cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rosmersholm
Bakgrunn
Flere stor- og herregårder er sagt å ha inspirert Ibsens Rosmersholm. Storgården Solnør i Skodje kan ha vært en av flere inspirasjoner til Rosmersholm. Solnør tilhørte Ludvig Daae, Suzannah Ibsens søskenbarn, som Ibsen selv besøkte på reisen sommeren 1862 (Ivar Aasen hadde 20 år tidligere formative år som privatlærer hos Daae-familien på Solnør). En annen gård som blir sagt å være forbilde for Rosmersholm er Moldegård i Molde. Ibsen oppholdt seg en periode i Molde på reisen sammen med Suzannah sommeren 1885. De bodde på Alexandra hotel. Innehaver av Moldegård, Hans Thiis Møller, var venn av Ibsen og Bjørnstjerne Bjørnson. Sceneanvisningen for dramaet er tydelig inspirert av Moldegård og landskapet. Bjørnson bodde ofte på Moldegård, mens Ibsen ikke hadde noen spesiell tilknytning til stedet. I innledningen til dramaet er det oppgitt at handlingen foregår på Rosmersholm «en gammel herregård i omegnen av en liten fjordby». Nationaltheateret brukte opplysninger om interiøret på Moldegård som grunnlag for oppføring av Rosmersholm.
Visningshistorie
Rosmersholm hadde urpremiere på Den Nationale Scene i Bergen 17. januar 1887. To måneder seinere fant første oppsetning i utlandet sted – ved Stora Teatern i Göteborg – og innen utgangen av året var stykket oppført i Sverige, Danmark, Finland og Tyskland. Repertoardatabasen på ibsen.net har pr. 15.10. 2006 registrert til sammen 179 oppsetninger av Rosmersholm.
TV-versjoner
Stykket har tre ganger blitt dramatisert for NRK.
Max Schnettler
Max Schnettler (født 30. januar 1986) er en chilensk svømmer.
Han representerte Chile under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i forsøksheatet på 100 meter fri.
Eirik Husby Sæther
Eirik Husby Sæther (født 25. september 1984 i Oslo) er en norsk politietterforsker og krimforfatter.
Sæther er oppvokst på Holmlia og Bjørndal i Oslo.
Vidå
Elva renner gjennom Rudbøl, Rudbøl Sø, og slusene Højer Sluse og Vidå Sluse før den munner ut i Vadehavet.
På visse strekninger danner den grensa mellom Danmark og Tyskland.
Patrick Friesacher
Patrick Friesacher (født 26. september 1980) er en østerriksk racerfører som kjørte Formel 1 for Minardi i første halvdel av 2005-sesongen.
Tidlig karriere
Han ble født i Wolfsberg og startet med go kart i en ung alder. I 1998 gikk han til det Franske Formel Campus serien, hvor han ende på en tredjeplass sammenlagt. I 1999 gikk han så til den franske Formel 3 'B' klassen, før han gikk til den tyske Formel 3 serien i 2000.
I 2001 gikk han så til Formel 3000, hvor han fikk tre topp-seks plasseringer for Red Bull Junior teamet. Han ble i Red Bull gjennom de neste to årene, og vant et løp på Hungaroring i 2003 etter og ha brukket armen tidligere i sesongen. Senere det året gikk han til Super Nova, og i 2004 vant han enda et løp (igjen på Hungaroring), denne gangen for Coloni teamet.
Formel 1
I november 2004 testet han for Minardi på Misano-banen i Italia, og imponerte teamsjef Paul Stoddart. Den 14. februar, 2005 signerte han en ettårs kontrakt med Minardi ved siden av Christijan Albers, en annen Formel 3000 fører. ITVs Martin Brundle sa under Friesacher debut at han ikke så ut som en fremtidig Formel 1 fører.
I USAs Grand Prix 2005 fikk han sine 3 første poeng til tross for og fullføre sist, på sjetteplass, i et løp hvor bare seks biler startet etter at syv team trakk seg på grunn av dekk sikkerhetsmessige grunner.
Den 19. juli 2005 ble det annonsert at Friesacher ble droppet fra teamet på grunn av at han ikke klarte å betale Minardi det de krevde for at han skulle få kjøre. Han ble erstattet av Robert Doornbos, som kjørte resten av sesongen for Minardi.
A1GP
I 2006 sluttet han seg til A1 Grand Prix for nasjoner for sitt hjemland, Østerrike, for løpet i Mexico hvor han fikk attendeplass i hans første A1GP kvalifisering. He gikk så videre og fullførte på 10.- og 9.-plass og fikk med seg tre poeng for teamet. Han har også vært testfører for 2008-09 sesongen. Under en test dag på Magny-Cours banen i august 2008, førte en svikt i hjulopphenget til at han krasjet og knuste tre ryggvirvler.
Fullstendige Formel 1-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde)
Korridorpolitikk
Korridorpolitikk, også kjent som lobbyvirksomhet, lobbying og lobbyisme, er å påvirke politikere utenom de vanlige kanalene som er debattinnlegg, diskusjon, saksorienteringer, eller ved å benytte møter innen vedkommende politikers eget partiapparat. Utøvere kalles ofte lobbyister. I Norge omtales virksomheter som driver lobbyvirksomhet eufemistisk som «kommunikasjonsbyrå».
Ordet lobby brukes også i sammensetninger som «Israel-lobbyen» og «oljelobbyen» om dem som fører lobbyvirksomhet (eller «lobber») for henholdsvis staten Israels og oljebransjens interesser.
Opprinnelse
Begrepet korridorpolitikk stammer fra det engelske ordet lobby. Ordet kommer ifra inngangshallene i den amerikanske kongressen hvor de folkevalgte møtte folkemengden, som ofte prøvde å påvirke de folkevalgte i viktige politiske avgjørelser. Av den grunn ble ordet opprinnelig bare brukt om påvirkning av medlemmer av den lovgivende forsamling. Det eksisterer uenighet rundt definisjonen av begrepet, men lobbyvirksomhet regnes i dag som forsøk på påvirkning av beslutningstakere.
Lobbyvirksomhet i Norge
Målet for lobbyvirksomheten er formelle beslutningstakere, som Stortinget, stortingsrepresentanter, Regjeringen, departementer og forvaltningen. Lobbyvirksomhet skjer også på lavere nivåer, som i kommuner og fylkeskommuner.
Lobbyvirksomheten i Norge har vært jevnt økende. Lobbyvirksomheten mot Stortinget virker å være uavhengig av hvorvidt det er mindretalls- eller flertallsregjering. Norske organisasjoner er opptatt av å opprettholde kontakten med beslutningstakerne, også over tid. Lobbyvirksomhet kan defineres som en byttehandel, hvor beslutningstakerne får informasjon, i bytte mot muligheten til å påvirke. Dette er spesielt aktuelt for Stortinget, som har begrenset administrativ kapasitet. Politikere ser derfor ofte på lobbyvirksomhet som en verdifull måte å få belyst sakene fra flere sider, ved at de også får innhentet synet fra interesseorganisasjonene som er berørt. Politikere ser derfor ofte på lobbyvirksomhet en kilde til mot-ekspertise til flommen av utredninger som produseres av departementer og sentraladministrasjon.
Historisk tette bånd, for eksempel mellom Arbeiderpartiet og LO eller Bondelaget og Senterpartiet, har vist seg å ha betydning for muligheten til å påvirke.
Kontrovers
Begrepet lobbyvirksomhet er belastet. Denne forestillingen kan skrive seg tilbake til USA, hvor oppmerksomheten rundt reguleringen av lobbyvirksomhet økte mot midten av 1900-tallet. Begrepet ble forbundet med noe skjult, som foregikk i ulovlige og umoralske former. Ofte opplevdes det at korrupsjon og andre ulovligheter fulgte i kjølvannet av lobbyvirksomheten
Norske Stortingsrepresentanter opplever i liten grad lobbyvirksomheten som et problem. Derimot ser de den som en måte for informasjonsinnhenting. Ulike politiske partier har likevel gjort fremstøt for å begrense lobbyvirksomheten. For eksempel prøveordningen med innføringen av åpne høringer i 1995, samt forslaget om å innføre et lobbyregister. Et lobbyregister har per mars 2011 ikke blitt vedtatt.
Currant Creek kraftverk
Currant Creek kraftverk er et varmekraftverk i Juab County, delstaten Utah i USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 525 MW, fordelt på 2+1 turbiner.
Anlegget ble påbegynt omkring 2000 og stod ferdig i 2006. Brenselkilden er naturgass og råolje. Operatør er selskapet PacifiCorp Energy. Utstyret er hovedsakelig levert av Toshiba og General Electric.
Saint Lucia under Sommer-OL 2020
Saint Lucia deltok med fem utøvere under Sommer-OL 2020 i Tokyo i Japan i perioden 23. juli til 8. august 2021. OL ble utsatt i ett år fra 24. juli 2020 på grunn av koronaviruspandemien.
Sveits’ riksvåpen
Sveits' riksvåpen er rødt med et sølv kors, og er identisk med Sveits' flagg. Den tidligst dokumenterte bruk av emblemet er fra 1339, da i form av en fane.
Chehalis gasskraftverk
Chehalis gasskraftverk er et varmekraftverk i delstaten Washington i USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 520 MW, fordelt på 2+1 turbiner.
Anlegget ble påbegynt omkring 1998 og stod ferdig i 2003. Brenselkilden er naturgass og olje. Operatør er selskapet PacifiCorp Energy. Utstyret er hovedsakelig levert av Doosan og Alstom.
En drankers hytte
«En drankers hytte» er en skillingsvise skrevet rundt 1850 som opprinnelig er svensk. Den kom til Norge like etterpå, og er først å spore i Narvik, ifølge Per Johan Skjærstad i boken Frem fra glemselen. Den er også kjent under titlene «Så bitter kold blåser nordenvinden» og «Lille Ester», som den mest kalles for i Sverige. Hvem som har laget visa er ukjent. Alf Prøysen har den i sin samling De gamle visene, og her forteller han at den finnes i Albert Gladers håndskrevne visebok fra 1895.
Visa er innspilt på platen Frem fra Glemselen kap. 1 med Helge Borglund.
Den er dessuten spilt inn av Ole Ivars Veteranene (en samling av tidligere Ole Ivars-medlemmer) på platen Venner av oss, som er utgitt på plateselskapet Tylden & Co. i 1980. Ole Ivars Veteranene fjernet to av versene i teksten (vers 4 og 8) på sin innspilling.
Hans Aleksander Hansen skrev ny tekst til visa og kalte den «Klonkerud». Den ble spilt inn på plate i 1950 av Alf Prøysen.
Teksten
i stuen sitter så blek om kinnen en liten pike ved skorsteinsheld Den bleke fargen den bærer preget, den vitner tydelig om sykdom nød men hennes fader til kroen drager forglemmer hjemmet og barnets nød og minnes fortiden grum og bitter, fort veksler om for hans indre syn Fast tåren strømmer ved tanker tunge, gråt ikke Ester min søster snill snart kommer pappa og da vår hunger skal være endt, vi får mat i kveld i kolde vintre vi ei behøvet på pappa vente, men kjære du kom løft meg sett meg ved vindu rede jeg vil så gjerne mot himmelen se kanskje at mamma da vil se ned i fra himmelens stjerner og mot meg le se opp du lille der falt en stjerne, så sagde ofte min mamma øm Og når en stjerne fra himmelen faller, en sjel får flytte til Gud i kveld når jeg til mamma går hen da faller vel og en stjerne fra himmelens hvelv og Aksel tager sin søster lille og i hans favn hun snart slumrer søtt Han sitter tyst der og vugger sakte sin lille søster på sine kne og ser mot himmelen da faller sakte en liten stjerne fra himmelen ned så tenker broder og straks ser etter, hans lille søster har alt fått bud det trette øyet, den bleke kinnen, ei vætes skal mer av sorgens tår hun frøs ei mer i den kolde vinden, nei hun forklaret for lammet står. han i sin sjel følte sorg og anger, så Gud fikk frelse fra syndens nød Nu han ei mere på kroen sitter, men mangen gang lutet mot sin stav av anger feller han tåren bitter for enkle korset på Esters grav. den arme dranker fikk overføre, men kjære hvem skal nå føre deg, du som i lystenes land nu tøver, se Jesus banker på hjertets dør, og skynd deg åpne for Gud deg bøye, du angre skal at du ei kom før.
Antonio Ignacio Velasco García
Antonio Ignacio Velasco García (født 17. januar 1929 i Acarigua i Venezuela, død 6. juli 2003 i Caracas) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han tilhørte Salesianerne av Don Bosco.
Han var erkebiskop av Caracas 1995–2003.
Han ble kreert til kardinal av pave Johannes Paul II i 2001.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Domenico Vandelli
Domenico Agostino Vandelli (født 8. juli 1735 i Padova, død 27. juni 1816 i Lisboa) var en italiensk naturforsker, som gjorde det meste av sitt vitenskapelige arbeid i Portugal.
Autornavnet Vand. brukes for planter som han har beskrevet.
Cartago
Cartago er navnet på flere steder:
James Duggan
James Duggan (født 22. mai 1825 i Maynooth i County Kildare i Irland; død 27. mars 1899 i Saint Louis i Missouri i USA) var en irskfødt amerikansk katolsk biskop som var den fjerde biskop av Chicago. og før det hjelpebiskop i Saint Louis. Han ble etter en tid mentalt inkapabel til å ivareta sitt ledelsesoppdrag.
Bakgrunn
James Duggan var sønn av en kleshandler/skredder. Han utvandret i 1842 til USA, dit han var invitert av erkebiskopen av Saint Louis, Peter Richard Kenrick, til å studere ved presteseminaret i Cape Girardeau i Missouri.
Prest
Han ble presteviet den 29. mai 1847.
I 1854 ble han generalvikar i St. Louis. Etter at biskop James Oliver Van de Velde vekslet over til Natchez, ledet han midlertidig bispedømmet Chicago.
Koadjutorbiskop av Saint Louis
Den 9. januar 1857 ble han utmevnt til koadjutorbiskop av St. Louis og titulærbiskop av Gabala. Den 3. mai samme år ble han bispeviet av erkebiskop Peter Richard Kenrick; medkonsekratorer var John Henni, biskop av Milwaukee, og Anthony O'Regan, biskop av Chicago.
Biskop av Chicago
Etter at biskop O'Regan fratrådte den 25. juni 1858, ble Duggan utnenvt til Chicago den 21. januar 1859, en alder av bare 34 år.
Men etter noen år forfalt biskop Duggan til stemningssvingninger og ble mer og mer uberegnelig. Det var etter en periode da han hadde vært populær med et ry for sin intelligens, omgjengelighet og veltalenhet. Det var etter at han kom tilbake fra Second Plenary Council i Baltimore i 1866 at forandringene begynte. Da Duggan dro utenlands for å hvile og komme seg, var en rekke av hans prester så bekymret at de henvendte seg til Vatikanet om at situasjonen måtte undersøkes.
Datidens medisinere kunne ikke tilstrekkelig diagnostisere de formodede psykiske forstyrrelser hos ham. Til slutt fant Vatikanet en måte å tilsidesette ham. Å avsette ham fant man ekklesiologisk ikke farbart, idet det ikke forelå noen grove feil som kunne grunngi et slikt skritt, og selv var biskopen ansett som ute av stand til å fratre etter noen rettsgyldig sann viljesakt.
Den 14. april 1869 ble det facto ledelsen av bispedømmet lagt i hendene til en koadjutorbiskop, Thomas Foley, og biskop Duggan kom på et sanatorium i Saint Louis, drevet av søsterkongregasjonen Sisters of Charity.
Biskop Duggan døde den 27. mars 1899 på sanatoriet, der han hadde levd avsondret i 29 år. I 2001 ble hans levninger overført fra Calvary Cemetery i Evanston til Mount Carmel Cemetery i Hillside, hvor de fleste av Chicagos biskoper er stedt til hvile.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Tamazgha
Tamazgha er en nydannet tamazight-neologisme for området mer kjent som Maghreb eller Nord-Afrika, og omfatter området mellom Middelhavet og elven Niger, fra oasen Siwa til Atlanterhavet. Selv om røttene stammer fra oldtiden, er Tamazgha som stedsnavn moderne. Det dukket opp for første gang i Algerie på 70-tallet. Det er uvisst hvem som opprinnelig fant opp navnet. Noen mener at det var Mouloud Mammeri (1917–1989), mens andre hevder at det var Kateb Yacine (1929–1989).
De mest befolkede områdene i Tamazgha er nord i Libya og i Atlasfjellene fra Tunisia til Vest-Sahara.
Wallabout Bay
Wallabout Bay er et liten bukt langs den nordvestre kysten av Brooklyn i New York City mellom to av dagens broer, Williamsburg og Manhattan, på den andre siden av Corlears Hook på Manhattan i vest.
Området var stedet hvor de grusomme britiske fangeskipene lå ankret under den amerikanske uavhengighetskrigen fra rundt 1776 til 1783. Mest kjent av disse var HMS «Jersey». Over 10 000 soldater og sjømenn døde på grunn av overlagt forsømmelse på disse skipene, flere amerikanske omkomne enn i slagene i krigen tilsammen. Likene ble gravlagt på den eroderende kysten i graver rett under bakken eller kastet overbord, og lokale kvinner samlet sammen restene da de ble avdekket eller skylte i land. Prison Shipo Martyrs' Monument ligger i nærheten i Fort Greene Park og huser restene av fangene der de ligger med utsyn over bukten.
Bukten ble til slutt stedet for den kjente Brooklyn Navy Yard.
Gabriel Furman sporei i 1824 navnet fra det nederlandske «Walloon boght» eller «bukten til walloonerne» som henviser til den fransktalende bosetterne i området.
Lake Side kraftverk
Lake Side kraftverk  er et varmekraftverk i Utah County, delstaten Utah i USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 545 MW, fordelt på 2+1 turbiner.
Anlegget ble påbegynt omkring 2005 og stod ferdig i 2008. Brenselkilden er naturgass og råolje. Operatør er selskapet PacifiCorp Energy. Utstyret er hovedsakelig levert av Siemens.
FN Byen
FN Byen (norsk: FN-byen) ligger i København og består av to campuser. Campus 1 er en kontorbygning med åtte fløyer på Marmormolen på Østerbro, som huser 11 FN-organisasjoner med 1.500 ansatte fordelt på over 100 nasjonaliteter. Campus 2 er et høylager i containerhavnen i Nordhavnen med en kapasitet på opptil 37.000 paller, hvilket gjør den til verdens største humanitære varehus.
Historie
Ideen til en FN-by i København kom frem i 2002, og i 2005 valgtes Marmormolen som stedet for Campus 1. På det tidspunkt lå UNICEFs verdenslager på Marmormolen, men som en del av planen skulle det erstattes av det nye lager Campus 2 i Nordhavnen. Når det var kommet i drift, kunne verdenslageret så rives ned for å gi plass til det nye kvarter Marmorbyen, mens Campus 1 fikk plass ved siden av ytterst på molen. I den første plan fra Marmormolens eier By & Havn fra 2008 var det tanken, at Campus 1 skulle være et harmonikaformet byggeri. FN hadde imidlertid en rekke krav til byggeriet, som derfor måtte endres. Det danske arkitektfirma 3XN ble efterfølgende hyret og fremkom med et nytt konsept basert på en åttetakket stjerne. På denne bakgrunn vedtok Københavns Borgerrepræsentation en lokalplan for området i desember 2009.
Det første spadestikk ble tatt av Københavns overborgmester Frank Jensen 15. april 2010. På det tidspunkt var det kun tanken å oppføre de fem av Campus 1s åtte fløyer, idet det skulle tas stilling til de tre andre senere. Allerede mens byggeriet stod på, besluttet den danske regjering imidlertid at bygningen skulle oppføres i sin helhet. I april 2012 begynte nedrivningen av verdenslageret i forbindelse med at Campus 2 ble tatt i bruk i løpet av sommeren. De første fem fløyene av Campus 1 ble overgitt til Udenrigsministeriet ved årsskiftet 2012/2013 med resten et år senere. Innvielsen ble foretatt af FNs generalsekretær Ban Ki-moon og dronning Margrethe II 4. juli 2013.
Bygninger
Campus 1 på Marmormolen er tegnet av det danske arkitektfirma 3XN, og oppført av E. Pihl & Søn med By & Havn som byggherre. Bygningen er utformet som en åttetakket stjerne med åtte seks etasjes fløyer som stikker ut i hver sin retning fra et felles atrium, og med i alt 45.000 m² kontorareal. Tanken er at bygningen skal avspeile at de enkelte organisasjoner er uavhengige og profesjonelle men samtidig har røtter i et felles sett av verdier. Der er lagt vekt på at bygningen skal være bæredyktig og miljøvennlig med et kalkulert årlig energiforbruk på mindre enn 50 kWh/m². Bygningen er blevet præmieret med EU-Kommissionens Green Building Award for nye bygninger og en Platinum LEED certificering. Av sikkerhetsgrunner ligger den på en øy for seg, idet det anlagdes en kanal som adskillelse fra resten av Marmormolen.
Campus 2 ligger ca. 1,5 km nordøst for Campus 1 i luftlinje ved Oceanvej i Nordhavnen. Det er også oppført av E. Pihl & Søn for By & Havn. SSI Schäfer A/S har levert et robotstyrt høylager, et automatisk pakkeri og en klimaskjerm til høylageret.
Organisasjoner
Følgende FN-organisasjoner er representert i FN Byen:
Fylkesvei 6396
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen fylkesvei 235 (Sør-Trøndelag).
Tuva frå Tarva
Tuva frå Tarva er en norsk dokudrama for barn som ble sendt på NRK Super i 2010. Den er innspilt på øya Tarva, i Bjugn kommune i Trøndelag.
Handling
Serien handler om Tuva som er 7 år og skal flytte fra byen og ut til den lille øya Tarva. Det vil hun ikke, og prøver å finne ut hvordan hun kan slippe. Etterhvert som hun blir kjent med øya og de som bor der, finner hun ut at det slettes ikke er så verst å bo ute i havgapet.
Sagnnotis
Sagnnotis er et utsagn som enten kan bygge på et sagn eller som fremdeles ikke har rukket å anta sagnets episke oppbygning og karakter. Sagnnotisen kan således sies å betegne en sagnfortelling som er mindre enn én episode. For at det skal bli énepisodisk kreves det både en innledning, et poeng og en avslutning.
Sagnstoffets anvendelse i tradisjonsmiljøet
Innad i fortellermiljøet er det ikke alltid at en behøver å fortelle sagnene fullt ut. Er de godt kjent holder det å referere til de aktuelle typene. I daglig bruk synes det også å være viktigere for tradisjonsmiløet å diskutere detaljer rundt tolkningen, enten de er av supranormal eller historisk art. Birgit Hertzberg Johnsen har i en studie i tidsskriftet Norveg undersøkt hvorledes det lokalhistoriske sagnet om soldaten Anders Solli, som ifølge sagnet ble drept av ulver på vei til kirken annen juledag 1612, ble fortalt i sin helhet til tilhørere som ikke var innforlivet med tradisjonen, mens de som var kjent med historien kun refererte bruddstykker av sagnet og diskuterte seg imellom detaljer i fremstillingen. )
Det kan således også være snakk om memorater som fremdeles ikke har blitt naturmytiske sagn eller kronikater som ikke har rukket å bli til historiske sagn.
Sagnnotisene kan også i utsagns form være med på å fastholde det kognitive kart. Sagnnotisene inngår oftest som brokker av fortellinger i dagligtalen for å videreformidle det lokale kunnskapsforrådet om trosmanifestasjoner, bevisstheten om begivenheter som har skjedd, og for å holde i hevd kunnskaper om stedets geografi. Det er følgelig ikke uvanlig at visse holdepunkter langs veien (merkesteiner, en underlig fjellformasjon, et bunnløst tjern) kan fremkalle slike stadfestinger i fast en funksjonell form som kun fremstår som sagnnotis.
I samlinger av muntlig tradisjon finnes det i blant også nedtegnet «fortellinger» som ikke oppfyller kravet til genrébetegnelsen sagn. Det kan være sagn som er i ferd med å bli glemt, eller har vist seg invariante. Det kan også være at påstanden som har levd i samme kortform som sagnnotis over lengre tid uten å ha fått noen episk oppbygning til sagnfortelling.
Noen eksempler på sagnnotiser
Der er steinhelleren hvor han Per ble tatt inn til de underjordiske.
Beryl Rose Sisulu
Beryl Rose Sisulu (født 1948) er en sørafrikansk diplomat. Hun ble Sør-Afrikas første kvinnelige ambassadør til Norge i januar 2009, for perioden frem til juli 2012.
Sagnnotis
Noen eksempler på sagnnotiser
''I Ålfjell, fjellet ovafor Fossheim her i Røn, budde det i utgamal tid eit trollpar. Trollet heitte Sjugurd Ålfjell og gygri Guro.''
Beryl Rose Sisulu
Hun er adoptivdatter av antiapartheid-aktivistene Walter og Albertina Sisulu, og har 7 søsken. Beryl Rose Sisulu var datter av Walter Sisulus søster.
Sagnnotis
Noen eksempler på sagnnotiser
''I Tinton, ein ås mellom Etnedal og Sør-Aurdal skal det vera sylv. Ein temmerhoggar fekk sjå sylvet i eit hol i berget ein gong. Men han fann det aldri att.''
Cameron Gibson
Cameron Gibson (født 14. august 1982) er en newzealandsk svømmer.
Robin Hjelmeseth
Robin Hjelmeseth (født 22. mai 1993) er en norsk fotballspiller som fra 2018 spiller for. På slutten av 2020 signerte han en ny treårskontrakt med Hødd.
Nicolas Kiesa
Nicolas Kiesa (født 3. mars 1978 i København) er en dansk racerfører som kjørte fem Formel 1-løp for Minardi i 2003-sesongen. Han fikk ingen poeng, men fullførte alle løpene sine, noe som er uvanlig for en nybegynner.
Før Formel 1 ble han kjent for å vinne Formel 300-løpet i Monaco da Björn Wirdheim slakket ned rett før mål for og takke teamet sitt.
Kiesa kom tilbake som testfører i Formel 1 i som testfører for Jordan etter at Robert Doornbos tok over for Patrick Friesacher resten av sesongen.
Fullstendige Formel 1-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde)
Giuseppe Angilella
Giuseppe Angilella (født 27. august 1984) er en italiensk seiler som spesialiserer seg i 49er. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 9.
Gilli Rólantsson
Gilli Rólantsson Sørensen (født 11. august 1992) er en færøysk fotballspiller som fra den 31. desember 2022 er klubbløs.
Kandahar-Herat-hovedveien
Kandahar-Herat-hovedveien (engelsk: Kandahar-Herat Highway) er en 557 km lang vei som forbinder byene Kandahar og Herat i Afghanistan. Denne hovedveien er en del av et større veinett, «Ringveien», og ble bygget av sovjeterne på 1960-tallet.
I oktober 2004 begynte gjenoppbyggingen av veien og den var ventet å bli fullført innen utgangen av 2006. USA var ansvarlig for å finansiere en strekning på 326 km av veien, Saudi-Arabia finansierte en strekning på 115 km og Japan bidro med penger til gjenoppbygging av en strekning på 116 km. Den strekningen av hovedveien som USA står for, har redusert reisetiden mellom disse to store byene fra 10 til 4,3 timer.
Mars Exploration Rover
Mars Exploration Rover (MER) var et NASA-program for utforskning av Mars ved hjelp av fjernstyrte robot-kjøretøyer (rovere) på Mars-overflaten. Programmet begynte i 2003 da to Mars-rovere – Spirit og Opportunity ble skutt opp for å utforske overflateforhold og kjemi på Mars. I 2018 ble programmet avsluttet. Prosjektet var ledet av Peter Theisinger fra NASAs Jet Propulsion Laboratory og Steven Squyres, professor i astronomi ved Cornell University.
De viktigste vitenskapelige målene i programmet var å lete etter og identifisere et vidt utvalg av stein og grusprøver som kunne vise spor av vann på Mars. Programmet var del av NASAs Mars Exploration Program som inkluderer tre tidligere suksessfulle landinger, de to VIking-sondene (Viking 1 og 2) i 1976 og Mars Pathfinder i 1997.
1. etappe av Giro d’Italia 2022
1. etappe av Giro d’Italia 2022 gikk fra Budapest til Visegrád 6. mai 2022.
Mars Exploration Rover
Tidslinje
Utdypende hovedartikler om roverne Spirit og Opportunity
1. etappe av Giro d’Italia 2022
Mathieu van der Poel vant etappen.
Mars Exploration Rover
Romskipets design
Mars Exploration Rover var designet for å bli lagret i nesen på en Delta II-rakett. Hvert romskip bestod av flere komponenter:
Cruise-steget
Steget som ble brukt til reisen til Mars, det såkalte «cruise stage», er veldig likt det som ble brukt på Mars Pathfinder, og er ca. 2,65 m i diameter og 1,6 m høyt, inklusive den delen som lander på Mars. Hovedkomponenten er aluminium med en ytre ring av ribber, som er dekket med solcellepaneler, som er ca. 2,65 m i diameter. Inndelt i 5 seksjoner, kan disse sørge for så masse som 600W nær Jorden og 200W nær Mars. Varme og isolasjon holder elektronikken til Mars-roveren varm. Et freon-system fjerner varme fra datamaskinen og kommunikasjonsutstyr inne i roveren, slik at disse ikke blir overvarmet.
Navigasjon
En stjerne-skanner og sol-sensor ble brukt slik at romskipet visste hvilke orientering det hadde i rommet, ved å analysere Solens og andre kjente stjernes posisjon i forhold til hverandre. Det ble lagt inn minst 6 kursendringer underveis. For å sikre at Mars-roveren ankom Mars på rett plass for landing, bar «cruise stage» med seg ca. 31 kg med drivstoff for kursendringer.
Kommunikasjon
Romskipet brukte en høyfrekvent X-band radio til å kommunisere med Jorden, som tillot å bruke mindre kraft og en mindre antenne enn tidligere romskip, som brukte S-bandet. Navigatørene sendte kommandoer igjennom to antenner på «cruise stage», en nær Jorden og en som ble brukt nærmere Mars, når signalene ble svakere. Under ferden var romskipet stabilisert i en rotasjon på 2 pr minutt. Periodiske oppdateringer holdt antennene i linje mot Jorden, og solcellene mot Solen.
Mars-roverens design
Mars-roverne er seks-hjulede, soldrevne roboter som er 1,5 m høye, 2,3 m brede og 1,6 m lange. De veier 180 kg, der 35 kg er hjulene og støtdempere.
Kjøresystem
Mars-roverne har en toppfart på 50 mm/s. Men gjennomsnittet er 10 mm/s, på grunn av at programvare stopper nemlig roveren hvert 10 eller 20 sekund for å observere og forstå terrenget det nærmer seg.
Navnene Spirit and Opportunity
Mars-roverne Spirit and Opportunity ble gitt sine navn etter en dikt-konkurranse for skole-elever i USA. Den ble vunnet av 9 år gamle Sofi Collis, en russisk-amerikanske skoleelev fra Arizona.
I used to live in an Orphanage.
At night, I looked up at the sparkly sky and felt better.
I dreamed I could fly there.
Thank-you for the "Spirit" and the "Opportunity"
— Sofi Collis, 9 år
Før dette, under utvikling og bygging av roverne, de var kun kjent som MER-1 (Opportunity)og MER-2 (Spirit). Internt i NASA brukes betegnelsene MER-A (Spirit) og MER-B (Opportunity) basert på tidspunktene de to roverne landet.
Trivia
Til ære for Spirit og Opportunity sine store bistand i utforskingen av Mars, ble to asteroider gitt navnene 37452 Spirit og 39382 Opportunity. Navnene ble foreslått av Ingrid van Houten-Groeneveld som sammen med Cornelis Johannes van Houten og Tom Gehrels oppdaget asteroidene 24. september 1960.
Ruben H. Fleet Museum har også en IMAX-film ved navn «Roving Mars» som viser ferden til både Spirit og Opportunity på deres ferd til Mars, med originale bilder og filmer.
Giacomo Violardo
Giacomo Violardo (født 10. mai 1898 i Govone nær Alba i Italia, død 17. mars 1978 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet det pavelige nuntiatur i Paris, og senere Den romerske kurie.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Corentin Ermenault
Corentin Ermenault (født 27. januar 1996) er en fransk syklist som konkurrerer i landeveissykling for WIGGINS.
Ermenault tok to gullmedaljer under EM i banesykling 2016 i Yvelines, der han vant både lag- og individuell forfølgelse.
I 2017 tok Ermenault først bronsemedalje i temporitt for U23-ryttere under EM i landeveissykling 2017 i Herning, før han én måned senere tok én ny bronse i temporitt for U23-ryttere under VM i landeveissykling 2017 i Bergen, bak danske Mikkel Bjerg og amerikanske Brandon McNulty.
Han er sønnen til tidligere verdensmester i banesykling, Philippe Ermenault.
Jemen under Sommer-OL 1992
Jemen under Sommer-OL 1992. Åtte sportsutøvere fra Jemen deltok i to sporter under Sommer-OL 1992 i Barcelona. De vant ikke noen medaljer.
Mesteren og Margarita
Mesteren og Margarita (russisk Мастер и Маргарита – Master i Margarita) er en roman av den ukrainskfødte russiske forfatteren Mikhail Bulgakov. Boken ble påbegynt i 1928, og han skrev på den frem til sin død i 1940. Romanen ble fullført av hans kone 1940 til 1941, men ble ikke utgitt i sin helhet i Sovjetunionen før i 1973. Mesteren og Margarita er betegnet «som en krimroman, historisk roman, metafysisk roman, dannelsesroman, satire og epos». Romanen regnes som en av de største romanene fra 1900-tallet.
Angeles City
Angeles City (tagalog: Lungsod ng Angeles; kapampangan: Ciudad ning Angeles) er med sine 411 634 innbyggere (2015) den største byen i provinsen Pampanga på Filippinene. Frem til 1992 lå Clark Air Base, den da største amerikanske militærbasen utenfor USA, her. Den spilte en viktig rolle under Vietnamkrigen. Det gav opphav til et omfattende red-light district rett utenfor basen, kalt Fields Avenue. Senere er flybasen blitt omgjort til en økonomisk frisone.
Mesteren og Margarita
Bokens historie
Bulgakov startet på sin mesterverk Mesteren og Margarita allerede i 1928, da under tittelen Den sorte mager. Da hadde Bulgakov vært forfatter i nesten ti år og hadde utgitt en del verk som mange i Sovjetunionen mislikte og som gjorde at han ble fulgt nøye med av sovjetiske politiet etter ordre direkte fra Stalin. Hans tidligere verker før 1928 hadde gjort det umulig for ham selv å utgi sine egne verker i hjemlandet. Dette førte til at han måtte ta jobb på diverse teatre i Moskva i 1930-årene for å livnære seg og sin familie etter å sendt ut bønnebrev til bl.a. Stalin om enten å få tillatelse til å emigrere, eller å få en jobb i landet. I disse jobbene jobbet han stort sett som oversetter, forfatter av skuespill basert på kjente personer eller av litterære verk som den sovjetiske stat godkjente.
Under den perioden fra 1928 frem til 1938 ble romanen mer og mer komplisert. Den så ut som to romaner samtidig. Frem til sin død i 1940 bruke Bulgakov sin tid på å sammenflette romanene til én. Rett før han døde av den arvelige nyresykdommen, uttalte han: «Folk må få vite om det, folk må få vite om det.». Hans kone avsluttet romanen for ham mellom 1940 og 1941, men måtte vente med å få utgitt den etter et råd av en venn av forfatteren som mente det var for tidlig å gi ut romanen, og at en måtte vente minst 50-100 år før Sovjet vil kunne godkjenne romanen. 25 år senere ga den konservative avisen Moskva ut romanen mellom 1966 og 1967. For første gang fikk omverdenen vite om romanen og den ble raskt oversatt til mange språk, deriblant til norsk i 1967. Men denne romanen var ikke den hele og fulle utgaven, som kom ut i 1973.
Angeles City
I dag er Angeles en stor feriedestinasjon for korea]nske, amerikanske og europeiske turister. Byen har et stort utvalg av resorts, golfbaner, gocartbaner, barer og restauranter. Den danske bar Valhalla ligger på bargaten Fields Avenue, hvor det serveres dansk mat.
Mesteren og Margarita
Handling
Mesteren og Margarita er en todelt roman. I den ene historien møter man to menn på en benk i Moskva, en redaktør og en dikter, som diskuterer et bokprosjekt der dikteren skal bevise at Jesus ikke eksisterer. Plutselig dukker det opp en annen mann, som påstår at han er en utenlandsk professor, han går inn i diskusjon og prøver å motbevise redaktøren. I det redaktøren skal hente militsen for å arrestere den frekke utlendingen, får redaktøren en advarsel om at han kommer til å bli drept av trikken. Redaktøren tar dette ikke så alvorlig, men litt senere skjer nettopp det denne mannen hadde sagt. Senere viser dette seg at mannen som har kommet til byen er selve Satan som har kommet på besøk og sammen med sine medhjelpere skaper han usikre tilstander i den tiden de befinner seg i Moskva. Det får bl.a. dikteren, en annen dikter som blir kalt for Mesteren (som skrev en roman om Pontius Pilatus) og Margarita få merke.
Den andre delen handler om Mesterens roman om Pontius Pilatus. Her gir romanen et annet bilde av hvem denne mannen egentlig er og en annerledes "mulighendelse" om korsfestelsen enn det Bibelen gir.
Angeles City
Bagangayer
Byen er inndelt i 33 smådistrikt, barangayer, hvorav samtlige er klassifiserte som urbane. Kilde: National Statistical Coordination Board, Makati City, Philippines
La Val
La Val (tysk Wengen, italiensk La Valle) er en kommune i den ladinsktalende dalen Val Badia i Dolomittene (Syd-Tirol, Nord-Italia). 98 % av de ca. 1317 innbyggerne snakker ladinsk.
Mesteren og Margarita
Handling
Mesteren og Margarita blir ofte tolket som en sammenligning av politiske forhold og samfunnsforhold mellom Jerusalem i 30-årene e.Kr. og Moskva i 1930-årene, der begge byene blir beskrevet som maktens, grusomhetens og politiske mords by. Romanen regnes også som en satire over og en beskrivelse av den sovjetiske stat og samfunn etter 1917 og frem til ca. 1940. I tillegg blir romanen betegnet som en bibelkritikk av samtidens tolkning av bibelen etter bruddet med realismen rundt 1900. Hovedpersonene Mesteren og Margarita blir ofte tolket allegorisk som Mikhail Bulgakov og hans tredje kone Jelena Sergejevna, mens delen av historien der Mesteren og Margarita er sentrale tolkes som deres vei til å offentliggjøre romanen til verden.
I Norge
I Norge ble romanen første gang utgitt i 1967 på Gyldendal Norsk Forlag i Martin Nags oversettelse. Romanen ble nyoversatt i 1995 av Erik Egeberg og er utgitt av Document forlag. 1995-utgaven er basert på den fullstendige russiske utgaven fra 1973.
La Val
Kommunen består av to landsbyer La Val og Pidrô. I tillegg finnes det i Kommunen flere enkeltstående gårdsklynger (viles), som ligger mellom 1100 og 1600 meter over havet. De fleste ligger på østsiden av Val Badia i en liten sidedal i Fanesfjellene, og fikk ikke veiforbindelse før på 1960-tallet.
Renderworks
Renderworks er en plug-in modul til CAD-programmet Vectorworks for å produsere avanserte 3D-presentasjoner.
Renderworks samhandler med Vectorworks og gir både fotorealistiske og artistiske effekter.
Norgesmesterskapet for brassband 2017
Norgesmesterskapet for brassband 2017, det 39. NM for brassband ble arrangert 3.- og 4. februar 2017 i Grieghallen, Bergen.
Norgesmesterskapet 2017 ble vunnet av Eikanger-Bjørsvik Musikklag, dirigert av Ingar Bergby.
= Resultat og musikk =
Elitedivisjon
Pliktverk i elitedivisjonen i 2017 var Variations on a Theme of Michael Tippett (Paul Hindmarsh, Bramwell Tovey, Edward Gregson, Michael Ball, Elgar Howarth og Philip Wilby). Dommere var: Yngve Slettholm, Mark Heron, Tijmen Botma, Michael Ball, Florent Didier og Ivan Meylemans.
1. divisjon
Bygmester Solness
Til tross for at Byggmester Solness fikk en stort sett god mottagelse som bok, slo det i begynnelsen feil på scenen, nesten overalt hvor det ble oppført. I Christiania nådde det bare femten oppførelser den første sesongen og tretten sesongen etter.
I Byggmester Solness viser Ibsen den forrykkende virkning stor berømmelse har på personligheten, samtidig som han forsøker å analysere den.
Norgesmesterskapet for brassband 2017
2. divisjon
Radøy Brass vant 2. divisjon - selvvalgt verk Abstractions (Torstein Aagaard-Nilsen); dommere var Clare Farr og Thomas Rimul.
Bygmester Solness
Handlingen
Skuespillet innledet en ny vending i Ibsens forfatterskap. Hovedpersonen er en gammel mann som har nådd toppen i sin karriere, men som oppdager at han ikke er tilfreds. Han synes at han egentlig ikke har oppnådd det han ville, hverken i kunsten eller i kjærligheten. Han frykter og undertrykker dem som er yngre enn seg, men han lengter desperat etter ungdom, også. Den unge og forførende frekke Hilde Wangel (som også er med i Fruen fra havet) trenger inn i livet hans og tvinger ham til å se alt dette i øynene.
Grong
Grong (sørsamisk: Kråangke) er en kommune i Namdalen i Trøndelag. Den ligger langs E6, 20 mil nord for Trondheim. Gjennom kommunen renner også Namsen, en velkjent lakseelv, som munner ut i Namsos. Kommunevåpenet er tre grønne trekanter plassert oppå hverandre som symboliserer et grantre, noe kommunen har mye av. Den er en skogbrukskommune.
Bygmester Solness
Handlingen
Mens Ibsens samtidsdramaer opp til nå har hatt enkle og klare sosiale konflikter, ekteskapsdramaer, økonomiske kriser og så videre, er Solness en person som er konfrontert med mer abstrakte eksistensielle dilemmaer. Han sier han har drømt om å bygge tårn, men har bygd hus. Det symbolske og det mystiske, som begynte å komme til syne i Rosmersholm, preger nå måten Ibsen bygger opp intrigen på.
Norgesmesterskapet for brassband 2017
3. divisjon
Grong
Grong kommune grenser mot Lierne i øst, Snåsa i sør, Overhalla i vest, Høylandet i nordvest og Namsskogan i nordøst. Grong var i sin tid en av landets største kommuner, bestående av de nåværende kommunene Høylandet, Grong, Harran, Namsskogan og Røyrvik. Høylandet ble egen kommune i 1901, og i 1923 foreslo Grong kommunestyre at Harran, Namsskogan og Røyrvik også trakk seg ut som egne kommuner. Grunnen var at staten kunngjorde at hver kommune skulle ha egne aldersheimer, og at det ville bli for dyrt for Grong å bygge for så mange. I 1964 ble Harran igjen slått sammen med Grong.
Bygmester Solness
Handlingen
Det er rimelig at mange har spurt seg om Ibsen nå skrev om seg selv som gammel mann. Alle hans fire siste stykker handler om veletablerte menn som hadde feilet, i sine egne eller andres øyne. I tre av dem dør disse mennene før stykket er over. Mislykket kjærlighet, og gjerne lengsel etter ungdom, er også sentrale temaer.
Dodo (prins Yu)
Dodo, prins Yu (kinesisk: 多鐸, pinyin: Duōduó, født 2. april 1614, død 29. april 1649), var en mandsjuisk prins og general.
I en sal på hospitalet
«I en sal på hospitalet» er en skillingsvise som er en av de mest kjente i Norden, og blir sunget til to ulike melodier.
Dodo (prins Yu)
Liv og virke
Dodo var Nurhacis femtende sønn, og en av Dorgons to fullbrødre. Han gjorde seg bemerket for sitt lederskap ved siden av Dorgon ved den mandsjuiske erobring av Kina.
I en sal på hospitalet
Opphav
I boken Frem fra glemselen – hele historien forteller Per Johan Skjærstad at etter en rekke undersøkelser viser det seg at sangen er skrevet av overlege Nicolay Bath på Namdal sykehus i 1896. Bath var overlege på sykehuset fra 1893 til 1931. Han skrev visa på bakgrunn av en liten jente som kom fra et sted utenfor Namsos, men dette er bare en av mange teorier, da både Danmark og Sverige har egne teorier hvor og hvem som er opphav til visa. Fra 1910 ble sangen også populær i Danmark under tittelen «En liten brystsvak pike», og i Sverige under navnet «I en sal på lasarettet». Den kjente Lapp-Lisa var en av dem som sang den svenske versjonen på plate. Det mest troverdige er at visa er skrevet i Danmark rundt 1910–1915. I 1913 ble teksten skrevet ned av en skåning på besøk i Danmark. Tittelen var «I en sal paa Hospitalet», og slik kom vel visa til Sverige. I 1912 utga Julius Strandberg en bearbeidelse av visa med tittelen «Den lille syke pike» som skillingstrykk og i viseboka «Danmarks syngende mand». Denne teksten var mer litterær. I Norge synges «I en sal på hosptalet» oftest til melodien «Elvira Madigan», mens i Sverige er en noe roligere variant brukt. Visa er innspilt på platen Frem fra Glemselen kap. 1 med Helge Borglund.
Dodo (prins Yu)
Liv og virke
Dodo er også blitt beryktet for å ha muliggjort Yangzhoumassakren, et blodbad da angivelig så mange som 800 000 menn, kvinner og barn ble drept av mandsjuiske soldater. (Massakren krevde neppe fullt så mange liv.) Denne massakren begynte da Dodo gav sine menn fullmakt til å gjøre hva de ville med Yangzhous innbyggere i fem dager.
Norgesmesterskapet for brassband 2017
Nes Musikkforening vant 4. divisjon - selvvalgt verk Tallis Variations (Philip Sparke); dommere var Thomas Rimul og Tijmen Botma.
Dodo (prins Yu)
Liv og virke
Dodo ble utnevnt til prins Yu av første rang (和碩豫親王) i 1644. I 1646 ledet han et seierrikt militært felttog inn i Mongolia. Han ble så gjort til medregent av sin bror prinseregenten Dorgon, til fordel for deres eldre fetter, Jirgalang prins Zheng (鄭親王).
I en sal på hospitalet
Opphav
Melodien har også fått en humoristisk tekst av Ragnar «Joker» Pedersen. Pedersens tittel er «Ørnulf». Denne utgaven ble framført i revyen I beste mening. Ragnar Drøbak & Småtroll spilte inn låta på singlen Ape Plater APES 8001.
Teksten
lå en liten brystsvak pike, mild og god med gyllent hår. tentes også håpets stråler i den lille pikens sinn. bar sin smerte uten klage, som et barn med villig mot. Får jeg komme hjem til påske, skal jeg være riktig god. men til pinse kan det hende du får komme hjem til mor. men den lille lå der ennu, fengslet til sin sykeseng. spørger hun igjennom tårer: Får jeg komme hjem til jul? det er tårer i hans øyne da han vender seg og går. og den lilles røst var stille, og den sykes seng sto tom. var hun draget til Gud fader, der hvor ingen sykdom bor. endt er nu den lange vinter. Hun fikk komme hjem til Gud.
Dodo (prins Yu)
Liv og virke
Dodo døde av kopper i 1649, i en alder av 36 år. Etter Dorgons død frakjente Shunzhi-keiseren ham posthumt Dodo hans titler.
Grong
Geografi
I sør, hvor berggrunnen er gneis, ligger flere relativt høye fjell. I nord finnes lavere skogåser av fyllitt, mens det i nordøst er et ås- og fjellandskap bygd opp av gabbro og granitt; her finner en kommunens høyeste fjell, Heimdalshaugen (1 159 moh.). Berggrunnen tilhører Grongfeltet.
Norgesmesterskapet for brassband 2017
5. divisjon
Grong
Geografi
Grong ligger i midtre del av Namdalen, omkring elvene Namsen og Sanddøla som flyter sammen ved administrasjonssenteret Grong.
Norgesmesterskapet for brassband 2017
Krohnengen Old Stars vant 5. divisjon - selvvalgt verk A London Overture (Philip Sparke); dommere var Michael Ball og Florent Didier.
Grong
Geografi
I Namdalen nedenfor Namsens samløp med Sanddøla og langs de nederste 15 km av Sanddøla er dalbunnen flat med sandmoer, leirbakker og myrer med en god del oppdyrket jord. I øvre del av Namdalen er dalen trangere og elven striere. Sanddøla, som kommer fra Lierne, går i trange gjel og stryk i øvre del. I kommunen ligger Rognsmoen og Bjørgan naturreservater med mektige grusavsetninger og isranddeltaer fra siste istid.
Grong har tre store fosser. Disse er Fiskumfoss, Formofossen og Tømmeråsfossen. Disse er kommunens tusenårssteder.
Fiskumfoss
Fiskumfoss er en økonomisk viktig foss for kommunen. Fossen er utbygd til kraftproduksjon i Nedre Fiskumfoss kraftverk, noe som fører til at det til tider er lite vann i selve fossen. Fiskumfoss markerer slutten på den naturlige lakseførende strekningen i Namsen. Den har også laksetrapp, bygget delvis inni og utenfor fossen, hvor laks kan ta seg opp. Ved fossen er det bygget et «lakseakvarium», hvor turister kan spise laksemiddag med utsikt til fossen, samt få et innblikk i historien knyttet til fossen, både når det gjelder fiske, tømmerfløting og kraftproduksjon. I bygget ligger også Norges sportsfiskehistorisk museum, med en unik samling av laksesluker og annet laksefiskeutstyr. I tillegg finnes det flere flotte utsiktsplasser ved fossen.
Tømmeråsfossen
Tømmeråsfossen er av mange kalt Norges mest eksotiske badeplass. Ved Tømmeråsfossen ble det for 130 år siden bygd en mølle drevet av fossekraft, som var i drift helt fram til 1948. Man kan ennå se ruinene fra mølla og fra dammer som har blitt brukt i forbindelse med fløytinga. Ved Tømmeråsfossen er det lagt til rette og ordnet flotte turstier.
Formofossen
Formofossen ligger i elva Sanddøla og har et fall på 30,5 meter. I forbindelse med at Formofossen er et av kommunens tusenårssteder har det blitt bygd en utsiktsplass ved fossen.
Samfunn
43 % av kommunens av befolkning er bosatt i nedre del av dalførene langs Namsen og Sanddøla med administrasjonssenteret og tettstedet Grong (Mediå), som har innbyggere per 1. januar.
I Grong ligger videregående skole, samt Namdals folkehøgskole.
Grong svarer til sognene Grong og Harran i Grong prestegjeld, Namdal prosti i Nidaros bispedømme, tilhører Grong lensmannsdistrikt i Nord-Trøndelag politidistrikt og hører under Namdal tingrett.
Samferdsel
Grong er samferdselssentrum med Nordlandsbanen og E6 gjennom bygda. Grong stasjon ligger her. Fra Grong går Namsosbanen til Namsos. Persontrafikken på Namsosbanen ble imidlertid nedlagt i 1978, og senere ble også godstrafikken nedlagt. Det er bussforbindelse fra Grong til Rørvik, Brønnøysund og Namsos. Nærmeste lufthavn er Namsos lufthavn.