cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Phillips Brooks
Arv
Presten og kirkehistorikeren Alexander Viets Griswold Allen skrev flere biografier om Brooks, som Phillips Brooks, Life and Letters en tobinds biografi fra 1901 og boken Phillips Brooks som kom ut i 1907. I 1961 kom det ut en ny biografi om han, denne gangen skrevet av Raymond W. Albright. Også i 2005 ble det skrevet om han, men da bare et kapittel i en større bok.
Harvard University oppkalte et hus og en organisasjon etter han i 1900. Organisasjonen og huset har senere blitt til en samlingsplass for ulike studentorganisasjoner. I tillegg er to grunnskoler oppkalt etter han.
Nammo Lapua
Nammo Lapua Oy er en finsk produsent av ammunisjon og del av nordiske Nammo.
I august 1998 undertegnet Raufoss ASA, svenske Celsius AB og Patria Industries Oy i Finland en samarbeidsavtale om produksjon av ammunisjon i et felles nordisk selskap, Nammo Group. Den finske delen av Nammo Gruppen er Nammo Lapua Oy som består av flere fabrikker. Den største og kanskje mest kjente er fabrikken som produserer ammunisjon til det sivile markedet under merkenavnet LAPUA. Med ammunisjon for sport, jakt og idrett (biathlon) er LAPUA-ammunisjonen et verdenbekjent begrep. Den produseres i fabrikker i Finland og i Tyskland. Den militære produksjonen av Nammo Lapua tilhører Nammos Small Caliber Division mens de sivile produksjonen og produktene drives som egen enhet.
Rockbridge County
Rockbridge County er et fylke i den amerikanske delstaten Virginia.
U17-EM i fotball for menn 2007
U17-EM i fotball for menn 2007 ble arrangert i Belgia i 2007.
International Ammunition Association
International Ammunition Association (IAA) er en ideell organisasjon med formål å fremme interesse og kunnskap om ammunisjon av alle typer og former. Organisasjonen ble stiftet i 1955 under navnet International Cartridge Collectors Association (ICCA), og endret senere til nåværende navn. Organisasjonen utgir et månedlig tidsskrift under navnet The International Ammunition Journal.
.gd
.gd er Grenadas nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett.
Registrering
Registrering av domenenavn foregår direkte på andre nivå.
Eksterne lenker
Toppdomän
Storperikumbladbille
Storperikumbladbille (Chrysolina hyperici) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Storperikumbladbille er mellom 5-7 mm lang. Dekkvingene er mørke med en metallglans i bronse eller mørkt grønn farge. Dekkvingene har regelmessige langsgående doble rader av ganske grov punktur. På den innoverbøyde sidekanten (undersiden) bakerst på dekkvingene finnes noe korte utstående hår (krever god forstørrelse). Halsskjoldets sidekanter er tydelig rundet foran. Føttene (tarsene) er likt farget med skinnbeinet (tibia) og låret (femora). Kroppen er oval, slik som mange av bladbillene er.
Storperikumbladbille tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Christina Schütze
Christina Schütze (født 25. oktober 1983) er en tysk landhockeyspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på sjuendeplass med det tyske landslaget.
Dionysosteateret
Dionysosteateret like ved Akropolis i Athen var et viktig friluftsteater i oldtidens Hellas, og et av de tidligst bevarte fra det klassiske Athen. Det ble brukt til festivaler til ære for guden Dionysos. Greske teatre i oldtiden var i mange tilfeller av enorme dimensjoner, men under ideelle forhold publikumsmessig og værmessig, var akustikken perfekt (målt med dagens instrumenter). Det er kjent at Dionysosteateret i Athen hadde plass til 17 000 tilskuere, og teateret i Epidauros kan forsatt romme 14 000. . Ifølge gresk tradisjon ble det hevdet at Dionysos selv var ansvarlig for byggingen.
Skråningen på sørsiden av Akropolis har to teatre, Dionysosteateret og Herodes Atticus (gresk: Iródis o Attikós). Dionysosteateret er ikke så godt bevart som det andre, men har hatt større betydning. Strukturen kan dateres tilbake til 300-tallet f.Kr. Det har hatt flere senere renoveringer. Etter athensk tradisjon markerte Dionysosteateret begynnelsen på gresk teatertradisjon. Teateret utviklet seg til en religiøs feiring til ære for guden Dionysos. Teateroppføringene utviklet seg etterhvert til konkurranser i Dionysos' ånd. Vinneren fikk gjerne premier, tripoder. Vinnerens tripod kunne bli plassert i teateret, eller langs gaten til teateret.
Historie
Beliggenheten til Dionysosteateret, på den sørlige skråning under Akropolis har vært kjent siden 1700-tallet. Det greske arkeologiske selskap begynte å grave ut restene i 1838 og gjennom det meste av 1800-tallet. Tidlige ruiner i området som kan relateres til Dionysos har blitt datert 500-tallet f.Kr. under Peisistratos' regjering og hans etterfølgere, men teateret var tydeligvis ikke bygget på stedet før et hundreår senere. Det eneste sikre bevis på dette tidlige teater består av noen få steinblokker som var blitt benyttet på nytt 300-tallet f.Kr.
På 500-tallet f.Kr. ble det i Athens agora holdt forestillinger assosiert med Dionysia (Dionysosfestivaler) med tilskuere på trebenker plassert på en tribune (ikria) som var satt opp i et sirkulært område (orkhestra). Tribunen kollapset tidlig 400-tallet f.Kr., en hendelse som er omtalt i gamle kilder. Etter kollapsen av tribunen ble drama- og musikkonkurranser flyttet til Dionysosteateret under Akropolis.
Teatereret var dedikert til Dionysos, vinens Gud og dramaets beskytter som var verter for Dionysosfestivalen. Blant de som konkurrerte var dramatikere fra antikkens Hellas hvis verker i stor grad har overlevd, først og fremst Aiskhylos, Sofokles, Evripides, Aristofanes og Menander. Tragediene var tilegnet athenerne med festivaler som ble iscenesatt spesielle tider på året. Disse dramafestivaler hvor skuespillere konkurrerte involverte fire skuespill, tre tragedier og en satire med et lettere tema. De fire verker var ofte lenket til de tre tragedier og dannet en trilogi, slik som Orestien av Aiskhylos. Denne berømte trilogien (med tragediene Agamemnon, Sonofferet, og Eumenidene) vant konkurransen i Dionysosteateret for året 458 f.Kr. Stykket forteller den grusomme historien om kong Agamemnon av Mykene som blir myrdet av sin hustru, om sønnen Orestes' hevn mot sin mor, og rettssaken mot Orestes i Athen.
Restaurering
Den 24. november 2009 annonserte greske myndigheter de ville delvis restaurere Dionysosteateret. Den greske kulturminister annonserte et ni millioners program avsatt for ferdigstillelse i 2015.
Rudolf Hedemann
Rudolf Hedemann (født 12. mars 1889 i Stange, død 18. november 1978) var en norsk jernbanearbeider og politiker (Arbeiderpartiet). Han var fylkesordfører i Hedmark og ordfører i Vang.
Hedemann arbeidet hele sitt liv på jernbanen og ble stasjonsmester på Hjellum stasjon (1934–1960). Han var ordfører i Vang i Hedmark fra 1931 til 1965, og første fylkesordfører i Hedmark fra 1963. Han var også formann i Norsk Herredsforbund mellom 1946 og 1960.
I 1966 ble han utnevnt til ridder av St. Olavs Orden.
Hedemann var gift med Kristiane Bjørgaas (f. 1896, d. 1964). Han var sønn av jernbaneformann Reinhardt Hedemann. Han hadde fire barn, blant dem Knut Hedemann.
Krigsårene
Under andre verdenskrig var Hedemanns tre sønner aktive i motstandsbevegelsen. Reidar holdt till i Stockholm fra begynnelsen av 1941. Hedemann gikk av som ordfører i januar 1941, og ble med på å bygge opp Milorg i innlandet. Han og hans to gjenværende sønner ble arrestert 23. mars 1942, mistenkt for å drive med illegale aviser. Hedemann slapp ut etter en uke, mens sønnene satt til starten av juni. Begge de gjennværende sønnene rømte til Sverige i 1944. Rudolf Hedemann satt i Berg fangeleir fra 26. mai 1944. Under rettssaken mot Axel Aass etter krigen fortalte Aass at Hedemann ble arrestert fordi han var «en farlig mann», og var en av 38 personer fra Hedmark som ble «sikret for krigstid».
Toamasina (provins)
Administrativ inndeling
Toamasina er inndelt i tre regioner (faritra). Regionene har etter 4. oktober 2009 tatt over rollen fra provinsene som landets høyeste subnasjonale nivå. De tre regionene i provinsen Toamasina er inndelt i sammenlagt atten distrikter (fivondronana):
Imre Schlosser
Imre Schlosser-Lakatos (født 11. oktober 1889 i Budapest ) var en ungarsk fotballspiller og trener. Han er den mestscorende spilleren i den ungarske toppdivisjonen gjennom tidene.
Norheim kirke
Norheim kirke er en arbeidskirke fra 1978 i Karmøy kommune, Rogaland fylke. Byggverket er i betong og har 425 plasser.
I 1976 påbegynte arbeidet med å bygge Norheim kirke, og 3. mars satte menighetsrådets leder Tjærand Milje det første spadestikket. Kirken ble bygget på grunn av stor tilflytting til Fastlandskarmøy, der det ikke fantes noen kirke. Selve kirkens grunnmur og veggene ble betalt for, og bygget av fagarbeidere, mens taket og beisingen ble bygget på dugnad.
Kirkegård
Kirkegården ved kirken ble tatt i bruk i 2006. Fra før fantes Norheim gravplass (nær Karmsund bru) fra 1957.
Clyster trachypygus
Clyster trachypygus er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
En middelsstor, sylindrisk, blank, svart hornbille. Hannen har et lite horn i pannen og tre små knøler på pronotum, som er litt uthulet på sidene. Dekkvingene har finee punktrader. Hunnen mangler hornet i pannen og knølene på pronotum, som er glatt og blankt hos begge kjønn.
Utbredelse
Arten er utbredt i Vest-Malaysia, Sumatra og Borneo.
John Waters
John Samuel Waters, Jr. (født 22. april 1946 i Baltimore, Maryland) er en amerikansk filmskaper, som slo gjennom på 70-tallet med kontroversielle undergrunnsfilmer.
Oppvekst og tidlig karriere
Waters vokste opp i Baltimore og en av hans barndomsvenner er Glenn Milstead, som senere skulle spille i flere av Waters' filmer under artistnavnet Divine. Milstead vokste opp like ved Waters.
På sekstenårsdagen sin fikk Waters et videokamera i presang fra mormoren. Fire år senere laget han sin førte film: kortfilmen Hag in a Black Leather Jacket. Ifølge ham selv ble den vist bare én gang. Det skjedde på en bohemcafé.
Han begynte å studere film på New York University, men det var ikke riktig det han hadde forestilt seg på forhånd. Han uttalte:
I 1966 lagde Waters sin andre film: Roman Candle, som var den første med Divine på rollelisten. Januar samme år ble Waters og noen venner utvist fordi de røykte marijhuana på skoleområdet. Dermed returnerte Waters til Baltimore, hvor han startet arbeidet på den første langfilmen sin, Eat Your Makeup, som ble ferdig i 1968.
For å lage de første filmene sine, grunnla Waters sammen med andre unge filmfolk produksjonsselskapet Dreamlanders. Filmene til dette selskapet var noen av de første som ble plukket ut til distribusjon av New Line Cinema.
Gjennombrudd og senere karriere
Da Waters regisserte Pink Flamingos i 1972, oppnådde han og filmen kultstatus. Filmen sprengte grenser for hva som var lovlig å vise av tabuer på kino i USA. Han kalte den og de to neste filmene hans, Female Trouble (1974) og Desperate Living (1977), for The Trash Trilogy.
På 80-tallet ble filmene hans mindre kontroversielle og la seg tettere opp mot hovedstrømmen. Polyester (1981 og Hairspray (1988) beviser dette. Sistnevnte var den siste filmen som Divine spilte i før han døde av åndedrettsfeil som følge av pustestopp i søvne.
Etter å ha regissert Cry-Baby (1990) med Johnny Depp, Massemor (1994) med Kathleen Turner, Pecker (1998) med Edward Furlong og Cecil B. DeMented (2000) med Melanie Griffith, fant Waters fram den gamle kontroversielle stilen igjen med filmen A Dirty Shame (2003) med Tracey Ullman og Jackass-stjernen Johnny Knoxville.
Bibliografi
Waters har publisert flere samlinger med ting han har skrevet, inkludert:
Fotosamlinger:
Sitater
“Hobbien min er ekstrem katolsk atferd – FØR reformasjonen.”
”Noen kaller meg regissør, produsent og filmskaper. Jeg liker å kalle meg pubertetskonge.”
“For meg handler underholdning om dårlig smak. Hvis noen kaster opp mens de ser på en av filmene mine, er det som stående applaus. Men man må huske at det er noe som heter god dårlig smak og dårlig dårlig smak.”
Konfliktåret 1932
Dødsfall
…
John Waters
Sitater
”Jeg er stolt over at ingenting av verkene mine har noen sosialt forsonet verdi."
”Jeg ville likt å lage en film for veldig nevrotiske barn. Men kanskje har jeg allerede gjort det. Jeg har vist fram filmene mine på barnebursdagsselskaper, og de har elsket dem – akkurat som om det var et Punch and Judy-show.”
”Jeg elsker Judy Garland, men hvis en reporter kommer hjem til meg, skal jeg ikke spille musikken hennes. En homse som elsker Judy ville vært som at en svart mann ser på trubaduropptredener."
”Hvem i all verden vil myrde Danny Thomas (en skuespiller)? Det ville ikke blitt førstesideoppslag engang.”
”Min favorittfilmidé er å lage en film hvor absolutt alt er juks; trærne, gresset, til og med sola.”
”Jeg kommer aldri til å lage en hardpornofilm, fordi det ser ut som kirurgi.”
”Som barn ville jeg alltid sitte i (filmregissøren) Williwam Castles fang, – ikke i julenissens.”
”Jeg er 100% homo, men bare 20% homo i homsemiljøet. Noen ganger føler jeg meg mer komfortabel i punk rock-klubber enn homoklubber. Det er like mange regler jeg flykter fra i homoverdenen som i heteroverdenen.”
”Noen ganger skulle jeg ønske at jeg var kvinne … slik at jeg kunne tatt en abort.”
”En filmstjerne er en som enten vil få deg full eller som vil ha sex med deg.”
Se også
Kultfilm
Didrik Cappelen (1873–1941)
Didrik Cappelen (født 17. mars 1873 på «Lilleklosteret» i Solum, død 25. september 1941 i Skien) var en norsk høyesterettsadvokat og motstandsmann. Han ble gjerne kalt Diddi til forskjell fra flere andre i Cappelenfamilien med navnene Didrik og Diderik.
Utdannelse og yrke
Han tok eksamen artium i Skien i 1890, og i 1898 ble han uteksaminert som cand.jur. fra Universitetet i Oslo. Han var dommerfullmektig fra 1898 til 1899 ved Nedenes sorenskriverembete, og ble overrettssakfører i 1899. Etter en kort tid som advokatfullmektig hos høyesterettsadvokat Jens Blom i Oslo, opprettet han egen praksis i Kviteseid i Telemark. Der tok han også imot juridiske studenter til manuduksjon. Han ble høyesterettsadvokat i 1914, og flyttet i 1918 sin advokatpraksis til Skien der han virket til han døde i 1941. «Diddi» Cappelen var fast forsvarer ved Agder lagmannsrett i perioden 1921–1941, og opptrådte som forsvarer blant annet for streikende arbeidere etter Menstadslaget. Han var styremedlem og til dels styreformann i flere industriselskaper. Han var konstituert fylkesmann i Telemark fra 1938 til 1939.
Cappelen kjøpte i 1916 Bleka gullgruve i Telemark som han solgte videre med fortjeneste i 1920
I en nekrolog i avisen Grenmar den 27. september 1941, ble «Diddi» Cappelen omtalt som ''«en av fylkets mest kjente menn og et strålende og godt menneske ... Han hadde den tiltalende og overbevisende form overfor lagretten og mange er de forsvarstaler som man vil huske ... som fylkesmann la han for dagen gode administrative evner og megen klokskap.»''
Motstandsarbeid under andre verdenskrig
Motstandsarbeidet i Telemark mot den tyske okkupasjonsmakten startet i aprildagene 1940, på advokatkontoret til Diddi Cappelen og hans sønn Didrik (Dixe) Cappelen. Deltagerne i dette motstandsarbeidet var fra starten særlig Sverre Løberg, Skien, og Carl P. Wright, Porsgrunn. Blant annet skaffet gruppen forsyninger til nordmennene som kjempet i Vinjesvingen, de organiserte motstandsgrupper i Telemark med kontakt til lignende grupper i andre fylker, drev spionasje mot tyske tropper, og spredte informasjon og propaganda mot okkupasjonsmakten.
Familie
Diddi Cappelen var født 17. mars 1873 på «Lilleklosteret» i Solum. Han flyttet i 1882 til Gjemsø kloster med familien, da faren Didrik Cappelen overtok stedet. Hovedbygningen brant i 1885, deretter bodde familien først i «Lagaardgården» på Klosterøya, senere i Tinn i Telemark. Faren bodde sist på Løberg gård i Gjerpen.
Diddi ble den 24. februar 1900 gift med Antonette («Nette») Therese von der Lippe (1876–1934) fra Grimstad. De hadde fem barn, bl.a. ovennevnte «Dixe», Hans («Hasse»), Ingrid («Linge») gift med Knut C. Langaard, og Benny som var ugift. Diddi og Nette har en rekke etterkommere idag.
Jan Anders Rustad
Jan Anders Rustad (født 29. juni 1987) er en norsk musiker og bassist. Han er best kjent som bassist i NameUs hvor han har vært siden starten i 2003. Han ble i 2007 bassist i det norske bandet Grannes. Han har utgitt 4 singler og 1 album med Grannes og i 2013 ble bandnavnet endret til 7800 og i 2015 forlot han bandet da de gikk tilbake til det opprinnelige bandnavnet.
Snežana
Snežana (kyrillisk: Снежана) er et slavisk kvinnenavn. Navnet transkriberes også som Snezjana eller Snezhana. Snježana (Сњежана) er en annen form av navnet.
Etymologi
Navnet er dannet av det slaviske ordet snežan, som betyr «snø».
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Mongkhon Wiwasuk
Mongkhon Wiwasuk (født 21. desember 1981) også kjent som Malaipet, er en profesjonell thaibokser og MMA-utøver.
Han er tidligere mester ved Lumpini stadion og Ratchadamnoen stadion. Han holder til i Sør-California. Han representerer Thailand i sesong 2 av TV-serien «The Contender Asia».
Helmut Kohls andre regjering
Helmut Kohls andre regjering var Forbundsrepublikken Tysklands regjering fra 29. mars 1983 til 11. mars 1987. Den var en koalisjonsregjering mellom CDU/CSU og FDP, og ble ledet av forbundskansler Helmut Kohl (CDU).
Youngman
Youngman (kinesisk: 青年汽车) er en kinesisk bilprodusent basert i Jinhua i provinsen Zhejiang. Selskapet ble grunnlagt i 2001 av Pang Qingnian og de bygger idag personbiler, lastebiler og busser. Byggingen skjer hovedsakelig gjennom joint venture-avtaler med andre fabriker. Pang Qingnian er styreleder, mens datteren Rachel Pang innehar posten som administrerende direktør.
Helmut Kohls andre regjering
Endringer
Youngman
Busser bygger man idag sammen med Neoplan og MAN. Eksport av disse skjer til blant annet Russland og Midtøsten. Personbilene blir bygget gjennom en avtale med blant annet Lotus, Europestar/Proton og Iran Khodro.
Foretaket uttrykte interesse for det tidligere svenske bilmerket Saab, selv etter dets konkurs i desember 2011.
Sirkumferens-privilegiet
Sirkumferens-privilegiet (sirkumferensen, cirkumferensen), var en type privilegium gitt direkte fra kongen til et gruveverk eller et smelteverk. Privilegiet definerte det enkelte verks rettigheter, og plikter, vedrørende naturressurser og arbeidskraft innenfor et visst område. Denne type privilegium forekom i Norge hyppigst under det danske eneveldet, og i starten av unionstiden med Sverige. Svenske verk fikk også tilsvarende privilegier i denne perioden.
Sirkumferensen
En sirkumferens ble gjerne målt i radius med den første anlagte gruve i et verk som midtpunkt. De største verk kunne ha en sirkumferens på fire gamle, norske mil i radius. Innenfor sirkumferensområdet hadde verket som regel enerett på utvinning av naturressurser og disponering av arbeidskraft. Innenfor sirkumferensen befant det seg derfor større arealer med skogsområde og vassdrag. Skog og vann var begge naturressurser som var essensielle i den tidlige gruvedriften. I tillegg til naturressursene var det som oftest flere bønder som drev gårder innenfor sirkumferensen. Sirkumferens-privilegiet regulerte bruken av deres arbeidskraft i verkets tjeneste. Ved ekspansjon av en sirkumferens, eller oppretting av nye verk i nærområdet til et gammelt, forekom det at forskjellige sirkumferenser overlappet hverandre.
Skog
Siden gruvedriften i Norge og Sverige lenge var basert på malmbryting ved hjelp av settved var tilgangen på trevirke svært viktig. Sirkumferens-privilegiet sikret et verk denne tilgangen ettersom verkets administrasjon måtte godkjenne all annen bruk av skog innenfor sirkumferensen. Tre fra skogene ble også brent til trekull og brukt i smeltehyttene. Ettersom myndighetene ble oppmerksomme på en stadig økende avskoging, spesielt i Trøndelagsdistriktene, ble etter hvert også sirkumferens-området viktig for å innføre tiltak mot avskoging. Flere verk fikk direkte ansvar for å holde skogsområdene ved like, og tiltak som selektering av yngre og eldre, friske og syke trær, samt nyplanting ble satt i gang. Avskogingen innenfor et sirkumferensområde er svært synlig den dag i dag, selv om det i mange områder har begynt å vokse til.
Vassdrag
Et verks enerett på bruken av naturressurser gjaldt også vassdrag. Tilgangen og råderetten over vassdrag var viktig for driften av de gruver som trengte vannhjul for pumping av grunnvann fra gruvesjaktene. Vannhjul ble også brukt til å drive større blåsebelger ved smeltehyttene.
Bønder
Bønder bosatt innenfor sirkumferensområdet ble brukt til flere oppgaver. De viktigste var fellingen og transporten av trevirke fra skogsområdene til verket, samt brenningen av trekull. Bøndene kunne også levere matvarer og drive med transport av andre varer og personer. Innenfor sirkumferensområdet ble bøndene fritatt fra den såkalte skyssplikten. Bøndene hadde derimot ikke et direkte ansettelsesforhold til verket, men jobbet på akkord. Siden et verk hadde enerett på ressurser ble verket som oftest bøndenes eneste handelspartner/arbeidsgiver. Dette førte ofte til dårlig betaling og trange kår for bønder innenfor et sirkumferens-område.
Røros kobberverk
Sirkumferensen til Røros kobberverk tok utgangspunkt i Gamle Storwartz gruve. Verkets sirkumferens var ca. fire mil i radius, men var ikke fullendt i østlig retning ettersom den møtte riksgrensen mot Sverige ca. to og en halv mil fra Røros. Sirkumferens-området på Røros ble etter hvert totalt avskoget.
Froland verk
Privilegiene gitt til Froland verk gir en god illustrasjon på ordlyden og innholdet disse privilegiene kunne ha. Av privilegiebrevet utstedt av kong Fredrik V i 1763 lyder det: Likevel var det slik at innen 1763 hadde sentrale myndigheter gått vekk fra å tildele sirkumferensprivilegier i form av en sirkel rundt verket. Frolands privilegier var derfor formulert med tanke på navngitte gårder og kirkesogn rundt verket. Essensen i privilegiene var likevel fortsatt de samme.
Løkken kobberverk
Løkken kobberverks privilegier ble utstedt i 1657. Av disse heter det at sirkumferensens utstrekning skulle regnes tre mil fra gruven «i alle Hiørner och rundt omkring i Radius 3 gamle Mil med «Gottes Glück» som Centrum. Dog maatte den ikke komme Insets Hytte (i Kvikne) paa 4 Mile nær.»
Rockingham County (Virginia)
Rockingham County er et fylke i den amerikanske delstaten Virginia. Dets administrative sete (county seat) er Harrisonburg.
Deler av Shenandoah nasjonalpark ligger i fylket.
Fylket er oppkalt etter den engelske politikeren Charles Watson-Wentworth, 2. marki av Rockingham, som støttet det amerikanske kravet om uavhengighet.
Russell County (Virginia)
Russell County er et fylke i den amerikanske delstaten Virginia.
Leirskogen
Leirskogen (Lærskogen) er en bygd, en grunnkrets og et kirkesogn i Sør-Aurdal kommune, Innlandet fylke.
Bygda ligger langs fylkesvei 234 mellom Breidablikk i Sør-Aurdal og Madslangrud i Etnedal. Ved Breidablikk er det veidele mot fylkesvei 219 mellom Bagn og Bruflat. Ved Madslangrud er det veidele mot fylkesvei 33 som går vestover mot Aurdal og østover mot Dokka.
Tidligere hadde Valdresbanen stopp i østre del av bygda ved Etna stasjon. I vest hadde banen stopp ved Tonsåsen stasjon.
Geografi og befolkning
Leirskogen ligger ved foten av de siste utløperne fra Jotunheimen, på sydsiden et bergparti som går over i en stor skogsvidde som brer seg ut mellom Begnadalen og Etnedalen. På grunn av den sydvendte plasseringen er somrene varme, men da bygda ligger værutsatt til kan vintrene være harde. Største delen av bygda ligger mellom 550 meter og 750 meter. Toppene i bergpartiet nord for bygda stopper rett under 1000 meter. Nordre del av bygda er berglendt mens de sentrale og sørlige delene av bygda ligger på morenesand, myr og nedbrutt flisfjell.
I Valdres omtales nordover som «oppover dalen», og nordskogen ligger mer vest for resten av bygda enn nordenfor. Dette har delvis sammenheng med at «oppover» i hoveddalføret er ganske mye vestover og dermed er lokalt «nordover» mer eller mindre NV i hoveddalføret. Bygda som ligger omtrent øst–vest får da «nord» omtrent rett mot vest.
For tiden bor det litt over 200 innbyggere spredt ut i bygda. Det er barnehage i grendahuset, «Nyskula», midt i bygda, som tidligere også rommet en skole. Den eldre skolebygningen, Gamleskula, som står noe lengre nord i bygda er omgjort til bolig.
Tidligere var det en enda eldre skole i bygda, «Skulehuset», som ble brukt som materialer når Leirskogen kirke (kapellet) ble bygd, og er i dag skipet på kirkebygget.
Historie
Den gamle kongsvegen mellom øst- og vestland går gjennom bygda og er delvis ryddet og rekonstruert. Det sies at Olav den hellige overnattet på en gard som het Brage når han var på en av sine kristningsferder. I dag finnes fortsatt en gård ved navn Braka, men det er antatt at garden Brage lå på det som i dag blir kalt Stabburshaugen hvor det fortsatt finnes gamle hustufter. På Langødegård er det funnet pilspisser, sverd og spyd, så det er antatt at det i tidligere tider kan ha vært kamper i området.
Helt nord i bygda ved Breidablikk er det en kilde. Ifølge sagnet skal Olav den hellige ha stoppet her på kristningsferden i 1023. Hærfolket han hadde med seg var tørste og Olav stakk sverdet i bakken og med ett sprutet det friskt vann frem under en stein. Rundt om i landet finnes det flere slike Olavskjelder, og de har lignende sagn. Som de andre kildene skal også denne ha helbredende virkning, selv om det de siste årene er reist et advarselsskilt om at vannet inneholder farlige mineraler.
Gardsnavn i bygda domineres av navn som indikerer ødegårder og hustomter. I eldre papirer bli også byda omtalt som et seterlag så det er antatt at bygda døde ut under Svartedauen på lik linje med mange andre små bygder. I dag finner en igjen navn som viser dette, blant annet i navnet til gården Skaraseteren. Navn som viser at bygda var utdødd går igjen i navn som Storødegård (Storigarden), Langødegård (Langigarden), Nerødegård (Nerigarden), Mikkjelsødegård (Mess), Øvre og nedre Tømto og Hafton.
Dagens Leirskogen kirke er bygd i 1924 som kapell og står sentralt i bygda. Kirken er delvis bygd av materialer fra det gamle Skulehuset. Før dette kirkebygget var bygda uten kirke, men et sagn forteller om et ferdakapell som skal ha stått på grunnen til gården Storødegård, og da sannsynligvis ved traseen til den gamle kongsvegen.
Under andre verdenskrig og Operasjon Weserübung rykket tyske styrker frem gjennom bygda for å gå rundt norske styrker som trakk seg tilbake fra Høljarast og mot Tonsåsen. Disse støtte så på norske styrker ved Breidablikk hvor det kom til harde kamper. Tidligere under kampene var det trefninger mellom en skiløperpatrulje i Mørkedalen og tyske fremrykkende styrker nede i dalbunnen. Det ble skutt to soldater fra denne patruljen fremme på berget ved Bjørneskardet.
Bygninger nå ved Valdres folkemuseum
Haftonbygningen fra gården Hafton er flyttet til Valdres Folkemuseum. Bygningen er tømret i 1763 av byggmester Engebret Madslangrud. Over døra ute henger det ei hustavle. Rundt dørene, både oppe og nede, er forskjellige tømmermerker hogd inn. Dette er de som var i bruk på 1700- og 1800-tallet i bygda. Bygningen har et stort kjøkken som er spesielt. Det har idag et matskåp, et stort firkantet roskåp, matbord, fastbenk, bordkrakk, slagur, himmelseng, skakastol for linveving, rokk, peis med peiskrå, et soverom uten vindu som ble brukt som barselrom. Vasskleven hadde vasstamp og mathyller, blant annet for melk. Fra gangen går det trapp opp til salen i andre etasje. Her var det omgangsskole før Skulehuset ble bygd.
Næringsliv
Næringslivet er tradisjonelt jord- og skogbruk, et par mindre anleggsfirma, og flere små IT-firma innen konsulentvirksomhet. Bygda har to nokså uortodokse bedrifter, den ene er Valdres skigard som produserer skigard som halvfabrikata mens den andre er Dagnys Strikkestugu, som produserer strikkede plagg for salg på egne salgsmesser. Begge bedriftene arbeider med tradisjonsbundne produkter.
Det er ikke kjøpesentre eller lokalbutikker i bygda.
Friluftsliv
Bygda har gode muligheter for organisert og uorganisert idrett og friluftsliv. Det er lysløype ved Nyskula, og oppkjørte og preparerte løyper på vinteren. Løypenettet er en del av et løypenett som strekker seg via Tonsåsen til hyttefeltene nord for Aurdal og videre nordover. På sommeren brukes den nyryddete traseen til Kongsvegen for fritidsaktiviteter, og det er en opparbeidet badeplass i Milevatnet.
Det har i lang tid vært et solid skyttermiljø i bygda, og det er bygd opp en bane for miniatyrskyting i kjelleren på Nyskula. Flere er tilsluttet Begna Skytterlag og kan vise til gode plasseringer ved landsskytterstevnet. Tidligere var det utbygd skytebane i bygda, men de lokale skytterlagene bruker nå en skytebane i Hølera.
Navnestrid
Lokale omtaler bygda som Lærskogen, og ikke Leirskogen. Bakgrunnen for det offisielle navnet «Leirskogen» er at Olav den hellige slo leir i bygda, men en kan med rette stille spørsmål ved om dette navnet ville være det riktige om navnet kom fra denne tidsepoken. Det lokale navnet «Lærskogen» henspiller på flisfjellet som ligger i dagen i store deler av bygda, – lær. En annen bygd som har beholdt en slik skriveform er Lærdal.
MAL Magyar Alumínium Termelő és Kereskedelmi Zrt.
MAL Magyar Alumínium Termelő és Kereskedelmi Zrt., (engelsk: MAL Hungarian Aluminium, tysk: Ungarische Aluminium Produktions und Handels AG (MAL AG)) er et selskap etablert 1995 i fylket Veszprém i Ungarn. Selskapet er spesialisert i produksjonen av aluminium og relaterte produkter. Det ble etablert i forbindelse med privatiseringen av statlig ungarsk aluminiumindustri.
Historie
Selskapets største anlegg ved starten var Aluminiumoxidfabrikken i Ajka og aluminiumsmelteverket i Inota.
Selskapet ble omstrukturert i 1997/1998 og delt i flere divisjoner, herunder MAL-Product S.R.L. i Romania og et Handels GmbH (MAL-Deutschland GmbH) i Tyskland. 2001 ble selskapet flertallsaksjonær i det slovenske SILKEM d.o.o. som produserer zeolitt og aluminium i Kidričevo. Videre kjøpte konsernet i 2004 selskapet Rudnici Boksita Jajce som driver en bauksittgruve nær Jajce i Bosnia. Den 31. januar 2006 ble bauksittsmelteverket i Inota nedlagt og to ovner ble tatt i bruk for omsmelting av skrot. 1. juni 2007 ble produksjonsanleggene for aluminium halvfabrikata i Inota solgt til firmaet INOTAL Aluminiumverarbeitungs GmbH.
Hele virksomheten er sertifisert etter ISO 9000 (9001) (kvalitetsstyring) og dessuten ISO 14000 (14001) (miljøstyring).
Barry Maguire
Barry Maguire (født 27. oktober 1989 i Tiel) er en nederlandsk fotballspiller. Maguire, som er midtbanespiller, spiller for Sarpsborg 08 i Tippeligaen. Han har tidligere spilt for Den Bosch, Utrecht og VVV-Venlo. Maguire, som har irsk far, har spilt landslagsfotball for aldersbestemte lag for henholdsvis Irland og Nederland.
Andrew Dickson White
Andrew Dickson White (7. november 1832 i Homer i New York, død 4. november 1918) var en amerikansk historiker og diplomat.
MAL Magyar Alumínium Termelő és Kereskedelmi Zrt.
Historie
70-75 % av produksjonen går til eksport til vesteuropeiske land.
Andrew Dickson White
White var som historikerne en av opphavsmennene til konflikttesen (conflict thesis), som hevder at vitenskap og religion historisk har ligget i konflikt med hverandre. Denne teorien er blitt overveiende forkastet av senere vitenskapshistorikere.
MAL Magyar Alumínium Termelő és Kereskedelmi Zrt.
Historie
4. oktober 2010 sprakk en dam som inneholdt ca 600,000 – 700,000 kubikkmeter rødslam som spredte seg ut over et 40 kvadratkilometer stort område. I de nærliggende landsbyene Kolontar og Devecser døde minst ni mennesker og ca 150 ble skadet.
* Se hovedartikkel: Giftutslippet i Ungarn 2010
Situation Normal All Fucked Up
Situation Normal All Fucked Up er et musikkalbum med Don Martin, utgitt i 2005. Dette er hans hittil siste engelskspråklige plate som soloartist.
MAL Magyar Alumínium Termelő és Kereskedelmi Zrt.
Historie
Den ungarske nasjonalforsamlingen vedtok 12 oktober 2010 å nasjonalisere selskapet for få kontroll over opprydningsarbeidet og pengene som brukes til dette. Ungarsk politi tok kontroll med selskapets kontorer og anlegg
Tangipahoa Parish
Tangipahoa Parish er et fylke i den amerikanske delstaten Louisiana. Det ligger i de sørøstlige delene av staten og det grenser mot delstaten Mississippi i nord, Washington Parish og St. Tammany Parish i øst, St. John the Baptist Parish i sør, og mot Livingston Parish og St. Helena Parish i vest.
Tangipahoa Parish totale areal er 2 132 km² hvorav 85 km² er vann. I 2010 hadde fylket 121,097 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Amite.
Qaqortoq kommune
Qaqortoq kommune er en tidligere kommune i Vestgrønland landsdel. Den lå på sydvestkysten av Grønland.
Navn og våpenskjold
Navnet Qaqortoq betyr «Det Hvite». Det danske navnet er Julianehåb. Grunnen til det grønlandske navnet vites ikke, men kan ha med alle fuglene som holdt til der boplassen opprinnelig lå, ved at fuglene lettet når man ankom stedet med båt, og etterlot seg hvit avføring på steinene. En annen mulig kilde til navnet er at Hvalsey kirke, som er fra 1300-tallet, opprinnelig var hvitkalket, og var i sin tid en dominerende bygning i byen.
Det danske navnet har byen etter Dronning Juliane Marie av Danmark og Norge.
Våpenskjoldet får i blått og hvitt. Nederst er et hvitt anker på blå bakgrunn. I forlengelsen av ankeret oppover blir det til en skålvekt, tilsvarende den som Justitia bærer.
Geografi og klima
Kommunen ligger helt syd på Grønland, noe som gir et mildt klima i grønlandsk målestokk. Den ligger på en breddegrad som ligger rett nord for Bergen.
Saarloq er den sydligste bygda, og med sin beliggenhet på en øy ytterst i fjordsystemet er dette den mest værharde bygda i kommunen. Saarloq ligger ca. 20 km syd for Qaqortoq, kommunens eneste by og administrative sentrum.
Eqalugaarsuit ligger i ly av 4-500 meter høye fjell, inne i fjordsystemet. Fjellene ligger både mot syd og nord, og gir bygda et stabilt og rolig klima. Bygda ligger 12,5 km sydøst for Qaqortoq.
Qassimiut ligger også ut mot havet, men er ikke fullt så værhardt som Saarloq. Denne bygda ligger ca. 60 km vest for Qaqortoq.
Nærheten til havet er med og stabiliserer temperaturene i de havnære bygdene i forhold til Qaqortoq og Eqalugaarsuit, men gir noe mer bedbør. Årlig middeltemperatur for de tre bygdene er ca. -4 til -2°C, med middeltemperaturer i august på +6 til +8°C, og i januar og -8 til -9°C i januar. Årlig nedbørsmengde her er 900-1 000 mm. Av dette kommer ca. 40% i månedene juli-september.
Byer og bygder
Kommunen har én by og tre bygder:
.gy
Eksterne lenker
Toppdomän
Quatá
Quatá er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
U17-EM i fotball for menn 2008
U17-EM i fotball for menn 2008 ble arrangert i Antalya i Tyrkia i 2008.
Telipna
Telipna er en slekt av dagsommerfugler som hører til underfamilien Poritiinae i den artsrike familien glansvinger (Lycaenidae).
Utseende
Små til middelsstore (vingespenn 25-50 millimeter), slanke sommerfugler som etterligner giftige sommerfugler i slekten Acraea eller målere (Geometridae) og overflatisk ligner sterkt på disse. Oversiden er mer eller mindre oransje, oftest med mer eller mindre mørk ytterkant.
Levevis
Disse artene lever i tett, mørk skog. Larvene løever av å skrape alger, blågrønnbakterier, lav og lignende fra trestammer. Ulikt det fleste andre Liptenini er de ikke assosiert med maur.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika sør for Sahara, de fleste artene i de vestlige og sentrale delene.
Systematisk inndeling
thumb|300px| De to første radene er Telipna-arter. Bildet er i svart/hvitt
Marijke Berdahl
Marijke Berdahl (født 5. februar 1981) er tidligere leder i Rød Ungdom og tidligere medlem av landstyret til RV/Rødt. Hun studerer pedagogikk ved Universitetet i Oslo.
Berdahl overtok som leder etter Eivind Rutle, og var leder under rettsprosessen der Rød Ungdom ble dømt for brudd på åndsverksloven, etter den mye omtalte skolebokaksjonen. Berdahl sa seg villig til å gå i fengsel for gratis skolebøker, men organisasjonen ble i stedet idømt en foretaksbot på 25 000 kr og en erstatning til forleggerforeningen på 100 000 kr.
Berdahl sto på kumulert plass på Oslo RVs kommunestyreliste ved Kommune- og fylkestingsvalget i 2007.
The Rejuvenation of Aunt Mary
The Rejuvenation of Aunt Mary er en amerikansk stumfilm fra 1914, regissert av Edward Dillon.
Handling
Jack Denham er foreldreløs, men blir adoptert av sin tante: Mary Watkins, en velstående kvinne. Men tante Marys kjæreste får et tilbud om en stilling i byen, som han takker ja til - ettersom han har blitt lei av tante Mary, og griper denne muligheten til å forlate henne. Det går deretter en del år, og mannen kommer aldri tilbake. Når Jack blir eldre ender tante Mary ham til college, og hun blir værende alene sammen med sine to tjenere: Lucinda og Joshua.
På college får Jack snart tre gode venner: Burnett, Mitchell og Clover. Men Jack blir utvist fra college, på grunn av brudd på regelverket deres. Tante Mary skriver til sin advokat, Mr. Stebbins, for å passe på Jack. Vennene til Jack forsøker å muntre ham opp, og de går på byen for å drikke. Mitchell har en liten pistol som han viser til de andre, og Jack undersøker den.
Kristina Hillmann
Kristina Hillmann (født 5. september 1991) er en tysk landhockeyspiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på sjuendeplass med det tyske landslaget.
Giorgi Msjvenieradze
Giorgi Msjvenieradze (georgisk: გიორგი მშვენიერაძე, russisk: Георгий Петрович Мшвениерадзе – Georgij Petrovitsj Msjvenieradze; født 12. august 1960 i Tbilisi i nåværende Georgia) var en sovjetisk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva og 1988 i Seoul.
Også faren Petre Msjvenieradze var olympisk vannpolospiller.
Slädotjåhkkå
Slädotjåkkå er et fjell i Stora Sjöfallets nasjonalpark, på nordsiden av Akkajaure i svensk Lappland. Fjellet har to topper som er ganske jevnhøye. Begge toppene når over kote 1720, men eksakt høyde er ikke oppgitt.
Queiroz
Queiroz er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Livia Medullina
Livia Medullina Camilla (levde 1. århundre e.Kr.) var den andre forlovede til keiser Claudius. Hun var datter av M. Furius Camillus, konsul 8 e.Kr., som var en nær venn av keiser Tiberius. Hennes adoptivbror var L. Arruntius Camillus Scribonianus, som tjente i 32 e.Kr. Som konsul sammen med Gnaeus Domitius Ahenobarbus.
Hun var forlovet med Claudius etter hans første forlovelse med sin slektning Aemilia Lepida som ble butt av Augustus omkring 8 e.Kr., på grunn av hans ugunst overfor Aemilia's foreldre. Tiberius presset trolig fram den nye forlovelsen for å belønne hans venn med en tilknytning til keiserfamilien. Forlovelsen mellom Medullina og Claudius er bekreftet utenfor historiske nedtegnelser av en bevart inskripsjon reist av Medullina's pedagogue. Tilegnelsen er til Medullina Camilli f. Ti Claudi Neronis Germanici sponsa (Medullina, datter av Camillus, forlovet med Ti. Claudius Nero Germanicus).
Svetonis skriver at Medullina plutselig ble syk og døde på bryllupsdagen med Claudius, muligens i år 9 eller 10 e.Kr..
Medullina's bror Scribonianus var den som utløste det første større forsøk på coup d'etat i Claudius' regjeringstid, mens han var guvernør i Dalmatia i 42 e.Kr.
Vegard Bruun Wyller
Vegard Bruun Bratholm Wyller (født 10. januar 1972 i Oslo) er en norsk lege og lærebokforfatter.
Han tok sin doktorgrad ved Universitetet i Oslo i 2007 med en studie av kronisk utmattelsessyndrom/ME hos ungdom.
Wyller har skrevet bokserien «Det friske og Det syke mennesket I-VI : cellebiologi, anatomi og fysiologi : mikrobiologi, patofysiologi, farmakologi, klinisk medisin», en serie med tolv lærebøker som dekker pensumkravene på sykepleierstudet. Bøkene dekker temaene anatomi, fysiologi, biokjemi, ernæring, mikrobiologi og infeksjonssykdommer, generell patologi, klinisk medisin (sykdomslære) og farmasi.
Han er sønn av Thomas Christian Wyller og bror til Torgeir Bruun Wyller og Trygve Wyller.
Fredrik August II av Sachsen
Fredrik August II av Sachsen (født 18. mai 1797 i Dresden, død 9. august 1854 i Brennbüchel, Tirol, Østerrike), med det fulle navnet Frederick Augustus Albert Maria Clemens Joseph Vincenz Aloys Nepomuk Johann Baptista Nikolaus Raphael Peter Xavier Franz de Paula Venantius Felix, var konge i kongeriket Sachsen fra 6. juni 1836 til 9. august 1854 og medlem av Huset Wettin.
Helmut Kohls tredje regjering
Helmut Kohls tredje regjering var Forbundsrepublikken Tysklands regjering fra 12. mars 1987 til 18. januar 1991. Den var en koalisjonsregjering mellom CDU/CSU og FDP, og ble ledet av forbundskansler Helmut Kohl (CDU).
Endringer
Radio Alarmclock EP
Radio Alarmclock EP er en EP med Don Martin, utgitt i 2002.
(I’d Like to Be In) Charlie’s Shoes
«(I'd Like to Be In) Charlie's Shoes» (Noen ganger simpelthen kjent som «Charlie's Shoes») er en amerikansk sang, skrevet av Roy Baham.
Versjonen til Bill Walker ble innspilt 20. november 1961 i Nashville, Tennessee, og utgitt på singlen Columbia i februar 1962. Produsent var Don Law. B-siden var «»
«(I'd Like to Be In) Charlie's Shoes» ble også utgitt på LP-platen Greatest Hits
Norsk versjon
Pirre-P. har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Charlies sko».
Listeplasseringer
Sangen var den eneste nummer én-countryhiten i Walkers karriere. Den lå i 23 uker på Billboard Hot C&W Sides-listen og på førsteplassen i to ikke-sammenhengende uker.
Invercargill
Invercargill (maorisk: Waihōpai) er den sørligste og vestligste storbyen på New Zealand. Den er også en av de sørligste byene i verden. Det er kommersielt og administrativt senter i Southland-regionen.
Invercargill lufthavn ble brukt som forsyningsbase for Operasjon Deep Freeze i 1950-årene. Air New Zealand har daglige flyvinger til Wellington og Christchurch.
Med glorien på snei
Med glorien på snei er en svensk filmkomedie fra 1957, i regi av Hasse Ekman. Hovedrollene spilles av Sickan Carlsson, Hasse Ekman, Sture Lagerwall og Yvonne Lombard.
Handling
Birgitta Lövgren arbeider som sekretær ved forlaget til Per-Axel Dahlander. Under pseudonymet Eurydice skriver Birgitta sin egen roman som hun sender anonymt til Anders Dahls forlag. Historien kretser rundt en sykepleier som i økende grad har drevet bort fra ektemannen sin, og som samtidig nærer varme følelser overfor sjefen sin.
Men Birgittas ektemann, Vera Alm, har en elskerinne som påstår at hun har skrevet denne romanen. Men Birgitta kan ikke avsløre løgnene sine, ettersom hun ikke ønsker at noen skal vite at det egentlig var hun som hadde skrevet romanen - spesielt ikke sjefen hennes.
Elise Eskilsdotter
Elise var datter av en ridder fra Skåne, og giftet seg med den norske ridder Olav Nilsson i 1430. I 1455 ble hennes ektefelle myrdet av den mektige tyske tilstedeværelsen i daværende hansastad Bergen. Hun var eier av lenet Ryfylke, som hun arvet etter ektemannens død, og fra 1460-tallet og videre på 1470-tallet førte hun og hennes barn åpen krig mot den tyske handelsstanden i Bergen ved å begå piratvirksomhet mot deres handel. Hun var også en motstander av det danske styre over Norge. I 1468 konfiskerte Christian I av Danmark hennes len med den grunn at han ikke lenger hadde tillit til hennes lojalitet. Lik mange andre norske adelsmedlemmer var hun mot det danske styret av Norge.
A Relic of Old Japan
A Relic of Old Japan er en amerikansk stumfilm fra 1914, regissert av Reginald Barker og Thomas H. Ince.
Handling
Baron Yoshoto, en gammel samurai fra Japan, liker overhodet ikke at sønnen Koto skal reise til USA for å fullføre utdannelsen sin - men faren blir til slutt overtalt. Koto tar farvel med kjæresten sin, og lover faren at han aldri skal bli påvirket av amerikanske skikker eller livsstilen deres. Men han lover å returnere til hjemlandet, som en ekte samurai. Ett år senere møtes Koto og Jim Wendell, en kjeltring og lurendreier.
Wendell introduserer Koto for en søt ung kvinne, Annette Walsh, og de ender opp med å gifte seg. Når Baron Yoshoto får høre om Kotos ekteskap, gjør han sønnen sin arveløs. Men Annette, som bare hadde giftet seg med Koto fordi han kom fra en velstående familie, forlater ham snart - og hun blir i stedet sammen med Jim Wendell. Koto følger etter dem, og kveler Annette til døde.
Anton Storch
Anton Storch (født 1. april 1892 i Fulda, død 26. november 1975) var en tysk snekker og politiker (CDU). Han var Tysklands arbeidsminister fra 1949 til 1957.
Anton Storch ble født inn i en arbeiderfamilie og vokste etter sine foreldres tidlige død, opp på barnehjem (Waisenhus). Etter folkeskolen gikk han i snekkerlære. Han deltok som soldat i første verdenskrig.
Storch fant tidlig veien til de kristelige arbeiderforeningene, og var 23 år gammel sekretær i Zentralverband der christlichen Holzarbeiter. Etter første verdenskrig var han for en kort tid leder for Christlichen Gewerkschaften i Hessen, inntil han i 1931 ble leder av Allgemeiner Deutscher Gewerkschaftsbund i Niedersachsen. I 1933 måtte han forlate alle politiske verv og arbeidet deretter som forsikringsagent. Ved utbruddet av andre verdenskrig var han i brannvernpolitiet.
Storch var medlem av Forbundsdagen i fire valgperioder, fra 1949 til 1965.
Mustafa III
Mustafa III (arabisk: مصطفى الثالث, født 28. januar 1717 i Konstantinopel i Det osmanske rike, død 21. januar 1774 samme sted) var sultan av Det osmanske rike.
Bakgrunn
Han var en de yngre sønner av Ahmed III og moren Mihrişah Kadın. Til hans makttiltredelse levde han avsondret i Kafes i Topkapı-palasset og utviklet seg til dikter og lærd. Mustafa studerte astrologi, litteratur, medisin så vel som osmansk og islamsk historie. Han var også interessert i religiøse stridssamtaler.