cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Home Town Story
Produksjon
Filmen, som hadde arbeidstittelen The Headline Story, ble innspilt på Hal Roach Studios i begynnelsen av 1950, med støtte fra filmavdelingen til General Motors Corporation. Den hadde et budsjett på 200 000 dollar. Arthur Pierson både skrev manus, regisserte og produserte filmen for Wolverine Productions, og Metro-Goldwyn-Mayer kjøpte distribusjonsrettighetene. Hverken General Motors eller Wolverine Productions ble nevnt i den ferdige filmen eller i rettighetsdokumentene. Bare én scene viser en fremstående General Motors-bil, Cadillacen som ble kjørt av rollefiguren John MacFarland. Hovedrolleinnehaver Jeffrey Lynn fant heller ikke ut hvem som hadde finansiert filmen før mange år senere.
Boa Vista (andre betydninger)
Boa Vista (portugisisk for God utsikt) kan vise til:
Kampgruppe 3
Kampgruppe 3 var den første Milorg-avdelingen på Sørlandet, ledet av major Arne Laudal. Gruppen besto av 3 500 mann, og strakk seg tilslutt fra Kragerø til Stavanger.
Aust-Agder
Fra Risør til Grimstad, samt de innenfor bygdene, var ledet av Ragnvald Vestel. De vestliggende bygdene i Aust-Agder var ledet av Ånund Tveit i Vestre Moland, og Setesdal ble ledet av Knut Bø i Bygland.
Opprullingen
Organisasjonen ble opprullet og oppløst av tyskerne høsten 1942, etter at et bud ble tatt i Oslo. Nærmere 200 menn ble arrestert, og flere ble henrettet, blant annet fem mann fra Aust-Agder og Arne Laudal, disse ble skutt 9. mai 1944 på Trandumskogen. Omtrent 150 mann ble sendt til Tyskland 10. juni 1943, de fleste kom til Sachsenhausen og Natzweiler. Av de 71 som kom til sistnevnte, overlevde kun 12, Nils Onsrud var en av disse. Fra Aust-Agder døde 53 av de som ble sendt til Tyskland. Totalt døde omkring 100 menn grunnet opprullingen av gruppen.
Tian
Tian (kinesisk: 天, pinyin: Tiān, Wade-Giles: T'ien) er en himmelgud i tidlig kinesisk mytologi. Under Shang-dynastiet ble Tian fortrengt og erstattet med Shang Di. Men senere kom Tian tilbake, om enn i en helt annen og mer abstrakt konseptuell form, og fortrengte Shang Di.
Omfanget av sondringen (om det er noen) mellom dem er omdiskutert. Sinologen Herrlee Creel har foreslått at analyse av Shang-orakelbein viser at Shangdi hadde forrang for Tian som en guddom, og at Zhou-dynastiets forfattere erstattet begrepet Shangdi med Tian for fastholde kravet for deres forrang.
Konseptet himmelens mandat, som var meget viktig i kinesisk tenkning for legitimering av deres herskeres rett til å regjere, henger sammen med Tian.
Etterhvert ble Tian mer et upersonlig høyeste naturprinsipp.
Sekkdyr
Sekkdyr eller sjøpunger (Ascidiacea) er en klasse av kappedyr som lever som fastsittende filterspisere, men har et fritt larvestadium som likner på et lite rumpetroll. Sekkdyrene utgjør de «typiske» kappedyrene, og omtaler av egenskaper hos kappedyr henviser vanligvis til denne klassen, og ikke til de mer spesialiserte gruppene. Sekkdyrene som klasse representerer den primitive formen av kappedyr, og gruppen er trolig parafyletisk.
Sekkdyr spiser ved å suge sjøvann inn gjennom en kort, rørformet struktur. Vannet kommer deretter inn i munnhulen og svelget og gjennom en serie gjeller som er dekket av slim der partikler i vannet blir sittende fast. Vannet samles utenfor gjellene i et atrium og forlater dyret gjennom et mindre rør. Slimet i svelget beveger seg langs gjellebuene ved hjelp av flimmerhår, og entrer til slutt selve tarmen hvor partiklene slimet har fanget opp fordøyes. Anus åpner ut i atrium og avføringen følger med vannet ut av utløpsrøret.
Sekkdyrene er en av de elste gruppene med ryggstrengdyr som er kjent, utbredt fra Kambrium til i dag, og muligens enda lengre tilbake.
Bygning og levevis
Sekkdyrene har et todelt liv med et tydelig larvestadie der hvert enkelt individ er frittsvømmende med en liten hale som er homolog med halen til virveldyr. Ved metamorfosen vil flertallet av disse dyr gå over til å bli filterspisere. For enkelte arter, som Megalodicopia hians, er de voksne dyrene rovlevende. Mange vil kunne danne store kolonier på havbunnen.
Av særtrekkene de har utviklet i forhold til deres forfedre er evnen til å skille ut et hudpanser kalt kappe (som også kan inneholde blodkar) bestående at et celluloseaktig materiale, blod med høy konsentrasjon av grunnstoffene vanadium og niob, manglende segmentering (selv i halen), tvekjønnethet, evnen til knoppskyting og kolonidannelse (ikke appendikularier) og et betydelig hulrom (kalt atrialrommet eller peribranchialhulen). Hulrommet, som er i dyrets midte, omslutter gjelletarmen og er åpent mot omgivelsene via et par sifoner.
Den sekundære kroppshulen (coelom) er svært tilbakedannet og begrenset til gjelleapparatet, hjertesekken og gonadene. Nervesystemet deres regnes for å være primitivt, men å kalle det redusert vil være mer korrekt. Blodstrømmen er i stand til å skifte bevegelsesretning.
Sekkdyr er tvekjønnede, og formerer seg ved å gyte egg og spermier rett ut i vannmassene. Befruktede egg vil utvikle seg til frittlevende larver som svømmer og driver rundt fram til de slår seg ned. Larvestadiet hos kappedyr er først og fremst en spredningsmekanisme, og er særlig viktig for de fatstittende gruppene.
Larvestadie
Sekkdyrenes larver har et ytre som er svært like rumpetroll. De aller fleste artene har en grunnleggende anatomi lik den man finner hos andre ryggstrengdyr, med en ryggstreng av brusk som strekker seg i hele dyrets lengde, med et hult nerverør (ryggnerve) på oversiden og innvollene på undersiden. Larvene tar ikke til seg næring i larvetiden, med unntak av familien Molgulidae. Hos denne familien har haleøse larver utviklet seg ved minst fire separate anledninger (et eksempel på konvergent evolusjon), og en av artene har direkte utvikling uten larvestadie. Under fosterutviklingen dannes det ganske tidlig en ryggstreng av brusk som består av nøyaktig 40 celler.
Helt foran har nerverøret en fortykning som fungerer som en primitiv hjerne, (bare) ett øye og ett balanseorgan (øre). Som hos alle ryggstrengdyr fortsetter kroppen bak anus i en langstrakt hale. Hos sekkdyrlarver er denne svært velutviklet og utgjør det aller meste av dyrets lengde. Den svømmer fritt i noen timer, og søker opp et sted der den kan feste seg. Der gjennomgår den en metamorfose, hvor halen, ryggstrengen, øyet og øret blir tapt, og bare en liten del av nervesystemet blir bevart.
Medisinsk anvendelse
I 2010 oppdaget man at dyrene består av mer enn 50 % proteiner og kunne egne seg som mat til oppdrettslaks. Siden fokuserte man på sekkdyrenes celluloseinnhold i stedet, som byggemateriale for å rekonstruere vev og organer. Med nanoceller fra sekkdyr som rammeverk kan organer gjenoppbygges med pasientens egne celler, i stedet for bruk av donorer. Forsøk med rotter og mus har vist seg lovende, da blodårer etablerte seg i vev av nanocellulose fra sekkdyrene.Sekkdyr har vist seg enkle å dyrke, da de kjapt fester seg til alt som festes i sjøen, vokser raskt, og holder andre arter unna. Bioteknologer håpet å dyrke 50 tonn årlig i Øygarden, men kunne høste det dobbelte. Imidlertid må de innhøstede dyrene sendes utenlands, slik at cellulosen i den ytterste hinnen deres kan skilles fra. Det er denne som videreforedles til nanocellulose av medisinsk standard.
Amors baller
Amors baller er en norsk romantisk tenåringskomedie fra 2011 regissert av Kristoffer Metcalfe. Filmen er co-skrevet av Metcalfe, manusforfatter Peder Fuglerud og produsent Frederick Howard. Hovedrollene spilles av Kåre Hedebrant, Eira K. Stuedahl og Harald W. Borg Weedon. Filmen hadde premiere i Norge 25. mars 2011.
Handling
15 år gamle Lucas flytter sammen med moren fra Stockholm til en liten småby i Norge. Han forelsker seg i Susanne, målvakten på det lokale jentelaget. For å vinne hennes kjærlighet blir han med på guttenes fotballag. Guttelaget skal delta i Norway Cup-turneringen i Oslo. Men snart innser Lucas at ting vil bli vanskeligere enn han først trodde, fordi Susanne allerede har en kjæreste. Samtidig prøver han å kjempe for en plass på førstelaget.
.geo
.geo er et foreslått toppnivådomene for internett. Det ble foreslått av SRI International med sikte på å brukes til å assosiere internettressurser med geografiske plasseringer, via et system av «georegistrarer» og «georegistreringsenheter» med hierarkiske adresser som representerer plasseringer i et koordinatsystem som omfatter hele jordkloden. Disse adressene er ikke ment å skulle skrives inn direkte av sluttbrukerne (og er derfor «rotete» stringer som for eksempel acme.2e5n.10e30n.geo), men vil bli brukt «bak kulissene» av software som slår opp ting etter beliggenhet (muligens drevet av GPS-posisjonering i mobile enheter).
En hel del planer er blitt foreslått eller implementert i forsøk på å klassifisere nettsteder geografisk, og mange av dem krever ikke noe spesielt i DNS (for eksempel GeoURL-initiativet). Forslaget om .geo kan derfor kritiseres for å unødvendig å bruke et toppnivådomene når det kunne blitt implementert ved bruk av subdomener andre steder (kanskje innen .arpa, domenet som er allokert for infrastruktur-oppslag), eller med ikke-DNS metoder som «meta»-tagger i nettsteder.
.geo ble foreslått for ICANN som en del av den første runden med nye toppnivådomener i 2000, men oppnådde ikke godkjenning, og det har ikke vært noen merkbar aktivitet vedrørende dette forslaget på flere år.
Eksterne lenker
Toppdomän
European Helicopter Center (EHC)
Selve virksomheten startet i 1986, den gang under navnet Helitourist. EHCs forretningsidé er å drive utdanning av helikopterpilote. Virksomheten drives fra moderne lokaler i Hangarveien 13, 3241 Sandefjord med tilknytning til Torp flyplass.
Utdannelsen er basert på den europeiske standarden JAR FCL/PART FCL. EHC har utdannet om lag 600 piloter de siste ti årene og fløyet rundt 100 000 flytimer.
EHC's flåte
EHC opererer en flåte som i oktober 2018 består av:
Selskapet har også en AS355-simulator, som brukes under Basic Instrument- og IR(H)-undervisning.
Idrettslaget Sandviken
Idrettslaget Sandviken er et idrettslag for breddeidrett fra Bergen. Herrelaget i fotball spiller per 2022 i 3. divisjon.
Toppfotballsatsningen for kvinner i fotball var frem til og med 2021 en del av Idrettslaget Sandviken, før det 11. november 2021 på et enstemmig årsmøte ble avgjort at de ble en del av Sportsklubben Brann.
Idretter
Sandviken er klart mest kjent for fotball og det på grunn av toppfotball kvinner. De har også et herrelag i fotball som spiller i 3. divisjon i 2022. Klubben har flere aldersbestemte lag for jenter og gutter i fotball. Andre idretter for nærmiljøet er håndball og basket. Basketballaget for herrer spilte per 2019 i 4. divisjon. Innen håndball har Sandviken et seniorlag for damer i 5. divisjon (per januar 2022).
Kampen om Bergen (1978-1986)
Sandviken var med på det første norgesmesterskapet i 1978, som endte med semifinaletap mot BUL. Året etter ble det kvartfinale for bergenslaget. Deretter en ny kvartfinale, for andre gang på rad med klart tap mot Asker i 1980. I norgesmesterskapet i 1981 var Sandviken ikke lenger Bergens beste lag, da Nymark vant kvalifiseringen til Norgesmesterskapet, da cupen ble arrangert først som kvalifisering i åtte grupper, så som kvartfinale mellom gruppevinnerne. Sandviken greide ikke å kvalifisere seg de tre påfølgende årene heller. I 1984 ble Sandviken mer aktive, da det ble opprettet en vestlandsgruppe i serien, som tidligere hadde vært enten østlandsdominert eller østlands- og trønderdominert. For Sandvikens del endte det med en andreplass bak Nymark. Nymark kom sist i sluttspillet mellom de tre gruppevinnerne det året.
I cupen i 1985 ble kvalifisering opphevet, og Sandviken kom seg til åttendedelsfinalen, hvor de igjen tapte for Nymark. I seriespillet det året endte de også der bak Nymark. Nymark ble senere det året seriemestre som hittil eneste bergenslag på kvinnesiden. I 1986 var imidlertid Sandviken Bergens beste lag. I serien, som også var kvalifisering for den første serien i en landsdekkene liga, slo de Nymark, som dermed rykket ned til nest øverste divisjon. Sandviken ble imidlertid slått i gruppespillet av Klepp, og var for tredje år på rad nest best i vestlandsgruppen. I cupen slo Sandviken Nymark, og kom til semifinalen, der de måtte gi tapt for Trondheims/Ørn.
Usikker tilværelse (1987-1990)
Sandviken gjorde en god debut i den landsdekkende 1. divisjon. I et prøveprosjekt som bare varte i første sesong, ble det straffesparkkonkurranse ved uavgjort, og taperen fikk ett poeng, mens vinneren fikk to. Som resultat av det endte Sandviken ett poeng bak Asker på tredjeplass, men med vanlige regler ville de ha fått like mange poeng, og Sandviken hadde bedre målforskjell. I cupen ble det kvartfinale, der nettopp Asker slo dem ut.
Tilværelsen i den nest øverste divisjonen var imidlertid ikke særlig lang. Sandviken vant sin gruppe klart, og vant samtlige kamper i kvalifiseringen. Cupen gikk imidlertid dårlig, Sandviken tapte for Nymark igjen.
Storhetstiden (1991-1999)
I 1995 kom imidlertid Sandviken kraftig tilbake til toppsjiktet. I 1995 fikk Sandviken sin andre bronse, mens de i cupen vant en svært jevn og spennende finale mot Trondheims/Ørn etter ekstraomganger. Gro Espeseth, som tidligere på året ble kåret til VMs nest beste spiller, satte inn det avgjørende målet. I tillegg til Espeseth og søstrene Andersen, var også Trine Tangeraas (tidligere Donn) og Margunn Humlestøl (senere Haugenes) på laget av landslagsspillere.
I 1996 ble det imidlertid semifinaletap mot Klepp, mens Sandviken i serien tok sølv, godt bak Trondheims/Ørn, men med Asker på tredje på behørig avstand. Blant nye spillere var Lise Klaveness. Deretter, i 1997-sesongen ble Sandviken igjen en middelhavsfarer med en femteplass. Det ble nok en semifinale i cupen, der Sandviken tapte klart mot Trondheims/Ørn. I 1998-sesongen var mye likt, en femteplass i serien, og cuptap mot Trondheims/Ørn, denne gangen i kvartfinalen, og med et knepent tap.
Heistilværelse (2000-2010)
Etter at Bjørnar rykket opp i 1997, var Sandviken ikke lenger Bergens beste lag. I 2000 ble det spilt om kvalifisering til den nasjonale 1. divisjon i tillegg til opprykk, og i Sandvikens gruppe var det bare de to beste som kom til 1. divisjon. Sandviken lyktes i å komme på andreplass, men bak Follese, og de var dermed tredje best i Bergen. I 2001 vant Sandviken 1. divisjon på målforskjell foran Larvik. Begge rykket opp, godt foran Follese på tredjeplass.
Oppholdet i Toppserien ble kort. 2002-sesongen endte med nedrykk, etter at Sandviken hadde ett poeng etter halve sesongen og lå nest nederst gjennom hele sesongen. I 2003 var Sandviken igjen overlegne. I cupen slo de Arna-Bjørnar, men tapte for overraskelseslaget Medkila med klar margin. I serien spilte Sandviken uavgjort mot og slo Medkila.
Sandvikens gjensyn med Toppserien i 2004 gikk bedre enn i 2002. Gjennom mesteparten av sesongen lå de på plassen over nedrykksstreken, men i de siste kampene kom Sandivken opp på en sjuendeplass. Arna-Bjørnar rykket ned, men slo ut Sandviken i cupen. Like fullt var Sandviken igjen, for første gang siden 1998, Bergens beste lag. Den påfølgende sesongen, 2005-sesongen, var Sandviken fortsatt i bunnstriden, men de kontrollerte igjen i de siste serierundene, og havnet et godt stykke foran nedrykksplassen på en åttendeplass. Arne Møller (1960) blir ny trener sent i 2005 og sitter til sommeren 2009. I 2006 var det ikke direkte nedrykk, da serien ble utvidet til 12 lag. De to nederste spilte kvalifisering, men Sandviken unngikk de to plassene, og beholdt igjen plassen. I 2007 ble det imidlertid stopp for Sandviken. Sandviken og Grand Bodø var klart sist, og begge lag rykket ned.
2008-sesongen gikk imidlertid svært bra, og Sandviken rykket rett opp, mye takket være toppscorer Kine Kvalsvik som ble kåret til årets komet i norsk kvinnefotball. Sandviken vant 1. divisjon med 19 poeng på lag nummer to, den største avstanden mellom nummer 1 og nummer 2 i den nest øverste divisjonen (per avsluttet sesong 2011). 2009-sesongen gikk imidlertid ikke særlig bra for Sandviken, som med elleve poeng rykket ned igjen. Bjarte Alfarnes overtar som trener sommeren 2009. Sandviken hadde derimot kontroll over 2010-sesongen, og rykket opp igjen.
Veien mot ny storhetstid (2011-2021)
I Toppserien 2011 var Sandviken blant lagene som ble forventet i nedre del av tabellen igjen. Det begynte med tre tap, men fra fjerde til sjuende serierunde ble det tre uavgjort og en seier, og Sandviken hadde med sine seks poeng et godt forsprang på Linderud-Grei og de lå noe foran Medkila. Det så ut til at disse ble lagene som kjempet om å unngå nedrykk. Ingen av de to lagene tok poeng i de neste rundene, men Sandviken slo Medkila den 3. august. Lagene fulgte hverandre likevel tett, men da Medkila tapte for Trondheims-Ørn mens Sandviken slo Kattem i 19. serierunde, var Sandviken garantert toppseriespill i 2012. Sandviken endte til slutt på tiendeplass, på målforskjell bak Kattem. Sandviken kvalifiserte seg dermed for første gang siden 2006 for en ny sesong i Toppserien.
Sandviken hadde flaks i overgangsmarkedet mellom sesongene. De mistet ingen spillere, men de fikk forsterkninger fra Arna-Bjørnar i Maren Sjåholm Knudsen, Karoline Bakke og Trude Johannessen, i tillegg til Nora Gjøen fra LSK Kvinner. Dette gjorde at de fleste tippet Sandviken langt høyere på tabellen enn nedrykksstriden.
Sandviken begynte sterkt med fire seire på fire kamper hjemme, inkludert lagets første seier noensinne mot Røa. Det ble imidlertid tap på bortekampene, men Sandviken greide likevel etter seks serierunder å havne på en femteplass. Deretter gikk det litt mer varierende, og nettopp Røa gikk forbi, og dro ifra sammen med tre andre topplag. Sandviken beholdt imidlertid sjetteplassen foran høstsesongen. Avstanden ned til direkte nedrykksplass var etter 15. serierunde 20 poeng, og det var 12 poeng ned til kvalifiseringsplassen.
Sandviken kom også til kvartfinalen i cupen, men tapte der noe overraskende hjemme mot Amazon Grimstad.
Landslagsspillere
Disse spillerne har spilt A-landskamper for Norge i kvinnefotball som Sandviken-spillere:
David Sanborn
David Sanborn (født 30. juli 1945 i Tampa, Florida) er en amerikansk pop- og jazzsaksofonist.
Peder Rinde
Hans far var gårdbruker og skipsreder, og Peder Rinde gikk på fylkeslandbruksskole og på tegneskole i Skien. Han var handelsmann, reder og trelasthandler 1873–1886. Fra 1886 eide han gården Kalstad i Skåtøy. I 1921 flyttet han til Løvdal i samme kommune.
Rinde var ordfører i hjemkommunen Sannidal (den gang Sandøkedal ) 1871–1874 og 1879–1882. Senere var han ordfører i den nyopprettede nabokommunen Skåtøy 1886–1902. Han hadde også tallrike andre verv i kommune og amt. Han var direktør for Norges Hypotekbank 1899–1911.
Han redigerte flere blad som ledd i sin politiske virksomhet, blant annet Nordmanden, utgav brosjyrer og skrev artikler. Han publiserte kommentarutgaver til flere lover. Videre utgav han biografiske tekster om stortingets medlemmer og egne livserindringer.
Rinde eide Austrått fra 1908 til 1912, der ble han kalt en «spekulant». Han bodde aldri på Austrått.
Som politiker karakteriseres han slik: «I sin politiske kamp var Peder Rinde seig og stri, og motstanderne kunne ofte synes han var småskåren».
Merete Lingjærde
Lingjærde har undervist siden 1979. Hun har undervist på Carte Blanche i Oslo og flere private ballettskoler. Lingjærde er dosent og programansvarlig for bachelorstudiet i jazzdans ved Kunsthøgskolen i Oslo, hvor hun siden 1990 har koreografert 17 av skolens forestillinger. Hun er valgt til Kunsthøgskolens prorektor i perioden 2015–2019.
Hun er initiativtakeren til Oslo Danse Ensemble, hvor hun gjennom de siste 24 årene har fungert som produksjonsleder så vel som kunstnerisk leder. I 2006 og 2007 var hun juryleder i Dansefeber. I 2006 sammen med Jan Ivar Lund, Vibeke Sørlie og Lars Undli, i 2007 sammen med Vibeke Sørlie og Geir Bie. Dette ble stor suksess. I 2008 var hun den norske representanten i dommerpanelet på So You Think You Can Dance Skandinavia sammen med danske Niclas Bendixen og svenske Fredrik «Benke» Rydman.
Lingjærde har vært dommer i ''Skal vi danse på TV 2 siden sesong 11 i 2015. ''
Samurai
Samuraier (侍) var kriger-aristokrater i det føydale Japan. De tilhørte den høyeste krigeradelen, buke. Ordet «samurai» direkte oversatt til norsk betyr  å tjene, og samuraiene tjente som regel en høyerestående aristokrat, en daimyo. En herreløs samurai kaltes en ronin.
Samuraiene fulgte en æreskodeks, bushidō (krigerens vei), som beskrev hvordan en samurai skulle leve og dø. Oppriktighet, tapperhet, selvbeherskelse, ærbødighet overfor foreldre og en høflig opptreden var viktige dyder i denne kodeksen. Det samme var trofasthet og usvikelig lydighet overfor overordnede. Disse tradisjonene varte lenge etter samuraiene, og var viktig i den japanske hæren helt til etter andre verdenskrig. Samuraiene mistet de fleste av sine privilegier under Meijirestaurasjonen i 1868.
Samuraiens ære var tett knyttet sammen med de nevnte dydene. En plett på æren kunne bare fjernes ved seppuku, det vil si selvmord ved å kutte opp egen buk.
Selv om det ikke finnes samuraier mer så lever de videre som et symbol for det historiske Japan og for klassisk krigermoral. De avbildes ofte i filmer, tv-serier, bøker og tegneserier både i Japan og i resten av verden. Varianter av deres stridsteknikker lever videre i dag som moderne budo-kampsporter som iaido, kendo, judo, aikido og jiujitsu
Beriqua
Beriqua er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Samurai
Utrustning
En tradisjonell rustning var ni lag med lær, det tilsvarte omtrent like sterkt som stål.
Beriqua
Utbredelse
Arten er utbredt i Sør-Afrika (Kapp-provinsen).
Boa Vista (Kapp Verde)
Boa Vista (portugisisk for God utsikt) er en flat ørkenøy i øygruppen Barlavento i Kapp Verde, og er også den østligste. Øyas økonomi var opprinnelig basert på jordbruk, men ørkenspredning gjorde at utvinning av salt ble viktigere. I dag er dyrking av daddelpalmer og turisme de viktigste næringsveiene.
Øyas areal er på 620 km² og er Kapp Verdes tredje største øy, etter Santo Antão og Santiago. Øya ligger 455 km vest for Afrikas fastland.
Philippe Noiret
Philippe Noiret (1930–2006) var en fransk skuespiller.
Han ble regnet som en av de mest produktive og suksessfulle skuespillerne i sin generasjon, og med den italiensk-franske filmen Cinema Paradiso ble han kjent over store deler av verden.
Bill Browder
William Felix «Bill» Browder er grunnlegger av og direktør for Hermitage Capital Management, som var det største utenlandske investorselskapet i Russland frem til 2005. Da ble Browder nektet adgang til landet, etter å ha avslørt korrupsjon. Siden 2009, da advokaten hans Sergei Magnitskij, ble drept i forvaring av det russiske politiet, har han ledet en global kampanje for å avsløre korrupsjon og misbruk av menneskerettigheter. Som en konsekvens av dette ble «Sergei Magnitsky Rule of Law Accountability Act» innført i USA i 2012, og Browder jobber med å få loven godkjent i Europa.
Bill Browder har skrevet boken Red Notice, der han beskriver hvordan han ble en av Vladimir Putins største fiender. Boken kom ut på norsk i februar 2015, under navnet Min krig med Putin.
I 2016 bestemte Kortfilmfestivalen i Grimstad å ikke vise filmen The Magnitsky Act; Media skrev at «Browder har nemlig satt advokater på saken og sendt et 12-siders notat med mange hundre siders bilag der en visning vil bli rettsforfulgt med de grusomste utsikter for festivalen og for styret som også vil stå ansvarlig privat».
Winterfeldtplatz
Winterfeldtplatz er en plass nord i bydelen Ortsteil Schöneberg i Berlin. Hver uke er det marked på plassen. Gjennom gaten Maaßenstraße er plassen forbundet med Nollendorfplatz 200 meter lenger nord, samt med u-banelinjene U1, U2, U3 og U4
Plassen ble planlagt i 1862 og anlagt i 1890. Den ble bebygget med bolighus i gründerstil og en katolsk kirke. I 1893 ble den oppkalt etter den prøyssiske generalen Hans Karl von Winterfeldt.
Karl Edvard Aksnes
Karl Edvard Aksnes (født 23. juni 1942) var ordfører i Gjesdal kommune i Rogaland fra 1999 til 2007. Han representerte Kristelig Folkeparti. Perioden 2003-2007 var hans sjuende som medlem av kommunestyret i Gjesdal., Han har også vært medlem av Rogaland fylkesting.
Som ordfører arbeidet Aksnes for å bedre veiene i Gjesdal og legge til rette for næringsvirksomhet. Fylkesvei 45 har blitt forbedret i Oltedal og ved Ragsvatnet. Denne blir finansiert gjennom bompenger ved Øvstabø i Hunnedalen. På Ålgård har også veier blitt oppgradert, mens det har blitt lagt frem planer om utbedring av veien til Bryne og tunnel mellom Frafjord og Forsand.
I forbindelse med at Lyse sponset Stavanger 2008 med 12 millioner kroner, stilte Aksnes sammen med andre ordførere kritiske spørsmål til Lyses sponsing. Ordførerne reagerte på det som de oppfattet som en klar favorisering av Stavanger i sponsormidlene, selv om Stavanger kommune bare eier 43% av Lyse, mens femten andre kommuner eier resten.
Aksnes var leder av nominasjonskomiteen som før stortingsvalget 2005 nominerte Dagfinn Høybråten på førsteplass på KrFs liste i Rogaland.
Hans Enoksens andre regjering
Hans Enoksens andre regjering var Grønlands regjering fra 1. mai 2007 til 12. juni 2009. Den var en koalisjon bestående av Siumut, Atassut, og ble utpekt av Hans Enoksen etter Inuit Ataqatigiit brøt ut av hans første regjering. Koalisjonen fikk navnet «Nordlyskoalitionen».
Bettina Jevne
Anna Bettina Langlo Jevne (født 24. april 1987 og oppvokst på Lillehammer) er en norsk skuespiller og tidligere fotballspiller i Toppserien.
Max Hermansen
Biografi
Max Hermansen var forlagssjef i Sjømilitære Samfund forlag fra 2008. Fra 2009 ble han lærer (lektor) i transport og logistikk ved Sogn videregående skole. Våren 2016 sa han opp sin stilling som lærer etter avtale med Utdanningsetaten i Oslo.
Hermansen ble i 2010 erkjent inhabil som meddommer i en sak som gikk for Oslo tingrett etter å ha etterlyst en passende straff for de siktede på sin Facebook-profil. Rettssaken måtte derfor settes opp på nytt.
Todd Rundgren
Todd Harry Rundgren (født 22. juni 1948 i Philadelphia i Pennsylvania) er en amerikansk musiker, låtskriver og plateprodusent. Han er kanskje mest kjent som stilskapende gitarist og som produsent av Meat Loafs episke album Bat Out of Hell fra 1977. Fra 2005 til 2007 spilte han i bandet The New Cars sammen med The Cars-originalmedlemmene Elliot Easton og Greg Hawkes.
Bettina Jevne
Karriere
Jevne ble oppdaget tidlig som en angrepsspiller med stor fart og uforutsigbarthet, og 16 år gammel flyttet hun fra Lillehammer til Bærum i 2003 for å gå på Norges Toppidrettsgymnas. Hun spilte på Asker, og kom inn i cupfinalen 2004 og scoret mål etter mindre enn ett minutt mot Røa, som likevel vant til slutt.
Jevne ble lånt ut til Liungen i 2005. Jevne scoret sine tre første mål i Toppserien i den sesongen, det første mot Kattem. Liungen lå an til nedrykk etter sesongslutt, men berget seg fordi Jevnes moderklubb Asker ble tvangsnedflyttet på grunn av dårlig økonomi. Jevne ble kalt tilbake til Asker i 2006-sesongen, og var med på opprykket. Jevnes unge alder tillot henne å spille Norway Cup, og hun var en vesentlig brikke i at laget vant finalen. Imidlertid ble hun som oftest satt på benken der også.
Jevne markerte seg igjen i cupen det året. Hun scoret et avgjørende utlikningsmål i semifinalen mot Fløya, og hun var avgjørende i reduseringen til 2-3 i finalen, nok en gang mot Røa (begge gangene som innbytter). Paradoksalt nok byttet hun foran 2007-sesongen klubb til nettopp Røa, og sparte ikke på kruttet da hun beskrev gamleklubben. Bettina Jevne vant serien med Røa det året, og fikk øk tillit etter å ha begynt kampene på benken. Mest oppmerksomhet fikk imidlertid Jevne fordi hun ble overfalt av afrikanske prostituerte under feiringen av seriegullet.
På tross av kritikken hun kom med mot Asker, var Jevne å finne i Asker året etter. Hun hadde imidlertid ikke spilt mye av 2008-sesongen da hun den 1. juni i kamp mot Kolbotn ble så skadet at resten av sesongen og mesteparten av påfølgende sesong ble ødelagt. Jevne skrev ikke under for Stabæk som lagvenninnene sine, men dro i stedet til Trondheim, delvis for å studere studere sosialantropologi. Jevne returnerte som fotballspiller i Kattem-drakt, og første kampen hennes ble borte mot tidligere arbeidsgiver Røa.
Bettina Jevne har studert ved NISS – Nordisk Institutt for Scene og Studio. Hun har vært statist med replikker i såpeoperaen Hotel Cæsar og i den norske filmen Blodsbånd (2007).
Meritter
Med Røa
Max Hermansen
Biografi
Hermansen drev også antikvariat på Grünerløkka i Oslo.
Politisk aktivisme
Den 12. januar 2015 gikk Hermansen i front for en marsj mot muslimsk innvandring og påvirkning av islam, inspirert av den tyske bevegelsen PEGIDA, Patriotische Europäer gegen die Islamisierung des Abendlandes («Patriotiske européere mot islamisering av Aftenlandet [Vesten]»). Tilstellingen fikk mye medieoppmerksomhet der Hermansens ytringer ble referert. I januar 2015 fikk han beskjed av arbeidsgiver at han ikke var ønsket i deltidsjobben som lærer ved Opplæringskontoret for service og samferdsel i Oslo på grunn av Hermansen «uttalelser og syn på islam».
Pegida Norge omtales som «islamfiendtlig» og «islamkritisk».
Hermansen har vært aktiv i Demokratene i Norge siden 2015 og er leder for fylkeslaget i Oslo. Som medlem av SIAN (Stopp islamiseringen av Norge) har han også holdt appell ved foreningens offentlige markeringer.
Magnus Gangstad Jørgensen
Magnus Gangstad Jørgensen (født 29. september 1985) er norsk electronica artist. Han er født og delvis oppvokst i Molde, men flyttet til Bergen i tiårsalderen.
Ingeborg Thuen
Ingeborg Bertea Thuen (født 12. mai 1897, død 13. juli 2005) fra Os i Hordaland var Norges eldste person fra 11. desember 2004 til hun døde 13. juli 2005. Som tjueåring arbeidet hun som kokke for Christian Michelsen. Hun hadde tre barn, 13 barnebarn, 30 oldebarn og ett tippoldebarn.
Ingeborg Thuen ble kjent langt ut over Norges grenser da hun som 106-åring ble tilbudt gratis skoleskyss til 1. klasse – datasystemet oppfattet årstallet '97 som om hun var født i 1997 og skulle begynne i 1. klasse høsten 2003.
Magnus Gangstad Jørgensen
Med musikkprosjektet «Philter» er han den artisten på NRK sine urørt-sider som har flest nedlastinger og lytter (Over 800.000).
Han ga ut debutalbumet "The Beautiful Lies" under "Philter"-navnet i mai 2011 på Nordic Records.
Abu Dhabi Golf Championship
Abu Dhabi Golf Championship (fra 2011 Abu Dhabi HSBC Golf Championship) er en golfturnering på Europatouren som arrangeres i Abu Dhabi i De forente arabiske emirater.
Turneringen ble arrangert for første gang i januar 2006, med en premiepott på 2 000 000 dollar.
Gao (Yibin)
Gao (kinesisk: 高县; pinyin: Gāo Xiàn) er et fylke i byprefekturet Yibin i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina.
Kidlington
Kidlington er en meget stor landsby og verdslig sogn i distriktet Cherwell i Oxfordshire, England. Den ligger mellom elven Cherwell og Oxfordkanalen, 8 km nord for Oxford og 12 km sørvest for Bicester. Grevskapets brannvesen og Thames Valley-politiet har sitt hovedkvarter i Kidlington.
I henhold til folketelling i 2011 har landsbyen og sognet en befolkning på 13 723 innbyggere. Det innebærer at Kidlington er den største landsbyen i England, og det har flere ganger blitt foreslått å oppgradere den til bystatus. Dette er egentlig innvilget allerede, men trenger befolkningens støtte. I siste folkeavstemning om spørsmålet valgte de å fortsatt være en landsby.
Historie
Stedsnavnet Kidlington er avledet fra angelsaksiske Cudelinga tun; betydningen er tūn (bosetning/gård) til kidlings (sønnene) av Cydel-hence. I Domesday Book for året 1086 omtalte bosetningen som Chedelintone, og ved 1214 ble det stavet Kedelinton i kalendere for chartere oppbevart i biblioteket Bodleian Library.
I sentrum ligger den anglikanske sognekirken dedikert jomfru Maria som er datert fra 1220, men det er bevis på en tidligere kirke på samme sted siden 1073. Kirken har glassmalerier fra middelalderen og et 67 meter høyt spir som kalles «Our Lady's Needle» («Vår frues nål»). Det er et bevaringsverdig bygg i klasse I. Landsbyen har sakte, men sikkert vokst opp rundt kirken. Det er en rekke bygninger fra 1700-tallet i georgiansk stil, og i senere tid har det vært stor vekst som har ført til mye nybygging.
Det var en gang en dyrehage i Kidlington der hvor politiets hovedkvarter nå ligger. Denne kortvarige attraksjonen eksisterte fra 1931 og fram til 1937 da dyrene ble overført til dyrehagen i Dudley.
Det avholdes tre ganger i året lekterløp på kanalen. Dette er en tradisjon som går tilbake til slutten av 1800-tallet, da lekterne ble trukket av eselspann.
Oxford lufthavn ligger innenfor landsbygrensene. Det meste av trafikken på flyplassen er opplæringsflyvninger, da det siden 1962 har vært en flyverskole på lufthavnen.
Thore Idsal Tau
Thore Idsal Tau (født 22. juni 1909 i Lillesand, død 20. september 1981 i Lillesand) var en norsk oberst og motstandsmann under andre verdenskrig. Tau foreldre var fanejunker Ola Olsen Tau (1871–1951) og Inga Margrethe Kjetsaa (1873–1950). Etter examen artium i Kristiansand tok han Krigsskolen, og ble løytnant i 1934 i Hans Majestet Kongens Garde.
Andre verdenskrig
Tau var den første norske offiser som møtte tyske invasjonssoldater på norsk jord, da han kom til Lillesand 8. april 1940 for å ta seg av overlevende etter senkingen av MS «Rio de Janeiro» samme dag. Han var under krigen politifullmektig ved Arendal politikammer, og sjef for det sivile luftvern i byen, hvor det var mange som jobbet i det illegale motstandsarbeidet. Han ble etter hvert med i ledelsen av Milorgs Kampgruppe 3 i Arendal.
Under opprullingen av organisasjonen på høsten 1942 ble han arrestert av Gestapo, og sendt med buss mot Kristiansand for avhør på Arkivet. Politimann og Milorgleder i Arendal, Ragnvald Olsen, fikk i oppdrag å sende ham med bussen, og det ble laget en fluktplan. Han ble eskortert av en ny uerfaren politibetjent, som fikk beskjed å sette seg bak i bussen, mens Tau satt foran. Sjåfør på bussen var Knut Lauvrak, som også var motstandsmann. Etter avtale stoppet bussen underveis og Tau klarte å unnslippe. Han ble funnet av politimann Oddvar Dyvik fra Lillesand, som gjemte han i heia, og fikk etter hvert eskortert han til Froland ikledd en politiuniform. Tau reiste deretter med jernbanen til Sverige, og kom seg så til England.
Etter krigen
Tau var bataljon- og stabssjef i Tysklandsbrigaden etter krigen. Han fortsatte i det militære, og da han gikk av med pensjon, var han oberst og sjef for Infanteriregiment #7 i Kristiansand, som han hadde ledet siden 1962. Han var også en ivrig idrettsmann og lokalpolitiker.
Tau fikk tildelt Deltagermedaljen med rosett for sin tjeneste under andre verdenskrig.
Nav (hjul)
Et nav er et hjuls midtblokk som ofte har et hull for hjulakselen. I hjul med eiker er den ene enden av eikene festet i navet.
Se også
Bicycle wheel
God Seed
God Seed er et norsk black metal-band med base i Bergen.
Bandet ble opprettet i 2009 som en konsekvens av at Gorgoroth medlemmene Gaahl og King ov Hell i 2007 forsøkte å sparke Infernus fra bandet. Etter den påfølgende rettssaken fikk Infernus beholde navnet Gorgoroth, og Gaahl og King ov Hell fortsatte under navnet «God Seed».
God Seed opptrådte på festivalene «Hellfest Summer Open Air» og «With Full Force» på sommeren 2009. Vinteren 2012 jobbet bandet med ti nye sanger for et kommende debutalbum. Albumet ble sluppet på høsten i 2012.
Jonas Lie
Jonas Lauritz Idemil Lie (født 6. november 1833 i Hokksund, død 5. juli 1908 i Sandvika) var en norsk forfatter og jurist. Han er kalt «hjemmets dikter» og hører til gullalderen i norsk litteratur. Sammen med Bjørnstjerne Bjørnson, Alexander Kielland og Henrik Ibsen, er Lie kjent som en av de fire store forfatterne fra tidsepoken realismen.
Liv og virke
Han var embetsmannsønn og vokste opp i Hokksund og i Tromsø fra han var fem år gammel. Hans far ble sorenskriver i Sunnhordland i 1845, og familien flyttet til Husnes. I 1846 ble Jonas sendt til Fredriksvern for å utdanne seg til sjøoffiser, men måtte slutte fordi han var nærsynt og strøk til opptaksprøven. Han tok juridisk embetseksamen i 1858 og giftet seg med sin kusine Thomasine Lie i 1859. De hadde forlovet seg på Rundeholmen på Husnes i Kvinnherad i 1853. Paret fikk sju barn, hvorav to døde unge. Jonas møtte Bjørnson på Heltbergs studentfabrikk, og de ble nære venner. Han slo seg ned som sakfører på Kongsvinger, men spekulerte i trelast og fikk store økonomiske problemer.
Han var bladutgiver og skrev dikt. Men det var først da han flyttet til Kristiania at han begynte å skrive for alvor. Lie var en mystiker og trodde på hemmelighetsfulle krefter i menneskesinnet. Jonas og Thomasine bodde mange år i Tyskland og i Paris (1882–1906); de flyttet tilbake til Norge i 1906. Han bodde i Oslo i tre år, og skrev i den perioden 23 noveller som aldri ble utgitt.
22. juli 1906 flyttet Thomasine og Jonas Lie inn i et hus i Stavern. Det fikk navnet Elisenfryd etter et landsted som Lies bestefar hadde i Trøndelag.
Lie utmerket seg først og fremst som romanforfatter og var en nyskaper såvel tematisk som formmessig. Han er sjødikteren fremfor noen i norsk litteratur, men dessuten den som innfører den impresjonistiske stilen, som finnes i virtuos utgave i mesterverket «Familien på Gilje» (1883).
Av sjøfortellingene Lie skrev kan en nevne «Lodsen og hans hustru» (1874) samt «Gaa Paa!» (1882). Han forfattet dessuten sosialt radikale familieromaner, hvor han satte «problemer under debatt», som for eksempel kvinnens stilling («Familien på Gilje» (1883) samt «Kommandørens døtre» (1886).
Ubevisste krefter, drifter, psykologisk dybdeboring samt det mystiske («Onde Magter» 1890 samt «Trold» 1891–1892) opptok ham også. Lie var en mangfoldig forfatter, liberal og moderne, men også sterkt tradisjonsbundet. Han var medstifter av Norsk Kvinnesaksforening i 1884.
Jonas Lie er oversatt til finsk av blant andre Lauri Soininen.
Priser og utmerkelser
Kongen tildelte 21. januar 1904 Lie storkors av St. Olavs Orden «for udmærket virksomhed som digter».
Familie
Han var onkel til forfatteren Bernt Lie, far til forfatteren Erik Lie. Han må ikke forveksles med sønnesønnen med samme navn, Jonas Lie, som var nazistisk politiminister i Norge under andre verdenskrig.
Armstrong Whitworth Scimitar
To prototyper ble bygget som en videreutvikling av A.W.16 og fløyet i 1933. I 1935 ble flytypen valgt til det nye jagerflyet for hærens flyvåpen i Norge. A.W.35 Scimitar skulle bygges på lisens ved Kjeller Flyfabrikk, og forberedelser for produksjon ble satt i gang, men lisensproduksjon av Scimitar i Norge ble aldri noe av på grunn av vanskeligheter med samarbeidet med Armstrong Whitworth. I stedet ble fire produksjonseksemplarer bygget i Storbritannia levert i hærens flyvåpen 1936, utstyrt med Panther XIA-motorer med en ytelse på 730 hk.
På grunn av lite tilfredsstillende ytelser og et understell som var for svakt til å kunne brukes med ski, ble Scimitar stort sett brukt til trening den perioden flytypen var operativ i hærens flyvåpen.
Tre av flyene deltok i det første flystevnet på Stavanger lufthavn ved åpningen i mai 1937, noe som endte med en tragedie da ett av flyene gikk rett i bakken under en oppvisning i stupbombing den tredje dagen. Piloten omkom og stevnet ble umiddelbart avlyst.
Podengo português
Podengo português (FCI #94) regnes som en primitiv spisshund og stammer fra Portugal. Rasen finnes i tre størrelsesvariteter, hver med to pelstyper.
Opprinnelse og alder
Typen er svært gammel, men hvor gammel den er som hunderase vet man ikke nøyaktig, men man har antatt at den kan nedstamme fra såkalte urhunder. Som type har den en rekke fellestrekk med andre podencoer, som ibizahund, podenco canario, faraohund og etnahund med flere, men aller mest ligner den på podenco andaluz. Kynologene har derfor antatt at disse har et felles opphav, og noen mener til og med at de kan være lokale varianter av samme hunderase. Dette spørsmålet er imidlertid ikke avklart.
Utseende, anatomi og fysikk
Podengo português er en meget hurtig hund som har en litt langstrakt kropp med tørr hud. Brystkassen er relativt smal og dyp og buken godt opptrukket, som hos myndene og pariahhundene (som den trolig har et felles opphav med). Rygglinjen er rett og muskulaturen tørr og flat, noe som peker mot en utholdende hund. Hodet er langstrakt og trekantet i formen. Stående triangulære ører, som bæres lett framover.
Alle tre variantene finnes i to pelstyper, glatthåret og ruhåret/langhåret. Den minste varianten er ikke like langhåret som de to andre. De mest dominerende fargene er gul og fawn (gulrød) med lysere og mørkere nyanser med sorte skiftninger, sort (gråsort eller bleket), ensfarget med eller uten hvite tegninger. Grunnfargen kan også være hvit med tegninger i tidligere nevnte farger.
Bruksområde
Podengo português er en utpreget hurtig og utholdende jakthund, som i hjemlandet først og fremst har vært benyttet til småviltjakt. Denne hundetypen bruker syn, lukt og hørsel like aktivt når den jakter, og den har derfor kvaliteter innen mange jaktformer, herunder også som ledhund. Rasen er også en ypperlig brukshund. Den er energisk og har høyt utviklet luktesans og kan med fordel benyttes som ettersøkshund, sporhund, narkotikahund og en rekke andre formål. Den er også en godt vakthund. Rasen har på grunn av sin hurtighet og spenstighet dessuten en rekke egenskaper innen hundesport, og den regnes som en god og stødig familiehund.
Annet
Rasen regnes som meget sunn og har få eller ingen arvelige sykdommer. Den ruhårede/langhårede varianten krever daglig pelsstell.
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1992 – 10000 meter herrer
10 000 meter herrer var en øvelse i hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1992 og ble avholdt på Stade de Patinage Olympique i Albertville, Frankrike den 20. februar 1992. Løpet ble gått utendørs i motsetning til innendørsbanen i Calgary fire år tidligere.
30 utøvere fra 15 nasjoner deltok på distansen.
Medaljevinnere
Medaljene ble presentert av Anton Theessink, nederlandsk IOK-medlem, og blomsterbuketten ble presentert av Herman von Laer, ISU-representant.
Rekorder
Dette var gjeldende verdensrekord og olympisk rekord før Vinter-OL i 1992:
Det ble ikke satt noen ny olympisk rekord under konkurransen.
Nersornaat
Nersornaat er Grønlands hjemmestyres fortjenstmedalje. Navnet Nersornaat betyr «fortjent». Medaljen ble innstiftet 1. mai 1989 i forbindelse med tiårsjubileet for hjemmestyret. Nersornaat er Grønlands fremste utmerkelse. Den tildeles i to valører, gull og sølv, for fortjenstfull innsats for Grønland innenfor samfunnsgagnlig virke, næringsliv, kunst, vitenskap eller på andre områder. Både grønlendinger og utlendinger kan tildeles fortjenstmedaljen. Medaljen tildeles etter beslutning av formannskapet i Landstinget.
Utforming
Medaljen består av en medaljong med motiv av en isbjørn, Grønlands riksvåpen. Under isbjørnen står innskriften «Kalaallit Nunaat», landets navn på grønlandsk. Baksiden er prydet av en arktisk valmue sammen med innskriften «Nersornaat» i en bue over. Medaljen er formgitt av Jens Rosing. Til de første medaljene ble det benyttet sølv fra gruven i Maarmorilik.
Medaljebåndet for Nersornaat er rødt og hvitt og har sirkelen delt i de motsatte farger, slik som i Grønlands flagg. Båndet er tegnet av Poul Ohm Hieronymussen.
Tildeling
Nersornaat kan tildeles både grønlendinger og utlendinger. Det deles ut et variabelt antall fortjenstmedalje hvert år. Nersornaat i gull er tildelt en rekke ledende grønlandske politikere og også sentrale danske politikere.
Dortmund-Dorstfeld
Dorstfeld er en bydel i Stadtbezirk Innenstadt-West i den vestlige delen av Dortmund. I nord grenser Dorstfeld til Wischlingen og Huckarde, i vest til Marten, i sørvest til Oespel, i sør til Barop og Technische Universität Dortmund og i øst til bykjernen.
Drangedal Idrettslag
Drangedal Idrettslag (stiftet i 1907 som Drang) er et idrettslag fra Drangedal i Telemark, som driver med fotball, friidrett, håndball, skiidrett og turn.
Historikk
Klubben ble stiftet i 1907 som Drang, men skiftet navn da den i 1945 ble slått sammen med Drangedal Arbeideridrettslag. I 1953 manglet klubben en avdeling for turn, men hadde en avdeling for friidrett.
Fotball
A-laget i fotball for herrer spiller i 2014 i 5.divisjon. Damelaget spiller i 3. divisjon.
Kuupik Kleists regjering
Kuupik Kleists regjering var Grønlands regjering fra 12. juni 2009 til 26. mars 2013. Kuupik Kleist fra Inuit Ataqatigiit var statsminister i regjeringen, som utgikk fra sosialistiske Inuit Ataqatigiit, sosialliberale Demokraatit og konservative Kattusseqatigiit. For første gang satt ikke Siumut med regjeringsmakten.
Gong (Yibin)
Gong (kinesisk: 珙县; pinyin: Gǒng Xiàn) er et fylke i byprefekturet Yibin i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina.
Det har et areal på 1.150 km² og talte 406,338 innbyggere i 1999.
Kulturminner
Bofolkets hengende likkister (Boren xuanguanzang (mu), 僰人悬棺葬(墓)) og Aikou-steinbuen (Aikou shifang, 隘口石坊) ble i 1988 henholdsvis 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Ljubov Kozyreva
Ljubov Vladimirovna Baranova-Kozyreva (russisk: Любовь Владимировна Баранова-Козырева; født 27. august 1929 i Bugry i Leningrad oblast, død 22. juni 2015 i Moskva) var en russisk langrennsløper som representerte Sovjetunionen.
Kameraovervåking
Kameraovervåking, på engelsk ofte kalt closed-circuit television og forkortet CCTV, er bruk av fjernsynskameraer til visuell overvåkning, særlig av bygninger og områder. Metoden skiller seg fra tradisjonell kringkasting ved at TV-systemet er closed-circuit, altså at alle komponentene er koblet sammen ved hjelp av kabler eller andre direkte midler i et lukket system der som oftest bare personer med tillatelse kan få se bildene.
Kameraovervåkning benyttes i banker, postkontorer, kjøpesentre, flyplasser og mange andre steder. Bruk av slikt overvåkning på offentlige steder er sterkt økende, noe som har medført debatt om sikkerhet og personvern. I Norge har Datatilsynet ansvaret for å påse at det ikke foregår ulovlig kameraovervåkning.
Spionkameraer brukes ved hemmelig overvåkning.
Overvåkningskameraer kan også kalles sikkerhetskameraer.
Noen smartdørklokker med innebygd kamera fungerer som et ekstra overvåkningskamera.