cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arthur Svenssons internasjonale pris for faglige rettigheter
Prismottagere
En person eller organisasjon som i særlig grad har fremmet faglige rettigheter og/eller styrket fagorganisering kan få prisen. Tillitsvalgte og ansatte i fagforbund over hele verden kan foreslå kandidater.
Musikkåret 1904
Musikkåret 1904 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1904.
Svartediket
Svartediket (tidligere Ålrekstadvannet) er en kunstig innsjø i Bergen kommune i Vestland. Innsjøen er en del av Bergens drikkevannsforsyning, og var kilden til Norges første moderne vannverk i 1855. Vannet ble ledet under trykk til byens husstander i støpejernsrør slik at befolkningen fikk innlagt vann.
Svartediket ligger i dalføret mellom Ulriken og Fløyen. Turveier og stier til Isdalen, Hardbakkedalen og Våkendalen starter alle fra nordøstenden av Svartediket.
Dette er dannet ved oppdemming i fire etapper med stadig større demninger. Avstanden mellom den eldste og nyeste demningen er 30 meter.
3,5 millioner kroner ble bevilget til å bygge Svartediksdemningens betongdam i februar 1948, men i juni 1951 ble summen tillatt «overskredet med inntil kr 70.000».
Giardiautbruddet i 2004
Høsten 2004 var det et utbrudd av Giardia lamblia i Bergen. Utbruddet ble sporet tilbake til drikkevann fra Svartediket. Epidemien rammet mellom 5,000 og 6,000 personer, og 2,500 fikk behandling.
Svartediket vannbehandlingsanlegg
21. august 2007 ble Nye Svartediket vannbehandlingsanlegg åpnet, for å bedre drikkevannskvaliteten. Med unntak av administrasjonsbygget ligger hele anlegget inne i Ulriken. Totalt ble det tatt ut 120,000 m³ masse fra Ulriken for å gjøre plass til anlegget, tilsvarende omtrent 20,000 lastebillass. Planleggingen av anlegget startet i 1999, mens selve byggingen startet i april 2004.
Drikkevannet hentes på 28 meters dyp i Svartediket. Inne i vannbehandlingsanlegget blir vannet filtrert, og bestråles med UV-lys for å drepe helseskadelige mikroorganismer. Etter behandling lagres det drikkeklare vannet i et 15,000 m³ stort rentvannsbasseng, som forsyner Bergen sentrum med drikkevann. Rentvannsbassenget er dessuten koblet sammen med Haukelandsbassenget og Lægdene vannbasseng. Haukelandsbassenget med kapasitet på 30 000 m³ er videre knyttet sammen med Fløyfjellsbassenget. Dermed kan drikkevann pumpes frem og tilbake mellom Jordalsvatnet vannbehandlingsanlegg, Svartediket og Espeland vannbehandlingsanlegg ved Gullfjellet etter behov.
Guy Lewis Steele Jr.
Guy Lewis Steele Jr. (født 2. oktober 1954 i Missouri) er en informatiker fra USA som har spilt en viktig rolle i konstruksjonen og dokumentasjonen av flere programmeringsspråk og tekniske standarder. Steele hadde en Bachelor of Arts (B.A.) i anvendt matematikk fra Harvard University (1975) og en Mastergrad (M.S.) og en filosofisk doktorgrad (Ph.D.) fra Massachusetts Institute of Technology (MIT) i informatikk (1977, 1980).
Sissel Dagslet
Sissel Dagslet (født 30. november 1946 i Røyken) er en norsk politiker (tidl. FrP).
Guy Lewis Steele Jr.
Fra 1994 til 2020 arbeidet han ved Sun Microsystems og ble medlem av et team som utviklet peogrammeringsspråket Java. Siden 2010 har han jobbet hos Oracle Corporation. Han har tidligere jobbet for superdatamaskinselskapet Thinking Machines, hvor han hjalp til med å definere og fremme en parallellversjon av Lisp som ble kalt *Lisp (Star Lisp) og en paralellversjon av programmeringsspråket C som er kalt C*.
I 1976 utviklet han det opprinnelige kommandosettet til Emacs sammen med Richard Stallman. Han var også den første til å portere TeX fra WAITS til ITS.
Put Your Head on My Shoulder
«Put Your Head on My Shoulder» er en sang skrevet av den canadiske sangeren og låtskriveren Paul Anka. Ankas versjon ble utgitt på singelen ABC-Paramount 4510040 i 1959. Den ble arrangert og dirigert av Don Costa. B-siden var «Don't Ever Leave Me».
Sissel Dagslet
Dagslet satt i Oslo bystyre fra 1995 til 2003. Hun var også vararepresentant på Stortinget for Oslo i perioden 1997–2001, og møtte 58 dager.
Put Your Head on My Shoulder
Sangen ble popularisert på nytt, da den ble utgitt på singlen Capitol CL 15571 med The Lettermen i november 1968. Produsent var Al De Lory. B-siden var «Mary's Rainbow».
Sissel Dagslet
Hun var nestformann i Oslo FrP fra 1996 til 1999. Hun har også ledet flere av FrPs bydelsforeninger i Oslo. Dagslet meldte seg ut av Fremskrittspartiet i januar 2001, og fortsatte ut perioden i bystyret som uavhengig representant.
Put Your Head on My Shoulder
Norsk versjon
O. Røstad har skrevet en norsk tekst. Den bærer tittelen «Vær hos meg når du våkner».
Pytagoras
Pytagoras (gresk: Πυθαγόρας) (født ca. 570 f.Kr. på Samos, død ca. 490 f.Kr. i Kroton i Calabria) var en gresk filosof, mystiker og matematiker, samt grunnlegger av den pytagoreiske skolen, et filosofisk, matematisk og religiøst brorskap i Kroton.
Navnet skrives både «Pytagoras» og «Pythagoras». Språkrådet anbefaler en navneform uten bokstaven h.
All kjennskap i dag til Pytagoras kommer fra senere omtale, og ingenting skriftlig er kjent fra Pytagoras’ egen hånd. I studiet av Pytagoras’ liv og tankesett kan det være vanskelig å skille fakta fra hypoteser, gjetninger og anekdoter. Han er blitt omtalt som mystiker, vismann, religiøs leder, karismatisk figur, guru, magiker, sjaman, filosof, kosmolog, matematiker og vitenskapsmann.
Pytagoras' tanker kom til å påvirke mange senere filosofer, inkludert Platon og Aristoteles, og dermed mye av senere vestlig filosofi. Han er også gitt æren for å ha konstruert ordet «filosof» (= visdomsvenn). En rekke vitenskapelige oppdagelser tillegges Pytagoras, både innenfor matematikk, musikkteori og astronomi. Dette inkluderer Pytagoras’ læresetning, stemming, jordas kuleform, samt forbindelsen mellom morgenstjernen og aftenstjernen.
Kilder og kildevurderinger
Pytagoras etterlot seg ingenting skriftlig som er kjent i dag, og det gjorde heller ikke hans elever og tilhengere. Allerede i samtiden skapte Pytagoras splid - han ble høyt elsket eller sterkt mislikt. Historiske kilder er ofte preget av dette, enten tenderer de mot å være hagiografier, eller gjør narr av Pytagoras.
De fem eldste kildene om Pytagoras er Xenofanes, Heraklit, Empedokles, Herodot og Ion av Khios, alle nære samtidige av Pytagoras. Alle disse nevner Pytagoras bare sporadisk. Xenofanes gjør i et fragment narr av troen på sjelevandring i en historie om en person som ser en annen slå en hund og som ber mannen slutte med dette: «Den du slår, har sjelen til min venn, jeg kjenner igjen stemmen.» Senere kilder mente det dreide seg om Pytagoras. Heraklit omtaler Pytagoras som en mann med stor kunnskap, men også utsatt for kritikk og satire.
Demokrit fra Abdera, født omkring 460 f.Kr., skal ha skrevet et verk om etikk, kalt Pytagoras, men dette verket er gått tapt. Fra byen Abdera i Nord-Hellas kjenner en også to sølvmynter fra omkring 430 f.Kr., der den ene siden har et portrett av en skjegget mann, omgitt av navnet Pytagoras. Myntbildet vitner om Pytagoras' status og er antagelig laget noen få tiår etter hans død.
Moderatos fra Gades skrev et elleve-binds verk om pytagoreisk tenkning, hvor han forsøker å vise at senere pytagoreere ikke hadde fjernet seg langt i tenkesett fra grunnleggeren Pytagoras.
Tre viktige senere kilder er Diogenes Laertios (200 e.Kr.), Porfyrios (ca.230-304 e.Kr.) og Jamblikos (ca.230-330 e.Kr.). Alle tre levde altså mange hundre år etter Pytagoras. Verket Liv, lære og utsagn av kjente filosofer av Diogenes Laertios har et avsnitt om Pytagoras. Porfyrios bygger delvis på Dikaiarkhos (ca. 350-285 f.Kr.), en elev av Aristoteles, men ingen av Dikaiarkhos' skrifter er bevart.
Både Porfyrios og Jamblikos var nyplatonikere, og begge skrev biografier med tittel Livet til Pytagoras. Porfyrios' sies å ha utlagt Pytagoras' filosofi «grunnleggende platonsk». Jamblikos skrev verket Om det pytagoreiske levesett. De tre forfatterne omtaler alle Pytagoras som nær overmenneskelig, og omtalen blir mer og mer fantastisk fra den første til den tredje. Jamblikos' Livet til Pytagoras, er beskrevet som «en hedensk parallell til Bibelen».
Aristoteles nevner ikke ofte Pytagoras, men derimot «de som kaller seg pytagoreere». Platon nevner Pytagoras bare én enkelt gang. Også andre forfattere ser ut til å unngå å nevne ham, som Empedokles og Herodot. Dette kan være et tegn på respekt, men også uttrykk for skepsis til ham og hans lære.
De eldste kildene nevner ikke de matematiske resultatene Pytagoras skal ha kommet fram til. Den delen av arbeidet hans så ikke disse som interessant. I det kjente verket History of Greek Philosophy skriver W.K.C Guthrie at senere kilder er så unisone i sin omtale av matematikeren Pytagoras, at her likevel må være en kjerne av sannhet.
Familie og oppvekst
Nøyaktige leveår for Pytagoras er ikke kjent. Han er sannsynligvis født på øya Samos i første halvdel av 500-tallet f.Kr., og Thomas Heath oppgir «ca. 572-497 f.Kr eller muligens noe senere», mens MacTutor oppgir ca. 570-490 f.Kr.
Apollonius fra Samos oppgir at mor til Pytagoras skal ha hatt navnet Pythaīs. Bak dette utsagnet kan ligge et ønske om å knytte Pytagoras til Pythia, Apollons prestinne ved oraklet i Delfi. Flere kilder, inkludert Heraklit, oppgir at far til Pytagoras skal ha vært Mnesarkos. (Jamblikos oppgir navnet Mnemarkos. ) Men det er uenighet om hvor Mnesarkos kom fra: Samos, byen Tyr i Libanon eller øya Limnos.
Fra tiden omtrent da Pytagoras ble født, opptrer de første greske naturfilosofene, som Tales fra Milet og Anaksimander. Pytagoras levde samtidig med filosofene Anaksimenes og Xenofanes, men døde før Sokrates, Platon og Aristoteles ble født.
Ifølge Diogenes Laertios skal Ferekydes fra Syros ha vært lærer for Pytagoras. Også om Ferekydes ble det fortalt mange fantastiske historier, som at han var i stand til å forutsi hendelser om skipsforlis og jordskjelv. Da Ferekydes som gammel mann ble syk på øya Dilos, skal Pytagoras ha reist dit for å pleie ham. Selv om fortellingene om Ferekydes og Pytakoras har preg av legender, kan de ha kjent hverandre. Begge var talsmenn for en blanding av mytologi og naturvitenskap.
Jamblikos forteller at Pytagoras skal ha besøkt Tales i Milet og fått undervisning i matematikk der. Tales må i så tilfelle ha vært ganske gammel da.
Reiser
Pytagoras skal ha forlatt Samos under det tyranniske styret til Polykrates, kanskje på grunn av dette. Det eksisterer mange fortellinger om senere reiser, men disse fortellingene er usikre og gir ikke et konsistent bilde. Alle reisefortellingene kan være farget av et ønske om å presentere Pytagoras og greske tenkere som arvtakere av kunnskap fra østen.
Isokrates sier om Pytagoras i en tale at «under et besøk til Egypt studerte han folkets religion, og han var den første til å gi grekerne filosofi». Mange anekdoter eksisterer om reisen til Egypt. En slik anekdote, som skal stamme fra en ellers ukjent forfatter Antifon, forteller at Pytagoras skal ha bedt tyrannen Polykrates om et anbefalingsbrev til den egyptiske herskeren kong Amasis, som var kjent for en pro-gresk holdning. Fra Amasis fikk Pytagoras videre til anbefalingsbrev til de egyptiske prestene. Fra prestene i Heliopolis ble Pytagoras sendt videre til prestene i Memfis, som igjen sendte ham videre til Teben (gresk: Diospolis). I Teben turte en ikke lenger avvise Pytagoras, men de forsøkte å skremme ham bort ved å presentere religiøse ritualer svært fremmed for gresk tankegang. Pytagoras fulgte pliktoppfyllende alle ritualene og fikk etter dette stor respekt blant egypterne. Som den første utlending fikk han lov til å delta i alle offerhandlinger til egyptiske guder. Anekdoten har vært tolket som et forsøk på å forklare opphavet til senere ritualer brukt av pytagoreerne, ritualer som grekerne kunne oppfatte som fremmedartede.
Kroton
Ca. 530 f.Kr. reiste Pytagoras til Kroton og bosatte seg der. Byen var en del av Magna Graecia, et område i Sør-Italia kolonisert av grekere. Porfyrios bygger på Dikaiarkhos når han forteller at Pytagoras ved ankomsten til Kroton gjorde et sterkt inntrykk på ledelsen i byen. Han ble invitert til å holde tale for byens yngre menn, deretter for skoleelever og for en forsamling av kvinner. Denne inndelingen i grupper kan reflektere en gammel form for organisering av samfunnet, med spesialiserte klubber eller forsamlinger. Pytagoras skal ha holdt taler om moral og blant annet oppfordret lytterne til å respektere alder og foresatte. Han skal ha vært en svært god og overbevisende taler.
I Kroton fikk Pytagoras en rekke tilhengere, og blant disse innstiftet han pytagoreernes brorskap. Sagnkongen Numa Pompilius av Roma skal ha blitt undervist av Pytagoras, men allerede Cicero påpekte at de to ikke var samtidige; Pythagoras levde rundt 150 år etter Numa, ettersom den 62. olympiaden falt sammen med filosofens ankomst og Lucius Tarquinius Superbus' tronovertakelse.
Theano er omtalt som en tilhenger av Pytagoras, og ifølge noen kilder skal han ha giftet seg med henne. Andre skribenter omtaler Theano som Pytagoras' datter. Jamblikos nevner at Pytagoras hadde en datter Myia og en sønn Mnesarkos. Også en annen datter, Arignote, skal ha vært pytagoréer.
I begynnelsen var Pytagoras og disiplene hans høyt respektert, og Porfyrios beretter at flere av dem fikk politisk ansvar i byer i Magna Graecia. Gradvis oppsto det imidlertid misunnelse og fiendskap, der aristokraten Cylon fra Kroton skal ha vært en drivende kraft i motstanden mot Pytagoras. Cylon ville først bli en følger av Pytagoras, men ble avvist: Pytagoras ble i antikken sett på som oppdageren av fysiognomikk, sammenhengen mellom karakter og utseende, og Pytagoras skal på et dette grunnlag ha avvist Cylon. Dette aksepterte ikke Cylon, som ville ha hevn og startet et opprør mot Pytagoras.
Flukt og død
Hendelsesforløpet opprøret mot pytagoreerne i Kroton er uklart. Noen kilder sier at Pytagoras og hans tilhengere oppholdt seg i et hus da de ble angrepet. Andre kilder sier at Pytagoras var på reise til Delos for å stelle læreren Ferekydes da angrepet skjedde. Dikaiarkhos forteller av Pytagoras flyktet til Locri, også dette en by i Magna Graecia. Her ble han imidlertid avvist, og endte i byen Metapontum, der det også kom til fiendtligheter mot pytagoreerne. Selv skal Pytagoras ha gjemt seg i et tempel for musene, og avsluttet han angivelig livet sitt, kanskje av naturlige årsaker, kanskje etter å ha begått selvmord. Igjen varierer kildene.
Anekdoter
Den eksisterer et stort antall anekdoter og fantasifulle fortellinger om Pytagoras, ofte for å vise at han hadde overnaturlige evner, for å vise hans gudommelige karakter og spesielle evner.
Porfyrios skriver at Pytagoras skal ha hatt forgylte hofter, som en gud. Han skal ifølge Jamblikos ha brukt dette til å la seg identifisere, en gang han møtte Apollon-presten Abaris.
Både Porfyrios og Jamblikos forteller at Pytagoras hadde evnen til å være to ulike steder på en gang, for eksempel i Kroton og i Mesopotamia.
Flere kilder forteller om Pytagoras evne til å lære opp dyr. Han skal for eksempel ha lært opp en okse til å avstå fra å spise bønner. Porfyrios og Jamblikos skriver begge at en vill bjørn skal ha sverget til Pytagoras at den aldri mer ville spise kjøtt.
Pytagoras skal ha hatt evnen til å huske sine tidligere liv, inkludert livet som helten Euforbos i den trojanske krig.
En gang Pytagoras møtte fiskere, var han i stand til å forutsi helt nøyaktig antallet fisk de ville komme til å hente opp i garnet sitt. Også ved en rekke andre anledninger skal Pytagoras ha vist profetiske evner. I Mesopotamia, etter å ha drukket vann fra en brønn, skal han ha forutsagt et jordskjelv.
I Mesopotamia skal en elv ha hilst Pytagoras velkommen, da han ville krysse elva. Hilsenen var så høy at alle som sto rundt hørte den. Elver var på Pytagoras' tid guddommelige, så anekdoten er uttrykk for en religiøs forestilling.
Pytagoreerne
I Kroton grunnla Pytagoras et filosofisk, matematisk og religiøst brorskap, og medlemmene her er kalt pytagoreere. Dette var et lukket brorskap av både kvinner og menn, der både kunnskap og ritualer ble holdt hemmelig. Kilder anslår at antallet medlemmer ikke har oversteget tre hundre. I tillegg til de innvidde medlemmene var det også en stor gruppe pytagorister, personer som sympatiserte med Pytagoras og som mer eller mindre forsøkte å rette seg etter hans lære.
Pytagoreerne måtte gjennom en flere års prøvetid for å vise seg verdige til å være med i brorskapet. Evnen til å utvise taushet og å gjennomføre en asketisk og etisk livsførsel ble sett på som viktig i denne prøveperioden. Jamblikos skriver at kandidatene etter fem års stillhet ble kalt esoterikos, innvidde medlemmer i den innerste sirkelen. Pytagoras skal ha hatt en absolutt autoritet i gruppen.
Kunnskap i brorskapet ble blant annet representert som fyndord, på gresk akousmata («hørte ting»), og symbola, symboler og passord. Tross hemmelighetsholdet er mange slike akousmata gjengitt av senere skribenter. Pytagoreisk kunnskap er i ettertiden blitt karakterisert som «esoterisk», en blanding av guddommelig, mystisk og rasjonell innvidd kunnskap. Ritualer ble tillagt stor vekt i brorskapet, inkludert begravelsesritualer.
Pytagoras og matematikk
Ingenting sikkert er kjent om Pytagoras' bidrag til matematikk, men i tradisjonen er han blitt stående som en av pionérene i vestlig matematikk. Han har fått æren for læresetninger, og som med alt annet ved Pytagoras, er også dette omdiskutert. Pytagoreerne la stor vekt på matematikk, og det har ikke vært uvanlig at funn gjort i en større krets, i ettertid tilskrives lederen. Men det er også fullt mulig at han var en matematisk begavelse og original tenker.
Tall og aritmetikk
Pytagoreisk tallforståelse sammenfattes ofte til at «alt er tall», men dette utsagnet er også omdiskutert. Har Aristoteles og senere skribenter oppfattet pytagoreerne riktig? Er bildet vi har at denne talltenkningen, farget av platonsk filosofi om ideale elementer?
Tallene var for grekerne de positive heltallene, de naturlige tallene. Likevel ble tallet 1 lenge ikke betraktet som et tall, men som den grunnleggende enheten. Denne betraktningsmåten kan ha opprinnelse hos pytagoreerne. Skillet mellom partall («kvinnelige tall») og oddetall («mannlige tall») tilskrives Pytagoras. Summen av ulike tall gir kvadrattall, og ulike tall regnet han derfor som mer perfekte og «mannlige» enn partallene. Disse danner i stedet rektangler, som i hans øyne gjorde dem ufullkomne, dvs. «kvinnelige».
Jamblikos gir også Pytagoras æren for å ha oppdaget såkalt «vennlige tall». Angivelig uttalte han at en venn er «en som er det annet jeg, slik som 220 og 284». Det han mente, var at 220 kan deles på 1, 2, 4, 5, 10, 11, 20, 44, 55 og 110, og om disse legges sammen, blir de 284. 284 kan deles på 1, 2, 4, 71 og 142, og om disse legges sammen, får man 220. Et tallpar (a,b) er vennlig dersom summen av ekte divisorer i det ene tallet a er lik det andre tallet b og omvendt.
Pytagoras skal også ha introdusert figurtall.
Nils Muus
Nils Muus (født 1844 i Snåsa, død 1921 i Snåsa) var kommunekasserer, gårdbruker og ordfører i Snåsa i tre valgperioder 1888–1893 og én periode 1899–1901.
Pytagoras
Tall og aritmetikk
Gresk opererte ikke med rasjonale tall, men med forhold mellom to og flere heltall. Pytagoras må ha vært kjent med noe teori for forholdstall, siden dette var grunnlaget for musikkteorien hans. De første kildene vi har til teori for forholdstall, er imidlertid fra tiden etter Pytagoras, for eksempel fra Evdoksos fra Knidos. Tre typer middelverdier, aritmetisk, harmonisk og geometrisk middel, kan uttrykkes som forholdstall, og opphavet til disse middelverdiene føres mange ganger tilbake til Pytagoras, blant annet ved tilnavnet pytagoreiske gjennomsnitt.
Om Pytagoras har hatt en forståelse av irrasjonale tall, er omdiskutert. Proklos har i Det evdemiske sammendraget en setning som er blitt tolket som «Det var Pytagoras som oppdaget teori for irrasjonale». Thomas Heath argumenterer imidlertid for at det siste ordet i den greske setningen skal oversettes med «forholdstall», ikke «irrasjonale». Pytagoreernes forhold til inkommensurable størrelser er et stort og omdiskutert emne.
Nils Muus
Han satt i alt 28 år i kommunestyret, fra 1874 til 1901. Lokalhistorikeren Hans Skar skriver at Muus «var en stø personlighet.», I hans tid som ordfører var «jernbanestriden» et hovedtema. Det vil si valget av trasé for Nordlandsbanen, med alternativene «Snåsalinjen» eller «Beitstadlinjen»; Muus engasjerte seg lite i denne diskusjonen.
Han hadde flere andre verv i bygdesamfunnet: formann i Snåsa dampskipssamlag 1898–1900, styreformann i Snåsa sparebank 1889 og 1907–13, styreformann i Snåsa handelsforening 1887–1913, forlikskomissær i 30 år, styreformann for Snåsa meieri 1890–1894 og styremedlem i Snåsa arbeidersamfunn. Muus var også herredskasserer fra 1876 til 1887.
Han var valgmann for Snåsa prestegjeld ved alle seks stortingsvalg mellom 1888 og 1903, valgt som venstremann.
Han overtok gården Støvra etter faren Peter i 1873 og gav den videre til sønnen Peter i 1907. Nils Muus tilhørte slekten Muus, med flere kjente slektninger. Nils' far Peter Muus var også herredskasserer og ordfører, og Nils' søster Karen var gift med lærer og ordfører Lorentz Nicolai Bøgset.
Pytagoras
Geometri
Diodorus Siculus siterer en tidlig kilde, Kallimakhos, som skal ha sagt at Pytagoras var den første til å introdusere geometriske problemstillinger fra Egypt, og han skal ha oppdaget flere geometriske problemer på egen hånd. I Det evdemiske sammendraget skriver Proklos at Pytagoras fulgte etter Tales fra Milet og utviklet geometri til å være en av de frie kunstene. Han skal også ha konstruerte «de kosmiske figurene», det vil si de fem regulære legemene, men dette er nok en overdrivelse.
Bruk av areal til å uttrykke produkt av to størrelser er grunnleggende i gresk matematikk og geometri. Ved hjelp av dette kan enkelte former for andregradsligninger løses geometrisk, i det som i ettertiden kalles «(gresk) geometrisk algebra». Slike arealbetraktninger har sitt opphav fra pytagoreerne og kanskje Pytagoras selv.
Pytagoras' læresetning
Setningen som i dag er kjent som Pytagoras' læresetning, gir sammenhengen mellom sidelengdene a, b og c i en rettvinklet trekant:
Sammenhengen var kjent lenge før Pytagoras tid, blant annet i babylonsk matematikk. Selv om tradisjonen har knyttet setningen sterkt til Pytagoras, finnes det ikke sikkert grunnlag for å si at han oppdaget sammenhengen på egen hånd:
Det er mulig at Pytagoras introduserte setningen til grekerne, etter for eksempel å ha fått kunnskapen fra reiser i Babylon, men heller ikke dette kan belegges med historiske fakta.
Flere kilder forteller at Pytagoras skal ha ofret en okse da han oppdaget sammenhengen uttrykt i setningen, men dette samsvarer ikke med tradisjonen om at pytagoreerne var mot blodoffer.
En gruppering av tre heltall (a,b,c) som oppfyller Pytagoras' setning, kalles et pytagoreisk trippel. Et eksempel på et slikt trippel er (3, 4, 5).
Fylkesvei 357 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 357 i de følgende fylkene:
Pytagoras
Pytagoras og musikk
Som så mye rundt Pytagoras er også oppdagelsen av harmoniske forhold omgitt av fantasifulle fortellinger. Nikomakhos fra Gerasa beretter at Pytagoras en gang gikk forbi en smie og hørte da klangen fra hammere som slo mot metall. Lyden fra de fleste slagene var i full harmoni med hverandre, men også disharmonisk lyd forekom. I harmoniene skal Pytagoras ha identifisert intervaller som oktav, kvart og kvint, og han skal ha registrert at kvarten og kvinten sammen laget disharmoni. Han løp inn i smien, og der inne gjennomførte han en rekke eksperimenter. Disse viste at det ikke var styrken i slagene eller hammerformen, men forholdet mellom hammervekt som skapte harmoniene. Etter den grunnleggende oppdagelsen skal Pytagoras ha utviklet det som ble det klassiske greske tonale systemet, med skalaer og akkorder. Grunnleggende var tetrakorden, en gruppe av fire tonehøyder med kvart-intervaller i mellom. Forholdet mellom de fire første tallene (1 : 2 : 3 : 4) skal Pytagoras ha kalt tetraktys («fire-het»), og i forholdet 1:2 fant han oktaven, i 2:3 kvinten og i 3:4 kvarten. Tetraktys ble for pytagoreerne en hemmelig nøkkel for å forstå verden og kosmos. Dette forholdet mente de å se ikke bare i musikk, men overalt i naturen. I en innvielsesseremoni skal pytagoreerne ha sverget troskap til Pytagoras, oppdageren av tetraktys.
Den kristne skribenten Hippolytus fra Roma gir i verket Argument mot alt kjetteri plass til omtale av Pytagoras. Her skriver han at Pytagoras mente at kosmos har sin egen sang og musikk. Hvert himmellegeme skal også ha sin egen rytme og melodi, og sammen skaper de musikk. Hippolytus' omtale gjenspeiler at Pytagoras gjennom hele antikken og middelalderen var kjent for sin forestilling om «sfærenes harmoni».
I moderne musikkteori er flere begreper gitt navn etter Pytagoras. I pytagoreisk stemming favoriseres rene kvinter framfor andre intervall, en måte å stemme på som var i bruk gjennom hele middelalderen. For å beskrive forhold mellom intervall i en slik skala eller stemming brukes et lite intervall kalt et «pytagoreisk komma».
Pytagoras og astronomi
thumb|Et krater på månen er oppkalt etter Pytagoras. Pytagoras skal være en av de første til å mene at både jorda og universet har en kuleform. Hva som inspirerte teorien er ikke kjent, men det har vært spekulert på om Pytagoras observerte skyggen av jorda under en måneformørkelse. Det er også mulig at bakgrunnen bare var estetisk, et ønske om å koble jorda til en perfekt form.
En annen oppdagelse som Pytagoras har fått æren for, er at morgenstjernen og aftenstjernen er ett og samme objekt, i dag kjent som planeten Venus.
Pytagoras kan være den første greker som la merke til at planetene beveger seg fra vest til øst, motsatt fiksstjernenes daglige omdreining. En slik kunnskapen kan ha skrevet seg fra babylonerne.
Senere pytagoreere laget et verdensbilde der både sola, jorda og planeter sirkler rundt en brennende flamme. For Pytagoras var nok jorda sentrum i universet, og sola, stjernene og planetene sirkulerte rundt denne. Opphavet til det pytagoreiske verdensbildet med flammen i midten skal være pytagoreeren Filolaos.
Pytagoras, filosofi, religion og levesett
Pytagoras og pytagoreerne blandet aritmetikk, geometri, astronomi og musikkteori med filosofi, mystikk og religion. Den foregående inndelingen i avsnitt, etter moderne naturvitenskapelige skillelinjer, er nok ikke representativ for Pytagoras' eget tankesett.
Filosofi og religion
Pytagoras følger etter de joniske tenkerne, førsokratikerne som hadde tatt opp spørsmål om hva som er det grunnleggende og uforanderlige i universet. Svaret Pytagoras gir er tall og matematikk. Kunnskap i matematikk er sikker kunnskap. Pytagoreisk tenkning er også framstilt som et tidlig forsøk på å skape orden og sammenheng i kosmos.
Et vitnesbyrd om Pytagoras som tenker er gitt av Herodot, som omtaler Pytagoras som «ikke den dårligste sofisten blant grekerne». Bruken av ordet «sofist» hadde mange valører og kunne bli brukt om kunnskapsrike personer og filosofer. (Den nedsettende betydningen av ordet kom inn senere, med Platon.)
Pytagoreerne betraktet Pytagoras i en mellomstilling mellom gudene og menneskene, en framstilling som kanskje Pytagoras selv har bidratt til å forsterke. Ofte understrekes en forbindelse mellom Pytagoras og guden Apollon. Pytagoras' omtale av Troja-helten Euforbos som en tidligere inkarnasjon, er også blitt forklart med denne heltens nære samarbeid med Apollon. Også den mytologiske Orfeus er ofte nevnt som en lærer for Pytagoras.
I de mange fyndordene som finnes etter Pytagoras, er det mange leveregler, regler for hva en skal gjøre og ikke gjøre. Noen av de mest detaljerte er, ifølge Aristoteles, regler for ofringer til gudene og regler for å ære gudene.
Reinkarnasjon
Pytagoras skal ha lagt stor vekt på sjelen og dens evne til å overleve etter døden. Dette er tanker og ideer han kanskje har hentet fra læreren Ferekydes og fra orfisme. Etter døden drar sjelen videre og kan ta bolig i et nytt menneske eller et dyr, gjennom reinkarnasjon. Dette gjør at alt levende må være likeverdig og må behandles med respekt. Følgere av Pytagoras skal ha blitt lovet et godt liv etter døden, basert på et strengt etisk levesett, en grunnleggende tanke han også delte med orfistene.
Diettregler
I gresk religion og offentlig liv var dyreoffer helt sentralt, og en konsekvent form for vegetarianisme ville isolere pytagoreerne fra resten av samfunnet. Kravet til å avstå fra kjøtt er derfor omdiskutert. Jamblikos skriver at sjeler ikke går inn i alle dyr, og bare de som ikke har sjel, kan ofres. Det er også mulig at ulike krav ble stilt til ulike grupper av pytagoreere, slik at streng vegetarianisme bare ble praktisert av en liten indre kjerne. Porfyrios skriver at «de som har lov til å spise kjøtt, skal bare spise dyr som kan ofres».
Kravet til diett blant pytagoreerne er imidlertid langt fra entydig og konsistent i kildene. Hos noen skribenter finner en beskrevet forbud mot å spise bestemte dyr eller fiskearter, for eksempel hvite haner. Også forbud mot å spise bestemte deler av dyr er omtalt, for eksempel mage, hjerte, hjerne og testikler. Andre kilder oppgir bare forbud mot å ofre dyr og forbud mot å spise dyr som er ofret.
Berømt er Pytagoras' forbud mot å spise bønner. Dette forbudet gjaldt favabønner og er omtalt av blant andre Aristoteles og Porfyrios.
Mange forklaringer blir gitt på de ulike diettreglene, ikke bare troen på reinkarnasjon, men også religiøse årsaker samt likhet med forplantningsorganer.
Vennskap
Pytagoras skal ha hevdet at det eksisterte en spesiell form for ideelt vennskap mellom de innvidde, et pytagoreisk vennskap. Dette vennskapet ville eksistere selv om to innvidde personer aldri hadde møtt hverandre før. Ifølge historikeren Timaios skal Pytagoras ha sagt at de som gikk inn i fellesskapet, måtte holde alt felles. Vennskapet var imidlertid begrenset til medlemmene av brorskapet. Apollonios fra Tyana skriver at «Pytagoras betraktet vennene som guder, de andre var ikke verdt å nevne og talte ingenting».
Ifølge den tidligste kilden, Xenofanes, skulle Pytagoras nettopp ha gjenkjent sjelen til en venn i en hund.
Sammenblanding av filosofi og matematikk viser seg også her, ved definisjonen av vennlige tall.
Sigurd Festøy
Sigurd Festøy (født 1. april 1992 i Volda) er en norsk volleyballspiller som ved flere anledninger har blitt toppscorer i den norske eliteserien. I sesongen 2022/23 spilte han i eliteserien for NTNUI. Sigurd Festøy er også bror til Arjan Festøy.
Pytagoras
Pytagoras i ettertiden
Etter at Pytagoras var død, ble pytagoreerne spredd. Brorskapet gikk langsomt i oppløsning, men spredningen førte også til at idéene ble spredd. Pytagoreerne delte seg også i to fraksjoner, og historikere har hatt problem med å fastslå om denne fraksjoneringen skjedde under eller etter opprøret mot pytagoreerne.
W.K.C Guthrie skriver at det må være hevet over tvil at Pytagoras ga impuls til «en ny tradisjon i filosofien». Walter Burkett karakteriserer Pytagoras mer som en seer og mystiker, men ikke som filosof eller naturvitenskapsmann. Uansett tolkning og karakteristikk framstår Pytagoras som en viktig inspirator som senere skribenter bygger videre på. Men så lite vites sikkert om mannen at den store mengden litteratur som er skrevet senere - også tilegnet Pytagoras og pytagoreere - har vært viktigere enn Pytagoras selv.
Sigurd Festøy
Festøy startet sin volleyballkarriere i KFUM Volda. Etter hvert startet han å spille i eliteserien i volleyball, for Randaberg. I 2014 startet Festøy som assistenttrener for det japanske laget Osaka Sakai Blazers, under Haruya Indo.
Pytagoras
Pytagoras i ettertiden
Pytagoras skal ha gitt inspirasjon i mange retninger, og forfatteren og filosofi-professoren Charles H. Kahn deler påvirkningen opp i tre områder:
Sigurd Festøy
I årene 2015 - 2017 spilte Festøy i eliteserien for NTNUI Volleyball. I sesongen 2018/2019 spilte Festøy for osloklubben Koll og ble der i to sesonger før han returnerte til NTNUI. I 2021/22 ble Sigurd Festøy toppscorer i Mizunoligaen med 393 poeng, og vant bronse med NTNUI. I sesongen 22/23 ble Festøy på nytt toppscorer i serien, denne gangen med 363 poeng. Både i 2022 og 2023 ble han kåret til årets diagonal og kom dermed med på årets lag i den norske serien.
Brasil under Vinter-OL 1992
Brasil under Vinter-OL 1992. Sju sportsutøvere, seks menn og én kvinne fra Brasil deltok i alpint under Vinter-OL 1992 i Albertville i Frankrike. Brasil, som deltok for første gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 40.-plass i damenes storslalåm.
Pytagoras
Pytagoras i ettertiden
I middelalderen spilte Boëthius en viktig rolle for å formidle et platonsk bilde av Pytagoras. Boëthius' verker om aritmetikk, geometri, astronomi og musikk kom til å sette et tydelig preg på høyere utdanning i Europa, og disse verkene bygget tungt på nypytagoreeren Nikomakhos.
Sigurd Festøy
Festøy har erfaring fra U17- og U19-landslagene til Norge, og har vært fast i troppen til seniorlandslaget.
504 Records
504 Records et er plateselskap fra USA startet av Mike Dine i 1978. Selskapet gir for det meste ut tradisjonell jazz.
Artister
Blant artistene 504 Records har gjort innspillinger med er:
Kinetisk sand
Kinetisk sand består av 98% sand og 2% polydimethylsiloxane (silikonolje), og det har like fysiske trekk som våt sand. Dette var opprinnelig designet for skulpturer, men det blir nå solgt som en innendørsleke for barn. Utseendet til sanden kan likne på brunt sukker, og massen kan bli formet til en ønsket form og bli værende i den stillingen, men fester seg ikke til overflater eller materialer, samtidig tørker ikke produktet ut.
Kinetisk sand er registrert som et varemerke for WABA Fun LLC. Andre bedrifter kan lage liknende produkter, men bruker ikke «kinetisk sand» som produktnavn.
Bedriften påstår at produktet er trygt, men det er minst en rapport om en hund som hadde spist dette produktet, og trengte å bli operert umiddelbart.
Kinetisk sand kan være nyttig for unger med psykiske funksjonshemninger for å kunne selvstimulere, lære og bli mer beroliget.
Fylkesvei 303 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 303 i de følgende fylkene:
Hornsjøen
Hornsjøen kan vise til:
Rosemalt Sound
Rosemalt Sound er et musikkalbum med Alf Cranner, utgitt i 1967.
Fylkesvei 331 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 331 i de følgende fylkene:
Kilden (Tønsberg)
Kilden (1-9, 2-14) er en 350 meter lang blindgate på Kilen i Tønsberg. Kilden 8 er Kilden kino, bygget i 2010 på samme tomt der den gamle Kilden kino ble åpnet i 1957. Navnet Kilden kommer fra den gamle vannkilden Presterødolla som forsvant like etter andre verdenskrig.
Duramold
Duramold er et komposittmateriale utviklet av Virginius E. Clark. Det består av bjerkefinér som impregneres med fenolharpiks, for eksempel Haskelite, og laminert sammen i en form under en temperatur på 138 °C og høyt trykk for bruk som et lett konstruksjonsmateriale. tilsvarende kryssfinér. Duramold og andre lette komposittmaterialer ble vurdert som kritisk i perioder med vesentlig mangel på andre materialer under andre verdenskrig og erstattet materialer det var knapphet på, som aluminiumslegeringer og stål.
Liste over kulturminner i bydel Nordstrand
Liste over kulturminner i bydel Nordstrand er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i bydel Nordstrand i Oslo. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
Duramold
Fairchild Aircraft Corporation patenterte prosessen, konstruerte og bygde AT-21, som det første flyet som ble bygget med Duramold-prosessen. Flere fly brukte Duramold i deler av konstruksjonen, men den største fly bygget med prosessen var Hughes Hercules H-4, som ble nesten helt bygget med Duramold. Hughes hadde kjøpt rettighetene til prosessen for denne bruk.
Liste over kulturminner i bydel Nordstrand
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Duramold
Duramold og Haskelite-prosessen ble først utviklet i 1937, etterfulgt av Gene Vidals Weldwood og senere Aeromold-prosessen produsert av Timm Aircraft Company. Aeromold-prosessen er forskjellig ved at den er bakt ved lavere temperatur, 38 °C ved klipping og forming, og 82 °C når seksjonene føres sammen.
Henrik I av England
Henrik I av England (født ca. 1068, død 1. desember 1135) var den femte sønnen til Vilhelm Erobreren og det første barnet som ble født i England etter den normanniske erobringen i 1066. Han etterfulgte sin eldre bror Vilhelm II (Vilhelm Rufus) som konge av England i 1100 og beseiret sin eldste bror hertug Robert Curthose og erobret Normandie i 1106. Henrik ble på 1300-tallet kalt for Beauclerc grunnet sine interesser i boklig kunnskap.
Oversikt
Henriks regime er bemerkelsesverdig for dens politiske opportunisme. Hans plass i rekkefølgen til tronen ble bekreftet mens han bror Robert var unna av vegen på det første korstoget og begynnelsen av hans kongedømme var opptatt med krigføring mot broren for kontroll over både England og Normandie etter deres atskillelse etter farens død i 1087. Da han ble kronet konge signerte han et historisk frihetsbrev som underla kongen loven. Dette frihetsbrevet bebudet Magna Carta.
Henriks kongedømme var fylt med lovmessige og finansielle reformer og han var en dyktig administrator. Han etablerte et system av reisende dommere og et profesjonelt statsbyråkrati, med blant annet en finansminister, exchequer, for å håndtere kronens finansier. På mange måter var Henriks styre den spede begynnelsen på den moderne statsmakten England.
Ulikhetene og motsetningene mellom den engelske og normanniske befolkningene begynte å jevne seg ut i løpet av hans regime. Selv giftet Henrik seg med en datter av det gamle engelske kongehuset, noe som var en stor symbolhandling. Henrik kranglet med Anselm, erkebiskop av Canterbury, som hevdet at kongen ikke hadde rett til å utnevnte biskoper, og for en tid gikk Anselm i landflyktighet, men til slutt måtte Henrik bøye av og inngikk fred med kirken.
Det katastrofale tapet av hans eldste sønn William i skipsforliset til «Det hvite skipet» førte til et problem for arvefølgen. Hans testamente betinget at han skulle bli etterfulgt av sin datter, keiserinne Maud (Matilda), men likevel ble hans faste og stabile styre etterfulgt av en periode av borgerkrig, karakterisert som Det engelske kaos under Stefan.
Kong Henriks tidlige liv
Henrik ble født mellom mai 1068 og mai 1069, sannsynligvis i Selby, Yorkshire i nordøstlige England. Hans mor, dronning Matilda av Flandern, var en etterkommer av Alfred den store, men ikke direkte gjennom den vestsaksiske kongelige linje. Dronning Matilda navnga prins Henrik etter hennes onkel Henrik I av Frankrike. Som den fjerde og yngste sønnen i familien var hans framtidsutsikter å bli biskop og ble derfor gitt en mer omfattende skolegang enn hva som var normalt for en ung adelsmann. Kronikøren William av Malmesbury hevdet at Henrik en gang bemerket at en konge som ikke var lesekyndig var en kronet esel. Han var bestemt den første normanniske konge som snakket engelsk flytende.
William av Malmesbury har gitt følgende samtidsbeskrivelse:
I 1086 ble Henrik gjort til ridder av sin far i Westminster, men før den tid er lite kjent om hans liv. Han skal ha vært en favoritt hos sin mor og hun testamenterte flere eiendommer til ham som han dog ikke fikk benytte i sin fars levetid. Vilhelm Erobrerens tredje sønn Rikard døde før sin far ved å bli drept i en jaktulykke i New Forest, og ved dennes død i 1087 testamenterte Vilhelm sine herredømmer til sine tre overlevende sønner i følgende orden:
Kronikøren Orderic Vitalis rapporterte, skjønt det er nok en litterær dramatisering, at den gamle kongen hadde erklært til Henrik: «Du vil i din tid ha alle de herredømmer som jeg har skaffet og bli større enn begge dine brødre i rikdom og makt»
Henrik forsøkte å spille sine brødre opp mot hverandre, men til slutt, vaktsomme over Henriks manøvreringer, gikk Vilhelm Rufus og Robert sammen og undertegnet en avtale som var ment å forhindre at prins Henrik fikk tilgang til deres riker ved at de gjensidig forpliktet seg til at om enten kong Vilhelm eller hertug Robert døde uten en arving, skulle deres to herredømmer fra deres far igjen bli forent av den overlevende som den andre.
I 1096 dro hertug Robert for å delta i det første korstoget. På den tiden var han ekstremt pengelens og han pantsatte sitt hertugdømme Normandie til sin bror Vilhelm for en sum av 10 000 mark. Henrik var da i Vilhelms tjeneste, og han deltok i det kongelige jaktselskapet på den dagen da Vilhelm døde, den 2. august 1100. Hadde Robert vært i Normandie kunne han ha krevd den engelske tronen etter sin bror, men Robert kom først tilbake til sitt hertugdømme en måned etter Henriks kroning.
Paralaxita
Paralaxita er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.
Henrik I av England
Erobringen av den engelske tronen
Da Vilhelm II ble drept av en pil i det som fremsto som enda en jaktulykke i New Forest hadde hertug Robert ennå ikke kommet tilbake fra Det første korstoget. På denne tiden hadde Vilhelm Rufus nektet å godkjenne Henriks planer om å gifte seg med den halvt angelsaksiske, halvt skotske prinsesse Edith av Skottland. Om Vilhelm Rufus døde av en «planlagt» ulykke eller ikke har vært et omdiskutert spørsmål, men det kom uansett meget beleilig for hans yngre bror som øyeblikkelig dro i all hast til Winchester i Hampshire og tok hånd om det kongelige skattkammeret.
Paralaxita
Utseende
Middelsstore (vingespenn 35-45 millimeter), brune dagsommerfugler med avrundede vinger. Oversiden er mørkbrun, spissen av forvingen smalt rødlig. Forvingen kan ha en hvit flekk eller et hvitt tverrbånd. Hunnene er noe lysere enn hannene. Undersiden er rødbrun med tallrike, svarte og metallisk blå flekker. Bakvingen har en smal, lys stripe langs ytterkanten.
Henrik I av England
Erobringen av den engelske tronen
Den som hadde skutt pilen i brystet på kongen het Walter Tyrel og som øyeblikkelig rømte til Frankrike. Han ble aldri straffet eller sett igjen i England, men hans svogere, Gilbert og Robert av Clare, fikk siden gunst av nye kongen.
Paralaxita
Levevis
Sommerfuglene lever i tropisk regnskog der de holder seg inne i skyggen på skogbunnen. De sitter mest stille gjemt under et blad, eller flyr rastløst omkring og setter seg bare et par sekunder om gangen.
Henrik I av England
Erobringen av den engelske tronen
Hertug Roberts fravær, sammen med hans dårlige omdømme blant den normanniske adelen gjorde det mulig for prins Henrik å beslaglegge det kongelige skattkammeret. Henrik ble akseptert som konge av de ledende baroner og ble kronet tre dager senere den 5. august ved Westminster Abbey. Han sikret sin posisjon blant adelen ved en forordning om politisk fredeliggjøring: han utsendte Det engelske frihetsbrev av 1100, «Charter of Liberties». Denne milepælen i engelsk historie har siden blitt betraktet som en forløper for Magna Carta. Her lovte Henrik å sikre kirken og adels rettigheter og stille kongen inn under loven. Han fengslet den mislikte Ranulf Flambard, Vilhelm Rufus’ sjefsminister og fikk således populær støtte blant det engelske folk.
Forsoning med kirken
Henrik tilbakekalte også erkebiskop Anselm fra hans landflyktighet og Anselm ga prekener til kongens ære. Til tross for den nye alliansen mellom kirken og kronen kunne ikke Anselm komme tilbake uten bestemte betingelser. Anselm måtte motta fra Henrik, i egen person, innsettingen til hans tidligere posisjon som erkebiskop, noe som var i konflikt med pavens beordring. Henrik nektet å frafalle de privilegier som hans forgjengere hadde sittet med, at kongen hadde retten til å utnevne biskoper. I drakampen mellom Anselm og Henrik førte til at det politiske spørsmålet skulle legges fram for paven. To ambassadører ble sent til Roma og pave Paschalis II med spørsmålet om berettigelsen av Henriks innsettingsrett. Paven dømte til fordel for sin erkebiskop, men Henrik holdt likevel fast på sin rett, og i 1103 dro Anselm selv og utsendinger fra kongen til Roma. Paven bestemte igjen til fordel for kirken, og truet med bannlysing for alle de som forhindret den.
Paralaxita
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, der den finnes i Thailand, Burma, Malaya, på Sumatra og Borneo i tillegg til noen mindre øyer.
Henrik I av England
Forsoning med kirken
Uten mulighet til å dra tilbake til England dro Anselm til Lyon for å vente på pavens neste handling. I 1105 bannlyste paven den engelske kongen. Henrik ble nå tvunget til å reagere, fikk arrangert et møte med pave Paschalis II og en forsoning ble etablert. I 1106 fikk Anselm tillatelse til å komme tilbake til England og med pavens autoritet for å fjerne bannlysningen. Først i 1107 ble den lange krangelen om innsettingsrett endelig løst med et kompromiss i et konkordat i London hvor Henrik hevdet hans rett til å innsette hans biskoper og abbeder, men uten at disse fulgte sedvanen å gi hyllest for «temporalities» (landområdene knyttet til bispedømmene), og de gjenstående årene av Anselms liv var da knyttet til hans arbeid ved sitt erkebispesete til han døde i 1109.
Første ekteskap
Den 11. november 1100 giftet Henrik seg med Edith, datter av kong Malcolm III av Skottland. Ettersom Edith også var niese av Edgar Ætheling og oldebarn av Edvard Bekjennerens halvbror på farsiden, Edmund II av England, var ekteskapet en forening av den normanniske slektslinjen med den gammelengelske kongeslekten. Ekteskapet var ikke noe som gledet de normanniske baronene og som en konsesjon av deres følsomhet endret Edith navn til Matilda da hun ble dronning. Den andre siden av den samme saken var at Henrik ble langt mer akseptabel for den angelsaksiske befolkningen.
Edith vise seg som en god og meget respektert dronning. Hun fulgte sin mors eksempel, den hellige Margaret av Skottland, og henga seg til gode gjerninger, og skal etter sigende ha vasket beina til de fattige. Selv om Henrik var notorisk utro til sin dronning, var deres ekteskap tilsynelatende lykkelig.
Ranulf Flambard, som satt fengslet i Tower of London, gjorde en dristig flykt, kom seg over Den engelske kanal og slo seg sammen med hertug Robert Curthose i Normandie i 1101. Robert, ved å være den eldre bror, betraktet England som hans farsarv og det brøt ut krig over spørsmålet.