cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Andre personer i Tidshjulet-serien
Nynaeve al'Meara
Da Egwene, Rand, Matt, og Perrin forsvinner, tror hun at Moiraine Sedai har dreid hodet rundt på dem og lurt dem med seg, for ikke å si kidnappet dem. Hun reiser etter for å få tilbake de fire ungdommene. Moiraine avslører at Nynaeve kan lede kraften og sender henne til det Hvite Tårnet, hvor hun fort stiger i gradene. Sammen med Elayne og Egwene blir hun sendt ut for å finne den Svarte Ajah. De tre har anlegg til å bli de tre sterkeste Aes Sedaiene på tusen år. Nynaeve er sterkest av de tre, det er bare ett problem. Siden hun er en såkalt «villstyring», en som har lært seg å bruke Kraften på egen hånd, har hun utviklet en sperre. Hun klarer dermed ikke å lede Kraften før hun er veldig sint.
På sin jakt etter Mørkefrendene møter Nynaeve Den Fortapte Moghedien. En Aes Sedai som for mange år siden ga seg over til Skyggen. En av de tretten sterkeste Aes Sedaier i historien. Nynaeve vinner ved hjelp av rå kraft, men Moghedien lover at hun skal få has på Nynaeve. Nynaeve blir opphøyd til Aes Sedai til tross for sperren sin. Idet Egwene al'Vere blir Amyrlin, sender hun Nynaeve ut sammen med Elayne. De skal finne ter'angrealen Vindskålen, som gjør det mulig å styre været etter eget ønske. På denne farefulle ferden brytes Nynaeves sperre. Hun gifter seg med al'Lan Mandragoran, kalt Lan. Lan er Moiraines Vokter, men han ender opp med å være Nynaeves Vokter.
Elayne Trakand
Elayne av Huset Trakand er dronning Morgases datter og Datterarvingen til Andors trone. Skikken i kongeriket Andor er at Datterarvingen skal sendes til Det Hvite Tårnet for opplæring. Det viser seg at Elayne har anlegg til å bli en av de mektigste Aes Sedaiene på tusen år. I det hvite tårnet bli hun kjent med Egwene al'Vere og Nynaeve al'Meara. De tre blir gode venner. Den daværende Amyrlins Trone, Siuan Sanche, sender de tre talentfulle jentene ut for å finne Mørkefrendene Den Svarte Ajah.
De forfølger Mørkefrendene til byen Rift, hvor de møter Den Gjenfødte Dragen: Rand al'Thor. Alle tre har møtt Rand før. Nynaeve og Egwene vokste opp sammen med ham, og Elayne møtte ham da han ved et feiltak falt ned fra muren han klatret på, og landet i Dronningens Kongelige Hage. På det tidspunktet var ikke Rand annet enn en forvillet gjetergutt, men da Elayne får se ham nå, blir hun umåtelig forelsket. Hun skjønner at hun elsker Den Gjenfødte Dragen, mannen som er dømt til å redde verden eller dø i forsøket. Hun drar fra Rift for å få tak i Den Svarte Ajah. Ferden går til havnebyen Tanchico, der hun og Nynaeve redder matriarken Amathera, og dreper noen av De Svarte Aes Sedaiene. Deretter det drar hun og Nynaeve til Aes Sedaiene i Salidar (opprørernes tilholdtssted). Der blir de opphøyd til Aes Sedaier.
Elaynes merke er en gyllen lilje.
Gawyn Trakand
Gawyn av huset Trakand er dronning Morgases sønn og Elaynes bror. Han får tittelen førsteprins av sverdet når Elayne overtar tronen. Han er halvbror til Galad Damodred. Gawyn er fanget i mer enn ett dilemma. Han avskyr Aes Sedaier, men har sverget på å tjene dem, og han hater Rand al'Thor, men har sverget på å ikke løfte en hånd mot ham, alt fordi hans kjærlighet til Egwene al'Vere overstiger all fornuft. Han er uvitende om at Egwene selv ikke bare er blitt Aes Sedai, men også Amyrlins Trone i opposisjon mot den Amyrlin han anerkjenner.
Gawyns merke er et hvitt villsvin.
Elmindreda Farshaw
Elmindreda er Egwene, Nynaeve og Elaynes venn. Hun foretrekker å bli kalt Min, siden Elmindreda er en person i en bok som ikke gjør annet enn å flørte og se pen ut, og Min kjenner seg på ingen måte igjen i dette. Hun elsker Rand al'Thor og blir etter hvert bundet til ham, sammen med Elayne og Aviendha. Båndet gjør at Min kan føle hva Rand føler og hvor han er. Min kan ikke lede Kraften, men hun er synsk. Hun kan se og noen ganger tolke aurar hun ser rundt mennesker. Hun kan for eksempel forutse hva som kommer til å tilstøte folk gjennom livet. Av og til ser hun hvordan et menneske kommer til å dø, noe som plager henne veldig.
Mazrim Taim
Mazrim er en mann fra Saldaea. Han er en tidligere uekte drage, og laget anarki, krig og kaos i sitt eget hjemland før han ble beseiret og tatt til fange. Senere greide han å flykte, og han lovet troskap til Rand al'Thor. Da Rand opprettet det Svarte Tårnet, ble Taim lederen av Tårnet, og han ga seg selv tittelen M'Hael.
Joaquín Navarro-Valls
Joaquín Navarro-Valls (født 16. november 1936 i Cartagena i Spania, død 5. juli 2017 i Roma) var spansk journalist og medisiner. Han var direktør for Den hellige stols pressekontor fra 1984 til 2006.
Bakgrunn
Etter å ha gått på den tyske skolen i hjembyen studerte han medisin ved universitetene i Granada og Barcelona, og journalistikk ved universitetet i Navarra i Pamplona. Han ble ferdig medisiner og kirurg i 1961 og begynte å videreutdanne seg i psykiatri (doktorgrad: Trastornos psiquiátricos en los traumas craneales), i tillegg til å undervise ved det medisinske fakultetet. Han studerte også etter doktorgraden ved Harvard University i USA. I 1968 tok han en grad i journalistikk og 1980 også i kommunikasjonsvitenskap.
Karriere
Tidlig i 1970-årene flyttet han til Roma og arbeidet sammen med grunnleggeren av Opus Dei, Josemaría Escrivá, med Opus Deis kommunikasjonsarbeid, og senere på samme måte med Álvaro del Portillo.
Mellom 1964 og 1984 var han også virksom som journalist og utenrikskorrespondent for ABC og andre spanske aviser, og rapporterte fra Italia det østlige middelhavsområdet, Afrika, Japan og Filippinene. i 1983 ble han valgt som president for Associazione stampa estera, sammenslutningen for utenlandske korrespondenter i Roma.
Pave Johannes Paul II utnevnte i 1984 Navarro-Valls 1984 til direktør for Den hellige stols pressekontor. Han ledsaget Johannes Paul II på de fleste av hans over 100 utenlandsreiser. Etter pavens død ledet Navarro-Valls fortsatt pressekontoret i en tid. Han ble etterfulgt av pater Federico Lombardi, som til da hadde vært generaldirektør for Vatikanradioen.
Navarro-Valls var deretter spaltist for avisen La Repubblica og kommentator for flere italienske og internasjonale fjernsynsselskaper. Den 20. januar 2007 ble han utnevnt til president for konsulasjonsrådet for Università Campus Bio-Medico i Roma, og han innehadde dette vervet til sin død.
Han behersket flytende spansk, rngelsk, fransk, tysk og italiensk. Navarro-Valls var ugift.
Navarro-Valls døde i Roma den 5. juli 2017 i en alder av 80 år.
EM i curling 1989
Curling-EM 1989 ble arrangert 5. desember – 9. desember 1989 i Sportzentrum Erlen i Engelberg i Sveits.
Det deltok 14 lag for herrer og 13 lag for kvinner.
Kvinner
For Norge spilte Trine Trulsen, Dordi Nordby, Hanne Pettersen og Mette Halvorsen.
Heinrich-von-Kleist-Park
Heinrich-von-Kleist-Park, kort kalt Kleistpark, er en park i den nordlige delen av ortsteilen Schöneberg i Berlins bydel Tempelhof-Schöneberg. Parken ligger mellom Potsdamer Straße og Elßholzstraße. Den er oppkalt etter den prøyssiske dikteren Heinrich von Kleist.
Parken har også gitt navn til den nærliggende Kleistpark undergrunnsstasjon på U7-linjen.
Maurice Couve de Murville
Maurice Couve de Murville (født 24. januar 1907, død 24. desember 1999) var en fransk diplomat og politiker som var Frankrikes utenriksminister i perioden 1958 til 1968 og Frankrikes statsminister fra 1968 til 1969 under president Charles de Gaulle.
Bakgrunn
Han kom fra en gammel protestantisk familie, og studerte rettsvitenskap i Paris. Han var døpt som Maurice Couve, men hans far skaffet seg navnet de Murville i 1925
Politikk
I ung alder gikk han inn i politikken. I 1930 medvirket han i et utvalg for undersøkelsen av den finansielle situasjon. Fra 1937 til 1940 var han direktør for finansministeriets utenlandsavdeling.
Etter det franske nederlag i 1940 var Maurice Couve de Murville med i våpenstillstandskommisjonen i Wiesbaden. I Vichy-regimet var han direktør for utenriksfinansene og valutahandelen.
Etter den britisk-amerikanske landgang i Nord-Afrika i november 1942 skiftet Maurice Couve de Murville side i mars 1943. Han var en av de få funksjonærer i Vichy-regjeringen som i Alger stilte seg til disposisjon for general Henri Giraud. Den 7. juni 1943 ble han utnevnt til skattmester for den franske komité for nasjonal frigjøring (CFLN).
Etter krigen var han leder for den politiske avdelingen i utenriksdepartementet (1945–1950).
Diplomat
Etter dette begynte han på en karriere som diplomat, hvor han først var landets ambassadør til Egypt i perioden 1950 til 1954, ambassadør til USA i perioden 1955 til 1956, samt ambassadør til Vest-Tyskland i perioden 1956 til 1958. I 1954 var han også Frankrikes NATO-ambassadør.
Senere virke
Den politiske karrieren fortsatte han i Union des démocrates pour la République og senere i Rassemblement pour la République, som han fra 1968 til 1986 representerte i parlamentet. I perioden 1986 til 1995 var han senator for Paris.
Alarmprisen 2004
Alarmprisen 2004 var den fjerde utgaven av Alarmprisen og ble delt ut på Teatergarasjen i Bergen lørdag 14. februar 2004. Dette var andre og siste gang prisen ble delt ut i forbindelse med et by:Larm-arrangement. Turboneger fikk prisen for beste rockealbum og beste liveband, mens Silver ble tildelt Alarmprisen som var på 100 000 kroner og en reklamepakke verdt 600 000 kroner.
Det ble delt ut seks sjangerbestemte priser og fem tilleggspriser. Nye pris av året var årets nykommer, som gikk under navnet Lydverketprisen, mens prisen for beste låt gikk dette året under navnet Petreprisen.
Konferansierer under utdelingen var Kristin Winsents og Rune Nilson og utdelingen ble overført direkte på NRKs nettsider, NRK P3 og diverse studentradioer. NRK1 sendte dessuten en redigert utgave av utdelingen på Lydverket den påfølgende uken.
Øvrige nominerte
Rock:
Pop:
Hip hop/rap:
Metal:
Elektronika:
Petreprisen (beste låt):
Beste liveband:
Vivinus
Vivinus var et belgisk bilmerke produsert av Ateliers Vivinus S.A. fra Schaerbeek, Brussel mellom 1899 og 1912.
Eieren Alexis Vivinus utviklet beltedrevne småbiler. Modellene ble produsert på lisens av firmaer som New Orleans fra Storbritannia, Georges Richard fra Frankrike eller De Dietrich. Senere lagde de mer konvensjonelle, kardangdrevne kjøretøy.
I Norge finnes en kjørbar Vivinus fra 1909. Den ble kjøpt av Knut C. Langaard fra Oslo i 1909. Høsten 1910 flyttet Knut Langaard til Kvam gård og hadde bilen med seg til Steinkjer. I 1914 ble bilen solgt til Otto Schulz på Egge gård. Han brukte den fram til 1917, da den gikk ut av bruk på grunn av tekniske problemer. Bilen sto på låven på Egge gård fram til 1975, da den ble solgt til Øivind Ofstad fra Trondheim. I 1999 ble bilen kjøpt av Nord-Trøndelag motorhistorisk forening som har restaurert den. Bilen ble for første gang siden 1917 kjørt på veg i veteranbilløpet i forbindelse med 100-årsjubileet for den første postførede bilruta i Norge den 26. juli 2008. Bilen er Steinkjers første privateide bil, Nord-Trøndelags femte bil og er utstilt på Egge museum.
Pablo Mills
Pablo Mills (født 27. mai 1984 i Birmingham) er en engelsk fotballspiller som har spilt for fem engelske fotballklubber. Mills er forsvarsspiller, og han har spilt landskamper på U-18- og U-19-nivå for.
Biografi
Pablo Mills, som kom fra Derby County FCs fotballakademi, skrev sin første kontrakt med Derby i august 2002. Han debuterte for klubben i en kamp mot Brighton & Hove Albion FC den 14. desember 2002.
I august 2005 skrev Mills under på en utlånsavtale med Milton Keynes Dons FC og han debuterte for denne klubben den 10. september 2005 i en kamp mot Brentford FC. I hans neste kamp for klubben, 13. september 2005, scoret han sitt første ligamål i karrieren da Milton Keynes tapte 3–1 mot Swansea City AFC. Pablo Mills returnerte tilbake i Derby County i januar 2006, men i februar ble han lånt ut til Walsall FC. Hans første kamp for Wallsall var 11. februar 2006 mot Scunthorpe United FC i en kamp som endte 2–2.
Etter at 2005/2006-sesongen var over returnerte han nok en gang tilbake til Derby. Den 17. mai 2006 ble det klart at Derby ikke ville forlenge kontrakten hans med klubben som utløp 31. mai 2006.
Karriere som spiller
* På lån.
Paul Löbe-huset
Paul Löbe-huset (tysk: Paul-Löbe-Haus) er et modernistisk tilbygg til Riksdagsbygningen i Berlin, og ligger i den sydlige delen av Spreebogenpark, på begge sider av elven Spree i bydelen Mitte.
Huset var ferdig oppført i 2001 og er oppkalt etter tidligere riksdagspresident for SPD Paul Löbe. Bygningen huser bl.a. kontorer for parlamentarikerne, utvalgssekretariatene og møterom, samt en restaurant for parlamentarikerne, de ansatte og besøkende. Den har 1 700 rom og et areal på 61 000 kvadratmeter. Paul Löbe-huset er forbundet med Marie Elisabeth Lüders-huset gjennom to broer over Spree, og er også forbundet med Jakob Kaiserhuset, Riksdagen og Marie Elisabeth Lüders-huset gjennom tunnel.
Paul Löbe-huset inngår i anlegget Band des Bundes, som er en gruppe bygninger langs Spree som nyttes av ulike føderale politiske organer.
De to øvrige store parlamentsbygninger oppført i umiddelbar nærhet til Riksdagsbygningen er også oppkalt etter politikere fra de viktigste politiske partier i Tyskland etter den andre verdenskrigen: Marie Elisabeth Lüders FDP og Jakob Kaiser CDU (Jakob Kaiserhuset).
Lokk
En lokk er en kallelyd, duft eller noe annet som tiltrekker seg oppmerksomhet fra mennesker eller dyr. Lokking er i så måte menneskeskapt lyd for å tilkalle seg dyrs oppmerksomhet, enten formet med stemmen eller et instrument. Lokken kan i så måte være en plystre- eller fløytelyd, for eksempel skapt med en lur eller et annet fløyteinstrument som påkaller interessen fra bestemte arter (for eksempel hjortevilt som elg, hjort eller rådyr) eller husdyr (for eksempel tamdyr som kyr, geiter eller sauer), men det kan også være en narreting, som for eksempel ei lokkeand som gjør andre ender trygge, eller et åte som tiltrekker seg bestemte dyrs oppmerksomhet igjennom spredning av duftstoffer. Lokking er mye brukt lokkeform innen jakt, og det ble tidligere også benyttet i landbruket for å kalle hjem kyrene fra beite, spesielt under setring.
Vokal lokking
Lokking er også en avansert musikalsk vokalsjanger, men dette er ikke et nødvendig kjennetegn på lokken. Det er to vilkår for at lokken skal fungere: at dyra er preget på stemmen til budeia og at ropet bærer langt. Det finnes også tradisjonelle rop for å lokke på sau («sibba sibba…»), katt («psspss…») og høner («tippa tippa tippa…»), men fordi disse er lite melodisk utformet kalles de sjelden lokk, selv om funksjonen er den samme. Man skiller gjerne også mellom kulokk, geitelokk og så videre, etter hvilket dyr lokken retter seg mot. Lokk er et typisk eksempel på funksjonsdominert sang.
I tradisjonen finnes det også såkalte huldrelokker, melodisk velformet sang som en gang skal ha vært sunget av en hulder. Huldrelokkene er ofte en del av et sagn. I motsetning til de praktiske lokkeropene har huldrelokkene en fast tekst, ofte en rekke fantasifulle navn, som huldra bruker på kyrne sine.
Lokkerop som er tilpasset bruk fra scene, kalles gjerne kvasilokk eller pseudolokk.
Skanksters
Skanksters er et norsk skaband som ble startet i 1991. I 1995 ga bandet ut en EP med tittelen Skanksters. Bandet er inspirert av britiske skaband fra slutten av 70-tallet, som Madness, The Specials og Selecter. I tillegg var de inspirert av pønk og blue-eyed soul som Dexy's Midnight Runners. Fra samme periode de senere årene har interessen for 60-talls Jamaica ska og Rockstedy samt reggae vist tydeligere i bandets lydbilde. Etter noen 7 tommere på vinyl og nye EP-er kom et helt album i januar 2000. Bandet hadde da i nesten ti år vært en institusjon i det stavangerske musikkmiljøet, særlig rundt klubben Checkpoint Charlie. Etter noen stille år ga bandet i august 2004 ut en ny EP. Skanksters har også deltatt på flere samleplater. I januar 2010 deltok bandet i Melodi Grand Prix med låten «Life is here today», som gikk videre til Sistesjansen. Der tapte de duellen mot Bjørn Johan Muri.
Andes
Andes eller Andesfjellene (spansk: Cordilleras de los Andes) er en uavbrutt fjellkjede langs kontinentets vestkyst fra Det karibiske hav i nord til Kapp Horn i sør, nær vestkysten av Sør-Amerika. Fjellkjeden er over 8 000 km lang, det vil si Sør-Amerikas lengste (også verdens lengste) og høyeste fjellkjede, med en gjennomsnittshøyde på ca. 4 000 meter. Største bredden er ved vannskillet mellom elvene Madeira og Pilcomayo, 19° sørlig bredde, og er på 920 km; den minste bredden er i Chile, 47° sørlig bredde, og den er 170 km. Middelbredden er 500 km. Andesfjellene dekker et areal på over 1,8 mill. km². Andes er Sør-Amerikas hovedvannskille med losiden på østsiden av Andes der vi finner Amazonas, og lesiden, eller regnskyggen, på vestsiden av fjellkjeden. Det høyeste fjellet i Andes er Aconcagua, som er 6 961 moh. (denne ble tidligere målt til 6 959 moh.), og som ligger i Argentina.
Geologi
Geologisk henger Andesfjellene sammen med fjellsystemet i de vestlige delene av Nord-Amerika og er på samme måten som disse foldet i nyere geologisk tid. Fjellmassen er brutt opp ved forkastninger i litosfæreplatene i store blokker og er i dag fjellrekker som stort sett står parallelle med kysten, med høysletter langs fjellrekkene. Vulkanisme og jordskjelv er vanlig i området da fjellkjeden dannes ved at Nazcaplaten (havbunnsplate) synker ned inn under Sør-Amerikaplaten ved subduksjon. Av de mange vulkanene regnes ca. 60 fortsatt som virksomme, med 25 av disse vulkanene som mest aktive. Fjordene i sør i Chile er gravd ut av store breer i istidene. Fjellkjeden består av foldefjell fra kritt-tertiærtid i tre parallelle kjeder.
Mineralforekomster
Det er rike kobber- og tinnforekomster i flere områder, og rettighetene til utvinning av disse er i flere land solgt til utenlandske multinasjonale selskaper. Men fjellene danner ofte en barriere for samferdselen generelt og utnyttingen av mineralene spesielt.
Inndeling
Andesfjellene kan deles i tre hoveddeler: de nordlige Andesfjellene, de midterste Andesfjellene og de sørlige Andesfjellene.
Klima
Klimaet i Andesfjellene varierer mye, avhengig av høyde, breddegrad og nærheten til havet. Fjellkjeden er Sør-Amerikas viktigste vannskille og deler dermed også Sør-Amerika klimatisk. Det er hovedsakelig fuktig og frodig regnskog på østsiden og tørt og karrig på vestsiden. Også i sørøst, i de sydlige delene av Argentina, er det ganske tørt. Den nordre delen av Andesfjellene ligger på samme breddegrader som Vest-Afrika, mens de sydlige delene nesten når helt ned til Antarktis. I nord er klimaet derfor overveiende varmt og fuktig, mens det i sør er kaldt og vindfullt. I høyden er det også kaldere enn i de lavereliggende områdene. Helt sør i Andes finnes det også isbreer.
Flora og fauna
I svært høye områder i Ecuador, Peru og Bolivia finnes skog av slekten Polylepis. Trærne, som lokalbefolkningen kaller Queñua, Yagual eller Quinua, finnes på 4,500 meters høyde over havet. Treet har vært brukt som byggematerialer og som brensel, noe som har ført til at skogene gradvis har blitt mindre siden inkaenes tid. I dag er det bare 10 prosent igjen av skogene, og trærne anses å være svært truet.
I Chile er det Patagoniasypress som kan være over 2000 år gammel. I Peru vokser puya og kandelaberkaktus.
Pattedyrene i Andesfjellene har ekstra stort lungevolum for å greie seg i den tynne fjellufta. Vi finner flere endemiske dyrearter i Andesfjellene, blant annet chinchillaen som blir holdt som kjæledyr i Norge i dag, og som er en delikatesse i blant annet Peru.
Lamaen trives i høytliggende områder av fortrinnsvis Peru og Bolivia. Alpakkaen har blitt domestisert på grunn av den eksklusive ullen. Vikunja og guanako lever også her. Vikunjan ble en gang jaktet på på grunn av den fine ullen, men ble beskyttet da bestanden nådde et farlig lavt nivå. Også chinchillaen, en gnager funnet i Andesfjellene, er en truet art. Den har også blitt jaktet på på grunn av pelsen. Viscaschaen er en annen gnager som bor her. Andre pattedyr inkluderer andeshjort, mankeulv og puma.
Den sydamerikanske kondoren er den største fuglen av sitt slag på den vestlige halvkule. Den lever hovedsakelig av døde dyr. Det er også fugler som tulipacacara og tofstinamon.
I sørlige Andes er det en spesiell type høyslette kalt puna. Karakteristisk for dette er at det er veldig vindfullt og at nettene er veldig kjølige. Vegetasjonen er også ganske økonomisk.
Atacamaørkenen er et annet spesialområde i Andes. Her regner det sjelden, og det eneste vannet som mange ørkenplanter får, kommer fra tåken som kondenserer fra Stillehavet, og som noen ganger virvler over land.
Historie
Andesfjellene danner en nord-sør-akse med kulturelle påvirkninger. Kulturutvikling over lang tid kulminerte i utvidelsen av Inkariket i det sentrale Andes i løpet av det 15. århundre. Inkaene dannet denne sivilisasjonen gjennom imperialistisk militarisme, så vel som et forsiktig og nøye kontrollert styre. Styresmaktene sponset bygging av akvedukter og veier i tillegg til den eksisterende infrastrukturen. Noen av disse konstruksjonene eksisterer fortsatt i dag. Svekket av europeiske sykdommer som de ikke hadde immunitet mot og sivile kriger, ble inkaene beseiret i 1532 av en allianse bestående av titusener av allierte fra nasjoner de hadde underkastet (f.eks. huanacaene, chachapoyaene og cañariene) og en liten hær på 180 spanjoler ledet av Francisco Pizarro. En av de få inkabyene spanjolene aldri fant i løpet av sin erobring var Machu Picchu, som lå skjult på en topp på østsiden av Andes hvor fjellkjeden heller ned mot Amazonas. Noen av de overlevende språkene til de andinske folkene er i språkfamiliene quechua og aymara. Woodbine Parish og Joseph Barclay Pentland undersøkte en stor del av det bolivianske Andes fra 1826 til 1827.
Byer
I moderne tid er de største byene i Andes Bogotá i Colombia, med en befolkning på rundt åtte millioner, Santiago i Chile og Medellin i Colombia. Lima i Peru er en kystby ved foten av Andes, og er den største byen i alle Andeslandene. Det er hovedsetet til Det andiske fellesskap. La Paz huser den bolivianske regjeringen og er den høyestliggende hovedstaden i verden, i en høyde på omtrent 3650 m. Byen El Alto, som tidligere ble regnet som en forstad til La Paz, men fikk status som egen by i 1987, strekker seg opp til 4200 m.
Andre byer i eller nær Andesene inkluderer Arequipa, Cusco og Huancayo i Peru, Quito og Cuenca i Ecuador, Cochabamba, Oruro og Sucre i Bolivia, Mendoza, Tucumán, Salta, og San Juan i Argentina, Rancagua i Chile, Cali, Cucuta, Bucaramanga, Pereira, Pasto, Villavicencio og Manizales i Colombia, og Barquisimeto, San Cristóbal, Mérida, og Valera i Venezuela. Byene Caracas, Valencia og Maracay er i Cordillera de la Costa, som er en omdiskutert utvidelse av Andes helt nord i Sør Amerika.
Transport
De største byene er knyttet sammen med asfalterte veier, mens mindre byer ofte er bundet sammen av grusveier, noe som kan kreve kjøretøy med firehjulstrekk. Det grove terrenget har historisk sett gjort det for dyrt for de fleste naboland å bygge gode veier og jernbaner som krysser Andes for å knytte landene sammen, selv med moderne bygningsingeniørkunst. Det var ikke før ganske nylig at endene på noen hovedveier som lå ganske nær hverandre fra øst og vest ble koblet sammen. Mye av transporten av passasjerer skjer via fly. Det er imidlertid en jernbane som forbinder Chile med Argentina via Andes, og det er andre som gjør den samme forbindelsen via Sør-Bolivia. Se jernbanekart over regionen. Det er en eller flere motorveier i Bolivia som krysser Andes. Noen av disse ble bygget under en krig mellom Bolivia og Paraguay for å transportere bolivianske tropper og forsyninger til krigsfronten i lavlandet i sørøstlige Bolivia og vestlige Paraguay. I flere tiår hevdet Chile eierskap av land på den østlige delen av Andesfjellene. Disse kravene ble imidlertid forlatt i 1870 under Salpeterkrigen mellom Chile, det allierte Bolivia og Peru, i en diplomatisk avtale for å holde Argentina ute av krigen. Den chilenske hæren og marinen beseiret de allierte styrkene fra Bolivia og Peru, og Chile overtok Bolivias eneste provins på Stillehavskysten. Bolivia har vært helt uten kystlinje siden dette. De bruker nå for det meste havner i Øst-Argentina og Uruguay til sin internasjonale handel fordi landets diplomatiske forbindelser med Chile har vært suspendert siden 1978.
Landbruk
På grunn av fjellskråningene har terrassejordbruk vært en vanlig praksis. Dette ble imidlertid ikke veldig vanlig før inkaenes imperialisme var på det sterkeste, da et stadig voksende rike krevde større tilgang på ressurser. Potet har lenge hatt en svært viktig rolle som mat for befolkningen. Mais var også en viktig avling for disse menneskene, og ble brukt til produksjon av chicha, viktig for indianere fra Andes. For tiden er tobakk, bomull og kaffe de viktigste eksportavlingene. Coca, til tross for utryddelsesprogrammer i enkelte land, forblir en viktig avling for lovlig lokal bruk i mildt stimulerende urtete, og er både kontroversielt og ulovlig for produksjon av kokain.
I områder uten kunstig vanning er beite den vanligste typen arealbruk. I regntiden (som sommeren) blir en del av beiteområdene brukt til dyrking (hovedsakelig poteter, bygg, bønner og hvete).
Irrigasjon
Teknikker for kunstig vanning har eksister i Andesfjellene i så mye som 6000 år, og særlig inkaene hadde avanserte systemer for å vanne avlingene. Vanning er nyttig i å framskynde veksten til sommeravlingen, noe som garanterer et tidlig utbytte i perioder med matmangel. I tillegg kan mais dyrkes høyere opp i fjellet (til 3800 m) dersom man kan så tidligere. I tillegg muliggjør irrigasjon dyrking i frostsesongen (vinter) og tillater dyrking av frostresistente vegetabilske avlinger som løk og gulrot.
Gruvedrift
Andesfjellene ble berømt for sin mineralske rikdom i løpet av den spanske koloniseringen av Sør-Amerika. Selv om urbefolkningen i Andes laget seremonielle smykker av gull og andre metaller, ble mineralforekomstene i Andes først utvunnet i stor skala etter den spanske ankomsten. Potosí i dagens Bolivia og Cerro de Pasco i Peru var blant de viktigste gruvene i det spanske imperiet i den nye verden. Río de la Plata og Argentina har fått sine navn etter sølvet av Potosí.
Chiles og Perus gruvedrift i Andes plasserer dem som henholdsvis største og tredje største produsent av kobber i verden. I Peru befinner også den fjerde største gullgruven i verden seg, Yanacocha i Cajamarca-regionen. I boliviansk Andes produseres hovedsakelig tinn, men historisk hadde sølvgruvedrift en stor innvirkning på den spanske prisrevolusjonen i 1700-tallets Europa.
Høyde
Kamhøyden til fjellkjeden er i enkelte tilfeller mer enn 5 000 moh., og den er sjelden lavere enn 2 000 moh. Topphøyden på fjelltoppene er også forskjellig; den er i både Chile og Peru over 6 500 moh. Snøgrensen ligger i sør 1 500 moh., ved 15° sørlig bredde over 5 000 moh. og under ekvator så høyt som 4 500 – 5 000 moh. Innenfor Valparaíso er det et fjellpass på knapt 4 00 moh. som heter Uspallata-passet, mens i Peru og Bolivia ligger ingen av passene under 4 000 moh. På tross av den store passhøyden er det flere jernbaner som krysser over Andesfjellene. Eksempler er Arequipa–Punobanen i Peru ved Titicacasjøen, som har en passhøyde på 4 580 moh.
Topper
Dette er en liste over noen av de høyeste toppene i Andesfjellene.
Engelsk 2. divisjon 1977–78
'''Engelsk 2. divisjon 1977–1978''' var den 75. sesongen i Football Leagues 2. divisjon. vant og rykket opp til 1. divisjon sammen med som kom på 2.-plass og  som kom på 3.-plass.
Nedrykk fra 1. divisjon og opprykk fra 3. divisjon
De tre beste klubbene i 2. divisjon rykket automatisk opp til 1. divisjon og de tre dårligste klubbene i 1. divisjon rykket automatisk ned til 2. divisjon.
De tre beste klubbene i 3. divisjon rykket automatisk opp til 2. divisjon og de tre dårligste klubbene i 2. divisjon rykket automatisk ned til 3. divisjon.
Engelsk 3. divisjon 1977–78:
Referanser
The Football League 1977–78
Senegal under Sommer-OL 1980
Senegal under Sommer-OL 1980. Trettito sportsutøvere fra Senegal deltok i fire sporter under Sommer-OL 1980 i Moskva. De vant ikke noen medaljer.
Irene Camber
Irene Camber (født 12. februar 1926) var en italiensk fekter som deltok i de olympiske leker og 1952 i Helsingfors, 1960 i Roma og 1964 i Tokyo.
Camber ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Hun vant florett-turneringen for kvinner foran Ilona Elek fra Ungarn og danske Karen Lachmann.
Åtte år senere, under Sommer-OL 1960 i Roma, var hun med på det italienske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i florett, bak Sovjetunionen og Ungarn.
Phrynocephalus maculatus
Nominatunderarten P. maculatus maculatus finnes på det sentrale platået i Iran, og videre østover gjennom det sørlige Afghanistan og Balutsjistan til Nushki i Pakistan. Underarten P. maculatus longicaudatus lever langs Saudi-Arabias kyst mot Den persiske golf, og det kan tenkes at utbredelsen strekker seg inn i Irak og det sørvestlige Iran.
I Iran og Pakistan lever arten i flat ørken med sand eller grus, og på saltflater.
Thor Pedersen (roer)
Thor Inge Oluf Pedersen, senere Spoksanger  (født 31. august 1924 i Bergen, død 15. august 2008 i Sunne, Sverige) var en norsk roer som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Edo
Edo kan ha flere betydninger:
Thor Pedersen (roer)
Pedersen vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1948 i London. Han var med på den norske åtteren som kom på tredjeplass bak USA og Storbritannia. Roøvelsene ble gjennomført i perioden 5. til 8. august 1948 på Themsen. Mannskapet på den norske båten var roerne; Kristoffer Lepsøe, Thorstein Kråkenes, Hans Hansen, Halfdan Gran Olsen, Harald Kråkenes, Leif Næss, Thor Pedersen, Carl Monssen og Sigurd Monssen som var styrmann.
Ekebergkleiva bevaringsområde
Ekebergkleiva bevaringsområde er myndighetenes betegnelse på et eiendommelig bygnings-/kulturlandskapsmiljø i Ekebergskrenten i Bydel Gamle Oslo. Kulturmiljøet ligger i det vertikale jordskjelvbruddet Ekebergforkastningen. Det alderdommelige samferdselsnettet virker på en særegen måte strukturerende på kulturmiljøet. Både eiendommer og infrastruktur er oppbygd ved hjelp av utstrakt terrassering.
Det såkalte Ekebergkleiva bevaringsområde ble utbygd uten kontroll av myndighetenes reguleringsbestemmelser, da bebyggelsen kom opp før området ble innlemma i hovedstaden i 1878. I dag gjelder strenge regler for nettopp å ivareta den opprinnelige frodigheten. Verneområdet er i tillegg til å være oppført på Byantikvarens gule liste, regulert til strengeste bevaringskategori etter plan og bygningsloven: Spes.bev. Ppl. § 25.6. Det vil si her gjelder svært strenge regler vedr. endring. Tilbakeføringsprinsippet er klart uttalt.
Verneområdet kan sees i sammenheng med fire eiendommer innunder Ekebergskrenten, dvs. på det tidligere Bakerenga, nærmere bestemt Inges gate 7 og 9, samt Baglerstredet 2 og 4. Alle eiendommene står på gul liste. De tre sistnevnte er i tillegg regulert til Spes.bev. Ppl. § 25.6. Forøvrig kommer noen verneverdige trehus fra samme epoke oppe på Ekebergskrenten, dvs. i den delen av skrenten som tilhører Bydel Nordstrand.
Oswald Mtshali
Oswald Mtshali (født 1940) er en sørafrikansk lyriker. I sine dikt uttrykker han både personlige og kollektive erfaringer med et samfunn preget av raseskille, og hans poesi er både politisk og lyrisk.
Carl Monssen
Carl Henrik Monssen (født 13. juli 1921 i Bergen, død 25. februar 1992 samme sted) var en norsk roer som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Monssen vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1948 i London. Han var med på den norske åtteren som kom på tredjeplass bak USA og Storbritannia. Roøvelsene ble gjennomført i perioden 5. til 8. august 1948 på Themsen. Mannskapet på den norske båten var roerne; Kristoffer Lepsøe, Thorstein Kråkenes, Hans Hansen, Halfdan Gran Olsen, Harald Kråkenes, Leif Næss, Thor Pedersen, Carl Monssen og Sigurd Monssen som var styrmann.
International Union of Pure and Applied Chemistry
International Union of Pure and Applied Chemistry (IUPAC), oversatt Internasjonalt forbund for ren og anvendt kjemi, er en internasjonal ikke-statlig organisasjon dedikert til å fremme kjemi. Det har nasjonale kjemiforbund som sine medlemmer. Det er best kjent som den anerkjente autoriteten i utvikling av standarder for navngivning av grunnstoffene og deres forbindelser gjennom sin Internasjonale Komité for Nomenklatur og Symboler (IUPAC nomenklatur). Det er medlem av Det internasjonale vitenskapsråd (ICSU). Forbundets sekretariat befinner seg i Nord-Carolina, USA. Norge er representert i IUPAC ved Norsk Kjemisk Selskap.
I tillegg til retningslinjer for nomenklatur fastsetter IUPAC retningslinjer for internasjonal stavemåte ved uenigheter. For eksempel avgjorde det at aluminium skal foretrekkes framfor det amerikanske aluminum. Også i spørsmål om andre temaer som atommasser og kjemiutdanning gir IUPAC anbefalinger og utarbeider standarder. IUPAC har siden 1960 utgitt tidsskriftet Pure and Applied Chemistry.
Mange IUPAC-publikasjoner er tilgjengelige via internett. For eksempel den Grønne Boka («Quantities, Units and Symbols in Physical Chemistry, 2. utgave, 1993») kan lastes ned i sin helhet
Et viktig IUPAC-supplement («Recommendations for nomenclature and tables in biochemical thermodynamics, 1994») kan også lastes ned.
Som introduksjonen til den foreslåtte 3. utgave påpeker, kan unnlatelse av å følge de standardiserte enhetene gi katastrofale resultater. Tapet av NASAs Mars Climate Orbiter skjedde som en konsekvens av at man brukte den engelske enheten pound-force istedenfor Newton i programmeringen av styringsprogrammene. IUPAC oppfordrer brukerne av deres Grønne Bok til å «alltid definere uttrykkelig begreper, enheter og symboler som de bruker.»
Formel 1-sesongen 2015
Formel 1-sesongen 2015 var den 66. sesongen av FIAs Formel 1-verdensmesterskap. Sesongen startet 15. mars i Australia og ble avsluttet 29. november i Abu Dhabi. Tjue førere og ti konstruktører konkurrerte over nitten løp om verdensmestertittelen i henholdsvis førermesterskapet og konstruktørmesterskapet. Sesongen ble dominert av Mercedes-teamet, som sikret seg konstruktørmesterskapet med klar margin. Mercedes-førerne Lewis Hamilton og Nico Rosberg kjempet om tittelen i førermesterskapet, hvor Hamilton tok tittelen med 59 poengs margin.
Konstruktører og førere
Følgende konstruktører og førere deltok i Formel 1-sesongen 2015.
Løpskalender og resultatsammendrag
Følgende nitten Grand Prix-løp ble kjørt i 2015. Opprinnelig var 2015-sesongen satt opp med 20 løp, men 20. mars 2015 kunngjorde FIA at Tysklands Grand Prix ble kansellert.
Buffalo Grove Lime Kiln
Buffalo Grove Lime Kiln er en av to kalkovner i Illinois i USA som er med i National Register of Historic Places. Den andre er Griggsville Landing Lime Kiln i Pike County.
Hoffland
Hoffland eller Hovland er et tettsted på Ellingsøya i Ålesund kommune i Møre og Romsdal. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger omtrent seks kilometer nordøst for Ålesund sentrum.
Buffalo Grove Lime Kiln
Buffalo Grove Lime Kiln finnes nær Ogle County i Illinois i byen Polo.
Hoffland
På Hoffland ligger Ellingsøys eneste ungdomsskole, som har rundt 100 elever per april 2018. Skolen er sammensatt av en barneskole og en ungdomsskole og ble bygget ferdig 1973.
Vincente Minnelli
Minnelli vant Oscar for beste regi med filmen Gigi (1958). Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame. Minnelli var gift med Judy Garland fra 1945 til 1951 og sammen fikk de datteren Liza Minnelli. Han er gravlagt på Forest Lawn Memorial Park i Glendale i California.
EM i curling 1988
Curling-EM 1988 ble arrangert 6. desember – 10. desember 1988 i Perth Ice Rink i Perth i Skottland.
Det deltok 14 lag for herrer og 12 lag for kvinner.
Kvinner
For Norge spilte Trine Trulsen, Dordi Nordby, Hanne Pettersen og Mette Halvorsen.
Stig Tvilling
Stig Tvilling (født Stig Andersson 15. juli 1928 i Bromma i Stockholm, død 20. september 1989) var en svensk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1952 i Oslo og 1956 i Cortina d'Ampezzo.
Sammen med sin tvillingbror Hans vant Tvilling olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1952 i Oslo. Han spilte på det svenske ishockeylaget som kom på tredjeplass i turneringen bak Canada og USA.
Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. Canada vant serien med femten poeng foran USA som fikk tretten poeng, Sverige og Tsjekkoslovakia fikk begge tolv poeng og samme målforskjell +29. De møttes i en kamp om bronsemedaljene 25. februar, Sverige vant kampen med 5-3. Tvilling ble verdensmester i ishockey 1953. Han spilte 84 landskamper for Sveriges herrelandslag i ishockey og fikk også én landskamp i. Han ble svensk mester i ishockey fire ganger med Djurgårdens IF, 1950, 1954, 1955 og 1958.
Myndighetsperson
Myndighetsperson er i daglig tale å forstå som en embetsmann, høyere offentlig tjenestemann eller politiker som i egenskap av funksjon eller verv kan utøve myndighet på vegne av staten, fylkeskommunen eller kommunen.
Noen former for myndighet kan i praksis delegeres slik at enhver betrodd ansatt kan settes til å utøve begrenset myndighet i forhold til sitt saksområde. Dette gjelder vanlig for såkalt tilsynsmyndighet som kystvakt, tollvesen, helsetilsyn, bygningskontroll, arbeidstilsyn m.fl.
Sterkere former for myndighetsutøvelse krever ofte medvirkning fra for eksempel politiet eller domstolene.
Begrepet benyttes i en mer innsnevret betydning om medlem av statsledelsen, som medlem av Kongehuset, Storting, regjering eller Høyesterett.
Politiets sikkerhetstjeneste har i Norge et særlig ansvar for å forebygge og etterforske trusler mot medlemmer av statsledelsen, inkludert tilsvarende representanter for andre land, så som statsoverhoder eller ambassadører. I denne oppgave kan tjenesten benytte seg av særskilte metoder, jfr. politiloven § 17 d og straffeprosessloven § 222 d annet ledd.
Chandra-teleskopet
Chandra-teleskopet (formelt The Chandra X-ray Observatory) er et romteleskop sendt opp i verdensrommet på romfergeoppdraget STS-93 23. juli 1999. Chandra er et av NASA sine store rombaserte observatorium, i det såkalte «Great Observatories program». Teleskopet ble gitt navnet sitt til minne om en indisk-amerikansk fysiker Subrahmanyan Chandrasekhar, som er kjent for å bestemme massegrensen for hvite dverger som blir nøytronstjerner. «Chandra» betyr også «måne» på Sanskrit.
Historie
Chandra X-ray Observatory (da under navnet AXAF) ble første gang foreslått for NASA i 1976 av Riccardo Giacconi og Harvey Tananbaum. Det forberedene arbeidet begynte året etter hos Marshall Space Flight Center (MSFC) og Smithsonian Astrophysical Observatory (SAO). I mellomtiden, i 1978, hadde NASA skutt opp sitt første røntgen romteleskop Einstein Observatory (HEAO-2) opp i bane. Arbeidet fortsatte på Chandra-prosjektet gjennom 1980- og 1990-tallet.
I 1992, for å redusere kostnader, ble teleskopet tegnet om. 4 av 12 planlagte speil ble fjernet, sammen med 2 av 6 vitenskapelige instrumenter. Chandra sin planlagte bane ble endret til en eliptisk en, 1/3 til Månen på sitt fjerneste. Dette eliminerte muligheten for reparasjoner av romfergen, men plasserte teleskopet utenfor Jordens strålebelte for mesteparten av banen.
AXAF ble endelig døpt til Chandra i 1998, og ble skutt opp i 1999 av romfergen Columbia på ferden STS-93. Med en vekt på 22.753 kg var dette det tyngte lasten en romferge noen sinne hadde medbrakt. Dette var en konsekvens at de to-stegs rakettene som måtte til å for å bringe Chandra opp til sin bane.
Chandra har returnert data siden en måned etter oppskyting. Det styres av SAO ved «Chandra X-ray Center» i Cambridge, Massachusetts, med støtte fra Massachusetts Institute of Technology og Northrop Grumman Space Technology. ACIS ble skadet under en tidlig passering av strålebeltet. For å hindre fremtidige skader, ble instrumentet snudd under senere passeringer.
I 2004 feiret Chandra 5 suksessfulle år i drift.
Teknisk beskrivelse
Chandra sin høye eliptiske bane gjør at romteleskopet kan observere kontinuerlig for 55 av dets 65 timers bane rundt Jorden. Chandra har en oppløsning på sine bilder som er over 1000 ganger bedre enn de første røntgenteleskopene i verdensrommet.
Instrumenter
Science Instrument Module (SIM) SIM har to instrumenter i seg: som beveger seg i hvilken som helst retning som skal til for observasjon.
Oppdagelser
Data innsamlet av Chandra har økt betraktelig vår kunnskap innenfor astronomi og røntgen-studier.
1999 - 2001
1999
For øvrige oppdagelser i 1999, se pressemeldingsside for dette året.
For øvrige oppdagelser i 2000, se pressemeldingsside for dette året.
2001
For øvrige oppdagelser i 2001, se pressemeldingsside for dette året.
2002 - 2004
2002 For øvrige oppdagelser i 2002, se pressemeldingsside for dette året.
2003 For øvrige oppdagelser i 2003, se pressemeldingsside for dette året.
2004 For øvrige oppdagelser i 2004, se pressemeldingsside for dette året.
2005 - 2007
2005 For øvrige oppdagelser i 2005, se pressemeldingsside for dette året.
Fylkesvei 5900
Fylkesveg 5900 er en ringvei i Ørsta med utgangspunkt ved Høgebrua.
Veien går langs begge sidene av Follestaddalselva, med en tverrforbindelse over elva ved Follestaddalen skule.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 55.
Universidad de la República
Universidad de la República (UdelaR) er et offentlig universitet i Uruguay, grunnlagt i 1849. Hovedkontoret ligger i Montevideo. I det akademiske året 2013-2014 hadde UdelaR 108,886 studenter. UdelaR tilbyr studier opp til doktorgradsnivå. Undervisningen gis på spansk og også på engelsk.
Med mer enn 108 886 studenter pr. 2014 er UdelaR Uruguays største utdanningsinstitusjon.
Organisering og studiesteder
Det er 14 fakulteter ved UdelaR:
Seychellene under Sommer-OL 1980
Seychellene under Sommer-OL 1980. Elleve sportsutøvere, ni menn og to kvinner fra Seychellene deltok i to sporter, friidrett og boksing under Sommer-OL 1980 i Moskva. Det var første gangen som Seychellene deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer.
Perisama
Perisama er en gruppe av sommerfugler som hører til gruppen Biblidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Disse tropiske sommerfuglene lever i Sør- og Mellom-Amerika.
Utseende
Middelsstore, mørke sommerfugler, oversiden har gjerne blåaktige eller grønne, glinsende felter. Bakvingens underside er lysgrå eller lysbrun med mørke streker, forvingens underside gul eller rød med brunlig spiss.
Levevis
Biblidinae er tropiske skogsinsekter. Larvene lever spesielt på planter i vortemelkfamilien (Euphorbiaceae), almefamilien (Ulmaceae) og Burseraceae. De voksne sommerfuglene besøker gjerne blomster, men drikker også fra råtnende frukt og åtsler. De fleste av Perisama-artene lever i tåkeskog fra rundt 1500 meters høyde og oppover. Livssyklusen til disse artene er nesten helt ukjent.
St. Olav videregående skole (Sarpsborg)
St. Olav videregående skole er en videregående skole i Sarpsborg. Skolen tilbyr per 2023 utdanningsprogrammene studiespesialisering, salg, service og reiseliv, idrettsfag og toppidrett i tillegg til voksenopplæring. Skolen har rundt 860 elever.
Skolens navn
Navnet er hentet fra Sarpsborg bys grunnlegger, helgenen St. Olav.
Frem til 1965 het skolen Sarpsborg høyere almennskole, og fra 1965/66 ble dette til Sarpsborg gymnas. I 1974 sendte Østfold Fylkeskommune ut et skriv med oppfordring til å komme med forslag til et nytt navn, og i 1976 ble navnet St. Olav vedtatt.
Baptisme
Baptisme er en kristen trosretning som har utgått fra protestantismen, som oppsto på 1600-tallet.
Opprinnelse
Det finnes tre sentrale teorier om opprinnelsen til baptismen.
St. Olav videregående skole (Sarpsborg)
Historie
Skolen ble opprettet i 1858.
Baptisme
Johannes-Jordan-Jerusalem teorien
Denne går tilbake til Johannes evangelium. Helt siden Johannes (døperen) levde skal det ha levd baptister også. Den første menighet i Jerusalem skal således ha vært baptister. Baptismen skal så ha blitt videreført gjennom en slags baptistisk menighetssuksesjon.
En variant er at man fastholder at urmenigheten var baptistisk, men at det så inntrådte et forfall der man forlot det baptistiske menighetsideal. Første skritt i gjenoppdagelse av den rette menighetsordning ble så gjort med de såkalte valdenserne (fra ca. 1200), men de praktiserte ikke troende dåp.
St. Olav videregående skole (Sarpsborg)
Historie
Et nytt bygg ble etablert i 1978. Borgvold videregående skole flyttet da også inn i samme lokaler. Frem til 1991, da skolene ble slått sammen, hadde begge skoler tilholdssted i samme bygg.
Baptisme
Anabaptistteorien
Opprinnelsen til baptistene skal etter denne teorien være å finne i døperbevegelsene i reformasjonstiden, de såkalte anabaptister. Betegnelsen anabaptister betyr «gjendøpere» og var satt på dem av de som praktiserte barnedåp. Fenomenologisk er det slektskap mellom dagens baptister og døperne som oppstod i kjølvannet ved reformasjonen under ledelse av Ulrich Zwingli i Sveits.
Det er vanskelig å finne en ubrutt historisk linje fra anabaptistene til de senere baptister. Noen mener en slik linje finnes gjennom kontakten mellom de hollandske anabaptistene og de engelske separatister, men ingen av disse engelskmenn ble døpt av anabaptistene, og noe kirkefellesskap eksisterte ikke. Antagelig må man derfor si at den tredje teorien, som tar utgangspunktet nettopp i de engelske separatister, er det som er den beste teorien.
Engelske separatister
Bakgrunnen for separatistene finner vi i de britiske puritanernes forsøk på å reformere Den engelske kirke. Separatistene trodde ikke dette var mulig og dannet derfor egne, separate, menigheter. Menigheten besto av de som hadde inngått en pakt med Gud. En gruppe separatister kom til Amsterdam på grunn av forfølgelse i England. Dette var de første som begynte å døpe på bekjennelse av tro, en overbevisning de kom fram til etter å ha studert Bibelens dåpstekster. I 1609 døpte derfor Pastor John Smyth seg selv og sin menighet.