cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Viborg
Ca. år 900–1750
Det er arkeologisk belegg for at den første bydannelsen i Viborg fant sted på slutten av 900-tallet og begynnelsen av 1000-tallet. Dette har foregått ved at én eller flere store vikinggårder ble stykket ut i mindre parseller langs en gate. Viborg er også nevnt i en litterær kilde, Gisle Surssons saga, hvor man kan lese at Gisle og to av hans venner fra Island rejste sydpå til Danmark og kom til købstaden Viborg, hvor de blev vinteren over hos en mann ved navn Sigurhaddur. Dette skal ha foregått i 961, men da sagaen ble skrevet flere hundre år senere, er teksten ikke noe sikkert vitnesbyrd om Viborgs alder. Rundt 1060 ble Jylland delt inn i bispedømmer og Viborg ble bispestad. I begynnelsen av 1100-tallet begynte oppføringen av domkirken. På midten av 1100-tallet ble byen i forbindelse med stridighetene mellom kongsemnene Svein Grathe, Knud og Valdemar den store befestet med en vold og en grav. Inngang til byen var deretter gjennom en av 5 byporter ved Skt. Mathias Gade, Skt. Mikkels Gade, Skt. Hans Gade, Skt. Mogens Gade og Skt. Ibs Gade.
På begynnelsen av 1300-tallet bygget kong Erik Menved en befestning på en høyde ved Viborgsøerne. Befestningen ble ikke bygget til beskyttelse av byen og dens borgere, men var en såkalt tvangsborg som skulle sikre kongens innflytelse på Viborg landsting. Borgen ble revet ned igjen allerede i forbindelse med det neste kongeskiftet i 1319, da Erik Mendveds bror, Kristoffer II ble konge. Høyden hvor befestningen lå er nå en del av parkanlegget Borgvold. På toppen av bakken står et monument over kong Erik Eiegod.
I middelalderen hadde Viborg fem klostre og tolv sognekirker. Med unntak av en del av Gråbrødre kloster og Sortebrødre kloster hørende kirke, ble alle klostrene samt de tolv sognekirkene revet ned i forbindelse med reformasjonen. Den luthersk-evangeliske reformasjonen av det egentlige Danmark startet i Viborg i forbindelse med Hans Tausens opphold i byen i årene 1525–1529. I 1836 ble det reist en minnesten for «Reformationen» utført av bildehuggeren H.E. Freund.
Byen har vært utsatt for flere store branner, blant annet i 1501 og i 1567. Den helt store katastrofen inntraff den 25. juni 1726, da det oppsto en brann som i løpet av de følgende dagene ødela hele den østlige delen av byen, inklusive domkirken, Sortebrødre Kirke og rådhuset. Det tok meget lang tid før Viborg kom på fote igjen. Byen hadde i middelalderen hatt 4,000 – 5,000 innbyggere og hadde i midten av 1700-tallet under 2,000 innbyggere.
Begynnelsen av 1800–tallet til i dag
Viborg begynte å ta seg opp igjen i 1830-årene, blant annet i forbindelse med, at Stenderforsamlingen for Nørrejylland fikk sete i Viborg. Siden kom andre institusjoner til byen, blant annet garnisonen, Danmarks første kredittforening og Hedeselskabet.
I 1864 ble jernbanestrekningen fra Langå over Viborg til Skive åpnet. Den første jernbanestasjonen var plassert ved  Søndersø, men i 1896 la man banen sydvest rundt byen og den nye stasjonsbygningen ble oppført samme år på sin nåværende plassering. To andre jernbanelinjer, som gikk fra Viborg over Karup til Herning og fra Viborg over Pårup til Mariager, har blitt nedlagt.
Fra 1865 til 2001 hadde Viborg en garnison, Prinsens Livregiment i byen. Da regimentet forlot byen ble kasernen overtatt av Viborg kommune.
I byen er Landsarkivet for Nørrejylland. Hovedbygningen som sto ferdig i 1891 ble oppført av arkitekt Hack Kampmann.
Landstinget i Viborg
Viborg var hovedtingsted i Nørrejylland fra Knut den stores tid på 1000-tallet. Munken Ælnoth skrev ca. 1120:
En av landstingets funksjoner var å hylle, dvs. godkjenne den nyvalgte kongen. Den første kongehyllingen på Viborg Landsting mener man fant sted i 1027. Det var Hardeknut som ble hyllet som dansk konge. Den siste kongehyllingen av den kun 9-årige kronprinsen som senere ble kong Christian V, fant sted i 1657. Etter at eneveldet og arvekongedømme ble innført i 1660, skulle kongene ikke lenger hylles på landstingene.
Landstinget ble formelt nedlagt i 1806, men hadde da allerede mistet mesteparten av sin innflytelse og var i realiteten kun en domstol. Den nåværende Vestre Landsret, som har hovedsete i Viborg, kan sies å være en etterlevning fra det gamle landsting.
Redvald Larssen
Redvald Larssen (født 11. april 1872, død 2. februar 1951) var en norsk politimann.
Cantus firmus
I middelalderens begynnende flerstemmighet ble den faste gregorianske melodien vanligvis sunget i tenorstemmen mens en, to og senere også tre andre stemmer sang rundt denne. Tenor kommer av latin tenere som betyr å holde, så tenorstemmen fikk sitt navn fordi den holdt cantus firmus.
Redvald Larssen
Redvald Larssen var småbrukersønn fra Sør-Fron, som etter underoffiserskolen og 8 dagers politiopplæring begynte ved Kristiania-politiet i 1893. Etter 4 år som patruljerende konstabel på Grønland og Vaterland, ble han forfremmet til oppdagelsesbetjent. Han ledet politiets fremmedkontor 1908–19, og var kriminalavdelingens overbetjent fra 1919 til han gikk av for aldersgrensen i 1937.
Larssen var engasjert i sikkerhetstjenesten i forbindelse med kroningen i 1906, keiser Wilhelms besøk i Balestrand i 1913, og andre nasjonale begivenheter. Han var sentral i etterforskningen av flere kjente kriminalsaker; blant annet von Rautenfels-affæren i 1917, da en gruppe finske sabotører i tysk tjeneste ble avslørt og omkring 1 000 kilo sprengstoff beslaglagt på Grünerløkka.
Larssen underviste i praktisk etterforskning ved Statens Politiskole fra 1919 til –40, og sto for oppbyggingen av Politimuseet, som han bestyrte til 1942.
Cantus firmus
Komposisjoner med cantus firmus var vanlige gjennom hele 1200-tallet. Nesten all musikk i Notre-Dame-skolen er med cantus firmus, i likhet med 1200-talls-motettene. Mange av disse motettene var skrevet med tekst på forskjellige språk, for eksempel med kirkelige latinske tekster i cantus firmus i den laveste stemmen og med kjærlighetsdikt på folkespråket i høyere toneleier, eller kirkelige tekster kunne synges til kjente verdslige melodier.
Redvald Larssen
Han engasjerte seg også i politikken, var bystyrerepresentant for Venstre i flere perioder, og aktiv i Måteholdsrørsla etter opphevelsen av alkoholforbudet. Han var blant medstifterne av og senere styremedlem i Polititjenestemennenes forening, og (som eneste ikke-jurist) medlem av Politilovkomiteen 1912–14.
Cantus firmus
På 1300-tallet var teknikken i vanlig bruk for de fleste vokale kirkemusikalske verk, etter hvert med betydelige utbroderinger. Kontinentale komponister brukte gjerne isorytmikk, og i England eksperimenterte komponister med å la cantus firmus-melodien bevege seg fra stemme til stemme uten at den ble vesentlig endret.
Barokk-komponister brukte gjerne cantus firmus-teknikker i instrumentalmusikken, spesielt i orgelbearbeidelser. Som de fleste kirkemusikk-komponister brukte Johann Sebastian Bach teknikken i sine kantater og orgelverk. En annen betydelig komponist av cantus firmus-verk var Johann Pachelbel.
Lettice Knollys
Lettice Knollys (født 1543, død 25. desember 1634) var grevinne av Leicester.
Bakgrunn
Hun ble født i Rotherfield Greys i Oxfordshire. Faren var sir Francis Knollys, mens moren var Catherine Carey, datter av Mary Boleyn og kusine av Elizabeth I. Lettice vokste opp i sin fars hjem Grey Court i Rotherfield Greys og i hans byhus i Reading.
Faren var en av de tidligste puritanerne i England, noe som førte til at han måtte flykte med familien til Sveits, antagelig til Basel, i Maria Is regjeringstid (1553–1558). Da Elizabeth tiltrådte i november 1558 vendte familien hjem. Francis ble Treasurer of the Household, mens Catherine og Lettice ble hoffdamer.
Ekteskap
Omkring 1560 giftet hun seg med Walter Devereux, vicomte Hereford, som i 1572 ble jarl av Essex. Paret bodde i Devereuxfamiliens hjem Chartley Hall i Staffordshire. Lettice fødte sine to første barn der, døtrene Penelope (født 1562) og Dorothy (født 1564). Etterhvert ble hun lei av livet på landet, og vendte tilbake til hoffet. Hun innledet der et forhold med Robert Dudley, 1. jarl av Leicester, som var en av dronningens yndlinger.
Dronningen mistenkte at det var noe mellom Lettice og Dudley, og sendte henne tilbake til Staffordshire. Hun fødte der sin første sønn, Robert Devereux, 2. jarl av Essex. Han etterfulgte Walter Devereux, men senere historikere har ment at det er godt mulig at Dudley var faren. Hennes andre sønn, Walter (født 1570) var utvilsomt sønn av Walter Devereux.
Hennes mann sluttet seg til Elizabeth i det første «Ulsterprosjektet», et forsøk på å bosette eiendomsløse engelskmenn i Irland. Han døde der av dysenteri i 1576. Enkestatusen førte til at Lettice igjen kunne ta kontakt med Robert Dudley, og de giftet seg etter kort tid i en hemmelig seremoni. Dette bryllupet var ikke utført helt etter reglene, og minte om den uklare ordningen han tidligere hadde hatt med lady Douglas Sheffield.
Francis Knollys insisterte på at datteren og Dudley måtte gifte seg igjen i en skikkelig seremoni som han kunne bevitne. I 1579 fikk Elizabeth høre om bryllupet. Hun kalte Lettice en «hunn-ulv», og forviste henne fra hoffet. Dette skjedde kort tid etter at hun hadde født parets eneste ektefødte sønn, Robert, baron Denbigh, kjent som the Noble Impe. Han ble født i 1579, og døde fire år gammel i 1583.
I 1586 ble Leicester utnevnt til generalguvernør for Nederlandene, og forsøkte å få utnevnte Lettice til dronningkonsort der. Da Elizabeth fikk vite om dette forbød hun Lettice å forlate England, og Leicester gav etterhvert fra seg embetet. Paret bodde i London, hvor Lettice levde under så luksuriøse forhold at mange blandet henne sammen med dronningen når han var ute i sin vogn med et stort følge.
Leicester fikk feber mens han kommanderte styrker ved Tilbury mens man ventet på den spanske armada i 1588, og døde etter kort tid. Det gikk rykter om at han hadde blitt forgiftet av Lettice, men en obduksjon gav ingen beviser for dette.
Elleve måneder etter hans død giftet Lettice seg for tredje gang, med sir Christopher Blount. Han var 25 år yngre enn henne, og en venn av sønnen Robert Devereux. Med unntak et lite møte med dronningen, arrangert av sønnen Robert som var dronningens nye yndling, ble ikke forvisningen fra hoffet opphevet.
Essex forsøkte sammen med Blount å rette opp etter Walter Devereuxs mislykkede forsøk i Irland. De endte opp med en lite ærerik våpenhvile med irske opprørere, og ble kalt hjem i skam av dronningen. Essex var desparat etter å vinne en sterkere posisjon, og ledet et dårlig gjennomtenkt og fullstendig mislykket opprør mot dronningen. Både han og Blount ble henrettet for høyforræderi.
Lettice levde de siste årene i Drayton Bassett i Midlands, hvor hun gjorde mye godt for fattige i området. Hun døde 94 år gammel i 1634, og ble gravlagt i Beauchampkapellet i Collegiate Church of St. Mary i Warwick, sammen med Robert Dudley og rett ved deres sønn Robert, baron Denbigh.
Mange kjente engelskmenn har kunnet spore sine aner tilbake til Lettice Knollys, blant annet Winston Churchill, Elizabeth Bowes-Lyon, Diana, prinsesse av Wales og Sarah, hertuginne av York.
Frankrike under Paralympiske vinterleker 2006
Frankrike deltok med nitten deltakere i de paralympiske vinterlekene 2006 i Torino.
Dauði Baldrs
Dauði Baldrs er et musikkalbum av Burzum, fra 1997. Albumet ble spilt inn med synthesizer mens Varg Vikernes satt i fengsel.
Falsk neontetra
Falsk neontetra eller blå neontetra som den også kalles, er en ferskvannsfisk i gruppen karpelakser. Den holder til øverst i Orinoco og Rio Negro. Denne tetraen ligner på den nært beslektede neontetraen, men er litt mindre, og den røde flekken er mindre tydelig. De blågrønne områdene er imidlertid mer intense i farge. Den blir omtrent 2,5 cm lang.
I likhet med de andre Paracheirodon-artene holdes den som akvariefisk, men den er mindre vanlig enn neontetra og kardinaltetra.
Provinsen Enrique Baldivieso
Provinsen Enrique Baldivieso er en provins i departementet Potosí i Bolivia. Hovedstaden er San Agustín.
Biologisk kontroll
Biologisk kontroll er bekjempelse av skadegjørere uten bruk av giftige kjemikalier. En skadegjører kan være et skadedyr, en parasitt eller en uønsket vekst (plante). Biologisk kontroll brukes om både planter og dyr, og er bruk av levende organismer for å bekjempe skadegjørere. Bekjempelse av skadedyr på planter eller plantesykdommer kalles biologisk plantevern. Biologisk kontroll brukes mest på små og begrensete områder i Norge, som i drivhus, og det er ikke vanlig å bruke slike metoder på større områder ute.
Kontroll over skadegjørere
Kontroll av skadegjørere kan gjøres ved:
Økt kunnskap om planter og dyr – og sammenhengene i naturen, gir mindre forbruk av giftige kjemikalier til bekjempelse (kontroll) av skadedyr eller planter (ugress).
Etter at en begynte med flatehogst i skogbruket fikk Gransnutebillen gode leveforhold og ble et alvorlig skadeinsekt i skogbruket. Et annet problem er at landbruket mer og mer dyrker det samme planteslaget over et stort område (monokultur). Da får eventuelle skadedyr rikelig med mat og kan formere seg opp i store antall og til blir et problem i landbruk og skogbruk. Dette kan få alvorlige økonomiske konsekvenser. Skadegjørerne må bekjempes.
Kontroll ved hjelp av dyrets, plantens naturlige fiende
Dyr, som er parasitter (rundormer, midd, snylteveps og flere andre) eller rovdyr (marihøner, gulløyer) er vanlig å bruke for å bekjempe et annet skadedyr.
Men det å skaffe tilveie (eller alltid kunne levere) levende insekter i store nok mengder til biologisk bekjempelse, er ikke like enkelt, og kan by på problemer. Insekter kan ikke produseres og lagres til behovet kommer, og selve produksjonen er komplisert. For det første må en vite hvilket skadeinsekt som skal bekjempes og deretter hvilket insekt som skal biologisk bekjempe skadeinsektet. Og for å produsere nok må en ha den riktige maten (næringsplanten) eller i alle fall kunnskapen om og tilgangen til en ”kunstig” næringkilde.
Bekjennelser (St. Augustin)
Augustin vil omvende leseren gjennom å vise sin egen vei til frelsen. De ni første bøkene inneholder hovedsakelig selvbiografisk stoff, mens de resterende tre bøkene har en mer fagfilosofisk karakter. Verktittelen reflekterer innholdets spenning mellom 'confession' (skrifting) og 'confessio' (trosbekjennelse).
Biologisk kontroll
Kontroll ved hjelp av dyrets, plantens naturlige fiende
Leppefisker som berggylt brukes innen fiskeoppdrett for å bekjempe lakselus.
Bekjennelser (St. Augustin)
En selvbiografi med en nyplatonsk ramme?
Gjennom historien om sin omvendelse gjør Augustin rede for sitt syn på kristendommen, nyplatonismen og det ondes problem. Han forsvarer nyplatonismens graderte form for væren eller eksistens, som begrenses i hver sin ende av Guds absolutte eksistens og det ondes ikke-eksistens.
Biologisk kontroll
Kontroll ved hjelp av sykdomsorganismer
Virus er en sykdomsorganisme. Den kan enkelt lagres ved lav temperatur og brukes ved behov.
Bekjennelser (St. Augustin)
En selvbiografi med en nyplatonsk ramme?
Den første og tiende boken rammer inn biografien og setter historien hans inn i en større sammenheng. I begynnelsen av første bok stiller han retorisk spørsmålet: "Hvor skal jeg søke min Gud?". Biografien forteller så om hvordan Gud viste miskunn for ham og fant veien inn i hans sinn. I den tiende boken er han tilbake der han begynte. Her tar han frelseshistorien sin opp på et høyere nivå og fremstiller den som en reise gjennom platonske erkjennelsesnivåer. Han finner ikke Gud i legemenes verden og retter blikket opp over den sansbare virkelighet til "erindringens sletter og store haller", dvs tankeverdenen. Her finner han konkrete og abstrakte begreper, logiske og matematiske lover og sinnsstemninger, men han vil nå enda lenger:
Augustin leter videre og finner idéen om et salig liv. Denne idéen kan sammenliknes med viten om sannheten, selverkjennelse eller platonsk fornuft som i denne spårkdrakt svarer til dialektikk. Idéen om et salig liv, innrømmer Augustin, må nødvendigvis eksistere i erindringen som andre tanker. Men likevel ikke på samme måte som andre begreper, da salighet er noe vi forstår intuitivt og søker uten å ha apriori viten om. Idéen omarbeides i Augustins retorikk til Sannheten, eller i sin rene form Gud selv.
Men hvordan lærte så Augustin Gud å kjenne? Det var Guds miskunn som viste veien, all sannhet kommer fra Gud:
Norske utgaver
Sitatene ovenfor er hentet fra Oddmund Hjeldes oversettelse.
Biologisk kontroll
Kontroll ved hjelp av sykdomsorganismer
Bakterier, er en sykdomsorganisme. De er ganske enkle å lagre og de kan produseres rimelig raskt med kunstig næring, riktig lys og temperatur.
Varmebølgen i Nord-Amerika 2006
Varmebølgen i Nord-Amerika 2006 var en hetebølge som omfattet det meste av USA og Canada fra 15. juli 2006. Minst 225 mennesker omkom som følge av varmen. Den 15. juli rakk temperaturen opp i 47 °C i Pierre i Sør-Dakota. Hetebølgen gjennomgikk flere adskilte perioder:
Biologisk kontroll
Kontroll ved hjelp av feller
Ulike feller er også brukt med hell.
Varmebølgen i Nord-Amerika 2006
I tidlige rapporter fra hetebølgen, ble det rapportert om minst tre døde i Philadelphia, Arkansas, og Indiana. I Maryland rapporterte statstjenestemenn at tre mennesker dødde av heterellaterte årsaker. Også ett dødsfall i Chicago mistenkes å skyldes heten.
Selv om mange heterelaterte dødsfall forblir urapportert, rapporterte Associated Press 19. juli at den kvelende heten allerede hadde medført 12 dødsfall fra Oklahoma City til Philadelphia området. Rapporter tidlig om morgen 20. juli hevet dødsstatistikken til minst 16 i syv stater.
Denne varmeperioden hadde også stormvinder i St. Louis som medførte strømbrudd, som også rammet kjøleanlegg som skulle hjelpe dem som led av heten. Dessuten opplevde steder på vestkysten av USA som Californias Central Valley og Sør-California fuktig hete, noe som er uvanlig for området.
Biologisk kontroll
Kontroll ved hjelp av kjemikalier
Kjemisk kontroll (bekjempelse) er utrydding eller bekjempelse av uønskede planter og dyr ved hjelp av kjemikalier, som kan enten være farlige (giftige) eller ufarlige for miljøet (f.eks organisk nedbrytbare stoffer). Tradisjonelt er det i landbruk og hagebruk brukt store mengder pesticider for å bekjempe sykdom, ugress og skadedyr.
Kontroll ved hjelp av planteforedling
Planteforedling og mer motstandsdyktige planter er en annen løsning på problemet med skadegjørere.
666 International
666 International er det tredje studioalbumet til det norske Avant-garde metal-bandet Dødheimsgard. Dette albumet markerer en stilmessig overgang fra black metal til Avant-garde metal.
Europamesterskapet i rytmisk gymnastikk
Europamesterskapet i rytmisk gymnastikk ble arrangert første gang i 1978 i Madrid, og arrangeres hvert år (tidligere annenhvert år). Det konkurreres i lag og individuelt.
Medaljestatistikk
Per 2019
Haizhou
Haizhou kan være:
Hliðskjálf (album)
Hliðskjálf er et musikkalbum av Burzum som ble gitt ut den 26. april 1999. Albumet ble spilt inn mens Varg Vikernes satt i fengsel.
Pinot blanc
Pinot blanc er en grønn vindrue. Den dyrkes blant annet i Nord-Italia, hvor den kalles pinot bianco. Disse druene blir til lette og elegante hvitviner. Det er også vanlig at man her benytter den i musserende viner.
Druen dyrkes også i Østerrike og Tyskland, der den går under navnet Weissburgunder, samt i Frankrike i områdene Alsace og Burgund. Det er i Alsace at de rikeste vinene av denne druetypen produseres.
Druen gir best vin når den dyrkes fram i relativt kjølig klima. Vinen har noe begrenset lagringskapasitet, og bør drikkes i løpet av 2-3 år.
Smak og struktur
Druen er moderat på syre og ekstrakt, samt relativt rund i stil. På aroma er den relativt nøytral og enkel, med enkelte innslag av gress, høy og noe eple.
SanDisk
SanDisk Corporation er et amerikansk multinasjonalt selskap som designer og produserer minnekort og minnepinner.
Selskapet ble etablert i 1988 av dr. Eli Harari og Sanjay Mehrotra. SanDisk notert på NASDAQ i november 1995.
Etikette
Etikette henviser til regler for skikk og bruk i selskapslivet, særlig ved hoffet og i diplomatiet. I bredere forstand betegner etikette et sett av regler som influerer forventninger for sosial oppførsel, i samråd med gjeldende konvensjonelle normer innen et samfunn, en klasse eller en gruppe.
Takt er et begrep for å vise omdømme og hensyn i sosiale forhold. Takt innebærer at man ikke invaderer på andre menneskers heder eller personlige integritet. Det er en viktig del av sosial kompetanse. Vestlig etikette skiller ofte mellom formelle og uformelle sammenheng. De formelle reglene for etikette gjelder i arbeidslivet, kontakt med myndighetene, og i religionsutøving. De uformelle reglene gjelder familieliv og fritid.
Etymologi
Etikette kommer fra lavtysk, stice, «stift»,, men ordets reelle opprinnelse er avledet fra franske étiquette som bokstavelig betyr «billetten» eller «merkelappen», og er også kilde for engelsk ticket. En særskilt anvendelse av ordet i tidligere tider var for små kort hvor det var skrevet eller trykket instruksjoner for hvordan å oppføre seg ved hoffet, derav ordets overførte mening til å bety «forordning for sosial oppførsel».
Som «kultur» er etikette et ord som gradvis har vokst til flertall, særlig innenfor fleretniske samfunn med mange uoverensstemmelser i forventninger. Det er således mulig å referere til «en etikette» eller «en kultur», og innse at disse ikke nødvendigvis er universelle. I Storbritannia har «etikette» blitt beskrevet som et ord som treffende for livet under regimet til dronning Victoria.
Estadio Agustín Tovar
Estadio Agustín Tovar er et flerbruksstadion i Barinas i Venezuela. Stadionet blir mest brukt til fotballkamper og er hjemmebanen til fotballaget Zamora FC. Stadionet ble brukt til en kamp i Copa América 2007. Kapasiteten er på 30 000.
Border Gateway Protocol
Border Gateway Protocol (BGP) er en rutingprotokoll som blant annet benyttes i kjernen av Internett. Rent funksjonelt så setter den opp en tabell over IP-nettverk eller «prefixer» som spesifiserer nåbarheten mellom autonome systemer (AS). Protokollen er beskrevet som en path vector-protokoll. BGP bruker ikke vanlige IGP-verdier, men benytter trafikkbaner, nettverkspolitikk og/eller regelsett.
Kantara-festningen
Kantara-festningen, opprinnelig Candare eller Candaire, er en middelalderfestning som i dag er i ruiner i nordøst på øya Kypros, øst for Kyrenia-fjellene ved landsbyen Kantara. Den ligger 630 meter over havet og godt plassert for å kontrollere inngangen til Karpass-halvøya og Mesaoria-slettene. Den hadde to rektangulære tårn.
Historie
Det er antatt at Kantara-festningen ble reist av Østromerriket som forsvar mot arabiske angrep en gang på 900-tallet. Første gang den ble omtalt i kildene var i sammenheng med erobringen av Kypros av Rikard I av England i 1191. Da søkte Kypros’ hersker Isaak Komnenos tilflukt her
I løpet av sommeren 1228 ble murene bombardert så kraftig av rojalistene at de måtte bygges opp på nytt igjen. Da kjempet styrkene til Fredrik II av Det tysk-romerske rike mot Henrik I av Kypros. En gjenerobring av Fredrik II i 1232 varte ikke. I kampene mellom Genova og Venezia hadde festningen en viss betydning, men i 1562 var den allerede i ruiner. Det synes som om festningen fra da av ble benyttet som en jakthytte for adelen som jaktet på fjellgeiter med tamme leoparder.
Rosfjorden
Rosfjorden er en elleve kilometer lang fjord (fra Hausvik ytterst til Rosfjordsanden innerst) i Lyngdal kommune i Agder. Ytre del av fjorden danner grensen mellom kommunene Lyngdal og Farsund.
Fjorden fryser sjelden på grunn av sitt høye saltinnhold (den fjorden i Norge med høyest saltinnhold) og er derfor godt egnet til transportformål. Lyngdal havn som ligger ved Holmsundet i Rosfjorden er den nest største havnen i Vest-Agder.
Rosfjordsanden er ei badestrand i Rosfjorden som er godt besøkt om sommeren og er tilrettelagt for funksjonshemmede. Langs stranda er det en strandpromenade. Ved stranda ligger Rosfjord camping.
Erythroplaki
Erythroplaki er et flatt eller lett hevet rødlig område i munnhulen. Det kan være såraktig, og blø dersom man skraper borti det.
Slike områder kan være precancerøse (altså et forstadie til kreft), og det er derfor viktig å undersøke dem hvis de vedblir lengre enn to-tre uker. Erythroplaki har større sannsynlighet for å utvikle seg til kreft enn leukoplaki.
Andreas Linger
Andreas Linger (født 31. mai 1981 i Hall in Tirol), østerriksk aker som deltok i de olympiske vinterleker 2002 i Salt Lake City og 2006 i Torino.
Linger ble olympisk mester i aking under Vinter-OL 2006 i Torino. Sammen med sin bror Wolfgang Linger vant han konkurransen toer for menn foran André Florschütz / Torsten Wustlich fra Tyskland og Gerhard Plankensteiner / Oswald Haselrieder fra Italia.
Linger ble verdensmester i aking 2003 i Sigulda i toer for menn.
Radikalenerlass
Radikalenerlass (radikalerforordningen eller ekstremistforordningen, egentlig Grundsätze zur Frage der verfassungsfeindlichen Kräfte im öffentlichen Dienst) var en forordning gitt av den tyske regjeringssjefen (Willy Brandt) og regjeringssjefene for delstatene den 28. januar 1972.
Den innebar yrkesforbud for «radikalere» i hele den offentlige tjenesten både på føderalt- og delstatsnivå. Som ekstremister ble alle definert som ifølge tyske myndigheter (Verfassungsschutz) var «forfatningsfiendtlige». Medlemskap i organisasjoner og partier definert som «forfatningsfiendtlige» (eksempelvis kommunistiske partier, eller organisasjoner som Vereinigung der Verfolgten des Naziregimes/Bund der Antifaschisten og Deutsche Friedensgesellschaft/Vereinigte Kriegsdienstgegner) ble regnet som bevis for forfatningsfiendtlig innstilling. Forordningen innebar både at forfatningsfiendtlige personer ikke skulle ansettes, og at offentlige tjenestemenn kunne avskjediges hvis det ble godtgjort at de hadde en forfatningsfiendtlig innstilling.
Radikalerforordningen omfattet teoretisk radikale og ekstremister både på høyre- og venstresiden, men var i realiteten rettet mot venstreradikale og kommunister, og rammet derfor nesten utelukkende politiske grupperinger til venstre for sosialdemokratene og (etterhvert) de grønne.
Forordningen ble foreslått av innenriksministerkonferansen (delstatenes innenriksministre) og vedtatt i et møte mellom kansleren og statsministrene for delstatene.
Som følge av forordningen ble tilsammen 3,5 millioner vurdert. 10 000 ble utestengt fra den offentlige tjenesten, og 130 tjenestemenn avskjediget.
Bergen lærerhøgskole
Bergen lærerhøgskole var en høgskole for lærerutdanning, etablert i Bergen i 1953 under navnet Statens lærerskoleklasser i Bergen. Skolen ble i 1994 fusjonert inn i Høgskolen i Bergen.
Skolen fikk navnet Bergen offentlige lærerskole i 1962, deretter navnet Bergen lærerskole fra 1967 og Bergen lærerhøgskole fra 1981. Skolen fikk sine lokaler på Landås i 1965.
Pianisten Ivar Benum var skolens første rektor og bidro til at lærerhøyskolen fikk sin musikkprofil.
Barnevernsskolen i Bergen som utdannet førskolelærere, etablert 1948 ble en del av lærerskolen i 1972, og Statens lærerskole i heimkunnskap, etablert 1950, ble slått sammen med lærerskolen i 1973.
Breddsetting
Breddsetting er en gammel volumenhet som har vært i bruk i Skandinavia, også i Norge. I Viken (ikke på Hvaler), Båhuslen og Borgarsysla var en breddsetting lik 3/4 setting eller 3 skrull, tilsvarende ca. 9,11 liter. På Hvaler var breddsettingen lik 2/3 setting eller ca. 8,1 l
Jaicós
Jaicós er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
Haizhou (Lianyungang)
Haizhou (kinesisk: 海州区; pinyin:  Hǎizhōu Qū) er et bydistrikt i den kinesiske provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Lianyungang.
Formigine
Formigine er en by i provinsen Modena i Emilia-Romagna, Italia. Koordinatene er. Innbyggerne er kjent som formiginesi, eller pinellesi.
Byen har sitt utspring i opprettelsen av et slott der tidlig på 1200-tallet, bygget av Modena som forsvar mot byen Reggio. Slottet står der den dag i dag.
I tillegg finnes severdigheter slik som Villa Gandini (nå bibliotek), San Bartolomeo kirke samt flere andre kirker.
Provinsen José María Linares
Provinsen José María Linares er en provins i departementet Potosí i Bolivia. Hovedstaden er Puna.
Jeanette Jerome
Jeanette «Jennie» Jerome også kjent som Lady Randolph Churchill (født 9. januar 1854, død 9. juni 1921) var en amerikansk sosietetsskjønnhet, best kjent som mor til den britiske statsminister Winston Churchill.
Bakgrunn og liv
Hun ble født i Brooklyn, New York, som den mellomste av tre døtre. På farssiden nedstammet hun fra Timothy Jerome, en hugenott som steg i land i Amerika rundt 1717. Jennie Jerome ble regnet som en av sin tids største skjønnheter. Sommeren 1873 besøkte hun badebyen Cowes på Isle of Wight, og ble invitert til mottakelse med dans til ære for den senere Edward VII og hans kone, den danske prinsesse Alexandra. Der ble nitten år gamle Jennie budt opp til kvadrilje av Randolph, som ikke var noen danser, men unnskyldte seg med svimmelhet og foreslo at de snakket videre utenfor dansegulvet. Tre dager senere var de forlovet. Begges foreldre var betenkt, og medgiften ble et diskusjonsemne. Jennies far mente at en ektemann iallfall måtte kunne forsørge sin kone, og Randolph hadde aldri hatt egne inntekter, tvert om hadde han vaner som hadde satt ham i betydelig gjeld. Til slutt kom man til enighet om at Jennies far betalte $ 50 000 i medgift, samt £ 2 000 årlig som underhold for sin datter. Randolphs far på sin side måtte ut med £ 20 000 til sønnen og et årlig bidrag på £ 1 000. I de kretser forsørget foreldre også sine voksne barn.
I april 1874 ble paret viet i den britiske ambassaden i Paris. Randolphs foreldre kom ikke i bryllupet og sendte heller ingen presang. Men Edward VII, som var en god venn av Randolphs foreldre, lot sin privatsekretær være Randolphs forlover. Livet i Blenheim Palace ble ikke enkelt for Jennie, som skrev til sin mor om sin svigermor: «Hertuginnen hater meg, bare fordi jeg er den jeg er...» Randolphs eldre bror, Blandford, forærte henne derimot en ring, men slo det vekk som uskyldig vennskap da han ble avkrevd en forklaring.
Mindre enn åtte måneder etter bryllupet kom den eldste sønnen, Winston, til verden. Jennie hadde vært på kjøretur i Blenheims park da hun ble overmannet av fødselen; hun rakk så vidt inn i et omkledningsværelse som opprinnelig var ment for John Churchill, 1. hertug av Marlboroughs slottskapellan, der han sies å gå igjen, som Blenheims eneste spøkelse. «Født for tidlig» skrev man for sikkerhets skyld i den offisielle kunngjøringen om fødselen, men gutten var sunn og frisk. «Jeg hadde det travelt fra første øyeblikk, det var så mye jeg skulle ha gjort i livet,» skrev han selv om sin fødsel.
Senere fikk de sønnen John Strange Spencer-Churchill (1880–1947). Navnet Spencer kom inn i slekten gjennom John Marlboroughs svigersønn, og ble også båret av Diana Spencer, den senere prinsesse Diana. Diana-navnet har fulgt Spencer- og Churchill-familiene; Winston Churchills ene datter het også Diana.
Jennie var opptatt med livet i sosieteten, som innbefattet flere elskere som kong Milan av Serbia og Edward VII. Hun var en av de få blant Edwards mange elskerinner som fikk en liten sølvklokke som minne om samværene – med kongekronen inngravert i lokket. Mest opptatt skal hun ha vært av Charles Andreas Kinsky, en greve fra Ungarn og dyktig rytter som henne selv – han var den første amatør som vant det britiske hinderløpet Grand National. De skal ha lovet å vente på hverandre til Jennie ble fri til å gifte seg igjen, altså når hun ble enke. I stedet giftet grev Kinsky seg med en tyve år yngre kvinne, noe Jennie aldri tilgav ham.
Sine barn var hun ikke opptatt av. Winston var mest overlatt til sin barnepike, Elizabeth Everest. Han kom siden på kostskole der han vantrivdes fælt; men selv om han tagg sin mor om å besøke ham, tok hun seg sjelden tid. De fem årene han var elev ved Harrow, besøkte hun ham en eneste gang. I sine brev til foreldrene tryglet gutten om litt vennlighet fra dem; men de tok seg sjelden tid til å svare. «Alle de andre guttene på skolen får besøk hjemmefra. Og de får lov til å dra hjem i feriene, kan ikke jeg også få lov?» Men han fikk ikke komme hjem til jul – da hadde foreldrene tenkt seg til utlandet, og han skulle ikke med.
Som voksen stod han likevel på god fot med Jennie; hun støttet ham politisk og var mer å betrakte som en kjær søster enn en mor.
Fem år etter at hun ble enke, giftet Jennie seg med George Cornwallis-West (1874-1951], en kaptein i Scots Guards som var født samme år som hennes eldste sønn. Herskapet på Blenheim protesterte, men som Jennie sa: «It's such fun!» I 1908 utgav hun sine erindringer. I 1912 ble hun og Cornwallis-West separert og endelig skilt i 1914.  Han giftet seg igjen med en skuespillerinne, mens Jennie 1. juni 1918 giftet seg med Montague Phippen Porch (1877–1964), som var britisk tjenestemann i Nigeria og tre år yngre enn hennes eldste sønn. Også i dette ekteskapet og livet ut brukte hun tittelen lady Randolph Churchill.
Cocktail-drinken Manhattan skal være Jennies fortjeneste, ettersom hun i 1874 bad en bartender finne på en spesiell drink da Samuel J.Tilden skulle feires som ny guvernør. Festen ble holdt i Manhattan Club, og slik fikk drinken sitt navn.
Santigold
Santi White (født 25. september 1976), bedre kjent som Santigold (tidligere Santogold), er en amerikansk låtskriver, produsent og sanger. Hun slapp debutalbumet Santogold i april 2008. Santigold har samarbeidet med artister som N.E.R.D, Jay-Z, Kanye West, Julian Casablancas og Basement Jaxx. Hun har skrevet låter for blant andre Lily Allen og Ashlee Simpson.
Jardim do Mulato
Jardim do Mulato er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
Østsemittiske språk
Østsemittiske språk er en av de to store undergruppene av semittiske språk. Den andre gruppa kalles vestsemittiske språk. Den østsemittiske gruppa består av to språk, akkadisk og eblaittisk, som begge ble snakka i Mesopotamia. Språka ble skrevet med kileskrift.
Conchobar mac Donnchada
Conchobar mac Donnchada var konge av Mide fra 803 og overkonge av Irland fra 819 til sin død i 833. Han tilhørte klanen Clann Cholmáin av det sørlige Ui Neill dynastiet, og var sønn av Donnchad Midi mac Domnaill (overkonge av Irland fra 766 til 797). Han var gift med Land, datteren av hans forgjenger som overkonge Áed Oirdnide mac Neill. Vi kjenner navnet på fire av hans sønner: Atrí, som ble kleriker i klosteret Armagh, Diarmait, Cathal, Eochócan og Cináed. Ingen av sønnene etterfulgte ham, verken som konge av Mide eller overkonge, men om Diarmait nevnes at han ble drept i 841 av Máel Sechnaill mac Maíl Ruanaid da han forsøkte å tilrive seg makten i Mide.
Kuang (Yangquan)
Kuang (kinesisk: 矿区) er et bydistrikt i byprefekturet Yangquan i den kinesiske provinsen Shanxi. Det har et areal på 10 km² og teller ca. 220 000 innbyggere (2004).
Conchobar mac Donnchada
Første gang Conchobar nevnes i annalene er i 802. Etter at Muiredach mac Domnaill, konge av Mide, dør dette året gjør overkongen Áed et hærtog til Mide. Han deler Mide mellom Conchobar og hans bror Ailill. Dette var sannsynligvis et «splitt og hersk» grep fra Áeds side, med det formål at brødrene skulle rivalisere seg i mellom i stedet for å utfordre ham. Rivalisering ble det, men den ble kortvarig. Allerede i 803 står et slag mellom brødrene, og Ailill blir drept. Conchobar er fra nå av ubestridt leder for Clann Cholmaín.
Stampekjerne
Stampekjerne er en gammel volumenhet som har vært i bruk i Norge. En stampekjerne tilsvarte ca. 20 liter og ble gjerne brukt i forbindelse med kinning av smør. Volumet kan ha variert noe.
Conchobar mac Donnchada
Fem år etter utfordrer Conchobar Áeds overherredømme, og allierer seg med kongen av Connachta (Connacht). Han vinner et større slag, men får ikke selv overherredømme før Áeds død i 819.
Som overkonge ble Conchobar selv utfordret, og flere annaler omtaler ham som rí Érenn co fressabra – overkonge med motstand. Blant hans argeste utfordrere var Murchad mac Máele Dúin,som var en slektning av Áed, og Fedelmid mac Crimthainn, konge av Mumu (Munster).
Conchobar døde i 833, og ble gravlagt ved klosteret Clonard ved Clonard i grevskapet Meath.
Bodø lærerhøgskole
Bodø lærerhøgskole var en høgskole for lærerutdanning, etablert i Bodø i 1951 under navnet Statens lærerskoleklasser i Bodø. Skolen ble i 1994 fusjonert inn i Høgskolen i Bodø.
Skolen fikk navnet Bodø offentlige lærerskole i 1962, deretter navnet Bodø lærerskole fra 1967 og Bodø lærerhøgskole fra 1981.
Bygget eies idag av Nordland fylkeskommune, som skal oppusse lokalene til en ny videregående skole, som skal stå klar til skolestart 2015.
Gankutsuou
Gankutsuou: Greven av Monte Cristo (巌窟王|, Gankutsuō) er en japansk anime som er delvis basert på Alexandre Dumas' roman om Greven av Monte Cristo.
Handlingsreferat
Handlingen er lagt til år 5053. De to stormaktene er planeten Jorden, og det romvesen-dominerte østlige imperiet. De to stormaktene har vært i krig over en lengre periode. Under et besøk i byen Lune sammen med barndomsvennen Baron Franz d'Epinay, møter Viscount Albert de Morcerf en mystisk adelsmann kalt Greven av Monte Cristo. Etter at greven hjelper Franz med å redde Albert fra en gjeng kidnappere, introduserer Albert greven for samfunnet i Paris. Dette inkluderer Alberts far general Fernand de Morcerf, og hans kone Mercedes. Den mektige bankmannen Baron Jullian Danglars, hans kone Victoria, og deres datter og Alberts forlovede Eugénie. Samt Gérard de Villefort, hans nåværende kone Héloïse, og hans første kones datter Valentine. Albert møter senere grevens markise Andrea Cavalcanti, en flamboyant adelsmann som raskt erstatter Albert som Eugénies forlovede gjennom grevens innflytelse.
I løpet av historien blir greven avslørt for å egentlig være Edmund Dantes, en tidligere sjømann og Mercedes sin første kjærlighet. Tjue år tidligere ble Edmund anklaget for et drap av sine antatte venner Danglars og Fernand. Edmund sitter deretter uskyldig fengslet i Château d'If av Villefort, som forsøkte å beskytte seg selv fordi han var tilknyttet en politisk konspirasjon. Ved hjelp av et demonisk vesen kalt Gankutsuou som lå på lur Château i d'If, klarte Edmund å stikke av. Han begynte deretter å forvandle seg til en greve.
Greven forpliktet seg til å hevne seg mot alle dem som gjorde ham urett, og orkestrerte Alberts kidnapping for å innynde seg selv for det parisiske samfunnet. Grevens hevn mot fiendene hans spenner over flere fronter. Greven manipulerer hendelser for å ødelegge Dangler. Albert hjelper Eugénie å stikke av fra Paris, og de to innrømmer kjærligheten til hverandre. Med Villefort sørger greven først for at Héloïse skal forgifte Valentine, som hun er misunnelig på.
Valentine blir reddet og reiser til Marseilles sammen med sin elsker Maximilien Morrel med Franz sin hjelp. Greven sørger så for at Héloïse skal forgifte seg selv, og gjør henne sprø. Villefort angriper greven, og blir deretter stilt for retten. Andrea dukker opp og avslører seg som den uekte sønnen til Villefort og Victoria, og forgifter Villefort som hevn for å bli forlatt. Giften driver Villefort til vanvidd, like etter at greven avslører de egentlige motivene sine. Albert utfordrer Greven til en duell for familiens ære.
Karmann
Karmann er en tysk produsent av ombygde personbiler som
Lett bedervelige næringsmidler
Lett bedervelige næringsmidler er mat og drikke som på grunn av mikroorganismer eller enzymer kan bli helseskadelig eller få vesentlig nedsatt hygienisk kvalitet.
Lett bedervelige matvarer må behandles slik at de ikke så lett blir bedervet. For å begrense bederveligheten i matvarene må mat og drikke oppbevares riktig og det må nedkjøles raskt hvis det har blitt varmet opp. Tilførselen av mikroorganismer må i matvarer begrenses så mye som mulig.
Jatobá do Piauí
Jatobá do Piauí er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
Eik lærerhøgskole
Eik lærerhøgskole var en høgskole for lærerutdanning, etablert i Horten i 1958 under navnet Statens lærerskoleklasser i Vestfold. Skolen ble i 1994 fusjonert inn i Høgskolen i Vestfold.
Skolen fikk navnet Eik offentlige lærerskole i 1962, deretter navnet Eik lærerskole fra 1967 og Eik lærerhøgskole fra 1981.
Ewald Christian von Kleist
Ewald Christian von Kleist (født 7. mars 1715 på familiegodset Zeblin ved Köslin i Pommern, død 24. august 1759 i Frankfurt an der Oder) var en prøyssisk dikter og offiser.
Liv
Kleist tilhørte en av Preussens fornemste uradelsslekter. Han gikk på gymnasiet i Danzig og studerte ved Albertina-universitetet i Königsberg. I 1736 ble han dansk offiser, men ble 1740 kalt til Preussen av kong Fredrik den store og utnevnt til løytnant ved prins Heinrich av Preussens regiment.
Johann Wilhelm Ludwig Gleim, som på denne tiden levet i Potsdam, vekket først Kleists dikteriske begavelse, og Karl Wilhelm Ramler, som han ble kjent med i 1749, lærte ham å lege sine sjelelige sår. En ulykkelig kjærlighet til Wilhelmine von der Goltz preget tidlig hans diktning.
Etter at han fra 1744 til 1745 hadde deltatt i den annen schlesiske krig, ble han 1749 forfremmet til stabskaptein og fikk to år senere kommandoen over et kompani. Etter en reise til Sveits, og etter å ha vært alvorlig syk, hadde han i mai 1756 på begynt et kuropphold i Freienwalde, da han fikk ordre om å vende tilbake til regimentet og reiste i felten. Allerede året etter ble han forfremmet til major, og deretter til direktør for et feltlasarett i Leipzig.
I Leipzig påbegynte han sitt lille epos Cissides und Paches og vant også Gotthold Ephraim Lessings vennskap, som oppfordret ham til å skrive et sørgespill. Han skrev Seneca, men Kleist mente selv utkastet var mislykket.
Kunstnerisk verk
Kleists rene sinn avspeiler seg i alle hans poetiske verker, tidlig i fortellingene Die Freundschaft og Arist samt i idyllen Irin. Korrekthet i uttrykket, lykkelig valgte bilder, hvor han begeistret skildrer naturen med friskt liv, samt fylde og velklang i diksjonen karakteriserer hans dikt, bl.a. hans Frühling, som først 1749 kun ble trykket for hans venner og senere kom i flere opplag, som fikk stort bifall. Ved siden av beskrivende dikt forsøkte Kleist seg også på fabler, idyller og hymner. Hans Sämtliche Werke er utgitt av Ramler (Berlin 1760, 2 bd.), senere av Wilhelm Körte (med biografi, Berlin 1803, 2 bd.; 5. oppl. 1853) og senere med Briefen av August Sauer (Berlin 1884, 3 Tle.).
Hans hovedverk er diktet Der Frühling, forfattet i hexameter (1749).
Ewald Christian von Kleist var også forbilde for Tellheim i Lessings Minna von Barnhelm.
Utrecht
Utrecht by og kommune er hovedstad og største by i den nederlandske provinsen Utrecht. Byen ligger i østre del av Randstad-området, og er Nederlands fjerde største by med 306 731 innbyggere (2010).
Romerne grunnla Utrecht (Ultra Traiectum) som en militærforlegning omkring år 50 e.Kr. I middelalderen ble byen bispesete, og Erkebispedømmet Utrecht har fortsatt sitt sete her. Biskopen i Utrecht er den viktigste romersk-katolske leder i Nederland . Også den protestantiske kirken har sitt hovedkontor i Utrecht . Den spanske arvefølgekrigen ble avsluttet med freden i Utrecht 1713.
Utrecht er hjemsted for Universitetet i Utrecht, Nederlands største universitet, og for en rekke andre læresteder for høyere utdannelse. På grunn av byens sentrale beliggenhet er Utrecht et av landets viktigste transportknutepunkt, både for vei og jernbane.
Historie
Romerne la grunnlaget for byen Utrecht på og rundt den nåværende Dom-plassen (ned: Domplein). Rundt år 50 e.Kr. lot keiser Claudius bygge et kastell av tre og jord på Rhinens bredde. Dette fortet var tilknyttet et nettverk av fort langs nordgrensen til romerriket, den såkalte Limes. Kastellet ble kalt Traiectum, latinsk for vadested eller kryssingspunkt over en elv (Rhinen). For å skille stedet fra andre bosetninger (f.eks. Mosa Traiectum, Maastricht) ble forstavelsen Ultra lagt til. Med tiden ble de to ordene sammentrukket til dagens nederlandske navn, Utrecht.
I 690 anla den angelsaksiske misjonæren og biskopen Willibrord et geistlig sentrum i den forlatte grenseposten. To kirker ble bygget innenfor grensene av det gamle kastellet: Domkirken (viet St Martinius, ned. Sint-Maarten) og Sint-Salvatorkerk (St Salvator-kirken). Senere kom en tredje kirke til. På grunn av dette ble stedet det religiøse sentrum for de nordlige nederlandene. I det tiende århundre fikk biskopen verdslig makt, og ble den viktigste maktpersonen i de nordlige nederlandene.
Den 2. juni 1122 fikk Utrecht bystatus av Henrik V, keiseren av Det tysk-romerske rike. Borgerne kunne nå bygge en mur rundt byen. Utrecht ble velstående og det oppsto et nettverk av gater innenfor bymurene hvor bedrestilte bygde hus av sten. På denne tiden hadde Utrecht et forsprang på andre nederlandske byer, ettersom bygninger av sten fortsatt var ganske sjeldent.
Den nåværende Domkirken i Utrecht ble påbegynt i 1254. I middelalderen var Utrecht som biskopsete og største by i de nordlige nederlandene det viktigste kulturelle sentrum i Nederland. Etter at sidegrenen av Rhinen som renner gjennom byen ble mindre dyp som en følge av landbruket i området, ble det vanskeligere å drive handel i byen. Handelen flyttet seg nordover, og fra omkring 1300 overtok Amsterdam som den største byen i Nederland.
Bybilde
. Utrecht er kjent for Domtårnet. Det drøyt 112 meter høye tårnet var opprinnelig en del av domkirken, men ble stående alene igjen da resten av kirken ble ødelagt av en kraftig storm i 1674. Bybildet preges også av byens kanaler. Oudegracht (gamle-kanalen) går gjennom sentrum. Bykjernen har i store trekk beholdt sin middelalderske struktur og karakter.
Utrecht er inndelt i ti bydeler (wijken), som følger:
Utdanning
Utrecht er velkjent for sine institusjoner innen høyere utdanning. Den mest fremtredende av disse er Universitetet i Utrecht (opprettet 1636), Nederlands største universitet med 26 787 studenter (per 2004). Universitetet er delvis situert i sentrum og delvis i campus-området Uithof på østsiden av byen. Ifølge en rangering laget av Jiaotonguniversitetet i Shanghai fra 2008 er det verdens 47. beste universitet . I Utrecht finnes også det mye mindre Humanistisk Universitet (estimert til noen få hundre studenter).
Utrecht er også hjemsted for to andre store institusjoner for høyere utdanning: Hogeschool Utrecht (30 000 studenter), med bygninger i sentrum og på Uithof campus, samt HKU Utrecht School of the Arts (3 000 studenter).