cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Churnet
Churnet har blitt tungt påvirket av industri langs den lengde for over tusen år og som et resultat har den blitt en av de mest forurensede elver i Europa. Elven ble i stor grad benyttet i Leek av tekstilindustrien for å framstille fargestoff. Fargeindustrien ble etablert i 1734. Jernsmelteindustrien var tungt tilstede i Churnetdalen og det er dokumentert at helt siden minst 1290 har jern blitt smeltet ved å bruke elven som hovedkilde for energi. I dag er den eneste industrielle bruken av elven et grustak for sand ved Oakamoor, og etter at industrien i Meek og elvens dalføre har ebbet ut, har vannkvaliteten bedret seg såpass at laks har ble etablert på nytt.
Trygve Olsen
Trygve Jens Asbjørn Olsen (født 11. november 1921 i Måsøy, død 17. april 1979) var en norsk fiskebåtreder og politiker.
Olsen var ordfører i Måsøy 1968–72. Han var aktiv i Arbeiderpartiet, men brøt med partiet våren 1972 på grunn av EF-politikken. Han sluttet seg da til Senterpartiet og satt som fiskeriminister i regjeringen Korvald 1972–73.
Han var sønn av Johannes Olai Olsen, stortingsrepresentant for Arbeiderpartiet 1945–1965.
Mohed
Mohed er et tettsted i Söderhamn kommune i Gävleborgs län i landskapet Hälsingland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 393 innbyggere.
Empty Sky
Empty Sky er debutalbumet til Elton John. Albumet ble gitt ut i 1969 og ble produsert av Steve Brown.
NM i bandy 1986
'''Det 69. norgesmesterskapet i bandy – 1986'''
Empty Sky
Sporliste
Alle sangene er skrevet av Bernie Taupin og Elton John.
NM i bandy 1986
Drafn vant seriemesterskapet. Drafn, Solberg, Skeid og Strømsgodset gikk til semifinale.
Sluttspill
Valle Hovin stadion, Oslo, 2. mars 1986.
Rottenführer
Rottenführer («lagfører») var en paramilitær grad i Schutzstaffel (SS) og Sturmabteilung (SA). Graden ble førte gang brukt i 1932.
Graden tilsvarte obergefreiter i Wehrmacht, noe som kan oversettes med «overvisekorporal». Graden ble gitt til soldater på nivået under unterscharführer, normalt gefreiter, men som hadde utmerket seg spesielt.
Erik Nevland
Han spilte sist for som angrepsspiller og la opp som fotballspiller 1. januar 2013. .
Nevland fikk i ung alder (1997) prøve seg i Manchester United, etter at Nevlands mor, som jobbet i Viking Fotballklubbs administrasjon, fikset treningsopphold. Han spilte bare to kamper i United, og ble mot sin vilje leid ut til IFK Göteborg. Deretter kom han tilbake til gamleklubben Viking, der scoret han mange mål og ble satt stor pris på av fansen. Nevland var svært delaktig i Vikings seier i cupfinalen i 2001 og i kampen mellom Viking-Chelsea 3. oktober 2002, i UEFA-cupen da Viking vant 4-2 hjemme og dermed totalt 5-4 sammenlagt og slo ut storklubben.
I 2008 ble han kjøpt til den engelske klubben Fulham, etter å ha hatt suksess i nederlandske FC Groningen. I Fulham spiller han sammen sin gamle klubbkamerat fra Viking – Brede Hangeland. De to ble hentet til klubben av Roy Hodgson, som også hadde trent dem i Viking. De to nordmennene var viktige bidragsytere da Fulham såvidt berget plassen i Premier League våren 2008.
Erik Nevland debuterte for 6. juni 2001 mot Hviterussland. Han har i tillegg 22 U21-kamper, 3 U20-kamper og 2 B-landskamper. Det skulle gå mer enn fem år før han fikk sin neste landskamp. Etter suksess i FC Groningen fikk han spille to landskamper vinteren 2006/07. Etter overgangen til Fulham, ble han igjen aktuell for landslagsspill våren 2008.
Erik Nevland skrev under en kontrakt med Viking som gjorde ham til Viking-spiller fra og med 1. juli 2010 og ut sesongen 2012. Hans siste kamp for Viking var mot Vålerenga den 18. november 2012. Viking vant kampen 2-1. Nevlands 327 kamper som vikingspiller fører ham opp på en delt 22.-plass blant spillerne med flest opptredener for Viking. I løpet av Viking-karrieren scoret Nevland 139 mål og dermed innehar han 7.-plass på den historiske toppscorerlisten i klubben. Nevland er barnebarnet til den tidligere Vikingspilleren, Kåre Bjørnsen.
Ljubljana erkebispedømme
Ljubljana erkebispedømme er et av Slovenias to romersk-katolske erkebispedømmer.
Historie
Ljubljana bispedømme (eller etter bispesetets tyske navn Laibach bispedømme) ble grunnlagt i Ljubljana/Laibach, hovedstaden for den østerrikske provinsen Krain, i 1461. Bispedømmet var fra grunnleggelsen av eksempt (direkte underlagt paven), og omfattet opprinnelig flere ikke-sammenhengende områder i Krain og det sydlige Kärnten. Områdene hadde inntil da sognet til patriarkatet Aquileia. Biskopene var hovedsakelig tyskspråklige adelige, selv om Krain var overveiende slovensktalende. Bispedømmet lå i Østerrike(-Ungarn) helt frem til første verdenskrig, da Krain tilfalt Jugoslavia.
Ljubljana bispedømme ble opphøyet til erkebispedømme i 1961. Metropolitanbispedømme ble det i 1968, da det fikk tildelt Maribor bispedømme som sitt første suffraganbispedømme. Tiden som eksempt bispedømme var dermed over. I 1977 ble den jugoslaviske delen av Trieste-Koper bispedømme opphøyet til Koper bispedømme og også lagt som suffragan under Ljubljana. En gjennomgripende omstrukturering av bispedømmene skjedde i 2006, etter Slovenias statlige uavhengighet: Tre nye bispedømmer ble opprettet, Maribor opphøyet til metropolitanerkebispedømme over to av disse, mens Ljubljana (for)ble metropolitanerkebispedømme over Koper og Novo Mesto.
Den andre franske republikk
Den andre republikk (fransk: La Deuxième République, ofte stavet La 2ème Republique) er betegnelsen på den republikanske regjeringen i Frankrike fra 1848 til 1852. Den andre republikken begynte da februarrevolusjonen utløste julikongedømmets fall i 1848, og varte frem Louis-Napoléon Bonapartes statskupp i 1851.
Denne regjeringtiden i Frankrikes historie kalles den andre på tross av at det som vanligvis kalles den første republikk egentlig besto av den serien av regjeringer som etterfulgte den franske revolusjonen i 1789: Nasjonalkonventet, Direktoratet og Konsulatet.
Julikongedømmet faller
Den 21. februar hadde regjeringen forbudt en av den republikanske opposisjons politiske banketter, og beordret 30 000 soldater til Paris. Mange arbeidere samlet seg i gatene, og etter flere mindre sammenstøt med politiet begynte de å opprette barrikader. Dette markerte begynnelsen på februarrevolusjonen. Den 24. februar skjøt nasjonalgarden, delvis på grunn av uheldige omstendigheter, på demonstrerende arbeidere. Senere samme dag gikk industriproletariatet fra Paris' forsteder (Les Faubourgs) inn til byens sentrum og ble også møtt av nasjonalgarden. 289 revolusjonære og 72 soldater mistet livet over i de tre dagene med gatekamper i Paris.
Julikongedømmet kollapset 24. februar 1848. Regjeringen til statsminister François Guizot gikk av og Ludvig Filip I abdiserte etter 18 år på tronen.
Februarrevolusjonen var en av de første i lang rekke av revolusjoner i 1848, og sendte sjokkbølger gjennom en rekke europeiske kongehus.
Odilon Barrot aksepterte oppdraget med å danne ny regjering, og stanset umiddelbart politistyrkenes angrep mot barrikadene. Imidlertid kom dette initiativet for sent, fordi oppstanden hadde økt i omfang og omfattet snart hele Paris.
Overgangsregjering
Kong Ludvig Filip I abdiserte til fordel for sin sønnesønn Ludvig Filip, greve av Paris etter at nasjonalgarden hadde nektet å anerkjenne ham som landets leder, men monarkiet sto ikke til å redde. Den opphissede folkemengden tvang frem en provisorisk regjering, og den annen franske republikk ble proklamert av Alphonse de Lamartine i Hôtel de Ville.
I opposisjon til Lamartines provisoriske, republikanske regjering opprettet sosialistene en egen alternativ regjering. Dette førte til at også sosialistene ble representert i landets samlingsregjering, med Alexandre Martin og Louis Blanc som ministre. På tross av den uoversiktlige situasjonen ble en rekke viktige vedtak fattet før makten i landet kunne overlates til den nyvalgte nasjonalforsamligen i mai. Blant annet ble det innført allmenn stemmerett for menn over 21 år, adelstitler ble avskaffet og fjerning av dødsstraff for politiske fanger.
5. mars vedtok samlingsregjeringen å utlyse valg 23. april. Nasjonalforsamligen som ble dannet den 4. mai besto av en majoritet av republikanere og anti-sosialister, og den 9. mai ble makten overlatt til en fem-manns kommisjon, bestående av François Arago, Louis-Antoine Garnier-Pagès, Pierre Marie de Saint-Georges, Alphonse de Lamartine og Alexandre Auguste Ledru-Rollin.
Sosialistisk motreaksjon – mai 1848
Valget i april hadde gitt et klart flertall av republikanske, liberale og anti-sosialistiske representanter i nasjonalforsamlingen. Samtidig var de økonomiske og sosiale utfordringene store, særlig blant de fattige i byene. Den økonomiske nedgangsperioden som begynte under julimonarkiet hadde utløst en bølge av konkurser, og arbeidsledigheten nådde 50 prosent i Paris.
Presidentvalget – november 1848
Den 4. november 1848 ble en ny forfatning utropt, en demokratisk republikk med direkte alminnelige valg og en oppdeling av makten. Republikken skulle bestå av ett kammer med 750 representanter, valgt for en periode på tre år. Fra dette kammeret skulle det hvert sjette år dannes et råd som skulle forberede de lovforslag som kammeret skulle ta stilling til. Den utøvende makten skulle overlates til en president som skulle velges ved direkte valg hvert fjerde år uten muligheter for gjenvalg. Presidenten skulle selv utpeke sin regjerings medlemmer. Endringer i denne forfatningen ble i betydelig grad vanskeliggjort, siden de krevde tre fjerdedelers majoritet i tre sammenhengende valgperioder.
Som sosialistenes presidentkandidat stilte Ledru-Rollin, republikanerne stilte Cavaignac og imperialistene prins Louis Napoleon, nevø av Napoléon Bonaparte. Til presidentvalget i 1848 fremsto Louis Napoléon som en kompromisskandidat. Samtidig spilte han på slektskapet til den fortsatt så populære onkelen.
Louis Napoléon var allerede valgt inn i nasjonalforsamlingen med støtte fra hele fem av Frankrikes departementer. Ved presidentvalget 10. desember 1848 stemte både arbeidere og konservative på ham, og Louis Napoléon vant valget klart med 5,5 millioner stemmer mot motkandidatens Louis Eugène Cavaignacs 1,5 millioner.
Napoléons statskupp
Etter den nye franske grunnloven kunne en president bare sitte i én periode. Louis Napoléon måtte derfor tre tilbake i løpet av 1852, noe han var lite lysten på.
Om morgenen den 2. desember 1851 gjorde Louis Napoléon statskupp. Lokalene til den lovgivende forsamling ble besatt og medlemmene ble arrestert. Samtidig ble det innført streng pressesensur. Louis Napoléon begrunnet kuppet med at den lovgivende forsamling konspirerte mot ham og planla borgerkrig.
Etter statskuppet satte Louis Napoléon i gang med å forfølge politiske opponenter. 26 000 personer ble arrestert og utvist, mange til Algerie og Cayenne.
I november 1852 foreslo senatet å gjøre Louis Napoléon til keiser, samt å gi hans hus arverett til tronen. Forslaget ble med stor margin vedtatt i en folkeavstemning, og den 2. desember 1852 ble Louis Napoléon kronet til Frankrikes keiser under navnet Napoleon III.
Dette markerte slutten på Frankrikes annen republikk, og begynnelsen på det andre franske keiserdømme.
HMS «Invincible»
Flere britiske skip har hatt navnet HMS «Invincible»:
Trysilvassdraget
Trysilvassdraget starter i grenseområdene mellom Trøndelag og Innlandet med den store innsjøen Femunden som senter. Nedbørfeltets areal er 5 430 km². Nedenfor Nybergsund i Trysil renner Trysilelva inn i Sverige, og under navnet Klarälven munner det svenske vassdraget i Vänern ved byen Karlstad.
Trysilvassdraget er del av Göta älvs vassdrag som sett i sammenheng er Skandinavias lengste vassdrag, medregnet innsjøene underveis, og som skifter navn flere ganger. Kilden for denne elva er innsjøen Rogen på grensa mellom Norge og Härjedalen. Her heter elva Røa, og følger grensa mellom Røros i Trøndelag og Engerdal i Hedmark hele veien til Femunden. Fra Femunden flyter den under navnet Femundselva gjennom Engerdal kommune. Når elva når Trysil kommune heter den Trysilelva frem til svenskegrensen og heter derfra Klarälven helt ned til Vänern. Vänerns utløp er gjennom Göta älv, som renner ut i Kattegat ved Göteborg.
Det er tre kraftverk i vassdraget – Sagnfossen kraftverk (3,2 MW) og Lutufallet kraftverk (14,7 MW) i Trysilelva, og Hylla kraftverk (2,7 MW) ovenfor Engeren. Vassdraget er idag vernet i Verneplan I for vassdrag.
Marmaverken
Marmaverken er et tettsted i Söderhamn kommune i Gävleborgs län i landskapet Hälsingland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 371 innbyggere.
Joseph Han Zhihai
Joseph Han Zhihai (født 1965 i Folkerepublikken Kina) er katolsk undergrunnsbiskop av erkebispedømmet Lanzhou i provinsen Gansu i Folkerepublikken Kina.
Biografi
Han etterfulgte biskop Philip Yang Libai (Libo), som var første kineser som biskop av Lanzhou, fra 1981 til 1998 – de første årene i det skjulte, fra 1987 som alment kjent «undergrunnsbiskop». Han var en ledende i undergrunnskirken og hadde vært over 30 år i fengsel. Etter hans død ble fader Han administrator av bispedømmet Lanzhou.
Han Zhihai ble bispeviet i 2003 av undergrunnsbiskop Paul Xie Tingzhe av Xinjiang.
Religiøs virksomhet kunne etter de verste undertrykkelsesårene først starte opp igjen i 1980-årene i Lanzhou. Erkebispedømmet dekker 20 fylker, blant dem fire berømte steder på Silkeveien: Dunhuang, Jiuquan, Wuwei og Zhangye. Bispedømmet har (2008) over 40 000 katolikker, mange av dem bønder, betjent av 38 prester. I 2008 oppfordret biskop Han de troende til bønn og faste for ofrene etter Wenchuan-jordskjelvet i Sichuan i mai: «Hvis enhver spiser mindre eller røyker mindre, vil det sparte beløpet som kanskje synes lite, bli av betydning når vi holder hverandre i hendene når vi gir det som finansiell hjelp til ofrene så de kan gjenoppbygge sine hjem og klare seg gjennom en vanskelig tid».
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Chet Atkins
Chester Burton «Chet» Atkins (født 20. juni 1924 i Luttrell i Tennessee i USA, død 30. juni 2001 i Nashville) var en amerikansk country-gitarist og plateprodusent. Han var også kjent som "Mister Guitar" og "The Country Gentleman". Hans virtuose stil var inspirert av Arnold Schultz, Merle Travis, Django Reinhardt, George Barnes og Les Paul. Den brakte ham beundrere fra alle musikkgenre.
Han ble tildelt 14 grammy samt en life time achievment award.
Bakgrunn
Chester Burton «Chet» Atkins ble født i den lille byen Luttrell øst i delstaten Tennessee. Atkins vokste opp med sine søsken hos moren, etter at foreldrene skilte seg. Chet var da seks år gammel.
Til å begynne med spilte han ukulele. Hans brødre Lowell og Jim, som begge spilte gitar, overtalte ham til å prøve seg som felespiller. Senere byttet han til seg en gitar mot en gammel pistol, og begynte å øve seg på dette instrumentet. Hans forbilde var Merle Travis, og han forsøkte å etterligne hans fingerteknikk og rullende stil.
Musiker
Han begynte sin karriere i 1950-årene etter at han ble med gruppen «Mother Maybelle Carter and the Carter Sisters». Denne gruppen fikk han også inn på Grand Ole Opry i Nashville. Atkins har vært takknemlig til The Carter Family for dette hele livet. I 1953–54 spilte han med Rose Maddox, til dels i gruppen Maddox Brothers and Rose. . I 1955 deltok han i bluegrassgruppen Flatt & Scruggs & The Foggy Mountain Boys.
I 1990 spilte han inn Neck and Neck sammen med Mark Knopfler.
Produsent
Atkins produserte plater for Eddy Arnold, Don Gibson, Jim Reeves, Ann-Margret, Bobby Bare, Connie Smith og Waylon Jennings, for å nevne noen. Atkins skapte, sammen med Owen Bradley, den mykere countrymusikkstilen kjent som Nashville Sound, som utvidet countrymusikkens TYPOS appell til å inkludere voksne tilhengere av populærmusikk.
Han produserte også Elvis Presleys første plate på RCA, og inngår også som kompgitarist på denne.
Påvirkning
I Norge er Øystein Sunde, Claes Neeb og Lars Håvard Haugen blant kjente gitarister som har latt seg influere av Atkins. I november 2011, rangerte tidsskriftet Rolling Stone Chet Atkins som nummerr 21 på sin liste over "100 Greatest Guitarists of All Time".
Diskografi (utvalg)
Studioalbum
War to End All Wars
War to End All Wars er et studioalbum fra gitaristen Yngwie Malmsteen.
Sporliste
Alle sangene er skrevet av Yngwie Malmsteen.
Sagnfossen kraftverk
Sagnfossen er et vannkraftverk i Trysilelva ca. 15 km sør for Nybergsund i Trysil som ble satt i drift i 1946.
Viridimicus
Utseende
Middelsstore, avlange, grønnlig eller fiolett metalliske (i alle fall hos hannene) skarabider. Hunnene er større og svarte. Undersiden er kledt med lange hår.
Sagnfossen kraftverk
Nedbørsfeltet for kraftanlegget er 4 560 km². Middelvannføringen er på 74 m³/s. Sagnfossen utnytter en fallhøyde på 9,5 m og har en gjennomsnittlig årsproduksjon på 32 GWh.
Viridimicus
Levevis
Artene forekommer i eike- og furuskog mellom 1700-2300 meter over havet.
Sagnfossen kraftverk
Det gamle kraftverket hadde to aggregater på tilsammen 1500 kW og en produksjon på 10 GWh.
Viridimicus
Utbredelse
Slekten er utbredt i et smalt belte tvers over Mellom-Amerika i det sørlige Mexico og Honduras.
Deir Yassin-massakren
Deir Yassin-massakren var en massakre begått av de jødiske militsgruppene Irgun og Lehi («Stern-gjengen») i den palestinske landsbyen Deir Yassin i 1948. Massakren fant sted mellom 9. og 11. april 1948 – rett før opprettelsen av staten Israel. Mellom 107 og 120 palestinere ble drept.
Deir Yassin lå like ved Jerusalem, men utenfor det geografiske området som FN hadde tiltenkt jødiske staten. Angrepet ble gjennomført som en felles operasjon mellom de jødiske undergrunnsgruppene Irgun og Lehi og godkjent av Haganah. Deir Yassin eksisterer ikke lenger, den jødiske bydelen Kfar Sha'ul i det moderne Jerusalem ligger nå der hvor den og arabiske landsbyen en gang lå.
I palestinernes, og den arabiske verdens, kamp mot den israelske staten er Deir Yassin et av de sterkeste symbolene på den urett de mente ble begått mot det palestinske folk. Hendelsen sendte sjokkbølger inn i den palestinske befolkning og bidro til den palestinske fordrivelsen i 1948.
Deir Yassin-massakren ble regionalt omtalt som «Palestinas Lidice» etter den tsjekkiske landsbyen Lidice som tyske nazister utslettet i 1942.
Annet
I 1998 la den britiske utenriksministeren Robin Cook ned en krans på minnesmerket til Deir Yassin mens han var på et besøk i Israel. Handlingen bidro til å skape en «isfront» mellom Israel og EU for en periode.
BMW S85
BMW S85 er en stempelmotor med 10 sylindere i V-form, 40 ventiler og doble overliggende kamaksler fra BMW. Motoren finnes i E60 M5 og E63 M6. Motoren er inspirert av motorene fra BMWs Formel 1-avdeling, og deler mange komponenter og teknologi fra BMW Williams Formel 1-bilene.
Priser
I 2005, som var første år den var nominert, vant S85 fire forskjellige International Engine of the Year-priser i følgende kategorier:
Humbert Augery
Humbert Augery eller Hong Duzhen, Fuzhai (født 1618 i Vienne i Frankrike, død 7. juli 1673 i Hangzhou i Kina) var en katolsk prest og kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. Han reiste til Kina landveien og var innom Syria, Persia, India og Siam før han ankom 6. november 1656. Han var i Shanghai i 1657 og ankom Hangzhou i august året etter. Der tilbragte han det meste av sitt gjenværende liv – han var viseprovinsial 1661-1664, og under forfølgelsen i 1666 måtte han som de andre misjonærener til Guangzhou. Han vendte tilbake til Hangzhou i 1671.
BMW S85
Priser
I 2007 vant S85 to International Engine of the Year-priser:
Vannsätter
Vannsätter er et tettsted i Söderhamn kommune i Gävleborgs län i landskapet Hälsingland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 434 innbyggere.
Årvoll skole
Årvoll skole er en 1–10 skole (barne- og ungdomsskole) på Årvoll i bydel Bjerke i Oslo. Skolen åpnet 18. august 1955, og står i de kommende år overfor en utbygging, med planer om en ny idrettshall i tilknytning til skolen. Skolen ligger på nordsiden av Trondheimsveien.
Skolens ungdomstrinn får elever fra Tonsenhagen 1–7 skole i tillegg til egne elever. Skolen samarbeider med Bjerke videregående skole i samme bydel. På ungdomsskolen er det fire forskjellige "Temaer" man kan velge mellom, og man har rundt 4 skoletimer i uka til disposisjon for disse valgene. Disse går under "A"-klassene (Idrett), "B"-klassene (Unge entreprenører, tidligere Bedrift), "C"-klassene (Kreativ kommunikasjon, tidligere Media og drama) og "D"-klassene (Forskere).
Bury
Bury er en by i den nordlige delen av Stor-Manchester i England, mellom Rochdale og Bolton. Den ligger rett vest for motorveien M66, og er administrasjonssenter og største by i Bury-distriktet. Den ligger ved elven Irwell, 8,9 km øst for Bolton, 9,5 km vest-sørvest for Rochdale, og 12,7 km nord-nordvest for Manchester. Bury hadde i henhold til folketellingen i 2011 en befolkning på 77 211 innbyggere, mens dens bykommune har en befolkning på 185 422 innbyggere i 2011.
Historisk var Bury en del av Lancashire. Byen nevnes første gang som et sogn i 962. Det ligger flere romerske ruiner der, så bosetningen går betraktelig lenger tilbake. Fram til den industrielle revolusjon forble den en liten by, men så betydde nærheten til Manchester og den gode tilgangen på hurtig rennende vann at man kunne bygge fabrikker drevet med vannkraft i området. Hovedproduktet var framstilling av tekstiler fra bomull, som ble skipet ut via Manchester.
Bury er kjent for sitt friluftsmarked og lokale tradisjonsrike matrett svart pudding. Manchester Metrolink har endestasjon i byen. Byens meste kjent bysbarn er Robert Peel, sønn av en rik tekstilfrabrikant fra Bury, og selv født i Bury. Han ble britisk statsminister og grunnla det britiske politi og det konservative partiet. En statue av Peel står utenfor Burys sognekirke og et fallisk tårn i mursten, Peel Monument, står på Holcombe Hill med utsyn over Ramsbottom.
Idrett
Fotballklubben Bury FC holder til i byen, og spiller sine hjemmekamper på Gigg Lane.
Vennskapsbyer
Bury har følgende vennskapsbyer:
Martin Seligman
Martin Seligman (født 12. august 1942) er en amerikansk psykolog og professor i psykologi ved University of Pennsylvania. Han er kjent for sine teorier om «tillært hjelpeløshet», og grunnlegger av den positive psykologien. Han har forsket på depresjon, lykke og livskvalitet, og har utviklet en teori om at optimisme er en lært ferdighet.
Tidlig liv og utdanning
Seligman ble født i Albany, New York i en jødisk familie. Han er utdannet fra en offentlig skole og ved The Albany Academy. Han fikk en bachelorgrad i filosofi ved Princeton University i 1994. Han takket ja til et tilbud om å studere psykologi ved University of Pennsylvania, og tok doktorgrad i psykologi der i 1967. 2. juni 1989 mottok Seligman et æresdoktorat ved fakultetet for samfunnsvitenskap ved Uppsala University i Sverige.
Tillært hjelpeløshet
Seligmans grunnlegende teorier om «tillært hjelpeløshet» startet ved University of Pennsylvania i 1967 som en del av hans interesse for depresjon. Seligman og kollegaene fant ut at den eksperimentelle kondisjoneringsprotokollen de hadde brukt på hunder førte til en atferd som ikke var forventet. Hundene responderte ikke på muligheen til å flykte fra en ubehagelig situasjon under de eksperimentelle forholdene. Seligman utviklet denne teorien videre og fant deretter ut at tillært hjelpeløshet er en psykologisk tilstand hvor et menneske eller et dyr er opplært til å handle eller oppføre seg hjelpeløst i en spesiell situasjon, vanligvis etter å ha mislykkes i å unngå en skadelig omstendighet, til tross for at individet faktisk kan ha styrke til å endre på situasjonen. Seligman fant en likhet til dette med sterkt deprimerte, og hevdet at klinisk depresjon og andre psykiske sykdommer delvis kan skyldes et fravær av kontroll over en situasjon. I de seneste år har han sammen med Abramson omformulert teorien om «tillært hjelpeløshet» til å omhandle en attribusjonsstil.
Positiv psykologi
Seligman jobbet med Christopher Peerson for å utarbeide det de beskriver som en positiv motvekt til DSM. Mens DSM-manualen fokuserer på hva som er galt, fokuserer Character Strenghts and Virtues (CSV, 2004) på det som er riktig. I forskningen studerte de kulturer gjennom flere årtusener for å komme frem til en oversiktlig liste over dyder som er verdsatt høyt fra det gamle Kina og India, gjennom Hellas og Roma, og til moderne vestlig kulturer. Listen inkluderer seks karakterstyrker :
Velvære
Disse teoriene er ikke validert empirisk. I juli 2011 oppfordret Seligman den britiske statsministeren David Cameron å se på velvære som økonomisk formue, som en måte å vurdere velstanden til en nasjon.
MAPP-programmet
Maser of Applied Positive Psychology (MAPP)- programmet ved University of Pennsylvania ble etablert da Seligman ledet det første pedagogiske initativet for Positiv Psykologi senteret i 2003.
Bussboikotten i Montgomery
Bussboikotten i Montgomery var en politisk og sosial protestaksjon som rettet seg mot raseskillelovene i kollektivtransporten i byen Montgomery i Alabama.
Rasesegregeringen på bussene
Fra slutten av 1800-tallet til midten av 1900-tallet, ble Jim Crow-lovene praktisert i mange av sørstatene i USA. Disse medførte rasesegregering blant annet på busser, og betydde i praksis at mennesker av sort hudfarge hadde færre rettigheter enn hvite, også som passasjerer på enhver buss. Rasesegregeringen på bussene i Montgomery fungerte slik at hvite mennesker gikk på bussene foran, og sorte gikk på bak. Så lenge det var plasser, fylte passasjerene opp setene, helt til bussen ble full og de to gruppene møtte hverandre på midten. Hvis da nye sorte reisende kom på bussen, måtte de stå, men om det i en slik situasjon kom på hvite mennesker, måtte de sorte som satt på plassene nærmest de hvite passasjerene, avgi både plassen og hele seterekken til de nyankomne hvite passasjerene. Da ble en helt ny rekke frigjort for hvite passasjerer, samtidig som en unngikk at hvite og sorte passasjerer satt på samme rekke.
Ofte var det slik at de sorte måtte gå på bussen foran, betale, og så gå av igjen, for å gå på bussen bak gjennom en egen dør. Ved noen anledninger kjørte bussjåføren da fra de sorte passasjerene før de rakk å komme på bussen igjen. Busselskapet National City Lines eide det lokale busselskapet Montgomery Bus Line på denne tiden, og for øvrig en rekke andre busselskaper flere steder i USA.
Rosa Parks
Motivet var at hun var lei av å bli behandlet som en annenrangs borger. Dessuten hadde hun 12 år tidligere opplevd å bli frakjørt av bussen etter at hun hadde betalt. Den gangen var det også James F. Blake som kjørte, og det var lite Rosa Parks kunne gjøre med saken. Den 1. desember var derimot ting annerledes, og da Blake ba alle de sorte forlate den rekken Parks satt på, adlød alle unntatt henne. Parks ble arrestert for ikke å etterkomme bussjåførens seteanvisninger.
Hun ble funnet skyldig 5. desember, og ble ilagt en bot på $10 pluss saksomkostninger på $4 . Hun anket saken, og E.D Nixon og Clifford Durr betalte kausjonen samme kveld.
Boikottaksjonen
Samtidig ble det iverksatt motaksjoner fra enkelte hvite kretser i tilknytning til White Citizens' Council, der medlemstallet ble doblet i løpet av boikotten. Husene til både Martin Luther King jr. og Ralph Abernathy ble utsatt for brannbomber, og det samme skjedde med fire sorte baptistkirker. I tillegg ble mange av de som boikottet bussene angrepet.
I henhold til en bestemmelse fra 1921 ble 156 sorte demonstranter arrestert for å «hindre» en buss. Blant dem var King. Han ble ilagt en bot på $500 eller 386 dager i fengsel, og sonet to uker. Dette slo tilbake på myndighetene da fengslingen av King ga protesten stor oppmerksomhet over hele USA. Selv kommenterte King arrestasjonen ved å si: «I was proud of my crime. It was the crime of joining my people in a nonviolent protest against injustice.»
Virkning
Det viktigste resultatet av boikotten var ikke at busselskapene mistet store deler av inntektene sine, men at De forente staters høyesterett, den 20. desember 1956, kom fram til at raseskillelovene i Alabama og Montgomery var grunnlovsstridige.
Boikotten hadde virkninger langt utenfor Montgomery og den rasesegregeringen som hadde vært i effekt på offentlig transport flere steder. Den ga gjenklang gjennom hele USA og ble en viktig stimulans for borgerrettighetsbevegelsen, da den fikk sin første, store seier. Den ga også Martin Luther King, jr. nasjonal oppmerksomhet og gjorde ham til en av borgerrettighetsbevegelsens viktigste ledere.
Santiago de Compostela-katedralen
Santiago de Compostela-katedralen, Catedral de Santiago de Compostela, i byen Santiago de Compostela i Nordvest-Spania er bygget over det som etter tradisjonen blir regnet for å være graven til apostelen Jakob den eldre. Katedralen var et veldig viktig pilegrimsmål i middelalderen og framover. Mange av de store middelalderkatedralene i Frankrike ligger langs pilegrimsveiene hit, og er bygget slik at kravene som blir satt til folket om bønn og bot, høytidelige lovnader og religiøse forberedelser på ferden skulle kunne tilfredsstilles. Pilegrimsferder til katedralen Santiago de Compostela, som på fransk har navnet Cathédrale de Saint-Jacques-de-Compostelle, er også vanlige i vår tid.
Wear My Ring Around Your Neck
«Wear My Ring Around Your Neck» er en amerikansk rock and roll-sang, skrevet av Bert Carroll og Russell Moody. Den ble fremført av Elvis Presley.
Santiago de Compostela-katedralen
Apostelen Jakob den eldre ble halshogd i Jerusalem, slik det går fram av kapittel 12, vers 2 i Apostelgjerningene i Det nye testamentet. Henrettelsen skal ha skjedd i påsken i 44. Sagn gjør greie for hvorledes det hadde seg at liket til slutt ble gravlagt i Nordvest-Spania, og på begynnelsen av 800-tallet ble det funnet bein som ble godtatt av biskop og pave som Jakobs relikvier (selv om den den armenske Jakobskirken i Jerusalem gjør krav på å ha Jakobs hodeskalle).
Sankt Jakob er i den katolske kirken regnet som pilegrimshelgen, og ble fra 1300-tallet ofte avbildet i den kristne kunsten med pilegrimsstav, pilegrimsflaske, vadsekk og en pilegrimshatt som det er festet et kamskjell i. Pilegrimene som kommer til katedralen i Santiago de Compostela får også utdelt skjell fra kysten noen kilometer unna. Det er uvisst hva som er den egentlige meningen med dette skjellet, eller den historiske bakgrunnen for å knytte et skjell til Sankt Jakob, men en kan finne en slags begrunnelse i legendene som omhandler hendelser som gikk for seg i forbindelse med at liket hans ble fraktet over havet før gravleggingen.
Wear My Ring Around Your Neck
B-siden var «Doncha Think It's Time».
Santiago de Compostela-katedralen
Katedralen Santiago de Compostela er et av de mest representative eksemplene på de store romanske kirkebygningene som ble oppført i middelalderen for å fremme den katolske relikviekulten med sine tilhørende pilegrimsaktiviteter, og kan sees på som en fullbyrdelse av ideene som arkitektonisk kom til uttrykk i de tilsvarende franske kirkebygningene, som for eksempel Basilique Saint-Martin i byen Tours, Basilique Saint-Sernin i byen Toulouse og Saint-Martial i Limoges.
Elton John (album)
Elton John er det andre studioalbumet til Elton John. Albumet ble gitt ut i 1970 og ble produsert av Gus Dudgeon.
Santiago de Compostela-katedralen
Byggingen av katedralen, som opprinnelig var i romansk stil, tok til i 1077 (grunnarbeider fra 1075) over restene av en eldre kirke, og den ble innviet i 1128. I dag er det bare den romanske sørportalen (Puerta de las Platerías) som står igjen i opprinnelig form av fasadene på denne katedralen. Talløse utvidelser og endringer gjennom tidene har ført til stilblandinger innendørs og utendørs, og både gotikk, barokk og andre stilarter er representert. Vestfasaden er således i barokkstil (churriguerra på spansk), bygget i tiden 1738 – 1750, mens tårnene som er integrert i fasaden, er fra middelalderen. Flere utvidelser og tilbygg er gjort i renessansestil og barokk. Mye av den nåværende utsmykkingen og pryden skriver seg fra 1500- til 1700-tallet.
Katedralen er en av de største kirkebygningene i Europa. Den er treskipet med tønnehvelv, og har et stort tverrskip med sideskip og galleri. Koret er avsluttet i en halvsirkelformet apside med omgang og radialt orienterte kapell. Til sammen har katedralen ni tårn.
Wear My Ring Around Your Neck
Den amerikanske countrysangeren Ricky Van Shelton spilte inn en coverversjon på soundtracket til filmen Honeymoon in Vegas fra 1992. Sheltons versjon ble også inkludert på hans album Greatest Hits Plus.
Santiago de Compostela-katedralen
I 1985 ble gamlebyen i Santiago de Compostela, og med det katedralen, ført opp på verdensarvlisten til UNESCO.
Wear My Ring Around Your Neck
Svensk versjon
Owe Midner har skrevet en svensk tekst. Den svenske tittelen er «När Tom Nordbloms spelar opp».
Norsk versjon
Benny Borg har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Ta imot denne lille ring». Sangen ble utgitt av Borg på LP-platen Benny Borg synger Elvis (Troll TMLP 511) i 1980.
Elton John (album)
Sporliste
Alle sanger er skrevet av Bernie Taupin og Elton John.
Erling Alvsson
Erling Alvsson (ca. 1230–1283) var lendmann og baron fra 1277. Han tilhørte den mektige Tanbergslekten med setegård på Tanberg (Tornberg) på Ringerike. Han var sønn av lendmannen Alv Erlingsson (eldre) og Ingeborg Bårdsdatter som var Skule Bårdssons søster. Faren deltok som en av Skules nærmeste i opprøret mot Håkon Håkonsson. Det forhindret likevel ikke at Erling slo seg opp som en av rikets mest innflytelsesrike lendmenn etter farens død.
Erling deltok i Magnus Lagabøtes bryllup med Ingeborg Plovpenningsdatter, og den påfølgende kroningsseremonien i Bergen i 1261. I 1263 deltok han som en av de ledende lendmennene på Håkon Håkonssons skottetog. Han kjempet ved slaget ved Largs og var ved kong Håkons side da han døde på Orknøyene samme vinter. Sammen med lendmannen Andres Plytt førte Erling skipet med kongens lik tilbake til Bergen våren 1264.
Det var likevel under Magnus Lagabøte han fremstår som mest innflytelsesrik, de to kan ha vært personlige venner. Han opptrer ved konges side i flere dokumenter og garanterte sættargjerden i Tønsberg på kongens side i 1277. Etter kong Magnus` død i 1280 var han en av baronene som uttøvde den kongelige antikirkelige politikken som gjorde at Eirik Magnusson fikk tilnavnet "Prestehater".
Erling ble lendmann i 1261, og i 1275 fikk Erling den lukrative sysselmannsstillingen i Borgarsyssel og holdt hovedsakelig til i Sarpsborg i resten av sin levetid. Da kong Valdemar Birgersson av Sverige måtte flykte fra riket sitt i 1276, etter at broren, Magnus Birgersson (senere Ladulås) hadde gjort  opprør, flyktet han til Sarpsborg og fikk Erlings beskyttelse. Senere deltok Erling sammen med sønnen, Alv Erlingsson (yngre) i forhandlingene mellom de to brødrene.
Erling må ha hatt en sterk selvstendig stilling som sysselmann. Da han døde i 1283 arvet nemlig sønnen Alv (den såkalte Mindre Alv stillingen hans, noe som egentlig gikk imot rikets lovverk.
Bergvik
Bergvik er et tettsted i Söderhamn kommune i Gävleborgs län i landskapet Hälsingland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 837 innbyggere.
Lee Carsley
Lee Kevin Carsley (født 28. februar 1974 i Birmingham) er en irsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for England U20 fra 2020. Han var sist klubbtrener og midlertidig manager for den engelske klubben Birmingham City FC i 2017.
Carsley har spilt 38 landskamper for.
Klubblag
Lee Carsley startet sin fotballkarriere i Derby County der han skrev under på sin første kontrakt sommeren 1992. Han debuterte i ligasammenheng i 1994/95-sesongen, og totalt fikk han med seg 23 ligakamper og 2 ligamål i denne sesongen. Den påfølgende sesongen ble det 35 ligakamper og 1 ligamål før han i 1996/97-sesongen fikk bokført 24 ligakamper og 0 ligamål. Deretter ble det 34 ligakamper og 1 ligamål i 1997/98-sesongen før han i første del av 1998/99-sesongen fikk med seg 22 ligakamper og 1 ligamål for the Rams.
I mars 1999 ble Carsley kjøpt av Blackburn Rovers for £3 400 000, og han debuterte for Blackburn 3. april 1999 i en ligakamp mot Middlesbrough. Totalt fikk han med seg 8 ligakamper for Rovers i siste del av 1998/99-sesongen. Den 13. august 1999 scoret han sitt første mål som Blackburnspiller da klubben i en ligakamp mot Huddersfield Town tapte 3-2. Totalt spilte Lee Carsley 30 ligakamper, og han laget 10 ligamål, i 1999/00-sesongen.
Etter å ha spilt 8 ligakamper for Blackburn i første del av 2000/01-sesongen ble han i desember 2000 solgt til Coventry City for £2 000 000, og hans første kamp for Coventry kom 10. desember 2000 i en kamp mot Leicester City. Hans første mål for the Sky Blues kom 20. januar 2001 i en ligakamp mot Everton, og da 2000/01-sesongen var over hadde Carsley spilt 21 ligakamper og scoret 2 ligamål for Coventry. I første del av den neste sesongen ble det 26 ligakamper og 2 ligamål for Coventry før han i februar 2002 ble kjøpt av Everton for £1 900 000.
Lee Carsley debuterte for Everton 10. februar 2002 i en ligakamp mot Arsenal, og han scoret sitt første mål for klubben den 11. mai 2002, også det i en kamp mot Arsenal. Da 2001/02-sesongen var over hadde han fått med seg 8 ligakamper og 1 ligamål for the Toffees. De neste sesongene ble det 24 ligakamper og 3 ligamål, 21 ligakamper og 2 ligamål, 36 ligakamper og 4 ligamål før skader gjorde at han bare spilte 5 ligakamper i 2005/06-sesongen for klubben fra Liverpool.
Vladimir Orlov
Vladimir Aleksandrovitsj Orlov (russisk: Владимир Александрович Орлов; født 2. desember 1938 i Moskva) er en sovjetisk tidligere skøyteløper som deltok i de olympiske vinterleker 1964 i Innsbruck.
Orlov vant en olympisk sølvmedalje under vinter-OL 1964 i Innsbruck. Han kom på delt andreplass på 500 meter skøyter sammen med sin landsmann Jevgenij Grisjin og Alv Gjestvang fra Norge. Løpet ble vunnet av amerikanske Richard McDermott
Söderala
Söderala er et tettsted i Söderhamn kommune i Gävleborgs län i landskapet Hälsingland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 949 innbyggere.
Morten Veland
Morten Veland (født 4. desember 1977) er en norsk heavy metal-musiker i fra Strand kommune.
Han er vokalist og gitarist i bandet Sirenia og Mortemia, og var tidligere vokalist og gitarist i Tristania. Han var med og opprettet bandet Tristania sammen med Einar Moen og Kenneth Olsson. Veland etablerte Mortemia i 2009.
Jeg har elsket deg så lenge
Jeg har elsket deg så lenge (Il y a longtemps que je t'aime) er en fransk film fra 2008, regissert av Philippe Claudel. Hovedrollene innehas av Kristin Scott Thomas och Elsa Zylberstein. Filmen omhandler Juliette (Scott Thomas), som vender tilbake til samfunnet etter å ha tilbrakt flere år i fengsel. Den hadde premiere den 14. februar 2008 på Filmfestivalen i Berlin.
Handling
Når Juliette Fontaine, en tidligere doktor, blir løslatt fra fengsel. Hennes yngre søster Léa inviterer henne til å bo hos familien hennes - inkludert ektemannen hennes, hans stumme far og deres to adopterte vietnamesiske døtre - i sitt hjem. Hvorfor Juliette satt i fengsel avsløres etter hvert gjennom filmen: Hun satt i fengsel i 15 år for drap. Offeret var hennes 6 år gamle sønn Pierre, og til slutt årsaken til at hun drepte sønnen sin.
Léa, en professor i litteratur, er betydelig yngre enn Juliette. På grunn av Juliette's forbrytelse, nektet foreldrene deres å la Léa besøke Juliette i fengsel. Når hun blir presset for detaljer, nekter Juliette å diskutere det som egentlig skjedde frem til slutten av filmen. Juliette sliter med å finne fast arbeid, men hun nyter platonisk selskap med to menn. En av mennene er på prøvetid etter fengsel. En annen mann var Michel, en av Léas kolleger, som er sympatisk for hennes situasjon.
Juliette utvikler etter hvert også et nært forhold til sine unge nieser, til stor lidelse for resten av familien, som er bekymret for deres sikkerhet i hennes nærvær. En dag reiser hun sammen med Léa på besøk til moren deres, som bor på sykehjem på grunn av Alzheimers sykdom. I et kort øyeblikk gjenkjenner og omfavner moren henne, og husker Juliette som en liten jente i stedet for den fremmedgjorte datteren som myrdet hennes barnebarn. Til slutt oppdager Léa, ved en tilfeldighet, hvorfor Juliette drepte Pierre.
NM i bandy 1987
'''Det 70. Norgesmesterskapet i bandy – 1987'''
Solberg vant seriemesterskapet. Solberg, Stabæk, Skeid og Drafn gikk til semifinale.
Zhenping (Nanyang)
Zhenping (kinesisk: 镇平县; pinyin: Zhènpíng Xiàn) er et fylke i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Nanyang.
Befolkningen var på 930,200 innbyggere i 1999.
Samferdsel
Kinas riksvei 207 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.
Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender ipå grensen mot Kasakhstan, og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.
Norsk luthersk misjon
Det norske lutherske Kinamissionsforbund hadde lenge misjonsarbeid i Zhenping; blant annet virket misjonæren Arne Anda der fra 1920.
Amazonas
Amazonas (portugisisk: Rio Amazonas; spansk: Río Amazonas) er ei elv i det nordlige Sør-Amerika. Den krysser Amazonasbekkenet rundt 300 kilometer sør for ekvator, fra Andesfjellene i vest, gjennom Amazonasregnskogen, til Atlanterhavet i øst. Elvemunningen er rundt 200 kilometer bred, og har i sør forbindelse til elva Parás munning gjennom smale tidevannskanaler som skiller øya Marajó fra fastlandet.
Elva får navnet Amazonas ved samløpet av elvene Marañón og Ucayali i Peru, men i Brasil kalles den Solimões ned til byen Manaus. Elva er flere kilometer bred og har en relativt jevn vannføring over året i nedre del, ettersom flomperiodene mellom de mange tilløpselvene utjevner hverandre. På lange strekninger kan elva likevel oversvømme flomslettene langs elva (Várzea) i en bredde på opptil 60 kilometer.
Kildeelver
Amazonas' øvre kildeelver består av elvesystemene til hovedtilløpene Marañón (med sideelvene Santiago, Morona, Pastaza, Huallaga og Tigre) og Ucayali (med sideelvene Urubamba, Apurímac, Tapiche og Pachitea).
Amazonas' fjerneste kilde er et av Ucayalis tilløp, og ble endelig fastlagt i 1996, 2001 og 2007. Den er ei breelv på den snødekte fjelltoppen Nevado Mismi (5 597 moh) i de peruanske Andesfjellene. Fjellet ligger rundt 160 km vest for Titicacasjøen og 700 km sørøst for den peruanske hovedstaden Lima. Fra Nevado Mismi renner elva Carhuasanta, som via elvene Lloquera, Challamayo og Hornillos munner ut i elva Apurímac, som igjen er ei sideelv til Ucayali, som løper sammen med Marañón og danner selve Amazonas.
Tilløpene til Marañón, som lenge ble ansett som Amazonas' fjerneste kilde, har sin opprinnelse høyt over Lauricochasjøen i det sentrale Peru, fra isbreene i fjellkjeden Nevado de Yarupa. Elvene styrter gjennom fosser og slukter kalt pongo i et høytliggende jungelområde, og Marañón renner rundt 1 600 km fra det vestlig-sentrale til det nordøstlige Peru, før den løper sammen med Ucayali like nedstrøms fra provinsbyen Nauta og danner Amazonas.
Etter samløpet mellom Apurímac og Ucayali forlater elva Andesfjellene og renner ut på flomslettene. Herfra til møtet med Marañón rundt 1 600 km lengre nedstrøms ligger de tredekte elvebreddene like ved vannkanten, og blir oversvømt lenge før elva når sitt maksimale flomnivå. De lave elvebreddene blir avbrutt av bare noen få åser, og elva renner her inn i den enorme Amazonasregnskogen.
Solimões og Amazonas
De fleste geografer anser at selve Amazonas-elva starter ved samløpet mellom Ucayali og Marañón. I Brasil blir imidlertid denne delen av elva kalt Solimões, mens navnet Amazonas blir brukt om elva først etter samløpet med Negro, nedstrøms fra byen Manaus. Elvesystemene og flomslettene i Brasil, Peru, Ecuador og Colombia som drenerer til Solimões og dens sideelver kalles «Øvre Amazonas».
Etter at elva har forlatt Andesfjellene, renner den gjennom et svært lavtliggende landskap, som utgjør kjerneområdene i Amazonasregnskogen. Amazonas og sideelvene kjennetegnes av disse vidstrakte skogsområdene, som oversvømmes hvert år i regntiden. Amazonas' oversvømte skoger (på portugisisk kalt várzea) er det det mest omfattende eksempelet på denne typen natur og habitat i hele verden. Elva forgreiner seg ofte ut i mange vannløp, som er sammenvevd til et komplisert nettverk av naturlige kanaler som kutter over de lave, flate igapó-landområdene, som aldri er mer enn 5 meter over laveste vannstand, og danner en mengde øyer.
De svært flate elvebreddene vedvarer helt til storbyen Manaus, nær samløpet med sideelva Negro, hvor landskapet blir mer preget av lave åser. Ved Óbidos ender åsene i en 17 meter høy klippeskrent ut mot elva. Nedre Amazonas var en gang i fortiden ei bukt i Atlanterhavet, som strakte seg helt vest til klippene ved Óbidos. Bukta er senere blitt fylt opp av sedimenter som elva har ført med seg.
I de nedre delene av elva består nordbredden av en rekke bratte åser med flate topper, og strekker seg over 240 kilometer fra vis-à-vis Xingus munning til Monte Alegre. På sørbredden, vest for Xingu, strekker en nesten ubrutt rekke av lave klipper seg i slake kurver langs ytterkanten av elvesletta nesten helt opp til Santarém, før de bøyer av mot sørvest og inn i sideelva Tapajós dalføre.
Bare rundt 10 % av vannføringen i Amazonas renner inn i elva nedenfor Óbidos, og svært lite fra nord. Nedbørfeltet oppstrøms Óbidos er rundt 5 000 000 km², og nedstrøms kun 1 000 000 km² (rundt 20 %), ikke medregnet Tocantins nedbørfelt på 1 400 000 km².
Den gjennomsnittlige dybden i Amazonas mellom Manacapuru og Óbidos er blitt beregnet til mellom 20 og 26 meter. Ved Manacapuru ligger Amazonas' vannflate kun 24 meter over havet. Mer enn halvparten av vannet i Amazonas nedstrøms fra Manacapuru ligger under havnivå. I de aller nederste delene varierer Amazonas' dybde mellom 20 og 50 meter, men er noen steder så mye som 100 meter dyp.