cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rodrigues
Historie
Forfatningen av 1958 sørget ikke for en valgkrets for Rodrigues, men i 1967 fikk øyas velgere to representanter i koloniens folkevalgte forsamling. De to mandatene ble vunnet av Parti Mauricien Social Démocrate (PMSD) med 96 % av stemmene.
Befolkningen på Rodrigues følte ikke tilknytning til Mauritius. Dette viste seg i tiden før kolonien fikk uavhengighet. På Rodrigues var det stemning for fortsatt tilhørighet til Storbritannia, eller om Mauritius ble selvstendig, for tilknytning til det franske departementet Réunion. Da Mauritius ble en selvstendig stat i 1968, fulgte Rodrigues likevel med inn i den nye staten. Øyas velgere fikk to representanter i parlamentet. Organisation du peuple de Rodrigues, som kjempet for selvstyre med lederen Serge Clair i spissen, ble grunnlagt i 1976.
Rodrigues ble styrt av staten, med et egent departement representert ved en administrator lokalt. Et kommunestyre oppnevnt av ministeren for Rodrigues ble innført i 1990, lenge etter det folkevalgte kommunale selvstyret som gjaldt på hovedøya Mauritius. Ordningen ble opphevet i 1996. Etter grunnlovsendring i 2001 ble Rodrigues etablert som autonom region ved lov vedtatt samme år. Selvstyret kom i funksjon i 2002.
Politikk og administrasjon
Selvstyremyndighetene har hånd om indre anliggender på øya, mens sentralregjeringen har hånd om helse og utdanning, utenriks- og forsvarspolitikk.
Den folkevalgte regionforsamlingen består av 18 medlemmer. Forsamlingen vedtar lokale forskrifter på de områdene der Rodrigues har selvstyre. Den kan også ta initiativ til lover for øya som må vedtas i Mauritius' parlament. Forsamlingen velger blant sine medlemmer en regjering med en leder, kalt sjefkommissær, som må ha et flertall bak seg. Valgperioden er fem år.
Det er to politiske partier: Organisation du Peuple Rodriguais og Mouvement Rodriguais.
Økonomi
Hovednæringsveiene er landbruk, fiske og turisme.
Lyudi Invalidy
Ljudi invalidy (kyrillisk: Люди инвалиды; engelsk: Invalid People; norsk: Ugyldige mennesker), transkribert Lyudi Invalidy på engelsk, er det andre russiskspråklige albumet til t.A.T.u, utgitt 21. oktober 2005 i Russland.
Singler
Selv om «Ljudi invalidy» er den eneste virkelige singelen fra albumet, tror noen at «All About Us» også var en singel da t.A.T.u lagde en musikkvideo for sangen. «Loves Me Not» ble spilt på russisk radio i 2006, sammen med «All About Us», «Novaja model» og «Obezjanka nol».
AEC
AEC (Associated Equipment Company) var en britisk produsent av lastebiler og busser, som opererte mellom 1912 og 1979.
Selskapet er kjent for sine London-busser, men selskapet bygget også kjøretøyer for mange selskaper over hele verden.
Historie
London General Omnibus Company, LGOC, ble stiftet i 1855 for å regulere bussdriften i London. Selskapet startet produksjon av busser til eget bruk i 1909, med modellen X-type. Denne ble etterfulgt av B-type, som anses som en av de første masseproduserte nyttekjøretøyene.
I 1912 ble LGOC overtatt av Underground-gruppen, som eide det meste av Londons T-banesystem, samt trikkelinjer over hele London. Som en del av omorganiseringen etter overtakelsen ble et separat konsern stiftet for bussproduksjonen. Dette konsernet fikk navnet AEC, Associated Equipment Company.
Ved utbruddet av 1. verdenskrig i 1914 ble AECs evne til å produsere store antall kjøretøyer raskt svært viktig for forsvarets behov for lastebiler. Produksjon av Y-type-lastebilen startet i stor skala i 1916, og siden den gang har AEC blitt kjent for produksjon av både lastebiler og busser.
Mellomkrigstiden
I 1926 stiftet AEC og Daimler Motor Company selskapet Associated Daimler Company (ADC), som ble oppløst to år senere. I disse årene flyttet AEC produksjonen til Southall i London.
Fra 1931 til 1938 produserte AEC elektriske busser i samarbeid med English Electric, hvor AEC leverte chassis mens EE leverte elektriske motorer og kontrollutstyr.
Andre verdenskrig
Ikke-militær produksjon stoppet i 1941. Under krigen produserte AEC store lastebiler og pansrede kjøretøy for forsvaret.
Etter krigen
I 1946 stiftet AEC British United Traction LTD (BUT) sammen med Leyland Motors, for produksjon av elektriske busser.
I 1948 kjøpte AEC selskapene Crossley Motors og Maudslay Motor, og etablerte et holdingselskap kalt Associated Commercial Vehicles (ACV). I 1949 ble også Park Royal Motors og Charles H. Roe en del av dette selskapet, og i 1961 kom Thornycroft til.
Tabu
Tabu er et kraftig forbud mot en bestemt handling bygd på troen eller forestillingen om at en slik oppførsel enten er for hellig eller forbannet for vanlige mennesker eller enkeltindivider, under trusselen om en overnaturlig, guddommelig straff. Slike forbud er til stede i bortimot alle samfunn. Ordet har blitt noe utvidet innenfor samfunnsvitenskapen til å inkludere sterke forbud knyttet til alle menneskelige områder hvor skikker, sedvane og aktiviteter er hellige eller forbudte basert på moralsk bedømmelse eller religiøse forestillinger. Å «bryte et tabu» er vanligvis betraktet som upassende for samfunnet som helhet, ikke utelukkende for deler av en kultur. Noen tabuer er støttet av lov, andre ikke. I dagligspråket har tabu også betydningen «det vi ikke snakker om», eksempelvis vold mot ektefelle, alkoholisme, seksuelle vaner og lignende, enten for å vise hensyn eller for ikke skape dårlig stemning, eller av andre årsaker.
Når en aktivitet eller sedvane klassifiseres som tabu, blir den ofte forbudt og overtredelse er gjort kriminell. Visse tabuer eller sedvaner forbys ved religiøs lov eller rettsregel, og overtredelser kan da straffes i domstol. Andre tabubrudd resulterer bare i skam og sosiale sanksjoner.
Etymologi
Begrepet «tabu» kommer fra tongansk tabu, beslektet med maorisk tapu. Bruk i engelsk språk, på formen taboo, og siden i norsk og andre europeiske språk, er datert tilbake til 1777, da den britiske utforskeren James Cook besøkte stillehavsøya Tonga. I beskrivelsen av de kulturelle praksisene til tonganeserne skrev han:
og
Begrepet var oversatt av Cook som «hellig, ukrenkelig, forbudt, urent eller forbannet». Tabu i seg selv har blitt avledet fra tongansk ta («merke», «betegne») og bu («særlig», «meget»). På fijiansk har tabu tilsvarende meningen «forbudt», «ikke tillatt». I dagens bruk på Tonga betyr tabu nå «sakralt» eller «hellig», ofte i meningen å være restriksjoner eller beskyttet av lov eller tradisjoner. På hovedøya er ordet også knyttet til enden av «Tonga» som Tongatapu, her i meningen «Hellige Sør» framfor «Forbudte Sør».
Motsatsen til tabu finnes igjen i noaord, som kommer av det polynesiske begrepet noa som blir oversatt med «alminnelig».
Renhet og urenhet
Romerne hadde ordet sacer som betydde noe av det samme som tabu gjorde for polynesierne. I henhold til romersk lov, var homo sacer (latin for «hellig mann» eller «forbannet mann») en person som var forbannet, og dermed kunne bli lovlig drept av enhver annen, men ikke bli ofret i et religiøst ritual. I tidlig romersk religion var betydningen av sacer en annen enn den samsvarende senere kristne betegnelsen i betydning «hellig», og var langt mer i overensstemmelse med det hebraiske קֹדֶשׁ, qōdeš, i betydningen alt som gjorde noe annerledes fra det felles samfunnet, hvilket på samme vis dekker meningen «hellig», «innviet», «avgrenset» og «forbannet». Homo sacer kunne ganske enkelt bety en person som var utstøtt fra samfunnet og fratatt alle rettigheter og alle funksjoner i de religiøse sammenhenger. Det minner også om den førkristne norrøne oppfatningen av en fredløs person, som etter å ha forbrutt seg ikke ble sperret inne, men sperret ute fra samfunnet, og som enhver ustraffet kunne drepe. Grekernes begrep άγος og hebreeres kodausj hadde antagelig også noe av den samme betydningen som polynesiernes tabu.
Mary Douglas' bok ''Rent og urent. En analyse av forestillinger omkring urenhet og tabu (1997) nevner at latinske sacer i noen tilfeller kan anvendes om vanhelligelse så vel som innvielse''. Den engelske teologen Ronald Knox var oppmerksom på problemene med at det hebraiske rotordet k-d-sh («kodausj») uten videre ble oversatt til hellig, men som er opprinnelig basert på begrepet avgrensning eller adskillelse. I Knox' versjon av Det gamle testamente benyttet han i stedet «avsondret», og da fikk den tidligere storslåtte uttalelsen «Dere skal være hellige, for jeg er hellig» (i kapittelet «Rene og urene dyr», som handler om tabuer) i Tredje Mosebok en helt annen betydning:
Eksempler på tabu
Sigmund Freud postulerte at incest og fadermord var de eneste to universale tabuer og utgjorde grunnlaget for sivilisasjonen, og mente at «Taburestriksjonene er forskjellige fra religiøse eller moralske forbud. De kan ikke spores til et påbud fra en gud, men de idømmer ved seg selv deres egne forbud; de er vesensforskjellige fra moralske forbud ved ikke å bli inkludert i et system som erklærer avholdenhet generelt for være nødvendig og gir grunner for denne nødvendighet. Tabuforbudene mangler all rettferdiggjøring og er av ukjent opprinnelse, og skjønt uforståelig for oss er de tatt som en selvfølge for de som er under deres dominans.»
Selv om kannibalisme, mord i en sluttet gruppe (som familie), og incest er tabu i de fleste samfunn, er ikke alle tabu universelle eller absolutte. Eksempelvis er omskjæring av kvinner en kulturell praksis som står sterkt i deler av Somalia. Å ikke være omskåret kan eksempelvis innebære at man ikke blir gift, og giftemål er en nødvendighet for å overleve. Å unnlate å bli gift er å stille seg utenfor samfunnet. I Norge er derimot omskjæring av kvinner forbudt med lov. Aud Talle, tidligere professor i sosialantropologi ved Universitetet i Oslo, hevdet i boken Kulturens makt – kvinnelig omskjæring som tradisjon og tabu (2010), at de fleste somaliere i Norge har endret holdning til omskjæring og kjønnslemlestelse av kvinner, slik at de er i mot praksisen. Eksilsituasjonen har åpnet for et nytt perspektiv og refleksjoner rundt omskjæringspraksisen, som ikke påkrevet i forhold til religionen.
Det skotske tabuet mot flesk var den skotske skribenten Donald Alexander Mackenzie betegnelse for å diskutere skottenes aversjon mot flesk, særlig høylendere. Mackenzie mente at denne avskyen gikk tilbake til et oldtidstabu. Andre forfattere har bekreftet at det eksisterte en historisk fordom mot svineflesk eller en overtro mot griser i Skottland, uansett hvor gammelt det enn måtte være, og eventuelt tilknyttet en oldtidskult som Mackenzie mente eller ikke. Disse fordommene synes dog å ha bleknet i tiden rundt 1800, den tiden da Skottland ble kulturelt knyttet sterkere til England.
Samuel Johnson oppdaget på sine reiser i Skottland på 1770-tallet at det eksisterte en «abhorrence» (avsky) mot flesk og bacon på øya Skye:
I Norge og Norden har spising av hestekjøtt vært et tabu siden kristningen av landet, fra en gang på slutten av 1000-tallet. Tabuet er ikke knyttet til lov eller fornuft, men er religiøst og kulturelt bestemt. «De aller fleste skandinaver skulle nok takke høflig nei og heller be om okse, lam, svin - ja, nær sagt hva som helst, bare ikke hest.» Hestekjøtt var knyttet til førkristen, hedensk blot, en rituell fest viet de norrøne gudene. Spisingen av hestekjøttet var en viktig og symbolsk del av kommunikasjonen med gudene, og det var det den kristne kirke var oppsatt på å bekjempe. Forbudet innebar ikke bare forbud mot bloting, men også spising av hestekjøtt, og i Gulatingsloven i tidlig middelalder ble denne praksisen straffet med fredløshet og tap av eiendom. Straffen var den samme som ved mord.
Fellestabuer omfatter restriksjoner eller rituell regulering av drap og jakt; sex og seksuelle forhold av mer eller mindre alvorlig grad, som incest, pedofili, nekrofili, uegnete giftemål (som med familiemedlemmer), raseblanding, ekteskapsbrudd, homofili, utukt, og bestialitet (sex med dyr); reproduksjon (abort, barnemord); avdøde og gravlegging; mat og spiseskikker (kannibalisme, og påbud og forbud angående faste, vegetarianisme, ren og uren mat, og lignende), og kroppslige funksjoner (menstruasjonsykluser, men også avføring og urinering).
Tabuer strekker seg også til samtaler og diskusjoner om emner som er vanskelige og preget av tabu, noe som fører til erstatning av tabuord og bruk av overførte ord eller forskjønnede omskrivninger (eufemisme).
Litteratur
คำต้องห้าม
Lencaspråk
Lencaspråk er en liten språkfamilie eller språkgruppe bestående av bare to språk, som ble snakka i Honduras og El Salvador. Begge språka, honduransk og salvadoransk lenca, døde ut i andre halvdel av 1900-tallet.
Lencaspråk har tradisjonelt vært regna som en egen språkfamilie, selv om enkelt lingvister har forsøkt å koble den med andre språk. På begynnelsen av 2000-tallet påviste Adolfo Constenla Umaña et slektskap med misumalpaspråka, og seinere at lenca-misumalpaspråka sannsynligvis er beslekta med de chibchanske språka.
Bengt Hallberg
Bengt Hallberg (født 13. september 1932 i Göteborg, død 2. juli 2013 i Uppsala) var en svensk musiker (piano og trekkspill) og komponist, kjent for bl.a. filmmusikk og samarbeid med internasjonale storheter innen jazz.
Bakgrunn
Bengt Hallberg gikk i lære hos Sixten Eckerberg (1945–46) og tok utdannelse i klassisk musikk ved Musikaliska Akademien i Stockholm, under Lars-Erik Larsson (1954–57). Sitt første jazzarrangement gjorde han som 13-åring.
Jazzmusiker
Hans samtidige jazzkarriere begynte i Thore Jederbys orkester (platedebut 1948), etterfulgt av Bengt Hallberg Trio (plate 1950). Nasjonale samarbeid har vært i Arne Domnérus trio og Trio Con Tromba (med Jan Allan, Bengt Hallberg og Georg Riedel), med Lill-Babs og Hans Backenroth, med koret «Ad Libitum» (1994) samt andre grupper under eget navn.
Internasjonalt samarbeidet han med Stan Getz i flere opptak. Hallberg var også med i settet med Clifford Brown på Metronome i Stockholm (15. september 1953), gjort tilgjengelig på platen Clifford Brown: Complete Metronome & Vogue Master Takes (2002). Han har også plateutgivelse med Thad Jones og Mel Lewis, og Gil Evans.
Hallberg gjestet Norge først i 1959, da han underveis til USA på turne var innom Tønsberg Jazz Society og spilte med norske musikere. I februar året efter var han med sin kvintett på Metropol Jazz Club og opptrådte sammen med den norske sangersken Nora Brockstedt. Med den svenske bassisten Lasse Petterson var han atter på Metropol den 7. desember 1964. Han arbeidet også med andre nordmenn, som vokalisten Karin Krog. Med Kjell Bækkelund utviklet han forestillingen «Kontraster», fremført på norsk radio såvel som scener fra starten i 1964 og så sent som i 1973. Det var Kontraster han viste i Universitetets Aula sent i november 1967, den gang han også var innom Down Town med konsert.
Sammen med den svenske sangeren Alice Babs, den danske fiolinist Svend Asmussen med frue og vår egen pianist Per Asplin med frue, dro Bengt til Zanzibar under turneen, de hadde artistnavnet «Scandinavian Show» og gjestet Oslo blant annet i 1968, det året de også var innslag i Nordvisjonen, dette nordiske samarbeidet siden 1959, som også ble vist på NRK. Fem dager før sin død i 1976, leste Jens Bjørneboe inn sine dikt på ei Zarepta-plate, til musikk av Hallberg samt de svenske Georg Riedel bass og Arne Domnerus saksofon, og den norske Egil Johansen trommer. Men, så i 1978 ble han gransket av «Det sakkyndige råd for åndssaker», etter å ha utgitt sin tolking av åndsverket Ja, vi elsker på Ole Paus sitt forlag Zarepta.
Han var også aktiv i Föreningen Svenska Tonsättare.
Burj Khalifa
Burj Khalifa (arabisk ), fram til åpningen i januar 2010 kjent som Burj Dubai, er en skyskraper i Dubai i De forente arabiske emirater. Bygningen er, pr. 2019, det høyeste byggverket i verden. Skyskraperen ble offisielt åpnet 4. januar 2010. Høyden på gigantbygget er 828 meter. Bygningen er tegnet av arkitektfirmaet Skidmore, Owings & Merrill i Chicago, som har tegnet høye bygninger siden 1936. Skyskraperen er bygd i stål, betong, aluminium og glass. Den inneholder hotell, forretninger, kinoer, kontorer og private luksusleiligheter. Bygningen har 163 etasjer og har per februar 2019 rekorden som bygningen med flest etasjer i verden. Kostnaden for bygget var ca. 8 milliarder kroner.
Navnet
Burj Khalifa betyr «Khalifa-tårnet», og bygget er oppkalt etter Khalifa bin Zayed Al-Nahyan (1948–2022), emir i Abu Dhabi og president i De forente arabiske emirater.
Abraham B. Yehoshua
Abraham B. Yehoshua (hebraisk: א.ב. יהושע; født 19. desember 1936 i Jerusalem, død 14. juni 2022 i Tel Aviv) var en israelsk forfatter og universitetslærer. Han fullførte studier i filosofi og litteratur ved Det hebraiske universitetet i Jerusalem. Deretter var han lærer i Paris mellom 1963 og 1967. Fra 1972 har han vært knyttet til Universitetet i Haifa. Han debuterte i 1970 med novellsamlingen Tidlig sommeren 1970 og to andre historier.
Yehoshua skildrer det moderne Israel og skriver både noveller, romaner, skuespill og essay. Han skildrer mennesker som flykter fra en verden de ikke forstår og er kritisk til utviklingen i hjemlandet og til at mennesker isolerer seg i et lukket fellesskap. Flere av bøkene hans er oversatt til en rekke forskjellige språk, også til norsk, og Harold Bloom tar ham med i sin ''Vestens litterære kanon. Mesterverk i litteraturhistorien'' fra 1996.
Bibliografi
Oversatt til norsk eller dansk (årstall angir skandinavisk utgave)
Oversatt til engelsk (årstall angir engelsk utgave)
Essays
Bak Slottet
Bak Slottet er et strøk i indre by i Oslo langs Slottsparkens vest- og nordkant. Strøket ble anlagt med byvillaer i hager fra 1840-årene for å gi den nye kongeboligen passende omgivelser. Dette var Skandinavias første regulerte byvillaområde, og det første bymessig utbygde området av det som i tiårene som fulgte ble vestkanten. I dag holder ambassader og institusjoner til i strøket.
Båtbygging
Båtbygging er kunsten å bygge båter og andre mindre farkoster for transport langs eller over elver, sjøer og hav. Båtbyggingens utvikling har mye til felles med den tidlige skipsbyggingen i grunnleggende utvikling i teknikk og materiale fram til moderne tid.
Bak Slottet
Beliggenhet
Nabostrøkene er Frogner i sør, Briskeby og Uranienborg i vest, Homansbyen i nord og det navnløse strøket rundt Holbergs plass i nordøst. Strøket tilhører Bydel Frogner.
Båtbygging
Trebåt
Båter bygd hovedsakelig av tre har en lang tradisjon, og er utbredt på alle kontinenter i verden. De første båter med skrog av tre er stokkebåter, som senere ble utvidet til flere båttyper, inkludert de første plankebåtene. Det tidligste funnet av en plankebåt er datert til ca. 3050 f.Kr i Abydos, Egypt, for fem tusen år siden.
Bak Slottet
Befolkning og institusjoner
I og med at en stor del av bebyggelsen benyttes til institusjoner og kontorer, er befolkningen liten, under 500 mennesker. Regnes Oscars gate med, er den vesentlig større.
Båtbygging
Klinkbygging
Den svenske äspingen er opprinnelig en stokkebåt som hadde blitt forhøyet med et bord på hver side. Björkebåten funnet i Hille tilhørte denne kategorien med bordlegning satt på et bearbeidet skrog av en stokke og stevner. Den typiske skandinaviske båtbyggingsteknikk som i prinsipp har de samme metoder innenfor en seig tradisjon inn i moderne tid, er klinkbyggingen med overlappende bordganger som er festet sammen med søm av forskjellige typer, det som kalles klinking. I moderne tid er den norske småbåtbyggertradisjonen en naturlig fortsettelse av vikingtidens meste avanserte teknologi innenfor skipsbygging. Båtbyggerne med denne bakgrunnen hadde utviklet en stor variasjon i båtenes utseende og egenskaper ved at man fornyet og foredlet båtene med tiden. Tradisjonene har overlevd med alle sine grunnleggende prinsipper i århundrene helt til nå. Fra region til region over hele Skandinavia hadde hevdvunnede tradisjoner overlevd fram til det tjuende århundret med en meget stor variasjon over byggemetode og båtenes konstruksjon som sammenføyning.
Bak Slottet
Befolkning og institusjoner
Langs Parkveien ligger Estlands og Israels ambassader, langs Wergelandsveien ligger ambassadene til Japan og Canada. Andre institusjoner langs denne gaten er Kunstnernes Hus, Lektorenes Hus og Litteraturhuset i Oslo (tidligere lærerskole).
Calciopoli
Når serie A kom i gang høsten 2006 var konklusjonene fra den omfattende skandalen at Juventus ble flyttet ned til serie B og fratatt sine to siste seriemesterskap, fra 2004–05 og 2005–06. Serie A-lagene Fiorentina, Lazio, Milan og Reggina Calcio hadde fått poengstraffer. I tillegg ble klubber i serie B og en rekke enkeltpersoner, både i klubbene og dommere, straffet med bøter og utestengelser.
Båtbygging
Kravellbygging
Med denne type bordlegning er det en andre betegnelse benyttet av båtbyggere i Norge, slettbygging med glatt overflate på utsiden. Dermed er begrepet kravell også brukt om skallbygde båt annetsteds uten å være kravellbygd. Men det er eksempler på klinkbygde båter som har slett overflate på utsiden.
Bak Slottet
Historie og bebyggelse
Området langs Parkveien var en del av parkbeltet som kong Karl Johan ville anlegge for å forbinde Slottsparken med Kongsgården på Bygdøy. Kongens kjøp av løkken Lille Frogner i 1827 kan ha vært en del av denne planen, men sønnen Oscar I solgte den i 1848. Deler av planen ble realisert langt senere ved opparbeidelsen av Bygdøy allé fra 1890. Den ble planlagt med ridesti i midten, dobbelt så bred som den ble anlagt, men bystyret ville spare utgifter til tomtekjøp. Bare i høybrekket ved Frogner kirke har gaten den planlagte bredden. Ridestien ble innsnevret og lagt langs søndre fortau, men forsvant i 1930-årene.
Calciopoli
Kronologi
Italiensk media proklamerte at Juventus etterhvert kan miste lisensen som Serie A-lag. Noen konkrete eksempler på kampfiksingen som rapporten oppga: — En linjemann vinket offside i april 2005 etter et Andrij Sjevtsjenko-mål mot Siena. Dommer Collina annullerte dermed scoringen. Siena vant tislutt 2–1 over Milan, noe som var en fordel for Juventus. — Moggi har flere ganger også sørget for at Juventus´ motstandere har fått flere gule kort i kampene før de skulle møte Juventus, og derfor har måttet sone karantene mot nettopp Juventus. — Fiorentina skal ha fått de dommerne de ønsket i en uhyre viktig kamp for å unngå nedrykk sesongen 2004–2005. Fiorentina vant til slutt 2–1 etter at dommeren overså en klar straffe til motstanderen.
Båtbygging
Listekravell
Denne amerikanske byggemetoden for bygging av båter med skarpe linjer og lette trebåtskrog kalles «strip-planking» med bruk av lister istedenfor planker som bordlegning. Disse skrues fast med hver tredje eller fjerde spant i konstruksjonen, på resten var det brukt mindre kraftige festemetoder.
Bak Slottet
Historie og bebyggelse
Gyldenløves gate ble anlagt i 1870-årene med ridesti i midten som en annen utløper fra Slottsparken mot åpne landskaper i nord.
Calciopoli
Tiltalen
4 klubber og 25 enkeltpersoner ble tiltalt, med påstander om utestengelse og bøter for personene og nedflytting og poengtap for klubbene. Fiorentina, Juventus og Lazio skulle bli straffet med serie B sesongen 2006–2007.
Tiltalen i detaljer
Titlene gjelder i tiden forbrytelsene skal ha skjedd).
CAN (Comissione Arbitri Nazionale, egtl CAN A og B her) organiserer dommerne på de to øverste nivåene i italiensk fotball, serie A og B, og ligger under AIA (Associazone Italiana Arbitri), som igjen ligger under FIGC (Federazione Italiana Giuoco Calcio).
Båtbygging
Listekravell
Lestebygging er en ny byggingsteknikk oppfunnet av Erling L. Kristofersen i 1943 for å bygge lette trebåtskrog. Et slags rammeverk eller en «lest» av tre blir brukt når båten skulle bygges i opp ned stilling med meget smale bordganger som kunne kalles lister. Med høvlede kanter på bordene blir det mulig å legge disse meget tett på hverandre. Deretter skrues bordene mot spantene, stevn og kjøl i lesten. Etter skroget var gjort ferdig, løftes det av lesten som kan brukes på nytt. Med denne metoden var det mulig å bygge båter meget raskt med noenlunde likt utseende.
Bak Slottet
Historie og bebyggelse
Slottsarkitekten H.P. Linstow regulerte området mellom Slottet og byen i 1838. Byen skulle avsluttes med Slottet. Den delen av Slottsparken som ligger bak Slottet, ble anlagt i landskapsstil med få formelle elementer som minnet om representativ bypark. Strøket bak ble planlagt av stadsingeniør Christian Heinrich Grosch i 1850-årene og skulle være landlig med villaer, etter inspirasjon fra villaforsteder som ble bygget i England fra 1820-årene, og i bevisst motsetning til den samtidige, urbane bebyggelsen langs Karl Johans gate. Villaene som vendte mot Slottet, skulle ha 35 alen (21,7 meter) forhage og dermed videreføre noe av det parkliknende landskapet i bymarken med sine landsteder. De to gatene langs parken ble kalt Store og Lille Parkvei (fra 1864 henholdsvis Parkveien og Wergelandsveien).
Calciopoli
Dommen
Dommen ble klar 14. juli:
Båtbygging
Plastbåt
Båter bygd i glassfiberarmert polyester i hverdagsspråket kalles plastbåt.
Calciopoli
Dommen
Fem dommere ble frikjent, én ble advart, to FIGC-representanter ble ikke dømt fordi retten mente disses saker lå utenfor rettens myndighetsområde, mens de øvrige ble idømt utestengelse av varierende lengde.
Alle de fire lagene har anket saken, og denne vil måtte være klar innen tidsfristen (25. juli) som UEFA har satt for å melde lag inn til sine turneringer. Dersom noen av klubbene velger å trekke saken inn for det sivile rettssystemet, vil det ta lenger tid, og muligens utsette ligastarten, som er satt til 27. august.
Dommen i detaljer
Hele dommen:
Anken
Alle lagene valgte å anke dommen, og 25. juli var anken klar. Poengstraffen for Lazio, Milan og Fiorentina for sesongen 2005–06 ble redusert til 30 poeng, hvilket innebar at Lazio og Fiorentina får spille i serie A også sesongen 2006–07, mens poengstraffen for 2006–07 ble redusert for alle fire lag til 17, 11, 19 og 8 poeng for henholdsvis Juventus (i serie B), Lazio, Fiorentina og Milan.
Båtbygging
Plastbåt
Denne er den meste brukte metoden for produksjon for å bygge plastbåter av ulike industrielle metoder. Detaljene på båten er støpt eller laminert inn i en form, som igjen er formet av en modell båtbyggeren vil bruke for å produsere sin båtdesign. Med denne formen blir det mulig å utforme skroget av plastbåten medregnet alle detaljer inkludert dekk under arbeidet. Ovenpå denne formen blir det lagt hud på hud av glassfiberarmert polyester til man hadde fått den rette tykkelsen på ut- og innsiden. Etter avstøpningen var ferdig, vil båten løses fra formen ved bruk av slipemiddel. Etter skroget er ferdig vil monteringsarbeidet av interiør begynner, det blir også satt inn forsterkninger for innenbordsmotor.
Bak Slottet
Historie og bebyggelse
Det første området som ble utparsellert (1846), var tomtene Wergelandsveien 15-29 (som hadde tilhørt Grønnebergløkken), Parkveien 27-31 og Uranienborgveien 1-3.
Båtbygging
Plastbåt
Andre byggemetoder er også i bruk, som «one off»-metoden med bruk av divinycell eller skumplast i skroget som så blir bordlagt med hud etter hud av glassfiberarmert polyester. Med denne metoden er det mulig å lage plastskrog på opptil femti meter langt ved serieproduksjon.
Bak Slottet
Historie og bebyggelse
Byløkken Incognito ble i 1865 kjøpt av et konsortium anført av byggmester E. Mortensen og utparsellert. Løkkebygningen fra 1700-tallet ble i 1865 ombygd i sveitserstil og er stadig intakt (Parkveien 49).
Båtbygging
Kaldbaking
Det meste moderne prinsippet innen trebåtbygging er kaldbaking med innføringen av epoksy som lim som en fortsettelse av listekravellbyggingen og lestebyggingen.
Leirvika naturreservat
Leirvika naturreservat ligger innerst i Beiarfjorden i Beiarn kommune i Nordland. Naturreservatet har et areal på 1 071 dekar, hvorav 656 dekar sjøareal. Området er vernet for å ivareta et unikt strandengområde med det naturlig tilknyttede plante- og dyreliv.
Båtbygging
Kaldbaking
Båtbyggeren startet med en form eller en mal som spantene blir lagt på med mellomrom, så blir det første laget med lister lagt ovenpå. Deretter to lag med 2,8 mm finer lagt diagonalt fra kjøl til reling, og bundet med epoksy før lagene blir slipt og avrettet. Deretter blir det ytre sjiktet med 4 mm mahogni limet på. Innvendig på deler av skroget over dørknivået blir 2,8 mm mahogni også limet på. Til slutt var det siste og ytre laget limet langs vannlinjen. Skrog og dekk slepes i flere omganger mens arbeidet pågikk for å få en fin overflate som så blir dekket med egenkomponert beis. Hele skroget blir produsert med lignende teknikk med materiale av høy kvalitet som kryssfiner og mahogni, limt og skrudd sammen med epoksy. Til slutt blir båten lakkert flere ganger før flaten blir polert for å ha perfekt «finish».
Tjeldviktinden
Tjeldviktinden er et fjell øst for Tosen, på grensa mellom Bindal og Brønnøy kommuner, Nordland. Det har en høyde på 1 088 meter over havet og er det høyeste punktet i Bindal.
Bak Slottet
Historie og bebyggelse
Parkveien 27 sto ferdig cirka 1846, tegnet av Johan Henrik Nebelong. Denne, byens eldste privatvilla i mur, har kvadratisk grunnplan, flatt tak med elegant støpejernsbalustrade (langs takkanten) og er bygget i empirestil med trekk fra italiensk renessanse. Huset kalles «Mysosten» eller «Bertelosten» (bilfirmaet Bertel O. Steen holdt til her 1896-2007).
Båtbygging
Kaldbaking
Resultatet blir en meget sterk og elegant trebåt med ytterlig lite behov for vedlikehold, enkelt kunne man si at denne var limet sammen i lag på lag, og kan kalles en «trefiberarmert plastbåt».
Culberson County
Culberson County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger i den vestlige delen av staten og det grenser mot Reeves County i øst, Jeff Davis County i sør og mot Hudspeth County i vest. Det har også grense mot delstaten New Mexico i nord.
Båtbygging
Aluminiumsbåt
En aluminiumsbåt er laget av aluminiumsplater som først var festet sammen med nagler, deretter sveiset sammen til en båt med metallskrog.
Culberson County
Culberson Countys totale areal er 9 875 km² hvorav 1 km² er vann. I 2000 hadde fylket 2 975 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Van Horn. Fylket har fått navnet sitt etter David Browning Culberson, advokat og soldat under den amerikanske borgerkrigen.
Båtbygging
Stålbåt
En stålbåt er en båt konstruert av stålplater. Tidligere ble platene klinket sammen med nagler, i dag med sveising.
Bak Slottet
Historie og bebyggelse
Parkveien 27 og trevillaene Parkveien 29 og 31, oppført cirka 1847 og tidlige eksempler på sveitserstil, ble fredet i 2002. Den øvrige bebyggelsen i strøket ble fra 1962 til 1976 vernet som spesialområde bevaring etter plan- og bygningsloven § 26 nr. 6.
Culberson County
Fylket ligger i den meget tørre regionen Trans-Pecos, den aller vestligste i delstaten, i en nordlig del i den store Chihuahuaørkenen. Nord i fylket er et av Chuhiahuaørkenens fjellområder, som her beskyttes som Guadalupe Mountains nasjonalpark.
Båtbygging
Betongbåt
En betongbåt er et fartøy bygget av armert betong. På engelsk betyr jern «Ferro», og den engelske betegnelsen på betongfartøy er «FerroSement». En slik betongkonstruksjon består av armeringsstål i forskjellige form som nett for eksempel før det blir sprayet inn betong og gips.
Bak Slottet
Historie og bebyggelse
Langs Wergelandsveien kom trevillaer (murtvang ble innført i strøket i 1858), de fleste er revet. Flere av de 1900-tallbygninger som erstattet trevillaene er godt kjent:
Utstykkingen av tomter nedover langs Parkveien foregikk til 1854. Mange av villaene her er bygget i 1870-årene.
Båtbygging
Flåte
Som en lettvint flytende innredning for oppdrift og underlag for last og folk er flåten en urfarkost som er utbredt over hele verden. Et flåtefartøy som bygges av båtbyggerne, egentlige er forskjellige konstruksjoner fra de meste lettvinte til de meste avanserte med de samme grunnleggende prinsipper.
Leirvika naturreservat
Leirvika naturreservat ligger like ved Arstadlia–Tverviknakkan naturreservat.
Bak Slottet
Historie og bebyggelse
Strøket Bak Slottet ble forbilde for Homansbyen, som ble anlagt fra 1858. Navnet «Bag Slottet» er brukt så tidlig som 1867.
Armstrong Whitworth Siskin
Armstrong Whitworth Siskin III var et britisk jagerfly utviklet av Armstrong Whitworth Aircraft og det første jagerflyet bygget helt i metall som kom i operativ tjeneste med Royal Air Force.
Bak Slottet
Historie og bebyggelse
«Villa Parafina», Parkveien 45, ble tegnet av Henrik Nissen og sto ferdig i 1877. Huset er nå Regjeringens representasjonsbolig. Tilstøtende bygningskompleks i Riddervolds gate 2, oppført 1891, ble tatt i bruk som statsministerbolig i 2009.
Armstrong Whitworth Siskin
Flyet hadde sitt utgangspunkt i jagerflyet Siddeley S.R.2 Siskin fra 1919 og videreutviklingen av denne i form av Armstrong Whitworth Siskin II fra 1922. Ingen av disse ble satt i produksjon. Siskin III fløy første gang i 1923 og 50 en-seters jagerfly og 12 to-seters treningsfly ble bygget for Royal Air Force. Siskin IIIA var en oppgardert versjon av Siskin III og fløy første gang 20. oktober 1925. I alt 412 Siskin IIIA ble bygget. De fleste ble levert til Royal Air Force, men noen ble også solgt til Canada og Estland. De siste Siskin IIIA ble tatt ut av operativ tjeneste hos Royal Air Force i 1932.
Høyhus
Andre land kan ha andre definisjoner. I Tyskland er et høyhus en bygning der øverste etasje med oppholdsrom ikke kan nås med brannvesenets stigebiler, dette tilsvarer en gulvhøyde på mer enn 23 meter, i Japan og Kina brukes betegnelsen dersom huset er høyere enn 100 m. I Norge finner vi de fleste høyhus i Oslo, Bergen, Trondheim, Stavanger og Drammen. Oslo alene har over 140 høyhus, de fleste bygd på 1950-, 1960- og 1970-tallet. «Høyhusutredningen» fra 2002 anbefalte høyhus i visse deler av byen.
Ifølge arkitekt Niels Torp er høyhus den minst arealeffektive bygningskroppen som finnes, da det går med tonnevis av stål og betong til svære arealer fylt med  vertikal kommunikasjon, rømningsveier, bærende konstruksjoner og tekniske installasjoner.
Båtbygging
Flåte
Bambusflåten fra Taiwan som en av mange forskjellige typer hadde sammensatte stokker av bambus i rette form, en mast for seil, en slags reling og senkekjøl som ble stukket ned i vannet mellom stokkene.
Kurvbåt
Det er to forskjellige betegnelser på kurvbåten. Den første betegnelsen uansett byggemetode er om farkostens form og utseende. Flere skinnbåter som coracle bygd med vidjekvister og skinn har form som kurver.
Men det er kurvmakere som også bygde båter, dermed den andre betegnelsen som gikk ut på byggemetode. En kurvbåt som er vanlig i Irak og Vietnam, egentlige er kurvflettet som store tradisjonelle flettverker.
Barkbåt
I Nord-Amerika bygde indianerne deres båter med forskjellige byggemetoder, den meste kjente er barkbåten med barkehud sydd sammen med et rammeverk av granrøtter og relingsplanker som tverrplanker er festet mellom for styrke.
Skinnbåt
Skinnbåten er en farkost bygd som et rammeverk av forskjellige materialer over hele verden, men det er vanlig med en skjelett av tre, enten med vidjer eller lister i Europa.
Gummibåt
En gummibåt er en oppblåsbar båt laget i kunststoff utvunnet av gummi med luft for å ha lett og sikker oppdrift. De fleste båttyper som betegnes som gummibåter har ikke stive rammer i deres skroget oppdelt i oppblåsbare rør i egne seksjoner.
RIB båt
Denne engelske betegnelsen som har blitt adoptert av hele verden, RIB, betyr «stiv-oppblåsbar båt» eller «stiv-skroget oppblåsbar båt» med fast, formet skrog og fleksible, oppblåsbare slanger langs relingen. Skroget kan være laget av stål, tre, aluminium eller en kombinasjon av trefiber for strukturen og glassfiber for overflaten. Den oppblåsbare slangen er laget av en gummibelagt, syntetisk duk.
Båtbyggerne
En Norsk båtbygger blir for første gang blir nevnt i historien ved Torberg Skavhogg som var ansvarlig for byggingen av det kongelige langskipet Ormen Lange for byggeherren Olav Tryggvason. Torberg dro hjem til gården sin like før den siste bordgangen skulle legges på skipet, og kom ikke tilbake på lenge. Kongen befalte i utålmodighet at arbeidet skulle fortsette, og da Torberg var kommet tilbake, var skipet ferdigstilt. Dagen etterpå ble det oppstyr etter at det ble oppdaget at noen hadde skamfart det øverste bordet på den ene siden. Kongen ble rasende, men Torberg gikk fram og tilstod at det var han som hadde gjort det. For å berge livet måtte båtbyggeren bøte på dette ved å telgje bordet, og resultatet var oppsiktsvekkende. Kongen lot Torberg få leve, og skipet ble meget vakkert ifølge sagnene.
Ruovesi
Ruovesi er en kommune i landskapet Birkaland i Finland. Kommunen har cirka 5 100 innbyggere og et areal på 950,16 km² hvorav 173,96 km² er vann. Ruovesi er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Juupajoki, Mänttä-Vilppula, Orivesi, Tammerfors, Virdois og Ylöjärvi.
Båtbygging
Båtbyggerne
Som i resten av verden var den norske båtbyggeren en dyktig håndverker med mangeartede kunnskap om hvordan å bygge en båt med de gode egenskaper som ønsket. I eldre tid hadde båtbyggeren begynte som hjelper og lærling for å lære seg båtbyggingskunsten, og mye av opplæringstiden gikk til direkte observasjon av handlingene læremestrene gjorde. Dette kalles handlingsbåren kunnskap – kunnskap som ble overført gjennom handling. Noen av de gamle læremestrene var ikke meddelsomme ovenfor lærlingen som kunne være hans slektning eller sønn, for at han skal kunne ha de beste forutsetningene for å bli en god båtbygger. Denne fortsatte i mange århundrer fram til moderne tid, men med kravellbyggingens ankomsten måtte båtbyggeren ha akademiske opplæring for å bruke nye innredninger og konstruere båter. I dag er eldre tradisjoner truet over hele verden, og andre hadde tilpasset seg så meget at eldre kunnskap står i fare om å dø ut.
Vannsportsaktiviteter som har økt enormt siden slutten på 1800-tallet, fostret fram en ny generasjon båtbyggerne innenfor lystbåtbygging som brøt helt med de inngrodde båtbyggingstradisjoner. Flere seilforeninger inkludert Kongelig Norsk Seilforening stiftet i 1883, hadde oppstått for å seile for fornøyelsens skyld. Med bakgrunnen i skipsbyggingen som hadde tatt det siste skrittet til fagbasert vitenskap, skulle seilforeninger utveksle tanker og ideer med hverandre for deltagelse i konkurranser med retningslinjer. Båtbyggerne rettet seg etter reglene som var blitt innført over hele verden etter 1907, og skulle tøye regelverket etter beste evne med nytt teknologi og nye byggemetoder. Mange av de berømte båtbyggerne inkludert Bjarne Aas i Norge fram til etter 1945 hadde deres gyldne perioder innenfor byggingen av seilbåter til regattaer.
Etter dampdrevne båter dukket opp ca. 1850, skulle flere og flere båtbyggere beskjeftige seg med utviklingen av motorbåten som først var en fritidssyssel for de rike, men deretter for det brede laget av folket i de fleste vestlige land fra ca. 1920. Bare noen få båttyper fra eldre tid kunne tilpasses den nye æren med motordrift, og i tråd med etterspørselen økte produksjonen år etter år fram til 1950-årene. Det er enorm variasjon blant fritidsbåter enn andre typer farkoster, og med det en båtbyggingsindustri som i takt med etterspørselen tok i bruk nyskapende teknologi og konstruksjonsdesign som planende skrog for størst mulig hastighet. Fra slutten av 1950-årene ble glassfiberarmert plast brukt for masseproduksjon av bestemte designer. Syntetiske stoffer og billige sammenføyningsmetoder som sveising på aluminium- og stålbåter slo gjennom i løpet av det tjuende århundret.
Norske båtbyggerne i dag som produserte plastbåter, tok mal av deres opprinnelige trebåter og gjenbrukt dem for produksjonen. Det var nok med å lage «plugger» (støpeformer) ut av mal for å støpe plastbåten, senere blir det limet hud etter hud på malen for å ha den rette tykkelsen på båtskroget. Overgangen fra tre til plast forvandlet båtbyggeri fra håndverk til industri. I dag er datamaskinen et viktig hjelpemiddel for båtbyggeren i båtbyggingsindustrien.
Treet
For at båten skal ha den egenskapen båtbyggeren vil ha, er bestemte emner nødvendige. Et sett kriterier er viktig for båtbyggeren; hvordan er barken, hvor står treet i terrenget, hva slags jordsmonn vokser det i, hva slags lav gror på stammen. Alderen er også viktig når treet skulle hogges, et trær kategoriseres i vårved og høstved med forskjellige egenskaper i virket. Et ungt tre som har vårved, har store celler med tynne vegger mens et eldre tre er mere kompakt med sterkere tresubstans og tette vekstringer. Båtbyggeren ønsket trær i moden alder for deres emner til båtene. I eldre tid var det en universal sannhet om at vinterhugget er det beste som egner seg for båtbygging, men denne sannheten muligens skyldes rask transport på vinterføre for å kunne sage og lagre tømmeret.
I Norge er det flere treslag for båtbyggeren som fram til ca. 1900 hadde brukt eik og furu i skogene, med lokale innslag av gran. Skandinaviske eiketrær skilles i sommereik som vokser på sletteland og i daler, og vintereik som vokser på fjellet og i høyland. Det har blitt påstått at begge har forskjellige egenskaper, blant annet skulle vintereiket være hardere og mindre elastisk enn sommereiket. Etter det var innført kongelige forbud mot felling av eik i 1500-tallet, ble treslaget furu det meste brukte i norsk båt- og skipsbygging, tilgangen på furutrær er alltid mye større og billigere å bruke. Det har vært påstått at vestnorsk furu er «feitere» enn innlandsvokst furu fra Øst-Norge, men det er fordi voksestedet/området bestemmer furuens egenskaper over hele landet. Gran er et ungt treslag for båtbyggerne som ikke kunne lage emner av grantrær fram til vanndrevne sager kom til Norge for 400 år siden. Først med introduksjonen av bedre sagteknologi ble det mulig å lage båter av granvirke i 1800-tallet.
I nyere tid ble flere nye treslag tatt i bruk som alm, ask, oregon pine, pitch-pine, teak, mahogni og akasie blant annet for lystbåtbygging ved begynnelsen på 1900-tallet.
Båtbygger Gunnar Eldjarn mente det er meget få trær i skogen som egner seg til båtbygging. Det er sagt at bare ett av hundre kunne hentes, og dermed blir det viktig å økonomisere med materialene for den planlagte båten. De samme emner blir ikke brukt til forskjellige båter med deres bruksområder. Dårligere emner blir sløst bort på båter som bare skulle brukes få ganger ut fra støa i året. Båtbyggeren måtte derfor vite hvilken bruksområde den planlagte båten er ment for, og dermed velger de rette emner. Dette ble viktigere i 1700-tallet etter det hadde oppstått knapphet på skog, og båtbyggerne var i de neste hundre år tvunget til å gå over til sagde bord og rette emner på nye båttyper som møringsbåten på Sunnmøre. Det var for stort spenn på hugde bord, av ett tre fikk man to bord ved bruk av øks.
Hogging og saging
Etter treet var felt, ble det bearbeidet til et tømmer som kunne hentes ut eller hogges på stedet ved kløyving. Langs stokken ble det slått ned kiler slik at den ble kløyvd etter margen med øks, men det var viktig å kontrollere kløyvningen ved hjelp av boring med hull for at stokken skulle dele seg riktig. Det var viktig på de vridde stokker, som fremdeles blir hugd for å lage emner som het «halser» for båtens undervannskroget. Bord som var hogd i skogen, kunne ligge i skogen for ett år. Båtbyggerne i motsetning til skipsbyggerne trengte ikke store mengder tømmer som kom videre til skipsverftene. En småbåtbygger kunne hente treemner av egne skog eller kjøpe til seg tømmeret enten fra skogen eller sagbruket.
Etter innføringen av håndsagen som kom til Norge på midten av 1700-tallet, kunne båtbyggeren sammen med sine hjelperne sage tømmeret til flere bord. Stokken ble lagt oppå to bukker, så en mann kunne stå under, og en mann oppå. Håndsagen også kalt kransag eller bordsag, ble styrt av de to mennene. Det er mange sagemetoder for å produsere det rette emnet, men den vanligste er «gjennomskur» med et stort antall bord. Fram til 1860 var det strenge restriksjoner på sagbruk i Norge, så de lokale båtbyggerne sagde deres egne tømmer etter håndsagen var blitt et alminnelige verktøy på bygdene ved 1815.
Allerede før sagingen begynte var tømmeret lagret i vann for å vaske ut saftene i virket, enten i ferskvann eller saltvann. Utvalgte emner var lagt i myr i eldre tid, denne metoden het «utlutning» eller «vassgåing». Eik kunne ligge slik i vannet i opptil to år mens furu bare trenger mindre tid, men det var viktig å tørrlegge tømmeret i perioder. Etter sagingen ble plankene og andre emner tørket for å få ut vannet og krympe virket. Den eldste måten å tørke emnene på er lufttørking på et sted med god trekk og fast underlag som måtte være fritt for gress og vegetasjon. I nyere tid hadde en ny metode kalt kunsttørking med ovner oppstått. Det er forskjellige tradisjoner i Norge om hvordan materialene skulle legges opp i stabelen, og hvordan lagring skulle skje.
Tradisjonelle byggeteknikker
Båtbyggeren som arbeidet med mindre emner for en enslig båt, foretrukket årsgammel material som var hogd om vinteren så tørkeprosessen ikke skulle ta for lang tid. De fleste gårder i Norge hadde en egne gårdssmie for smiing, og båtbyggeren hadde for vane å gjøre smedarbeidet selv gjennom århundrene. Søm, spiker, ror- og riggbeslag som beslag for skroget av jern blir laget før arbeidet med båten kunne begynne. Båtbyggeren som planlagte hvordan båten skulle være, hadde ikke maler i eldre tid. Den er en kraftig tremal som var basert på en eldre båt til hjelp for formgivning på bordlegningen. I dag er det vanlig å feste malen midlertidig til kjølen som et effektiv hjelpemiddel.
I nyere tid blir småbåter og større båter spesielt i Nord-Norge bygget under tak. Det er forskjellige båtbyggertradisjoner i Norge og dermed forskjellige byggemetoder for båtbyggeren. Klinkbygde båter er konstruert etter skallprinsippet, dvs. en skallbygd båt med hudplankene festet til kjølen før det blir satt inn den indre avstivningen kalt innved. Innveden blir tilpasset skallets fasong. For å kunne bordlegge hudplankene før disse blir klinket sammen med søm, måtte båtbyggeren bruker såkalte båtklemmer eller båttvinger og andre hjelpemidler som skorder (støttestaver) fra taket. Etter bordlegningen var ferdig, blir hjelpemidlene tatt bort så innveden kunne settes inn. Innveden består av spanter og beter (biter) for tverrskips styrke, som festes til bordlegningen med trenagler og andre festemidler. På en klinkbygd båt har man brukt trenagler og spikre eller jernnagler kalt «klinkesøm».
Beiarn kommune, i likhet med nabokommunen Saltdal, har dype røtter innen båtbygging. I likhet med overgangen fra nordlandsbåter til motoriserte båter ved starten av 1900-tallet, var også Beiarn i gang med utbyggingen av motoriserte båter.