cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rosekjelleren
Rosekjeller'n var en nattklubb som lå i kjelleren under revyteateret Chat Noir i Klingenberggata 5 i Oslo. Utestedet ble etablert av revyartisten Einar Rose (1898–1979) i 1936. I 1961 var stedet det mest populære i Oslo, og det gikk etter hvert fra å være «kabaretrestaurant til rølpested til gammelmanns-stripteaseklubb».
I populærkultur
Nattklubben blir nevnt i deLillos-sangen «Den feite mannen» som ble utgitt i 1989 på albumet Hjernen er alene.
Jakob Nyland Ørsahl
Jakob Nyland Ørsahl (født 14. juli 2001) er en norsk fotballspiller som spiller for Raufoss Fotball.
Karriere
Nyland Ørsahl vokste opp i Molde og spilte for dem hele barndommen. Den 23. mai 2017 debuterte han for Molde i en cupkamp mot, der han scoret 2 mål. For å få en jevnere kamphverdag og høyere nivå enn Molde 2, ble han 26. februar 2020 lånt ut til. Senere på høsten gikk Nyland Ørsahl på et nytt låneopphold i Raufoss, men ble skadet og spilte derfor ingen kamper for laget. Den 16. mars 2021 ble det klart at han skrev under på en treårskontrakt med.
Belarus under Sommer-OL 2004
Belarus under Sommer-OL 2004. 151 sportsutøvere, åttito menn og sekstini kvinner fra Belarus deltok i tjueto sporter under Sommer-OL 2004 i Athen. Det var tredje gangen Belarus deltok i et sommer-OL. De kom på 26.-plass med to gull- seks sølv- og sju bronsemedaljer. Bryteren Aleksandr Medved var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Poul Bukier
Poul Bukier (1744–1812) var en norsk embetsmann. Han var sønn av krigskommissær og justisråd Thomas Bukier (må ikke forveksles med Bukiers sønn), og en av elleve søsken. Bukier giftet seg med Anna Hammer Cudrio i 1789. Dette var hans andre eksteskap ut av tre. I 1791 fikk de sønnen Thomas Bukier sammen. Da Karen Cudrio døde i 1797 arvet de gården Skullerud som ble i familiens eie i 130 år. Da Bukier døde i 1812 overtok sønnen fra eksteskapet med Cudrio, Thomas Bukier, gården etter å ha vært i farens eie i 15 år. Han tiltrådte som fogd i Aker (inkl. Follo) den 10. desember 1772 og satt med dette embetet frem til 7. mars 1806.
Nicolai Wergeland
Bukier må ha vært en betydelig skikkelse, da Nicolai Wergeland skrev en lengre gravskrift til ham. Etter en del betraktninger ble det blant annet skrevet:"... Traadte han tidlig i sin Faders Fodspor Og kom som Yngling i Statens Tjeneste, I militaire og civile Embeder Tilbragte han henved et halvt Seculum Stedste erkjendt og agtet Som rederlig og flittig Mand. I hans sidse Post Som Slotsfoged og Foged over Aggers og Follog Arbeidede han længst Og var i ligesaa omhyggelig bange for At forøge den nedtrykte Armods Byrder Som nogensisnde at besvige Statens Indtægter."Etter redgjøring av hans eksteskap og barn skrives det videre: ''... Flere Gange syntes Lykken At ville aabne ham sin gyldne Favn; Men skjønt den flygtig drog sig tilbage Levnedes ham dog det sande Held: Et Liv frit for Næringssorger Medborgeres Agtelse og Venskab, Slægtninges Omhu og Kjærlighed, Og mange af Livets mundtre Glæder, Som han velvillig delte med andre. Træt af Dagens Byrde Drog han omsider tilbage Og nød en føie Tid Privatlivets fortjente Ro Indtil et pludselig og smertelig Tilfælde Berøvede ham den forhen vante Legems Sundhed og Styrke. I de tvende sidste af hans Leveaar Med Taalmod Men stundom med Suk om Opløsningen Bar han denne Skjæbne Til Dødens venlige Haand borttog hans Smerter. Nu slumrer han sødelig Og Venskab bekranser hans Urne''
N. W.
Indian School of Business
Indian School of Business  er et privat business-universitet i India med campus i Hyderabad i delstaten Andhra Pradesh, India. Universitetet er meget høyt rangert og tiltrekker seg studenter fra hele verden. Det ble opprettet i 2001 av 500 forretningsdrivende i eller fra India, i samarbeid med delstaten.
Undervisningen skjer i Hyderabad, og leder fram til MBA-graden. Studiene rangeres meget høyt av både Financial Times og andre universitetsrangeringer. Søsteruniversitetene er Kellogg School of Management i Illinois, Wharton School of the University of Pennsylvania, Melbourne Business School, Fuqua School of Business at Duke University i Nord-Carolina og London Business School.
Et eget Center for Executive Education  gir påbyggingsstudier for toppledere i indisk næringsliv.
Studiene gis i en rekke fag, opp til doktorgradsnivå. Studenttallet inklusive er om lag 1 500, hvorav 425 høyeregradsstudenter, og det er 30 faste og 100 gjestende vitenskapelig ansatte.
EM i terrengløp 2002
EM i terrengløp 2002 (europamesterskapet i terrengløp) ble arrangert i Medulin i Kroatia i 2002.
Idrettsklubben Start i 1983
Start var det mestscorende laget i 1. divisjon denne sesongen med 47 mål og kun to målløse kamper, likevel holdt det ikke til mer enn bronse, klubbens fjerde. Før siste runde lå laget på andreplass og kunne sikre sølvet med to poeng borte mot, men klarte bare 2-2 og ble forbigått av. Det mest minneverdige i denne kampen var likevel da ballen etter mye klabb og babb i feltet havnet på hodet til Svein Mathisen og i mål bak Per Egil Nygård - Mattas eneste scoring med hodet i løpet av karrieren.
I serieåpningen 24. april lyktes det endelig på 10. forsøk å vinne en bortekamp mot Brann. Den bergenske visesangeren Ove Thue varmet opp hjemmepublikum, og kalte tidligere Brann-spiller Steinar Aase for Judas. Aase svarte med å score begge målene i Starts 2-0 seier.
Cupkamper
Utdypende artikkel: Norgesmesterskapet 1983
Nicholas Santos
Nicholas Araújo Dias dos Santos (født 2. februar 1980) er en brasiliansk svømmer som spesialiserer seg i fristil. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kun deltok i stafettene uten å ta medalje.
Bealjášvárri
Bealjášvárri er et fjell i Kautokeino kommune i Finnmark fylke i Norge. Det har en høyde på 576 meter over havet.
Det fjerde nordligste punktet på Struves meridianbue, som står oppført på UNESCOs verdensarvliste, befinner seg på Bealjášvárri.
Fjæregata
Fjæregata er en kort gate på Lademoen i Trondheim. Den strekker seg fra Innherredsveien nordover til Østersunds gate. Gata ble oppkalt i 1886 etter Lademofjæra, som gata opprinnelige gikk frem til.
Leinstrand (Herøy)
Leinstrand er et tettsted i Herøy kommune i Møre og Romsdal. Det ligger på vestsida av Leinøya. Tettstedet hadde innbyggere per 6. oktober.
Ernst Holme
Ernst Holme (født 1927, død 1999) var en norsk filmfotograf, kjent fra NRK.
Etter svennebrev hos Fred Montclaire i Oslo (fikk mesterbrev 1955), dro han i 1952 til New Zealand som nyhetsreporter for engelske aviser, hvorfra han også illustrerte. Holme var en av tre som fikk dekke den jevngamle Elizabeth II av Storbritannias kroningstur til New Zealand i 1953-54. Ernst Holme jobbet med myndighetene på Seychellene for å opprette deres fjernsynsstasjon i 1980. Han var bosatt i Røyken og virket som filmfotograf for NRK fjernsynet i mange år. Holme underviste også ved en journalist-utdanning i Fredrikstad.
I 1989 trakk han seg tilbake etter en senskade forårsaket av en bilulykke han hadde ved et oppdrag på Finnmarksvidda i 1979.
VM i kunstløp 1903
VM i kunstløp 1903. Det åttende verdensmesterskapet i kunstløp ble arrangert i St. Petersburg i Russland 20. og 21. februar 1903. Det var kun en konkurranse for menn og det var fem utøvere fra fire nasjoner som deltok. Ulrich Salchow fra Sverige tok sitt tredje strake verdensmesterskap i kunstløp.
Journey (videospill)
Journey er et eventyrvideospill fra 2012. Spillet ble utviklet av indieselskapet Thatgamecompany for PlayStation 3.
I spillet kontrollerer spilleren en avatar som er ute i en stor ørken på en reise mot et fjell i horisonten. Denne reisen er det spillet går ut på og skildrer. På reisen møter man andre spillere som man hjelper og får hjelp av. I spillet er det umulig å være til hindring for andre, og for andre å være til hindring for en. I motsetning til andre spill der flere spillere kan møte hverandre i spillet, er det ikke lagt opp til det på samme måten i dette spillet; den eneste måten å kommunisere på er ved hjelp av en musikktone man kan variere uten særlig presisjon. Man får heller ikke vite hvem man har spilt med før spillet er slutt. I tillegg til andre spillere, finnes det også andre vennlige og fiendtlige skapninger i spillet. Spillet er helt uten dialog, og de eneste gangene det er noe tekst er i begynnelsen og slutten.
Handlingen er designet rundt Joseph Campbells narrative teori om heltens reise, kalt .
Musikken i Journey er dynamisk og tett knyttet sammen med resten av spillet. Den reagerer på det spilleren gjør, og forsterker dermed effekten av handlingen i spillet. Komponisten Austin Wintory jobbet tett sammen med de andre utviklerne av spillet for å oppnå dette. Musikken har blitt gitt ut som eget album, først digitalt og senere fysisk, etter spillets suksess. Albumet med musikken ble også veldig populært, og kom blant annet på topp 10-listen på iTunes i mer enn 20 land.
Spillet ble opprinnelig gitt ut for PlayStation 3 og senere PlayStation 4. Det ble lansert 13. mars 2012 via PlayStation Network for PlayStation 3, mens PlayStation 4-versjonen ble tilgjengelig 21. juli 2015. Senere har også en «Collector's Edition» av spillet blitt sluppet for både PlayStation 3 og PlayStation 4, med noe mer innhold enn versjonen fra PlayStation Network. I løpet av den første uken etter lanseringen for PlayStation 3, ble spillet det raskest selgende i Nord-Amerika og Europa. Denne rekorden har ennå ikke blitt slått (2015). I ettertid har spillet også kommet ut til iOS og Microsoft Windows.
Journey fikk noen av de beste spillanmeldelsene i 2012, og flere anmeldere pekte på spillets visuelle uttrykk og musikk, vurdert som et helhetlig kunstverk. De berømmet også følelsen av kameratskap som utviklet seg mellom spillere. Journey har vunnet flere priser, blant annet flere for årets spill i 2012. Spillets lydspor ble også nominert til Grammy i 2013 i kategorien «Best Score Soundtrack for Visual Media», men vant ikke prisen.
Spillet
I Journey tar spilleren rollen som en kappekledd avatar i en ørken. Etter en introduksjonsscene blir spilleren vist avataren sittende i sanden med et stort fjell i horisonten. Veien til fjellet er delt opp i flere etapper, og er for det meste lineær, det vil si at spilleren ikke tar mange valg under reisen, men heller bare følger veien som er lagt foran seg. Avataren kan gå fritt gjennom spillet og er ikke påkrevd å gjøre noe bestemt. Avataren kan hovedsakelig gjøre tre ting: gå, hoppe, og spille en musikktone; lengden og tonen på denne musikktonen varierer avhengig av hvor lenge spilleren holder inne knappen på kontrolleren. Instruksjonene for kontrollene blir vist i starten av spillet, og utenom helt i starten og i rulletekstene på slutten, blir det ikke formidlet et eneste ord, verken i tekst eller lyd.
Friidrett under Sommer-OL 1904 – 1 500 meter menn
Rekorder
Gjeldende rekorder før lekene i 1904:
(*) uoffisielt
Journey (videospill)
Spillet
I hver etappe kan avataren møte andre avatarer spilt av andre spillere, og når to avatarer går mot hverandre, lader de opp hverandres skjerf. Spillerne kan kun kommunisere seg imellom ved bruk av musikktoner. Spillere kan hjelpe hverandre, men kan ikke hindre hverandre, og det er ikke nødvendig å treffe andre spillere for å komme til slutten av spillet. Når to spillere blir ferdig med en etappe samtidig, kommer de inn i neste etappe sammen, med mindre de blir koblet sammen med andre spillere som også ble ferdig samtidig. Selv om alle avatarer ser relativt like ut, uten klare kjennetegn, så kan avatarer bli skilt fra hverandre ved hjelp av et unikt symbol som blir vist i luften over dem når de spiller musikktonen sin. Symbolet for å skille avatarer fra hverandre er også mer subtilt vist på deres kapper. Spillet tar rundt to til tre timer å fullføre.
Friidrett under Sommer-OL 1904 – 1 500 meter menn
Rekorder
James Lightbody satte ny olympisk rekord og nytt uoffisielt verdensrekord med tiden 4.05,4 minuter.
Journey (videospill)
Handling
Journeys handling blir fortalt uten ord, og består av en reise. Spillerens avatar begynner reisen på en sanddyne i en ørken. I horisonten er det et fjell med en stor glødende kløft på toppen. Kort tid etter at reisen har startet blir spillerens avatar gitt et skjerf av et glødende symbol. Dette skjerfet lar spilleren fly korte avstander, avhengig av hvor langt skjerfet er. I starten av reisen, mens man er på vei mot fjellet, finner man rester etter en blomstrende sivilisasjon, som har blitt erodert av sanden over tid. I ruinene er det områder med steiner hvor avataren hviler. I disse områdene får avataren et syn, hvor man ser en hvitkledd (i motsetning til spillerens rødbrune avatar) avatar som er mye høyere og større enn spillerens. Denne hvite avataren viser spilleren vegger med det som ser ut som en tidslinje over den tidligere sivilisasjonens høydepunkt og fall. Denne tidslinjen gjenspeiler også avatarenes reise. I de senere delene av reisen møter avataren fiendtlige robotiske skapninger, som er ute etter skjerfet, og tar en del av dette om man blir oppdaget av en av skapningene.
Avataren fortsetter på reisen inn mot en ruinby ved foten av fjellet, før den fortsetter bort til fjellet og begynner å bestige det. Avataren sliter med å klatre fordi det blir kaldere, dyp snø og mye vind. Mens toppen av fjellet fortsatt er langt unna, faller avataren og kollapser i snøen. Seks av de hvitkledde avatarene viser seg og gir avataren ny energi, noe som lar avataren ignorere alle tidligere hindringer, og dermed nå toppen av fjellet og fullføre spillet. Etter det vises rulletekstene og navnene på andre spillere man har møtt på reisen i spillet. Bak rulletekstene ser man et stjerneskudd, på vei fra toppen av fjellet tilbake til der spilleren starter. Etter å ha sett de andre spillernes navn, blir det mulig å spille spillet på nytt.
Utvikling
Journey var det siste av tre spill som ble laget i en avtale mellom Thatgamecompany og Sony, der de to foregående var Flow og Flower. Utvikling begynte i 2009, kort tid etter lanseringen av Flower. Spillet ble skapt av 18 personer som i hovedsak hadde deltatt i utviklingen av Flower. Spillet ble utviklet med PhyreEngine, Sonys spillmotor, som et grunnlag.
Da arbeidet begynte, forventet Sony at spillet skulle bli ferdig i løpet av ett år, men det tok tre år før prosessen var over. Thatgamecompany visste at det var urealistisk å utvikle spillet i løpet av ett år. Utviklingen tok lengre tid enn Sony forventet på grunn av samarbeidsproblemer innad i Thatgamecompany, der staben i løpet av arbeidet ble utvidet fra syv til 18 personer. På slutten av det andre året, da kontrakten med Sony hadde løpt ut, var spillet ennå ikke ferdig og kontrakten med Sony ble derfor forlenget med ett år.
Mangelen på tid og penger var en stressfaktor. Jenova Chen, som ledet utviklingen av spillet, sa i 2013 at firmaet hadde vært nær konkurs i de siste månedene i prosessen, og at flere ansatte ikke hadde fått lønn på grunn av dette. Thatgamecompany hadde derfor en tvungen pause mens firmaet ventet på betalingen for Journey.
Design
Spillets intensjon var å få spilleren til å føle seg liten og bli overveldet over omgivelsene. Ideen for spillet var ifølge Chen, å skape et spill som ikke bare hadde «den typiske bekjemp/drep/overvinn-mentaliteten som de fleste videospill har». De utviklet først et prototypespill under navnet Dragon, der spillere skulle prøve å dra drager vekk fra andre spillere, men de fant ut av at spillerne ignorerte hverandre, og fokuserte heller på sine egne mål.
Utviklerne la vekt på et minimalistiske design; de prøvde å fjerne alle spillelementer som kunne være i konflikt med hverandre, slik at spillet vekket de tilsiktede følelsene hos spilleren. Minimalismen skulle få spillet til å føles intuitivt for spilleren, uansett om spilleren var en erfaren spiller av videospill eller ikke hadde spilt i det hele tatt. Dermed kunne spillerne utforske spillet slik de ønsket uten direkte instruksjoner.
Hele historien i spillet følger Joseph Campbells monomyte-konsept, også kjent som the hero's journey (på norsk: heltens reise). I Jenova Chens D.I.C.E.-tale, sa han at tre av de 25 som testet spillet gråt når de fullførte det.
Miljøet spillet er satt til er i all hovedsak basert på Midtøsten og tar inspirasjon fra arabisk kultur, kunst og arkitektur. Jenova Chen og Matt Nava ville ikke at spillet skulle ligge for nært vesten eller østen, så Midtøsten fungerte som en god mellomting. Journey tar også inspirasjon fra kinesisk og tibetiansk kultur, hvilket kommer av Chens barndom i Kina.
Lansering
Spillet ble først lansert 13. mars 2012 på PlayStation Network i USA. En «Collector's Edition» av spillet for PlayStation 3 ble gitt ut 28. august 2012. I tillegg til spillet, har denne versjonen også med de tidligere spillene Flow og Flower, kommentarer fra utviklerne, kunst, gallerier og musikk fra alle tre spillene og noen andre minispill. 21. juli 2013 kom versjonen til Playstation 4 ut. Denne utgaven ble utviklet av Tricky Pixels. De som hadde kjøpt den digitale versjonen av Journey til PlayStation 3 fikk mulighet til å laste ned PlayStation 4-versjonen gratis. Denne versjonen av spillet har bedre grafikk enn PlayStation 3-versjonen, med høyere oppløsning og bildefrekvens. I følge Tricky Pixels var PlayStation 3-versjonen «et mesterverk i programmering på PlayStation 3», hvilket gjorde utviklingen av Playstation 4-versjonen til en utfordring.
30. september 2015 ble en «Collector's Edition» gitt ut til PlayStation 4, med samme innhold som PlayStation 3-versjonen. I september 2012 lanserte Thatgamecompany og Sony en bok med navnet The Art of Journey, laget av spillets designleder Matt Nava, med deler av spillets kunst.
Versjonen til Microsoft Windows kom ut 6. juni 2019, via Epic Games Store. Annapurna Interactive publiserte denne utgaven. Spillet kom ut på Steam 11. juni 2020, og i løpet av de første to ukene etter at spillet kom ut, fulgte thatgamecompanys forrige spill, Flower, med. Versjonen til iOS kom ut 6. august 2019, også publisert av Annapurna Interactive.
Musikk
Spillets musikk ble komponert av Austin Wintory, som også komponerte musikken til Flow. Wintory samarbeidet tett med spillets hovedlyddesigner, Steve Johnson, og resten av utviklerne. De forsøkte å knytte musikken opp til resten av spillet, slik at den passet både til spillernes handlinger og lydeffektene og ga en følelse av «å utfolde seg i sanntid». Johnson mente at å ha kort musikk som bare spilte om og om igjen uten samhandling med spilleren ville være «en tapt mulighet», og han ville lage musikk som gikk sammen med spilleren og styrket spillets atmosfære. Jenova Chen møtte Wintory i begynnelsen av utviklingen, og de snakket om hva spillet skulle være. Wintory begynte derfor å lage musikken og samme natt ble han ferdig med spillet første sang, «Nasence». Han fortsatte å jobbe med musikken i de neste tre årene, eksperimenterte og forkastet mange ideer.
I motsetning til andre spill, hvor de forskjellige sangene har ulike tema i forhold til hvem og hvor man er, valgte Wintory å basere alle sangene på samme tema for spilleren og reisen. Wintory beskrev musikken som «En stor cellokonsert hvor du er solospilleren og resten av instrumentene representerer verden rundt deg». Selv om spillets kunst og musikk er basert på flere kulturer, prøvde Wintory å fjerne åpenbare kulturelle referanser for å få musikken til å «høres så universal og kulturløs som mulig». Tina Guo er cellisten på lydsporet. Hun er en nær venn av Wintory og fremførte sangen «Woven Variations» med han, en åtte-minutter lang orkesterversjon av Journeys lydspor. Alle sangene i lydsporet ble spilt inn med fullt orkester.
Utgitt som album
Lydsporet ble gitt ut som album 10. april 2012 på iTunes og PlayStation Network. Albumet er en samling av noen av lydsporets viktigste deler, arrangert av Wintory slik at de kan stå alene uten spillets kontekst. Albumet har 18 spor og er nesten en time langt. Lisbeth Scott synger den siste sangen i albumet, «I Was Born for This», på flere språk, blant annet fransk, gammelgresk, gammelengelsk, japansk og latin. Etter at albumet ble gitt ut, kom det på topp 10-listen på iTunes i mer enn 20 land. Det kom også på 116.-plass på Billboard Hot 200, med over 4000 solgt i løpet av den første uken, den nest-høyeste plasseringen et videospillmusikkalbum har hatt. Lydsporet ble også lansert som et fysisk album av Sumthing Else Music Works 9. oktober 2012. I 2012 lanserte Wintory et album som kun var tilgjengelig for nedlasting. Albumet fikk navnet Journey Bonus Bundle, som har noen variasjoner av sanger fra både Journey og Flow. Lydsporet ble gitt ut på Bandcamp 19. juni 2013. 1. mai 2014, ble det gitt ut et album med pianoversjoner av et utvalg av Journeys sanger, med navnet Transfiguration på Video Game Music Online (VGMO), både som en digital og fysisk utgave. En vinylversjon av albumet ble gitt ut i april 2015.
Journey Live
I januar 2016 startet Wintory opp en Kickstarter-kampanje for en Journey Live-konsertturne, hvor Fifth House Ensemble fra Chicago vil fremføre musikk fra spillet i takt med en spiller som spiller hele spillet gjennom. Musikken skal reagere i samspill med spillerens handlinger i spillet, og en spesiallaget nykomponert versjon av spillmusikken, komponert av Patrick O'Malley med tilsyn av Wintory, vil bli brukt under konsertene. Denne versjonen deler opp spillmusikken i mindre deler for å gjøre denne typen reaksjoner mulig. Wintory ønsker i presentere spillmusikken i Journey på en slik interaktiv måte selv, men hadde ikke tid til å omarbeide musikken selv. Wintory ble kjent med Dan Visconti, komponisten for Fifth House Ensemble, etter at Visconti uttrykte ros for spillmusikken i Journey, og hadde oppmuntret flere i ensemblet til å spille spillet. De så hvordan spillmusikken hadde blitt brukt i flere Video Games Live-konserter, og mente at de kunne få Wintorys ide om en interaktiv konsert til å fungere, og begynte dermed å omarbeide musikken med tilsyn av Wintory. Sony ga Wintory en versjon av spillet utviklet av Tricky Pixels, som lar en skru av musikken, slik at ensemblet kan istedenfor spille den. I tillegg har denne versjonen noen andre modifikasjoner ordnet for konsertvisning. Kickstarter-kampanjen ble startet opp med et mål om å samle 9000 amerikanske dollar for en turne til fire byer, men innen få dager hadde allerede oversteget dette, som lot turneen bli utvidet til flere byer.
Tiårsjubileum
I mars 2022, for å feire spillets tiårsjubileum, ga Austin Wintory ut et nytt album med Journeys musikk, nå spilt inn med London Symphony Orchestra, London Voice-koret og cellisten Tina Guo. Albumet heter Traveller: A Journey Symphony, og Wintory skrev om noe av musikken for å kunne ta i bruk flere instrumenter og vokalister, som følge av at antallet deltagere i musikken hadde nå økt fra det opprinnelige 30 til 130, men han fortsatt ville at musikkens ånd skulle ligge nærme originalen. Albumet ble finansiert og medprodusert av Wintory og Andrea Pessino, som var med på å grunnlegge spillutvikleren Ready at Dawn, som har utviklet spill Wintory har komponert for. Albumet ble sluppet ut digitalt og som LP.
Mottagelse
Journey fikk gode kritikker og fikk stor suksess i flere land, hovedsakelig i Nord-Amerika, Europa og Japan. Etter at spillet ble gitt ut, ble det det raskest selgende spillet på PlayStation Store noen sinne både i Nord-Amerika og i Europa. På Metacritic har spillet en score på 92 av 100, basert på 78 anmeldelser.
Anmeldelser
Journey fikk mye god omtale fra kritikere, som roste det for både lyden og det visuelle i spillet, i tillegg til følelsene som ble vekket hos spillere av å spille med en fremmed i spillet. Spillet fikk prisen «Best Overall Game Award» fra IGN i 2012. Ryan Clements fra IGN mente at spillet er det vakreste fra sin tid. Jane Douglas fra GameSpot, vurderte det som «relentlessly beautiful» og roste den visuelle variasjonen i spillverdenen, og hvordan sanden i spillet ble vist; Matt Miller fra Game Informer var enig i dette. Spillets musikk ble også rost, Miller beskrev musikken som storslått, bevegende og dynamisk.
Flere anmeldere var spesielt fornøyd med den emosjonelle opplevelsen av spillet, spesielt når de spilte sammen med andre spillere. Christian Donlan fra Eurogamer beskrev den som nærmest religiøs, men pekte ikke på noen spesifikk religion. Han sa også at når man spiller det med en annen spiller, så er ikke spillet lenger bare metaforer, men heller en pilegrimsreise. En anmelder hos Edge mente at den emosjonelle kurven i spillet treffer med tidvis overraskende kraft, mens Patrick Shaw fra Wired sa at spillet vekket mange følelser, blant annet forundring, frykt og tristhet. Miller fortalte at han fikk gåsehud de tre gangene han spilte spillet, og at han tenkte på spillet i flere uker etter at han spilte det. Joel Gregory fra PlayStation Official Magazine likte at spillets handling var åpen for spillerens tolkning.
Spillet har blitt kritisert for dets lengde og tempo. Clements trodde at ikke alle spillere ville like et spill med et tempo som er like melankolsk som det Journey har, noe Edge-anmeldelsen også mente. Miller mente at mangelen på komplekse spillelementer i Journey var skuffende, mens Shaw var skuffet over at spillet bare var et par timer langt; Douglas derimot syntes at lengden på spillet var perfekt. Miller konkluderte med at spillet kunne sammenlignes med en musikkonsert, god film eller bok, mens Clements konkluderte med at det å spille gjennom Journey ville bli husket i flere år.
Priser
Ved Electronic Entertainment Expo i 2011, før spillet ble lansert, vant spillet priser for beste nedlastbare spill fra 1UP.com, GameSpy, og GameTrailers. Etter lanseringen fikk spillet gode kritikker og flere priser ved årsskiftet.
Ved det 16. årlige D.I.C.E. Awards, vant Journey åtte priser, viktigst var at det vant prisen for årets spill, men spillet fikk også flere priser for å være fremragende innen for design, flerspilleregenskaper, lyd og musikk. Spillet ble også nominert til ytterligere tre priser, blant annet for beste nedlastbare spill og beste spillhandling.
Journey ble valgt som årets beste spill i 2012 og fikk flere andre priser fra IGN og GameSpot. Spillets lydspor ble nominert for Grammy-prisen for «Best Score Soundtrack for Visual Media» i 2013, og ble dermed det første videospill-lydsporet som har blitt nominert i den kategorien, men platen vant ikke. I tillegg ble spillet nominert i kategoriene for beste spillmusikk og beste grafikk hos IGN, og ble kåret til beste PlayStation Network-spill av GameSpot. GamesRadar lister opp spillet som det 20. beste sluppet ut noensinne.
Ved Spike Video Game Awards vant Journey prisen for beste PlayStation 3-spill, beste indiespill, beste spillmusikk, og ble nominert til årets spill, beste nedlastbare spill, beste spillgrafikk, og beste sang i et spill for sangen «I Was Born For This». Spillet fikk en Annie Award i 2013 for videospillanimasjon.
I mars 2013 vant spillet seks priser ved Game Developers Choice Awards: for beste lyd i et spill, beste visuelle effekter i et spill, beste nedlastbare spill, prisen for innovasjon og årets spill.
Spillet vant fem priser ved 2013 British Academy of Film and Television Arts, prisene var for kunstnerisk oppnåelse, spilldesign, flerspilleregenskaper, og spillets musikk. Spillet ble også nominert til prisene for beste spill, spillinnovasjon og beste spillhandling.
Journey vant også prisen for årets plattformspill under Gullstikka 2013.
Shi Tengfei
Shi Tengfei (født 5. oktober 1988) er en kinesisk svømmer som spesialiserer seg i fristil. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kun deltok i stafettene uten å ta medalje.
Halvor Haukerud
Halvor Haukerud (født 23.september 1972) er en norsk gründer, foredragsholder og forfatter.
Halvor Haukerud er utdannet sivilingeniør ved NMBU, men har de siste årene årene holdt kurs, foredrag og workshops om ledelse og organisasjonsutvikling. Han er fra Størjebygda i Nord-Odal.
Haukerud er daglig leder i Motarbeider AS. Grunntanken bak Motarbeider er å presentere ordentlige ting på en munter måte og få folk til å kjenne igjen situasjoner og problemstillinger fra sin egen arbeidshverdag. Ved å snu ting på hodet og gis publikum muligheten til å møte seg selv i døra på en ufarlig måte. Hans tanker rundt organisasjonsutvikling endte i 2017 med utgivelse av boken med- og MOTARBEIDERBOKA på Gyldendal forlag, og en helaftens forestilling, Ny dag – Nye nederlag!, på Edderkoppen Scene 19. og 26. september 2019.
Haukerud har mange års erfaring som skuespiller, instruktør, manusforfatter og produsent. Han har blant annet skrevet manus til Politiker for en dag – et interaktivt besøkssenter for ungdom i Folketinget i København. Gjennom firmaet Kultur og Ukultur AS hadde han ansvar for all produksjon av kultur i forbindelse med markeringen av Norsk Sykepleierforbunds 100 års jubileum i 2012 og jubileumsforestillingen Vi ser videre i Den Norske Opera & Ballett med over 100 medvirkende på scenen.
I februar 2020 startet han podcasten #mislykka sammen med Ole Andre Sivertsen. Podcasten har som mål å inspirere, underholde, spre kunnskap, og vise at det ikke er så farlig å le av seg selv. Skaperne ønsker å endre holdningen til det å feile slik at det å mislykkes ikke medfører et sosialt fall men heller sees på som et forsøk man er stolt av. I første episode forteller Christer Falck om sitt forsøk på å lage tidenes 50-årsgave til Prince.
Johanna Forsberg
Johanna Angelina Forsberg (født 16. oktober 1995 i Göteborg) er en svensk håndballspiller, som spiller for den svenske klubben og det svenske kvinnelandslaget.
Hun ble tatt ut i 18-mannstroppen til Henrik Signell foran Håndball-VM 2019 i Japan.
Landhockey under Panamerikanske leker 1987
Landhockey under Panamerikanske leker 1987. Landhockey var med som en av flere sporter i de tiende Panamerikanske leker som ble arrangert i Indianapolis i USA i perioden 8. til 23. august 1987. Det var sjette gangen som landhockey var med i de panamerikanske leker. Det var to turneringer, en for menn og en for kvinner. Det var første gangen damer deltok i landhockey i de panamerikanske leker. Canada vant herreturneringen og Argentina vant dameturneringen.
Messecenter Herning
MCH Messecenter Herning er et bygningskompleks som ligger i den sørlige delen av Herning i Danmark. Det består av 15 haller med 110 000 kvadratmeter innendørs til messer, sport, konserter, utstillinger og mye annet. Utendørs råder MCH Messecenter Herning over 400 000 m², som blant annet omfatter MCH Outdoor Arena og MCH Concert Arena, som i 2009 hadde Bruce Springsteen, Coldplay og Grøn Koncert på programmet.
Messecentret Herning ble innviet i 1954. Dengang var navnet Herning Hallen, og besto av en enkelt messehall. I 1964 sto ytterligere 5 haller klare, og ble tatt i bruk til Handels- og Industrimessen, bedre kjent som HI messen, som i dag er den største av sitt slag i Skandinavia. I løpet av tiårene fram mot århundreskiftet utviklet messesenteret seg ytterligere, til det komplekset man ser i dag. MCH Messecenter Herning inngår i dag i konsernet MCH Messecenter Herning Kongrescenter, som også består av MCH Herning Kongrescenter og MCH Arena, som er hjemmebane for Superliga-laget FC Midtjylland.
Hvert år avholdes det 15 til 20 utstillinger og messer samt 40 til 60 store arrangementer. I 2009 gjestet Bruce Springsteen MCH og ga en konsert foran 50 000 mennesker, noe som er den hittil største konserten som har vært avholdt i MCH. Kort tid efter gjestet også Coldplay MCH, hvor 37 500 besøkende var med på å starte Coldplays Europa-turné. Av andre større begivenheter kan nevnes Holiday On Ice, som er en tilbakevendende begivenhet i MCH, Danmarks Radios årlige sportsgalla, VM i bryting (2009) og Yamaha Supercross Herning. I april 2010 ble Super Six-boksekampen mellom Mikkel Kessler og Carl Froch avholdt i MCH. I desember 2010 er MCH en av arenaene i Håndball-EM 2010 for kvinner og i 2011 i EM-sluttspillet i U/21-fotball.
Hvert år har MCH Messecenter Herning over en halv million gjester.
I periodene 1974–1983 og 1995–1998 dannet senterets hall B rammen om seksdagersløpene på sykkel.
Det siste tilskuddet til MCH er en stor innendørs arena, MCH Multiarena. Det er Danmarks eneste av sitt slag, og vil spesielt ha fokus på begivenheter som sport, konserter, show og annen underholdning. Første programsatte begivenhet er Håndball-EM 2010 for kvinner, hvor de avsluttende kampene skal spilles her.
Filosofiåret 1771
Filosofiåret 1771 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1771.
Sabah (navn)
Sabah (arabisk: ) er et arabisk og tyrkisk fornavn for begge kjønn.
Etymologi
Sabah betyr «morgen» på arabisk.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Yeshayahu Leibowitz
Yeshayahu Leibowitz (hebraisk: ;ישעיהו ליבוביץ‎ (født 29. januar 1903, død 18. august 1994) var en israelsk intellektuell og universalgeni kjent for sine åpenhjertige meninger om jødedom, etikk, religion og politikk.
Biografi
Yeshayahu Leibowitz ble født i Riga i 1903 i en religiøs og sionistisk familie. Hans far var tømmerhandler og hans fetter var Aaron Nimzowitsch, som senere ble sjakkmester. I 1919 begynte han studier i kjemi og filosofi ved Humboldt-Universität zu Berlin. Etter å ha avlagt en doktorgrad i 1924 fortsatte han å studere biokjemi og medisin og ble i 1934 dr. med. fra Universitetet i Basel.
Han immigrerte til Palestina i 1935 og bosatte seg i Jerusalem. Leibowitz var gift med Greta og hadde seks barn med henne. Sønnen Elia var formann ved astrofysikkavdelingen ved Universitetet i Tel Aviv, en annen sønn, Uri, var professor i medisin mens datteren Yiska er statsadvokat. Hans søster Nechama Leibowitz var en verdenskjent ekspert på bibelen.
Local Hero – en raffinert oljekomedie
Local Hero – en raffinert oljekomedie (originaltittel: Local Hero) er en skotsk dramakomedie fra 1983 skrevet og regissert av Bill Forsyth med Peter Riegert og Burt Lancaster i hovedrollene og den ble produsert av David Puttnam.
Handling
Filmen handler om amerikanske tjenestemenn ved det amerikanske oljeselskapet Knox Oil ("Mac McIntyre" spilt av Peter Riegert) som sendes til Skottland for å kjøpe et lite kystsamfunn der oljeselskapet planlegger å bygge et oljeraffineri. Affæren blir mer komplisert en hva oljeselskapet og dets sjef Felix Happer spilt av (Burt Lancaster) hadde tenkt seg, når det viser seg at byen eies av den eksentriske eldre mannen (Ben Knox spilt av Fulton MacKay) som ikke har noe interesse av å selge det. Musikken i filmen ble komponert av Mark Knopfler. Filmens tema heter Going Home.
Yeshayahu Leibowitz
Akademisk karriere
Leibowitz begynte ved matematisk fakultet ved Det hebraiske universitetet i Jerusalem i 1936. Han ble førsteamanuensis i biokjemi i 1941 og ble forfremmet til professor i organisk kjemi og nevrologi i 1952. Han underviste ved Det hebraiske universitetet i nesten seks årtier, og ga forelesninger i biokjemi, nevrofysiologi, filosofi og vitenskapshistorie.
Religiøs filosofi
Yeshayahu Leibowitz var ortodoks jøde og hadde kontroversielle synspunkter på Halakhá, jødiske lovregler. Han skrev at det eneste grunnlaget for å følge religiøse regler var å adlyde Gud, ikke for å motta noen slags belønning i denne verden eller den neste (etter døden). Han fastholdt at bakgrunnen for religiøse regler var over menneskenes forstand, så vel som irrelevant og at ethvert forsøk på å tillegge følelsesmessig betydning til utførelsen av mitzvah var misforstått og jevngodt med avgudsdyrking.
Kjernen i Leibowitz' syn på religion var at et menneskes tro er vedkommendes forpliktelse til å avlyde Gud, i betydningen Guds befalinger og at det ikke har noen kobling til vedkommendes oppfatning av Gud. Leibowitz mente at Gud ikke kan beskrives, at Guds kunnskap ikke er menneskenes kunnskap og følgelig er alle spørsmål stilt om Gud meningsløse. Leibowitz hevdet at en persons avgjørelse om å tro på Gud (med andre ord, å adlyde han) definerer eller beskriver den personen, ikke Gud.
Leibowitz var en sterk tilhenger av å skille stat og religion, han anså at å knytte sammen de to institusjonene bidro til å korrumpere troen. Han fordømte dyrkelsen av jødiske helligdommer og omtalte kynisk Vestmuren (Klagemuren) som «discotellet», et ordspill på ordene diskotek og kotel, det jødiske ordet for Vestmuren.
I kontrast til hans strenge syn på noen religiøse forhold var han forbausende liberal på andre områder. I spørsmålet om homoseksualitet anså for eksempel Leibowitz, på tross av jødedommens forbud mot homoseksuelle forhold, at homoseksuelle burde gjøre hva de kunne for å følge religionens regler.
Verk og forelesninger
Yeshayahu Leibowitz var en av redaktørene av leksikonet Encyclopaedia Hebraica. I tillegg til et stort antall artikler og essay utga Leibowitz et stort antall bøker om filosofi, etikk, jødisk idéverden, Maimonides skrifter og politikk. Mange av hans foredrag, inkludert de han ga som en del av radiouniversitetet, drevet av det israelske forsvaret ble i ettertid samlet og utgitt i bokform. Leibowitz var en ivrig brevskriver og hans råd eller kommentar var vidt etterspurt.
Politiske standpunkter
Før og noen år etter opprettelsen av staten Israel, mente Leibowitz at staten skulle arbeide for å følge jødisk lov, Halacha. Han ble etterhvert stadig mer kritisk mot sittende regjeringers politiske linjer og endret sitt syn fullstendig. Han fornektet etterhvert at Israel hadde noen jødisk religiøs betydning. Leibowitz var blant de første israelske intellektuelle som etter landets seier i Seksdagerskrigen hevdet at om Israel holdt fast ved områdene de hadde okkupert så ville det undergrave landets moralske stilling.
Leibowitz var frem til sin død en høylytt kritiker av israelske verdier og landets politiske liv. Hans bemerkninger hvor han beskyldte israelske soldater for en «jøde-nazi»-mentalitet førte til sterke reaksjoner i israelsk opinion.
Israelprisen
I 1993 ble Yeshayahu Leibowitz utvalgt til å motta Israelprisen (utdeles av staten Israel og anses som landets høyeste hedersbevis). Før seremonien hvor prisen skulle overrekkes var Leibowitz invitert til et møte i det israelske rådet for israelsk-palestinsk fred. På møtet kom han med kontroversielle uttalelser hvor han oppfordret israelske soldater til å nekte å utføre ordre noe som vakte oppsikt, statsminister Yitzhak Rabin truet blant annet med å utebli fra seremonien. Juryen som delte ut prisen ble samlet for å diskutere om den burde annulleres, men saken endte med at Leibowitz frasa seg prisen fordi han ikke ønsket å skape splid ved overrekkelsen.
Ragnvald Landvik
Ragnvald Aslaksson Landvik (født 27. september 1894, død 6. september 1974) var en norsk skiløper og friidrettsutøver som representerte IF Rjukan. Han tok bronsemedalje i kombinert og vant Damenes pokal som beste hopper under hovedlandsrennet (NM) på ski i 1918. Samme år ble han tildelt kongepokalen for seier i Lillehammerrennet. Han tok NM-sølv i femkamp i 1919 og bronse året før.
Lambunao
Lambunao (Bayan ng Lambunao) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger i landsdelen Visayas, og tilhører provinsen Iloilo.
Penaeus monodon
Penaeus monodon er den mest kjente av tigerrekene.
Lambunao
Barangayer
Lambunao er inndelt i 73 barangayer.
Penaeus monodon
Den kan bli opptil 336 mm lang og veier 60–130 g. Den lever på bløt bunn i havet på dybde 0–110 m. Unge eksemplarer vandrer opp i elvemunninger. Utbredelsen omfatter det vestlige indopasifiske området fra Sør-Afrika og Pakistan til Japan og Nord-Australia.
Arten har stor økonomisk betydning i India, Bangladesh, Malaysia, Thailand, Singapore, Indonesia, Filippinene og Taiwan. Det drives både fiske etter ville bestander og oppdrett av arten. I 2011 var den globale fangsten 221 674 tonn og produksjonen i akvakultur 662 453 tonn.
Gartafjorden
Gartafjorden er en fjord i Arendal kommune i Agder. Den ligger like nordøst for Tromøysundet øst for selve Arendal mellom fastlandet og Buøya.
Fjorden har en lengde på omtrent to kilometer, og den sørlige delen ved Eydehavn blir kalt Heggedalsbukta og har utløp gjennom Bleksund til Tromøysundet. Delen av fjorden som ligger nord for Heggedalsbukta blir også kalt Breiviksfjorden.
EM i terrengløp 2003
EM i terrengløp 2003 (europamesterskapet i terrengløp) ble arrangert i Edinburgh i Storbritannia i 2003.
Octavio Alesi
Octavio Alesi (født 10. desember 1986) er en venezuelansk svømmer som spesialiserer seg i fristil. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kun deltok i stafettene uten å ta medalje.
Popinolasjkifossen
Popinolasjkifossen (bulgarsk: Попинолъшки водопад) er en foss i Pirinfjellen i Bulgaria, beliggende 20 km fra landsbyen Sandanski, i et landområde kalt Popina laka. Fossen ligger i en høyde på 1,230 moh i elven Basjliitsa. Høyden på fossen er estimert til 12 meter. 11. oktober 1965 ble fossen utpekt som et naturlig landemerke.
Haugsbygda
Haugsbygda er et tettsted i Sande kommune i Møre og Romsdal. Det ligger på vestsida av Gurskøya, ved nordsida av fjorden Gursken. Tettstedet hadde innbyggere per 6. oktober.
Gregus gate
Gregus gate er en kort gate på Lademoen i Trondheim. Den strekker seg fra Innherredsveien nordover til Strandveien. Gata er delt i to av jernbanelinjen. Gata ble oppkalt i 1886 etter en ukjent person ved navn Gregus, muligens legatstifter og kjøpmann Gregus Jacobsen.
Mork
Mork er et tettsted i Volda kommune i Møre og Romsdal. Det ligger på østsida av Voldsfjorden, rundt 3 km nord for kommunesenteret. Tettstedet hadde innbyggere per 6. oktober.
Softball under Panamerikanske leker 1987
Softball under Panamerikanske leker 1987. Softball var med som en av flere sporter i de tiende Panamerikanske leker som ble arrangert i Indianapolis i USA i perioden 8. til 23. august 1987. Det var to turneringer, en for menn og en for damer. Canada vant herreturneringen og USA dameturneringen.
Krohgstøtten
Krohgstøtten er et minnesmerke som står i krysset Storgata/Christian Krohgs gate i Oslo.
Minnesmerket er reist over juristen og stortingspresidenten Christian Krohg som var født i 1777 og begikk selvmord i 1828. Krohgstøtten var Oslos første offentlige personmonument og ble innviet 17. mai 1833 med tale av Henrik Wergeland. Støtten var i flere år midtpunkt i feiringen av nasjonaldagen i byen.
Krohgstøtten ble reist etter en offentlig innsamling. Monumentet er tegnet av Christian Grosch og løven modellert av Johannes Flintoe. Støpingen ble foretatt på Næs Jernverk under ledelse av Jacob Aall.
Monumentet gjennomgikk en omfattende rehabilitering i 2010–2011 og ble avduket igjen 17. mai 2011.
Monumentet har også gitt navn til Krohgstøtten sykehus, som var forløperen til Oslo legevakt.
Jyske Bank Boxen
Jyske Bank Boxen (tidligere MCH Multiarena ) er en innendørs arena i Herning i Danmark, og er en del av Messecenter Herning.
Arenaen ble utviklet for å håndtere et bredt spekter av arrangementer, blant annet basketball, volleyball, håndball og turn, samt konserter, shows og annen underholdning. Arenaen har seter til 12-15 000 tilskuere avhengig av arrangementet.
1. oktober 2010 ble navnerettighetene til arenaen kjøpt av det danske finanskonsernet Jyske Bank.
Arenaen ble åpnet 20. oktober 2010 med en konsert av Lady Gaga. Blant andre artister som er har opptrått i arenaen er Prince, Linkin Park, Elton John, Kylie Minogue, James Last, Helene Fischer, Metallica og Roger Waters. Fra 7.-19. desember 2010 ble sluttspillkampene i Håndball-EM 2010 for kvinner spilt i arenaen. I mai 2018 ble arenaen brukt til en gruppe og to kvartfinaler under Ishockey-VM 2018. I januar 2019 ble arenaen brukt under Håndball-VM 2019 for menn i arenaen.
Li Jie
Li Jie er navnet til flere personer:
EM i terrengløp 2004
EM i terrengløp 2004 (europamesterskapet i terrengløp) ble arrangert i Heringsdorf i Tyskland i 2004.
Manx Airlines
Historie
Det tidligere Manx Airlines hadde eksistert fra 1953 til tidlig i 1958 på Ronaldsway Airport. Det brukte de Havilland Dragon Rapide og Douglas C-47 Dakota.
1982 ble Manx Airlines et joint-venture selskap eiet i fellesskap av British Midland Airways og AirUK. . Det startet flyvninger 1. november 1982 og den første ruten gikk fra basen på Isle of Man Airport i Ronaldsway med dets Bandeirante til Glasgow.
Fra 1985 til 1993 brukte flyselskapet Short 360 og Short 330. En Vickers Viscount 836 var i bruk fra oktober 1983 til oktober 1988. Før sin pensjonering utførte Viscount flere «champagne-flyvninger», siden selskapet det var den siste til å bruke typen på ruter i Storbritannia.
Manx brukte en Saab 340 i 1987-88, kalt "City  Hopper" da den fløy Liverpool-Heathrow shuttle service. I oktober 1988 fikk flyselskapet sin første BAe ATP til erstatning for Viscount. Manx brukte også BAe 146. Til slutt eide flyselskapet sytten ATP. Flyselskapet var vellykket og fikk utmerkelsen, Business Air i 1991.
Utvidelse og opphør
I mars 1991 opprettet Manx Airlines Manx Airlines Europeiske for å utvide og fly rutene i Storbritannia. I 1994 ble Manx Airlines Europe ble en franchise transportør for British Airways. Flyene var da malt i British Airways' farger. I september 1996 skiftet Manx Airlines Europe navn til British Regional Airlines. I mars 2001 kjøpte British Airways  British Regional Airlines Group (et holdingselskap bestående av britiske regionale flyselskaper og Manx Airlines) for 78 millioner pund. . Flyselskapet ble slått sammen med Brymon Airways og dannet British Airways CitiExpress.
Manx Airlines opphørte virksomheten 31. august 2002. Mellom mars 1999 og til det opphørte bestod flåten av : Den siste flygingen var planlagt å bli fløyet med BAe 146 G-MIMA fra London (Gatwick) til Isle of Man Airport (Ronaldsway). Imidlertid, på grunn av tekniske problemer, ble et sub-chartret fly hentet inn for å brukes til denne turen. Den siste Manx Airlines flight (JE 818) Birmingham Internasjonale til Ronaldsway) ble fløyet av den Manx-fødte pilot, kaptein Paul Quine som hadde kommando over ATP G-MANB som landet på Ronaldsway lørdag 31. august 2002.
Myall
Myall er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae).
Levevis
De fleste artene av råtevedbiller (Eucnemidae) har larver som lever i død ved.
Utbredelse
Slekten lever på Tasmania.
Marcelo Chierighini
Marcelo Chierighini (født 15. januar 1991) er en brasiliansk svømmer som spesialiserer seg i fristil. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kun deltok i stafettene uten å ta medalje.
Volleyball under Panamerikanske leker 1987
Volleyball under Panamerikanske leker 1987. Volleyball var med som en av flere sporter i de tiende Panamerikanske leker som ble arrangert i Indianapolis i USA i perioden 8. til 23. august 1987. Det var niende gangen som volleyball var med i de panamerikanske leker. Det var to turneringer, en for menn og en for kvinner. USA vant herreturneringen og Cuba dameturneringen.
Utsparing
Utsparing er i byggeteknikk en forberedt åpning i rom- eller etasjeskille som gir plass for kanal- eller rørgjennomføringer. Utsparinger vil også finnes i andre konstruksjoner som for eksempel skip og motorkjøretøy.