cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antanas Smetona
Politisk situasjon i 1938-40
Det var heller ingen hemmelighet at tyskerne hadde interesser i Klaipėdaområdet, hvor det levde et stor tysk befolkning. Tyskerne hadde erklært under den polsk-litauiske krisen i mars 1938 at hvis det skulle bryte ut krig mellom Polen og Litauen ville tyske tropper rykke inn i Klaipėda og okkupere et større stykke av det vestlige Litauen. Bare en uke etter at Litauen hadde akseptert det polske ultimatumet krevde tyskerne i et elleve-punkters memorandum at Litauen skulle gi mere innflytelse og flere rettigheter til tyskerne i Klaipėda og frasi seg noe av makten i området. Den 20. mars 1939 møtte Litauens utenriksminister, Juozas Urbšys, Ribbentrop i Berlin for å få svar om ryktene om tyske planer om å okkupere Klaipėda. Ribbentrop krevde at Litauen skulle overgi Klaipėda til tyskerne med trusler om bruk av militær makt. Da vestmaktene og Sovjetunionen ikke var villige til å støtte Litauen ble de tvunget til å gi fra seg Klaipėda den 22.tilfalt nå tyskernes innflytelsessfære, som også ble understreket under signeringen av Molotov–Ribbentrop-pakten mellom Tyskland og Sovjetunionen. Tyskerne foreslo til og med en militær allianse mot Polen og lovet å returnere Vilniusregionen (som hadde blitt okkupert og annektert av Polen i 1920), men Litauen fortsatte sin strenge nøytralitetspolitikk, noe som førte til at Litauen ble overført til russernes innflytelsessfære som følge av signering av den ''tysk-russiske grense- og vennskapsavtale den 28. september 1939.
Den 25. september 1939 begynte russiske fly å demonstrere over alle de tre landene. Samme dag la russerne frem et ultimatum om å undertegne en såkalt felles forsvars- og assistansepakt, innebar at landene skulle tillate russerne å opprette militærbaser og stasjonere tropper på deres territorium. Estland undertegnet avtalen den 28. september, Latvia undertegnet avtalen den 5. oktober 1939 og Litauen den 10. oktober 1939. Avtalen tillot russerne å opprette militærbaser i de baltiske landenes territorium og stasjoneringen av 25 000 sovjetiske soldater i Estland, 30 000 i Latvia og 20 000 i Litauen fra oktober 1939.
Den 28. oktober 1939 rykket litauiske tropper inn i Vilnius, som Sovjetunionen hadde overlatt til Litauen som følge av felles forsvars- og assistansepakten mellom de baltiske landene og Sovjetunionen.
Eksil
Etter at Sovjetunion anklagde at de baltiske statene hadde konspirert imot Sovjetunionen og la fram et ultimatum om at Estland, Latvia og Litauen skulle innsette regjeringer lojale til Sovjetunionen, foreslo Smetona at de skulle ta opp kampen mot russerne. Majoriteten av regjeringen og hæren var ikke enige med ham, og Smetona overlot sine plikter som president til statsminister Antanas Merkys, og den 15. juni 1940 flyktet han med sin familie til Tyskland og deretter til Sveits. Samme dag invaderte Sovjetunion Litauen som følge av Molotov–Ribbentrop-paktens hemmelig tilleggsprotokoll. Neste dag kunngjorde Antanas Merkys over radio at han hadde fjernet Smetona fra makten og at han hadde overtatt posten som president. Den 17. juni 1940 ble Merkys arrestert av russerne.
I 1941 emigrerte Smetona til USA og levde i Pittsburgh og Chicago før han bosatte seg i Cleveland, Ohio i mai 1942 med sin sønn Julius' familie. I eksil arbeidet han med Litauens historie og sine memoarer. Smetona døde i en brann i sin sønns hus i Cleveland den 9. januar 1944, og ble deretter begravd der. Hans kone Sofija døde i Cleveland den 28. desember 1968. De hadde også en datter med navn Birutė. I 1975 ble hans jordiske rester flyttet fra Knollwood Cemetery i Cleveland til All Souls Cemetery i Chardon, Ohio.
Fernando Quiroga y Palacios
Han deltok under Annet Vatikankonsil 1962–1965.
Han ble kreert til kardinal av pave Pius XII i 1953, med Sant'Agostino som tittelkirke.
Han deltok i konklavet 1958 som valgte Johannes XXIII, og i konklavet 1963 som valgte Paul VI.
Adelgade (København)
I 1871 ble Danmarks første internasjonale arbeiderforening stiftet i Tømrerkroen i Adelgade.
På 1940–og 50–tallet ble det foretatt en totalsanering av området.
Emil Haussmann
Emil Haussmann (født 11. oktober 1910 i Ravensburg i Württemberg i Tyskland, død 31. juli 1947 i Nürnberg) var en tysk SS-offiser som medvirket til holocaust. Haussmann hadde graden SS-Sturmbannführer, og tilhørte under andre verdenskrig Einsatzkommando 12 i Einsatzgruppe D, underlagt Sicherheitsdienst.
Han var en av 24 offiserer som ble tiltalt i Einsatzgruppenprosessen, men begikk selvmord før rettsforhandlingene startet.
Bakgrunn
Emil Haussmann var sønn av en bokholder ved Oberschwäbische Volkszeitung i Ravensburg.
Nasjonalsosialist
I 1937 ble Haussmann medarbeider i Sicherheitsdienst des Reichsführers SS (SD), og overtok avdelingen for jødiske anliggender («Judebreferat») i Oberabschnitt Südwest med tjenestesete i Stuttgart.
Under Felttoget i Polen i 1939 var Haussmann med i Einsatzkommando VI og arbeidet tett med Albert Rapp i gruppens stabsavdeling med SD-oppgaver. Sjefen for gruppen var Erich Naumann, som senere ble tiltalt i Nürnberg sammen med Haussmann. Etter felttoget ble Haussmann i Polen sammen med Rapp, som ledet jødeforfølgelsene i Posen.
Under Operasjon Barbarossa ble Haussmann en del av Einsatzkommando 12 i Einsatzgruppe D. Her deltok han i massemord på jøder i det sørlige Ukraina og på Krim.
Rettsoppgjøret etter krigen
Haussmann ble anklaget ved Einsatzgruppenprosessen og 29. juli 1947 fikk de 24 anklagede ta del av anklagen, som bestod av tre punkter:
Haussmann begikk selvmord to dager senere.
Tekeze-demningen
Tekeze-demningen er Afrikas høyeste demning med vannkraftverk i elva Tekeze (bielv til Nilen) i Tigray-provinsen i det nordøstre Etiopia. Demningen ligger i delstaten Tigray 80 km vest for byen Mekele. Den har primært vannkraftformål. Anleggsarbeidene startet i 2002 med åpning i 2009, og det forventes at hele anlegget står ferdig i 2010.
Demningen er en dobbel buedam i betong som er 185 meter høy og 710 meter lang, og får installert et vannkraftverk med 400 MW ytelse. Foreløpig er ytelsen (2009) på 300 MW fordelt på 4 like turbiner a 75 MW.
Tana Beles-demningen
Tana Beles-demningen er en demning under utbygging ved Nilen (Tis Abay) fra Tanasjøen i Etiopia. Demningen har primært som formål å frakte vann fra Tanasjøen til områdene i Beles, samt vannkraftformål. Det forventes at hele anlegget står ferdig i 2010.
Det italienske selskapet Salini er utbygger, med finansiering fra den etiopiske staten. Demningen får installert et vannkraftverk med 460 MW ytelse.
Österlen
Österlen betegner slettelandet i sydøstlige Skåne i Sverige, kjent for sin vakre natur. Den største og eneste byen i Österlen heter Simrishamn.
Begrepet Österlen betydde på 1800-tallet bygdene øst for Ystad samt byene på østlige vegen som derfra gikk mot nordøst. Grensen gikk omtrent fra Brösarpsstation – S:t Olof (etter Olav den hellige) – Hammenhög – Borrby – Mälarhusen og ut til kysten.
I Skåne regnes i dag Ingelstads, Järrestads og ofte Albo herreder til Österlen, men i meklerannonser og i turistreklamer synes det som om begrepet Österlen får et videre innhold. Noen nøyaktig grense for Österlen finnes ikke i dag, men ut ifra et turistperspektiv anser mange at regionen strekker seg omtrent sydøst til veg 19 mellom Brösarp i nord og ned til Ystad i sør.
Severdigheter
Noe av det som finnes av severdigheter i området er:
Mange kunstnere bor i Österlen. Hver påske er det kunstrunde ÖSKG på Österlen og da stiller mange kunstnere ut sine verk i sine hjem.
Kiviks marked skjer ved midten av juni måned hvert år.
Kjente personer
Det finnes mange kjente personer som enten bor eller har bodd på Österlen. Stedet har blitt et kulturbegrep hvor mange kjente kulturpersonligheter enten flytter til eller skaffer seg sommerhus.
Leif Høegh
Leif Høegh (født 21. april 1896 i Kristiania, død 23. mai 1974 samme sted) var en norsk skipsreder.
Bakgrunn
Leif Høegh var sønn av konsul Nils Vogt Selmer Petersen (1852–1927) og Elise C. Olsen (1864–1952). Faren var kontorsjef i trelastfirmaet Westye & Egeberg & Co. i Kristiania. Leif var døpt Leif Petersen, men skiftet etternavn til Høegh i 1910 etter farmora Hervora Høegh (1816-1892). Leif ble først gift i 1925 med Fanny (Lillebis) Bielke Lund (1903–1931), dtr. av h.r.adv. Jens Michael L. (1872-1943) og Fanny Emilie Bielke (Bjelke) (1875-1945) og dernest i 1935 med Lucy Egeberg (1907–1992) som var av slekten som drev Westye & Egeberg & Co., nemlig dtr. av godseier Westye Parr E. (1877-1959) og Nini Wedel Jarlsberg (1880-1945.)
Karriere
Etter eksamen i statsøkonomi fra Det Kongelige Frederiks Universitet i 1916 fikk han jobb i rederiet Wilh. Wilhelmsen som agent i New York City, der han fra 1919 til 1926 var logistikksjef for linjen mellom New York City og Sør-Amerika. I 1927 fikk han tak i en tankbåt og grunnla Leif Höegh & Co, som skulle bli et av landets største. Utover det harde trettitallet overlevde han fordi tankbåtene var kontrahert (leid), ikke kjøpt. Sånn gikk det slag i slag.
Han drev mest med tankfart og varer, men var styremedlem i Den norske Amerikalinje som fraktet folk. Høegh var deltaker på den første Bilderbergkonferansen i 1954 og årlig frem til 1974. Ellers satt han tretti år i Nationaltheatrets styre og mottok mange ordener, blant andre St. Olavs Medaljen, Vasaordenen, Dannebrogordenen, Finlands vita ros, Æreslegionen.
Hans bror Carl Johan Tybring Petersen (også kalt Vogt) (1901-82) ble gift i 1932 med Alexandra Jakhelln (1910–1968), datter av major Alf J. (1884-1947) og Agnes Prebensen (1886-1923).
Hans sønn Westye Høegh (født 1942) ble advokat, men har vært i familiefirmaet siden 1974 og var dets styreformann 1984–2003. Leif Høeghs bror, Carl Johan Tybring Høegh født 1901 i Oslo, var også skipsreder.
Gunnar Arnfelt Knudsen
Knudsen dro til sjøs 16 år gammel, og seilte utenriks til han ble 22 år. Da fikk han jobb som elektrisk sveiser, før han begynte å jobbe på brygga. Der ble han tillitsvalgt i fagforeningen. Han var en tid med i AUF, inntil han i 1938 gikk inn i Norges Kommunistiske Ungdomsforbund og Norges Kommunistiske Parti. I NKP var han spesielt engasjert i støttearbeidet for den spanske republikken i kampen mot Franco-fascistene.
Da krigen kom til Norge var Knudsen vervet i marinen, og befant seg ombord i KNM «Torgenskiold» i Horten.
I 1941 jobbet han som bas på brygga på Sørenga i Oslo, og kom i politiets søkelys etter at arbeidsgjengen hans hadde forsøkt å sabotere et tysk fryseskip. Senere hadde han kontakt med den militære organisasjonen NKP prøvde å etablere, Nasjonalgarden.
Hans virke som sabotør skjøt imidlertid først fart høsten 1942, da han fikk kontakt med Osvald-gruppen og deltok på sabotasjekurs i Rukkedalen. I 1942 - 1943 ble han sentral i gruppens aktivitet på Østlandet. I en periode fungerte han som nestleder. Han organiserte sprengning av jernbaner, broer og likvidasjoner. I det illegale arbeidet gikk han under dekknavnene «Andersen», «Charles», «Karl» og «Helga».
Da Osvald-gruppen en periode hadde ansvar for vaktmannskapene i NKPs krigshovedkvarter i Hemsedal inngikk Knudsen i vaktstyrken. Knudsen drev også instruksjon for Milorg og den såkalte Politigruppen.
I mars 1944 ble det brudd mellom NKP og Osvald-gruppen. Da sluttet NKP å støtte sabotasjeorganisasjonen økonomisk. Etter dette gjennomførte gruppen bankran for å finansiere motstandskampen.
To ganger var Knudsen kurer for Asbjørn Sunde og besøkte Stockholm. I juni 1944 kom han tilbake fra den siste turen med ordre fra Sovjet, der Sunde fikk beskjed om å oppløse motstandsorganisasjonen og la mannskapene slutte seg til de norske politistyrkene i Sverige.
Etter krigen var Knudsen blant dem som fikk merke den kalde krigen på kroppen. Kommunistene og sabotørene fra Osvald-gruppen ble i datidens politiske klima levnet liten ære. De ble isteden overvåket av både POT og militære etterretningsorganisasjoner. Knudsen jobbet på Oslo havnelager, og opplevde i mange år å bli svartelistet. De siste årene før han ble pensjonist var han ansatt på Ringnes bryggeri som arbeidsformann.
Danko Marinelli
Danko Marinelli (født 30. mai 1987 i Rijeka) er en kroatisk alpinist.
Han debuterte i verdenscupen i alpint 6. januar 2010, men har ingen plasseringer blant de 30 beste i verdenscupen.
Marinelli deltok i Vinter-OL 2006 og representerte også Kroatia under Vinter-OL 2010. I 2010 oppnådde han en 32.-plass i slalåm som beste resultat.
Anita
Anita er en spansk og italiensk diminutiv av kvinnenavnet Anna eller Ana, det vil si «lille Anna». Navnet Anna er avledet av Hannah som har opprinnelse i det hebraiske ordet for «gunst» eller «nåde», channah.
Andre varianter av navnet er: Anitta, Annita, Anitha, Annitta og Annitha.
Utbredelse
Anita er blant de mest brukte navnene i befolkningen i Latvia, Sverige, Finland og Ungarn. Merk at selv om navnet har spansk og italiensk opprinnelse, er ikke navnet blant de mest brukte i disse landene.
I Norge er navnet Anita kjent fra ca. 1880, og var i perioden ca. 1955 til 1975 et av de mest populære døpenavnene i Norge.
Vanlige sammensetninger av navnet
Anitha, Annita og Anitta er mindre vanlige varianter av navnet. Anita er i Norge mest brukt som eneste fornavn. De vanligste kombinasjonene var i 2005:
Full of Pep
Full of Pep er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Harry L. Franklin.
Handling
Jimmy Baxter, en av de flinkeste selgerne ved farens ammunisjonsselskap, legger merke til en ung, vakker kvinne som smiler til ham ved jernbane-stasjonen. Siden toget hennes snart går, er alt Jimmy får vite om henne er informasjon han kan se på bagasjen hennes: initialene hennes og destinasjonen, den sentral-amerikanske republikken Santo Dinero. Når faren til Jimmy ønsker at en levering av ammunisjon skal bringes i all hemmelighet til presidenten av Santo Dinero, melder Jimmy seg straks frivillig til dette oppdraget.
Men der oppdager JImmy snart at kvinnen han møtte tidligere faktisk var datter av den sittende presidenten av Santo Dinero, og at hun heter Felicia Bocaz. Men etter at Felicias andre frier, general Lopanzo - som i hemmelighet leder også de revolusjonære styrkene i landet - oppdager Jimmys virkeligige hensikter, ber han Jimmy om å hjelpe ham med å arrangere et opprør mot den sittende presidenten.
Milarepas liv
Boka fremstiller Milarepas liv som «et ideelt liv, et liv i overensstemmelse til fulle med den buddhistiske lære slik den ble forstått i Tibet, og et eksempel til etterfølgelse …» Denne framstillingen er i tråd med idealene for en tibetansk helgenbiografi, en namthar.
Boka følger Milarepa fra fødsel til død. I den første delen opptrer han som en brutal hevner; han lærer seg svartekunst etter at moren hadde oppildnet ham til å gjengjelde et økonomisk svik fra onkelen og tanta. I den andre og lengste delen av boka er han i åndelig trening hos guruen Marpa (1012–1097).
Den første oversettelsen til et europeisk språk kom i 1928 ved den amerikanske teosofen Walter Evans-Wentz (1878-1965), som også oversatte Bardo Tödröl («Den tibetanske dødeboken»). Verket ble utgitt på norsk i 2013, med forord av Tenzin Gyatso (Dalai Lama). Utdrag fra verket er tidligere utgitt på norsk i antologien Tibet, 2005.
Rolf Jacobsen (politiker)
Rolf Jacobsen (født 30. november 1865 i Fredrikstad, død 22. februar 1942 i Oslo) var en norsk jurist og politiker (Venstre). Han var dessuten aktiv i avholdsbevegelsen og støttet brennevinsforbudet.
Jacobsen tok examen artium i 1881 og ble cand.jur. i 1885. Han var konstituert sorenskriver i Nordre Gudbrandsdalen i tre år og fullmektig samme sted 1885–1890. Han var advokatfullmektig i Oslo 1890–1893 og høyesterettsadvokat med egen forretning samme sted 1893–1903. Senere var han sorenskriver i Steigen fra 1903 og sorenskriver i Vinger og Odal 1917–1924 og 1926–1936. Etter dette var han tilbake til advokatvirke i Oslo.
Jacobsen var medlem av Narvik formannskap 1907–1910 og var ordfører 1910–1911 og varaordfører en periode i 1912. Senere var han medlem av Vinger herredsstyre 1919–1925 og 1928–1936. Han var direksjonsmedlem i Ofotens Bank og i Vinger Sparebank og hadde også andre lokale verv.
Han var innvalgt på Stortinget fra Nordre Salten krets i Nordlands amt i to perioder (1913–1918) og var hele tiden formann i Stortingets konstitusjonskomité. Han var forsvarsminister i Johan Ludwig Mowinckels første regjering fra 25. juli 1924 til 4. mars 1926.
Jacobsen var aktiv i avholdsbevegelsen og blant annet formann i Avholdsfolkets Landsnevnd og Statens edruelighetsråd.
Jacobsen var sønn av krigskommissær og politiker Albert Marius Jacobsen, og nevø av politiker Oscar Jacobsen.
Mundalselvi kraftverk
Mundalselvi kraftverk er et vannkraftverk Mundalen i Fjærland i Sogndal kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 229 meter i Mundalselvi.
Installert effekt er 4,3 MW fra en ET peltonturbin. Årsproduksjon er 13 GWh.
Saft (album)
Saft er debutalbumet til den norske rockegruppen med samme navn. Albumet ble utgitt i 1971. Dette var det første av i alt tre studioalbum som gruppen ga ut i perioden 1971–1973, før de til slutt ble oppløst. Albumet lå to uker på VG-lista i 1971, med atten som beste plassering.
Historie
Variasjonen var usedvanlig stor, med så vidt forskjellige inspirasjonskilder som progressiv rock, norske folkeviser, klassisk musikk og heavy metal. På platen var låta «All the Time». Som vokalist Ove Thue hadde basert teksten på et slagord som oppsto i USA under Vietnamkrigen: «Fighting for freedom is like fucking for virginity.» Dette ble brukt som refreng, noe som ble for sterkt for BBC. Den britiske radiokanalen nektet å spille platen da den ble sendt inn som norsk bidrag til Europatoppen i mai 1971. Saft svarte med å trykke «Censored by BBC» på singlens omslag – rett over et foto av en naken Ove Thue, resten av bandet var også med på bildet, men med klær. Platen ble til slutt spilt, men med sensur over de den nevnte strofen.
I 2007 slapp det tyske plateselskapet Mayfair Music albumet på nytt på vinyl, i et begrenset opplag på 500 kopier. Bonusspor var en liveversjon av «Paint It Black».
Original utgivelse
Side 1 Side 2
José Garibi Rivera
José Garibi Rivera  (født 30. januar 1889 i Guadalajara i Mexico, død 27. mai 1972 i Guadalajara) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Guadalajara 1936–1969.
Saft (album)
Gjenutgivelse fra 2007
Alle sanger er komponert av Ove Thue, unntatt hvor annet står.
Side 1 Side 2
José Garibi Rivera
Under de meksikanske forfølgelser av den katolske kirke 1926 ble han fengslet.
Riksförbundet M Sverige
Riksförbundet M Sverige, eller M Sverige, er Sveriges største interesseorganisasjon for svenske bileiere, grunnlagt i 1922 som Sveriges Förenade Motormän. Navnet ble endret til Motormännens Riksförbund (ofte simpelthen kalt Motormännen) i 1924 og til sitt nåværende navn i 2019.
José Garibi Rivera
Han deltok under Annet Vatikankonsil 1962–1965.
Riksförbundet M Sverige
Motormännen har 117 000 medlemmer (pr. 2012). Organisasjonen gir sine medlemmer rådgivning om reiser, biler og teknikk samt jus. Organisasjonen gir ut tidsskriftet Motor (ti numre/år). Pr. 2012 er tidsskriftet Sveriges største motortidsskrift.
José Garibi Rivera
Han ble kreert til kardinal av pave Johannes XXIII i 1958, med Sant'Onofrio al Gianicolo som tittelkirke.
Ryen
Ryen er et strøk i Oslo. Strøket ligger dels i bydel Østensjø og dels i bydel Nordstrand.
José Garibi Rivera
Han deltok i konklavet 1958 som valgte Johannes XXIII, og konklavet 1963 som valgte Paul VI.
Alaska Airlines Flight 261
Alaska Airlines Flight 261 var en flygning med Alaska Airlines som havarerte i Stillehavet 31. januar 2000.
Riksförbundet M Sverige
Motormännen er en del av den globale paraplyorganisasjonen for motorklubber Fédération internationale de l'automobile.
Alaska Airlines Flight 261
Alaska Airlines Flight 261 var på vei fra Mexico mot Seattle via San Francisco, men høyderoret satte seg fast på grunn av for dårlig smøring av en skrue som overfører kraft til høyderorets bevegelser. Roret løsnet delvis fra festet sitt og tvang flyet inn i et ukontrollerbart stup, som endte opp i Stillehavet. Alle ombord omkom.
Riksförbundet M Sverige
Som interesseorganisasjon er Motormännen involvert i spørsmål vedrørende trafikksikkerhet, biløkonomi, infrastruktur og miljø.
Ryen
Navnet
Strøket er oppkalt etter gamle Ryen gård, som ble revet i 1983, og lå omtrent der Ryenhjemmet i dag ligger. Navnet Ryen er trolig avledet av Rugvin (engen der en dyrket rug).
Historie
Tidligere var Ryen en del av Oslohverfi (= Oslogrenda, middelaldernavnet på distriktet ved Østensjøvannet), og Ryen gård kan være ryddet allerede omkring år 500.
Et av Oslos veiknutepunkter er Ryenkrysset. Like i nærheten ligger t-banestasjonen Ryen stasjon. T-banen har sine østlige vognhaller på Ryen.
Norgesmesterskapet for brassband 2003
Norgesmesterskapet for brassband 2003, det 25. NM for brassband ble arrangert 7.- og 8. februar 2003 i Grieghallen, Bergen.
Norgesmesterskapet 2003 ble vunnet av Stavanger Brass Band (dirigent David King).
Resultat og musikk
Elitedivisjon
Pliktverk i elitedivisjonen i 2003 var A Kensington Concerto av Eric Ball. Dommere var Roy Newsome, Sverre Stakston Olsrud og Lars-Erik ter Jung.
1. divisjon Tertnes Brass vant 1. divisjon - selvvalgt verk Variations on an Enigma (Philip Sparke); dommere var Jens Torolf Larsen og Aline Nistad.
2. divisjon Brøttum Musikkforening vant 2. divisjon - selvvalgt verk Dances and Arias (Edward Gregson); dommere var Jens Torolf Larsen og Karl Ole Midtbø.
4. divisjon Tertnes Amatørkorps vant 4. divisjon - selvvalgt verk Entertainments (Gilbert Vinter); dommere var Karl Ole Midtbø og Nils Magne Abelseth.
Lubusz voivodskap
Lubusz voivodskap, eller Voivodskapet Lubusz, (polsk Województwo lubuskie eller bare Lubuskie) er et voivodskap i vestlige del av Polen med et areal på 13 988 km² og 1 021 470 innbyggere (01.01.14). Hovedstedene er Gorzów Wielkopolski og Zielona Góra.
Større byer
Voivodskapets største byer (innbyggertall og areal per 31. desember 2006):
Fullstendig liste over byer
Lubusz voivodskap består av 42 byer.
1. Gorzów Wielkopolski (125,204)
2. Zielona Góra (118,201)
3. Międzyrzecz (50,288)
4. Nowa Sól (40,351)
5. Żary (38,967)
6. Żagań (26,580)
7. Świebodzin (21,679)
8. Kostrzyn nad Odrą (19,952)
9. Sulechów (17,862)
10. Słubice (17,199)
11. Gubin (16,974)
12. Lubsko (14,767)
13. Wschowa (14,573)
14. Szprotawa (12,613)
15. Krosno Odrzańskie (12,100)
17. Strzelce Krajeńskie (10,143)
18. Skwierzyna (10,010)
19. Sulęcin (9,972)
20. Kożuchów (9,592)
21. Witnica (6,849)
22. Rzepin (6,499)
23. Zbąszynek (5,087)
24. Nowogród Bobrzański (5,036)
26. Bytom Odrzański (4,365)
27. Babimost (4,150)
28. Czerwieńsk (4,138)
29. Iłowa (3,975)
30. Sława (3,893)
31. Ośno Lubuskie (3,769)
32. Kargowa (3,641)
33. Małomice (3,623)
34. Gozdnica (3,454)
35. Dobiegniew (3,187)
36. Nowe Miasteczko (2,828)
37. Cybinka (2,668)
38. Łęknica (2,641)
39. Torzym (2,456)
40. Trzciel (2,363)
41. Lubniewice (1,929)
42. Szlichtyngowa (1,348)
Tommy Coyne
Thomas «Tommy» Coyne (født 14. november 1962 i Govan i Skottland) er en skotskfødt tidligere fotballspiller som spilte i angrep for blant andre Celtic FC og Motherwell FC samt flere andre britiske klubber. Han spilte også landskamper for og var med i den irske troppen til VM i fotball 1994.
Clydebank og Dundee-klubbene
Coyne begynte sin profesjonelle fotballkarriere hos Clydebank i 1981, og fikk sin førstelagsdebut i 1981/1982-sesongen. Etter at han mer eller mindre etablerte seg på førstelaget og scoret 38 mål på 80 seriekamper ble han underveis i 1983/1984-sesongen solgt til Dundee United for 60 000 pund. Dundee United var da i ferd med å bli en ny stormakt i skotsk fotball som en del av New Firm, men Coyne fikk problemer med å gjenskape sin form fra Clydebank, og scoret kun ni mål på 62 kamper, samt noen mål i UEFA-cupen 1984/85.
Etter å ha spilt for klubben på høsten 1986 ble han solgt videre til byrivalen Dundee FC, hvor han umiddelbart fant tilbake til scoringsformen med ni mål på 20 kamper i vårsesongen. Etter ferdigspilt 1987/1988-sesong var han toppscorer i Scottish Football League med 33 mål på 40 seriekamper, noe som gjorde at han fikk storklubbenes oppmerksomhet.
Celtic
Da han hadde halvspilt 1988/1989-sesong og notert seg for ytterligere ni scoringer ble han kjøpt av Celtic FC for 500 000 pund. Der fikk han igjen problemer med scoringsformen, men i løpet av 1990/1991-sesongen var han tilbake til gammel form med 18 mål på 28 seriekamper, noe som gjorde ham til toppscorer i serien for andre gang i karrieren. Til tross for at han også scoret jevnt i de to påfølgende sesongene i Celtic ble han likevel solgt til den engelske klubben Tranmere Rovers FC i mars 1993.
Motherwell
Hos Tranmere spilte han 13 seriekamper før han fikk personlige problemer, noe som gjorde at han ble solgt videre til Motherwell FC i november samme år med en overgangssum på 125 000 pund. I den påfølgende sesongen ble han igjen toppscorer i serien for tredje og siste gang i sin karriere, noe som fremdeles gjør ham til den eneste som har blitt toppscorer i Skottland med tre ulike klubber. Totalt spilte han over 130 seriekamper og scoret 59 mål for Motherwell frem til 1998.
Karriere på hell
I 1998 dro han videre til Dundee FC, hvor han også hadde spilt i perioden 1986 til 1989. Der spilte han 18 seriekamper, men klarte ikke å tegne seg på scoringslisten i disse kampene. Han ble deretter lånt ut til Falkirk FC i 1999, hvor han fikk ett mål på åtte seriekamper. I august 2000 dro han tilbake til sin første klubb Clydebank FC, hvor han ble ansatt som spillende manager for klubben. Etter kun seks måneder som manager i Clydebank ble han sparket fra stillingen på grunn av at klubben ble satt under administrasjon. Han spilte deretter én seriekamp for Albion Rovers FC før han la opp som aktiv spiller etter våren 2001.
Landslagskarriere
På grunn av irsk slektskap valgte Coyne å spille for, og hans landslagsdebut kom i en vennskapskamp mot i mars 1992. Han ble også valgt ut til den irske troppen til VM i fotball 1994 av landslagstrener Jack Charlton, og han fikk spille to av Irlands tre gruppespillkamper mot og  samt åttendedelsfinalen mot, dog uten å score mål i mesterskapet. Hans siste av i alt 22 landskamper for Irland kom i en kamp mot i oktober 1997, hvor han kom innpå som innbytter for David Connolly.
Jákup Joensen
Jákup Joensen (født 21. september 1929 i Sumba, død 8. januar 2016 i Vágur), også kalt Jákup í Lopra, var en færøysk forretningsmann og politiker (Sb.).
Han vokste opp i Sumba på Suðuroy som sønn av fisker Poul Sofus Joensen og husmor Paula Sofie Joensen. Han har studentereksamen fra 1950, skippereksamen fra 1953 samt styrmanns- og skipsførereksamen fra 1956.
Mesteparten av livet tilbragte Joensen som skipper og skipsreder i Lopra. Til rederiet hørte flere trålere, som hadde det til felles at navnene sluttet med «borg». Skipene var bygd på Sunnmøre og Færøyene. Joensen fikk bygd sin første tråler, «Akraborg», på Sunnmøre i 1961. I 1977 gikk han sammen med flere andre redere om å bygge fiskemottaket Polarfrost i Vágur, der Joensen ble direktør. I 1985 kjøpte han Hotel Føroyar i Tórshavn. Trålere, fiskemottaket og hotellet ble solgt under bankkrisen tidlig i 1990-årene, der Joensen tapte store verdier. Blant Joensens seneste foretak var Kirvi i Lopra, som selger kildevann fra Suðuroy i store plastbeholdere og senere også i halvliter plastflasker. Foretaket ble etablert i 2010 og ble solgt til nye eiere i 2012. Det fikk navn etter et fjell ved Lopra.
Joensen var innvalgt i kommunestyret i Sumba i noen år, senere innvalgt på Lagtinget fra Suðuroy 1994–1998. Han var formann i Lagtingets samferdselskomité og nestformann i Lagtingets fiskerikomité og Lagtingets industrikomité.
Hartvig Andreas Munthe
Hartvig Andreas Munthe (født 9. desember 1845, død 17. juni 1905) var en norsk oberst, ingeniør og slektsforsker.
Privatliv
Han ble født på gården Skanshagen i Elverum som sønn av distriktslegen Christopher Pavels Munthe (1816–1884) og hans kone Christine Margrethe Pavels Aabel (1827–1887), datter av Peter Pavels Aabel. Han var den eldre broren til maleren Gerhard Munthe, forfatteren Margrethe Munthe og generalmajoren Carl Oscar Munthe. Han var nevø av historikeren og kartografen Gerhard Munthe; og onkel til bibliotekaren Wilhelm Munthe og maleren Lagertha Munthe. Gjennom sin mor var han nevø av Andreas Leigh Aabel og Oluf Andreas Aabel, og fetter av Hauk Aabel.
I mai 1874 giftet han seg med Jeanette Camilla Johannessen (1848–1923). Hartvig Andreas Munthe og Jeanette Camilla Johannessen var foreldre til slektsforskeren Christopher Morgenstierne Munthe (1875-1939).
Karriere
Etter å ha gått på Krigsskolen, steg han i gradene og ble premierløytnant i den norske hæren i 1874 og sekondløytnant i ingeniørkorpset i 1875. Han var ingeniør ved Fredrikstad festning 1883–1886 og på Oscarsborg Festning fra 1886 til 1888. Han ble premierløytnant ved ingeniørkorpset i 1888, og deretter kaptein i 1889 og oberstløytnant i 1897. Fra 1900 var adjutant til kong Oscar II av Sverige og Norge, og nådde rang av oberst i mars 1905. Den 7. juni 1905 ratifiserte Stortinget et forslag av statsminister Christian Michelsen som gikk ut på å avsette kong Oscar, hvilket fikk slutt på unionen mellom Sverige og Norge. Dette ble bekreftet ved forhandlingene i Karlstad og ved folkeavstemningen for unionsoppløsning i 1905. Hartvig Andreas Munthe levde ikke lenge nok til å oppleve dette. Han døde den 17. juni 1905 i Kristiania.
Som en slektsforsker var Munthe bemerket for sitt arbeid på sin egen avstamning, Efterretninger om Familien Munthe i Ældre og nyere tid, som ble utgitt i to bind i 1883 og 1888 og ble beskrevet av Einar Jansen som «pionérarbeid». Verket om beslektede familier med tittelen Aabel, Leigh og Pavels, slægsthistoriske Optegnelser utkom i 1903. I 1905 ble En gammel militærslægt i Elverum om familien Glad gitt ut. Munthe var medlem av styret i Samfundet for dansk-norsk Genealogi og Personalhistorie fra 1902 til sin død. Organisasjonen var en forgjenger til Norsk Slektshistorisk Forening, hvor hans sønn var en av grunnleggerne i 1926. Munthe tok også initiativet til en beskrivelse av sin hjembygd Elverum. Arbeidet ble publisert posthumt, fullført av Stian Herlofsen Finne-Grønn.
Shona
Shona er betegnelsen på flere folkegrupper i Zimbabwe og det vestlige Mosambik. De er rundt åtte millioner mennesker som snakker en rekke beslektede dialekter hvis standardiserte former også er kjent som shona. De snakker også de offisielle språkene i sine respektive land, engelsk i Zimbabwe og portugisisk i Mosambik. Shona er kristne, enten katolikker eller protestanter i både Mosambik og Zimbabwe, eller delvis kristne, delvis animister i Zimbabwe.
Mange svarte zimbabwere identifiserer seg ikke som shona, men foretrekker i stedet å beskrive sitt opphav etter sitt spesifikke språk/dialektgruppe.
Forfedrene til dagens shonagruppe er antatt å ha vært de første bofaste innbyggerne i regionen hvor Store Zimbabwe senere ble etablert. Det finnes arkeologiske bevis fra jernalderen som viser bosetning i det 5. århundre.
Shonaene var under uavhengighetskrigen primært organisert i Zanu, mens ndebele var organisert i Zapu-PF. Robert Mugabe, som fratrådte som Zimbabwe leder over 90 år gammel i 2017, er shona. Etter hans kåring som president spilte han i 1980-årene det etniske kort overfor ndebelegruppen.
Kunstneren Fanizani Akuda tilhørte folkegruppen shona.
Arpad Elo
Arpad Emrick Elo (født Élő Árpád Imre, 25. august 1903 i Egyházaskesző, Ungarn, død 5. november 1992 i Brookfield Wisconsin) er opphavsmannen til Elo-ratingsystemet for tomannsspill som sjakk eller Go.
Bakgrunn
Arpad Elo ble født i Ungarn og flyttet som barn til USA med sine foreldre i 1913.
Karriere
Elo var professor i fysikk ved universitetet i Marquette i Milwaukee, Wisconsin. Han var også en svært dyktig sjakkspiller. Innen 1930-årene var han den sterkeste spilleren i Milwaukee, en av USAs sterkeste sjakkbyer. Elo vant «the Wisconsin State Championship» åtte ganger.
Elo døde i Brookfield, Wisconsin i 1992.
Elos ratingsystem
Elo er mest kjent for sitt ratingsystem for sjakkspillere. Det opprinnelige sjakkratingsystemet ble utviklet i 1950 av Kenneth Harkness, økonomisjef i De forente staters sjakkforbund (USCF). Innen 1960 utviklet Elo sin egen formel, basert på alle data samlet opp ved å bruke ratingsystemet til Harkness. Formelen hadde grunnlag i matematiske metoder hentet fra statistikkfaget, og utgjorde en forbedring av Harkness-systemet. Det nye ratingsystemet ble godkjent på et møte i USCF i St. Louis, Missouri i 1960.
I 1970 bestemte FIDE, verdens sjakkforbund, å bruke Elo-ratingsystemet. Fra da av og til midten av 1980-årene var det Elo selv som sto for ratingkalkulasjonene. Arbeidet med kalkuleringene var på den tiden en relativt overkommelig oppgave, siden det var færre enn 2000 spillere som ble ratet av FIDE. Etter hvert ga FIDE ansvaret for ratingberegningene videre til andre, ekskludert Elo. FIDE la også til nye regler for «kvalifikasjoner for rating» i sin håndbok som tildelte vilkårlige ratinger (typisk i 2200-området som er det laveste sjiktet for en sjakkmester) for spillere som scoret minst 50% i noen få utvalgte turneringer, som for eksempel sjakkolympiader. Elo og andre protesterte mot disse nye reglene, begrunnet med at disse var vilkårlige og politisk drevet frem.
Vestre Aker skole
Vestre Aker skole er en 8-10-skole, ungdomsskole, på Ullevål i Oslo. Skolen er en spesialskole for elever med sosiale/emosjonelle vansker.
Skolen holder hus i de historiske bygningene fra Store Ullevål gård, med et større hageanlegg tilknyttet skolen. På 1900-tallet ble stedet drevet som Waisenhus, under navnet Christiania Opfostringshus.
Carlos Menem
Carlos Saúl Menem (født 2. juli 1930 i Anillaco i provinsen La Rioja i Argentina, død 14. februar 2021 i Buenos Aires ) var en argentinsk advokat og politiker for det peronistiske partiet Partido Justicialista (PJ). Han var Argentinas president i perioden 1989–1999.
Bakgrunn
Han ledet en kampanje til støtte for politiske fanger, og dette førte til at han i 1957 ble fengslet for angivelig støtte til voldelige aksjoner mot general Pedro Eugenio Aramburus regjering, et militærdiktatur.
Peter Wang Ruihuan
Franciscus Peter Wang Ruihuan (født 1906 i Binxian ved Harbin i Heilongjiang i Kina, død 10. oktober 1992) var katolsk biskop av bispedømmet Harbin/Heilongjiang i provinsen Heilongjiang i Folkerepublikken Kina.
Carlos Menem
Politisk karriere
Som president fra 1989 gjennomførte Menem en storstilt privatisering, blant annet av oljeselskap og posten. Han knyttet den argentinske pesoen til dollaren. Han fikk inflasjonen ned, mens arbeidsledigheten gikk opp. Menem benådet i 1990 generaler som hadde deltatt i militærjuntaene som hadde styrt Argentina og slik kunne ha vært ansvarlige for vold og undertrykkelse mellom 1976 og 1983.
Peter Wang Ruihuan
Han ble presteviet i 1936.
Carlos Menem
Politisk karriere
I 1994 avskaffet han verneplikten i Argentina. Han ble gjenvalgt til presidentembetet i 1995. Menem førte en forsonende politikk overfor Storbritannia, som etter Falklandskrigen i 1982 hadde brutt de diplomatiske forbindelsene med Argentina. I 1998 var Menem på besøk i London, der han fremholdt at Argentina ville bare benytte seg av fredelige midler for å nå frem med sine krav over Falklandsøyene.
Peter Wang Ruihuan
Han var blant de biskoper som ble bispeviet uten pavelig mandat i Folkerepublikken Kina 1958-1962. De i Vatikanets øyne illegitime, men gyldige, bispevielsene, ble foretatt 12. juli 1959 i Harbin med erkebiskop Ignatius Pi Shushi som hovedkonsekrator.
Drug
Drug (originaltittel: Друг) er en sovjetisk film fra 1987, regissert av Leonid Kvinikhidze.
Carlos Menem
Politisk karriere
Hans regjeringsperiode ble preget av flere anklager om korrupsjon.
Peter Wang Ruihuan
Biskop Wang skrev klassisk kinesisk poesi – syvtegnsvers – for å markere kirkelige festdager.
Drug
Handling
På jakt etter penger til en ny drink, får en alkoholiker en Newfoundlandshundd i gave fra en fremmed ved en messe. Han oppdager snart at dyret ikke bare kan snakke, men også få ham til å bli kvitt alkohol-problemene han sliter med. Men deretter blir mannen fast bestemt på å bli kvitt hunden sin, men dette blir ingen enkel oppgave.
Jonathan Davis
Jonathan Howsmon Davis (født 18. januar 1971) er vokalist i nu metal-bandet Korn. Han er født og oppvokst i Bakersfield i California, hvor han bodde med sin far og stemor. Han var det siste medlemmet som sluttet seg til Korn, og var tidligere medlem av bandet Sexart. Davis bidro med musikk til filmen Queen of the Damned, hvor han også spilte en liten rolle.
Carlos Menem
Politisk karriere
Menem fikk av konstitusjonelle årsaker ikke lov til å stille for en tredje periode i 1999. Han var derimot kandidat ved presidentvalget i 2004, men tapte for Néstor Kirchner. Menems amnestilover ble opphevet av president Kirchner i 2003, og avbrutte prosesser kunne innledes på nytt for forbrytelser begått i diktaturårene.
Jonathan Davis
Korn
I tillegg til å være vokalisten i Korn, spiller han også trommer og sekkepipe. Det har blitt sagt at han kunne spille ni instrumenter i en alder av tolv år, inkludert klarinett, fiolin og piano. Davis skriver sanger med hjelp av gitar og andre ymse instrumenter, som glassharmonika og sekkepipe.
Carlos Menem
Politisk karriere
Fra 2005 var Menem senator fra provinsen La Rioja og forble det frem til sin død. Han ble i sin tid som senator truet av flere korrupsjonanklager fra sin tid som president.
Peter Wang Ruihuan
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi var:
Jonathan Davis
Korn
James «Munky» Shaffer og Brian «Head» Welch var en kveld i 1992 på en nattklubb sammen, og de hadde opprinnelig planlagt å bare bli noen minutter. Planene ble forandret med en gang da et band med navnet Sexart gikk opp på scenen. De var i en intrige med sangeren Jonathan Davis, som møtte Welch og Shaffer etter spillejobben var ferdig. Først ville ikke Jonathan være forsangeren i bandet, men etter å ha rådført seg med en psykolog, som fortalte ham at det ville være dumt å ikke ta jobben, sa han ja.
Stemmetype
Davis har vist et bredt sortiment av stemmetyper gjennom årenes løp. Hans scat, eller utrolig rask synging og kaudervelskstil, er veldig særegent for Korn. Det er kjent som «korn-jabber». Han skriker, visker, growler, wailer, han har til og med grining i noen av sangene. Han anses for å klare anslagsvis tre oktaver, som gir han muligheten til å nå høye noter på Radioheads sang «Creep». Av og til synger han med en særegen aksent, som ligner på aksenten til Serj Tankian i System of a Down. Mange av hans teknikker kan bli sporet tilbake til avant-garde vokalist Mike Patton. Denne unike kombinasjonen har gjort Davis til et forbilde for mange, med innvirkning på blant annet Evanescences Amy Lee (som han har sunget duett med, i tillegg til Robert Smith fra The Cure) og Corey Taylor fra Slipknot og Stone Sour.
Privatliv
Davis har en eldre halvbror, tidligere Adema- og Midnight Panic-vokalist Mark Chavez. Davis hjalp han med å promotere Ademas andre album, «Unstable».
Som barn ble Davis seksuelt misbrukt av en nær venn av familien. Sangen «Daddy» handler om misbruk, og det faktum at hans foreldre ikke trodde at det skjedde.
Davis hadde astma som liten, han hadde ett nesten dødelig anfall da han var fem år, som gjorde at han måtte bo på sykehuset. Han sa i ett intervju i 2004 at han som barn kom inn og ut av sykehuset ofte. Han har blitt veldig mye bedre nå, og han sier «...pretty much outgrown it.» (norsk: Jeg har stort sett vokst ifra det)
Han har giftet seg to ganger, i 1998 giftet han seg med sin kjæreste fra videregående, Renee Perez i en seremoni med middelaldersk tema. Sammen fikk de en sønn, Nathan Houseman Davis, men de ble skilt i 2001. 5. oktober 2004, på tiårsjubileet til Korns første album, giftet han seg igjen på Hawaii, denne gangen med en tidligere filmskuespiller med navnet Devon Davis (som tilfeldigvis hadde samme etternavn som ham). I 2005 fikk de et barn, Davis' andre, Pirate Houseman Davis. Davis' tredje sønn, Zeppelin Houseman Davis, ble født 28. april 2007.
Davis har vært nykter fra narkotika og alkohol siden 22. august 1998. Han var glad for at han sluttet med det. På bandets Deuce DVD, sier bandkompis David Silveria at han er stolt over Davis for å ha blitt edru.
Sykdom
Davis kunne ikke synge på blant annet 2006-versjonen av Download Festival etter å ha blitt lagt inn på et sykehus i London, på grunn av en ukjent sykdom 10. juni. Det ble senere klart at det var ITP, en blodsykdom, som gjorde at legene befalte at Davis ikke skulle spille på flere uker. Bandet håper på å finne nye datoer for konsertene som ble avlyst som et resultat av Davis' sykdom.
På grunn av Davis' fravær fra Download Festival 2006, spilte Korn forkortede konserter med flere andre vokaler fra andre band. Blant annet Corey Taylor fra Slipknot/Stone Sour, Matt Heafy fra Trivium, Jesse Hasek fra 10 Years, Benji Webbe fra Skindred, M. Shadows fra Avenged Sevenfold og Dez Fafara fra DevilDriver.
Skuespillerkarriere
Davis har hatt en veldig liten skuespillerkarriere. Han hadde en birolle i Queen of the Damned som en billettskalperer. Davis spiller Ricky i filmen Seeing Other People men han er lite med, og en butikktyv i indiefilmen The Still Life. Davis mest kjente skuespillerrolle er i den kommende skrekkfilmen Sin-Jin Smyth hvor spiller djevelen. Det er også et rykte som sier at Davis kommer til å være med i en annen skrekkfilm kalt Job, men det er ikke bekreftet ennå.
Han har også vært med i mange andre bands musikkvideoer, noen ganger med Korn, andre ganger uten. Han har vært med Korn i Limp Bizkits «Faith», Ice Cubes «Fuck Dying», og i Sugar Rays «Answer the Phone». Han har også vært med i Limp Bizkits «Break Stuff», Videodrones «TY Jonathan Down» (han er også med i sangen), Colds «Give» og i Busta Rhymes' «Fire».
Pop Scars
Davis startet å designe et slåssespill med populære musikere, inkludert medlemmer av Limp Bizkit, Staind, Marilyn Manson, og Korn selv. Tittelen var Pop Scars, og hver enkelt kjendis' personlighet skulle bli kopiert inn i spillet, og komiker Marty Emond (Sunglasses After Dark) skulle tegne figurene. Men Pop Scars kom aldri videre fra tildig design, så Davis avsluttet prosjektet sent i 2004.
Loki Patera
Loki Patera er den største vulkanske nedsenkningen på Io, en av Jupiters måner, 202 km i diameter.
Loki Patera er oppkalt etter den norrøne guden Loke.
Memphis (andre betydninger)
Memphis kan referere til:
Fylkesvei 6620
Fylkesvei 6620 (Fv6620) går mellom Venn og Skauge i Skaun kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 750 (Sør-Trøndelag).
Sarntal-Alpene
Sarntal-Alpene er en fjellkjede i de sydtirolske Alpene i Nord-Italia. Kjeden danner en ring rundt Sarntal og åpner seg bare for elven Talfers trange juv lengst i syd.
Avgrensning
Sarntal-Alpene berører dermed byene Sterzing lengst i nord, Brixen i øst, Bolzano i syd og Meran i vest.
Topper
Sarntal-Alpenes høyeste fjell er Hirzer (2781 meter over havet). Andre kjente topper er Tagewaldhorn (2708 moh.), Penser Weißhorn (2705 moh.), Ifinger (2581 moh.) og Kassianspitze (2581 moh.).
Daler og videre inndeling
Sarntal deler Sarntal-Alpene i en vestlig og en østlig fjellkjede, som har sine høyeste topper i nord (hhv. Hirzer og Tagewaldhorn). I syd slutter begge kjedene i et høyplatå. Det vestlige heter Tschögglberg (og lengst syd Salten) og det østlige Ritten. Begge ligger mellom 1200 og 1600 moh.
Sarntal deler seg øverst opp i to grener, Penser Tal i vest og Durnholzer Tal i øst. Mellom disse ligger også en mindre fjellkjede (høyest i Radelspitze, 2422 moh.). Fra Wipp-, Eisack-, Etsch- og Passiertal strekker det seg ikke noen større sidedaler innover Sarntal-Alpene.
Geologi
På Rittenplatået finner man noen av Europas største og best utpregede jordpyramider. De består av leire fra den siste istidens morener. De fineste og best tilgjengelige av jordpyramidene ligger mellom landsbyene Lengmoos og Mittelberg.
Natur, kultur og historie
Landskapet i Sarntal-Alpene er for en stor del preget av (fjell)landbruket. Fellsidene mot Eisack- og Etschdalene samt høyplatåene i syd (Tschögglberg og Ritten) er et mosaikk av enger, beiter, åkerlapper og skoger. I Sarntal er også håndverk (spesielt treskjæring) en viktig næringsgren ved siden av landbruket.
Israel under Sommer-OL 1992
Israel under Sommer-OL 1992. Tretti sportsutøvere, tjuefem menn og fem kvinner fra Israel deltok i ti sporter under Sommer-OL 1992 i Barcelona. De kom på delt 48.-plass med en sølv- og en bronsemedalje, dette var nasjonens første medaljer i et OL.
Nils W. Simensen
Nils Waldemar Simensen (født 19. juli 1907, død 17. november 1979) var en norsk skøyteløper og idrettsleder. Han var president i Norges Skøyteforbund, som representant fra Oslo Idrettslag.