cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Krakatau
Hovedutbruddet
Omtrent kl. 13:00 om ettermiddagen den 26. august gikk vulkanen over i fullt utbrudd. En mektig eksplosjon ble etterfulgt av en askesøyle som steg 27 kilometer opp i atmosfæren. I området rundt vulkanen lynte og tordnet det på grunn av friksjonen mellom askepartiklene i askeskyen. Aske begynte å regne ned fra skyen, og truet med å senke skip som befant seg i faresonen. Rett etter eksplosjonen kollapset en del av øyas nordside og utløste en tsunami. Kl. 14.30 nådde tsunamien Sumatra hvor den ødela flere kystlandsbyer og drepte flere tusen mennesker. Gjennom hele dagen fortsatte vulkanen å spy ut store mengder aske og pimpstein, og askeskyen dekket i løpet av neste dag hele Sundastredet. Stadig vekk kunne folk høre eksplosjoner fra vulkanen.
Om morgenen den 27. august, gikk vulkanen over i en ny fase i utbruddet. Magmakammeret var på dette tidspunktet tomt, og det medførte at fjellet ble ustabilt. Rundt kl. 10:00 om morgenen kollapset magmakammeret fullstendig, og det resulterte i en kjempemessig eksplosjon som kunne høres helt til Australia, og sjokkbølgen var så kraftig at den gikk rundt Jorden syv ganger. Eksplosjonen kastet aske 80 kilometer opp i atmosfæren. Mange mennesker ble midlertidig døve som en følge av den høye lyden. Da fjellet raste sammen utløste det enda en tsunami som forplantet seg gjennom Sundastredet. Da tsunamien nådde land på Java og Sumatra, var den mange steder 30 til 40 meter høy. Etter tsunamien kom en gigantisk pyroklastisk strøm med kurs for Sumatra. Den krysset hele Sundastredet på en pute av damp, og da den nådde fram til Sumatra gikk den langt opp i fjellene. I Trondheimsfjorden ble det observert seicher som et fjernt resultat av rystelsene.
Verdensomfattende optiske effekter
Vulkanutbruddet medførte verdensomfattende iøynefallende solnedganger i flere måneder etter utbruddet. Den britiske kunstneren William Ashcroft lagde tusener av farveskisser av den røde solnedgangen på halvveien omkring jordkloden fra Krakatau i årene etter utbruddet.
I 2004 la forskere frem antagelsen at den blodrøde himmelen som er fremstilt i Edvard Munchs berømte maleri Skrik fra 1893 også er en nøyaktig fremstilling av himmelen over Norge etter utbruddet. Munch sa: :''«Jeg gik bortover veien med to venner – solen gik ned – Jeg følte som et pust av vemod – Himmelen ble plutselig blodig rød – Jeg stanset, lænede meg til gjerdet mat til døden – så ut over de flammende skyerne som blod og sværd over den blåsvarte fjord og by – Mine venner gik videre – jeg sto der skjælvende av angst – og følte et stort uendelig skrik gjennom naturen».
Utbruddet i populærkulturen
Utrbuddet fra 1883 har blitt bearbeidet i litteratur, film og fjernsyn gjentatte ganger.
Film og fjernsyn
Den amerikanske eventyrfilmen Fair Wind to Java (1953) regissert av Joseph Kane omhandler en jakt på verdifulle diamanter før og under utbruddet.
Ifølge fanwikien tardis.fandom.com har hovedpersonen i den britiske fjernsynsserien Doctor Who ved flere anledninger vært til stede under utbruddet: Den tredje doktoren i episoden Inferno (1970), den niende doktoren i hørespillet Her Own Bootstraps(2020) og den tiende doktoren i tegneserien Under the Volcano (2006).
Litteratur og tegneserier
Barneboka The Twenty-One Balloons (1947) av forfatteren William Pene du Bois forteller historien om en fremgangsrik koloni på Krakatao som blir ødelagt under erupsjonen.
Don Rosa s fortelling Kaptein på Cutty Sark fra 1998 utspiller seg før, under og etter utbruddet i 1883. Her vises blant annet en ung Skrue McDuck som manøvrerer den historiske skuta Cutty Sark gjennom både tsunami bølger og en pyroklastisk strøm på jakt etter et par amerikanske langhornokser han hadde investert i.
Krakataus barn
I 1927 kom det et undersjøisk utbrudd som kastet materie 1200 meter opp. Etter noen dager kom den nye øya Anak Krakatau («Krakataus barn») til overflaten og endte på 9 meter høyde. Utbruddet besto av pimpstein og aske, så øya ble raskt brutt ned igjen av havet. Siden har det vært mer enn førti utbrudd, og øya har vokst med gjennomsnittlig 50 cm i måneden. Det høyeste punktet nådde 67 meter i 1933 og 138 meter i 1950. Fra da av begynte en ny topp å vokse ut av øyas kratersjø. Den nye toppen nådde 30 meters høyde i 1960, 160 meter i 1968 og 181 meter i 1977. . I begynnelsen av 2018 var øya blitt 300 meter høy og hadde 3 - 4 km diameter. Anak Krakatau var blitt et attraktivt studieobjekt for volkanologer og botanikere.
3. oktober 2011 hadde Anak Krakatoa et utbrudd med en askesky som rakk over 2 km i høyden
22. desember 2018 hadde det vært aktivitet på Anak Karaktau siden foregående sommer. Det gikk da et undersjøisk skred som igjen utløste en tsunami i Sundastredet. 25. desember oppsummerte myndighetene at 429 var døde og flere enn 100 savnet etter tsunamien. .
Vulkanens høyde ble redusert fra 338 meter til 110 meter, og to km² av vulkanøya Anak Krakatoa forsvant i havet. Indonesias byrå for vulkanovervåking anslo at 150 - 180 millions m³ stein og aske var falt i havet. Anak Krakatoa hadde nytt utbrudd 10. april 2020 og 21 utbrudd i løpet av de første fire månedene av 2022.
Lunde prestegjeld
Lunde prestegjeld og dets sogn er nå en del av Nome kirkelige fellesråd, som er underlagt Nedre Telemark prosti.
Historikk
Lundar sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Lunde antas å være lagt under Bø prestegjeld i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.
Ved kgl. res. 17. mars 1866 ble Lunde og Flaabygd annekssogn skilt ut fra Bø prestegjeld som eget prestegjeld med virkning fra 7. mai 1866.
Ved avviklingen bestod Lunde prestegjeld av menighetene i Lunde og Flåbygd.
Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.
Aleksander Moberg
Aleksander Bjerke Moberg (født 28. november 1988) er en norsk barnestjerne.
Moberg eller «@lek» som artistnavnet hans var, vant den norske Melodi Grand Prix Junior-finalen i 2004 med låten «Det er en stjerne jeg skal bli». Med seieren representerte han Norge på hjemmebane i Junior Eurovision Song Contest 2004 i Lillehammer.
Junior Eurovision Song Contest 2004
Med seieren i MGPjr 2004 representerte han dermed Norge på hjemmebane i Junior Eurovision Song Contest 2004 i Lillehammer. Han var nummer fem ut på scenen, etter Sveits og før Frankrike. Da Frankrike hadde gitt sine poeng, lå Moberg på sisteplass med null poeng helt til land nummer 14. Danmark ga ham sju poeng og havnet på en 14. plass. Da land nummer 16. Sverige ga sine poeng, fikk Moberg fem poeng og havnet på en 13. plass. Da alle landene hadde gitt sine poeng, fikk han en 13. plass og 12 poeng. Dette var Norges andre 13. plass på rad.Vinneren ble Spania.
VG-lista
I 2005 toppet han VG-lista med sangen «Eneste for meg».
Red Bull Arena
Red Bull Arena kan vise til følgende fotballstadioner:
Magkeilfjorden
Magkeilfjorden (nordsamisk: Mahkilvuotna) er en fjord på nordsiden av Nordkinnhalvøya i Gamvik kommune i Finnmark. Fjorden strekker seg 6 kilometer sørvestover til Kobbvågen innerst i fjorden og ligger like øst for Kinnarodden, det nordligste punktet i Norge og Europa på fastlandet.
Det er ingen bosetninger ved fjorden.
Helstad
Helstad er ei bygd i Bindal kommune i Nordland, ca. 7 km fra kommunesenteret Terråk, med om lag 50 innbyggere. Helstad fikk veisamband med Åbygda i 1973/74. Frem til Vassåsbrua ble åpnet i 1980 slik at Helstad og Åbygda fikk fast veiforbindelse til Terråk, var bygda knutepunkt på fylkesvei 1 med ferjesamband til Terråk og Årsandøy. Ferjeleiet ved Helstadsjøen ble etter hvert demontert.
Hovednæringene er jordbruk og skogbruk. Helstad landbruksverksted er et foretak som ligger her, et annet foretak er spistedet Mon Amour som ligger i grenda Bangstad. Bygda hadde frem til nedleggelsen midt 1980-tallet eget postkontor med postnummer 8945 og dagligvareforretning med drivstoffsalg, til denne også ble nedlagt på begynnelsen av 2000-tallet. Ved Helstadsjøen er det anlagt en molo med småbåthavn som benyttes av både fastboende og turister. Helstad har ellers eget forsamlingshus drevet av bygdas ungdomslag, og skytebane med elektronsk skiveanvisning på 100-meteren og 200-meteren drevet av skytterlaget.
Zebreira
thumb|Zebreira Zebreira er et freguesia (sogn) i kommunen Idanha-a-Nova i det portugisiske distriktet Castelo Branco.
Klubbin
Klubbin kan vise til 4 ulike fjell på Færøyene:
Back in the USA
Back in the USA er et musikkalbum med Jonas Fjeld Band, utgitt i 1978.
Carl Holsøe
Carl Holsøe (født 12. mars 1863 i Århus, død 7. november 1935) var en dansk maler, hovedsakelig av interiører.
Han var representert på flere utstillinger på Charlottenborg og ved utstillinger i utlandet.
Holsøe mottok mange priser og utmerkelser og ble tildelt Eckersbergmedaljen to ganger; for «Interiør» i 1901 og for «Aften» i 1908.
Klubbin (Fugloy)
Klubbin (621 moh. ) er et fjell på Færøyene. Det er det høyeste fjellet på Fugloy, den østligste av øyene, og er Færøyenes 94. høyeste fjell. Fjellet ligger ikke langt fra bygda Kirkja, og fra toppen har man panoramautsikt over store deler av Norðoyar. Navnet Klubbin betyr «Klubben».
Jorma Kontio
Erkki Jorma Kontio (født 7. august 1953 i Uleåborg) er Finlands mest fremgangsrike travkusk gjennom tidene med over 9 000 seire, og er Nordens mestvinnende kusk gjennom alle tider. Han fikk kjørelisens som trettenåring, og tok sin første seier med hesten Ulla-Maija den 5. mars 1967. Den 22. juli 2007 tok han karrierens 8 000. seier med hesten Vala Boko. Den 21. februar 2012 tok han sin seier nummer 9 000 med hesten Victor Mile på Sundbyholmstravet i Eskilstuna.
Han var travtrener fra 1971-1993. men ble catch driver i 1994. han er nå virksom i Sverige som i sin blå og hvite dress.
Sem prestegjeld
Sem prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Tønsberg domprosti i Tunsberg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Sem kommune i Vestfold fylke, og hovedkirken var Tønsberg domkirke.
Historikk
I Sem prestegjeld var det tre kirker
Søndre Slagen prestegjeld ble skilt ut fra Sem som et eget prestegjeld 1. januar 1972, samme år som Søndre Slagen kirke ble vigslet.
Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.
Sem prestegjeld og dets sogn er nå en del av Tønsberg kirkelige fellesråd underlagt Tønsberg domprosti.
Johann Baptist von Spix
Johann Baptist von Spix (født 9. februar 1781 i Höchstadt an der Aisch i Bayern, død 13. februar 1826 i München) var en tysk zoolog.
Spix ble i 1811 konservator ved de zoologiske samlingene i München. I årene 1817–20 gjorde han sammen med Carl Friedrich Philipp von Martius en forskningsreise i Brasil. Hans fremste arbeider er Gephalogenesis sive capitis ossei structura (1815), Reise in Brasilien (1823–31; fortsatt av Martius) og flere praktverk om funn av aper, flaggermus, reptiler og fugler i Brasil.
Carl Wentorf
Carl Christian Ferdinand Wentorf (født 25. april 1863 i København, død 24. november 1914 samme sted) var en dansk maler.
Han studerte ved Kunstakademiet og debuterte på Charlottenborg i 1886 med et portrett av maleren C.F. Aagaard. Senere var han på flere utenlandsreiser. Han var også representert på mange utenlandske utstillinger.
Wentorf mottok flere priser og utmerkelser og ble tildelt Eckersbergmedaljen i 1901 for «Portræt af tømrermester Harald Olsen».
VM i sjakk for kvinner 1996
VM i sjakk for kvinner 1996 (verdensmesterskapet i sjakk for kvinner) ble arrangert i Jaén i Spania i 1996.
Blokkskulptur
Blokkstatue er en form for minnestatue innenfor oldtidens egyptiske kunst som først dukket opp i epoken mellomriket (2050 f.Kr. og 1650 f.Kr.). Begrepet «blokkstatue» er benyttet av egyptologer for å beskrive en statuetype i oldtidens Egypt som er karakterisert av en særskilt positur hvor en person er representert sittende på huk med knærne trukket opp foran brystet og med armene krysset over disse. Framstilling av blokkstatuer vokste i popularitet og ble utbredt i det nye riket og i tredje mellomepoke, og ved senepoken var denne formen for statuer de mest vanlige. De fortsatte å være populært helt fram til ptolemeiske tidsalder bortimot 2000 år etter at de først dukket opp. Disse statuene ble benyttet i templer vanligvis som gravmonumenter av ikke-kongelige, men fortsatt betydningsfulle individer. I henhold til samtidskilder fra det nye rike hadde denne særskilte posituren til hensikt å minne om en vokter som satt ved tempelets port.
Utvikling og vesenstrekk
Statuer av sittende skrivere har eksistert i oldtidens Egypt så tidlig som det første dynasti. Sittende skrivere utviklet seg over tid og en del kom også til å innlemme guddommen Tot eller en bavian (som representerte skrivernes gud) som en del av presentasjonen. Blokkstatuens kompleksitet utviklet seg og kombinerte temaer ble vanlig, og på samme tid også i varianter som var forenklet, færre detaljer og således mindre kostbare.
Som nyvinning av private (ikke-kongelige) monumentale statuer ble blokkstatuer antagelig oppfunnet tidlig i tolvte dynasti ved Sakkara. Kort tid etter ble blokkstatuer vanlige over hele Egypt, inkludert i provinsene. Imidlertid har de fleste av disse ble utgravd ved Teben av den franske arkeologen George Legrain. Han avdekket mer enn 350, hvilket utgjør mer enn en tredjedel av de blokkstatuer som er gjenvunnet. Det demonstrerer uansett betydningen av disse statuene som en del av tempelkulten.
Blokkstatuene representerte generelt en særskilt privat enkeltperson, nesten alltid en voksen mann, men aldri en kongelig eller en guddom. Kvinner er som regel framstilt som en del av statuegruppe, typisk en mann og en kvinne sittende i samme positur ved siden av hverandre. Kun to eksempler finnes av enkeltstående kvinne. Det kan være enslige eksperiment i provinsen. I det ene eksempelet var kvinnen framstil med en Hathorparykk. Det andre eksempelet er kun kjent fra en tegning.
Eksempel på typiske blokkstatuer er kubiske framstillinger av øvrighetspersonen og arkitekten Senemut fra dronning Hatshepsuts regjeringstid som detaljerte fortellinger i hieroglyfer. De hadde også et tillegg av et barns hode på overflaten på toppen av knærne. De er meget håndverksmessig dyktig utført, i enten god eller meget god fullførelse. De hadde:
Det finnes også blokkstatuer av sittende personer som framstiller tjenere, og disse kan skilles fra personlige æresstatuer ved at de ikke representerer enkeltpersoner. Deres attributter, armbevegelser og annen kontekst signaliserer klart deres funksjoner og betydning. Blokkstatuer var skulpturert av ulike former for stein, både harde og mykere, og i senepoken kunne de tidvis også være framstilt tre. eller støpt i bronse. Statuenes størrelser var hovedsakelig avhengig av betydningen av den personen som de representerte. I noen tilfeller kun et par bli framstilt i to ulike former for stein, en mørk for den ene og en lysere steinsort for den andre.
Historisk magi: sittende «står opp»
Ettersom det religiøse egyptiske trossystemet inneholder oppfatninger om en verden av magi og et formelt rammeverk for kunstuttrykket, hadde blokkstatuene en magisk hensikt. En slik forestilling var at statuen var alltid – sittende på stedet og klar på et øyeblikks varsel – til stå opp og «gå ut i dagen». Denne forestillingen har sin likheter eller paralleller til Den egyptiske dødeboken hvor individet er:
Den avdøde som kommer tilbake hver dag for å gjøre sine vanlige daglige plikter. Det er også tilsvarende til det tidligere konseptet om den falske dør hvor Ba-sjelen kommer hver dag for å finne mat som offergave.
Monica Halvorsen
Monica Halvorsen (født 1. oktober 1977) er en norsk tidligere badmintonspiller som representerte Sandefjord BK.
Mafjorden
Mafjorden er en fjord på Ingøya i Måsøy kommune i Finnmark. Fjorden har innløp mellom Stokkneset i sørvest og Finneset i nordøst, og den strekker seg 3,5 kilometer sørøstover til Vikran innerst i fjorden. Det ligger flere holmer ved innløpet til fjorden, Terningen, Sandholmen og Mafjordholmen. Nord for disse ligger Fruholmen fyr.
Monica Halvorsen
Hun vant 11 NM-gull i perioden 1998–2012. Hun vant kongepokalen i 2002, 2003 og 2005.
Mafjorden
Fiskeværet Finnes ligger på østsiden helt ytterst i fjorden og litt lenger inn ligger Steinvik. Vikran er en grend helt innerst i fjorden. Langnes er et nes som strekker seg nordover i fjorden. Østerbotn ligger på østsiden og Vikranleira på vestsiden. Særlig Vikranleira er langgrunn og fjæra strekker seg over 700 meter utover i fjorden.
René Cattarinussi
René Cattarinussi (født 12. april 1972 i Tolmezzo) er en tidligere italiensk skiskytter.
Under VM 1996 i Ruhpolding tok han bronse på sprintdistansen. Året etter, under VM 1997 i Osrblie tok han sølv på sprinten og bronse på stafetten. Han har også en bronse- og en sølvmedalje på sprintdistansen, fra 2000 og 2001.
Giovanni Agnelli
Giovanni Agnelli er navnet til flere personer:
Tristan da Cunha-ekspedisjonen
thumb|Det er langt til [[Tristan da Cunha, som ble kalt «den ensomme øy».]] Tristan da Cunha-ekspedisjonen 1937-38 gikk til Tristan da Cunha med flere tverrfaglige formål. Sporen til turen var da Botanisk Institutt i 1933 mottok fra Lars Christensen tjueto planter, hvorav tre ukjente. Hvalkokeriene «Solglimt» og «Thorshammer» reiste med 100 tonn utstyr fra Sandefjord 7. oktober 1937, var innom Cape Town og ankom øya 7. desember. Turen var over 23. april 1938. Den var finansiert av Nansenfondet, Det videnskapelige Forskningsfond, A/S Norsk Varekrigsforsikringsfond, Den norske tannlegeforening, legater, firmaer (blant annet sjokoladefabrikken Freia) og private. Ekspedisjonens beskytter var kronprins Olav.
Nordix Data
Nordix Data AS forkortet Nordix, er et aksjeselskap med kontorer i Tromsø og Bardu. Selskapet driver forretningsvirksomhet innen bredbånd og internett, videre TV-tjenester via fiber i Norge. Selskapet har bygget et av de største fiberutbyggingsprosjektene i Norge. Nordix Data har fiber og radio-linker som leverer nett og tjenester til private, bedrifter og kommunale etater i flere kommuner i Nord-Norge.
Historie
Nordix Data ble stiftet i 1992 som leverandør av data- og økonomisystemer. Selskapet ekspanderte og endret strategi til å fokusere på bredbånd og internettjenester. Siden 2012 har Nordix Data bygget fiber i Distrikts-Tromsø, i et av de største fiberutbyggingsprosjektene i Norge.
I 2016 ble Telenor morselskapet til Nordix. Telenor kjøpte opp alle aksjene i Nordix Data AS mars 2016.
Bestevenn med Erlend og Steinjo
Bestevenn med Erlend og Steinjo er et norsk humoristisk radioprogram med Erlend Klarholm Nilsen og Stein Johan Grieg Halvorsen som gikk på NRK P3 fra 2010 til 2011. Programmet gikk mandag til torsdag klokken 10-12.
I tillegg til de to programlederne dukket det av og til opp en studiogjest. Av disse kan en nevne Harald Eia, Maria Mena, Henrik Thodesen, Else Kåss Furuseth og Jenny Skavlan.
Andreas J. Riiser
Andreas Jørgensen Riiser (født 17. mars 1979) er en norsk filmregissør med utdanning fra Den norske filmskolen på Lillehammer (2003-06) og The European Film College (1999).
Han var før filmskolen i flere år Roy Anderssons «høyre hånd», og har regissert en rekke kort- og novellefilmer (blant annet Mr. Death, Outside Comfort, ISOLA og Goldfish Tradition) samt promo- og musikkvideoer for Coldcut, The White Birch, Big Bang og Jaga Jazzist.
For tv har Riiser regissert blant annet «I heisen med» for NRK, flere promoer og feature intervjuer for Skavlan med bl.a. Justin Bieber og Robbie Williams, episoder av «Uti vår hage 2», innslag, vignetter og programdesign for NRK og TV2, samt over hundre reklamefilmer som har vunnet flere priser, deriblant tolv «Sølvfisker» og to «Gullfisker» i 2009 og 2018.
For kino har Riiser regissert Ekspedisjon Knerten i 2017 og jobber for tiden med flere TV- og kinoprosjekter i utvikling.
William R. Day
Biografi
Day avla sin grunneksamen ved University of Michigan i 1870 og fortsatte deretter med jusstudier ved samme universitet. I 1872 innledet han en karriere som advokat i Canton i Ohio, og mens han praktiserte jus ble han også et aktivt medlem av Det republikanske partiet. Som republikaner fikk han et vennskap med William McKinley, og ble ansatt som juridisk og politisk rådgiver for McKinley i hans kampanjer mot Representantenes hus og som guvernør og president.
Da McKinley ble utnevnt til president ble Day utnevnt til viseutenriksminister (Assistant Secretary of State). Da daværende utenriksminister John Sherman ikke viste seg å være en tilstrekkelig effektiv minister ble Sherman tvunget til å gå av til fordel for Day. Han ble utenriksminister mens Den spansk-amerikanske krigen pågikk, og Day mente at USA burde ha returnert den spanske kolonien Filippinene til Spania, men han var likevel forenelig med McKinleys tøffere linje og aksepterte denne. Days siste diplomatiske handling ble signeringen av fredsavtalen i Paris, før McKinley utnevnte han til dommer i den føderale ankedomstolen og erstattet ham med John Hay.
President McKinley ble myrdet i 1901, og etterfølgeren Theodore Roosevelt utnevnte Day som dommer ved USAs høyesterett i 1903. Han tjenestegjorde i høyesteretten frem til 1922, da han gikk av med pensjon. William Rufus Day døde den 9. juli 1923 i Mackinac Island i Michigan.
Kalkitos
Kalkitos var en type fritidssyssel for barn. Det ble produsert av Gillette og var svært populært i Europa, Sørøst-Asia og Mellom-Amerika. Kalkitos bestod av trykket kartong med scener der mennesker, biler, o.l. manglet. Man kunne så påføre figurer fra et gjennomsiktig ark. Prosessen kalles kromolitografi og ble på norsk referert til som «gnikkebilde» eller «gnibilde».
Bernd Dittert
Bernd Dittert (født 6. februar 1961 i Genthin), tysk syklist som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul og 1992 i Barcelona.
Dittert vant en olympisk bronsemedalje i banesykling under Sommer-OL 1988 i Seoul. Han kom på tredjeplass på 4000 meter forfølgelsesritt for menn bak Gintautas Oemaras fra Sovjetunionen og Dean Woods fra Australia.
Fire år senere, under sommer-OL 1992 i Barcelona ble han olympisk mester i landeveissykling. Han var med på det tyske laget som vant 102,8 km landevei foran Italia og Frankrike. De andre på laget var Michael Rich, Christian Meyer og Uwe Peschel.
Milly Alcock
Amelia May Alcock (født 11. april 2000) er en australsk skuespillerinne. Hun mottok en AACTA-nominasjon for sin opptreden i komediedramaet Upright (2019-2022). Hun debuterte internasjonalt som unge Rhaenyra Targaryen i HBO fantasy-serien House of the Dragon (2022).
Alcock ble kåret til en voksende skuespiller i 2018 av Casting Guild of Australia.
Karriere
I 2018 opptrådte hun som Maya Nordenfelt i Fox Showcase-dramaet Fighting Season. Hun spilte også som Emma Carvolth i den sjette og siste serien av A Place to Call Home, Marissa Campbell i Netflix-serien Pine Gap og Sian Galese i ABC-serien Les Norton. Alcock dukket opp i sin første spillefilm, The School, i 2018.
Hun ble også nominert for beste komedierolle ved den 10. AACTA-Awards-utdelingen for sin opptreden i Upright, og var en av de yngste som ble nominert til denne prisen.
I 2021 kunngjorde Alcock at hun ville opptre som den unge prinsesse Rhaenyra Targaryen i 2022 i HBO sin fantasy-serie House of the Dragon, en forløper til Game of Thrones-serien.
Mangerfjorden
Mangerfjorden er en fjordarm av Hjeltefjorden i Alver kommune i Nordhordland. Fjorden har en lengde på 7,5 kilometer og fortsetter som Radfjorden på andre siden av øya Bongno. Mangerfjorden har innløp mellom Eidsneset på Holsnøy i sør og Klubbsøyni ved øya Toska i nord. Halvveis inn i fjorden ligger tettstedet Manger på nordsiden av fjorden. Rett over fjorden ligger grenda Husebø.
Den totale lengden til Mangerfjorden, Radsfjorden og den lille Kvernafjorden lengst sørøst, som er i samme fjordsystem, er 21 kilometer.
Thomas Dreßen
Thomas Dreßen (født 22. november 1993) er en tysk alpinist.
Han debuterte i verdenscupen i alpint 21. februar 2015 med en 39.-plass i utfor i Saalbach. Han tok sin første pallplassering i verdenscupen da han ble nummer tre i utfor i Beaver Creek 2. desember 2017 og sin første verdenscupseier da han vant utfor under Hahnenkammrennene i Kitzbühel 20. januar 2018.
Han representerte Tyskland under vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer fem i utfor.
Anna-Maria Galojan
Anna-Maria Galojan (født 23. februar 1982 i Kohtla-Nömme) er en estisk politiker som er mest kjent for å ha blitt dømt for underslag i Estland, sitt eksilopphold i London og rettssaker i det engelske rettssystemet for å prøve å slippe utlevering til sitt hjemland. Hun er både beskrevet som en av Estlands mest populære politikere, kjendis, journalist og som den «estiske svindleren». Hun beskriver seg selv som en statsviter og dissident.
Hun var leder av ungdomsavdelingen for det estiske reformpartiet, stilte som kandidat til det estlandske parlamentet uten å komme inn, og arbeidet for EU-bevegelsen i Estland..
Hun er ellers kjent for å ha vært forsidepike for den estlandske utgaven av Playboy i 2009.
Xi’ans befestninger
Xi'ans befestninger, rundt en av det gamle Kinas hovedsteder, er en av landets eldste og best bevarte.
Byggingen av den første bymuren rundt daværende Chang'an begynte år 194 f.Kr. og pågikk i fire år. Den muren målte 25,7 km i lengde og var 12–16 m bred ved bakken. Området innenfor murene var på ca. 36 km².
Under Sui-dynastiet begynte man i 582 med en ny bymur rundt byen som nå hadde krympet og fått nytt navn. Den er imidlertid ikke bevart.
Den nå eksisterende bymuren rundt Xi'an, som byen heter nå, stammer fra Mingdynastiets tid og ble påbegynt i 1370. Den stod ferdig i 1378. Byen var den gang residensby for Hongwu-keiserens sønn. Den nye muren omslutter et vesentlig mindre område enn det gamle Chang'an, bare 14 km². Muren har en omkrets på 13,7 km, 12 meters høyde, og 15–18 meter tykkelse på bakkenivå.
Ved begynnelsen av den republikanske tid ble noen deler av muren revet oeller ble tillatt å forfalle. Under Annen Verdenskrig var deler av befestningene tilfluktsrom fra japanske bombeangrep.
Muren ble reparert og renovert i 1980-årene.
Bymuren har fire store byporter, midt på hver side: Anyuan-porten i nord, Changle-porten  i øst, Yongning-porten  i sør, og Anding-porten  i vest. I tillegg til disse opprinnelige portene er det tilkommet 14 til for å avlaste trafikken i den indre by. Ved siden av de 98 tårnene, med 120 meters mellomrom langs muren, er tre av de opprinnelig fire hjørnetårnene blitt bevart. Tidligere kom man inn gjennom portene over vindelbroer. Om morgenen ble tårnene åpnet på signal fra klokketårnet, om kvelden ble vindelbroene heist opp på signal fra trommetårnet.
Bymurene ble i 1961 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Pur morgen
Pur morgen er en urban roman av Rune Salvesen som ble utgitt i 2005 på Cappelen forlag. Romanen er forfatterens debut. Tittelen henspiller på sangen «Pure Morning» av gruppa Placebo.
Innledningsvis i boken siterer forfatteren musikkgruppa R.E.M.: ''«The outsiders are gathering. A new day is born»''. Sitatet fungerer som et musikalsk preludium til teksten. Boken er karakterisert som en kollektivroman som har allegoriske trekk og hvor særlig outsidere, de på utsiden, får en stemme i romanens figur. Handlingen utspiller seg i løpet av en time om morgenen, i en ikke navngitt by. Forskjellige livsskjebner blir knyttes sammen, de kjenner ikke hverandre, men møtes og streifer i hverandre i løpet av romanen, og det eneste de har til felles er at de alle skal ut på en viktig reise.
Aftenpostens anmelder omtaler boken som en «Stilsikker debut om outsidere og byens konstant tilstedeværende summing». Boken ble av en del av Dagbladets lesere i en begrenset kåring hevdet å være «en av årets ti beste bøker».
Abbott Laboratories
Abbott Laboratories er et amerikansk multinasjonalt legemiddelselskap med sete i North Chicago i Illinois i USA. Selskapet har om lag 75,000 ansatte
Koronavirusarbeid
I mars 2020 fikk Abbott autorisasjon for nødssituasjonsbruk (emergency use authorization - EUA) fra det amerikanske Food and Drug Administration (FDA) for en  2019-nCoV-test for å hjelpe til med å motarbeide spredningen av COVID-19. Den er kjent som Abbott ID NOW Point-of-Care Test.
Abbotts point-of-care test anses som en verdifull utvikling på grunn av sin lille størrelse, sammenlignbar med en liten brødrister, og hurtighets – etter 5 minutter angir den om en prøve er positiv, etter 13 minutter om den var negativ. Detroit became the first city to receive these tests on April 1, 2020. Den er også ganske treffsikker, men ikke så treffsikker som for eksempel RT-PCR-testen. Men ettersom PCR-testing tar betydelig lengre tid å analysere, er Abbotts test et nokså godt hjelpemiddel. Ved bruk kan man ha i mente at en ny slik test etter en kortere tid vil redusere risikoen for feil, og at man i tilfelle personen har symptomer også de mer tidkrevende testmetoder foretas.
Fame (TV-serie)
Fame er en amerikansk drama- og musikkserie for ungdom som opprinnelig gikk på den amerikanske TV-kanalen NBC fra 1982 til 1987. Serien handler om noen ungdommer på den fiktive New York High School for the Performing Arts. Hovedfagene deres er sang, dans og skuespill, og de drømmer alle om ære og berømmelse. Serien ble produsert av MGM Television, basert på filmen med samme navn.
På rollelisten stod blant annet Janet Jackson og Debbie Allen. Skuespilleren Lori Singer fikk sitt gjennombrudd i denne serien.
Deler av serien ble sendt på NRK fra 1983 til 1987.
Magnus Barfot kinosenter
Magnus Barfot kinosenter er et kinokompleks i Bergen som drives av Bergen Kino, og er oppkalt etter den norske kongen Magnus Barfot. Kinokomplekset, som åpnet for publikum 1. oktober 2004, har fem kinosaler over fem etasjer med til sammen 1060 plasser. Bygningen ble oppført av Grieg Arkitekter under ledelse av Lorentz Grieg, og møbler ble levert av Norway Says. Bygningen kostet 84 millioner kroner å føre opp, og i tillegg kom kostnader på 4,8 millioner kroner for kinoteknisk utstyr. I konstruksjonen er det brukt mye glass og stål for å gi bygningen et moderne og åpent preg. Kritikere mente imidlertid at det var blitt for sterilt og standardisert, og Frode Grytten kalte kinosenteret «en fabrikk uten sjel». Mange bergensere tok imidlertid godt i mot det nye kinokomplekset, som førte til gode besøkstall for Bergen Kino i 2005.
Ottar Andersen
Ottar Andersen (født 27. april 1888 i Engerdal, død 20. mars 1975) var lærer, bygdebokforfatter og ordfører i Engerdal 1926–28, 1932–37 og en kort periode etter freden i 1945.
Han tok underoffiserskole på Oscarsborg 1911 og gikk på Elverum lærerskole 1911–13. Deretter var han lærer i Søre Osen og Elverum før han i 1922 vendte hjem til grenda Hylleråsen i Engerdal, hvor han ble bureiser på småbruket Hyller. Han arbeidet dertil som lærer i Heggeriset/Hylleråsen skolekrets resten av sitt yrkesaktive liv, til 1955. Hans far Ole hadde vært lærer i samme skolekrets før ham. Han var bror av fysikkprofessoren Egil Andersen Hylleraas.
Han satt i kommunestyret fra 1926 til 1959, minus krigsårene. Først representerte han Det Radikale Folkeparti (Arbeiderdemokratene), fra 1931 sto han på en fellesliste for DRF og Venstre, og fra 1951 en ren Venstre-liste. Han var varaordfører i den siste perioden. Han hadde flere andre verv, blant annet som formann i Engerdal e-verk.
Som pensjonist skrev han Engerdal bygdebok i 3 bind (1969–71), og bidro til andre bøker.
Arbeiderkomiteen mot EEC og dyrtid
Arbeiderkomiteen mot EEC og dyrtid, AKMED, var en organisasjon som arbeidet for å holde Norge utenfor det som den gangen het EEC, seinere EU, i forbindelse med folkeavstemningen i 1972.
AKMED ble opprettet 29. september 1970 for å representere en alternativ strategi i kampen mot EEC sammenliknet med det Folkebevegelsen mot EEC sto for; ikke sekterisk, men med fokus på hva EEC-medlemskap ville bety for arbeiderklassen, og ikke som et forsvar av eiendomsstrukturer i landbruket. Organisasjonen gjorde seg gjeldende som venstrefløyen på nei-siden. Det var for eksempel AKMED som trykte opp Rolf Grovens kjente malerier.
Da splittelsen mellom Marxist-Leninistiske Grupper (som senere skulle danne grunnstammen i Arbeidernes Kommunistparti (marxist-leninistene)) og Marxist-Leninistisk Front kom, ble fagforeningsaktivistene i MLF (den såkalte Hovden-gruppa, som seinere dannet Kommunistisk Arbeiderforbund) presset ut av AKMED. MLG konsoliderte sin kontroll over organisasjonen og AKMED ble på kort tid forvandlet til en nasjonal bevegelse med hovedparolen «Nei til salg av Norge».
Fram mot folkeavstemningen vokste organisasjonen raskt, og oppsummerte selv å ha nådd 25 000 medlemmer i 1972 – «hvorav et flertall aktive». Internt oppsummerte man at organisasjonen hadde 200 AKMED-grupper i aktivitet i januar 1972, og regnet med 250 før avstemningen.
Fra våren 1971 var Georg Vaagen formann i AKMED.
Rosiroiini
Rosiroiini er en gruppe av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Utbredelse
Gruppen er endemisk for Madagaskar.
Sauherad prestegjeld
Sauherad prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Nedre Telemark prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Sauherad kommune i Telemark fylke, og hovedkirken var Sauherad kirke.
Historikk
Sauðar sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Sauherad prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.
Saude prestegjeld dannet grunnlaget for Sauherad formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.
Navnet Sauherad på kommune og prestegjeld ble innført ved kgl. res. 03. november 1917.
Ved avviklingen bestod Sauherad prestegjeld av menighetene i Sauherad og Nes.
Olympic-klassen
Olympic-klassen var en trio av atlanterhavsskip som ble bygget av Harland and Wolff i Belfast, Irland, for White Star Line i løpet av begynnelsen av det 20. århundre. De var RMS «Olympic», RMS «Titanic», og HMHS «Britannic». To ble tapt tidlig i karrieren: «Titanic» sank i 1912 på sin jomfrutur, etter å ha truffet et isfjell i Nord-Atlanteren, og «Britannic» i 1916, etter å ha truffet en mine eller en torpedo lagt av den tyske minelegger ubåten U79 i en barriere utenfor øya Kea under Første verdenskrig. Lederskipet «Olympic», hadde en karriere som strakk seg over 24 år og ble pensjonert i 1934. Hun ble solgt for opphugging i 1935.
Selv om de to yngre skipene ikke hadde vellykkede karrierer, er de blant de mest kjente atlanterhavsskipene som noensinne ble bygget. Dekorative elementer av «Olympic» ble kjøpt for å pryde mange steder. «Titanic»s historie har blitt tilpasset til mange bøker og filmer. «Britannic» har også inspirert en film med samme navn.
Olympic-klassen skulle representere det ypperste innen luksus på atlanterhavskryssingene.
Selvstendighetspartiet
Selvstendighetspartiet (danskepartiet, prinsepartiet, de ilende) var en uformell gruppering av representanter som utgjorde flertallet i Riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814. Under diskusjoner om Riksforsamlingens mandat og landets statsrettslige stilling viste det seg at forsamlingen delte seg i to løse grupperinger. Disse blir gjerne kalt selvstendighetspartiet og unionspartiet.
Det er en del usikkerhet rundt motivene til selvstendighetslinjens talsmenn, men gjennomgående var flertallet innstilt på at landet burde være en selvstendig stat med konstitusjonelt monarki som styreform. De fleste var også innstilt på å velge Christian Frederik som ny norsk konge. At han også var tronarving til Danmark, ville i så fall åpne for en mulig gjenforening med nabolandet. Det var neppe noen som ønsket at en ny union da skulle bli en helstat som Danmark-Norge, og et nytt enevelde var utelukket. Ideen om et styresett basert på folkesuverenitet hadde på dette tidspunkt fått bred tilslutning blant de toneangivende medlemmene. En eventuell forening med Danmark måtte i tilfelle bli en personalunion mellom to likeverdige stater. Et sterkere samlende motiv innenfor selvstendighetspartiet var trolig motviljen mot å bli tvunget inn i en union med Sverige på Kiel-traktatens premisser, uten likeverdighet mellom partene.
Selvstendighetspartiet hadde flertallet i forsamlingen, rundt 80 representanter. Christian Magnus Falsen var gruppens fremste talsmann og uformelle leder. Han hadde med seg Georg Sverdrup, Peter Motzfeldt og Wilhelm Frimann Koren Christie. Deres viktigste felles programpost var å bevare Norge som et selvstendig land. De ønsket også å begrense Riksforsamlingens oppgave til å utarbeides en grunnlov og deretter velge en konge. Når dette var gjort, skulle forsamlingen oppløses.
Partiet samlet flertallet av forsamlingens 37 bønder, og disse stemte omtrent som de mer fremstående representantene fra samme amt. De deltok i liten grad i debattene.
Leuconitocris
Leuconitocris er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore til ganske store, sylindriske trebukker, gjerne grå- eller brunaktige eller grønnlige på farge. Antennene er oftest noe kortere enn kroppen. Pronotum er forholdsvis lite, sylindrisk, mye smalere enn dekkvingene, som er parallellsidige med markerte "skuldre". Kroppen er ganske kraftig punktert, ofte er punktene mørke og kontrasterer mot den lysere fargen ellers.
Levevis
Larvene lever i levende stammer, mest på løvtrær. Noen kan gjøre betydelig skade og også drepe unge trær. De voksne billene gnager på bladene på larvenes næringstrær.
Black Tigers
Bakgrunn
LTTEs første selvmordsbomber var «Captain Miller». Den 5. juli 1987 kjørte han en liten lastebil med eksplosiver inn i en av regjeringsstyrkenes militærleirer på Jaffnahalvøya og sprengte seg selv og om lag 40 regjeringssoldater. Av de mest kjente aksjonene til Black Tigers er drapet på den tidligere indiske statsministeren Rajiv Gandhi. Han ble drept av en kvinnelig selvmordsbomber, i tillegg til 16 uskyldige tilskuere. Et annet kjent offer var Sri Lankas president Ranasinghe Premadasa, ved den aksjonen ble 23 tilskuere også drept.
I januar 1996 utførte LTTE sin til da dødeligste selvmordsaksjon, mot Sri Lankas sentralbank; 90 ble drept og 1 400 skadet. I oktober 1997 sprengte en selvmordsbomber seg ved Colombos World Trade Center, 18 ble drept. I januar 1998 sprengte en selvmordsbomber en lastebil med eksplosiver i Kandy og skadet et viktig buddhistisk tempel. I 1999 sprengte en selvmordsbomber seg under et valgkampmøte, president Chandrika Kumaratunga overlevde men mistet synet på høyre øye.
Leuconitocris
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.
Black Tigers
Black Tigers i dag
LTTE holder sine «Black Tigers»-enheter i aktiv beredskap, dette kan blant annet sees ved minneseremoniene på «Black Tigers Day», som feires hvert år på den 5. juli. LTTE-kadre som melder seg frivillig til «Black Tigers» får omfattende trening, men det antas at de etter endt trening returnerer til sine vanlige enheter uten å avsløre sin nye rolle. De blir så beordret om nødvendig, og som en siste ære får de et måltid med LTTEs leder Velupillai Prabhakaran.
«Black Tigers» er ansett for å være verdens mest effektive enhet i sitt slag og er som resten av LTTE sekulære og nasjonalister, ikke drevet av religiøs fanatisme. Dannelsen av «Black Tigers» er basert på LTTEs studier av asymmetrisk krigføring; man bruker høyt motiverte soldater som selvmordsbombere for å balansere regjeringsstyrkenes større ressurser.
Etter selvmordbomberens død blir familiene til «Black Tigers» tatt vare på av LTTE og den døde kaderens foto blir utstilt ved markeringen av «Black Tigers Day».
Knut Omang
Knut Omang (født 10. januar 1886 i Engerdal, død 19. mars 1960) var i en kort periode ordfører i Engerdal 1931.
Han ble valgt inn i kommunestyret for Arbeiderpartiet i 1926, og satt fram til 1937. Han ble valgt til varaordfører i 1928, og fungerte som ordfører i tre måneder etter Kristian Lians død i oktober 1931. Han var også varaordfører i det midlertidige kommunestyret våren og sommeren 1945.
Han var bror av Peder Omang, som hadde en lignende kort periode som ordfører i 1919. Knut Omang var bureiser på småbruket Bekkevold i Gløtvola-grenda.
Álvaro Manrique de Zúñiga
Don  Álvaro Manrique de Zúñiga, primer marqués de Villamanrique (død 1590) var visekonge av Ny-Spania fra den 17. oktober 1585 til den 26. januar 1590.
Lillebjørn Nilsens utvalgte
Lillebjørn Nilsens utvalgte er et samlealbum med Lillebjørn Nilsen, utgitt i 1984.
C. Gordon Fullerton
Fullerton døde den 21. august 2013 i en alder av 76 år.
VM i sjakk for kvinner 1999
VM i sjakk for kvinner 1999 (verdensmesterskapet i sjakk for kvinner) ble arrangert i Kazan, Tatarstan, og Shenyang i 1999.
Chumash
Chumash-indianerne er et amerikansk urfolk som har bodd i Sør-California i mer enn 12 000 år. Den opprinnelige stavingen er čʰumaš, som stammer fra ordet michumash, som ble brukt for å beskrive øyboerne på Santa Cruz Island (chumash: Limuw). Ordet betydde opprinnelig «lagere av skjellsmykke-penger» fra ordet alchum, som betyr penger. Innbyggerne på Santa Cruz-øya var kjente for perlelaging og valutaen til chumash-indianerne var perler av skjell. Chumash-folket bodde i det området som idag er Ventura-, Santa Barbara- og San Luis Obispo fylke fra Morro Bay i nord til Malibu i sør, samt tre av Kanaløyene: Santa Cruz- (Limuw), Santa Rosa- (Wi’ma) og San Miguel Island (Tuqan). De er kanskje mest kjent for sitt flettverk, kurvarbeid, hulemalerier og var en av de få indianergruppene i Nord-Amerika som lagde kanoer. De var jegere og samlere, men også fiskere og et handelsfolk som handlet med andre urfolk, deriblant med mojave-, yokuts- og tongva-indianere. På fastlandet bodde de helst ved elvene Cuyama River, Sisquoc River, Santa Ynez River og Sespe Creek.
Antropologen Alfred L. Kroeber har beregnet at det bodde ca. 10 000 chumash-indianere i området i år 1770. Andre beregninger har vært delte, Alan K. Brown mente det var flere enn 15 000 på 1770-tallet, mens forskeren Sherburne F. Cook mente chumash-befolkningen må ha vært på mellom 8000 og 20 000 da europeerne først kom til regionen. Da spanjoler kom til California på andre halvdel av 1500-tallet sank befolkningen betraktelig og mange av indianerne døde av nye sykdommer de manglet immunforsvar imot, som influensa og kopper. I år 1900 hadde antallet chumash-indianere sunket til bare 200. Idag har chumash-indianerne et eget indianerreservat, Santa Ynez Chumash Indian Reservation i Santa Ynez med 249 medlemmer, men også Barbareno Chumash Council, Coastal Band of the Chumash Nation og Salinan Nation er nåværende organisasjoner for chumash-folket. Det finnes mer enn 5000 chumash-indianere i 2014 og ifølge det amerikanske Folketellingsbyrået var det 4032 chumash-indianere i år 2000.
Språk
Chumash-språket var snakket over hele chumash-regionen i dagens San Luis Obispo fylke, Santa Barbara fylke og Ventura fylke, inkludert San Nicholas-, Santa Rosa- og Santa Cruz Island. Språket er sammen med yuki-språket i Nord-California blant de eldste av urspråkene i California og ble snakket blant annet før uto-aztekiske språk. Språket bestod av seks dialekter: obispeño, cruzeño, purisimeño, ineseño, barbareño og ventureño, der for eksempel obispeño ble snakket i San Luis Obispo fylke, ventureño i Ventura fylke og cruzeño på Kanaløyene. Språket døde ut på 1960-tallet og den siste morsmålstaleren, Mary Yee som snakket barbareño-dialekten, døde i 1965. Lingvistikkeren John Peabody Harrington har dokumentert språket relativt godt og blant annet gjort flere lydopptak av tradisjonelle sanger og fortellinger på språket. Til tross for at språket er så vel som utdødt, tilbys det språkkurs i Santa Ynez Indian Reservation, chumash-indianernes eneste indianerreservat.
Det har vært spekulasjoner om chumash var en del av den hypotetiske språkfamilien hokanspråk, men dette er ikke blitt bevist. Antropologene Roland Burrage Dixon og Alfred L. Kroeber foreslo at språket var beslektet med salinan-språket snakket av salinan-indianerne i nord, og at det burde inkluderes i iskoman-kategorien i hokan-språkfamilien. Den amerikanske antropologen og språkviteren Edward Sapir var blant dem som godtok denne kategoriseringen. I nyere tid har det blitt bevist at salinan- og chumash-indianerne bare hadde ett ord felles, ordet for hvite musling-skjell som ble brukt som valuta over hele regionen. I nyere tid er det derfor stor konsensus blant språkvitere at språket har ingen beslektende språk og tilhører derfor ingen språkfamilie.
Språket har blitt skrevet på ulike måter av språkvitere og chumash-indianere i nyere tid, mens de tidligere indianerne brukte piktogrammer, deriblant er tegnet for fruktbarhet, vann og regn tydet av forskere fra hulemalerier. Språkviteren John Peabody Harrington lagde et skriftspråk tilpassende det internasjonale fonetiske alfabetet. Samtlige dialekter har lignende fonetikk. Språket består av 30 konsonanter og seks vokaler. Vokalene a, e, i, o og u uttales som på spansk. Bokstaven “x” på chumash uttales som “j” på spansk, en guttural kh-lyd som i ordet “baja” på spansk. Bokstaven ɨ gir noe mellom engelske “i” i ordet “ticket” og “u” i ordet “tuck”. Apostrofer ‘ viser til lingvistikkens glottal plosiv, en konsonant som uttales ved at stemmebåndet presses sammen slik at ingen luft kan passere. Tš uttales som engelske “ch”, š som engelske “sh” som i “shop”, q uttales mer som en engelsk k. Språkets morfologi er relativt polysyntetisk, spesielt i forhold til verb. Et eksempel er ordet lošipaɨtšuyašuqonišpiyiyuw (norsk “dere ønsker å gjøre narr av oss”) som består av ni deler: lo-, ši-, p-, aɨt-, šuya-, šuqoniš-, pi- og iyuw. Tallsystemet deres var kvartær firetallssystem.
Samfunn
Homofili var praktisert og det finnes flere skriftlige kilder til den spansk-katolske forferdelsen over dette. Den spanske soldaten og senere viseguvernør av Ny-Spania, Pedro Fages, beskrev deres synd og om transvestitter. Han beklaget for å nevne slike kriminelle handlinger. Homofile ble blant annet fanget på Mission Santa Clara og kledd naken og satt i tvangsarbeid. Fader Francisco Palóu skrev om et lignende tilfelle ved Mission San Antonio og hvordan en soldat straffet ham, og hvordan han “håpet disse forbannede personene vil forminske, og at slike avskylige uvaner måtte utryddes. ‘Aqi var ordet for homofil på chumash.