cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Impedans
Beskrivelse med kompleks matematikk
Impedansbeskrivelser og kompleks matematikk har det til felles at begge bruker to størrelser som er ortogonale til hverandre, altså alltid står 90 grader på hverandre. Av den grunn passer denne grenen av matematikken ypperlig som verktøy for beskrivelse av og operasjoner med, impedanser. Begreper som imaginær og reell kommer fra matematikken som vi benytter, men det er ingenting som er imaginært med fysikken som vi betrakter.
Ved å definere reaktansen som imaginær, kan hele regelverket fra den komplekse matematikken brukes for å beskrive eller behandle kompliserte impedanser.
En impedans beskrives som Impedansens tallverdi blir da: Fasevinkelen mellom R og X er Beskrivelse av Z kan også gjøres med formelen
Beregning for parallellkopling av reaktans og resistans
Først finnes admittansen ved addisjon:
Herskermaktenes natur
Herskermaktenes natur er et gnostisk skrift fra 200-tallet.
Impedans
Beregning for parallellkopling av reaktans og resistans
Nå ganges både teller og nevner med den kompleks konjugerte\ (R-jX).
Herskermaktenes natur
Verket er en gnostisk tolkning av den jødisk-kristne skapelseshistorien fra første Mosebok kapittel 1-6, med vekt på å rette opp de kristne «misforståelsene». Selv om teksten har en anti-jødisk tendens, forutsetter den god kjennskap til både jødiske skrifter og gnostisk tolkningstradisjon. Herskermaktenes natur er på samme måte som Johannes' hemmelige bok preget av setianismen. Setianisme er en moderne samlebetegnelse på en gruppe gnostiske skrifter fordi «Adam og Evas sønn Set der regnes som stamfar til gnostikernes åndelige slekt, og også opptrer som frelser. Et annet fellestrekk er at mange av tekstene gir alternative tolkninger til Første Mosebok.»
I tillegg til nytolkningen av skapelseshistorien inneholder skriftet en original historie om Norea, som skal være Evas datter og Sets søster, men som ikke er nevnt i første Mosebok. En kvinnelig heltinne er sjeldent i gnostiske tekster, men Norea opptrer også i Nag Hammadi-skriftene Tanken på Norea og Om verdens opprinnelse. «I Herskermaktenes natur ønsker Mørkets makter å voldta Norea for å få makt over hennes åndelige sjel, men hun redder seg ved å rope opp til Gud. Engelen Eleleth kommer til henne, og han forteller henne om hvordan verden er blitt til, om den onde og dumme skaperguden og ikke minst om Noreas egen opprinnelse hos Faderen, den øverste gud. Å erkjenne denne opprinnelsen er å innse sin udødelighet.»
Frostanfall
Frostanfall er kraftige frysninger, som ved for eksempel stigende feber. Man kan da fryse så man skjelver og hakker tenner. Frostanfall kan opptre ved malaria . Ved frostanfall bør det tas blodprøve for å sjekke at det skyldes bakterier, deretter er det vanlig med antibiotika-kur.
Herskermaktenes natur
Skriftet, som er en koptisk oversettelse av en gresk original, ble oppdaget i Codex II blant Nag Hammadi-skriftene i 1945. Teksten er gjengitt på norsk i samlingen Gnostiske skrifter, 2002.
Mathieu Kérékou
Mathieu Kérékou eller Ahmed Kérékou (født 2. september 1933 i Kouarfa nær Natitingou i Dahomey, død 14. oktober 2015 i Cotonou) var en beninsk offiser og politiker som var landets president fra 1972 til 1991 og deretter fra 1996 til 2006.
Bakgrunn
Kérékou stammet fra den nordlige del av det den gang franske Dahomey. Han trådte inn i den franske hær og fikk gå militære skoler i Senegal og i det senere Mali.
I 1961 vekslet han over til det nå uavhengige Dahomey og ble Hubert Magas adjutant. I desember 1967 deltok han i yngre offiserers militærkupp under ledelse av Maurice Kouandété mot general Christophe Soglo.
Fra 1968 til 1970 studerte han ved et militærakademi i Frankrike, og deretter ble han stedfortredende stabssjef for hjemlandets hær.
President 1972 til 1991
Den 26. oktober 1972 foretok major Kérékou et statskupp mot president Justin Ahomadegbé-Tomêtin. Ahomadegbé-Tomêtin og de to andre medlemmer av presidentrådet, ved siden av Maga også eks-president Sourou-Migan Apithy, ble holdt fengslet til 1981.
Kérékou utropte seg selv til president og regjerte sitt land med en marxistisk-leninistisk ideologi. Han ville gjøre Benin til det afrikanske Cuba. I 1974 ble han også formann for politbyrået. Det lyktes ham å gjenopprette den etter selvstendighetene haltende sivile orden. I sin embedstid falt også navneskiftet fra Dahomey til Benin i desember 1975. Som enhetsparti grunnla han Parti de la révolution populaire du Bénin.
Frem til hans maktovertakelse hadde Benin rukket å ha ni statsoverhoder, med tildels svært korte embedsperioder. Men Kérékou kunne regjere sammenhengende i mer enn 18 år. I 1979, 1984 og 1989 ble han gjenvalgt til embedet etter ettpartistatens betingelser.
Et provisorisk råd bestående av tidligere presidenter skjøv Kérékou til side ved at han som statsminister ble gitt den tidligere verdensbankdirektør Nicéphore Dieudonné Soglo. Ved valget i mars 1991 tapte Kérékou med rundt 32 % av stemmene mot Soglo, som avløste ham som president 4. mars 1991. Kérékou ble innrømmet politisk immunitet for alle sine embedshandlinger som president.
President 1996 til 2006
I valget den 18. mars 1996 klarte Kérékou å vende tilbake til makten med 52,49 % av stemmene i annen valgomgang mot Nicéphore Dieudonné Soglo. Han ble gjenvalgt i 2001, nå i annen valgomgang den 22. mars 2001, med 84,06 %, skjønt det var da en boikott av valget fra en del opposisjonen. I motsetning til sin første tid ved makten var han nå en drivkraft for liberal økonomisk politikk. Han pleiet gode forbindelser med den vestlige verden. Omstendighetene rundt gjenvalget i 2001 ble imidlertid gransket rettslig i USA. Det californiske selskapet Titan Corporation aksepterte en pengestraff på 28,5 millioner amerikanske dollar for lovstridig støtte til Kérékous valgkamp med 2,1 millioner dollar.
Den 11. juli 2005 gjorde han der klart at han ikke aktet å gå inn for en forfatningsendring som kunne muliggjort hans gjenvalg. Dermed stilte han ikke til gjenvalg i mars 2006. Forfatningen fastslo at ingen kandidat fikk være eldre enn 70 år, og at man bare kunne sitte i to perioder som president. Han ble dermed avløst i 2006 av Thomas Yayi Boni.
Privat
I september 1980 konverterte Kérékou etter et besøk til Libya til islam og endret sitt navn fra Mathieu til Achmed. Med tidens løp gikk han tilbake til Mathieu og ble også vekkelseskristen.
Osp
Osp eller asp (Populus tremula) er et løvtre av poppelslekten innenfor vierfamilien.
Beskrivelse
Ospa blir under gode vekstforhold høyreist med rett stamme. Barken er glatt, grågrønn og ofte dekket av messinglav på sørsiden. De runde buttannete bladene har stilk som er lengre enn bladet. Bladstilken er flattrykt, noe som gjør at selv den minste bevegelse i luften får dem til å skjelve, derav uttrykket «skjelve som et ospelauv». Men unge rotskudd av osp har hjerteformede blad. Skuddene er knoklede og vinterknoppene spisse. Bladene blir vakkert gule om høsten. Ospa vokser raskt på god mark og kan bli over 25 m høy. Den blir vanligvis ikke over 100 år gammel, men den kan bli opp til 150 år.
Ospa begynner å blomstre i 15–25 års alder. Den er særbu og blomstrer på naken kvist i mars–april. Raklen er myk og gråaktig og opp til 10 cm lang. Ospa er avhengig av vinden for pollinering og frøspredning. Den formerer seg også villig vegetativt med stubbe og rotskudd.
Utbredelse og habitat
Osp finner man i nesten hele Europa, i Asia og i Nord-Afrika. Den vandret inn i Norge like etter siste istid og er vanlig i hele landet fra fjord til 1200 moh.. og fra Lindesnes til Øst-Finnmark. Treslaget er utbredt over hele landet, men de største osperessursene finner du i Telemark og Agderfylkene. Totalt står det 11,5 millioner kubikkmeter osp i de norske skogene og 8 % av lauvskogen i Norge er osp.
Den kan vokse i nesten alle lokaliteter, men trives best i godt drenert dyp jord med frisk fuktighet. Ospa er et pionertre som raskt okkuperer åpent land for eksempel rasmark, brannfelt og brakklagt åker. Den regnes som Norges mest lyskrevende tre og blir etter hvert utkonkurrert av skyggetålende trær som gran. Ospa finner du som innblanding blant andre treslag som enkelttrær, grupper eller holt. I løvskog sprer den seg lettere og er ofte dominant hvor den fortrenger andre løvtrearter.
Bruk av osp
Virket blir brukt som råstoff til fyrstikkproduksjon, den brenner med en rolig flamme og gløder lite etter at flammen er slukt. Den brukes i finer, sponplate og celluloseproduksjon. Trelast av osp er godt egnet til konstruksjon og ubehandlet ytterkledning, der får den etter hvert en patinert sølvgrå farge. Innendørs panel og tak av osp beholder den lyse fine fargen. Det er spesielt godt egnet til innredning av badstuer da veden ikke inneholder harpiks og leder varme dårlig. Veden er lett å bearbeide og setter ikke smak derfor er den brukt til emballasje, boller, trau og fat. Ospematerialer er også brukt som innredning i sauehus da sauen ikke gnager på den. Det lages droger av bark og blader som inneholder glykosidene salisin, salikortin og tremulasin, salireposid, garvestoff og glykosidet tremuloidin. Drogene virker blant annet feberdempende og smertestillende. Tidligere ble både bark, kvister og lauv av osp brukt til dyrefor.
Ospevirkets tekniske egenskaper
Ospevirket har en gulhvit homogen farge, årringene er lite markerte og det er liten forskjell på yteved og kjerneved. Styrkemessig kan den sammenlignes med gran og krymper forholdsvis lite ved tørking. Veden tørker raskt opp noe som reduserer faren for soppangrep, men i fuktige omgivelser råtner den veldig raskt. Vedens mykhet gjør den uegnet til bruk i gulv, men har ifølge Villy E. Risør vært nyttet til stallgulv. Husbukken angriper ikke osp, dette gjør den til et godt alternativ der den gjør stor skade. Ytterveden kan trykkimpregneres, men ikke kjerneveden. Veden er lett å bearbeide med vanlige redskaper og maskiner med unntak av polering som er arbeidskrevende.
Osp - en nøkkelart
Ospa er på grunn av sin utbredelse, næringsrike bark og korte liv et av de viktigste trærne i de norske skoger når det gjelder biologisk mangfold. Den har det vi kaller rikbark, som vil si at barken har høy pH. Derfor er den voksested for sjeldne lavarter som grynfiltlav, ospeblæreglye og olivenlav. I tillegg vokser en mengde moser der og et utall insekter, midd og andre kryp har sitt tilhold der. Barken er den mest næringsrike og lett fordøyelige blant treslagene derfor er osp favorittmaten til bever, i tillegg inngår bark av osp i dietten til b.l.a elg, rådyr og hare.
Utover sommeren forandrer bladene farge til sølvgrå da er det ospeminermøllen som har vært på ferde.
Ospeveden er ganske løs og det er derfor forholdsvis greit for hakkespettene å lage seg reirhull i dem. Hakkespettene bruker hullet bare en hekkesesong, men året etter står en mengde andre fuglearter klare til å ta hullene i bruk i tillegg til mår, ekorn og flaggermus.
Svært mange vedboende insekter lever i død osp, i en 8 m høy ospestubbe ble det funnet 193 forskjellige arter. Osp er sammen med eik det treet som er viktigst for vedboende rødlistede sopper som ospehvitkjuke, lys hårkjuke og ospepigg. Det samme gjelder insekter som ospedreper, stor kortvingebukk og ospebarkbukk.
Menneskelig aktivitet har gjennom tiden redusert ospeinnslaget i norske skoger betraktelig. I det moderne skogbruket har ospa vært betraktet som et ugras og derfor blitt fjernet manuelt og kjemisk i stor utstrekning. Krav til effektivitet i jordbruket har resultert i fjerning av osp i kulturlandskapet. Landbruksnæringene bevarer nå mye av ospa gjennom innføringen blant annet Levende Skog-standarden. Det som nå ser ut til å være den største trusselen for ospa, er den meget høye elgbestanden. Mange steder i landet finner du ikke ung osp i det hele tatt, fordi elgen spiser den opp så fort den spirer. En annen årsak til at ospa ikke får etablere seg på samme måten som før, er skogbrannkontroll: Tidligere, da det var vanlig med skogbranner, vandret ospa raskt inn på brannflatene.
Marina Silva
Maria Osmarina Marina Silva Vaz de Lima (født 8. februar 1958 i Breu Velho i delstaten Acre) er en brasiliansk politiker og miljøvernforkjemper. Hun er kjent for sin suksess i å redusere avskoging av Amazonas.
Biografi
Marina Silva vokste opp som en av tolv søsken i en gummitapperfamilie i delstaten Acre i Brasil. Som 16-åring ble hun sendt til Rio Branco for behandling av hepatitt. På dette tidspunktet var hun analfabet.Etter dette, arbeidet Silva som hushjelp. Samtidig lærte hun å lese, fikk offentlig skoleplass, og begynte å studere historie. I løpet av denne tiden ble hun påvirket av miljøaktivisten Chico Mendes, og ble selv en forkjemper for regnskogen i Amazonas. I 1994 ble hun som den yngste kvinnen noensinne valgt til senator i Brasils nasjonalforsamling. Hun jobbet deretter som miljøvernminister i Lulas regjering fra 2003 til 2008, da hun gikk av i protest mot motstanden mot avskoging. Marina Silva tilhørte partiet Partido dos Trabalhadores, men byttet i 2009 til Partido Verde. I 2013 meldte hun seg inn i Partido Socialista Brasileiro. Hun ble i april 2014 lansert som Eduardo Campos' visepresidentkandidat ved valget i 2014. Etter at Campos døde i en flyulykke 13. august 2014 rykket hun opp som presidentkandidat. Hun fikk tredje flest stemmer i presidentvalget 2014, etter sittende president Dilma Rousseff og Aécio Neves.
Miljøpolitikk
Marina Silva har ført en hard linje overfor ulovlig skogbruk. I perioden 2004-2007 ble avskogingen redusert med 60 %.
Anslag
Anslaget er en del av en dramaturgisk spenningsbygging. Det er den fengende starten som skal heve spenningkurven enten det er film, tv, litteratur eller teater. Anslag brukes også i musikkspråket om måten å «sette an» toner på, f.eks. på et klaviatur. Alle store kunstnere gjennom tidene har visst at det har vært viktig å gi publikummere noen elementer som både fanger og holder på oppmerksomheten. Dette gjelder for alle kunstarter. I vår tid brukes så store ressurser på film og TV- serier, at det er blitt lagt stort arbeide i å bevisstgjøre hvordan og med hvilke virkemidler dette kan gjøres.
TV
Anslaget er veldig viktig innen tv fordi det skal friste seeren til å fortsette å se på programmet. Samme prinsippet gjelder i en større sammenheng. Den første episoden i en sesong er viktig for å friste til å se resten. «Lost» er et eksempel. Skaperne brukte store ressurser på å lage en fantastisk pilotepisode full av effekter. Når seeren er fanget, kan man roe ned og presentere omgivelsene. Dette gjelder ikke bare for spenningsserier. Det blir lagt ekstra mye arbeide ned i den første vitsen i komedieserier.
Film
Anslaget i film er ikke alltid brukt like intenst som på tv. Film bruker ofte anslaget til å presentere omgivelsene, personene eller bakgrunnshistorien, men ofte brukes samme prinsippet som tidligere: Effekter og store scener i starten skal fange seeren.
Daniel Labrie
Daniel Labrie er en tidligere canadisk kjelkehockeyspiller.
Anslag
Film
For å eksemplifisere hva anslaget er, vises til James Bond. Alle James Bondfilmer starter med en spennende anslag som skal dra deg inn i filmen. Eksplosjoner og effekter er viktige. De som har sett flere av disse filmene har sett at elementer fra introduksjonen (introen) av en film brukes med en vri til å starte neste. Gjenkjenningselementet bidrar til å skape forventninger.
Karikatur
En karikatur er en komisk framstilling der typiske trekk eller egenskaper ved en person eller sak er overdrevet eller forvrengt. Karikaturen kan være en uskyldig spøk, men er ofte brukt bevisst for å latterliggjøre noe eller noen, og vise ringeakt. Karikaturer brukes blant annet i politisk eller sosial satire, for eksempel for å synliggjøre og understreke svakheter hos et menneske, en samfunnsklasse eller et aktuelt politisk fenomen. Særlig brukes «karikatur» om portrettegninger der ansiktstrekk er overdrevet på en humoristisk måte. Tilsvarende komiske beskrivelser brukes også i skrevne tekster, på teater og film, ikke minst som humoristiske imitasjoner av mennesketyper eller kjente personer.
Daniel Labrie
Han har deltatt i kjelkehockey i paralympiske vinterleker i 1998.
Karikatur
Det er snakk om en overdreven framstilling, et vrengebilde, et fordreid og fortegnet bilde, eventuelt en grotesk og latterlig person, slik Søren Kierkegaard hevdet at han ble gjort narr av i Københavns gater etter at Peter Klæstrup tegnet karikaturer av ham i Corsaren (vel å merke etter at Kierkegaard selv hadde uttrykt misnøye med at han aldri ble omtalt i bladet).
Anslag
Litteratur
Den første setningen i en bok er ofte den viktigste. Et spennende første avsnitt drar leseren inn i handlingen. Ofte blir dette avsnittet til lenge etter at det meste av boken er klar.
Karikatur
Mange karikaturtegnere har vært knyttet til aviser der de har bidratt med portrettegninger, eller faste kommentartegninger til den politiske samfunnsdebatten. Slike avistegninger er ofte komiske portretter av kjente personer med visuelle symboler og vitsepregede poenger. Noen karikaturtegnere jobber også som gatetegnere på folksomme steder, der de tilbyr raske karikaturportretter av forbipasserende mot betaling.
Anslag
Litteratur
Dagens forfattere er bevisste på at førstesiden må sette an grunntonen i boken og føre leseren mest mulig direkte inn i en handling som kan gjenkjennes.
Karikatur
Etymologi
Ordet karikatur kommer fra det franske caricature og de italienske caricatura og caricare som betyr å «overlesse« eller «overdrive». Dette stammer igjen fra latin car(r)ico, dvs. «laste på en vogn», som er avledet av carrus = «kjerre».
Hearts of Iron
Hearts of Iron er et strategispill utviklet av Paradox Development Studio. Som en etterfølger av spillet Europa Engine, ble det utgitt i 2002, da kun til Windows. En Mac OS-versjon ble utgitt av Virtual Programming året etter. I 2004 publiserte Atari, Hearts of Iron: Platinum, en oppdatert versjon som forsøkte å forbedre flere aspekter av spillet.
Anslag
Teater
«Peer, du lyver!» «Nei, jeg gjør ei!» er et eksempel på en konsentrert introduksjon, der publikum får stykkets grunnproblem presentert i to setninger.(fra Henrik Ibsens Peer Gynt) Moderne teater bruker aktivt dramaturgi for å lage spenning.
Karikatur
Historikk
Forløperne til moderne karikaturer finnes blant annet i de groteske skikkelsene i middelalderens billedhuggerkunst, i Leonardo da Vincis fysiognomiske studier og bilder av Pieter Brueghel den eldre og Jacques Callot (1592–1635). Også i de kirkelige stridighetene i reformasjonstida oppstod det en mengde karikaturer og symbolfylte bildeframstillinger som latterliggjorde motstanderne. Bildene ble spredt ved hjelp av boktrykkerkunsten i form av bøker, flygeblader og andre trykksaker som kunne nå flere.
Hearts of Iron
Hearts of Iron lar spilleren ta kontroll over en nasjon i verden og lede den gjennom andre verdenskrig og årene rett før og etter den. Hearts of Iron er det første spillet en strategispillserie med samme navn. Tre ekstra spill har blitt utgitt i serien: Hearts of Iron II, Hearts of Iron III og Hearts of Iron IV.
Anslag
Billedkunst
Også i billedkunsten finnes elementer som ligner. Selv om det tar tid å utarbeide et kunstverk, er det i møtet med betrakteren det skal stå eller falle.
Karikatur
Historikk
Da Napoleon Bonaparte kom til makten i 1799, beordret han alle satiriske utgivelser i Paris stanset, og lot politisjefen Joseph Fouché vite at det ikke skulle tolereres om vitsetegnere harsellerte over Napoleons utseende. Den engelske karikaturtegneren James Gillray tegnet en karikatur av Napoleons kroningsprosesjon. Napoleon forlangte rasende at enhver som forsøkte å smugle tegningen inn i Frankrike, skulle i fengsel. Han sendte også en formell diplomatisk klage mot Gillray gjennom sin ambassadør i London, og sverget på at om han lyktes med å invadere England, skulle han personlig spore opp kunstneren. Da Napoleon i 1802 forhandlet med England om Amiens-traktaten, ville han ha med en passus om at vitsetegnere som avbildet ham, var å anse som drapsmenn og falsknere, og skulle utleveres og stilles for retten i Frankrike. Forvirret avslo de engelske forhandlerne kravet hans.
Hearts of Iron
Spillet
Spillet går ut på å lede et land mot og i en krig. Man må gjøre valg knyttet til krigsstrategi, politikk og ideologi. Målet med spillet er å løse din e oppdrag. I Hearts of Iron har man tre forskjellige oppdrag. Det første starter 1. januar 1936, det andre i 1939 og det siste i 1941. Spillet slutter uansett i 1947.
Anslag
Billedkunst
De klassiske kunstnerne fra antikkens Hellas brukte gjenkjennelighet og gode proporsjoner som virkemidler. Kjent er også dramatiske positurer. Det gjelder å bestemme hvor det første blikket skal falle, og så lede blikket rundt i verket til hele fortellingen er på plass.
Karikatur
Historikk
Da Charles Philipon (1800-62) lanserte La Caricature, fremstilte han kong Ludvig Filip, som han anklaget for korrupsjon og udugelighet, i form av en pære. Kongen ble rasende, fikk bladet stanset, og alle usolgte eksemplarer i Paris ble kjøpt opp. I november 1831 stod Philipon for retten, for å ha trykt «fornærmelser mot kongens person» i La Caricature. I en stappfull rettssal takket han anklagerne for å ha sørget for å få en så farlig mann som ham selv arrestert. Han påpekte likevel at de hadde forsømt seg når de hadde glemt å arrestere alt som var pæreformet. Også pærene burde arresteres, der de hang på trærne rundt om i Frankrike, ettersom også de var lovbrytere. Retten syntes ikke dette var morsomt, og Philipon satt et halvt år i fengsel. Da han ble løslatt, gjentok han pære-spøken i Le Charivari året etter. Dermed var det duket for et nytt fengselsopphold. Sammenlagt satt Philipon to år i fengsel for å ha tegnet kongen som en frukt. På 1900-tallet fortsatte satiriske og politiske karikaturtegninger blant annet i dagspressen. Rasistiske motiver er særlig kjent fra Nazi-Tyskland, men også fra USA og Russland. Vinteren 2006 førte tolv danske karikaturtegninger av profeten Muhammed til voldsom debatt og internasjonale opptøyer i muslimske land.
Hearts of Iron
Spillet
Alternativene man har når man skal velge et land å starte med har sin bakgrunn fra andre verdenskrig.
Anslag
Musikk
Åpningstonene i et musikkverk er ofte viktige. Av de mere kjente er Beethovens Skjebnesymfoni kanskje mest kjent. Temaet ble blant annet brukt som intro til BBCs nyhetssendinger under annen verdenskrig.
Karikatur
Norske karikaturtegnere
Enkelte regner tegneren Gerhard August Schneider (1842–1873) som Norges første karikaturtegner. Han tegnet blant annet portretter for vittighetsbladet Vikingen fra 1863. Blant de ledende norske utøverne finner vi Olaf Gulbransson og Ragnvald Blix, og blant dagens aktive tegnere Finn Graff, Inge Grødum, Steffen Kverneland. Tegnerne i lista er i hovedsak ordnet kronologisk etter fødselsår.
Hearts of Iron
Spillet
En av utfordringene du møter å spillet er at du må beholde makten i ditt eget land. Det gjør du ved å velge handlingene i spillet slik at innbyggerene i landet ditt ikke missliker deg. Det er også viktig å krige strategisk slik at du ungår at krigen blir for lang.
Anslag
Musikk
Opera følger fra gammelt av egne regler. Overtyren skal presentere de musikalske hovedtemaene som følger, men gjerne på en litt fordekt måte, slik at publikum først kjenner igjen temaene når de kommer i forestillingen.
Karikatur
Karikatur- og vittighetstegnere i andre land
{| border="0" width="100%"
Hearts of Iron
Lyd
Musikken i spillet er av den klassiske typen. Richard Wagner sin musikk preger mye av spillet med blant annet Götterdämmerung. Dette er musikk som passer godt inn i den gamle stilen på spillet generelt. Götterdämmerung betyr ragnarok og er også tittelen på et av oppdragene.
Militærstyrker
Oppretting av styrker foregår i et eget panel, man kan i realitet bygge så mye man vill bare man har menn nok. Hver styrke man bygger i dette panelet er en divisjon og hver divisjon har en leder. Man kan faktisk velge mellom flere hundre ulike offiserer blant annet i Tyskland. Etterhvert som krigføringen pågår må man forsterke styrkene med nye menn ettersom de gamle faller bort.
Forskning
Man kan velge om man vil fokusere på forskning eller og bygge krigsmatriell. Dette er noe av det som gjør spillet både krevende og morsomt. Alt kan forskes på fra stridsvogn til atomreaktor Etter en hvis tid kan man faktisk utvikle en A eller H bombe. Dette gjør at mange land kan skaffe seg både makt og innflytelse.
Nye spill og utvidelser
2. januar 2005 kom spill nummer to i serien, Hearts of Iron 2. Dette spillet har fått enda bedre kritikker en eneren og regnes som et av verdens beste strategispill. Til Hearts of iron 2 har det kommet to expansionspakker Doomday og Armageddon.
I Armageddon får man først og fremst litt utvidet spilletid, pluss at man får et par nye kamp scenarioer.
PH-hjelmen
PH-hjelmen erstattet P-hjelmen i oktober 1915 og var satt inn med heksamin som gav bedre vern mot fosgene gasser. Det ble laget rundt 14 millioner masker og de var i bruk frem til slutten av krigen blant støttetroppene. PHG-hjelmen kom i januar 1916 og liknet på PH-hjelmen, men hadde en ekstra munnstykke laget av gummisvamp som beskyttet bedre mot tåregass. Rundt en og en halv million masker av denne typen ble produsert i 1916-1917.
Thomas Kuhn
Thomas Samuel Kuhn (født 18. juli 1922 i Cincinnati, død 17. juni 1996 i Cambridge i Massachusetts) var en amerikansk fysiker, vitenskapsteoretiker og historiker.
Kuhn er kjent for å ha popularisert begrepene paradigme, og paradigmeskifte i vitenskapsfilosofien.
Biografi
Tok doktorgrad i fysikk i 1949 fra Harvard. Han underviste i vitenskapshistorie fra 1948 til 1956. Etter å ha jobbet på Harvard, foreleste han i Berkeley ved både filosofi- og historieinstituttet. Han ble utnevnt til professor i vitenskapshistorie i 1961. I 1964 ble han professor i vitenskapsfilosofi og vitenskapshistorie ved Princeton University. Fra 1979 til 1991 forsket han ved Massachusetts Institute of Technology (MIT).
Thomas Kuhn var en av flere vitenskapsteoretikere som omkring 1960 satt spørsmålstegn ved den rådende oppfatning av vitenskapens utvikling og karakter, og som henviste til vitenskapshistorien som belegg for at denne ikke var riktig. Kuhns argumentasjon i boken Vitenskapelige revolusjoners struktur er nært knyttet til historiske eksempler på hvordan vitenskapen utvikles. Utgangspunktet i vitenskapshistorien betyr imidlertid ikke at Kuhn bare ønsket å si noe om hvordan vitenskapen faktisk har utviklet seg. Vitenskapshistorien danner grunnlag for en vitenskapsteori, en allmenn teori om vitenskapens karakter og spesielle funksjonsmåte.
Den klassiske oppfatningen av vitenskapens utvikling og arbeidsmåte passer ifølge Kuhn godt på det han kaller normalvitenskap. Normalvitenskapen er imidlertid bare en fase av vitenskapens utvikling. Forutsetningen for normalvitenskapens arbeidsmåte er at den bygger på og forholder seg ukritisk til et allerede etablert paradigme. Under det normalvitenskapelige arbeid framkommer det imidlertid alltid anomalier, resultater som ikke passer med det gjeldende paradigme. Dersom det oppstår spesielt sta eller alvorlige anomalier, kan dette lede fra den normalvitenskapelige tilstand til en tilstand av krise og ekstraordinær vitenskap. Denne kjennetegnes av viljen til å prøve ut teorier som ikke passer med paradigmet for å forklare de fenomener som ikke passet. Vitenskapen er dermed på vei mot et nytt paradigme, som blir grunnlag for en ny normalvitenskapelig tradisjon.
Kuhns framstilling av vitenskapens utvikling som en syklisk prosess, og understrekningen av normalvitenskapens grunnlag i et paradigme, er imidlertid ikke det viktigste ved hans teori. Det avgjørende ved teorien er beskrivelsen av den situasjon der det finnes to konkurrerende paradigmer. Kuhns kontroversielle påstand var at valget mellom to paradigmer ikke kunne foretas ut fra rasjonelle kriterier, da hva som egentlig er rasjonelle kriterier vil være blant de tingene som de to paradigmene bestemmer ulikt. Herav betegnelsen revolusjon. Striden lar seg ikke avgjøre ved appell til en høyere instans, fordi selve det som pleide å være en appellinstans er omstridt. Utfallet av konkurransen vil dermed avhenge av hver enkelt forskers overbevisning, hver enkelts valg ut fra subjektive kriterier. På det mest fundamentale plan bestemmer ifølge Kuhn paradigmet hvilke kategorier av ting som finnes i verden, hva forskeren ser. To paradigmer er inkommensurable, det vil si usammenlignbare. Selve tilblivelsen av et nytt paradigme er derfor umulig å redegjøre for, mens forskerens aksept av et nytt paradigme bare kan forstås som en omvendelse.
Kuhn påsto at vitenskapens valg av paradigme ikke kan avgjøres ved hjelp av logiske argumenter, at hele vitenskapens rasjonalitet og metodiske framgangsmåte hviler på et fundament som ikke fullt ut lar seg rasjonalisere. Det betyr at det til enhver tid er gruppen av vitenskapsmenn som avgjør hva som er god vitenskap og hva som ikke er det. Selv om dette kan være vanskelig å svelge for vitenskapens utøvere må det kunne sies å være en historisk rimelig påstand. Vitenskapshistorikeren Kuhn anså i hvert fall konkurransen blant forskere for å utgjøre den faktiske verifikasjons- og falsifikasjonsprosess.
Vitenskapelige revolusjoners struktur
Kuhns mest kjente verk er Vitenskapelige revolusjoners struktur (en: The Structure of Scientific Revolutions) fra 1962. Her hevdet Kuhn at vitenskapen ikke utviklet seg ved gradvise akkumulering av viten, men gjennom omveltninger i den vitenskapelige forståelsen. Kuhn kalte disse omveltningene «paradigmeskifter», et uttrykk lånt fra lingvistikken. Paradigmeskiftene inntraff sjelden ved at forskersamfunnet aksepterte de nye teoriene, men ved at den gamle forskergenerasjonen pensjoneres og en ny forskergenerasjon rykker inn i deres posisjoner.
Ifølge Kuhn kan ikke flere paradigmer eksistere samtidig, ettersom begrepet betyr den dominerende, etablerte metoden og forklaringsrammen innen en vitenskap på et gitt tidspunkt.
Kuhns begreper fra Vitenskapelige revolusjoners struktur har gått inn som startpunkt i enhver diskusjon om vitenskapsfilosofi de siste 40 år. Det kan derfor argumenteres for at bokens teori selv har status som paradigme.
Vitenskapen har hatt en helt spesiell posisjon i moderne tid. Den har vært ansett som leverandør av en type kunnskap som er sikrere enn den kunnskap som andre disipliner kan gi. Historisk har vitenskapen fullstendig fortrengt tidligere konkurrenter som teologi og filosofi. Spesielt fra omkring midten av 1800-tallet har en slik oppfatning vært støttet av den teknologiske utviklingen, som på en håndfast måte ser ut til å bekrefte at vitenskapens kunnskap er av overlegen kvalitet og at vitenskapen i motsetning til andre kunnskapsdisipliner gjør framskritt.
A Real Live Dead One
A Real Live Dead One er et konsertalbum fra det britiske heavy metal-bandet Iron Maiden.
Thomas Kuhn
Vitenskapelige revolusjoners struktur
Vitenskapsteorien forsøker å si noe om karakteren av den vitenskapelige praksis. Vitenskapens suksess har naturlig nok skapt interesse for hva det er den egentlig gjør. Ifølge den klassiske forestillingen om vitenskapens arbeidsmåte skyldes suksessen at vitenskapen forholder seg strengt til det som faktisk kan observeres. Vitenskapens teorier utledes på bakgrunn av observasjon og prøves mot observasjon. Dersom teorien lykkes i å forutsi tingenes oppførsel er den verifisert, lykkes den ikke er den falsifisert.
A Real Live Dead One
Albumet ble utgitt i 1998 og består av konsertopptak fra flere konsertopptredener. Albumet er et samlealbum av albumene A Real Dead One og A Real Live One
Thomas Kuhn
Vitenskapelige revolusjoners struktur
Denne klassiske forestillingen er forlatt. Verken observasjon eller induksjon kan regnes som helt uproblematiske. I stedet har det kommet opp nye teorier om vitenskapens arbeidsmåte. Kuhn hadde en historisk tilnærming til vitenskapsteorien og hevdet at ny viten var å betrakte som et paradigmeskifte.
A Real Live Dead One
Sporliste
Alle spor av Steve Harris, unntatt hvor annet er nevnt.
Yggdrasil (konferanse)
Yggdrasil er en årlig konferanse for digitale brukeropplevelser, interaksjonsdesign og teknologi. Konferansen er tverrfaglig og deltagerne er informasjonsarkitekter, interaksjonsdesignere, nettredaktører, webdesignere og beslektede fagfolk i private og offentlige virksomheter. Målet er å bidra til nyskapning, faglig utvikling og nettverksbygging.
Konferansen arrangeres av en programkomité bestående av frivillige fra bransjen, i regi av Den Norske Dataforening. Tidligere ble konferansen arrangert av faggruppene Brukervennlige IT-systemer (BITS), Forum for brukerdokumentasjon (FOBDOK) og Webkommunikasjon i Den Norske Dataforening.
Konferansene har et variert program med plenumsforedrag, workshops, minikurs, diskusjonsgrupper og prototypingskonkurranse.
Konferansens navn, Yggdrasil viser til verdenstreet fra norrøn mytologi. Konferansens logo er en hval.
Allround-NM på skøyter 2012
Allround-NM på skøyter 2012 ble avholdt 17. og 18. desember 2011 på Tønsberg Kunstis i Tønsberg. Arrangør var Tønsberg Turnforening. Det var 600 betalende tilskuere 1. dag.
Det ble utprøvd heatstart på siste distanse for både damer og herrer med 4 løpere av gangen, som startet samtidig som et forsøk på fornyelse av skøytesporten. Distansene ble da 13 runder eller 5 037,5 m for kvinnene og 26 runder eller 10 075 m for herrene med innersvinger i vanlig løpebane.
Tidligere allround-NM -vinnere i Tønsberg: Per Ivar Moe (1964) og Roar Grønvold (1972) var tilstede lørdag 17. desember som vertskapets gjester. Hjalmar Andersen, Bjørn Tveter, Terje Andersen og Roar Grønvold delte ut blomster til de 3 beste på distansene under blomsterseremoniene.
Program
Tønsberg Janitsjarkorps spilte under åpningsseremonien.
Kvinner
Tall bak tid er plassering.
Menn
Tall bak tid er plassering.
500 meter kvinner
Njåtun falt i sine oppvarmingsrunder på isen rett før start og tok eggen på skøyta si. Hun rakk ikke å fikse problemet før start men gjorde et forsøk, men med siste sindre på en 500m og ingen ting til å skyve fra med i svingen så gikk hun overrende igjen.
500 meter menn
* = manuell tid gjort om til elektronisk tid.
Eksterne lenker
Nyhetssider om NM Bildeserie
Den namibiske selvstendighetskrigen
Den namibiske selvstendighetskrigen, som varte fra 1966 til 1988, var en geriljakrig hvor det nasjonalistiske South-West Africa People's Organization (SWAPO) og enkelte andre kjempet mot Apartheid-regimet i Sør-Afrika.
Under Første verdenskrig hadde Sør-Afrika erobret Tysk Sørvest-Afrika fra Det tyske keiserriket, og annekterte dette området. I 1966 vedtok FN en resolusjon som avviklet Sør-Afrikas mandat over området, og plasserte det under administrasjon av FN. Sør-Afrika anerkjente ikke denne resolusjonen, og fortsatte å styre over regionen. Som et resultat av dette valgte nasjonalistbevegelsen SWAPO å gå til krig mot Sør-Afrika.
Den 26. august var den første store trefningen, da SWAPO gjennomførte et angrep på sørafrikanske styrker i Omugulugwombashe. Slaget markerte det første slaget i Namibias kamp for selvstendighet, og er idag en allmenn fridag i Namibia. FN kaller datoen «Namibia-dagen», men i Namibia blir den referert til som «Heltenes dag».
Krigen var i stor grad asymmetrisk, og SWAPO var hele tiden underlegen de sørafrikanske styrkene i både teknologi og militær styrke. Til tross for dette, greide organisasjonen i lyktes i krigen, delvis på grunn av at krigen i Angola bidrog til at kapasiteten til de sørafrikanske styrkene ble spredt, og delvis på grunn av folkelig støtte og støtte fra andre land. Angola, Zambia, Cuba og USSR var hele tiden direkte involvert, og SWAPO brukte Angola som en base for sine angrep. Norge støttet SWAPO aktivt fra 1974.
Krigen endte med Namibias selvstendighet den 21. mars 1990, og valg ble avholdt. SWAPO vant 55 av 72 seter i nasjonalforsamlingen, og kunne dermed danne regjeringsmakt med klart flertall.
Til tross for at Namibia ble selvstendig, beholdt Sør-Afrika kontrollen over den viktige havnebyen Walvis Bay, som tidligere var blitt grunnlagt av britene i deres forsøk på å komme tyskerne i forkjøpet i regionen. Sør-Afrika fortsatte også å kontrollere flere småøyer langs kysten av Namibia, de såkalte «Pingvinøyene». Dette innebar at farvannene utenfor store deler av Namibias kyst forble under sørafrikansk suverenitet. Først i 1994 ble suvereniteten overført til Namibia.
Yu-Gi-Oh! GX
'''Yu-Gi-Oh! GX' er en japansk animert film, anime, som er en avlegger og en fortsettelse av den japanske tegneserien, manga, Yu-Gi-Oh!''. Den innledes med at karakteren Jaden Yuki (Judai Yuki på japansk) får et Winged Kuriboh-kort fra Yugi Muto, den gamle Duel Monsters-kongen, mens han er på vei til opptagelsesprøve ved Kaibas Duellakademi. Serien følger de ulike hendelsene til Jaden og vennene hans. ''Yu-Gi-Oh! GX'' ble første gang vist i Japan den 6. oktober 2004.
Handling
Unge Jaden Yuki har en drøm om å bli en duellmester i et kortspill som heter «duel monsters». Han søkte på å bli med i Duellakademiet der han skulle trenes opp til å bli akkurat det. Men for å bli en mester måtte han gjennom en prøve: beseire en av de andre nybegynnerne med duellskolens egen tilpassende kortstokk, som var mulig å slå for en nybegynner. Derimot likte ikke en av lærerne, Dr. Crowler, ham av den grunn og sa at han selv kunne utfordre Jaden istedenfor en av elevene. Han bruker ikke skolens kortstokk, men sin egen. Jaden greide likevel å slå Dr. Crowler i duell, består således prøven og får komme inn på akademiet.
De tre akademiene
På duellakademiet finnes det tre internater: Slifer rød, Obelisk blå og Ra gul. Obelisker er konge på haugen, Ra nest best, og deretter er det Slifers, de røde miraklene. De er bunnskrapte og idiotiske.
Nr. 19
'Nr. 19' er en norsk reality-TV-serie med Katrine Moholt som gikk på TV 2 i 2004. Konseptet gikk ut på at fire par skulle flytte inn i hver sin nedslitte leilighet. Parene fikk deretter 350,000 kroner og ti uker til rådighet til å pusse dem opp. Leilighetene ble så solgt i en direktesendt finale, og det paret som oppnådde høyest pris vant hovedpremien. Men for at alle parene skulle få noe igjen for strevet, fikk de utbetalt differansen mellom takst ved oppstart og endelig salgssum. Byggmester Otto Robsahm overvåkte og evaluerte arbeidet. Serien var basert på det australske konseptet The Block, som ble en stor suksess i hjemlandet.
''Nr. 19'' hadde høye seertall. Mandagsprogrammene hadde med et snitt på 692,000 seere, mens spesialsendingene på onsdager hadde et snitt på 496,000. Finalen ble sett av 870,000. Til tross for suksessen ville ikke TV 2 lage en ny sesong, blant annet fordi det var vanskelig å få konseptet til å fungere, og at andre sesong i Australia ble en gedigen fiasko.
Serien ble tildelt Gullruten 2004 for beste reality/dokusåpe.
Inger Liv Bjerkreim Nilsen
Inger Liv Bjerkreim Nilsen (født 12. april 1988 i Kristiansand) er en norsk motbakke-, langrenns- og orienteringsløper, samt triatlet, som har representert Bækkelagets Sportsklub, Lillehammer Orienteringsklubb, Rustad Idrettslag og Team United Bakeries, og er søsteren til landslagsløperne Vegard Bjerkreim Nilsen og Betty Ann Bjerkreim Nilsen.
Bjerkreim Nilsen har blant annet vunnet Norseman, Oslos Bratteste, Skåla Opp, Marka Rundt, Fagervann Opp og Holmenkollmarsjen to ganger.
Langrenn
Bjerkreim Nilsen ble tatt ut i troppen til U23-VM på ski 2009 i franske Praz de Lys, hvor hun endte på 23.-plass under 10 kilometer klassisk og to dager senere på 20.-plass under 15 kilometer jaktstart.
12. mars 2009 debuterte Bjerkreim Nilsen i verdenscupen i langrenn under sprinten i Trondheim, hvor hun endte på en 49.-plass i prologen og to dager senere på 35.-plass på tremila.
Hun endte på en 7.-plass under Vasaloppet 2014; 9 minutter og 13 sekunder bak vinneren Laila Kveli.
Skeleton suit
Skeleton suit, eller bare Skeleton, («skjelettdress») er det engelske navnet på en drakt eller dress for små gutter som var vanlig i engelsk og annen vestlig empiremote fra ca. 1790 til 1820. Den bestod av en tettsittende jakke eller trøye, med korte eller lange ermer, som var festet med knapper under en stram bukse med høyt liv til oppunder armene. Buksa og trøya var sydd i samme stoff. Disse plaggene blir ofte beskrevet som en av de tidligste eksemplene på barnemote med eget snitt som var spesielt utformet for barn og ikke bare var voksenklær i liten størrelse.
Tidligere, og også seinere, bar små gutter kjoler, det vil si serker eller barnekitler, inntil de ble store nok til å kunne gå i bukser, en overgang som på engelsk har blitt kalt breeching. Likenende plagg ble båret av små gutter fram til 1930-tallet.
Dressen fikk kallenavnet skeleton suit fordi den gjorde barnekroppen slank og tynn som på et skjelett.
Skeleton suits er vanlige plagg i de nostalgiske og idylliserte illustrasjonene til Kate Greenaway, en stildannende billedbokskaper som var tilknyttet Arts and Crafts-bevegelsen i England sist på 1800-tallet.
The Shitsez
The Shitsez er en electrorock-gruppe fra Oslo. Gruppa ble dannet av Caroline Ingeberg og Jeanette M. Larsen i 2008, og ga ut albumet «Taking out the Trash» i 2010. Larsen valgte i 2010 å forlate bandet, og Şirin M. Våge Corbacioglu ble ny vokalist.
Bandets låt «Next Big Thing» ble brukt i promoen for NBCs program «America's Next Great Restaurant» i mars 2011
Hertug av Atholl
Hertug av Atholl er en britisk adelstittel, navngitt etter Atholl i Skottland, som ble opprettet kun en gang i britisk historie av dronning Anne av Storbritannia i 1703 for John Murray, 2. marki av Atholl.
Den nåværende hertugen holder tallrike subsidiære titler: marki av Atholl (opprettet 1676), marki av Tullibardine (1703), jarl av Atholl (1629), jarl av Tullibardine (1629 og 1676), jarl av Strathtay og Strathardle (1703), vicomte av Balquhidder (1676), lord Murray av Tullibardine (1604), og lord Murray, Balvenie og Gask (1676). Alle disse tilhører den skotske adelen.
Hertugens eldste sønn og arving holder ærestittelen som marki av Tullibardine. Mellom 1846 og 1957 var hertugen også baron Glenlyon i Storbritannia, noe som gjorde det mulig for ham å sitte i Overhuset. Da dette baroniet ble nedlagt i 1957 hadde hertugen av Atholl den tvilsomme ære å være den høyest rangerte adelsmann uten et sete i Overhuset inntil loven om adelen i 1963 (da alle arvelige skotske adelsfolk fikk retten til å sitte i denne forsamlingen).
Hertugen av Atholl er den arvelige klanhøvdingen av klan Murray.
Historie: Mormaerdømmet/jarldømmet Atholl
Mormaer eller jarl av Atholl viser til en middelaldersk grevetittel som går tilbake til høylansdprovinsen Atholl (Ath Fodhla), i dag i nordlige Perthshire.
Atholl er et spesielt mormaerdømme ettersom en konge av Atholl er rapportert fra den piktiske tiden. Den eneste av de andre piktiske kongedømme som er kjent fra samtidige kilder er Fortriu og Circinn. Faktisk gjentar det tidligste dokument fra 1200-tallets kilder kjent for moderne forskere kravet at Atholl var et oldtids piktisk kongedømme. På 1000-tallet kan den kjente Crínán av Dunkeld ha hatt posisjonen som mormaer.
Kongelige forbindelser med Máel Muire, som var sønn av Duncan I av Skottland (gælisk Donnchad mac Crínáin), og den yngre bror av Malcolm III av Skottland (Máel Coluim III mac Donnchada). Matad var kanskje den mest kjente av mormaerne, far til den gælisk-norrøne Harald Maddadsson, en notorisk opprører sett fra de skotske kongenes synsvinkel og hersket over Orknøyene som jarl. Slektslinjen til Máel Muire og Crínán ebbet ut da Forbhlaith, datter av mormaer Henry giftet seg med David de Hastings. Det sistnevnte ekteskapet frambrakte en datter, Ada, som ble giftet inn i familien Strathbogie, en normannisk adelsslekt med tilknytning til Fife. Den familien hersket fram til den skotske uavhengighetskrigen da familien (eller klanen) Campell tok over. Den gikk til slutt over til familien Stewart.
Tradisjonell bolig og militær kommando
Hertugene av Atholls tradisjonelle bolig er borgen Blair Castle, skjønt familien eide flere andre boliger og slott i fortiden, mest kjent er Huntingtower Castle, Balvenie Castle, Tullibardine Castle og Dunkeld House (de sist to er revet).
Barokkobo
Barokkobo er en variant av obo som ble utviklet i musikkmiljøet rundt franskekongens hoff på midten av 1600-tallet, blant andre av Jean de Hotteterre. I dag brukes instrumentet under historisk informerte oppføringer av barokkmusikk.
Hertug av Atholl
Tradisjonell bolig og militær kommando
Holderen av tittelen kommanderer også den eneste lovlige private hær i Europa, Atholl Highlanders, hvis hovedkvarter er ved Blair Castle.
Tidlige mormaere/jarler av Atholl
Etter David II, to av andre med hans navn har krev herreskapet, skjønt ingen utøvde den:
Barokkobo
I barokken ble oboen spilt av blokkfløytistene, da grepene stort sett var like
Hertug av Atholl
Jarler av Atholl, sjette opprettelse (1403)
Tapte jarledømmet ved sin brors død, Robert III av Skottland, i 1406.
Barokkobo
Som for alle sopraninstrumenter i barokkorksteret spilte oboen svært ofte colla parte med fiolinene.
Hertug av Atholl
Jarler av Atholl, åttende opprettelse (1457)
Lady Janet Stewart av Atholl; Lady Elizabeth Stewart av Atholl; John Stewart, 3. jarl av AthollAtholl (1507–1542); John Stewart, 3. jarl av Atholl (1507–1542); John Stewart, 4. jarl av Atholl (død 1579); og John Stewart, 5. jarl av Atholl (1563–1595).
Marien Ngouabi
Marien Ngouabi, også stavet N'Gouabi (født 31. desember 1938, Ombellé, Cuvette, Mellomkongo, Fransk Ekvatorial-Afrika, myrdet 18. mars 1977, Brazzaville, Folkerepublikken Kongo) var en brazzavillekongolesisk offiser og sosialistisk politiker fra kouyou-folkegruppen som styrte Republikken Kongo, som han omdøpte til Folkerepublikken Kongo (fransk: République Populaire du Congo), som han erklærte som Afrikas første marxistisk-leninistiske stat, som landets første militære president fra 1. januar 1969 til han ble myrdet 18. mars 1977. Da han hadde tatt makten i landet grunnla han Parti Congolais du Travail, Det kongolesiske arbeiderparti, som ble landets eneste lovlige parti fram til 1990. Ngouabis folkerepublikk knyttet nære økonomiske og politiske bånd til Sovjetunionen, og ble en del av landets innflytelsesfære, men landet beholdt også et nært politisk forhold til den tidligere kolonimakten Frankrike (se Françafrique).
Barokkobo
Etter barokktiden fikk oboen litt om senn flere halvtonehull og ble forsynt med et stadig mer forbedret system av klaffer samt en enda trangere boring, og utviklet seg etterhvert til den moderne oboen. Men samtidig forsvant barokkoboens spesielle klangegenskaper til fordel for en mer bærende lyd og en jevnere intonasjon og lydstyrke.
Hertug av Atholl
Jarler av Atholl, niende opprettelse (1596)
med den subsidiære tittelen Lord Innermeath (1469)
Marien Ngouabi
Til tross for at Ngouabi styrte landet som diktator og undertrykte opposisjonen, blir hans dødsdag 18. mars feiret som Marien Ngouabi-dagen i Kongo-Brazzaville, mens landets eneste universitet er Marien Ngouabi-universitetet (Université Marien Ngouabi) i Brazzaville.
Hertug av Atholl
Hertuger av Atholl (1703)
Nåværende arving er den nåværende tittelholderens sønn Bruce George Ronald Murray, marki av Tullibardine (født 6. april 1960)