cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oljevalutakrigføring
Teorien
Mye av handelen av olje i verden blir gjort i amerikanske dollar. Ifølge tilhengere av oljevalutakrigføringsteorien, skaper de fleste lands behov for å importere olje samtidig et behov for store reserver med amerikanske dollar for å importere olje. Dette skaper et vedvarende behov for amerikanske dollar, og presser valutakursen oppover uavhengig av den økonomiske situasjonen i USA. Dette lar, ifølge denne teorien, den amerikanske staten tjene penger på seigniorage og å utstede obligasjoner med lavere rente enn de ellers kunne gjort. Som et resultat av dette kan den amerikanske staten drive med større underskudd enn de fleste andre stater. En sterkere dollar betyr også at varer importert inn til USA er relativt billige.
En annen side av teorien er også at oljeprisen i USA er mer stabil enn andre steder, siden importørene ikke trenger å bekymre seg for variasjoner i oljeprisen i samme grad. Siden USA importerer mye olje, er også markedet i USA tungt avhengig av tilgjengeligheten av olje og raffinerte produkter slik som flydrivstoff, diesel og bensin. Siden oljeprisen kan være en viktig politisk faktor, er den amerikanske regjeringen sensitiv ovenfor oljeprisen.
Politiske opponenter til USA har derfor en viss interesse av å flytte valutaen olje handles i over til euro eller andre valutaer. EU kunne på samme vis teoretisk sett tjene på samme vis hvis euro erstattet dollar som oljevaluta.
Mellet
Mellet er en barnebok fra 1992 av Inga Ravna Eira, med illustrasjoner av Iver Jåks. Boken kom på norsk i 1992 under samme tittel; oversettelsen var ved Inger Seierstad.
Boken handler om en aktiv liten gutt som heter Mellet. Mellet har en bror og to søstre. I vinterhalvåret bor familien i hus i ei lita bygd, men i sommerhalvåret flytter de til sommerplassen der de bor i telt og passer reinflokken sin.
Oljevalutakrigføring
Historie
Innen 1975 hadde alle de oljeproduserende landene i OPEC inngått avtaler om å handle olje i amerikanske dollar, og å investere overskuddet i amerikanske fond, i bytte for lignende tilbud fra USA.
Politiske hendelser
I 2000 konverterte Irak alle sine oljetransaksjoner under Oil for Food-programmet til euro. Da USA invaderte Irak i 2003, ble oljesalget igjen basert på amerikanske dollar.
Regjeringen i Iran tar teorien om oljevalutakrigføring som fakta, og har forsøkt å etablere sin egen iranske oljebørs, hvor olje handles i gull, euro, dollar og japanske yen. I midten av 2006 indikerte Venezuela støtte til Irans beslutning om å tilby olje for euro.
Anastasija Svetsjnikova
Anastasija Svetsjnikova (født 20. september 1992) er en usbekisk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i kvalifiseringen i spydkast.
Stokkafjorden
Stokkafjorden er en fjord i Vevelstad, Vefsn og Alstahaug kommune i Nordland. Fjorden er en fortsettelse av Mindværfjorden og ligger på østsiden av Trolandet på Rødøya og Flatøya. Fjorden har innløp mellom Stokka, som har gitt navn til fjorden, i sør og Lauvøyneset på Trolandet i nord. Den strekker seg 7,5 kilometer nordover til Tangsundet og innløpet til Halsfjorden.
Fra Stokka går det ferje over fjorden til Trolandet og sørover til Vågsodden på Hamnøya og Forvik ved Mindværfjorden. Tangsundet i nord går videre nordover til Vefsnfjorden.
Literary Guild
Literary Guild of America er en bokklubb for postordre, grunnlagt i USA i 1927. Bokklubben konkurrerte de første årene med Book-of-the-Month Club in America som ble stiftet i 1926.
Maryna Novik
Maryna Novik, belarusisk Марына Новік (født 19. januar 1984) er en belarusisk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i kvalifiseringen i spydkast.
Samar
Samar kan sikte til:
Samfunnsdemokratane
Samfunnsdemokratane er et norsk politisk parti som blei oppretta i Gloppen i Sogn og Fjordane i mars 2011. Det var den tidligere arbeiderparti-politikeren Gunnvor A. Sunde som tok initiativet til etableringa.
Partiet definerer som sine fanesaker å motvirke sentralisering, å bedre landets infrastruktur og å få til ei rettferdig fordeling av verdiskapinga.
Marineministeriet
Marineministeriet var et dansk ministerium som ble opprettet i 1848 i forbindelse med eneveldets avskaffelse, da kollegiesystemet ble avløst av ministerialsystemet. Ministeriet tok seg av alt som direkte eller indirekte vedrørte Søværnet, og dets leder hadde tittelen marineminister. I den perioden (1905-1950) da marineministeren og krigsministeren var samme person, ble han kalt forsvarsminister.
Blant de institusjoner som hørte under Marineministeriet var Fiskeriinspektionen, Fyr- og Vagervæsenet, Lodsvæsnet, Redningsvæsenet, Søkortarkivet, Meteorologisk Institut, Hirsholmene, Nyboder, Holmens kirke, Christiansø og Søkvæsthuset.
I 1905 ble marineministerfunksjonen lagt ned til fordel for en felles forsvarsminister som under seg hadde de to ministerier: Marineministeriet (flåten) og Krigsministeriet (hæren). Begge ministeriene fortsatte imidlertid som selvstendige ministerier under administrativ ledelse av hver sin direktør frem til sammenslåingen av de to ministeriene og opprettelsen av Forsvarsministeriet i 1950.
Fredrik Moltke Bugge
Fredrik Moltke Bugge (født 18. januar 1865, død 8. november 1938) var en norsk jurist og politiker som var ordfører i Kristiania fra 1906 til 1908.
Fredrik var av Bugge (slekt). Han var sønn av Frederik Wilhelm Bugge (1838–96) og Edvardine Magdalene Margrethe Daae (1841–1921). Mora var datter til presten Jens Kobro Daae i Haram, der Fredrik Moltke ble født. Oppveksten var i Kristiania, da faren ble 1870 professor i teologi ved Det Kongelige Fredriks Universitet.
I 1892 giftet han med Kristine Elisabeth Heuch (1867–1957), datter av J.C. Heuch som var biskop i Christiansand stift. Faren (altså Fredrik Wilhelm) var fra 1894 biskop i Oslo bispedømme, inntil til sin tidlige død i 1896. Selv hadde han etablert eget advokatkontor i 1895.
Som lokalpolitiker i Kristiania, representerte Fredrik Moltke partiet Høyre, og var ordfører i det nye landets hovedstad fra 1906 til 1908, etter å ha vært viseordfører i 1905. For alt han gjorde fikk Fredrik St. Olavs Orden, den danske Dannebrogsordenen og den franske Æreslegionen.
Prieto Diaz
Prieto Diaz er en kommune i den filippinske provinsen Sorsogon i landsdelen Luzon.
Barangayer
Kommunen er inndelt i 23 barangayer.
Storm Bodø Fotballklubb
Storm Bodø Fotballklubb (stiftet 15. september 2009) er en fotballklubb fra Bodø, som spiller sin hjemmekamper på Aspmyra kunstgress.
Svein Harald Arnesen
Svein Harald Arnesen «Svenna» (født 12. mars 1966 i Fredrikstad) er en trener og tidligere norsk ishockeykeeper. Han hadde ti sesonger i Storhamar Dragons, Etter å ha slitt med å ta fast plass i målene til moderklubben Stjernen og senere Viking gikk turen til Hamar og Storhamar i 1987. Mange stilte seg skeptisk til om han kunne fylle skinna etter finnen Jorma Virtanen. Den skepsisen ble snart tilbakevist da Arnesen spilte seg rett inn i landslagsdiskusjonen og var blant annet inne som tredjekeeper det meste av perioden 92-94. De tre siste sesongene i Storhamar fikk han imidlertid tøffere konkurranse på keeperplassen da Jim Marthinsen ble hentet til klubben. Det ble naturlig nok drastisk mindre istid, men Arnesen fikk likevel være med på å vinne tre etterlengtede NM-gull.
Storm Bodø Fotballklubb
Historikk
Klubben stiller med bare ett lag i seriesystemet som spiller i 5. divisjon, klubben kom på fjerdeplass i 2015.
Svein Harald Arnesen
Arnesen er tre ganger norgesmester og fire ganger seriemester.
Moselva (Tana)
Moselva (nordsamisk: Čámmájohka) er ei elv i Tana kommune i Finnmark. Den har utspring på nordvestsiden av Hanglefjellet og renner i sørvestlig retning til munningen i Store Leirpollen, en sidefjord til Tanafjorden. Moselva er 15,9 kilometer lang.
Abdul Ghafoor Khan
Han representerte Pakistan under Sommer-OL 1948 i London, hvor laget hans nummer 4.
Overflateindusert dissosiasjon
__PEKER__
De skinnende relikviene fra den opplyste kroppen
De skinnende relikviene fra den opplyste kroppen (tibetansk: སྐུ་གདུང་འབར་བ; THL: kudung barwa; wylie: sku gdung 'bar ba; rekonstruert sanskrit: kāya-śarīra-jvala; devanagari: काय शरीर ज्वल​​​) er en tantrisk tekst innenfor tibetansk buddhisme. Teksten er en av de 17 tantraer som utgjør den fjerde og siste seksjon av menngagdé. Menngagdé er den tredje og mest avanserte delen av dzogchen, som igjen er en av tre inndelinger av de indre tantraer i den tibetanske tekstsamlingen Nyingma Gyubum. Nyingma er den eldste av de fire retninger i tibetansk buddhisme.
Negativ elektronoverføring dissosiasjon
__PEKER__
Blackbody infrarød strålingsdissosiasjon
__PEKER__
Jens Holter
Jens Holter (født 11. juni 1932 i Flekkefjord, død 28. april 1983 i Bodø) var en norsk offiser i Luftforsvaret. Holter er mest kjent som sjef for 330 skvadron («Redningsskvadronen») og sin «bastante motstand mot bruk av redningshelikoptrene til transportoppdrag for politiet» i Alta-saken.
Liv og virke
Holter tok examen artium i 1950 og gikk på Luftforsvarets flygeskole på Eggemoen fra 21. februar 1951 til 6. mai 1951. Deretter «basic pilot training» på Perrin Air Force Base, Texas, USA fra 28. mai 1951 til 15. desember 1951 og «fighter pilotage» på Williams Air Force Base, Chandler, Arizona, USA. Luftkrigsskolen fra 5. oktober 1951 til 1. juli 1955 og Luftforsvarets Stabsskole fra september 1966 til mars 1967.
Holter fløy i oppvisningsteamet «Flying Jokers» ved 332 skvadron på Rygge i 1958.
Holter var inspeksjonsoffiser for Luftkrigsskolen fra 1960 til 1962.
Fra oktober 1962 til september 1963 var Holter skvadronssjef for 339 (Bodø). Fra september 1963 til juni 1964 skvadronssjef for 334 (Bodø).
Fra 1966 til 1971 var Holter ved Luftforsvarets overkommando i Oslo.
Wolfgang Staudte
Wolfgang Staudte (født 9. oktober 1906 i Saarbrücken i Tyskland, død 19. januar 1984 i Maribor i Slovenia) var en tysk filmregissør, manusforfatter og skuespiller.
Jens Holter
Liv og virke
Holter var adjutant for Kong Olav V fra 1. januar 1968 til 31. desember 1970.
Wolfgang Staudte
Bakgrunn
Wolfgang Staudte var sønn av skuespillerparet Fritz Staudte og Mathilde Firmans og vokste opp i Berlin. Etter avsluttet skolegang begynte han i 1923 en lærlingsutdannelse som bilmekaniker og tok eksamen etter toårige ingeniørstudier ved Ingenieur-Akademie Oldenburg med en toårs praksis på Mercedes-Benz og Hansa-verk.
Jens Holter
Liv og virke
Fra høsten 1971 til juli 1973 var Holter liaisonoffiser for norske flyvere i USA.
Tilbake fra USA ble Holter skvadronssjef for Operasjonsskvadronen i Bodø fra august 1973. Fra februar 1976 til august 1982 skvadronssjef for 330 og fra august 1982 til sin død var Holter tilknyttet Forsvarskommando Nord-Norge.
334 skvadron utsatt for en serie ulykker i 1963 og 1964
Høsten 1960 ble det første stående beredskap med F-86K Sabre (allværsjager) etablert i Bodø. Fra starten førte øvelser og beredskap «til en svært hektisk tilværelse for både flygere og bakkemannskap ved skvadronene 334 og 339.» «I sum førte utstrakt reisevirksomhet kombinert med uregelmessig arbeidstid til betydelig slitasje på flygerne.»
Wolfgang Staudte
Filmkarriere
Staudtes viktigste arbeide kom ti år etter andre verdenskrig, da han arbeidet med DEFA i Øst-Tyskland. Tyngdepunktet i hans arbeide var å løfte frem grensene for tysk nasjonal stolthet. Hans arbeide i antinazistiske filmer, som Morderne er blandt oss (1946), var også en personlig bearbeidelse av hans filmkarriere under nazistene (for han hadde spilt i den antisemittiske filmen Jud Süß).
Etter 1956 arbeidet han i Vest-Tyskland. På 1970-tallet ble hans arbeide ikke lengre betraktet som særlig moderne. Han gikk over til fjernsyn, og arbeidet på programserier som Der Kommissar og Tatort.
Jens Holter
334 skvadron utsatt for en serie ulykker i 1963 og 1964
«Høsten 1963, i forbindelse med innføringen av det nye jagerflyet F-104G ved 331 skvadron, ble de to underbemannede skvadronene 334 og 339 slått sammen. Belastningen på personellet ble imidlertid ikke mindre; tvert imot var det så høyt at sjefen for 334 skvadron, major Jens Holter, gikk til aksjon på vegne av sine flygere. Holter gikk først tjenestevei, tok skvadronens flyprogram med seg til sjefen for operasjonsgruppen, oberstløytnant Ingar T. Narvhus, og forklarte situasjonen. Men ifølge Narvhus var det lite gehør å få hos sjefen for Luftkommando Nord-Norge, generalmajor Roald J. Thommessen.»
«I løpet av 1963 og 1964 ble 334 skvadronen utsatt for en serie ulykker.» «På noe over ett år hadde fem flygere omkommet i flyulykker.» «For major Jens Holter var begeret nå fullt. Sommeren 1964 troppet han selv opp på Thommessens kontor. Det er uklart hvordan samtalen mellom Thommessen og Holter forløp, men det endte i hvert fall med at Jens Holter gikk av som skvadronssjef samme dag. Enten fikk han sparken, eller så valgte han selv å gå.»
Svein Duvsete avslutter med følgende i Luftforsvarets historie, bind 3: «Det synes betimelig å stille flere spørsmål knyttet til 334 skvadronens virksomhet og major Holters avgang. Holter satte øyensynlig hensynet til sine flygeres sikkerhet foran hensynet til oppdraget. Det som ser ut som en sunn reaksjon fra en skvadronssjef, møtte imidlertid fortsatt liten forståelse. Var tjenesten ved 334 skvadron så viktig at det ikke kunne legges inn hvileperioder, eller i det minste roes ned av hensyn til flysikkerhet og personellets velferd? At tempoet ved skvadronen var uvanlig høyt, er hevet over enhver tvil.»
Motstand mot bruk av redningshelikoptre mot sivile demonstranter
I konflikten om Alta-Kautokeinovassdraget hadde frontfigurene i Folkeaksjonen i begynnelsen av januar 1981 lenket seg til fjellet ved ”nullpunktet” i Stilla. Regjeringen svarte med å vedta at demonstrantene skulle fjernes og Justisdepartementet beordret mer enn 600 polititjenestemenn til Finnmark for å rydde opp. I denne situasjon var Forsvaret generelt og Luftforsvaret spesielt tiltenkt en rolle. Justisdepartementet påla 330 skvadron via redningssentralen i Bodø å stille opptil tre Sea King-helikoptre til politiets disposisjon. Det betød i praksis at Forsvaret skulle benyttes mot sivile demonstrantene.
Svein Duvsete skriver følgende i Luftforsvarets historie, bind 3: «I denne situasjon reagerte sjefen for 330 skvadronen, major Jens Holter, resolutt, han hadde fanget opp rykter om at hans skvadron skulle brukes i Stilla. Holter festet seg ved de prinsipielle sidene i saken, og den 6. januar informerte han sjefen for Bodø hovedflystasjon om at han av samvittighetsgrunner ikke kunne etterkomme et slikt pålegg, og at han ville levere søknad om frabeordring fra stillingen som sjef for 330 skvadron dersom redningshelikoptrene skulle benyttes til politimessige oppdrag. Stasjonssjefen, oberst Olav F. Aamoth, tok kontakt med både Luftkommandøren, generalmajor Magne T. Sørensen og Generalinspektøren for Luftforsvaret, generalmajor Ingar T. Navnhus. Dagen etter fikk Holter beskjed av Aamoth om at det ikke forelå noe egentlig oppdrag for 330 skvadron i Stilla, men at forsvarsministeren hadde besluttet at avdelingen på Banak skulle være i beredskap for eventuelle redningsoppdrag.»
«Holter tok dette som en bekreftelse på at 330 skvadronen skulle benyttes, og informerte igjen Aamoth om at han ville prøve å påvirke beslutningen ved å søke frabeordring som sjef for 330 skvadron, men han understreket at han fortsatt ønsket å tjenestegjøre som flyger på Sea King. Aamoth påpekte at dette var en helt uholdbar fremgangsmåte. Kunne han ikke tåle beslutningen som sjef, kunne han slett ikke tåle den som flyger.»
«Major Holter leverte avskjedssøknad påfølgende morgen. Med det satte han dermed sin stilling inn på at 330 skvadrons helikoptre ikke skulle brukes til støtte for politiets aksjoner. Samtidig eksploderte saken i pressen, og Holters synspunkter ble kringkastet til en hel nasjon: Jeg kan ikke være sjef for redningsskvadronen hvis våre helikoptre skal brukes mot demonstranter i Alta.»
«Nå skjedde ting fort. Navnhus gikk utenom tjenestevei. Uten verken å rådføre seg med Forsvarssjefen eller stabssjefen i Forsvarets overkommando, tok han saken rett til statssekretæren i Forsvarsdepartementet, Bjørn Bruland. Generalen ba statssekretæren tenke seg om. Det ville være uheldig, påpekte Navnhus, om Forsvarets folk be benyttet til politioppdrag, særlig i denne sammenhengen. Bruland og hans sjef, forsvarsminister Thorvald Stoltenberg, fattet poenget, men ble møtt med innbitt motstand i Justisdepartementet, med justisministeren selv i spissen. Redningshelikoptrene var innkjøpt for Justisdepartementets regning, og det mente derfor å ha full råderett over redningsskvadronen.»
«Forsvarsminister Thorvald Stoltenberg ble ubesluttsom. Riktignok var han helt klar over at Forsvaret ikke skulle settes inn mot demonstrantene i Stilla. Men hvor tilhørte redningsskvadronen? For selv om helikoptrene var Justisdepartementets eiendom, var de bemannet av personell som tilhørte Luftforsvaret, og som bar Luftforsvarets uniform. I løpet av formiddagen gikk Stoltenberg fra det ene standpunkt til det annet, og på radio ble han drevet fra skanse til skanse. Først ut på ettermiddagen hadde Stoltenberg bestemt seg. Det resulterte i et vedtak fra Forsvarsdepartementet om at 330 skvadrons helikoptre ikke skulle utføre transportoppdrag i Alta, men skvadronens helikoptre på Banak kunne brukes ved eventuelle ambulanseoppdrag.»
Svein Duvsete avslutter med følgende i Luftforsvarets historie, bind 3: «Mange vil hevde at både major Jens Holter, generalløytnant Ingar T. Navnhus og forsvarsminister Thorvald Stoltenberg fortjener honnør for sin opptreden i denne saken. Hadde de ikke reagert, kunne Luftforsvarets personell blitt satt inn i myndighetenes kamp mot sivile demonstranter. Det kunne ha gjort Alta-saken til en enda større skandale.»
Etterspill og klage over frabeordring
Svein Duvsete skriver følgende i Luftforsvarets historie, bind 3: «Her kunne denne saken ha endt. Den fikk imidlertid et kjedelig etterspill. Jens Holter følte nemlig at han ble straffet for sin resolutte opptreden i Alta-saken. På ettermiddagen, etter at Forsvarsdepartements holdning ble kjent, holdt Jens Holter en pressekonferanse i Bodø. Der understreket han på nytt at han ville nekte politiet bruk av redningshelikoptrene. Holter ble nå en synlig og betydelig aktør på den politiske arena, og ikke minst ble han noe av en mediehelt. Blant annet deltok han i TV-programmet Lørdagsredaksjonen. Der tok Erik Bye opp sivil ulydighet i forbindelse med Alta-saken. I programmet gjentok Jens Holter at han ville nekte at helikoptrene ble brukt til rene transportoppdrag for politiet. Han begrunnet sin beslutning slik: ''Som offiser har jeg til oppgave å forsvare landet mot fiender utenfra, ikke å ta del i politiaksjoner mot norske borgere. Skal helikoptrene brukes, kan Luftforsvarets mannskaper ikke være med''.»
«Forsvarssjefen, general Herman Fredrik Zeiner-Gundersen deltok også i programmet, og etter sending skal Zeiner-Gundersen ha sagt til Erik Bye at Jens Holter i denne saken hadde reddet Forsvarets ansikt.» «Også forsvarsminister Thorvald Stoltenberg skal personlig ha takket Jens Holter for hans innspill under Alta-saken. For andre, både i forsvarsledelsen og i Justisdepartementet, var imidlertid Holters opptreden i saken tung å svelge. De mente majoren holdt sin fane vel høyt, og at hans handlinger var å betrakte som ordrenekt.»
«Halvannet år etter Alta-saken ble Holter frabeordret stillingen som sjef for 330 skvadron og beordret inn i en stabsstilling. Det var meget mot Holters vilje å forlate skvadronen.» «Jens Holters fratreden som skvadronssjef i august 1982 ble såpass omstridt at han igjen nådde avisenes førstesider, og igjen fikk han folkets sympati.» «Nordland Venstre påpekte for eksempel det påfallende i at Holter var tatt ut av aktiv flytjeneste samtidig som det var mangel på kvalifiserte helikopterflygere i redningstjenesten.» «Luftforsvarets ledelse var imidlertid ikke til å rikke. Sett fra deres ståsted hadde Jens Holter hatt to perioder som skvadronssjef, nå var det behov for hans kunnskaper også i stab.»
«Som en siste utvei sendte Holter klage over beordringen til Stortingets protokollkomité. Komiteen avviste fullstendig at det var noen sammenheng mellom Holters holdninger i Alta-saken og beordringen.»
«Major Jens Holters opptreden i Alta-saken vitner om en offiser med personlig integritet og stort samfunnsansvar. Men med sin resolutte opptreden havnet han i gråsonen mellom offiserens ansvar overfor sivilsamfunnet han skulle tjene og plikten til å følge militære ordre. Holter fulgte sin egen samvittighet. Det kostet ham dyrt.»
I det avsluttende kapitel i Luftforsvarets historie, bind 3 skriver Svein Duvsete: «Jeg vil trekke frem fire offiserer som gjorde en helt spesiell innsats: Bjarne Øen, institusjonsbyggeren fremfor noen. Finn Lambrechts, modernisatoren. Wilhelm Mohr, som satte sin stilling inn på at den som skal være et ledd i den luftmilitære kommandokjede, selv må være kompetent til å foreta de nødvendige vurderinger og selv må bære ansvaret i ettertid. Sist, men ikke minst, vil jeg peke på Jens Holter, majoren som under Alta-saken betimelig minnet oss om at de militære styrker skal benyttes mot en ytre fiende, ikke mot landets egne borgere.»
Bryting under Sentralamerikanske og karibiske leker 1946
Bryting under Sentralamerikanske og karibiske leker 1946. Bryting var en av flere sporter i de femte sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Barranquilla i Colombia i perioden 5. til 25. mars 1946. Det var tredje gangen som bryting var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det ble konkurrert i sju vektklasser i fristil, kun for menn. Cuba ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Panama som også vant tre gull.
John Oscar Egeland
John Oscar Egeland (1891–1985) var en norsk shipping- og næringslivsleder.
Han ble født i Eshowe i Britisk Sør-Afrika og var sønn av Gabriel Egeland (1862-1893) og hans kone Ingeborg Konsmo. Etter farens død flyttet familien tilbake til Norge. Egeland tok sin examen artium ved Kristiania Katedralskole i 1910. Han ble ansatt som sekretær i Norges Rederforbund i 1916. Han jobbet for organisasjonen i USA fra 1918 til 1919.
Han var gift med Eva Puntervold Winther (1896-1969) fra 1919, og de hadde sønnen Erik Egeland, som var far til journalist og redaktør John Olav Egeland. I 1975 giftet han seg igjen, med Else Endresen (1901-1978).
I 1921 ble han ansatt som leder for Kontoret for Økonomisk Opplysning, et pressekontor for store bedrifter, inkludert Rederforbundet. Fra 1940 til 1942 ledet han Nevnden for Oversjøisk Import og Eksport, men det ble lagt ned av okkupasjonsmakten. Etter krigen ble Egeland visedirektør i Rederforbundet fra 1946, og konstituert direktør fra 1948 til han gikk av i 1954. Egeland var styremedlem i Foreningen Norden, og av publikasjonene Morgenbladet og NÅ.
Joachim Sandberg
Joachim Sandberg (født 18. mai 1995 i Sandnes) er en norsk friidrettsutøver. Han representerer Sandnes IL og har sølv på 4 x 100 meter stafett fra Nordisk-baltisk U23-mesterskap i friidrett 2016 som fremste internasjonale meritt.
2011
Sandberg deltok i G16-klassen ved ungdomsmesterskapet innendørs i 2011, der han fikk bronse på 200 meter og i høydehopp, og han kom på fjerdeplass på 60 meter hekk. På 60 meter ble han slått ut i semifinalen.
Utendørs deltok han i Tyrvinglekene i juni, der han fikk gull på 300 meter hekk og sølv på 100 meter hekk, på 200 meter og i høydehopp som beste resultater. I junior-NM i friidrett 2011 deltok han i klassen MJ19. På 100 meter ble han slått ut i innledningsheatet, med tiden 11,78, og gikk ikke videre til semifinalen. På 200 meter nådde han finalen, der han endte på åttendeplass. På 1000 meter stafett vant Sandnes IL sølv, med Sandberg på laget.
I Ungdoms-NM (G16) vant han 100 meter hekk, og fikk sølv på 200 meter, bak Pavlik Wang. Han deltok også på 100 meter hekk, der han kom på fjerdeplass.
2012
Han deltok i 60 meter og 200 meter i NM i friidrett innendørs 2012, men ble slått ut i innledningsheatet på begge distansene. Sandnes kom her på femteplass på 4 x 200 meter stafett. En uke senere deltok han i UM inne 2012, og fikk der sølv på 200 meter som beste resultat. I tillegg kom han på fjerdeplass på 60 meter hekk, åttendeplass på 60 meter.
I mai deltok han i NM i stafetter 2012, der han fikk sølv på 4 x 400 meter i juniorklassen sammen med Sandnes IL. Han deltok også på samme distanse i seniorklassen, der Sandnes endte på sjuendeplass. Han vant 110 meter hekk og 400 meter i G17-klassen i Tyrvinglekene, og han vant 100 og 400 meter ved Veidekkelekene. I junior-NM i friidrett 2012 deltok han i U20-klassen, og kom på andreplass på 400 meter hekk, bak sin lagkamerat Marius Bakken Støle. Han fikk også sølv på 1000 meter stafett sammen med Sandnes IL. På 100 meter ble han slått ut i innledningsheatet.
Under NM i friidrett 2012 i Kristiansand kom han på sjetteplass på 400 meter hekk, mens han ble slått ut i innledningsheatet på 100 meter og i semifinalen på 200 meter. Han vant 300 meter hekk i G17-klassen under Ungdomsmesterskapet i friidrett 2012, og fikk sølv på 200 meter bak Henrik Nilsen fra Malvik IL. I tillegg fikk han bronse på 110 meter hekk.
2013
Under NM i friidrett innendørs 2013 fikk han 30. beste tid totalt i innledningsheatene på 60 meter, med tiden 7,27, og gikk ikke videre til semifinalene. På 200 meter løp han på 22,57, som var niende beste tid, men gikk heller ikke der til finalen. Sandnes IL deltok også på 4 x 200 meter stafett, men fullførte ikke. Under UM innendørs deltok han i klassen G18-19, og fikk her sølv på 60 meter hekk, bak Rasmus Stene, og han fikk bronse på 200 meter. På 60 meter ble han slått ut i semifinalen.
Muhammad Shah Rukh
Muhammad Shah Rukh (født 2. oktober 1926, død 6. september 2015) var en pakistansk landhockeyspiller og syklist.
Joachim Sandberg
2013
Han deltok igjen ved NM i stafetter 2013, og var med på Sandnes ILs stafettlag som vant 4 x 100 meter stafett i seniorklassen. Han deltok også på 4 x 400 meter, men her ble Sandnes diskvalifisert. I den nasjonale konkurransen under Bislett Games løp han inn til sjuendeplass på 400 meter hekk. Han deltok ved Världsungdomsspelen 2013, i klassen G19, og kom på 12.-plass totalt på 400 meter hekk, og han kom på fjerdeplass på 200 meter med tiden 21,90. I juli deltok han i junior-EM i friidrett 2013, men fikk 22. beste tid i kvalifiseringsrunden på 400 meter hekk, og gikk dermed ikke videre til semifinalen.
Muhammad Shah Rukh
Han representerte Pakistan under Sommer-OL 1948 i London, hvor laget hans nummer 4. Han deltok også i fire banesykkelritt under Sommer-OL 1956.
Joachim Sandberg
2013
Under junior-NM i friidrett 2013 fikk han sølv på 110 meter hekk og på 400 meter hekk, men ble slått ut i semifinalen på 100 meter. Han ble tatt ut til å delta i Nordisk juniormesterskap i friidrett 2013 (Nordic U20 Match), og Norge fikk der sølv på 4 x 400 meter stafett, der Sandberg løp sammen med Håkon Høye, Markus Loftås og Karsten Warholm. Individuelt kom han på femteplass på 110 meter hekk og 400 meter hekk. Under NM i friidrett 2013 var han én av fem som stilte til start på 400 meter hekk, og han kom der på tredjeplass.
Under Ungdomsmesterskapet i friidrett 2013 vant han 110 meter hekk i G18/19-klassen, og han fikk sølv på 200 meter og bronse på 100 meter. Her satte han personlig rekord i alle tre øvelsene.
Mary O’Connor
Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, der hun ble nummer 27 i maratonløpet.
Ølshøgda
Ølshøgda er en ås i Skaun, Melhus og Orkland kommuner nord for Svorksjøen i Trøndelag. Toppen, som danner grensepunkt mellom de tre kommunene, har en høyde på 537 meter over havet og er det høyeste punktet i Skaun.
Flor Ruiz
Flor Ruiz (født 29. januar 1991) er en colombiansk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i kvalifiseringen i spydkast.
Ølshøgda
Navnet har vært skrevet på ulike måter, blant annet Elgshøgda, og Kartverkets skrivemåte har vært påklaget til klagenemnda for stedsnavnsaker.
Øyvind Trongmo
Øyvind Trongmo (født 3. august 1953 i Korgen i Nordland), er en norsk tidligere friidrettsutøver og langdistanseløper. Han har medaljer fra NM som senior og EM og VM som veteranløper. Han har representert Korgen IL og Heimdal IF i konkurranser.
Trongmos største utmerkelser er en seier i Oslo Maraton i 1988, og tre gull i veteran-EM i Ancona i 2009.
Joachim Sandberg
2014
Under UM innendørs 2014 deltok han igjen i klassen G18-19, og vant 60 meter hekk. På 60 meter kom han på sjetteplass i sin semifinale, og nådde ikke finalen, og på 200 meter kom han på andreplass i sin semifinale, men tiden (22,21) hold ikke til finaleplass.
Utendørs kom han på tredjeplass på 400 meter hekk under Tønsberg Grand Prix-stevnet i Tønsberg, og han fikk sølv i samme øvelse under Copenhagen Open. Han representerte Sandnes IL under NM i stafetter 2014, der Sandnes fikk bronse på 4 x 400 meter stafett, men de ble diskvalifisert på 4 x 100 meter stafett. I Världsungdomsspelen 2014 deltok han i G19-klassen, og kom på åttendeplass på 400 meter hekk og tiendeplass på 200 meter.
Den 2. juli deltok han i Bislett Sprint, og kom der på andreplass på 400 meter hekk, med ny personlig rekord på 53,00, som oppfylte kravet til junior-VM. Fire dager senere deltok han i samme øverlse under v, og kom der på fjerdeplass. I Junior-VM i friidrett 2013 kom han sist i sitt innledningsheat på 400 meter hekk, med 54,62, og gikk ikke videre til semifinalene.
Han vant 110 meter hekk under Junior-NM i friidrett 2014, og fikk sølv på 200 meter, bak Jonathan Quarcoo. I tillegg fikk han bronse på 1000 meter stafett sammen med Sandnes IL. Han ble tatt ut til Nordisk juniormesterskap i friidrett 2014, og fikk der fire medaljer. Han vant 110 meter hekk, og fikk sølv på 400 meter hekk, bak Valtteri Toimela fra Finland. I tillegg fikk han gull på 4 x 100 meter stafett og sølv på 4 x 400 meter stafett. Han vant to medaljer under NM i friidrett 2014; sølv på 400 meter hekk, bak Øyvind Strømmen Kjerpeset, og bronse på 110 meter hekk.
I september kom han på andreplass på 200 meter og åttendeplass på 100 meter.
2015
I NM i friidrett innendørs 2015 fikk han én medalje; bronse på 60 meter hekk. Han deltok også på 60 og 200 meter, men nådde ikke finalen i disse øvelsene. Han deltok for første gang i U23-klassen under UM innendørs 2015, og fikk der gull på 200 meter og sølv på 60 meter hekk, og han kom på sjetteplass på 60 meter.
Sandberg deltok seniorklassen i NM i stafetter 2015, og deltok der på Sandnes' stafettlag som kom på femteplass på 4 x 100 meter stafett. I IFAM Outdoor-stevnet i Belgia satte han ny personlig rekord på 400 meter hekk med 52,21 sekunder, der han vant sitt heat og kom på niendeplass totalt. Han senket sin personlige rekord til 52,17 under Kvilles Vårtävling i Göteborg, der han kom på andreplass. I Världsungdomsspelen 2015 kom han på fjerdeplass på 200 meter, og han deltok på 400 meter under U23-EM i friidrett 2015, men ble der slått ut i forsøksheatet på 400 meter. Han kom nest sist i sitt forsøksheat, men satte personlig rekord med tiden 47,19 sekunder.
Han kom på andreplass på 400 meter under Junior-NM i friidrett 2015, bak Mike Lubsen, og kom på femteplass på 200 meter. Han deltok der i klassen U23.
2016
Den 6. februar satte han personlig rekord på 60 meter innendørs, under Tyrvinglekene, med 6,99 sekunder. Han satte også personlig rekord på 200 meter, med 21,57 sekunder. Den 13. februar deltok han i Nordisk mesterskap i friidrett innendørs 2016 (Nordenkampen). Han løp 400 meter på 49,35 sekunder, som var ny personlig rekord, og kom med det på sjuendeplass. To uker senere deltok han i UM innendørs 2016, og vant der 200 meter, og han kom på fjerdeplass på 60 meter.
Han deltok i den nasjonale delen av Bislett Games, og kom på delt tredjeplass på 400 meter i seniorklassen. Under Världsungdomsspelen 2016 kom han på andreplass på 200 meter og åttendeplass på 400 meter. Han vant 200 meter under Østlandsmesterskapet 2016.
Under NM i friidrett 2016 fikk Sandberg to medaljer. Individuelt fikk han bronse på 400 meter hekk, og Sandnes fikk bronse på 1000 meter stafett. I tillegg deltok han på 200 meter, der han kom på femteplass. Han fikk også to bronsemedaljer under Junior-NM i friidrett 2016; på 100 og 200 meter. I finalen på 100 meter satte han personlig rekord, med tiden 10,84 sekunder.
Han ble tatt ut til å representere Norge under Nordisk-baltisk U23-mesterskap i friidrett 2016 i Esbo i Finland. Norge fikk der sølv på 4 x 100 meter stafett, og Sandberg kom på femteplass på 400 meter hekk. I tillegg deltok han på 200 meter utenfor konkurransen, og satte der personlig rekord på 21,11 sekunder.
Han deltok i Young Diamonds under Diamond League-stevnet i Zürich, og kom der på sjetteplass på 400 meter hekk i klassen G23.
2017
Utendørs forbedret han sin personlige rekord på 400 meter hekk flere ganger, først til 52,04 under COOP-Jærcup i mai, deretter til 51,36 under Framolekene, og for tredje gang i SAYO (Sollentuna Athletic Youth Open) der han løp på 51,09 og kom på førsteplass. Under Världsungdomsspelen 2017 vant han 400 meter hekk, og kom på tredjeplass på 200 meter, og han vant 400 meter i den nasjonale konkurransen under Bislett Games med ny personlig rekord på 47,04. Han vant også 200 meter under Norwegian Grand Prix-stevnet i Sandnes.
Han deltok i sitt første U23-EM i juli, da han deltok i U23-EM i friidrett 2017 i Bydgoszcz i Polen. Der ble han slått ut i semifinalen på 400 meter hekk, med tiden 51,12. I Junior-NM i friidrett 2017 fikk han sølv på 100 og 200 meter. Han løp der 100 meter på 10,62, men hadde for sterk medvind (2,2 m/s) til at dette teller som personlig rekord.
Abdul Qayyum Khan
Abdul Qayyum Khan (født 1922) var en pakistansk landhockeyspiller.
Han representerte Pakistan under Sommer-OL 1948 i London, hvor laget hans nummer 4.
EM i terrengsykling 2001
EM i terrengsykling rundbane 2001 (europamesterskapet i terrengsykling) ble arrangert i Sankt-Wendel i Tyskland i 2001. De andre øvelsene ble arrangert i Livigno.
Baar (landskap)
Baar er en høyslette på mellom 600 til 900 meter i Baden-Württemberg, med byen Donaueschingen som geografisk sentrum. Landskapet strekker seg inn i Schwarzwald i vest, Schwäbische Alb i øst. I sør avgrenses landskapet av Sveits. I Baar ligger kildene til Neckar (Schwenninger Moos) og Donau (Donaueschingen). Elvene Breg og Brigach har utspring i henholdsvis Furtwangen im Schwarzwald og St. Georgen im Schwarzwald. Disse to elvene renner sammen i Donaueschingen og danner Donau.
Geologi
Baar ble dannet i juratiden og kalles derfor gjerne Baarjura. Landskapet grenser til det som tradisjonelt kalles Jurafjellene, nemlig grenseområdet mellom Frankrike og Sveits.
Delområder av Baar
Baar kan deles opp i fire mindre landskaper: Wutachland (etter elven Wutach) i sør, Baarschwarzwald (vest), Baahormulde med Riedbaar i sentrum og Baaralb i øst. Baaralb omfatter Hohenkarpfen (912 meter over havet) og Lupfen (977 moh).
Landskapet Baar er kjerneområdet i regionen Schwarzwald-Baar-Heuberg og omfatter deler av landkretsene Breisgau-Hochschwarzald, Schwarzwald-Baar, Rottweil og Tuttlingen.
Landsbyer og steder i Baar
Wutachland:
- Löffingen og Döggingen
Baarschwarzwald:
-	St Georgen im Schwarzwald, Furtwangen im Schwarzwald, Königsfeld im Schwarzwald og Vöhrenbach
Baarhocmulde:
Baaralb:
- Blumberg, Geisingen, Hintschingen, Zimmern, Immendingen, Spachingen, Aldingen og Tuttlingen
Historie
Opprinnelig fantes i det karolingiske Alamannia tre områder kalt Baar: Øst-, Vest- og Albuinsbaar. Det dreide seg om tre store forvaltningsenheter som var oppdelt i flere kommuner. Dagens Baar-landskap var Adelhartsbaar, en del av Vest-Baar. I området omkring Rottweil eksisterte det fra 8.-10. århundre grevskapet Baar.
Senere ble grevene av Sulz forlent med Baar og dette besto så sent som i det 11. århundre. Grev Hermann von Sulz overlot i 1282 grevskapet Baar til kong Rudolf 1., som igjen overlot det til grev Heinrich von Fürstenberg.
Turisme
Donau sykkelvei (Donauradweg) starter ved Donaus kilde i Donaueschingen.
Eksterne lenker
‎
Huorn
Huorner er mytologiske skapninger, skapt av J.R.R. Tolkien, og finnes i andre del av Ringenes Herre trilogien, To Tårn.
Huornene er en type enter som ikke kan kommunisere på andre mål enn entisk. De gjør som de vil, og de dreper som de vil. De hater orkene. Fangorn kan kontrollere huornene til dels, men andre som Gandalv, eller Sauron kan ikke. De er hverken gode eller onde, de gjør som de vil.
Ent Huorn
Milton D’Mello
Milton D'Mello var en pakistansk landhockeyspiller.
Han representerte Pakistan under Sommer-OL 1948 i London, hvor laget hans nummer 4.
Atimura
Atimura er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, slanke, gråbrunaktige trebukker. Kroppsformen er sylindrisk, pronotum uten pigger på kanten, dekkvingene parallellsidige. Antennene er tynne og omtrent så laneg som kroppen.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Jurij Leonov
Jurij Leonov (Юрий Леонов; født 2. april 1963 i Ust-Kamenogorsk i Den kasakhiske sosialistiske sovjetrepublikk i Sovjetunionen) er en Kasakhstans tidligere ishockeyspiller. Hans moderklubb er Torpedo Ust Kamenogorsk. Leonov har spilt for Dynamo Moskva, CSKA, Ambri Piotta, Milano, Avangard Omsk og Storhamar Dragons.
Halsfjorden
Halsfjorden er en fjordarm av Stokkafjorden i Vefsn kommune i Nordland. Fjorden har en lengde på 8 kilometer til gården Sørfjorden i bunnen av Sørfjorden.
Fjorden har innløp mellom Skonsengodden i sør og Merra ved Halsneset i nord. Fjorden går først østover. Grenda Husvik ligger på nordsiden av fjorden. Fra Husvik går Alsneset sørover i fjorden og derfra deler fjorden seg i tre. Halsan går nordover, Grytåfjorden går sørøstover, mens Sørfjorden går sørover. Sørfjorden er noen hundre meter lenger enn Halsan.
Elvesurfing
Historie
Det har blitt hevdet at det i 1955 ble surfet på en tidevannsbølge langs elven Severn i Storbritannia på en distanse på 2,4 kilometer.
Den første dokumenterte elvesuringen på stående bølger skjedde i München i Tyskland tidlig på 1970-tallet, og München er i dag verdens største urbane surfested.
Stående bølger
Surfing på stående bølger skjer på en stasjonær bølge i elven. Slike bølger oppstår ved at et stort volum av vann innsnevres ved å flyte over en stein, og derfor skaper en bølge på baksiden, og er en form for hydraulisk sprang. Surferen kan da stå på bølgen og få følelsen av å bevege seg fremover, mens han eller hun egentlig står på omtrent samme sted.
Libby Holman
Teaterkarriere
Sommeren 1924 forlot Holman hjemstedet og reiste til New York hvor først bodde i Studio Club. Hennes første teaterjobb var i et omreisende teater med forestillingen The Fool Forfatteren av The Fool, Channinh Pollock oppdaget øyeblikkelig Holmans talent og rådet henne til å fortsette på scenen. Hun fulgte Pollocks råd og snart be hun en stjerne. På et tidlig tidspunkt ble hun nær venn med en kollega, den fremtidige filmstjernen Clifton Webb, som da var danser. Han ga henne kallenavnet «The Statue of Libby». Hennes Broadway-debut var i The Sapphire Ring i 1925 på Selwyn Theatre, som stengte etter 13 forestillinger. Hun var da kjent som Elizabeth Holman. Hennes store gjennombrudd kom mens hun spilte med Clifton Webb og Fred Allen i Broadway-revyen The Little Show i 1929, hvor hun første gang fremførte i en bluessangen «Moanin' Low» av Ralph Rainger. På premieren måtte Holman inn på scenen et dusin ganger etter teppefall, hun fikk god kritikk og «Moanin' Low» ble hennes signatur sang. I samme revyen sang hun Kay Swift og Paul James' sang «Can't We Be Friends?».
Elvesurfing
Stående bølger
Stående elvebølger dannes på grunn av steinformasjoner og andre bunnforhold i elven, og bølgen kan derfor variere mye etter vannføringen (hvor mye vann det er i elven). Elvesurfere ser derfor på værmeldinger om nedbør og vannføring, i motsetning til havsurfere som er mer opptatt av meldinger om bølger, vindretning og vindstyrke. Vannføring oppgis som regel i kubikkmeter per sekund (m3/s), og Norges vassdrags- og energidirektorat (NVE) har offentlig tilgjengelig sanntidsdata fra en rekke målestasjoner.
Kara Winger
Kara Winger (tidligere Patterson) (født 10. april 1986) er en amerikansk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i kvalifiseringen i spydkast.
Elvesurfing
Naturlige elvebølger
Naturlige elvebølger dannes som regel av steinformasjoner i elven som gir hydraulisk hopp.
Libby Holman
Teaterkarriere
Året etter sang Holman Howard Dietz og Arthur Schwartz' standard «Something to Remember You By» i oppsetningen Three's a Crowd, hvor også Allen and Webb opptrådte. Andre Broadway-oppsetninger inkluderer The Garrick Gaieties (1925), Merry-Go-Round (1927), Rainbow (1928), Ned Wayburn's Gambols (1929), Revenge with Music (1934), You Never Know (i 1938, tekst av Cole Porter), i denne oppføringen hadde hun sterk konkurranse med den temperamentsfulle meksikanske skuespilleren Lupe Vélez; og hennes selvproduserte enkvinnesrevy Blues, Ballads and Sin-Songs (1954).
Elvesurfing
Kunstige elvebølger
Det er mulig å konstruere kunstige bølger for elvesurfing, og det er flere slike prosjekter på gang rundt om i verden. For å øke vannstrømningen kan elvebredden snevres inn. For å oppnå hydraulisk hopp må bunnforholdene av og til endres. Dersom strømingen er for liten eller for stor til at hydraulisk hopp oppnås kan bunnforholdene av og til modifiseres midlertidig, for eksempel ved at en rampe av treverk slippes ned i vannet og holdes fast ved hjelp av tau fortøyd til land.
Libby Holman
Teaterkarriere
Et av Holmans kjennetegn var en stroppeløs kjole som sies hun selv hadde kreert,  eller vært blant de første som brukte.
Elvesurfing
Surfeteknikk
Elvesurfing krever en annen teknikk, og å være god til å surfe på havet gjør ikke nødvendigvis at man får det til i elven. I elvesurfing må man lene seg bakover for å få mer fart, mens man i havsurfing må lene seg fremover. Det er også vanlig å plassere føttene lengre bak på brettet og lene overkroppen mer fremover. Mens man i havsurfing ofte surfer skrått mot land i retningen bølgen brytes, bestemmes posisjoneringen i elvesurfing av strømningen. Ferskvannet har også mindre oppdrift slik at man ikke flyter så lett.
Libby Holman
Personlig liv
Holman hadde et variert og intimt forhold, både til menn og kvinner i løpet av sitt liv. Hennes berømte lesbiske elskere omfattet DuPont arvingen, Louisa d'Andelot Carpenter' skuespiller Jeanne Eagels og forfatterinnen Jane Bowles. Carpenter kom til å spille en betydelig rolle gjennom hele Holmans liv. De oppdro sine barn og bodde sammen og var åpenlyst akseptert av sine kolleger. Hun skandaliserte med forhold til meget yngre menn, slik som den amerikanske skuespiller Montgomery Clift som hun også veiledet.
Elvesurfing
Surfebrett
Surfebrett til stående elvebølger er ofte kortere, bredere og tykkere enn brett til havsurfing, for eksempel med lengde 210 cm eller kortere. Mye volum og flat nese kan også gjøre denne formen for surfing enklere, og «fish» er en mye brukt brettvariant.
Libby Holman
Mannes død
I 1932, under et fødselsdagsselskap, 21-årsdag som Reynolds ga på Reynolda for sin venn og flyverkaerat, Charles Gideon Hill, Jr., et fetter til Reynolds første kone, Anne Ludlow Cannon Reynolds, fortalte Holman sin mann at hun var gravid. En kraftig diskusjon fulgte. Øyeblikk senere hørtes et skudd. Venner oppdaget snart Reynolds blødende og bevisstløs med skuddsår i hodet. Politiet faststslo først selvmord, men etter undersøkelser av en coroner ble det fastslått ar det var et mord. Holman og Albert Bailey "Ab" Walker, en venn av Reynolds og en antatt elsker be siktet for mordet.
Aziz-ur Rehman
Aziz-ur Rehman (født 1923, død september 2014) var en pakistansk landhockeyspiller.
Libby Holman
Mannes død
Louisa Carpenter betalte Holmans 25 000 bail i Wentworth, North Carolina, hun opptrådte i mansklær i retten så både tilskuere og reportere trodde det var en mann. Reynolds familie kontaktet de lokale myndigheter og fikk tiltalen droppet av frykt for skandae. Holman fødte parets sønn. Christopher Smith "Topper" Reynolds, de. 10. januar 1933.<sup class="noprint Inline-Template Template-Fact" style="white-space:nowrap;">[<span title="This claim needs references to reliable sources. (January 2011)">citation needed Citation needed]
Elvesurfing
Sikkerhet
Farer forbundet med sport i elv er nedkjøling, drukning og fysiske slagskader. Dersom vannet er kaldt kan man kle seg i våtdrakt, neopren-støvler og hansker. Selv om temperaturen er høy er det likevel anbefalt å bruke fottøy for å unngå kutt på steiner i elven. Man bør også unngå å sette ned føttene på bunnen av vann i bevegelse. En del velger å ikke bruke bentau festet til brettet fordi det er viss fare for henge seg fast i steiner, hvilket kan medføre drukning dersom man ikke klarer å nå borrelåsen på grunn av sterk strøm. Avhengig av elven kan det også være hensiktsmessig å bruke flytevest og hjelm. For å redusere fare bør det også trenes på god svømmeteknikk for elv. Når man faller bør man falle så flatt som mulig for å ikke ta nedi bunnen. Brukes det tau til å holde i bør det være en person på land med saks, kniv eller annen redskap tilgjengelig i tilfelle tauet henger seg fast i steiner eller lignende og må kuttes. Elvesurfing er ikke risikofritt, og det har vært dødsfall.
Aziz-ur Rehman
Han representerte Pakistan under Sommer-OL 1948 i London, hvor laget hans nummer 4.
Libby Holman
Mannes død
Journalist Milt Machlin undersøkte Smith Reynolds død og argumenterte med at Reynolds hsdde begått selvmord. I hans beretning gikk det frem at Holman var blitt et offer for antisemitisme fra de lokale myndigheter og distriktsdommeren som var involvert i saken fortalte senere til Machlin at hun var uskyldig. <sup class="noprint Inline-Template " style="white-space:nowrap;">[<span title="This citation requires a reference to the specific page or range of pages in which the material appears. (January 2011)">page needed Citing sources]
Verdenscupen i skihopping 1988/89
Verdenscupen i skihopping 1988/89 var den tiende verdenscupsesongen i skihopping. Sesongen startet 3. desember 1988 i Thunder Bay og avsluttet 26. mars 1989 i Planica. Svensken Jan Boklöv vant verdenscupen sammenlagt, mens Norge vant nasjonscupen.