cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Johann Wolfgang von Goethe
Johann Wolfgang von Goethe (født 28. august 1749 i Frankfurt am Main i Tyskland, død 22. mars 1832 i Weimar) var en tysk dikter, forfatter, humanist og naturvitenskapsmann. Som forfatter var Goethe en av de mest ruvende skikkelser i tysk litteratur og europeisk romantikk i det attende og nittende århundre. Goethes Faust regnes som et av de fremste verkene i tysk litteratur.
Biografi
Goethe ble født i Frankfurt am Main. Hans far, Johann Caspar Goethe, var en betydningsfull og velstående jurist, som personlig overvåket sønnens tidligste skolegang. Den unge Goethe studerte ved universitetene i Leipzig og Strasbourg, og begynte å praktisere som advokat i 1772 i Wetzlar. På invitasjon fra Karl August, hertug av Sachsen-Weimar, flyttet han i 1775 til Weimar, hvor han innehadde flere politiske embeter og ble hertugens fremste rådgiver. Fra 1786 til 1788 reiste han i Italia, og var leder for det hertugelige teatret i Weimar. Han deltok i krigen mot Frankrike og innledet et vennskap med Friedrich Schiller som varte til dennes død i 1805. I 1806 giftet han seg med Christiane Vulpius. Fra omkring 1794 viet han seg stort sett til litteraturen, og etter et meget langt og produktivt liv døde han i Weimar.
De viktigste av Goethes verker fra før han dro til Weimar, var tragedien Götz von Berlichingen (1773), som gjorde ham berømt, og Die Leiden des jungen Werthers, en roman som fikk enorm popularitet i den såkalte Sturm und Drang-perioden. Under årene i Weimar før han møtte Schiller, påbegynte han Wilhelm Meister, skrev dramaene Iphigenie, Egmont og Torquato Tasso, og fortellingen Reineke Fuchs.
Til perioden etter at han var blitt kjent med Schiller hører fortsettelsen av Wilhelm Meister, den vakre idyllen Hermann und Dorothea, og de Römische Elegien. I den siste perioden, mellom Schillers død og hans egen, utkom Faust, Die Wahlverwandtschaften, den selvbiografiske Dichtung und Wahrheit og reisebeskrivelsen Italienische Reise, foruten en rekke vitenskapelige verker, som for eksempel Farvelæren og Plantenes metamorfose.
Familie og ungdom
Johann Wolfgang von Goethe ble født den 28. august 1749 i dagens Goethe-Haus ved Großer Hirschgraben i Frankfurt. Faren Johann Caspar Goethe (1710–1782) var jurist, men utøvet likevel ikke yrket, og levde av sin formue som også senere skulle gjøre det mulig for sønnen å leve et liv uten finansielle vanskeligheter. Faren var allsidig og dannet, men også streng og pedantisk, noe som ofte førte til konflikter i familien.
Goethes mor, Catharina Elisabeth Goethe, født Textor (1731–1808), nedstammet fra en velstående og ansett familie i Frankfurt. Hennes far var som borgermester byens høyeste juridiske embetsmann.
Den livsglade og kontaktsøkende kvinnen hadde 17 år gammel giftet seg med den 38 år gamle Goethe. Etter Johann Wolfgang ble fem barn til født. Bare den litt yngre søsteren Cornelia overlevde barneårene. Broren hadde et nært tillitsforhold til henne.
Søsknene fikk en kostbar utdannelse. Fra 1756 til 1758 gikk Johann Wolfgang på offentlig skole. Så fikk han og søsteren undervisning av faren og en huslærer. På timeplanen sto blant annet fransk, engelsk, italiensk, latin, gresk, naturvitenskapelige fag, religion og tegning. Dessuten lærte han å spille cello, ri, fekte og danse.
Gutten stiftet allerede tidlig bekjentskap med litteraturen. Det begynte med morens godnatt-historier og bibellektyre i den fromme luthersk-protestantiske familien. På julaften i 1753 fikk han et dukketeater i gave av bestemoren. Han lærte teaterstykket som var ment for denne scenen utenat, og oppførte det stadig med begeistring sammen med venner.
Første tegn på litterær fantasi beviste den lille Goethe også med sine (etter eget utsagn) «overdrivelser» Han hadde talent for å finne på underlige eventyr, og disket opp med spennende underholdning i jeg-form for sine forbausede venner. Det ble lest mye i Goethe-huset. Faren hadde et bibliotek på rundt 2000 bind. Slik ble Goethe allerede som barn blant annet kjent med historien om dr. Johann Faust. I løpet av syvårskrigen var fra 1759 til 1761 en fransk offiser innkvartert i foreldrehjemmet. Goethe kan takke ham og den medreisende skuespillertroppen for sitt første møte med fransk dramalitteratur.
Leipzig
På farens direktiv begynte Goethe høsten 1765 på jusstudiet ved universitetet i Leipzig. I motsetning til det gammelfrankiske Frankfurt var Leipzig en elegant by, åpen for verden.
Goethe måtte først tilpasse seg klesstil og omgangsform for å bli akseptert av sine kvinnelige og mannlige medborgere. Pliktstudiet begynte han allerede å forsømme. Han foretrakk å gå på forelesninger i poetikk av Christian Fürchtegott Gellert, som likevel ikke hadde store tanker om sin students poetiske forsøk.
Oeser utfordret for øvrig Goethes kunstforståelse og kunstneriske dømmekraft. Hos kobberstikkeren Johann Michael Stock lærte Goethe teknikkene tresnitt og radering.
Langt fra foreldrehjemmet nøt den 16- og 17-årige større friheter: han besøkte teateroppføringer eller tilbragte kveldene med venner. I Leipzig-tiden ble Goethe for første gang forelsket. Romansen med håndverksdatteren Käthchen Schönkopf ble løst etter to år i gjensidig forståelse. Oppbrusnigen av følelser i disse årene påvirket Goethes skrivestil. Tidligere hadde han skrevet dikt i regelrett rokokostil, mens nå ble tonen friere og mer stormfull. En samling på 19 dikt skrevet og illustrert av vennen Ernst Wolfgang Behrisch, resulterte i boken Annette. En ytterligere diktsamling ble trykt som den første av Goethes verk i 1769 med tittelen Neue Lieder (Nye sanger).
Historisk betydning
Det er vanskelig å overdrive betydningen Goethe hadde på det 19. århundre. På mange måter var han opphavsmannen til – eller i hvert fall den første som uttrykte – mange av de idéene som skulle komme til å prege århundret. Goethe skrev dikt hele sitt liv, og også essay, kritikker og vitenskapelige verker: fargelære, mineralogi, evolusjon og lingvistikk m.m. Mineralet goethitt er oppkalt etter ham. Som forfatter var han en av nøkkelfigurene i overgangen fra opplysningstiden til romantikken, men først i den senere tid har hans naturvitenskapelige verker fått sin renessanse gjennom goetheanismen, som fortsetter der bl.a. hans «plantenes metamorfose» slapp.
Bibliografi
En kronologisk oversikt over Goethes verk er vanskelig å stille opp; Goethe kunne la ferdige manus ligge i årtier før han sendte dem i trykken. Han kunne også foreta større revisjoner av allerede trykte verk.
Dikt
Versepos
Prosa
Estetiske skrifter
Taler
Photuris
Photuris er en slekt av lysbiller. Disse insektene har fått sitt navn ettersom de er istand til å frambringe lys.
Levevis
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (habitat), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker. De finnes i lavlandet, men kan også finnes oppover i fjellet, men ikke over skog-grensen. Larvene til sankthansormen, som lever i Norge, spiser skallbærende snegler, som de dreper med et giftig bitt. De sprøyter så inn fordøyelsesenzymer som langsomt løser opp sneglen, og slurper i seg innholdet. De kan leve ganske lenge på en snegle.
De spesielle lysproduserende organene er plassert på bakkroppen. Larvene lyser nok som en advarsel til rovdyr om at de kan inneholde giftige kjemikalier. Men for de voksne er det ofte hunnen som sender ut lysblink. Hun er vingeløs, sitter i vegetasjonen og gjør det for å tiltrekke seg partnere.
Hunnene kryper opp i vegetasjonen like før det blir mørkt. De velger gjerne en åpen plass slik at lyset kan ses på lang avstand. Hannene som flyr lavt over vegetasjonen, straks de oppfatter hunnes lyssignal, flyr de til henne. I tropiske strøk er det mange ulike arter og de har utviklet egne lyssignaler (blinking) for å kunne kjenne igjen individer fra samme art. Hunner i slekten Photuris etterligner lyssignalene til hunner i slekten Photinus og tilrekker seg dermed hanner fra denne slekten, men hannene blir så spist. Disse hunnene blir derfor gjerne referert til som "femme fatale fireflies".
Utbredelse
Gruppen er utbredt i den Nye verden.
Depok (Vest-Java)
Depok er en millionby i provinsen Vest-Java på Java i Indonesia. Befolkning anslås (2021) til 2,462,215.
Maurice Michael Otunga
Maurice Michael Otunga, tidligere Odunga (født 31. januar 1923 i Chebukwa ved Kisumu i Kenya, død 6. september 2003 i Nairobi) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og erkebiskop av Léopoldville/Kinshasa 1971–1997.
Han var sønn av en overhøvding av bakhonefolket som hadde omkring 70 hustruer, og fikk navnet Odunga, som er betegnelsen på den staven som eldre mennesker bruker som støtte. Ettersom lubukususpråket ikke har d-lyden ble navnet senere endret til Otunga. Han konverterte til katolisismen og ble døpt i 1935, med dåpsnavnene Maurice Michael.
I 1973 ble han kreert til kardinal av pave Paul VI.
Han deltok ved konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og konklavet oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II.
Setningen om uendelig mange aper
Setningen om uendelig mange aper (engelsk: the infinite monkey theorem) sier at hvis en ape trykker tilfeldig på en skrivemaskin over et uendelig langt tidsrom, vil den nesten helt sikkert inntaste eller forfatte en gitt tekst, for eksempel William Shakespeares komplette verker. Bemerk at «nesten helt sikkert» i denne sammenhengen er et matematisk uttrykk med en spesifikk betydning, og at «apen» ikke er en virkelig ape, men snarere en metafor for en abstrakt anordning som produserer tilfeldige bokstavsekvenser.
Bevis
Setningen er relativt enkel å bevise. For to statistisk uavhengige hendelser (der den ene hendelsen ikke påvirker sannsynligheten for den andre), er sannsynligheten for at begge skal inntreffe, produktet av sannsynligheten for hver av de to. Hvis sannsynligheten for regn en tilfeldig dag i Sydney er 0,3 og sannsynligheten for jordskjelv i San Francisco er 0,008, er sannsynligheten for at begge hendelser inntreffer på samme dag 0,3 · 0,008 = 0,0024.
Vi kan anta at en skrivemaskin har 50 taster, og at en ape «forsøker» å skrive ordet banan. Hvis tastene velges tilfeldig, er sannsynligheten for at den første bokstaven skal være b lik 1/50, det samme er sannsynligheten for at den andre bokstaven er a, og så videre. Disse hendelsene er uavhengige, sannsynligheten for at de fem første bokstavene danner ordet banan er derfor:
Dette betyr at det er 100 % sannsynlighet for at en eller flere av et uendelig antall aper vil produsere en gitt tekst på første forsøk (eller at de nesten helt sikkert vil gjøre dette). Dette viser hvorfor uendelig mange aper (nesten helt sikkert) vil skrive en tekst like fort som et menneske som taster helt presist og kopierer teksten fra originalen.
Sannsynlighet
Hvis man ser bort fra tegnsetting, mellomrom og store bokstaver, vil en ape som taster tilfeldige bokstaver, ha sannsynligheten én til 26 for å taste den første bokstaven i Hamlet riktig (hvis man begrenser seg til det engelske alfabetet). Den har sjansen én til 676 (26 ganger 26) for å taste de to første bokstavene korrekt. Fordi sannsynligheten minker eksponentielt, vil den etter 20 bokstaver bare ha sjansen 1 til 2620 = 19,928,148,895,209,410,000,000,000,000, noe som omtrent svarer til sjansen for å vinne førstepremie i amerikansk lotto fire ganger på rad. Sjansen for å skrive hele Hamlet ved å taste tilfeldige bokstaver, er derfor så forsvinnende liten at den nærmest er umulig å fatte. Selv hvis man fjerner all tegnsetting, inneholder teksten i Hamlet mer enn 130,000 bokstaver, noe som fører til en sannsynlighet på 1 til 3,4 · 10183946. Til sammenligning er det kun rundt 1079 atomer i det synlige univers, og det er bare gått 1017 sekunder siden Big Bang.
Likevel er det at det faktisk finnes en viss sjanse, selv om den er ekstremt liten, nøkkelen til setningen om uendelig mange aper, fordi Kolmogorovs lov sier at en slik en uendelig følge av uavhengige hendelser enten må ha sannsynligheten 0 eller 1. Ettersom vi ovenfor har vist at sjansen ikke er 0, må den være 1.
Leuwiliang
Leuwiliang er en by i provinsen Vest-Java på Java i Indonesia. Befolkningen anslås (2005) til 192 000.
Otradnoje
Otradnoje (russisk: Отра́дное) er en by i Leningrad oblast i Russland. Den ligger rundt 40 km øst for St. Petersburg på sørsiden av elva Neva, ved samløpet med elva Tosna.
Historie
I 1784 ervervet keiserinne Katarina II et gods i nærheten av landsbyen. Hun kalte det Pella, etter det gamle Makedonias hovedstad Pella, fødestedet til Aleksander den store - sannsynligvis med tanke på sitt barnebarn den senere tsar Aleksander I. I 1785 begynte man å anlegge et palass her, men det ble ikke ferdigbygd. Under Paul I ble bygget tatt ned; bare sidebygninger som (posthus og marstall) forble i stand fram til annen verdenskrig.
Senere oppstod det her en landstedbebyggelse som ble kjent som Otradnoje (fra russisk otrada, som med noe patos tilsvarer «vederkvegelse». I 1940 ble dette navnet stående sa stedet vil status som bymessig landbegyggelse.
Under annen verdenskrig var Ivanovskaja og denne nye Otradnoje under nesten 900 dager stadig i frontlinjen under blokaden av Leningrad. Alt her ble fullstendig ødelagt av krigshandlingene. Etter gjenoppbyggelsen gikk også Ivanovskoje 1957 bymessig landsbebyggelse.
I 1970 ble begge to, og dessuten landsbyen Ust-Tosno, slått sammen, og fikk byrettighet under navnet Otradnoje.
Lembang
Lembang er en by i provinsen Vest-Java på Java i Indonesia. Befolkningen anslås (2005) til 183 300.
Troms Arbeiderblad
Troms Arbeiderblad var en norsk avis, utgitt fra 1. mai 1933 til 12. mai 1934. Den var organ for Norges Kommunistiske Parti.
Redaktør for avisen var Hans Førde.
Kashiwazaki-Kariwa kjernekraftverk
Kashiwazaki-Kariwa kjernekraftverk (japansk: 柏崎刈羽原子力発電所, Kashiwazaki Kariwa genshiryoku hatsudensho) er verdens største kjernekraftverk, og befinner seg i prefekturet Niigata i Japan. Det ble bygget i 1977, men ble ikke tatt i bruk før 18. september 1985. Installert maksimal effekt er 8 212 MW, og produksjonen årlig er om lag 50 TWh (tilsvarer 35-40 % av norsk årsproduksjon av vannkraft).
Kjernekraftverket ble midlertidig stengt i 2007 på grunn av et jordskjelv i området som forårsaket ødeleggelser på sentralenheten.
Hamaoka kjernekraftverk
Hamaoka kjernekraftverk er et av verdens største kjernekraftverk, og produserer elektrisk kraft i Japan. Det ble bygget i 1967. Installert maksimal effekt er 4 997 MW, og produksjonen årlig er om lag 13 TWh.
Se også
Liste over verdens største kjernekraftverk
Bowls under de britiske imperie- og samveldeleker 1954
Bowls under de britiske imperie- og samveldeleker 1954. Bowls var en av flere sporter under de femte britiske imperie- og samveldeleker (British Empire and Commonwealth Games) som ble arrangert i Vancouver i Canada. De fire foregående lekene het De britiske imperielekene (British Empire Games). Det var tre øvelser i bowls, single, par og firer, kun for menn. Det var 61 utøvere fra elleve nasjoner som deltok i bowlskonkurransene som ble avviklet i perioden 30. juli til 7. august 1954.
Plautilla Bricci
Plautilla Bricci (født 13. august 1616 i Roma, død etter 1690) var en italiensk kunstmaler, billedhugger og arkitekt. Et av hennes få bevarte verk er et sidekapell til kirken San Luigi dei Francesi i Roma.
Slaget ved Nola (216 f.Kr.)
Det første slaget ved Nola ble utkjempet i 216 f.Kr. mellom Hannibal og de romerske styrkene, ledet av Marcus Claudius Marcellus. Hannibal prøvde å beleire byen Nola, men feilet. Hannibal kom til å prøve seg på å beleire byen to ganger til de neste årene.
O-Town
O-Town var en amerikansk guttegruppe som var aktive fra 2000-2003. De ga ut to studioalbum. O-Town ble en gruppe igjennom MTVs Making The Band i 2000 og fikk suksess med de to hitene «Liquid Dreams» og «All Or Nothing» etter hverandre. Det var fem medlemmer i gruppen og den mest kjente er Ashley Parker Angel. Gruppen ga seg på topp på slutten av 2003. De klarte ikke å leve opp til forventningene og utkonkurrerte ikke 'N Sync og Backstreet Boys. De solgte ca. 20 millioner album verden over.
Singler
Fra albumet O-Town:
Fra albumet O2:
Sambal
Sambal er en sterk krydderpasta som benyttet i blant annet det asiatiske kjøkken. Sambal inneholder chili, hvitløk, sukker, sitron og olje. Flere varianter med andre ingredienser og smaker forekommer, som (indonesiske navn:) sambal badjak, sambal belacan, sambal ulek og sambal udang.
Sambal benyttes gjerne i ris-, skalldyrs- og grønnsaksretter.
Sverige under Vinter-OL 1956
Sverige under Vinter-OL 1956. Femtiåtte sportsutøvere, 50 menn og åtte kvinner, fra Sverige deltok i åtte grener, alpint, bobsleigh, kunstløp, langrenn, kombinert, skøyter, skihopping og ishockey, under Vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo i Italia. Sverige kom på femteplass på den uoffisielle medaljestatistikken med to gull-, fire sølv-, og fire bronsemedaljer.
International Research Institute of Stavanger
International Research Institute of Stavanger, forkortet IRIS, var et frittstående forskningsinstitutt som drev forskning og utvikling innenfor energi, miljø og samfunn. IRIS hadde som formål å drive nasjonal og internasjonal oppdragsforsking innen nærings- og samfunnsliv og bidra til kunnskapsutvikling, nyskaping og forskningsbasert undervisning ved Universitetet i Stavanger.
IRIS ble opprettet 1. januar 2006 og var eid 50 % av Universitetet i Stavanger og 50 % av stiftelsen Rogalandsforskning. Forskningsinstituttet tok fra 2006 av over alle oppgavene etter Rogalandsforskning, som ble etablert i 1973. IRIS hadde hovedkontor i Stavanger, samt avdelingskontor i Bergen og i Mekjarvik.
I 2018 ble IRIS fusjonert inn i NORCE Norwegian Research Centre.
Generelt om virksomheten
IRIS var delt i tre avdelinger: IRIS Energi, IRIS Biomiljø, og IRIS Samfunnsforskning. Til IRIS-konsernet hørte også datterselskapene IRIS Forskningsinvest AS og IRIS Software AS. Også Ullrigg bore- og brønnsenter var en del av IRIS. Datterselskapet Sekal AS var opprettet for å kommersialisere teknologi fra IRIS innen området boring og brønn. Det tidligere datterselskapet Akvamiljø AS ble fusjonert inn i IRIS i januar 2013.
Ved slutten av 2013 hadde instituttet 200 medarbeidere fra 21 ulike nasjonaliteter. Driftsinntekter for IRIS-konsernet utgjorde i 2013 313 millioner kroner. Regnskapet i IRIS-konsernet viste et resultat før skattekostand på 15,5 millioner kroner mot 12,9 millioner kroner i 2012.
Sentersamarbeid
Sammen med Universitetet i Stavanger drev IRIS flere samarbeidssentre. Flere av sentrene hadde også andre samarbeidspartnere:
Sammen med professor Tor Austad ble CORE-senteret tildelt Oljedirektoratets IOR-pris for 2010, for arbeidet med å forstå krittfeltene i den sørlige delen av Nordsjøen.
IRIS Energi
Energiavdelingen drev forsknings- og utviklingsprosjekter innen boring og brønnteknologi. Satsningsområder var automatisert boring og flerfase reservoarstrømning. Smarte brønner og økt utvinning var viktige forskningstema innen disse satsningene.
Innen fagfeltet automatisert boring leverte IRIS programvare for styring og kontroll av boreprosessen slik at den kan gjøres sikrere og mer effektiv. Videre arbeidet IRIS med risikoevaluering i planleggingsfasen av boreoperasjoner. IRIS tok også mål av seg å komme opp med nye boremetoder.
Innen ny energi fokuserte IRIS på forsking og utvikling av teknologi knyttet til bærekraftig produksjon og distribusjon av energi. Sentrale forskningsområder var energieffektivisering, smarte energisystem, naturgassbaserte generatorer, CO2-fangst og -lagring, samt energisystem basert på nye drivstofftyper.
IRIS Biomiljø
Miljøaktivitetene ved IRIS var konsentrert rundt «integrert marin miljøforskning», med fokusering på å få frem kunnskap og utvikle verktøy for sikker og kostnadseffektiv marin overvåking knyttet opp mot økosystembasert forvaltning (EBM). En stor del av forskningen relaterte seg til miljøpåvirkning fra industrien, hovedsakelig petroleumsindustrien, samt landbruket. I tillegg hadde IRIS aktiviteter innenfor «bioteknologisk næringsrettet forskning» med fokusering på utvikling av diagnostiske proteiner, oljerelatert mikrobiologi og proteinproduksjon. IRIS Biomiljø drev også utstrakt bioteknologisk næringsrettet forskning innen utvikling av diagnostiske proteiner og mikrobiologi.
IRIS Samfunnsforskning
Samfunnsaktivitetene var knyttet til politikkutforming, utvikling i arbeidslivet og dets tilgrensende institusjoner og omstilling og utvikling av organisasjoner og bedrifter. Forskningsområdene var også arbeidshelse og sykefravær, organisatorisk sikkerhet, teknologiers betydning for beslutningstaking og samhandling i organisasjoner, trygge samfunn, helsetjenester og rus, kulturell heterogenitet i arbeidslivet, arbeidsinnvandring, innovasjon, teknologioverføring, trafikksikkerhet og samferdsel, samt regioner og regionalisering.
Opphør
I oktober i 2018 ble Agderforskning, Teknova, International Research Institute of Stavanger og Uni Research fusjonert inn i NORCE Norwegian Research Centre.
Råner
Råner er en person som «har biler og formålsløs bilkjøring som fritidsinteresse». Vedkommende tilhører en motor- og bilbasert subkultur der interessen ligger heller i gleden av kjøring og endring av motordrevne kjøretøy heller enn fremkomstmiddelet. Rånerne er ofte unge, og festen rundt kjøringen kan være minst like avgjørende som interessen for motorkjøretøy. Råning blir ofte tiltenkt bygder og mindre tettsteder, men avhengig av definisjon kan også råning observeres i de fleste byer. Typiske gjøremål kan være å kjøre, helt eller delvis samlet mellom to eller flere samlingssteder, kjøre gjentatte ganger gjennom et område, ofte en bykjerne, sentrum eller bygdesentrum, eller kjøring rundt på samlingsstedet.
Betegnelsen råner er avledet av ordet råne, en hanngris. Rånemiljø eller rånekultur brukes også om disse sammenkomstene og begrepet brukes også som verb (råning).
I Norge er flere tettsteder kjent for fremtredende rånerkultur. Ifølge NRK-journalist Webjørn S. Espeland er Ørsta en rånermetropol tett fulgt av «Bø, Notodden, Halden, Verdal, Jessheim og Årnes [som] er alle berykta for sine rånemiljø».
Avgrensning
Råner er ikke presist definert. Noen ganger brukes det nedsettende, da rånerkulturen av enkelte er ansett å være lavkultur. I Sverige kalles rånere for blöjraggare («bleieraggere») som en nedsettende betegnelse på de som ikke er «sanne» raggare. Forskjellen er angivelig bruken av midler på utstyr og kjøretøy der raggare kjører dyrere biler, gjerne amerikanske «amcars», mens rånere benytter eldre, billigere biler. Rånere er dog også kalt en europeisk utgave av raggarne, dette fordi de tilsynelatende har enkelte fellestrekk når det gjelder bilisme. «Loding» er et begrep som ofte betyr det samme som råning. Betydningen kan likevel ligge noe nærmere det engelske cruising, altså å kjøre bare for kjøringens egen del. Loding forbindes dermed i mindre grad med å sosialisere med andre bilister ved veikroer og lignende, og mindre om å vise frem bilen sin, men mer om å kjøre tur uten å ha et fastsatt mål. Loding og råning er likevel begreper som brukes om hverandre, og skillelinjene mellom betydningene er vage og skiftende.
I deler av Nord-Norge brukes verbet «lode» konsekvent i stedet for «råne». Følgelig heter det også «lodestripe» og ikke «rånestripe» i disse områdene.
Rånerne - eller de som andre kaller rånere - har ulike syn på hvem som faktisk er rånere. Petter Hagen fra Steinkjer sa til NRK at «han definerer en ekte råner som en som respekterer og tar vare på bilen sin». En annen har sagt han foretrekker å kalle seg bilentusiast. .
Aktiviteter
Rånerbilen er som regel modifisert med alt fra fartstriper og terninger og Wunderbaum hengende under speilet til tunge musikkanlegg, blanke felger og store spoilere. En typisk rånebil har gjerne et svært eksosanlegg, basskasse, sota ruter, hvite eller sota blinklys, er senket, og har brede felger. Mange har gjerne også dekaler i rutene og noen representerer også bilgrupper som sammen deltar på biltreff og kjører rundt i det lokale området. Populære merker er Volvo, Mercedes, BMW, Ford og Opel. Bakhjulsdrift er av de fleste rånere ansett som best, ettersom det muliggjør spinning (også kalt burning, spoling, kasting eller sladding). Biler er særlig godt egnet til råning, men også andre kjøretøy brukes til råning. Motorsykler, trimmede mopeder, sykler og traktorer benyttes også, de to sistnevnte forholdsvis sjelden. Også snøscooter er brukt til råning. I 1905 lot jernbane- og trikkemagnaten Henry E. Huntington St.Louis Car Company bygge en elektrisk motorvogn som han brukte til det vi i dag antagelig ville kalle å råne på sitt eget sporveissystem Pacific Electric. Vognen oppnådde en hastighet på nærmere 160 km/t og tilbakela strekningen Los Angeles – Long Beach (32 km) på et kvarter; den gikk også som trikk gjennom bygatene.
Særlig i USA holdes konkurranser i «dB drag racing», en spesiell form for bilsport hvor den mest lydsterke vinner. Verdensrekorden er på over 180 dB – det vil si en lydeffekt som fra 100 mill. vinkelslipere eller motorsager på 1 m hold. Eieren av lydanlegget må utløse lyden på trygg avstand; sitter han i bilen, er lyden så voldsom at han blir drept øyeblikkelig. For øvrig kan støynivået også ved vanlig dragracing komme opp i 171 dB.
Vitenskap
Av vitenskapelig arbeid som har belyst fenomenet råning kan man nevne masteroppgavene til Tor Egil Andersen fra 2009, og Hege Iren Lundbye fra 2005. Lundbyes verk er noe av det første som har blitt vitenskapelig publisert om råning i Norge. Oppgaven ble nominert til prisen for fremragende kvinne- og kjønnsforskning av en høyeregradsstudent ved UiO i 2005. Begge oppgavene undersøker hvordan rånemiljøet kan stå i opposisjon til andre samfunnsaktører, da spesielt politiet, media og andre ungdomsgrupper. Lundbyes Stars of the Cars tar utgangspunkt i et kjønnsperspektiv, for å forklare hvorvidt råning er et maskulint og mannsdominert ungdomsfelt. Andersen sin oppgave har som hensikt å forklare hvordan rånemiljøet kan være en hensiktsmessig og trygg sosial plattform for enkeltindivid som ikke passer inn i andre mer sosialt akseptable aktiviteter. Derav tittelen oppgavetittelen: «Råning - En meningsfylt vei fra ung til voksen».
Populærkultur
TV 2 Zebra sendte 19. april 2017 første episode av TV-serien Wunderland. Serien handler om livene til fem bilinteresserte menn fra Kongsvinger, Skjåk og Halden. Wunderland hadde totalt 160,000 seere, og sommeren 2017 ble det klart at sesong 2 var under innspilling.
Filmer som handler om subkulturer med motorisert ferdsel som felles interesse er Easy Rider og The Wild One.
Den norske dramaserien Rådebank, om rånemiljøet i Bø i Telemark, hadde premiere på NRK i mars 2020. Foreløpig har det kommet tre sesonger. Sesong tre hadde premiere i januar 2022.
Majalaya
Majalaya er en by i provinsen Vest-Java på Java i Indonesia. Befolkningen anslås (2005) til 226,700.
Wilfrid Freeman
Wilfrid Rhodes Freeman (født 18. juli 1888, død 15. mai 1953) var en britisk luftgeneral. Han var en av de viktigste påvirkningskreftene som bygget opp Royal Air Force før og inn i andre verdenskrig. Han hadde selv vært pilot i Royal Flying Corps i 1914 og var i tjeneste under første verdenskrig og jobbet i det nyopprettede RAF i mellomkrigsårene.
I 1936 ble han gitt jobben å finne et fly som RAF kunne utrustes med, og i 1938 ble hans oppgave utvidet til å kontrollere produksjonen av disse, noe han gjorde med stor utmerkelse helt frem til 1940. I november 1940 ble han flyttet mot sin vilje til stillingen som assisterende sjef for luftforsvarsstaben. Hans tidligere avdeling ble nå ble hetende ministeriet for flyproduksjon og stagnerte raskt etter hans forflytning, og etter to år ble Freeman flyttet tilbake til denne avdelingen hvor han gjenopptok sitt utmerkede arbeid.
Freeman var trolig den enkeltpersonen som var mest ansvarlig for at RAF bestilte sine Hawker Hurricane-fly, Supermarine Spitfire, de Havilland Mosquito, Avro Lancaster, og Hawker Tempest. Han spilte også en viktig rolle i utviklingen av North American P-51 Mustang, som ble gitt en Rolls-Royce Merlin-motor i stedet for den utilfredsstillende Allison V-1710-motoren.
Freeman ble utnevnt til storkorsridder av Order of the Bath. Han fikk da rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt navn. Han mottok også Distinguished Service Order og Military Cross og ble tre ganger Mentioned in Despatches.
O-Town (album)
O-Town er debutalbumet fra den amerikanske popgruppa O-Town.
Østfold Arbeiderblad (1933–1937)
Avisen kom ut ukentlig, og ble lansert med undertittelen «Hvori opptatt Arbeidets Rett, Fredrikstad og Proletar-Røsten, Sarpsborg». Senere ble undertittelen endret til «Organ for Norges Kommunistiske parti i Østfold», da man hadde ambisjoner om å gjøre den til kommunistenes samlende fylkesavis. Det siste driftsåret hadde man rukket å etablere salg hos Narvesen både i Sarpsborg, Greåker, Fredrikstad, Moss, Halden, Rakkestad, Mysen, Askim - og Oslo.
Den første redaktøren, William Mikalsen, tok fatt på oppgaven med avisen etter å ha studert ved Kominterns Lenin-skole i Moskva fra 1931 - 1933. I en tid da NKP-avisene slet kom Sarpsborg-avisen regelmessig i flere år.
I 1937 vedtok NKP å satse alt på daglig utgivelse av partiets sentrale organ Arbeideren, som man bare hadde klart å gi ut ukentlig. For å oppnå dette ble selv de viktige Trondheims- og Bergens-avisene Ny Tid og Arbeidet nedprioritert. I Østfold ble NKPs fylkesavis ofret for å skaffe flere lesere til Arbeideren. I avisens siste nummer proklamerte man på forsiden: «Arbeideren = Østfold Arbeiderblad» og meddelte av fylkesavisen nå skulle «gå inn i» hovedorganet. Samtidig fikk abonnentene Arbeideren tilsendt sammen med siste nummer av avisen.
Ōi kjernekraftverk
Ōi kjernekraftverk (大飯発電所, Ōi hatsudensho, Ōi NPP) er et av verdens største kjernekraftverk, og produserer elektrisk kraft i Japan.
Østfold Arbeiderblad (1933–1937)
«Østfold Arbeiderblad» var også navnet på Arbeiderpartiets avis i Sarpsborg fra 1921 til 1927, forløperen til Sarpsborg Arbeiderblad.
Ōi kjernekraftverk
Det ble bygget i 1979. Installert maksimal effekt er 4 710 MW, og produksjonen årlig er om lag 33 TWh.
Se også
Liste over verdens største kjernekraftverk
Jiří Šlégr
Jiří Šlégr (født 30. mai 1971) er en tidligere tsjekkisk ishockeyspiller (forsvarsspiller). Han har i sin karriere spilt for HC Litvínov i den tsjekkiske Extraliga og i NHL for Vancouver Canucks, Edmonton Oilers, Pittsburgh Penguins, Atlanta Thrashers, Detroit Red Wings og Boston Bruins. Han avsluttet sin spillerkarriere etter 2009/2010-sesongen.
Šlégr tilhører en eksklusiv gruppe hockeyspillere som har vunnet Stanley Cup (2002), ishockey-VM (2005) og OL-gull i ishockey (1998 i Nagano). Dette er kjent som «Triple Gold Club», og Šlégr ble den 16. spilleren til å oppnå dette ut av 25 totalt per juni 2011.
Etter å ha avsluttet sin spillerkarriere har han vært aktiv i politikk. I 2010 ble han valgt til det tsjekkiske deputertkammeret for Det tsjekkiske sosialdemokratiske partiet (ČSSD). I oktober 2011 forlot han partiet og i november samme år ble han medlem og nestleder av tidligere statsminister Jiří Paroubeks nyopprettede parti NS-LEV 21.
Han er sønn av den tidligere tsjekkoslovakiske ishockeyspilleren Jiří Bubla.
Klubbkarriere
Šlégr startet sin profesjonelle karriere i HC Litvínov i hjembyen Litvínov, hvor han spilte sin første sesong i 1987/1988. Under NHL Entry Draft 1990 ble han draftet av Vancouver Canucks som nummer 23 i den andre runden, men fortsatte å spille for Litvínov til 1992.
Han signerte for Vancouver Canucks i NHL innen 1992/1993-sesongen og scoret fire mål 22 assists på 41 kamper (med en pluss/minus-statistikk på +16) i sin første sesong. Han tilbrakte også tid i farmerlaget Hamilton Canucks. I 1993/1994-sesongen scoret han fem mål og 33 assists på 78 kamper for Canucks. Han var dermed klubbens tredje beste forsvarsspiller den sesongen, men til tross for dette deltok han ikke i Stanley Cup-sluttspillet. I april 1995 gikk han til Edmonton Oilers i bytte mot Roman Oksjuta og spilte her inntil sommeren 1996. Deretter returnerte han til Europa hvor han spilte for Södertälje SK i den svenske Elitserien.
I 1997 returnerte han til NHL etter at Oilers sendte han til Pittsburgh Penguins i bytte mot en tredje rundes draft pick. Šlégr tilbrakte tre og en halv sesonger for Penguins, og forbedret her sitt spill gjennom Penguins' defensive spilltaktikk. I 1997/1998-sesongen scoret han fem mål og 12 assists på 73 kamper. I 1998/1999-sesongen scoret han tre mål og 20 assists på 63 kamper, og scoret et mål og 3 assists på 13 kamper i sluttspillet. 1999/2000-sesongen var hans beste offensive sesong med sine elleve mål og 20 assists på 74 kamper, samt to mål og 3 assists på 10 kamper i sluttspillet. I 2000/2001-sesongen scoret han fem mål og 10 assists på 42 kamper.
I 2001 ble Šlégr sendt til Atlanta Thrashers, som i mars 2002 sendte ham til Detroit Red Wings i bytte mot Jurij Butsajev og en draft pick. Med Red Wings vant han Stanley Cup selv om han kun spilte en sluttspillskamp. Etter kun ni kamper for Red Wings returnerte han til Tsjekkia for å spille for HC Litvínov. Like før Extraliga-sluttspillet skrev han under en kontrakt for Avangard Omsk i den russiske superligaen (RSL).
Sommeren 2003 signerte Šlégr som friagent for Vancouver Canucks, men da han falt i unåde hos trener Marc Crawford ble han etter 16 kamper sendt til Boston Bruins. På 36 kamper scoret han fire mål og 15 assists for Bruins. Under NHL-lockouten i 2004/05-sesongen spilte han igjen for moderklubben HC Litvínov, og returnerte til Bruins for 2005/2006-sesongen (noe som skulle bli hans siste sesong i NHL), hvor han scoret fem mål og 11 assists på 32 kamper.
Sommeren 2006 signerte han en kontrakt hos HC Litvínov, som i mars 2007 leide ham ut til den sveitsiske NLB-klubben EHC Biel for å hjelpe dem i nedrykksspillet. For EHC Biel scoret han to mål og 4 assists på 4 kamper. I 2007/2008-sesongen scoret han syv mål og 6 assists på 45 kamper. I 2008/2009-sesongen scoret han fem mål og 26 assists på 48 kamper. Fra sommeren 2009 var han assistenttrener for HC Litvínov, og scoret 2 mål på 11 kamper. I mars 2010 avsluttet han sin spillekarriere etter at klubben ble slått ut i grunnspillet.
Landslagskarriere
Šlégr startet tidlig i sin karriere å representerte sitt hjemland (da Tsjekkoslovakia) i internasjonale turneringer. Han deltok og vant bronsemedalje i U20-VM i 1990 og i 1991. I 1990 ble han sammen med to andre tsjekkere (Jaromír Jágr og Robert Reichel) valgt til turneringens all-star-lag, og i 1991 ble han også kåret til turneringens beste forsvarsspiller av IIHFs direktorat – noe som bidro til at han ble tatt ut til herrelandslaget under ishockey-VM i Finland samme år.
Under Vinter-OL i Albertville i 1992 var han en del av det tsjekkoslovakiske landslaget som vant bronsemedalje. Fire år senere ble han kalt inn til den tsjekkiske troppen som deltok i World Cup of Hockey 1996 hvor det tsjekkiske landslaget fikk en skuffende sisteplass. Året etter deltok han i ishockey-VM 1997 i Finland hvor Tsjekkia igjen vant bronsemedalje.
Med sine forbedrede defensive ferdigheter utviklet hos Pittsburgh Penguins hjalp Šlégr tsjekkerne med å vinne deres første olympiske gullmedalje under Vinter-OL i Nagano i 1998, hvor det tsjekkiske landslaget overrasket med et sterkt forsvar og en formidabel målvakten Dominik Hašek. Han noterte dessuten en scoring i kvartfinalen mot Canada.
I 2004 representerte han igjen sitt hjemland under ishockey-VM på hjemmebane, men Tsjekkia endte her på en femteplass. Han representerte også Tsjekkia under World Cup of Hockey samme år, hvor tsjekkerne ble slått ut i semifinalen etter tap mot Canada.
Hans siste internasjonale turnering var ishockey-VM i Østerrike i 2005, en turnering med et stort antall NHL-spillere (grunnet NHL-lockouten i 2004/05-sesongen) og hvor Tsjekkia vant gullmedalje etter en 3-0 seier over Canada i finalen. Han ble dermed sammen med Jaromír Jágr medlem av ishockeyens prestisjefylte Triple Gold Club hvis medlemmer har vunnet OL-gull, VM-gull og Stanley Cup.
Politisk karriere
Šlégr stod på andreplass på ČSSDs liste i Ústí nad Labem (bak partileder Jiří Paroubek) under parlamentsvalget i 2010. Selv om han ble valgt inn til deputertkammeret så tapte ČSSD valget (hvilket tvang Paroubek til å ga av som partileder) og de borgerlige partiene med ODS i spissen (nå ledet av Petr Nečas) dannet regjering.
Den 7. oktober 2011 meldte både Paroubek og Šlégr seg ut av partiet for å danne et nytt et nytt sentrum-venstreorientert parti med navnet ''Národní socialisté – levice 21. století'' («Nasjonalsosialistene – det 21. århundres venstreside»). På partiets konstituerende kongress den 26. november ble Paroubek valgt til det nye partiets leder mens Šlégr ble valgt til nestleder. Både Paroubek og Šlégr sitter stadig som uavhengige representanter i deputertkammeret per januar 2012.
Internasjonal handel
Internasjonal handel er også en gren av økonomi, som sammen med internasjonal finans er den vitenskapelige gren som kalles internasjonal økonomi.
Reguleringer av internasjonal handel
Tradisjonelt ble handel regulert gjennom tosidige avtaler mellom to nasjoner. Troen på merkantilismen medførte at man i mange hundreår hadde høye tollmurer og andre hindre for internasjonal handel. I det nittende århundre og da spesielt i Storbritannia oppstod det en kunnskap om frihandel. Dette tankesettet har stort sett dominert tenkningen i vestlige land siden. I årene siden andre verdenskrig har multilaterale avtaler som GATT og World Trade Organization forsøkt å skape en globalt regulert handelsstruktur.
Wimbledon-turneringen 1987
Wimbledon-turneringen 1987
Internasjonal handel
Reguleringer av internasjonal handel
Under nedgangskonjunkturer er det ofte et sterkt hjemlig press for å øke tollsatsene for å "beskytte" hjemlige industrier. I nesten hele verden økte tollsatsene markert under den store depresjonen på 1930-tallet, og mange mener dette forsterket depresjonens varighet og styrke.
Gram kommune
Gram kommune er en tidligere kommune i Sønderjyllands amt i Danmark. Kommunen ble dannet ved kommunalreformen i 1970, men ble ved kommune- og regionreformen i 2005–07 innlemmet i Haderslev kommune i den nye Region Syddanmark.
Internasjonal handel
Risikoer ved internasjonal handel
Risikoene med internasjonal handel kan deles i to hovedgrupper:
Reduksjon av risiko: EBR
For å gjøre handel over landegrensene tryggere er det de senere årene etablert et internasjonalt registersamarbeid, EBR (European Business Register). Dette er et europeisk nettverk for utveksling av foretaksopplysninger. EBR gjør offisiell informasjon om europeiske selskaper tilgjengelig online over hele Europa, på tvers av barrierer som kan oppstå som følge av forskjeller i språk, teknologi og lovgivning o.l. På denne måten kan både kjøper og selger enkelt skaffe opplysninger om sin potensielle handelspartner.
Gram kommune
Ved kommunevalget i november 2005 ble Grams egen borgermester Hans Peter Geil valgt til borgermester også for den nye og utvidede Haderslev kommune.
Rasmus Effersøe
Rasmus Christoffer Effersøe (født 30. mai 1857 i Trongisvágur, død 23. mars 1916 i Tórshavn) var en færøysk agronom, dikter og politiker.
Han studerte i Danmark og Sverige, og arbeidet som landbruksveileder. Han var en av de ni mennene som bød inn til Julemøtet i 1888, et møte som regnes som startet på Færøyenes selvstendighetskamp, og regnes sammen med Jóannes Patursson som drivkraft i arbeidet. Sammen med Patursson stiftet han Føringafelag, og var redaktør av foreningens blad Føringatíðindi, det første bladet skrevet på færøysk.
Effersøe var også redaktør av bladene Dúgvan og Dimmalætting, skrev for teateret, spilte selv teater, og diktet blant annet følgende dikt
Effersøe gjenkjennes som «Den gamle digter» på s 35 i William Heinesens roman De fortapte spillemenn. En byste av Effersøe, laget av Anne Marie Carl Nielsen ble i 1933 reist foran Tinghuset i Tórshavn. Slektsnavnet kommer fra Effersey (Örfirisey) på Island.
Hessen
Hessen er en delstat i Tyskland. Den har et areal på 21 110 km² og over seks millioner innbyggere. Hovedstaden er Wiesbaden, og statsminister er Boris Rhein (CDU).
Hessen grenser mot de tyske stater Nordrhein-Westfalen, Niedersachsen, Thüringen, Bayern, Baden-Württemberg og Rheinland-Pfalz. De viktigste byer inkluderer Frankfurt am Main, Wiesbaden, Darmstadt, Marburg, Kassel, Gießen, Wetzlar, Offenbach og Fulda.
Historie
I den tidlige middelalder var Hessen en del av Thüringen, men etter den thüringske arvefølgekrig (1247–64) ble Hessen et uavhengig grevskap innenfor det tysk-romerske rike. Staten eksisterte inntil 1567, da Philipp I av Hessen døde, og Hessen ble inndelt i fire småstater: Hessen-Kassel, Hessen-Marburg, Hessen-Rheinfels og Hessen-Darmstadt.
Hessen-Rheinfels ble annektert av Hessen-Darmstadt i 1583. Hessen-Marburg av Hessen-Kassel i 1604. En utbryterlinje fra Hessen-Darmstadt førte til opprettelsen av Hessen-Homburg i 1622, slik at Hessen bestod av tre stater i slutten av det syttende århundre.
Hessen-Kassel ble kalt et kurfystedømme (Kurhessen) fra 1803, og ble i 1866 sammen med Hessen-Homburg og hertugdømmet Nassau annektert av Preussen, som etablerte provinsen Hessen-Nassau.
Landsgrevskapet Hessen-Darmstadt ble til storhertugdømmet Hessen fra 1806, og bevarte sin uavhengighet.
Ethel Smyth
Ethel Mary Smyth (1858–1944) var en britisk komponist, dirigent, forfatter og stemmerettsforkjemper.
Hessen
Historie
Etter første verdenskrig ble storhertugdømmet Hessen en folkestat (Volksstaat Hessen), mens Hessen-Nassau fortsatte å være del av republikken Preussen. I 1929 ble fristaten Waldeck og i 1932 også kretsen Wetzlar fra den prøyssiske Rhinprovinsen innlemmet i Hessen-Nassau. I 1944 ble Hessen-Nassau delt i provinsene Kurhessen og Nassau. Provinsen Nassau omfattet imidlertid også det tidligere kurhessiske Main-Kinzig-området (Hanau, Gelnhausen, Schlüchtern). Etter annen verdenskrig ble provinsene Nassau, Kurhessen og folkestaten Hessen slått sammen under navnet Storhessen (senere bare Hessen), bortsett fra deler av områder vest for Rhinen, som ble innlemmet i Rheinland-Pfalz.
Ethel Smyth
Liv
Ethel Smyth var det fjerde av de i alt åtte barna til John H. Smyth og Nina Struth. Faren var generalmajor og tjente lenge i den bengalske armeen, mens moren tilbrakte sin ungdom i Paris og snakket bedre fransk enn engelsk. Familien var typisk for det viktorianske øvre mellomskiktet; de mannlige familiemedlemmene som ikke fikk militære løpebaner gjorde karriere som biskoper, kjøpmenn eller bankierer.
Hessen
Økonomi
Kilde: Tyske Statistikkbyrå, www.destatis.de.
Grettes saga
Grettes saga (norrønt: Grettis saga Ásmundssonar, eller Grettla) er en islendingesaga som muligens er skrevet så sent som 1320/1330. Historien foregår på Island ca. år 880-1050 og handler om kjempen Grette Åsmundsson som ble isolert som fredløs i tjue år; han har blitt beskrevet som «stri og umedgjørlig alt fra barndommen, og sagaen handler i hovedsak om alle hans kamper med vanlige mennesker og med berserker, haugbuer, troll og gjengangere, på Island og i Norge». Nest etter Njåls saga er dette den lengste av alle islendingesagaene.
Ethel Smyth
Liv
Undervisningen ved konservatoriet i Leipzig skuffet henne: lærerne (deriblant Carl Reinecke) kom ofte for sent til undervisningen, var ikke interessert i studentenes komposisjoner og foretrakk å fortelle anekdoter i stedet for å fylle undervisningen med reelt innhold. Av større betydning for Smyth ble den kretsen av musikere hun omgikk i byen. Hun sluttet ved konservatoriet etter ett år og fikk hjelp og undervisning av komponisten Heinrich von Herzogenberg. Han og kona Elisabet var barnløse og tok seg av Smyth som sitt eget barn. Forholdet til den 11 år eldre Elisabet utviklet etterhvert seg til en regulær kjærlighetsaffære som ektemannen enten ignorerte eller ikke var klar over.
Grettes saga
Bakgrunn
Grette Åsmundsson er en særdeles merkelig helt, nærmest en antihelt. Hans intensjoner er ikke nødvendig onde, men han har et vanskelig gemytt og gjør derfor handlinger som han senere angrer. Som i mange sagaer er et å ha hell viktig, og Grette er svært uheldig slik at hans handlinger får store konsekvenser som han ikke hadde forutsett. Det mangefasetterte ved hovedpersonen har interesse både psykologisk og mytologisk:
Hessen
Demografi
Den største delen av befolkningen lever i den sydlige delen av staten i områdene ved Rhinen og Main (Rhein-Main-området), som er et av de mest folkerike metropolområder i Europa. I Nord-Hessen er området omkring Kassel det mest folkerike.
Ethel Smyth
Liv
I Herzogenbergs hus tok Smyth med liv og lyst del i Leipzigs kulturliv. Hun ble kjent med Clara Schumann, Anton Rubinstein, Max Friedlaender, Edvard Grieg og Johannes Brahms, og knyttet et nært vennskapsbånd med Felix Mendelssohns datter Lili Wach. Spesielt Brahms var en hyppig gjest i Herzogenbergs hus, men hans sterke forbehold overfor komponerende kvinner såret Ethel Smyth, selv om hun også beundret ham. Hun skrev en bitende kommentar om at Brahms ser på vakre kvinner «som sultne gutter [ser] på kakestykker».
Grettes saga
Bakgrunn
Grettes saga skiller seg fra de øvrige islendersagaene ved at selv om hovedfiguren Grette er en historisk figur (selv om det har blitt argumentert for at han en rendyrket litterær og fiktiv skikkelse), og fortellingen er fortalt i en realistisk stil, så er heltens eventyr preget av overnaturlige, overdrevne elementer. Forfatteren, som antagelig må ha vært en geistlig fra Miðfjörður, har som vanlig hentet stoff fra muntlig tradisjon og Landnåmsbok; men han har også hentet motiver og stoff fra Laxdæla, Bjarnars saga, Bandamanna saga, Heimskringla, Njála og en saga om Erik jarl. Han har også lånt fra fornaldersagaens og riddersagaenes stiltrekk. Kjærlighetsmotivet i siste del av sagaen, mellom Spesar og Torstein, er hentet fra Tristansagnet. . Noen antar at forfatteren kan ha basert sin fortelling på en tidligere opptegnelse om Grettes liv som var skrevet av Sturla Tordsson.
Arthur Ellis Award
Arthur Ellis Awards er en gruppe canadiske litteraturpriser som hvert år deles ut av Crime Writers of Canada for de beste canadiske bøker innen sjangerne detektiv- og kriminallitteratur.
Ethel Smyth
Liv
Fra 1913 ble hørselen gradvis dårligere og hun ble tilslutt helt døv. Ute av stand til å skrive musikk skiftet hun interesseområde og skrev mellom 1919 og 1940 ti bøker, stort sett med selvbiografisk materiale.