cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ljusterö kirke
Ljusterö kirke (svensk: Ljusterö kyrka) er en hvimalt åttekantet trekirke ved Mellansjö inntil Kyrksjøen midt på Ljusterö, cirka tre kilometer fra ferjeleiet. Ljusterö tilhører fra 1997 Ljusterö-Kulla församling. Mot øst, direkte i tilslutning til kirken, ligger en gulmalt prestegård som ble oppført i 1870. På andre siden landeveien ligger en kirkeskole. Kirken med kirkegård omgis av en tørrsteinmur fra 1750-tallet.
Charlotte Schimmelmann
Bakgrunn
Søsteren Sybille ble av ren inklinasjon gift med Johan Ludvig Reventlow til Brahetrolleborg. Sybille var familiens skjønnhet, mens Charlotte var dens skønnånd. Charlotte ble oppfattet som den kloke av søstrene, og det virker som om hun levde som en slags skyggetante i sin søsters nye familie. En litt skarp, mager kvinne.
Ljusterö kirke
Kirkebygget
Kirken ble bygget i årene 1751-1755 som erstatning for det opprinnelige kapell som ble oppført på 1500-tallet som da hadde et frittstående klokkestøpul. Kapell, klokkestøpul og prestegård finnes angitt på kart fra 1726 og 1733 etablert av Johan Nessner. Kirken fikk sitt nåværende utseende ved en større ombygging i 1894 med Hjalmar Kumlien (1837–1897) som arkitekt, da også kirketårnet ble reist som erstatning for den tidligere frittstående klokkestøpulen. I sin nåværende form har kirken en åttekantet planform med tresidig kor i øst. Nord for koret finnes en vidt sakristi og ved kirkens vestre side finnes et våpenhus. Overfor våpenhuset er det et kirketårn med taklanterne og tårnspir med et kors på toppen. Kirken har en stamme av liggende tømmer og hviler på en sokkel av sprengt gråstein.
Charlotte Schimmelmann
Som gift
Hun ektet 25. mai 1782 grev Ernst Heinrich von Schimmelmann. Hans far skattmesteren var blitt forferdet ved tanken om at hans svermeriske sønn ønsket å gifte seg med dette sære kvinnemenneske, som han forøvrig slett ikke kjente. Men han døde; Ernst ektet Charlotte og ble minister etter kronprinsens statskupp.
Pjerrot
Pjerrot er en dansk stumfilmkomedie fra 1917, regissert av Hjalmar Davidsen. Manuset ble skrevet av Valdemar Andersen. Norske Gunnar Tolnæs spiller rollen som Jean Riot.
Merknad
Et kort filmklipp på 2:24 min. kan beskues i DFIs filmdatabase.
Charlotte Schimmelmann
Som gift
Oppfylt av en ualminnelig kunnskapstrang, utrustet av naturen med fremragende evner og utpregede interesser i estetisk, filosofisk og politisk retning, utfylte grevinnen sin plass på glimrende måte. I begynnelsen fungerte hun ved Schimmelmanns side, men som årene gikk tog hun mere og mere over.
Deomyinae
Deomyinae er en underfamilie i musefamilien (Muroidea) som består av cirka 40 arter fordelt i fire slekter, hvorav to er monotypiske og én har to underslekter. Artene er muselignende gnagere (Rodentia) og måler typisk 7–18 cm uten halen. Artene har relativt tett og lang pels og prominente oppreiste ører og store øyne. De forekommer i ulike habitater, som skog og ørken, og er hovedsakelig terrestriske. Alle artene er utbredt i Afrika, mens Acomys spp. også finnes i vestlige deler av Asia østover til Pakistan, samt på øyene Kypros og Kreta i Middelhavet.
Charlotte Schimmelmann
Salongvertinne, politisk aktør
Paleet i Bredgade, det senere Odd Fellow-Palæet, og landstedet Seelust, senere Sølyst, ved Klampenborg (om sommeren), dannet rammene om et internasjonalt liv i den overdådig rike overklasse. Charlotte ble salongvertinne og samlet eliten innenfor politikk, økonomi, diplomati og kunst på en i Danmark hittil usett måte.
Deomyinae
Deomyinae deler så langt man vet ingen morfologiske karaktertrekk som kan brukes til å skille gruppen fra andre grupper i musefamilien, selv om en tredje molar i overkjeven har blitt foreslått som et subtilt aspekt. Gruppens fellenevner er derfor ensidig genetisk belagt. Med bakgrunn i det biologiske mangfoldet gruppa viser, regner man med at opprinnelsen til den må ha stått i Afrika.
Inndeling
Myomorpha har tradisjonelt blitt delt inn i to overfamilier med i alt sju familier, men ny forskning tyder nå på at det bør være ni. To underfamilier i Dipodidae har i henhold til Wilson, Lacher & Mittermeier (2017) blitt løftet til full familiestatus; Sminthidae og Zapodidae. Familien Nesomyidae finnes bare i Afrika og på Madagaskar, og har utviklet økologiske nisjer som likner andre familier i musegruppen.
Charlotte Schimmelmann
Salongvertinne, politisk aktør
Blant danske diktere hjalp Schimmelmann Henrik Steffens, Schack von Staffeldt, Jens Baggesen, Adam Oehlenschläger og B.S. Ingemann fram. Men også komponisten J.A.P. Schulz, fysikeren H.C. Ørsted, naturforskeren Joakim Frederik Schouw og arkeologen P.O. Brøndsted hørte til blant dem som fikk støtte hos mesénekteparet, og biskop J.P. Mynster og billedhuggeren Bertel Thorvaldsen inngikk også i kretsen.
Charlotte var i høy grad følsom og mottagelig, og som Schiller sa om henne, liberal i sin sentimentalitet, fordomsfri og vidtskuende i religiøs og politisk henseende, utrettelig i sin higen etter det gode og nyttige. Hennes navn er knyttet til Jens Baggesen, Adam Oehlenschläger, Steffens, Schiller og Niebuhr, og hun underholdt dem med en mangeårig brevveksling, som vitner om hennes rike, varme hjerte og den forbausende mangfoldighet av interesser som beskjeftiget hennes tanker. Ved salongmøtene var også europeiske kulturpersonligheter som den tyske filosofen J.G. Fichte, den sveitsiske teologen Johann Caspar Lavater og den franske forfatteren Charles Vanderbourg.
Charlotte og Ernst Schimmelmann, Lotte og Ernst, fungerte som et ubrytelig makkerpar. De nøt hverandres fullkomne fortrolighet. Charlotte ble av sin mann innviet i statssaker av enhver art og utnyttet sin enestående posisjon til å utøve innflytelse i regjeringsanliggender. Fra en udelt beundring for den franske revolusjon nådde hun med årene over en bestyrtet undren til en helhjertet avvisning.
Hun forstod å vinne de fremmede gesandters tillit og å avlokke dem hemmeligheter. At de stolte på henne, seas av deres innberetninger. Hertug Frederik Christian II av Augustenborg og hans hustru Louise Augusta, kongens søster, var hennes fortrolige, og under den splittelse som hersket i Statsrådet i de skjebnesvangre dager omkring Slaget på Reden, gjennomførte hun en forsoning mellom Schimmelmann og Christian Bernstorff, «saa at Fornuftens Stemme atter kunde gøre sig gjældende, inden det var for sent».
Iherdig, men forgjeves, arbeidet hun med sitt glødende hat til Napoleon og Frankrike på en utsoning med England etter 1807 og en tilslutning til Preussen, men hun oppnådde kun å fjerne sin ektefelle mer og mer fra Frederik VI.
I hennes senere leveår ble hun hjemsøkt av svakelighet. Nå kunne man se de mindre behagelige sider av hennes karakter tydeligere: påståelighet, pirrelighet og omskiftelighet, som Jacob Peter Mynster og Heinrich Steffens omtaler. Hun brød seg verken om utvikling eller politikk. Hennes mann hadde en stor del av skylden for statsbankerotten, og familiens sorgløse liv sluttet i 1813. Dens formue var tjent på sukker, slaver og våpen, så inntetene sank kraftig. Ernst Schimmelmann var ikke lenger minister, Danmark hadde tapt krigen, Norge bleven del av det svenske rikes maktområde, og det glansfulle salongliv sluttet. Fra nå av var det Bakkehuset og Kamma Rahbeks borgerlige tevannssalong som ble norm og ideal.
Død
Charlottes helbred ble gradvis nedbrutt. Hun døde 2. desember 1816. Schack von Staffeldt skrev et dikt til minne om «de danske Skjaldes Moder». Hun som engang hadde åpnet sitt hus for tusenvis av mennesker, ble fulgt av en håndfull til Sankt Petris tyske kirke, hvor hennes kiste står ved siden av Ernst og hans første hustru Emilie Rantzau. Der er ingen kristne symboler på kisten.
En del av hennes korrespondanse er bevart, men størstedelen gikk visst tapt da Odd Fellow-Ordenen overtok det schimmelmannske palæ og ryddet loftet.
Neomegalonychus
Neomegalonychus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Platyninae i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Middelsstore, slanke, blanke, gjerne rødlige løpebiller.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.
Friervisa
«Friervisa» er et skillingstrykk. Alf Prøysen presenterte den i sin visespalte i Magasinet for alle i 1957.
Teksten
1.Friere haver alle piker aller minst har ikke jeg, de er så full av smil og smiger så jeg av dem er kjed og lei, kom piker o kom, o kom o tag nogle av disse friervrak.
2.Gjevnlig på døren banker hver aften en skoleholder og en seregant, dertil en gammel lysestøper en kjøpmannssønn og en musikant. Av dem jeg mange løyer har thi jeg blott holder dem for narr.
3.Nede i porten stander hver aften mannfolk i store hopetall, lengselsfullt vanker deres tanker at jeg ned til dem komme skal. En gang i mellom går jeg der ned straks taler de om kjærlighet.
4.Går jeg på gaten, glor og glaner mannfolk i store hopetall, alle for meg bukker og skraper jeg kneiser bare stoltelig, hvis de meg ti til kone får tror jeg de rent fra forstanden går.
5.Nede i byen bor der en slakter han har en sønn som har meg så kjær, på herregården bor en forpakter han sukker hver gang meg meg ser. Og jeg ved mange mange fler som sukker hver gang de meg ser.
6.Jeg hadde visselig fått en keiser hvis jeg blott dertil var født det var no mere enn en Schweitser som her forleden bød seg til. Thi jeg er smukk og rik og fin og har et lite pengeskrin.
Morešveaijohka
Morešveaijohka (nordsamisk, historisk Mårešvæjjåkka) er ei elv i Båtsfjord kommune i Finnmark. Den er ei sideelv til Syltefjordelva og er 21,0 kilometer lang.
Linje A (Prahas metro)
Utvidelser
Den første delen av en 18,7 milliarder CZK utvidelse mot vest er under bygging fra Dejvická metrostasjon til Motol metrostasjon. Den første delen av utvidelsen er planlagt åpnet i 2014. Den andre delen av utvidelsen, som skal gå til Ruzyně internasjonale lufthavn er under planlegging og skal stå ferdig i 2021.
Morešveaijohka
Elva har utspring sør på Viddene og renner først mot øst-sørøst. Den renner ned i den dype Skogåsdalen og snur gradvis mot nord og nordvest og senere nordøst, slik at elveløpet og dalen danner en stor S-form i det omkringliggende viddelandskapet. Fra sør mottar den flere sideelver fra området nord for Skipskjølen. Det vokser skog på den siste strekningen før samløpet med Syltefjordelva, mens nedbørfeltet for øvrig er fattig på vegetasjon.
Området ved munningen er vernet som Syltefjorddalen naturreservat, mens øvre del av nedbørfeltet ligger innenfor Varangerhalvøya nasjonalpark.
Ernst Boris Chain
Ernst Boris Chain (født 19. juni 1906 i Berlin i Tyskland, død 12. august 1979 i Mulrany i Irland) var en tysk-født britisk professor i biokjemi. Han fikk Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1945 sammen med Alexander Fleming og Howard Florey for oppdagelsen av penicillin og dens effekt på infeksjoner. Fleming var den som oppdaget penicillinens effekter, mens Chain og Florey var de som videreutviklet dette.
Han begynte å jobbe med fosfolipid under ledelse av Frederick Gowland Hopkins ved Fitzwilliam College ved University of Cambridge. I 1935 aksepterte han en jobb ved Oxford University som foreleser i patologi. I løpet av denne tiden jobbet han med en rekke forskningsområder, inkludert slangegift, svulstmetabolisme, lysozymer og biokjemiske teknikker.
Viggo og frua
Viggo og frua er et musikkassett av Viggo Sandvik og Hege Schøyen, utgitt i 1989. Schøyen og Sandvik deltar på den første og siste låten på utgivelsen mens resten av utgivelsen er med andre artister.
Grand Travel Award
Grand Travel Award blir arrangert av Travel News i januar hvert år hvor både forretnings- og privatreisebyråer stemmer frem årets beste leverandører og turistland.
Li Guangbi
Li Guangbi (kinesisk: 李光弼, født 708 i Chaoyang i dagens Liaoning i Kina, død 15. august 764), eller Prins Wumu av Linhuai (臨淮武穆王), var en jiedushi og general i Tang-dynastiets tid i Kina. Han var av khitansk avstamning. Hans innsats var viktig for nedkjempelsen av An Lushan-opprøret.
Leistus terminatus
Leistus terminatus er en av billene i delgruppen (underfamilien) rovløpere (Nebriinae) i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.
Utbredelse
Leistus terminatus finnes i nesten hele Europa, men er noe sjeldnere i sørvest. Den er utbredt østover i Asia. Finnes i Norge.
Utseende
Leistus terminatus er mellom 6-8 mm lang med rødbrunlig farge. Hodet og bakkropps spissen er mørkere. Hver av dekkvingene har 10 lengderiller. Antennens tredje og fjerde ledd med en lang børste/børster i spissen, mens leddene ellers er bare og helt uten fine korte hår. (Krever forstørrelse for å se). Brystskjoldet har en hjertelignende form, bakhjørnene har rette vinkler. Overkjevene er på undersiden uthulte.
Levevis
Leistus terminatus lever vanligvis på litt tørre lokaliteter, ofte med vegetasjon som skaper litt skygge. Den finnes ofte delvis nedgravd under løv eller i mose og er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr. Overvintringen skjer som larve.
Arkitekturverkstedet
Staben består av 16 arkitekter, planleggere, landskapsarkitekter og interiørarkitekter.
Leistus terminatus
Levevis
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Enar Jääger
Enar Jääger (født 18. november 1984 i Tallinn) er en estisk tidligere fotballspiller. Han har spilt for blant annet Vålerenga, Aalesund, Lierse, Flora Tallinn og Torpedo Moskva, og har 126 landskamper for.
Tidlig karriere
Enar Jääger ble født i Kohila, Estland. Han begynte å spille fotball i den lokale klubben FC Flora Kehtna. I 2000-sesongen var han på utlån til JK Tervis Pärnu. 16 år gammel, i 2001, startet Jääger sin profesjonelle karriere hos FC Flora Tallinn, Estlands største fotballklubb. Her fikk han én kamp før han skiftet klubb til FC Valga. Etter to sesonger her returnerte han til Flora Tallinn.
Aalesunds FK
Jääger signerte for Aalesunds FK 7. mars 2007 og knyttet seg til klubben med en kontrakt med to og et halvt års varighet. Han debuterte for klubben mot Strømsgodset Toppfotball den 16. mai samme år. Det første Tippeligamålet hans kom året etter, den 20. april, i en 5-0-seier mot Ham-Kam. Jääger forlot Aalesunds FK sommeren 2009. Men han kom tilbake 5. mars 2010 og skrev under en toårskontrakt. 22. november 2011 ble det kunngjort at Jääger ikke ønsket å forlenge med AaFK, og at 2012-sesongen dermed ble hans siste i klubben.
Landslagskarriere
Jääger debuterte på et estiske landslaget 12. oktober 2002 i en vennskapskamp mot. Pr. 29. mars 2016 har han totalt 121 landskamper for.
Grumman G-21 Goose
Grumman G-21 Goose er et amerikansk amfibiefly. Flytypen ble egentlig utviklet for det sivile markedet, men ble i utstrakt grad brukt i militære roller under den andre verdenskrig. Etter krigen kom flytypen på det sivile markedet igjen, og er fremdeles i bruk av sivile operatører, spesielt i områdene Canada/Alaska. Flyet er regnet som meget robust og pålitelig.
G-21 Goose ble benyttet av den amerikanske marinen under betegnelsen JRF Goose, og av den britiske marine og flyvåpen.
Etter den andre verdenskrig har enkelte Goose blitt utstyrt med turbopropmotorer, både av det militære, men ikke minst i det sivile.
NACAC-mesterskapet i terrengløp 2019
NACAC-mesterskapet i terrengløp 2019 ble arrangert 16. februar 2019, i Queen's Park Savannah i Port-of-Spain i Trinidad og Tobago.
Deltakere
Ifølge en uoffisiell telling deltok 99 utøvere fra 8 land.
Max Brünn
Max Friedrich Brünn (født 17. oktober 1896 i Berlin, død 28. august 1956 i Kassel) var en tysk-norsk jurist som flyktet til Norge etter nazistenes maktovertakelse og fikk norsk statsborgerskap.
Liv
Brünn ble født i Berlin som sønn av Julius Brünn og Rosa Brünn.
Han utga en avhandling om «Forholdet mellem stat og rett i den nyere tyske teori» i Tidsskrift for rettsvitenskap i 1939. Samme år hadde Samtiden en artikkel av ham, «Hvordan ordner nasjonalsocialismen Mellem-Eurpa?» I 1946-årgangen finnes det en artikkel om Nürnbergprosessen, og i 1957-årgangen en artikkel om «Heine og jødedommen».
Svein Eidsvik
Svein Eidsvik (født 8. juli 1945 i Kvinnherad, død 28. juli 2015 ) var en norsk kommandørkaptein og dykkerlege.
Eidsvik ble utdannet Cand.med. ved Universitetet i Bergen i 1971. Han fikk Kongens fortjenstmedalje i gull i 2004.
Nor Cargo
Nor Cargo er en musikk-kassett utgitt av Vazelina Bilopphøggers i 1989. Spor 4 på side A og B er ikke med Vazelina. Utgivelsen ble produsert av Jan M. Ryan.
Therese Johaug
Therese Johaug (født 25. juni 1988) er en norsk tidligere langrennsløper og friidrettsutøver fra Dalsbygda i Os som representerte Idrettslaget Nansen på ski og Sportsklubben Vidar i friidrett. Hun har 14 VM-gull, derav ti individuelle, og fire OL-gull. Hun tok sitt første individuelle OL-gull i Beijing 2022 på 15 km skiathlon og hun tok ytterligere to individuelle OL-gull i Beijing i 2022.
Lutgard av Salzwedel
Lutgard av Salzwedel (ev.Luitgard eller Ljutgard; født ca. 1110, død 29. januar 1152) var dansk dronning 1144–1146 gjennom sitt ekteskap med Erik Lam.
Therese Johaug
Hun ble verdensmester i 30 km fri teknikk og 4 × 5 km stafett i Ski-VM 2011 i Oslo, og på 10 km fri teknikk og 4 × 5 km stafett i Ski-VM 2013 i Val di Fiemme. I VM 2015 i Falun ble hun «VM-dronning» da hun tok gull på 15 km skiatlon, 30 km klassisk og 4 × 5 km stafett. Hun tok tre gull også i VM 2019 i Seefeld og fire gull under VM 2021 i Oberstdorf. Hun ble olympisk mester i 4 × 5 km stafett i OL 2010 i Vancouver.
Lutgard av Salzwedel
Lutgard var datter av markgreve Rudolf av Salzwedels og Richardis. Hun ble gift med Erik ca. 1144. Lutgard ble anklaget for utroskap og forvist til Tyskland.
Etter Eriks død i 1146 giftet hun seg på nytt. Hun ble senere drept sammen med ektefellen på Winzenburg 29. januar 1152.
Therese Johaug
Hun er 18 ganger norgesmester på ski, og har vunnet 80 verdenscuprenn, inkludert etappeseire i Tour de Ski og andre «tour»-konkurranser. Hun har vunnet verdenscupen sammenlagt tre ganger: i 2013/14, 2015/16 og 2019/20. Hun har vunnet Tour de Ski i 2013/14, 2016 og 2019/20, Ski Tour Canada 2016 og Ski Tour 2020. Hun har vunnet Skarverennet seks ganger på rad (2007–2012), og elleve ganger totalt (2007–2022).
Johaug testet i 2016 positivt på Klostebol, og ble utestengt i 18 måneder fra 18. oktober samme år. Hun var derfor utestengt fra blant annet VM i Lahtis 2017 og OL i Pyeongchang i 2018.
Siden 2022/23-sesongen er hun ekspertkommentator i langrenn for NRK.
Gjennombruddet
Therese Johaug fikk sitt gjennombrudd i norgesmesterskapet 2007 i Meråker, der hun tok bronsemedaljen i skiatlon. På grunn av sine gode prestasjoner i NM, ble hun tatt ut til verdenscupløpene i estiske Otepää i slutten av januar samme år. Hun gikk inn til åttendeplass på 10 km klassisk. Av de norske løperne var bare Marit Bjørgen bedre plassert (4.-plass).
3. mars 2007 fikk hun sin VM-debut, i VM i Sapporo, med en overraskende bronsemedalje på avslutningsdistansen 30 km fellesstart, klassisk. Det etter to fall i begynnelsen av løpet. 18 år gammel ble hun dermed tidenes yngste medaljevinner i et VM i langrenn. To uker senere tok hun gull i stafett og bronse på 10 km jaktstart i junior-VM på ski 2007 i Tarvisio. Johaug avsluttet sesongen med å vinne sitt første NM-gull i seniorklassen. Med hele norgeseliten på plass vant hun 30 km fellesstart i ren utklassingsstil.
9. februar 2008 ble hun nr. 3 på 10 km klassisk i Otepää, hennes første pallplassering i verdenscupen. To uker senere ble hun juniorverdensmester på 5 km klassisk og 10 km fristil fellesstart, samt i kvinnenes stafett, i Junior-VM på ski 2008 i Mals i Italia. I norgesmesterskapet på ski 2008 gikk hun inn til gull på langdistansen, det 56 km lange Rensfjellrennet, hele åtte minutter foran Sara Svendsen på andreplass. Hun ble tildelt kongepokalen for denne seieren.
Sesongene fra 2008 til 2010
Johaug tok sin første pallplass i verdenscupen i sesongen 2008/09 på 15 km fristil, fellesstart i La Clusaz. Hun endte på sjetteplass sammenlagt i Tour de Ski 2008/09, etter at hun fikk bestetid på den siste etappen opp slalåmbakken i Val di Fiemme. Johaug var i god form på slutten av sesongen. Hun lå lenge an til å komme på pallen på tremila i klassisk i Granåsen, men hun hadde litt dårlige ski på slutten og siden det straffet seg å gå i tet på grunn av føret, ble hun til slutt nummer sju. I verdenscupfinalen fikk hun revansje, og ble nummer to på 10 km dobbel jaktstart (skiatlon), en bragd hun gjentok den påfølgende dagen da hun både ble nummer to på jaktstartetappen og i verdenscupfinaletouren.
Sesongen 2009/10 startet med svake plasseringer i verdenscupen. Hun kom i form først til NM i Stokke i slutten av januar med sølv i skiatlon og bronse på 10 km fri. Da ble hun tatt ut til OL i Vancouver. I OL gikk hun inn til sjetteplass på 15 km skiatlon. Hun ble olympisk mester i 4 x 5 km stafett der hun gikk andre etappe på det norske laget som ellers bestod av Vibeke Skofterud, Kristin Størmer Steira og Marit Bjørgen. På den avsluttende 30 km klassisk endte hun på sjuendeplass. I det første verdenscuprenn etter OL, i Lahtis ble hun nummer tre på 15 km skiatlon.
Sesongene fra 2010 til 2012
Johaug startet VM-sesongen 2010/11 bedre enn den forrige. På 10 km klassisk i Davos tok hun en tredjeplass, men det var først og fremst i Tour de Ski at hun imponerte. Hun hadde aldri vært på pallen sammenlagt i Tour de Ski før, og hun lå også på en niendeplass da to renn gjenstod. Men med en sterk andreplass på 10 km klassisk fellesstart, klatret hun i sammendraget. På den avsluttende jaktstarten opp slalåmbakken i Val di Fiemme hadde hun beste etappetid, over minuttet foran nærmeste konkurrent, og hun ble til slutt nummer to. Dette var hennes til da beste resultat i verdenscupen, sammen med andreplassen i verdenscupfinalen i 2009. Johaug tok en ny pallplass på 10 km klassisk i Otepää, en tredjeplass bak Marit Bjørgen og Justyna Kowalczyk.
Güngören
Güngören er en by med 296 967 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen İstanbul. Den ligger nordvest for Zeytinburnu, sør for Esenler, sørøst for Bağcılar og øst for Bahçelievler.
Therese Johaug
Sesongene fra 2010 til 2012
I avslutningsrennet, 30 km fellesstart fri teknikk, tok hun gull – hennes første individuelle gull i internasjonal sammenheng. I Lahtis uken etter VM gikk hun inn til sin første individuelle verdenscupseier da hun vant 10 km skiatlon foran Justyna Kowalczyk og Arianna Follis. Hun ble tildelt Olavstatuetten i 2011, og på Idrettsgallaen 2012 ble hun tildelt prisen for Årets navn for 2011. For sin seier på 30 km i Ski-VM 2011 ble hun tildelt Porsgrunds Porselænsfabriks Ærespris for 2011.
I sesongen 2011/12 ble hun nummer tre i Tour de Ski etter beste etappetid på siste etappe opp slalåmbakken i Val di Fiemme. Hun vant to verdenscupseire, i Rybinsk og i Lahtis, begge på 15 km skiatlon. Hun endte på tredjeplass sammenlagt både i den totale verdenscupen og i distansecupen denne sesongen.
Sesongen 2012/13
I sesongen 2012/13 ble hun nummer to i Tour de Ski, bare slått med 27 sekunder av Justyna Kowalczyk, og for fjerde gang vant hun den avsluttende etappen opp «monsterbakken» i Val di Fiemme.
VM i Val di Fiemme startet med sølv på 15 km skiatlon, bare slått av Marit Bjørgen. På 10 km fri teknikk med individuell start gikk Johaug inn til gull med Bjørgen på andre og Julija Tsjekaljova fra Russland på tredje. Johaug gikk andre etappe på 4 × 5 km stafett sammen med Heidi Weng, Kristin Størmer Steira og Marit Bjørgen. Det norske laget var storfavoritter på forhånd etter at alle løperne på stafettlaget kom blant de fire beste på 15 km skiatlon og vant gull foran Sverige og Russland.
Sesongen 2013/14
Johaug vant Tour de Ski 2013/14 sammenlagt og ble første norske vinner av Tour de Ski. På de neste plassene kom Astrid Uhrenholdt Jacobsen og Heidi Weng. Johaug vant dessuten de siste to etappene.
15 km skiatlon var første distanse i OL i Sotsji. En gruppe på fem løpere var samlet et par kilometer fra mål, da rykket Charlotte Kalla, bare Marit Bjørgen klarte å følge og gikk forbi til gull. Johaug måtte ta til takke med fjerdeplassen bak Heidi Weng. 10 km klassisk med intervallstart endte med klar seier til Justyna Kowalczyk med Charlotte Kalla på andre og Therese Johaug på bronseplass. Norge var storfavoritt på 4 × 5 km stafett etter å ha vunnet alle stafetter i mesterskap og i verdenscupen de seneste tre årene. I det varme været rundt Laura ski- og skiskytingkompleks ble det smørebom for det norske laget; Norge endte på femteplass med Heidi Weng og Therese Johaug på de to klassiske etappene og Astrid Uhrenholdt Jacobsen og Marit Bjørgen på de to fristilsetappene. I OLs siste øvelse, 30 km fristil, ble det tidlig en tetgruppe bestående av de tre norske Bjørgen, Johaug og Kristin Størmer Steira. Bjørgen ble for sterk på slutten, Johaug måtte ta til takke med sølv, og Steira sikret tredobbelt norsk. Dette var tolvte gang i OL-historien det ble tredobbelt norsk og første gang i en kvinneøvelse.
Sesongen 2015/16
Hun vant Verdenscupen i langrenn 2015/16, både totalt og distansecupen, og hun kom på 12.-plass i Norgescupen i langrenn 2015/16.
Sesongen 2016/17
Hun deltok i rulleskirennet Oslo Skishow i Holmenkollen i juni, og kom der på andreplass på 6 km fri teknikk og femteplass på 10 km jaktstart. Den 28. juli vant hun Lysebotn Opp på rulleski. Hun fikk 18 mnd utestengelse for brudd på dopingbestemmelsene, og konkurrerte dermed ikke fra oktober 2016 til april 2018, og gikk dermed glipp av sesongene 2016/17 og 2017/18.
Sesongen 2018/19
Johaug vant på nytt Lysebotn Opp på rulleski under Blinkfestivalen i august 2018, med ny løyperekord på 31.46,3.
Sesongåpningen i langrenn i Norge 2018 var på Beitostølen fra 16. til 18. november, og Johaug vant der 10 km klassisk og 10 km fri teknikk. Hun gikk sitt første verdenscuprenn etter dopingdommen den 25. november, i verdenscupåpningen i Ruka, og vant der 10 km klassisk.
I Norgesmesterskapet på ski 2019 i Meråker tok Johaug gull på 10 km klassisk og fikk tildelt kongepokalen. Hun vant også 15 km skiatlon.
I VM 2019 i Seefeld tok Johaug tre gull, på 15 km skiatlon, 10 km klassisk med intervallstart og på 30 km fri teknikk. Hun gikk også på Norges lag som tok sølv på 4×5 km stafett.
Johaug vant ti verdenscuprenn, vant distansecupen og ble nummer tre i verdenscupen sammenlagt sesongen 2018/19. I NM del to på Lygna vant hun 5 km og 30 km og kom dermed opp i tolv NM-gull totalt.
Johaug vant NM-gull på 10000 meter i NM i friidrett på Hamar. Hun vant også NM i terrengløp i Frognerparken.
Sesongen 2019/20
Johaug vant minitouren i Ruka etter å kommet til kvartfinalen på sprint klassisk og etter å ha vunnet begge distanserennene. Hun vant også distanserennene på Lillehammer og i Davos. Hun vant Tour de Ski 2019/20 etter å han vunnet tre av sju etapper, men hun tapte for Ingvild Flugstad Østberg i det ene distanserennet. I Ski Tour 2020 som ble arrangert i Östersund, Åre, Meråker og i Granåsen skisenter i Trondheim vant Johaug fem av seks etapper og sammenlagt. Hun vant for første gang et sprintrenn, opp alpinbakken i Åre. Johaug vant verdenscupen i langrenn 2019/20.
Hun deltok i friidrettsstevnet Impossible Games, som ble arrangert i stedet for Bislett Games i juni, og løp der 10 000 meter alene. Hun løp på 31:40,67, som var ny personlig rekord og årsbeste i verden, men hun var den første kvinnelige utøveren som løp 10 000 meter i konkurranse. Tiden oppfyller kravet til VM i friidrett 2021.
Sesongen 2020/21
I NM på ski 2021 i Trondheim tok Johaug to gull og kom dermed opp i 16 NM-gull i langrenn. Hun tangerte dermed Bente Skari og Oddvar Brå og har bare Marit Bjørgen foran seg på listen over mestvinnende langrennsløpere i NM.
I VM 2021 i Oberstdorf tok hun fire VM-gull. Hun vant alle de fire rennene hun deltok i, tre individuelt pluss stafetten. Hun vant 15 km skiatlon, 10 km fristil med intervallstart og 30 km klassisk, og hun gikk tredje etappe på Norges lag som tok gull på 4 × 5 km stafett. Tiril Udnes Weng, Heidi Weng og Helene Marie Fossesholm gikk de tre øvrige etappene.
Sesongen 2021/22
I vinter-OL 2022 i Beijing tok Johaug sin første individuelle olympiske gullmedalje da hun vant 15 km skiathlon. Hun vant også 10 km klassisk med intervallstart og 30 km fristil.
I mars 2022 kunngjorde hun at hun vil legge opp som profesjonell idrettsutøver etter 2022-sesongen. I NM 2022 tok hun sitt 17. og 18. NM-gull i langrenn da hun vant 10 km klassisk og 30 km fristil i Harstad. Hun avsluttet karrieren med å vinne Skarverennet for ellevte gang.
Etter langrennskarrieren
I 2022 begynte hun som langrennsekspert i NRK.
Dopingdom
13. oktober 2016 ble det kjent at Johaug hadde testet positivt på den anabole steroiden klostebol. Johaug sa at hun hadde fått det forbudte stoffet i seg gjennom kremen Trofodermin, som hun brukte mot en solbrent leppe under et treningsopphold i Italia i august 2016. Johaug fikk kremen av daværende landslagslege Fredrik Bendiksen. Han tok på seg ansvaret og sa at han ved en feiltagelse ikke hadde sammenlignet kremens ingredienser med dopinglisten. Bendiksen trakk seg deretter fra jobben som landslagslege. I oktober 2016 valgte Johaug å ikke møte på landslagssamling.
Antidoping Norge meldte 19. oktober at Johaug ble suspendert fra denne organisasjonens aktiviteter i to måneder, fram til 18. desember. Denne utestengelsen ble i desember forlenget ytterligere to måneder, til 19. februar 2017. I denne perioden kunne ikke Johaug konkurrere eller delta i organisert treningsvirksomhet i regi av skilandslaget.
Den 29. november 2016 foreslo påtalenemnda i Antidoping Norge en utestengelse fra organisasjonens aktiviteter i 14 måneder, med virkning fra tidspunkt for ilagt suspensjon 18. oktober 2016.
Under høringene i slutten av januar 2017 kom det frem at Johaug hadde 13 nanogram clostebol per milliliter i urinen da hun testet positivt. Til sammenligning hadde den italienske syklisten Stefano Agostini 7 nanogram per milliliter i urinen da han testet positivt for det samme stoffet i 2013. Agostini ble utestengt i 15 måneder, men valgte å legge opp.
7. mars 2017 bekreftet Det internasjonale skiforbundet at de klaget avgjørelsen om 13 måneders utestengelse inn for Den internasjonale voldgiftsretten for sport (CAS), et organ opprettet av Den internasjonale olympiske komité.
22. august 2017 bestemte CAS at hun skulle utestenges i 18 måneder fra all organisert idrett. Utestengelsen løp fram til 19. april 2018 og Johaug gikk dermed glipp av Vinter-OL 2018. Hun kunne dermed ikke trene på Olympiatoppen, og ikke delta i organisert trening eller konkurranse i regi av organisert idrett. Hun hadde derfor Pål Gunnar Mikkelsplass som hovedtrener i utestengelsesperioden, og brukte bror Karstein som treningspartner. Teamet hennes i utestengelsesperioden for øvrig var Snorre Haugland som skismører, Ola Sand som lege og Britt Tajet Foxell som psykolog.
Samarbeidet med Huawei
Mot slutten av 2020 fikk hun kritikk for sitt partnerskap med det kinesiske el-selskapet Huawei, som leverer overvåkningsteknologi til interneringsleirene for uighurer i Xinjiang. Partene brøt samarbeidet kort tid etter kritikken.
Polomolok
Polomolok er en kommune på øya Mindanao på Filippinene. Den ligger i provinsen South Cotabato i regionen SOCCSKSARGEN, like nordvest for General Santos City.
Therese Johaug
Privat
Johaug har siden 2014 vært sammen med den tidligere roeren Nils Jakob Hoff. De forlovet seg i desember 2021, og sammen har de en datter (f. 2023).
Polomolok
Vulkanen Matutum ligger nord i kommunen.
Vinge-gjerde
Vinge-gjerde, også kjent som et grensesjiktgjerde eller en grensesjiktfanger, er en fast aerodynamiske innretning festet til vingen på et fly. Vinge-gjerder er ikke det samme som winglets, men er flate plater festet til overflaten på de øvre flatene av en vinge, parallell med luftstrømmen. De er mye brukt på fly med bakovervendte vinger. De hindrer luftstrøm langs vingespennet, og hindrer at hele vingen steiler samtidig.
Polomolok
Historie
Fastere bosetting tok til på 1950-tallet i forbindelse med styrt migrasjon fra det nordlige Filippinene, for å avhjelpe befolkningspresset der og for å ta i bruk det tynt befolkede Mindanao. Den 21. august 1957 ble kommunen opprettet ved dekret gitt av president Carlos P. Garcia. Veksten var moderat til å begynne med, inntil ananas produsenten Dole Food Company etablerte seg her.
Vinge-gjerde
Når fly med bakovervendte vinger sakker farten og nærmer seg vingens steilefart, vil vinkelen på forkanten skyve noe av luftstrømmen til siden, mot vingetippen. Denne prosessen er progressiv; luftstrøm på midten av vingen er ikke bare påvirket av vinkelen på forkanten, men også luftstrømmen via vingespennet fra vingeroten. På vingetippen hender det at luftstrømmen bare er langs vingespennet, istedenfor parallell med kordelinjen, som betyr at den effektive lufthastigheten blir mye mindre enn steilehastigheten. Fordi bakovervendte vingers geometri typisk plasserer vingetippene bak tyngdepunktet (CG), vil løft som blir produsert på vingetippene gjøre at flyet pitcher nedover. Når vingetippene steiler, vil både løftet og nedover-pitchingen plutselig forsvinne. Når nedover-pitchingen forsvinner, vil nesen på det tidligere balanserte flyet stige, angrepsvinkelen øke, og en større del av vingen vil steile. Resultatet er en rask og kraftig «pitch-up», etterfulgt av en komplett steil. En veldig vanskelig situasjon å komme seg ut av. Den såkalte «Sabre dansen» var grunnen til at mange amerikanske jagerfly av typen F-100 Super Sabres krasjet, og er et godt eksempel på denne oppførselen.
Vinge-gjerder forsinker, eller fjerner denne effekten, ved å hindre luftstrøm langs vingespennet fra å strømme for langt langs vingen og øke farten. Når luftstrømmen treffer gjerdet, blir luften sendt tilbake over den samme overflaten. Lignende løsninger inkluderer et snitt i forkanten, som på Avro Arrow, eller slats, som på de siste versjonene av North American F-86 Sabre.
Wolfgang Liebe, som er kjent for å ha oppfunnet vinge-gjerder, tok patent på det i 1938 mens han jobbet med Messerschmitt Me.109B. Etter Andre verdenskrig ble sovjetiske militærfly-designere kjent for å bruke vinge-gjerder, og brukte de på fly som Mikojan-Gurevitsj MiG-15 og Tupolev Tu-22M.
Dinosaurene er tilbake
Dinosaurene er tilbake (originaltittel: We're Back! A Dinosaur's Story) er en amerikansk animert eventyrfilm produsert av Steven Spielbergs animasjonsstudio Amblimation og distribuert av Universal Pictures. Det ble utgitt på kino i USA 24. november 1993. Stemmeskuespillere i originalutgaven er blant andre John Goodman, Jay Leno, Walter Cronkite, Julia Child og Martin Short.
Filmen er basert på en barnebok fra 1987 av den amerikanske forfatteren Hudson Talbott, som var fortalt fra perspektivet til hovedkarakteren Rex, en tyrannosaurus.
Sammendrag
Dinosaurene møter snart Vorb sin arbeidsgiver, kaptein Neweyes, oppfinneren av Brain Grain. Han avslører sin plan om å la mennesker få se en ekte dinosaur. Han planlegger å ta med dinosaurene til Dr. Julia Bleeb og Museum of Natural History. Neweyes advarer dinosaurene om å holde seg unna professor Screweyes, Neweyes sin ondskapsfulle og onde bror, som reiser rundt og forårsaker ugagn etter å ha mistet venstre øye for mange år siden. Ved Hudson River møter dinosaurene en ung gutt som heter Louie. Gutten går med på å hjelpe dem til museet. Under en parade får Rex øye på en ballong med fasong som en Apatosaurus-dinosaur. Rex punkterer ballongen og publikum innser at levende dinosaurer befinner seg blant dem. De flykter i panikk, og dinosaurene flykter til Central Park forfulgt av politiet og militæret. Dinosaurene forsøker å komme seg unna og deretter reise til museet, slik at tilskuerne kan se levende dinosaurer.
Eulophidae
Eulophidae er en gruppe som hører til blant parasittvepsene og er en familie i ordenen vepser. Gruppen omfatter rundt 4500 kjente arter fordelt på rundt 300 slekter. Det er funnet 1163 arter i Europa, og man regner med at den kan være 300 i Norge.
Utseende
Små, mørke snylteveps, gjerne metallfargede. De kan kjennes på at føttene (tarsene) er fire-leddete (fem-leddete i andre Chalcidoidea) og at sporen på fram-leggen (protibia) er kort og rett (lang og krum hos de fleste andre Chalcidoidea). Antennene består av 10 eller færre ledd, de er knebøyde og de 2-4 første leddene danner et "skaft" (funiculus). Hodet er kort og bredt, med tre punktøyne (ocelli) i pannen. Antennene er forholdsvis korte, ofte litt kølleformede. Kroppen er oftest forholdsvis bred, men kan også være lang og smal. Den er markert innskåret mellom for- og bakkroppen. Beina er spinkle, oftest lyse på farge. Vingene er avrundede, vanligvis med korte hårfrynser langs ytter- og bakkantene. Forvingen har en åre (costa) langs framkanten ut til litt utenfor midten, denne ender i et kort vingemerke, ellers ingen årer.
Levevis
De aller fleste av eulophidene er parasitoider, men det finnes noen få arter som har larver som utvikler seg på planter. Gruppen utnytter de fleste landlevende leddyr-grupper, blant annet er de en av bare to årevinge-grupper som snylter på trips (Thysanoptera). Det finnes også en art som lever i ferskvann, som parasitoid på biller i familien Psephenidae. Eulophidene angriper alle livsstadier, både egg, larver, pupper og voksne insekter. De fleste artene parasiterer larver som lever skjult, særlig blad-minerende sommerfugler, tovinger og vepser. Det er også noen som utvikler seg på galledannende midd og rundormer. Noen larver bør klassifiseres som rovdyr og ikke parasitoider, for de kryper rundt og dreper mange byttedyr i løpet av larvetiden.
Nesiocolpodes
Utseende
Middelsstore, slanke, blanke, mørke løpebiller med noe metallisk glans.
Vincenzo Moretti
Vincenzo Moretti (født 14. november 1815 i Orvieto i Kirkestaten, død 6. oktober 1881 i Bologna i Italia) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Bologna 1871–1879.
Orthotylinae
Orthotylinae er en delgruppe (underfamilie) av bladteger, en familiegruppe av tegene.
Vincenzo Moretti
Han deltok ved konklavet 1878 som valgte pave Leo XIII.
Orthotylinae
Systematisk inndeling / slekter
Bladteger er den mest artsrike familien av teger (Heteroptera), med over 10 000 kjente arter. Nye arter oppdages fortsatt, men det er mest i de varme områdene av verden. Særlig regnskogene har et rikt artsmangfold.
Besançon
Besançon er en kommune i departementet Doubs i regionen Bourgogne-Franche-Comté øst i Frankrike. Besançon er hovedstad både i regionen Franche-Comté og i departementet Doubs.
Vincenzo Moretti
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi var:
Tony Bulandra
Tony Bulandra (født 13. mars 1881 i Târgoviște, død 5. april 1943 i București) var en rumensk skuespiller og teaterdirektør.
Bahçelievler (İstanbul)
Bahçelievler er en by med 598 454 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen İstanbul. Den ligger nord for Bakırköy, sør for Bağcılar, sørvest for Güngören og øst for Küçükçekmece.
Maxmo
Maxmo (finsk: Maksamaa) er en tidligere kommune i landskapet Österbotten i Finland. Kommunen hadde innbyggere i 2004. Maxmo var en tospråklig kommune med svensk som majoritetsspråk (88,3 % svensktalende i 2005). Før 2003 var Maxmo enspråkig svensk.
thumb|left|Maxmo om vinteren Kommunene Maxmo og Vörå ble slått sammen til den nye kommunen Vörå-Maxmo den 1. januar 2007.
Øygruppen Mickelsöarna i Maxmo ligger i Kvarkens skärgård som er Finlands første og eneste UNESCO-verdensnaturarvsted.
Lovise Heimdal
Lovise Heimdal (født 17. september 1995 i Bardu) er en norsk langrennsløper som representerer Bardu IL. Hun ble juniornorgesmester på 7,5 km klassisk teknikk i 2012, og har en stafettbronse fra Junior-VM på ski 2014.
2011–12
Heimdal deltok i K17-klassen i Junior-NM på Fauske. Der vant hun 7,5 km klassisk, og kom på fjerdeplass på 5 km fri, der Lisa Kvamme vant. På sprinten ble hun slått ut i kvalifiseringen. I Norgescupen i langrenn for junior 2011/12 vant hun to av rennene i K17-klassen, og kom på annenplass sammenlagt, bak Selma Ahlsand fra Kjelsås IL.
2012–13
I Junior-NM på ski 2013 fikk hun bronse på 5 km klassisk og sølv på sprinten. Hun kom på sjetteplass på 10 km fri teknikk.
Hun kom på tredjeplass totalt i Norgescupen i langrenn for junior 2012/13, bak Selma Ahlsand og Inger Bonden. Hun debuterte i Skandinavisk Cup 2012/13, på sprinten i Sjusjøen.
2013–14
Hun ble tatt ut til å delta i Junior-VM på ski 2014. Der fikk Norge bronse på 4 × 3,3 km stafett, med Heimdal på laget. Hun gikk også skiathlon, der hun endte på 36.-plass.
Hun fikk sølv på sprinten i Junior-NM på ski 2014, bak Wenche Snildalsli. I tillegg kom hun på sjetteplass på 5 km fri teknikk og niendeplass på 10 km klassisk.
I FIS Worldloppet Cup kom hun på 50.-plass med 14 poeng, og i Norgescupen i langrenn for junior 2013/14 kom hun på fjerdeplass.
2015–16
I NM på ski 2016 i Tromsø fikk hun bronse på 10 km klassisk i U23-klassen, og hun kom på fjerdeplass på 15 km skiathlon.
Hun kom på tredjeplass i U23-klassen i Norgescupen i langrenn 2015/16 sammenlagt, etter at hun vant ett av rennene. I Skandinavisk Cup 2015/16 kom hun på 23.-plass med 156 poeng.
2016–17
Hun deltok på sesongåpningen på Beitostølen i november 2016, og kom der på 22.-plass på 10 km klassisk og 13.-plass på 10 km fri teknikk. Under Norgesmesterskapet på ski 2017 deltok hun i U23-klassen. På sprinten kom hun på 19.-plass, og på 20 km fri teknikk kom hun på 10.-plass. Under NM del to på Gålå deltok hun på 30 km i seniorklassen, men fullførte ikke. På 5 km fri teknikk i U23-klassen kom hun på sjuendeplass.
I U23-VM på ski 2017 i Park City i USA kom hun på tredjeplass på 10 km klassisk, bak svenske Anna Dyvik og sin lagvenninne Tiril Udnes Weng. Hun gikk inn til fjerdeplass på sprinten, og niendeplass på 15 km skiathlon.
I Norgescupen i langrenn 2016/17 kom hun på 16.-plass i seniorklassen og åttendeplass i U23-klassen. Hun deltok også i Skandinavisk Cup 2016/17, der hun kom på delt sjetteplass, sammen med Charlotte Kalla.
2017–18
Hun startet Skandinavisk Cup 2017/18 med en andreplass på 10 km fristil i Vuokatti i Finland.
M*A*S*H sesong 6
Episodene fra sesong 6 (1977–1978) av TV-serien M*A*S*H
Eksterne lenker
List of M*A*S*H episodes
Fjodor Terentjev
Fjodor Mikhajlovitsj Terentjev (russisk Фёдор Михайлович Терентьев; født 4. oktober 1925, død 20. januar 1963) var en sovjetisk langrennsløper som konkurrerte i 1950-årene. Han fikk to medaljer under OL 1956 i Cortina d'Ampezzo, med bronse på femmila og gull på 4 x 10 km stafett.
Terentjev fikk også sølvmedaljer på stafetten under VM 1954 og 1958.
Et lite stykke Thailand
Et lite stykke Thailand er en norsk dokusåpe som gikk på TVNorge i 2008 og 2011. Den handlet om thailandske kvinner og deres norske familier.
Premieren ble sett av 352,000. Serien fikk prisen for beste dokusåpe under Gullruten 2008.
Den ble også sendt i Sverige. Første sesong ble utgitt på DVD i 2008.
Innhold
Handlingen er sentrert rundt Vestnes kommune i Romsdal og gir innsyn i livene de thailandske kvinnene og deres familier lever. Det er en økende trend at norske menn finner seg koner i utlandet, og serien tar tak i myter og fordommer rundt temaet. Produsenten Tale Kristine Skeidsvoll og deltakerne ønsker å bryte ned fordommene mot ikke-vestlige kvinner som gifter seg med norske menn, og å vise at positiv integrering er mulig. Flere av familiene kommer fra Tresfjord, og det høye antallet thai-koner har gitt bygda kallenavnet «Thaifjord».
Omtale
Dagsavisens anmeldelse var kritisk til en noe ensidig positiv fremstilling av livet på nordvestlandet. Avisen ønsket mer fakta i form av statistikk og forskning rundt temaer som krisesentre, skilsmisser og sextrafikk. Akkurat den vinklingen med thailandske kvinner som de utnyttede og evige ofre var det produsent Skeidsvoll ønsket å unngå: Ifølge henne blir thailandske kvinner altfor ofte fremstilt som «prostituerte eller som stakkarslige kvinner som rømmer fra fattigdommen», mens det hun fant i Tresfjord var «flotte, sterke jenter, som hadde bestemt seg for å gjøre noe med livet... [og som hadde] tatt veldig bevisste valg.»
Mike Inez
Han er best kjent som bassist i Alice in Chains, hvor han overtok etter Mike Starr, som sluttet i bandet i 1992.
Han har også spilt med Black Label Society, Heart og Ozzy Osbourne.
Antonio Pellegrini
Antonio Pellegrini (født 11. august 1812 i Roma i Italia, død 2. november 1887 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble kreert til kardinal i desember 1877 av pave Pius IX, med Santa Maria in Aquiro som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1878 som valgte pave Leo XIII.
Newtype
Newtype (ニュータイプ) er et månedlig utgitt japansk tidsskrift, som dekker anime og manga, og i en mindre grad tokusatsu, science fiction og videospill. Det ble gitt ut for første gang av Kadokawa Shoten 8. mars 1985, og har siden blitt utgitt den tiende dagen i hver måned i Japan. Newtype Korea ble publisert i Sør-Korea mellom juni 1999 og februar 2014.
Newtype USA ble gitt ut Nord-Amerika mellom 2002 og 2008, og var engelskspråklig.
TOMOYO Linux
TOMOYO Linux er en sikkerhetsmodul i Linuxkjernen som sørger for obligatorisk adgangskontroll. Det kan brukes til å øke sikkerheten for et system, men kan også være brukbart som et verktøy for systemanalyse. TOMOYO Linux ble lansert i mars 2003 og ble sponset av NTT DATA frem til mars 2012.
Sjæletyven
Sjæletyven er en stum dansk kriminalfilm fra 1916, regissert av Holger-Madsen. Manuset ble skrevet av Fritz Magnussen. Norske Gunnar Tolnæs spiller rollen som detektiv Jurian Fox.
Handling
Grev Coltenberg er bekymret for at et verdifullt arvestykke han eier skal blir stjålet, så han inviterer detektiv Fox hjem til seg. Det viser seg snart at Dr. Harmodi har hypnotisert grevens datter, Judith, for å stjele verdisakene.
Bağcılar
Bağcılar er en by med 748 483 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen İstanbul. Den ligger nord for Bahçelievler, nordvest or Güngören, sørøst for Başakşehir og øst for Küçükçekmece.
Unternehmen Tannenberg
Unternehmen Tannenberg var en tysk operasjon i 1939/40 med det mål å svekke motstandsviljen og -evnen i den polske befolkning ved å myrde deres ledere og potensielle ledere. Operasjonen ble beordret av Hitler og organisert av Reinhard Heydrich og hans assistent Werner Best.
Planlegging
Tysk etterretning samarbeidet med den tyske befolkningen i de polske områdene (såkalte Volksdeutsche ). Operasjonen ble forberedt ved kartlegging av mer enn 61 000 polske aktivister, intelligentsia, skuespillere, prester, kunstnere og reserveoffiserer. Unternehmen Tannenberg - oppkalt etter slaget ved Tannenberg der Den tyske orden ble beseiret av polsk-litauiske styrker i 1410 - ble utført etter ordre fra Adolf Hitler.
Sjæletyven
Handling
Men etter at politiet dukker opp, begår Dr. Harmodi selvmord ved å skyte seg selv, og Judith blir endelig løslatt fra trolldommen han har lagt over henne.