cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brett Finlay
Finlays laboratorium er basert i Vancouver, British Columbia, Canada, i Michael Smiths laboratorier på University of British Columbia, og innebærer et tverrfaglig forskningsprogram som undersøker hvordan mikrober bidrar til både menneskers helse og sykdom. Laboratoriet fokuserer spesifikt på type III-utskilte virulensfaktorer fra Salmonella og patogensk E. coli, hvordan mikrobiota påvirker smittsom diaré, mikrobiotas rolle i astma, underernæring, og miljømessig enteropati.
Utmerkelser
Finlay var medforfatter på en bok for det brede publikum, Let Them Eat Dirt: Saving your child from an oversanitized world, om den avgjørende rollen mikrober spiller i barnets tidlige utvikling, og den store innvirkningen de har på både helse og sykdommer. Boken ble utgitt av Algonquin Books (USA) og Greystone (Canada) i september 2016, og er oversatt til 11 språk
I The Whole-Body Microbiome: How to harness microbes - inside and out - for lifelong health, fokuserer Finlay og hans datter Dr. Jessica Finlay, som er miljøgerontolog, på den yrende verden av mikrober som finnes overalt, i og rundt oss. I boken foreslår Finlay forbedringer innen livsstil, kosthold og husholdningspraksis for å fremme den riktige typen mikrobiell eksponering.
R. E. Ginna kjernekraftverk
(R. E.) Ginna kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft ved bredden av Ontariosjøen ved byen Ontario i Wayne County, i upstate New York i USA.
Kjernekraftverkets nåværende reaktor ble godkjent for igangsetting i 1969. Installert maksimal effekt i 2009 er brutto 608 MW, netto effekt 560 MW mens årsproduksjonen i 2007 var på om lag 4,93 TWh elektrisk kraft.
Anlegget eies av Constellation Energy. Det har en reaktor som er i operativ drift. Etter dagens konsesjoner skal reaktorens produksjon opphøre i 2029.
Asbjørn Gjærde
Asbjørn Gjærde (født 5. desember 1939 på Stranda på Sunnmøre ) er en norsk journalist og forfatter. Han studerte statsvitenskap og historie ved Universitetet i Oslo.
Gjærde har arbeidet både i Dagsnytt og i Dagsrevyen. Han begynte som programsekretær i NRK Møre og Romsdal i 1965. Han har også vært journalist i Sunnmørsposten.
I NRK har han vært medlem i utvalget som la grunnlaget for fjernsynsprogrammet Norge Rundt, der han også var en av de aller første programlederne. I 1980 var han nestsjef for radiokanalen P2 under prøvesendingene. Gjærde hadde det daglige redaksjonelle ansvaret, som NRKs representant, for de første nærradiosendingene i Norge, som ble drevet med dispensasjon i 1973 fra Høgskulen i Volda. Han satt også i Normalinstruksutvalget som satte opp organiseringen av distriktskontorene til NRK.
I organisasjonssammenheng har Asbjørn Gjærde vært leder for redaksjonsklubben i Dagsrevyen, nestleder i Ålesund Presseforening og Sunnmøre Journalistlag, medlem av NRKs språkutvalg, varamann til Norsk språkråd og hovedstyremedlem i Kringkastingsforeningen. Han var også en av initiativtakerne til Seniorpresseklubben i Møre og Romsdal i 2000.
Asbjørn Gjærde avsluttet ved utgangen av 2007 43 år som fast ansatt i NRK.
Strømavtale
Strømavtale er en avtale mellom kunder og kraftleverandører, om levering av elektrisk kraft. Vanligvis inngås avtalene mellom bare to parter. I Norge finnes det per 2022 tre hovedtyper prisfastsettelser i avtalene. Disse er spotpris, standard variabel pris og fastpris.
Standard variabel pris
Standard variabel pris innebærer at prisen per kilowattime (kWh) følger prisen på kraftbørsen slik som ved en spotprisavtale, men strømselskapene plikter å informere om endringer i pris 14 dager i forkant av prisendringer. Dette kan som ved en fastprisavtale gi forutsigbarhet ved at prisen er fast i en gitt tidsperiode på minst 14 dager eller mer.
Fastpris
Fastprisavtale innebærer at prisen per kWh er bundet i hele avtaleperioden. Strømselskapet er forpliktet til å levere strøm til en forhåndsbestemt pris, og kunden vet på forhånd hva som skal betales per kWh i hele avtaleperioden. Prisen per kilowattime (kWh) er fast i en bestemt tidsperiode, fra 3 måneder og opp til 5 år. De ulike strømselskapene opererer med ulike bindingstider.
Shinichi Tomii
Shinichi Tomii (født 1. september 1980) er en japansk moderne femkjemper. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 22.
Nakhon Phanom
Nakhon Phanom er provinshovedstaden i provinsen Nakhon Phanom i det nordøstlige Thailand (kalt Isan-området). Befolkningen anslås (2005) til 34 600.
Byen ligger ved Mekongelven som skiller Thailand fra nabolandet Laos.
Under Vietnamkrigen kom mange flyktinger fra Indokina til Nakhon Phanom-området. USA hadde her en militærbase og et anlegg for avlytting av radiokommunikasjon.
Cerveza Tijuana
Cerveza Tijuana (også kjent som TJ Beer) er et meksikansk bryggeri som befinner seg ved grensebyen Tijuana i Baja California. Bryggeriet ble grunnlagt i 2000, og for tiden blir det produsert tre forskjellige øl ved bryggeriet:
Frjazino
Frjazino (russisk: Фря́зино) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger 25 km nordøst for Moskva.
Innbyggertall: 52 436 (folketelling 2002), 53 317 (folketelling 1989).
Byen ligger ved elva Ljubosejevka.
Anders Roslund
Anders Roslund (født 1961) er en svensk forfatter og journalist.
Roslund arbeidet i 15 år for Sveriges Television, blant annet som nyhetsjournalist og som sjef for Kulturnyheterna. I 2004 utga han sammen med Börge Hellström kriminalromanen Odjuret som fikk stor oppmerksomhet i hjemlandet og ble belønnet med Skandinaviska Kriminalsällskapets pris Glassnøkkelen. Roslund er fra 2005 forfatter på heltid.
Lopburi
Lopburi, også kjent historisk som Lawo eller Lavo, er provinshovedstaden i provinsen Lopburi i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 57 800. Byen ligger ved elva Lopburi, og er en gammel residensby for Ayutthaya-kongene.
Næringslivet preges av turisme og noe sementindustri øst for byen, mot grensen til provinsen Saraburi. Områdene rundt Lopburi er svært fruktbare, og området har historisk vært rikt på kobber og jernmalm. Byen har forbindelse via jernbane til Bangkok i sør og Khon Kaen i øst.
Historie
Lopburi har vært bebodd i alle fall siden den hinduistiske Dvaravati-perioden (500-1100), og er trolig omtrent like gammel som Nakhon Pathom, som ofte regnes som Thailands eldste by. Det er funnet 6 000 år gamle steinredskaper og keramikk fra omkring 2000 f.Kr ved Lopburi. Tilsvarende gamle graver av menn inneholder både statusgjenstander og skjelettet av en hund. Tusen år senere ble det produsert kobber til våpen og prydgjenstander her.
Det er funnet svært mange mynter, kunst og andre rester av Dvaravati-kulturen tilbake til 700-tallet. På denne tiden kaltes byen Lawo, og hadde trolig en helt distinkt kultur som strakk seg inn i hindurikets periode. På 900-tallet ble området erobret av khmer-riket, og var sannsynligvis en slags administrativ utpost. Khmer-herskerne reiste Phrang Khaek, en hinduistisk helligdom, San Phra Kan, Wat Phra Si Ratana Mahathat og Wat Nakhon Kosa (1100-tallet), samt tempelanlegget Phrang Sam Yot, som er avbidldet på Thailands 500B-seddel.
På 1200-tallet ble byen inntatt av herskerne i Sukhotai, men khmer-innflytelsen på kultur og arkitektur fortsatte å gjøre seg gjeldende, også inn i Ayutthaya-perioden fra 1400-tallet. På midten av 1600-tallet var byen en befestet residens i oppgangstidene under kong Narai av Ayutthaya, og tjente som hovedstad mens hollandske styrker truet Ayutthaya. I året 1666 reiste Narai sitt palass Phra Narai Ratchaniwet i fransk-khmer stil, og kongen residerte her til sin død i 1688, og tok imot Frankrikes Chevallier de Chaumont og andre utenlandske amabssadører i palasset. Kong Narai satset sterkt på produksjon av jern, våpen og redskaper i byen, med hjelp fra franske, indiske og persiske gruvekyndige. Hans etterfølger Phetracha av Ayutthaya ble den siste residerende kongen her. Kongeperioden f.o.m Narai var kjennetegnet av stor handel og politisk kontakt med utlandet, og produksjon av bevart litteratur. Det ble slått sølvmynter og skrevet buddhistiske skrifter som ble oppbevart i byens templer.
Etter at kongedømmet ble fornyet og flyttet fra Ayutthaya til Thonburi ved dagens Bangkok på 1770-tallet, sank Lopburi raskt i betydning. En ny by ble bygget opp lit øst for gamlebyen fra 1940.
Orellana-demningen
Orellanademningen er en demning med vannkraftverk i provinsen Badajoz, i Spania. Det ligger i elva Guadiana, beliggende vest i landet. Anlegget ligger 65 km øst for Mérida. Tettstedet Orellana la Vieja ligger rett nord for demningen. Den lokale provinsveien EX-115 går over damkronen.
Ovenfor i samme elv følger Garcia Sola-demningen og Cíjara-demningen.
Roseanna (1967)
Roseanna er en svensk film fra 1967 av Hans Abramson med Keve Hjelm som Martin Beck.
Handlingen
En død kvinne blir funnet i Göta kanal. Ingen vet hvem hun er. Kripos (Rikspolisen) og Martin Beck blir tilkalt. Først etter flere måneder får de vite at amerikanerinnen Roseanna McGraw er forsvunnet i Sverige. Martin Beck og hans team kan nå rekonstruere Roseannas siste reise med kanalbåten «Diana».
Om filmen
Filmen er laget på grunnlag av Maj Sjöwall og Per Wahlöös roman Roseanna som ble gitt ut i 1965. En nyinnspilling av filmen ble gjort 1993 med regi av Daniel Alfredson.
Khon Kaen
Byen ligger ved jernbanelinjen og ved hovedveien fra hovedstaden Bangkok til grensebyen Nong Khai ved Mekong, nær Laos' hovedstad Vientiane.
Harry Seeley
Harry Govier Seeley (født 18. februar 1839, død 8. januar 1909) var en britisk paleontolog.
Karriere
Seeley var født i London, sønn av gullsmeden Richard Hovill Seeley, og hans andre hustru Mary Govier. Han fikk undervisning på Royal School of Mines i Kensington før han ble en assistent til Adam Sedgwick ved Woodwardian Museum, Cambridge, fra 1859. Seeley ble immatrikulert som student ved Sidney Sussex College, Cambridge i 1863. Han avslo å ta imot stillinger både ved British Museum og Geological Survey of Britain for å arbeide for seg selv. Seinere i karrieren ble han geologiprofessor ved King's College, Cambridge og Bedford College, London (1876). Han var seinere universitetslektor i geologi og fysiologi ved Dulwich College og professor i geologi og mineralogi at King's College, London (1896–1905).
Han døde i Kensington, London og er begravet i Brookwood Cemetery. Seeley giftet seg i 1872 med Eleanora Jane, datter av William Mitchell of Bath og deres datter Maude giftet seg med Arthur Smith Woodward.
Kelly Ayotte
Kelly A. Ayotte (født 27. juni 1968 i Nashua i New Hampshire) er en amerikansk politiker for Det republikanske parti. Hun representerte New Hampshire i USAs senat fra 2011 til 2017. Hun stilte til gjenvalg i 2016, men tapte for demokratenes kandidat Maggie Hassan.
Harry Seeley
Dinosaurer
Seeley fastsatte at dinosaurer kunne deles inn i to store grupper, øglehoftedinosaurer (Saurischia) og fuglehoftedinosaurer (Ornithischia), basert på utformingen av deres bekkenbein og ledd. Han publiserte sine resultater i 1888, fra et foredrag som han hadde holdt året før. Paleontologer på hans tid hadde delt opp Dinosauria på forskjellig måte, avhengig av strukturen på føttene og formen på tennene. Men Seeleys oppdeling har bestått selv om fugler seinere har vist seg å stamme, ikke fra fuglehoftedinosaurer, men fra øglehoftedinosaurer. Han fant de to gruppene så forskjellig at han også argumenterte for at de hadde adskilt opprinnelse: ikke før i 1980-årene kunne den nye teknikken kladistikkanalyse vise at de to gruppene dinosaurer virkelig hadde samme forfedre fra trias. Seeley beskrev og navnga mange dinosaurer etter fossiler dere i løpet av karrieren sin.
Kelly Ayotte
Ayotte var New Hampshires justisminister fra 2004 til 2009.
Harry Seeley
Dinosaurer
Hans populære bok om Pterosaurer, Dragons of the Air (1901) fant at fugler og pterosaurer er tett knyttet sammen. Selv om hans tro på at de hadde en felles opprinnelse ikke har vist seg riktig, han avviste Richard Owens karakterisering av pterosaurer som kaldblodige, dårlige flygere, og anerkjente dem som varmblodige aktive flygere.
Han ble valgt inn i Royal Society i juni 1879 for sitt arbeid om krypdyr og dinosaurer. og avholdt sin Croonian Lecture i 1887.
Fredrik II av Preussen
Fredrik II, ty. Friedrich II., kalt Fredrik den store, ty. Friedrich der Große, født 1712, død 1786, var konge av Preussen fra 1740 til 1786. Han var sønn av Fredrik Vilhelm I, og bror av Sveriges dronning Louise Ulrike.
Fredrik den store fulgte på den ene side i sin fars, soldatkongens, fotspor ved selv å lede de prøyssiske styrkene i de tre schlesiske kriger, men samtidig anses han også som én av de fremste representantene for det såkalte opplyste enevelde. Han betegnet seg selv som «statens fremste tjener».
Tidlige år
Han var født i Berlin og var sønn av Fredrik Vilhelm I, den såkalte «soldatkongen» som opprettet en formidabel armé og utviklet en effektiv stat. Hans mor var Sophie Dorothea av Hannover (1687–1757). I motsetning til sin mann hadde Sofia gode manérer og var godt utdannet. Hans morfar, kurfyrst Georg, var arving av dronning Anne av Storbritannia som Georg etterfulgte i 1714 som kong Georg I av Storbritannia.
Duane Arnold kjernekraftverk
Duane Arnold kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft ved kysten av Cedar River ved byen Palo i Linn County, 13 km nordvest for Cedar Rapids i delstaten Iowa i USA.
Fredrik II av Preussen
Tidlige år
På den tiden da Fredrik ble født, hadde husene Brandenburg og Hannover stor velstand. Fredriks fødsel ble ønsket velkommen av hans bestefar med mer enn vanlig glede, da to av hans barnebarn døde i ung alder. Fredrik Vilhelm ønsket at hans sønner og døtre ikke skulle utdannes som prinser og prinsesser, men som barn av vanlige folk. Han hadde blitt utdannet av en fransk kvinne, madame de Montbail som senere ble madame de Rocoulle, og han ønsket at hun skulle utdanne hans barn. Fredrik ble opplært av hugenottiske guvernanter og tutorer og lærte fransk og tysk samtidig. Det ble senere gjerne sagt at han snakket fransk bedre enn tysk. Fransk var også det språket han foretrakk å tale.
Duane Arnold kjernekraftverk
Kjernekraftverkets nåværende reaktor ble godkjent for igangsetting i 1975. Installert maksimal effekt i 2009 er 581-615 MW mens årsproduksjonen i 2007 var på om lag 4,52 TWh elektrisk kraft.
Fredrik II av Preussen
Tidlige år
Som kronprins viste Fredrik lidenskapelige interesser for fransk litteratur, poesi, filosofi og italiensk musikk. Dette gjorde hans far mistenksom. Han så helst at hans sønn hadde mer «maskuline» interesser som jakt og ridning. Han kalte sin sønn en «feminin kar» og utsatte ham for blodig og ydmykende juling. Da han var 18, planla Fredrik å flykte til England med en gruppe venner, alle lavere offiserer i hæren. Men han avslørte sin flukt og ble arrestert sammen med sin venn Hans Hermann von Katte. Det ble reist en forræderianklage mot både prinsen og Katte siden de var offiserer i den prøyssiske hær og hadde forsøkt å flykte fra Preussen. Ifølge anklagen skal de til og med ha klekket ut en plan om å alliere seg med Storbritannia mot den prøyssiske kongen. Prinsen ble truet med dødsstraff og kongen utelukket ikke en henrettelse. Den stolte prinsen måtte undergi seg farens krav. Fredrik ble tvunget til å se på at hans venn Katte ble halshogd den 6. november 1730 og ble nøye overvåket i årene som fulgte.
Duane Arnold kjernekraftverk
Anlegget eies av FPL Energy. Det har en reaktor som er i operativ drift. Etter dagens konsesjoner skal reaktorens produksjon opphøre i 2014.
Fredrik II av Preussen
Tidlige år
Den eneste måten som Fredrik kunne blidgjøre sin far (og få tilbake sin tittel som kronprins), var gjennom sitt ekteskap med Elisabeth Christine von Braunschweig-Wolfenbüttel-Bevern 12. juni 1733. Dette ufrivillige ekteskapet gav ingen barn ettersom Fredrik hovedsakelig ignorerte sin kone etter at han ble konge. De fleste moderne biografiene om ham er enige om at Fredrik var homofil.
Som 16-åring hadde han trolig et forhold til farens pasje, den 17 år gamle Peter Karl Christoph von Keith. Ryktet spredde seg etter hvert til Fredrik Vilhelm som sendte von Keith til et regiment nær den nederlandske grensen, og Fredrik ble sendt til Wusterhausen for å gjøre opp for syndene sine. Det var også mistanke om at forholdet til von Katte var romantisk, og at det kan ha bidratt til kongens sterke reaksjon mot ham.
Etter denne krisen i forholdet med kongen på begynnelsen av 1730-årene, inngikk far og sønn en kjølig fred sent i 1730-årene. Fredrik Vilhelm gav sin sønn slottet Rheinsberg nord for Berlin. I Rheinsberg samlet Fredrik et lite antall musikere, skuespillere og andre kunstnere. Han tilbrakte tiden sin med å lese, se på dramatiske skuespill, lage og lytte til musikk og han regnet denne tiden som en av de lykkeligste i hans liv.
Arbeidene til Niccolò Machiavelli, som Fyrsten, ble regnet som en rettledning til oppførselen til en fyrste på Fredriks tid. I 1739 fullførte Fredrik sin Antimachiavel, ou Examen du Prince de Machiavel, et skrift hvor han motsatte seg Machiavelli. Det ble publisert anonymt i 1740, men ble antagelig spredt av Voltaire.
Tiden som konge
Fredrik ledet de prøyssiske styrkene under den østerrikske arvefølgekrigen (1740–1748) og syvårskrigen (1756–1763), ikke bare som konge, men også som militær kommandant i felten. (Den bayerske tronfølgekrigen, som inntraff senere i hans regjeringstid (1778), var derimot en konflikt uten nevneverdige militære trefninger.) Han hadde stor suksess på slagmarken, og blir av mange ansett som en av de mest betydelige militære ledere gjennom tidene. Blant andre Napoléon Bonaparte så på Fredrik som det største taktiske geniet i historien. Enda viktigere var hans operasjonelle suksesser, særlig ved å hindre samlingen av overlegne fiendehærer og ved å være til rett sted til rett tid for å holde fiendtlige hærer ute av Preussens kjerneområder.
Fredrik klarte å forbedre Preussen fra å være en bakgård i Europa og gjorde landet til en økonomisk sterk og politisk reformert stat. Hans innlemmelse av Schlesien i det prøyssiske kongeriket var iscenesatt for å gi Preussens nye industrielle råmateraler, og han beskyttet disse industriene med høy toll og minimale restriksjoner på intern handel. Kanaler ble bygget, myrer ble drenert slik at de kunne bli til landbruksjord og nye avlinger, som potet og nepe, ble introdusert. Med hjelp fra franske eksperter, reorganiserte han systemet med indirekte skatt som gav staten mer inntekt enn direkte skatt. Han avskaffet tortur og gav vid religiøs frihet, selv om han selv ikke brydde seg noe særlig om religion. Han gav sin stat et moderne byråkrati, og lovene for embetsverket var basert på respekt for lov og etikk i tillegg til stolthet i ens yrke. Denne arven ble gitt videre til den moderne tyske stat og er hovedgrunnen til at han fremdeles blir sett opp til som en stor statsmann i Tyskland.
Sine siste år tilbrakte han på slottet Sanssouci i Potsdam, sterkt plaget av sykdom. Uten egne barn ble Fredrik etterfulgt av sin nevø, kong Fredrik Vilhelm II.
Kunstneren
Fredrik var en begavet musiker. Han spilte tverrfløyte og komponerte hundre sonater for fløyte, i tillegg til fire symfonier. Hans hoffmusikere inkluderte Carl Philipp Emanuel Bach, Johann Joachim Quantz og Franz Benda. Et møte med Johann Sebastian Bach i 1747 i Potsdam fikk Bach til å skrive Musikalisches Opfer.
Han ønsket også å være en filosof-konge som den romerske keiser Marcus Aurelius. Han holdt seg tett opp mot den franske opplysningen og beundret fremfor alt én av dens største tenkere, Voltaire, som han ofte korresponderte med. Deres personlige vennskap kjølnet derimot etter Voltaires besøk i Berlin og Potsdam i 1750-1753.
Fredrik den store inviterte Joseph Louis Lagrange til å etterfølge Leonhard Euler ved akademiet i Berlin.
I tillegg til sitt morsmål tysk, snakket han fransk, engelsk, spansk, portugisisk og italiensk. Han forstod også latin, antikk og moderne gresk og hebraisk. Senere i livet lærte han seg baskisk, slavisk og kinesisk.
Arv
Fredrik fikk konstruert kjente bygninger i sin hovedresidens, Berlin, hvor nesten alt eksisterer den dag i dag, slik som Statsoperaen i Berlin, det kongelige bibliotek (idag Staatsbibliothek zu Berlin), Sankt Hedwigskathedrale, de franske og tyske domene på Gendarmenmarkt og prins Henriks slott (nå sete for Humboldt-Universität zu Berlin). Men kongen foretrakk å tilbringe sin tid i sin sommerresidens i Potsdam hvor han bygget slottet Sanssouci, den viktigste bygningen i nordtysk rokokko.
Fredrik trodde ikke på kongers guddommelige rett og gikk ofte i gamle militære uniformer som var forskjellige fra den overdrevne franske stilen. Han mente kun at kronen var «en hatt som slapp regnet inn».
Økonomi
Under styret til Fredrik II førte sjuårskrigen og annekteringen av Schlesien til store endringer i økonomien. Sirkulasjonen av devaluert valuta holdt prisene høye. For å gi thaleren ny verdi, ble myntvedtaket av mai 1763 foreslått. Denne stabiliserte kursen til devaluerte mynter som ble akseptert og gav muligheter for betaling i mynter i verdier fra før krigen. Dette ble i det nordlige Tyskland erstattet av reichsthaler, verdt en fjerdedel av en konvensjonsthaler. Preussen brukte en thaler som bestod av fjorten kølnermark i sølv. Mange andre herskere fulgte snart i fotsporene til Fredrik i å reformere deres egne myntenheter, noe som førte til mangel i valuta.
Casa Batlló
Casa Batlló er en bygning i Barcelona, Catalonia, Spania. Den er tegnet av arkitekten Antoni Gaudí, en viktig representant for den katalanske modernismen. Casa Batlló befinner seg i Passeig de Gràcia nr. 43. Bygningen ble oppført mellom 1905 og 1907.
Som alle de andre bygningene til Gaudí skiller Casa Batlló seg totalt fra tradisjonelle bygninger, og er blikkfangende med sine originale former og tallrike detaljer.
Nakskov Skibsværft
Nakskov Skibsværft ble etablert i 1916 av Det Østasiatiske Kompagni, hvis stifter H.N. Andersen var født i Nakskov.
Skipet «Jutlandia» ble bygd på verftet i 1934 som et kombinert passasjer- og fraktskip, og i 1951 ombygget for å kunne fungere som sykehusskip under Koreakrigen.
I tillegg til skip bygget verftet andre ting, som i 1927 da en konstruerte to 105 meter høye strebenede stålmaster til Kalundborg Radiofonistation. Mastene ble benyttet til analog radiokringkasting på langbølgebåndet fram til 2007, og er siden ombygget for digital kringkasting i Digital Radio Mondiale.
Danske Statsbaner bygde de fleste av sine ferger ved verftet mellom 1965 og 1987. Ved 50-årsjubileet i 1966 hadde det 2200 ansatte og var fram til begynnelsen på 1970-tallet den største arbeidsplassen i Lolland-Falster.
Nakskov Skibsværft sluttet med skipsproduksjon i januar 1987. I dag er verftet delvis revet, noen av bygningene benyttes av Vestas til vindmølleproduksjon.
Ban Phai
Ban Phai er en by i provinsen Khon Kaen i det nordøstlige Thailand (kalt Isan-området). Befolkningen anslås (2005) til 35 600.
Byen ligger ved jernbanelinjen og ved hovedveien fra hovedstaden Bangkok til grensebyen Nong Khai ved Mekong, nær Laos' hovedstad Vientiane.
Rustem Sabizkhuzin
Rustem Sabizkhuzin (født 4. januar 1978) er en kasakhstansk moderne femkjemper. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 21.
Trond Pedersen
Trond Pedersen (født 10. februar 1951 i Kristiansand) er en tidligere norsk fotballspiller. Han var i mange år høyreback på og det norske.
Pedersen spilte 41 kamper med flagget på brystet, og var blant annet med på den sensasjonelle seieren over i 1981. Han mottok Norges Fotballforbunds gullklokke etter kampen mot 9. mai 1979.
På klubbnivå ble Pedersen seriemester med Start i og. Han spilte 269 kamper i eliteserien mellom og. Dette tallet var norsk rekord inntil det ble slått av hans tidligere lagkamerat Svein Mathisen noen år senere. I dag ligger Pedersen på 18.-plass på denne adelskalenderen.
I 1998 ble han utnevnt til æresmedlem av.
Ullern
Ullern er et strøk i Oslo. Det ligger i ytre vest, og har gitt navn til Bydel Ullern. Strøket ligger vest for Hoff og Skøyen, øst for Bestum og syd for Ullernåsen og Montebello. Navnet kommer fra Ullern gård, guden Ull + vin (eng).
Ullern ble utparsellert og utbygget på første halvdel av 1900-tallet. Ullern kirke kom i 1903, Ullern Idrettsforening i 1909, og Ullern videregående skole i 1931.
Samut Sakhon
Samut Sakhon er provinshovedstaden i provinsen Samut Sakhon i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 63 500.
Den er en kystby og ligger mot Siambukten (som er del av Sørkinahavet)..
Ingerid Vardund
Biografi
Vardund scenedebuterte i 1947 på Chat Noir i revyen Det vil helst gå bra. Med humor, fantasi og temperament spilte hun i komedier som Karusell og Geografi og kjærlighet og musikaler som South Pacific og Call me Madam. Hun gjorde også klassiske roller fra Ibsen-stykker som Nora i Et dukkehjem, Fru Alving i Gengangere, Lona Hessel i Samfundets støtter og Madam Helseth i Rosmersholm. I moderne dramatikk gjorde hun seg særlig bemerket som Honey i Edward Albees Hvem er redd for Virginia Woolf? og moren i Lars Noréns Natten er dagens mor.
Hun filmdebuterte i Andrine og Kjell (1952) og gjorde seg spesielt bemerket filmen Jentespranget (1973). På TV huskes hun best fra komiserien Hjemme hos oss (1979–1980). Hun har også deltatt i radiohørespill og er i denne sammenheng mest kjent fra rollen som amatørdetektiv Julia Tinnberg i fem hørespillserier (1979–1994).
Hun var ansatt ved Centralteateret fra 1949 til 1958 og ved Nationaltheatret fra 1958 til 1993.
Hun mottok Aamot-statuetten i 1976 og Per Aabels ærespris i 1984.
I 1989 utgav hun selvbiografien Alltid forelsket.
Tegea
Tegea var en bosetning i antikkens Hellas, og var også navnet på en kommune i Arkadia i Hellas fram til 1. januar 2011, da det ble en del av Tripoli kommune. Kommunesenteret lå i landsbyen Stadio.
Antikkens Tegea var et viktig religiøst senter i antikkens Hellas. Votivgaver av bronse fra de geometriske og araiske periodene har form av hester og hjorter. Der er også funnet seglsteiner og fibulaer. Tempelet brant i 391 f.Kr. og ble gjenoppbygd etter formgivning av Skopas av Paros med relieffer av jakten på det kalydonske villsvin i fronten. Det er foretatt flere arkeologiske utgravninger, blant annet av franske arkeologer tidlig i på 1900-tallet og en nordisk-amerikansk gruppe ledet av Det norske institutt i Athen i 1990-årene. Siden 2009 har det blitt gravd etter byens agora i nærheten av den moderne landsbyen Paleia Episkopi i regi av et gresk-norsk samarbeidsprosjekt.
I den arkaiske perioden bandt de ni landsbyene som lå under Tegea seg sammen og dannet en by. Tegea var nevnt i Homers liste over skip som en av byene som bidro med skip og menn til Trojakrigen.
Tegea slet mot det spartanske hegemoniet i Arkadia og ble til slutt erobret rundt 560 f.Kr. Historikeren Herodotos fortalt i sin Historier at spartanerne herjet heroon i byen og stjal levningene av helten Orestes. I 300-tallet f.Kr. sluttet Tegea seg til det akhaiske forbund og slet seg fri fra Sparta. Byen beholdt samfunnsfunksjonene under Romerriket. Den ble plyndret i 395 e.Kr. av gotere.
Det akhaiske forbund
Det akhaiske forbund var en konføderasjon av greske bystater i Akhaia, et territorium på den nordlige kysten av Peloponnes. En tidlig konføderasjon eksisterte i det 5. og gjennom det 4. århundre f.Kr.
Det akhaiske forbund ble reformert tidlig i det 3. århundre f.Kr. og ekspanderte snart utenfor sitt hjemland i Akhaia. Byen Skyon sluttet seg først til det, noe som gav det den første store lederen, Aratos av Sikyon. Forbundet ekspanderte snart til å kontrollere store deler av Peloponnes og svekket i betydelig grad det makedonske grepet på området, men det fikk snart vansker med det fornyede Sparta til Kleomenes III. Aratos ble tvunget til å be om hjelp fra den makedonske kong Antigonus Doson for å beseire Kleomenes, og Antiginus reetablerte den makedonske kontrollen over store deler av regionen.
Men etter at Aratos var død, klarte forbundet å trekke de fleste av fordelene med Makedonias nederlag for Roma i 197 f.Kr. Under lederskapet til Filopoemen klarte forbundet endelig å beseire Sparta og ta kontroll over hele Peloponnes.
St. Hanshaugen (strøk)
St. Hanshaugen er et strøk i indre by i Oslo. Navnet «St. Hanshaugen» brukes også om Bydel St. Hanshaugen og om parken St. Hanshaugen.
Strøket ligger øst, syd og sydvest for parken. Det er vanlig å regne at det omfatter bebyggelsen i Geitmyrsveien langs parken (mellom Knud Knudsens plass i sør og Colletts gate i nord), og området syd og sydvest avgrenset av gatene Bergstien, Bjerregaards gate, Ullevålsveien, Stensberggata, Sofies gate, Colletts gate til Ullevålsveien foruten Doblougløkka (Mikkel Doblougs gate) og parken. I boligannonser sies det ofte at boliger i nabostrøkene ligger på St. Hanshaugen, antakelig fordi navnet er kjent og området regnet som attraktivt å bo i.
I vest grenser parken til Valleløkken mellom Geitmyrsveien og Ullevålsveien, og ved Doublougløkka grenser strøket til Bolteløkka. Det er ikke helt klare grenser mot strøkene Ila i øst, Gamle Aker og Pilestredet park i syd og Bislett i vest.
Løkken Frydenlund lå på bymarken omtrent der Ullevålsveien 49 ligger i dag, ved nordenden av Frydenlundgata. Tidlig på 1700-tallet ble flere mindre løkker samlet under Frydenlund. Løkkens område strakk seg til området ved Pilestredet der Frydenlunds Bryggeri senere ble lagt (nå Høgskolen i Oslo).
Ved Geitmyrsveiens høyeste punkt langs parken (nr. 33) ligger Nicolailøkken, med våningshus fra 1836, tun og driftsbygninger intakt.
Strøket ble bygget ut med bygårder i mur (murbyen) fra 1880-tallet, med hovedtyngden på 1890-tallet. Doublougløkka ble bygget i 1930-årene.
Der Ullevålsveien og Waldemar Thranes gate møtes, ligger et handlestrøk med butikker og spisesteder, blant andre restaurant Schrøder.
St. Hanshaugen slik det her er avgrenset har mellom 3500 og 4000 beboere i 2006.
Eksterne lenker
en::St. Hanshaugen
Nordstrand
Nordstrand er et stort boligstrøk innenfor bydel Nordstrand i Oslo. Området identifiseres først og fremst med Nordstrand skolekrets, men etter hvert også skolekretsene Munkerud og Kastellet. Strøket omfatter da, i tillegg til det opprinnelige Nordstrand, underområdene: Ljabru, Sæter, Bråten, Nordseter, Nordstrandhøgda, samt de nevnte Kastellet og Munkerud, og består dermed av hele det geografiske Nordstrandplatået. Det grenser da til Bekkelaget i nord, Lambertseter i øst, Mortensrud i sørøst, Hauketo og Ljan i sør, og Bunnefjorden i vest.
Historie
Området het opprinnelig Sæterstranda, mens dagens navn opprinnelig ble brukt om eiendommen Nordstranda, i dag Mosseveien 196 i krysset Mosseveien og Nordstrandsveien, nord for den eldre eiendommen Stranda ved Bunnefjorden. Da jernbanen fikk en stasjon her i 1884, fikk den navn etter den nærliggende eiendommen Nordstrand rett nedenfor. Etter hvert gikk dette over til å bli navnet for hele området og i 1906 ble dette offisielt navnet på sognet.
Jernbanen gjorde området til et utfartssted og i gangavstand fra jernbanestasjonen åpnet Nordstrand bad rundt 1900. Området fikk pensjonater og enklere forlystelsessteder, og villabebyggelsen spredte seg oppover åsen på tomter utskilt fra gårdene på Nordstrandshøgda som platået etterhvert ble hetende. Andre underområder som regnes til strøket er Sæter og Bråten. Den gamle fredrikshaldske kongevei gikk gjennom området fra Ljabru over Ekebergplatået og ned den bratte Ekebergskrenten til Oslo Hospital i Gamlebyen. Dette var hovedveien sørfra til Oslo inntil Ljabrochausséen ble anlagt rundt 1850 fra Gamlebyen, langs strendene mot Bunnefjorden og opp til Ljabru gård der den møtte Den fredrikshaldske kongevei. Denne veien ble siden forlenget mot Stubljan og Gjersjøen og fortsatte fra Vinterbru mot Moss. Veien fikk derfor nytt navn, Mosseveien. Smålensbanen ble åpnet i 1879 og åpnet området for ytterligere utbygging. Forstadsbanen Ekebergbanen ble anlagt fram til Sæter i 1917 og videre til Ljabru i 1941. Sammen med Kongsveien fra Gamlebyen til Holtet la dette grunnlaget for videre boligbygging på tidligere jordbruksområder og i furuskogen som var her tidligere.
Kirken
Nordstrand kirke ligger i Ekebergveien 232 og ble innviet i 1866 (som Østre Aker kapell og Sæter kapell fram til 1906). Den er en teglsteinsbygning i gotisk stil, tegnet av arkitekt Jacob Wilhelm Nordan. Det ble utført tilføyelser og ombygginger i 1886, 1908 og 1935. Kirkens glassmalerier er laget av Frøydis Haavardsholm og er fra 1919.
Nordstrand skole
Nordstrand skole har adresse Nordstrandveien 27 og er en barneskole oppført på en tomt utskilt fra Vestre Sæter gård. Skolen åpnet i 1913 og var tegnet av kommunearkitekt Harald Bødtker som en murbygning i to etasjer. I 1937 kom en større utvidelse med et tilbygg i tre etasjer, tegnet av Georg Greve.
Nordstrand videregående skole
Nordstrand videregående skole i Nordstrandveien 29 var opprinnelig en privat middelskole fra 1889, startet av Agnes Thorsen. Skolen holdt da til i Solveien 113, på hjørnet av Nordstrandveien, hvor nå Steinerskolen på Nordstrand holder til. Dagens bygning, som ligger noe høyere opp i Nordstrandveien, er fra 1926, tegnet av Christian Morgenstierne og Arne Eide og bygget på tomt skilt ut fra Vestre Sæter gård. Påbygget og utvidet i 1936 og 1958. I 2014 ble den videregående skolen formelt nedlagt og undervisningen flyttet til den tidligere Sjømannsskolen ved Kongsveien. Skolen heter nå Kongshavn videregående skole. Skolebygningen etter Nordstrand videregående skole er under oppussing for å bli en ny skole i omådet.
Munkerud skole
Munkerud skole i Oberst Rodes vei 92 ble bygget i 1959. Denne er nå revet og erstattet med nytt skolebygg
Idrett
Nordstrand-navnet er også knyttet til Nordstrand Idrettsforening. Klubben feiret 100-årsjubileum i 1991, basert på forløperen Skiklubben Freidig som ble stiftet i 1891. Omkring 1900 ble den slått sammen med Grane-Nordstrand, og nåværende navn ble tatt i bruk i 1919. Grane-Nordstrand ble norgesmestre i fotball i 1902, men Nordstrand har siden aldri vært i noen fotballfinale. Klubben hadde også utøvere i friidrett og svømming, og det var NIF som i årene 1930–1952 arrangerte «Ulvøya rundt», en distansesvømming på 2250 m. Klubben markerte seg også i orientering, særlig i etterkrigsårene fram til 1952 med Gunnar Lien, og i 60/70-årene med Peer H. Staff og Tine Fjogstad.
Nordstrand Basketball Club ble stiftet 20. april 1968.
Fylkesvei 7452
Fylkesvei 7452 går mellom Kvæl og Eiterjorda i Beiarn kommune. Veien er 167 meter lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 492.
Politivold
Begrepets innhold er omstridt; dels brukes det om all voldsbruk fra politiet, dels brukes det om overdreven voldsbruk. Når vold er overdreven så vil det ofte være snakk om illegitim vold. På grunn av uklarhet i begrepets innhold så kan en part i en konflikt ønske å bruke uttrykket for å indikere at det har skjedd en illegitim utøvelse av vold, der det imidlertid kan ha vært snakk om legitim bruk av vold. På den andre siden benyttes begrepet til å beskrive ulovlig vold fra politiets side, eventuelt vold som oppfattes som ulovlig.
Politivold i Norge
I Norge er politivoldsakene i Bergen i 1970-årene og 1980-årene et kjent tilfelle av omfattende politivold i nyere tid. Bare en liten del av anmeldte tilfeller av politivold i Norge ender med domfellelse.
Statistikken i slike saker viser at anmeldelser sjelden har konsekvenser for polititjenestemannen. Første halvår 2008 behandlet Spesialenheten for politisaker 485 saker og i 3 prosent av tilfellene førte anmeldelsen til påtaleavgjørelsene slik som forelegg, siktelse, tilståelsesdom eller tiltale. En del saker ble ikke avgjort ved spesialenheten, men gikk til administrativ vurdering hos politimester eller sjef for særorgan. Dette skjedde i 19 tilfeller. Blant de som klager på behandling av saken var det kun tre som nådde frem, av 74 klager på Spesialenhetens avgjørelser ble disse opprettholdt i 71 saker.
USA
For en av 1000 svarte menn som dør i USA er politiet dødsårsak, dette er 2,5 ganger tallet for hvite menn. For dødsfall blant svarte menn i aldersgruppen 20-24 år er politiets bruk av makt årsak til 1,6 % av alle dødsfall. Svarte menn i USA har fem ganger så stor sannsynlighet for å bli drept ubevæpnet som hvite. Svarte i USA blir klart hyppigere utsatt for politivold enn hvite. Svarte og «hispanics» blir hyppigere stanset på gaten og undersøkt av politiet. Sett i forhold til folketallet blir langt flere i USA drept av politiet i andre vestlige land. Ordensforstyrrelse (disturbances) var den vanligste situasjonen der politiets maktbruk førte til dødsfall (23 % av tilfellene i The Guardians opptelling). I 44 % av tilfellene med dødelig resultat var personen ubevæpnet.
I 1992 var det omfattende demonstrasjoner etter arrestasjonen av Rodney King i Los Angeles endte med at politimennene ble frikjent. 59 personer omkom i urolighetene. I 2014 døde Eric Garner da han ble holdt nede av flere politimenn under en pågripelse. Politimennene ble ikke tiltalt noe som ble fulgt av store demonstrasjoner.
Siden 2012 har politiet i Minneapolis brukt kvelertak ved pågripelser 428 ganger, i 14 % av disse tilfellene mistet personen bevisstheten. Av de som ble tatt kvelertak på var to tredeler svarte personer som utgjør 19 % av byens innbyggere. Politiets instruks i Minneapolis tillater kvelertak «på en eller begge sider av en persons hals med en arm eller et ben, uten at det blir satt direkte press på luftveier eller luftrør». Denne metoden er tatt ut av bruk i mange andre deler av USA fordi metoden er farlig og fordi politifolk ofte misforstår offerets oppførsel.
HTC P3400
HTC P3400 (tidligere kjent som HTC Gene) er en Windows Mobile-basert mobiltelefon (PocketPC) som ble produsert av HTC. Den ble lansert i mars 2007.
Åndemasken
Åndemasken er en norsk kriminalroman utgitt på Tell forlag i 1943. Den er skrevet av Trygve Hirsch under pseudonymet Stein Ståle. Romanen har et parapsykologisk tilsnitt og er blitt stående som en stor klassiker innen norsk kriminallitteratur.
Åndemasken ble overført til hørespill av Radioteatret i 1993.
Kubikk
Kubikk blir brukt som førsteledd i sammensetninger som angir rommål eller har med tredje potens å gjøre.
Alternativt kan kubikk også bli brukt alene (uten suffiks) for å angi et volummål der betydningen varierer, avhengig av i hvilken sammenheng det blir brukt i. For eksempel blir kubikk brukt som enhet for slagvolumet til en stempelmotor i betydning kubikkcentimeter, mens i skogbruksnæringen brukes kubikk som volumenhet for tømmer i betydningen kubikkmeter.
Suphanburi
Suphanburi (สุพรรณบุรี) er provinshovedstaden i provinsen Suphanburi i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 53 400.
Suphanburi kan muligens være det stedet for legendariske Suvannabhumi som nevnes i svært gamle buddhistiske tekster. Men den første bosetting som er historisk belagt, er fra Dvaravati-perioden, da byen var kjent under navnet Mueang Thawarawadi Si Suphannaphumi. Den ble grunnlagt mellom 877 og 882. Senere ble den kalt U Thong, og var hjembyen til prins U Thong, grunnlegger av Ayutthayariket. Det var kong Khun Luang Pha Ngua som til slutt gav byen det navn den har i dag. Suphanburi var en viktig grenseby, og også åsted for flere slag mellom thailenderne og burmeserne.
Ceratoderus
Ceratoderus er en slekt av løpebiller.
Utseende
Nokså små, noe flate, blanke og hårløse, rødbrunlige løpebiller, ligner ikke noe særlig på andre løpebiller. Hodet er rundet, ubetydeling bredere enn langt. Fasettøynene og kjevene er ganske små. Antennene består tilsynelatende av bare to ledd, med en stor ytre del som består av seks delvis sammevokste ledd, denne delen er flat og åreformet. Pronotum er delt i to på midten av en dyp tverrfure. Foran furen er det bredt og rundet, bak mye smalere og nærmest sylindrisk. Dekkvingene er jevnbrede, tvert avkuttet i spissen, jevnt og fint punkterte. Beina har noe utvidete lår og legger, tynne føtter.
Levevis
Slekten er sterkt knyttet til maur og lever i maurtuene (obligate myrmekofiler).
Utbredelse
Slekten er utbredt i Asia, fra Afghanistan i vest til Indonesia i øst og Japan i nord.
Melody Time
Melody Time (senere norsk tittel: Meloditid) er en amerikansk tegnet filmmusikal for barn fra 1948 produsert av Walt Disney. Filmen består av syv korte animasjonsfilmer og gjennom disse får man møte figurer som blant annet taubåten Little Toot, Donald Duck, José Carioca, Pecos Bill og Aracuan Bird. Den inneholder også noen sekvenser med realfilm. Filmen kan beskrives som en fantasifylt reise med møter mellom musikalske verk og karakterer fra den tegnede verden.
Filmen består av følgende kortfilmer: Once Upon a Wintertime, Bumble Boogie, Johnny Appleseed, Little Toot, Trees, Blame It on the Samba og Pecos Bill, den tøffe cowboyen som vokste opp blant prærieulver.
Om filmen
Ambisjonsnivået til Melody Time var lavere enn med Fantasia og mange av filmene har blitt distribuert som separate kortfilmer i ettertid. Historien som slepebåten Little Toot og westernfilmen Pecos Bill, der Roy Rogers opptrer i en realfilmsekvens, er trolig blitt de mest kjente av dem. Konseptet å surre sammen en del korte animasjonsfilmer har Disney benyttet flere ganger før, blant annet i Donald møter nye venner (1944). I begge er musikken brukt som et ekstra virkemiddel.
Melody Time ble ikke så godt mottatt av anmelderne i USA.
Produksjonskostnadene var på $1,5 millioner.
Filmen hadde norsk premiere på Colosseum i Oslo på torsdag den 9. oktober 1952 som Melody Time, og den utgitt med samme tittel på DVD den 3. oktober 2007. Derimot er den i dag tilgjengelig på strømmetjenesten Disney+ med den norske tittelen Meloditid.
CNBC
CNBC (frem til 1991 en forkortelse for Consumer News and Business Channel) er en gruppe TV-kanaler med hovedbase i USA, eid og drevet av NBC Universal. Den første kanalen ble opprettet for det amerikanske markedet den 17. april 1989. CNBC kan sees i mer enn 400 millioner hjem over hele verden. CNBC Europe utgir også et papirbasert magasin, kalt CNBC European Business, med et opplag på 120 000 og 411 000 lesere. Distribusjonen er fokusert rundt VIP-lounger og seter hos flyselskapene.
Sendinger
CNBCs hovedfokus har i alle år vært næringsliv, børs, investering og finans. Alle sendinger på dagtid karakteriseres av to striper nederst på skjermen som presenterer de siste børsnoteringene løpende. I Norge sendes en versjon av CNBC Europe som er tilpasset det nordiske markedet, med børsnoteringer for regionale foretak i Norden.
På kveldstid skifter CNBC Europe fokus til underholdning og generelle nyheter, og sender flere av det amerikanske TV-nettverket NBCs produksjoner, som The Tonight Show og NBC Nightly News.
Regionale kanaler
For det nordamerikanske markedet finnes i tillegg til hovedkanalen CNBC, også CNBC World, som har et større fokus på internasjonale markeder.
Cirque du Freak (film)
Cirque du Freak er en film basert på de tre første bøkene kjent som trilogien Vampyrblod fra bokserien, Sagaen om Darren Shan, av forfatteren Darren Shan. Filmingen begynte 18. februar 2008 i New Orleans og sluttet i juni 2008.
Handling
Cirque Du Freak er den skremmende fortellingen om en gutt som uvitende bryter en 700 år gammel våpenhvile mellom to stridende klaner av vampyrer. Puttet inn i et liv fylt av misforståelser, freaks og groteske skapninger av natten. En tenåring vil forsvinne fra det rolige og kjedelig liv, for å oppfylle sin skjebne i en verden fylt av mørke og frykt. Den unge og ordinære skoleeleven Darren Shan (Chris J. Kelly) var som alle andre barn i nabolaget. Men når hans venn skaffer billetter til ett omreisende freakshow, begynner ting å forandre seg inni Darren. Etter showet stjeler Darren en av opptredernes edderkopp, men som straff for sin ugjerning må Darren betale ham med sin menneskelighet. Vampyren Larten Crepsley (John C. Reilly) forvandler ham til en blodtørstig halvvampyr, som er dømt til å leve et usselt liv med blod som overlevelsesmedisin. Han blir med Cirque Du Freak, et omreisende freakshow fylt med vanskapte vesener som har alt fra en slangegutt (Patrick Fugit) og en ulvemann til en skjeggete dame (Salma Hayek) og en gigantisk konferansier (Ken Watanabe). Ettersom Darren tester sine nye krefter I denne mørke verden, blir han etter hvert en dyrebar brikke mellom vampyrene og deres dødelige motparter. Mens han forsøker å overleve, må han kjempe for å holde den bryggende krigen fra å tære på de siste restene av hans menneskelighet.
Eksterne lenker
ダレン・シャン (小説)
Stovner
Stovner (tradisjonelt uttalt Stomner, av norrønt Stufnar, «trestubber») er et strøk i Bydel Stovner nordøst i Oslo.
Stovnerområdet har en historie som jordbruksbygd. Tidlig på 1900-tallet begynte det en viss utbygging av Stovner og nabostrøket Høybråten. Villastrøket fra denne tiden kalles nå Gamle Stovner, eller Nedre Stovner, da det ligger mot dalbunnen i sør. Området grenser her til Høybråten og Haugenstua, delt av Østre Aker vei.
I sørvest ligger Smedstua, og i vest er nedre Rommen med en rekke anlegg for idrett og aktivitet samt flere næringsbygg. I nord ligger Rommen, med Tokerud og Vestli i nordøst. I øst grenser Stovner til Gjelleråsmarka som inneholder grensen til Akershus.
Fra 1965 vedtok kommunen en ytterlige utbygging av området. I 1974 kom Stovner T-banestasjon, og i 1979 kom Stovner videregående skole og Stovner kirke. Stovner politistasjon og Stovner senter på hver sin side av Fossumveien.
Bydelen er for tiden under oppgradering i regi av Groruddalssatsingen, og blir oppusset. Gjennom programmet har Fossumparken kommet til. I tillegg er Stovner Senter både utvidet og oppusset, samt. en ny skole på Tokerud. For tiden er det planlagt en ny riving og reising av ny skole, på den gamle skoletomta på Vestli.
Stovner
Arkitektur
Arkitektur er i utgangspunktet kunsten å planlegge, utforme og oppføre byggverk, og ordet kan betegne både prosessen fram til ferdig byggverk, det ferdige byggverket og kunnskapen om bygging. I tidens løp har begrepet utvidet seg til også å omfatte all utforming av menneskers fysiske miljø, både landskap, byer, interiører, møbler, gjenstander og informasjonsteknologi. Den svenske arkitekturhistorikeren Elias Cornell har definert begrepet i denne kjente kortversjonen: «arkitektur er estetisk organisering av praktisk virkelighet».
Som oftest blir arkitektur plassert mellom teknikk og humaniora og knyttes til ulike byggeoppgaver. Den kunstneriske delen av arkitekturfaget finner vi i begrepet byggekunst, og den kommer til uttrykk i lov om åndsverk, som gir arkitekturen status som åndsverk med opphavsrett for skaperen av verket.
Grensene mellom arkitektur forstått som byggekunst i motsetning til folkelig byggeskikk og alminnelig nyttebetont bygging er uklar og omstridt.
Arkitekten og forfatteren Odd Brochmanns definisjon er beslektet med Elias Cornells: «Arkitektur er en organisasjon av det fysiske miljø med den hensikt samtidig å tilfredsstille rådende praktiske og åndelige behov.» Problemet med denne definisjonen er at den også kan inkludere folkelig byggeskikk og andre former for byggevirksomhet, slik at den tilslører både sampillet og motsetningene mellom de to viktige tradisjonene i bygningshistorien.