cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Beste miljøpraksis
Beste miljøpraksis betyr at virksomheten skal nytte den kombinasjonen av miljøstrategier og kontrolltiltak som totalt sett gir minst belastning på det ytre miljø. Slike strategier og tiltak kan være:
Beste miljøpraksis for en sektor eller virksomhet kan endre seg over tid med teknologisk utvikling, eller med ny kunnskap om miljøvirkninger.
The Power Station
Under den første runden med The Power Station, hadde Simon Le Bon, Nick Rhodes og Roger Taylor fra Duran Duran prosjektet Arcadia.
Steinar Kvale
Steinar Kvale (født 5. februar 1938, død 12. mars 2008) var en norsk psykolog som i mange år var virksom i Danmark. Kvale ble cand.psychol. ved Universitetet i Oslo i 1964, og dr.philos. samme sted i 1974. Samme år ble han ansatt ved Aarhus Universitet, hvor han fra 1982 var professor i pedagogisk psykologi.
Kvale arbeidet tidlig med metapsykologiske emner, og etablerte seg som en ledende tenker innen den kvalitative forskningstradisjonen. Han nedla også betydelig arbeid i analysen av forholdet mellom psykologien og det postmoderne. Samtidig var Kvale samfunnsmessig engasjert, og påpekte hvordan akademisk psykologi ofte kunne utgjøre et implisitt forsvar for et kapitalistisk system.
Kristiansand Roklubb
Kristiansand Roklubb (KRK) er en roklubb i Kristiansand, stiftet i 1937. Roklubben driver roaktivitet; trening og regattaer i forskjellige typer robåter. KRK har eget klubbhus på Kjøita med båthus, treningsapparater og selskapslokaler.
TOM (objektorientert programmeringsspråk)
TOM er et objektorientert programmeringsspråk som ble utviklet i 1990-årene, på bakgrunn av de erfaringer som ble gjort med Objective-C. Den grunnleggende hensikt med TOM var å sørge for ikke planlagt gjenbruk av kode via en velutviklet utvidelsesmekanisme. Konseptet ble konstruert tilsynelatende ved et uhell i Objective-C og ble senere i utbredt bruk. Det ble anvendt aggressivt i TOM.
Myanmars riksvåpen
Burmas statssegl fikk sin nåværende utforming i 2008 etter en omstridt folkeavstemning om ny grunnlov. Grunnlovens kapittel 13 omhandler statsseglet.
TOM (objektorientert programmeringsspråk)
Første versjon ble lansert i 1999. Siste versjon er 1.1.1 og ble lansert 15. oktober 1999.
Myanmars riksvåpen
Seglets sentralmotiv er et gull kartomriss av Burma på rød bunn, omkranset av to gull olivengrener.
Skjoldholderne er to gull mytiske løver. Over skjoldet er det et gull pentagram. Skjoldet er omgitt et tradisjonelt burmesisk blomsterarrangement. Under skjoldet er det et banner med den burmesiske teksten «Unionen Myanmar».
Historisk utvikling
En påfugl har vært benyttet som nasjonalt emblem fra 1300-tallet. Emblemet ble beholdt som motiv i presidentflagget.
I sin første utforming etter europeisk mønster fra 1948 lå riksvåpenets kartomriss på en sølvmynt med de burmesiske ordene ta pau'. Banneret hadde teksten «Unionen Myanmar» eller «Unionen Myanmars president» på burmesisk. Skjoldet var omgitt av tre blå løver. Under Ne Wins sosialistiske styre fra 1962 ble den øverste løven erstattet av pentagrammet, mynten ble forandret til et tannhjul. Kransen av risaks ble lagt til omkring tannhjulet.
Utformingen av 1974 var sirkulært blått med et rødt kartomriss av landet som sentralmotiv plassert over et sølv tannhjul med fjorten takker og brun akse. To oransje risaks omga våpenet. De to løvene var blå. Pentagrammet over skjoldet var sølv. Under skjoldet var det et banner med den burmesiske teksten Pyidaungsu Socialist Thamada Myanmar-naing-gan-daw, «Den sosialistiske unionen Myanmar».
Bakelitt
Bakelitt er et av de første plaststoffene. Det ble for første gang fremstilt i tiden 1907–1909 da den belgisk – amerikanske kjemikeren Leo Hendrik Baekeland lot fenol og formaldehyd kondensere slik at fenolplast ble dannet. Fenolplast er syntetisk og ikke giftig, og bakelitt er den eldste utgaven av dette materialet. Det brukes blant annet til laminering og i elektriske apparater og stikkontakter. Det aller første produktet i plast i Norge var et presset stikkontaktdeksel i bakelitt, produsert av Norsk Teknisk Porselensfabrik i Fredrikstad i 1929. Bakelitt brukes ikke lenger i like stor grad som tidligere på grunn av tidkrevende prosess og nyere plaster som er både bedre og billigere.
Broby kommune
Broby kommune er en tidligere kommune i Fyns amt i Danmark. Fra og med 1. januar 2007 er den innlemmet i den nye Faaborg-Midtfyn kommune, som ledd i kommune- og regionreformen 2005–07.
Anthribola
Anthribola er en slekt av biller som tilhører familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, avlange, mørke trebukker med gule, brunrøde eller hvitaktige tegninger. Slekten ligner mye på visse blomsterbukker (Lepturinae). Antennene er tynne og omtren så lange som kroppen. Hodet er fremstrakt, snuteformet forlenget, med utstående fasettøyne. Pronotum er avmalnende forover, klokke- til trapesformet, lengre enn bredt, med lys midtstripe. Dekkvingene er kraftig avsmalnende bakover, ganske brede ved "skuldrene". Beina er nokså kraftige, middels lange.
Utbredelse
Slekten er endemisk for Madagaskar.
Liste over kulturminner i Hjelmeland
Liste over kulturminner i Hjelmeland er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Hjelmeland. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Noteringsoverføring
Noteringsoverføring er en telefontjeneste der mottakeren betaler for samtalen. Tjenesten er i de fleste land nå utgått.
Den som ringte opp (A-abonnenten) måtte kontakte en operatør, gjerne for rikstelefon, som så ringte B-abonnenten og fikk aksept for at B ville betale for samtalen. Tjenesten var særlig aktuell der det var praktiske problemer for abonnent A å gjøre opp, som der telefonen kunne være en felles telefon i et hybelhus, i et fengsel, i en militærforlegning, en myntautomat osv.
«Noteringsoverføring» ble omtalt som utgått i Aftenposten 2010
Judo World Masters
Judo World Masters ble arrangert første gang i 1970 i Tokyo, og arrangeres annen hvert år.
Mesterskapet blir arrangert av IJF.
Wang Chen (politiker)
Wang Chen (kinesisk: 王晨; pinyin: Wáng Chén; født i desember 1950 i Beijing) er en kinesisk kommunistisk politiker. Han ble i april 2008 leder for Statsrådets informasjonskontor.
Han var tidligere knyttet til Guangming Dagblad i mange år, og var denne avisens sjefredaktør fra 1995. I juni 2000 ble han visedirektør for Det kinesiske kommunistiske parti sentrale propagandadepartment. I august 2001 ble han sjefredaktør for Folkets Dagblad. I oktober samme år ble han viseformann for Kinas nasjonale journalistforening. Han ble så president for Folkets Dagblads nyhetsagentur. I mars 2003 ble han formann for De kinesiske avisers forening.
Liste over odelstingspresidenter
Liste over odelstingspresidenter omfatter stortingsrepresentanter valgt som president for Odelstinget inntil Odelstinget ble avskaffet i 2009.
Odelstingets president og visepresident inngikk som en del av Stortingets presidentskap. Presidentskapet består av seks personer; tidligere (inntil 2009) president og visepresident i Stortinget, Lagtinget og Odelstinget; etter 2009 Stortingspresident og fem visepresidenter.
Kleberis
Kleberis er en sort ris hvor en høy andel av amylopektin i kornets stivelse (ved høyst 6 % amylose) gjør at riskornene kleber fullstendig til hverandre når de dampes, og i enda høyere grad enn ved grøtris. Frisk kleberis er lett å gjenkjenne på de matthvite og ugjennomsiktige korn. Kleberis kokes ikke, men dampes.
Anvendelse
Idet kleberis har en stor evne til å utvide seg, brukes det ofte til tykningsmiddel og bindemiddel. Kleberis benyttes til mange oppskrifter overalt i Sørøstasia og Østasia.
I Kina spiser man gjerne zongzi (粽子), klumper av kleberis (糯米, nuòmǐ) dekket med bambus- eller sivblader med forskjellig fyll som dadler, søt bønnegrøt, skinke, krabber, jordnøtterr og eggeplomme. En tradisjonell snack fra Beijing er aiwowo, som spises kaldt.
Den japanske mochi, som er en fast del av nyttårsfesten, er søte boller av kleberis, som kan krydres med kinako.
I Korea brukes kleberis dels til fyldige grøtretter, for eksempel med tang og sesamfrø, med abalone eller med hønsekjøtt. Dels fremstilles det mange forskjellige riskaker av moset kleberis som songpyeon, fylt med sesam eller bønnemos, eller med pinjekjerner, maroni eller gresskar.
I det thailandske kjøkken benyttes kleberis (ข้าวเหนียว, khao niao, ofte også kalt Sticky Rice) overveiende, men ikke kun til søte retter. I det nordlige og nordøstlige Isan i Thailand samt i Laos er kleberis det primære levnetsmiddel. Til fremstillingen av kleberis benytter man i Thailand en trykkoker og en bambuskurv. Først lar man kleberisen udvide seg i ca. tre timer i kaldt vann, hvorpå kleberisen dampes i ca. 30 minutter. Etter dampingen kleber riskornene til hverandre. Ved spisingen løsner man risen eller former den til håndterlig tilbehør som man spiser til barbecue kjøtt- eller fiskeretter. I billige thailandske spisehus kan man kjøbp kleberis i små plastikkposer eller som fyll i bambusstenger eller bananblader.
Ferdig kleberis brukes også til mange slags søtsaker i Thailand som Khao Neow Moon (med kokosnøttmelk), Khao Tom Mad (i bananblader) eller Khao Neow Ma Muang (med gul mango). Kleberis benyttes dessuten til å brygge et øl, sato (สาโท).
Filosofiåret 1749
Filosofiåret 1749 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1749.
Juvelrovet
Juvelrovet, (originaltittel: Jewel Robbery) er et amerikansk krim-komedie fra 1932, regissert av William Dieterle med William Powell og Kay Francis i hovedrollene.
Handlingsreferat
Baronesse Teri von Horhenfels (spilt av Kay Francis) forsøker å lindre kjedsomheten i ekteskapet med sin meget velstående, men kjedelige eldre ektemann (spilt av Henry Kolker) med kjærlighetsforhold til forskjellige ektemenn. En dag møter hun både ektemannen sin og en nåværende elsker, Paul (spilt av Hardie Albright) i en eksklusiv butikk, hvor baronen ønsker å kjøpe en ekstravagant 28 karat (5,6 gram) diamantring til henne. Men samtidig som ektemannen og butikk-eieren trekker seg litt tilbake for å diskutere prisen, dukker det opp en juvel-tyv (spilt av William Powell) og gjengen hans.
På sin side blir tyven umiddelbart betatt av hennes skjønnhet og frekke personlighet. Tyven låser ektemannen hennes og elskeren Paul inne i et hvelv. Han tvinger også butikk-eier Hollander (spilt av Lee Kohlmar) til å røyke en sigarett som også inneholder marihuana, som snart får ham til å glemme alle problemene sine. Teri overtaler imidlertid Powell om å la henne slippet fri, men ikke før han stjeler ringen hennes. Teri vender hjem, og blir misunnet over eventyret hennes av hennes like kjedelige venninne Marianne. Men de blir redde når de oppdager at en inntrenger har brutt seg inn og åpnet safen hennes. Imidlertid blir de forvirret når de oppdager at ingenting mangler, men den kostbare ringen hennes har plutselig blitt returnert.
Marianne reiser sin vei i all hast, engstelig for å bli viklet inn i en potensiell skandale. Tyven dukker opp igjen, og forklarer at det ikke fantes noe tryggere sted å gjemme de siste verdisakene han har stjålet, enn i hennes egen pengeskap. Teri forsøker å returnere ringen, for å beholde ringen ville reist ubehagelige spørsmål om hvordan hun egentlig fikk ringen tilbake etter å ha meldt den stjålet. Når tyven nekter å ta ringen tilbake. Etterforsker Fritz (spilt av Alan Mowbray) dukker opp kort tid senere, og setter begge to i varetekt. Men en rekke andre forviklinger finner sted, og ingenting er som det først kan se ut som.
Gammelcatío
Gammelcatío er et utdødd chibchansk språk som ble snakka i det som i dag er det nordlige Colombia. Det tilhørte sannsynligvis den cundicocuyiske undergruppa av de magdalenske språka, sammen med blant annet muisca.
1966
Musikk
Opptredener
Populære låter i Norge
Debutalbum
Andre album
Litteratur
Nordisk råds litteraturpris tildeles Gunnar Ekelöf for Diwán över Fursten av Emgión
Tippeligaen 2003
Tippeligaen 2003 startet 12. april og sluttet 1. november. Det ble spilt 26 runder.
Tromsø og rykket opp fra 1. divisjon før denne sesongen.
og Bryne rykket ned etter denne sesongen etter en av tidenes mest dramatiske sesongavslutninger, Vålerenga beholdt plassen etter å ha slått 5-3 over to kvalifiseringskamper.
Toppscorere
17 mål: 15 mål: 13 mål: 11 mål: 10 mål: 9 mål:
Dommere
Norges Fotballforbund satte opp disse dommerne for sesongen 2003:
Zentralkomitee der deutschen Katholiken
Zentralkomitee der deutschen Katholiken (ZdK) er en paraplyorganisasjon for forskjellige romersk-katolske legorganisasjoner i Tyskland. Den har sete i Bonn.
Tippeligaen 2003
Tilskuertall
Totalt var 1 190 604 tilskuere, og det ble et snitt på 6 541.
Zentralkomitee der deutschen Katholiken
Organisasjonen ble grunnlagt i 1848 som Katholischer Verein Deutschlands. Dagens navn ble tatt ibruk i 1952, men navnet har vært omdiskutert, siden «sentralkomité» i noens ører kan minne om komitéene i totalitære kommunistiske stater.
ZdK er initiator og arrangør av de såkalte Katholikentage.
Organisasjonens president er CDU-politikeren Hans-Joachim Meyer.
Moon Over Miami (sang)
Norsk versjon
Bævre har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Å, la mig få seile».
Egebjerg kommune
Egebjerg kommune er en tidligere kommune i Fyns amt i Danmark som eksisterte fra 1970 til 2006. Siden kommune- og regionreformen 2005–07 er den med virkning fra 1. januar 2007 en del av den sammenslåtte Svendborg kommune i Region Syddanmark.
Kåre Elgmork
Kåre Elgmork (født 7. desember 1924 i Hønefoss, død 19. november 2011) var en norsk zoolog.
Han tok doktorgrad i 1959, var dosent fra 1964 til 1984 og ble professor i zoologi i 1985 ved Universitetet i Oslo. Hans fagfelt var opprinnelig ferskvannsøkologi, men han var mest kjent for sine mangeårige studier av bjørn i Norge med feltstudier i Vassfaret. Elgmork var også engasjert i naturvern.
Elgmork var ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden (2002).
That One Night: Live in Buenos Aires
That One Night: Live in Buenos Aires er en konsert-DVD og konsert-CD fra det amerikanske thrash metal-bandet Megadeth.
Konserten er innspilt 9. oktober 2005 på Obras Sanitarias Stadium i Buenos Aires, Brasil. DVD-en ble utgitt 6. mars 2007, CD-en 4. september samme år.
Joan av England, dronning av Skottland
Joan av England, dronning av Skottland (født 22. juli 1210, død 4. mars 1238) var eldste ektefødte datter og tredje barn av Johan av England og Isabella av Angoulême. Hun var tre år yngre enn sin bror Henrik III (1207–1272), som ble konge bare ni år gammel, da deres far døde i 1216.
Joan vokste opp ved hoffet til Hugo X av Lusignan. Hun var blitt lovt til ham i ekteskap fra en tidlig alder. Hennes mor, Isabella av Angoulême, hadde vært trolovet med Hugo i sin ungdom, men valgte kong Johan fremfor ham. Som en godtgjørelse for at han var blitt forlatt av Isabella, ble Joan sendt til Hugos slott, og ble oppdratt der. Hugo holdt henne i fangenskap, i påvente av ekteskap og medgift.
Da kong Johan døde, bestemte enkedronning Isabella at hun selv ville gifte seg med Hugo, slik tanken hadde vært mange år tidligere. I et brev skrev hun at hun gjorde dette for sin sønn Henriks skyld. Ved ekteskapet avverget hun at Hugo giftet seg med en fransk kvinne, noe som ville ha ført til at England blant annet mistet sine områder i Poitou og Gascogne. Isabelle og Hugo giftet seg i mai 1220.
I juni 2020 pågikk det forhandlinger mellom England og Skottland, blant annet om å knytte sterkere forbindelser mellom de to landene gjennom ekteskap, både for de skotske prinsessene og Alexander II av Skottland. Han gikk med på å gifte seg med Joan, hvis engelskmennene klarte å få henne tilbake til England. Dette viste seg å medføre vanskeligheter, men paven intervenerte – og Joan ble sendt tilbake til England.
Den 21. juni 1221 giftet Joan seg med Alexander II i York Minster. Ved bryllupet var han 23 år gammel, mens hun var 11.
Joan døde i Essex i 1238, og ble gravlagt i Tarant Crawford Abbey i Dorset.
Elektroteknikk
Elektroteknikk er den delen av fysikken som omhandler elektrisitet, elektronikk og elektromagnetisme. I dag dekker den en rekke underområder, blant annet signalbehandling og telekommunikasjon.
Lag-EM i sjakk 2019
Lag-EM i sjakk 2019 var en internasjonal sjakkturnering som ble arrangert fra 24. oktober til 2. november 2019, i Batumi i Georgia.
Resultater menn (åpen klasse)
Norge kom på 22.-plass, med Aryan Tari, Johan-Sebastian Christiansen, Johan Salomon, Benjamin Arvola Notkevich og Benjamin Haldorsen på laget.
Resultater kvinner
Norge kom på 29.-plass, med Monika Machlik, Edit Machlik, Sylvia Johnsen, Hanna Kyrkjebø og Marte Kyrkjebø på laget.
Murray Gell-Mann
I 1964 innførte han ordet kvark etter quark fra James Joyce sin bok Finnegans Wake.
Gell-Mann tilbrakte flere perioder ved forskningssenteret CERN, blant annet som John Simon Guggenheim Memorial Foundation Fellow i 1972.
Robin Sakshaug
Robin Sakshaug (født 29. september 2000 i Tromsø) er en norsk ishockeyspiller som spiller back for Gjøvik på utlån fra Lillehammer. Moderklubben er Stjernen, men han har aldri spilt på klubbens A-lag. Han er tvillingbror av ishockeyspiller Daniel Sakshaug.
Nutabe
Nutabe er et utdødd chibchansk språk som ble snakka i det som i dag er det nordlige Colombia. Det tilhørte sannsynligvis den cundicocuyiske undergruppa av de magdalenske språka, sammen med blant annet muisca.
Ulf Stridbeck
Ulf Johan Stridbeck (født 5. desember 1949) er en svensk professor ved Institutt for offentlig rett ved Det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo. Hans hovedområder er strafferett, straffeprosess og rettspsykologi. I tillegg til å være jurist er Stridbeck sosiolog. Han er opprinnelig fra Sverige og har store deler av sin faglige bakgrunn fra Göteborgs universitet og Lunds universitet.
Pubertet (Edvard Munch)
«Pubertet» er et maleri av Edvard Munch. Munch var en norsk maler som er kjent for sin rolle innen ekspresjonistisk kunst. Motivet er også laget som litografi og etsning av Munch.
Joseph Hergenröther
Prest
Hen ble presteviet 28 Mar 1848 for bispedømmet Würzburg. Han var sakkyndig under Første Vatikankonsil og en brennende forsvarer av dette konsilets beslutninger. Best kjent ble Hergenröther ved skriftet Anti-Janus (1870) om pavens ufeilbarlighet Han ble også tilknyttet Vatikanbiblioteket.
Kardinal
Han ble kreert til kardinal i mai 1879 av pave Leo XIII, med Santa Maria in Via Lata som tittelkirke. Han forble prest; hellere ikke senere i livet blew han bispeviet.
Laurence Nowell
Laurence Nowell (født ca. 1515, død ca. 1571) var en engelsk oldtidsforsker, kartograf, og en pionerende forsker på angelsaksisk språk og på angelsaksisk litteratur.
Nowells far var Alexander Nowell av Read Hall, Whalley, Lancashire, og hans mor Grace, datter av Rafe Catherall av Mitton, også fra Lancashire. Laurence (eller Lawrence) Nowell ble utdannet ved King's School i Westminster fra tidlig på 1530-tallet og til 1549 da han begynte på Christ Church ved University of Oxford hvor han fikk sin MA i 1552. Fra 1553 synes det som om han reiste mye omkring i Europa fram til rundt 1558.
Ved 1562 levde han i huset til sin patron i London, William Cecil, 1. baron Burghley, hvor han samlet og skrev av angelsaksiske dokumenter og satte sammen den første angelsaksiske ordbok, Vocabularium Saxonicum. Nowell ble opprinnelig anbefalt til Cecil både som lærd og som kartograf, og ble utpekt som Cecils karttegner. Cecil var selv oldtidsinteressert og en nær venn av erkebiskopen av Canterbury, Matthew Parker, som samlet angelsaksiske manuskripter fra de nedlagte klostrene etter reformasjonen i England. Nowell tjenestegjorde som lærer for Cecils sønn og myndling, foruten også for Edward de Vere, 17. jarl av Oxford.
I løpet av denne tiden ble han venn og mentor til William Lambarde, en annen tidlig forsker av angelsaksisk. I 1563 kom Nowell i besittelse av det eneste bevarte manuskriptet til Beowulf. Manuskriptet er innbundet i hva som fortsatt er kjent som Nowellkodeksen (Cotton Vitellius A. xv).
Nowell benyttet mye tid og arbeid på 1560-tallet til et stort atlas av det angelsaksisk England, men maktet aldri å fullføre arbeidet. For Cecil gjorde han det første nøyaktige kartografiske undersøkelse av østkysten av Irland foruten også et lite kart over Storbritannia som Cecil alltid bar med seg.
I 1567 forlot Nowell igjen England og studerte ved Universitetet i Paris hvor han sendte Lambarde en avskrift av Gesta Normannorum ducum av William av Jumièges. Han reiste videre til Venezia og deretter til Padova og var innskrevet ved Universitetet i Wien. Fra Italia reiste han til Basel i Sveits, var i Leipzig i 1569, innskrevet ved Universitetet i Freiburg i oktober 1569, men forsvant deretter uten et spor og ble antatt død.
Hans påvirkning på forskning av spesielt angelsaksiske studier er betydelig. Han er mest kjent for sitt gammelengelske ordbok, Vocabularium Saxonicum, som han satte sammen fra angelsaksiske lovverk, Ælfric av Eynshams grammatikk og ordliste, og ved å sammenligne latinske og angelsaksiske versjoner av Bedas Historia ecclesiastica gentis Anglorum og den latinske og angelsaksiske utgaven av Orosius' Historiæ adversus paganos. Ordboken ble aldri utgitt, men ble en viktig kilde for senere ordbøker. Han gjorde avskrifter og oversettelser av mange gammelengelske manuskripter som siden ble bevart av Lambarde.
Detaljene om Nowells livsløp er meget forvirrende, spesielt på grunn av hans fetter som var domprost ved Lichfield og som også het Laurence Nowell, og til fram til 1970-tallet ble disse to biografiene sammenblandet.
Joseph Hergenröther
Kardinal
Blant hans kirkehistoriske og kirkerettslige skrifter kan nevnes Photius (tre bind, 1867–69) og Handbuch der allgemeinen Kirchengeschichte (tre bind, 1876–80; flere opplag).
Pakkis
Pakkis kan referere til:
László Bénes
László Bénes (født 9. september 1997) er en slovakisk fotballspiller som spiller for den tyske klubben.
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Hildegard Müller
Utdannelse og yrke
Etter utdannelse til Bankkauffrau ved Dresdner Bank i Düsseldorf, studerte hun mellom 1987 og 1989 ved Heinrich-Heine-Universität samme sted, og avsluttet studiet med diplom (hovedfag). I 1995 ble hun avdelingsdirektør ved Dresdner Bank.
Politisk karrière
Hun var leder for Junge Union, de konservative partienes ungdomsorganisasjon, mellom 1998 og 2002, og frem til 2000 også medlem av CDUs nasjonale styre. Etter at Angela Merkel ble CDU-leder, rykket Müller opp til å bli medlem av CDUs presidium (sentralstyre). Siden 2002 er hun medlem av det tyske parlamentet.
I november 2005 ble hun utnevnt til statssekretær for Thomas de Maizière i Kanzleramt.
Forskjellig
Hildegard Müller er medlem av Zentralkomitee der deutschen Katholiken siden 2001 og tilhører også styret i foreningen Donum Vitae siden 2003.
Dronning Annes krig
Dronning Annes krig varte fra 1702 til 1713 og var den andre av en serie på fire kriger utkjempet mellom Frankrike og England (senere Kongeriket Storbritannia) i Nord-Amerika for kontroll over det nordamerikanske kontinentet.
Tidlig i krigen, i 1702, erobret og brente engelskmennene det spanske St. Augustine i Florida. De klarte imidlertid ikke å erobre hovedfortet i byen, noe som resulterte i at felttoget ble sett på som mislykket fra engelskmennene. Spanjolene holdt St. Augustine og Pensacola i over 100 år etter krigen, men deres misjonssystem i Florida ble ødelagt. Engelsk militærhjelp til kolonistene som slåss mot franskmennene, var stort sett ineffektiv i områdene rundt Charleston i Syd-Carolina og New York-New England fronten mot franskekontrollerte kanadiske områder. Franske styrker og deres innfødte allierte angrep New England fra Canada, og de lyktes i å ødelegge Deerfield i Massachusetts i 1704. Tilbake i Florida ble apalacheene desimert i det som senere ble kjent som apalachee-massakren i 1704. De overlevende indianere ble flyttet til Savannah-elven som en slags livegne. De skulle senere delta i Yamaseekrigen i 1715.
I 1707 var det to separate forsøk på beleiring av Pensacola av engelsk-støttede Creek-indianere.
FA Premier League 1995–1996
FA Premier League 1995–1996 var den fjerde sesongen av FA Premier League. Manchester United vant Premier League for tredje gang, klubbens tiende ligatittel totalt. De vant også FA-cupen og ble dermed den første klubben som tok The Double for andre gang i engelsk fotball.
Dronning Annes krig
Etter at den franske havnebyen Port-Royal i Nova Scotia ble erobret av Francis Nelson i 1710, ble Acadia den britiske provinsen i Nova Scotia. I 1712 ble en våpenhvile erklært, og Kongeriket Storbritannia  fikk Newfoundland, Hudson Bay-regionen og den karibiske øya St. Kitts. Freden varte helt til kong Georgs krig i 1744.
FA Premier League 1995–1996
==Tabell ==
Månedens spiller og manager
'' * Stan Collymore og Robbie Fowler delte prisen.
Dronning Annes krig
Bakgrunn
I 1701, etter at kong Karl II av Spania døde i 1700, brøt det ut krig over hvem som skulle overta den spanske trone. Selv om krigen først var avgrenset til noen få stormakter i Europa, ble den han i mai 1702 utvidet da England erklærte krig mot Spania og Frankrike. Fiendskapet i Nord-Amerika ble ytterligere tilskyndet av mindre konflikter som allerede eksisterte i grenseområdene mellom disse makters kolonier. Denne disharmonien var mest merkbar langs de engelske kolonienes nordlige og sørvestlige grenser, som da strakk seg fra provinsen Carolina i sør til provinsen Massachusetts Bay i nord, med kolonibosettinger eller handelsstasjoner på Newfoundland og ved Hudsonbukten.
FA Premier League 1995–1996
Opprykk
De tre dårligste klubbene i Premier League rykket automatisk ned til 1. divisjon og de to beste klubbene i 1. divisjon rykket automatisk opp til Premier League. Play-off ble spilt der klubbene som kom på tredje, fjerde, femte og sjetteplass i 1. divisjon spilte om en plass i Premier League.
Dronning Annes krig
Bakgrunn
Den totale befolkning i de engelske kolonier på denne tid er estimert til 250 000, med Virginia og Ny England som de dominerende. De fleste bodde langs kysten, med mindre bosettinger i innlandet, så langt inn som til Appalachene. De fleste europeiske kolonistere kjente lite til det indre av kontinentet vest for Appalachene og sør for De store sjøene. Dette området var dominert av indianere, selv om franske og engelske handelsmenn gikk inn i området. Spanske misjonærer i La Florida hadde opprettet et misjonsnettverk, og omvendte mange av de lokale stammene til kristendom. Den spanske befolkning var relativt liten (omkring 1500), og den indianske de styrte er estimert til å ha vært 20 000. Franske utforskere hadde funnet munningen av Mississippielven, der de i nærheten opprettet en liten bosetning i 1699 ved Fort Maurepas (nær dagens Biloxi). Fra der begynte de å opprette handelsruter inn i innlandet, og opprettet vennskapelige forhold med choctawene, en stor stamme som blant andre hadde de britisk-allierte chickasawfolkene som naturlige fiender. Alle disse populasjonene ble til en viss grad rammet av eurasiske infeksjonssykdommer som kopper introdusert av tidlige oppdagere og handelsfolk.
FA Premier League 1995–1996
Opprykk
Football League 1. divisjon 1995–1996:
Dronning Annes krig
Bakgrunn
Da franskmennene dukket opp i sør, truet dette de eksisterende handelsveier som kolonistene i Carolina hadde opprettet i innlandet, og de spanske territorialkrav, noe som skapte spenninger mellom de tre makter. Frankrike og Spania som var allierte i denne krigen, hadde vært på motsatte sider i den nylig avsluttede niårskrigen. Territorialkrav mellom Carolina og Florida sør for Savannah-elven ble styrket av de religiøse skiller mellom det katolske Spania og det protestantiske England langs kysten.
I nord hadde konflikten en sterk økonomisk side i tillegg til territorialkravene. På Newfoundland lå den britiske koloni St. John's, og den franske kolonien Plaisance. Begge sider hadde i tillegg noen mindre permanente bosettinger. Øya ble også besøkt av fiskere fra Europa til tider av året. Disse kolonistene, som var færre enn 2 000 engelskmenn og 1 000 franskmenn (i tillegg til fiskerne), kjempet mot hverandre om fiskefeltene på Grand Banks, som også ble benyttet av fiskere fra Acadia (som da omfattet hele dagens Nova Scotia og New Brunswick) og Massachusetts. Grenseområdet mellom Ny-Frankrike og Massachusetts (som da omfattet provinsen Maine) var også utrygg. Det var en fransk bosetting i Penobscot Bay nær stedet der Castine i Maine ligger i dag, som alt hadde vært i konflikt under niårskrigen, og området mellom elvene Penobscot og Kennebec hadde vært omkjempet i den krigen. Grenseområdene mellom Saint Lawrence-elven og kystbosettingene i Massachusetts og New York ble fortsatt dominert av innfødte (hovedsakelig abenaki og irokesere), og korridoren Hudsonelva–Champlainsjøen hadde også vært benyttet for ekspedisjonsoverfall i begge retninger i tidligere konflikter. Selv om den indianske trusselen hadde avtatt noe etter at folkemengden deres ble redusert av sykdommer og den siste krigen, var de fortsatt sett på som en trussel for fjerntliggende bosettinger.
Områdene omkring Hudsonbukten (som engelskmennene kalte Prince Rupert's Land) var ikke viktige nok til at de ble omkjempet i denne krigen. Selv om de hadde vært åsted for mye strid mellom franske og engelske selskaper fra 1680-årene av, gav Ryswick-traktaten fra 1697 Frankrike kontroll over alle utenom, én utpost ved bukten. Den eneste bemerkelsesverdige hendelse et fransk angrep på den utposten, Fort Albany, i 1709. Hudson's Bay Company var misfornøyd med at Ryswick ikke hadde gitt dem områdene tilbake, og klarte med politisk påtrykk å få tilbake sine områder i forhandlingene som avsluttet denne krigen.
Teknologi og organisasjon
Den militære teknologi i Nord-Amerika var ikke kommet like langt som i Europa. Bare noen få bosetninger hadde festningsverk i stein (som St. Augustine, Boston, Quebec og St. John's) da krigen startet, skjønt festningsverkene til Port Royal ble ferdige tidlig i krigen. Noen landsbyer nær grensene ble vernet av trepalisader, men mange hadde lite mer enn forsterkede trehus med skyteskår som forsvarerne kunne skyte gjennom, og overhengende andreetasjer hvorfra de kunne skyte ned på angripere som prøvde å trenge inn. Europeerne var som regel utstyrte med glattløpede musketter som hadde en maksimal rekkevidde på ca 100 meter, men som var unøyaktige over halvparten av den avstanden. Noen kolonister hadde spyd, mens indianerkrigerne enten fikk forsyninger av europeerne eller brukte mer primitive våpen som tomahawker og pil og bue. Noen få kolonister hadde trening i å bruke kanoner og andre typer artilleri. Disse var de eneste effektive våpnene mot større forsvarsverk i stein eller tre.
Engelske kolonister var generelt organiserte i militskompanier, og deres kolonier hadde ingen stående styrker utenom noen fåtall soldater i enkelte bosettinger i Newfoundland. De franske kolonistene var også organiserte i militser, men de hadde også en stående styrke kalt troupes de la marine. Denne styrken bestod av noen erfarne offiserer, og ble bemannet av rekrutter sendt over fra Frankrike. De utgjorde mellom 500 og 1200 mann, og var spredt over områdene i Ny-Frankrike med konsentrasjoner i større bosetninger. Spansk Florida var forsvart av noen få hundre stampersonell. Den spanske politikk gikk ut på å pasifisere indianerne i områdene og ikke gi dem våpen. Denne politikken fikk katastrofale følger: før krigen var det estimert kring 8 000 indianere i Florida, men dette ble redusert til 200 etter engelske raid tidlig i krigen.
Florida og Carolina
Viktige franske og engelske kolonister forstod på starten av 1700-tallet at kontroll over Mississippielven kunne bety meget for den framtidige utvikling og handel, og utviklet hver for seg visjonære planer for å hindre hverandres aktiviteter. Den fransk-kanadiske oppdager Pierre Le Moyne d'Iberville hadde etter den siste krigen utviklet et «Project sur la Caroline», som gikk ut på å etablere forhold med de innfødte i Mississippis nedlagsfelt og så påvirke dem til å presse engelskmennene bort fra kontinentet, eller i det minste avgrense den til kystområdene. I sine bestrebelser på å lykkes med denne store strategien, oppdaget han munningen av Mississippi på nytt (som først var funnet av La Salle i 1670), og opprettet Fort Maurepas i 1699. Fra denne base og Fort Louis de la Mobile (grunnlagt i 1702), begynte han å opprette forhold med de lokale choctaw, chickasaw, natchez og andre stammer.
Engelske handelsmenn og oppdagere fra Carolina hadde, siden det ble grunnlagt i 1670, allerede opprettet et omfattende handelsnettverk i den sørøstlige del av kontinentet som strakk seg hele veien til Mississippi. Lederne, som hadde lite respekt for spanjolene i Florida, forstod trusselen som franskmennene som var kommet til kysten utgjorde. Både Joseph Blake, guvernøren i Carolina frem til han døde i 1700, og James Moore, som overtok etter Blake i 1702, la fram visjoner om å utvide sørover og vestover på bekostning av franske og spanske interesser.
Uvêrsbreen
Uvêrsbreen er en isbre i Oscar II Land på Spitsbergen på Svalbard. Den er rundt 25 kilometer lang, og største bredde er fire kilometer. Breen løper ut i Engelskbukta.
Dronning Annes krig
Florida og Carolina
I januar 1702, før krigen brøt ut i Europa, hadde d'Iberville møtt spanjolene og anbefalt at indianerne i Appalachene måtte utrustes med våpen og sendes mot engelskmennene og deres allierte. Spanjolene organiserte en ekspedisjon under Francisco Romo de Uriza som forlot Pensacola i august for handelssentra i innlandet i Carolina. Engelskmennene, som hadde fått varsel om ekspedisjonen i forkant, organiserte et forsvar øverst ved Flint-elven og utslettet den spanske styrken, og opp mot 500 indianere på den spanske siden ble drept eller fanget.
Da formelle varsel om fiendskapen hadde nådd frem, organiserte guvernør Moore og anførte en styrke mot Spansk Florida. I 1702 omringet de St. Augustine og 500 engelske soldater og militssoldater sammen med 300 indianere erobret og brente ned byen St. Augustine. Engelskmennene klarte ikke å ta hovedfestningen, og trakk seg tilbake da en spansk flåte kom fra Havanna. I 1706 slo Carolina tilbake et angrep på Charles Town av en samlet spansk og fransk amfibiestyrke sendt fra Havanna.
Ny-England og Acadia
I 1703 ledet Alexandre Leneuf de La Vallière de Beaubassin, som kommanderte noeb få franske kanadiere og 500 indianare, et angrep mot Ny-England fra Wells til Falmouth (dagens Portland i Maine). De drepte eller tok til fange mer enn 160 nybyggere. I februar 1704 ledet Jean-Baptiste Hertel de Rouville 250 abenaki- og caughnawagafolk og 50 franske kanadiere i raidet på Deerfield i provinsen Massachusetts Bay, og ødela bosettingen, og drepte eller tok til fange mange kolonister. Mer enn 100 fanger ble tatt på reise over flere hundre kilometer nord til Caughnawaga misjonslandsby nær Montreal, der de fleste barn som overlevde ble adopterte av mohawk-folket. Flere voksne ble senere rettet eller sluppet fri i bytte mot andre fanger.
Ute av stand til å effektivt stå imot desse raidene, tok kolonistene i Ny-England hevn med å sette i gang tokt mot Acadia. Ledet av den kjente indianeren Benjamin Church, plyndret ekspedisjonen Grand Pre, Chignecto og andre bosetninger. Selv om franske skildringer hevder at Church prøvde å angripe hovedstaden i Acadia, Port Royal, skildrer Church et krigsråd som stemte imot å gå til angrep på hovedstaden.
Raidene fortsatte nord i Massachusetts i 1705 og de engelske kolonistene klarte ikke å oppstille noe effektivt forsvar. Raidene skjedde for raskt til at forsvarsstyrkene klarte å organisere seg, og hevntokt fant stort sett sine indianerleirer og bosettinger tomme. Det var en periode med færre raid mens franske og engelske ledere forhandlet—med bare avgrenset suksess—om bytte av fanger. Indianernea plyndringsangrep, av og til med fransk deltakelse fortsatte til slutten av krigen.
I mai 1707 organiserte guvernøren i Massachusetts, Joseph Dudley, et tokt for å innta Port Royal. Ledet av John March klarte ikke 1600 mann å ta festningen med en beleiring; et nytt tokt i august ble også slått tilbake. Som svar utviklet franskmennene en ambisiøs plan om å raide de fleste bosetningene i New Hampshire langs Piscataqua-elven. De fikk derimot ikke den støtte trengte fra indianerne, og Massachusetts-byen Haverhill ble raidet i stedet. I 1709 rapporterte Philippe de Rigaud Vaudreuil, guvernør i Ny-Frankrike, at to tredjedeler av slettene nord for Boston var uten vakthold på grunn av franske og indianske raid. Franskmennene og indianerne kom tilbake uten fanger fordi kolonistene i Ny-England hadde holdt seg inne i fortene sine og ikke komme ut.
I september 1710 klarte 3600 briter og kolonistyrker ledet av Francis Nicholson omsider å erobre Port Royal etter en beleiring som varte en uke. Dette tok offisielt slutt på den franske kontroll over halvøydelen av Acadia (dagens Nova Scotia), selv om motstanden fortsatte frem til slutten av krigen.
Tokt mot Quebec
Planen for 1711 gikk igjen ut på angrep på både land og til sjøs, men gjennomføringen var en katastrofe. En flåte på 15 linjeskip og transportskip med 5 000 soldater ledet av admiral Hovenden Walker nådde Boston i juni, og doblet folketallet i byen slik at det ble vanskelig for kolonien og fremskaffe nok forsyninger. De seilte mot Quebec mot slutten av juli, og ekspedisjonen nådde Saint Lawrence-bukten der flere skip gikk på grunn nær munningen av Saint Lawrence i tåken. Mer enn 700 soldater gikk tapt og Walker avlyste ekspedisjonen. Samtidig hadde Nicholson reist mot Montreal over land, men hadde bare nådd Lake George da han fikk høre om Walkers mislykkende og vendte tilbake også han. Til denne ekspedisjonen støttet irokeserne engelskmennene med flere hundre krigere, men de sendte også advarsler om ekspedisjonen til franskmennene.
Newfoundland
Det lå mange små franske og engelske samfunn langs kysten av Newfoundland, og noen fiskevær tidvis brukte av sesongarbeidende fiskere fra Europa. Begge sider hadde bygd forsvarsverker rundt hovedbyene sine, franskmennene i Plaisance på vestsiden av Avalonhalvøya, engelskmennene på St. John's ved Conception Bay. Under Kong Vilhelm-krigen hadde d'Iberville ødelagt de fleste engelske samfunn i 1696–1697; og øya ble igjen en slagmark i 1702. I august det året seilte en engelsk flåte kommandert av Commodore John Leake mot de fjerntliggende franske samfunnene, men gjorde ingen forsøk mot Plaisance. I løpet av vinteren 1705 tok den franske guvernøren ved Plaisance, Daniel d'Auger de Subercase, hevn, og ledet en samlet fransk og mi'kmaq-ekspedisjon som ødela flere engelske bosetninger og omringet Fort William i St. John's uten å lykkes. Franskmennene og deres indianske allierte fortsatte å plage engelskmennene gjennom sommeren og påførte dem skader som visstnok skal ha blitt beregnet til 188 000 pund på engelske bosetninger. Engelskmennene sendte en flåte i 1706 som ødela franske fiskeutposter på nordkysten av øya. I desember 1708 erobret en samlet styrke av franskmenn, kanadiere og frivillige mi'kmaqfolk St. John's og ødela festningsverkene her. Mangel på ressurser gjorde at de ikke klarte å holde på stedet og St. John's ble gjenerobret og forsvarsverkene ombygd av engelskmennene i 1709.
Den engelske flåten planla angrep mot Plaisance i 1703 og 1711, men gjennomførte dem ikke.
De sørlige kolonier
Spansk Florida klarte aldri å komme seg på fote igjen verken økonomisk eller tallmessig etter krigen, og ble avstått til Storbritannia etter syvårskrigen med Paris-traktaten i 1763. Indianerne som hadde slått seg ned gjenlangs Atlanterhavskysten slet under britisk styre, og det samme gjorde de som var allierte med Storbritannia i denne krigen. Denne misnøyen blusset opp til Yamaseekrigen i 1715 som var en stor trussel mot Sør-Carolinas evne til å klare seg. Det store tap av innbyggere i de spanske territoriet medvirket til at provinsen Georgia ble opprettet i 1732, som Carolina ble grunnlagt på områder Spania hadde gjort krav på. Etter en militæraksjon av James Moore mot tuscaroraene i Nord-Carolina (en del av Tuscarorakrigen begynte i 1711), flyktet mange av dem nordover og slo seg sammen med irokeserne.
Newfoundland og Acadia
Tapet av Newfoundland og Acadia avgrenset det franske nærvær ved Atlanteren til Cape Breton-øya. De franske nybyggerne fra Newfoundland slo seg ned der, og skapte kolonien Île-Royale, og Frankrike bygde festningen Louisbourg de neste årene. Dette nærværet, sammen med retten til å benytte kysten av Newfoundland, førte til stadig strid mellom franske og britiske fiskeriinteresser, som ikke ble løst før sent på 1700-tallet. De økonomiske følgene av krigen var store i Newfoundland, der fiskeflåtene ble kraftig redusert. Den britiske fiskeflåten begynte å bygge seg opp igjen så snart freden var et faktum. Britene prøvde å hindre spanske skip å fiske i farvannet omkring Newfoundland, som de tidligere hadde gjort. Mange spanske skip ble derimot rett og slett flagget under fiktive engelske eiere for å unngå britiske kontroller.
At britene erobret Acadia fikk langvarige følger for innbyggerne som bodde der. Britene holdt i starten et lett grep om Nova Scotia, en situasjon franskmennene og lederene av mi'kmaqfolket utnyttet. Det britiske forhold til mi'kmaqene etter krigen utviklet seg i takt med den britiske ekspansjonen, som ikke bare foregikk i Nova Scotia, men også langs kysten av Maine, der innbyggerne i Ny-England begynte å flytte inn i landområdene til abenakiene, ofte med å bryte tidligere avtaler. Siden verken abenakiene eller mi'kmaqene var anerkjente i Utrecht-traktaten, gjorde de begge motstand mot disse fiendtlige inntogene i deres landområder. Denne konflikten var franske intrigeskapere som Sébastien Rale delaktig i, og det utviklet seg i Dummer-krigen (1722–1727).
Det britiske forholdet til de nominelt erobrede akadierne var også vanskelig. Flere britiske krav om at akadierne skulle sverge ed til den britiske krone ble motstått og til slutt førte det til en utvandring av akadiere til Île-Royale og Île-Saint-Jean (dagens Prince Edward Island). I 1740-årene hadde franske ledere som fader Jean-Louis Le Loutre satt i gang en geriljakrig med sine mi'kmaq-allierte mot britiske forsøk på å utvide protestantiske bosetninger på halvøydelen av Nova Scotia.
Spenning oppstod også mellom Frankrike og Storbritannia over Acadias grenser. Avtalen var uklar om grensetrekningen, som ikke en gang franskmennene hadde formelt skildret. Frankrike insisterte på at bare den akadiske halvøy (det moderne Nova Scotia utenom Cape Breton Island) var en del av avtalen, og at de hadde rettene til det som i dag er New Brunswick. Striden om Acadia, som førte til åpen krig under Kong George-krigen i 1740-årene, ble ikke løst før britene erobret hele det franske Nord-Amerika i syvårskrigen.
Handel
Franskmennene føyde seg ikke helt etter handelsbestemmelsene i Utrecht-traktaten. De prøvde å hindre engelsk handel med de mer fjerntliggende indianerstammer og reiste Fort Niagara på irokesernes land. De franske bosettinger langs kysten av Mexicogolfen fortsatte å vokse og New Orleans ble grunnlagt i 1718. I tillegg gjorde de andre forsøk, som til slutt ikke lyktes, på å utvide områdene sine inn i det spanskkontrollerte Texas og Florida. Franske handelsnettverk trengte innover kontinentet langs vannveier som rant ut i Mexicogolfen, og konfliktene med både britene og spanjolene blusset opp igjen. Handelsnettverk opprettet i nedslagsfeltet til Mississippielven, inkludert Ohiodalen, førte også franskmennene i kontakt med britiske handelsnettverk og kolonigosetninger som hadde krysset appalachiaområdet. Motstridende krav om dette territoriet førte til slutt til krig i 1754, da den franske og indianske krig brøt ut.
Religionsåret 1673
Religionsåret 1673 er en oversikt over hendelser, utgivelser, kunst, arkitektur og personer med tilknytning til religion definert i videste forstand i 1673.
Fingerbøl
Det eldste kjente fingerbøl ble funnet i Pompeii.
Bruksområder
Fingerbøl fungerer som fingerbeskyttelse under sying, ved reparasjon av lærvarer, samt for å unngå papirkutt (gummi-variant), da den fungerer som et beskyttende skall over fingertuppen.
Poitou-Charentes
Poitou-Charentes er en tidligere administrativ region i det vestlige Frankrike. Hovedby var Poitiers. Regionen besto av departementene Charente, Charente-Maritime, Deux-Sèvres og Vienne.
I regionen lå den eldgamle byen og regionhovedstaden Poitiers, samt havnebyen La Rochelle som var et viktig senter for fransk fiskeri og saltproduksjon i middelalderen. Regionen hadde i 2010 i underkant av 1,8 millioner innbyggere.
Regionene Aquitaine, Limousin og Poitou-Charentes ble fra 1. januar 2016 slått sammen til en ny region med det midlertidige navnet Aquitaine-Limousin-Poitou-Charentes. Det ble foreslått å kalle den nye regionen Nouvelle-Aquitaine, et regionnavnet som også ble offisielt vedatatt.
Geografi
Poitou-Charentes ligger vest i Frankrike, med kystlinje mot Biscayabukta. I nord grenser regionen mot Pays de la Loire, i øst mot Centre og Limousin og i sør mot Aquitaine.
Økonomi
Et kjent produkt fra området er Cognac, ved kysten foregår produksjon av østers. Tjenesteyting og turisme er også viktige næringer.
Vincents Budde
Vincents Budde (født 31. desember 1660, død 13. april 1729) var en norsk offiser, født i Fredrikshald i en offisersfamilie. Han ble oberst 1710, generalmajor 1716. Under den store nordiske krig 1716 slo han i det andre slaget om Moss den svenske styrken i byen, og bidro til at Karl XIIs angrep på Oslo ble avbrutt. Budde ble i 1721 utnevnt til ridder av Dannebrogordenen.
Aedoeus
Aedoeus er en slekt av biller som tilhører familien trebukker (Cerambycidae).
Vincents Budde
Som kommanderende general nordenfjells ledet han forsvaret av Trondheim under de svenske styrkenes innfall i Trøndelag i 1718 under general Armfeldt. Budde valgte en defensiv strategi ved å forskanse sine undertallige styrker i den godt befestede byen, selv om dette medførte at deler av byen utenfor befestningene måtte raseres. Strategien ble kritisert i samtiden, men lyktes i sitt mål, idet Armfeldt oppga beleiringen av Trondheim uten å gå til noe større angrep.
Budde forble i aktiv tjeneste til sin død i 1729, nesten 70 år gammel. Han fikk gaten General Buddes gate på Møllenberg i Trondheim oppkalt etter seg i 1915.
Aedoeus
Utseende
Middelsstore, avlange, lyst gråbrunlige trebukker. Slekten ligner mye på visse blomsterbukker (Lepturinae). Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Hodet er fremstrakt, snuteformet forlenget, med utstående fasettøyne. Pronotum er klokkeformet med en liten pigg midt på hver sidekant. Dekkvingene er avsmalnende bakover. Beina er nokså lange og tynne.
Utbredelse
Slekten er endemisk for Madagaskar.