cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
TCP
TCP-porter
TCP bruker portnummer for å identifisere sender- og mottakerapplikasjoner. Applikasjonen på hver side av en TCP-forbindelse får tildelt et 16-bit unsigned portnummer. Porter er kategorisert i 3 grunnleggende kategorier: kjente, registrerte, og dynamiske/private. De kjente portene er tildelt av Internet Assigned Numbers Authority (IANA) og er typisk brukt av systemnivå eller rotprosesser. Velkjente applikasjoner som kjører som tjenere og venter passivt på tilkoblinger fra klienter bruker typisk disse portene. Noen eksempler på slike er: FTP (21), Telnet (23), SMTP (25) og HTTP (80). Registrerte porter blir typisk brukt av brukerapplikasjoner som midlertidige kildeporter når tjenere kontaktes, men disse portene kan også identifisere kjente tjenester registrert av en tredjepart. Dynamiske/private porter kan også bruke av sluttbrukerapplikasjoner, men blir ikke så ofte brukt på den måten. Dynamiske/private porter har ingen mening utenfor en bestemt TCP-forbindelse. TCP-portnummeret lagres i et felt på 16-bit i TCP-hodet, og 65535 porter er dermed tilgjengelige.
Utviklingen av TCP
TCP er en kompleks protokoll og fortsatt under utvikling. Selv om betydelige utvidelser har blitt gjort og foreslått siden TCP ble dokumentert i RFC 793 i 1981, har den grunnleggende funksjonaliteten få endringer. RFC 1122, Host Requirements for Internet Hosts, oppklarte noen implementasjonskrav for TCP protokollen. RFC 2581, TCP Congestion Control som er en av de viktigste TCP relaterte RFCene i de senere år beskriver oppdaterte algoritmer for å unngå urimelig metning. I 2001 ble RFC 3168 publisert som beskriver explicit congestion notification (ECN) som er en mekanisme for å varsle om metning i nettverket. I dag brukes TCP til tilnærmet 95 % av all Internett trafikk. Vanlige applikasjoner som bruker TCP er blant annet HTTP/HTTPS (world wide web), SMTP/POP3/IMAP (e-post) og FTP (filoverføring). Den vidstrakte bruken vitner om at de opprinnelige utviklerne gjorde en svært god jobb.
Alternativer til TCP
TCP er imidlertid ikke like godt egnet til alle applikasjoner. Derfor har nyere transportlags-protokoller blitt utviklet for å takle noen av svakhetene. For eksempel trenger sanntidsapplikasjoner ofte ikke, og vil lide av TCP's pålitelige leveringsmekanismer. I slike applikasjoner er det ofte bedre å ha litt tap, feil eller metning enn å prøve å tilpasse seg. Noen eksempler på slike applikasjoner er sanntids-strømmer av multimedia (som Internett-radio), sanntidsspill og IP-telefoni. Slike applikasjoner kan velge å bruke andre transportlagsprotokoller som for eksempel User Datagram Protocol (UDP), Stream Control Transmission Protocol SCTP), eller Datagram Congestion Control Protocol (DCCP)
Ulvsvåg
Ulvsvåg, tidligere også Ulfsvåg og Ulsvåg (lulesamisk: Ulsváhke), er ei bygd i Hamarøy kommune i Nordland, ca. 30 km fra Innhavet og ca. 15 km fra kommunesenteret Oppeid. E6 går tvers gjennom bygda. De fleste innbyggerne bor i Nausthågen, og sentrum, med butikk, gjestgiveriet, verksted og bensinstasjon, blir populært kalt Krysset. Men også i Grimsosen (mot vest), Aksla (nederst i Ulvsvågskaret) og på Moan (mot sør) bor det folk.
Ulvsvågskaret har i mange år vært en stor utfordring for tungtrafikk om vinteren, og det vurderes derfor å bygge en tunnel gjennom skaret.
Ulvsvåg fikk, ifølge historiene, navnet sitt på grunn av at vikingen Ulv valgte å bosette seg der. Det sies også at Ulv kom i klammeri med høvdingen fra Drag på falkreiret og hugget av ham hodet.
Siddis Sportsklubb
Siddis Sportsklubb, bedre kjent som FC Show, (stiftet 9. september 2005) er et idrettslag fra Stavanger, som driver med håndball, fotball, cheerleading, innebandy, rugby og amerikansk fotball.
Fotball
FC Show består av spillere fra hele byen, men har siden 2007-sesongen spilt sine hjemmekamper i Kvernevik. Herrelaget spiller i 4. divisjon, men spilte i 2011 i 5. divisjon, damene spiller 7-er fotball (avd 1). Klubbens leder var Øyvind Sørensen, men det er nå Mike McNeil som har tatt over. Øyvind Sørensen er forsatt øverste sjef for fotball avdelingen. Trener i 2012 var Mentor Muller med Per Allan Hansen som assistent. 2013 tok Hansen over som hovedtrener sammen med Eddie Rhamiri. Etter at sistnevnte forsvant fra klubben kom Tommy med far Gunnar Nicolaisen inn som assistenter for Per Allan Hansen. Drakten består av rosa trøye og svart shorts og rosa strømper. Klubbens målsetting er, å være i kvartfinalen i Mesterligaen innen en 10 års periode. På kort sikt: Etablere seg i Rogalands distriktet.
FC Show under navnet Siddis Sportsklubb er en inkluderende idrettsklubb som satser på idrett og veldedighet.
Mediadekning
Klubben har vært mye i media siden den ble stiftet. Blant annet for veldedighetskalenderen som FC Show laget i 2007. Blant bidragsyterne til kalenderen finner vi blant andre Martin Schanche, Vidar Johnsen, Trond Birkedal, Allan Gaarde, Jørgen Tengesdal, Hannes Sigurdsson og Hans Petter Hansen. Klubben samlet inn 70 000 kroner ved auksjon av «dater» på Valentins dag og frivillige gaver fra bedrifter som skulle brukes til en Kypros-tur for pasienter på barneavdelingen ved SUS.
Det ble også samlet inn 7000 kroner etter at jentene fra FC Show vasket biler i våte t-skjorter. Opplegget var en dugnad der man ville gjøre noe show for å få inn penger til laget. FC Show samler inn penger til Rogaland Kreftomsorg på hver eneste hjemmekamp.
Klubben har også spilt inn en sang der Hans Petter Hansen synger i «Guttane i rosa». I november 2008 spilte de inn en ny sang sammen med stavangerbandet Fillibom-bom-boys (med bla. Ole Alexander Mæland og Rolf Kloster). Låten er en hit og ble solgt på puben Beverly til inntekt for kreft og kronisk syke barn på SUS. Sangen har tittelen «Ingen andre har d me har»
Årets siste kamp 2011 var TV2 tilstede og fikk laget en reportasje om opprykket til 4.divisjon. Der omtale de FC Show for en «kult-klubb» i Stavanger.
Odivelas-demningen
Demningen er en steinfyllingsdam som er 55 meter høy og 544 meter lang. Den brukes til irrigasjon. Reservoaret kan romme inntil 96 millioner m³ vannmasser.
Yu Jung-tak
Yu Jung-tak (født 24. mai 1960) er en sørkoreansk volleyballspiller.
Han representerte Sør-Korea under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor han ble nummer 5.
Edwin Eziyodawe
Edwin Eziyodawe (født 9. mai 1988) er en fotballspiller i fra Nigeria som er klubbløs. Han debuterte for Lillestrøm SK 14. mars 2009, da han kom inn som reserve for Arild Sundgot i en kamp mot Stabæk, og scoret sitt første tippeligamål i bortekampen mot Tromsø 18. april 2009, da han utlignet til 1–1 like før slutt, som ble sluttresultatet. Eziyodawe har også spilt for Sharks FC.
Skrøbelev Gods
Skrøbelev Gods er et dansk gods, som ble oppført i 1669. Gården ligger i Langeland kommune. Godset har en rik historie og like utenfor godset ble Langelands siste henrettelse fullført. Godset leies ut til private og firmaer til konferanser, bryllup og fest. I 2008 ble godset renovert utvendig og innvendig.
Okraina (1998)
Handling
Hovedpersonen er en vanlig bonde, Safronov Filipp, hvis fredelige tilværelse plutselig blir avbrutt når en mystisk gruppe forsøker å ta kontroll over eiendommen hans, for å utnytte olje-ressursene som finnes i området.
Monte da Rocha-demningen
Monte da Rocha er en demning i elva Rio Sado i det sørlige Portugal, provinsen Beja, Ouriqoe kommune.
Demningen er en jordfyllingsdam som er 55 meter høy og 2.000 meter lang. Den brukes til irrigasjon. Reservoaret kan romme inntil 104,5 millioner m³ vannmasser.
Stjerneskip
Stjerneskip er i science fiction superhurtige romskip beregnet på reiser mellom stjernene (Interstellare reiser).
Til forskjell fra et romskip eksisterer et stjerneskip hittil bare i fantasiverdenen. Et romskip beveger seg innenfor ett og samme solsystem, mens et stjerneskip i teorien skal bevege seg mellom forskjellige solsystemer.
Orteigprisen
Orteigprisen (The Orteig Prize) var en belønning på 25,000 dollar (som tilsvarer 340,067 dollar i 2015) som ble utlovet 22. mai 1919 av en hotelleier i New York, Raymond Orteig, til den første allierte flyver som fløy non-stop fra New York til Paris eller motsatt. Tilbudet ble gitt i et brev til presidenten i den amerikanske flyklubben, Alan Ramsay Hawley, noen få uker før Alcock og Brown med hell gjennomførte den første non-stop flyvning over Atlanterhavet.
Gejiu
Gejiu (kinesisk: 个旧; pinyin: Gèjiù) er et byfylke i prefekturet Honghe i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina. Det ligger langsmed grensen mot Vietnam.
Orteigprisen
Flere berømte flyvere forsøkte uten hell å gjennomføre turen New York–Paris før den relativt ukjente Charles Lindbergh vant prisen i 1927 med «Spirit of St. Louis». Lindbergh valgte å fly alene, selv om det ikke var noe krav for å ta prisen. Det krevde at han måtte holde seg våken og ha kontroll over flyet i mer enn 30 timer. Lindbergh var den første amerikaner noen sinne til å krysse Atlanterhavet non-stop i et fly (ikke et luftskip). Han ble omgående en nasjonal helt. Hans flyvning ble fulgt av en Lindbergh boom, da interessen for reiser med fly blomstret og aksjekursen for flyrelatet virksomhet steg betydelig.
Gejiu
Befolkningen var på 385,119 innbyggere i 1999.
Orteigprisen
1927 var et år hvor førstegangsflyvninger og rekorder i luftfarten blomstret. Rekorden for den lengste tid i luften, lengste distanse og lengste flyvning over vann ble alle slått. Lindberghs flytur førte til at han fikk Orteigprisen, og mest berømmelse av alle.
Gejiu
Kulturminner
Jernbanestasjonen i Jijie (Jijie huochezhan, 鸡街火车站), som ligger på Jijie-Gejiu-linjen, ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Administrative enheter
Det består av et subdistrikt, syv storkommuner og to kommuner:
Tour of Norway 2016 Ledertrøye
Tour of Norway 2016 ledertrøye. 121 ryttere stilte til start i Drammen 18 mai. 102 ryttere fullførte rittet.
Eksterne lenker
Offisiell resultatside
Shanghai Pudong internasjonale lufthavn
Lufthavnen har to landebaner á 3,800 meters og 4,000 meters lengde og 60 meters bredde. Den har 76 oppstillingsplasser for fly, og 50,000 m² lagerareal. Om lag 50 flyselskap har flyvninger til mer enn 130 destinasjoner i inn- og utland.
Mellom lufthavnen og det sentrale Shanghai går tunnelbanens linje 2 samt en maglev magnetbane.
Dot Richardson
Richardsen ble olympisk mester i softball i sommer-OL 1996 i Atlanta. Hun var med på det amerikanske laget som vant den første olympiske softballturneringen foran Kina og Australia. USA vant finalen mot Kina med 3 – 1.
Snøbrett under Vinter-OL 2022 – Big air menn
Big air for menn i snøbrett under Vinter-OL 2022 fant sted den 14. og 15. februar 2022 i Big Air Shougang i Beijing.
Kvalifisering
De 12 beste utøverne i kvalifiseringen gikk videre til finalen.
Finale
Finalen startet kl. 13:00 (UTC+8).
Kam (andre betydninger)
Kam eller KAM kan referere til:
El Alto
El Alto (stiftet 6. mars 1985) er en by i Bolivia med 890 533 innbyggere (2008) som er vokst sammen med byen La Paz. Byen begynte som en forstad oppe på altiplanoet over La Paz, men fikk status som eget politisk område 6. mars 1985. I 1987 fikk området status som egen by. I byen finnes Universidad Pública de El Alto og El Alto internasjonale flyplass. Byen ligger i departamentet La Paz. El Alto betyr «høyden» på spansk og ligger på rundt 4 000 meter over havet.
Historie
Området var ubebodd frem til 1903, da togterminalen for La Paz til toglinjene fra Lake Titicava og Arica ble bygget der sammen med bebyggelse for togarbeidere. En bane ned til La Paz ble åpnet i 1905. I 1925 ble flyplassen bygget for det nye flyvåpenet. Dette førte til økt bebyggelse og boområder. I 1939 ble den første skolen i El Alto åpnet. Byen fikk en voldsom vekst på 1950-tallet, da den ble koblet på vannettet til La Paz.
Norge og El Alto
Den norske bistandsorganisasjonen SAIH har prosjekter i El Alto med partneren Centro de Apoyo al Desarrollo Local (CEADL), en lokal ungdomsorganisasjon.
Richard Boushka
Boushka ble olympisk mester i basketball i OL 1956 i Melbourne. Han var med på det amerikanske laget som vant basketturneringen. Det var fjerde gangen som basketball sto på det olympiske programmet, femten lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 22. november til 1. desember. USA vant semifinalen over Uruguay med 101-38 og i finalen vant laget med 89-51 over Sovjetunionen. Boushka spilte alle åtte kampene og scoret 64 poeng for USA i OL-turneringen.
Sjæddåvv-bandet
«Sjæddåvv-bandet» er en norsk sang som ble skrevet av Øystein Sunde og utgitt mars 1979 på Sundes musikkalbum Hærtata hørt.
«Sjæddåvv-bandet» ble først fremført i NRK programmet Fotspor i havet som ble sendt 5. mars 1975. . Sangen ble også spilt i showet Hallo i luken som Sunde fremførte på ABC-teatret i 1978.
Teksten handler om Sundes oppvekst med The Shadows som forbilder, og hvordan det var å starte band, lage sin egen forsterker samt å få muligheten til øve sammen.
Sangen starter med en bende-note på Sundes gitar som er veldig lik det Hank Marvin gjorde i starten på «Man of Mystery» med The Shadows fra 1960. Ellers er det mest strofer fra Arthur Smiths «Guitar Boogie» fra 1948 som benyttes; spesielt mot slutten.
«Sjæddåvv-bandet» på samlealbum
En konsertversjon av sangen ble utgitt 30. august 2012 på livealbumet Live på Svalbard -82 (som var en bonus-CD i samleboksen Puslespill). Opptaket er fra januar 1982.
Colin Nish
Colin John Nish (født 7. mars 1981 i Musselburgh utenfor Edinburgh) er en skotsk fotballspiller som spilte for Scottish Premier League-klubben Hibernian fram til mai 2011. Mandag den 27. juni 2011 signerte han på en fri overgang for den engelske League One-klubben Hartlepool.
Nish var i Hibernian i sin ungdom, med innledet den profesjonelle karrieren i Dunfermline Athletic, der han i to perioder var utlånt til Alloa Athletic og en periode til Clyde.
I 2003 gikk han til Kilmarnock, der han fram til 2008 spilte 145 kamper og scoret 40 mål. I oktober 2007 avslo han et nytt kontraktsforslag fra Kilmarnock FC, og stod da fri til å innlede forhandlinger med sin barndoms helter i Hibernian FC som Bosmanspiller den følgende sommeren. Klubbene ble imidlertid enige om en umiddelbar overgang og Nish kunne debutere for klubben allerede 9. februar 2008 i bortekampen mot Dundee United. Han scoret sitt første mål ti minutter inn i den påfølgende hjemmekampen mot Gretna. Etter at Anthony Stokes kom til Hibernian FC fra Sunderland FC sommeren 2009, ble Nish andrevalg på spissplass og har måttet slite benken mye. Da Stokes ble solgt til Celtic FC for £1.25 millioner 31. august 2010, var manager John Hughes rask med å låne inn spissen Darryl Duffy fra Bristol Rovers, noe som mange regner som tegn på at Nish ikke har befestet sin stilling som førstevalg på topp for Hibernian FC. I april 2011 ble det kunngjort av Hibernian at Colin Nish var en av flere spillere som ikke ville få forlenget sin avtale med klubben. Kontrakten til Nish gikk ut i mai 2011. Den 27. juni 2011 signerte Nish på en fri overgang til Hartlepool i engelsk League One (nivå 3). Hartlepool har imidlertid også signert Nolberto Solano i dette overgangsvinduet, slik at Nish vil møte konkurranse om angrepsplassen.
Internsystem
Internsystem AS ble startet i 1970 av Inge Hyldmo, da med agenturet på Max Manus intercom. Max Manus ble drevet av den kjente krigshelten med samme navn.
Markedet gikk opp og ned, og akkurat som resten av markedet fikk Internsystem problemer på slutten av 1980-årene. Driften ble flyttet til egeneide lokaler på Grålum før man i 1991 flyttet til Borg Bygget på Grålum.
I 1992 var Internsystem en av 13 stiftere av kjeden GSM-Senter (som senere ble Klart Svar). Kjeden slo seg opp sammen med NetCom GSM og var en av hovedgrunnene til NetComs suksess både i oppstartsfasen og i vekstperioden.
Etterhvert ble det tydelig at butikkene i Storbyen og Binders Fredrikstad, stjal fokus fra hovedgeskjeften som var bedriftssalg så det ble besluttet å legge ned i første omgang butikkene i Sarpsborg og Grålum og rendyrke driften i Fredrikstad.
Dette var et smart grep, sammen med det at man satset helhjertet på bedriftssalg med oppsøkende bedriftssalg og NetCom sine produkter gav gode resultater. Det resulterte i at man i 2005 var den største forhandleren til NetCom utenfor Oslo-området målt i solgte abonnement og tjenester.
I 2007 ønsket kjedekontoret til Klart Svar å etablere større kontroll på distribusjonen via sine eiere MTU gruppen og NetCom. Dette innebar at Hyldmo-familien fikk tilbud om å selge butikken til Klart Svar kjedekontor. Dette tilbudet ble akseptert og Internsystem ble ett heleid selskap.
Dermed var historien til Norges eldste kommunikasjonsforhandler over for den gang. I alle fall for en stund. Selskapets driftsmidler, ansatte og lokaler ble overdratt til et nytt firma og navnet Internsystem ble lagt brakk.
Ny start
I 2008 gjenoppsto imidlertid Internsystem-navnet igjen, ved at Rune Hyldmo etablerte et selskap med samme navn. Firmaet driver med consulting og rådgivning innen Cloud Computing. Programvare og rådgivning som f.eks SalesForce og Google Apps. Dessuten driver selskapet rådgiving omkring bygging av salgsteam osv.
Peder von Cappelen
Peder Juel von Cappelen (født 1763, død 1837), Drammen, var norsk forretningsmann og politiker.
Han skrev selv navnet sitt dels som Peder von Cappelen og dels som Peder Cappelen. Av noen skal han også ha vært kalt Per Cappelen (Sellæg 2014).
Det finnes malte portretter og silhuett av ham i familiens eie, samt en byste av ham i Drammen fra nyere tid.
Familie
Peder von Cappelen var født i Skien som sønn til skipsreder, sagbrukseier m.m. Diderich von Cappelen (1734–1794) i 1. ekteskap med Petronelle Pedersdatter født Juel(l). Peder var bror til eidsvollsmannen Didrich von Cappelen (død 1828), Skien, og til grosserer Ulrich Fredrich von Cappelen (død 1820), Porsgrunn. Det var et nært vennskapsforhold mellom Peder og den eldre broren Didrich, ifølge en omfattende brevveksling, startet allerede i 1779, og som er bevart i familien.
Peder ble den 25. desember 1784 gift i Drammen med Christine Marie født Klein (1766-1849), som kom fra en religiøs familie i Drammen og var botaniker. Hun var datter av kjøpmann Peter Møller Klein (død 1780) og ektefelle Anna Catharina Lohrmann (død 1801), som eide Austad gård.
Utdannelse
Peder von Cappelen var 1780-1781 på kostskolen Kingswood School, Bristol, England. Han fikk noe forretningsutdannelse i utlandet, men i hovedsak fikk han den i farens og broren Didrichs omfattende virksomheter i Skien og flere steder i Telemark.
Forretningsvirksomhet
Peder von Cappelen slo seg 1784 ned i Drammen med en betydelig formue som farsarv. Denne formuen økte han ved trelastvirksomhet og annen handel, kjøp av flere jernverk med mere.
Peder var grosserer på Strømsø i Drammen, han fikk bygd Austad gård og han eide Cappelengården i Drammen og Eidsfos Hovedgård. Han eide Eidsfoss jernverk, Jarlsberg Verk (Konnerudverket) og Kongsberg jernverk.
Peder var en av svært få kjøpmenn fra Drammen som klarte seg godt i de økonomiske nedgangstidene etter 1814. Etter Peders død ble imidlertid hans forretninger videreført under firmanavn «Peder Cappelens Enke» med svigersønnene som innehavere. Enken var da flyttet til herrnhutermenigheten ("brødremenigheten") i den danske byen Christiansfeld. Hun og Peder hadde ingen sønner og begge deres to døtre var døde før sine foreldre. Svigersønnenes etterfølgere, Jørgen von Cappelen Omsted og John Collet Bredesen, drev etter hvert både firmaet «Peder Cappelens Enke» og seg selv konkurs. Dette ledet til flere kjente og prinsipielt viktige høyesterettsdommer om kreditorenes stilling ved flere samtidige konkurser («dommene om Peder Cappelens Enke»): Rt. (Norsk Retstidende) 1867 side 125, Rt. 1867 s. 652 og Rt. 1868 s. 243.
Politikk og samfunnsvirksomhet
Peder var den 25. februar 1814 med og underskrev fullmakt fra Drammen for representanten Nicolai Scheitlie til riksforsamlingen på Eidsvoll. Han underskrev fullmakten med navneformen Peder Cappelen. Broren Didrich, Severin Løvenskiold og to andre eidsvollsmenn fra Bratsberg, overnattet 7.-8. april 1814 på Austad hos Peder på vei til Eidsvoll.
I 1815-1817 var Peder stortingsrepresentant fra Drammen.
Han var aktiv på mange måter i samfunnslivet i Drammen, blant annet var han med og tok initiativet til å bygge den første Drammensbroen. Ved hans 50-årsjubileum som borger i Drammen fikk han «en massiv gull tobakksdåse som erkjentlighetsbevis» av «borgerrepresentasjonen» (Thomle 1896 side 98).
Han ga 10.000 riksdaler «Dansk Curant» som en av de største giverne blant de 41 ledende norske borgere som bidro til å gjøre opprettelsen i 1811 av Det Kongelige Frederiks Universitet (Universitetet i Oslo) mulig gjennom donasjoner.
Utmerkelser
Peder von Cappelen fikk Borgerdådsmedaljen og den svenske Vasaordenen.
Kto, esli ne my
Kto, esli ne my (originaltittel: Кто, если не мы) er en russisk film fra 1998, regissert av Valerij Prijomykhov.
Handling
Tenåringene Snakes og Tolya drømmer om å tjene masse penger og stjeler derfor fra byens varehus, og som et resultat havner de i en koloni.
Men etter å ha oppdaget hva ensomhet virkelig er, blir Snake ved en tilfeldighet kjent med Gennady - en gammel mann som ble avskjediget fra politiet.
Nålsundkanalen
Nålsundkanalen er en 140 m lang kunstig vannvei mellom Freifjorden og Karihavet, som skiller Aspøya fra fastlandet av Tingvoll i Møre og Romsdal.
Historikk
I lang tid har kystfolk dratt sine båtene over den smale landtungen Nålsundeidet, det korte stykket over land var både tryggere og raskere enn å seile eller ro rundt hele halvøyen. Arkeologiske funn tyder på at dette foregikk allerede i vikingtiden, og mot slutten av 1800-tallet var denne landverts ferdselsåren så mye i bruk at det var satt opp faste dra-plank, som gårdene i omegnen hadde ansvaret for å holde ved like.
Millisekund
Millisekund er en SI-enhet for måling av tid. Et millisekund er lik 10−3 sekunder. Enheten brukes i dagligtale som «et tusendels sekund». Symbolet for millisekund er ms.
Enheten brukes i idretter som bob og aking. Enheten har vært oppe til vurdering også i alpint.
1 millisekund er lik:
Og motsatt:
Santa Luzia-demningen
Santa Luzia-demningen er en demning med vannkraftverk i elva Rio Unhais (sideelv til Tajo) i det sentrale Portugal, provinsen Coimbra, Pampilhosa da Serra kommune..
Eksterne lenker
Barragem de Santa Clara
Norgesmesterskapet i alpint 1962
Norgesmesterskapet i alpint 1962 var det norske mesterskapet i alpin skiidrett. Mesterskapet ble arrangert på Bondalseidet i Ørsta fra 23. til 25. mars.
Utfor
Dato: 25. mars
Sted: Ørsta
Storslalåm
Dato: 23. mars
Sted: Ørsta
Slalåm
Dato: 24. mars
Sted: Ørsta
John Røen
John Røen (født 22. april 1903 i Rindal, død 18. mars 1979 i Rindal) var en norsk langrennsløper. Han representerte Sportsklubben Troll.
Røen deltok under vinter-OL for Norge i 1928 i St. Moritz på 50 km, men fullførte ikke løpet. Sigurd Røen, som ble verdensmester i kombinert og på langrennsstafetten i Ski-VM 1937, var John Røens yngre bror.
Blastocyst
Blastocysten har ca. 100 celler, og består av trofoblast, en ytre kappe med én-celle tykt lag, og en indre cellemasse, der cellene klumper seg sammen i ene halvdelen av trofoblasten. Det er cellene fra den indre cellemassen som senere vil utvikle seg til fosteret, og det fødte individ. Hvis man dyrker celler fra den indre cellemassen til en blastocyst i laboratoriet, kaller man cellene for embryonale stamceller.
Alex Ketrzynski
Alex Ketrzynski (født 9. august 1960) er en canadisk volleyballspiller.
Han representerte Canada under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor han ble nummer 4.
Dave Jones (volleyballspiller)
Dave Jones (født 22. august 1959) er en canadisk volleyballspiller.
Nods (Doubs)
Nods er en tidligere kommune i departementet Doubs i Bourgogne-Franche-Comté-regionen øst i Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Valdahon som tilhører arrondissementet Pontarlier. Siden 1. januar 2016 er Nods en delegert kommune og det administrative sentrumet av den nye kommunen Les Premiers-Sapins.
Bas Mulder
Sebastianus «Bas» Adrianus Wilhelmus Rudolfus Mulder (født 17. juli 1931 i Beugen en Rijkevoort i Nederland, død 10. april 2020 i Boxmeer) var en nederlandsk-surinamsk katolsk prest.
Liv og virke
Sebastianus Mulder ble født i Beugen som senere er blitt del av Boxmeer i Nederland. Han reiste som misjonær fra Nederland til Surinam i 1959.
Etter Surinams uavhengighet i 1975 fikk han surinamsk statsborgerskap. Han bodde i landet i femti år, i hele sitt aktive liv. Fader Mulder ble kjent som en 'ungdomsprest' og som en 'mediaprest' som fremsto på Radio Apintie og fra 1966 STVS. Han var viktig for utviklingen av forskjellige sportsgrener i Surinam og var formann for Surinams volleyballforbund. Han var også langdistanseløper. Under statskuppet i Surinam i 1980, da det ikke kom ut noen aviser, skrev han kritiske artikler i kirkebladet Omhoog.
Fader Mulder ble i Surinam til 2009, og ble så pensjonist i Nederland. Han ble boende i et prestefellesskap i Boxmeer. Mulder døde 10. april 2020 i en alder av 88 år, av COVID-19.
Verdenscupen i langrenn
Historikk
Antall renn per sesong har økt fra ti i den første sesongen i 1982, til det fra midten av 2000-tallet har blitt avviklet omtrent 30 renn årlig. I de årene det ikke er vinter-OL eller verdensmesterskap, kan det bli arrangert opptil 40 verdenscuprenn. De fleste rennene gås i Europa, særlig i Nord-Europa – Norge, Sverige, Finland og Russland og i Mellom-Europa – Tyskland, Frankrike, Sveits, Østerrike, Italia og Tsjekkia. Nord-Amerika, spesielt Canada, er også jevnlige arrangører av verdenscuprenn.
Det deles ut poeng til de 50 beste i hvert individuelle renn etter en poengberegningstabell. I ordinære individuelle renn får vinneren 100 poeng, mens etappevinnere i Tour de Ski og andre mini-tourer, får 50 poeng. Sammenlagtvinneren av Tour de Ski får 300 poeng og det deles ut 200 poeng til sammenlagtvinnere av mini-tourer. Det deles også ut individuelle poeng i stafetter og lagsprinter, etter sprintprologer og det gis bonuspoeng etter innlagte spurter i enkelte renn med fellesstart. Utøverne som har samlet flest poeng gjennom sesongen, vinner verdenscupen sammenlagt og får verdenscuptrofeet, som er en krystallkule som veier 9 kg. Det kåres også vinnere av delkonkurranser, som distansecupen, sprintcupen, U23-cupen og nasjonscupene. Sammenlagtvinnere av delkonkurransene får en mindre krystallkule som veier 3,5 kg.
Dersom en sesong er avsluttet med to eller flere utøvere med lik høyeste poengsum, blir utøveren med flest seire i enkeltrenn kåret til vinner. Dette har kun skjedd én gang, da Bente Martinsen vant verdenscupen i langrenn 1998/99 sammenlagt foran Stefania Belmondo. Begge hadde 768 poeng, men Martinsen vant verdenscupen da hun hadde sju rennseire mot Belmondos to.
Tidligere ble det delt ut verdenscup-poeng i renn som ble arrangert i forbindelse med verdensmesterskap og vinter-OL, men mesterskapsrennene inngår ikke lenger i verdenscupen. Vinter-OL 1994 var siste gang det ble det utdelt verdenscup-poeng i olympiske renn, og Ski-VM 1999 var siste gang i verdensmesterskap.
Verdenscupene
Det arrangeres cuper i flere kategorier for både menn og kvinner.
Nasjonscupen
Alle mannlige og kvinnelige utøveres resultater teller i nasjonscupen.
Menn
Kilde:
Kvinner
Kilde:
Poengberegninger
Tabellene viser poengberegningen som ble innført sesongen 2022/2023. Den første tabellen viser beregning av individuelle poeng. I tillegg til distanse- og sprintrenn deles det ut poeng etter sprintprologene, lagsprintene og stafettene. Det beregnes dermed både individuelle poeng og nasjonscup-poeng i lagsprinter og stafetter, men miks-stafettene gir ikke individuelle poeng da de kun er tellende i nasjonscupene.
Individuelle poeng
Nasjonscup-poeng
Tidligere poengberegninger
Individuelle renn
Bonuspoeng i fellesstarter
I fellesstarter deles det ut bonuspoeng etter innlagte spurter. Avhengig av løpets lengde er det lagt inn én til seks spurtpunkter. De ti første som passerer et spurtpunkt får ekstra verdenscuppoeng etter følgende tabell:
Stafetter
Privat verdenscup 1969–1973
Vladimir Pacl fra Tsjekkoslovakia hadde tidligere vært formann i FIS' langrennskomité, og ønsket at FIS skulle arrangere verdenscup i langrenn, slik de hadde startet med i 1967 i alpint. FIS stemte ned forslaget, og Pacl startet derfor en privat verdenscup i 1969.
Mariinskij-teatret
Mariinskij-teatret (russisk: Мариинский театр, Mariinskiy Teatr) i St. Petersburg ble bygd i 1860, og har vært sentrum for russisk opera og ballett. Teateret kan få plass til cirka 1800 tilskuere. Teateret ble en av de russiske hovedscenene på 1800-tallet. Mange av mesterverkene til Tsjajkovskij, Musorgskij og Rimskij-Korsakov hadde sin uroppføring i dette teatret. Mariinskij-teatret er hovedscene for Mariinskijballetten og Mariinskij-teatrets orkester.
Jøssing (illegal avis)
Jøssing var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig. Den kom ut i Stavanger.
Oppstart og drift
Første nummeret av Jøssing kom ut tidlig i 1942. Innholdet var nyheter fra London-radioens sendinger. Avisa kom ukentlig, med et gjennomsnittlig opplag rundt 1000. Sverre Gausland var hovedmann bak Jøssing, etter først å ha hjulpet til med den illegale avisa Stritt folk. Sammen med seg i arbeidet med å lage Jøssing hadde han Per M Johnsen, Per Våland, Andreas Bergsager, Einar Rørstad og Børge Håkon Børve.
Et spesielt 17. mai-nummer kom i 1250 eksemplar, og deler av opplaget ble distribuert til Kristiansand og Oslo.
Gausland var ansatt på Fylkesforsyningsnemdas kontor i Grudes hus på Skagen, og der ble avisa laget og stensilert. Rikshirden hadde lokaler i etasjen over, og de som jobbet med avisen opplevde at hirdens folk passerte gjennom lokalene mens avisgruppen var i gang. De pratet seg imidlertid ut av situasjonen.
Avisnavnet
Begrepet «jøssing» hadde under krigen betydningen en god nordmann, det vil si en som sto opp mot okkupantene. Begrepet ble brukt som navn på flere illegale aviser. I Fredrikstad kom Jøssingen ut, mens Jøssingtidende var navnet på en avis i Oslo. Navnet «Jøssingposten» ble brukt både på en avis i Oslo, en avis i Kristiansund, en avis i Skien, en avis i Thune og en avis i Tønsberg.
Opprulling og arrestastasjoner
Jøssing samarbeidet tett med de tre andre illegale avisene i Stavanger, Stritt folk, Frihet og Patrioten. Sommeren 1942 kom Gestapo på sporet av virksomheten. I løpet av sommeren og høsten ble organisasjonen bak alle de fire avisene rullet opp. Etter dette var den illegale avisvirksomheten i Stavanger stoppet. I mars 1943 ble det innført inntil dødsstraff for illegal avisvirksomhet.
En lang rekke involverte personer i avisvirksomheten ble gitt harde straffer. Anklagene gjaldt både avisarbeid og annen type illegal virksomhet. Hovedmennene ble sendt til Tyskland, til NN-leiren Natzweiler og til konsentrasjonsleiren Sachsenhausen. Andre medvirkende ble dømt til fengsel i Grini fangeleir. Den følgende listen inneholder personer som ble arrestert med tilknytning til arbeidet i Jøssing:
Eolipil
En eolipil, også kjent som Herons eolipil, er en enkel dampturbin uten skovler som roterer når dens dampkjele fyres opp. Dreiemoment blir produsert av dampens jetvirkning når denne går ut av turbinens dyser. På 100-tallet (etter Kristi fødsel) beskrev Heron av Alexandria denne innretningen i Romersk Egypt, og mange kilder tilskriver han denne oppfinnelsen.
Den eolipilen som Hero beskrevet regnes for å være den første omtalte dampmaskinen, eller dampturbin som fungerer etter reaksjonsprinsippet. Navnet er avledet fra det greske ordet Αἴολος og latinske ordet pila, som oversatt betyr "ballen til Aeolus", den greske guden for luft og vind.
Den norske Nordhavsekspedisjon 1876–78
Den norske Nordhavsekspedisjon 1876–78 var et norsk forskningsprosjekt ledet av Henrik Mohn og Georg Ossian Sars. De la fram prosjektforslaget for Indredepartementet den 19. mars 1874, og fikk gehør for å kartlegge havområdene mellom Norge, Færøyene, Island, Jan Mayen og Spitsbergen. Fra tre sommerturer med DS «Vøringen» (1861) utkom en rekke avhandlinger om havområdene, meteorologi, zoologi og biologi; alle trykt av Grøndahl med norsk og engelsk tekst, oversatt av John Hazeland. Ekspedisjonens operative leder var Carl Fredrik Wille, mens Joachim Grieg (1845–1932) var kaptein. Tegner for ekspedisjonen var Franz Wilhelm Schiertz. Blant forskningsresultatene var at Mohn i 1880 kunne påvise hvordan Norskehavets bunnvann dannet seg, noe Fridtjof Nansen og Bjørn Helland-Hansen publiserte arbeider på i 1909. Sars i 1878 fant ut skreiens vandremønster, den kom fra Barentshavet. Mohn ga det navnet Norskehavet etter ekspedisjonen.
Eolipil
Før Heron gjorde sin nedtegnelser, ble en enhet kalt eolipil beskrevet allerede i det 1. århundre før Kristi fødsel av Vitruvius i sin avhandling om arkitektur. Den romerske forfatteren, arkitekten og ingeniøren Vitruvius beskrev denne i sin avhandling De architectura. Imidlertid er det uklart om det Vitruvius beskriver er en lik konstruksjon eller en tidligere utgave, dette fordi han ikke nevner roterende deler.
Beskrivelse og virkemåte
En eolipil består av en roterende del, for eksempel en kule eller en sylinder, som er satt opp for å rotere om sin egen akse. Den har motsatt bøyd eller buede dyser montert på periferien. Når beholderen er trykksatt med damp vil denne stråle ut gjennom dysene, noe som er årsak til en skyvekraft etter rakettprinsippet. Som en konsekvens av Newtons bevegelseslover (2. og 3. lov) vil dysene produsere hver sin kraft langs forskjellige linjer vinkelrett på aksen til den roterende delens opplagringer. Kreftene som oppstår resultere i et roterende moment (mekanisk par), eller dreiemoment. Dette får kulen eller sylinderen til å spinne rundt sin egen akse. Luftmotstand og friksjonskrefter i lagrene øker raskt med økende omdreiningshastighet, slik at alt akselererende dreiemoment brukes til å motvirke friksjonen. Dermed oppstår en konstant jevn rotasjon.
Vanligvis, sier Heron, blir vannet oppvarmet i en enkel dampkjele som utgjør den faste delen som holder på plass den roterende enheten. Kjelen er koblet til den roterende delen med et par rør som også tjener som opplagring for den roterende delen. Alternativt kan den roterende delen i seg selv fungere som dampkjele, noe som forenkler ordningen for opplagring, som de da ikke trenger å lede damp til kulen eller sylinderen. Dette siste kan sees på bildet av klasserommodellen i illustrasjonen.
Vitruvius' beskrivelse
Vitruvius (født rundt år 80 før Kristi fødsel og død rundt år 15 etter Kristi fødsel) nevner eolipil ved navn:
Heron' s beskrivelse
Heron (levde i årene rundt 10–70 før Kristi fødsel) gjør en mer praktisk tilnærming, i det han gir instruksjoner om hvordan en eolipil kan lages:
Anvendelse
Det er ikke kjent om eolipil ble anvendt til praktiske formål i eldre tider, om den ble sett på som noe med pragmatisk nytte, en lunefull oppfinnelse, om en viste den ærbødighet, eller noe helt annet. Herons tegningen viser en frittstående enhet, og var antagelig ment som et «tempelmirakel», som mange av de andre enhetene som er beskrevet i Pneumatica.
Vitruvius på den annen side nevner bruk av eolipil for utprøving av fysiske egenskaper for været. Han beskriver eolipil slik:
Etter å ha beskrevet enhetens konstruksjon (se ovenfor) konkluderer han:
Havnene i Falas
Havnene i Falas var to av alvenes byer i Beleriand i J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard i det første tidevervet.
Havnene var beleiret under det første slaget av Beleriand, men i løpet av slaget Dagor-nuin-Giliath måtte orkene som beleiret byene dra mot nord for å slåss mot Noldoene, og ble drept. Etter året 45 F.T. ble vest Beleriand styrt av alven Finrod Felagund som styrte fra Nargothrond, og Círdan Skipsbyggeren var hans allierte.
Havnene i Falas holdt ut gjennom de senere slagene i Beleriand, helt til de til slutt ble ødelagt i året 473 i det første tidevervet, og da flyktet Círdan og hans folk til Sirions munninger og til Balar øya.
Beleriand Platser i Tolkiens värld
Gwendolen av britene
Dronning Gwendolen var en mytisk hersker av Britannia i henhold til Geoffrey av Monmouths Historia Regum Britanniae (De britiske kongenes historie). Hun var etter sigende en hustru av kong Locrinus av britene inntil hun beseiret ham i slag og overtok som hersker av Britannia.
Etter Locrinus’ død overtok Gwendolen tronen og ledet riket på samme vis som hennes far hadde styrt Cornwall. Hun beordret Estrildis og hennes datter Habren drept. De ble kastet i en elv, og denne fikk navn etter datteren (Severn (Habren)). Gwendolen regjerte landet i fred i femten år etter Locrinus’ død inntil hun abdiserte til fordel for sønnen Maddan. Deretter levde hun resten av sitt liv i Cornwall.
Historia Regum Britanniae forteller i tillegg at da hun døde var profeten Samuel dommer i Judea, Æneas Silvius hersket over Alba Longa, og Homer var blitt berømt i Hellas. Det betyr at Geoffrey forsøker å plassere Gwendolen i en fortid en gang rundt 1000 f.Kr.
Det er en mulighet at Geoffrey feiltolket det maskuline, gammelwalisiske navnet Guendoleu som Guendolen, og deretter valgte å latinisere det. Det har vært spekulert om Guendolen ble benyttet som walisisk kvinnenavn i middelalderen, men det finnes ingen konkrete bevis. Den første nedtegnelsen av en faktisk person som het Gwendolen skjedde først på 1800-tallet.
Domestisering
Domestisering (latin: domesticus = «som gjelder huset») er den prosess dyr, planter og andre organismer gjennomgår når de tilpasses til et menneskeskapt miljø, for eksempel til et liv som husdyr eller nytteplante. Domestisering skaper endringer. Domestiserte dyr, planter og organismer vil derfor være annerledes enn sine ville artsfrender. Domestiseringen skjer gjennom genetiske endringer over generasjoner. Prosessen kan sees på som et tilfelle av evolusjon (nærmere bestemt selektiv utvelgelse).
Domestisering av planter
De første kulturplantene har trolig blitt rekruttert fra de artene som fantes i nærheten av jegernes og sankernes boplasser. Nøyaktig når og hvor domestisering begynte, er for de fleste kulturplanters del ukjent. En vet likevel med sikkerhet at de eldste plantene har vært dyrka i mer enn 10 000 år. Blant de eldste kulturplantene er bygg, hvete, ris, durra, lin, hamp, vindrue, te og eple. Eksempler på yngre kulturplanter er kaffe, ananas, sukkerbete og tomat.
Stedet der dyrking og foredling begynte, må en trolig søke der arten lever naturlig i dag. Noen områder kan skilles ut som særlig betydningsfulle leverandører av kulturplanter: Midtøsten, Sentral-Asia, India, Sørøst-Asia, nordlige Kina, Øst-Afrika, middelhavsområdet, Mellom-Amerika og Peru.
Ved foredling har de fleste kulturvekster fjerna seg mye fra utgangspunktet. De fleste vil ikke kunne konkurrere i naturlige økosystemer.
Kulturplanter som hører naturlig hjemme i nordeuropeisk flora er for eksempel kål, raps, beter, persille, dill, karve, kløver og lin. I dag dyrkes et stort antall innførte kulturvekster på friland i Norge, og dessuten mange arter i drivhus.
Den tiltakende globaliseringa av jordbruksproduksjonen har ført til at bønder mange steder har skifta ut lokale kulturplanter med importerte arter med antatt større avling. Flytting av arter innebærer en risiko bl.a. for spredning av sjukdommer. I dag kommer det alt overveiende av verdens matproduksjon fra kun et tjuetall arter. På den andre siden tas stadig nye arter i bruk – ikke minst for medisinske formål.
Domestisering av dyr
Domestisering og temming er ikke det samme, selv om domestiserte dyr benevnes ofte som tamdyr. Selv om en har funnet mange ulikheter på ville og domestiserte dyr har en ikke oppdaget at opprinnelige egenskaper har blitt borte på veien. I nesten alle tilfeller har ulikheten i adferd mellom vill og domestisert type vært kvantitative, og kan best forklares med endringer i responsterskelen (Price, 1999).
En regel som pleier å gå igjen innen domestisering av dyr er livslang tilstedeværelse av atferd som deres ville slektninger vokser fra i voksen alder. Også hjernens størrelse blir berørt, og domestiserte dyr vil etterhvert få mindre hjerner enn deres ville forfedre.
Domestiseringssyndromet
Da Charles Darwin arbeidet med evolusjonsteorien i sin tid, undret han seg på hvorfor husdyr hadde så mange fellestrekk, uavhengig av art og tam atferd. Som kjent får husdyr gjerne en annen farge, andre tegninger, annen ansiktsform, hengeører eller endringer i ørebrusken, mindre tenner, endret størrelse og/eller mindre hjerne med mer enn sine ville forfedre. Dette kalles gjerne domestiseringssyndromet blant forskere og har til nå vært svært vanskelig å forklare. Det har vært forsket på såvel enkelte endringer som alle. Nå mener noen forskere at de kan ha funnet løsningen på fenomenet. De hevder at så å si alle endringene kan spores tilbake til noen celler i den tidlige utviklingen av et virveldyrfoster i livmoren, nemlig den såkalte nevrallisten. Nevrallisten er et cellelag med migrerende multipotente stamceller som former seg mellom det som skal bli huden og sentralnervesystemet, mens fosteret fortsatt er et embryo. Foreløpig er imidlertid dette bare en hypotese. Mer forsking må til for å få den endelig bekreftet.
Forsøk gjort på 1950-tallet og framover, i tidligere Sovjetunionen og senere i Russland, med sølvrev viser at ting som ansiktsform, pigmentering av pelsen og endringer i binyrene er egenskaper som forandrer seg i overgangen fra vill til tam. Forsøket pågikk i mer enn 50 år. Målet var å gjøre sølvreven til et husdyr. De tammeste og mest medgjørlige dyrene ble valgt ut i hver generasjon og paret med hverandre. Det førte fram til en tammere rev som fikk et mer hundelignende utseende. Årsaken til endringene kan skyldes den selektive utvelgelsesprosessen, i det mennesket kan ha valgt ut individer med defekter eller feil i arvematerialet.
Tegn på domestisering
Domestisering av dyr var et viktig steg i utviklingen av menneskelige sivilisasjoner. Det essensielle med domestisering er å endre dyras atferd og kroppsform, slik at resultatet tilfredsstiller spesielle behov. Selve domestiseringen tar imidlertid lang tid. Av og til kan det derfor være vanskelig for arkeologer å identifisere om beinrester og lignende stammer fra et domestisert dyr eller ikke. Blant de viktigste tegnene på domestisering er:
Tidslinje for domestisering av dyr
Elefanter har aldri blitt domestiserte og står derfor ikke på listen, til tross for at det ofte refereres til domestiserte elefanter i litteraturen. Elefanter bærer heller ingen tegn på domestisering, siden generasjonene er for lange til at noen kan drive seriøs selektiv utvelgelse med disse enorme pattedyrene. Arbeidselefanter blir kun delvis temmet og lever i fangenskap, der de på den harde måten må lære å etterleve menneskelige kommandoer av sosialøkonomiske årsaker.
Valerij Prijomykhov
Valerij Mikhajlovitsj Prijomykhov (Вале́рий Миха́йлович Приёмыхов (1943-2000)) var en russisk regissør, skuespiller og manusforfatter.
Bananskiva
Bananskiva er et LP-studioalbum av de svenske visesangerne Fred Åkerström og Gösta Linderholm, utgitt i 1976. Tekstene er av Lennart Hellsing og musikken ved Georg Riedel. Sangene, som alle handler om bananer, blir framført av Åkerström og Linderholm sammen eller hver for seg.
Banaskiva ble produsert av Anders Burman og ble innspilt i Metronomes studio i Stockholm i november 1975. Albumet ble i 1999 gitt ut på CD.
Noen av visene fra albumet har også blitt innspilt av Trazan & Banarne.
Donald Dewar
Donald Campbell Dewar (født 21. august 1937 i Glasgow, død 11. oktober 2000) var en skotsk politiker og Skottlands første førsteminister etter selvstyreoverdragelsen i 1999. Han representerte Labour.
Tidlig liv
Han gikk på Glasgow Academy og fortsatte å studere jus på University of Glasgow. I to år fra 1961 var han leder av den ene studentunionen der. I 1964 giftet han seg med Alison McNair, som var seks år yngre enn ham. De fikk en sønn og en datter, men ble skilt i 1973, etter at hun hadde forlatt ham til fordel for Derry Irvine, en studiekamerat av Dewar. Selv om de senere satt i samme regjering, ble de aldri forsonet etter dette, og han giftet seg ikke igjen. I denne tiden knyttet han også et livslangt vennskap med den senere Labour-lederen John Smith. Etter studiene arbeidet han som forsvarer i Glasgow.
Politisk karriere
I studietiden ble han medlem av Glasgow University Labour Club. 28 år gammel ble han valgt som medlem av Parlamentet fra den lille valgkretsen Aberdeen south i 1966. Han mistet plassen igjen i 1970. Først i 1978 ble han igjen innvalgt i Parlamentet, denne gangen fra valgkretsen Glasgow Garscadden.
Han ble medlem av Labours skyggeregjering i 1984, og i 1992 ble han ansvarlig for sosialsaker i den. I 1995 ble han innpisker for Labour, og da Tony Blair dannet regjering i 1997, ble han ansvarlig minister for Skottland. Fra denne posisjonen kunne han realisere Skottlandsloven, populært kalt John Smiths ufullførte prosjekt. Da denne var godkjent, kunne Skottland for første gang på 300 år igjen etablere Skottlands parlament.
Lule-Vilela
Lule-Vilela er et indiansk språk som snakkes av 5 familier i Argentina, nær grensen til Paraguay. Språket er nesten utdødd ettersom de fleste av brukerne til daglig bruker et annet indiansk språk. Lule-Vilela er ikke i slekt med noe annet språk.
Lule (jezična porodica)
Don Saxton
Don Saxton (født 7. desember 1956) er en canadisk volleyballspiller.
Han representerte Canada under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor han ble nummer 4.
Amstel Gold Race 2009
Amstel Gold Race 2009 var den 44. utgaven av Amstel Gold Race, og ble arrangert den 19. april. Løypa var på 257 km lang og gikk fra Mastricht til Cauberg. Amstel Gold Race har vært en del av UCI ProTour siden starten i 2005, og er også i år med.
Seks profesjonelle kontinentallag ble invitert til å delta: Cervélo TestTeam, Skil-Shimano, Vacansoleil, Topsport Vlaanderen-Mercator, Landbouwkrediet-Colnago og Serramenti PVC Diquigiovanni.
The Fallen Divine
The Fallen Divine er et norsk progressiv black metal-band fra Oslo/Akershus, etablert i 2009. I 2012 signerte bandet kontrakt med Indie Recordings.
Luoxiao Shanmai
Luoxiaofjellene (罗霄山脉; pinyin: Luóxiāo Shānmài) er en fjellkjede i Folkerepublikken Kina, langs grensen mellom provinsene Jiangxi og Hunan.