cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Riemannsk sfære
Kompleks struktur
Den riemannske sfære har den samme topologien som S2, dvs, sfæren med radius 1 sentrert rundt origo i det euklidske rom R3. En homeomorfisme mellom dem er gitt ved den stereografiske projeksjon tangenten til sydpolen ned på det komplekse planet. Hvis vi betegner punktene på S2 med (x1, x2, x3) der, er homeomorfismen
Dette avbilder sydpolen til origo i det komplekse planet og nordpolen til ∞.
Uttrykt i standard sfæriske koordinater (θ, φ), kan denne avbildningen skrives som
eller, i sfæriske koordinater
Den komplekse projektive linje
Den Riemannske sfære kan også sees som den komplekse projektive linje, CP1. Isomorfismen er gitt ved
Egenskaper
Innen kategorien riemannske flater, er gruppen av automorfismer lik gruppen av möbiustransformasjoner. Disse er nettopp de projektive linjære transformasjonene PGL2 C på CP1. Hvis sfæren gis den runde metriske tensor er undergruppen PSU2 C (som er isomorfisk til rotasjonsgruppen SO(3)).
Den Riemannske sfære er en av tre enkelt sammenhengende riemannske flater, de andre to er det komplekse planet og det hyperbolske planet. Denne påstanden, kjent som uniformisasjonsteoremet, er viktig for klassifikasjonen av riemannske flater.
Egentlige tofrøbladete planter
De egentlige tofrøbladete plantene eller ekte tofrøbladete plantene (engelsk: eudicots) er, etter nyere systematikk (APG IV-systemet, 2016), en uformell gruppe (klade) av blomsterplanter. Et avledet fellestrekk for de egentlige tofrøbladete plantene er at de har pollen med tre åpninger i karakteristiske furer. Andre fellestrekk er at frøet oftest spirer med to frøblad, og at (de normale) bladene oftest har fjør- eller håndmønstrede nervestrukturer (få unntak).
Begrepet tofrøbladete har flere betydninger innen blomsterplantenes systematikk. Tradisjonelt var de tofrøbladete den ene av de to gruppene, ofte gitt rang av klasse, som blomsterplantene ble delt inn i. Den andre gruppa var de enfrøbladete. Det har vist seg at de enfrøbladete stammer fra de tofrøbladete, noe som innebærer at de tofrøbladete i tradisjonelt omfang er en parafyletisk gruppe. Gruppa har derfor fått endra innhold etter hvert som noen grupper er flytta ut for å oppnå monofyletiske grupper. Dette har ført til at man har tatt i bruk begrepet «ekte» eller «egentlige» (engelsk: eudicots) tofrøbladete for den resterende gruppa.
De fleste florabøker opprettholder den opprinnelige bruken av begrepene enfrøbladet og tofrøbladet.
Den norske Artsdatabanken har valgt å kalle gruppen med egentlige tofrøbladete planter for «tofrøbladete planter» med taksonomisk rang klasse. Dette valget avviker både fra den tradisjonelle bruken av navnet og fra APG IV-systemet.
Følgende kladogram viser de antatte slektskapsforholdene innenfor de egentlige tofrøbladete plantene.
Heggelia (Målselv)
Heggelia er et tettsted i Målselv kommune i Troms og Finnmark. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger i Bardufossområdet. Hovedkvarteret til Hærstaben og Brigade Nord ligger her, sammen med militærleirene Heggelia leir og Rusta leir, hvor Sambandsbataljonen, Stridstrenbataljonen og Militærpolitikompaniet holder til.
Charmion von Wiegand
Charmion von Wiegand (1896–1983) var en amerikansk journalist, abstrakt maler og kunstkritiker. Hun var datter av Inez Royce og Karl H. von Wiegand, en tyskfødt journalist.
Liv og karriere
I 1929 reiste hun til Moskva som korrespondent for Universal Service, et av Hearst Corporations pressebyråer. Hun returnerte til New York i 1932 og giftet seg med Joseph Freeman samme år, eller i 1934. Freeman var en aktiv kommunist og forfatter. Hun fortsatte sitt arbeide som kunstkritiker, og våren 1941 intervjuet hun den nederlandske kunstneren Piet Mondrian som hun ble en nær venn av, og som fikk henne til å begynne å male abstrakt kunst. Hun ble medlem av foreningen American Abstract Artists i 1941 og hadde utstilling sammen med andre medlemmer fra 1948.
The Devil at His Elbow
The Devil at His Elbow er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Burton L. King.
Handling
John Ashton, en ung maskin-ingeniør, fullfører planene for en ny ubåt. Regjeringen blir interessert i arbeidet hans, men han får bare seks dager på seg til å fullføre alt arbeidet. Hans forlovede, Grace Sealey, kontakter ham og oppfordrer ham til å delta på et middagsselskap, selv om han egentlig ikke har tid til å delta.
De nye planene for regjeringens nye ubåt legges, samtidig som Ashton er alt for alkohol-påvirket. De gjør feil, og mannskapet på den første båten som blir sjøsatt druknet.
Guo Kang
Guo Kang (født 14. februar 1988) er en kinesisk roer. Han representerte Kina under Sommer-OL 2008 i Beijing, der han ble utslått i omløpet.
Wolfgang Willrich
Wolfgang Willrich (født 31. mars 1897, død 18. oktober 1948) var en tysk kunstner og kunstkritiker som laget propagandabilder for nazistene i Det tredje riket. Han laget heroiske bilder med idealiserte, «ariske» mennesketyper, og foraktet modernistisk, «degenerert kunst» (entartete Kunst) kunst som han ivrig medvirket til å fjerne fra offentlige museer. Gjennom postkort og plakater i store opplag ble Willrich en av de meste kjente kunstnerne i det nasjonalsosialistiske Tyskland før og under andre verdenskrig.
Kunstnerisk virke i det nasjonalsosialistiske Tyskland
I 1933 ble Willrich engasjert av Hitlers regjering for å lage idealiserte portretter av «renrasede» tyskere og portretter av soldater og partiledere. Willrich ble i samtiden godt kjent for sine portretter av krigshelter og for sin fremstilling av det «edle nordiske» ved folkelivet på landsbygda. Mange av Willrichs bilder ble solgt i populært postkortformat. Han ble særlig kjent ved at medlemmer av Hitlerjugend samlet på bilder og ofte sendte til sin helter og forbilder for å få autograf.
Heteronitis
Heteronitis er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
Middelsstore, blankt svarte gjødselbiller. Kroppsformen er påfallende firkantet, nærmest prismeformet. Hodet er skovlformet, hos begge kjønn med et tverrlist litt bak midten. Hannene har en påfallende, kamlignende utvekst i "nakken" bak denne tverrlisten. Dekkvingene har markerte lengdefurer.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Afrika sør for Sahara.
Wolfgang Willrich
Kunstnerisk virke i det nasjonalsosialistiske Tyskland
Willrichs bilde av den populære general Erwin Rommel fikk propagandadepartementet trykket i plakatstørrelse. Bernard Law Montgomery, Rommels britisk motpart, hadde Willrichs portrett av Rommel på veggen.
David Woodard
David Woodard (født 6. april 1964) er en amerikansk dirigent og forfatter. I 1990-årene innførte han termen «prequiem», et teleskopord som kobler ordene «preemptive» og «requiem», for å beskrive sine buddhistiske verker viet til og fremført mens eller rett før en person avgår ved døden.
Wolfgang Willrich
Kunstnerisk virke i det nasjonalsosialistiske Tyskland
Willrich var en ivrig talsperson for nazistenes ideer om Blut und Boden. Han hadde ellers moderat innflytelse i Det tredje riket. Han ble medlem av SS i 1937. Willrichs bilder har senere blitt gjenbruk av nynazister.
David Woodard
Gravferdstjenesten i Los Angeles, der Woodard var dirigent og musikkregissør, avholdt i 2001 en borgerlig seremoni ved kabelbanen Angels Flight, til minne om avdøde Leon Praport og til ære for hans enke Lola, som begge ble ofre for en ulykke på kabelbanen. Han har også gjennomført rekviem for ville dyr, blant annet for brunpelikanen. Dette ble utført på toppen av en slette i nærheten av en strand hvor dette dyret hadde falt. Han er kjent for å bruke farget blekk når han skriver sine musikkarrangementer.
Wolfgang Willrich
Relasjon til Heydrich
Han malte blant annet et portrett av Lina Heydrich, «rikssikkerhetssjef» Reinhard Heydrichs kone. Han var bekymret for at de mange timene Lina tilbragte sammen med maleren kunne lede til et intimt forhold noe som truet et allerede haltende ekteskap. Reinhard var lite hjemme, og Lina mistenkte at han var utro. Reinhard mistenkte på sin side Lina for å ha en affære med vennen Walter Schellenberg. Det er uklart om Lina Heydrich (som var ung, under 30 år) og Willrich var intime, og Heydrich selv sørget for en maktdemonstrasjon overfor Willrich. I intervju på sine eldre dager omtalte Lina Heydrich Willrich som en forferdelig liten mann og elendig kunstmaler.
David Woodard
Timothy McVeigh ba Woodard om å lede en «prequiem»-messe like før McVeigh ble henrettet i Terre Haute, Indiana. Woodard uttalte i den anledning at han ikke underkjente at McVeigh hadde begått en «forferdelig gjerning» da han utløste bomben i Oklahoma City, men ønsket å gi trøst og lindring. Derfor sa Woodard ja og uroppførte coda-delen av sin komposisjon Ave Atque Vale med et lokalt kor i St. Margaret Mary-kirken i nærheten av Terre Haute-fengselet. Blant publikum satt de personene som neste morgen skulle være vitner ved henrettelsen av McVeigh. Erkebiskop Daniel M. Buechlein ba pave Johannes Paul II om å velsigne Woodards partitur, det samme gjorde senere kardinal Roger Mahony.
Wolfgang Willrich
Relasjon til Heydrich
Willrichs bilde Familienbildniss («Familiebilde», også kjent som «Den ariske familie», 1937) viser en idealisert familiegruppe under en solsikke. Sentralt sitter en kvinne delvis avkledd på overkroppen og ammer et spedbarn, med mann og tre større barn rundt seg. Alle er blonde. Kvinnen har tydelige likhetstrekk med Lina Heydrich, og Reinhard Heydrich forsøkte i januar 1937 derfor å stanse bred publisering av bildet. Reinhard antok at kvinnen faktisk forestilte Lina og at hun var lett å kjenne igjen. Han skrev et skarpt brev til Willrich angående bruken av bildet på forsiden av tidsskriftet Volk und Rasse: «Jeg må uttrykke min sterkeste misnøye og krever at du straks sender meg alle reproduksjoner og bilder av min familie som er i din besittelse. Saken vil bli rapportert til Reichsführer SS [Heinrich Himmler].» Saken endte hos Karl Wolff, Himmlers stabssjef, som lovet å stanse videre publisering av bildet. Brevet til Himmler ble videresendt til Richard Hildebrandt, sjefen for Rasse und Siedlungshauptamt, som lovet å stanse videre offentliggjøring av maleriet. Hildebrandt sendte 8. april 1937 et brev til Himmler med påminnelse om at Willrich ikke var en «ekte» SS-Obersturmführer, men fikk lov å bruke uniformen mot å gjøre tjenester for SS.
David Woodard
Woodard er også kjent for å ha laget kopier av den såkalte «Dreamachine», som er en mildt psykoaktiv lampe. Lampene har blitt utstilt på kunstmuseer over hele verden. I Tyskland og Nepal er han kjent for å ha skrevet for det litterære tidsskriftet Der Freund, blant annet om karmaen mellom artene, plantenes bevissthet og den paraguayanske bosetningen Nueva Germania.
Wolfgang Willrich
Entartete Kunst
I 1937 ga han ut boken Säuberung des Kunsttempels: eine kunstpolitische Kampfschrift zur Gesundung deutscher Kunst im Geiste nordischer Art («Rensing av kunsttempelet; et kunstpolitisk kampskrift for gjenreisningen av tysk kunst i nordisk ånd»). Willrich hevdet i boken at kunstbransjen var korrupt og preget av bolsjevisme, anarki og «rød» forurensing. Boken var illustrert med kollasjer av kunsten Willrich kritiserte. Willrich var nøye med å identifisere kunstnere, tidsskrifter og museer som drev med den moderne kunsten han intenst mislikte. Goebbels fikk ideen til utstillingen Entartete Kunst da han leste Säuberung des Kunsttempels. Goebbels tok med denne utstillingen på opportunistisk vis initiativet i kulturpolitikken. Boken beskrives som aggressiv, hatefull og giftig, og blant andre Alfred Rosenberg syntes den var for ekstrem. Heinrich Himmler gikk lei av Willrichs bitre og harde utfall blant annet mot poeten Gottfried Benn.
Arkivene viser at tyske myndigheter beslagla omtrent 5000 malerier og 12.000 grafiske arbeider fra 101 museer i løpet av 1937. Beslaget ble gjennomført av en kommisjon ledet av Adolf Ziegler og han valgte seg fem medlemmer: Willrich, Hans Schweitzer (under pseudonymet «Mjölnir» laget han propagandaplakater for regimet; senere utnevnt til assisterende rikskommissær for artistisk formgiving), Klaus Graf von Baudissin, Otto Kummer (som representerte Bernhard Rusts departement) og Robert Scholz (Scholz var Alfred Rosenbergs kunstekspert, anti-modernist i kunstsyn og en rotfestet rasist). Kommisjonen ble ivrigere og mer pågående etter utstillingen i München i 1937. Hitler utstedte personlig en fullmakt til Zieglers kommisjon 4. august 1937 etter utstillingen åpnet i München og etter at kommisjonen hadde gjort en god del av arbeidet. Goebbels hadde gitt kommisjonen skriftlig oppdrag 30. juni 1937. Goebbels sørget for at det ble vedtatt og offentliggjort en lov 31. mai 1938 som legaliserte beslagene nesten ett år etter at de faktisk var gjennomført.
Bilder
Flere av soldatportrettene her ble publisert i Des Reiches Soldaten fra 1943.
David Woodard
Nueva Germania
I 2004 komponerte Woodard korverket «Our Jungle Holy Land». I dette verket anerkjente han de bærekraftige aspektene som lå til grunn for etableringen av Nueva Germania.
Fra 2004 til 2006 ledet Woodard en rekke ekspedisjoner til Nueva Germania, og den daværende amerikanske visepresidenten Dick Cheney ble en støttespiller for dette prosjektet. I 2011 ga Woodard den sveitsiske forfatteren Christian Kracht tillatelse til å publisere deres omfattende private korrespondanse, som i stor grad handlet om Nueva Germania,  på Wehrhahn Verlag som er et forlag underlagt Hanover Universitet. Avisen Frankfurter Allgemeine Zeitung skrev om utgivelsen at «forfatterne opphever grensene mellom liv og kunst.»  Nyhetsmagasinet Der Spiegel mente at det første bindet som ble utgitt  utgjorde «den åndelige forberedelsen» til Krachts roman Imperium, som ble utgitt etter at brevsamlingen kom ut.
Den australske akademikeren og forfatteren Andrew McCann anså at Woodard bega seg ut på «en reise til det som er igjen av stedet, hvor etterkommere av de opprinnelige nybyggerne lever under drastisk reduserte omstendigheter» og videre at Woodard kjente seg kallet til å «løfte den kulturelle profilen til samfunnet, og å bygge et Bayreuth operahus i miniatyr på stedet der Elisabeth Förster-Nietzsches familie en gang hadde bodd». I senere år har Nueva Germania blitt et mer imøtekommende reisemål, med muligheter for å overnatte i såkalte bed and breakfast s og med et provisorisk historisk museum.
Dreamachine
Interessen for Dreamachine startet med at Woodard sa ja til å bidra til byggingen av en Dreamachine i forbindelse med en retrospektiv utstilling i 1996 på LACMA som ble organisert av forfatteren William S. Burroughs; utstillingen het Ports of Entry.  Woodard etablerte da et vennskap med Burroughs, og til hans 83. (og siste) fødselsdag ga han ham en «bøhmisk modell» (av papir) av Dreamachine. Auksjonshuset Sotheby's hadde i 2002 auksjonert bort den opprinnelige maskinen som Woodard hadde bygget til en privat samler. Maskinen han laget som gave til Burroughs befinner seg på permanent utlån i Spencer Museum of Art i Lawrence, Kansas.
Dennis Hopper
Dennis Lee Hopper (født 17. mai 1936 i Dodge City i Kansas, død 29. mai 2010 i Venice i California) var en amerikansk skuespiller og regissør.
Biografi
Hopper ble født i Dodge City, Kansas av Marjorie Mae og Jay Millard Hopper.
Etter andre verdenskrig flyttet familien til Kansas City i Missouri, hvor den unge Hopper deltok på lørdagsundervisning i kunstfag ved Kansas City Art Institute under ledelse av Thomas Hart Benton. Da han var 13 år, flyttet familien videre til San Diego, hvor moren arbeidet som livvaktinstruktør, og faren var sjef for et postkontor. Hopper har fortalt at faren under andre verdenskrig arbeidet for OSS, forløperen til CIA. Hopper gikk på high school ved Helix High School i La Mesa i California, en forstad i San Diego. Det var her han utviklet interesse for teater og skuespill. Han studerte ved Old Globe Theatre i San Diego og ved Actors Studio i New York City (hvor han studerte med Lee Strasberg i fem år). Hopper ble her venn med skuespilleren Vincent Price, som også ansporet Hoppers interesse for ulike kunstarter. Særlig var han glad i stykker av William Shakespeare.
Dennis Hopper debuterte på film i 1955 og var sterkt påvirket av James Dean som han spilte mot i filmene Rotløs ungdom og Giganten. Han hadde diverse småroller i en rekke filmer, men hadde rykte på seg for å være vanskelig å ha med å gjøre med et krevende temperament. Dette førte til at det var vanskelig for ham å få sentrale filmroller.
Hopper og vennen Peter Fonda skrev, regisserte og spilte hovedrollene i kultfilmen Easy Rider fra 1969. Megasuksessen Easy Rider gjorde Hopper ettertraktet i Hollywood.
Privat var Hopper en seriøs fotograf og kunstmaler. Han har hatt en rekke utstillinger og eide en av USAs største private kunstsamlinger.
Hopper var fra 1996 gift med Victoria Duffy, som var hans femte ektefelle. Han fikk høsten 2009 diagnosen prostatakreft. Den 29. mai 2010 døde han i sitt hjem i California.
IDF
IDF har flere betydninger:
Rhagonycha lignosa
Utbredelse
Rhagonycha lignosa finnes i Europa, østover i Asia. Finnes vanlig i Norge.
Utseende
Rhagonycha lignosa er mellom 6-8 mm lang og er en langstrakt bille, bakkroppen er jevnt smal bakover. Hodet ofte smalere bak de noe utstående fasettøynene, enn lengre fremme. Antennen er mørk, men rotleddene er lysere, gule. Antennens andre ledd er lengre enn den er bred og kortere enn det tredje leddet. Palpenes (munnføtter) endeledd er økseformet og ikke smalt, ovalt. Brystskjoldet (pronotum) har bare en svak innbuktning midt på bakkanten og har en overflate som ikke er grovt rynket eller punktert. Brystskjoldets sidekanter er svakt rundet, noe smalere i fremkant og dets bakhjørner er rettvinklet avsatt. Beina er gule. Leggene på mellom- og bakbeina er rette, og ikke krummet inn mot kroppen. Dekkvingene er gule og skjuler hele bakkroppen og har generelt kort, tynn og litt oppstående behåring. Selve kroppen er svart.
Levevis
Rhagonycha lignosa har larver som lever i jorden. De voksne (imago) finnes i juni og juli, særlig ved midtsommer. De oppsøker gjerne åpne blomster, særlig på arter innen skjermplantefamilien. Men de kan observeres også på trær og busker.
Selv om de oppsøker blomster er de rovdyr og lever både som larver og voksne av andre mindre dyr.
Ted Osborne
Ted Osborne (født 6. februar 1900 i Oklahoma, død 12. mars 1968 i California) var en amerikansk forfatter av tegneserier, radioprogrammer og animerte filmer.
Hardanger Trebåtfestival
Hardanger Trebåtfestival er en årlig trebåtfestival, som har vært arrangert hver juni fra 1999.
Cato Wadel
Cato Wadel (født 29. mars 1936 i Oslo, død 21. april 2011) var en norsk sosialantropolog. Han studerte tidlig i særlig grad fiskermiljøer og utkantmiljøer i Norge og på Newfoundland, men etter hvert ble forskningen mer rettet mot studiet av arbeid generelt. Han har vært en svært produktiv forfatter som i tillegg til å gi ut bøker på flere forlag også sitt eget forlag i Flekkefjord, Seek forlag.
Han tok magistergrad ved Universitetet i Bergen i 1966 på en avhandling om kapitalforvaltning under ekstrem usikkerhet, basert på eksempler fra norske fiskere. Fra 1967 til 1970 var han universitetslektor ved Memorial University of Newfoundland. I 1970 ble han amanuensis ved Universitetet i Oslo og i 1972 førsteamanuensis ved Universitetet i Tromsø, to år senere ble han professor i samfunnsvitenskap der. Han flyttet så til Flekkefjord og var fra 1986 førsteamanuensis ved Høgskolesenteret i Rogaland, hvor han ble professor i 1993, en stilling han hadde til 2005. Fra 1990 var han også professor II ved Universitetet i Tromsø, hvor han var knyttet til Norges fiskerihøgskole. Hans artikkel Hva er arbeid? fra 1977 ble i 2011 kåret til et av de 25 viktigste bidrag til norsk sosiologi i Norsk sosiologisk kanon.
Odd Gunnar Tveit
Odd Gunnar Tveit (født 1964) er en norsk politiker fra Fremskrittspartiet i Birkenes kommune. Snart 23 år i kommunestyre og 19 år i Formannskapet. Ti år i Aust- Agder Fylkesting og 12 dager på Stortinget. Aktiv maratonløper som har snart 300 maraton.
Alliansen - Alternativ for Norge
Alliansen - Alternativ for Norge, tidligere Alliansen, er et norsk politisk parti som ifølge partiets nettsider søker å føre en politikk der de setter landets interesser først. Partiet er kritisert for å fremme høyreekstreme interesser. En rekke politikere fra Fremskrittspartiet til Rødt har derfor offentlig tatt avstand fra Alliansen.
Partiet ble stiftet i 2016, men har hatt lav oppslutning ved valg.
Ved Stortingsvalget 2021 fikk partiet 2,489 stemmer som tilsvarer 0,1 % av avgitte stemmer.
Alliansenungdommen er partiets ungdomslag.
Enmannsparti
Partiet karakteriseres av at det dels har kun én tillitsvalgt, Hans Jørgen Lysglimt Johansen, og dels ikke har medlemmer. Mest sentralt er at partiet ikke har partiprogram. Istedet er alle kandidatene fristilt hver for seg og svarer ikke for andre enn seg selv. Enhver kan nominere kandidater til Alliansens lister. Man kan også nominere seg selv. Nominasjoner blir behandlet i partiets forum. Lysglimt Johansen bestemmer alene hvem som skal stå på partiets lister, ifølge ham selv basert på kriteriene «sanndruelighet» og «mot».
Ideologi
Alliansen har koblinger til det nynazistiske miljøet i Norge. Partiets leder er kjent for en rekke antisemittiske utsagn.
Hovedsaken til Alliansen er ifølge Lysglimt Johansen å få Norge ut av EØS- og Schengen-avtalene med EU. Partiet er også opptatt av å stanse innvandring samt endringer i det demokratiske system.
Alliansen har blitt kritisert for gjentatte ganger å ha gitt uttrykk for fremmedfiendtlighet og rasistiske holdninger. En rekke fremtredende politikere fra Fremskrittspartiet til Rødt har derfor offentlig tatt avstand fra Alliansen.
Alliansen har ikke et tradisjonelt partiprogram. Partiet baserer seg på nasjonalistiske ideer og slagord som «Norge først!». Innvandringsmotstand fremgår av partiets uttalelser som vesentlig ved siden av nasjonal suverenitet. Carline Tromp skriver at Alliansens ordbruk minner om alt-right.
Historikk
Alliansen - Alternativ for Norge ble stiftet 22. november 2016 som Alliansen og registrert i Partiregisteret av Hans Jørgen Lysglimt Johansen 5. januar 2017. Partiet ble i februar 2021 slettet, og et nytt parti med navnet Alliansen - Alternativ for Norge ble registrert.
I 2016 profilerte Hans Jørgen Lysglimt Johansen seg som Donald Trump-supporter. Et partiinitiativ med samme navn ble tidligere samme høst initiert av Mikkel Dobloug der Christian Tybring-Gjedde var tiltenkt som leder.
Riodininae
Riodininae er en gruppe dagaktive sommerfugler. De fleste artene finnes i Mellom- og Syd-Amerika.
Levevis
Riodinidene er skogsinsekter som ofte er ganske tallrike i tropisk regnskog. De sitter gjerne med utslåtte vinger på falne trestammer. De er kjappe i bevegelsene og oftest vanskelige å fange eller studere på nært hold.
Systematisk inndeling
Gruppens systematiske inndelingen er ennå ikke avklart.
Alliansen - Alternativ for Norge
Stortingsvalget 2017
Partileder Lysglimt Johansen gikk i august 2017 ut og sa at «han tror flere partifeller er med i Den nordiske motstandsbevegelsen».
Riodininae
Systematisk inndeling
Gruppen har av enkelte entomologer vært plassert som en underfamilie (Riodininae) av glansvingene.
Alliansen - Alternativ for Norge
Stortingsvalget 2017
Partiet stilte lister riksdekkende i alle fylker ved stortingsvalget 2017 og fikk en oppslutning på 0,11 prosent, i alt 3,308 stemmer.
Riodininae
Systematisk inndeling
I nyere systematikk er gruppen plassert som en delgruppe (underfamilie) av Riodinidae.
Alliansen - Alternativ for Norge
Stortingsvalget 2017
I skolevalget 2017 fikk Alliansen 0,9 % av stemmene. Ved Sam Eyde videregående skole i Aust-Agder, den eneste skoledebatt der Lysglimt Johansen kunne stille, fikk Alliansen 8%. Valler videregående skole i Bærum hadde den høyeste oppslutningen for Alliansen med 9,7%, selv om legitimiteten rundt denne oppslutningen er omdiskutert.
Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2019
Partiet ble våren 2019 nektet adgang til Arendalsuka, blant annet fordi Alliansen ble ansett som hatefull og Arbeiderpartiet truet med boikott.
På Oslo-listen førte partileder Lysglimt Johansen opp flere fremtredende FrP-politikere, blant andre Jøran Kallmyr, som på det tidspunktet var justisminister i Erna Solbergs koalisjonsregjering, og Carl I. Hagen.
Ved kommunestyre- og fylkestingsvalget 2019 stilte partiet liste i to kommuner, og fikk totalt 639 stemmer.
Nytt parti 2021
Partinavnet «Alliansen» ble slettet fra partiregisteret 16. februar 2021. Samme dag ble det nye partiet «Alliansen – alternativ for Norge» nyregistrert. Partilovnemnda avgjorde at partistøtten til det slettede partiet skulle opphøre, og at det nye partiet ikke hadde rett til å overta denne støtten. Partiledelsen begrunnet nyopprettelsen med at det ville være enklere å samle inn 5000 underskrifter nasjonalt enn 500 underskrifter i hver valgkrets.
Stortingsvalget 2021
Fredriksstad Blad og Drammens Tidende rapporterte i desember 2020 at partiet vervet underskrifter til valget under slagordet Nei til bompenger. Dette ble kritisert av lokale «bomringlister» som Nei til bomring i Drammen og Folkeaksjonen Nei til mer bompenger i Fredrikstad og Sarpsborg.
Julian Eberhard
Julian Eberhard (født 9. november 1986) er en østerriksk skiskytter.
Politisk katolisisme
Fra Tyskland, utbredte den seg som politisk og sosial retning i Østerrike-Ungarn, og fortsatte derfra til Østerrike, Ukraina, Slovenia og Kroatia. Azione Cattolica var navnet på en kortvarig italiensk, katolsk legorganisasjon. Den ble grunnlagt som en upolitisk forening i 1924.
Julian Eberhard
Han representerte Østerrike under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 17 på normaldistansen.
Alliansen - Alternativ for Norge
Stortingsvalget 2021
Kommunaldepartementet påla partiet å tilbakebetale tre fjerdedeler av partistøtte det hadde mottatt for 2021, siden det hadde slettet seg selv fra Partiregisteret og opprettet en ny registrering under det nye navnet «Alliansen – alternativ for Norge», siden nyregistrerte partier trenger færre underskrifter for å kunne stille til stortingsvalg.
Under valgkampen i 2021 dukket Alliansen opp på Valler videregående skole med plakater hvor det sto «stopp døds-kvaksinen», og tilbød 500 kroner for å ikke ta coronavaksine.
Alliansen fikk 1,4% (1 747 stemmer) på landsbasis i skolevalget i Norge 2021.
Partiet stilte lister riksdekkende i alle fylker ved stortingsvalget 2021 og fikk en oppslutning på 0,1 prosent, i alt 2 489 stemmer.
Alliansenungdommen
I 2018 gjorde ungdomsorganisasjonen seg bemerket ved å dele ut falske løpesedler i Oslo; løpesedlene var angivelig fra Miljøpartiet De Grønne (MDG), og foregav at MDG forsvarte barneekteskap. MDG politianmeldte forholdet.
Crisópolis
Crisópolis er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Serovgeiter
Serovgeiter (Capricornis) er en slekt med drøvtyggende (Ruminantia) geiteantiloper i gruppen sauer og geiter (Caprini), som videre inngår i kvegfamilien (Bovidae). Slekten består av fire arter som alle er knyttet til bratt terreng, om enn i et variert habitat. Serovgeitenes nærmeste slektninger er goralene (Nemorhaedus).
Taksonomi
Serovgeiter ble i en tid inkludert i gruppen goraler (Nemorhaedus), men dette ble siden omgjort og gruppen er nå plassert i sin egen slekt. Det er imidlertid ikke konsensus om antallet arter, i det noen hevder det er sju, mens andre sier både seks og så få som fire.
En nylig (2019) reklassifisering av de to gruppene med serovgeiter og goraler, basert på fullstendig mitokondrielt genom, førte til at rødserov (C. rubidus) og sumatraserov (C. sumatraensis) fikk bekreftet sin status som selvstendige arter. Studien hevder også at japanserov (C. crispus) er søster til alle andre serovgeiter og at rødserov og taiwanserov er søsterarter og trolig etterkommere av ei eldre slektslinje på fastlandet. Det betyr i så fall at tre av artene som listes opp i inndelingen under må være underarter, siden de fire andre bekreftes som selvstendige arter. Videre hevder studien er serovgeiter og goraler er søstergrupper, og de to artene som står hverandre nærmest er rødserov og rødgoral (Nemorhaedus baileyi).
Biologi
Til forskjell fra goralene, så har serovgeitene preorbitale duftkjertler som er godt synlige like under øyene på dyra. Serovgeiter varierer i fysikk, fra den lille taiwanseroven (C. swinhoei) som typisk veier kun 18–30 kg og har en skulderhøyde på 50–70 cm, til den massive rødseroven (C. rubidus) som veier 110–160 kg og har en skulderhøyde på 85–95 cm.
Inndeling
Inndelingen følger Mori, Nerva & Lovari (2019), men det knytter usikkerhet til noen varianter.
Sid Meier’s Ace Patrol
Sid Meier's Ace Patrol er et enkelt turbasert taktikkspill der man som flyger under første verdenskrig skal utføre militære oppdrag, enten alene eller sammen med andre flygere. Firaxis skapte spillet for iPad, iPhone og PC og lanserte det 9. mai 2013.
Spillet
Fra en gruppe på fire flygere velger man hvem som skal fly det neste oppdraget, og pilotene får nye ferdigheter som følge av erfaring. Ettersom tiden går får man også nye fly som er raskere, tåler mer, flyr høyere eller manøvrerer bedre, samt at en flyger kan få spesielt utstyr til sitt fly.
Siden spillet er turbasert må man tenke over hvilke manøvre piloten og flyet kan, hva motstanderen kan, og så må man fly slik at man kan angripe målet samtidig som man må passe på å ikke ende midt i skuddlinjen for fiendene når det er deres tur.
Utvikling
Sid Meier, som startet karrièren med å lage flysimulator-spill, hadde tenkt en stund på å lage et nytt fly-spill fra første verdenskrig. Han fikk mulighet til lage et spill på kort tid, i en liten gruppe og med mindre budsjett, med da også muligheten til å ta større risiko. Spillet ble utviklet for mobiltelefon, noe som var nytt for Meier. Inspirasjonen til spillet kom blant annet fra brettspillet Wings of War. Spillet var gratis da det kom, men alt etter seks oppdrag må man betale for å komme videre. Ideen var at spillet skulle være gratis og at man kjøpte utvidelser av spillet, men Meier sier at det i realiteten ble opplevd mer som en gratis demo-versjon, og Steam-versjonen, samt oppfølgeren Sid Meier's Ace Patrol: Pacific Skies kom kun som en betalt men komplett premium-versjon.
Portrettene av flygerne i spillet er basert på ansatte hos Firaxis Games, blant annet Sid Meier selv.
Song Kai
Song Kai (født 29. januar 1984) er en kinesisk roer. Han representerte Kina under Sommer-OL 2008 i Beijing, der han ble utslått i omløpet.
Be Kind Rewind
Be Kind Rewind er en amerikansk filmkomedie fra 2008 regissert av Michel Gondry og med Jack Black, Mos Def, Danny Glover og Mia Farrow i hovedrollene. Filmen hadde premiere 20. januar 2008 på Sundance filmfestival. Den ble siden vist på Berlin filmfestival. Filmen åpnet for vanlig kinopublikum 22. februar 2008 i Storbritannia og USA. Den er forventet til Norge 18. april 2008.
Filmtittelen «Be Kind, Rewind» er en referanse til en frase som ofte sto skrevet på VHS-utleiekassetter i videokassettens storhetstid. Oversatt til norsk betyr dette: «Vennligst spol tilbake».
Rolleliste
Utleie-butikken "Be Kind Rewind" i New Jersey leier ut VHS-filmer, og eies av Mr. Horace Fletcher. Butikken er på vei mot konkurs (i stor grad fordi Fletcher nekter å leie ut nye DVD-filmer i stedet for ut-daterte VHS-video) og bygningen hans blir fordømt som en slum. Mr. Fletcher får 60 dager på seg å oppgradere bygningen, hvis ikke skal den rives. Men han har ikke penger til å pusse opp bygningen sin. Mr. Fletcher skal reise en tur på som varer i flere dager, og blant annet besøke en DVD-utleiebutikk for å lære mer effektive og moderne metoder å drive en videoutleie-butikk. Fletchers eneste ansatte, Mike, skal ta vare på butikken i mellomtiden. Før han går sin vei advarer Mr. Fletcher ham om å holde Mikes venn, den paranoide og klønete konspirasjonsteori-tilhengeren, Jerry, borte fra butikken.
Etter å ha forsøkt å sabotere en elektrisk transformator, i den tro at energien derfra smelter hjernen hans, får Jerry elektrosjokk og han blir magnetisert. Når han kommer inn i butikken dagen etter, blir alle VHS-båndene automatisk slettet på grunn av hans elektroniske magnetisme. Mr. Fletcher kontakter en bekjent Miss Falewicz, og ber henne returnere VHS-filmen Driving Miss Daisy som hun tidligere lånte fra butikken hans. Han ber henne også holde ett øye med utleie-butikken hans. Mike oppdager raskt katastrofen med alle de ødelagte VHS-båndene, og blir ytterligere presset når Miss Falewicz ønsker å leie filmen Ghostbusters. For å hindre at Falewicz rapporterer problemet til Mr. Fletcher, kommer Mike med en ide: Ettersom Falewicz aldri har sett filmen tidligere, foreslår Mike å gjenskape filmen ved å bruke seg selv og Jerry som skuespillere og billige spesialeffekter i håp om å lure Falewicz. De filmer ved det lokale biblioteket, og fullfører filmen akkurat i tide når en annen kunde ber om Rush Hour 2. Mike og Jerry gjentar filmingen deres. De skaffer hjelp fra Alma, en kvinne de kjenner, for å filme noen av delene.
Jungeltelegrafen sprer seg snart om alle de morsomme resultatene av Mike og Jerry's filming. Snart ser butikken mange flere forespørsler etter lignende filmer. Mike, Jerry og Alma insisterer på at deres nye filmer kommer fra Sverige, og dermed kan kreve veldig lange ventetider. Derfor krever de høyere priser, 20 dollar i stedet for 1 dollar. For å møte den nye etterspørselen, rekrutterer Mike og Jerry lokalbefolkningen for å hjelpe til med produksjonen - og bruker dem som hovedroller i filmene sine. Når Mr. Fletcher kommer tilbake, med intensjon om å konvertere butikken til en DVD-utleie, anerkjenner han raskt at de tjener mer penger på de nye hjemmelagde filmene enn fra vanlig utleie. Han blir med på den nye prosessen.
Imidlertid stoppes suksessen snart, ettersom filmene blir ansett som brudd på opphavsretten. Alle filmene og butikkens eiendeler beslaglegges og ødelegges. Uten nok penger til å renovere bygningen, gir Mr. Fletcher opp håpet. Han får en uke på seg til å evakuere bygningen, før den blir revet. Jerry overbeviser Mike og Mr. Fletcher om å produsere en siste film sammen. Den dagen bygningen er planlagt til riving, inviterer Fletcher hele lokalbefolkningen til å se den endelige filmen deres. Ved ett uhell ødelegger Jerry butikkens eneste TV-apparat. Men eier av en nærliggende DVD-butikk låner dem en video-projektor, slik at de kan vise filmen i butikkens vindu. Når filmen er ferdig går Mr. Fletcher, Mike og Jerry ut av butikken for å finne en stor folkemengde som har samlet seg på gaten utenfor for å se filmen gjennom vinduet. De får en oppmuntrende applaus fra hele publikum.
Disco Inferno
«Disco Inferno» er en sang skrevet av Leroy Green og Ron Kersey som ble spilt inn og utgitt på singel med The Trammps i 1976. Sangen ble en stor hit i 1978 da en forlenget versjon med The Trammps ble gitt ut på singel og på soundtrack-albumet til filmen Saturday Night Fever.
Cyndi Lauper spilte inn sangen i 1999.
Eloy Teruel
Eloy Teruel Rovira (født 20. november 1982) er en spansk landeveissyklist og banesyklist. Han sykler for Jamis Hagens Berman.
Amtsskolen på Apalset
Amtsskolen på Apalset (Amtsskulen på Apalset) var den første amtsskolen i Sogn og Fjordane, etablert i på gården Apalset vest for Vereide i Gloppen kommune i 1876.
Skolens lokalisering ble avgjort etter at bonde Gullbrand Hjelmeset tilbød husrom, lys og fyringsved på gården sin på Apalset. De andre kandidatene til plassering av skolen var Eid, Stryn og Kinn, men økonomiske hensyn ble vektlagt. I Gloppen hadde Jakob Hjelmeset etablert den første friskolen for bondegutter etter folkehøgskole-idéen året før, i 1875. Amtsskolene kom som en kristen konservativ motvekt mot de mer radikale folkehøgskolene og friskolene som ble etablerte fra midten av 1800-tallet. De første styrerne av skolene var vanligvis prester. I Gloppen var presten Oskar Schøtt Revers den første styrer.
Yoshiko Matsumura
Yoshiko Matsumura (født 9. desember 1941), japansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo.
Amtsskolen på Apalset
Kommunen bidro med tilskudd til drift av skolen. Lærer Elias Melvær innførte nynorsk ved amtsskolen gjennom gratisundervisning i fritida i 1883–1884. Amtsskolen var da flyttet til prestegården på Vereide. Motstandere av nynorsk, med den konservative ordføraren Ole Josefson Hestenes i sentral posisjon arbeidet for å få Melvær avsatt. De klarte ikke å avsette læreren, men stoppet i stedet kommunens tilskudd til drift.
Yoshiko Matsumura
Matsumura ble olympisk mester i volleyball under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Hun var med på det japanske laget som vant volleyballturneringen for damer foran Sovjetunionen og Polen. Det ble spilt en enkeltserie med seks lag. Japan vant alle sine fem kamper i turneringen.
Amtsskolen på Apalset
Amtsskolen måtte dermed flytte fra kommunen, og ble etablert i Innvik (i nåværende Stryn kommune) i 1886. I 1900 flyttet skolen til Nordfjordeid, og ble forløperen til Fjordane Folkehøgskole.
Sergej Botsjarnikov
Sergej Vadimovitsj Botsjarnikov (Сергей Вадимович Бочарников; født 28. februar 1988 i Kharkiv) er en tidligere russisk, nå belarusisk skiskytter.
Han representerte Belarus under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 18 på normaldistansen.
VM i friidrett 2005 – 200 meter menn
Øvelsen 200 meter menn ved VM i friidrett 2005 fant sted 8., 10, og 11. august 2005 i Helsingfors Olympiastadion i Helsingfors, Finland.
Jaysuma Saidy Ndure som seinere representert Norge deltok for Gambia i mesterskapet og kom på 10. plass i øvelsen.
Forsøksheat
8. august
Vind - heat 6: 4,3 m/s
Kvartfinaler
10. august
Semifinaler
10. august
Finale
11. august
Reinberg (Dippoldiswalde)
Reinberg er en del av den store kretsbyen Dippoldiswalde i Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge i Sachsen. Før 1950 var den også en selvstendig kommune. Reinberg ligger omkring 4 km nordøst for bykjernen. Reinberg ligger ved Bundesstraße 173 i retningen Dresden–Altenberg. Demningen Malter ligger vest for stedet.
Reinberg grenser i sørvest til Oberhäslig, i vest til Malter, i nord til Karsdorf, i nordøst til Quohren, i øst til Hermsdorf am Wilisch, i sørøst til Hirschbach og i sør til
Klima
I året 2009 kom Reinberg i fokus for den tyske værvarslingstjenesten med –27,7º celsius, meldt den 6. januar 2009, som det kaldeste stedet i Tyskland.
Historie
Den 6. juni 1710 besluttet Kurfyrste Friedrich August I å dele opp riddergodset Oberhäslich og å selge det til private. Den delen som ble utskilt fra Oberhäslig, ble etterhvert til Reinberg.
I 1724 ble Peter von Suhm den nye eieren av Oberhäslich. I årene 1724–1728 lot han bygge 12 hus, utnevnte en domstol med en jury og utropte seg selv til dommer.
Reinberg uviklet seg etterhvert til å bli en landkommune bestående av stedene Reinberg og Lichteneichen. I 1791 ble den en kommune i Amt Dippoldiswalde. Fra 1865 til 1875 tilhørte den Gerichtsamt Dippoldiswalde, og fra 1875 Amtshauptmannschaft Dippoldiswalde.
I 1950 ble Reinberg innlemmet i Oberhäslich gjennom en kommunesammenslåing, og i 1952 ble Oberhäslich en del av Kreis Dippoldiswalde. Den 1. januar 1994 ble deretter Oberhäslich, hvor Reinberg var en del, innlemmet i Dippoldiswalde.
Seattle Seahawks
Seattle Seahawks er et profesjonelt amerikansk fotballag basert i Seattle, Washington. Seahawks konkurrerer i National Football League (NFL) i ligaens National Football Conference (NFC) i NFC West-divisjonen. De ble med i NFL i 1976 som et ekspansjonslag. Seahawks' hovedtrener er Pete Carroll, og de har siden 2002 spilt hjemmekamper i Lumen Field (tidligere CenturyLink Field), sør for Seattle sentrum. De spilte hjemmekamper i Kingdome mellom 1976 og 1999 og Husky Stadium i 1994 samt 2000 og 2001. Lagets hovedtrener er Pete Carroll.
Seahawks er det eneste NFL-laget i Pacific Northwest-regionen i Nord-Amerika, og har derfor tilhengere fra et stort geografisk område, inkludert deler av Alaska, Idaho, Montana, Oregon og Utah samt tilhengere i Canada i Alberta, British Columbia og Saskatchewan.
Seahawks har vunnet 11 divisjonstitler og tre conference-titler. De er det eneste laget som har spilt i mesterskapskampen for både AFC og NFC. De har deltatt i tre Super Bowl: de tapte 21–10 mot Pittsburgh Steelers i Super Bowl XL, slo Denver Broncos 43–8 for sin første tittel i Super Bowl XLVIII, og tapte 28–24 mot New England Patriots i Super Bowl XLIX. NFL-spillerne Kenny Easley, Walter Jones, Cortez Kennedy og Steve Largent har blitt innlemmet i Pro Football Hall of Fame basert i hovedsak eller helt på deres prestasjoner med Seahawks. I tillegg til dem har Dave Brown, Jacob Green, Dave Krieg, Curt Warner, Jim Zorn og Matt Hasselbeck blitt innlemmet i Seahawks Ring of Honor sammen med hovedtrenerne Chuck Knox og Mike Holmgren, radiokommentatoren Pete Gross og eieren Paul Allen.
Nordstrom/Behring-æraen (1976–1982)
Som en del av avtalen rundet sammenslåingen av AFL og NFL i 1970 begynte NFL å planlegge utvidelse fra 26 til 28 lag. I juni 1972 annonserte Seattle Professional Football Inc., som bestod av en gruppe av ledere og forretningsmenn fra Seattle, sine planer om å skaffe et NFL-lag til Seattle. I juni 1974 tildelte NFL byen et ekspansjonslag. Desember samme år annonserte NFLs kommissær Pete Rozelle at den offisielle avtalen ble underskrevet av Lloyd W. Nordstrom, som representerte Nordstrom-familien, hovedpartnerne i avtalen.
Thomson ansatte Jack Patera, en assistenttrener for Minnesota Vikings som Seahawks' første hovedtrener; ansettelsen ble annonsert 3. januar 1976. Et ekspansjonsdraft ble avholdt fra 30. til 31. mars 1976, hvor Seattle og Tampa Bay Buccaneers alternerte på å velge en ubeskyttet spiller fra ligaens 26 lag. Seahawks ble tildelt andre pick totalt i draftet i 1976, som de brukte på defensive tackle Steve Niehaus. Den 1. august 1976 spilte de sin første kamp, da de møtte San Francisco 49ers i sesongoppkjøringen i det nye stadionet Kingdome.
Seahawks er det eneste laget i NFL som har byttet conference to ganger etter sammenslåingen. Da laget først begynte å spille i 1976 spilte de i NFC West, men byttet conference med Buccaneers etter en sesong, og ble da plassert i AFC West. Denne omorganiseringen var en del av NFLs ekspansjonsplan for 1976, slik at begge lagene kunne spille mot hverandre to ganger og alle de andre lagene i NFL én gang i sine to første sesonger. Seahawks vant begge kampene mot Buccaneers i de to første sesongene, hvor den første også var Seahawks' første seier i seriespillet.
Chuck Knox-årene (1983–1991)
I ble Chuck Knox ansatt som hovedtrener. Med et resultat på 9–7 i sin første sesong nådde Seahawks sluttspillet for første gang, hvor de slo Denver Broncos i Wildcard-runden og Miami Dolphins i divisjonsrunden før de tapte mot Oakland Raiders i AFC Championships. Sesongen etter spilte Seahawks sin beste sesong frem til 2005, da de avsluttet 12–4. Knox vant NFL Coach of the Year det året.
I 1988 ble laget kjøpt av Ken Behring og hans partner Ken Hofmann for $80 millioner. Seahawks vant sin første divisjonstittel i, men hadde dårlige resultater fra til ; deres beste resultat i den tidsperioden var i 1990 da de avsluttet sesongen 9–7, og deres dårligste var i 1992 da de avsluttet med lagets dårligste resultat noensinne, 2–14.
Seahawks’ dårlige resultater fortsatte gjennom størsteparten av 1990-tallet. De hadde tre tapende sesonger på rad (1992–1994) under hovedtrener Tom Flores, inkludert lagets dårligste sesongresultat på 2–14 i 1992. Flores fikk sparken etter 1994-sesongen og Dennis Erickson ble ansatt som hans erstatning.
Paul Allen-æraen (1997–nå)
I 1996 flyttet Behring og Hoffman lagets administrative hovedkvarter til Anaheim, som fikk en del kritikk, mens laget fortsatte å spille i Seattle. Laget ble neste forflyttet, og var nær å gå konkurs i en kort periode. NFL truet Behring med en bot på $500 000 dersom han ikke flyttet lagets hovedkvarter tilbake til Seattle,; som resulterte i at Behring og Hoffman solgte laget til Paul Allen, en av grunnleggerne av Microsoft, for $200 millioner i 1997.
Huang Zhongming
Huang Zhongming (født 8. april 1982 i Guangzhou) er en kinesisk roer. Han representerte Kina under Sommer-OL 2008 i Beijing, der han ble nummer 8.
Seattle Seahawks
Paul Allen-æraen (1997–nå)
Ericksons tid som hovedtrener endte etter 1998-sesongen; Seahawks gikk glipp av sluttspillet i alle de fire sesongene under Erickson, for totalt ti år på rad.
Mike Holmgren-årene (1999–2008)
I 1999 ble Mike Holmgren ansatt som hovedtrener, og holdt stillingen i ti sesonger, en periode hvor Seahawks vant sin andre divisjonstittel samt nådde sluttspillet som et Wildcard.
Som en del av NFLs omorganisering returnerte Seahawks til NFC West i 2002. Samme år ble lagets nye stadion, Seahawks Stadium, åpnet, etter at laget hadde spilt sine to siste sesonger i Husky Stadium etter at Kingdome imploderte i 2000.
I -sesongen oppnådde Seahawks sin beste sesong noensinne (som kom til å bli gjentatt i 2013) med et serieresultat på 13–3, inkludert en 42–0 seier mot Philadelphia Eagles 5. desember i en kamp som senere fikk navnet "The Monday Night Massacre". Seahawks gikk inn i sluttspillet som første seed i NFC, og vant NFC Championship Game det året før de tapte mot Pittsburgh Steelers i Super Bowl XL. Nederlaget var kontroversielt, og NFL Films inkluderte kampen senere som nummer åtte i sin topp 10-liste over kamper med kontroversielle dommeravgjørelser. Kampens dommer, Bill Leavy, innrømmet i etterkant at hans feilsteg hadde endret kampens utfall. Før 2005 hadde ikke Seahawks vunnet en sluttspillkamp siden 1984-sesongen, en periode på 21 år (fem lag har hatt en tørke på over 20 år noensinne, og Seattles sjette strake nederlag var delt tredje flest noensinne). Tørken ble avsluttet med en seier mot Washington Redskins, 20–10, i 2005.
Holmgren forlot laget etter 2008-sesongen da kontrakten hans utløp. Devensive backs coach Jim L. Mora ble utnevnt til hans etterfølger. I avsluttet Seahawks sesongen på tredjeplass i NFC West, 5–11 og Mora fikk sparken den 8. januar 2010.