cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Calypsobyen
Historie
Den eldste bygningen som ligger for seg selv i sørøst, kalt Camp Jacobsen, «Michelsenhuset» eller «Strandhuset», ble oppført for kullskjerping av fangstmann Stenehjem fra Vardø i 1901, for Christian Michelsens bergverksekspedisjon., og senere overtatt av utrederen Johan Hagerup fra Tromsø. Alle de øvrige hus ble oppført av NEC. På terrassen over stranda ble det oppført blant annet en telegrafbygning fra 1919 som aldri kom i drift. Det ble også oppført et lagerbygg i 1920.
Kirat
Kirat-folk i moderne tid
Det moderne Kirat-folket er samla i Kirat-forbundet, som omfatter grupper med over 30 forskjellige, nærbeslekta språk. Blant de store gruppene er Raj (også kjent som Khambu) med mange språklige undergrupper, tilsammen over 600 000, Limbu (eller Yakthumba) som er over 400 000, og Sunuwar (eller Koinch), som er om lag 100 000.
Calypsobyen
Historie
I 1932 overtok den norske stat hele anlegget, og det ble brukt som hovedfangststasjon i den norske pelsdyrfangstens Fangstfelt 4 (Calypsofeltet) i mellomkrigstiden. Det var også en ren fangsthytte her fra 1918 - Blomlis fangsthytte - oppført av fangstmannen B. Jacobsen.
Kirat
Kirat-folk i moderne tid
Raj-folk har tradisjonelt bodd spesielt i distriktene Solukhumbhu, Okhaldhunga, Khotang, Bhojpur og Udayapur.
Limbu-folk bor i Sankhuwasabha, Terhathum, Dhankuta, Taplejung, Panchthar og Ilam.
Calypsobyen
Historie
Polske forskere fra Maria Curie-Skłodowska-universitetet i Lublin har disponert bygningene hver sommer siden 1986.
Kirat
Kirat-folk i moderne tid
Kirat-folket dyrker flere forskjellige religioner, men den dominerende er Kiranti, som ofte beskrives som en naturreligion. Kiranti-religionen er eldre enn buddhismen og hinduismen i området.
Kirat-folket regnes til janjati, de nasjonale minoritetsfolka som står i motsetning til landets herskende politiske og religiøse, hinduiske parbatiya-kultur, som hadde utgangspunkt i fjellstaten Gorkha.
Kirat-nasjonalisme mot den nepalske staten
Opp til slutten av 1700-tallet lå det ei lang rekke uavhengige småstater i deres områder. Dette betydde også at folkeslaga her stort sett styrte seg sjøl.
Da Gorkha skapte den moderne nepalske sentralstaten ved å erobre småstatene, ble kirat-området erobra seint (sist på 1700-tallet) og fikk relativt stor sjølstendighet.
Kirat-folket er regna som den nasjonale gruppa i landet som har aller sterkest sjølstendighetsfølelse. Kirat-gruppa Limbu skal være den minoriteten som i størst grad har fortsatt å bruke sitt eget språk. Det flertallet av Kirat-folket som hører til kiranti-religionen hører også til de minoritetene som sterkest har avvist det hinduistiske kastevesenet.
Etter demokratirevolusjonen i 1950 til 1951 fortsatte Kirat-folket et opprør for nasjonal sjølstendighet, som også retta seg mot den herskende hinduistiske religionen og bahun-styret (dvs. styret av den nepalske bhramin-kasten).
Kirat-nasjonalister og maoistopprøret
Under Nepals borgerkrig 1996 - 2006 var et flertall av opprørskjemperne fra janjati-grupper. Kirat-folk var blant de de mest kampvillige i opprøret, men også de som ledelsen i maoistpartiet NKP(Maobadi) hadde mest problemer med.
Kirat Workers Party, et parti som både har vært alliert med og stått i motsetning til NKP(Maobadi), skal være et sterkt, regionalt nasjonalistparti.
En sjølstyrt republikk for Kirat-området innafor Nepal var et av krava som blei reist av NKP(Maobadi) og allierte kirat-organisasjoner under Nepals borgerkrig 1996 - 2006. Opprørerne proklamerte republikken Kirant 2. februar 2004 i Khotang. Regjeringa var leda av tidligere leder i Kirat Workers Party, seinere medlem av partiledelsen i NKP (Maobadi) Gopal Khambu.
Kart over NKP(M)s forslag til sjølstyrte stater i Nepal, med Kirant-republikken lengst i øst
Kirat-protester i 2007
Under fredsforhandlingene i november 2006 ga NKP(Maobadi) foreløpig opp kravet om sjølstyrte områder for nasjonale minoriteter, på grunn av sterk motstand fra regjeringa til G. P. Koirala.
Dette førte til kraftige protester mot Nepals overgangsgrunnlov 2007 i januar 2007 i kirat-områdene. Kirat-ledere organiserte brenning av den nye grunnlova fordi den ikke tok hensyn til deres krav om lokalt sjølstyre, og en bandh (generalstreik) fikk stor oppslutning.
Coronado kullkraftverk
Coronado kullkraftverk er et kullkraftverk i delstaten Arizona i USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 820 MW, fordelt på 2 turbiner. Dette er et av delstatens større kraftverk målt etter effekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1975 og stod ferdig i 1980. Brenselkilden er ulike lavere kvaliteter av kull.
Prāsaṅgika ifølge Tsongkhapa
Svatantrika-Prasaṅgika er et sett med argumenter som danner to forskjellige synspunkter med hensyn til filosofien om «tomheten» og som debatteres innenfor mahayanabuddhismen. De blir for det meste diskutert i tibetansk buddhisme hvor Prāsaṅgika og Svātantrika betraktes som ulike former av filosofien madhyamaka.
For Tsongkhapa, grunnleggeren av skolen Gelugpa og den fremste talsmann for dette skillet, så vel som for skolen Karma Kagyu, er disse forskjeller av stor viktighet. Lama Tsongkhapa dedikerer tre kapitler til emnet i Lamrim Chenmo, V3 Tsongkhapa benekter ikke bare den iboende identitet eller selvkarakteriserende essens i personer, ting og abstrakte fenomener; men han benekter også identiteten til fenomener slik de fremtrer i vår daglige, instinktive oppfattelse. Svātantrika benekter et «sant eksisterende selv», men hevder at alle ting eksisterer konvensjonelt «i henhold til karakteristikker»."
Mesquite kraftverk
Mesquite kraftverk er et kombinert oljekraftverk og gasskraftverk i delstaten Arizona i USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1250 MW, fordelt på 2 turbiner. Dette er et av delstatens største kraftverk målt etter effekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1998 og stod ferdig i 2003. Brenselkilden er naturgass og olje.
Monica Csango
Monica Beate Csango (født 1969 i Skien) er en norsk journalist, filmskaper og forfatter.
Bakgrunn og virke
Csango har arbeidet som journalist siden 1995 og var fra 1997 til 2008 ansatt i TV 2 som filmjournalist og nyhetsjournalist. I 2005 laget Csango dokumentarfilmen Evig din som handlet om hennes ungarske familie og hennes farfars mystiske forsvinning under andre verdenskrig. Filmen mottok samme år en Amandapris i kategorien beste dokumentarfilm. Farfaren Ferenc ble i mars 1942 sendt fra Ungarn til tvangsarbeid i Donetsk (i dagens Ukraina) sammen med 70 000 andre ungarske jøder mens den gravide farmoren Magda greide å flykte. De siste sporene etter farfaren var i Bombay i 1946, det er ukjent hvordan farfaren kom seg til India. Csangos far kom som flyktning til Norge i 1969 (via Jugoslavia og Italia hjulpet av diplomaten Geir Grung ). Farmoren Magda døde i 2014 uten å ha sett mannen igjen. Mormoren og morfaren kom til Norge som flyktninger i 1947 fra et krigsherjet Ungarn. I 2017 kom boken ''Fortielser. Min jødiske familiehistorie'' ut på Kagge forlag. Denne boken jobber dypere inn i de psykologiske aspektene om hvordan følelser går i arv i familier. Csango har gitt ut to bøker på Gyldendal.
Siden 2008 har hun blant annet vært sjefredaktør for magasiner Costume (Bonnier Forlag) og Det Nye (Egmont Hjemmet Mortensen). TV-produsent I Nordisk Film og TV, regissør og prosjektleder. Csango har ledet film og tv- linjen ved Westerdals Høyskole. Hun sitter og i rådet for Arkivet Senter for fred og menneskerettigheter. Csango deltar jevnlig i det offentlige ordskiftet og bidrar jevnlig med kronikker som tematisk omhandler menneskerettigheter, demokrati og antisemittisme. Csango er utdannet cand.mag. fra Universitetet i Bergen og har dessuten gjennomført en to-årig coachutdanning.
Folkemedisin
Folkemedisin er et løst begrep som omfatter alt fra gamle overleveringer fra tidligere tider til den såkalte alternative medisin i moderne tid. Mange naturmidler i Norge har sitt opphav i tradisjonell norsk og europeisk folkemedisin. Begrepet folkemedisin har i Norge blant annet bakgrunn fra såkalte «svartebøker», fra utallige gamle legebøker og fra muntlige overføringer gjennom generasjoner.
Den gamle folkemedisinen er en blanding av gammel legekunst og ren overtro, blandet sammen med et vidt spekter av praktisk urtemedisin, besvergelser og mystikk.
Bruk av tran til både ernæring og behandling er et gammelt folkemedisinsk råd som fortsatt brukes og som også er dokumentert medisinsk. Bruken av tran til for eksempel sårbehandling har sammenheng med vitamininnholdet. Bruken av salver med vitamin A er også et eksempel. Allerede på 1700-tallet var det alminnelig å bruke tran mot engelsk syke. Først på 1900-tallet oppdaget man innholdet av A- og D-vitaminer i tran.
Gammelost, som inneholder samme slags muggsopper som penicillin, er kjent i folkemedisinen som et middel mot forkjølelse og hoste.
De siste årene har flere urtepreparater fra fremmede lands folkemedisin blitt introdusert. Ginseng er det vanligste eksempelet på dette.
Kungei-Alatau
Kungei-Alatau (kirgisisk: Күңгөй Ала-Тоо; kasakhisk: Кунгей-Алатау) er en fjellrekke i Tian Shan. Den har en lengde på ca. 280 km og ender i Boomravinen i vest. Den høyeste toppen er Tsjok-Tal på 4 771 moh. Grensa mellom Kasakhstan og Kirgisistan følger delvis toppen av disse fjellene.
Đorđe Nemanjić
Đorđe Nemanjić var sønn av den serbiske fyrsten Stefan I Nemanja av Raška, og i tiden fra 1208 til 1243 var Đorđe (Georg) hersker i den montenegrinske staten Zeta. han tilhørte således det serbiske Huset Nemanjić.
Redhawk gasskraftverk
Redhawk gasskraftverk er et gasskraftverk i delstaten Arizona i USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1060 MW, fordelt på 2 turbiner. Dette er et av delstatens største kraftverk målt etter effekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1998 og stod ferdig i 2002. Brenselkilden er naturgass.
Pöcking
Pöcking er en kommune i landkreis Starnberg i den tyske delstaten Bayern med 5430 innbyggere (2013).
Den tidligere kronprinsen i Østerrike-Ungarn, Otto von Habsburg, bodde i denne Pöcking. Blant andre tidligere beboere er Leni Riefenstahl.
Dunchad av Dalriada
Dunchad mac Conaing (død 654) var konge av Dalriada i dagens Skottland fra ca. 650 til sin død. Han styrte kongedømmet sammen med Conall II.
Dunchad ble beseiret og drept av Talorcan mac Enfrith, pikternes konge, i slaget ved Strath Ethairt. Conall II hersker deretter alene fram til sin død i 660.
Lindeberg stasjon
Lindeberg stasjon er en T-banestasjon på Furusetbanen mellom Trosterud stasjon og Furuset stasjon. Banen går i tunnel fra Trosterud til endestasjonen på Ellingsrud, med unntak av ca. 200 meter ved Jeriko skole.
Asaf Jah IV av Hyderabad
Farkundah Ali Khan, Asaf Jah IV av Hyderabad (født 25. april 1794, død 16. mai 1857) var nizam av Hyderabad fra 21. mai 1829 til sin død i 1857. Han etterfulgte sin far Sikander Jah på tronen.
Hans regjeringstid var preget av vanskelige statsfinanser og økende gjeld, blant annet som følge av forpliktelsene til å betale britenes militærkontingent til forsvar av Hyderabad. I 1853 avsto Hyderabad inntektene fra den fruktbare regionen Berar til det britiske Ostindiske kompani, sammen med distriktene Osmanabad og Raichur. Britene støttet også at Salar Jung ble utnevnt til diwan eller statsminister.
Han ble etterfulgt på gaddien av sin sønn Tahniyath Ali Khan.
Santan gasskraftverk
Santan gasskraftverk er et gasskraftverk  i delstaten Arizona i USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 875 MW, fordelt på 2 turbiner. Dette er et av delstatens større kraftverk målt etter effekt. Anlegget ble påbegynt omkring 2000 og stod ferdig i 2006. Brenselkilden er naturgass.
Haier og skater
Haier og skater (Elasmobranchii) (av gresk: elasmos – «plate» og branchia – «gjelle») utgjør den største delgruppen av bruskfiskene.
Til forskjell fra andre fisker mangler de gjellelokkene, man ser altså de fem gjelleåpningene utenfra (eller seks til sju hos kamtannhaier). Dette skyldes sannsynligvis et sekundært tap av gjellelokkene i stamarten til haier og skater, fordi både helhodefisker og strålefinnede fisker har gjellelokk. Hos mange haier og skater er også sprøytehullet godt synlig som en liten åpning bak øyet. Men sprøytehullet fins også hos noen strålefinnede fisker, er altså ikke noe særtrekk ved haier og skater.
I norske farvann kan man støte på 32 av de totalt ca. 900 artene.
Inndeling
Slektskapsforholdene innen haier og skater er fremdeles noe usikre. I den tradisjonelle systematikken hadde man delt de i haier (Selachimorpha) og skater eller rokker (Rajiformes eller Batoidea). Når man begynte å bruke evolusjonære (fylogenetiske) metoder, fant man en rekke overbevisende tegn på at haier måtte være en ukomplett gruppe, siden saghaier, havengler og håer så ut til å være nærmere beslektet med skater og rokker enn med både hverandre og andre haier. Analyser fra de siste par årene har derimot igjen gitt støtte til at både haier og skater er naturlig gruppe. Det har så langt ikke lyktes å forklare hvorfor slektskapsanalysene har gitt sprikende resultater. Derfor må spørsmålet om den evolusjonære inndelingen inntil videre ses på som ubesvart.
Den andre oversikten, som er basert på enkelte genanalyser, støtter derimot haier som en naturlig gruppe. Legg merke til at bl.a. gruppene Galeomorphii og Squalomorphii forekommer i begge slektskapshypotesene (selv om sistnevnte gruppe inkluderer skater og rokker i den førstnevnte hypotesen):
According to Greta
According to Greta er en amerikansk romantisk drama- og ungdomsfilm fra 2009 med Hilary Duff i hovedrollen. Andre sentrale roller spilles av Ellen Burstyn, Michael Murphy, Evan Ross og Melissa Leo. Regi er ved Nancy Bardawil. Handlingen er lagt til tettstedet Ocean Grove i New Jersey.
Handling
Greta er en vakker og oppvakt syttenåring. Hun er også svært opprørsk, noe som skyldes forholdene på hjemmebane, Hennes mor Karen er gift for tredje gang, og har sendt Greta av sted til besteforeldrene for å ha henne av veien for sommeren. Hverken Greta eller besteforeldrene ser frem i mot dette samværet. Greta forteller besteforeldrene at hun har tenkt å ta livet av seg før sommeren er over, og hun skaffer seg en notisbok der hun skriver opp ulike selvmordsmetoder.
Hun får jobb som kelner på en lokal sjømatsrestaurant, og det viser seg at hennes særegne humoristiske sans slår an hos mange av gjestene. Hun forelsker seg i kokken, som avslører for henne at han har vært innsatt i ungdomsfengsel på grunn av biltyverier. Dette gjør ham bare mer attraktiv i Gretas øyne. Han sier at han nå er fast bestemt på å bruke erfaringen til å gjøre noe positivt ut av livet, og han forsøker å overbevise Greta om at livet er verdt å leve. Han oppdager «selvmordsboken» til Greta, og blir skremt.
Gretas besteforeldre er i starten sterkt bekymret over den kriminelle fortiden til Gretas kjæreste, men oppdager snart at han er en bra mann og at han virkelig bryr seg om Greta. Bestefaren forteller ham om Gretas far, som begikk selvmord foran øynene på Greta da hun var liten.
Thorhild Widvey
Thorhild Widvey (født 1956) er en norsk idretts-, kultur- og næringslivsleder, bedriftsrådgiver og politiker for Høyre. Hun var stortingsrepresentant for Rogaland 1989–1997, olje- og energiminister i Bondevik-regjeringen 2004–2005 og kulturminister i Solberg-regjeringen 2013–2015.
Liv og virke
Hun vokste opp med foreldre og tre søsken på Karmøy. Foreldrene var skipsmaskinsjef Aksel Widvey og Tordis Marie Vikshåland.
Widvey var medlem av Karmøy kommunestyre 1980–1989 og medlem av formannskapet 1984–1989, og i tillegg medlem av Rogaland fylkesting og fylkesutvalg 1988–1989. Hun var stortingsrepresentant for Rogaland 1989–1997. Hun kom til å samarbeide tett med både Erna Solberg og Kristin Clemet, som kom inn i rikspolitikken noe samtidig. Widvey var først medlem av Stortingets sosialkomité 1989–1993, og deretter Stortingets samferdselskomité 1993–1997. Fra 1992 var Widvey også nestleder i Europabevegelsen i Norge. Widvey søkte ikke gjenvalg til Stortinget i 1997, og bodde i London frem til 2002.
I juni 2002 ble Thorhild Widvey statssekretær i Fiskeridepartementet, og i januar 2003 statssekretær i Utenriksdepartementet. I juni 2004 ble hun utnevnt til statsråd i Olje- og energidepartementet. Hun gikk av sammen med resten av Bondevik-regjeringen i oktober 2005. I 2006 ble hun valgt inn i Høyres sentralstyre.
Etter at hun gikk av som statsråd i 2005, ble hun direktør for utlandsdivisjonen i Innovasjon Norge. Hun har siden drevet rådgivning og profesjonell styreledelse.
Thorhild Widvey er styreleder i Statkraft fra 2016. Hun var fra 2009 til 2013 leder i hovedstyret for Sjømannskirken. Hun har tidligere vært nestleder i styrene i Tromsø 2018 og International Research Institute of Stavanger. Hun har vært styremedlem i Nordic Mining ASA, Nordic Rutile AS, Gresvig ASA, Deep Ocean ASA, Aker Drilling ASA, Bjørge ASA, Cambi AS, Sysco AS, Falck AS, Align AS, Akva Group ASA, Reservoir Exploration ASA, NBT AS, Hitec Vision AS, ENI Norway AS, Offshore Northern Seas AS, Stream AS, Aker Philadelphia Shipyard ASA, Haugaland Kraft, Ipark Rogaland og Oslo Havn KF. Hun har vært styreleder i Stiftelsen Rogaland Kunnskapspark, ITS Impact Technology Service AS, Morpol ASA og Pharmaq AS.
I 2017 ble Thorhild Widvey i Bergen tingrett dømt til å betale 300,000 amerikanske dollar i erstatning og saksomkostninger til selskapet Norfield Shipping for å ha forsømt sitt styreverv i konkursrammede Reservoir Exploration Technology. Konkursen i Reservoir Exploration påførte kreditorene betydelige tap, og tingretten mente styremedlemmene ikke hadde overholdt handlingsplikten ved å sørge for at selskapet hadde forsvarlig egenkapital og likviditet.
Thorhild Widvey er gift med forretningsmannen Osvald Bjelland.
Anders Kolbuholen
Anders Johansen Kolbuholen  (født 20. januar 1980 i Hamar oppvokst i Romedal) er en norsk tidligere ishockeyspiller og trener.
Anders kom inn i A-laget til Storhamar Hockey som 17-åring. Han la opp som ishockeyspiller i 2002 etter én sesong i Gjøvik Ishockeyklubb. Han begynte som trener etter at spillerkarrieren var avsluttet, og ble assistent for Alexander Smirnov i 2014, da Smirnov vendte tilbake til Storhamar Hockey for sin andre trenerperiode i den klubben.
Alf Henrik Christensen
Alf Henrik Christensen (født 11. mars 1962 i Arendal) er en forhenværende kampsportutøver som i 1991 ble norgesmester i kickboksing. Han er også kjent for sin medvirking i det mye omtalte NOKAS-ranet i 2004.
Harquahala gasskraftverk
Harquahala gasskraftverk er et gasskraftverk  i delstaten Arizona i USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 783 MW, fordelt på 3 turbiner. Dette er et av delstatens større kraftverk målt etter effekt. Anlegget ble påbegynt omkring 2000 og stod ferdig i 2004. Brenselkilden er naturgass.
Alf Henrik Christensen
I 2020 ble han dømt til fem års fengsel for smugling av hasj mellom Hirtshals og Sørlandskysten.
De kirgisiske fjell
De kirgisiske fjell (kirgisisk: Кыргыз Ала-Тоосу – Kyrgyz-Alatau) er en fjellrekke i Tian Shan. Den har en lengde på cirka 454 kilometer fra Boomravinen nær Issyk-Kul til Taraz i Kasakhstan. Den høyeste toppen er 4 875 meter over havet. Grensa mellom Kasakhstan og Kirgisistan følger delvis toppene av disse fjellene. Vannskillet mellom elvene Talas og Tsju følger også hovedryggen til De kirgisiske fjell.
Scottish Premiership
Scottish Premiership er det øverste nivået i fotballligaen i Skottland. Den ble opprettet i juli 2013 etter sammenslåingen av Scottish Premier League og Scottish Football League til Scottish Professional Football League.
UEFA-ranking (2022)
''UEFA-rangering foran 2022/23-sesongen. ''
Barnekor
Et barnekor er et kor som i dag består av gutter og jenter i alderen 0 - 19 år. Korsang er allerede fra hellensk tid kjent, og det var i den kristne kirke at først enstemmig korsang og etterhvert flerstemmig korsang vokste frem fra middelalderen. Det kom et skifte midt på 1800-tallet da korsang fikk sitt gjennombrudd i Norge, og har fram til idag utviklet seg til blant annet blandet kor, kvinnekor, mannskor, gospelkor og barnekor. Kjennetegn for barnekor er at koret består av flere stemmer, gutte- og jentekor har stemmene sopran og alt, mens guttekor alene kan også bli utvidet med stemmene tenor og bass med eldre gutter. .
Guttekor i Norge er kjent allerede fra middelalderen som Nidarosdomens Guttekor. De hadde korsang som en fast plikt i gudstjenestene som elever ved Trondheim katedralskole. Dette varte til først på 1800-tallet, og etter en pause ble koret reeatblert i 1927. Jentekor kom betydelig senere i Norge enn guttekor, og et kor som ble etablert tidlig var NRKs jentekor i 1947 av Marie Foss, norsk musikkpedagog, fiolinist og kordirigent ansatt i NRK
Først på 1970-tallet etablerte Rune Larsen det som skulle bli Norges første barnegospelkor i Trondheim. Dette ble starten på flere hundre barnekor med både gutter og jenter over hele landet.
To store aktører som betyr mye for drift og opprettholdelse av barnekor i dag er Norges KFUK - KFUM og musikkskoler i hele landet, både kommunale og private. Det drives også barnekor i menigheter som ikke er tilknyttet KFUK - KFUM.
Norges KFUK og KFUM
På slutten av 1800-tallet oppstår det som blir starten på dagens Norges KFUM - KFUK, kristelig forening for unge kvinner og menn. Utviklingen fra 1800-tallet og frem til i dag, har ført til disse foreningene som er Norges KFUM - KFUK. De driver aktiviteter som barneklubber,barneidrett og barnekor over hele landet.
I dag er KFUM - KFUK et viktig midtpunkt og redskap i arbeidet for drift av barnekor rundt om i hele landet. Norges KFUK-KFUM. De forskjellige barnekorene som er tilknyttet KFUK - KFUM er delt i flere aldersgrupper. De yngste barna finner vi i gruppen barn 0-9 år, neste gruppe er barna i gruppen Tweens 10 - 13 år og de eldste i gruppen Ungdom 14-19 år. Neste steg er da til Unge voksne som er for de i alderen 19 +.
Norges KFUK - KFUM er en av de største kristne organisasjonen for barn og ungdomsaktiviteter i Norge med 19 000 medlemmer fordelt på 500 grupper rundt i landet. Aktivitene består av forskjellige fritidsaktiviteter som barnekor
Musikkskoler
Et annet tilbud gis av kommunale og private musikkskoler. Gjennom et lovforslag som ble vedtatt den 5. juni 1997 i Stortinget, "Loven om grunnskole og den videregående opplæring", paragraf 13-6, ble det da bestemt at : "Alle kommuner skal ha et musikk/-kulturskoletilbud til barn og unge tilknyttet skoleverket og i samarbeid med det øvrige kulturlivet".
Det er et musikk eller kulturskoletilbud i alle de 430 kommunene i 2009, om det er alene i hver kommune eller gjennom interkommunale samarbeid,.
Drivkraften bak vedtaket er at barn og unge skal ha mulighet for å benytte tilbudene gjennom kulturskolens fem fagdisipliner; musikk, dans, teater, visuell kunst og skapende skriving. Der barnekor kan inngå som del av fagdisiplinen; Musikk. Totalt var medlemstallet tilknyttet norske kulturskolen i 2008 oppe i 109 000 medlemmer, der 14 000 av disse hadde mer enn én elevplass.
Let It Be (album)
Let It Be er det tolvte albumet og siste utgitte studioalbumet fra The Beatles, utgitt 8. mai 1970 på Apple Records. I nyere tid har USA-albumet Magical Mystery Tour blitt medregnet blant The Beatles' offisielle album-utgivelser, noe som gjør Let It Be det 13. utgitte albumet i rekken. Dokumentarfilmen med samme navn hadde premiere i New York City 13. mai 1970, og ble i 1971 tildelt både Oscar og Grammy for beste filmmusikk.
Albumet består hovedsakelig av låter fra det uutgitte albumet Get Back, og ble utgitt omtrent en måned etter at bandet var blitt oppløst. De opprinnelige innspillingene fra januar 1968 og januar og februar 1969 ble produsert av George Martin. Innspillingene fant dermed sted før Abbey Road ble spilt inn, men ble først utgitt på plate over sju måneder etter utgivelsen av Abbey Road. LydteknikerGlyn Johns foretok flere miksinger av Get Back, men samtlige forsøk ble nedstemt av The Beatles. Albumet ble følgelig skrinlagt inntil videre. I april 1970 ga Allen Klein mastertapene til Phil Spector, som fikk ansvaret for produksjonen og ferdigstilling av albumet. Spectors arbeide ble kraftig kritisert, blant annet av Paul McCartney, for «overproduksjon» og at han hadde overdreven bruk av blant annet orkester og koring. En ny omprodusert og remixet versjon av albumet, Let It Be… Naked, ble utgitt i 2003. Let It Be blir generelt betraktet som et svakt Beatlesalbum, sett i forhold til bandets tidligere utgivelser. Musikkritikeren Richie Unterberger skrev i sin artikkel om albumet at «selv et Beatlesalbum under pari er bedre enn det beste arbeidet til de fleste andre grupper».
Get Back-innspillingene i 1969
Albumet som skulle bli Let It Be startet som innspillingen av albumet Get Back, et prosjekt som hadde til hensikt å bringe The Beatles tilbake til sine røtter. Etter en tiltagende bruk av multispors- og lag-på-lag-innspillinger og lydeffekter på gruppas foregående album, ønsket The Beatles å spille inn plata live i studio, slik de hadde gjort med sine første innspillinger tidlig på 1960-tallet. I tråd med dette ble plateomslaget planlagt som en oppdatert versjon av omslaget til gruppas første album, Please Please Me, med et fotografi av Beatlesmedlemmene som kikket ned i trappegangen i EMIs hovedkontorbygning ved Manchester Square i London. Dette fotografiet (tatt av Linda McCartney) ble senere brukt på omslaget til samlealbumet 1967–1970 (også kjent som «det blå albumet»).
Parallelt med innspillingene ble det laget en dokumentarfilm, og øvinger og opptak fant derfor sted i Twickenham filmstudio. Mens øvingene foregikk, umiddelbart etter nyttår 1969, ble det diskutert å spille inn hele albumet i et konsertlokale med publikum til stede. Etter hvert som denne idéen ble gitt opp, dukket det opp andre forslag, som å gjøre innspillingene i et gammelt, romersk amfiteater eller ombord på et cruiseskip (eller som en noe oppgitt Lennon til slutt sarkastisk foreslo – «på et galehus»). Til slutt fant konsertframføringen av materialet sted på taket av Apple-bygningen i Savile Row nr. 3, foran et lite publikum av venner og medarbeidere (samt forbausede kontoransatte og forbipasserende i det omkringliggende forretningsstrøket). Forestillingen ble avsluttet tidligere enn planlagt – av politiet, som grep inn etter at noen hadde klaget på støyen. Flere av sangene som ble spilt inn på taket ble med på albumet, og opptak av hele konserten har sirkulert på uautoriserte «pirat»utgivelser i alle år siden.
Den amerikanske pianisten og organisten Billy Preston deltok både på «konserten på taket» og deler av studioinnspillingene. Han var en gammel kjenning av The Beatles helt tilbake fra Hamburg-tiden, da han spilte i bandet til Little Richard, en av Beatles' store helter. Preston ble invitert av George Harrison til å delta i Get Back-innspillingene, og han ble med dette den første gjestemusiker som ble kreditert med navnet sitt på omslaget til en Beatlesplate.
Hundrevis av sanger ble prøvespilt under Get Back-innspillingene fra Twickenham, blant annet coverversjoner av sanger som «Stand By Me», «Ain't She Sweet», «Maggie Mae», «Words Of Love» og «Blue Suede Shoes». Men også originalsanger som senere skulle bli spilt inn til Abbey Road, inkludert «Mean Mr. Mustard», «Maxwell's Silver Hammer», «Oh! Darling», «Octopus's Garden», «She Came in Through the Bathroom Window» og «Golden Slumbers», ble prøvet ut og spilt inn i tidlige versjoner i denne perioden. En rekke tidlige utgaver av sanger som senere skulle dukke opp på de ulike Beatlesmedlemmenes soloalbum ble også spilt for første gang. Blant disse var Lennons «Jealous Guy» (som på dette tidspunktet het «Child Of Nature» og var skrevet og øvet inn til The Beatles), Harrisons «All Things Must Pass», og McCartneys «Teddy Boy» og «Junk» (som også opprinnelig ble skrevet til The Beatles). Innspillingene ble filmet, og filmrullene utgjorde råmaterialet for dokumentarfilmen Let It Be. Lydinnspilingene fra disse øvingene har, i likhet med opptakene av «konserten på taket», sirkulert som ulovlige «piratutgivelser» i det uoffisielle musikkmarkedet i en mengde ulike innpakninger.
Get Back, albumet som aldri ble utgitt
Lydteknikeren Glyn Johns satte sammen en råutgave av Get Back i mars 1969, som inneholdt mange av de samme sangene som til slutt kom med på Let It Be. Johns spilte prøvepressingen for The Beatles, men de var uenige i Johns' valg av låter og hvilke versjoner av låtene som skulle benyttes. Johns og produsent George Martin satte i mai samme år sammen en ny versjon av Get Back-albumet. Dette var det første seriøse forsøket på å klargjøre et album for utgivelse. Låtrekkefølgen var:
Get Back-albumet var planlagt utgitt i juli 1969, men utgivelsen ble skjøvet til september for å sammenfalle med et planlagt TV-program og kinopremiéren på den planlagte dokumentarfilmen Get Back. I september ble utgivelsen utsatt ytterligere til desember, fordi The Beatles i mellomtiden hadde gjort ferdig albumet Abbey Road, og heller ønsket å utgi dette. Da desember kom, hadde albumet blitt skrinlagt, men Glyn Johns lagde en tredje mix tidlig i 1970. Nok en gang vendte The Beatles tomlene ned.
Let It Be, produksjon og utgivelse i 1970
Allen Klein og John Lennon var initiativtakere da masteropptakene ble overlatt til den berømte – og eksentriske – amerikanske plateprodusenten Phil Spector, som i løpet av en drøy uke i mars og april 1970 satte sammen det albumet som til slutt ble gitt ut under navnet Let It Be. Initiativet skulle også vise seg å bli den endelige slutten for The Beatles da Spector 1. april bestemte seg for å tilføre atten fioliner, fire bratsjer, fire celloer, tre trompeter, tre tromboner, to gitarer, en harpe og fjorten kvinnelige korsangere til noen av innspillingene, deriblant McCartneys «The Long and Winding Road». Dette var naturligvis stikk i strid med den opprinnelige «tilbake-til-røttene»-visjonen, og McCartney, som var den sterkeste drivkraften bak denne visjonen, ble etter sigende rasende da han hørte resultatet. Ni dager senere sendte han ut pressemeldingen om at The Beatles var oppløst, etter å ha innsett at de tre andre Beatlesmedlemmene ikke delte hans frustrasjon over det Spector hadde gjort.
I realiteten var kunngjøringen av gruppas oppløsning noe av en formalitet, siden det da var gått omtrent ett år siden de fire medlemmene hadde arbeidet sammen, og siden både Lennon og Harrison hver for seg allerede hadde gjort det klart overfor de andre at The Beatles var et avsluttet kapittel for deres del. På denne bakgrunn kan man se det som ironisk, kanskje særlig for McCartney, at den Spector-produserte utgaven av «The Long and Winding Road» skulle bli The Beatles tyvende og siste single på førsteplass på de amerikanske hitlistene ifølge bransjebladet Billboard, og den skulle selge i mer enn halvannen million eksemplarer i USA alene.
McCartney satte skriftlig fram krav om at Spectors instrumentering skulle modereres, og i særdeleshet at harpespillet skulle fjernes, men hans innvendinger ble ignorert av de tre andre, som ga grønt lys for utgivelse av Spectors produksjon. I mai 1970 ble både albumet og dokumentarfilmen Let It Be tilgjengelig for publikum, fire uker etter at oppløsningen av The Beatles var offisielt kunngjort.
I 2003 fikk McCartney endelig vist verden hvordan Let It Be skulle ha hørtes ut dersom han hadde fått bestemme, da Apple ga ut albumet i ny versjon, Let It Be... Naked, der Spectors produksjon var fjernet og tilleggsinstrumenter og kor ikke var med. Dessuten var «Dig It» og «Maggie May» byttet ut med «Don't Let Me Down». På tross av den til dels sterke kritikken som opp gjennom årene ble rettet mot Spectors arbeid på Let It Be, forsvarte Lennon Spectors valg i et stort intervju han ga til magasinet Playboy like før sin død. Formulert på sitt typiske vis sa han at Spector «tok den mest bedritne haugen med dritt og gjorde noe utav det.» (He took the shittiest pile of shit and made something of it.)
Filmen fanget inn noe av det spente forholdet mellom Beatlesmedlemmene under innspillingene, og inneholdt også scener fra konserten på taket. Denne konserten ble avsluttet med sangen «Get Back», og umiddelbart etter at den tonet ut, sa Lennon i mikrofonen: «Jeg vil gjerne si 'tusen takk' på vegne av gruppen og meg selv, og jeg håper vi besto prøven» (I'd like to say 'thank you' on behalf of the group and ourselves, and I hope we passed the audition.) Denne fleipen ble klippet inn like etter siste tone i den studioversjonen av «Get Back» som avsluttet albumet, og ble dermed også ordene som satte det endelige punktum for The Beatles' karriere både som konsert- og plateartister. Førsteopplaget av Let It Be ble i Storbritannia og resten av Europa utgitt som en påkostet «boks», inneholdende LP-platen og en bok. Boken het Get Back og inneholdt hundrevis av stillbilder fra innspillingene til plata, fotografert av Ethan Russell. Sammen med bildene var en god del dialog fra filmen gjengitt på trykk, og både bilder og tekst var trykket på et høyglanset, eksklusivt papir.
Filmen Let It Be vant Oscar i 1970 i kategorien «Original Song Score». Innspillingene av sangene og musikken fra filmen ble aldri publisert på plate i den formen de foreligger på filmens lydspor, så albumet Let It Be er det nærmeste man kommer plateutvgivelse av dette Oscar-belønnede filmlydsporet.
Sporliste
Alle sangene er skrevet av Lennon/McCartney, unntatt hvor annet er notert.
Tore Albert Simonsen
Tore Albert Simonsen (født i 1939, død i 1968) var en norsk biolog og zoolog som var spesialist på beverens ernæringsøkologi samt på sosial organisering blant kråkefugler. Simonsen var utdannet i Bergen, og arbeidet deretter med en doktorgrad under veiledning av den kjente franske biologen professor Remy Chauvin ved universitetet i Strasbourg.
Simonsen var den første formannen i Norsk Zoologisk Forening s sørlandsavdeling, som ble etablert i 1964. Sammen med Halvor Vegard Hauge og Peter Valeur var han initiativtager til prosessen som gjorde at det gamle Kristiansand Museum ble omdannet til det moderne Agder naturmuseum og botaniske hage. Simonsen hadde også en fast spalte i Fædrelandsvennen kalt Glimt fra Kristiansand Museum, der han presenterte utvalgte objekter fra samlingene for avisleserne. I samtiden var dette en nyskapende form for museumsformidling.
Simonsens undersøkelse Beverens næringsøkologi i Vest-Agder ble posthumt utgitt i bokform i 1973 som Volum 2, Utgave 39 i serien Meddelelser fra Statens viltundersøkelser.
Familie
Tore Albert Simonsen var far til idéhistorikeren Terje G. Simonsen (født i 1963).
Furuset stasjon
Furuset stasjon er en T-banestasjon på Furusetbanen mellom Lindeberg stasjon og Ellingsrudåsen stasjon. Stasjonen var endestasjon for sin linje fra 1978 til 1981, og banen fikk navnet Furusetbanen. I 1981 ble banen forlenget til Ellingsrudåsen.
Stasjonsområdet ligger i en kurve under Furuset senter
Anna Kreetz
Anna Kreetz (født i Stettin i 1840) var en tyskfødt norsk fotograf og grunnlegger av Anna Kreetz industri- og husflidsskole. Hun startet skolen i 1883 med økonomisk støtte fra Brennevinssamlaget i Bergen. I 1899 overtok Bergen kommune skolen og drev den videre som Bergen kommunale kvinnelige industriskole.
Anna Kreetz drev fotoatelier i Oslo sammen med Marthine Lund fra 1865 og omtrent frem til 1870. På begynnelsen av 1870-tallet begynte hun som lærer ved Christiania Arbeidersamfund s husflidsskole. Omfanget av hennes virksomhet som lærer der er ukjent, men hun arbeidet der frem til 1878. I den samme perioden reiste hun også rundt i Norge som kursholder, blant annet i fletting av stråarbeider. I 1872 mottok hun økonomisk støtte fra kongen til å foreta studiereiser til Sverige, Danmark, Tyskland og Holland. Hun representerte Norge på Verdensutstillingen i Philadelphia i 1876, og fikk da en medalje for sine arbeider i fjær. Hun hadde vært i Danmark i 1872 for å gå kurs i fjærarbeid, med reisestipend fra den norske stat. Eksempler på slike fjærarbeider var vifter og damekåper.
Hun den eneste kvinnen blant 35 personer som mottok reisestipend fra den norske stat for å dra til Verdensutstillingen i Paris i 1878; på det tidspunktet bodde hun fremdeles i Kristiania. I 1882 fikk hun avslag fra Stortinget på en søknad om støtte til det som i stortingsprotokollen for 1882 kalles «Anna Kreetz' Skole for Husflidslærerinder». Årsaken til avslaget var at Christiania allerede hadde en tilsvarende skole. Dette førte til at Anna Kreetz flyttet til Bergen for å etablere en husflidsskole der. Hun startet opp skolen i Bergen i 1883. Fra 1883 og i årene fremover bevilget Stortinget årlig støtte til driften av det som i stortingsprotokollene vekselvis kalles «Anna Kreetz' Lærerindeskole i Bergen» og «Anna Kreetz' Industriskole i Bergen».
Hun var medstifter av Bergen Kvinnesaksforening i 1885 og medlem av det første styret.
Hans Kristian Bakke
Hans Kristian Bakke (født 1961) er en norsk lege og spesialist i allmennmedisin. Han var president i Den norske lægeforening fra 2001 til 2005. Han har siden 2001 jobbet som daglig leder og privatpraktiserende allmennlege i Fyllingsdalen i Bergen.
Bakke studerte ved Universitetet i Bergen hvor han ble cand.med. i 1987, dr.med. i 1989 og spesialist i allmennmedisin i 1995.
Papilio eurymedon
Utseende
Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin. Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler). I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte.
Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen. Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.
Levevis
Paringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene.
Bikkejohka (Utsjok)
Bikkejohka er ei elv i Utsjok kommune i Lappland i Finland. Den er ei sideelv til Vaijoki og er en del av Neidenvassdraget. Elva er 18,3 kilometer lang og har utspring på sørsiden av fjellet Guorboaivi. Den renner i sørøstlig retning og munner ut i Vaijärvi.
Maysan
Maysan (arabisk: ميسان) er en irakisk provins som ligger i det sørøstlige Irak. Provinsen har et areal på 16,072 km² med en befolkning på 785,068 innbyggere.
Hovedbyen er Amarah som ligger nær Tigris. Før 1976 var guvernementet kjent som Amara.
Papilio eurymedon
Levevis
Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Larven lever som plantespiser.
11. etappe av Giro d’Italia 2020
11. etappe av Giro d'Italia 2020 gikk fra Porto Sant'Elpidio til Rimini 14. oktober 2020.
Arnaud Démare tok sin fjerde etappeseier.
Papilio eurymedon
Levevis
Papilio eurymedon tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen. Puppeperioden varierer etter temperaturen.
Preses
Preses (latin: praeses, «den som sitter foran», det vil si i ledelsen) er tittel for den valgte leder, og har både betydning i oldtiden og i moderne tid.
I Romerriket begynte praeses å bli benyttet som en generell beskrivelse for guvernører i provinsene, ofte via parafraser, slik som qui praeest («han som presiderer»), og var i bruk allerede i tidlig principatet, men kom i generell bruk under det nerva-antoninske dynasti.
I Norge i vitenskapelige selskap og akademi, se Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab og Det Norske Videnskaps-Akademi. Tittelen ble i Norge 1932–2011 også benyttet om den internt valgte formann i bispekollegiet i Den norske kirke – Preses i Bispemøtet. Fra 2. oktober 2011 benyttes tittelen om den fast utnevnte ledende biskop i Den norske kirke, et embete som har mye til felles med det som i Svenska kyrkan og Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland betegnes som erkebiskop.
Griffith Energy gasskraftverk
Griffith Energy gasskraftverk er et gasskraftverk  i delstaten Arizona i USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 600 MW, fordelt på 2 turbiner. Anlegget ble påbegynt omkring 1998 og stod ferdig i 2002. Brenselkilden er naturgass.
Conall II av Dalriada
Conall Crandomma (død 660) var konge av Dalriada i dagens Skottland fra ca. 650 til sin død.
Han hersket fram til 654 sammen med Dunchad, men det året falt hans medkonge i slaget ved Strath Ethairt.
Han ble etterfulgt av Domangart II. Han var bror av Domnal Brecc.
Fylkesvei 284
Fylkesvei 284 (Fv284) går mellom Vikersund i Modum og Sylling i Lier. Veiens lengde er 35,1 km.
Cosmin Radu
Cosmin Radu (født 9. november 1981) er en rumensk vannpolospiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på tiendeplass med det rumenske landslaget.
Fylkesvei 284
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Machiavellisme
Machiavellisme refererer til bruken av sluhet og falskhet innen politikk eller i generell oppførsel, samt en politisk skruppelløshet. Begrepet kommer av renessansens italienske politisk rådgiver og forfatter Niccolò Machiavelli, forfatter av blant annet Fyrsten.
Innen moderne psykologi refererer machiavellisme til et personlighetstrekk i Den mørke triaden, karakterisert av kynisk likegyldighet til moral, og et fokus på egeninteresse og personlig gevinst.
Psykologi
Machiavellisme er også et begrep som noen sosial- og personlighetspsykologer bruker for å beskrive en persons tendens til å være ufølsom, og dermed istand til å løsne seg fra konvensjonell moral, for deretter å bedra og manipulere andre. På 1960-tallet utviklet Richard Christie og Florence L. Geis en test for å måle en persons nivå av machiavellisme (noen ganger referert til som Machiavelli-testen). Deres «Mach - IV»-test, en personlighetsundersøkelse bestående av tjue påstander, ble et standard selvvurderingsverktøy for machiavellisme. Personer som oppnår en høy vurdering på skalaen (høy Mach) pleier å støtte uttalelser som «aldri fortell noen den faktiske årsaken til at du gjorde noe med mindre det er nyttig å gjøre det» (nr. 1), men ikke uttalelser som «folk flest er i bunn og grunn gode og snille» (nr. 4), «det finnes ingen grunn for å lyve til noen andre» (nr. 7), eller «de fleste som kommer langt i verden lever ryddige, moralske liv» (nr. 11). Ved å bruke sin skala utførte Christie og Geis flere eksperimenter som viste at «høye» og «lave Macher»s interpersonlige strategier og oppførsel var forskjellige. Deres grunnleggende resultater har ofte blitt gjenskapt. Målt på «Mach - IV»-skalaen er menn, i gjennomsnitt, litt mer machiavelliske enn kvinner.
Evner
På grunn av deres evne til interpersonlig manipulasjon har det ofte vært en antagelse at de med høy mach innehaver et høyt intellekt, eller høy evne til å forstå andre mennesker i sosiale situasjoner. Derimot har forskning nylig etablert at machiavellisme ikke er beslektet med IQ. Videre har studier på emosjonell intelligens funnet at høy machiavellisme faktisk tenderer til å være assosiert med lav emosjonell intelligens, slik vurdert av både ytelses- og spørreskjema-mål. Både empati og følelsesgjenkjenning har blitt vist å ha negative sammenhenger med machiavellisme. I tillegg har forskning vist at machiavellisme ikke har sammenheng med en mer avansert theory of mind, det vil si evnen til å forvente hva andre tenker i sosiale situasjoner. Hvis høye macher faktisk er dyktige til å manipulere andre betyr det at dette virker ikke å være beslektet med noen spesiell kognitiv evne som sådan.
Forhold til andre personlighetstrekk
Machiavellisme er en av tre personlighetstrekk referert til som Den mørke triaden, sammen med narsissisme og psykopati. Visse psykologer anser at machiavellisme i hovedsak er en subklinisk form for psykopati, selv om nyere forskning foreslår at de er distinkte personlighetskonstruksjoner selv om de overlapper. Machiavellisme har blitt observert å ha en negativ sammenheng med medmenneskelighet (agreeableness; r = -0.47) og planmessighet (conscientiousness; r = -0.34), to deler av Femfaktormodellen (NEO-PI-R). Machiavellisme korrelerer mer derimot med en høyere grad av honesty-humility-dimensjonen av HEXACO-modellen, enn med noen av Femfaktormodellens dimensjoner. Machiavellisme har også blitt plassert innen Det interpersonlige circumplex, som består av to uavhengige dimensjoner kalt agency og communion. Agency refererer til motivasjon til å lykkes og til å individuere selvet, mens communion refererer til motivasjon til å blandes med andre og støtte gruppeinteresser. Machiavellisme ligger i kvadranten definert av høy agency og lav communion. Machiavellisme har blitt plassert diagonalt på andre side av self-construal, en tendens til å foretrekke communion fremfor agency. Dette foreslår at folk med høy machiavellisme ikke bare ønsker å oppnå, men at de vil gjøre det på bekostning av (eller hvert fall uten hensyn til) andre.
Spillteori
I 2002 ble Christie og Geis' machiavelliske skala benyttet av atferds-spillteoretikerne Anna Gunnthorsdottir, Kevin McCabe og Vernon L. Smith i deres søk etter forklaringer på spredningen av observert adferd i eksperimentelle spill, særlig individuelle valg som ikke samsvarer med antagelser om materiell egeninteresse slik fanget opp av standard Nash-likevekt-prognoser. Det ble oppdaget at i et tillitsspill tenderte de med høye «MACH-IV»-resultater å følge homo economicus' likevektstrategier, mens de med lav «MACH-IV»-resultat tenderte å avvike fra likevekten, og fattet i stedet beslutninger som speilet aksepterte moralstandarder og sosiale preferanser.