cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Othar Holmboe
Othar Holmboe (født 1. mars 1868 i Vefsn, død 4. november 1928 på Jessheim) var en norsk apoteker, illustratør og maler, oppvokst i Tromsø der han ble utdannet farmasøyt (1887), og var med i etableringen av Tromsø Kunstforening med sin far, Othar Ervigius. Senere ble han, som sin bror Thorolf Holmboe, student ved Tegneskolen i Kristiania med studieturer til Paris (1896) og København (1900), og debuterte på Høstutstillingen (1898).
Han hadde et bredt interessefelt, illustrerte bl.a. Gabriel Scotts Lillehavns mysterier (1898), dekorerte altertavlen i Såner kirke, og utga biografien Foged Jens Holmboes efterkommere, Bogtrykkeriet Concordia (1890). Holmboe tegnet også plakatserier som NSBs Norge – Midnatsolens Land (1905) og Mustads margarin (1905). Han ble etterhvert bosatt i Son, der han drev apotek og var ordfører. Han er biografert i katalogen Thorolf og Othar Holmboe, Nordnorsk Kunstmuseum (1996) .
Nasjonalistpartiet (Sør-Afrika)
Nasjonalistpartiet (afrikaans: Nasionale Party) var det regjerende partiet i Sør-Afrika fra 4. juni 1948 til 9. mai 1994. Det ble grunnlagt i 1914 og ble oppløst i 2005. Dets politikk inkluderte apartheid, etableringen av republikk og fremming av afrikandernes kultur.
Historie
Nasjonalistpartiet ble grunnlagt i Bloemfontein i 1914 av afrikanderske nasjonalister kort tid etter etableringen av Unionen Sør-Afrika. Det kom først til makten i 1924 med James Barry Munnik Hertzog som statsminister. Hertzog–regjeringen arbeidet for å undergrave fargede (blandingsraser) velgere ved å gi stemmerett til hvite kvinner i 1930, fargede kvinner fikk ikke stemmerett. Dermed ble stemmekraften til de fargede halvert.
Hertzog gikk i 1934 med på å slå sitt Nasjonalistparti sammen med rivalen South African Party under Jan Smuts og dannet United Party. En hardliner–fraksjon av afrikandiske nasjonalister, ledet av Daniel Francois Malan, nektet å akseptere sammenslutningen og fastholdt et gjenværende nasjonalistparti kalt Gesuiwerde Nasionale Party (Rensede nasjonalistparti). Opposisjonen til sørafrikansk deltagelse i andre verdenskrig ble brukt av Rensede nasjonalistparti til å fyre opp under antibritiske følelser blant afrikandere. Dette førte til en gjenforening av Rensede nasjonalistparti med Nasjonalistpartifraksjonen som hadde sluttet seg til United Party–fusjonen i 1934. Sammen dannet de Herenigde Nasionale Party (Gjenforenede nasjonalistparti) som beseiret Smuts' United Party i valget i 1948.
Nasjonalistpartiet begynte å sette i verk et program av apartheid da det tok makten, lovsystemet av politisk og sosial separasjon av rasene, en politikk som var ment å beholde og utvide den hvite minoritetens politiske og økonomiske kontroll over Sør-Afrika.
Bantuselvstyrevedtaket i 1951 etablerte de såkalte «homelands» eller hjemlandene (oftest nedlatende kalt Bantustans), et for hver av de afrikanske folkegruppene. Bantustanene var basert på områdene til allerede etablerte reservater og stammeområder, og utgjorde 13 % av sørafrikansk jord, hvor mesteparten var svært underutviklet og fattig på naturlige resurser. Reformen førte til en massiv tvangsforflytning og ekspropriering av land som tilhørte svarte utenfor disse områdene. Det offisielle målet for Nasjonalistpartiet var å flytte alle svarte sørafrikanere inn i et av disse hjemlandene, samtidig som det var behov for deres arbeidskraft i de hvite byene. På denne måten fikk urbane industriarbeidere nå status som utlendinger og fremmedarbeidere i områder hvor de var født og oppvokst. I henhold til dette ble de tre parlamentsrepresentantene som var reservert for hvite representanter for svarte sørafrikanere i Kapp-provinsen fjernet. De andre tre provinsene, Transvaal, Free State og KwaZulu-Natal, hadde aldri tillatt svart representasjon. Samtidig innførte staten passplikt for alle svarte bosatt i det hvite Sør-Afrika.
Fargede (sørafrikanere av blandet hvitt og ikke–hvitt opphav) ble fjernet fra velgerlistene i Kapp-provinsen i 1953. I stedet for å stemme på de samme representantene som hvite sørafrikanere, kunne de nå kun stemme på fire hvite representanter til å tale for seg. De fargede ble fratatt sin stemmerett fullstendig i 1968. I stedet for fire representanter i parlamentet, ble det satt opp en delvis valgt forsamling som skulle gi regjeringen råd i et tillegg til Separate Representation of Voters Act.
I en handling som ikke ble anerkjent av resten av verden, ble den tidligere tyske kolonien Sørvest-Afrika (nå Namibia) som Sør–Afrika hadde i første verdenskrig okkupert på vegne av folkeforbundet og siden FN, i realiteten innlemmet i Sør–Afrika som en femte provins. Syv medlemmer valgt av dets hvite borgere skulle representere provinsen i Sør-Afrikas parlament. Den hvite minoriteten i Sørvest–Afrika, hovedsakelig tyskere og afrikandere, regnet sine interesser som tilsvarende afrikanderne i Sør–Afrika, og støttet derfor Nasjonalistpartiet i etterfølgende valg. Samtidig ble apartheid innført som bærende prinsipp i Namibia også.
Alle disse reformene styrket Nasjonalistpartiet politisk siden de fjernet svart og farget innflytelse som var fiendtlig ovenfor NP, fra valgprosessen og innlemmet de pronasjonalistiske hvite i Sørvest–Afrika. Nasjonalistpartiet økte sitt parlamentariske flertall i nesten hvert eneste valg mellom 1948 og 1977.
Forskjellige segresjonslover ble innført før Nasjonalistpartiet overtok makten i 1948. Den viktigste var antagelig The Natives Land Act, No 27 fra 1913 og The Natives (Urban Areas) Act fra 1923. Den første gjorde det ulovlig for svarte å kjøpe eller leie land fra hvite med unntak av i reservater. Dette begrenset svart eierskap av jorda til åtte prosent av Sør–Afrikas land. Sistnevnte la grunnlaget for bosetningssegresjon i urbane områder. Segregasjonslover som Nasjonalistpartiet vedtok etter 1948, inkluderte forbundet mot blandingsekteskap, Immorality Act, Population Registration Act og Group Areas Act som forbød ikke–hvite menn fra å være i visse deler av landet (særlig om natten) med unntak av dersom de jobbet der.
TS «Hamburg» (1969)
TS «Hamburg» (IMO: 6810627) var et tysk-registrert cruise- og atlanterhavsskip som tilhørte det vest-tyske linjerederiet Deutsche Atlantik Linie (DAL) i Hamburg fra 1969 til 1973. Skipet ble bygd i 1969 og var byggnummer 825 ved verftet Howaldtswerke-Deutsche Werft (HDW) i Hamburg, og ble levert for DAL som satte skipet inn i cruisefart mellom Cuxhaven og Sør-Amerika i mars 1969. Opprinnelig var det tiltenkt at hun skulle settes inn i transatlantisk fart mellom Hamburg og New York. I september 1973 ble skipet omdøpt til «Hanseatic» som følge av at den gamle «Hanseatic» (et eldre skip i flåten) ble solgt til Home Lines. Etter bare litt over fire år i cruisefart for DAL, ble hun lagt opp i hjembyen Hamburg i desember 1973, ettersom DAL gikk konkurs som følge av oljekrisen.
Opplaget i Hamburg viste seg å bli relativt kort ettersom skipet ble solgt i januar 1974 til det sovjetiske statseide rederiet Black Sea Shipping Company i Odessa som omdøpte skipet til «Maksim Gorkij» etter et mislykket forsøk på salg til et japansk selskap. Skipet ble flaggskipet i den sovjetiske cruiseflåten med det beste mannskapet om bord, og ble påbygd med luksuriøse passasjerlugarer som viste intensjonen til å sette skipet inn i internasjonal cruisefart. Fra 1988 var skipet chartret ut til det vest-tyske reisebyråselskapet Phoenix-Reisen i Bonn som reklamerte cruise til vest-tyske reisende.
Natt til 20. juni 1989 kolliderte skipet med et isflak i stor fart da skipet var på et sommercruise i nærheten av Svalbard. Om bord befant det seg 954 personer, og alle passasjerene og en tredjedel av mannskapet ble beordret til å evakuere fra skipet, mens det norske kystvaktskipet «Senja» var tilkalt for assistanse. Da «Senja» mottok nødmeldingen var hun 3 til 4 timer unna havaristen. Da «Senja» ankom stedet tre timer senere, lå «Maksim Gorkij» med vannet under «nesa» på baugen. Passasjerer var satt i livbåter, men mange sto på isflakene rundt skipet. Passasjerene ble plukket opp av «Senja» og redningshelikoptre fra blant annet 330-skvadronen. De ble fraktet til Longyearbyen og flydd hjem. Etter hvert klarte mannskap på «Senja» og «Maksim Gorkij», med assistanse fra russiske forsvarshelikoptre, å stanse vanninntrengingen. Den 21. juni 1989 ble «Maksim Gorkij» tauet til Svalbard for reparasjoner slik at hun ble tett, for deretter å gå for egen maskin til Vest-Tyskland for ytterligere reparasjoner ved Lloyd Werft i Bremerhaven. Skipet var tilbake i cruisetrafikk 17. august 1989.
Fra 2. til 3. desember 1989 ble skipet brukt som et møtested mellom USAs president George H.W. Bush og Sovjetunionens president Mikhail Gorbatsjov. Møtet ble kjent som Maltakonferansen ettersom skipet befant seg ankret opp utenfor havnen Marsaxlokk i Malta.
I desember 1991 ble skipet registrert i Bahamas med Nassau som hjemmehavn og omdøpt til «Maxim Gorkiy». Skipet var fortsatt chartret ut til Phoenix-Reisen som opererte skipet frem til november 2008 da hun ble lagt opp i Eleusisbukten i Eleusis i Hellas. I januar 2009 ble skipet solgt til et indisk opphuggingsselskap som ga skipet navnet «Maxim M» og satte kursen mot Alang. Skipet ankom Alang måneden etter og ble grunnsatt på stranden for opphugging som varte frem til januar 2010.
Nasjonalistpartiet (Sør-Afrika)
Støtte
Nasjonalistpartiet vant flertall i parlamentet i alle valg i apartheidepoken. Antallet stemmer varierte derimot mer. Mens det vant antall stemmer med komfortabel margin i de fleste valgene, hadde Nasjonalistpartiet mindre enn 50% av stemmene i 1948, 1953, 1961 og 1989. Nasjonalistpartiet fikk i 1977 sitt beste resultat med støtte fra 64,8% av de hvite velgerne og 134 av 165 representanter i parlamentet. Etter dette sank partiets støtte ettersom voksende borgerlige partier tok opp segmenter av dets tradisjonelle velgerbasis. Gjennom sitt styre kom partiets støtte hovedsakelig fra afrikandere, men anglo-afrikanere stemte i økende grad på partiet etter 1960.
Enden på apartheid og partiets nedgang
Under lederskapet til statspresident Pieter Willem Botha begynte Nasjonalistpartiet tidlig i 1980-årene å reformere sin politikk. Botha legaliserte blandingsekteskaper og multikulturelle politiske partier og slakket av på Group Areas Act. Botha gav også et tiltak av politisk representasjon til fargede og indere ved å opprette separate parlamentariske kamre hvor de hadde kontroll over «egne saker». Svarte sørafrikanere var riktignok ikke inkludert, og han sikret seg at det hvite kammeret i parlamentet beholdt siste ord i alle saker. Representantene i det hvite kammeret hadde vetostemme i valget av statspresidenten som bestemte hvilket av de tre kamrene, eller kombinasjoner av dem, som skulle vurdere lovforslag. I den sentrale saken om å gi meningsfulle politiske rettigheter til svarte sørafrikanere, nektet Botha og Nasjonalistpartiet å fire, de fleste svarte politiske organisasjoner var fremdeles forbudt, og viktige svarte dissidenter, inkludert Nelson Mandela, forble fengslet.
Midt i den økende politiske ustabiliteten, voksende økonomiske problemene og diplomatiske isolasjonen, gikk Botha av som Nasjonalistpartiets leder og statspresident i 1989. Han ble erstattet av Frederik Willem de Klerk. Selv om han var konservativ, innså de Klerk hvor upraktisk det var å opprettholde apartheid for alltid, og kort tid etter at han tok makten, bestemte han at det ville være bedre å forhandle mens det fremdeles var mulig å inngå et kompromiss enn å holde ut til en var tvunget til å forhandle på dårligere betingelser. Han overtalte Nasjonalistpartiet til å inngå forhandlinger med representanter for det svarte samfunnet. Sent i 1989 vant Nasjonalistpartiet det bitreste valget på flere tiår etter å ha lovet å fremforhandle en slutt på apartheidsystemet som det selv hadde etablert. I 1990 ble African National Congress legalisert og Nelson Mandela ble løslatt etter 27 år i fengsel. En folkeavstemning i 1992 gav de Klerk fullmakt til å forhandle med Mandela. Etter forhandlingene ble det laget et utkast til ny konstitusjon, og et valg med allmenn stemmerett ble holdt i 1994. Disse valgene ble vunnet av ANC. Nasjonalistpartiet forble i regjeringen som koalisjonspartner med ANC og Inkatha Freedom Party frem til 1997, da det trakk seg ut og ble det offisielle opposisjonspartiet.
Nasjonalistpartiet tok navnet Nye nasjonalistpartiet i 1997 for å distansee seg fra sin fortid. Det varte mindre enn et tiår før dets føderale råd stemte for å legge ned partiet 9. april 2005 etter en avgjørelse året før om å slå seg sammen med ANC.
Landeveissykling
Landeveissykling er en populær sykkelsport som blir arrangert på eksisterende (lande)veier, og det brukes landeveissykler.
Sporten er populær over store deler av verden, men spesielt i Europa. De mest dominerende og konkurrerende nasjonene er vanligvis Belgia, Frankrike, Tyskland, Italia, Nederland, Spania og Sveits, selv om Australia, Russland, Luxembourg, Colombia og USA også kan vise til store internasjonale resultater, og mange andre land har profilerte profesjonelle syklister.
Konkurranseform
I landeveissykling konkurrere man i ulike typer ritt. De fleste ritt arrangeres som fellesstart, der førstemann i mål vinner. En del ritt arrangeres med individuell start (tempo) der man sykler mot klokka. Denne formen kan også brukes i lagkonkurranser (lagtempo) der laget sykler samlet.
Noen ritt er endagsritt, mens andre arrangeres med flere etapper, der man kårer vinnere både på de enkelte etappene og sammenlagt. Mange etapperitt har ytterligere konkurranser som poengkonkurranse, klatrekonkurranse og lagkonkurranse. De som leder konkurransene sykler med spesielle trøyer, som f.eks den gule trøya i Tour de France. Rittene kategoriseres av UCI etter betydning.
Grand Tours
Det mest kjente sykkelrittet er Tour de France, et tre-ukers etapperitt som går igjennom Frankrike og avsluttes i Paris. Lignende etapperitt holdes i Italia (Giro d’Italia) og Spania (Vuelta a España). Disse tre rittene gjør opp betegnelsen ”Grand Tours”.
Mesterskap
Det arrangeres VM i landeveissykling hvert høst med et landeveisløp og et individuelt tempoløp. I Norge arrangeres vanligvis NM i landeveissykling i juni. Hvert fjerde år er landeveissykling også med på OL-programmet. Den regjerende mester fra disse mesterskapene får sykle i mestertrøya i alle ritt fram til neste mesterskap.
Taktikk
Selv om målet er så trivielt som å krysse målstreken først, kan flere ulike taktikker benyttes. Vanligvis vil en rytter eller en gruppe ryttere prøve å gå i brudd fra hovedfeltet (peloton) ved å angripe og rykke fra for å redusere antall konkurrenter om seieren. Hvis bruddet ikke lykkes og flesteparten av rytterne samles i en gruppe igjen, er sjansen størst for at en rytter med eksplosiv spurting som styrke klarer å dra i fra på de siste meterne og vinne. Samarbeid mellom rytterne (både forhåndsbestemt og improvisert) er viktig i mange aspekter; som å hindre brudd fra å gå, hjelpe en rytter i brudd å skape et forsprang, kjøre inn brudd og trekke opp spurten hvis en gruppe kommer samlet til mål.
Rittene byr ofte på ulike vanskelige løypeprofiler som tøffe klatringer, raske nedstigninger og noen ganger tekniske underlag (som brosteinspavéene i Paris–Roubaix). Dette gjør løypene mer selekterende; sterke ryttere kan kvitte seg med svakere ryttere i slike seksjoner for å redusere antall konkurrenter om seieren. De mer organiserte rittene har biler som følger rytterne og plukker opp de som ikke klarer å komme innenfor tidsfristen, eller bestemmer seg for å bryte.
Som i alle typer løp er dragsug et veldig viktig moment der en rytter kan spare mye krefter på å ligge tett bak en annen rytter for å minske luftmotstanden. Det kan være så mye som 30 % lettere å sykle på bakhjulet til en annen rytter enn å ligge fremme og dra på flatere partier. Dette har fått sykkellag til å signere kjøresterke ryttere som har som oppgave å minske luftmotstanden for kapteinen fram mot mål. Dette kan være en fordel eller svakhet mellom konkurrenter. Ryttere kan samarbeide og skape dragsug for hverandre slik at en høy fart kan opperettholdes, men én rytter kan også bli tvunget til å ta mesteparten av føringene og dermed bli fortere sliten. Denne metoden er ikke tillat på tempoetapper, med mindre det er en lagtempo.
Landeveissykling i Norge
I Norge finnes det i 2016 seks lag med UCI-status i landeveissykling. Team Hitec Products er Norges eneste profesjonelle sykkellag, og Nordens første profflag for kvinner. De konkurrerer på UCIs øverste nivå for kvinnelige sykkellag. De fem herrelagene Team Coop-Øster Hus Team Sparebanken Sør, Team Joker Byggtorget, Team FixIT.no og Team Ringeriks-Kraft er registrert som kontinentallag (nivå 3, etter WorldTeam og prokontinentallag), og kan delta i ritt på UCIs kontinentaltourer.
Det norske tur-rittet med flest deltakere er Styrkeprøven 540 km Trondheim-Oslo, som også er Norges lengste ritt.
Norske proffsyklister (menn)
Norge har de siste årene fått frem flere gode landeveisryttere som hevder seg på internasjonalt nivå. I 2019 syklet fjorten norske ryttere for lag på de to øverste nivåene. Til 2020-sesongen økte antallet kraftig, i og med at Uno-X Norwegian Development Team ble profesjonelt kontinentallag.
Vestre Aker kirke
Vestre Aker kirke på Ullevål i Oslo har fra 1861 vært sognekirken for Vestre Aker. Fra 1855 til 1861 var det samme kirkehuset som fortsatt står i dag sognekirke for Aker med navnet Aker kirke. Kirken har veiadressen Ullevålsveien 117 i Bydel St. Hanshaugen.
Bygningen
Dagens kirke er den opprinnelige og ble innviet som sognekirke for Aker allerede 12. desember 1855 av biskop Jens Lauritz Arup. Bygningen er en langkirke i nygotikk tegnet av Heinrich Ernst Schirmer med omtrent 500 plasser etter den siste restaureringen i 1969. Prekestolen ble tegnet av Alexis de Chateauneuf omtrent 1850 og sto opprinnelig i Vår Frelsers kirke (Oslo domkirke). Glassmaleriene er utført av Bernhard Greve, midtfeltet i 1939 og sidevinduene i 1955. Kirken har et orgel med 27 stemmer og to kirkeklokker.
Historie
Da Christiania by kjøpte Aker kirke (fra 1861 kalt Gamle Aker kirke) av Aker herred i 1852 trengte Aker ny sognekirke. Før salget var gjennomført vedtok herredsstyret å kjøpe 20 mål tomt fra Isach Muus’ eiendom på Kalvehaugen. Dette var opprinnelig beitemark for Ullevål gård, og området der kirken ble oppført ble i 1853 solgt av Muus til Aker kommune etter at Aker sogn var besluttet delt i to (østre og vestre). Det var strid om navnet. Blant andre hevdet P. A. Munch at tradisjonen tilsa navnet Ullevål kirke etter gården den sto på.
Demonstrasjonsskole
Demonstrasjonsskole er en offentlig eller privat skole i Norge som får et tilskudd på kr 500 000 per år i to år fra Utdanningsdirektoratet (tidligere Læringssenteret) på grunn av oppnådde resultater på ett eller flere av disse områdene etter langsiktig innsats på et klart formulert skoleprogram:
Videre er alternative opplærings- eller organisasjonsformer, solide rutiner for kartlegging og dokumentasjon av kunnskap og god utnyttelse av lokale ressurser i opplæringen kriterier som er lagt til grunn for utvalget av skoler.
Som demonstrasjonsskole skal man og sørge for erfaringsspredning til andre om lokalt utviklingsarbeid, gjennom å vise fram strategier, prosesser, systematikk, metodisk arbeid o.a. som har ført til bedring av læringsmiljø, gitt økt læringsutbytte og økt lokalt samarbeid.
Daværende Utdannings- og forskningsdepartementet innførte i 2002 ordningen med demonstrasjonsskoler. Målet var å synliggjøre og motivere til kvalitetsutvikling i grunnopplæringen gjennom erfaringsspredning og gode eksempler.
I juni 2007 var foreløpig siste invitasjon til nominering av demonstrasjonsskoler.
Rutina Wesley
Rutina L. Wesley (født 1979 i Las Vegas i Nevada) er en amerikansk skuespiller.
Rutinas mor, Cassandra Wesley, var en showdanser og hennes far, Ivery Wheeler en stepper og musiker. Wesley selv har en bachelorgrad fra The Juilliard School i New York, i drama­avdelingen, hvor hun gikk ut i 2005. Wesley er gift med skuespilleren Jacob Fishel.
Liste over norske idrettspersoner på sokkel
Liste over norske idrettspersoner på sokkel er en oversikt over kjente nordmenn innen idrett eller med idrettslige prestasjoner som er hedret med en statue rundt om kring i verden, men forståelig nok er de fleste i Norge.
Jan Birkelund
Jan Birkelund (født 10. november 1950, død 28. februar 1983) var en norsk fotballspiller. Birkelund var en høy og sterk midtstopper, og spilte klubbfotball for Skeid Fotball og Lillestrøm SK. Han spilte også 33 kamper for.
Birkelund ble cupmester med Skeid i 1974, og vant «The Double» seriemesterskapet og cupmesterskapet med Lillestrøm i 1977. Han ble også cupmester med LSK i 1978 i det som skulle bli hans siste kamp på høyt nivå. Etter sesongen ble det oppdaget at Birkelund hadde en hjertefeil, som tvang ham til å legge opp. Noen år senere døde Birkelund av hjertesvikt, 32 år gammel.
Lars Olsen Aukrust
Lars Olsen Aukrust (født 2. oktober 1886 i Lom, død 10. januar 1965) var en norsk politiker for Bondepartiet og bestyrer av Storsteigen landbruksskole i Alvdal fra 1918 til 1945. I 1950 ble han bestyrer på Statens saueavlsstasjon på Sæter på Kvikne. Han var stortingsrepresentant fra Hedmark 1934–36, og vararepresentant 1928–1930 og 1937–39. Aukrust var født på Aukrust i Lom. Foreldre var Olav Olsen Aukrust (1851–1931) og Marit Paalsdatter Andvord (1864–1936).
Han tok eksamen ved Storhove landbruksskole i 1907 og Norges landbrukshøyskoles jordbruksavdeling i 1911. I årene fra 1911 til 1918 var han folkehøgskolelærer, fylkesagronom og beitekonsulent.
Han var bror av lyrikeren Olav Aukrust. Sønnene Odd Aukrust og Kjell Aukrust ble henholdsvis forskningsdirektør og forfatter.
Aukrust var begeistret for Vidkun Quisling. Han meldte seg aldri inn i Nasjonal Samling, men støttet partiet under okkupasjonen blant annet gjennom debattinnlegg og støttet frontkjempere økonomisk. For sin støtte til frontkjemperne ble han i landssvikoppgjøret etter krigen først dømt til å betale en bot på 3000 kroner, 400 kroner i saksomkostninger og fradømt bestyrerstillingen på Storsteigen landbruksskole. Etter at statsadvokaten anket ble han også dømt for to artikler han skrev under krigen, og straffen ble skjerpet til seks måneders betinget fengsel og 5000 kroner i bot. Broren Paal O. Aukrust var under krigen ordfører for Nasjonal Samling i Lom og ble dømt for dette.
Helsefilm
Helsefilm var et filmarkiv på Internett med filmer med tema om helse, medisinsk behandling og mestringskunst. Ansvarlig for filmarkivet er Sørlandet Sykehus HF.
Filmene kan ses, men ikke kopieres. Helsefilm kan trekke tilbake eller forandre filmer som har blitt utdatert grunnet medisinsk utvikling. Helsefilm er et tilbud til pasienter, pårørende og helsepersonell som søker kvalitetssikret informasjon om helse.
Helsefilm ble lagt ned i april 2017 på grunn av manglende finansiering.
Filmmusikk
Filmmusikk er musikk som er komponert spesielt for bruk i film, men det kan også innbefatte annen musikk. Vanligvis brukes slik musikk som stemningsskaper i film, ved at musikken understreker en eller flere hendelser i handlingen, eller ved at en eller flere av rollefigurene blir gitt et spesielt musikalsk tema. Et eksempel på det siste er for eksempel Imperial March-temaet (komponert av John Williams) som symboliserer det galaktiske imperiet og Darth Vader i seks av de ni Star Wars-filmene.
Osmantyrkisk
Osmantyrkisk ( ) var det offisielle språket i Det osmanske riket og var en variant av tyrkisk. Det inneholdt en god del lånord fra både persisk og arabisk, og som et resultat av dette var språket ofte uforståelig for de uten utdanning.
Valdosta State University
Valdosta State University er et delstatseid universitet i Valdosta i delstaten Georgia, USA. Det er en del av University System of Georgia, og ble opprettet i 1906. Men først i 1911 bevilget delstaten de nødvendige midler, og skolen startet med opptak for kvinner i 1913.
Fakultetene og noen av instituttene omfatter:
Ved universitetet var det 10 888 studenter og 563 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 3 490 for studenter folkeregistrert i Georgia. Studiene gis opp til doktorgradsnivå.
Purpurbakterier
Purpurbakterier er fototrofe bakterier som kalles ikke-svovel fordi grønne og purpursvovelbakterier kan vokse på sulfidkonsentrasjoner som er giftige for ikke-svovel purpurbakteriene. Noen ikke-svovel purpurbakterier kan vokse anaerobt i mørke ved fermentering, andre kan vokse aerobt i mørke ved respirasjon hvor de både kan bruke uorganiske stoffer (hydrogen) og organiske stoffer som elektronkilde. Noen kan bruke metanol som eneste karbonkilde. Alle ikke-svovel purpurbakteriene viser stor tilpasningsdyktighet til voksemiljø.
Brussels Airlines’ destinasjoner
Brussels Airlines flyr til følgende destinasjoner (tidligere Virgin Express og SN Brussels destinasjoner med):
Prudential Center
Prudential Center er en multifunksjonsarena i Newark i den amerikanske delstaten New Jersey, og har siden oktober 2007 hvert hjemmearenaen til New Jersey Devils som spiller i National Hockey League.
Prudential Centers har fått kallenavnet The Rock etter logoen til hovedsponsoren Prudential Financial som sitter på navnerettighetene til hallen i 20 år, til en pris av USD 103,5 millioner.
Hallen blir også brukt som hjemmearena av New Jersey Ironmen som spiller i Major Indoor Soccer League og av basketball-laget til Seton Hall University.
Hallen ligger i Newarks downtown og er det første arenaen av sitt slag som er blitt åpnet i storbyområdet New York siden åpningen av Continental Airlines Arena, senere Izod Center i 1981, en arena Prudential Center til en viss grad har avløst.
Vera
Vera er et kvinnenavn med flere mulige opphav. Navnet er mye brukt i blant annet Russland og Brasil. Formen Věra er svært vanlig i Tsjekkia.
Prudential Center
Bakgrunn
New Jersey Devils spilte tidligere sine hjemmekamper i Continental Airlines Arena, denne hadde imidlertid utdaterte fasiliteter, og ligger litt vanskelig til mht offentlig kommunikasjon. Laget hadde derfor et lavere publikumsgjennomsnitt enn forventet. Det hadde derfor i årevis gått rykter om at laget kom til å flytte til en annen del av USA.
Det ble derfor tatt initiativ til bygging av en ny arena som måtte ligge mer tilgjengelig og med mer moderne fasiliteter. Tometn som ble valgt ligger bare to kvartaler fra hovedjernbanestasjonen Pennsylvania Station midt i byen og nær annen offentlig kommunikasjon, både buss og bybane.
Vera
Etymologi
Vera har flere mulige opphav. Det kan være:
Prudential Center
Bakgrunn
Grunnsteinen for arenaen ble lagt ned 3. oktober 2005. Da byen Newark hadde grenser for hvor store midler de ville gå inn i prosjektet med, og dette var i ferd med å bli brutt, sa New Jersey Devils seg villig til å gå inn med USD 100 millioner på eiersiden.
Vera
Utbredelse
Vera er kjent brukt første gang i Finland i 1847 og i Norge rundt 1880. I Norge var navnet mest brukt i perioden 1925–1960, til å begynne med mest i Oslo.
Prudential Center
Bakgrunn
Det var videre planlagt at NBA-laget New Jersey Nets, som også hadder Continental Airlines Arena som hjemmearena, også skulle spille i det nye Prudential Center. Men laget vedtok senere at de i 2010 skal bygge en egen arena i Brooklyn, New York City.
Vera
Utbredelse
Vera var et populært navn i England fra 1910-årene til 1930-årene.
Demonstrasjonsskole for skoleårene 2002–2004
Demonstrasjonsskole for skoleårene 2002-2004
Vera
Utbredelse
Vera og varianter av dette har navnedag i mange land:
Vera er i dag et vanlig navn blant annet i Russland og Brasil, og varianten Věra er svært vanlig i Tsjekkia, og Veera er vanlig i Finland. Vera er også et kjent navn i Kosovo/Kosovë. Vera er et sjeldent navn i Norge.
Eksterne lenker
Vera
Prudential Center
Bakgrunn
Arenaen ble åpnet 25. oktober 2007 med en åpningskonsert av det «lokale» rockebandet Bon Jovi og 27. oktober fikk hallen sitt første idrettsarrangement da New Jersey Devils spilte sin første hjemmekamp her mot Ottawa Senators, hvor gjestene vant 1-4. Den første seieren i hallen fikk hjemmelaget fire dager senere da de slo Tampa Bay Lightning 6-1.
Redselen fra fortiden
Redselen fra fortiden (originaltittel: The Alchemist) er en amerikansk eventyr-grøsser fra 1983 regissert av Charles Band. Filmen handler om en kvinne som blir trukket inn i livet til en "ulvemann" som er fanget i en århundrelang forbannelse. Nå er det snart gått 100 år og dermed åpnes en verden av demoner og en kamp mot det onde. En alkymist er årsaken bak forbannelsen. Hovedrollene spilles av Robert Ginty, Lucinda Dooling og John Sanderford.
Om filmen
Redselen fra fortiden er en noe eventyraktig skrekkfilm som ble innspilt i 1981 men ble ikke satt opp på kino i USA før i 1986. Den ble utgitt på video i Norge allerede i 1983 av CP Entertainment.
Den fikk dårlig mottakelse av kritikerne. Blant annet kalte filmanmelderne i The New York Times den en «kjedelig B-film». Filmsiden Video Graveyard beskriver den som kjedelig med rotete manus.
PlayStation Network
Når man åpner en PSN konto får man en «Master Account». Denne har alle rettigheter med tanke på endringer av innstillinger og brukerinformasjon. Denne kan deles inn i flere «Sub Accounts», med rettigheter som er tilpasset eieren av «Master Account».
PlayStation Store
PlayStation Store gir en muligheten til å laste ned demoer, trailere, spillutvidelser og hele spill.
I forbindelse med E³ i 2008 åpnet Sony for muligheten til å laste ned hele filmer og TV-serier. Denne tjenesten var først bare tilgjengelig i USA og Japan. Tjenesten ble etterhvert tilgjengelig i Europa i 2009.
Demoer og trailere er gratis å laste ned, mens filmer, serier og hele spill vanligvis koster penger.
PlayStation Trophies
I versjon 1.41 av PS3 sin programvare kunne man få trofeer for å oppnå visse mål innen forskjellige spill. Disse trofeene brukes som bevis på at man har klart noe i et spill. Noen mål er vanskeligere å oppnå og kan derfor brukes for vise seg fram. Xboxen fra Microsoft, bruker såkalte achievements og gamerscore.
PlayStation Home
PlayStation Home (som også ble markedsført og referert til som Home) var en virtuell 3D sosial spillplattform utviklet av Sony Computer Entertainment's London Studio for PlayStation 3 (PS3) på PlayStation Network (PSN). Det var tilgjengelig fra PS3s XrossMediaBar (XMB). Medlemskapet var gratis, men krevde en PSN-konto. Brukeren kunne lage sin egen karakter, og kunne kjøpe klær og kostymer basert på utvalgte spill. Utviklingen av tjenesten begynte tidlig i 2005, og den ble lansert som en åpen beta den 11. desember 2008. Home var som en beta til lukkingen 31. mars 2015.
Anita Andreassen Hedmann
Anita Andreassen  (født 9. oktober 1960) er en tidligere norsk hundekjører, syklist og langrennsløper som er oppvokst i Tromsø og jobbet lenge i Tromsø Sparebank som også var en av hennes sponsorer. Hun er mest kjent under sitt pikenavn Anita Andreassen og har to barn.
Meritter
Andreassen har 4 kongepokaler. 3 i hundekjøring, fra 1982–1987 og i 1989 og 1 i sykkel. På den internasjonale arenaen oppnådde hun å bli nordisk mester 4 ganger, europamester 2 ganger i 1993 og 1994 og verdensmester 3 ganger fra 1992 til 1994. Hun brukte i hovedsak vorsteh-hunder i sine løp. Andreassen har også meritter på høyt nivå i andre idrettsgrener.
Molekylærbiologi
Molekylærbiologi er læren om biologi på et molekylært nivå. Feltet overlapper med andre områder innenfor biologi og kjemi, spesielt genetikk og biokjemi. Molekylærbiologi omhandler for det meste å forstå forholdene mellom de forskjellige systemene i en celle, inkludert forholdene mellom DNA, RNA og proteinsyntese og forstå hvordan disse forskjellene er regulert.
Anita Andreassen Hedmann
Meritter
Hun var på sykkellandslaget fra 1977 til 1980 og har vært VM-deltaker og vant også en kongepokal i sykkel-NM.
Molekylærbiologi
William Astbury har beskrevet molekylærbiologi som
Anita Andreassen Hedmann
Meritter
Andreassen har også drevet med langrenn med flere gode plasseringer.
Andreassen ble i 1996 tildelt Egebergs Ærespris for sine allsidige presasjoner. Hun fikk Troms idrettskrets hederstegn i 1982, og fikk utmerkelsen med stjerne i 2004 for prestasjonene som kom i etterkant av den første.
Molekylærbiologi
Teknikker
Siden slutten av 50- og begynnelsen av 60-tallet har molekylærbiologer lært å karakterisere, isolere og manipulere de molekylære komponentene av celler og organismer. Disse komponentene inkluderer DNA, oppbevaringsstedet til den genetiske informasjonen, RNA, som er nært knyttet til DNA og fungerer som en midlertidig kopi av en del av DNA-tråden og proteiner, hovedstrukturen til molekylene i cellene. Når molekylærbiologiske teknikker kombineres med genetiske metoder eller brukes til å utforske genetikk, kalles det ofte molekylærgenetikk.
Tidlig historie
Molekylærbiologi ble opprettet i 1930, og navnet ble satt av Warren Weaver i 1938. På denne tiden var Warren direktør for naturvitenskap i Rockefeller Foundation og var sikker på at biologi var i ferd med å gjennomgå store forandringer på grunn av nylige gjennombrudd i felt som røntgenkrystallografi. Derfor sendte han store summer inn i biologiske disipliner fra Rockefeller Foundation.
Allumersat
Allumersat (dansk: Bjørnesund) er en fjord i Nuuk kommune på sydvestkysten av Grønland.
Måltrost
Måltrost (Turdus philomelos) er en sangfugl i trostefamilien og regnes som en kortdistansetrekkfugl. Måltrosten er en polytypisk art, som består av fire underarter. Måltrostens sang regnes blant de sikreste vårtegnene i Norge, der arten ønskes velkommen av de fleste etter de lang, mørke vintermånedene.
Taksonomi
Måltrost er basal i slekten Turdus. Den ble første gang beskrevet i 1831 av den tyske ornitologen og pastoren Christian Ludwig Brehm i 1831.
Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på gruppene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017).
T. p. nataliae er ifølge Collar (2020) svært lik nominatformen.
Utbredelse
Måltrosten hekker gjennom det meste av Europa, men mangler på Island og i områda nærest Middelhavet, og er videre utbreidd i et belte gjennom Russland og Sibir øst til Bajkalsjøen. Fuglen hekker dessuten i det nordlige Tyrkia, i Kaukasus og det nordlige Iran. Innenfor dette området er arten delt i to til fire underarter. Arten er også innført og etablert i Australia og New Zealand.
I Norge hekker den over det meste av landet nord til Finnmark. Den går opp i bjørkebeltet, og er funnet hekkende i over 1000 m høgde. På Vestlandet er det lite måltrost ytterst på kysten. I Nord-Norge er fuglen relativt vanlig nord til midtre Troms. Lengre nord er den mer sparsomt forekommende, og den hekker ikke i ytre Finnmark.
Totalt hekker 500 000 til 1 000 000 par i Norge. Flest fins i granskog og i blandingsskog med innslag av gran. I disse områda er måltrosten en av de dominerende artene. I rein løvskog og i furuskog er det færre fugler, og i fjellbjørkeskogen kan det være langt mellom para. På Vestlandet og i Nord-Norge har fuglen vært i framgang gjennom det tjuende hundreåret, noe som dels har sammenheng med granplanting.
Habitat
Måltrosten er vanlig i barskogene, og trives godt også i blandingsskog. Den hekker også i rein løvskog, og på Vestlandet kan de være nesten like vanlig her som i barskog. Fuglene liker best skog med velutvikla undervegetasjon i form av busker eller små tre. Unggran er sterkt ettertrakta som reirtre. På Vestlandet er arten også funnen hekkende i nesten treløse område med kraftige einerbusker.
Sang og lyder
Måltrosten har et kort, skarpt tsip-låt, på trekk høres et høyt tynt siip, som ligner på rødvingetrosten, men er kortere. Varsellyden er et eksplosivt smatrende «tix-itix-itix». Sangen kan ligne svarttrostens, men er satt sammen av korte motiv som blir gjentatt flere ganger. Sangen, som blir framført fra et tre eller andre høye plasser, er en høy klar framføring av musikalske fraser som blir gjentatt to til fire gonger.
Hekking
Måltrosten er territoriell, men en god del av næringen finner de utenfor territoriet. Fuglen sitter helst i toppen av ei gran eller et annet høyt tre og synger, og sangen høres for det meste tidlig om morgenen og om kvelden, sjelden midt på dagen. Fuglen synger mest intens tidlig i hekkesesongen og kan være nesten taus seint i sesongen. Reirene blir plasserte i grener med tett greinverk, men reiret kan også ligge i ei furu eller av og til i et løvtre. På Vestlandet ligger reiret ofte i ei einerbusk. Eggene blir oftest lagt i mai, rugetiden er om lag 12 dager og etter om lag to uker er ungene flyvedyktige. I blant legger paret to kull, det andre kullet blir lagt i juni eller juli.
Føde
Fuglene spiser mye snegler, mark og bær og insekter, i tillegg til mye annet.
Trekk
Måltrosten trekker sørvestover om høsten, fra september til begynnelsen av november. De flyr via De britiske øyer til overvintringsområda i Spania og Portugal, noen flyr til det nordvestlige Afrika. Noen få individ kan overvintre langs kysten av Sør-Norge. Fuglene kommer tilbake til Norge fra slutten av mars og framover til mai. Til Sør-Varanger kommer de midt i mai.
Annet
I Norge foreslo Miljødirektoratet i mai 2016 å tillate regulær jakt på måltrost og svarttrost, noe som avstedkom sterke reaksjoner fra såvel Norsk Ornitologisk Forening, som «folk flest». Sangfugler er kontroversielle jaktmål, fordi mange har et nært forhold til disse artene om våren.
Last Chance Harvey
Last Chance Harvey er en amerikansk romantisk dramafilm fra 2008 med Dustin Hoffman og Emma Thompson i hovedrollene. Filmen ble skrevet og regissert av Joel Hopkins, og handlingen er lagt til London.
Handlingsreferat
Harvey Shine skriver jingler for ulike TV-reklamer, men han drømmer egentlig om å bli jazz-pianist og komponist. Han reiser til London for å delta i datteren Susans bryllup. Ved ankomst til Heathrow lufthavn møter han Kate Walker, som forsøker å samle inn statistikk fra passasjerer når de passerer gjennom terminalen. Trøtt og ivrig etter å komme seg til hotellet, avviser Harvey henne når hun nærmer seg ham med undersøkelsen sin.
Harvey ankommer hotellet, og oppdager at han er den eneste bryllupsgjesten som er booket inn der. Han blir såret når han oppdager at hans eks-kone Jean har leid et stort hus for å huse alle gjestene som har kommet fra USA, bortsett fra Harvey. Under en middag, kvelden før bryllupet, blir det stadig tydeligere at Harvey nå er en utenforstående i datterens liv, og blir ekskludert fra gjengen rundt ekskona og hennes nye ektemann, Brian. Harvey forteller Susan at han ønsker å delta ved seremonien, men ikke mottakelsen, fordi han raskt må tilbake til USA. Susan svarer at Brian, hennes stefar, har vært mer som en far for henne de siste årene enn Harvey. Kate ønsker at Brian skal gå inn i kirken sammen med henne i bryllupet.
Harvey, som føler seg ensom og ikke ønsker å bo på hotell ved flyplassen, blir med Kate på tog til Paddington stasjon. Harey nevner at han savner Susans bryllup, og Kate oppfordrer ham til å gå dit. Han går med på dette, men bare hvis Kate går med på å følge ham. Når "far-til-bruden" blir bedt om å komme med en tale og skål, reiser Brian seg og begynner å snakke. Men Harvey avbryter ham, og hevder sin rett som hennes biologiske far. Deretter holder han en rørende tale.
Etter brudeparets første bryllupsdans, ber brudgommen Harvey å danse med datteren. Han gjør det lykkelig, før alle gjestene blir med på dansegulvet. Kate begynner å føle seg sosialt malplassert, alene i ett rom fullt av fremmede. Etter mottakelsen går Harvey og Kate og snakker gjennom London til daggry. De avtales å møtes senere, men den kvelden blir Harvey syk og sendes til sykehus. Han går glipp av avtalen med Kate, som møtte opp som avtalt og ventet på ham.
Tay
Tay (skotsk-gælisk: Tatha) er den lengste elven i Skottland og sjuende lengste i Storbritannia. Tay har sitt opphav i vestlige Skottland i skråningene av fjellet Ben Lui (Beinn Laoigh), 13 km fra vestkystbyen Oban, flyter østlig gjennom det skotske høylandet, gjennom innsjøene Loch Dochart, Loch Iubhair og Loch Tay, fortsetter østover gjennom Strathtay (dalen Strath) i sentrale Skottland, deretter sørøst gjennom byen Perth, hvor den blir preget av tidevannet, og til elvemunningen Firth of Tay, sør for Dundee, og ut i Nordsjøen. Den er den lengste elven i Storbritannia målt i vannføring. Dens nedbørfelt er omtrentlig 5 200 km², sammenlignet med elvene Tweed og Spey som er henholdsvis 3 900 km² og 2 840 km².
Beskrivelse
Elven har flere navn; i den første delen blir den kalt for Connonish, deretter Fillan og deretter skifter navnet igjen til Dochart inntil den flyter inn i innsjøen Loch Tay ved Killin.
Elven kommer til syne igjen fra Loch Tay ved Kenmore og flyter derfra til Perth hvor det fra historisk tid var det laveste krysningspunktet for elven. Nedenfor Perth blir elven tidevann og går ut i Firth of Tay. Den største byen langs elven er Dundee som ligger på nordsiden av Firth.
De største bielvene til Tay er Almond, Isla, Braan, Tummel og Lyon. Akkurat som Spey, Dee og Tweed, er Tay en berømt lakseelv.
Tayside (skotsk-gælisk: Taobh Tatha) var en egen administrativ region i Skottland i perioden 15. mai 1975 til 31. mars 1996. Den er nå delt i de tidligere distriktene Perth and Kinross, Angus og Dundee.
Bente Nyland
Bente Nyland (født 12. august 1958) er oljedirektør fra 21. desember 2007.
Tay
I kulturen
Tay omtales i William McGonagalls dikt The Tay Bridge Disaster og Railway Bridge of the Silvery Tay og av den tyske poeten Theodor Fontane som omtaler elven i sitt dikt Die Brück' am Tay. Det er også omtalt i Steeleye Spans sang «The Royal Forester». Mange av Rolls-Royces sivile flymotorer er navngitt etter britiske elver, en av dem var Rolls-Royce RB.183 Tay, en turbofanmotor.
Bente Nyland
Nyland er utdannet geolog ved Universitetet i Oslo fra 1984 og arbeidet som letegeolog i Statoil. I 1989 begynte hun som seniorgeolog i Oljedirektoratet, der har hatt lederfunksjoner siden 1994. Nyland har jobbet med letepolitikk, tildeling av utvinningstillatelser, dataforvaltning og arbeid med å vurdere aktører på kontinentalsokkelen (prekvalifisering). Fra 2001 var Nyland direktør for data, informasjon og kunnskap og fra 2004 direktør for uoppdagede ressurser og leting.
Nyland ble konstituert som oljedirektør etter at Gunnar Berge gikk av 26. juni 2007. Hun ble utnevnt i statsråd for en seksårsperiode 21. desember 2007. Åremålet ble fornyet med seks nye år fra 1. januar 2014.
Virginia Commonwealth University
Virginia Commonwealth University er et delstatseid, forskningsbasert universitet i Richmond i delstaten Virginia, USA.
Det ble opprettet i 1838 som Medical College of Virginia, under Hampden-Sydney College. Siden ble medisinstudiene delvis skilt ut og lagt under College of William and Mary, det skjedde i 1925. Medical College of Virginia ble i 1968 slått sammen med Richmond Professional Institute.
Skolene og fakultetene er:
Ved universitetet var det 30 381 studenter og 2 813 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 4 227 for studenter folkeregistrert i Virginia. Studiene gis opp til doktorgradsnivå.
VCU er årlig åsted for VCU French Film festival, som er den største festivalen for fransk film i USA.
Landslagsspilleren Hedda Strand Gardsjord har studert ved Virginia Commonwealth University.
Kenos Aroi
Kenos Aroi (også Kenas Aroi; født 17. april 1942, død 22. januar 1991) var en naurisk politiker, og var president i Nauru fra 17. august til 12. desember 1989.
Aroi var medlem av det nauriske parlamentet, og finansminister under Kennan Adeang. Før han ble president var Aroi styremedlem i NPC. Med støtte fra Kennan Adeang, som Hammer DeRoburt fjernet i et mistillitsforslag, ble Aroi valgt til president 17. august 1989. Adeang ble da finansminister. Aroi fikk imidlertid hjerteproblemer tre måneder senere, og trakk seg 12. desember. Hans allierte, Bernard Dowiyogo, ble neste president.
Arois enke, Millicent Aroi, er Naurus ambassadør i Fiji, og komponist.
Hugo Almeida
Hugo Miguel Pereira de Almeida (født 23. mai 1984 i Figueira da Foz) er en portugisisk fotballspiller som spiller for den tyske klubben Hannover 96.
Portugal
Almeida ble født i Figueira da Foz og han startet sin fotbalkarriere i hjemklubben Associação Naval 1º de Maio før han ble speidet og hentet av storklubben FC Porto. Hans debut i den portugisiske toppdivisjonen kom med sine tre minutter i 2-0-seieren over Benfica den 21. september 2003. Etter dette ble han lånt ut til to klubber i União de Leiria og Boavista. Almeida returnerte til Porto til 2005–2006 sesongen, og ble en viktig brikke i laget som vant serien. Han spilte også de fleste kamper i Mesterligaen den sesongen.
Werder Bremen
I 2006 gikk Almeida på enda et nytt lån, denne gangen til den tyske toppklubben Werder Bremen. Hans første sesong ble en stor suksess, og han scoret 10 mål på 41 kamper. Etter at Porto kjøpte to nye spisser, tok han tilbudet fra Werder og skrev under på en fireårskontrakt i en handel verdt fire millioner euro. Siden Miroslav Klose signerte samtidig for Bayern München, økte sjansene for førstelagsspill betraktelig., og på de første 12 kampene i Werder Bremen scoret han hele 7 ganger.
Beşiktaş
24. desember 2010 skrev han under for Beşiktaş på en tre og et halv år.
Landslagskarriere
Hans første landslagsmål kom i kampen mot Aserbajdsjan i kvalifiseringen til EM 2008.
Poeta Saxo
Poeta Saxo er pseudonymet på en anonym saksisk poet, som er forfatteren av det middelalderlatinske verket Annales de gestis Caroli magni imperatoris libri quinque («Annaler om gjerningene til keiser Karl den store i fem bøker»). Saxo var trolig en munk ved klosteret Corvey. Verket ble skrevet i årene 888−891. Hans verk er en av de tidligste poetiske fremstillinger av annalistisk materiale, og et av de tidligste historiske verker som fokuserer på sakserne. Det er betraktet som karakteristisk for dénouement i den karolingiske renessansen.
Jan-Gunnar Winther
Jan-Gunnar Winther (født 21. juni 1962) er direktør ved Senter for hav og Arktis ved UiT Norges arktiske universitet og fagdirektør ved Norsk Polarinstitutt.
Winther er sivilingeniør innen bygningsteknologi fra Norges tekniske høgskole i 1987. I 1993 tok han doktorgrad i polar hydrologi samme sted, etter et studieopphold ved University of British Columbia i Canada. Han ble ansatt ved Norsk Polarinstitutt i 1994, der han var direktør fra 2005-2017. Fra 2018 leder Winther et nytt regjeringsoppnevnt senter for hav og Arktis under Nærings- og fiskeridepartementet. Winther har jobbet seks år i SINTEF som forsker, har hatt professorat ved Universitetssenteret på Svalbard og École Polytechnique Fédéral de Lausanne (EPFL), og gått på Forsvarets høgskole i 2003 og 2013. Han har vært nestleder for «ekspertgruppen for nordområdene», nedsatt av Jens Stoltenbergs andre regjering.