cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
A Dear John Letter
Listesuksess
Da «A Dear John Letter» toppet Billboard Best Selling Retail Folk Records-listen ble Shepherd, 19 år og ni måneder gammel, den yngste artisten som hadde en nummer én-sang på countrylisten. Hun beholdt den rekorden i nesten 20 år, da den da 14 år gamle Tanya Tucker toppet Billboard Hot Country Songs-listen med «What's Your Mama's Name».
Norsk versjon
Knud Pfeiffer har skrevet den danske teksten som den norske bygger på. Den norske tittelen er «Kjære John». Sølvi Wang med Gårdguttas orkester har spilt inn sangen. Den ble utgitt på 78-platen HMV A.L. 3406 i 1954.
I populærkulturen
Sangen var med i en reklame for BASF-kassettbånd i 1980, som hovedsakelig ble vist i Australia.
Karine Udahl
Karine Udahl (født 13. juli 1990) er en norsk skøyteløper som deltar i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og representerer Norge og Båstad Idrettslag.
Personlige rekorder i hurtigløp på skøyter
Oppdatert etter sesongen 2014/15.
Herlighet
Herlighet kommer av herlig. Herlig kommer fra nyhøytisk herrlich som kommer fra oldhøytisk herlich som betyr fornem, utmerket, prektig. Dette er knyttet til oldhøytysk her som betyr fornem, herlig. Ordet herre og herskap er avledet fra dette.
Herlighet brukes i tre betydninger :
I jussen betyr herlighet: ''«Herlighet, i eldre dansk-norsk rettsspråk særlige rettigheter som tilligger en fast eiendom på landet over fremmed eiendom eller sameiestrekninger, f.eks. hogstrett, fiskerett, beiterett, allmenningsrett el.l. I eldre skjøter sies det ofte at gården overdras med «herlighet og rettigheter», men dette tillegg er ikke rettslig nødvendig. Det tilsvarende uttrykk på nynorsk er «lut og lunnende» eller «lunnar».»''.
På tysk brukes herrlichkeit svært likt norsk, men den juridiske betydningen ser ut til å ha gått ut av språket. På engelsk brukes herlighet for det første om glory, magnificence, splendor. For eksempel betyr å leve i herlighet og glede: to live in style, live happily. Salomo i all sin herlighet betyr: Solomon in all his glory, Hele herligheten er ironisk og betyr: the whole lot, the whole kit and caboodle. For det andre oversettes herlighet juridisk med: manorial right; natural resource; posession, treasure.
Det tysk-romerske riket
I Det tysk-romerske rike ble territorier av lavadelige herskere betegnet som herligheter (tysk Herrlichkeit eller Herrschaft). Herskeren over en herlighet kunne altså være en herre, en ritter eller en friherre. Dermed tilsvarte herligheter omtrent det som i andre land ble betegnet som baronier.
24. århundre
Det 24. århundre dekker årene 2301–2400 i den Gregorianske kalender.
PALOP
PALOP står for Países Africanos de Língua Oficial Portuguesa, som på norsk betyr Afrikanske land med portugisisk som offisielt språk.
Det er ei gruppe av fem afrikanske land hvor portugisisk er det offisielle språket. Landene er Angola, Kapp Verde, Mosambik, Guinea-Bissau og São Tomé og Príncipe. De utgjør en del av Samveldet av portugisiskspråklige land, CPLP.
Alle disse landene var kolonier under det portugisiske imperiet fram til 1970-tallet.
Kihon
Kihon (基本:きほん) er et japansk ord som betyr «grunnleggende» eller «fundamentalt». Begrepet blir brukt om grunnteknikker innenfor de fleste japanske kampsporter. Kihon-trening er essensielt for å utvikle seg videre som utøver, og består av stillinger, slag, blokker og spark, ofte sammensatt til ulike kombinasjoner. Dette er grunnmuren innenfor de fleste japanske kampsporter, og utallige repetisjoner og terping er den eneste veien til forbedring.
PALOP
Det er et utstrakt samarbeid mellom PALOP-landene og Portugal, både når det gjelder kultur, bistand og språk.
Alexander von Stahl
Karrière
Stahl begynte sin karrière i 1967 som embedsmann i delstaten Berlins indreforvaltning. Fra 1970 til 1975 var han forretningsfører for FDP-fraksjonen i Berlins parlament. I mai 1975 ble han så utnevnt til statssekretær i Berlins justisforvaltning. Da Walter Momper dannet en ny rød-grønn regjering i februar 1989 gikk han av som statssekretær.
FDP
Stahl var medlem av styret i FDP i Berlin, og forsøkte å bli valgt til partiets delstatsleder. Med støtte fra blant andre Klaus Rainer Röhl forsøkte han å gjenopplive partiets nasjonalliberale tradisjon. Ved ledervalget i 1998 ble han knapt slått av venstrefløyens kandidat Martin Matz, som senere meldte overgang til SPD og tok med seg sitt parlamentsmandat. Ved forbundsdagsvalget i 1998 stilte Stahl til valg som direktekandidat uten å være sikret på delstatslisten. Han oppnådde det relativt beste valgresultatet for alle FDPs direktekandidater i Berlin, men ble ikke innvalgt. Deretter trakk han seg fra aktiv politikk.
Junge Freiheit
Stahl hører til den liberal-konservative avisen Junge Freiheit mest kjente forsvarere. Som advokat har han representert avisen i en årelang kamp i rettsvesenet mot å bli nevnt i delstaten Nordrhein-Westfalens Verfassungsschutzbericht. Kampen ble kronet med seier i Tysklands føderale høyesterett i 2005, da høyesterett slo fast at delstatens overvåkning av avisen var et brudd på pressefriheten (Junge Freiheit-dommen). Stahl har skrevet boken Kampf um die Pressefreiheit om saken.
DS «Tou»
DS «Tou» var et lasteskip bygget ved Rosenberg Mekaniske Verksted som byggenummer 38. Skipet ble overlevert til A/S Tou Brug ved Arne Haabeth i 1914. Brukt hovedsakelig til transport i forbindelse med møllevirksomhet på Tau i Ryfylke. Skipet har skiftet eiere flere ganger og fått ett langt liv. Eksisterer forsatt i England
The Switch
The Switch kan referere til:
Atchison, Topeka and Santa Fe Railway
Atchison, Topeka and Santa Fe Railway (forkortet AT&SF) populært kalt bare Santa Fe var et jernbaneselskap i USA. Det ble opprettet i Kansas 11. februar 1859 og holdt det gående til 1995 da det fusjonerte med Burlington Northern Railroad og dannet Burlington Northern & Santa Fe Railway
Fargeskjemaet Warbonnet i rødt, gult og sølv ble første gang brukt i 1937 på Santa Fes diesellokomotiver. Det ble et av verdens mest kjente, og er gjengitt på mange leketøy, modelltog og andre effekter.
Fiskaren
Fra og med 2. mai 2008 kom den nye avisa Fiskeribladet Fiskaren ut etter en fusjon mellom Fiskeribladet og Fiskaren. Denne avisa skiftet i 2017 navn til Fiskeribladet.
Jamaicas riksvåpen
Jamaicas riksvåpen ble tatt i bruk i 1661 og er designet av briten William Sandcroft, som da var erkebiskop av Canterbury. Våpenet ble noe endret i 1957.
Riksvåpenet viser et par tainoer fra øya på hver sin side om et skjold med rødt kors med fem ananas, en krokodille på en trestokk. Det opprinnelige mottoet på latin, «Indus Uterque Serviet Uni», ble endret til engelsk «Out of Many, One People» (Av mange, et folk) da landet ble uavhengighet i 1962.
1926 Demiddelaer
1926 Demiddelaer er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Eunomia. Den ble oppdaget 2. mai 1935 av Eugène Joseph Delporte ved Observatoire Royal de Belgique i Uccle.
Første verdenskrig til sjøs
Første verdenskrig til sjøs var kjennetegnet av Trippelententen med sin større flåte forsøkte å blokkere Sentralmaktene, Sentralmaktenes forsøk på å bryte denne, og blokkere Storbritannia og Frankrike.
Bakgrunn
Årene før krigen brøt ut ble blant annet kjennetegnet av et rustningskappløp til sjøs, særlig mellom Storbritannia og Tyskland. Denne har stor offentlig interesse, i Tyskland og med Alfred Tirpitz som ny marineminister ble det i 1898 dannet en folkebevegelse til støtte for flåteoppbyggelse, som hadde over en million medlemmer i 1906. Tyskerne ønsket å etablere en flåte som kunne avbalansere britenes dominans til sjøs og beskytte Tysklands voksende interesser i utlandet. Tirpitz hadde som ung kadett ofte besøkt den britiske flåtehavnen i Portsmouth og både beundret og misunte Royal Navy. Som keiser Vilhelm II mente Tirpitz at Tysklands fremtid var avhengig av en sterk marine som kunne utfordre den britiske. Han forlangte derfor flere slagskip og mente at tysk teknologi, kunnskap og industriell stryke gjorde det mulig for Tyskland å bygge flere fartøyer enn Storbritannia. Ved å true med å trekke seg, tvang han Riksdagen til å bygge tre dreadnought-fartøyer og en slagkrysser. I tillegg ble det gjort avsetninger for en fremtidige ubåtstyrke. Med det byggeprogrammet Tirpitz insisterte på, ville tyskerne ha 13 i 1912, mot britenes 16.
Da dette ble kjent i 1909, vakte det sterke offentlig reaksjoner, og britene opplevde den tyske flåteoppbyggelsen som en trussel mot deres sikkerhet noe som utløste et kostbart våpenkappløp hvor begge land konkurrerte om å bygge de største og beste slagskip. Britene satset på Dreadnought-typen til Royal Navy, mens Tyskland fulgte opp ved å utvide sin Hochseeflotte med tilsvarende type fartøyer, som Nassau-klassen og måtte som en konsekvens utvidet i årene 1907-1914 Keiser Vilhelmskanalen slik at denne hadde kapasitet til å ta imot de nye, store fartøyene.
Men også andre land igangsatte omfattende flåteoppbygginger, som Russland og Frankrike i 1912, Italia i 1913 og Østerrike-Ungarn i 1914.
Kampområder
Da krigen brøt ut i 1914 hadde Royal Navy 52 dreadnought-fartøyer, pre-dreadnought-fartøyer og slagkryssere, mens Tyskland hadde en tilsvarende flåte på 34 fartøyer. Med et så skjevt styrkeforhold, var tyskerne tilbakeholdne med å gå inn i større sjøslag, men Royal Navy lyktes ikke med å stenge fiendtlige havner og blokkere Sentralmaktene, slik det ble gjort under Napoleonskrigene.
Nordsjøen
Britenes store fartøyer var sårbare mot ubåter, miner og torpedobåter. Deres forsøk på å stenge Den engelske kanal og Nordsjøen måtte derfor legges så langt ute at det lyktes tyskerne å holde sine havne åpne, både for forsyninger og bombardere den engelske øst-kysten. Samtidig satset tyskerne på å senke tilstrekkelige britiske fartøyer slik at forskjellen dem imellom ble mindre og flåtene kunne møtes i en større konfrontasjon. Den britiske flåtesjefen John Jellicoes forsiktighet sørget imidlertid for at dette ikke skjedde.
Britene lyktes i angripe tyske patruljer ved slaget ved Helgolandbukten 28. august 1914, som ble den første sjømilitære konfrontasjonen mellom partene. Videre lyktes britene i å få til en konfrontasjon ved slaget ved Doggerbank 24. januar 1915 da skvadroner fra Royal Navy hadde fanget opp tysk radiokommunikasjon og hadde derigjennom fått kjennskap til hvor denne flåten befant seg. Da de ankom området fant de den tyske styrken der som forventet og hvor britene lyktes i å senke en tung krysser, sterkt skade en slagkrysser og med en rekke drepte og tilfangetatte tyske soldater.
Britene klarte imidlertid å lokke tyskerne inn i et større sjøslag i Jyllandsslaget i mai 1916, som imidlertid endte med store tap på begge sider og uten en klar vinner. Både britene og tyskerne hevdet i sin krigspropaganda å være slagets vinnere. Målt i tonnasje tapte britene 155 000 av sine 1 250 000 brt, og 6096 av sine 60 000 mann. Tyskerne tapte 61 000 av sine 660 000 brt, og 2551 av sine 45 000 mann. Slaget ble således en tysk materiell seier.
Den engelske kanal
Selv om Den engelske kanal var av avgjørende betydning for British Expeditionary Force (BEF) som kjempet på vestfronten, hadde ikke Royal Navy utplassert store krigsskip i kanalen. Hovedtrusselen mot de britiske styrkene i kanalen var den tyske flåten stasjonert ved Helgoland, og dersom denne slapp til i Nordsjøen, kunne den slå ethvert britisk skip i kanalen. Den tyske hochseeflotte kunne stille minst 13 fartøyer tilsvarende dreadnoughts og en rekke pansrede kryssere og hundrevis av jagere i et angrep mot kanalen. Hochseeflotte ville kunne møte en motstand på bare seks pansrede kryssere fra 1898 til 1899, alt for gamle til å kunne følge de nye, raske dreadnoughts i Grand Fleet stasjonert ved Scapa Flow på Orknøyene.
Ubåttrusselen mot kanalen var reell, men den britiske overkommandoen tok ikke trusselen på alvor da de anså ubåter for å være ubrukelige. Også den tyske overkommandoen anså ubåter for å være på eksperimentstadiet som hovedsakelig ble brukt mot handelsfartøyer. Den engelske kanal ble i løpet av krigen ikke utsatt for et direkte angrep fra den tyske Hochseeflotte.
Atlanterhavet
Mens Tyskland fikk problemer som følge av Storbritannias blokkering av havnene, var britene, som en øynasjon, helt avhengige av handel og import. Tyskerne oppdaget raskt at dere ubåter var lite effektive mot orlogsfartøy, men langt mer effektive mot handelsfartøy og kunne lett patruljere i Atlanterhavet til tross for den britiske overlegenheten av overflatefartøy.
Tyskland forsøkte å bruke ubåtene til å etablere en blokade av Storbritannia gjennom å senke transportskip, og dermed også en rekke passasjerskip. Ubåtene var avhengige av å kunne gå skjult og tåle ikke et direktetreff fra et overflatefartøy. De kunne av den grunn ikke sende advarsler eller plukke opp overlevende fra de fartøyene de angrep. Dette skapte sterke reaksjoner også i de nøytrale landene, som vendte seg mot Sentralmaktene og land som USA led store tap både av menneskeliv og av handel. dette ble en av de viktigste årsakene till at USA etter hvert gikk med i krigen. Også det nøytrale Norge led store tap; 829 norske skip ble senket og mer enn 2,000 norske sjøfolk mistet livet.
Middelhavet
Det var noen begrensede sjømilitære slag mellom marinene fra Østerrike-Ungarn og Tyskland på den ene siden, og de alliertes mariner fra Frankrike, Storbritannia, Italia og Japan. Marinene tilhørende Det osmanske rike gikk ut gjennom Dardanellene bare en gang, og sent i krigen i forbindelse med slaget ved Imbros (1918), og hadde sitt fokus på operasjoner i Svartehavet.
Svartehavet
Hovedaktørene i Svartehavet var Russland og Det osmanske rike. Den russiske flåtebasen lå i Sevastopol og hadde to øverstkommanderende som utmerket seg: Andrej Eberhardt i årene 1914 til 1916, og deretter Aleksandr Koltsjak. Den osmanske flåten var under utviklingen, men besto fortsatt av mange foreldede fartøyer. Flåten var forsterket med noen tyske fartøyer, som slagkrysseren SMS «Goeben» og den raske, lette krysseren SMS «Breslau», begge under kommando av Wilhelm Souchon.
Krigen i Svartehavet begynte da den osmanske flåten bombarderte en rekke russiske byer i oktober 1914. I de følgende to årene var bildet preget av at flåtene jaktet på hverandre, og begge siders admiraler forsøkte å utnytte egne taktiske fordeler.
Den russiske Svartehavsflåtens hovedoppgave var å støtte Nikolaj Judenitsj under kampene i Kaukasus, men da «Goeben» ankom Svartehavet måtte oppgavene endres, slik at alle aktiviteter måtte utføres med hele flåten samlet, da mindre enheter ville bli for sårbare overfor «Goeben»s hurtighet og kanoner. Denne situasjonen endret seg utover i 1916, da «Goeben» etter to års sammenhengende tjeneste begynte å lide av manglende vedlikehold og service, samtidig som russerne fikke større og mer moderne fartøyer.
Østersjøen
I Østersjøen var hovedaktørene Tyskland og Russland, i tillegg fikk russerne støtte fra 9 britiske ubåter som hadde seilt gjennom Kattegat og var i de følgende tre årene en del av den russiske østersjøflåten. Da den tyske flåten både var større, og kunne veksle mellom Nordsjøen og Østersjøen etter behov, ble krigbildet preget av en defensiv russisk rolle, og begrenset seg til å angripe konvoier mellom Sverige og Tyskland, og enkeltraid som raidet ved Gotland og Åland i 1915.
Det var et kupp for de allierte da den tyske lette krysseren SMS Magdeburg gikk på grunn i tett tåke under rekognosering i Finskebukta. De andre tyske fartøyene prøvde å slepe Madgeburg, men de besluttet å bore den i senk da de ble oppmerksom på en russisk styrke som nærmet seg. Dykkere fra den russiske marinen lyktes å sikre vraket intakt, som også inneholdt den tyske kodeboka som også ble delt med deres britiske allierte, noe som førte til umiddelbar suksess i Nordsjøen.
Med utstrakt bruk av både offensiv og defensiv minelegging fra begge sider, spilte de sjømilitære kreftene en lite rolle overfor kampene på østfronten. Tyskerne igangsatte noen større angrep i Rigabukta i august 1915 og oktober 1917, hvor de under Operasjon Albion okkuperte de estiske øyene Saaremaa (Ösel), Hiiumaa (Dagö) og Muhu (Moon) og ødela russiske fartøyer som seilte fra Riga, som nettopp hadde blitt inntatt av tyskerne.
I mars 1918 gjorde først den russiske revolusjon og deretter freden i Brest-Litovsk Østersjøen til et tysk innhav, og den tyske flåte transporterte tropper og forsyninger til de hvite under den finske borgerkrigen og til å okkupere deler av Russland fram til de måtte trekke seg ut som følge av nederlaget i vest.
Ulik teknologi
Den tradisjonsrike britiske marinen hadde ikke på alle områder holdt følge med utviklingen, hverken teknologisk eller organisatoriske, mens den unge tyske marinen var mer tilpasningsdyktig. Dette førte blant annet til at de tyske skipene disponerte enklere og mer presise avstands- og retningskalkulatorer enn de britiske noe som lettet den tyske ildlederkontrollen. Selv om det britiske skytset var grovere, gikk det lettere av slik at det eksploderte da det traff panseret, mens det tyske skytset trengte gjennom panseret og gjorde slik større skade og antente ofte den britiske ammunisjonen ombord da denne ikke var tilstrekkelig beskyttet. Dette førte samlet til at britisk sprengstoff tok livet av de fleste falne på begge sider.
I tillegg viste den britiske tenkningen tenkningen om å prioritere mindre panser før å få større fart å være helt feil, og bidro til å øke de britiske tapene.
Tap
Sjømilitære tap kan oppsummeres ifølgende tabell. I tillegg kommer sivile handelsfartøy.
Hiroshi Yamauchi
Hiroshi Yamauchi (født 7. november 1927 i Kyoto, død 19. september 2013 samme sted) var en japansk forretningsmann. Han var den tredje presidenten for Nintendo. Han var president fra 1949 til han ga seg 31. mai 2002. Hiroshi Yamauchi er gitt en stor del av æren for å ha utviklet Nintendo fra et selskap som produserte kortspill til det enorme videospill-selskapet det er i dag.
Bayerische Staatsoper
Bayerische Staatsoper (før 1919 Königlich Bayerische Hofoper) er det største operahuset i München og et av de mest prestisjefulle i verden. Sammen med Bayerisches Staatsballett og Bayerisches Staatsorchester oppfører det nesten 350 forestillinger årlig.
Operaens faste hus er Nationaltheater på Max-Joseph-Platz. Enkelte forestillinger finner imidlertid sted i Prinzregententheater og Altes Residenztheater (Cuvilliés-Theater).
Uroppførelser
Følgende operaer er uroppført ved Königlich Bayerische Hofoper/Bayerische Staatsoper:
VM i ishockey for menn (2. divisjon)
Ishockey-VM (divisjon II) er et årlig sportsarrangement som blir organisert av IIHF. Mesterskapet er delt opp i 2 grupper, og det er en del av Ishockey-VM. Det er for tiden 12 nasjoner som deltar i divisjonen med 6 lag i hver gruppe. De 2 lagene som vinner sin gruppe rykker neste år opp til divisjon I. De to lagene som taper sin gruppe, rykker ned til divisjon III. Det vil alltid være 2 lag som rykker ned fra divisjon I til divisjon II og det vil alltid være 2 lag som rykker opp fra divisjon III til divisjon II.
Mesterskapstruktur
Mesterskapet har vært delt inn i divisjoner siden 2001, da man gikk bort fra inndelingen i A-VM, B-VM, C-VM og D-VM. I 2001 gikk de 5 lavest kvalifiserte lagene fra datidens C-VM, samt de 7 beste lagene fra D-VM sammen i divisjon II.
Mesterskapstitler 1961-2000
Fra 2000, ble C-VM til divisjon II og ble dermed splittet i 2 grupper.
Cephalogonia
Cephalogonia er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) blærebiller i familiegruppen børstebiller. Ingen arter finnes i Norge.
Systematisk inndeling med europeiske arter
Cephalogonia har 6 arter i Europa. Systematisk blir gruppen blærebiller, enten regnet som en egen familie, Malachiidae, eller, som her, som en underfamilie av børstebiller (Melyridae).
Kriol
Kriol (crioulo på portugisisk) er et språk talt av 60 % av befolkningen i Guinea-Bissau, hvor det er et lingua franca. Kriol er et portugisisk-basert kreolspråk. Portugisisk selv snakkes av om lag 12-14 %. Det er mer enn 159 000 morsmålsbrukere av språket i Guinea-Bissau og mer enn 600 000 bruker det som andrespråk. Kriol er også utbredt i Senegal.
Mandatområde
Mandatet ble tillagt en stat, kalt mandatar, som påtok seg visse forpliktelser for mandatet. Mandatarenes oppgaver ble fastlagt etter individuelt forhandlede retningslinjer. Tross hensikten om det motsatte ble mandatarene ofte de facto sett som nye kolonimakter.
De viktigste mandatarene var Storbritannia og Frankrike. I Midtøsten fikk Storbritannia mandatet Palestina og mandatet Mesopotamia, mens Frankrike fikk mandatet Syria med Libanon. Også Belgia, Australia, New Zealand, Sør-Afrika og Japan fikk mandatområder.
Mandatområdene
Mandatområdene ble inndelt i tre klasser etter utviklingsnivå og med ulike rettigheter og plikter for administrasjonsmakten, mandataren, og andre stater. Områdene som hadde tilhørt Det osmanske rike tilhørte A-mandatene, der forutsetningene for selvstendighet ble ansett for å være best. Administrasjonsmakten hadde her ansvar for å legge til rette for at området kunne bli en selvstendig stat. De fleste av de tidligere tyske koloniene i Afrika ble gjort til B-mandater, det administrasjonsmakten fikk vide fullmakter til å forvalte områdene, men slik at andre stater fikk like vilkår når det gjaldt handel og næringsliv. C-mandatene besto av tidligere tyske kolonier i Oseania, samt Sørvest-Afrika. Folkeforbundet anså at innbyggerne her ikke var klare for selvstyre og administrasjonsmaktene fikk myndighet til å styre områdene som om de var eget territorium. Det ble nedlagt forbud mot salg av alkohol. Våpenhandel eller bygging av festningsverk var heller ikke tillatt.
Etter andre verdenskrig ble de gjenværende mandatområder omgjort til tilsynsområder under FN med sikte på å forberede områdene på selvstendighet.
B-mandatene
Alle disse fikk status endret til tilsynsområde under FN etter andre verdenskrig.
C-mandatene
Med unntak av Sørvest-Afrika, fikk disse status endret til tilsynsområde under FN etter andre verdenskrig.
Fylkesvei 5310
Fylkesvei 5310 går mellom Ådland og Øvrebøen i Alver kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 245 (Hordaland).
713 Luscinia
713 Luscinia er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaga den 18. april 1911 av Joseph Helffrich fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter nattergalslekten Luscinia.
SIM-kort
Et SIM-kort (SIM er en forkortelse for Subscriber Identity Module) er en type smartkort som brukes i mobiltelefoner. Uten at et korrekt SIM-kort er satt inn i telefonen kan den ikke brukes til samtaler eller tekstmeldinger. I de fleste land kan man imidlertid ringe nødnummeret uten gyldig SIM-kort.
Fysiske og flyttbare SIM-kort
SIM-kort fås i flere størrelser:
I et SIM-kort er det lagret opplysninger om blant annet abonnenten og operatøren. Opplysningene i kortet brukes til å opprette kontakt mellom abonnenten og de forskjellige elementene i mobilsystemet han er knyttet til. En viktig funksjon er å identifisere brukeren overfor mobilsystemet slik at han kan ringe og motta samtaler, samt sørge for at bruken av abonnementet blir fakturert rett. Abonnentens telefonnummer er normalt ikke lagret på kortet. I stedet er hver kort utstyrt med et eget unikt serienummer. Når noen ringer til en mobiltelefon blir det sjekket i Home Location Register (HLR) hvilket SIM-kortnummer som er knyttet til det oppringte nummeret, og samtalen blir så rutet til rett mottaker. Det er derfor mulig å bytte SIM-kort uten å bytte telefonnummer.
SIM-kortet kan flyttes fritt mellom mobiltelefoner. Dermed kan man bytte mobiltelefon uten å kontakte operatøren.
SIM-kortet har også et lite flashminne hvor det kan lagres data. Dette kan være SMS-meldinger, telefonbokoppføringer, liste over foretrukne nettverk og diverse andre innstillinger som operatøren krever.
De fleste SIM-kort er utstyrt med PIN-kodefunksjon. Dersom denne er aktivert kan uvedkommende ikke misbruke abonnementet. Kasserte SIM-kort er EE-avfall og brukte kort skal leveres til mobilforhandler eller offentlig mottak for EE-avfall.
Videreutviklinger
eSIM og iSIM er nyere utviklinger av SIM-standarden. Både eSIM og iSIM er basert på integrering i maskinvare for ekstra sikkerhet (i motsetning til programvare).
Grenda
Grenda er lokalavis for Kvinnherad i Hordaland. Avisen utgis på nynorsk.
Redaksjonen holder til i Rosendal og bestod i 2005 av syv redaksjonsmedlemmer. Bladet Sunnhordland trykker avisen på Stord. Bladet har lokaler i Skålagato.
Gründer var Olav Aurvold, senere overtok Knut Hass som eier og redaktør. Han solgte den videre i 2000.
Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Norsk Opplagskontroll og Landslaget for Lokalaviser.
Den norske Lutefiskforening
Den norske lutefiskforening ble startet i Lier i 1992. Foreningen arbeider med kunnskapsformidling om lutefisk som hverdagsmat og festmat hvor kun norske råvarer benyttes. Foreningens president og eneveldige hersker er Leif Vinge. I foreningens styre er innvalgt Ole Martin Hegg og Ole Kristian Jensen.
DMT
DMT kan vise til:
I jødisk kabbalah kan de tre bokstavtegnene DMT (Dalet – Mem – Tav) representere tallverdien «444» som igjen kan representere mysteriet om liv, død og gjenfødelse på tre nivåer: abstrakt, i verden, og som kosmisk arketype. De tre bokstavene hver for seg har også betydningen
Kjemisk likevekt
Kjemisk likevekt er en tilstand for reversible (at de to motsatte reaksjonene er spontane samtidig) kjemiske reaksjoner der reaksjonshastigheten for stoffene som reagerer er like stor i begge retninger. Konsentrasjonen av stoffene i en kjemisk likevekt er konstant mens bindingene endres. For å oppnå likevekt må reaksjonen skje i et lukket eller et isolert system.
Grannar
Grannar er en politisk uavhengig lokalavis for kommunene Etne i Hordaland og Vindafjord i Rogaland. Lokalavisen kommer ut to ganger i uken, mandag og torsdag. Avisen har 12 ansatte. Avisen blir redigert på nynorsk. Kontorsted er Etne sentrum.
Opprinnelig ble Grannar etablert som en lokalavis for kommunene Ølen (nå sammenslått med Vindafjord) og Etne, men avisen fusjonerte med den tidligere lokalavisen Vindafjordingen og har etter den tid også dekket Vindafjord kommune.
Kjemisk likevekt
En likevektreaksjon skrives ofte slik.
Grannar
Ansvarlig redaktør er Arne Frøkedal.
Kjemisk likevekt
Konsentrasjonen av stoffene må oppfylle ligningen
Grannar
Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Norsk Opplagskontroll og Landslaget for Lokalaviser.
Kjemisk likevekt
som uttrykker massevirkningsloven. Konstanten K er likevektskonstanten som i alminnelighet kan variere med temperaturen.
Likevekten er homogen når alle stoffene i er i samme aggregattilstand, det vil si i gassfase (g), fast stoff (s) eller flytende form (ℓ). Et eksempel er reaksjonen 2SO2(g) + O2(g) ↔ 2SO3(g).
I henhold til Le Chateliers prinsipp vil enhver kjemisk reaksjon søke å oppnå likevekt. Dersom reaksjonsblandingen kommer ut av likevekt, vil den innstille seg slik at den igjen kommer i likevekt.
Eksempel
En kjent likevektsreaksjon opptrer ved produksjon av ammoniakk. Prosessen er ved likevekt beskrevet ved ligningen N2 (g) + 3H2 (g) 2NH3 (g) hvor N2 angir konsentrasjonen av nitrogengass, H2 hydrogengass og NH3 er konsentrasjoen av amoniakk. Dette er en homogen likevekt da både reaktantene og produktene er alle i gassfase. Likevektskonstanten i er her gitt ved
AJ
AJ, Aj, aJ og aj kan sikte til:
1927 Suvanto
1927 Suvanto er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Eunomia. Den ble oppdaget 18. mars 1936 av Rafael Suvanto ved universitetsobservatoriet i Åbo. Asteroiden er oppkalt etter oppdageren etter at han falt ved slaget ved Summa under vinterkrigen 1939/1940.
Hardanger Folkeblad
Hardanger Folkeblad er en lokalavis som blir utgitt i Odda i Vestland.
Redaktør for avisen er Eivind Dahle Sjåstad (2017), og avisen har fem redaksjonelle medarbeidere. Avisen ble først utgitt i 1949, men den har forgjengere som går tilbake til 1919. Avisen gis ut tre ganger i uka, både på papir og elektronisk på Internett.
Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:
Cephaloncus
Cephaloncus er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) blærebiller i familiegruppen børstebiller.
Systematisk inndeling med europeiske arter
Cephaloncus har 6 arter i Europa. Systematisk blir gruppen blærebiller, enten regnet som en egen familie, Malachiidae, eller, som her, som en underfamilie av børstebiller (Melyridae).
714 Ulula
714 Ulula er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Maria. Den ble oppdaga den 18. mai 1911 av Joseph Helffrich fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter ugleslekten Ulula.
Arkitekturåret 1668
Arkitekturåret 1668 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1668.
Dødsfall
...
Podolsk
Podolsk (russisk: Подо́льск) er en industriby i Moskva oblast i Russland. Den ligger ved elva Pakhra (en bielv til elva Moskva). Den er den største byen i Moskva oblast, med en befolkning på 180 963 (folketelling: 2002), 209 178 (folketelling: 1989).
Byen Podolsk vokste ut fra landsbyen (selo) Podol, som på 1700-tallet tilhørte Danilovklosteret i Moskva. Podolsk ble innvilget bystatus av Katarina II i 1791. På den tiden etablerte Russland de viktigste landdistriktene, utnevnte guvernører og etablerte nye byer.
Før den russiske revolusjonen var Podolsk en av de mest industrialiserte byene i Russland. En Singer-fabrikk som produserte symaskiner ble bygget her.
Uljanovfamilien pleide å bo i Podolsk. Vladimir Lenin besøkte byen flere ganger, og hadde endog en liten eiendom og en hytte der. I 1900 holdt han et møte i Podolsk med sosialdemokrater fra Moskva og andre byer for å få deres støtte til avisa Iskra, som allerede var under etablering.
I 1971 ble Podolsk tildelt Arbeidets røde banners orden. I sovjettiden var Podolsk en av de industrielle gigantene i Moskva oblast. På den tid var det mer enn sytti fabrikker i virksomhet i byen, og de fleste av innbyggerne arbeidet ved en av disse fabrikkene.
Albert Brock-Utne
Albert Brock-Utne (født 4. juni 1906 i Kristiania, død 22. oktober 1991 i USA ) var en norsk religionsviter.
Liv
Albert Brock-Utne var sønn av sakfører Albert Brock-Utne (1872–1925) og Dagmar Gasmann-Hansen.
Han studerte religionsvitenskap under professor Wilhelm Schencke og ble cand. theol. fra Universitetet i Oslo i 1932. Han studerte dessuten sosiologi under Bronisław Malinowski i London. Fra 1934 til 1939 var han universitetsstipendiat i religionshistorie. Fra 1940 til 1942 var han foreleser i religionshistorie etter professor Schenckes avgang. I 1943 flyktet han til Sverige på grunn av antinazistisk virksomhet, og deltok i arbeidet for norske flyktninger.
Etter krigen håpet Brock-Utne å bli Schenckes etterfølger som professor, men da professoratet gikk til Georg Johan Sverdrup, reiste han til Los Angeles i California for å bli forretningsmann og finansiere sin videre forskning. Hans senere liv er ikke beskrevet i litteraturen.
Brock-Utnes vitenskapelige interesse gjaldt særlig primitive religioner. Hans Studiet av primitive folk kan regnes som den første norske læreboken i antropologi.
Edward Emerson Barnard
Edward Emerson Barnard (født 16. desember 1857 i Nashville, Tennessee, død 6. februar 1923) var en amerikansk astronom.
Fylkesvei 107 (Hordaland)
2019 ble hovedtraséen del av fylkesvei 49, armen til Hessvika ble erstattet av fylkesvei 5099.
Edward Emerson Barnard
Han ble uteksaminert fra Vanderbilt University i 1886, hvor han fra 1883 hadde tjenestegjort som astronomiobservatør og var siden en av observatørene ved det kjente Lick Observatory på Mount Hamilton i California. I 1895 ble han ansatt ved det nye Yerkes-observatoriet i Wisconsin, som da hadde det største teleskopet i verden.
Barnard oppdaget en rekke stjernetåker og kometer som har blitt oppkalt etter han. Han egnet spesielt oppmerksomheten mot planeten Jupiter og dens måner og han oppdaget den femte av Jupiters måner, Amalthea i 1892.
Barnard oppdaget også en av jordens nærmeste stjerner, Barnards stjerne, som befinner seg ca. seks lysår fra jorden. Han har også fått nedslagskrateret Barnard på Mars oppkalt etter seg.
Henry Percy
Henry Percy (født 20. mai 1364, død 21. juli 1403), folkelig kjent som sir Harry Hotspur eller kun Hotspur, var engelsk adelsmann i senmiddelalderen. Han var en framstående kaptein under de anglo-skotske kriger. Han ledet senere en rekke opprør mot kong Henrik IV av England og ble drept i slaget ved Shrewsbury i 1403 på høyden av sin karriere.
Tidligste karriere
Henry Percy ble født i 1364 på enten festningen Alnwick Castle eller festningen Warkworth Castle i Northumberland som den eldste sønn av Henry Percy, 1. jarl av Northumberland, og Margaret Neville, datter av Ralph de Neville, 2. lord Neville av Raby, og Alice de Audley. Han ble slått til ridder av kong Edvard III i april 1377 sammen med de framtidige kongene Rikard II og Henrik IV. I 1380 var han i Irland sammen med Edmund Mortimer, jarlen av March, og i 1383 reiste han til Preussen. Han ble utpekt til Lord Warden of the Marches («vokter av grensen») i enten 30. juli 1384 eller i mai 1385, og i 1385 fulgte han Rikard II i et angrep på Skottland. Som en anerkjennelse for hvor raskt han rykket fram og hvor ivrig han var å angrip den skotske grensen, ga skottene ham tilnavnet «Haatspore». I april 1386 ble han sendt til Frankrike for å styrke garnisonen ved Calais og lede angrep på Picardie. Mellom august og oktober 1387 hadde han kommandoen over en marinestyrke i et forsøk på å avlaste beleiringen av Brest. I anerkjennelse av disse prestasjonene ble han gjort til ridder av hosebåndsordenen i 1388. Da han ble gjeninnsatt som grensevokter, ledet han de engelske styrkene mot James Douglas, 2. jarl av Douglas, i slaget ved Otterburn den 10. august 1388, hvor han ble tatt til fange, men sluppet fri for løsepenger på 7000 mark.
I løpet av de neste få årene vokste Percys omdømme. Han ble sendt på en diplomatisk tur til Kypros i juni 1393 og ble utnevnt til guvernør av Bordeaux, fullmektig for John av Gaunt, hertug av Lancaster, i hertugdømmet Aquitaine. Han kom tilbake til England i januar 1395, deltok i Rikard IIs krigføring i Irland, og var tilbake i Aquitaine den påfølgende høsten. Sommeren 1396 var han igjen i Calais.
Percys militære og diplomatiske tjeneste skaffet ham betydelig kongelig oppmerksomhet i form av bevilgninger og utnevnelser, men til tross for dette besluttet familien Percy å gi sin støtte til Henry Bolingbroke, den framtidige kong Henrik IV av England, i hans opprør mot Rikard II. Da Henry Bolingbroke kom tilbake fra sin landsforvisning i juni 1399, slo Percy og hans far sine styrker som med hans ved Doncaster og marsjerte sørover. Etter at kong Rikard var avsatt ble Percy og hans far «ødselt belønnet» med land og posisjoner.
Under den nye kongen hadde Percy omfattende sivilt og militært ansvar i både den østlige grensen mot Skottland og i nordlige Wales hvor han ble utnevnt til high sheriff av Flintshire i 1399. I nordlige Wales var under økende press som resultat av opprøret til Owain Glyndŵr. I mars 1402 utnevnte Henrik IV Percy til kongelig løytnant i nordlige Wales, og den 14. september 1402 var Percy, hans far og jarlen av Dunbar og March seierrike i slaget ved Homildon Hill. Blant annet tok de Archibald Douglas, 4. jarl av Douglas til fange.
Opprør og død
Til tross for den gunst som Henrik IV viste far og sønn Percy på mange vis, ble de i økende grad misfornøyd med ham. Blant deres klagemål var at kongen ikke betalte den lønn som de hadde krav på for å forsvare grensen mot Skottland; kongens favorisering av jarlen av Dunbar og March; hans krav på at de overga sine skotske fanger; hans forsømmelse på å ikke få en avslutning på Owain Glyndŵrs opprør ved å forhandle en mellomkomst; hans økende promotering av sin sønn Henriks militære autoritet i Wales; og hans forsømmelse over å betale løsepenger for Henry Percys svoger, Edmund Mortimer, som waliserne hadde tatt til fange i juni 1402.
Sporet av denne misnøyen, gjorde far og sønn Percy opprør sommeren 1403 og gikk med våpenmakt mot kongen. I henhold til J. M. W. Bean er det åpenbart at familien Percy hadde en hemmelig forståelse med Glyndŵr. Da han kom tilbake til England kort tid etter seieren ved Homildon Hill, utstedte Henry Percy proklamasjoner i Cheshire som anklaget kongen for "tyrannisk styre". Med seg fikk hans onkel, Thomas Percy, jarl av Worcester, marsjerte han mot Shrewsbury hvor han aktet å gå i slag med en styrke ledet av kongens sønn Henrik. Hæren til hans far var derimot langsom i bevege seg sørover, og det var uten støtte fra sin fars hær at Henry Percy og Worcester ankom Shrewsbury den 21. juli 1403 hvor de gikk imot kongen med en stor hær. Det påfølgende slaget ved Shrewsbury var heftig med store tap på begge sider, men da Henry Percy selv ble rammet og drept, gikk hans hær i oppløsning og flyktet.
Omstendighetene rundt Percys død adskiller seg i de ulike redegjørelser. Kronikøren Thomas Walsingham uttalte i hans historieverk Historia Anglicana at «mens han ledet sine menn i kamp, overilt gjennomboret fiendens linjer, ble Hotspur uventet hogd ned, men av hvis hånd er ukjent.» En annen redegjørelse er at han ble rammet i ansiktet av en pil da han åpnet visiret for å se bedre. Legenden om at han ble drepte av Henrik, kongens sønn, synes å ha blitt gitt kraft av William Shakespeare, som skrev ved slutten av det neste århundret.
Hans onkel, Worcester, ble tatt til fange og offentlig halshogd i Shrewsbury to dager senere mens hans hode ble tatt med til London og satt på stake.
Camilla Warholm
Camilla Høeg Warholm (født 13. september 1958 i Larvik) er en norsk kunstner. Sammen med sin ektemann Jan Warholm har hun en stor spennvidde i sine arbeider som omfatter lysestaker, skulpturer, møbler og utsmykninger. Materialene som benyttes er i hovedsak jern og syrefast stål med elementer av glass, stein, tre og speil. Noen av deres utsmykninger finnes på:
Henry Percy
Opprør og død
Da Percys lik ble vist for kongen etter slaget ble det sagt at han gråt. Liket ble fraktet av Thomas Neville til Whitchurch i Shropshire for begravelse. Imidlertid gikk det rykter om Percy fortsatt levde, og kongen fikk «liket gravd opp og vist fram, satt opp mellom to milepæler, i markedsplassen i Shrewsbury». Deretter fikk han sendt Percys hode til York hvor det ble satt opp på stake ved Micklegate Bar, en av byens porter, mens resten av hans lik, «fire-femtedeler» av det, ble sendt til London, Newcastle upon Tyne, Bristol, og Chester før det til sist ble gitt til hans enke som fikk ham gravlagt i York Minster det samme året. I januar 1404 ble Percy posthumt erklært som en forræder, og hans land og eiendommer ble inndratt av kronen.
Camilla Warholm
Også på cruisebåter har de utsmykninger:
Henry Percy
Ekteskap og barn
Henry Percy giftet seg med Elizabeth Mortimer, den eldste datteren av Edmund Mortimer, 3. jarl av March, og hans hustru, Philippa, det eneste barnet til Lionel, 1. hertug av Clarence, og Elizabeth de Burgh, grevinne av Ulster. Med henne fikk han to barn:
Camilla Warholm
Jan Warholm henter mye inspirasjon fra havet og benytter myke organiske former. Camilla Warholm bruker enkle, rene linjer som gir eleganse. De driver galleriet Designjern på Agnes ved Stavern, hvor de også har sin bolig.
Henry Percy
Ekteskap og barn
En tid etter 3. juni 1406 giftet Henry Percys enke Elizabeth Mortimer seg på nytt. Hennes andre ektemann var Thomas de Camoys, 1. baron Camoys, og med ham fikk hun en sønn, Roger Camoys. Thomas Camoys utmerket seg som soldat da han ledet den engelske baktroppen i slaget ved Agincourt den 25. oktober 1415.
Ettermæle
Henry Percy, «Hotspur», er en av Shakespeares best kjente figurer. I det historiske dramaet 'Kong Henrik IV – Del I'', er Percy framstilt i samme alder som hans rival, prins Hal, som han ble drept av i tvekamp. I virkeligheten var 23 år eldre enn prins Hal, den framtidige kong Henrik V, som var en ungdom på 16 år da slaget ved Shrewsbury ble utkjempet.
Navnet på en av Englands fremste fotballklubber, Tottenham Hotspur FC, anerkjenner Henry Percy, hvis etterkommere eide land i nabolaget av klubbens første fotballbane i Tottenham Marshes.
En statue av Henry Percy, 4,3 meter høy, ble avduket i Alnwick av hertugen av Northumberland i 2010.
Very Large Telescope
Very Large Telescope (VLT) er et sammensatt optisk teleskop bestående av fire teleskoper på 8,2 meter plassert i en formasjon. Teleskopene kan jobbe både selvstendig eller samordnet. I det siste tilfellet tilsvarer den totale speiloverflaten et teleskop på 16 meter, noe som gjør VLT til det største optiske teleskopet i verden. I anlegget inngår også et interferometer som gir mulighet for ekstra høy oppløsning for relativt lyssterke objekter. VLT drives av det europeiske sørobservatorium.
VLT ligger ved Paranal-observatoriet på fjellet Cerro Paranal, 2,635 moh. i Atacama i det nordlige Chile. De fire inngående teleskopene er døpte til Antu, Kueyen, Melipal og Yepun etter den chilenske urbefolkningen Mapuches ord for henholdsvis solen, månen, Sørkorset og Venus.
Norske sportsjournalisters forbund
Norske sportsjournalisters forbund (stiftet 15. desember 1921 og forkortes NSF, men går oftest under betegnelsen sportsjournalistene), er en interesseorganisasjon for norske sportsjournalister som arbeider for medlemmenes faglige interesser, arbeidsforhold og koordinerer kommunikasjon og samarbeid mellom arrangører av sportsarrangement og pressen.
Norske Sportsjournalisters Forbund er tilsluttet det internasjonale sportsjournalistforbundet (International Sports Press Association – AIPS) og det europeiske sportsjournalistforbundet (European Sports Press Union – UEPS).
NSF ble stiftet i desember 1921 under navnet Sportsjournalistenes Klubb. Dette var for journalister i Oslo. Forbundet endret navn til Norske sportsjournalisters forbund i 1956.
NSF står bak kåringen av «Årets idrettsnavn» i Norge, og deler ut Sportsjournalistenes statuett til den utøver eller det lag som vinner. Kåringen foregår gjennom en avstemning av NSFs medlemmer. Dette er en av de eldste kåringene i norsk idrett og ble innstiftet i 1949.
Ledere av forbundet:
1921–22: Peder Chr. Andersen, Aftenposten
1923–25:, Tidens Tegn
1926–27:
1928:
1932: Einar Diesen, NRK
1933–34: Peder Chr. Andersen, Aftenposten
1936–41: Finn Amundsen, NRK
Oppløst 8. desember 1941
1945–46: Finn Amundsen, NRK
1947: Hjalmar Johannesen
1948:
1949–50:
1951–54: Finn Amundsen, NRK
1954–67:, Aftenposten
1967–72:, Nationen
1976–78:, Drammens Tidende
1979–82: Tor Aune, NRK
1982–86:, NTB
1986–88:, Dagbladet
1988–90: Dag Lindebjerg, NRK
1990–94:, Arbeiderbladet
1994–98:, Verdens Gang
1998–2023:, Dagsavisen
Christopher Fougner (1876–1950)
Christopher Fougner (født på Sørum i Hole 2. mars 1876, død 28. november 1950) var en norsk offiser og idrettsleder, samt stifter av og leder for streikebryterorganisasjonen Samfundshjelpen. Han var blant annet president i Norsk Skøiteforbund (1906–1907), som representant fra Kristiania Skøiteklub, og president i Norges Cykleforbund (1911–1913). Fougner var medlem av Norges Olympia Komité 1911-1936, og lagleder for norges lag i feltritt under Sommer-OL 1928 i Amsterdam.
I 1920 var han Rytterforbundets representant i olympiakomiteen.
Militær karriere
I 1928 ble han utnevnt til oberst og sjef for Oppland dragonregiment (DR 2). Fougner var generalinspektør for kavaleriet fra 1934 til 1940.
Utmerkelser
Fougner ble Officer de l'instruction publique, ridder av Den prøyssiske kroneorden og ridder av 1. klasse av Sverdordenen.
1928 Summa
1928 Summa er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 21. september 1938 av Yrjö Väisälä i Åbo. Asteroiden er oppkalt etter slagstedet Summa fra vinterkrigen 1939/1940. Summa ligger på Det karelske nes.
Roda Ahmed
Roda Ahmed Hermansen (født 1981 i Hargaisa, Somalia) er en norsk forfatter. Hun er født i Somalia og har bodd mesteparten av livet i Norge.
Ahmed har studert sosialantropologi i Trondheim, og er bosatt i New York.
Ahmed kom i 2008 ut med sin debutroman Forberedelsen på Gyldendal Norsk Forlag.
José Serra
José Serra (født 19. mars 1942 i São Paulo) er en brasiliansk politiker. Han var med og etablerte det brasilianske sosialdemokratiske partiet PSDB i 1988. Ved presidentvalget i 2002 var Serra PSDBs presidentkandidat men tapte for Luíz Inácio Lula da Silva.
Han ble valgt som borgermester i São Paulo i 2004, for en periode på fire år.
John Boyd Orr
Orr var medlem av Order of the Companions of Honour. Han ble også tildelt Distinguished Service Order og Military Cross.
David Vogt (arkeolog)
David Vogt (født 12. desember 1963) er en norsk arkeolog. Han er ansatt ved Kulturhistorisk museum ved Universitetet i Oslo (UiO) og har helleristninger som forskningsfelt. Han ble utdannet cand. philol ved universitetet i Tromsø i 1998. Tittel for hovedfagsoppgaven var Dekonstruksjon - rekonstruksjon : helleristninger og landskap i Østfold.
Vogt har også dr. philos. fra UiO i 2006 med avhandlingen ''Helleristninger i Østfold og Bohuslän. En analyse av det økonomiske og politiske landskap''.
Han har tidligere gitt ut flere publikasjoner om helleristninger på både norsk og engelsk. Han har deltatt på feltarbeid, konferanser og annen virksomhet knyttet til bergkunst i Sverige, England, Italia, Russland og USA.