cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stavne–Leangenbanen
Trasé
I vest er banen koblet på Dovrebanen ved Stavne. Den er koblet på Dovrebanen på to steder, der sporene former en trekant, en fra nord og en fra sør. Påkoblingen sørover kalles «Søndre tilsving» og gjør det teknisk mulig å kjøre inn på banen sørfra. Tilsvinget grener ut rett syd for nedlagte Stavne stoppested og treffer sporet fra Marienborg umiddelbart før broen over Nidelva. «Nordre tilsving» møter Dovrebanen koblet på rett nord for Marienborg holdeplass. Holdeplassen er bygd slik at spor en ligger på Dovrebanen og spor to ligger på Stavne–Leangenbanen. Stavne–Leangenbanens foregreining på Marienborg ligger 547,82 km fra Oslo sentralstasjon, og 2,82 km fra Trondheim sentralstasjon.
80 meter etter at tilsvingene møtes, går banen over den 186 meter lange Stavne bru, over Nidelva. Den går deretter over Holtermanns veg på en 25,3 meter lang betongbru, før den kommer til Lerkendal, som ligger 2,55 km fra Marienborg. Jernbanelinjen fortsetter gjennom den 2,7 km lange Tyholttunnelen før man den kommer inn på Meråkerbanen på Leangen stasjon.
Styrkeprøven Rett Vest
Styrkeprøven Rett Vest er et ultraløp som arrangeres i fjellheimen i Bergen.
I 1984 gjennomførte de tre brødrene Håkon, Harald og Peter Kryvi den lange turen fra Gullbotn til Kjøkkelvik, og dette inspirerte i 1989 Geo Wilson til å samle en liten gruppe som arrangerte en ny tur i samme løype. Da dette ga mersmak gjentok de turen året etter og fikk med seg flere mosjonister. På få år utviklet det seg til å bli en årlig tradisjon for et hundretall sprekinger. Løyperekordene innehas av Thorbjørn Ludvigsen med tiden 4 timer og 40 minutter, og Sara Rebekka Færø med tiden 6 timer og 3 minutter. I 2013 feiret Styrkeprøven Rett Vest 25-årsjubileum.
Løypebeskrivelse
Løypen starter på Gullbotn og går opp til Gullfjellstoppen og løypens høyeste punkt på 987 meter. Derfra går ruten videre vestover og innom toppene Austlirinden, Sletteggen og Livarden. For å komme fra fjellmassivet Gullfjellet og over til Byfjellene må man nesten helt ned på havnivå på Haukeland før oppstigningen igjen mot Ulriken starter nærmest umiddelbart. Etter å ha passert dette fjellet fortsetter løypen ned til Bergen by hvor man må gjennom 2-3 km med asfalt og brostein før man starter signingen mot Løvstakken fra Solheimsviken. Derfra følger Damsgårdsfjellet og til slutt Lyderhorn før målgang i Kjøkkelvik.
Ulykker
I 2004 omkom to deltakere da de falt utfor Markskilfossen da de deltok i Styrkeprøven Rett Vest. Arrangøren måtte dengang tåle kritikk for ikke på forhånd å ha avlyst arrangementet på grunn av dårlig vær, men fikk også ros fra Politiet for måten arrangøren håndterte ulykken på.
I 2009 omkom også en deltaker etter at han hadde brutt løpet og falt utfor en høy skrent da han skulle ta seg ned til nærmeste bebyggelse.
The Burglar’s Dilemma
Handling
Historen følger en lignende historie som Kain og Abel, hvor en misunnelig bror slår ned sitt søsken akkurat i det en ung innbruddstyv er i ferd med å bryte seg inn i hjemmet deres. Den misunnelige broren tilkaller deretter politiet, som mistenker den unge inntrengeren for å ha begått drapet.
Men hvordan kan innbruddstyven bevise at han bare er skyldig i et mislykket innbrudd, men ikke i selve drapet?
Det uavhengige Slovenia
Slovenia ble anerkjent som suveren stat 15. januar 1992. I tiden etter ble det politiske liv preget av partipolitiske motsetninger. Alliansen DEMOS gikk i oppløsning i april 1992. Ved nye valg senere på året ble det liberal-demokratiske parti (LDS), ledet av Janez Drnovšek, størst med 30 av 90 representanter i parlamentet. Dette var et sentrumsparti med en viss tilknytning til Kommunistpartiets gamle ungdomsorganisasjon. Nest størst ble et konservativt parti ledet av statsminister Lojze Peterle, som ble utenriksminister i regjeringen Drnovšek. Det tredje store partiet ble det gamle kommunistpartiet, Partiet for demokratisk fornyelse, ledet av Janez Kocijančič.
Drnovšek blir ofte gitt æren for å ha ledet Slovenias vellykkede overgang fra kommunisme til markedsøkonomi. Etter en nedgangsperiode like etter uavhengigheten, som en følge av at det jugoslaviske markedet ble borte, opplevde Slovenia en gunstig økonomisk utvikling. Sammen med de historiske bånd til vesten og et stabilt demokrati førte dette til at Slovenia var en av de nye statene i Øst-Europa som klarte seg best.
Finansminister Anton Rop overtok som ny statsminister da Drnovšek ble president 2002. Ved valget i 2004 ble LDS' lange regjeringsperiode brutt, da det konservative partiet Slovenske demokratiske parti (SDS) ble største parti med 29,1 % av stemmene; LDS fikk 22,8 %. Et lite nasjonalistisk parti – Slovensk nasjonalparti (SNS) – fordoblet oppslutningen sin til 6,3 %. Janez Janša som ledet territorialforsvaret i den korte krigen mot Jugoslavia sommeren 1990, ble ny statsminister. Janšas regjering består av SDS og to mindre partier, Nye Slovenia og Slovensk folkeparti. Koalisjonsregjeringen har et knapt flertall i nasjonalforsamlingen, og det nasjonalistiske SNS kan dermed komme til å spille en rolle i slovensk politikk.
Osman II
Osman II (også kjent som Genç Osman, den unge Osman) (osmantyrkisk: عثمان الثاني; født 3. november 1604 i Topkapıpalasset i Istanbul, død 20. mai 1622 på Yedikule i samme by) var sultan av Det osmanske rike fra 1618 til han ble drept 20. mai 1622.
Sultan
Han ble sultan allerede i en alder av 14 år som følge av et statskupp mot hans onkel Mustafa I. Til tross for hans unge alder gjorde han seg bemerket som en god leder og ledet personlig den osmanske invasjonen av Polen. I oktober 1621 ble han i midlertidig sendt hjem i skam etter å ha tapt slaget ved Khotin mot hetmanen Jan Karol Chodkiewicz. Han skyldte på janitsjarenes ineffektivitet og svakhet for tapet.
Janitsjarene var siden 1590 blitt til en uavhengig maktfaktor ved det osmanske hoff og de forfulgte sine egne politiske interesser. Ettersom statskassen stadig hyppigere var så svekket at yrkessoldatene ikke alltid fikk utbetalt sitt sold, hadde jantisjarene allerede flere ganger gjort opprør mot sine offiserer og således fremtvunget at lønnen ble utbetalt
Etter nederlaget ved Khotin satte Osman II seg fore å reformere janitsjarkorpset. Han stengte alle kafeene som ble brukt som samlingspunkter for janitsjarene. Han hadde tanker om til slutt å oppløse hele janitsjarkorpset og erstatte det med egne styrker, rekruttert for det meste fra Egypt. Under dekke av å gjennomføre pilegrimsreise til Mekka begynte Osman II å forberede sin avreise til Kairo vfor å tilrettelegge for dette.
Da sultanens virkelige planer sivet ut, satte janitsjarene i 1621 i gang et palassopprør som ble støttet av forgjengeren sultan Mustafas mor. De lot Osman II ta til fange, og gjeninnsatte sultan Mustafa I. Så henrettet de Osman. Det ble sagt at da han skulle henrettes ved kveling ville han ikke gi seg frivillig og det tok lang tid og mange menn for å få kontroll på ham. Han ble til slutt slått i hodet med en øks og senere kvalt med en buestreng.
Osman IIs regjeringstid var bemerkelsesverdig av to grunner. For det første var Osman den første og eneste sultan før Tanzimattiden som forsøkte å gjennomføre militærreform. For det andre representerer janitsjarenes militærkupp selve høydepunktet for deres makt. Frem til da hadde janitsjarene vært en av flere konkurrerende grupper ved hoffet, og som sådan var de blitt utnyttet i andres renkespill. Nå skjedde for første gang at de grep inn i den opolitiske prosess helt på egne vegne.
Sov på min arm
Sov på min arm er et musikkalbum med Carola, utgitt den 14. februar 2001. Albumet lå 4 uker på VG-lista og endte med 18.-plass som beste plassering. Albumet ble produsert av Erik Hillestad.
Christian Blache
Christian Vigilius Blache (født 1. februar 1838 i Aarhus, død 14. mars 1920 i København) var en dansk marinemaler. Han regnes med blant de tidlige Skagensmalerne.
I 1863 begynte han å stille ut og året etter kjøpte Den Kongelige Malerisamling «Fra Begtrupvigen ved Hals». I 1865 fikk han De neuhausenske priser for «Danske Orlogsskibe under Letning i Sundet». I 1869 vant han prisen for andre gang.
I 1888 ble han medlem av Kunstakademiets Plenarforsamling.
Blache er begravet på Garnisons Kirkegård i København.
Utmerkelser
I 1888 ble han Ridder av Dannebrog, i 1898 titulær professor, i 1904 mottok han Dannebrogordenens Hæderstegn og i 1914 ble han Kommandør av 2. grad.
Globus II
Globus II (Have Stare, AN/FPS-129) er en radar beliggende på Vårberget i Vardø, driftet av Etterretningstjenesten.
Radaren ble plassert i Vardø i 1999.
Historie
Mot slutten av 1980-årene innledet USA og Norge et samarbeid om å sette opp en radarstasjon i tillegg til den Luftforsvaret hadde på Vårberget. Dette samarbeidet ble brutt og amerikanerne satte i 1995 opp radaren som ble kalt Have Stare, på flybasen Vandenberg i California. I 1997 ble norske og amerikanske myndigheter enige om å flytte Have Stare til Vardø, og radaren ble tatt ned sent i 1998. Flyttingen skjedde 1999 og radaren var operativ igjen i 2001, noen sier 2003.
Radaren er utviklet i USA. Ettersom radaren befinner seg rundt 40 km fra den russiske grensen, der Russland har store militære baser, har det ført til flere diplomatiske belastninger mellom Norge og Russland. En tidligere direktør for testing og evaluering av våpensystemer i USA, Philip Edward Coyle III, hevder at Globus II har en viktig rolle i USAs anti-ballistiske missilforsvar. Lokaliseringen av radaren nær de russiske testområdene for ICBM og SLBM, gjør anlegget i stand til å bygge opp en database over de russiske missilers og stridshoders forskjellige signaturer med stor presisjon, slik at nøyaktig identitet kan fastslås, inkludert forskjellen mellom virkelige stridshoder og narremål.
Under en storm i år 2000, ble radarkuppelen som dekker antennedisken revet av slik at antennens stilling kom til syne. Det viste seg da at den var rettet direkte mot Russland. Fra lokalavisen ble kommentaren da slik: "Jeg er ikke ekspert, men jeg trodde retningen mot verdensrommet var opp mot himmelen". Den offisielle forklaringen fra Etterretningstjenesten var at antennen pekte mot Russland ved en ren tilfeldighet.
Fruktlegeme
Et fruktlegeme (sporokarp) er den delen av en sopp hvor de kjønnede sporene dannes. Faguttrykket for et fruktlegeme hos sekkesporesopper er ascokarp, og hos stilksporesopper heter det basidiokarp.
Fruktlegemet kan vokse under bakken, slik det gjør hos trøfler, eller det kan vokse over bakken. På folkemunne sikter ofte ordet sopp til en av hattsoppenes fruktlegemer. Sjampinjonger, fluesopper eller kantareller for oss gjerne til å tenke på fruktlegemene hos disse soppartene. Mesteparten av organismen lever som mycel. Avhengig av hvordan soppen skaffer seg næring kan mycelet trenge dypt ned i bakken eller inn i en døende organisme.
Cellevevet som produserer sporer kalles hymenium. Det dannes som en tynn hinne utenpå vev som kalles hymenofor. Hymenoforet kan være glatt, rynket, pigget, poreformet, rørformet, ribbeformet eller skiveformet. Tradisjonelt har dette vevets form og utseende vært viktig i systematiseringen av de mange forskjellige arter av sopp. Det brukes ikke på den måten lenger, men er fortsatt praktisk for feltarbeid.
Hattsopper er sopp som produserer fruktlegemer med en karakteristisk form, med en fot, en stilk og en hatt. Hattsopper er ikke en systematisk gruppe, men heller en morfologisk karakteristikk av fruktlegemet hos mange stilksporesopper som er praktisk for å finne og kjenne igjen mange arter. Selv om noen sekkesporesopper også har en form som kan minne om en fot og en hatt, regnes de ikke som hattsopper. Et eksempel på det er morkler.
Hos enkelte sopparter er fruktlegemet spiselig, hos andre sopparter kan det inneholde stoffer som er giftige for mennesker og dyr.
Lars Erik Grønntun
Lars Erik Eikum Grønntun (født 19. september 1970) er en norsk næringslivsleder og tidligere politiker fra Fremskrittspartiet (FrP). Grønntun leder Hill+Knowlton Strategies globalt. Han er også styreleder i det norske PR-byrået Gambit Hill+Knowlton, som han var med å grunnlegge i 1995.
Han var formann i Fremskrittspartiets Ungdom (FpU) 1992–94 og i denne egenskap medlem av gruppestyret i Fremskrittspartiet på Stortinget. Fra 1993 til 1997 var Grønntun varamedlem av Oslo bystyre. Han var FpU-formann under det dramatiske Bolkesjø-landsmøtet i FrP i 1994 hvor partiet ble splittet.
Etter endt formannstid forlot også Grønntun FrP-bevegelsen og startet kommunikasjonsselskapet Gambit, som ble kjøpt opp av det globale markedsføringsselskapet WPP i august 2002 og fusjonert med Hill & Knowlton, som senere har skiftet navn til Hill+Knowlton Strategies. Grønntun ledet Gambit H+K frem til 2011, da han ble utnevnt til leder for Hill+Knowlton Strategies’ divisjon i Nord-, Øst- og Sentral-Europa. I 2014 ble han utnevnt til sjef for selskapets EMEA-divisjon (Europa, Midtøsten og Afrika), en divisjon han også har vært strategidirektør for. Høsten 2018 ble Grønntun utnevnt til Global President for Hill+Knowlton Strategies, et av verdens største kommunikasjonsbyråer. Grønntun har i tillegg flere styreverv i norsk næringsliv.
Fulgencio Yegros
Fulgencio Yegros y Franco de Torres (født 1780, død 17. juli 1821) var en viktig paraguayansk offiser og politiker som ble det uavhengige Paraguays første statsoverhode. I hjemlandet regnes han som nasjonens landsfader.
Yegros ble født inn i en familie med en militær tradisjon, og han ønsket derfor en karriere innenfor militæret, og Yegros' bestefar hadde tidligere vært Paraguay-provinsens guvernør. Han studerte i provinshovedstaden Asunción, og ble i 1801 deretter med i den spanske koloniale hæren som fenrik. Sin første militære erfaring fikk han fra kamper mot portugiserne i Brasil, og i 1807 var han blant de paraguayanske troppene som aktivt deltok i å motstå de britiske invasjonene av Río de la Plata i visekongedømmets hovedstad Buenos Aires. Han ble i 1810 forfremmet til kaptein og gjort til guvernør over Misiones-departementet.
Yegros og Pedro Juan Caballero var de viktigste militære offiserene i 1811-revolusjonen i Paraguay, hvor landet 14. mai 1811 ble erklært uavhengig. Etter uavhengigheten ble Yegros sammen med José Gaspar Rodríguez de Francia utnevnt til republikkens konsuler, etter modell av den franske revolusjon. Han grunnla deretter det første militærakademiet i et uavhengig Paraguay.
Yegros var mer enn offiser enn en politiker. Hans rolle som konsul i 1811-13 og i 1814 ble marginalisert av Rodríguez de Francia, som etter Yegros' siste termin ble landets enehersker. Yegros trakk seg da tilbake fra det offentlige liv til sin estancia i Santa Bárbara.
I 1820 involverte han seg igjen i politikken, da han deltok i en mislykket revolusjon med det mål å styrte Rodríguez de Francia. Etter revolusjonens nederlag ble han fengslet, og han døde deretter i fengsel det følgende året.
Flor Velázquez
Flor Velázquez (født 2. mai 1984) er en venezuelansk judoka.
Hun representerte Venezuela under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble utslått i andre runde.
Salsbruket kapell
Salsbruket kapell er et kapell fra 1950 i Nærøysund kommune, Trøndelag fylke.
Byggverket er i tre og har 260 plasser.
Salsbruket kapell ble gitt som gave til Salsbruket av brødrene Johan, Oskar og Axel Collett. Sommeren 1950 sto bygget ferdig og den 27. august samme år ble det vigslet av biskop Arne Fjellbu.
Seiersløk
Seiersløk er en flerårig løk som vokser i hager i Nord-Norge. Den finnes fra fjellene i det sørvestlige Europa gjennom Alpene og Karpatene, til Kaukasus, Ural, Altaj (fjellkjede), Japan og Aleutene. Da den helst vokser over skoggrensen kalles den også alpinløk. I østen kan den også vokse i skoger. På 1920-tallet ble den funnet i hager og ved kirker i Lofoten, spesielt på Vestvågøy, der den har hatt tilnavnet amerikaløk. Seiersløken er siden videreutviklet av Bioforsk. Den er også senere funnet ved Granvin.
A Canine Sherlock Holmes
A Canine Sherlock Holmes er en britisk stumfilm fra 1912 regissert av Stuart Kinder.
Movimento per l’Autonomia
Movimento per l'Autonomia er et søritaliensk, autonomiorientert politisk parti. Partiet ble grunnlagt den 30. april 2005 av søritalienske, særlig sicilianske, dissidenter på sentrum-høyre-siden, mange med utgangspunkt i Unione dei Democratici Cristiani e di Centro (UDC) og Nuovo Partito Socialista Italiano (NPSI). Partiets leder er Raffaele Lombardo.
Störst av allt (album)
Störst av allt er et musikkalbum med Carola, utgitt den 24. mai 2005. Albumet lå 4 uker på VG-lista og endte med 16.-plass som beste plassering.
Kerteminde kommune (1970–2006)
Kerteminde kommune er en tidligere kommune i Fyns amt i Danmark som eksisterte fra 1. april 1970 til den ble lagt sammen med Langeskov kommune og Munkebo kommune fra 1. januar 2007 til den nye Kerteminde kommune i forbindelse med Kommunalreformen (2007).
Derg
Derg (ge'ez: ደርግ ; komité, råd, forkortelse for Den samordnede komitéen for de væpnede styrkene, politiet og den territoriale hæren), også stavet dergue, var en prosovjetisk, kommunistisk (marxistisk-leninistisk) militær junta som overtok den politiske makta i Etiopia etter at Keiserriket Etiopia under keiser Haile Selassie I ble styrtet i 1974.
I månedene etter at Derg ble grunnlagt fikk de mer og mer makt. I juli 1974 fikk Derg en nøkkel fra keiseren Haile Selassie I som et tegn på at komiteen ikke bare hadde makt nok til å arrestere militære offiserer, men også embetsmenn på alle nivåer i staten. Kort tid senere var to statsministere Tsehafi Taezaz Aklilu Habte-Wold og Endelkachew Makonnen, sammen med de fleste av sine kabinetter, flere regionale guvernører, og mange høytstående militære offiserer og embetsmenn i det keiserlige hoff puttet i fengsel. Nesten ingen av dem fikk vite hvorfor de var arrestert og satt i fengsel. I august 1974 ble det foreslått en grunnlov som skulle skape et konstitusjonelt monarki, og denne loven ble lagt fram for keiseren. Deretter begynte Derg på et program for demontering av det keiserlige styresettet og regjeringen dens. Derg avsatte og fengslet keiseren den 12. september 1974 og tok deretter over makten selv.
15. september 1974 omdøpte komiteen seg til å være et provisoriske militært administrasjonsråd som tok kontroll over regjeringen. Komiteen valgte generalløytnant Aman Andom til å være dens fungerende leder av staten inntil kronprins Asfaw Wossen kunne vende tilbake fra sin medisinske behandling i Europa og deretter overta tronen som en konstitusjonell monark. Men kronprinsen godtok ikke Derg som en legitimt politisk parti og han nektet å bli kronprins. Dette førte til krangling mellom ledelsen i Derg og flere radikale elementer innen komiteen. Etter at flere av medlemmene av Derg ble eliminert og etter kronprinsens korte regjeringsperiode ble det etiopiske monarkiet avskaffet i mars 1975. Marxismen-leninismen ble proklamert som ideologien til staten.
Gjennom hele regjeringstiden til Derg var det flere interne konflikter innen komiteen, noe som resulterte i dødsfall av general Tafari Benti og flere av hans lojale støttespillere i november 1977. I 1987 ble Derg formelt oppløst og landet ble omdøpt til «Folkets demokratiske republikken Etiopia» (PDRE) og landet fikk en ny grunnlov. Mange av de nyere medlemmene av Derg forble i viktige offentlige stillinger og fortsatte som medlemmer av Sentralkomiteen og Politbyrået og innen flere kommunistiske partier.
I Etiopia var det mye hungersnød på 1980-tallet, noe som brakte med seg mye oppmerksomhet fra resten av verden. Hungersnøden inspirerte flere veldedige organisasjoner i mange vestlige land. Pengene som vestlige frivillige organisasjoner samlet inn de har ble fordelt mellom de frivillige organisasjonene rundt om i Etiopia. En kontrovers oppsto da det ble avslørt at noen av disse frivillige organisasjonene i Etiopia fortsatt var under Dergs kontroll og innflytelse og at det meste av pengene hadde blitt brukt til å finansiere Dergs tvungne bosettingsprogrammer som førte til at millioner av mennesker ble hjemløse og mellom 50 000 og 100 000 mennesker ble drept.
Dergs tid innen regjeringen ble offisielt avsluttet i 1987 ved dannelsen av PDRE. Men den siste formannen i Derg ble fortsatt sittende som president for den neste regjeringen som kom til makten i Etiopia. I desember 2006 ble 72 tjenestemenn som var medlemmer av Derg mellom 1975 og 1987 funnet skyldige i folkemord på titusener av etiopiere. Trettifire personer ble dømt i denne rettssaken. 14 andre medlemmer hadde dødd under den omstendelige rettsprosessen og resten av dem ble dømt for folkemord in absentia.
Russland og vi
Tematikk
Boken omhandler det sovjetiske samfunnet i tiden etter den russiske revolusjonen, og Quislings antikommunistiske grunnsyn stod sentralt. I Russland og vi advarte han mot en tilsvarende revolusjon i Arbeiderpartiets eller NKPs regi i Norge, noe Quisling mente ville føre til et samfunn i kaos med titusenvis av døde.
Quisling-biograf Oddvar Høidal skriver at Russland og vi «styrket [Quislings] økende renommé som bolsjevismens svorne fiende i Norge». Høidal skriver videre at på tross av at det var noe hold i Quislings kritikk av Sovjet-systemet foresøkte han ikke på noen måte å være objektiv, «for ham gjaldt det å male Sovjetunionen så svart som mulig».
Historiker Hans Fredrik Dahl beskriver Russland og vi som «en eiendommelig tekst, utvilsomt et av de merkeligste intellektuelle dokumenter fra norsk mellomkrigstid». Dahl regner Quislings beskrivelser av jordbrukspolitikk og forholdene på den russiske landsbygda som gode, og skriver at «[Quislings] kritikk faller ledig og lesverdig». Samtidig trekker Dahl frem de rasebiologiske forklaringsmodellene brukt i boken, der Quisling anser revolusjonen som finsk-slaviske, asiatiske og orientalske folks angrep på et aristokrati «av vesentlig nordisk opprinnelse».
Oversettelser til andre språk
Høsten 1931 kom Russland og vi ut på engelsk med tittelen Russia and Ourselves. Den ble utgitt på den anerkjente forlaget Hodder & Stoughton, sannsynligvis på grunn av at forlegger Hodders norske kone kjente en venninne av Quisling. Boken ble også utgitt på spansk som Politica de Oriente y Occidente i 1935, etter å ha bli oversatt av en beundrer.
Det var tidlig også snakk om en tysk utgave, men dette ble ikke noe av før NS-forlaget Blix utgav den som Russland und wir i okkupasjonstiden i 1942, i Eberhard Günther Kerns oversettelse. I den tyske utgaven var teksten noe omarbeidet, og den pro-britiske innstillingen i originalutgaven var tonet ned. Det ble også lagt inn flere antisemittiske formuleringer, og når fremtidens Russland ble diskutert i sluttkapittelet var tidligere formuleringer om at landet måtte bygges opp igjen på amerikansk og engelsk kapital erstattet med formuleringer om at det måtte skje «ved skandinavisk og tysk arbeidshjelp».
NorBetong
Selskapet ble opprettet som Norcem Betong i 1983, og var da en videreføring av Norcems betongproduksjon. I dette selskapet ble det også produsert betongelementer, betongvarer, samt pukk og grus. Navnet ble endret til Aker Betong i 1987, og senere til NorBetong i 1996.
Ramblin’ Rose
«Ramblin' Rose» er en amerikansk populærmusikksang fra 1962, skrevet av brødrene Noel og Joe Sherman. Den ble popularisert av Nat King Cole. Hans innspilling ble utgitt på singlen Capitol 4804. Produsent var Lee Gillette. Singlen solgte i mer enn én milliion eksemplarer. «Ramblin' Rose» var også på Coles album album of the same name, som også var en milliionselger. Sangen ble nominert til en Grammy Award i kategorien Record of the Year.
Huset Gonzaga
Gonzaga er en fyrstefamilie med navn etter borgen Gonzaga ved Mantova.
Ramblin’ Rose
Flere artister har gjort coverversjoner av den, slik som Johnny Lee og Hank Snow. En franskspråklig versjon med Petula Clark med tittelen «Les Beaux Jours» ble utgitt i 1962.
Huset Gonzaga
Familien var ledende i bykommunen, senere markiet og til slutt i hertugdømmet Mantova. I første halvdel av 1600-tallet tilfalt hertugdømmet Mantova den yngre linjen Gonzaga-Nevers.
Ramblin’ Rose
Svensk versjon
Stig Rossner har skrevet en svensk tekst. Den svenske tittelen er «Törnrosen».
Innspilling
Carli Tornehave. Utgitt på EP-platen Philips 433 415 PE i 1962.
Norsk versjon
Arve Sigvaldsen skrev en norsk tekst med tittelen "Kom, kom, kom" som Stein Ingebrigtsen spilte inn i på albumet Bare Stein i 1973.
Sholpan Kaliyeva
Sholpan Kaliyeva (født 5. juli 1980) er en kasakhstansk judoka.
18 Bästa
18 Bästa er et samlealbum med den svenske artisten Carola, utgitt 29. desember 2004.
Osteoglossomorpha
Osteoglossomorpha er en gruppe egentlige beinfisker. Inndelingen i artikkelen følger Fishes of the World.
Aaron Ashmore
Trivia
Han har sine bestefars intialer tatovert på håndleddet sitt, det samme har hans tvillingbror Shawn.
Rönneberga backar
Rönneberga backar er en samling gravhauger som ligger 5 km øst for Landskrona i Skåne.
Gravfeltet ligger oppe på en høyde med god utsikt, 100 moh. På begge sider av veien og rundt gården Rönneberg ligger et gravfelt med tolv synlige gravhauger.
Nærmest gården ligger seks hauger, og Bålhög er den største (diameter: 35m, høyde: 5m). Tidligere har det eksistert mange flere gravhauger, men de er enten forsvunnet eller slettet. Øst for gården, på begge sider av veien, ligger henholdsvis åtte og seks gravhauger. Den største er 25 meter i diameter og nesten 4 meter høy.
Lengst i nordvest finnes den 4 meter høye "Höljer Danskes hög", med 35 meter i diameter. Sagnet sier at kong Höljer (Holger) Danske sitter i full rustning inne i haugen. En annen variant mener at Holger sitter i ett underjordisk hvelv under Kronborg slott i Helsingör. Når Danmark er i fare skal Holger Danske komme frem og redde landet.
Captured by Bedouins
Captured by Bedouins er en amerikansk stumfilm, fra 1912.
Rönneberga backar
Gravhaugene er ikke arkeologisk undersøkt. Undersøkelser av andre gravhauger har vist at man i eldre bronsealder ble begravet i en tre- eller steinkiste. Graven ble utstyrt med gaver som våpen, redskap, smykker og kanskje leirkar med mat og drikke. Kisten ble dekket med en steinrøys og over dette ble graven dekket av gress og torv.
Slike gravhauger ble anlagt i eldre bronsealder, men noen har sitt opphav i slutten av yngre steinalder. De ble siden brukt til å foreta nye begravelser i yngre bronsealder og noen ganger inn i jernalderen. Da ble de døde brent og benene ble lagt sammen med gravgaver i en urne som ble satt ned i kanten av haugen.
Captured by Bedouins
Handling
En amerikansk offiser forsøker å forkle seg som en araber, for å redde en amerikansk kvinne som har blitt kidnappet av en arabisk stamme.
Knut Wessel Halvorsen
Knut Wessel Halvorsen (1929–2014) var en norsk kunstner, gallerist og lærer som i nesten 30 år drev sitt eget galleri i Buvika. Han debuterte på Høstutstillingen i 2003. Halvorsen var utdannet lærer og arbeidet primært som det i mange år.
Bakgrunn
Knut Wessel Halvorsen ble født på Frosta, men flyttet til Charlottenlund i Trondheim (den gang en del av Strinda) allerede på starten av 1930-tallet.
Kunstner
Som kunstner drev Halvorsen i hovedsak med kunstformidling, men skapte også egen kunst. Han vokste opp i et kunstnerhjem med en far, Boye Halvorsen, som var både håndverks- og kunstmaler. De stilte også ut en del sammen, og sammen med Gerald Siler og Justin Siegert dannet de i noen år kunstnerfellesskapet «Gruppe Trøndelag». Gruppen viste utstillinger, også i Finland, der han ble kjøpt inn til Tammerfors bys kunstsamling.
På slutten av 1970-tallet kom i tillegg sønnen, grafikeren Knut Eerik Halvorsen, inn i dette fellesskapet, og de tre generasjoner Halvorsen viste flere egne utstillinger, blant annet i Galleri Arktica. I 2003 ble han antatt på Høstutstillingen med sin kollasj «Besøket». Bildet bygde han på en ufo-opplevelse som han mente å ha hatt på Fosen i 1957. I selve maleriet, som ble fullført først i 2003, skildrer han et møte mellom en ufo og en gruppe samer. I 2009 fullførte han en kollasj kalt «Gaisse-natt», der nordlyset spiller blålig trolsk over et høyt fjell.
Galleriet Arktica var et galleri som var integrert i hans egen villa i Buvika. Det ble satt opp i 1980 og var i bruk frem til hans død. Etter hans død ble det omgjort til smykkeverksted, drevet av kona til hans sønn. I 2008 flyttet hans sønn Knut Eerik et eldre bygg ned til samme tomt der han skulle både bo og åpne sitt eget galleri, Galleri Hammerdalen.
Halvorsen var utdannet lærer, med en særlig interesse for språk. Allerede i oppveksten i Trondheim ble han opptatt av finsk og praktiserte dette språket i sitt første år som lærer i en grensebygd i Finnmark. Deretter begynte han på lærerskolen i Tromsø som eneste norskspråklige student på den samiske linjen. Etter et nytt praksisår i Finnmark, og tilleggsundervisning i finsk, fullførte han lærerskolen i 1956 og tok deretter fatt på sin lærergjerning. På 1960-tallet utdannet han seg videre til adjunkt ved Norges Lærerhøgskole, med grunnfag i tysk og norsk. Han studerte også finsk på universitetet i Helsingfors. Halvorsen arbeidet ved flere skoler rundt om i Trøndelag; Byneset, Lysøya i Jøssund, Ørland statsrealskole, Verdal interkommunale skole, Sverresborg skole og Melhus kommunale realskole. Han avsluttet lærergjerningen ved Eid skole, hvor han var ansatt fra midten av 1970-tallet og til begynnelsen av 1990-tallet.
Knut Halvorsen var gift med finskfødte Terttu Tellervo (f. 1925, d. 2012) som var en viktig støttespiller for hans galleri. Han er sønn av kunstneren Boye Halvorsen (f. 1903, d. 1988) og far til kunstneren Knut Eerik Halvorsen (f. 1957). Han og kona flyttet til Buvika i 1970 og bodde der frem til sin død.
Bartrekveldvikler
Bartrekveldvikler (Zeiraphera griseana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).
Utseende
En middelsstor (vingespenn 16–22 millimeter), brunspraglete vikler. En del av skjellene i forvingen har hvit spiss, slik at vingen får bittesmå, hvite flekker («mel-dryss»). Ellers har vingen få påfallende tegninger, men der er gjerne et skrått, mørkere tverrbånd i den ytre delen. Bakvingen er brun. Arten er større enn de fleste andre viklere som lever på bartrær. Larven er gulgrå med svart hode.
Levevis
Larvene lever først og fremst på lerk (Larix decidua), men kan også forekomme på andre bartrær. Arten kan ha bestandsutbrudd og gjøre noe skade, først og fremst på lerk, men også på sembrafuru (Pinus cembra), furu (Pinus sylvestris) og gran (Picea abies). De voksne viklerne flyr i juli-september, om kvelden. Eggene legges på årsskuddene til vertstreet, der de overvintrer før de klekkes. Masseforekomster kan skje omtrent hvert tiende år, da kan arten gjøre betydelig skade ved å beite ned nålene på trærne, for store trær betyr dette vanligvis bare en liten reduksjon i vekstfarten, men på unge trær kan toppskuddene ødelegges slik at trærne får varig skade. I Norge er skader bare påvist i fjellskog (over 500 meter over havet) i Hedmark og Oppland, sist i 1968/69.
Utbredelse
Arten er utbredt i Europa, unntatt i sørøst, og finnes også i det nordlige Asia østover til Japan, og i Alaska. Den er vanligst der det vokser mye lerk, som i det nordlige Sibir og i Alpene. I Norge er den funnet over hele landet unntatt på Nordvestlandet og deler av Nord-Norge.
Frøyabanken
Frøyabanken er en fiskebanke som ligger vel 50 km vest for Frøya i Trøndelag. Området er fiskerikt og opptil 160 m dypt. Geologisk hører området til Trøndelagplattformen. I forhold til andre fiskebanker ligger Frøyabanken sørvest for Haltenbanken og nordøst for Storegga. Området har status som internasjonalt sted og blir ikke forvaltet av noen norsk kommune.
Uoffisiell verdenscup i langrenn 1973/74
Uoffisiell verdenscup i langrenn 1973/74 var den første uoffisielle verdenscupsesongen i langrenn der Det internasjonale skiforbundet (FIS) var medarrangør. Verdenscupen kom i gang etter et initiativ ved Vladimir Pacl fra Tsjekkoslovakia. Pacl hadde vært formann i FIS' langrennskomité, og var en forkjemper for opprettelse av verdenscup i langrenn. FIS var mot hans forslag, så han startet en privat verdenscup i 1969. Først i sesongen 1973/74 ble FIS med som arrangører av en uoffisiell verdenscup.
Sesongen ble innledet i Kastelruth i Italia 9. januar 1974 og ble avsluttet i Oslo 9. mars 1974. Det ble valgt ut 11 tradisjonsrike renn i Norden og Mellom-Europa, og utøvernes resultater fra fem av rennene ble strøket. Altså var seks av rennene tellende for hver utøver. Poengberegningen startet på 26 poeng for vinneren og så synkende ned til ett poeng for 20.-plass. Det ble arrangert renn kun for menn, og Ivar Formo fra Norge vant cupen sammenlagt.
Maurice Hilleman
Maurice Ralph Hilleman (født 30. august 1919 i Miles City i Montana i USA, død 11. april 2005 i Philadelphia i USA) var en amerikansk mikrobiolog.
Bakgrunn
Hilleman ble født på en gård på Montanas high plains utenfor Miles City. Hans foreldre var Anna (Uelsmann) og Gustav Hillemann, og han var deres åttende barn. Hans tvillingsøster døde ved fødselen, og moren døde to dager etter. Han ble oppdratt nær ved hos sin onkel Robert Hilleman, og arbeidet på familiegården i ungdommen. Han tilskrev mye av sin fremgang senere med sitt arbeid med kyllinger i barndommen; siden 1930-årene hadde befruktede hønseegg ofte blitt benyttet for å dyrke virus for vaksiner.
Virke
Hilleman utviklet over 40 vaksiner, for det meste i sin stilling hos Merck & Co. i West Point i Pennsylvania. Han var en sterk personlighet som samtidig var beskjeden og lite æresøkende på egne vegne. Ingen av hans vaksiner eller oppdagelser er navngitt etter ham. Han ledet sitt laboratorium som en militær enhet. Han var sjefen og han oppsa enhver som ikke levde opp til hans forventninger. For en tid hadde han en samling av «skrumphoder» (i virkeligheten forfalskninger ett av barna hans hadde laget) på sitt kontor som trofeer som representerte hver av kollegene han hadde sparket. Han brukte bannskap og tirader for å drive gjennom sin argumentasjon, og nektet å være med en obligatorisk «charm school» som firmaet, Merck, avholdt for å sivilisere sine mellomledere. Hans ansatte var sterkt lojale overfor ham.
Omtrent halvparten av vaksinene som gis i barnevaksinasjonsprogram er utviklet av ham, deriblant vaksiner mot meslinger, kusma, hepatitt A, hepatitt B, vannkopper og meningitt. Han deltok også i oppdagelsen av forkjølelsesviruset adenoviridae, hepatittviruset, og det kreftfremkallende viruset SV40.
Hilleman var blant de første til å skjønne at utbruddet av influensa i Hongkong i 1957 kunne bli til en stor pandemi. Etter ni 14-timers dager arbeidet han sammen med en kollega med å finnet ut av sykdommen og kunne fastslå at det var en ny influensatype som kunne koste millioner av mennesker livet. Selv om 69.000 amerikanere døde, kunne det ha blitt langt verre, hadde det ikke vært for vaksinen han utviklet.
Under hongkongsyken i 1968 spilte Hilleman og hans team en viktig rolle for utviklingen av en vaksine, og ni millioner doser mot også denne influensaen ble tilgjengelige på fire måneder.
Hillemann har gjennom sine vaksiner berget flere menneskeliv enn noen annen medisinsk forsker på 1900-tallet. Robert Gallo har beskrevet ham som «den mest suksessrike vaksineutvikleren i historien».
Heder
I 2007 skrev Anthony S. Fauci i en biografisk memoar om Hilleman: "Maurice was perhaps the single most influential public health figure of the twentieth century, if one considers the millions of lives saved and the countless people who were spared suffering because of his work. Over the course of his career, Maurice and his colleagues developed more than forty vaccines. Of the fourteen vaccines currently recommended in the United States, Maurice developed eight."I 2008 oppkalte Merck sitt Maurice R. Hilleman Center for Vaccine Manufacturing i Durham i North Carolina etter ham.
David Busst
David Busst (født 30. juni 1967) er en tidligere engelsk fotballspiller. Han spilte det meste av karrieren for Coventry City, før han la opp i 1997 etter å ha fått et åpent brudd i leggen i en kamp mot Manchester United. Han ble tråkket på i leggen etter en duell inne i feltet med Denis Irwin.
Gangnihessou
Gangnihessou var den første av de tradisjonelle «tolv kongene av Dahomey». Gangnihessou kan ha styrt Dahomey rundt 1620. Hans symboler var gangihessoufuglen, en tromme og noen kaste- og jaktkjepper. Det er ikke helt avklart om han faktisk var konge, eller om han bare var en innflytelsesrik leder som rådgav sin yngre bror, Dakodonou, som ble sett på som kongelig i samtiden.
Såret tre
Et såret tre (engelsk Scarred tree) er et tre der barken har blitt fjernet av aboriginer for å lage kano, ly eller oppbevaringformål (slik som coolamoner).
Sårede trær er synelige tegn på aboriginsk tilstedeværelse og trærne kan gi informasjon om livsførsel i nærområdet.
Landrø
Navnet Landrø kommer fra bygda Lensvika i Sør-Trøndelag og gir der navn til både steder, gårder og folk. I Norge er det drøyt 260 personer som har Landrø som etternavn.
EM i friidrett 1998 – Maraton kvinner
Dette er de offisielle resultatene for øvelsen maraton damer ved EM i friidrett 1998 i Budapest, Ungarn.
Grete Kirkeberg representerte Norge, men fullførte ikke konkurransen.
Fitzroy Gardens
Fitzroy Gardens er et 26 hektar stor parkområde sørøst for Melbourne sentrum i bydelen East Melbourne i Victoria i Australia. Parken er avgrenset av Claredon Street, Lansdowne Street og Wellington Parade og parken Treasury Gardens på andre siden av Lansdowne Street i vest. Parken er en av de større victorianske parkene anlagt i Australia. noen av de viktigste attraksjonene i parken er
Verdensserien i triatlon 2019
Verdensserien i triatlon 2018/19 ble organisert av ITU og begynte i mars i Abu Dhabi og ble avsluttet i september i Lausanne.
Jacobus Kapteyn
Jacobus Cornelius Kapteyn (født 19. januar 1851 i Barneveld, død 18. juni 1922 i Amsterdam) var en nederlandsk astronom. Han er mest kjent for de omfattende studiene av Melkeveien og den som først fant bevis for galaksens rotasjon. Sammen med David Gill ga han ut en katalog med over 455,000 stjerner på den sørlige stjernehimmelen.
Try This
Try This er artisten P!nks tredje albumutgivelse og ble utgitt den 11. november 2003.
Albumet inneholder 14 låter med blant andre singlene «Trouble», «God Is a DJ» og «Last to Know». Utgivelsen resulterte i en turné i Europa i 2004, hvor en påfølgende DVD som kronologiserte turnéen ble produsert og utgitt i 2006. Låta «Trouble» ble for øvrig brukt i filmen White Chicks fra 2004 mens låta «God Is a DJ» ble brukt som filmmusikk i Mean Girls.
Jorge Celedón
Jorge Celedón (født 4. mars 1968 i Villanueva i La Guajira, Colombia) er en colombiansk musiker innen sjangeren vallenato som startet karrieren sin i 1993. Blant hans mest kjente sanger er «Es la Vida».
Abraham Wuchters
I 1638 ble han ansatt som tegnelærer på Sorø Akademi og året etter ble han invitert til København som personlig tegnelærer for kong Christian IV.
Wuchters ble etter hvert svært anerkjent for sine portretter av kongen og hans familie.
I 1645 flyttet Wuchters inn på Københavns slott og bodde der til sin død. Med tiden fikk han arbeide ved hoffet og senere ble han kongelig kobberstikker. Wuchters var gift tre ganger, første gang med en søster av Karel van Mander, tredje gang med van Manders sønneenke.
Wuchters var i Sverige i tidsrommet 1660-62, hvor han blant annet malte eksdronning Christina. Han ble begravet i Sorø.
Huset Este
Este var en av de eldste italienske adelsfamiliene.
Familien regjerte Ferrara fra 1240 til 1597 og Modena fra 1288 til 1796. Fra 1452 var representanter for familien hertuger av Modena. Flere av familiemedlemmene var viktige meséner i den italienske renessansen.
New age (andre betydninger)
New age, eller New Age, kan vise til
Amerikanske biland
Amerikanske biland (amerikansk engelsk: insular areas of the United States) består av amerikanske territorier som ikke inkluderer de 50 amerikanske delstatene eller det føderale hovedstadsdistriktet District of Columbia. Ordet kommer fra latin, "insula" som betyr øy. Fem av de amerikanske bilandene er befolket, og sender én delegat hver uten stemmerett til Kongressen i Washington, DC. Innbyggere i samtlige territorier med unntak av Amerikansk Samoa er også amerikanske statsborgere. Betegnelsen inkluderer flere såkalte ikke-innlemmede og innlemmede, ikke-organiserte og organiserte territorier. Betegnelsen brukes blant annet om samtlige av USAs ytre småøyer.
Liste
I henhold til traktater med Cuba leier USA Guantanamo Bay Naval Station. Derfor er dette ikke et avhengig område under amerikansk suverenitet.
Diego Laxalt
Diego Sebastián Laxalt Suárez (født 7. februar 1993) er en uruguayansk fotballspiller som spiller for den russiske klubben FK Dinamo Moskva.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Lenkeråte
Lenkeråte er en prosess hvor lenker slutter å fungere over tid, enten ved at ressursen de peker til har blitt flyttet eller på annen måte blitt permanent utilgjengelig. En slik lenke kalles en ødelagt eller død lenke. Dette kan være et stort problem, spesielt på eldre nettsteder.
En studie foretatt i 2021 av eksterne lenker i New York Times-artikler i perioden 1996–2019 fant at 25 % av lenkemålene ikke lenger var tilgjengelige.
Lenkeråte kan ha flere årsaker. Det kan blant annet skyldes utløpt domenenavn, restrukturering av nettstedet, dynamiske nettsider, tidligere fritt tilgjengelig innhold har blitt flyttet bak en betalingsmur, eller blokkering ved et internettfilter eller en brannmur. Preventiv bruk av permanente lenker og PURL-er (), samt arkiveringssider som archive.is, Wayback Machine, WebCite osv., kan bidra til å forhindre at døde lenker oppstår. Slike arkiveringssider kan i noen tilfeller brukes i ettertid dersom nettsiden har blitt indeksert av en slik arkiveringssides bot i tide.
Ulf Andenæs
Ulf Andenæs (født 1946) er en norsk journalist, sønn av Johs. Andenæs. Ulf Andenæs har hovedfag i historie og har tidligere arbeidet i Morgenbladet, fra 1977 i Aftenposten der han var korrespondent i London, Wien og Washington.
Han ble tildelt C.J. Hambros pris for journalistikk 1996 "for fremragende journalistikk og skribentvirksomhet i Hambros ånd".
Slekten stammer fra gården Andenæs i Gloppen kommune i Sogn og Fjordane.
Kongeøya
Kongeøya, også Kongøya, er en holme i Randsfjorden utenfor Eidsand i Gran kommune. Areal ca. seks dekar. Etter lokal tradisjon regnes dette som Olav Tryggvasons fødested i 963. Den 9. september i 2000 (1,000 år etter hans død) ble det satt opp en bauta på øya. Kongsøya var i tidligere tider kjent for festlige sammenkomster og i tiden med dampbåter på fjorden la disse til med passasjerer. Øya er uten bosetning.
Kajakkrulle
En kajakkrulle, også omtalt som grønlandsrulle, eskimorulle eller eskimosving, er en manøver som kan foretas med kajakk. Den tilsvarer en rull i kunstflyging og er å rette seg opp etter en kapseising ved å fortsette den roterende bevegelsen til man er tilbake der man var, med hodet opp. Manøveren må læres inn under kontroll, slik at en ikke blir hengende fast opp-ned.
Evnen og dyktigheten i å kantre, rulle og rette opp igjen en kajakk ble utviklet av samfunn av jegere og samlere; aleuter i Alaska og inuitter i Alaska, Canada og senere også Grønland. De utviklet også kajakken som en båt for jakt. Inuitter på Grønland utviklet flere teknikker for å rette opp en kantret kajakk med og uten padleåre, også ved å bruke en hånd, eller uten hender i det hele tatt. En undersøkelse på Grønland fra 1911 viste at et totalt antall av 2 228 jegere med kajakk var det 867 som kunne rulle med den.
NorStone
NorStone er Norges største produsent av sand, pukk og grus. Bedriften har hovedtyngden av sin produksjon i Rogaland, men har også produksjonssteder i Hordaland, Telemark og Østfold. NorStone er en del av HeidelbergCement.
Riber Invest
Riber Invest er et norsk familieeid investeringsselskap med kjernevirksomhet innen eiendomsinvestering].
Selskapet er 100% eid av familien Riber fra Sortland.
Historikk
Riber Invest ble grunnlagt av Ole Lund Riber i 2006 og fikk mesteparten av kapitalen tilført gjennom salg av aksjer i deler av Nordtrafikk-konsernet til Veolia Transport Norge.
Per 2010 hadde selskapet en egenkapital på 21 305 000 kroner.
Melkerobot
Melkerobot er en automatisert melkemaskin som brukes i forbindelse med løsdriftfjøs. Når kuene ønsker å bli melket, går de selv inn i maskinen som deretter melker dem. Vanligvis vil en ku komme tilbake til maskinen etter seks og en halv time.
Det er et lite antall leverandører av slike maskiner, og i Norge er det rundt 1500 maskiner på landsbasis. En av Aktørene sier at en bør ha rundt 30 kuer for å få økonomisk drift, og at en maskin kan håndtere inntil 60–70 dyr.
Gaia Arkitekter
Gaia Arkitekter er en overbygning for fire selvstendige norske arkitektkontorer som har spesialisert seg på økologisk forsvarlige byggemetoder. De fire kontorene er Gaia Lista, Gaia Tjøme, Gaia Oslo og Gaia Trondheim. Gaia Arkitekter samarbeider også med Gaia Architects i Skottland, og er en del av et europeisk nettverk av arkitekter innen økologisk planlegging og bygging – Gaia International.
Gaia har tegna boliger, hytter, barnehager, skoler og mindre næringsbygg, og har hatt oppdrag med rehabilitering av bygårder. Gaia har også vært engasjert i utvikling av regulerings- og bebyggelsesplaner, og som konsulenter ved områdeplanlegging i et miljøperspektiv.
Medlemmer av Gaia Arkitekter har utgitt bøker om bygningsøkologi, og har deltatt i forskningsprosjekter på miljøvennlige bygg og byøkologi.
Hammamet
Hammamet (arabisk: الحمامات‎, Al-Ḥammāmāt) er en by i den nordlige delen av Tunisia. Den er et populært reisemål for ferieturister, på grunn av strendene og muligheter for vannsport i Hammametbukten. Byen var Tunisias første turistdestinasjon.
Byen er spesielt kjent for blomsten sjasmin. Over hele byen finner man suvenirer laget av sjasmin.
Historie
Før år 1 fantes det en bosetting kalt Pupput. Det var en by som ble romersk koloni i det andre århundre. I 13. århundre ble det bygget murer rundt byen, og medinaen i Hammamet ble bygget i det 15. århundre. Deretter kom byen under spansk og tyrkisk styre. Under andre verdenskrig var den et av hovedkvarterene til general Erwin Rommel.
Juan Ramón Jiménez
Han ble født i Moguer i provinsen Huelva i Andalucía i Sør-Spania. I 1914 utga han Platero y yo (norsk tittel: Sølvfell og jeg) om en forfatter og det lille eselet hans, Platero. Dette prosaverket regnes som en klassiker i den spansktalende verden. Som følge av borgerkrigen forlot han i 1936 Spania og reiste til Puerto Rico og Cuba. I 1939 slo han seg ned i USA, der han bodde til han vendte tilbake til Puerto Rico i 1951. Han ble i 1956 tildelt Nobelprisen i litteratur. Svenska Akademin ga ham prisen «för hans lyriska diktning som på spanskt språk bildar ett föredöme av hög andlighet och konstnärlig renhet».
Nijolė Sadūnaitė
Nijolė Sadūnaitė (født 22. juli 1938 i Kaunas i Litauen) er en litauisk katolsk nonne som trådte inn i et hemmelig, undergrunns søsterfellesskap under sovjetkommunismen og arbeidet med Kronikk for den katolske kirke i Litauen. I 1975 ble hun arrestert av de sovjetiske myndigheter og dømt til tre års fengsel. Hun satt først i fangenskap i Mordovia og deretter i Bogutsjany i Krasnojarsk kraj i Sibir. Hun ble utsatt for dårlig behandling, overgrep og tortur.
Hun skrev A Radiance in the Gulag om sine erfaringer.
I 2018 mottok Sadūnaitė Litauens frihetspris. Hun var den første kvinne noensinne til å motta denne utmerkelsen.