelsen fikk inn 43 protestskriv mot beslutningen. I mai 1972 ble det inngått en avtale mellom Umeå kommune og Vägverket at Vägverket skulle bygge broen med start den 16. juni 1972. AB Vägförbättringar fikk oppdraget med å bygge broen for 18,6 millioner kroner. Inkludert i oppdraget var det også å gjøre andre arbeider i tilknytning til broen.
Motstanden mot Kyrkbron
Debatten om broen begynte i 1965 i forbindelse med kirkerådets skriv til kommunestyret hvor de hevdet at gudstjenestene ville bli forstyrret av trafikken over broen. I juni 1971 tok länsarkitekt Åke Lundberg igjen opp brospørsmålet under et informasjonsmøte om kommunale spørsmål i Holmsund. I lokalpressen ble innleggene flere og forskjellige eksperter på nasjonalt nivå uttalte seg etter hvert om broen. Den 2. oktober 1971 kulminerte motstanden i forbindelse med en demonstrasjon mot broen som ble initiert av at Västerbottens-Kuriren dagen før hadde publisert en leserundersøkelse der 84 prosent var imot byggingen av Kyrkbron. Også den nytiltrådte landshövdingen Karl Georg Samuelson engasjerte seg i motstanden mot Kyrkbron.
I 1973 la noen centerpartister fram et forslag om å stoppe byggingen fordi kostnadene hadde steget til 45 millioner. Forslaget ble avvist fordi det for kommunen ville bli enda mer kostbart å revidere sentrumsplanen og å heve kontrakten enn å fortsette. Også nedgang i sysselsettingen om byggingen ble stoppet ville få konsekvenser for kommunen. Deretter ebbet motstanden mot Kyrkbron langsomt ut.
Gravplass og kanonkuler
Sommeren 1972 fant man et gravfelt i forbindelse med gravearbeidene for broen ved Umeå stads kyrka. De gamle grensene for kirkegården var ukjente og det manglet gravkart. Funnet gjorde at landsantikvarie Sune Zachrisson og Riksantikvarieämbetet stoppet brobygginen for at området skulle gjennomgå en arkeologisk utgraving. Under ledelse av Sibylla Haasum ble det tatt opp 22 sjakter mellom 1. juli of 17. august. Resultatet ble at man fant førti kistegraver med omkring seksti skjelett, samt rester av kister, kistehåndtak, beslag, spiker, utsmykninger, gravplater med mere. I en sjakt ble det funnet sytten kanonkuler som trolig stammer fra Finska kriget 1808–1809. Kulene kan i så fall enten ha havnet der ved generalløytnant Johan Adam Cronstedts forsvar av Umeå i mars 1809 eller da den russiske generalen Nikolaj Kamenskij sommeren 1809 forsvarte den broen som russerne hadde bygd. I den siste graven, et 3,3 ganger 3,8 meter stort gravkammaer syd-sydøst for kirken, ble det funnet leselige navneplater som viste at det var landshövding Pehr Adam Strombergs familiegrav. Noen gravsten ble ikke funnet, men trolig ble den ødelagt da kirken brant i 1887 sammen med alt arkivmateriale om gravene.
Brobygging og åpning
Noen tekniske nyvinninger som var i bruk under brobyggingen, var bruken av datamaskin ved innmålings- og utsettingsarbeidet, og at avstandsmåling ble gjort ved hjelp av laser. Kyrkbron ble innviet 26. september 1975 av kommunikasjonsminister Bengt Norling, som påpekte at behandlingen av Kyrkobrospørsmålet hadde vært et fint eksempel på fungerende kommunalt demokrati. I forbindelse med brobyggingen ble det også gjennomført en omfattende trafikkomlegging i Umeå sentrum og Teg ble den første bydelen i Umeå som fikk en egen gang- og sykkelvei hele veien til sentrum.
Etter brobyggingen
Da byggingen av Kolbäcksbron startet i 1998 hadde Kyrkbron en årsdøgntrafikk på ca 16 600 og Tegsbron ca 21 600. I 2010 hadde Kyrkbron en ÅDT på ca 15 100, Tegsbron ca 27 300 og Kolbäcksbron ca 12 000.
Kolbäcksbron, minsket trafikkmengde i sentrum, samt Strandgatans endring fra gjennomfartsvei til bygate har redusert Kyrkbrons betydning. Ulike forslag om broens framtidige skjebne har blitt lagt fram, der ett av de mest spektakulære er å gjøre om den ene siden av broen til 150-200 parkeringsplasser.
Ballets Russes
Ballets Russes var et ballettkompani som ble dannet i 1909 av den russiske impresario Sergej Djagilev. Det hadde sin premiere den 18. mai 1909. Kompaniet holdt først til i Théâtre Mogador og Théâtre du Châtelet i Paris, og siden i Monte Carlo. Det hadde sitt utspring i tsarens keiserlige ballett i St. Petersburg, som alle kompaniets dansere var tilknyttet, og hvor de hadde fått sin trening under innflytelse av den store koreografen Marius Petipa. Det skapte sensasjon i det vestlige Europa gjennom den vitalitet som de russiske danserne oppviste, sammenliknet med det som Paris kunne varte opp med på den tiden. Ballets Russes ble det mest innflytelsesrike ballettkompaniet på 1900-tallet. Innflytelsen i den ene eller annen form gjør seg fremdeles gjeldende.
Ballettkompaniet og dets komponister
Kompaniet besto av 13 medlemmer, som alle holdt en meget høy dansemessig standard.
Benney
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Benney
Ballets Russes
Ballettkompaniet og dets komponister
Scenografene omfattet navn som Bakst, Benois, Braque, Gontsjarova, Picasso, Dali, Bilibin, Tsjelitsjev, og Utrillo.
Komponistene inkluderte Debussy, Milhaud, Poulenc, Prokofjev, Ravel, Satie, Respighi, Richard Strauss, og, den mest berømte av alle, Igor Stravinskij, som Djagilev oppdaget da han var fullstendig ukjent, og som begynte sin karrière i Ballets Russes.
Slutten på Diaghilevs era
Etter Diaghilevs død i 1929 gjorde kreditorene sine krav gjeldende kompaniets bo og danserne ble spredt for alle vinder. I de etterfølgende årene ble kompaniet gjenopplivet, men bare i navnet, som Ballets Russes de Monte Carlo et navn man forbandt med George Balanchine og Tamara Toumanova) som med det opprinnelige Ballets Russes.
Ballets Russes opptrer i Australia
Ballets Russes-companier opptrådte i Australia mellom 1938 and 1946. Den australske fotografen Max Dupain tok bilder av de fremste danserne i denne perioden (se eksterne lenker nedenfor).
Yeison Rivas
Yeison Rivas (født 24. september 1987 i Carepa i departementet Antioquia i Colombia) er en colombiansk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp.
Anslagsenergi
Anslagsenergi beskriver en kules kinetiske energi, som er avhengig av kulens masse og hastighet. Anslagsenergien er et viktig mål for hvor mye energi som kan overføres til målet, men hvor mye energi som faktisk overføres ved treff avhenger også av kulens konstruksjon og målets oppbygning. Det er verdt å merke seg at siden anslagsenergien avhenger av hastigheten, så vil et avfyrt prosjektils anslagsenergi over tid avta hovedsakelig grunnet luftmotstand.
Yeison Rivas
Han representerte Colombia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i forsøksheatet på 110 meter hekk.
Anslagsenergi
Anslagsenergi ved storviltjakt
Jaktforskriften stiller ved storviltjakt i Norge krav til bruk av ekspanderende ammunisjon med en minste anslagsenergi målt på 100 meter:
Tilsvarende regler gjelder for storviltjakt på enkelte arter i Sverige og Finland, med hovedforskjell at Finland og Sverige istedenfor 2200 J bare krever 2000 J dersom prosjektilet veier minst 10 gram.
Utregning av anslagsenergi
Ettersom en kules anslagenergi er lik kulens kinetiske energi på ethvert gitt tidspunkt, kan man regne ut anslagsenergien ut ifra formelen:
,
Hvor:
For eksempel kan man regne ut anslagsenergien til en 14 grams kule med 570 m/s hastighet målt på 100 meter som:
Ettersom hasitghetsleddet i formelen for kinetisk energi er er kvadratisk kan økning av utgangshastigheten ha mye å si for energien. Hastigheten vil tape seg noe fra 0 til 100 meter, hvor mye avhenger i stor grad av kulens ballistiske koeffisient.