cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Apollonios Rhodios
Sensasjonelle fortellinger
I tillegg er det tallrike kilder som forklarer Kallimakhos' dikt Ibis — diktet selv har ikke overlevd — som en polemikk mot en fiende identifisert som Apollonios. Disse referansene bygger et bilde av en sensasjonell og skitten litterær strid mellom to kjente skikkelser i antikken. Sannheten om denne historien blir dog fortsatt diskutert i moderne akademisk forskning med synspunkter på begge sider. Begge Livene til Apollonios understreker vennskapet mellom de to poetene, den andre av Livene sier at de ble gravlagt sammen, og del forskere tviler på kildene som identifiserer Ibis som en polemikk mot Apollonios. Det er dog ikke faglig enighet, men litteraturforskere av hellenistisk litteratur synes i dag å mene at striden var blitt opphauset, om den har skjedd i det hele tatt. Det motstående hevder at det faktum at Apollonios beviselig flyttet fra Alexandria og til Rhodos hvor han kanskje døde, kan være en indikasjon på bitterheten i striden.
En annen sensasjonspreget fortelling om Apollonios er redegjørelsen i Livene av hvordan han som en ung mann ga en framføring av sitt epos Argonautika i Alexandria. Han ble gjennomgående hånet for det og flyktet til Rhodos i skam. Der ble han godt tatt imot av øyas beboere og gitt borgerskap. Etter dette, i henhold til den andre av Livene, reiste han triumferende tilbake til Alexandria hvor han øyeblikkelig ble opphøyd til leder av Biblioteket. Det er usannsynlig at mye av dette er faktisk historie; fortellingen er en blanding «lokal-fyr-gjør-det-bra» og «taper-gjør-heltmodig-hjemkomst». Slike eventyrelementer er karakteristiske for antikke biografier.
Argonautika
Argonautika skiller seg i del henseende fra tradisjonell eller homerisk gresk epos, skjønt Apollonios har helt bestemt benyttet Homer som forbilde. Argonautika er kortere en Homers epos med fire bøker (tekstruller) som har mindre enn 6000 linjer mens eksempelvis Iliaden består av mer enn 16 000 tekstlinjer. Apollonios kan ha blitt påvirket av Kallimakhos' korthet, eller av Aristoteles' krav på at «dikt i en smalere skala enn eldre epos, og svar i lengde til en gruppe av tragedier presentert ved et enkelt oppmøte», i henhold til Poetikken.
Apollonios' epos skiller seg også fra mer tradisjonell epos ved at dens svakere, mer menneskelige hovedfigur Jason og i dens mange sidesprang inn i lokale skikker, etiologier, og andre populære emner i hellenistiske poesi. Apollonios velger også en mindre sjokkerende versjoner av en del kjente myter og lar for eksempel Medea bare være vitne til mordet på Absyrtos framfor å aktiv drepe ham. Gudene er relative fjerne og lite aktive gjennom det meste av eposet, og følger således den hellenistiske trenden til å rasjonalisere og allegorisere religion. Heteroseksuell kjærlighet er framhevet mer enn homoseksuell kjærlighet slik som den til Herakles og Hylas, en annen tendens i hellenistisk litteratur. Mange litteraturforskere har vurdert kjærligheten mellom Medea og Jason i den tredje boken som den best skrevne og mest minneverdige av episodene i Argonautika.
Meningene om Argonautika har endret seg i tidens løp. En del kritikere i antikken betraktet den som middelmådig. Nyere litteraturkritikk har opplevd en ny interesse for diktet og en oppmerksomhet for dets kvaliteter. Flere akademiske studier har blitt publisert, og dens påvirkning på senere poeter som Virgil er nå godt anerkjent, og enhver historie om episk poesi har i dag en betydelig oppmerksomhet til Apollonios.
Alasdair MacIntyre
Alasdair Macintyre (født 12. januar 1929 i Glasgow) er en britisk filosof. Han er særlig kjent for sitt arbeid med moralfilosofi, særlig dygdsetikk og politisk filosofi. Han har også gjort seg bemerket innenfor teologi og filosofihistorie. Han er seniorforsker ved Centre for Contemporary Aristotelian Studies in Ethics and Politics (CASEP) ved London Metropolitan University. Han er også professor emeritus ved University of Notre Dame og Duke University.
Biografi
MacIntyre studerte ved University of London og har en mastereksamen fra University of Manchester der han begynte å undervise i 1951. Etter å ha hatt tjeneste ved flere britiske universiteter flyttet han i 1969 til USA, der han har hatt stillinger ved mange universiteter, og vært gjesteforeleser ved Yale University og Princeton University.
Videre har han vært leder for American Philosophical Association. I 2005 ble han innvalgt i American Philosophical Society.
Filosofi
I sin filosofiske metode har MacIntyre latt seg påvirke av narratologien, og benytter fortellingen som verktøy når han utreder etikk, vitenskapshistorie, Aristoteles, R.G. Collingwood og Thomas av Aquino. Dette har bidratt til åt øke hans popularitet, også utenfor den sedvanlige leserkrets som filosofer har.
MacIntyre regnes som en av samtidens fremste filosofer innen dygdsetikken. Til forskjell fra mange samtidige dygdsetikere fokuserer ikke MacIntyre primært på enkeltstående etiske spørsmål, som abort, homofiles rettigheter, men fremst på de større moralske sammenhenger. Han har sagt at etikerne før opplysningstiden ofte viste større moralsk innsikt enn de senere, en oppfatning han deler med blant andre Simon Blackburn, Bernard Williams, og Martha Nussbaum.
Han regnes til de såkalte kommunitarianerne, som i forlengelsen av Artistoteles mener at mennesket fra naturen av er samfunnsorientert, og at dette samfunn er en fellesskap som det fødes inn i. I boken After Virtue fremfører han standpunktet at 1600- og 1700-tallenes prosjekt å skjelne mellom begrep som det moralske, det teologiske, det estetiske og det legale ble mislykket. Dette anser han å ha ført til at det moderne moralske språket befinner seg i en slags uorden, noe som fører til at det blir umulig å sikre moralsk konsensus. For å danne seg en oppfatning om hva som er dygdig adferd eller hva som er rettferdig kreves imidlertid ifølge MacIntyre en bevissthet om at disse saker er historisk inkorporert i særskilte fellesskaper.
Han har samarbeidet med blant annet Paul Ricœur i boken The Religious Significance of Atheism (1969), og med Stephen Toulmin i Metaphysical Beliefs, Three Essays (1957).
Kongsberggata (Oslo)
Kongsberggata (3-21, 2-22) er en gate på Bjølsen i bydel Sagene i Oslo. Den går fra Bjølsengata til Maridalsveien. Et par bommer hindrer gjennomfartstrafikk, og en god del av gateløpet har gatetun.
Andrea Pető
Andrea Pető (født 1964) er en ungarsk historiker og kjønnsforsker, som er professor i kjønnsforskning ved Det sentraleuropeiske universitet (CEU). Pető ble ansatt ved Det sentraleuropeiske universitet da det ble grunnlagt i 1991, og ble i 2015 forfremmet til professor. Hun var tilknyttet European University Institute 2001–2002.
Hun er kjent for sin forskning på politisk ekstremisme og hvordan den preger samfunns kollektive minne. Hennes arbeid har et tverrfaglig perspektiv og et kjønnsperspektiv. Hun har bl.a. arbeidet med holocaustforskning i en årrekke.
Andrea Petős forskning på politisk ekstremisme i hjemlandet har blitt vanskeliggjort etter at Viktor Orbán kom til makten og hans høyreorienterte regjering rettet harde angrep mot kjønnsforskningen som fag og tvang Det sentraleuropeiske universitet til å forlate landet, mens den ungarske høyresiden fremstilte Det sentraleuropeiske universitet som et redskap for George Soros.
Pető har mottatt bl.a. Republikken Ungarns fortjenstorden (2005), Bolyaiprisen og Madame de Staël-prisen fra vitenskapsakademi-nettverket ALLEA. Hun ble æresdoktor ved Södertörns högskola i Sverige i 2021. Hun fikk i 2022 UiOs menneskerettighetspris for sitt arbeid for akademisk frihet og institusjonell autonomi.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2016/17 – Verdenscup 4 – 1500 meter menn
Verdenscup runde nummer fire i sesongen 2016/17 i hurtigløp på skøyter for menn på 1,500 meter i Thialf i Heerenveen, Nederland ble arrangert lørdag den 10. desember 2016.
Den nederlandske løperen Kjeld Nuis vant på tiden 1.45,11 og tok sin tredje verdenscupseier på 1,500 meter i hurtigløp på skøyter og den første for denne verdenscupsesongen foran russiske Denis Juskov på andreplass og sin nederlandske landsmann Patrick Roest på tredjeplass. I b-gruppa tok den polske løperen Zbigniew Bródka en seier og hvor vinnertiden der ble på 1.47,82 foran svenske David Andersson på andreplass og italienske Andrea Giovannini på tredjeplass.
Østre Balsfjord
Østre Balsfjord er et av de tre delområdene i Balsfjord kommune. Området utgjør den østligste delen av kommunen, og strekker seg fra Tamokdalen og nordover langs østsiden av Balsfjorden. Areal: 626,53 km².
Innbyggere:
Delområdet har 14 grunnkretser (innbyggertall 2013):
World of Warcraft: Legion
World of Warcraft: Legion ofte forkortet til Legion, er den sjette utvidelsespakken til World of Warcraft utgitt av Blizzard Entertainment. Utvidelsespakken ble annonsert på Gamescom den 6. august 2015. Det ble utgitt 30. august 2016. Legion etterfulgte Cataclysm fra 2010 og ble etterfulgt av Battle for Azeroth i 2018.
Utvidelsespakken hever det maksimale spillernivået fra 100 til 110, gir egne våpen til de forskjellige klassenes spesialisering, inkluderer et nytt område på Azeroth som heter Broken Isles, og den introduserer en ny hero klasse som heter demon hunter som starter på spillernivå 98.
Utvikling
Legion kom i alfaversjon sent i november 2015. Betaversjonen ble gjort tilgjengelig i mai 2016.
Spillere som kjøper utvidelsespakken får anledning til å oppgradere spillernivået til 100 for en karakter.
Silkenellik
Silkenellik (Dianthus superbus) er en flerårig urt i nellikfamilien.
Den er glatt med grenete, opprette stengler og kan bli over en halv meter høy. Bladene er smalt lansettformede. Blomstene er rosa eller purpur, 30–50 mm, sitter i kvaster og dufter sterkt. Kronbladene er dypt kløvd slik at de består av smale, spisse fliker. Ytterbegeret har spisse blad med en tredjedel av begerets lengde. Arten vokser på tørre, sandige steder som enger og skogkanter.
Silkenellik er utbredt over et stort område i Eurasia fra Nord-Spania østover til Japan. I den sørlige delen av utbredelsesområdet finnes den i høyfjellet opp til 2400 moh. Den har av ukjent grunn hatt vanskelig for å etablere seg på Den skandinaviske halvøy. I Sverige er det en sydlig populasjon i Skåne og sørlige Halland og en nordlig populasjon i Norrbotten og Lule Lappmark. I Norge er silkenellik bare funnet i Øst-Finnmark. Her er den ganske vanlig fra Porsanger østover til Sør-Varanger og Vardø. I Norsk rødliste for arter 2021 er den vurdert som nær truet.
SNOBOL
SNOBOL (StriNg Oriented and symBOlic Language) er en serie med imperative og ustrukturerte programmeringsspråk som ble utviklet mellom 1962 og 1967 ved AT&T Bell Laboratories av David J. Farber, Ralph E. Griswold og Ivan P. Polonsky, og som kulminerte i lanseringen av SNOBOL4. SNOBOL var en av mange tekststreng-orienterte programmeringsspråk som ble utviklet i 1950- og 1960-årene; av andre slike språk kan nevnes COMIT og TRAC.
Luis Arias
Luis Arias (født 17. januar 1989) er en venezuelansk volleyballspiller.
Han representerte Venezuela under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Slaget ved Rottofreddo
Slaget ved Rottofreddo ble utkjempet den 12. august 1746 mellom en fransk armé og en liten østerriksk styrke. Franskmennene ble kommandert av marskalk Maillebois.
VM i padling 1975
VM i padling 1975 (verdensmesterskapet i padling) ble arrangert i Beograd i Jugoslavia i 1975.
Slaget ved Rottofreddo
Forskjellige kilder har tilskrevet seieren til begge sider, men seieren har kanskje gått til østerrikerne siden Botta Adorno og arméen hans okkuperte Genova den 7. september.
Finn C. Knudsen
Finn C. Knudsen (født 1868, død 1955) var en norsk forretningsmann og politiker (Høyre) i Porsgrunn. Han kom til å prege næringslivet i Skiensfjorden fram til utbruddet av den andre verdenskrig. Han var sønn av Jørgen Christian Knudsen (1843–1922) og Marie («Mimmi») Henriette Resch, bror av Christen Knudsen og nevø av statsminister Gunnar Knudsen på Borgestad.
Knudsen hadde i sitt yrkesaktive liv en rekke viktige verv i næringslivet i Skiensfjorden. Han var blant annet direktør i Eidanger Sparebank, Skiensfjordens Kreditbank, Traag Iscompagnie, Bratsberg Bruk og Norsk Metallverk/Porsgrunn Metalverk A/S. Han var også ordfører i Eidanger kommune i periodene 1908 til 1910 og 1917 til 1919 og var stortingsrepresentant fra 1922 til 1924. Knudsen var også sterkt engasjert i sportsklubben Urædd og utga to lokalhistoriske bøker.
Ronald Fayola
Ronald Fayola (født 20. juni 1995) er en venezuelansk volleyballspiller.
Home for Christmas
«Home for Christmas», norsk versjon: «Jula hjemme», er en norsk julesang fra 2010 som fremføres av artisten Maria Mena. Mena har skrevet sangen og den engelske teksten sammen Martin Sjølie, mens Trygve Skaug har skrevet den norske teksten. Sangen var tittelsporet til filmen Hjem til jul og toppet VG-lista i 2010 og på nytt igjen i 2017. Den norske versjonen ble første gang fremført julen 2016 og kommersielt utgitt fire år senere.
Om sangen
«Home for Christmas» ble første gang utgitt i november 2010. Ved utgivelsen fikk sangen gode kritikker, blant annet fra VGs som ga sangen terningkast 6. «Det er kun én ting å si om Maria Menas nye sang – vidunderlig. Eller vakkert», kommenterte Østbø.
Også blant lytterne har sangen blitt populær. Siden utgivelsen i 2010 har sangen nærmest blitt en juleklassiker i Norge, som en av svært få nyere norske julesanger. «Home for Christmas» har dukket opp på VG-lista hver eneste jul siden utgivelsen, og i 2017 toppet sangen VG-lista for andre gang. Samme år var også sangen den nest mest strømmede julesangen i Norge, bare slått av Mariah Carey og «All I Want for Christmas Is You».
Norsk versjon
Etter ønske fra Maria Mena skrev dikter og musiker Trygve Skaug i 2016 en norsk tekst til sangen, kalt «Jula hjemme». Mena og Skaug fremførte den norske versjonen første gang under P3morgens julefrokost julen 2016.
I desember 2020 ga de to den norske versjonen sammen. Den norske versjonen er prodsert av Olav Tronsmoen.
Engelsk versjon: «Home for Christmas»
Høyeste plassering på VG-lista hvert år:
Norsk versjon: «Jula hjemme»
Maria Mena og Trygve Skaug
Football League 3. divisjon sør 1952–1953
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Stubbesekkeedderkopp
Stubbesekkeedderkopp (Clubiona brevipes) er en av edderkoppene i gruppen sekkeedderkopper (Clubionidae).
Utseende
Stubbesekkeedderkopp er en middelsstor, noe avlang edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). De åtte øynene er omtrent jevnstore og ordnet i to tverr-rekker.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Levevis
De bygger ikke fangstnett, men jakter ute i det fri, vanligvis om natten. De bygger seg et sekk- eller rørformet skjulested av edderkoppsilke under steiner, mellom død vegetasjon eller lignende steder. Hunnene lager et reir av gress og blader, holdt sammen med silkespinn. Her legger den eggene sine.
Willner Rivas
Willner Rivas (født 2. april 1995) er en venezuelansk volleyballspiller.
Han representerte Venezuela under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Simon Lessing
Simon Lessing (født 12. februar 1971) er en britisk tidligere triatlet.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2000 i Sydney, der han ble nummer 9. Han i tillegg fire VM-gull.
Geldermalsen
Geldermalsen er en tidligere kommune i provinsen Gelderland i Nederland.
Bitstrips
Bruke Bitstrips
For å bruke Bitstrips må en lærer først lage et klasserom på nettsiden. Deretter legges elevene til i klasserommet, og hver elev får sin egen kode de må bruke når de skal logge seg inn.
Bitstrips på Facebook
Det har også blitt populært å bruke Bitstrips på Facebook. Da for å lage morsomme situasjoner som involverer en eller flere personer, og ofte venner.
Yohannan VIII Hormizd
Yukhannan Hormizd (født i 1760 i Alqosh i Det osmanske rike, død 14. august 1838 i Mosul) var epark av Mosul tilhørende Østens kirke (den siste arvepatriark av linjen Eliya) og patriark av den kaldeiske kirke med navnet Yukhannan VIII, den første til å kunne kalle seg ved tittelen «Patriark av Babylon for kaldeerne».
Bakgrunn
Han kom fra Alqosh, en gammel kristen by på Ninivesletten nær Mosul i det nordlige Mesopotamia, og var barnebarn av Mar Eliya XII Denha, patriarken av Alqosh-suksesjonslinjen i Østens kirke. (En annen patriarkalsk arvefølge, opprinnelig katolsk, men som senere valgte den nestorianske vei, og som lever videre i den assyriske Østens kirke, hadde sete i Diyar Bakr - Amida.)
Den 22. mai 1776, i en alder av seksten år, ble han ordinert til metropolitanbiskop med arverett til patriarktronen. Fra 1771 bekjente Eliya XII seg som katolikk, etter å ha undertegnet en trosbekjennelse anerkjent av Roma. Den hellige Stol la press på patriarken til å bringe hele sitt trosfellesskap til katolisismen.
Etter Elija XIIs død
I 1778 døde Eliya XII, men Yukhannan kunne ennå ikke utøve sin arverett til etterfølgelse ettersom han fortsatt var for ung. Da ble hans fetter Ishoyahb valgt, og han tok navnet Eliya XIII Ishoyahb (1778-1804). Han støttet først unionen med Roma, men trakk seg snart tilbake fra den. Dette resulterte i eb deling av Alqosh-patriarkatet mellom tilhengerne av Eliya XIII på den ene side, og tilhengerne av unionen med Roma, ledet av Yukhannan Hormizd, som også hadde flertallet av biskopene med seg.
For sin oppriktige katolske tro og for å ha vunnet mange notabilitater i det kaldeiske folk til katolisismen, vant Hormizd Den hellige Stols tillit, og den anerkjente ham i 1783 erkeepark av Mosul og administrator av patriarkatet i Babylon, avgjørelser som ble bekreftet i 1803.
Etter Elija XIIIs død
I 1804 døde Eliya XIII uten å etterlate seg en følgeskare, og det nestorianske patriarkalsetet i Alqosh forble stående vakant.
I mellomtiden begynte Yukhannan Hormizds stilling hos Den hellige stol å vakle. I 1795 hadde man i Roma å forholde seg til en rapport som kom til en negativ konklusjon; den var fra den apostoliske vistiator, karmelittfaderen Fulgentius. Karmelitten hadde også fått bekreftet at det var konflikter mellom eparken og hans biskoper. Men Romerkirken kunne ikke fatte noen rask avgjørelse, nå som Napoleontidens voldsomheter slo inn i og sinket normale prosesser. Den vanskelige situasjonen forsinket enhver bestemmelse, inntil Propaganda Fide den 15. februar 1812 bestemte seg for å suspendere Yukhannan Hormizd fra alle hans funksjoner, noe som ble fornyet den 24. mai 1818 direkte av den nye patriarkatsadministrator, Augustin Hindi.
Yohannen Hormizd gikk i årevis uten å inneha stillinger av ansvar. I løpet av denne periode fant han en mektig og relevant støttespiller i Pierre-Alexandre Coupperies person. Han var latinsk apostolisk vikar i Bagdad fra 2. mai 1820, og sendte brev og rapporter med støtte til Yukhannen Hormizd til Propaganda Fide. Coupperies brev, og andre dokumenter til støtte for Mar Yukhannan, fikk Den hellige stol til å revidere sine tidligere avgjørelser. Den 7. mai 1826 absolverte pave Leo XII erkebiskopen.
Denne frikjennelsen skapte nye spenninger på toppnivåene i den kaldeiske kirke. På den ene side var det Augustin Hindi, erkepark av Diyar Bakr / Amida, som allerede trodde han var patriark og kalte seg Yosep V; på den andre var det Mar Yukhannan, forsonet med Den hellige stol, og som tilhørte Bar Abouna, den adelige kaldeiske familie som fra det femtende århundre og utover uten avbrudd hadde forsynt den nestorianske kirke med dens patriarker.
På dette tidspunkt hadde Propaganda Fide fattet beslutningen om å bekrefte Mar Hindi som administrator av den del av patriarkatet som var avhengig av Amida (Diyarbakır), og dermed implisitt anerkjent Yukhannan Hormizd som kaldeisk patriark.
Den 3. april 1827 kom nyheten om at Augustin Hindi var død. Veien var med det åpen for den endelige og offisielle anerkjennelse av Mar Yukhannan.
Romas endelige anerkjennelse
Den 5. juli 1830, med bullen Cum patriarchalis Ecclesia, ble Yukhannan Hormizd anerkjent som patriark for alle kaldeiske katolikker med tittelen «Patriark av Babylon for kaldeerne». Amida og Mosul ble forent under hans jurisdiksjon.
Allerede gammel og syk utnevnte Yukhannan VIII den 13. oktober 1837 til sin koadjutor Giorgio Pietro de Natali, biskop av Gazireh, men uten suksesjonsrett. Den hellige stol, som ønsket å forhindre familien til Yukhannan Hormizd i å videreføre den verdslige tradisjon med å velge ut et familiemedlem til den patriarkalske trone, utnevnte med en bulle 25. september 1838 Nikolas Eshaya til patriarkalvikar med etterfølgelsesrett.
Mar Yukhannan VIII døde i Mosul den 14. august 1838.
KDE Frameworks 5
KDE Frameworks er en samling biblioteker og rammeverk til KDE som tjener som det teknologiske grunnlaget for KDE Plasma 5 og KDE Applications. Programvaren er distribuert under GNU Lesser General Public License.
De enkelte rammeverk tilbyr maskinvare-integrasjon, filformater, grafikk-kontroll elementer, skrivefunksjoner, stavekontroll og mye mer. Mange av rammeverkene er tilgjengelig for flere operativsystemer og har minimal ekstra avhengigheter.
KDE Frameworks representerer et forsøk på å omarbeide KDE Platform 4 til et sett med uavhengige kryssplattform-moduler som er tilgjengelig for alle Qt-baserte applikasjoner.
Ordoliberalisme
Ordoliberalismen er i praktisk politikk videreført i den sosiale markedsøkonomi, slik den ble innført ved etableringen av Forbundsrepublikken Tyskland i 1949. Senere er den sosiale markedsøkonomi også inntatt i Lisboatraktaten, som en av målsetningene for Den europeiske union.
Begrep
Ordoliberalismen ble utviklet i den såkalte Freiburg-skolen, en betegnelse på et forsknings- og lærermiljø, bestående av økonomier og jurister ved universitetet i Freiburg i 1930-årene. Begrepet kommer av «ordo», det latinske ord for orden.
Sentrale i Freiburg-skolen og som grunnleggere av ordoliberalismen, regnes blant andre økonomen Walter Eucken og juristen Franz Böhm.
Hovedprinsipper og målsetninger
Ifølge ordoliberalismen skal staten ikke bare skaffe de nødvendige forutsetninger for en fri markedsøkonomi, men også opptre aktivt for å opprettholde denne ordningen. Det anses særlig viktig å opprettholde konkurransen blant næringsdrivende. Tiltak som hindrer en naturlig utvikling av markedsøkonomien, som for eksempel prisstopp og minstepriser, er ikke forenlige med ordoliberalismen. Opprettholdelsen av det frie markedet sikrer ifølge teorien handlefrihet både for næringsdrivende og innenfor den private økonomi, og hindrer dermed at det oppstår dominerende markedsmakt for karteller og monopoler.
Ordoliberalismens mål er å tjene forbrukernes interesser. Dette skal skje ved å fremme en samfunnsutvikling preget av stabil vekst, lav inflasjon og balanse i de offentlige budsjetter. Det skal eksistere forutsigbarhet med hensyn til det offentliges inngrep i markedet.
Avgrensning mot andre teorier
Ordoliberalismen skiller seg fra nyliberalismen som avviser ethvert statlig inngrep i økonomien. Konkurransen er i seg selv viktigere for ordoliberalistene enn for nyliberalistene; ordoliberalistene forutsatte at en sterk og uavhengig stat skal kunne opptre aktivt for å stimulere den frie konkurransen. Videre skiller ordoliberalismen seg fra keynesianismen, ved at den ikke aksepterer offentlige budsjettunderskudd. Tanken er at underskuddene ikke balanseres av tilsvarende overskudd i høykonjunkturtider.
Den sosiale markedsøkonomi
Den sosiale markedsøkonomi bygget i sin første fase, i de første tiårene etter den andre verdenskrigen, på tankegodset i ordoliberalismen, og ble innført som det økonomiske system ved etableringen av Forbundsrepublikken Tyskland i 1949. Ved Lisboatraktaten i 2007 ble den sosiale markedsøkonomi oppført som et av målene i EU-traktaten.
Pierre Joseph de Beauchamp
Pierre Joseph de Beauchamp (født 28. juni 1752 i Vesoul; død 18. november 1801 i Nice) var en fransk misjonær, diplomat, geograf og astronom.
Biografi
Han var sønn av advokaten Xavier de Beauchamp. Som femtenåring ble han medlem av den katolske klosterorden bernardinerne (cistercienserne) ved abbediet Notre-Dame-de Citeaux i Côte-d'Or.
Hans liv tok en brå vending etter at hans nevø, Jean-Baptiste Miroudot de Saint-Fereux (1716-1798) ble utnevnt til fransk konsul i og biskop av Bagdad i 1776, for de latinske katolikker. Han fikk med seg Dom Pierre Joseph de Beauchamp, som ble hans generalvikar i 1778. Med dette forlot han Citeaux for godt.
Det tok noe tid før biskop Mirodot tok opp sitt virke i Bagdad - han hadde egentlig en fortid som en galant levemann og mente han hadde adskillig å få på plass i Paris først. De Beauchamp kom med, og begynte å studere ved Sorbonne. I 1780 ble han student innen astronomi under Jérôme de Lalande, og beveget seg også i kretsene rundt matematikeren d'Alembert og Diderot, det vil si blant noen av encyklopedistene. På denne tiden begynte Beauchamp å studere orientalske språk, og fikk også med seg diplomatiets finesser fra orirntalisten og diplomaten Pierre Ruffin.
Reto Hug
Reto Hug (født 24. januar 1975) er en sveitsisk tidligere triatlet.
Pierre Joseph de Beauchamp
Biografi
Biskop Miroudot, Beauchamp, maleren François-Marie Rosset og botanikeren André Michaux seilte fra Marseille til Syria i juni 1881. Gruppen ankom Aleppo i september, og der forble de en god tid på grunn av Miroudots alvorlige helseproblemer. Han vendte etter en tid tilbake til Paris, og frasa seg bispeembedet (han ble imidlertid ikke formelt løst fra det) og diplomatembedet. Nevøen Beauchamp overtok ansvarsområdene, skjønt ble verken utnevnt til biskop eller til konsul. Dermed var den franske handelsagent og konsul i Bassora, J.-F. X. Rousseau, områdets franske diplomatiske representant. Han utnevnte i sin tur Beauchamp til visekonsul i Bagdad.
Reto Hug
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2000 i Sydney, der han ble nummer 8.
Pierre Joseph de Beauchamp
Biografi
Beauchamps karavane ankom Bagdad 21. november 1782. Han satte raskt i gang med å geografisk fiksere byen etter den moderne tids måleparametre, og begynte med astronomiske observasjoner. Han observerte eklipsen av stjernebildet Scorpio den 11. juli 1783, og kunne rette Lalandes tabeller med hensyn til planeten Saturns posisjon. Han reiste rundt og kunne tegne et mer detaljert kart av Eufrat/Tigris-området ned til Bassora, og seilte i 1787 på Kaspihavet og definerte byen Rashts nøyaktige geografiske posisjon.
Beauchamp engasjerte seg seg også med vitenskapelig flid i de første arkeologiske utgravninger i Tak-Kesré (Ctesiphon), og i Hella (Kakhloubet) som han kunne identifisere som restene etter oldtidsbyen Babylon.
Takket være de nevnte astronomiske instrumenter kunne Beauchamp utarbeide de første presise kartene over Mesopotamia, verifisere Pierre Méchains teorier om månens og pleiadenes eklipser, og observere en Merkurpassasje over solskiven den 3. mai 1786. I alt studerte man derfra over fem tusen stjerner og 124 himmellegemers eklipser mellom 1782 og 1786.
Beauchamp fikk verken formell full konsulsutnevnelse eller bispeutnevnelse i Bagdad, og når pengene etterhvert ikke lenger strakk til for forskningsreiser i området, forlot han Bagdad i november 1789, of dro tilbake til Frankrike via Alexandretta. Dette var akkurat under den franske revolusjons første år. Alle katolske geistlige ble satt under press. Beauchamp avla den ed som ble ham pålagt (andre prester nektet, og mange ble henrettet), og dermed var han fri fra klosterlivets plikter, og kunne vie seg helt og fullt til vitenskapelig arbeid.
Den 8. september 1790 presenterte han sin rapport om funnene i Babylon for Collège royal i nærvær av Ruffin og Lalande. Deretter trakk han seg tilbake til landsbyen Charmoille, nær Vesoul.
I mars 1795 ble han utnevnt til den franske republikks konsul i Muskat, og reiste fra Frankrike i følge med Jean-Baptiste Receveur, hans bror Charles Hyacinthe, og Aristide de Mailly. Lalande foreslo for ham at han skulle benytte anledningen til å utarbeide et nøyaktigere kart over Svartehavet og rette på observasjonene gjort av Joseph Pitton de Tournefort i 1701.
Etter mange samtaler med det ottomanske utenrikskontor fikk de sent i 1797 lov til å forlate byen og seile langs Svartehavet til Trebizond. Samtidig hadde Det osmanske rike under påtrykk fra den britiske flåte som lå foran Konstantinopel, erklært krig mot Frankrike. Da Beauchamp fikk høre om den ottomanske krigserklæring mot Frankrike kom han seg til Syria og derfra til Bonaparte som nå var i Egypt. Der ble han umiddelbart, denm 7. september 1798, medlem av Institut d'Égypte - den egyptiske feltekspedisjons vitenskapskorps. Han ble tilknyttet avdelingen for fysikk og utarbeidet en almanakk som presenterte og sammenholdt de republikanske, romerske, greske, koptiske og islamske kalendre. Videre tegnet han nye kart over Egypt, i samarbeid med militæringeniørene i Napoleons ekspedisjon.
Han fikk så i oppdrag av Napoléon Bonaparte å reise til Konstantinopel for å minne sultanen om det gamle vennskap mellom hans rike og Frankrike. Da han den 13. februar 1799 forlot Alexandria, ble hans skip oppbragt av engelskmennene. Han ble overlevert til tyrkerne og holdt fengslet i festningen Fanaraki ved utløpet av Bosporos, internert sammen med de franske legasjonsfolkene i byen i Yedikule (De syv tårns borg).
Etter løslatelsen tre år etter kom han seg til Frankrike, der Napoleons utnevnelse av ham til Lisboa ventet. Men han døde kort tid etter ankomst i Nice.
Carl Runge
Carl David Tolmé Runge (født 30. august 1856 i Bremen, død 3. januar 1927 i Göttingen) var en tysk matematiker med interesse for fysikk og spesielt spektroskopi. Hans navn er knyttet til Runge-Kutta-metoder innen numerisk analyse og Runge-Lenz-vektoren for Kepler-problemet. Et nedslagskrater på Månen er oppkalt etter ham.
Biografi
Runge var født i Bremen og vokste opp der, men tilbrakte flere år i Havanna hvor hans far var engasjert. Hans mor var britisk, og han lærte seg å snakke engelsk i hjemmet.
Med sin engelske bakgrunn foretok Runge flere reiser til Amerika og England. I perioden 1909-10 var han gjesteprofessor ved Columbia University i New York. Han var en meget sosial person med interesser i mange retninger. Matematikere betraktet han som en fysiker, mens disse anså han som en matematiker. Hans datter Iris Runge fikk også en akademisk karriere i anvendt matematikk og er blant annet kjent for et arbeid om eikonalapproksimasjonen i optikk.
Vitenskapelige bidrag
Fra han ble ansatt ved den tekniske høyskolen i Hannover, ble Runges vitenskapelige arbeid i stor grad konsentrert om fysikk og spesielt spektroskopi. Ulike emisjonsspektra fra forskjellige grunnstoff ble analysert og innordnet i serier. Uten noen dypere forståelse av deres opphav, ble de prøvd forklart ved ulike utvidelser av Balmer-formelen som var funnet for de mest synlige linjene i hydrogen. Sammen med Max Planck hadde han også over lengre tid interessert seg for problemer rundt varmestråling. I 1895 publiserte han ett arbeid i numerisk analyse som i ettertid blir omtalt som Runge-Kutta-metoder.
På denne tiden tiden startet han opp et samarbeid med Friedrich Paschen som var eksperimentalfysiker. Etter at William Ramsay hadde påvist helium i 1895, undersøkte de linjespektret fra denne nye gassen. De fant at det kunne inndeles i to forskjellige familier som de trodde skyldes at den inneholdt to forskjellige element. Etter at kvantemekanikken var etablert, ble det klart at de to delene oppstår som en konsekvens av retningene til spinnet for hvert av de to elektronene i heliumatomet.
Runge selv bidro ikke til utviklingen av kvantemekanikken som i stor grad foregikk omkring ham i Göttingen. Men i 1919 oversatte han til tysk en amerikanske lærebok i vektoranalyse som var forfattet av Josiah Willard Gibbs. I boken ble en ekstra, konstant vektor for Kepler-problemet benyttet som et eksempel, Denne vektoren ble noen få år senere benyttet av William Lenz  for et problem i atomfysikk. Da Wolfgang Pauli i 1925 gjorde den første beregning av spektrumet til hydrogenatomet ved bruk av Heisenbergs matrisemekanikk, refererte han til arbeidet av Lenz. I ettertid blir derfor denne bevarte vektoren vanligvis kalt for Runge-Lenz-vektoren.
Pennies from Heaven
Pennies from Heaven har flere betydninger:
Karlsøyfjorden
Karlsøyfjorden er navnet på to fjorder i Norge:
Garrett Muagututia
Garrett Muagututia (født 26. februar 1988) er en amerikansk volleyballspiller.
Terje André Kretz
Terje André Kretz (født 3. mars 1944) er en norsk tegneserieskaper og illustratør. Han illustrerte og skrev flere tegneserier for barn på 1980-tallet. Terje Kretz signerte gjerne tegningene sine med TAK.
Sandvikveien (Finnsnes)
Sandvikveien (6-162, 15-161) er ei gate på Finnsnes i Senja kommune. Sandvikveien svinger av nordover fra Storgata ved Olderhamna, øst for Finnsnes sentrum, og fortsetter østover, parallelt med fylkesvei 86. Den slutter i krysset med Otterveien, nedenfor boligfeltet Mellomlia i Skogen, hvor Skogenveien fortsetter. Sandvikveien er 1,7 kilometer lang.
Viktige adresser og tilstøtende gater
Enkelte sideveier er herunder omtalt i sin helhet.
Kongsvingergata (Oslo)
Kongsvingergata (1A-9H; ingen partallsadresser) er en gate på Bjølsen i bydel Sagene. Den går fra Stavangergata til Maridalsveien, på nedsiden av Bjølsenparken.
Gaten fikk navn i 1901 etter Kongsvinger by, og i området finnes også mange andre gater med navn etter norske byer.
Bebyggelsen består av boligblokker. Nr. 1 er en del av Voldsløkka borettslag (OBOS). Nr. 3-7 ble oppført i 1932–35 for Moløkken kooperative byggeselskap (ark. V. Schaulund), og til/fra Sandefjordgata (i nr. 5) går trafikken gjennom en høy portal i blokken. Nr. 9 inngår i Bjølsenborgen. Ved gaten står en gammel grensestein fra før byutvidelsen i 1878.
WeatherStar
WeatherStar, også kalt Weather Star og WeatherSTAR, hvor STAR er en forkortelse for Satellite Transponder Addressable Receiver, er en teknologi som brukes av det amerikanske kabel-TV- og satellitt-TV-nettverket The Weather Channel (TWC) for å skape sine lokale værmeldinger (for tiden kjent som Local on the 8s) på kabel-TV og IPTV. Teknologien mottar, genererer og sender lokale værmeldinger og annen værinformasjon til TWCs nasjonale programmeringssenter.
Olivier Marceau
Olivier Marceau (født 30. januar 1973) er en sveitsisk tidligere triatlet.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2000 i Sydney, der han ble nummer 7.
Torey DeFalco
Torey DeFalco (født 10. april 1997) er en amerikansk volleyballspiller.
Han representerte USA under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Junior-NM i sandvolleyball 2007
Junior-NM i sandvolleyball 2007 ble arrangert i Tønsberg 2.-5. august.
Shake!
«Shake!» er en norsk sang. Melodi og tekst ble skrevet Arne Hagen. Den var ett av bidragene til Melodi Grand Prix 1967, den norske uttagingen til Eurovision Song Contest 1967 i Wien i Østerrike.
Sangen ble framført på norsk og engelsk av Laila Granum med lite orkester og så på nytt av Bente Aaseth med stort orkester. Bidraget endte på andreplass med 14 poeng: tre fra Stavanger, Kristiansand og Fredrikstad og ett fra Tromsø, Bodø, Trondheim, Bergen og Hamar.
Kyle Ensing
Kyle Ensing (født 6. mars 1997) er en amerikansk volleyballspiller.
Han representerte USA under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble utslått i gruppespillet.
Teenage Mutant Ninja Turtles (2012)
Teenage Mutant Ninja Turtles er en amerikansk animasjonsserie fra 2012, basert på tegneserien Teenage Mutant Ninja Turtles av Kevin Eastman og Peter Laird. Den vises på Nickelodeon.
Sesong 1
Ninjutsu-mester Hamato Yoshi (Splinter) bærer sine fire kjæledyr-skilpadder gatelangs på Manhattan, når han møter medlemmer av en fremmed rase kalt Kraang. Under en krangel med romvesenene, blir Yoshi og skilpaddene utsatt for Kraangs kjemikalie, kalt mutagen, som får dem til å gjennomgå store fysiske transformasjoner. Yoshi får egenskapene til en brun rotte, og skilpaddene hans antar menneskelige egenskaper. Yoshi trekker seg tilbake til kloakken under New York City, hvor han oppdrar de fire skilpaddene og gir dem kunnskap om ninjutsu.
Som tenåringer kommer de fire skilpaddene (Leonardo, Raphael, Donatello og Michelangelo) endelig til overflaten for aller første gang. De oppdager at Kraang nå bruker mutagen som en del av deres plan om å ta kontroll over New York City. Skilpaddene blir snart venner med en tenåring, April O'Neil, etter at hun og hennes psykolog-far Kirby ble kidnappet av Kraang. Donatello, som har blitt forelsket i April, klarer så vidt å redde henne. Men faren Kirby er fremdeles en fange av Kraang. April allierer seg med de fire skilpaddene, og de forsøker å hjelpe henne med å finne igjen faren sin. April blir også opplært av Splinter til å begynne som en Kunoichi, en kvinnelig ninja.
Etter å ha fått vite om Splinter og skilpaddenes tilstedeværelse i New York, reiser Splinters adoptiv-bror og mangeårige fiende Oroku Saki (Shredder) til New York fra Japan sammen med klanen Footen for å spore opp Splinter og skilpaddene. I mellomtiden har to av Shredders disipler, kampsport-utøver Chris Bradford og den brasilianske Xever Montes, som har blitt mutert til Dogpound (senere Rahzar) og FishFace.
Shredder får vite om Kraangs tilstedeværelse gjennom sin adopterte datter Karai, og inngår en allianse med romvesenene for å ødelegge deres felles motstandere i Hamato-klanen. Skilpaddene oppdager senere at Kraang kom til jordkloden fra Dimensjon X, og bygde deres hovedkvarter med en organisasjon som heter TCRI. De planlegger å bruke mutagenet, og et sett med Kraang-lignende krefter som April ble født med, for å konvertere Jordkloden til en planet bedre egnet til deres formål. Skilpaddene klarer å redde Kirby, men Kraang invaderer New York.
Sesong 2
Skilpaddene sliter med å ta hånd om et utbrudd av mutasjoner som oppstår på grunn av det resterende mutagenet fra Kraang -invasjonen. Kirby er blant ofrene etter utbruddet. En misforståelse får April O'Neil til å bli veldig opprørt og skamfull over skilpaddene, og hun avbryter vennskapet deres. Men skilpaddene forsøker likevel å redde henne fra Karai - som har tatt midlertidig kommando over klanen deres, samtidig som Shredder befinner seg i Japan.
Sammen med April og hennes nye venn Casey Jones, klarer skilpaddene å avverge et angrep mot skilpaddenes oppholdssted. Kirby blir til slutt forandret til hans menneskelige form når Donatello klarer å produsere et nytt Kraang-kjemikalie som kalles «retro-mutagen» noe som får organiske vesener til å forandre de store fysiske transformasjonene fra mutagenet. I mellomtiden vender Shredder tilbake fra Japan sammen med en mutert japansk dusørjeger, Tiger Claw, som hans nye nestkommanderende. Tiger Claw blir senere sendt gjennom en portal til den animerte Teenage Mutant Ninja Turtles men de vender senere tilbake til virkeligheten i 2012.
Shredder og Foot Clan har nettopp har perfeksjonert det tidligere ustabile mutagenet, og startet en ny invasjon av New York. De ødelegger også skilpaddenes skjulested, og tvinger dem til å forlate området. Kraang begynner å mutere New Yorks befolkning, inkludert Kirby, til tross for innsatsen fra det militære og fra Ninja Turtles. Leonardo blir alvorlig skadd når han blir tatt i bakhold av hele Foot-klanen, og Splinter blir tilsynelatende myrdet under en kamp mot Shredder. Skilpaddene, April og Casey blir tvunget til å flykte til O'Neil-familiens hjem.
Sesong 3
Leonardo bruker lang tid å komme seg, men er i stand til å overvinne sine fysiske og psykiske problemer. De vender til slutt tilbake til New York City med det formål å finne Splinter, Karai, Kirby og deres andre savnede allierte - samt å befri byen fra Kraang. De lykkes med å finne Splinter og etablerer en midlertidig base i den forlatte Antonio's Pizza.
I mellomtiden muterer Shredder den russiske våpen-selgeren Ivan Steranko og hans eneste kjente medhjelper, den høyteknologiske mester-tyven Anton Zeck. De får kallenavnene Bebop og Rocksteady. Skilpaddene møter også en nylig grunnlagt mutant-gruppe kalt Mighty Mutanimals. Denne gruppen blir støttet av deres menneskelige allierte Jack J. Kurtzman. Sammen må Ninja Turtles og Might Mutanimals forsøke å forvise Kraang tilbake til Dimension X, og frigjøre New York.
Sesong 4
Etter at skilpaddene, April og Casey har blitt reddet fra ødeleggelsen av jordkloden, bruker Fugitoid et romskip kalt Ulixes til å reise seks måneder tilbake i tid. Deretter planlegger de å hindre Triceraton-imperiet ledet av keiser Zanmoran fra å samle igjen tre komponenter i «Heart of Darkness» som er spredt over hele universet.
I tillegg til å bekjempe Triceratons, møter skilpaddene også en rekke nye fiender i verdensrommet, deriblant Lord Vringath Dregg på planeten Sectoid og dusørjegeren Armaggon. Til tross for Ninja Turtles sin innsats, er Triceratons fremdeles i stand til å samle alle tre delene av Black Hole Generator. Men Fugitoid klarer å ødelegge Black Hole Generator i nærheten av Triceraton-romskipene og flåten deres eksploderer.
NeXT Computer
NeXT Computer, også kjent som NeXT Computer System, var en arbeidsstasjon som ble utviklet, markedsført og solgt av det amerikanske IT-selskapet NeXT. Den kjørte det Unix-lignende operativsystemet NeXTSTEP, med et proprietært grafisk brukergrensesnitt som var basert på Display PostScript. Datamaskinen ble lansert den 12. oktober 1988 og kostet $ 6,500.
NeXT Computer ble etterfulgt av NeXTcube i 1990.
Kleiva (Oslo)
Kleiva (1-23D, 2-30) er en vei på Høybråten i bydel Stovner i Oslo. Den går som blindvei sørover fra Høybråtenveien (mellom Bjerkeliveien og Vardeheimveien) og ender i en snuplass. Det er gangveiforbindelse til Karl Andersens vei, der denne går over i Vardeheimveien.
Navnet ble vedtatt i 1925.
Gurid Almenningen
Gurid Almenningen (født 24. desember 1892 på Voss, død 1. november 1990) var en norsk politiker (Ap).
Hun tok kveldskurs i norsk og regning i 1910 og var elev ved Voss folkehøgskule 1911–1912. Hun var ansatt i Voss bokhandel 1915–1916, drev egen mote- og broderiforretning på Voss 1916–1920, var hjemmeværende husmor fra 1920 og noterte butikkpriser på Voss for Statistisk sentralbyrå 1962–1966.
Almenningen var med på å stifte Voss Arbeiderkvinnelag i 1924, og var styremedlem 1924–1932 og formann 1933–1951. Hun var også styremedlem i Hordaland Arbeiderparti 1933–1940 og 1945–1949. Hun var medlem av Voss kommunestyre 1947–1951 og innehadde en rekke offentlige verv i kommunen. Almenningen var 2. vararepresentant til Stortinget fra Hordaland 1950–1953 og 1. vararepresentant 1954–1957, og møtte fast for Jakob Martin Pettersen 1953–1955. På Stortinget møtte hun samtidig som Sjur Lindebrække (H), som Almenningen var barnepike for i ungdommen, og skal da ha uttalt: «Vær snill med han Sjur. Han var slik en god gutt!»
Hun ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv i 1969.
Jeg vet om en gutt/jente
«Jeg vet om en gutt» eller «Jeg vet om en jente» er en norsk sang. Melodi og tekst ble skrevet av Arne Bendiksen. Den var ett av bidragene til Melodi Grand Prix 1967, den norske uttagingen til Eurovision Song Contest 1967 i Wien i Østerrike.
Sangen ble framført på norsk av tvillingsøstrene Randi & Torill med lite orkester og hadde da tittelen «Jeg vet om en gutt» og så på nytt av Vestlandsduoen (Kari Medaas & Ivar Medaas) med stort orkester, da med tittelen «Jeg vet om en jente». Bidraget endte på femte- og sisteplass med ett poeng: fra Trondheim.
Shozo Ishihara
Shozo Ishihara (født 10. august 1910 i Shimomeguro, Tokyo, død 19. juli 1993) var en japansk skøyteløper som deltok i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter for Japan og Wasedauniversitetet, Tokyo.
Internasjonale mesterskap
VM på skøyter (deltatt 2 ganger)
Konventveien (Oslo)
Konventveien (1-71, 2A-76) er en gate på Heggeli og Hoff i bydel Ullern i Oslo. Den går fra Sørkedalsveien og ender i praksis som blindvei like sør for Engebrets vei, men det er gangveiforbindelse videre til snuplassen i Nedre Skøyen vei.
Shozo Ishihara
Internasjonale mesterskap
EM på skøyter (deltatt 1 gang)
Konventveien (Oslo)
Fra 1912 til 1954 het veien Klosterveien. Navnet henspiller på at tomten som veien går over, i sin tid tilhørte klosteret på Hovedøya. Smestad skole er i nr. 27. Nr. 39-71 og 46-74 inngår i Hoffsbyen.
Scelidothrix
Scelidothrix er en slekt av biller som hører til familien oldenborrer og har larver som eter planterøtter.
Levevis
De voksne billene er dagaktive og finnes helst på blomster, der de eter pollen og nektar.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Afrika.
Walter Eucken
Walter Eucken, født 17. januar 1891 i Jena, død 20. mars 1950 i London, var en tysk sosialøkonom. Han regnes sammen med blant andre juristen Franz Böhm, som grunnlegger av den såkalte Freiburg-skolen. I løpet av 1930-tallet utviklet Freiburg-skolen ordoliberalismen, et viktig teoretisk grunnlag for utviklingen av den sosiale markedsøkonomien.
Bakgrunn, utdannelse og privatliv
Walter Euckens foreldre var kunstmaler Irene Eucken og filosofen og vinneren av nobelprisen i litteratur for 1908, Rudolf Eucken.
Eucken studerte nasjonaløkonomi i Kiel, Jena och Bonn og ble dosent i Berlin 1921. I 1927 flyttet han til Freiburg, der han var professor frem til sin død.
Til Euckens bekjentskapskrets hørte blant andre malerne August Macke og Ernst Ludwig Kirchner, komponisen Max Reger, naturviterne Hermann Staudinger og Werner Heisenberg samt Ricarda Huch og Karl Popper. Av særlig betydning for Euckens vitenskapsteorier var hans vennskap med Edmund Husserl.
Walter Eucken giftet seg med Edith Erdsiek, som var av jødisk herkomst.
Politisk og vitenskapelig virke
Da Martin Heidegger i 1933 innførte et nasjonalsosialistisk styre ved universitetet i Freiburg, og jødeutrenskningene begynte, tok Eucken åpent avstand fra dette. NS-studenter i Freiburg fremsatte krav om at Eucken og hans venner skulle drepes. Også Euckens hustru og hennes jødiske familie var truet.