cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Clary Levy
Hun ble i 1891 uteksaminert fra reallinjen ved Ragna Nielsens skole i Kristiania, før hun ble den 69. kvinnen som ble student ved Universitetet i Kristiania. Levy arbeidet derette som guvernante i fødelandet Danmark til 1894. Deretter var hun frem til 1897 kontordame.
Clary Levy var skuespiller ved Centralteatret (under Fahlstrøm) i perioden 1897-1899. I 1899-1901 var hun skuespiller og forretningsfører ved Secondteatret, en teatervirksomhet i Christiania Tivoli som ble etablert og drevet av hennes mor og hennes stefar Dore Lavik.
Etter nedleggelsen av Secondteatret ble hun i 1901 journalist for Dagsposten i Trondheim og i årene 1904-1907 arbeidet hun for avisen Ørebladet i Kristiania. Om journalistyrket uttalte hun at «skal en Kvinde slaa ind paa Journalistiken og virkelig drive det til noget, maa hun vide, at hun aldrig kan skaanes paa Grund af sit Kjøn, men maa forretningsmæssigt stat paa lige Vilkaar med en Mand».
I perioden 1907-1908 var Levy forretningsfører for Nationalturneen, et omreisende teaterkonsept drevet av hennes mor.
Clary Levy utførte en rekke oversettelser for teatrene, og forfattet dessuten revyen Paa Nordpolen 1907.
Sportsbil-prototype
En sportbil-prototype, ofte bare kalt prototype, er en type sportsbil bygd med formål om å konkurrere på det høyeste nivået innen sportsvognracing. I motsetning til gatebiler er prototyper bygd utelukkende med tanke på racing, og er ikke ment å kunne kjøpes av privatpersoner eller å produseres i stort volum utover hva regelverket krever for at biltypen skal få lov til å delta i løp.
Prototype-sportsbiler har vært en del av bilsporten siden før andre verdenskrig, men ble først ansett som det høyeste nivået av sportsbiler på 1960-tallet da populariteten forbigikk typegodkjente sportsbiler. Det nåværende Le Mans-regelverket skiller mellom klasser for to hovedtyper biler:
Protype-biler blir noen ganger feilaktig referert til som "Le Mans-biler", selv om ikke alle prototype-biler deltar i Le Mans.
Nuria Benzal
Nuria Benzal Andaloussi (født 3. april 1985 i Estepona i Málaga) er en spansk håndballspiller, som spiller for den spanske klubben CB Málaga siden overgangen fra i 2016.
Benzal fikk sin mesterskapsdebut for det spanske kvinnelandslaget under Håndball-EM 2008, der Spania kom til finalen etter å ha slått Tyskland i semifinalen.
Rheas ringer
Rheas ringer er et ringsystem til månen Rhea, oppdaget av NASA 6. mars 2008. Dette ble den første oppdagelsen av ringer rundt en måne. Ringenes eksistens forekommer i de observerte endringene i elektronstrømmer som fanges av Saturns magnetfelt. Støv og fragmenter antas forlenge Rheas Hillsfære, men er mer kompakt jo nærmere månen og inkluderer tre smale ringer med enda høyere tetthet. Forskere antar at ringene fra begynnelsen kretset rundt Saturn, men at de sakte, men sikkert har blitt fanget av Rheas gravitasjon.
Haakon Sandvold
Haakon Sandvold (født 1. desember 1921 i Bergen, død 24. juli 2010) var generaldirektør i Årdal og Sunndal Verk. Sammen med generaldirektør i Norsk Hydro, Torvild Aakvaag, var han toneangivende i fusjonsprosessen som førte til at Hydro Aluminium ble opprettet i 1986.
Sandvold ble uteksaminert som sivilingeniør fra Norges tekniske høgskole i 1948. Han arbeidet senere ved Christian Michelsens Institutt, Norsk Hydro og Årdal og Sunndal Verk. Han var en av de sentrale drivkreftene i norsk automasjonsforskning, og ledet Servoteknisk utvalg i Norges Teknisk-Naturvitenskapelige Forskningsråd i en årrekke. Sandvold var president i Tysk-Norsk handelskammer, og var involvert i planleggingen av den første internajsonale miljøkonferansen i Rio i 1992.
Sandvold har mottatt en rekke æresbevisninger, blant annet St. Olavs Orden der han ble utnevnt til ridder av 1. klasse i 1987, og Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden, som han mottok i 1986.
Tore Hunds gate
Tore Hunds gate kan vise til
Song Yo-chan
Song Yo-chan (hangul:, hanja: , født 13. februar 1918 i Cheongyang, død 18. oktober 1980 i Chicago) var en sørkoreansk offiser, politiker og industrileder. Han ble kalt «Tigeren» på folkemunne.
I 1960 nektet general Song å bistå politiet i å slå ned et studentopprør, erklærte unntakstilstand i landet, og tvang president Syngman Rhee til å gå av. Song deltok også i militærkuppet ledet av generalmajor Park Chung-hee våren 1961. Song fikk en fremskutt rolle under det nye regimet som statsminister (ledende minister) fra juli 1961 til juni 1962, utenriks- og handelsminister fra juli til oktober 1961 og formann i Rådet for økonomisk planlegging fra mars til juni 1962. Han trakk seg fra regjeringen over spørsmålet om valutareform. Han ble nominert som presidentkandidat for Det liberal-demokratiske parti i 1963, støttet av moderate militære ledere, men ble utmanøvrert av general Park og trakk seg før valget.
Song ble deretter direktør for det store statseide jern- og stålverket i Incheon.
Gabon under VM i friidrett 1983
Gabon deltok under VM i friidrett 1983 (utendørs) fra 7. til 14. august 1983 i Helsingfors i Finland, og tok fire medaljer under mesterskapet.
Myrmeconycha
Myrmeconycha er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utseende
Små til middelsstore (ca. 4 millimeter), avlange, blankt brunlige jordlopper, hode og pronotum kan være svarte. Pronotum har tre store, dype groper, dekkvingene skarpt opphøyde lengderibber. Kroppen er for en stor del kledt med voks.
Levevis
Denne slekten er knyttet til maur.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Hew Strachan
Hew Francis Anthony Strachan (født 1. september 1949 er en britisk historiker, som har spesialisert seg på militær historie. Han er kjent for verk om administrasjon av British Army og flere bøker om første verdenskrig. Han er for tiden professor i internasjonale forhold ved University of St Andrews, og rådsmedlem av the Royal Company of Archers, dronningens livvakt i Skottland. Siden mai 2014 har han også vært Lord Lieutenant of Tweeddale. Før han flyttet til St Andrews var Strachan Chichele Professor of the History of War ved All Souls College, University of Oxford.
Referanser
<References/>
Veksø
Veksø (tidligere også Viksø) er en landsby i Nordsjælland med 1.892 innbyggere (2017) beliggende i Egedal kommune i Region Hovedstaden. Den ligger mellom Ballerup og Frederikssund og har kirke og skole. Fra Veksø Station kjører siden 1879 tog mot København og Frederikssund.
Historie
Syd for Veksø lå i vikingetiden og middelalderen den store sjøen Vigsø som dekket hele det lave terrenget rundt om Værebro Å. Byen omtales i skriftlige kilder første gang i 1370, stavet som Viksyø. Kirken er oppført omkring 1150 og hadde egen prest fram til midten av 1550-årene hvoretter den ble annekskirke til Stenløse.
Viksøhjelmene
Sensommeren 1942 ble Veksøhjelmene, to hornhjelmer fra bronsealderen, funnet av en torvgraver i Brøns Mose i Veksø. Hjelmene er utstilt på Nationalmuseet i København og er blant de viktigste funn fra tidens torvgraving.
Veksø slott
Vest for Veksø har ligget et gammelt voldsted fra 1300-tallet som på folkemunne kalles Veksø Slot. Det samme navnet brukes på en større bygning mellom Veksø og Hove. Denne bygningen er egentlig heller ikke et slott, men har fått navnet fordi dets arkitektur minner om Marselisborg slott.
Tradisjoner
Hvert år avholdes det i Veksø fastelavnsopptog med utsmykkede hester og vogner og hvor rytterne slår katten av tønnen gjennom Veksø Bygade. Tradisjonen ivaretas av Veksø Fastelavnsklub og kan føres tilbake til 1910.
Uncieburia
Uncieburia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, gulbrunlige trebukker. I likhet med mange andre Eburiini har de gulhvite, avlange flekker med mørke kanter på dekkvingene. Antennene er tynne og betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er bredere enn langt, litt smalere enn dekkvingene, med en butt tann på hver side noe bak midten. Dekkvingene er jevnbrede, rundede i spissen. Beina er lange og tynne.
Levevis
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den sørlige delen av Sør-Amerika.
Panamerikansk mesterskap i volleyball for kvinner 2002
Panamerikansk mesterskap i volleyball for kvinner 2002 ble arrangert i Tijuana i Mexico i 2002.
Fandens Keglebane
Fandens Keglebane er en vandreblokk som ligger i Neksø Lystskov sydvest for Nexø på Bornholm. På oversiden av klippeblokken ses innhugget 17 runde fordypninger med buet bunn, såkalte skåltegn. På slutten av 1800-tallet har stenen fått sitt navn som hentydning dels fordi helleristningene er fra førkristen tid (bronsealderen), dels fordi hullene kan minne om en liten kjeglebane.
Konservatoriet i Moskva
Konservatoriet er det nest eldste i sitt slag i Russland; bare konservatoriet i St. Petersburg er eldre. Disse to er de ledende musikkuniversitetene i landet.
Konservatoriet ble grunnlagt i 1866 som Moskva Rikskonservatorium av Nikolaj Rubinstein (bror til Anton Rubinstein, som grunnla Konservatoriet i St. Petersburg i 1862) og fyrst Nikolaj Petrovitsj Trubetskoj.
Ved åpningen ble Pjotr Tsjajkovskij utnevnt til professor i teori og harmoni. Tsjajkovskij holdt denne stillingen fram til rundt 1878. Siden 1940 har konservatoriet båret hans navn.
Noen kjente studenter
<div style="; font-size:smaller;">
Guttebøker
Guttebøker var en sjanger innenfor barne- og ungdomslitteraturen. Guttebøker og ungpikebøker var en vanlig kjønnsdelt markedstilpasning av barnelitteraturen i perioden mellom 1850 og 1960, og guttebøkene hadde sin glanstid i mellomkrigstida.
I en oversikt fra 1936 delte barnebibliotekaren Rikka Deinboll inn guttebøkene i ni kategorier: robinsonader, villmarksfortellinger, krigs- og antikrigsbøker, detektivfortellinger, sjøfortellinger, flygefortellinger, sportsfortellinger, indianerfortellinger og speiderfortellinger.
Både Aschehoug, Gyldendal og Windju Simonsens forlag etablerte egne serier med guttebøker; Windju Simonsen var først i 1927.
Grønnkremle
Grønnkremle (russula aeruginea) er en kremle. Både det norske og det vitenskapelige navnet er forbundet med hattens grønnfarge og artsepitetet aeruginea kommer fra det latinske ordet aerugo som betyr «irr». Grønnkremle regnes som en god matsopp, men kan forveksles med grønn fluesopp av utrente.
Utbredelse
Grønnkremle er funnet under bjørk, dvergbjørk i fjellet, og i granskog, men så godt som alltid under bjørk. Den danner ektomykorrhiza med arter i bjørkeslekten og trives på sur, sandholdig jord eller torvjord. Noe sjeldnere kan den opptre på mer næringsrik skogbunn, hvor den muligens kan være knyttet til bartrær.
Den er registrert som hjemmehørende i Østerrike, Belgia, Bulgaria, Canada, Danmark, Estland, Finland, Frankrike, Tyskland, Island, Irland, Italia, Japan, Korea, Nord-Korea, Luxemburg, Nederland, Norge, Polen, Russland, Slovakia, Spania, Sverige, Storbritannia og USA.
Erik Dons
Han var sønn av flypionér Hans Fleischer Dons (1882–1940) og Hilda Marie Høyer (1895–1979). Etter examen artium på latinlinjen 1934 og cand.jur. 1939 ble han sekretær i Utenriksdepartementet i 1940, forfremmet til byråsjef i 1949.
I 1951 giftet han seg med Cecilie Margrethe Jensen (født 1925). Han var ambassaderåd (nestsjef) ved Norges delegasjon til FN 1952–1956, sendemann til Bangkok, Djakarta og Manila 1956–1959, ambassadør ved Norges ambassade i Beijing 1959–1964 og ved Norges ambassade i Lisboa 1964–1967. Fra 1967 var han spesialrådgiver i UD, blant annet med i delegasjonene som forhandlet om norsk medlemskap i den planlagte nordiske tollunionen NORDØK (skrinlagt 1970) og Det europeiske fellesskap (EF), samt var med på traktatkonferanser og møter i Europarådet og Konferansen for sikkerhet og samarbeid i Europa (KSSE). Fra 1976 til 1981 var han ambassadør ved Norges ambassade i Øst-Berlin i Øst-Tyskland (DDR). Etter dette var han blant annet formann i den norsk-sovjetiske grensekommisjon for revisjon av landegrensene med Sovjetunionen. Han fikk to St. Olavs Orden, en i 1958 og en i 1978 (kommandør).
Tore Hunds gate (Trondheim)
Tore Hunds gate er en kort tverrgate ved Øya i Trondheim som går østover fra Prinsesse Kristinas gate til Harald Hardrådes gate på nordsiden av Kunnskapssenteret tilhørende St. Olavs hospital. Gaten har flere tilknyttede parkeringsplasser, men har ingen matrikulerte adresser.
Grønnkremle
Utbredelse
I Norge finnes den over hele landet, også høyt oppe i fjellet. De fleste funn er registrert i august måned, men den er funnet i hele perioden fra juni–oktober.
Tore Hunds gate (Trondheim)
Gaten fikk sitt navn i 2005 og ble etablert gjennom utbyggingen av St. Olavs hospital fra begynnelsen av 2000-tallet, hvor gaten stod ferdig i nåværende utstrekning i 2014. Den ble oppkalt etter vikinghøvdingen Tore Hund (død etter 1030), som var en av de ledende opprørerne mot Olav II Haraldsson.
Kambodsja under VM i friidrett 1983
Kambodsja deltok under VM i friidrett 1983 (utendørs) fra 7. til 14. august 1983 i Helsingfors i Finland, og tok fire medaljer under mesterskapet.
Polen under Sommer-OL 1996
Polen under Sommer-OL 1996. 165 sportsutøvere, 126 menn og trettini kvinner fra Polen deltok i tjue sporter under Sommer-OL 1996 i Atlanta. De kom på ellevteplass med sju gull-, fem sølv- og fem bronsemedaljer. Svømmeren Rafał Szukała var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Grønnkremle
Forvekslingsarter
Denne viktige forskjellen fra andre skivesopper må soppsankere kjenne til, for å skille grønnkremle fra den dødelig giftige grønn fluesopp. Denne giftige forvekslingsarten har dessuten ring på stilken og slire ved stilkens basis. Fluesopper har skiver som er frie fra stilken, mens grønnkremle har tilvokste skiver. Grønnkremle har til å begynne med hvite til blekt fløtefargede skiver, som gradvis farges kremgule av sporepulveret. Fluesoppenes skiver er helt hvite. Grønn fluesopp smaker mildt i likhet med spiselige kremler.
Andre forvekslingsarter er den rødlistede kopperkremle som vokser under eik og hassel, og den rødlistede rutekremle, foruten broket kremle, gaffelkremle og sildekremler som er grønnaktige i hattfargen.
Farger
Kremlene er kjent for å ha stor variasjon i farger på hatthuden. Selv enkeltarter kan variere mye. Det henger blant annet sammen med at fargestoffet i hatthuden er vannløselig og kan vaskes ut av regnvann. I samsvar med både det norske populærnavnet og det vitenskapelige artsepitetet, er varierer hatthuden hos grønnkremle i grønne fargenyanser. Men grønnfargen kan være iblandet blå, grå, svart og beige. Spesielt midtpartiet er gjerne mørkere mot svart- eller blågrønn.
Stilken og skivene er hvite. Hvitfargen er varm, mot kremgul, gjerne farget av det kremfargede sporepulveret og av den rustbrune anløpingsfargen. Den er ofte markspist, og blir gjerne brunflekkete, særlig på skivene og ved basis av stilken.
Zelkova abelicea
Zelkova abelicea er et løvfellende tre i almefamilien. Under gunstige forhold blir det 10–15 m høyt, og de aller høyeste er 20 m. På grunn av beiting er de fleste eksemplarene mye mindre. Arten er endemisk for den greske øya Kreta. Der vokser den i fjellene i en høyde på 900–1800 moh. Den er listet som strengt beskyttet planteart i Bernkonvensjonens appendiks I.
Grønnkremle
Struktur og smak
Når hatthuden er tørr er den glatt, nesten glinsende. I fuktig vær blir den klebrig. Som andre kremler er kjøttet sprøtt, og kjøttet i både stilken og i hatten er fast, noe hardere i stilken enn hattkjøttet. Smaken er mild, men spesielt skivene kjennes litt skarpe på tungespissen. Denne skarpheten blir borte ved tilberedning.
Bruksområder
Grønnkremle oppgis som «spiselig» på normlisten for norske soppkontrollører, utgitt av fagmykologisk råd på vegne av Norges sopp- og nyttevekstforbund. Som rå kan den gi magebesvær, og en systematisk gjennomgang av tilgjengelige rapporter tyder på at noen kan reagere på den slik at den er vurdert til spiselig med forbehold.
Prinsesse Kristinas gate
Prinsesse Kristinas gate er en gate ved Øya i Trondheim som går sørover fra Ragnhilds gate og krysser tilknyttede gater rundt St. Olavs hospital før den svinger østover ved 1902-bygget og møter Harald Hardrådes gate. Bebyggelsen i gaten består hovedsaklig av bygninger tilknyttet sykehuset.
Gaten fikk sitt navn i 2005 og ble etablert gjennom utbyggingen av St. Olavs hospital fra begynnelsen av 2000-tallet, hvor gaten stod ferdig i nåværende utstrekning i 2012. Den ble oppkalt etter prinsesse Kristina av Tunsberg (1234–1262), datter av kong Håkon Håkonsson og Margrete Skulesdatter. For å styrke de diplomatiske båndene til andre land ble hun i 1258 giftet bort til Phillip av Kastillia, bror av den spanske monarken Alfonso X.
Solsystemets oppdagelse og utforskning
Solsystemets oppdagelse og utforskning har pågått over flere hundre år. På 1600–tallet begynte en mer systematisk utforskning å skje gjennom utviklingen av jordbaserte teleskop, som muliggjorde nærmere studier av objekter i solsystemet. Teleskopenes utvikling har siden den gang blitt betydelig bedre og moderne teleskoper kan til og med skape bilder i andre bølgelengder enn synlig lys, som blant annet røntgen-, radio-, gamma-, ultrafiolett- og infrarød stråling. I moderne tid skjer også utforskningen med romsonder som enten flyr forbi objektene, legger seg i bane rundt dem eller lander/krasjer på dem. Siden 1961 har også mennesker blitt sendt ut i rommet (dyr fra 1957) og i 1969 ble den amerikanske astronauten Neil Armstrong det første mennesket på månen. Ingen andre himmellegemer har imidlertid blitt besøkt av mennesker, selv om det finnes planer om dette.
Observasjoner med teleskop
Den første utforskningen av solsystemet ble gjennomført ved studier gjennom teleskop da astronomer begynte å ta bilder av de objektene som var for svake til å kunne betraktes med det blotte øyet.
Christiaan Huygens fortsatte Galileo Galileis studier og oppdaget Saturns måne Titan og formen på Saturns ringer. Giovanni Domenico Cassini oppdaget senere ytterligere fire av Saturns måner, Cassini-delinga. Edmond Halley innså i 1705 at de gjentatte observasjonene av en komet egentlig kom fra samme objekt som regelmessig kom tilbake hvert 75.–76. år. Dette var det første beviset på at noe annet enn planetene kretset rundt solen. På denne tiden (1704) dukket begrepet «Solar System» («solsystemet») opp på engelsk.
I 1781 spanet William Herschel etter dobbeltstjerner i stjernebildet Tyren da han oppdaget det han trodde var en ny komet. Etter å ha studert objektets baner viste det seg imidlertid å være en ny planet, Uranus.
Giuseppe Piazzi oppdaget dvergplaneten Ceres i 1801. Et mindre objekt mellom Mars og Jupiter som opprinnelig var trodd å være en planet. Etterfølgende oppdagelser av tusenvis av mindre objekter i samme område førte imidlertid til at disse ble omklassifisert som asteroider.
I 1859 brukte Robert Bunsen og Gustav Kirchhoff det nylig oppfunnede spektrometeret til å undersøke solens spektrale signatur. De oppdaget da at den bestod av de samme grunnstoffene som jorden og etablerte for første gang en fysisk kobling mellom jorden og himmelen. Til slutt sammenlignet Angelo Secchi den spektrale signaturen for solen med de andre stjernene og delte disse inn i klasser, hvorav solen regnes som en gul stjerne. At de inneholdt samme grunnstoff anså han som et bevis for at solen var en stjerne, noe som førte til teorien om at andre stjerner kunne ha egne planetsystem. Det tok imidlertid nærmere 140 år før det kunne bevises.
Ytterligere ujevnheter i de ytre planetenes baner førte til at Percival Lowell dro konklusjonen om at ytterligere en annen planet, «Planet X», måtte ligge utenfor Neptun. Etter hans død fortsatte hans observatorium, Lowell Observatory, letingen, og Clyde Tombaugh fant til slutt Pluto i 1930. Pluto viste seg imidlertid å være for liten til å ha kunnet påvirke banen til de ytre planetene, så oppdagelsen var derfor en tilfeldighet. Som Ceres ble den i starten ansett å være en planet, men da ytterligere objekter med samme størrelse ble oppdaget i dens nærhet, ble den omklassifisert til dvergplanet av IAU i 2006.
De første bevisene for andre planetsystem enn vårt eget ble oppdaget i 1992 (alt i 1989 oppdagdes det som kan være en eksoplanet, men det er enda ikke bekreftet). Planetsystemet kretset rundt pulsaren PSR B1257+12. Tre år senere ble 51 Pegasi b, den første eksoplaneten som kretset rundt en sollignende stjerne, oppdaget. Frem til 18. juli 2009 var 353 ekspolaneter oppdaget.
I 1992 ble også (15760) 1992 QB1 oppdaget av astronomene David C. Jewitt og Jane Luu. Objektet viste sseg å være det første av en ny gruppe objekter som senere ble kalt Kuiper-legemer. Det var en isete motsetning til det asteroidebeltet som Pluto og Charon anses å tilhøre.
Observasjoner med romfartøyer
Siden starten på romalderen har en stor del av utforskningen av solsystemet skjedd ved bruk av romsonder som sendes ut på fjernstyrte ubemannede oppdrag. Disser har blitt sendt opp av en rekke ulike romfartsorganisasjoner.
Alle planetene i solsystemet har nå i varierende grad hatt besøk av romsonder sendt opp fra jorden. Gjennom disse ubemannede oppdragene har det blitt tatt nærbilder av planetene, og i enkelte tilfeller har det også romfartøyene landet på planetene og tatt prøver av grunnen og atmosfæren.
Det første menneskeskapte objektet som ble sendt ut i rommet, og plassert i bane rundt jorden, var den russiske satellitten Sputnik 1 i 1957. Den lyktes i å legge seg i bane rundt jorden den 4. januar etterfølgende år. Den amerikanske romsonden Explorer 6, som ble sendt opp i 1959, var den første satellitten som tok bilder av jorden fra rommet.
Passeringer
Den første romsonden som lyktes i å fly til et annet himmellegeme i solsystemet var Luna 1, som akselererte forbi månen i 1959. Den var opprinnelig tenkt å skulle krasjlande på månen, men bommet på målet og ble i stedet det første menneskeskapte objektet til å gå i bane rundt solen. Mariner 2 var den første romsonden til å ferdes til en annen planet. Målet var Venus, og sonden nådde dit i 1962. Den første gjennomførte passeringen av Mars ble utført av Mariner 4 i 1965. Merkur fikk for første gang besøk i 1974, av romsonden Mariner 10. Den første romsonden til å utforske de ytre planetene var Pioneer 10, som fløy forbi Jupiter i 1973. Pioneer 11 ble den første romsonden som besøkte Saturn i 1979. Voyagersondene gjennomførte en lang ferd til de ytre planetene etter at de ble skutt opp i 1977. Begge sondene passerte Jupiter i 1979 og Saturn i 1980–81. Voyager 2 fortsatte deretter å holde seg nær og undersøke Uranus i 1986 og Neptun i 1989. Begge Voyagersondene er nå langt forbi Neptuns bane, og ligger på en kurs for å finne og studere det området hvor solvinden avtar til lysets hastighet samt heliopausen og heliosfæren. Ifølge NASA har begge Voyagersondene nådd det indre sjokket på en avstand av ca. 93 AU fra solen.
Den første passeringen av en komet fant sted i 1985 da International Cometary Explorer (ICE) passerte forbi kometen Giacobini-Zinner, mens den første passeringen av en asteroide ble gjennomført av romsonden Galileo. Galileo tok bilder av både 951 Gaspra (1991) og 243 Ida (1993) på dens vei mot Jupiter.
Ingen objekter i Kuiperbeltet er per mars 2011 besøkt av en romsonde. Den 19. januar 2006 ble romsonden new Horizons skutt opp i en bane som gjør at den blir det første menneskeskapte objektet til å utforske dette området, dersom alt går som planlagt. Etter planen skal den passere Pluto i 2015. Skulle oppdraget gå som planlagt, kan det komme til å bli forlenget for å undersøke ytterligere objekter i Kuiperbeltet.
Kretsere, rovere og landere
I 1966 ble månen det første himmellegemet i solsystemet, bortsett fra jorden, til å få en menneskeskapt satellitt, Luna 10, kretsende rundt seg. Mars var den første planeten da Mariner 9 gikk i bane i 1971, Venera 9 gikk i bane rundt Venus i 1975, Galileo gikk i bane rundt Jupiter i 1995, NEAR Shoemaker gikk i bane rundt asteroiden (433) Eros i 2000 og Cassini-Huygens gikk i bane rundt Saturn i 2004. Sonden MESSENGER er på vei for å legge seg i bane rundt Merkur i 2011, og rundt dvergplaneten Ceres i 2015.
Svømming under Stillehavslekene 2003
Svømming under Stillehavslekene 2003. Svømming var en av flere sporter som var med i de tolvte stillehavslekene som ble arrangert i Suva på Fiji i perioden 28. juni til 12. juli 2003. Det var tolvte gangen som svømming var med på programmet under stillehavslekene. Det var førti øvelser, tjue for menn og tjue for kvinner. Ny-Caledonia ble beste nasjon med tjuefire gullmedaljer foran Papua Ny-Guinea med åtte.
Solsystemets oppdagelse og utforskning
Kretsere, rovere og landere
Til dags dato (2011) har kun to andre himmellegemer, månen og Mars, blitt besøkt av mobile rovere. Den første roveren til å besøke et annet himmellegeme var den sovjetiske Lunokhod 1 som landet på månen i 1970. Den første til å besøke en annen planet var pathfinderen Sojourner som landet på Mars i 1997 og beveget seg ca. 500 meter over overflaten. De eneste bemannede roveroppdragene som har besøkt en annen verden er NASAs månebil som ble fraktet dit med Apollo 15–, 16– og 17-oppdragene som fant sted mellom 1971 og 1972.
Bemannet utforskning
Bemannet utforskning av solsystemet er per i dag (2011) begrenset til jordens umiddelbare omgivelser. Det første mennesket til å nå rommet (definert til en høyde på over 100 km) og gå i bane rundt jorden var den sovjetiske kosmonauten Jurij Gagarin som ble skutt opp med Vostok 1 12. april 1961. Første mennesket til å entre overflaten på et annet himmellegeme i solsystemet var den amerikanske astronauten Neil Armstrong da han steg ut på månen den 21. juli 1969 under Apollo 11-landingen. Ytterligere fem månelandinger fant sted frem til 1972. Den amerikanske romfergen, som ble brukt for første gang i 1981, er det eneste romfartøyet som har kunnet returnere ved gjentatte tilfeller. De ferm romfergene som har blitt bygd har totalt flydd 121 oppdrag, med to ferjer som har blitt ødelagt i ulykker. Den første romstasjonen som ble plassert i bane rundt jorden, og som har hatt besøk av mer enn én besetning, var NASAs Skylab. Skylab fikk til sammen besøk av tre besetninger i årene 1973–74.
Den første virkelige bosetningen i rommet var den sovjetiske romstasjonen Mir, som konstant hadde kosmonauter boende der i ti år fra 1989 til 1999. Den ble stengt ned og bevisst ødelagt i jordens atmosfære hvor den brant opp 23. mars 2001. Den internasjonale romstasjonen tok over plassen etter Mir, og har hatt en kontinuerlig besetning siden 2. november 2000.
I 2004 ble SpaceShipOne den første privatfinansierte farkosten til å nå en høyde på 100 km. Samme år presenterte den daværende amerikanske presidenten George W. Bush sin Vision for Space Exploration. Der fastslo han at romfergene skulle avvikles og erstattes, at amerikanerne igjen skulle sette sin fot på månen og at en bemannet ferd til Mars skulle finne sted.
Alberte Kielstrup
Alberte Kielstrup Madsen (født 15. september 2000 i Assens) er en dansk håndballspiller, som spiller for den danske klubben og det danske kvinnelandslaget. Hun har tidligere spilt for den danske klubben.
Hun ble tatt ut i 20-mannstroppen til Jesper Jensen foran Håndball-EM 2022.
David Gregory
David Gregory (født 3. juni 1659 i Aberdeen, Skottland, død 10. oktober 1708 i Maidenhead, England) var en skotsk astronom. Mellom 1671 og 1675 studerte han ved Marischal College, del av University of Aberdeen.
I 1683 ble han utnevnt til professor i matematikk ved University of Edinburgh. Der underviste han i optikk, geometri, mekanikk og hydrostatikk. Hans notater om geometri dannet basis for Colin Maclaurins Treatise of Practical Geometry (1745). Selv publisere Gregory Exercitatio geometria de dimensione curvarum i 1684. I 1691 ble han utnevnt til professor i astronomi ved University of Oxford. I 1695 publiserte han verket Catoptricae et dioptricae sphericae elementa om optikk, og i 1702 Astronomiae physicae et geometricae elementa om teoriene til Sir Isaac Newton.
Håkon Løvenskiold Kveseth
Håkon Løvenskiold Kveseth (født 19. april 1993) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte FIK Orion (Hamar).
Han vant tre NM-gull og fem NM-medaljer i spyd i perioden 2012–2019. Han vant sitt siste NM-gull på Hamar i 2019, etter å ha vært ute av sporten i noen år.
Han ble norgesmester i diskgolf i 2016. I perioden 2017-2022 har han to sølv- og to bronsemedaljer. I tillegg til dette ble han nummer ni under EM 2021.
Under NM i poker på Gardermoen 2021 tok han en 3.-plass i turneringens hovedøvelse.
North Western Expeditionary Force
Omkring 30.000 soldater ble landsatt i Namsos og Åndalsnes, og 15.000 i Narvik.
Losjementsbygningen (Fredriksten)
Losjementsbygningen også kjent som Kommandantboligens uthus eller Logementsbygningen på Fredriksten festning i Halden er en bygning som sannsynligvis ble oppført samtidig som Den gamle kommandantbolig i 1754, deretter ble den påbygd en etasje i 1831 i forbindelse med gjenoppbyggingen etter den store brannen 18. juni 1826. Bygningen ble som resten av festningen administrativt fredet i 1928.
Beskrivelse
Losjementsbygningen ligger midtveis ned i gata i hovedfestningen, også kjent som Citadellet. Bygningen ligger rett overfor Den gamle kommandantbolig. Den ble sannsynligvis oppført samtidig med kommandantboligen og fungerte som uthus til kommandantboligen fram til brannen i 1826. I forbindelse med gjenoppbyggingen etter brannen som ble ledet av B.N. Garben fikk bygingen en ekstra etasje. Den er bygd med grovpusset gråsteinsmur i 1. etasje og pusset teglstein i 2. etasje. Innvendig er veggene panelt. Taket er valmet og dekket med enkeltkrum teglsten.
Bruk
Bygningen var i bruk som marketenteri for slavene, og hadde seks rom og 4 jernover i 1842. I 1862 hadde den fremdeles seks rom, bl.a. to kjøkken og fungerte som bolig for festningens oppsynsmann, lager og til bryggerhus for kasernens vask. Fra 2004 har bygningen blitt brukt som serveringssted.
Hvelven
Hvelven (1–89, 2–34) er en kort blindvei i tidligere Norderhov kommune. Veien ligger på mellom Helgesbråten og Tolpinrud, og strekker seg i en bue fra krysset Askveien/Myrveien mot Storelva i sør. Den ender opp i en barnehave og Hvelven omsorgssenter, som eies av Ringerike kommune. Det ble skilt ut fra den gamle storgården Veien (gnr. 49). Området preges ellers av eldre villabebyggelse.
Et nytt boligfelt (sameie) har vært under oppføring i starten av Hvelven. Det og veien inne på dette området har fått navnet Hvelvenkroken. Hvelvenkroken består av moderne småhusbebyggelse med rekkehus, 2-mannsboliger, 4-mannsboliger og 8-mannsboliger, i alt 58 boenheter.
Alexander Rybaks diskografi
Alexander Rybaks diskografi er en oversikt over Alexander Rybaks plateutgivelser fra 1999.
Angklung
Angklung er et musikkinstrument som brukes av det sundanesiske folket i Indonesia. Det er en form for bambus håndklokker eller bambus xylofon festet til et bambusstativ.
Bambusrørene er skåret ut til å ha forskjellige tonehøyder når man rister (eller slår) på dem, som på en xylofon eller marimba. Antall rør kan variere fra 2 til orkester-stativer med over 40 toner og mer enn 100 rør. De enkleste variantene holdes i den ene hånden mens man rister med den andre hånden, ristingen får frem den særegne tonen. Hver utøver i et angklung-ensemble spiller vanligvis bare en eller noen få tonehøyder (som man spiller håndklokker), og det krever et bra samspill for å skape en komplette melodier. Men de kan også henge i et bambusstativ slik at spilleren kan riste på en eller to av gangen. Angklungene og bambusstativene varierer mye ut fra hvor de kommer fra i Indonesia, tidsperiode de er laget og hvor mange rør de er konstruert for, om man rister eller slår på den. De enkle stativene er bygget for å kunne bæres med seg under seremonier andre for fremføring i orkestre.
Angklung skal allerede vært et utbredt musikkinstrument i hele øygruppen allerede før hinduismen (ca. 3000 år siden). Instrumentet skal ha vært viktig i seremonier under hinduismen. Den eldste angklungen som eksisterer er Angklung Gubrag, laget på 1600-tallet i Bogor.
I 1938 laget Daeng Soetigna en angklung som er basert på den diatoniske skalaen i stedet for den tradisjonelle pélog- eller sléndro-skalaen. Det førte til at populariteten til instrumentet økte og den ble brukt til underholdning og til å akkompagner vestlige instrumenter i et orkester. En av de første fremføringene med angklung i et orkester var i 1955 under Bandung-konferansen. I 1966 åpnet Saung Angklung ("House of Angklung") som er et senter for bevaring og utvikling av instrumentet.
I 2010 ble den indonesiske angklung oppført på UNESCO sin liste mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv. Innen oppføringen av angklungen på UNESCO sin liste finner man også det nært beslektede instrumentet calung som ligner mer på bambusxylofon og som
Trøgstad prestegård
Trøgstad prestegård ligger litt vest for kirkegården ved Trøgstad kirke, med et jorde imellom.
Hovedbygningen ble oppført omkring 1856–60. Den ble oppgradert (særlig innvendig) i 1972. Et kombinert bryggerhus og drengestue ble oppført rundt 1820, men flyttet til Trøgstad bygdemuseum på 1920-tallet. Jorden er delt fra og solgt.
Tom & Jerry Kids
Tom & Jerry Kids (kjent som Tom & Jerry Kids Show i første sesong) er en amerikansk, animert komedie-TV-serie laget av Hanna-Barbera og Turner Entertainment. I Norge ble serien sendt på TV3, Boomerang og Cartoon Network og utgitt på VHS, med norsk tale.
Som mange andre serier utgitt i denne tidsperioden, ble alle figurene i serien gjort om til barn. Selv om det kun er Tom og Jerry som er barn, mens Tyke er eldre her enn i originalkortfilmene og Droopy har en sønn kalt Dripple. Resten av Tom & Jerry-figurene er samme alder.
Andre eksempler på serier som gjorde dette er blant annet Baby Looney Tunes, The Flintstones Kids og Valpen Scooby-Doo.
Handling og segmenter
Hver episode består av tre ulike segmenter; hvert segment har ulike rollefigurer og ulik handling. Episodene i serien er sammensatt av ulike segmenter. De tre segmentene som forekommer oftest er "Tom & Jerry Kids", "Droopy & Dripple" og "Spike & Tyke".
Tom & Jerry Kids
Tom & Jerry Kids-segmentene er basert på Tom og Jerry-kortfilmene, men Tom og Jerry er ikke voksne i denne serien. De snakker annerledes enn de voksne versjonene, men på samme måte som i de opprinnelige produksjonene er de konstant i tottene på hverandre. Noen episoder baserer seg på episoder fra originalen, men er betydelig mindre voldelige av hensyn til at målgruppen er betraktelig yngre.
Spike & Tyke
Spike & Tyke-segmentene er basert på figurene, Spike og Tyke fra Tom og Jerry-serien. Spike er samme alder som før, men Tyke er eldre her enn i originalkortfilmene. Nytt i denne serien er at Tyke kan snakke. Spikes styrke brukes sjeldent i disse episodene, siden de handler for det meste om Spikes kjærlighet for sønnen sin og å lære familieverdier.
Droopy & Dripple
I Droopy & Dripple-segmentene er Droopy hovedfiguren, og denne serien introduserer Droopys sønn Dripple. Droopy har forskjellige jobber i hver episode, og Dripple er assistenten hans. Som regel havner de i konflikt med McUlv, som er sjalu på suksessen deres, og bruker alle slags skitne triks mot dem for å vinne, men mislykkes hver gang. Sesa Kirkebu er også en kilde til konflikt mellom dem, siden begge er forelsket i henne.
Droopy & Dripple-segmentene ble en egen serie i 1993, som i Norge fikk tittelen Mesterdetektiven Duppe.
Utgivelser i Norge
I 1991 kom det i Norge ut 13 Tom & Jerry Kids VHS-kassetter med seks ulike episoder på hver kassett; alle hadde norsk tale.
I 2013 kom det ut to DVD-er som til sammen utgjorde hele sesong 1. DVD-ene som har kommet ut i Norge hadde kun norsk tekst.
Norske stemmer
I Norge var det totalt tre forskjellige dubbede versjoner; to ulike som ble utgitt på VHS fra 1991 og utover, og én som ble vist på norsk TV senere på 1990-tallet.
Haslevangen (Oslo)
Veien het Haslevangveien fram til 1968.
Tom & Jerry Kids
TV-versjonen
Figurer som Tom, Jerry, Villmus og Urfo har ingen vanlig dialog i serien, og dermed ingen norske stemmeskuespillere (gjelder alle dubbene).
Haslevangen (Oslo)
Fra Frydenbergveien til Økernveien er østsida prega av villabebyggelse, der nr 5 og 3b er de mest prominente: to sveitservillaer fra 1857 og 1908. På motsatt side (nr 16) ligger det tidligere Vinmonopolets sentralanlegg, senere hovedkontor, produksjonslokaler og lager for Arcus og Vectura, nå omdannet til kjøpesenter og døpt om til Vinslottet. Dette bygget, et funkisbygg med røde teglfasader, er fra 1933. Arkitekter var Otto V. Juell og Otto L. Scheen. Bygget fikk Houens fonds diplom i 1934. Det er seinere utvida (arkitekt F.S. Platou og seinere Hille Melbye Arkitekter).
Prosjektlag
I et prosjekt er en prosjektlag, også kalt prosjektgruppe eller prosjektteam, et lag dannet for å fullføre et spesifikt prosjekt, og består av personer som jobber sammen mot et felles mål og som deler ansvaret for spesifikke resultater. En sentral egenskap for prosjektlag i moderne organisasjoner er autonomi og fleksibilitet i hvordan de hvilke metoder eller prosesser de bruker for å oppnå sine mål.
Haslevangen (Oslo)
Haslevangen 15 (på hjørnet av Økernveien) er et større kontorbygg, som tidligere romma Verdipapirsentralen.
Prosjektlag
De fleste prosjektlag krever involvering fra mer enn en avdeling, og derfor kan de fleste prosjektlag anses som kryssfunksjonelle lag. Prosjektlaget består vanligvis av en rekke medlemmer som ofte arbeider under ledelse av en prosjektleder eller av et ledende medlem av organisasjonen. Prosjekter som i utgangspunktet risikerer å ikke få god støtte får ofte støtte fra en prosjektsponsor. De individuelle gruppemedlemmene kan enten være involvert på deltid eller heltid, og forpliktelsene deres kan endres gjennom hele prosjektet avhengig av prosjektutviklingsstadiet.
Prosjektlaget må ha den rette kombinasjonen av ferdigheter, evner og personlighetstyper for å oppnå samarbeidsspenning. Lag kan settes sammen på en rekke måter. Den vanligste metoden er etter at det skjer på eget skjønn fra et ledende medlem av organisasjonen.
Mange komponenter kreves for å få et lag som presterer fremragende, og en av nøklene er å jobbe et samarbeidsvillig forhold. En oppgave for ledelsen er å skape en avslappet og behagelig atmosfære hvor medlemmene kan være seg selv og engasjere og investerere seg selv i prosjektarbeidet. Alle lagmedlemmene oppfordres til relasjonsbygging. Hvert medlem er ansvarlig for å gi konstruktive tilbakemeldinger, anerkjenne, verdsette og utnytte de unike styrkene til hverandre. Hele laget er innstilt på tillit og samarbeid.
Fotballklubben Sørøy Glimt
Fotballklubben Sørøy Glimt er en norsk fotballklubb i fra Sørøya i Finnmark. Laget ble stiftet 6. november 1987 da Hasvik Idrettslag og Sørøy Ballklubb slo seg sammen. Sørøy Glimts hjemmebane er Hasvik stadion.
Panamerikansk mesterskap i volleyball for kvinner 2003
Panamerikansk mesterskap i volleyball for kvinner 2003 ble arrangert i Saltillo i Mexico i 2003.
Inge Lundeby
Han vant to NM-gull og en NM-bronse på 5000 meter og terrengløp i perioden 1967–1969.
Nicklas Pedersen
Nicklas Pedersen (født 10. oktober 1987) er en dansk tidligere fotballspiller.
Han har tidligere spilt for Herfølge Boldklub, FC Nordsjælland og FC Groningen. Pedersen var også en del av Danmarks tropp til EM i fotball 2012.
Klubbkarriere
Pedersen begynte sin fotballkarriere hos Herfølge Boldklub i dansk 1. divisjon i 2004. Etter å ha spilt over 40 seriekamper og scoret 18 mål fordelt over tre sesonger meldte han overgang til hardtsatsende FC Nordsjælland i september 2007. Her fikk han sitt definitive gjennombrudd, og noterte seg for syv mål på 26 kamper i Superligaen.
Hans spill hos FCN gjorde at den nederlandske klubben FC Groningen bestemte seg for å legge inn et bud på 2,2 millioner euro, og i januar 2009 skrev Pedersen under på en kontrakt med klubben.
Landslagskarriere
Pedersen fikk sin landslagsdebut for i en vennskapskamp mot  den 11. august 2010 (2–2). Han ble siden tatt ut i den danske troppen til EM i fotball 2012 i Polen og Ukraina av landslagstrener Morten Olsen.
NM i mangekamp innendørs 2020
NM i mangekamp innendørs 2020 ble arrangert i Nes Arena på Hvam i Nes kommune 18. og 19. januar 2020.
Dette var det femte offisielle norgesmesterskapet i mangekamp innendørs. Det ble også arrangert en uoffisiell lagkonkurranse i klassene 15-17 år og junior/senior.
Senior
Resultater: Ariel Attias fra Israel deltok utenfor NM, og fikk 5163 poeng.
Junior G17
Resultater:
Junior G15
Resultater: Ni utøvere stilte til start.
Veteran
Veteranklassene ble vunnet av:
Senior
Resultater:
Junior J18-19
Resultater:
Junior J17
Resultater: 11 utøvere deltok i denne klassen.
Junior J16
Resultater:
Junior J15
Resultater: 12 utøvere deltok.
Veteran
Veteranklassen ble vunnet av:
Armentières
Armentières er en kommune i departementet Nord i regionen Hauts-de-France nord i Frankrike.
Kommunen er en del av storbyområdet som omkranser Lille, og ligger ved den belgiske grensen, nordvest for Lille på den høyre bredden av elva Lys.
Byens motto er Pauvre mais fière (Fattig, men stolt).
Historie
Armentières ble, i likhet med resten av franske Flandern, en del av Frankrike i 1668. I slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet ble den kjent som Tøyets by, i takt med at erverv som industriell veving og spinning såvel som brygging dro fordel av det nærliggende vann. Armentières ble særlig hardt rammet under begge verdenskriger. Under et slag i første verdenskrig bombarderte de tyske styrker Armentières med sennepsgass. Britiske tropper ble nødt til å evakuerere området, men tyske tropper var forhindret i fra å innta området i uker på grunn av den sterke giftgassforurensing. Vitner til bombardementet beretter at konsentrasjonen sennepsgiftgass var så intens at sennepsgass strømmet i gatene. .
I Armentières og omegn er det flere militærkirkegårder for de falne under andre verdenskrig. Sangen Mademoiselle from Armentières – av ukjent eller omstridt opprinnelse – var en populær sang blant allierte soldater under annen verdenskrig.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Armentières
Ivar Andreassen
Ivar Andreassen (født 5. august 1942) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Herefoss IL og BUL.
Han vant to NM-gull på 1500 meter og terrengløp i 1964 og 1965.
Hvelvenkroken
Hvelvenkroken (1–99, 2–18) er en kort blindvei og et nytt boligfelt (2012) i tidligere Norderhov kommune, nå Ringerike. Området, som ligger i tilknytning til Hønefoss (med gangavstand til sentrum), har tilkomst via Askveien og Hvelven. Det består av moderne småhusbebyggelse med rekkehus, 2-mannsboliger, 4-mannsboliger og 8-mannsboliger, i alt 58 boenheter.
Titans atmosfære
Titans atmosfære er atmosfæren til Saturns måne Titan. Det er den eneste tykke atmosfæren som eksisterer på en naturlig satellitt i solsystemet. Det finnes også tynne atmosfærer på de galileiske måner (Io, Europa, Ganymedes og Callisto) og endog vår egen måne, men disse er ikke så lett observerbare.
Tilstedeværelsen av en betydelig atmosfære ble først antatt av den spanske astronomen Josep Comas Solà som observerte en betydelig kantformørkelse på Titan i 1903, og senere bekreftet av Gerard Kuiper i 1944 ved bruk av en spektroskopisk teknikk som ga et anslag for et atmosfærisk trykk av metan i størrelsesorden 100 millibar (10 kPa).
Special Broadcasting Service
Special Broadcasting Service (SBS) (norsk oversettelse: Særskilt kringkastingstjeneste) er en offentlig allmennkringkaster i Australia og retter seg særlig mot landets minoriteter. De første radiosendingene startet i juni 1975, mens selskapet SBS ble grunnlagt 1. januar 1978. I dag drifter SBS seks tv-kanaler, åtte radiokanaler og nettstedet SBS Online. Selskapet når 13,1 millioner australske hjem hver måned og sender 3295 timer med tekstede programmer årlig. SBS ble grunnlagt for å gi landets minoriteter nyheter og informasjon på sine morsmål, uansett «geografi, alder, kulturell bakgrunn og språkferdigheter».
Bakgrunn
Da Australia innførte sitt universelle, offentlige helsefinansieringsprogram Medicare i 1974, var myndighetene opptatt av å gi informasjon på alle landets minoritetsspråk. Dette førte til opprettelsen av to radiokanaler i juni 1975: 2EA i Sydney og 3EA i Melbourne. Kanalene sendte meldinger og informasjon på henholdsvis syv og åtte fremmedspråk.
I 1976 opprettet Australias regjering Consultative Committee on Ethnic Broadcasting. En ny kringkastingslov ble vedtatt, og opprettet Special Broadcasting Service 1. januar 1978. Den nye kringkasteren overtok ansvaret for 2EA og 3EA.
SBS TV begynte prøvesendinger i april 1979 og viste forskjellige fremmedspråklige programmer. Ordinære tv-sendinger startet 24. oktober 1980 som Channel 0/28. Navnet skyldtes at SBS på denne tiden kringkastet på kanal 28 på UHF-båndet og på kanal 0 på VHF-båndet. Kanalen skiftet navn til Network 0–28 i 1983 og deretter SBS i 1985. Sendingene gikk på over 50 språk.
I 1986 forslo regjeringen å fusjonere SBS med den australske allmennkringkasteren ABC. Forslaget ble imidlertid forkastet etter protester fra landets etniske minoriteter. I 1991 ble SBS omgjort til et uavhengig kringkastingsselskap, delvis finansiert av reklame. I 1993 flyttet SBS inn i sitt nye hovedkvarter i Artarmon i New South Wales, og bygget ble innviet av statsminister Paul Keating.
En riksdekkende radiokanal ble lansert i januar 1994, og de første radiokanalene 2EA og 3EA ble omdøpt til henholdsvis Radio Sydney og Radio Melbourne. Siden har SBS fortsatt å bygge ut sitt kanaltilbud over hele landet. Kanalene kringkaster på en rekke språk, blant annet kantonesisk, mandarin, arabisk, tagalog, vietnamesisk. I 2012 fikk SBS statsstøtte til å etablere en egen tv-kanal (NITV) for landets urbefolkning.
SBS har partnerstatus i Den europeiske kringkastingsunion (EBU) og har kringkastet Eurovision Song Contest hvert år siden 1983. I 2015 fikk Australia delta i konkurransen, og SBS har ansvaret for å velge landets deltaker og å sende konkurransen i Australia.
Kanaler
SBS driver en rekke radio- og tv-kanaler:
Fjernsyn
Andre kanaler:
Ramsliåna kraftverk
Ramsliåna kraftverk er et vannkraftverk ved Sirdalsvatnet i Flekkefjord kommune i Agder.