cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Macun
Macun (kinesisk: 马村区; pinyin: Mǎcūn Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Jiaozuo i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 121 km² og talte i 2002 ca. 140.000 innbyggere.
Ytre Rendal
Ytre Rendal er en tidligere selvstendig kommune i Hedmark, del av Rendal formannskapsdistrikt fra 1837.
I 1880 ble Rendal delt i Ytre- og Øvre Rendal. Ytre Rendal hadde da 1 661 innbyggere.
Etter grensejusteringer i Ytre- og Øvre Rendal, Tolga og Trysil kommuner, ble Engerdal opprettet som egen kommune 1. januar 1911. Fra Ytre Rendal ble et område med 311 innbyggere tilført den nye kommunen.
Regierungsbezirk Magdeburg
Regierungsbezirk Magdeburg var en av tre Regierungsbezirke i den tidligere Provinsen Sachsen i kongeriket Preussen og senere i Fristaten Preussen. Forvaltningsenheten befant seg i den nordlige delen av provinsen.
Orsa kommune
Orsa kommune er en kommune i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. Kommunens administrasjonssenter ligger i Orsa.
Kommunen opplevde et jordskjelv på 4,7 15. september 2014 kl. 15:08
Tettsteder
Orsa kommune hadde to tettsteder i 2010. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.
Administrativ historie
Orsa kommune omfatter idag samme område som i 1863.
Kommunevåpenet
Blasonering: I et felt av gull, tre røde orsaslipesteiner, ordnet to og en.
Kommunen ble ikke berørt av 50- og 60-tallets kommunereformer, men våpenet ble registrert i Patent og registreringsverket i henhold til de nye bestemmelsene for kommunale våpen i 1974.
Næringsliv
Orsa kommunes næringsliv består først og fremst av middelstore foretak innom skogs- og verkstedsindustrien, samt innen turistnæringen. Til de største selskapene hører AB Kandre og Orsa Link AB, begge ligger i selve Orsa by. Hovedtyngden av arbeidsplassene befinner seg likevel innen offentlig sektor og turistnæringen.
Utdanning
Kommunen har en høyskole, Orsaskolan, som ligger i Orsa.
Øvre Rendal
Øvre Rendal er en tidligere selvstendig kommune i Hedmark, del av Rendal formannskapsdistrikt fra 1837.
I 1880 ble Rendal delt i Øvre og Ytre Rendal kommuner. Øvre Rendal hadde da 1 868 innbyggere.
1. januar 1965 ble Øvre og Ytre Rendal kommuner slått sammen til den nye Rendalen kommune. Øvre Rendal hadde ved sammenslåingen 1 629 innbyggere.
Etter grensejusteringer i Øvre og Ytre Rendal, Tolga og Trysil kommuner, ble Engerdal opprettet som egen kommune 1. januar 1911. Fra Øvre Rendal ble et område med 381 innbyggere tilført den nye kommunen.
Torbjørn Røe Isaksen
Torbjørn Røe Isaksen (født 28. juli 1978) er en norsk redaktør og tidligere politiker (H). Han var stortingsrepresentant for Telemark fra 2009 til 2017, og innehadde tre statsrådsposter i Erna Solbergs regjering; kunnskapsminister fra 2013 til 2018, næringsminister fra 2018 til 2020 og arbeids- og sosialminister fra 2020 til 2021. Han har vært samfunnsredaktør i E24 siden desember 2021.
Oppvekst, utdannelse og tidlig politisk arbeid
Han vokste opp i Porsgrunn som sønn av lærerne Carl Magne Isaksen og Ragnhild Røe.
Han gikk allmennfag ved Porsgrunn videregående skole og hadde et utvekslingsår i USA. Han ble leder for Unge Høyre i Porsgrunn og senere i Telemark mens han gikk på videregående skole.
Bistrica vannkraftverk
Bistrica vannkraftverk er en demning med et vannkraftverk ved Zlatiborski, Serbia. Dette anlegget har en totalt installert effekt på 102 MW, ble påbegynt i 1952 og stod ferdig utbygd i 1960.
Torbjørn Røe Isaksen
Oppvekst, utdannelse og tidlig politisk arbeid
Han viet deretter tiden til studier og politisk arbeid. I 1999 var han ansatt som politisk sekretær i Unge Høyres Landsforbund. Han var medlem av Unge Høyres sentralstyre fra 2000 til 2008 og Unge Høyres leder fra 2004 til 2008. Han var også medlem av Porsgrunn bystyre fra 1999 til 2003 og fra 2008 til 2009.
Han tok mastergraden i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo i 2008 på en oppgave om Friedrich Hayek. Han har også idéhistorie og medievitenskap i fagkretsen. Som student arbeidet han som journalist og lærervikar.
Randi Helseth
Randi Helseth (født 9. februar 1905 i Oslo, død 24. september 1991) var en norsk sanger. Hun debuterte i 1934 som konsertsanger, og i 1938 som operasanger. Helseth var knyttet til Nationaltheatret, Den Nationale scene og Den norske opera, og opptrådte som solist både i Norge og i utlandet, blant annet USA. Hun var lærer for Solveig Kringlebotn.
Torbjørn Røe Isaksen
Forfatter og redaktør
Torbjørn Røe Isaksen har engasjert seg på det idépolitiske feltet. I 2008 ga han ut debattboken ''Høyre om! For en ny konservatisme'', og han redigerte senere en antologi om konservativ tenkning sammen med Henrik Syse. I 2018 ga han ut samtaleboken Alt med måte sammen med Kåre Willoch. I 2021 publiserte han Hva er konservatisme? i Universitetsforlagets serie. Isaksen har også vært tilknyttet tidsskriftet Minerva, som han fra 2008 til 2009 var redaktør for. Han har vært fast spaltist for medier som E24.no og Morgenbladet.
Stortingsrepresentant
Isaksen var innvalgt på Stortinget fra 2009 til 2017. Isaksen var medlem av Stortingets arbeids- og sosialkomité og Høyres talsmann for fleksibelt arbeidsliv, pensjon, sosialstøtte og trygd i perioden 2009–2013. Deretter ble han statsråd i Erna Solbergs regjering.
Randi Helseth
Hun vant Musikkritikerprisen for 1949/1950. I mai 2000 ble Nina Sundbyes portrettbyste av henne i Ås avduket.
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1972 – 500 meter herrer
500 meter hurtigløp på skøyter herrer var en øvelse under Vinter-OL 1972. Øvelsen ble avholdt på Makomanai Open Stadium i Sapporo, Japan 5. februar 1972.
38 skøyteløpere fra 16 nasjoner deltok i øvelsen.
Torbjørn Røe Isaksen
Stortingsrepresentant
Isaksen stilte ikke til valg som stortingsrepresentant i 2017, men vurderte i 2020 å stille som kandidat ved stortingsvalget i 2021. Han uttalte i februar 2020 at å satse på fire nye år måtte innebære at han også var villig til å påta seg større oppgaver, som å overta som leder av Høyre dersom det skulle bli aktuelt. I juni 2020 ble det klart at Røe Isaksen ikke stilte som kandidat til stortingsvalget i 2021, men på det tidspunktet utelukket han ikke at han kunne være aktuell som kandidat i 2025 eller 2029.
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1972 – 500 meter herrer
Rekorder
Før konkurransen var gjeldende verdensrekord og olympisk rekord:
Følgende nye verdensrekorder og olympiske rekorder ble satt under konkurransen:
Torbjørn Røe Isaksen
Regjeringsmedlem
Isaksen satt i Erna Solbergs regjering i alle åtte år den regjerte, og var en av fem – utenom statsministeren selv – som var statsråd i hele regjeringsperioden. (De øvrige fire var Jan Tore Sanner, Monica Mæland, Bent Høie og Ine Marie Eriksen Søreide.)
Isaksens tredje departement, Arbeids- og sosialdepartementet, overtok han etter at Fremskrittspartiet gikk ut av regjeringen i januar 2020, et departement han hadde vært favoritt til å overta i 2013.
Fraværsgrensen
Isaksen er blant annet kjent for å ha støttet og forsvart innføringen av fraværsgrensen på ti prosent i videregående skole som ble innført i 2016, da han jobbet som kunnskapsminister. Hensikten med fraværsgrensen er å få flere elever til å møte opp på skolen. Hvis en har mer enn ti prosent fravær i et fag vil en ikke få karakter i faget. Det vil bli regnet som gyldig fravær hvis en har dokumentasjon på sykdom fra legen. Flere elevorganisasjoner kritiserte Isaksen og begrunnet det med at det ville gå utover de svakeste elevene på skolen. En av nestlederne i elevorganisasjonen i Oslo mente at det kunne være vanskelig å dokumentere enkelte av grunnene som forårsaket fraværene som psykiske sykdommer og mobbing. Det ble holdt flere demonstrasjoner i Norge i mot innføringen og politiet anslo at det var rundt 1000 demonstranter i Oslo. Isaksen fikk også innsendt 360 spørsmål av elever da han åpnet opp for en spørsmålsrunde rundt grensen.
Isaksen hevdet også at fraværsgrensen ville redusere fraværet til elevene. Ifølge Fafo var fraværet til gjennomsnittseleven ved inngangen til 2019 blitt redusert med 20 %, det vil si rundt 15 timer, etter innføringen av fraværsgrensen.
Mediekarriere
I desember 2021 ble Isaksen ansatt som samfunnsredaktør i nettavisen E24. Den nye stillingen medførte at han meldte seg ut av Høyre, i tråd med Schibsted-konsernets retningslinjer om at redaksjonsmedlemmer i konsernets publikasjoner ikke skal være medlem av noe politisk parti. Han uttalte samtidig at han anså sin politikerkarriere for avsluttet.
Utmerkelser
Isaksen mottok i 2016 Kong Harald Vs jubileumsmedalje 1991–2016.
Rendal
Rendal er en tidligere selvstendig kommune i Hedmark. Kommunen ble opprettet som Rendal formannskapsdistrikt i 1837. I 1880 hadde kommunen 3 529 innbyggere.
Rendal ble dette året delt i to kommuner, Ytre- og Øvre Rendal. 1. januar 1965 ble disse to kommunene slått sammen igjen, denne gang med navnet Rendalen kommune.
Engerdal ble opprettet som egen kommune ved grensejusteringer i Ytre og Øvre Rendal, Tolga og Trysil kommuner 1. januar 1911.
Kryptering
Kryptering er det å omforme data slik at informasjonen de inneholder ikke uten videre kan leses av en utenforståande tredjepart. Kryptering kan være viktig innen krigføring og etterretning, men stadig mer også i hverdagslivet hvor det hindrer sensitiv elektronisk informasjon fra å havne hos feil person. Kryptering er en del av faget kryptografi.
Det finnes mange måter å skjule innhold i meldinger på. En kan omforme teksten ved hjelp av mediet som man bruker til å overføre meldingen, omforme meldingen til nye tegn eller koder som ikke uten videre kan leses, eller skjule at det i det hele tatt dreier seg om en melding. Det er blitt utviklet mange tabeller, system og digitale innretninger som kan brukes til å kryptere.
Metoder
Krypteringsmåtar som er kjente fra antikken er blant annet skytale, stokker med lik diameter som en tvunnet lærstrimler rundt og skrevet meldinger på. Meldingene kunne bare leses og autentiseres av den som hadde en stokk med samme diameter.
Steganografi
Steganografi går ut på å skjule selve meldingen fra utenforstående. Eksempel på dette er blant annet å skrive inn en viktig melding i treet på en vokstavle og deretter fylle denne med voks og skrive en uskyldig melding oppå. En annen måte, skildret av Herodot, gikk ut på å tatovere informasjon på hodet til en barbert slave og deretter la håret vokse ut før han ble sendt av sted med meldingen. Usynlig blekk er en annen måte å skjule en melding på for andre enn de som vet at meldingen er der og kan få henne synlig.
Meldinger kan gjemmes i klartekst hvor bare visse bokstaver utgjør den hemmelige meldingen. En form for dette blir kalt null-chiffer. Krypteringen kan gå ut på at bare første- eller sistebokstaven i hvert ord danner meldingen, eller man kan ha et mer komplisert system som å bruke første bokstav i første ord, andre bokstav i andre og så videre. I Bacon-chiffer bruker man ulike skrifttyper (som vanlig og kursiv) til å skjule en melding i klårtekst.
Transposisjon
En utbredt krypteringsmåte er transposisjon, der skriftsymbol blir byttet ut med andre etter et visst mønster. Den såkalte Cæsar-koden bytter ut hver bokstav i et alfabet med en bokstav på en fast annen plass i alfabetet, for eksempel tre plasser etter. Denne metoden skal ha blitt brukt av Cæsar og Augustus. I den hebraiske krypteringa atbash, som blant annet er brukt i Jeremias bok, bytter man ut klartekst-bokstaver med den motsvarende bokstav i alfabetet snudd baklengs. I en metode skildret i det indiske oldtidsverket Kamasutra lager man tilfeldige par av bokstaver og bytter disse ut med hverandre når man krypterer. Ved en mer komplisert form for transposisjon kan man følge flere ulike transponeringsregler i én melding. Denne metoden ble utviklet i middelalderen og brukt helt frem til 1900-tallet. Metoden er blant annet kjent som polyalfabetisk chiffer, Vigenère-chifferet eller le chiffre indéchiffrable ('den udechiffrerbare koden').
Bytte av regler kan følge et tidligere fastlagt mønster, følge et nøkkelord, en viss bok eller en engangsnøkkel, eller bruke mekaniske innretninger. En chifferdisk utviklet av Leon Battista Alberti brukte to runde metalldisker med alfabet rundt kantene som kunne dreies i forhold til hverandre for å gi ulike transposisjoner. En elektro-mekanisk versjon av denne maskinen, en rotormaskin, ble utviklet på 1900-tallet og ble brukt i krypteringsmaskinar som Enigma og Lorenz.
Asymmetrisk kryptering
Utviklingen av datamaskiner gjorde at man kunne utvikle mer kompliserte kryptosystem. Asymmetrisk kryptering skiller seg fra tidligere symmetriske krypteringsmetodar ved at man bruker ulike nøkler til å kryptere og til å dekryptere. Denne krypteringsforma ble utviklet på 1970-tallet, med en viktig utgivelse av Whitfield Diffie, Martin Hellman og Ralph C. Merkle i 1976. Formen blir ofte brukt til offentlig nøkkelkryptering, der én nøkkel er offentlig kjent og én er privat. Noen utbredte krypteringsalgoritmer er RSA, Data Encryption Standard (DES) og Advanced Encryption Standard (AES).
Fylkesvei 7784
Fylkesvei 7784 går mellom Refsnes og Skjellvikneset i Kvæfjord kommune.
Kryptering
Moderne steganografi
Moderne teknologi har gjort det mulig å kamuflere meldinger på nye måter. Etter andre verdenskrig ble det utviklede såkalte mikroprikker, som bare kunne leses ved hjelp av et mikroskop, og som kunne skjules for eksempel som et punktum eller en prikk i et bilde eller en uskyldig tekst.
Fylkesvei 7784
Fylkesveien går på østsiden av Austerfjorden, en fjordarm av Gullesfjorden. Den kommunale veien går videre inn til botnen av Austerfjorden, og videre ut igjen på vestsiden til Kjengsnes.
Konstruksjonspunkt
Konstruksjonspunktet eller K-punktet (også kalt kalkuleringspunktet eller det kritiske punkt) i en hoppbakke er starten av overgangen til sletta, altså der bakken begynner å flate ut. Dette er egentlig ikke et enkelt punkt, men ei linje på tvers av bakken. Konstruksjonspunktet er det bratteste stedet i bakken, eller det nederste bratteste stedet, dersom bakken har jevn helling. Konstruksjonspunktet er utgangspunktet for beregning av lengdepoengene i bakken.
Kryptering
Moderne steganografi
Datateknologi kan skjule meldinger i bilder-, lyd- og videofiler der filen kan brukes på vanlig måte, men særskilt programvare kan skille ut den skjulte meldingen eller bildet.
Fylkesvei 7784
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 104 (Troms).
Konstruksjonspunkt
Hopp til K-punktet gir 60 lengdepoeng, unntatt i skiflygingsbakker, der det gis 120 poeng. For kortere eller lengre hopp legges det til eller trekkes fra et visst antall poeng pr. meter. Denne meterverdien er minst for skiflygingsbakker og størst for små hoppbakker. Se tabellen til høyre.
K-punkt var tidligere den eneste tallet på størrelse for hoppbakker. Siden sommeren 2004 brukes også bakkestørrelse (engelsk: Hill Size, forkortet HS) som et mer presist tall på hoppbakkenes størrelse og hvor lange hopp de kan tåle.
Hoppbakker inndeles i fem hovedklasser: I verdenscupen i spesielt hopp brukes for det meste storbakker med K-punkt 120 meter, skjønt det brukes også bakker opptil K130 (Mühlenkopfbakken i Willingen) og skiflygingsbakker. I kontinentalcupen i hopp for menn brukes i dag flere storbakker enn normalbakker. Også i verdenscupen i kombinert brukes storbakker i økende grad. I kontinentalcupen i hopp for kvinner brukes hovedsakelig normalbakker, med noen få mellombakker som unntak i sommersesongen.
K-punktet markeres ofte med en rød strek på tvers av bakken, og røde sidepaneler fra K-punktet til merket for bakkestørrelsen. Fra K-punktet og oppover i bakken markeres det ofte med blå sidepaneler.
Knebøy
Knebøy er en styrkeøvelse hvor utøveren står med en vektstang på skuldrene, bøyer hofteledd og kneledd, og senker seg ned i sittende stilling for så å reise seg opp igjen. Knebøy inngår som en av tre øvelser i idretten styrkeløft, sammen med benkpress og markløft.
Det er vanlig å skille mellom halve knebøy og dype knebøy, avhengig av hvor langt ned utøveren bøyer seg. I styrkeløft må utøveren bøye til overflaten av lårene ved hofteleddet er lavere enn toppen av knærne.
Knebøy trener musklene i kroppens strekkapparat: ankelstrekkerne (flyndremuskelen (latin: m. soleus) og den tohodete tykkleggsmuskelen (latin: m. gastrocnemius)), knestrekkerne (den firehodete knestrekker (latin: m. quadriceps) og skreddermuskelen (latin: m. sartorius)) og hofteleddsstrekkerne (den store setemuskelen (latin: m. gluteus maximus) og deler av hamstringsmusklene, den tohodete knebøyer (m. biceps femoris)). Rygg og buk må holdes stabilt, det vil at musklene arbeider statisk (bl.a. den lange ryggmuskel (m. longissimus) og de rette bukmusklene (m. rectus abdominis)).
Tyngste knebøy gjort av nordmenn
I idretten styrkeløft har følgende nordmenn løftet 400 kg eller mer i knebøy:
I idretten styrkeløft har følgende nordmenn løftet 300 kg eller mer i knebøy utstyrsfritt (per 1. oktober 2016):
New Kid in Town
New Kid in Town er et musikkalbum utgitt av Gaute Ormåsen på høsten 2003.
Dette er hans eneste album som er på engelsk.
Mike Vernon
Mike Vernon, (født 24. februar 1963 i Calgary) er en tidligere canadisk ishockeyspiller – målvakt som spilte flere sesonger for Calgary Flames. Til tross for å være en av hovedpersonene bak hjembyens stolthets eneste Stanley Cup-seier i 1989 slet han med å bli fullt godtatt av hjemmefansen i sin aktive karriere. Han spilte for Flames i to tidsperioder.
Han spilte også for Detroit Red Wings, hvor han også vant en Stanley Cup, samt at han vant Conn Smythe Trophy som sluttspillets mest verdifulle spiller i 1996.
I februar fikk han som den andre spiller i historien pensjonert drakten sin, nummer 30, hos Calgary Flames. Den første var Lanny McDonald.
Vernon spilte også for Florida Panthers og San Jose Sharks i sin 21 år lange NHL-karriere.
Fartein Valen
Fartein Valen (født 25. august 1887 i Stavanger, død 14. desember 1952 i Haugesund) var en norsk komponist. I dag er han høyt respektert, og regnes som en banebryter for moderne musikk i Norge med sine atonale polyfone verk. Hans mest kjente komposisjon er orkesterstykket «Kirkegården ved havet». Den kanadiske pianisten Glenn Gould sa en gang om Valen at han for første gang på mange år hadde funnet en ruvende skikkelse i det 20. århundres musikk.
Fartein Valen vokste opp i en misjonærfamilie, og kristen tro var hele tiden en viktig del av hans liv.
Oppvekst og utdanning
Det var ingen andre norske barn på stedet, og foreldrene syntes samvær med gassiske barn ville bli feil. Men Valen fikk en gassisk barnepike, Maria, og i treårsalderen snakket han ikke lenger norsk, bare gassisk. Andre temaet i første sats av hans trio skal være en gassisk folkemelodi. I 1895 flyttet familien tilbake til Stavanger, og seks år gammel begynte han på Kongsgård skole i Stavanger. Her våknet musikkinteressen hans, og han fikk tak i en liten fiolin og opplæring i å bruke den. Men han skrantet, og foreldrene bestemte at han var for svak til å ta musikkundervisning i tillegg til skolearbeidet.
Som fjortenåring begynte han likevel med klaverundervisning hos Jeanette Mohr og ble venner med sønnene hennes, Otto Lous Mohr og Hugo Lous Mohr. Musikken var og ble Valens hovedinteresse, men han var også skoleflink, og hans klassekamerater fortalte at en av lærerne pleide å si, etter å ha stilt klassen et spørsmål: «Unntatt Fartein kan hvem som vil, svare.» Hvis da ingen andre kunne svare, fikk Valen lov, og som oftest visste han svaret.
Han tok en svært bra artium i 1906 med Stf i både tysk og latin, og flyttet samme år til Kristiania, hvor han meldte seg på studier i filosofi, tysk og fransk. Lærerne ventet seg mye av ham som filolog, men da han leste harmonilære, kontrapunkt og komposisjon hos Catharinus Elling, støttet denne ham i at det var musiker han skulle bli. Elling likte å spille sin egen musikk for Valen som etter hvert avbrøt sine filologistudier for å vie seg til musikken. På samme tid fikk han undervisning i klaver- og orgelspill ved musikkonservatoriet, og avla organisteksamen der våren 1909 med Bachs store A-moll preludium og fuge.
Han bodde i studenthjemmet i Underhaugsveien der han ble kjent med Olav Aukrust. Han hadde også mye kontakt med Otto Lous Mohr som studerte medisin og bekymret seg for Valens dårlige helse og ikke minst bekjentskapet med Aukrust «som ville bli dikter og også skrev, et forskrudd individ som kom til å få en fryktelig makt over Fartein...nesten en art hypnotisk innflytelse». Til sist ble lege tilkalt som konstaterte et alvorlig hjertekasus, og foreskrev absolutt hvile. Det tok flere måneder å komme seg, men da var Aukrust gått lei av skolen og flyttet hjem til Lom igjen.
Studier i Tyskland
Etter råd fra Elling fortsatte han utdannelsen sin i Berlin. Høsten 1909 tok han båten fra Stavanger til Hamburg og toget videre derfra. Reisen var en prøvelse for den lite reisevante Valen, men det var i Berlin han for alvor fikk problemer. Ellings kontaktperson trodde Valen var en nybegynner og hadde funnet en lærer som var uskikket. Mer kjente lærere skulle imidlertid ha 30-50 Mark i timen. Han skjønte da at han fikk søke seg inn ved Die Königliche Hochschule für Musik zu Berlin (Den kongelige høyskole for musikk i Berlin). Bare en liten del av søkerne ble antatt. Valen så seg nødt til å komme i direkte kontakt med lederen for komposisjonsavdelingen, Max Bruch, og dro ut til hans bolig i bydelen Friedenau med sine egne komposisjoner under armen. Bruch var nokså avvisende, for Valen var for sent ute til opptaksprøven, men kikket på komposisjonene, valgte seg strykekvartetten og leste den. Han lovet så å se sakene igjennom og ville sende skriftlig melding om Valen ble opptatt. Etter en uke kom nok en invitasjon, der Bruch klappet Valen på skulderen og sa at han hadde talent. Som høyskolens elev fikk han undervisning i analyse av Bruch selv, og i komposisjon av Karl Wolf. Dette første året i Berlin var det deiligste i Valens liv, sa han selv. Orkesterprøvene på høyskolen sa han var verd hele berliner-oppholdet alene. Han holdt seg unna steder der han visste at nordmenn møttes, og stortrivdes i sin bakgårdsleilighet ved Tauentzienstraße, der han fikk konsentrert seg. Til konsertene fikk han fribilletter, ellers hadde ikke hatt råd til å gå.
Men Valen var skuffet over høyskolens fokus på teknikk på bekostning av det kunstneriske: «Jeg trodde jeg var kommet til et kunstens tempel, men så var det et seminar for musikanter.» Professorene var hyggelige nok i timene, men virket mest opptatt av at elevene ikke lot seg påvirke av folk som Gustav Mahler og Richard Strauss. Men han var også glad for den meget grundige tekniske utdannelsen de ga ham. I 1911 gikk han ut av høyskolen, men ble boende i Berlin. Han fikk tilbud om en stilling ved et college i New York, men Valen vurderte amerikanere som hyggelige, men skremmende «konvensjonelle» med «lite utviklet og ukomplisert sjeleliv».
Høsten 1911 var han tilbake i Berlin etter ferie i Valevåg. Litt av farsarven var tilbake, og hans mor som var enke, kunne også hjelpe litt. Dortea hadde enkepensjon etter sin mann, pluss sin egen fra årene som bestyrerinne på Solbakken. Spilleelevene hans likte ham, og i 1912 fikk han antatt sin klaversonate til utgivelse, med 300 Mark i honorar. Med Houens legat fikk han det mer romslig, og bodde på pensjonat i bydelen Friedenau med tre andre nordmenn han trivdes godt med. Christian Sinding - sammen med Edvard Grieg og Johan Svendsen en av «de tre store» - og hans kone Augusta bodde også i Berlin. Valen var ofte bedt hjem til dem, og sa at de hadde vært som mor og far for ham. I 1914 slo han følge med Sindings nordover til Åsgårdstrand. Men så skrev hans mor at hans søster Sigrid hadde hatt et nervøst sammenbrudd og måtte slutte i sitt arbeid som lærer. Han ble derfor værende i Valevåg til over nyttår 1915, da Sigrid var såpass bra at han kunne dra tilbake til Berlin.
PGA-touren 2014/15
PGA-touren 2015 er den hundrede sesongen av PGA-touren. Sesongen begynte 9. oktober 2014 og avsluttes i oktober 2015.
Fartein Valen
Tilbake til Norge
Sommeren 1916 flyttet Valen sammen med sin mor og søster Sigrid til Valevåg i Sveio. Frem til 1924 dro han bare på kortere reiser til Oslo, men holdt en tysk avis og ergret seg sterkt over tyskfiendtligheten i norsk presse, særlig i Tidens Tegn («dette blad som jeg ikke vil tage i med en ildtang, dette blad som har til sin særlige opgave at kaste smuds på anderledes tænkende...snobbenes vademecum og evangeliebog»). Sommeren 1918 fikk han utbetalt kr 9.000 som blant andre Hugo Lous Mohr hadde samlet inn til ham. I 1920 fikk han spanskesyken og var svært medtatt. Men om Valen var spebygd og skrøpelig, gjorde han lykke hos damene. Da trakk han seg forskrekket tilbake. Gradvis mistet han mer og mer interessen for den ytre verden og fordypet seg i sitt indre og sitt kunstnerkall. Det var da hans komponistgjerning for alvor tok til. Han gikk nøye til verks, og det sies at han skal ha gjennomført omtrent 25 000 kontrapunktiske klaverøvelser. Etter hvert fant han fram til sitt eget atonale tonespråk; av ham selv døpt «dissonerende kontrapunkt».
I mars 1922 dro han til Italia sammen med Hugo Lous Mohr som kyndig omviser i kunstsamlingene. Selv hadde Valen lest italiensk under berlinoppholdet og holdt kunnskapen vedlike. 12. april besøkte han Pantheon og ble betatt av lysvirkningen etter hvert som solen forflyttet seg. I Lied ohne Worte («Sang uten ord») er bassmotivet et uttrykk for rykket han observerte i skyggene ved solens forflytning. I Roma leide han et rom på Piazza di Monte Citorio, og ved avreisen tok han avskjed med vertsparet. Da datteren, som var en anerkjent fiolinist som også hadde spilt i Norge, så navnet hans, oppdaget hun at det var hans sonate hun hadde spilt på konsert i Roma. Valen var forberedt på motgang. Han tvilte imidlertid aldri på at han var på rett vei. Denne perioden beskrives som produktiv. Samtidig var det en vanskelig tid for komponisten. Folk reagerte ofte negativt på musikken hans, noe som gikk dypt inn på ham. 9. april 1923 ble hans orkestersang «Ave Maria» uroppført, og Per Reidarson beskrev i sin anmeldelse «''toner som luret og lumret op og ned lik maneter i grumset vand. Et soloparti hvis toner blev liggende på skjeve og ule, himmelen må vide på hvad.''» Hans mor døde 1. august 1923 etter et langt sykeleie, og høsten 1924 flyttet Valen til Oslo, hvor han de neste fire årene bodde hos sin søster Magnhild Sendstad i St. Olavsgate 21b. Imidlertid fikk han ingen videre arbeidsro, for søsteren hadde seks barn som iblant ba om leksehjelp. Plystring var noe Valen avskydde, uten at barna alltid husket på det. En gang la de merke til at han hadde fått noen grå hår, og Valen svarte at «det kom av all plystringen». Siden tok de det på alvor. Valen fikk Statens stipendium i 1925 og ble i 1927 inspektør ved Norsk musikksamling ved Universitetsbiblioteket i Oslo som ga ham en liten fast inntekt. I tillegg ga han privatundervisning, noe som hjalp ytterligere på den økonomiske situasjonen. I 1928 flyttet han for seg selv på hotell Westminster i Karl Johans gate 45, der Edvard Grieg og Bjørnstjerne Bjørnson hadde bodd i perioder.
Reiser
Han hadde også et tre måneders opphold i Paris i 1928. 6. oktober 1932 seilte Valen fra Bergen. 25. oktober la skipet til i Messina etter en seilas Valen hadde geldet seg stort over. Økonomien hans strakk ikke til for en overvintring på Sicilia, og kapteinen oppfordret ham til å dra til Balearene. Han ankom Palma de Mallorca 15. november og flyttet inn på pensjonatet San Alegre. Byens katedral «ligger så skjønt som den var båret dit av englene og satt på sin plass, og hver aften når solen går ned, gløder den gylden som husene i det nye Jerusalem.» Slik han snakket bra italiensk, mestret han også spansk godt nok til å bli venner med lokalbefolkningen. Regntiden viste seg å bestå av duskregn, og mildt var det som en maidag på Vestlandet. Bare var han fremdeles plaget med tidvise utbrudd av malariaen han fikk som barn, mn den danske forfatter Emil Rasmussen hevdet å ha kurert malaria-pasienter, og forsynte Valen med medisinen han brukte. Faktisk ble Valen frisk, og sykdommen kom aldri tilbake. 24. mai 1933 brøt han opp fra Palma og tilbrakte sommeren i Valevåg. Han hadde tenkt å reise via Berlin og hilse på gamle venner, men fant at tidene var for urolige i Tyskland, så han tok sjøveien i stedet.
Først i september 1933 var han tilbake i Oslo igjen som musikklesesalens inspektør. Han bodde nå på Frøseths pensjonat i Skovveien 49, og trivdes både med rommet og de andre som holdt til på pensjonatet. Blant elevene hans var Sverre Bergh og Sparre Olsen. I 1934 ble det søkt om kunstnerlønn til Valen, men den gikk til Arne Eggen i stedet. I 1935 ble det søkt igjen i konkurranse med Per Reidarson, men denne gang ble Valen tilkjent kr 2.000 pr år. Høsten 1936 fikk Valen et fristende tilbud om å bli med en båt til Østen. Men det var urolige tider der også, og han slo opp i Bibelen på slump og leste linjene «han fant døden, thi han lod seg ikke advare». Da ble han hjemme i stedet. «Jeg er alvorlig redd Hitler og nazismen», sa Valen i 1938. I juni samme år flyttet han var Skovveien til Valevåg.
Kunstnerlønn og anerkjennelse
Komponistgasjen han ble tilkjent av Stortinget i 1935, følte han som en endelig anerkjennelse av seg som kunstner, og en stor oppmuntring etter all motviljen fra publikum og kritikere. Etter dette ble han tatt mer på alvor, og stadig flere musikere tok verkene hans med på repertoaret.
Valen fant seg aldri helt til rette i Oslo, men det hadde vært nødvendig for ham å bo der for å kunne studere og høre musikk. Komponistgasjen gjorde ham økonomisk uavhengig, og fremfor alt skaffet han seg et navn og en personlig stil. Men han trengte arbeidsro, og i Valevåg bodde han de siste 14 år av sitt liv, og komponerte sine største verker.
Søsteren Sigrid Valen stelte huset sammen med hushjelpen, hun stelte sin bror når han var syk, og sørget for at han fikk arbeidsro. Sigrid var selv en habil pianospiller, men Valen tålte ikke å høre en eneste tone mens han arbeidet, heller ikke om han var ute i hagen. I årene 1938 til sin brors død i 1952 måtte Sigrid derfor gi avkall på pianoet. Hun ble boende i huset etter hans død og holdt det ved like.
Under andre verdenskrig holdt han seg hjemme. De første to-tre årene gikk han småturer i utmarken eller ned til sjøen, men en dag kom en mann forbi og snakket om tyskere og nazister som han hatet og avskydde, og «det gjør vel du også,» sa han til Valen, som svarte at «jeg kan ikke hate noe menneske, jeg». Dette ble på bygden til at Valen var tyskvennlig, og han ble helt isolert. Det hendte at folk truet med knyttneven mot huset når de gikk forbi. Men i mai 1945 fikk han besøk av sin elev Bjarne Larssen som gikk i uniform. I bygden ble det til at Valen hadde hatt besøk av en britisk offiser, og da ble han tatt til nåde igjen.
Etter krigen fikk Valens musikk et internasjonalt gjennombrudd, og han hadde til tider et større navn i Europa enn hjemme i Norge.
I 1945 mistet han favorittkatten sin, Litle-Per. Valen var svært dyrekjær, og særlig katter trivdes han med. Han hadde støtt 2-3 i huset, og kattene Litle-Per og Fortryllende ble malt av Agnes Hiorth. En marsj i den 5., ufullendte symfonien skulle oppkalles etter Litle-Per. Gårdshesten var en annen god venn som Valen besøkte i utmarken med en godbit.
Valen var et språkmenneske av de sjeldne. Som midaldrende behersket han engelsk, tysk, fransk, italiensk og spansk både muntlig og skriftlig. Han leste latin, og da han nærmest seg 60-årene, lærte han seg gresk for å kunne lese Det nye testamente i original.
Fartein Valen døde på sykehuset i Haugesund av hjertesvikt etter dobbeltsidig lungebetennelse, 65 år gammel. På tross av oksygenbehandling stod livet ikke til å redde. Han fikk begravelse på statens bekostning og ble bisatt på kirkegården i Valevåg. Han er hedret med Fartein Valens vei i Sandnes og i Stavanger.
Musikken
Fartein Valens største inspirasjonskilde var musikken til Johann Sebastian Bach. I et radiointervju i 1951 sa han: «Bachs musikk er absolutt perfekt, og ingenting kan forbedres. Men han kan inspirere til å skape musikk, og jeg ble inspirert til å skape min atonale musikk». Han var også opptatt av arbeidene til Arnold Schönberg, Johannes Brahms og Palestrina. Fartein Valen lot seg også inspirere av andre kunstarter, som poesi og bildende kunst.
Sigmund Freud
Sigmund Schlomo Freud (født 6. mai 1856 i Freiberg i Mähren i Østerrike-Ungarn – nå Příbor i Tsjekkia, død 23. september 1939 i London i Storbritannia) var en østerriksk nevrolog og psykiater av jødisk herkomst. Han var grunnleggeren av den psykodynamiske teorien og psykoanalysen, som er betegnelser som blir benyttet for å referere til både en modell for studier av menneskesinnet, en personlighetsteori og en behandlingsmetode av psykiske lidelser. Teorien vektlegger betydningen av det ubevisste sjeleliv og erfaringer i barndommen for utviklingen av og funksjonen til menneskets psykiske liv.
Biografi
Freud ble født inn i en askenasisk jødisk familie i Freiberg (Příbor, Mähren, i Østerrike-Ungarn – nå en del av Tsjekkia). I en alder av 21 år forkortet han sitt fornavn fra Sigismund til «Sigmund». Selv om han var den førstefødte av tre brødre og fem søstre, hadde han også halvsøsken fra farens tidligere ekteskap. Hans familie hadde forholdsvis dårlig økonomi og bodde i en overbefolket leilighet, men foreldrene satte alt inn på å fremme hans intellekt og favoriserte ofte Sigmund fremfor de andre søsknene. Han ble rangert som den beste eleven i seks av åtte år med skolegang. Han gikk videre til å studere ved universitetet i Wien da han var 17 år gammel (fra 1873 til 1881) til tross for den sterke antisemittismen han møtte i Østerrike.
Fartein Valen
Valens gravsted
På en navnløs grav i Trondheim står fire linjer å lese på tysk:
Sigmund Freud
Biografi
Lite er kjent om Freuds barndom, siden han ødela personlige papirer i 1885 og igjen i 1907. Senere ble papirene hans oppbevart i Sigmund Freud Archives, og bare tilgjengeliggjort for hans offisielle biograf Ernest Jones og noen andre medlemmer av den indre sirkelen av psykoanalyse-tilhengere.
Fartein Valen
Valens gravsted
Hugo Lous Mohr fant teksten i en gammel avis i Valens uthus og viste den til Valen som skapte en komposisjon rundt den. Etter hans død ble det fremmet forslag om han skulle hvile i Æreslunden i Vår Frelsers gravlund i Oslo, men noen i familien mente han heller burde hvile blant sine egne i Valevåg. Så kom noen i tanker om Tretet leise/«Trå stille»-komposisjonen hans, og alle ble da enige om at han skulle gravlegges i Valevåg.
Elisabeth Beskow
Elisabeth Beskow (født 1870, død 1928) var en svensk forfatter. Hun var datter til Gustav Emanuel Beskow og dermed kusine til Natanael Beskow.
Sigmund Freud
Biografi
I førtiårsalderen ble Freud rammet av flere psykosomatiske forstyrrelser i tillegg til dødsangst og andre fobier. I denne perioden utforsket han sine egne drømmer, minner og sin egen personlighetsutvikling. Gjennom denne selvanalysen erkjente han sin fiendtlighet mot sin far, og seksuelle følelser fra barndommen rettet mot sin mor. Denne livsfasen, med de tilhørende følelsesmessige vanskelighetene, blir ansett som den mest kreative perioden i Freuds liv. Dette var også hans første møte med ødipuskomplekset.
Elisabeth Beskow
Elisabeth Beskow skrev ca. 50 romaner og barnefortellinger under pseudonymet Runa. I begynnelsen av 1900-tallet var hun Sveriges nest mest leste kvinnelige forfatter etter Selma Lagerlöf.
Fartein Valen
Fartein Valen-statuen
Valens verker kan stilmessig deles inn i tre hovedgrupper :
Sigmund Freud
Biografi
Etter å ha publisert bøker om menneskets underbevissthet i 1900 og 1901 med stor suksess, ble Freud oppnevnt til professor ved universitetet i Wien, der han opparbeidet seg en lojal krets av tilhengere.
Freud var lite tolerant overfor kolleger som avvek fra hans psykoanalytiske doktriner. Han prøvde å fordrive de som var uenige med bevegelsen eller nektet å akseptere visse nøkkelpunkter i hans teori. De viktigste eksemplene på dette var Carl Jung og Wilhelm Reich. Freud forfattet et angrep på både Jung og Alfred Adler i artikkelen «On the History of the Psycho-Analytic Movement» (1914).
I 1930 ble Freud tildelt Goetheprisen av byen Frankfurt am Main som en anerkjennelse av hans bidrag til psykologien. Samme år døde Freuds mor. I 1933, da Hitler og nasjonalsosialistene grep makten i Tyskland, ble Freuds bøker brent offentlig av SA.
Etter Tysklands Anschluss flyktet Freud fra Østerrike med sin familie med finansiell hjelp fra sin pasient og venn, prinsesse Marie Bonaparte. 4. juni 1938 fikk de tillatelse til å krysse grensen til Frankrike, og fra Paris dro de til Hampstead i London, hvor de bodde i 20 Maresfield Gardens (i dag Freud Museum). Før han forlot sitt hjem i Berggasse 19, som lå i byen han hadde bodd i siden sin tidligste ungdom, forlangte nasjonalsosialistene hans underskrift på en erklæring om at han var blitt utmerket behandlet. Freud signerte og føyde til én setning: «Hermed gir jeg Gestapo mine beste anbefalinger.»
Freuds lengsel etter anerkjennelse som en betydelig vitenskapsmann, ble delvis realisert i England i 1938 da to sekretærer fra the Royal Society ba ham signere selskapets bok. Freud skrev til sin venn Arnold Zweig: «De la igjen en faksimile av boken, og hadde du vært her, skulle jeg vist deg navnetrekkene fra I. Newton til Charles Darwin. Godt selskap!»
Freud røykte sigarer mesteparten av sitt liv, selv etter å ha fått fjernet deler av kjeven på grunn av kreft. Han fortsatte å røyke frem til sin død 23. september 1939. Han røykte en hel boks med sigarer daglig. Etter å ha fått munnkreft i 1923 i en alder av 67, gjennomgikk han over 30 operasjoner for å behandle sykdommen. Til slutt holdt han ikke lenger ut smerten forårsaket av kreftsykdommen. Han ba sin personlige lege besøke ham i hjemmet i London, ett år etter at han var flyttet dit. Freuds død ble gjennomført ved en lege-administrert morfin-overdose.
Familie
Sigmund Freuds yngste datter, Anna Freud, var også en fremtredende psykolog. Hennes spesialfelt var barn og den såkalte utviklingspsykologien. Sigmund var bestefar til maleren Lucian Freud og komikeren, politikeren og forfatteren Clement Freud. Han var oldefar til journalisten Emma Freud, motedesigneren Bella Freud, samt mediemagnatene Matthew Freud og Ria Willems.
Sigmund Freud var onkel til propaganda-trollmannen Edward Bernays. Bernays' mor, Anna Freud Bernays, var Sigmunds søster. Bernays' far, Ely Bernays, var bror av Sigmunds kone Martha Bernays Freud. Freud var også oldefar til George Loewenstein, en innflytelsesrik professor i økonomi og psykologi, og til forfatterinnene Esther Freud og Andrea Freud Loewenstein.
Freuds søstre ble deportert til Theresienstadt konsentrasjonsleir under andre verdenskrig. En av dem døde der (trolig av sult) og tre andre ble overført til Treblinka og myrdet i gasskammeret der.
Freuds psykodynamiske teori
Freud skjelnet mellom ubevisste og bevisste aspekter ved menneskets psyke. Han var ikke den første til å gjøre det. Dette var en nokså utbredt idéstrømning i 1800-tallets Tyskland. Blant andre filosofen Arthur Schopenhauer skrev om det ubevisste før Freud. Det særskilte ved Freud var imidlertid at han utviklet et omfattende system basert på det ubevisste, tilførte systemet egne originale idéer og forsøkte å vitenskapeliggjøre dem. Omkring 1900 gjorde Freud og en annen lege, Josef Breuer, omfattende studier av en kvinnelig pasient med pseudonymet Anna O. Hun led av hysteri og andre psykiske forstyrrelser, og man forsøkte ulike metoder for å finne en effektiv behandling. Teknikker som hypnose, fri assosiasjon og drømmetydning ble benyttet.
Etter hvert utviklet Freud på egen hånd en psykodynamisk teori som han utviklet og reviderte frem til sin død. Freud anså menneskets psyke for å bestå av tre aspekter eller deler:
Id er det eneste aspektet ved vår psyke som er til stede ved fødselen. Id er en utrettelig lyst- og behagskilde som kontinuerlig sender oss impulser og begjær. I stor grad gjelder dette impulser av seksuell eller aggressiv art. Id har absolutt ingen kontakt med bevisstheten eller den virkelige verden, og er altså kun opptatt av å tilfredsstille sine impulsive ønsker. Id er den største delen av psyken. De fleste av våre mentale aktiviteter er vi derfor ikke bevisst på.
Superego er det bevisste aspektet ved vår psyke som utvikles gjennom oppdragelse og sosialisering i barndommen. Superegos ønsker er på mange måter det motsatte av Ids, da den er vårt moralske skjold som ønsker å hindre oss i å virkeliggjøre innfall som ikke er sosialt aksepterte.
Ego er en slags mellomting mellom de to ovenfornevnte aspektene. Den har kontakt med både Id og Superego, og har som oppgave å «mekle» mellom disse to kreftene og gjøre begge tilfreds.
Drømmene er en annen arena hvor Id kan uttrykke seg. Her manifesterer begjær og lyster seg, men dette skjer i form av symboler, slik at de ikke blir opplevd så direkte at man blir urolig og dermed vekkes fra søvnen. Hvis for eksempel en kvinne har en drøm hvor hun sitter i et tog som kjører gjennom en tunnel, symboliserer drømmen hennes ifølge Freud begjær etter seksuell kontakt med en mann i hennes liv.
Psykoterapi
Erfaringer fra behandlingen av Anna O. overbeviste Freud om at psykiske lidelser skyldtes ulike former for blokkering av følelser og uløste konflikter i forhold til mennesker i pasientens fortid. Disse er fullstendig utenfor pasientenes bevissthet, men fungerer likevel som kilden til deres lidelser. Han oppdaget at ved å systematisk utforske pasientens fortid, kom disse konfliktene sakte, men sikkert opp til overflaten, og samtidig ga symptomene seg.
Den psykoanalytiske terapi går ut på at pasienten går i behandling hos en psykoanalytiker flere ganger i uken over flere måneder eller år. Gjennom samtaler og drømmeanalyse skal terapeuten finne kilden til pasientens lidelser og bringe disse konfliktene frem. Forsiktig kan pasienten konfronteres med dem, og dette gjelder kun konfliktene nærmest overflaten. Et slags høydepunkt i den psykoanalytiske behandling oppnås når pasienten overfører sine så langt innestengte konflikter til terapeuten, som om han eller hun var en viktig person i pasientens liv.
Freuds etterfølgere
Freud ble ganske raskt en berømt teoretiker og terapeut, og han tiltrakk seg leger og intellektuelle fra hele Europa og USA. Mange av Freuds elever og venner utviklet med årene sine egne teorier som var mer eller mindre basert på Freuds teorier. Dette førte nærmest uten unntak til faglig og personlig brudd med Freud, da han ikke aksepterte endringer av sine teorier. Blant Freuds fremste elever kan nevnes: sveitseren Carl Gustav Jung som utviklet den analytiske psykologien, en teori som på mange måter gikk enda dypere i ubevisstheten enn Freuds teori. Alfred Adler som utviklet den såkalte individpsykologien som i motsetning til Jung fokuserte mer på det bevisste, og Otto Rank som fremsatte tanker om betydningen av her-og-nå-aspektet i psykoterapi og var en av de første til å ta til orde for kortidsterapi. Kanskje den mest kontroversielle av alle Freuds elever var en annen østerriker, nemlig Wilhelm Reich, som også har påvirket miljøet av psykologer og psykoterapeuter i vårt land gjennom sitt flyktningopphold i Norge på 1930-tallet. Han var opphavet til blant annet karakteranalysen og såkalt orgonterapi. Av andre viktige teoretikere med røtter i psykoanalysen kan nevnes ungareren Sándor Ferenczi, Freuds egen datter Anna Freud, Melanie Klein, Jacques Lacan, Karen Horney og Erik Erikson.
Sabina Spielrein introduserte aggresjon som en komponent i kjærlighet, noe Freud og Melanie Klein videreførte. Spielrein ønsket i en artikkel i 1912 å innføre dødsdrift som et eget instinkt i psykoanalysen, noe Freud i utgangspunktet avviste. På grunn av det kompliserte forholdet til C.G. Jung tok Spielrein kontakt med Sigmund Freud. Brevene fra Spielrein til Freud omhandler blant annet forholdet til Jung, og hun skal ha medvirket til oppgjøret mellom de to. Spielrein reiste tilbake til Sovjetunionen og ble en pioner i psykoanalyse der. Ifølge Karsten Alnæs' roman Sabina (1994) stjal Freud noen av Spielreins ideer.
Freud og moderne psykologi
Freuds teorier fikk i første halvdel av 1900-tallet en dominerende rolle i psykiatrien. Psykoanalysen bidro til å sette den individuelle pasient og vedkommendes lidelser i fokus, og fungerte som en kjærkommen vitalisering i en tid hvor tvangstrøyer og lobotomi var utbredte behandlingsmetoder.
Interessen for den psykoanalytiske skole har i løpet av de siste 30–40 årene riktignok vært sterkt avtagende innen den vitenskapelige psykologien. Det er flere årsaker til dette. For det første er psykoanalysen vanskelig, om ikke umulig å underkaste empirisk forskning. Teorien predikerer få spesifikke fenomener som kan studeres enten eksperimentelt eller kvalitativt, men synes heller å forklare nærmest hvilket som helst funn i etterkant. Teorien oppfattes altså som pseudovitenskapelig. De få av Freuds populære teorier som måtte kunne la seg studere, har man ofte ikke klart å finne støtte for. For eksempel hevdet Freud i prinsippet om sublimering at gjennom kontrollerte metoder for å uttrykke impulser, ville man redusere aggresjon og frustrasjon på en konstruktiv måte. Dette kan f.eks. være gjennom å se på en voldsfilm eller delta i kampsport. Denne teorien finner liten støtte i moderne forskning. Snarere viser forskning gjort av blant andre Albert Bandura at uttrykt aggresjon fører til økt sannsynlighet for aggressiv atferd også i fremtiden. Freud hevdet også at barns sterke tilknytning til moren skyldes at hun gir dem mat. Psykologen Harry Harlow gjorde eksperimenter med aper som demonstrerte at barn fremfor mat tilknyttes moren på grunn av faktorer som trøst, beskyttelse, nærhet o.l.
En annen forklaring på svekket interesse for psykoanalysen, er at det i ettertid har vokst frem andre former for psykoterapi som har vist seg mer effektive i behandling av psykiske lidelser. Dette gjelder først og fremst kognitiv terapi, rasjonell-emotiv terapi, adferdsterapi, m.fl. Samtidig er dette terapiformer som lettere lar seg forskes på empirisk.
En tredje forklaring er at psykologi som disiplin generelt har opplevd en delvis sterk dreining i kognitiv og biologisk retning de siste 40 årene. Andre igjen argumenterer med at psykoanalysen aldri var en etablert del av den akademiske psykologien, at den var en teori som ble utviklet utenfor universiteter og forskningsinstitusjoner. Derfor blir det også galt å evaluere den i lys av psykologien for øvrig.
Psykoanalysen fortsetter likevel å være en betydelig inspirasjonskilde innen andre disipliner som religionsvitenskap og litteraturvitenskap.
União da Vitória
União da Vitória er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.