cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nikos Belogiannis
Til tross for mange nasjonale og internasjonale appeller om benådning, dømte krigsretten Beloyannis og elleve av hans medmennesker til døden. Dommene mot de tiltalte forbryterne ble opplest og vedtatt den 15. november 1951. Fire av de tiltalte ble tatt fra fengsel i Kallithea tidlig om morgenen søndag 30. mars 1952 og ble henrettet i Goudi-leiren samme dag. Dommen til de andre medtiltalte til Belogiannis ble senere omgjort til livsvarig fengsel, men på midten av 1960-tallet ble alle løslatt fra fengselet før dødsstraffen ble fullbyrdet.
Quzhou (Handan)
Befolkningen var på 383,702 innbyggere i 1999.
Nikos Belogiannis
Beloyannis ble en av de store heltene i Hellas. Hans navn ble gitt til landsbyen Beloiannisz som ble bygd i Ungarn for å huse flere greske politiske flyktninger som levde i eksil fra slutten av den greske borgerkrigen som tok slutt i 1949, frem til høsten av Georgios Papadopoulos og militær-juntaen og re-etableringen av demokratiet i Hellas som fant sted i 1974.
Granny Smith
Granny Smith er en eplesort. Den stammer fra Australia. Eplesorten er oppkalt etter den britiskfødte epledyrkeren Maria Ann «Granny» Smith (1799–1870) som dyrket fram sorten.
Mattisfoss kraftverk
Mattisfoss kraftverk er et vannkraftverk i Kåfjordbotn i Alta kommune i Troms og Finnmark.
Kraftverket utnytter et fall på 56 meter i Mattiselven (Gavvavzejohka). Kraftverket er et elvekraftverk.
Installert effekt er 2,3 MW fra to francisturbiner. Midlere årsproduksjon er på 8 GWh.
Norge under VM i friidrett innendørs 2010
Norge deltok under VM i friidrett innendørs 2010 fra 12. til 14. mars 2010 i Doha i Qatar.
Parecharista
Parecharista er en slekt av biller som tilhører familien trebukker (Cerambycidae).
Utbredelse
Arten er endemisk for Madagaskar.
Paul Volcker
Paul Adolph Volcker (født 5. september 1927 i Cape May i New Jersey i USA, død 8. desember 2019 ) var formann for den amerikanske sentralbanken Federal Reserve fra august 1979 til august 1987.
Volcker har fått æren for å ta knekken på inflasjonen som plaget amerikansk økonomi på 1970-tallet, gjennom å holde igjen på pengemengden. Det teoretiske grunnlaget for denne ideen kom fra Milton Friedman og hans Monetarisme-teori om at inflasjon/deflasjon skyldes endring i pengemengden. Friedman m.fl argumenterte for at det på lengre sikt var bedre for økonomien med en stabil lav inflasjon, selv om sentralbanken da i perioder må sette opp rentenivået for å holde inflasjonen i sjakk, og dermed gjøre den økonomiske utviklingen dårligere på kort sikt. Pengepolitikken skulle derfor baseres på et inflasjonsmål og rentene styres deretter. Denne politikken førte til en resesjon på kort sikt med tilhørende arbeidsledighet, men fikk også ned inflasjonen fra 13,5% i 1981 til 3,1% i 1983.
Volcker begynte utdannelsen på Princeton University, før han tok mastergrad i politisk økonomi ved Harvard University i 1951. Fra 1951 til 1952 gikk han på London School of Economics.
Etter endt utdannelse begynte Volcker å jobbe ved Federal Reserve Bank of New York. Fra 1957 var han i Chase Manhattan Bank. I 1962 gikk han over i finansdepartementet, før han i 1965 dro tilbake til Chase, nå som visepresident.
Fra 1969 til 1974 var Volcker igjen ansatt i finansdepartementet, der han spilte en viktig rolle i beslutningen om at dollaren ikke lenger skulle backes av gull. Dette ble slutten på Bretton Woods-systemet.
I 1975 ble Volcker leder for Federal Reserve Bank of New York, noe han var frem til han gikk over i Board of Governors som sentralbanksjef.
Wieland Schmidt
Wieland Schmidt (født 23. desember 1953 i Magdeburg) er en tysk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva og 1988 i Seoul.
Schmidt ble olympisk mester i håndball under Sommer-OL 1980 i Moskva. Han var målvakt på det østtyske laget som vant håndballturneringen for menn foran Sovjetunionen og Romania. Øst-Tyskland vant fire kamper og spilte uavgjort 14–14 mot Ungarn i gruppespillet. De vant gruppe-A og var dermed kvalifisert for finalen. I finalen møtte de Sovjetunionen som vant gruppe-B. Finalen, som ble spilt 30. juli 1980, endte med østtysk seier med 23-22. Schmidt spilte alle seks kampene som målvakt i håndballturneringen.
Where You Come From
Sangen
Sangen ligger innenfor sjangrene thrash metal og groove metal, og er preget av en voldelig og sint lyd. Phil Anselmo bruker sin karakteristiske hese og kraftige stemme, mens Dimebag Darrell spiller veldig tekniske soloer, plasser perfekt med riffene i sangen. Teksten forteller om en periode der stemningen i bandet var ganske urolig.
Nicola Riganti
Nicola Riganti (født 24. mars 1744 i Molfetta i Kongedømmet Napoli, død 31. august 1822 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie. Han var senere erkebiskop av Ancona 1816–1822.
Han ble utnevnt til kardinal i mars 1816 av pave Pius VII.
Paul Winge
Winge studerte medisin i Kristiania, han ble cand.med. i 1885 og dr.med. i 1896 med avhandlingen Den retsmedicinske undersøgelse af den sindssyge lovovertræder. Fra 1893 til sin død var Winge politi- og fengselslege i Kristiania. Ved siden av hadde han en stor vitenskapelig produksjon knyttet til samfunnsmedisinske og rettspsykiatriske spørsmål. Hans hovedverk er Den norske sindssygeret historisk fremstillet, utgitt i tre bind, det mest omfattende psykiatrihistoriske arbeid som foreligger på norsk. Verket gir en systematisk fremstilling av gjeldende rettsregler som omgav psykiatrien og deres historie tilbake til den eldste norrøne rett og til romerretten, basert på et stort tilfang av originale kilder. Det inneholder også en møysommelig rekonstruksjon av begrepsappratet om psykiatriske lidelser og av medisinsk tenkning rundt sinnslidelser.
I 1903 ble Winge valgt til medlem av Videnskabsselskabet i Kristiania.
Winges faglige interesser favnet bredt og han kombinerte i sine avhandlinger perspektiver og innsikter fra en rekke forskjellige vitenskapelige disipliner, som antropologi, språkvitenskap og seksologi foruten medisin, psykiatri og genetikk. De fleste av hans vitenskapelige arbeider var knyttet til aktuelle politiske spørsmål, som kvinnesak og rettspsykiatri. Winge var en markant motstander av likestilling mellom kjønnene, og baserte sitt standpunkt på en sosialbiologisk forståelse av samfunnet. Winge var en sentral pådriver for opprettelsen av Den rettsmedisinske kommisjon i 1900, selv om denne ikke ble innrettet helt i tråd med hans syn på hvordan den burde være. Winge satt ikke desto mindre som fast medlem av kommisjonen fra opprettelsen og frem til sin død.
Winge døde i 1920 som følge av skader han pådro seg da han ble påkjørt av en bil.
Golddajávri
Golddajávri (tidligere Gåldajavri, svensk Koltajaure, finsk Koltajärvi) er en innsjø øverst i Stordalen sør i Storfjord kommune. Sjøen ligger akkurat på vannskillet mellom Norge og Sverige/Finland, og har derfor utløp i begge ender, en såkalt pseudo-bifurkasjon.
Utløpet i nordvest renner etter vel to kilometer sammen med Breidalselva og danner Stordalselva. Nær utløpet i sørøst står en treriksrøys, der grensene mellom Norge, Sverige og Finland møtes. Fra dette utløpet danner vassdraget riksgrense mellom Sverige og Finland hele veien ned til Bottenvika.
Aranjuez (andre betydninger)
Stedsnavnet Aranjuez er brukt på flere byer og bosetninger i mange spansktalende land.
Ella Kivikoski
Ella Margareta Kivikoski (født 25. mai 1901 i Tammerfors, død 27. juli 1990 i Helsingfors) var en finsk arkeolog, amanuensis ved Den arkeologiske kommisjonen i 1933, kort tid leder for dets oldtidsavdeling siden professor i Finlands og Nordens arkeologi ved Helsingfors universitet 1948-69. Kivikoskis vitenskapelige produksjon omhandler først og fremst Finlands jernalder, men forskningsfeltet berørte hele Norden og Baltikum, men hun var spesielt interessert av Egentliga Finlands oldstidshistorie.
Ben Macdhui
Ben Macdhui (skotsk gælisk: Beinn Mac Duibh, på engelsk staves det også Ben Macdui  og Ben MacDui) er et fjell i Cairngorms i det skotske høylandet i Storbritannia.
Ella Kivikoski
Ella Kivikoski innledet sine studier i historie, men gikk snart helt over til arkeologien. Hun var den første kvinnelige professoren i arkeologi. Hun tok doktorgrad med en avhandling som berørte jernalderen ved Aura å med Die Eisenzeit im Auraflussgebiet, et verk i daglig bruk og med varig verdi. Kivikoski sammenlignet på 1930-tallet gravtypene og en del av gjenstander med kulturer i Wisła og antok at Kärsämäki-gravfelt i ovennevnte Aura ådal tilhørte en gotisk handelskoloni, men framholdt samtidig at gravformene også hadde motstykker i Sverige. Spørsmålet er fortsatt ubesvart.
Ben Macdhui
Fjellet er 1 309 meter over havet, og er derfor det nest høyeste fjellet i Skottland og i Storbritannia. Det er det høyeste fjellet i Cairngorms. Fjellet har en relativ høyde (primærfaktor) på 950 meter, den niende høyeste i Storbritannia.
Ella Kivikoski
Kivikoski skrev også mange sognehistoriker og utga i 1961 oversikten Suomen esihistoria (sv. övers. Finlands förhistoria, 1964). Hun var også interessert i Ålands oldstid – hennes morfar var ålending – og utførte et stort antall utgravninger, hvor hun samvittighetsfullt publiserte artikler om. Kivikoski utga også Finlands arkeologiske bibliografi inntil 1980. Hennes egen produksjon omfatter drøyt 130 titler.
Ben Macdhui
Etter britisk klassifisering av fjell regnes Ben Madhui som en «munro» og en «marilyn».
Ella Kivikoski
Mellom 1962-68 var Kivikoski leder for Den finske fortidsminnesforeningen. Hun hadde utmerket kontakt med sine nordiske kollegaer.
Publikasjoner
Dessuten var Kivikoski medarbeider og redaktør for mange verk og i ulike tidsskrifter.
Neolucia
Neolucia er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).
Utseende
Middelsstore blåvinger uten stjerter på bakvingene. Oversiden hos begge kjønn er brun, vingefrynsene langs ytterkanten er vekselvis brune og hvite. Undersiden er lyst gråbrun med mørkere tverrstriper, på bakvingen gjerne med et par pileformede, svarte flekker.
Levevis
Larvene lever på busker i erteblomstfamilien og lyngfamilien.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia, inkludert Tasmania.
Paje (Tanzania)
Paje er en landsby på østkysten av øya Unguja, som er en del av Zanzibar i føderasjonen Tanzania. Den ligger mellom landsbyene Bwejuu i nord og Jambiani i sør.
Innbyggerne livnærer seg primært av fiskeri, men i senere år har også turisme og kultivering av rødalger vokst frem. Det ligger mange hoteller langs Pajes strand (Paje Beach).
Støttekomiteen for Vest-Sahara
Støttekomiteen for Vest-Sahara (SKVS) er en norsk organisasjon som ble opprettet 1. oktober 1993 av Hans Morten Haugen, Are Hovdenak, Arnljot Ask og Ronny Hansen. Komiteen er en norsk medlemsorganisasjon som arbeider for å fremme saharawienes rett til selvbestemmelse og et fritt Vest-Sahara. Komiteen har et arbeidsutvalg bestående av seks personer.
Organisasjonen sprer informasjon om den marokkanske okkupasjonen av landet. De viktigste kampanjeområdene har vært å stanse de utenlandske selskapene som jobber for marokkanske myndigheter inne i de okkuperte områdene, samt å legge press på Marokko når alvorlige overgrep til stadighet blir begått overfor den saharawiske sivilbefolkningen.
Haikou Meilan internasjonale lufthavn
Haikou Meilan internasjonale lufthavn (kinesisk: 海口美兰国际机场, pinyin: Hǎikǒu Měilán Guójì Jīchǎng) er den største lufthavnen i øyprovinsen Hainan i Folkerepublikken Kina. Lufthavnen ligger 25 km fra Haikou sentrum, og ble åpnet i 1999.
Støttekomiteen for Vest-Sahara
I tillegg jobber SKVS for å øke norsk bistand til flyktningleirene i Algerie. Fram til 2005 la organisasjonen stort press på Vest-Saharas frigjøringsbevegelse Polisario for å løslate marokkanske krigsfanger som ble tatt til fange under frigjøringskrigen på 1970- og 1980-tallet.
Organisasjonens mål er å jobbe for at den saharawiske befolkningen skal få utøve sin legitime rett til selvbestemmelse, og delta i en folkeavstemning om landets fremtid, slik den er nedfelt i en lang rekke FN-resolusjoner.
For SKVS er det viktig å knytte allianser med andre frivillige organisasjoner, samt politiske partier, fagforeninger, forskningsmiljøer og myndigheter i inn- og utland. Organisasjonens viktigste partner i Norge gjennom det siste tiåret har vært Studentenes og Akademikernes Internasjonale Hjelpefond, som har støttet de afrikanske frigjøringsbevegelsene siden 1960-tallet.
Organisasjonens høyeste organ er årsmøtet. I tiden mellom årsmøtene er Støttekomiteen styrt av et arbeidsutvalg. Organisasjonen har ingen fast ansatte, men har som mål å etablere et fast sekretariat i løpet av få år. Hittil har alt arbeid blitt gjort frivillig. Støttekomiteen er medlem av Fellesrådet for Afrika.
Organisasjonen har de fleste år etter opprettelsen i 1993 vært ledet Ronny Hansen, som gikk av ved årsmøtet i 2010.
Eksterne lenker
Vest-Sahara.no
LOs likestillingspris
LOs likestillingspris er en norsk likestillingspris som deles ut av Landsorganisasjonen ut hvert fjerde år siden 1997 i forbindelse med LO-kongressen. Prisen gis til en person, organisasjon, institusjon eller bedrift som har gjort en særskilt innsats for å fremme likestilling mellom kvinner og menn i norsk arbeids- og samfunnsliv. Prisen er en miniatyr av statuen Arbeiderkvinnen laget av billedhuggeren Nils Aas samt et pengebeløp.
ICloud
iCloud erstatter MobileMe.
Cumulus
Utseende
Haugskyer varierer svært mye i størrelse, omfang, form, bevegelser, farger osv. Samtidig sier utseendet mye om hva slags vær vi kan vente oss.
I klar luft er haugskyer skarpt avtegnet mot den blå himmelen. De er hovedsakelig hvite, særlig hvis vi betrakter dem med sola i ryggen – med en mørkere og oftest flat underside. Undersiden kan bli nærmest svart i store haugskyer, særlig når de ligger langt borte og sola skinner på dem – den kan også være blåaktig. I disig luft blir haugskyene ofte gulaktige, av og til jevnt grå – eller med sjatteringer fra oransje til brannlilla. Hvis de ligger i skygge, kan også små haugskyer virke jevnt grå. Haugskyer kan være skjult av lavere eller mer nærliggende skyer, men dannes sjelden over et tåkelag.
Cumulus er skytypen som vises i barnetegninger verden over. Én eller flere stiliserte cumulusskyer brukes ofte til å illustrere sky(er), f.eks. nettskyen (cloud computing) og i værtjenesten.
Dannelse av haugskyer
Haugskyer oppstår ved at varm luft ved bakken samler seg og stiger i en termikkutløsning oppover i kjøligere luft og blir avkjølt og kondenserer til bittesmå vanndråper når høydeforskjellen gir avkjøling til duggpunkttemperaturen. Ved kondenseringen frigjøres latent varme, slik at luften i skyene blir varmere enn luften rundt dem. Det forsterker stigningen. Noen ganger kan en også se fra bakken at skyene vokser ganske raskt, og at det liksom syder og bobler i dem. Skybasen ligger gjerne på 500–2,000 m. Den ligger lavt hvis den varme luften ved bakken har høy luftfuktighet, og/eller hvis luften er svært ustabil (temperaturen avtar raskt med høyden). Ved tørr bakkeluft ligger den høyere. Det er typisk at skybasen av cumulusskyene i et større område ligger i omtrent samme høyde. Av og til kan likevel cumulus med lav skybase avløses av lignende skyer, men med noe høyere base.
Cumulusskyer finnes over hele verden, med unntak av Antarktis der lave overflatetemperaturer motvirker konveksjon. De forekommer overalt i Norge, men dannes sjelden over snø- eller isdekkede områder på kalde vinterdager. De mektigste haugskyene sees gjerne på varme sommerdager.
Cumulus dannes under forskjellige forhold: Uansett årsak, kan cumulus utvikle seg videre til bygeskyer hvis luften er tilstrekkelig fuktig og atmosfæren tilstrekkelig ustabil.
Forskjellen på haugskyer og bygeskyer
I tropene kan haugskyer noen steder gi kraftig regn, men i Norge gir de sjelden nedbør av betydning. Derfor kan det være praktisk å kunne se eller høre forskjell på disse to skytypene:
Cumulus humilis, små haugskyer
Haugskyer inndeles bl.a. etter den vertikale utstrekningen. De minste kalles Cumulus humilis eller godværsskyer (Humilis er latin «beskjeden»). Deres vertikale utstrekning er mindre enn avstanden mellom skybasen og bakken. Også deres horisontale utstrekning er gjerne liten. Skyene kan være flate eller mer avrundet i toppen, ofte med form som en humle. På grunn av liten vertikal utstrekning gir ikke disse skyene bakkevind eller nedbør, men kan inneholde lett turbulens for fly som flyr rett gjennom eller under dem.
Hvis haugskyene forblir små, tyder det på at temperaturen i atmosfæren over enten synker veldig sent eller ikke i det hele tatt. Det vil igjen si at det er stabile luftlag over disse skyene. Som alle haugskyer kan de forekomme sammen med andre skytyper. Når de oppstår under klar himmel, er det stor sjanse for at været holder seg fint de neste timene.
Cumulus mediocris, mellomstore haugskyer
Ved litt sterkere konveksjon enn den som danner cumulus humilis, kan godværsskyene utvikle seg litt mer vertikalt. Disse skyene kaller vi Cumulus mediocris (av latin mediocris, «middelmådig», jf. engelsk mediocre). Skyenes vertikale utstrekning er omtrent som skybasens høyde over bakken. De kan ha en viss blomkålstruktur på toppen. Andre ganger flater de ut, noe som tyder på en inversjon (dvs. at tenperaturen stiger med høyden) i mellomhøye lag.
Over land dannes mediocris som regel sent på formiddagen eller tidlig ettermiddag, etter at bakken har blitt tilstrekkelig oppvarmet til å danne den økte konveksjonen. Ved vindskjær (vinden i forskjellige høyder avviker i retning og/eller styrke) kan de lute eller helle. Hvis det er kraftig og turbulent vind i skyhøyden, kan vinden rive skyene i mindre biter (cumulus mediocris fractus). Også synlige bevegelser i skyene tyder på turbulens. Begge deler kan være et varsel om vindøkning også på bakken. For øvrig er moderat turbulens noe flyvere ofte opplever hvis de flyr gjennom slike skyer.
Cumulus mediocris har for liten vertikal utstrekning til å produsere nedbør, men med kraftigere vertikale luftbevegelser kan de vokse videre. Som regel utvikler de seg da til Cumulus congestus (opptårnet cumulus). På en varm sommerdag er de ikke et tegn på snarlig bygenedbør når de opptrer alene. Men under visse forhold kan de ofte utvikle seg til bygeskyer:
Cumulus congestus, opptårnende haugskyer
Disse skyene (latin congestus = opphopning, jf. engelsk congestion = kø) har en vertikal utstrekning som er større enn skybasens høyde over bakken, og den kan være flere ganger så stor. På varme sommerdager kan slike skyer også i Norge nå høyder på 6–7 km. I tillegg er de ofte svært omfangsrike, og en samling slike skyer kan dekke store deler av himmelen. Skytypen er et tegn på sterk konveksjon, og flyvere vil antagelig oppleve sterk turbulens hvis de flyr gjennom eller nær slike skyer.
I Norge sees disse skyene over land ofte fra midt på dagen til utpå ettermiddagen på dager med intens soloppvarming. De dannes også over varmt vann. Selv om de kan virke mørke og truende, gir de sjelden nedbør av betydning på våre bredder. De kan imidlertid gi sterke vindkast også på bakken. En sjelden gang kan de avføde tornadoer eller skympumper.
Power Rangers: S.P.D.
Power Rangers: S.P.D. er en amerikansk action- og eventyrserie for barn som gikk på Jetix i 2005. Serien handlet om Power Rangers-ungdommene Jack, Sky, Bridge, Syd og Z, som måtte beskytte jorden mot en ny trussel. Denne gangen var rangerne amerikansk politi.
Jenny Jenssen
Jenny Jenssen (født 22. februar 1964 i Bjerkvik i Nordland) er en norsk vokalist og artist/entertainer. Hun er kjent både som frontfigur i gruppen Septimus, soloartist og fra 2019 programleder i radiokanalen P10 Country. Hun har drevet utstrakt turnévirksomhet i Norge og har opptrådt i TV og på radio ved flere anledninger blant annet i feelgoodprogrammet Fem folkekjære fra Momarkedet. Hun deltok i den norske finalen i Melodi Grand Prix i 2007 og i delfinalen 2020. Jenssen har solgt over 300,000 plater, mottatt én dobbel platinaplate og fire gullplater.
Hun har vært med i drømmekoret til Bettan og sunget duett med Bjarte Hjelmeland. I 2007 debuterte Jenssen som skuespiller (Dorulldokka) i TV-serien Willys jul.
I 2010 var Jenssen med i Maestro på NRK1. Våren 2011 deltok Jenssen og familien i programmet Charterfeber – Kjentfolk på tur på TV3. Høsten 2012 var Jenssen deltaker i Stjernekamp på NRK1. I mars 2013 var hun igjen å se som deltager i 4-stjerners middag sammen med Jannecke Øinæs, Bent Høie og Assad Arif.
Narvik Kulturhus feiret høsten 2014 Jenssen med festforestillingen 50 år i livet – 40 år på scenen.
Olav Jørgen Sæter
Olav Jørgen Sæter (født 26. november 1884, død 24. november 1951) var lærer, avisredaktør og arbeiderpartipolitiker fra Elverum. Han var stortingsrepresentant for Hedmark i perioden 1921-1945, og var samtidig ordfører i Elverum 1932-1940 og i 1945.
Han var far til senere ordfører Olav Sæter.
Før krigen
Han ble som lærer arrestert av tyskerne 20. mars 1942 under Læreraksjonen i 1942; han ble sendt via Jørstadmoen til Kirkenes med DS «Skjerstad». Igjen arrestert i 1943 og satt på Grini fra 5. febr. 1943 til 5. febr. 1944. Etter varsel om ny arrestasjon 7. sept. 1944 gikk han over grensen til Sverige.
Han var med på å etablere «Glomdalsmuseets venner» i 1937, og var formann i foreningen 1939–41.
Etter krigen
Olav Sæter var Elverum Arbeiderpartis ordførerkandidat i det første valget etter krigen – høsten 1945, men de borgerlige representantene stemte på NKPs kandidat Martin Trovåg – samtidig med at noen Ap-representanter stemte blankt. Foranledningen kan ha vært usikkerhet om Sæters opptreden under krigen.
Ved kommunevalget i 1947 ble ikke Sæter plassert på Aps liste. Før det første kommunestyremøtet etter valget satte Sæter opp en «Arbeidernes fellesliste» sammen med NKP. Aps kandidat Otto Ødegaard ble valgt med stemmer fra de borgerlige representantene. Sæter ble ekskludert fra Elverum Arbeiderparti i desember 1947 for «brudd på Det norske Arbeiderpartis retningslinjer». I 1948 startet Sæter avisen «Elverumsarbeideren - meddelelsesblad for Elverum arbeiderparti». Før kommunevalget i 1951 startet han listen Elverum Uavhengige Arbeiderparti, som ved valget fikk 27,7% av stemmene og 13 representanter. Arbeiderpartiet fikk 28,7% og 14 representanter.
Sæter døde av slag 24. november 1951 mens han talte på et partiarrangement.
Bjørnevatn
Bjørnevatn (skoltesamisk: Kuõbǯǯjäuʹrr, nordsamisk: Guovžajávri, kvensk: Kruuvakylä) er et tettsted i Sør-Varanger kommune i Finnmark som ligger ca. 10 km sør for Kirkenes. Stedet er kjent for malmgruvene drevet av AS Sydvaranger (1906–1996) og Sydvaranger Gruve AS (2009–2015).
Bjørnevatn har innbyggere per 1. januar. Dette innbyggertallet inkluderer også bebyggelsen i nabobygda Sandnes som inngår i tettstedet. I Bjørnevatn ligger NAV Innkreving. Idrettslaget i Bjørnevatn heter Bjørnevatn Idrettslag, BIL sin hjemmebane heter Bjørneparken stadion.
Berggrunnen tilhører Bjørnevann-gruppen Øst-Finnmarks grunnfjellsområde. Bjørnevann-gruppen består av gneiser, kvartsitter og amfibolitter med underliggende basalkonglomerat.
Siegfried Voigt
Siegfried Voigt (født 3. oktober 1950), tysk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1972 i München og 1980 i Moskva.
Voigt ble olympisk mester i håndball under Sommer-OL 1980 i Moskva. Han var målvakt på det østtyske laget som vant håndballturneringen for menn foran Sovjetunionen og Romania. Øst-Tyskland vant fire kamper og spilte uavgjort 14-14 mot Ungarn i gruppespillet. De vant gruppe-A og var dermed kvalifisert for finalen. I finalen møtte de Sovjetunionen som vant gruppe-B. Finalen, som ble spilt 30. juli 1980, endte med østtysk seier med 23-22. Voigt spilte alle seks kampene som målvakt i håndballturneringen.
Åtte år tidligere, under Sommer-OL 1972 i München, spilte han to kamper for Øst-Tyskland som målvakt, de kom på fjerdeplass i håndballturneringen.
David Burrows (seiler)
David Burrows (født 11. mai 1977) er en irsk seiler som spesialiserer seg i starbåt. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 10.
Utviklingen av kommunestrukturen i Minas Gerais/Vila Rica/São João del-Rei/Lavras do Funil
Dette er et stamtre som viser utviklingen av kommunene i Minas Gerais som har sitt opphav i bosetningen Vila Rica. Stamtreet er bygd opp slik at hver kommune som er skilt ut av en annen havner til høyre og nedenfor «moderkommunen» og har en heltrukket linje. Dersom en kommune har skiftet navn, vil det nye navnet havne i en boks rett til høyre og med stiplet linje. Dette er kun en utdrag av hele treet.
Muhammed al-Durrah
Muhammed al-Durrah (arabisk: محمد الدرة) var en tolv år gammel palestiner rapportert drept av ildgivning 30. september 2000 i begynnelsen av Al-Aqsaintifadaen. En palestinsk freelanser-kameramann, Talal Abu Rahma, som arbeidet for den franske tv-kanalen France 2 nær Netzarim-krysset i Gaza-stripen filmet gutten klamernde til sin far mens de gjemte seg for kuler. Denne hendelsen ble sendt verden rundt og skapte sinne mot Israelere som man antok var ansvarlige. Kort tid deretter oppstod det en rekke kontroverser rundt hendelsen, inkludert kilden for kulene, autentisiteten til filmen og om Durrah faktisk ble drept i det hele tatt. Kontroversene er fortsatt aktuelle.
Hendelse slik den opprinnelig ble rapportert
I henhold til reportasjer; mens Muhammad al-Durrah og hans far Jamal krysset hovedgaten i Bureij-flyktningleiren brøt det ut tung ildgivning mellom palistinsk militsmenn og en post med Israleske forsvarstyrker (IDF) nær Netzarim. Muhammed og Jamal al-Durrah søkte forgjeves beskyttelse mellom en betongsylinder og en lav mur mens kuler traff rundt dem i omkring 45 minutter, hvorav 27 minutter ble filmet.
«Han satt tett inntil meg, klamret seg til meg bakfra mens jeg forsøkte å holde ham vekk fra kulene,» sa faren Jamal. «Men, en kule traff ham i leggen. Jeg begynte å rope og gråte og håpet at kulene ville stoppe, men til ingen nytte»
Redigerte tv-film viser Jamal al-Durrah vifter desperat, skrikende «Ikke skyt!», men Muhammed ble tilslutt truffet av fire kuler og falt sammen i hans fars armer. Jamal al-Durrah ble også skutt og fikk kritiske skader, men overlevde etter å ha mottatt hurtig kirurgisk operasjoner i Jordan. Han ble permanent lammet i høyre arm.
«Det er mitt livs største mareritt … Min sønn var veldig skremt, ha tryglet meg: ‘Ved min kjærlighet til gud beskytt meg, Baba (far).’ Jeg vil aldri glemme disse ord.»
En ambulansearbeider som prøvde å nå frem til det fastlåste par ble rapportert skutt og drept. En annen ambulansearbeider ble rapportert såret.
Reaksjon
Opptakene ble filmet av Talal Abu Rahma, en palestinsk kameramann og frilanser som arbeidet for France 2 og en redigert versjon av råopptakene ble vist på France 2, samt gjentatte ganger på palestinsk tv og i hele verden. Selv om han ikke var tilstede
Strid
Analyser av råbilledmaterialet fikk noen til å konkludere med at hele hendelsen var blitt arrangert. Richard Landes, en Boston University professor spesialisert innen middelaldersamfunn og grunnlegger og leder av the Center for Millennial Studies studerte hele råmaterialet tre ganger den dagen, inkludert bildene av gutten og konkluderte med at det antagelig var arrangert. «I came to the realization that Palestinian cameramen, especially when there are no Westerners around, engage in the systematic staging of action scenes,» sa han og kalte råmaterialet «Pallywood cinema». Landes grunnla så websiden Second Draft for å samle inn bevis i al-Durrah-saken og andre kontroversielle tema i journalistikk.
UC
UC eller uC kan vise til:
Henry Parker Willis
Henry Parker Willis (født 14. august 1874, død 17. juli 1937) var en amerikansk professor og samfunnsøkonom.
Willis tok doktorgraden ved University of Chicago i 1897. Han underviste senere ved Washington and Lee University, før han ble professor i finans ved George Washington University.
Willis fungerte som rådgiver for flere komiteer i Representantenes hus. Han jobbet også for president Woodrow Wilson med lovforslaget som endte med opprettelsen av Federal Reserve System.
Zr.Ms. «De Zeven Provinciën» (F802)
'''Zr. Ms. «De Zeven Provinciën'''» er en fregatt tilhørende den nederlandske Koninklijke Marine. Det er det første skipet i De Zeven Provinciën-klassen, og er optimalisert for anti-luft-krigføring og som kommandofartøy.
«De Zeven Provinciën» er det åttende nederlandske skipet med dette navnet, og er oppkalt etter de syv nederlandske provinsene som gikk sammen i Utrechtunionen.
Martin Grothkopp
Han representerte Tyskland under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han tok gull i firer-bob.
Zr.Ms. «De Zeven Provinciën» (F802)
Skipet ble bygget ved Schelde-verftet i Vlissingen i perioden 1998-2002. «De Zeven Provinciën» har et deplasement på 6050 tonn (fullastet), og et mannskap på 202 (inkl. kommando personel).
Vince Neil
Album
Solo
Mötley Crüe
Singler
Solo
Dinopteroides
Dinopteroides er en slekt av biller som tilhører familien trebukker (Cerambycidae).
Eric Black
Eric Black (født 1. oktober 1963 i Bellshill) er en skotsk tidligere fotballspiller og fotballtrener som er midlertidig hovedtrener for den engelske klubben Aston Villa FC.
Dinopteroides
Utbredelse
Arten er endemisk for Madagaskar.
Eric Black
Han ble ansatt av Blackburn-manager Steve Kean i januar 2012. Dette skjedde kun èn måned etter at han mistet jobben i Sunderland FC som følge av Steve Bruce fikk sparken i Sunderland. Black ble med ansettelsen den tredje assistenten Kean arbeidet med på under et halvt år.
Klubbkarriere
Black spilte under ledelse av Alex Ferguson i Aberdeen FC og deres storhetsperiode på begynnelsen av 1980-tallet. Han scoret blant annet det første målet i 2-1 seiren over Real Madrid CF i finalen i Cupvinnercupen. Karrieren forsatte med fem sesonger i franske FC Metz.
Pistols for Breakfast
Pistols for Breakfast er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Alfred J. Goulding.
Kjemisk krigføring
''«Giftgass» omdirigeres hit. For å lese om giftgasser i første verdenskrig, se det.''
Kjemisk krigføring er krigføring og militære operasjoner hvor man bruker kjemiske gifter for å drepe og såre fienden, eller på annen måte setter fienden ut av funksjon.
Kjemisk krigføring skiller seg fra bruken av konvensjonelle våpen og atomvåpen ved at den ødeleggende virkningen ikke baserer seg på eksplosiv kraft. Bruken av levende organismer, som miltbrann, betraktes ikke som kjemisk, men som biologisk krigføring. Bruken av giftige stoffer (toksiner) som produseres av levende organismer, som f.eks. saxitoxin og botulinum toxin, regnes derimot som kjemiske våpen.
Kjemiske våpen klassifiseres av FN som masseødeleggelsesvåpen, og både produksjon og lagring er forbudt i henhold til Kjemivåpenkonvensjonen fra 1993.
Kjemiske stridsmidler
Kjemikalier som brukes i krig/terror, kalles kjemiske stridsmidler. De er ofte i gassform ved romtemperatur, eller er en væske som fordamper lett.
Kjemiske stridsmidler klassifiseres etter hvilke effekter de har på mennesker.
Nervegasser er kanskje den mest kjente gruppen av kjemiske stridsmidler, og de absolutt farligste. Dette er forbindelser som virker inn på nervesystemet vårt, ved at det binder seg til acetylcholinesterase og hemmer dette enzymet. Dette fører til at neurotransmittoren acetylcholin ikke brytes ned, og synapsen får en stadig strøm av impulser. Pasienten får pusteproblemer, kramper, brekninger o.l. Forbindelser som hører til denne gruppen, er tabun (GA), sarin (GB), soman (GD) og VX.
Hudstridsmidler er varige, væskeformige stridsmidler som angriper huden. Forbindelser er sennepsgass (HD) og lewisite, som er mindre giftige enn nervegassene. Hudskadene vil i starten ligne på brannsår, og etterhvert kan det oppstå blemmer.
Kvelegasser er dødelige stridsmidler som kun virker gjennom åndedrettet. De kan i store konsentrasjoner gi skader på lunger og luftveier. De viktigste forbindelsene i denne gruppen er fosgen, defosgen og klorpikrin.
Blodgasser som blir tatt opp i kroppen virker på cellenes evne til å ta opp og omsette oksygen. De to viktigste forbindelsene er blåsyre og klorcyan.
De to siste gruppene er irriterende gasser som CS-gass og ulike psykokjemiske forbindelser.
Juneyao Airlines
Juneyao Airlines (kinesisk: 吉祥航空, pinyin: Jíxiáng Hángkōng) er et privat flyselskap med hovedbase i Shanghai i Folkerepublikken Kina. Det har sitt hovedknutepunkt på Shanghai Hongqiao internasjonale lufthavn.
Kristus og Satan
Kristus og Satan (engelsk Christ and Satan) er et angelsaksisk religiøst dikt bestående av 729 verslinjer. Det er bevart i Junius-manuskriptet som består av to bøker, referert til som Bok I og Bok II, og har et dessuten et utvalg illustrasjoner. Bok I av Junius-manuskriptet huser diktene Genesis A, Genesis B, Exodus, og Daniel, mens Bok II har kun Kristus og Satan, det siste diktet i manuskriptet.
Kristus og Satan blir vanligvis delt i tre seksjoner. Den første seksjonen går fra linje 1-365 og består av Satans klagemål og like, de falne englene. I denne seksjonen retter Satan og hans falne brødre deres klager til Kristus, Guds sønn. Dette er et uvanlig og en beskrivelse av historien som ikke har noen annen parallell ettersom Satan og de falne englenes klager vanligvis blir rettet mot Gud selv, noe som også skjer i de foregående diktene Genesis A og Genesis B. Den andre seksjonen går fra linje 366-662 og gir en opptegnelse av gjenoppstandelsen, himmelfarten, og dommedag, med uthevelse av Kristus’ nedstigning til helvete og seier over Satan på dennes eget sted. Den tredje og siste seksjonen går fra linje 663-729 og gjenforteller Jesus' fristelse av Satan i ørkenen. Ulikt diktene i Bok I, som støtter seg på temaer i Det gamle testamente, omslutter Kristus og Satan all bibelsk historie, forbinder både det gamle og Det nye testamente, og fremstiller en rekke konflikter mellom Kristus og Satan.
Franciscus Junius den yngre var den første som utpekte Cædmon, den angelsaksiske religiøse poeten fra 600-tallet, som forfatter av manuskriptet. Junius var ikke den første som foreslo Cædmon som forfatteren, da mange hadde merket seg at ”bokens kollektive innhold påfallende minnet om de verker som Beda den ærverdige hadde beskrevet av den muntlige poeten Cædmon”. Imidlertid hadde uoverensstemmelser mellom Bok I og Bok II gjort Kristus og Satan til en avgjørende del av debatten om forfatterskapet til manuskriptet. Mange forskere mener at Junius-manuskriptet har blitt skrevet av mange forfattere. Et argument for å betvile forfatterskapet er ulikhetene mellom Genesis A og Genesis B, at klagene til Satan og de falne englene i Bok IIs dikt Kristus og Satan ikke blir fremmet til Gud, men til sønnen. Denne forandringen er bare ett eksempel på hvorfor forfatterskapet blir betvilt. En annen grunn for mistanke er at Satan er portrettert ”«som en mye mer ynkelig og patetisk figur i Kristus og Satan enn i eksempelvis Genesis B». I tillegg er det kun en skriver som har hatt ansvaret for å kopiere Genesis, Exodus, og Daniel, men Bok II som består av kun Kristus og Satan ble skrevet «av tre ulike skrivere med rundere hånd».
Dharma
Dharma (sanskrit; devanāgarī धर्म) eller dhamma (pāḷi) betyr Naturlov eller Virkelighet, og i religiøs sammenheng kan det oversettes til Læren om den underliggende sannhet. Dharma er filosofiske aksiomer for trosretninger og filosofier med opprinnelse i India. Begrepet benyttes i hinduisme, buddhisme, jainisme og sikhisme. Dharma kan også oversettes med «doktrine», «filosofi» eller «trosretning». Dharma er en naturlov som bestemmer alle regler i naturen.
I hinduismen er Dharma en annen type kraft enn Brahman, og det diskuteres mellom hinduer hva som er sterkest: Brahman eller Dharma. Dharma er en kraft som også kalles «livsregelen». Mens Brahman styrer alt guddommelig i verden, styrer Dharma alt det andre, som fysiske lover, naturlover og er det som kan gjøre ting logisk.
I buddhismen brukes dharma synonymt med Buddhas lære, eller buddhadharma.
Kristus og Satan
Diktene i Junius-manuskriptet, spesielt Kristus og Satan, kan bli sett på som en forløper til John Miltons episke dikt fra 1600-tallet, Det tapte paradis (Paradise Lost). Det har blitt foreslått at diktene i Junius-manuskriptet har tjent som inspirasjon til Miltons epos, men det har aldri vært nok bevis for å støtte påstanden.
Manta (by)
Manta er en mellomstor havneby ved stillehavskysten i Ecuador. Den ligger i Manabíprovinsen og var en handelsby i førkolumbisk tid. De 50 siste årene har folkemengden vokst til 200 000. I dag utgjør tunfisk byens viktigste næringsgrunnlag. Byen har også turisme og kjemisk industri. En internasjonal lufthavn, Eloy Alfaro international ligger ved byen, og byen har også en relativt stor skipshavn.
Ecuador har inngått en avtale med USA om å gi USA tillatelse ti å bruke lufthavnen i Manta som base for overvåkingsflyginger mot narkotikatrafikk. Avtalen var én av mange forhold som reiste folkelig motstand mot den tidligere presidenten i landet, Lucio Gutiérrez. 20. april 2005 måtte Gutiérrez rømme fra landet etter kraftige demonstrasjoner og motstand i kongressen.
Avisio
Avisio er en 89 km lang elv i Trentino nord i Italia og en av sideelvene til Adige fra venstre.
Elven har sitt utspring i Marmolada og renner gjennom Val di Fassa, Val di Fiemme og Val di Cembra før den munner ut i Adige ved Trento.
Hunter (TV-serie)
Hunter var en amerikansk action- og krimserie som gikk på NBC fra 1984 til 1991. Serien handlet om en egenrådig og hardbarket politietterforsker (Fred Dryer) som ble tvunget inn i kompaniskap med en kvinnelig etterforsker (Stepfanie Kramer). Serien ble skapt av Frank Lupo. Hunter kan beskrives som en tradisjonell amerikansk politiserie fra 1980-tallet, ispedd spektakulære bilforfølgelsesscener, slagsmål og skyting – alt spunnet rundt ulike kriminelle intriger i Los Angeles.
Serien gikk som Detektime på NRK midt på 1980-tallet.
Handling
L.A.P.D.-etterforskeren Rick Hunter (Fred Dryer) er en tøff og hardbarket politimann som opptrer i reneste Dirty Harry-stil. Han har lite til overs for tyver, voldtektsmenn og mordere som opererer i Los Angeles' gater. Hans tøffe stil skaper problemer for ham hos politisjefen og han forsøker derfor å bli kvitt ham. På grunn av sin nådeløse stil, blir hans partnere i politiet kortvarige, og han blir derfor tvunget til å samarbeide med den kvinnelige etterforskeren Dee Dee (Stepfanie Kramer). Sammen blir de to et slagkraftig og effektiv middel mot byens mest hardbarkede kriminelle.
Om serien
I 1995 og 2003 ble serien etterfulgt av to TV-filmer, The Return of Hunter og Hunter: Back in Force, begge med Fred Dryer og Stepfanie Kramer i hovedrollene. I 2003 ble den etterfulgt av en kortlivet serie med samme tittel, også denne med de samme hovedrolleinnehaverne, men etter bare tre episoder besluttet NBC å kansellere den. Det ble i alt produsert fem episoder, men bare tre ble vist.
Priser og nominasjoner
Hunter ble nominert til Emmy-prisen tre ganger, alle tre gangene for lydeffekter (1987, 88 og 89). Den ble også nominert til en Edgar-pris (for episoden "Investment in Death", i 1990). Serien ble også i årenes løp nominert til en ASC Award og to Young Artist Awards.
Terry Jackson og Russell Solberg ble i 1986 tildelt hver sin Stuntman Award for sine stunt i serien, mens Mike Post og Pete Carpenter ble tildelt hver sin BMI TV Music Award i 1989 for sitt musikalske bidrag.
Popularitet
Serien fikk bare moderat popularitet i USA og var på sitt mest populære i årene 1988-90. Dens femte sesong (1988–89) ble dens beste med en 19.-plass på Nielsen Ratings Top 30 liste (15,5 millioner seere).
Saprofager
Saprofager (detritivorne) brukes som betegnelse på dyr (særlig om insekter) som spiser dødt, organisk materiale i hele eller deler av sin livssyklus.
Slikt materiale kan være åtsel av små eller store dyr, råtnende planterester, død ved, død sopp og møkk.
Ikke alle dyr som finnes i slike miljøer er saprofager, mange er rovdyr eller parasitter som lever av saprofagene. En stor del av sparofagenes ernæring består vanligvis av bakterier, sopp og andre mikroorganismer som vokser på det råtnende materialet.
Saprofager finnes innen de fleste insektgrupper, særlig på larvestadiet, og hos noen edderkoppdyr, som midd. Særlig vanlig er denne levemåten mellom larvestadiene til fluer og biller.
Saprofager
Coelophysis
Coelophysis var en av de første rovdinosaurene som levde i triasperioden. Vi vet at Coelophysis ferdet i flokker fordi en mengde skjeletter av denne dinosaurtypen ble funnet samlet i New Mexico i USA. En hel flokk må ha omkommet samtidig. Kanskje ble alle skylt bort av en plutselig flom, eller kanskje de samlet seg rundt et vannhull i en oase i ørkenen helt til det tørket helt inn, og de døde av tørst. Den andre forklaringen virker mest sannsynlig, ettersom det var rester etter små Coelophysis-unger i mageregionen på noen av skjelettene.
Coelophysis kunne bli 2,7 meter lang og var ca. 55 cm opp til hoftene. Kjennetegn for Coelophysis er den lette kroppen med de lange, smale kjevene.
Nico Walther
Nico Walther (født 7. juni 1990) er en tysk bobkjører.
Han representerte Tyskland i Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han tok sølv i firer-bob.
Artemis 1
Artemis 1 var en ubemannet romferd i NASAs Artemis-program. Ferden var en fullskala­test av bæreraketten Space Launch System (SLS), romfartøyet Orion og de tilhørende støtte­funksjonene på bakken og i verdensrommet. Orion ble sendt til månen, bremset ned og gikk i en retrograd bane der, før romfartøyet reiste tilbake til jorden der romkapselen landet i havet - samme metode som ble brukt på Apollo-ferdene.
Første oppskytingsvindu var 29. august 2022, men problemer med en temperatursensor i den ene hovedmotoren gjorde at nedtellingen måtte avbrytes. Et nytt oppskytingsforsøk ble gjort 3. september samme år, men en lekkasje i tilkoblingspluggen for påfylling av flytende hydrogen gjorde at forsøket måtte avblåses. Orkanen Ian tvang NASA til å flytte den mobile oppskytingsriggen tilbake til monteringsbygningen hvor den ankom 27. september. Orkanen forårsaket ingen nevneverdige skader på oppskytingsrampen, og NASA besluttet at et nytt oppskytingsforsøk skulle gjøres tidligst 14. november.
Ferden
Før romprogrammet formelt fikk navnet Artemis, ble denne første romferden omtalt som Exploration Mission 1 (EM-1). Romfartøyet Orion ble utviklet allerede under Constellation-programmet, men det er først under Artemis I-ferden det skal sendes til månen. Orion består av romkapselen der besetningen skal være, og servicemodulen (bygd av ESA) med motor og livsoppholdelses-systemer. På toppen av det hele befinner nødevakueringssystemet Launch Abort System (LAS) seg. Dette systemet har tre faststoffraketter som skal kunne få romkapselen med besetningen raskt unna dersom en katastrofal feil skulle oppstå i bærerakett-systemet. Nødevakueringssystemet blir separert fra Orion omtrent tre og et halvt minutt etter at raketten har forlatt oppskytingsrampen.
Bæreraketten
Bærerakettsystemet Space Launch System er nyutviklet for Artemis-ferdene, og konfigurasjonen som skal brukes i denne ferden er SLS Block 1. Det er en to-trinns rakett der førstetrinnet har 4 RS-25 rakettmotorer for flytende drivstoff (hydrogen og oksygen) samt to fem-segmenters hjelperaketter med faststoffmotorer - én på hver side. Andretrinnet er Interim Cryogenic Propulsion Stage (ICPS) som har én RL10 rakettmotor (samme drivstoff som hovedtrinnet). Hovedtrinnets fire RS-25 rakettmotorer er veteraner fra romfergeprogrammet (de var opprinnelig kalt SSME - Space Shuttle Main Engine). Motorene ble bygd av Aerojet Rocketdyne, og 16 motorer fra romfergeprogrammet eksisterer fortsatt. Disse får oppgraderinger i blant annet dysekappen, og nytt styresystem - både maskinvare og programvare. De fire motorene som skal brukes på Artemis I-ferden har serienummer 2045, 2056, 2058 og 2060. Ingen komponenter av bæreraketten vil bli berget og gjenbrukt.
Romfartøyet Orion
Artemis I-ferden var ubemannet, men romkapselen hadde allikevel «passasjerer». Tre dukker var stroppet fast i setene, og de hadde ulike sensorer for å måle strålingen og belastningene under ferden. Også setene hadde vibrasjons- og akselerasjons-målere for å skaffe data om påkjenningene besetningen ble utsatt for i løpet av ferden. Dukkene har fått navn: «Fartøykommandøren» i menneskestørrelse ble i en navnekonkurranse døpt Commander Moonikin Campos. Dukken er oppkalt etter Arturo Campos, en NASA-ingeniør som bidro til at astronautene i den ulykkesrammede Apollo 13-ferden kom tilbake til Jorden i live. De to andre dukkene er formet som menneske-torsoer, og har fått navnene Helga og Zohar. De to er del av det USA-tysk-israelske forsknings-programmet Matroshka AstroRad Radiation Experiment (MARE).
Oppskytingen
Under oppskytingen startet hovedmotorene i førstetrinnet sammen med hjelperakettene på siden. Etter 2 minutter og 12 sekunder var hjelperakettene oppbrukt og ble frigjort fra førstetrinnet. Etter tre og et halvt minutt ble nødevakueringssystemet frakoblet. Hovedtrinnets motorer ble slått av etter 8 minutter og 20 sekunder (MECO - Main Engine Cut-Off), og separasjon av hovedtrinnet og andretrinnet skjedde 10 sekunder senere. Etter 51 minutter startet andretrinnet og brant i 20 sekunder og løftet raketten opp i høy jordbane. 1 time og 37 minutter inn i ferden ble andretrinnet startet opp igjen for å sende Orion mot månen (Trans Lunar Injection - TLI). Motoren brant i omtrent 18 minutter før den stoppet. 10 minutter senere ble Orion og andretrinnet separert.
Sekundær nyttelast
Romfartøyet Orion er naturlig nok ferdens primære nyttelast. I tillegg skal Artemis I bringe med seg 10 vitenskapelige kubesatellitter (små sonder på størrelse med mikrobølgeovner) som skal frigjøres på ulike tidspunkt under ferden. Under oppskytingen og frem til de blir frigjort, ligger kubesatellittene i adapter-ringen mellom bærerakettens andretrinn (Interim Cryogenic Propulsion Stage ICPS) og romfartøyet Orion. Noen av dem er relatert til Artemis-programmet og månen, mens andre har helt andre formål.
Tromsdalselva
Tromsdalselva er ei elv i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Den er 9,92 km lang, og har et nedbørfelt på 31,19 km². Middelvannføringen ved munningen er 1,75 m³/s.
Artemis 1
Sekundær nyttelast
Lunar IceCube: Utviklet av Morehead State University, Kentucky i samarbeid med NASAs Goddard Space Flight Center og Busek (motorleverandør). Den veier omtrent 14 kilogram, og skal gå i bane rundt månen. Instrumentene ombord skal lete etter spor av vann-is på - og under måneoverflaten ved hjelp av et bredbåndet infrarødt spektrometer. Lunar IceCube har en ionemotor for bane-korreksjoner, og ett omløp rundt månen skal ta omtrent 7 timer.