cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gabonviper
Gift
Slangens gift blir i seg selv ikke sett på som særlig giftig, basert på tester utført på mus. På mus er LD50 0.8–5.0 mg/kg IV, 2.0 mg/kg IP og 5.0–6.0 mg/kg SC. Giftkjertlene er derimot enorme, og hvert bitt gir den største mengden gift av alle giftslanger. Dette er delvis på grunn av at ulikt mange andre hoggormer, som hvesehoggormen, slipper ikke gabonviperen taket etter å ha bitt, noe som gjør at den kan sprøyte inn større mengder gift. Giftmengden er sannsynligvis forbundet med kroppsvekten, i motsetning til melkeintervallene. Brown (1973) oppgir giftmengden ved hugg i størelsesorden 200–1000 mg (tørket gift), en mengde på 200–600 mg for individer på 125–155 cm har også blitt rapportert. Spawls og Branch (1995) sier at fra 5 til 7 ml (450–600 mg) gift kan bli injisert i ett bitt.
En studie utført av Marsh og Whaler (1984) rapporterte en maksimalmengde på 9,7 ml flytende gift, noe som tilsvarer 2400 mg tørket gift. De satte elektroder i vinkelen på åpne munner på bedøvde individer (lengde 133–136 cm, omkrets 23–25 cm, vekt 1.3–3.4 kg), og fikk 1.3–7.6 ml (middelverdi 4.4 ml) gift. To til tre elektriske støt med fem sekunders mellomrom var nok til å tømme giftkjertlene. Slangene som ble brukt i studien ble melket sju til elleve ganger over en periode på tolv måneder. De hadde hele tiden god helse, og giften var like potent i hele perioden.
Basert på hvor følsomme aper var på giften, anslo Whaler (1971) at 14 mg gift ville være nok til å drepe et menneske. Dette tilsvarer 0.06 ml, eller 1/50 til 1/1000 av det man kan få på en melking. Marsh og Whaler (1984) skrev at 35 mg (1/30 av en gjennomsnittlig giftdose) ville være nok til å drepe en mann på 70 kg. Branch (1992) foreslo at 90–100 mg ville være fatalt for mennesker. På grunn av de få forekomstene av denne typen slangebitt, trenger man mer forskning på området.
Taksonomi
Lenk et al. (1999) oppdaget betydelige forskjeller mellom de to anerkjente underartene av B. gabonica beskrevet over. Ifølge deres forskning er disse to underartene like forskjellige fra hverandre som de er fra B. nasicornis. På grunn av dette ser Lenk et al. (1999) den vestlige varianten som en egen art: B. rhinoceros.
Interoptik
Interoptik er en optikerkjede med 73 medlemsbutikker i Norge. Interoptik (Optikk Norge A/S) eies fra mai 2006 av Pearle Europe BV gjennom selskapet Synoptik (Danmark). Pearle Europe BV driver optikerkjeder med om lag 1 700 butikker i 12 land i Europa.
Szczytno
Szczytno (tysk: Ortelsburg) er en by i Polen. Den ligger nordøst i landet, i Det ermelandskmasuriske voivodskap. Byen er senter i et fylke med samme navn, og har 27 970 innbyggere (2004).
Nigers regioner
Niger er inndelt i sju regioner. I tillegg kommer hovedstadsdistriktet Niamey.
Szczytno
Byens historie strekker seg tilbake til 1300-tallet, da Den tyske orden styrte området. Byen ble senere liggende i Hertugdømet Preussen, og ble dermed en del av Brandenburg-Preussen og Kongeriket Preussen. Ved Tysklands samling ble byen en del av Tyskland.
Nigers regioner
Omstrukturering
Fram til 2006 blei regionene kalt departementer, noe som er forvirrende fordi de tidligere arrondisementene etter reformen blei omdøpt til departementer. Siden regioner og departementer er oppkalt etter byer som ligger i dem, har mange departementer og regioner samme navn; f.eks. ligger det nåværende departementet Diffa i det tidligere departementet Diffa, nå regionen Diffa.
Szczytno
I begynnelsen av første verdenskrig ble byen ødelagt av russiske tropper. Etter krigen ble det holdt en folkeavstemning i byen, der innbyggerne med klart flertall valgte å forbli i Tyskland.
Under andre verdenskrig flyktet innbyggerne fra den fremrykkende røde armé, og etter krigen ble byen overført til Polen da den polsk-tyske grensen ble flyttet vestover til Oder-Neisse-linjen.
Szczytno har en internasjonal flyplass, ca. 10 kilometer utenfor sentrum. Denne flyplassen fikk i 2005 internasjonal oppmerksomhet etter påstander om at CIA skulle ha et hemmelig fengsel der.
Tore Johnsen
Tore Johnsen (født 28. januar 1969 i Østfold) er en norsk teolog og prest. Han er aktiv innenfor samisk kirkeliv.
Liv og virke
Johnsen har arbeidet som generalsekretær i Samisk kirkeråd for Den norske kirke (2009–2016) og var rådets valgte leder samtidig som har arbeidet som stiftskapellan for samer i Nord-Hålogaland bispedømme (2007–2009). Tidligere har han arbeidet som forkynner i Norges Samemisjon (1988–1990), konsulent i Samisk Kirkeråd (1994–1995) og sokneprest i Tana og Nesseby prestegjeld / Deanu ja Unjárgga báhppasuohkan (1998–2005). Han var sentral i utarbeidelsen av en ny nordsamisk salmebok (Sálbmagirjii II) og Strategiplan for samisk kirkeliv vedtatt av Kirkemøtet 2011. samt sogneprest i samekommunene Tana og Nesseby.
Johnsen har samisk grunnfag fra Universitetet i Tromsø (1992). Han er utdannet teolog (cand.theol.) med praktisk-teologisk eksamen fra Det teologiske menighetsfakultet (1997/1998). Johnsen hadde et studieopphold ved det teologiske urfolkssenteret Dr. Jessie Saulteaux Resource Centre, United Church of Canada i 1997 og har siden studietiden arbeidet teologisk med samiske og urfolksrelaterte temaer.
Johnsen er PhD student i World Christianity ved University of Edinburgh (2016–) og leder Kirkenes Verdensråds referansegruppe for urfolk (2015–).
I 2005 fikk Johnsen Olavsstipendet som dette året var utlyst som en idékonkurranse om å skrive en moderne katekisme. Stipendet resulterte i boka ''Jordens barn, Solens barn, Vindens barn. Kristen tro i et samisk landskap'' som kan beskrives som en kontekstuell katekisme som reflekterer over kristen tro i dialog med temaer fra samisk kultur, tradisjon og histore. Boka, som henvender seg til unge voksne og voksne, ble utgitt på nordsamisk i 2011 (Eatnama mánát, Beaivváža mánát, Biekka mánát. Kristtalaš osku sámi kultuvrras)
Exothyridium
Exothyridium er en slekt av biller som hører til undergruppen praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
Middelsstore, litt brede, skinnende metallisk grønne skarabider.
Levevis
Larvene lever i råtten ved.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.
Cocal dos Alves
Cocal dos Alves er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
Kjemisk serie
En kjemisk serie er en gruppe grunnstoff med lignende kjemiske og fysiske egenskaper, og der visse egenskaper endrer seg systematisk gjennom serien.
Tor Endresen
Tor Lars Oskar Endresen (født 15. juni 1959 i Bergen ) er en norsk vokalist, komponist og revyskuespiller fra Bergen. Endresen startet sin musikalske karriere med dansebandet Salex på begynnelsen av 1980-tallet. Han albumdebuterte i 1986 med Call Me Stranger, sammen med Pål Thowsen og medlemmer fra bandet Lava. Siden har han gitt ut en rekke album og singler, og han nådde årsbeste på Norsktoppen både i 1991 og 1992 med henholdsvis «Ingen er så nydelig som du» og «Radio Luxembourg». Endresen har deltatt i Melodi Grand Prix tolv ganger, og han vant konkurransen i 1997 med «San Francisco». Sangen kom sist i den internasjonale finalen samme år med null poeng.
Kjemisk serie
Noen av seriene overlapper med enkeltgrupper i periodesystemet.
Tor Endresen
Karriere
Endresens musikalske karriere startet som sanger for ulike danseband på Vestlandet på begynnelsen av 1980-tallet. I 1983 platedebuerte Endresen med bandet Salex og singelen «My Girl».
I 1986 kom Endresen ut med debutplata Call Me Stranger, sammen med Pål Thowsen. Musikken var i stil med artister som Mr. Mister og Toto. De fleste tekstene var skrevet av Ivar Dyrhaug.
Fra Call Me Stranger hadde Thowsen og Endresen en hit med singelen «Black Rain», og bare tilfeldigheter gjorde at singelen ikke ble valgt til tittelmelodi for James Bond-filmen Living Daylights i 1987. Valget falt i stedet på A-ha.
Tv-opptredener
Endresen ble nasjonalt kjent som syngende bartender sammen med Rune Larsen i programserien Lollipop på NRK på begynnelsen av 1990-tallet. Duoen laget 30 programmer og solgte over 300,000 album med musikk fra serien. Stilen var 1950- og 1960-årenes popmusikk.
I 1987 debuterte han i Melodi Grand Prix med låten «Hemmelig drøm» som ble nummer ni. Siden har han deltatt med låter som «Café le swing» i 1990, «Radio Luxembourg» i 1992 og «Aladdin» i 1994. Tre år senere vant han konkurransen med låten «San Francisco». Sangen kom sist uten poeng i Eurovision Song Contest 1997. Til sammen har Endresen deltatt tolv ganger i Melodi Grand Prix, bare Jahn Teigen har flere deltakelser, med 14 finaler.
Endresen har deltatt i en rekke andre tv-programmer, blant andre Beat for beat (NRK), God morgen Norge (TV 2), God kveld Norge (TV 2), Momarkedet (NRK), Absolutt norsk (NRK), Kjempesjansen (NRK). Han har også vært fast innslag i nevnte Lollipop (NRK) og Casablanca (TV 2).
24. februar 2018 var det Tor Endresens dag i serien Hver gang vi møtes på TV 2. Der ble han hyllet av 6 av sine artistkolleger med disse sangene: «Cafe le swing» - Silya Nymoen, «Ingen stopper oss nå» - Christel Alsos, «Radio Luxemburg» - Tshawe Baqwa, «La regnet øse ned» - Claudia Scott, «Aladdin» - Hans Petter Aaserud (duett med Anne-Sophie Endresen), «Ingen er så nydelig som du» - Tone Damli.
Andre opptredener
Endresen har fått pris av Disney to ganger for sine innspillinger av musikk til Disney-filmer, for eksempel for hans tolkninger av Phil Collins' sanger til Tarzan i 2000. Han synger også sangene i den norske versjonen av Et kongerike for en lama (2001) og en del andre tegnefilmer fra Disney-konsernet.
I 2006 holdt Tor Endresen og Rune Larsen forestillinger kalt Absolutt oss, der handlingen var den musikalske verden, sett fra to gutterom, henholdsvis i 1960- og 1970-årene. I forestillingen hadde de med musikalske gjester som Katrine Moholt, Venke Knutson, Guri Schanke og Anita Skorgan. De to har også holdt kirkekonserter kalt Sendt til verden. Endresen har i flere år vært med i Strømmestiftelsens førjulskonsert Stille natt, hellige natt sammen med blant andre Rune Larsen, Marian Aas Hansen og Anita Skorgan. Jula 2015 deltok han på førjulskonserter sammen med artistene Rune Larsen, Marian Aas Hansen, Alexander Rybak og Maria Haukaas Mittet.
Drøm
En drøm er en opplevelse under søvn, det vil si «en rekke av bilder, tanker, lyder eller følelser som passerer gjennom sinnet mens man sover». I drømmen er det vanlige skillet mellom sansning og forestilling opphevet; den som drømmer, befinner seg i en verden av fantasier opplevd som virkelighet. Den psykologiske og fysiologiske hensikten med drømmene er ikke fullstendig forstått, men virksomheten har vært et emne for spekulasjon og interesse i århundrer, for eksempel om innholdet og drømmebildene skyldes mer tilfeldig assosiasjoner eller har en dypere mening. Vonde, ubehagelige og uhyggelige drømmer kalles mareritt.
Tor Endresen
Annet
Endresen er gift med Siren Endresen. De giftet seg like før hans 20-årsdag i 1979 og har fem barn.
Drøm
Skremmende drømmer kalles for mareritt. Det vitenskapelige studiet av drømmer kalles oneiromanti.
Tor Endresen
Album
Utdrag av Endresen albumutgivelser. Lista inkluderer soloalbum, samlealbum og utgivelser sammen med andre artister.
Drøm
Ordet «drøm» brukes i overført betydning også om mer eller mindre realistiske fantasier, ønsketenkning, visjoner, håp og liknende. Dagdrøm er fantasivirksomhet i våken tilstand.
Lisa
Lisa er et kvinnenavn som er en kortform for Elisabeth. Elisabeth er en gresk omskrivelse av det hebraiske Elisjeba som betyr «Gud er fullkommen» eller «hun som ærer Gud». Lisa er opprinnelig en lavtysk form av Elisabeth.
Drøm
Drømmenes opprinnelse
Drømmer oppstår i hjernebarken, storehjernens ytre lag. I våken tilstand tenker vi med disse cellene, men de samler også inntrykk fra syn, hørsel og andre sanser. Inntrykkene tolkes ved hjelp av hukommelsen. I søvne får cellene færre sanseinntrykk, men signalstoffet acetylkolin endrer cellene, slik at de i stedet får lagret informasjon hentet fra hjernens indre. Dette oppleves som drømmer.
Lisa
Utbredelse
Lisa var et populært navn i USA fra 1950-årene til 1980-årene.
Elodina padusa
Elodina padusa  er en dagaktiv sommerfugl i gruppen hvitvinger.
Valenciennes FC
Valenciennes Football Club (også bare kjent som Valenciennes FC) er en fransk fotballklubb fra byen Valenciennes i departementet Nord i regionen Nord-Pas-de-Calais. Valenciennes FC ble grunnlagt under navnet Union Sportive Valenciennes-Anzin i 1913, men skiftet til nåværende navn i 1996. Klubben spiller sine hjemmekamper på Stade Nungesser, og nåværende trener er Philippe Montanier.
Lisa
Utbredelse
Lisa var et populært navn i England i 1970- og 1980-årene.
Drøm
Drømmer og drømmetydning i historien
Gjennom historien har mennesker søkt meningen, et varsel eller en spådom i drømmene. Drømmer har blitt beskrevet fysiologisk som naturlige prosesser i løpet av søvnen, psykologisk som refleksjoner av det underbevisste, og åndelig som beskjeder fra gudene eller som forutsigelser. Mange kulturer har praktisert i drømmeinkubasjonen, i religionsvitenskapen: søvn på hellige steder i håp om et orakelsvar i form av en drømmeåpenbaring.
Lisa
Utbredelse
Lisa var et populært navn på norske jentebarn på 1990-tallet.
Valenciennes FC
Klubben har aldri vunnet noen titler, men i 1951 spilte de seg frem til finalen i pokalturneringen Coupe de France som de tapte til fordel for RC Strasbourg.
Lisa
Utbredelse
Varianten Liisa er i dag et svært vanlig navn i Finland. Navnet Lisa er ellers nokså vanlig i USA og Sverige.
Elodina padusa
Elodina padusa finnes sørøst i Australia.
Tor Endresen
Album
Oversikt over Endresens album som nådde VG-lista, Norges offisielle singel- og albumliste.
Elodina padusa
Utseende
Sommerfuglene skiller seg fra de fleste andre insektene ved at munnen ikke har kjever og lepper, men en lang sugesnabel (proboscis) mellom palpene. Den er rullet opp i en spiral, mellom palpene, under hodet, når den ikke er i bruk. Antennene er trådformet og består av sylindriske ganske like ledd. Antenneklubben er flat eller skålformet slik som hos alle dagsommerfuglene. På beina finnes også sanseorgan som gir informasjon om hva sommerfuglen sitter på. Hunner bruker disse sansene for å finne riktig næringsplante, hvor den kan legge sine egg. Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin.
Lisa
Annen bruk av navnet
Lisa er et vanlig navn på kyr i Norge.
Drøm
Drømmer og drømmetydning i historien
Oldtidens grekere var svært opptatt av drømmer og bygget hundrevis av drømmetempler viet til legeguden Asklepios som angivelig kunne gi legende råd i drømmer. Den største bevarte samlingen av drømmer fra antikken, Oneirocritica, ble forfattet i 2. århundre e.Kr. av grekeren Artemidorus fra Daldis i Lilleasia. De tre første delene handler om drømmetydning, mens de to siste er rettet til Artemidorus' sønn som ønsket å følge i sin fars fotspor.
I den gamle norrøne førkristne kulturen var drømmer betydningsfulle som varsler om de ble tolket riktig. I Gunnlaug Ormstunges saga antyder Torsteins drøm et lengre handlingsforløp. Etter at drømmen er blitt fortalt får Torstein en tolkning av den, men Torstein misliker tolkningen: «Ille og uvennlig har du rådet drømmen».
I Halvdan Svartes saga lar Snorre dronning Ragnhild drømme om et stort tre som vokser fra en torn til det strekker seg over hele Norge og bortenfor landets grenser. Drømmen ble tolket slik at Halvdan Svartes ætt kom til å underlegge seg Norge.
I jødedommen har man det gamle drømmeritualet «hatavat halom». Opplever man et mareritt eller en annen foruroligende drøm, anbefaler Talmud at man samler tre av sine venner, forteller dem om marerittet, og de skal svare: «Dette burde være en god drøm, så la det være slik.» Dette avsluttes med opplesing av en rekke bibelvers om uhell som motvirkes.
Elodina padusa
Utseende
Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler). I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte. Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noe små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Like bak hodet er bryststykket, som består av tre sammenvokste ledd, Bryststykket har tre par bein. Lengre bak har larvene noen bukføtter, som ikke er egentlige bein, men utvekster larven kan bruke til å holde seg fast. Lengst bak har den en analfot. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen.
Larvene ånder gjennom traké-åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.
Tor Endresen
Melodi Grand Prix
Oversikt over Tor Endresens deltakelser i Melodi Grand Prix:
Elodina padusa
Utseende
Puppen er plassert stående eller oppreist, og er festet i anal-enden mot underlaget. Den holdes oppe ved et magebelte av spinntråder. Den har én spiss i hodeenden, ikke to som hos svalestjerter.
Levevis
Om natten og i overskyet vær hviler sommerfuglen. Vingene holdes sammenlagt opp og ut fra kroppen, noe som gir sommerfuglen en viss kamuflasje og beskyttelse. De voksne lever av nektar de suger opp fra blomstene på ulike planter (urter). Sugesnabelen, på hodets underside, gir sommerfuglen mulighet til å nå inn i dype blomster for å suge til seg nektar. Sugesnabelen gjør at sommerfugler er avhengig av flytende føde.
Paringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Eggene legges direkte på næringsplanten.
Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Den lever som plantespiser på noen planter i slekten Capparis.
Larvens kroppstemperatur er mellom 35 og 38 grader C°. Ved lavere temperatur blir larven inaktiv. Derfor krever larver hos dagsommerfugler gjerne sollys for å være aktive. Om det blir for varmt regulerer larven temperaturen ved å oppsøke skygge.
Elodina padusa tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.
Systematisk inndeling
Pieris padusa Terias nivea Pieris nivea Elodina quadrata
Europaparlamentsvalget i Østerrike 2009
Europaparlamentsvalget i Østerrike 2009 ble avholdt søndag 7. juni 2009. Det ble valgt 17 representanter og to observatører til Europaparlamentet.
Skutevraket i Drammen
Funnet
På Strømsøsiden av Drammenselva mellom jernbanestasjonen og Holmenbrua skulle en ny promenade bygges ovenfor Destiliteren, minst 150 meter oppstrøms. Store steinmasser ble dumpet ned i elvebredden, gravemaskiner gravde ut en seks meter dyp grøft for å forlenge et utslippsrør ved enden av elvepromenaden, som kom dypt ned i mudderet. Under arbeidet oppdaget gravmaskinføreren trerester i grabben som kom fra et fartøy og varslet de ansvarlige om dette uventede funnet.
Straks etterpå var arbeidene stanset, og dagen etter ble det dykket i grøften der de fant et skipsvrak liggende parallelt med land på syv-åtte meters dyp. Store deler av vraket har som et resultat av prosjektet omkring den nye elvepromenaden blitt spredt over et stort område, det var blitt så ødelagt at det er vanskelig å danne seg et inntrykk av det. Vraket har antakelig vært forholdsvis i god stand halvveis begravd av sand og leire på elvebunnen, minst femti deler av skroget var revet løs av gravemaskinen.
Norsk sjøfartsmuseum overtok ansvaret for undersøkelsene av vraket under ledelse av arkeologen Pål Nymoen. For å ikke forsinke prosjektet for lenge, ble det besluttet å hente opp vraket fra funnstedet. I november til desember ble restene tatt opp på en lekter i Drammenselva. Ifølge Nymoen vil det ble et omfattende og kostbart prosjekt å sette vraket på land der de ødelagte sidebordene og trerestene måtte impregneres og settes sammen som et puslespill. Drammen kommune hadde besluttet å fjerne vraket fremfor å bevare det på elvebunnen.
Skutevraket
Pål Nymoen under de innledende undersøkelsene kom fram til en foreløpige konklusjon om hva slags skipsvrak det var, en frakteskute på omkring 75 fot (25 meter) i lengde trolig fra 1700-tallet. En relativ stor klinkbygde skute med to master som kan ha seilt ut til flere land, ballasten besto av masse flintstein som er trolig fra Danmark eller Tyskland. Grovt eiketømmer hadde blitt brukt til å lage bunnstokker og spanter til skuten, derfor er det ikke sikkert om denne ble bygget i Norge.
Som et veldig grovt bygget fartøy var det brukt lenge som en frakteskute. Mye tyder på at skutevraket har hatt en last med tønnestaver til produksjon av tønner, meget viktig for sildefisket og transport av mat som væske. Bødtkerne i tønnefabrikasjonen ofte hadde deres bøkkerverksteder i de viktige skipningssteder på Norge. I november var hittil omkring hundre tønnestaver av eik funnet.
Skutevraket har vist seg å være interessant som et lokalt handelsfartøy fra 1700-tallet der gode beskrivelser på forskjellige skipstyper og båttyper er sjeldne i en viktig periode for den norske fartøyteknologiske utviklingen. I begynnelsen var fraktefartøyene fra sør- og øst-Norge drektige seilskuter betegnet som «lektere for seil», bygget etter nedarvede tommelfingerregler, øyemål og halvmodeller. Flere og flere skipsbyggere fra siste halvpart av 1700-tallet, hadde lært seg hvordan å «konstruere» skip etter teknisk tegning.
Dateringen av skutevraket er ennå ikke sikkert, men det er sendt materiale til dendrokronologisk undersøkelse.
Drammen som sjøfartsby
Drammen var en viktig sjøfartsby i sørøstlige Norge som havnen langs landets viktigste inn- og utfartsåre for tømmereksport fra innlandet i Drammenselva og utover i Drammensfjorden, men fram til 1811 var byen delt i to separate ladesteder, Bragernes og Strømsø på hver side av den brede elven.
I seilskutetiden var Drammenselva uregulert slik at det kom en meget sterk strøm ut i Drammensfjorden der et sund ved Svelvik hadde blitt dannet slik at den nesten var en demning. Den sterke Svelvikstrømmen som hatt en hastighet på opptil 4.5 m/s (9 knop) utover, hindret mindre fartøyer fra å komme inn i Drammensfjorden, bare store skuter med stor seilføring kunne forsere strømmen. Svelvik var det egentlige havnstedet for trelasttrafikken fra Drammensvassdraget der varene på de mindre skutene ble lastet over Svevik-morenen.
Crystal Castles
Bandets selvtitulerte debutalbum fikk plass nummer 39 på listen over «Top 50 Greatest Albums of the Decade» som blir kåret av bladet NME Magazine.
Crystal Castles har besøkt Norge fire ganger; første gang i 2009 på Øyafestivalen, så to ganger i 2010; en gang der de toppet plakaten på Oslo Live-festivalen og en gang med egen konsert i november, og de har også besøkt Slottsfjellfestivalen i Tønsberg (2011).
Aserbajdsjans geografi
Aserbajdsjan ligger i den sørvestlige delen av Asia med Kaspihavet i øst, Iran i sør, Russland og Georgia i nord, og Armenia i vest. Tre geografiske trekk dominerer Aserbajdsjan: Kaspihavet, der kystlinjen danner den naturlige grensen mot øst, Store Kaukasus i nord, og et utstrakt lavland i sentrale områder.
Aserbajdsjan har et totalt landareal på omtrent 86 000 kvadratkilometer, mindre enn 1 % av arealet til det tidligere Sovjetunionen, som landet var en del av. Av de tre transkaukasiske statene har Aserbajdsjan det største landarealet. Aserbajdsjan har to autonome republikker, Nakhitsjevan som ligger sørvest for Armenia og Nagorno-Karabakh, som ligger innenfor Aserbajdsjan. En liten del av Nakitsjevan har også grense til Tyrkia i nordvest. Hovedstaden i Aserbajdsjan er den eldgamle byen Baku, som har den største og beste havnen i Kaspihavet, og som lenge har vært senteret for republikkens oljeindustri.
Topografi og drenering
Høyden endrer seg over en relativt kort avstand fra lavlandet til høylandet, og omtrent halvparten av landet regnes som fjellområde. På den subtropiske sørøstkysten er det et åslendt landskap med teplantasjer, appelsin- og sitronlundar. I raviner i fjellet Kobustan nær Baku ligger flere slamvulkaner og mineralkilder. Kystterrenget ligger så mye som 28 meter under havnivå.
Bortsett fra den østlige kystlinjen og grenseområdene mot Georgia og Iran, er Aserbajdsjan omringet av fjell. I nordøst, på grensen til Russlands autonome republikk Dagestan, ligger fjellkjeden Store Kaukasus, og i vest, ved grensen til Armenia, ligger Lille Kaukasus. Lengst sørøst danner Talysjfjellene grensen mot Iran. Det høyeste fjellet i Aserbajdsjan ligger i Store Kaukasus der fjellet Bazarduzu Dagi stiger til 4 485 meter (på grensen til Russland).
Åtte store elver renner fra Kaukasus og ut på det sentrale Kura-Aras-lavlandet, en avleiringsslette og lavt deltaområde langs kysten som har fått navnet sitt fra elvene Kür (Kura) og sideelven Aras. Kür er den lengste elven i Kaukasusområdet, og danner et delta som renner ut i Kaspihavet like etter at den renner sammen med elven Aras. Mingetsjaur-reservoaret, med et areal på 605 kvadratkilometer, er den største innsjøen i Aserbajdsjan (om man ser bort fra Kaspihavet), og ble dannet da Kür ble demmet opp i den vestlige delen av landet. Vannet fra reservoaret brukes til vannkraft og vanning av Kura-Aras-sletten. De fleste elvene i landet kan ikke seiles på. Rundt 15 % av Aserbajdsjan er dyrket mark.
Klima
Klimaet i landet er nesten tropisk om sommeren i lavlandet, mens vintrene er milde. Man kan få perioder med kulde fra nord. Fjellområdene mot vest er derimot kalde og snørike. Baku har milde vintre med en gjennomsnittstemperatur på 4 °C i januar, og 25 ºC i juli. Det meste av landet får lite nedbør, i snitt mellom 150 og 250 millimeter i året, og jordbruket krever derfor kunstig vanning. De største nedbørsmengdene finnes i de høyere områdene av Kaukasus, og i de lavereliggende områdene i Lənkəran lengst sørøst, der den årlige gjennomsnittsnedbøren går over 1 000 millimeter.
Miljøproblemer
Luft- og vannforurensning er utbredt og gir store utfordringer for den økonomiske utviklingen. De største kildene til forurensningen er oljeraffineri, og kjemi- og metallurgiindustri, som tidlig på 1990-tallet opererte like ineffektivt som de hadde gjort i Sovjet-tiden. Luftkvaliteten er ekstremt dårlig i Baku, der oljeraffineriene ligger. Enkelte rapporter har vist at luften i Baku er den mest forurensede i hele det tidligere Sovjetunionen, og andre industrisenter har lignende problemer.
Kaspihavet, inkludert Bakubukta, har blitt forurenset av oljelekkasjer og dumping av ren eller dårlig håndtert kloakk. Dette har redusert mengden av kaviar og fisk i området. I Sovjet-perioden ble Aserbajdsjan presset til å bruke store mengder sprøytemidler for å øke de subtropiske avlingene for resten av Sovjetunionen. Særlig ille var utbredt bruk av DDT på 1970- og 1980-tallet, selv om kjemikaliet offisielt var forbudt i Sovjetunionen siden det var giftig for mennesker. Utbredt bruk av slike kjemikalier og sprøytemidler har ført til omfattende forurensning av grunnvannet, og aserbajdsjanske forskere har knyttet nyfødte barn med forskjellige sykdommer og skader til dette. Vannivået i Kaspihavet er i ferd med å stige, hovedsakelig på grunn av menneskelig påvirkning, og inntørkingen av innsjøen som foregikk i flere tiår er reversert. Dette truer nå kystområdene, og vannivået har i snitt steget 1,5 meter mellom 1978 og 1993. På grunn av Nagorno-Karabakh-konflikten ble store skogsområder hugget ned, veier ble bygget gjennom urørte områder, og store jordbruksområder ble okkupert av militære styrker.
Som andre tidligere Sovjet-republikker har Aserbajdsjan enorme miljøproblemer å rydde opp i, noe som er vanskelig på grunn av den dårlige økonomien som det Moskva-sentrerte plansystemet i Sovjetunionen etterlot. Den aserbajdsjanske regjeringen har et eget miljøutvalg, men på grunn av dårlig økonomi ble det på 1990-tallet gjort lite med problemene. Tidlig i 1994 ble Aserbajdsjan sponset av EU for å delta i et internasjonalt forum for å verne Kaspihavet.
Vulkaner
Se liste over vulkaner i Aserbajdsjan.
Eksterne lenker
আজারবাইজান Atropatene (res publica)
Bagn kraftverk
Bagn kraftverk ligger i Sør-Aurdal kommune i Innlandet fylke. Den ligger lett synlig rett ved E16 øst for Bagn sentrum.
Kraftverket ble satt i drift i 1963, og utnytter et fall på 89 m i Begna hvorav 33 meter utgjøres av en betongdemning, Bagndammen.
I 2014 var det en stor oppgradering av turbiner og generatorer. Effekten økte fra 66 til 72 MW.
Det er installert to francisturbiner på tilsammen 72 MW. Normal årsproduksjon er på rundt 350 GWh.
Kraftverket eies med 80% av Skagerak Kraft og 20% av Storbrofoss Kraftanlegg DA. Statkraft er største eier i Skagerak Energi.
Norske skolelover
Norske skolelover regulerer undervisningen ved offentlige og private skoler i Norge.
Coivaras
Coivaras er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
Just Johan Bing
Just Johan Bing er navnet til flere personer:
Michael Douglas
Michael Kirk Douglas (født 25. september 1944) er en amerikansk skuespiller og filmprodusent. Han har vunnet tre Golden Globe-priser, inkludert en Cecil B. DeMille Award, to Oscar-priser, først for beste film som produsent for Gjøkeredet (1975) og deretter for beste mannlige hovedrolle for rollen som Gordon Gekko i Wall Street (1987), og en Emmy-pris for rollen som Liberace i HBO-filmen Mitt liv med Liberace (2013).
Douglas har spilt i filmer som Kinasyndromet (1979), Kampen om den grønne diamant (1984), Farlig begjær (1987), Basic Instinct (1992), Falling Down (1993), Spillet (1997), Wonder Boys (2000) og Traffic (2000). Han ble belønnet med en Life Achievement Award av Det amerikanske filminstituttet i 2009.
Douglas var regiassistent da Helter i Telemark (1965) ble innspilt på Rjukan med faren Kirk Douglas i hovedrollen.
I filmen It runs in the family (2003) medvirket Michael Douglas sammen med faren Kirk Douglas, sønnen Cameron og moren Diana Douglas. Kirk Douglas var på denne tiden hemmet etter et hjerneslag noen år tidligere.
Bakgrunn og familie
Douglas er sønn av skuespilleren Kirk Douglas og gift med skuespillerinnen Catherine Zeta-Jones. Kirk Douglas' foreldre var jøder og innvandret fra den belarusiske (hviterussiske) delen av Det russiske imperiet. Foreldrene endret etternavn til Demsky på grunn av antisemittisme i nabolaget. Kirks venn Karl Malden foreslo at han skulle bytte navn fra Issur («Izzy») Demsky til Kirk Dougles; Malden hadde selv byttet fra det serbiske Mladen George Sekulovich til et engelskklingende navn. I filmen Til døden skiller oss ad (2003) medvirket Kirk Douglas sammen med sønnen Michael, barnebarnet Cameron og Kirks tidligere kone Diana Douglas. Kirk Douglas var på denne tiden hemmet etter et hjerneslag noen år tidligere.
Torbjørn Rødland
Torbjørn Rødland (født 3. april 1970 i Stavanger) er en norsk fotograf og billedkunstner.
Biografi
Rødland vokste opp på Slåtthaug i Stavanger. Først interesserte han seg for tegning, men etter hvert ble fotografi hovedinteressen. Han studerte kunst- og mediefag under Arnfinn Bø-Rygg ved Høgskolen i Stavanger. I 1991 flyttet han til Oslo, og etter ett år dro han videre til Bergen, der han ble utdannet ved Kunsthøgskolen i Bergen, institutt for fotografi.
Som student i Bergen i perioden 1992-1995 fikk han kjennskap til en gruppe av kunstnere som omtales som «The Picture Generation», Richard Prince, Cindy Sherman, Louise Lawler, Barbara Kruger og Sherrie Levine. Disse kunstnerne arbeidet på 1980-tallet med iscenesatt fotografi. I såkalt appropriasjonskunst blir fragmenter fra ulike kilder satt sammen med nye elementer til å danne et nytt og bilde. Det endelige kunstverket skal dermed være både originalt og ikke-originalt på en og samme tid.
Rødland har vært bosatt i Oslo, Paris, Melbourne, Nice, Berlin, New York City, Tallinn, Rijeka, Tokyo og Los Angeles. Han bor og arbeider nå i Los Angeles.
Arbeid
I tillegg til fotokunst har han produsert fem videofilmer.
Utstillingen «Uglesommer», som ble vist i Tønsberg i 2006, ble utgangspunkt for en debatt om kunstkritikk i Morgenbladet. Kunsthistoriker, kritiker og kurator Ina Blom innledet debatten med å kritisere flere av anmeldelsene av utstillingen. Blom hevdet at den gjeldende kunstkritikken var preget av en naiv, realistisk og moralsk billedforståelse.
Utstillingen "The Touch That Made You" ble vist på Fondanzione Prada i Milano sommeren 2018, og var kurert av Hans Ulrich Obrist og Amira Gad. Utstillingen inkluderte en variasjon av 40 fotografier, samt tre videoer filmet av Rødland. Alle kunstverkene i utstillingen er laget mellom år 1999 og 2016. Boka I want to live innocent med Stavangerbilder ble laget i samarbeid med Stavanger2008, da byen var europeisk kulturhovedstad. Noen av hans bilder er innkjøpt av Stedelijk Museum i Amsterdam, Astrup Fearnley Museet i Oslo, Stavanger kunstmuseum, Fonds National d'Art Contemporain i Paris og av Musée d'Art Moderne et Contemporain i Strasbourg.
Utstillinger
Et utvalg av utstillinger med Torbjørn Rødland:
Europaparlamentsvalget i Ungarn 2009
Europaparlamentsvalget i Ungarn 2009 ble avholdt søndag 7. juni 2009. Det ble valgt 17 mandater til Europaparlamentet.
Suomen Rahapaja
Suomen Rahapaja Oy (finsk), eller Myntverket AB (svensk), er Finlands myntverk og er organisert som et aksjeselskap eiet av den finske staten. Myntverket har sin historie tilbake til 1860, og har i dag virksomhet i Norden og Baltikum.
Selskapet eier hundre prosent av Saxonia EuroCoin og femti prosent av Det Norske Myntverket.
Slaget ved Saratoga
Slagene ved Saratoga (19. september og 7. oktober 1777) var to slag i den amerikanske uavhengighetskrigen, hvori amerikanske styrker påførte britene et avgjørende tap, og som markerte Saratogafelttogets klimaks. Den britiske general John Burgoyne ledet en stor invaderende armé opp Champlain-dalen fra Canada, med håp om å treffe på en lignende styrke som marsjerte nordover fra New York by; den søndre styrken ankom aldri, og Burgoyne ble omringet av amerikanske styrker i øvre New York. Burgoyne utkjempet to mindre slag i forsøk å bryte ut, og slagene fant sted med atten dagers mellomrom på samme slagmark, 14 kilometer sør for Saratoga i New York. Begge forsøk på å bryte ut av omsluttingen mislykkes, og med ingen umiddelbar hjelp i sikte og omringet av overlegne amerikanske styrker overgav Burgoyne sin armé den 17. oktober. Hans overgivelse var, ifølge historikeren Edmund Morgan et «betydelig vendepunkt i krigen, da den vant utenlandsk assistanse for amerikanerne, det siste elementet som var nødvendig for seier»..
Burgoynes strategi med å dele og adskille New England fra de søndre koloniene hadde fått en god start innledningsvis, men ble sakket grunnet logistikkmessige problemer. Han sikret en mindre taktisk seier over den amerikanske general Horatio Gates og hans Kontinentale armé den 19. september i slaget ved Freeman's Farm, til kostnad av betydelige tap. Hans gevinster ble utvisket da han igjen angrep amerikanerne den 7. oktober i slaget ved Bemis Heights, og amerikanske styrker erobret en del av britenes forsvarsverker. Burgoyne ble dermed tvunget til å slå retrett, og hans armé ble omringet av en mye større amerikanske hærstyrke ved Saratoga, noe som tvang fram hans overgivelse 17. oktober. Nyheten om Burgoynes kapitulasjon var essensiell for å formelt bringe Frankrike inn i krigen som en amerikansk alliert, selv om franskmennene tidligere hadde forsynt amerikanerne med ammunisjon, forsyninger og våpen, deriblant de Valliere-kanonen, som kom til å spille en viktig rolle i slagene ved Saratoga. Slaget førte også til at Spania ble med Frankrike inn i krigen mot Storbritannia.
Det første slaget, utkjempet 19. september, begynte da Burgoyne flyttet noen av sine tropper i et forsøk på å flankere den befestede amerikanske stillingen på Bemis Heights. Benedict Arnold, som forutså manøveren, posisjonerte betydelige styrker i veien. Selv om Burgoyne maktet å få kontroll på Freeman's Farm kostet det hans armé betydelige tap. Trefninger fortsatte i dagene som fulgte slaget, mens Burgoyne ventet i håp om at forsterkninger ville ankomme fra New York by. Militsstyrker fortsatte derimot å ankomme for amerikanerne, som økte størrelsen til den amerikanske armeen. Uenigheter innad i den amerikanske leiren førte til at Gates fratok Arnold sin kommando.
Den britiske stillingen
I juni 1777 rykket den britiske generalen John Burgoyne, kjent som «Gentleman Johnny» grunnet sine manerer, sørover fra provinsen Québec for å sikre kontroll på den øvre delen av Hudsondalen. Etter hans innledende hærtagelse av Fort Ticonderoga, drev hans felttog derimot inn i en hengemyr av vanskeligheter. Arméelementer hadde nådd øvre Hudson så tidlig som slutten av julimåned, men logistikk- og forsyningsmessige vanskeligheter forsinket hovedarmeen ved Fort Edward. Et forsøk på å avlaste disse vanskelighetene mislykkes da nær 1000 mann ble drept eller fanget i slaget ved Bennington den 16. august. Videre nådde nyhetene om at St. Legers ekspedisjon ned Mohawkelvens dalføre hadde snudd etter en feilslått beleiring av Fort Stanwix Burgoyne den 28. august.
Sammen med tidligere nyheter om at general William Howe hadde seilet sin armé ut av New York by for å føre et felttog rettet mot Philadelphia i stedet for å rykke nord for å møte med Burgoyne, og avreisen til mesteparten av støtten fra indianerfolk i kjølvannet av hans tap ved Bennington, ble Burgoynes situasjon vanskeligere. Stilt ovenfor behovet for et forsvarlig vinterkvarter, som krevde enten en retrett til Ticonderoga eller en fremrykning mot Albany, falt han ned på det sistnevnte alternativ. Som konsekvens av dette valget fulgte ytterligere to avgjørende valg. Han bestemte seg for bevisst å avskjære kommunikasjonslinjene mot nord, så at han ikke behøvde å opprettholde en kjede av tung befestede utposter mellom hans posisjon og Ticonderoga, og i tillegg bestemte han seg for å krysse Hudson-elva mens han stod i en relativt sterk posisjon. Han beordret dermed Baron Riedesel, som kommanderte baksiden av armeen, til å forlate utposter fra Skenesboro, og gjennomførte en krysning av Hudson like nord for Saratoga mellom 13. og 15. september.
Den amerikanske stillingen
Den kontinentale armé hadde vært stødig retrett helt siden Burgoynes hærtagelse av Ticonderoga tidlig i juli. Innen midten av august hadde armeen, under ledelse av generalmajor Philip Schuyler, slått leir syd for Stillwater i New York. Den 19. august overtok generalmajor Horatio Gates kommandoen fra Schuyler, hvis politiske status hadde falt i lys av tapet av Ticonderoga med den påfølgende retretten. Gates og Schuyler, som kom fra særs forskjellige bakgrunner, kom ikke godt overens og hadde tidligere kranglet over kommandosaker i armeens nordre departement. Gates ble begunstiget med en armé i stadig vekst grunnet økende militsoppmøte etter oppfordringer fra delstatsguvernørene, suksess ved Bennington, og utbredt raseri etter drapet på Jane McCrea, forloveden til en lojalist i Burgoynes armé, av indianere i Burgoynes ledelse.
Strategiske avgjørelsen av den amerikanske øverstkommanderende, general George Washington, forbedret også posisjonen til Gates' armé. Washington var mest bekymret over general Howes troppebevegelser, og hva han hadde som mål. I visshet over at Burgoyne også var i bevegelse tok han en risiko da han i juli sendte hjelp nordover i form av generalmajor Benedict Arnold, hans mest aggressive feltkommandant, og generalmajor Benjamin Lincoln, en mann fra Massachusetts kjent for sin innflytelse over militsen fra New England. I august, før han var sikker på at Howe faktisk hadde seilt sydover, beordret han 750 mann fra Israel Putnams styrker som forsvarte høylandet i New York til å bli del av Gates' armé, i tillegg til å sende noen av de beste styrkene fra sin egen armé: oberst Daniel Morgan og det nyopprettede Provisional Rifle Corps, som bestod av omtrent 500 håndplukkede skyttere fra Pennsylvania, Maryland, og Virginia, valgt for deres skarpskytterevner. Denne enheten kom til å bli kjent som Morgan's Riflemen.
Den 7. september beordret Gates sin armé å marsjere nordover. Et område kjent som Bemis Heights («Bemis-høydene»), like nord for Stillwater og omtrent 16 kilometer sør for Saratoga, ble valgt for sitt forsvarsmessige potensial, og armeen brukte omtrent en uke på å konstruere forsvarsverker utformet av polske ingeniør Tadeusz Kościuszko. Høydene hadde en kommanderende utsikt over området og kontrollerte den eneste veien til Albany, som passerte gjennom et fjellpass mellom høydene og Hudson. Vestafor høydene lå tungt skogkledde bakker som utgjorde en betydelig utfordring for enhver tungt utstyrt armé.
Forspill
Etter å ha krysset sørover rykket Burgoyne rykket – forsiktig, da tapet av hans indianerstøtte hadde frarøvet ham troverdige rapporter på amerikanernes posisjon – sørover. Den 18. september hadde armeens fortropper nådd et område like nord for Saratoga, omtrent 6,4 kilometer fra amerikanernes forsvarslinje, og trefninger fant sted mellom amerikanske rekognoseringstropper og hærens fremskutte bestanddeler.
Den amerikanske leiren hadde vært åsted for gnagende intriger helt siden Arnold vendte tilbake fra Fort Stanwix. Selv om Gates og Arnold tidligere hadde vært på en relativt god fot til tross for sine hårsåre egoer, klarte Arnold å vende Gates mot seg selv ved å ta inn offiserer vennlige mot Schuyler som stab, noe som dro ham inn i den pågående feiden mellom de to. Disse forholdene hadde ikke nådd et kokepunkt 19. september, men den dagens hendelser bidro til situasjonen. Gates hadde tildelt den venstre vingen av forsvarene til Arnold, og tatt ledelse over høyre, som egentlig var tildelt general Lincoln, som Gates hadde sent ut i august med noen tropper for å forstyrre britiske posisjoner bak Burgoynes armé.
Både Burgoyne og Arnold forstod den viktige rollen som amerikanernes venstreside spilte, og behovet for å kontrollere høydene der. Etter morgentåken forsvant rundt klokken 10 beordret Burgoyne armeen sin fremover i tre kolonner. Baron Riedesel ledet venstre kolonne, som bestod av tyske tropper og 47th Regiment of Foot, på elveveien, med hovedartilleri, og voktet forsyninger og båtene på elven. General James Inglis Hamilton ledet midtre kolonne, som bestod av 9., 20., 21., og 62. regiment, som skulle angripe høydene, og general Simon Fraser ledet høyre flanke bestående av 24. regiment og lettinfanteri- og grenaderkompaniene, og skulle vende den amerikanske venstre flanke ved å forsere de tungt skogkledde høydedragene nord og vest for Bemis Heights.
Arnold innså at en slik flankerende manøver var sannsynlig, og forespurte Gates om tillatelse til å flytte sine styrker fra høydene for å møte potensielle bevegelser, hvor amerikanernes dyktighet til skogskrigføring ville være en fordel. Gates, hvis foretrukne strategi var å sitte og vente på et forventet frontalangrep, tillot motvillig en rekognoseringsstyrke bestående av Daniel Morgans menn og Henry Dearborns lettinfanteri. Da Morgans menn nådde et åpent område nordvest for Bemis Heights tilhørende lojalisten John Freeman, fikk de øye på britiske fremskutte tropper. Frasers kolonne var litt forsinket og hadde ikke enda nådd området, mens Hamiltons kolonne også hadde forsert langs en ravine og nærmet seg feltet fra øst gjennom en tett skog og vanskelig terreng. Riedesels styrke, mens den var på veien, ble forsinket av hindre lagt av amerikanerne. Lyden av skuddløsning i vest fikk Riedesel til å sende noe av hans artilleri ned en sti i den retningen. Styrkene Morgans menn så var et fremskutt kompani fra Hamiltons kolonne.
Slag
Morgan plasserte skarpskyttere på strategiske posisjoner, som deretter tok ut nær alle offiserer i det fremskutte kompaniet. Morgan og hans menn stormet deretter, uvitende om at de rykket strakt inn i Burgoynes hovedstyrke. Mens de lykkes i å drive tilbake det fremskutte kompani, ankom Frasers ledende styrker akkurat i tide til å angripe Morgans venstreside, og drev hans menn tilbake inn i skogen. James Wilkinson, som hadde ridd fremover for å observere ildutvekslingen, returnerte til den amerikanske leiren for forsterkninger. Mens det britiske kompaniet falt tilbake mot hovedkolonnen åpnet den ledende side av den kolonnen ild, og drepte dermed en rekke av sine egne menn.
Det var deretter en pause i kamphandlingene omtrent 15.00 da Hamiltons menn begynte å danne seg på nordsiden av marken, og amerikanske forsterkninger begynte å ankomme fra sør. Da han fant ut at Morgan hadde problemer sendte Gates ut to ytterligere regimenter (1th og 3rd New Hampshire) for å støtte ham, med ytterligere regimenter (2nd New York, 4th New York, 1st Canadian, og militsen fra Connecticut) fra Enoch Poors brigade tiltenkt følge på. Burgoyne grupperte Hamiltons menn med 21. regiment på høyre, 20. på venstre, og 62. i sentrum, med 9. regiment som reserve.
Slaget alternerte deretter gjennom faser av intense trefninger og avbrudd i kampene. Morgans menn hadde regruppert seg i skogen, og skjøt offiserer og artillerimenn. De var så effektive på å redusere sistnevnte at amerikanerne flere ganger i korte perioder fikk kontroll på britenes feltstykker, bare for å miste dem igjen i britenes neste storming. På et tidspunkt ble det antatt at Burgoyne selv hadde blitt tatt ut av en skarpskytter; det var i stedet en av hans hjelpere, som red på en rikt dekorert hest, som var offeret. Midtens av britenes linje var nesten brutt på et tidspunkt, og kun general Phillips intervensjon med 20. regiment gjorde det mulig for 62. regiment å samle seg.