cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Afghanistan
Samferdsel
Veinettet er under utbygging og skal utvides. Før den russiskbygde veien og tunnelen gjennom Salangpasset (3 363 moh) ble åpnet i 1964, var store deler av nordområdene avstengt fra Kabul og resten av landet om vinteren. I løpet av 1960- og 1970-årene ble veinettet sterkt forbedret, men senere igjen rasert. Den såkalte «ringveien» er hovedfartsåren i landet, og rundt 60 % av befolkningen bor innenfor denne. Frem til 2007 hadde 715 km av den allerede blitt oppgradert. Ferdigstillingen av den siste strekningen på 400 km nordvest i landet er forsinket på grunn av den lokale sikkerhetssituasjonen. I tillegg ble 800 km med andre veier oppgradert eller bygget.
Bare Amu-Darja, grenseelven i nord, er seilbar for litt større fartøyer. Elvehavner langs Amu-Darja har veiforbindelser til Kabul. Karachi (i Pakistan) er normalt den viktigste transitthavnen for skipstrafikk.
Afghanistan har i flere tiår blitt betraktet som et potensielt transittland for fossilt brensel, først og fremst på grunn av sin beliggenhet mellom de turkmenske olje- og gassfeltene i Det kaspiske hav og Det indiske hav. Utbygging av en rørledning mellom Turkmenistan, Afghanistan og Pakistan har blitt foreslått lenge, og denne vil mest sannsynlig sørge for transport av turkmensk gass til India og Pakistan. Prosjektet var uklart, men ble på grunn av den usikre sikkerhetssituasjonen og finansieringen utsatt på ubestemt tid, og skal kanskje ikke gjennomføres allikevel. Byggingen av rørledningen vil skape tusenvis av arbeidsplasser og hvert år bringe staten gode fortjenester på 100-300 millioner amerikanske dollar i form av transittavgifter.
Turisme
I Kabul er enkelte hoteller og gjestgiverier åpne for utlendinger. Reiser utenfor hovedstaden er farlige. Mange kulturskatter, slik som de berømte Buddha-statuene i Bamiyan, har blitt ødelagt eller plyndret. Dette har svekket turismen betraktelig. Afghanistan publiserer ikke offisielle tall for turismenæringen. I 1960- og 1970-årene førte den såkalte hippie trail fra Europa til Sør-Asia gjennom Afghanistan.
Utlendingsdirektoratet har advart mot å reise til Afghanistan. Reiser anses som farlige og frarådes på det sterkeste, siden redningsarbeid i tilfelle ulykke bare er mulig under ekstreme forhold og ikke kan garanteres.
Samfunn
Afghanistan er et av verdens fattigste land. Gjennom historien har landet vært preget av indre og ytre konflikter. Landbefolkningen har tradisjon for lokalt selvstyre basert på familiedynastier, stammeledere og opposisjon til sentralmyndighetene. Størstedelen av befolkningen er sunnimuslimer, som praktiserer religionen i streng tradisjonell form med stor grad av atskillelse mellom menn og kvinner.
Islam i Afghanistan har gjennom århundrer blitt tolket meget konservativt av afghanerne fordi den pashtunske stammeloven har en spilt en sentral rolle. Spesielt i byer og større tettsteder kan kvinner stort sett bare forlate huset med burka. Imidlertid er dette bare vanlig i urbane strøk. På landsbygda var burka ikke en vanlig praksis fordi det var til hinder i for eksempel feltarbeid. Bare i den korte perioden med kommunistisk regime i 1978 og gjennom støtte av sovjetiske tropper i 1979 fikk kvinner formell uavhengighet, frihet og utdanning. Senere tvang Taliban alle kvinner til å bære burka, men denne forpliktelsen opphørte offisielt i 2001. Likevel er burka kvinnenes alminnelige klesplagg og det er fortsatt uvanlig å se dem uten ansiktsdekkende slør.
Kalender og helligdager
Den iranske kalenderen er den offisielle kalenderen i Afghanistan siden 1922. Alle nasjonale helligdager og administrative begivenheter følger denne kalenderen. Islamsk kalender brukes fortsatt i religiøs sammenheng, mens gregoriansk kalender brukes parallelt med den iranske kalenderen for å holde tidsregningen i overensstemmelse med den øvrige verden. I Det islamske emiratet Afghanistan under Taliban ble den islamske månekalenderen brukt til fordel for den iranske solkalenderen. Siden Loya jirga i 2004 er bruken av iransk solkalender grunnlovsfestet.
Afghanistans offisielle helligdager er 21. mars (norouz), 1. mai (arbeidernes internasjonale kampdag) og 19. august (nasjonaldag). Den 28. april hvert år feires mujahedins seiersdag, da afghansk mujahedin i 1992 veltet kommunistregimet i landet. Selv om denne dagen feires som en helligdag av folket, regnes den ikke som en offentlig høytidsdag.
Norgez Bank
Norgez Bank (1978-1983) var et pønk-/nyveivband fra Tromsø som ble opprettet sent i 1978, bestående av Nils Høegh (gitar, sang) og Alf Sigurd Krogseth (bass), og trommeslager ble til sist Tor Harald Jensen. Litt senere kom også Erik Smith-Meyer (sang) med. Denne sammensetningen spilte inn EP-en Life Of Rian! i 1980. Sangen «Springtime In Belsen» og «Rian Rian» er to av de mer kjente sangene på utgivelsen. Sistnevnte omtalte Erlend Rian, daværende Høyre-ordfører i Tromsø. EP-en betraktes som den første pønk-nyveiv-plata fra Nord-Norge. Etter utgivelsen ble Jensen erstattet av Knut Nilsen. Samtidig kom Tore Nedgård inn på tangentinstrumenter.
Afghanistan
Utdanning
Sovjetinvasjonen, den 20 år lange borgerkrigen, Taliban-regimet og flyktningproblemet har hatt store negative konsekvenser for utviklingen av utdanningssystemet i Afghanistan. De fleste afghanske barn og unge har i dag ingen tilgang til utdanning. Kvinner er spesielt utsatt. Under Taliban-regimet ble all undervisning av jenter og kvinner forbudt. Andelen analfabeter blant den voksne befolkningen er blant de høyeste i verden. Analfabetisme på ca. 70 % er svært høy i internasjonal målestokk. Den nasjonale lesekyndigheten er beregnet til å være kun 34 %. UNICEF anslår at mer enn 80 % av de voksne kvinnene og rundt 50 % av de voksne mennene mangler tilgang til utdanningsinstitusjoner. Ifølge FN har 700 skoler blitt stengt i landet på grunn av dårlig sikkerhet. Analfabetismen er en av de største hindringene for å gjenoppbygge landet. Etter den internasjonale intervensjonen i høsten 2001 stod oppbygging av utdanningssystemet sentralt i gjenoppbyggingen av Afghanistan og fredsprosessen i landet. Som ledd i alfabetiseringsprosessen satte UNESCO i gang The Literacy and Non-Formal Education Development in Afghanistan Project i januar 2003. Med utenlandsk hjelp har mange nye skoler blitt bygget, og disse drives av velutdannede lærere. Med dette har en stor andel barn og unge, særlig jenter, fått tilgang til utdanning.
Norgez Bank
Norgez Bank var samfunnsengasjert og politisk i sine tekster og holdninger, særlig med hensyn til lokaldemokratiets forhold til uorganisert ungdom. Bandet frontet ungdomsopprøret i Tromsø på 1980-tallet med låter som «Tromsø Brenn», «Nordens Paris» og «Samfunnets tjenera». Medlemmer av bandet var også med å starte Ungdomsfronten i Tromsø på 70-tallet. Det er hevet over tvil om at Norgez Bank som frontfigur gjorde ungdomsopprøret i Tromsø på 80-tallet kjent i hele landet og satte fokus på et stadig større problem, lokaldemokratiets totale ignoranse av uorganisert ungdom. Kravet var et 'Ungdommens hus'. Tekstene til Norgez Bank grenset mellom anarki, opprør og oppfordret ungdom til å handle selv. Dette førte til mange konfrontasjoner med det bestående miljø.
Afghanistan
Utdanning
Per 2009 ble var mer enn fem millioner mannlige og kvinnelige studenter immatrikulert i skoler over hele landet. Det er imidlertid fortsatt betydelige hindringer til utdanning i Afghanistan, alt fra manglende finansiering, utrygge skolebygninger og kulturelle normer. Videre er det stor mangel på kvalifiserte lærere, spesielt i landlige strøk. Mangel på kvinnelige lærere er et annet problem som angår noen afghanske foreldre, særlig i mer konservative områder. Enkelte foreldre tillater ikke at deres døtre blir undervist av menn.
Et annet aspekt ved utdanning som er i rask endring i Afghanistan er høyere utdanningsinstitusjoner. Etter Talibans fall, ble Universitetet i Kabul gjenåpnet for både mannlige og kvinnelige studenter. I 2006 åpnet også American University of Afghanistan dørene med hensikt å tilby et engelskspråklig, pedagogisk læringsmiljø i verdensklasse. Universitetet tar i mot studenter fra Afghanistan og nabolandene. Universitetet i Balkh utvides kraftig med hjelp fra USA og Tyskland. En ny militærskole har også blitt satt opp for å trene og utdanne afghanske soldater.
Norgez Bank
I 1981 kom 12-tommers EP-en Energi mot apati, bestående av blant annet bandets nordnorske versjon av Clash-låten «London's Burning» som ble til «Tromsø brenn» og en reggaeversjon av The Pussycats' -sang «Just A Little Teardrop» fra 1966.
Gruppa opptrådte på NRKs program Zikk-Zakk 23. februar 1981 med sangen «Nordens Paris». Niels Høegh og Alf Sigurd Krogseth ble også oppsøkt av svensk P3 som lagde en situasjonsrapport fra Tromsø og ungdomsopprøret og brukte Norgez Bank som musikk. Tromsø Sparebank ønsket ikke å finansiere en kassett med en gruppe ved navn Norgez Bank, men endte med å trekke sine innsigelser og kassetten ble utgitt. De deltok også med en sang på samlealbumet Anarki og kaos – norsk punk ’79-’81 (1992).
I 1982 dreide Norgez Bank fra pønk til funk. Dette passet grunnlegger Krogseth dårlig, og han forlot bandet. Han fikk med seg trommeslageren, og startet bandet 666 kort tid etter. Ved inngangen til 1983 ble Norgez Bank oppløst. 666 er alminnelig ansett som et av Norges første svartmetallband. De debuterte på Draugen-festivalen i 1982. I 1983 gikk dessuten 666 i oppløsning.
Afghanistan
Massemedia
I enkelte deler av Afghanistans historie, som for eksempel under Taliban-regimet, var alle typer medier under streng kontroll av staten, mens i andre deler av historien stod mediene relativt fritt. Under Taliban ble fjernsyn forbudt fra 1996, og trykte medier fikk forbud mot å publisere kommentarer, bilder eller leserinnlegg. Den statlige Radio Afghanistan ble omdøpt til Radio Shari'as stemme. Dette var den eneste tillatte radiostasjonen og den sendte kun religiøse programmer og propaganda, ingen musikk.
Presse- og ytringsfrihet er fremmet i grunnloven av 2004 og sensur er forbudt, men krenkelse av enkeltpersoner eller produksjon av innhold som strider mot islamske prinsipper er forbudt. I 2008 rangerte organisasjonen Reportere uten grenser det afghanske mediemiljøet på 156.-plass av i alt 173 plasser, der førsteplass betyr størst pressefrihet. 400 publikasjoner er nå registrert og 60 radiostasjoner, en viktig kilde til informasjon, finnes i dag. Utenlandske radiostasjoner, slik som BBC World Service, sender også sendinger.
Helsevesen
Befolkningen i Afghanistan har i gjennomsnitt kort levealder, faktisk blant de korteste i verden. Gjennomsnittlig levealder for afghanske menn er 43,9 år, mens det for kvinner er 43,8 år. Med tanke på HDI er Afghanistan det nest minst utviklede landet i verden. Mye av dette skyldes landets dramatiske historie, dårlig utbygde helsevesen, tøffe arbeidsforhold og klima. Siden 2002, da FN begynte å fokusere på situasjonen i Afghanistan etter Operasjon Enduring Freedom, har en rekke forbedringer blitt gjort i landets helsevesen. Til tross for omfattende internasjonal bistand, forventet ikke WHO i 2004 at Afghanistans helseindikatorer skulle forbedre seg vesentlig i løpet av de ti årene.
Hver halvtime dør i gjennomsnitt en afghansk kvinne som følge av graviditetsrelaterte komplikasjoner, en annen av tuberkulose og 14 barn, hovedsakelig av unngåelige sykdommer. Åtte år etter Talibans fall forblir det humanitære og utviklingsmessige behovet i Afghanistan akutt. Ifølge en UNICEF-rapport fra november 2009 er Afghanistan nå det farligste stedet i verden for et barn å bli født. Afghanistan har den høyeste barnedødeligheten i verden – 257 dødsfall per 1 000 levendefødte – og 70 % av befolkningen mangler tilgang til rent vann. I landlige områder dør én av fem barn før fylte fem år. På grunn av dårlige sanitære forhold og utilstrekkelig tilgang til rent drikkevann er infeksjons- og parasittsykdommer som malaria og diaré svært vanlige. Feilernæring og dårlig ernæring er også utbredt. Tørken i 1999-2002 forsterket disse forholdene.
Den afghanske regjeringen har ambisiøse planer om å redusere barnedødeligheten fra 1 600 til 400 for hver 100 000 levendefødte innen 2020. Anslagsvis har 80 000 afghanere mistet lemmer, i hovedsak på grunn av landminer. Etter flere år med krig i Afghanistan er det anslagsvis en million handikappede. Dette er en av de høyeste prosentandelene i verden.
Største byer
Den eneste byen i Afghanistan med over en million innbyggere er hovedstaden Kabul. Andre store byer i landet (etter folketall) er Herat, Kandahar, Mazar-e Sharif, Jalalabad, Ghazni og Kunduz. Urbane områder opplever sterk befolkningsvekst etter opprettelsen av den islamske republikken i 2002.
Kultur
Afghanistan har en kompleks historie som har overlevd enten i sine nåværende kulturer eller i form av ulike språk og monumenter. Imidlertid har mange av landets historiske monumenter blitt skadet i de senere krigene. De to kjente statuene av Buddha i Bamiyan-provinsen ble ødelagt av Taliban, som betraktet dem som avgudsdyrkende. Andre kjente steder er byene Kandahar, Herat, Ghazni og Balkh. I Haridalen ligger minareten i Jam, som i likhet med Buddha-statuene er oppført på UNESCOs liste over verdens kultur- og naturarvsteder. En kappe som visstnok ble båret av Mohammed skal være oppbevart inne i den berømte Moskéen for Profeten Muhammads kappe (eng. Mosque of the Cloak of the Prophet Mohammed) i byen Kandahar.
Musikk, dans og drama
Musikktradisjonene i Afghanistan varierer regionalt og etnisk, og gjenspeiler bånd til sentralasiatisk, orientalsk og indisk kultur. Hver etniske gruppe fremviser egne musikalske stiltrekk, spesielt i folkemusikken. Luttinstrumenter i mange forskjellige utforminger, størrelser og etniske varianter (robab, tanbur, dambura og dutar) er svært populære. Fløyter og trommer er andre instrumenter som også er vanlige. Ellers finnes ulike fløytetyper, obo-lignende blåseinstrumenter (zurna), munnharpe, fingersymbaler, trommer og andre rytmeinstrumenter.
Tradisjonelt er de fleste musikere menn, samtidig som musikerrollen har lav sosial status. Siden 1950-tallet har bruken av musikk i afghansk radio ført til et bedre syn på musikerrollen og samtidig formidlet en sterkere innflytelse fra andre land, blant annet fra indisk populærmusikk. Musikkulturen i Afghanistan er stadig preget av de negative holdningene til musikk som ofte følger med islamsk ortodoksi. Disse holdningene kom til uttrykk i sin mest ekstreme form etter Talibans maktovertakelse i 1996, i form av forbud mot musikkutøvelse. Før Taliban tok makten var byen Kabul hjem for mange musikere som mestret både tradisjonell og moderne afghansk musikk, særlig under norouz-feiringen. Kabul i midten av det 20. århundre har blitt sammenlignet med Wien i det 18. og 19. århundre.
Gateopptredener med fortellerteater har vært en del av den afghanske teatertradisjonen. De opptredende bærer lange kostymer som ligner på de som kjennes fra det gamle Hellas. Fortellerne resiterer på en syngende måte dikt om religiøse helter og deres gjerninger. Sanger som bringer nytt om kjente personer er også vanlig, men fremføringen av ballader som handler om krig står sentralt.
Litteratur og skriftkultur
Av de offisielle språkene i Afghanistan har pashto en relativt beskjeden litterær tradisjon tilbake til 1500-tallet, mens dari har meget rike litterære tradisjoner felles med persisk og tadsjikisk. De østlige dialektene av det persiske språket er kjent som dari. Selve navnet stammer fra Pārsī-e Darbārī som betyr «det kongelige hoffs persisk». Det gamle uttrykket Darī – et av de opprinnelige navnene til persisk – ble tatt i bruk igjen i den afghanske grunnloven av 1964, og var ment å markere at «afghanerne betraktet deres land som språkets vugge. Derfor unngås i stor grad navnet Fārsī, språket i Fārs».
Til tross for at lesekyndigheten er lav spiller klassisk persisk poesi en meget viktig rolle i den afghanske kulturen. Poesi har alltid vært en av de store pedagogiske pilarene i Iran og Afghanistan, til det nivået at den har integrert seg i kulturen. Persisk kultur har alltid hatt stor innflytelse på afghansk kultur. Private poesikonkurranser kjent som musha’era er ganske vanlige selv blant vanlige folk. I nesten hvert eneste hus finner man en eller flere diktsamlinger av en eller annen type, selv om de ikke leses ofte. Mange av de kjente persiske poetene fra det 10. til 15. århundre stammer fra Khorasan (i dag kjent som Afghanistan), slik som Jalal al-Din Muhammad Balkhi (også kjent som Rumi eller Mawlana), Rabi'a Balkhi (den første dikteren innen persisk poesi), Khwaja Abdullah Ansari, Nasir Khusraw, Jami, Ali-Shir Nava'i (den berømte visir av Timurid), Sanā'ī Ghaznawi, Abu-Mansur Daqiqi, Farrukhi Sistani, Unsuri Balkhi, Anvari og mange andre. Dessuten er Khalilullah Khalili, Sufi Ashqari, Sarwar Joya, Qahar Asey og Parwin Pazhwak noen av de moderne persiskspråklige dikterne og forfatterne som er relativt godt kjent i den persisktalende verden.
I tillegg til diktere og forfattere vokste mange persiske forskere og filosofer opp og arbeidet i regionen som i dag utgjør Afghanistan. Mest kjent var Avicenna (Abu Ali Hussein ibn Sina). Ibn Sina, som senere i livet reiste til Isfahan for å åpne en medisinsk skole der, betegnes som «faren til moderne medisin» av noen forskere. George Sarton kalte Ibn Sina «den mest berømte vitenskapsmann innen islam og en av de mest kjente blant alle raser, steder og tider». Hans mest kjente verker er The Book of Healing («Boka om healing») og Medisinens Kanon, også kjent som Qanun. Ibn Sinas historie fant også veien til samtidig engelsk litteratur gjennom Noah Gordons The Physician, nå utgitt på mange språk.
Kunst og arkitektur
Fra første årtusen e.Kr. oppstod det, under vekslende dynastier, interessante møter mellom gresk-romersk, indisk og buddhistisk kunst, særlig i det som kalles Gandhara-perioden. Det finnes fremdeles rester av buddhistisk kunst og arkitektur, selv om mye ble ødelagt av Taliban-opprørerne, som betraktet det som avgudsdyrkende. Det billedfiendtlige regimet gikk hardt til verks mot landets billedkunst, både den som var i museer og andre steder. Det mest kjente tilfellet var de store Buddha-statuene i Bamiyan-dalen, de største Buddha-statuene i verden. Her lå det en gammel klippehelligdom med de to store statuene fra 100-tallet e.Kr. hugd ut i fjellveggen; statuene var påvirket av iransk kunst. I mars 2001 sjokkerte Taliban-regimet den kulturinteresserte verden ved å sprenge og skyte dem i stykker. En annen kultur det finnes spor etter, er den persisk-sassanidiske fra omkring år 870. Dette sees blant annet i arkitektoniske løsninger på kuppelbygninger.
Fra 900-tallet styrket islam sin stilling, og ble etter hvert den dominerende religionen og den kulturelle kraften i landet. Det viktigste byggverket fra denne tiden er en moské i Mazar-e Sharif, viet til kalifen Ali. Dessuten finnes flere praktfulle minareter. Herat i den vestlige delen av landet var en viktig by fra 1000-tallet, og på 1400-tallet begynte dens blomstringstid. Byen hadde mange monumentalbygg, og var dessuten et viktig senter for produksjon av finere stoffer. Iransk stil dominerte i billedkunst og arkitektur. Moskeen i Herat er et eksempel på timuridisk arkitektur fra tidlig på 1400-tallet. Herat var også kjent for sine miniatyrmalerier. Det meste var illustrasjoner til litteratur, særlig poesi. Perspektivet ble innført etter mongolsk forbilde. Arbeidene fra Herat er mer detaljerte og levende enn tilsvarende arbeider fra Shiraz i Iran, som var det andre viktige senteret for illuminasjonskunst. Behzad var den fremste av malerne i Herat.
På 1900-tallet ble malerkunsten i Afghanistan ofte brukt til å uttrykke ulike nasjonalistiske synspunkter. Den var da inspirert av både vestlige retninger og eldre islamsk kunst, for eksempel Herat-stil.
Mat og drikke
Afghanistan har variert topografi, noe som gjør det mulig å dyrke mange forskjellige avlinger. Afghansk mat er i stor grad basert på nasjonens viktigste avlinger, det vil si korn som hvete, mais, ris og bygg. Landets kulinariske spesialiteter reflekterer dets etniske og geografiske mangfold, og har likheter med nabolandet Pakistan, Iran, Tadsjikistan, Usbekistan og Turkmenistan. Det afghanske kjøkken har mye til felles med kjøkkenet i Sentral-Asia og Midtøsten. Blant de kulinariske spesialitetene i det afghanske kjøkken har man for eksempel qabili pilaff med delikat grønnsakssaus, Badenjan-Burani (kokt aubergine med rømmesaus) og ashak.
Idrett
Hestesporten buzkashi er nasjonalsporten i Afghanistan. Den ligner polo og blir spilt av ryttere i to lag, der hver rytter prøver å få tak i og holde kadaveret av en kalv, og deretter få den bort fra de andre spillerne eller kaste den over en mållinje.
Afghan Premier League er den øverste fotballigaen i Afghanistan. Det afghanske fotballandslaget ble grunnlagt i 1933 og var inaktivt i perioden 1984-2002 på grunn av indre og ytre uroligheter. I dag er laget igjen aktivt og deltar i internasjonale arrangementer. Afghanistan har per desember 2009 ikke et eget kvinnelandslag.
Oppføring på UNESCO sine lister
Verdensarvsteder
Oppføringer på UNESCO sin verdensarvlist (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvstede.
Mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv
Oppføringer på Unesco sin liste (Intangible Cultural Heritage),
knyttet til aktivt vern av immateriell kultur. Årstallet angir når det ble listeført hos UNESCO.
Dressing
Dressing er en slags saus man bruker til salater og lignende. Den kan være enten basert på olje, majones, rømme, yoghurt, crème fraîche eller et lignende produkt. Disse tilsettes smaker krydder, urter og lignende. Dressing brukes som en smakshever, og gir salaten ett nytt liv og ny smak.
Salad
Betafo (distrikt)
Betafo er et distrikt i regionen Vakinankaratra på Madagaskar. Distriktet har 389 068 innbyggere fordelt på 9 107 km² (42,72/km²). Mesteparten av distriktet ligger på over 1 200 meter over havet, og distriktet har en middelhøyde på 1 250 moh.
Hovedstaden heter også Betafo.
Klima og vegetasjon
Det er en betydelig forskjell på den tørre årstiden (april til oktober) og regntiden (november til mars). I sommertiden er det svært mange branner på grunn av varmen og det tørre klimaet, noe som har fått de fleste skogene i området til å forsvinne. Mesteparten av naturen er derfor i dag stor sett savanne, og det er ikke uvanlig at store områder er bare dekket av aske etter brann.
Hugh O’Flaherty
Hugh O’Flaherty (født 28. februar 1898 i Lisrobin i County Cork i Irland; død 30. oktober 1963 i Cahersiveen i County Kerry i Irland) var en irsk katolsk prest som under Andre verdenskrig bidro til motstandsarbeidet mot det tyske Wehrmacht i det okkuperte Italia. Sammen med et stort antall hjelpere som han var med på å organisere skjulte og assisterte han i kirkelige bygninger og privathus i og rundt Roma om lag 6500 jøder og allierte soldater som hadde klart å rømme fra krigsfangenskap.
For sin innsats fikk han tilnavnet «Vatikanets røde pimpernell».
Studier
Kort etter sønnens fødsel flyttet hans foreldre, James og Margaret, til Killarney. Familien bodde på en golfbane der, der James O'Flaherty arbeidet som steward. Ide sene tenårene hadde unge O'Flaherty et scratch handicap og fikk et stipend til en lærerskole.
Imidlertid begynte han i 1918 ved Mungret College, et lærested ledet av jesuittene i County Limerick og forberedte unge menn til et kall som prester i misjonene. Normalt skulle studentene være i aldersgruppen 14 til 18 år. Da O'Flaherty begynte, var han noe eldre enn de fleste, omringtyve år. Colleget tok inn noen eldre dersom de ble akseptert av en biskop som ville betale for dem.
O'Flaherty's sponsor var biskopen av Cape Town, Cornelius O'Reilly, og det var meningen han skulle virke i hans bispedømme etter prestevielsen, noe som ville være litt av en overgang for em ung mann som aldri hadde satt sin fot utenfor Munster. Mens O'Flaherty var i Mungret pågikk den irske uavhengighetskrig.
Prest
Han ble presteviet i 1925. Så ble han opptatt i det pavelige diplomati, og ble postert til Egypt, Haiti, Santo Domingo og Tsjekkoslovakia. I 1934 ble han monsignore og deretter medarbeider ved Det hellige officium i den romerske kurie.
Han var en lidenskapelig golfspiller, og på fritiden spilte han regelmessig med grev Ciano, Italias utenriksminister og Benito Mussolinis svigersønn. Etter krigens utbrudd kunne O'Flaherty regelmessig besøke krigsfangeleirer og forhørte seg da etter soldater som var meldt savnede. Fant han noen, informerte han via Radiovaticanas relevante språksendinger de pårørende.
«Vatikanets røde pimpernell, 1943-1944»
Etter at Mussolini ble styrtet i 1943 ble de allierte soldater riktig nok løslatt fra leirene, men Wehrmacht tok snart etter kontrollen, og slik stod de i fare for å bli tatt til fange på nytt. De italienske jøder kom også i akutt fare i og med den tyske okkupasjon. Mange krigsflyktninger vendte seg til O’Flaherty, som så begynte å organisere en hemmelig organisasjon for å hjelpe slike trengende i sikkerhet i klostre, kirkelige bygninger, gårdsbruk og privathus. Slik kunne ikke minst mange jøder redde livet. Et av de første skjulestedene var rett ved siden av det lokale SS-hovedkvarteret.
På denne tiden bodde han på det tyske prestekollegium Campo Santo Teutonico i Vatikanstaten, rett ved sitt arbeidssted i Palazzo Sant'Ufficio. Der bodde han saen med blant andre den nederlandske tidligere biskop i Norge, msgr. Jan Olav Smit, som han samarbeidet med også etter krigen. Og det var herfra han koordinerte sitt hjelpeapparat i 1943/44.
For sitt nettverk rekrutterte han flere prester (som to unge ny-zealandere, Owen Snedden og John Flanagan), to agenter som arbeidet for de frie franske styrker, François de Vial og Yves Debroise, kommunister og en sveitsisk greve. Blant hans nærmeste medhjelpere var den britiske oberst Sam Derry, Delia Murphy som var den irske ambassadør Thomas J. Kiernans hustru, og Chetta Chevalier fra Malta, som også skjulte flyktninger i sine egne hus. Andre medarbeidere var blant andre Aurelio Borg, Ugolino Gatt, og Egidio Galea. En viktig kontaktperson var den britiske diplomat ved Pavestolen, Sir D’Arcy Osborne.
Msgr. O'Flahertys farligste og mektigste motstander var Obersturmbannführer Herbert Kappler, som var kommandant for der Sicherheitspolizei (SS) og Sicherheitsdienst (SD) i Roma. Han hadde forstått at O’Flaherty hadde bygget opp et hemmelig hjelpenettverk, og forsøkte nå å få ham arrestert og drept. Men O’Flaherty klarte om og om igjen å forlate Vatikanstaten uoppdaget og besøke skjulesteder og ha hemmelige rådslagninger. Han forkledte seg blant annet som tigger, postbud, nonne eller til og med som tilhørende okkupasjonsmakten. Til slutt ble det forøvet et attentat mot hans liv i Vatikanet, men det mislyktes.
Etter frigjøringen av Roma
Da de allierte i juni 1944 rykket inn i Roma var 6.425 av de skjulte rømlinger fortsatt i live. O'Flaherty krevde at de tyske fanger nå også skulle behandles vel. Han tok en flytur til Sør-Afrika for å treffe italienske krigsfanger, og til Jerusalem for å besøke jødiske flyktninger. Av de 9.700 jødene i Roma var 1.007 blitt deportert til Auschwitz. Resten var i skjul, over 5.000 av dem skjult av den katolske kirke − 300 i Castel Gandolfo, 200 eller 400 (overslagene spriker) som «medlemmer» av palatinergarden om rundt 1.500 i klostre, konventer og prestekollegier. De resterende 3.700 lå i skjul i private hjem.
Ved frigjøringen av Roma tok O'Flahertys og Derrys organisasjon seg av 3.925 flyktninger fra krigsfangeleirer og soldater som hadde unngått å bli arrestert. Av dem var 1.695 briter, 896 sørafrikanere, 429 russere, 425 grekere og 185 amerikanere -og resten fra tyve andre land. I tillegg var det jøder og forskjellige andre kvinner og menn som ble ivaretatt av O'Flaherty personlig.
D allierte klarte å ta Herbert Kappler tatt til fange og etterhvert ble han dømt til livsvarig fengsel. Msgr. O’Flaherty besøkte Kappler hver måned i fengselet. I 1959 konverterte Kappler til katolisismen og ble døpt av O’Flaherty.
Etter krigen mottok Hugh O’Flaherty heder og utmerkelser. Han mottok den amerikanske Medal of Freedom og ble utnevnt til commander av Order of the British Empire. Msgr. O’Flaherty takket nei til en italiensk statspensjon.
I 1960 fikk han hjerteslag under feiringen av den hellige messe. Det var rett før det skulle bekjentgjøres at han skulle bli biskop og pavelig utsending til Tanganyika. I stedet ble han bragt til Irland. Der bodde han hos sin søster Bride Sheehan i Cahersiveen til sin død.
Ihukommelse
I 1983 ble O’Flahertys og hans gruppes motstandsinnsats filmatisert under tittelen The Scarlet and the Black med Gregory Peck i hovedrollen. Msgr. O’Flahertys grav blir pent holdt i stang og oppsøkes av mange. I Killarney National Park er det et minnesmerke til hans ære. Det er også blitt grunnlagt et Hugh O’Flaherty Memorial Society. Hans livshistorie ble skolepensum i Irland. En saligkåring synes ikke utelukket.
Dungiven
Dungiven er en liten by i grevskapet Londonderry i Nord-Irland. Den ligger ved foten av Sperrinfjellene.
Byen har sin opprinnelse som en festning tilhørende O'Cahan-familien. Ruiner etter deres festningsverker er inkorporert i et slott fra det 19. århundre, som også ligger i ruiner. Under bosetningen i Ulster i det 17. århundre ble den gitt til Skinners' Company.
I 1971 ble det forsøkt å opprette et eget parlament for Nord-Irland i Dungiven.
Army of Northern Virginia
Army of Northern Virginia var den militære hovedstyrken til Amerikas konfødererte stater i den østlige krigsskueplassen under den amerikanske borgerkrigen, så vel som hoved kommandostrukturen til Department of Northern Virginia. Det var som regel i konfrontasjon med Unionens Army of the Potomac. Disse tre distriktene ble opprettet under Department of Northern Virginia:
Mens distriktene Aquia og Potomac opphørte våren 1862, behovet for en militær organisasjon i dalen var fortsatt til stede, var Valley District fortsatt aktiv resten av krigen.
Liste over medlemmer av Red Hot Chili Peppers
Følgende er en kronologisk liste over de forskjellige sammensetningene av den amerikanske rockegruppa Red Hot Chili Peppers. Red Hot Chili Peppers (opprinnelig «Tony Flow and the Miraculous Masters of Mayhem» ) ble dannet i Los Angeles i California i 1983 av flere elever ved Fairfax High School og ga ut sitt første album i 1984. Bandets første suksess var albumet Mother's Milk, som ble gitt ut i 1989. Blood Sugar Sex Magik ble lansert to år senere. For «Give It Away», en sang på albumet, fikk bandet sin første Grammy-pris. I 1999 lanserte bandet Californication, som med over 15 millioner solgte eksemplarer verden over er deres største suksess til nå. Flea er det eneste medlemmet som har vært med siden starten, siden Anthony Kiedis forlot bandet for en periode i 1986.
Ski-VM 1985 – 10 kilometer kvinner
Kvinnenes 10 kilometer under Ski-VM 1985 ble holdt den 19. januar 1985 i Seefeld in Tirol, Østerrike. Til tross for at FIS' offisielle resultatliste angir rennet som avviklet i fri teknikk, var teknikk ikke regulert av FIS under Ski-VM 1985. Følgelig benyttet utøverne seg av en tidlig form for skøyteteknikk.
Anette Bøe vant øvelsen foran den regjerende olympiske mesteren Marja-Liisa Kirvesniemi, Finland som ble nummer to og Grete Ingeborg Nykkelmo som fikk bronse. Anne Jahren ble nummer fem, regjerende verdensmester, Berit Aunli ble nummer seks, og Brit Pettersen ble nr 13.
Casiokids
Casiokids er et norsk indie-/popband som ble stiftet i 2005. Bandmedlemmene er fra Stavanger og Bergen. Navnet kommer av at gruppen siden starten i 2005 har brukt gamle Casio-keyboards som en viktig del av lydbildet.
Sommeren 2009 turnerte bandet både i USA og England.
Casiokids var et av fire artister/band som mottok «a-ha-stipendet» i forkant av a-has avskjedsturné i 2010. Stipendet er på en million norske kroner og ble delt ut for å hjelpe unge og lovende norske artister som ønsker å satse internasjonalt.
Estelí (departement)
Estelí er et av femten departementer i Nicaragua. Det ligger sentralt vest i landet. Departementet hadde 220 703 innbyggere i 2012.
Neobaryssinus
Neobaryssinus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, tettbygde, brunlige trebukker, dekkvingene ofte med lyse tegninger. Antennene er lange, særlig hos hannene. Pronotum har rundede sider, kan ha en liten tann litt bak midten av hver sidekant. Dekkvingene er jevnbrede til noe avsmalnende bakover med litt avrundede "skuldre".
Levevis
Larvene lever i død ved.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Fransk Guyana og Brasil.
Japans Grand Prix 2017
Japans Grand Prix 2017 (offisielt navn: 2017 Formula 1 Japanese Grand Prix) var et Formel 1-løp som ble arrangert 8. oktober 2017 på Suzuka Circuit i Japan. Det var den 16. runden i Formel 1-sesongen 2017.
Løpet ble vunnet av Lewis Hamilton i Mercedes, som startet fra pole position. De andre pallplassene gikk til Red Bull-førerne Max Verstappen på andre og Daniel Ricciardo på tredje.
Stillingen i mesterskapene etter løpet
Førermesterskapet
Konstruktørmesterskapet
Ingvild Gjessing
Ingvild Kravdal Gjessing (født 1979) er en norsk tidligere orienteringsløper som representerte Kristiansand Orienteringsklubb og Nydalens Skiklub.
Hun vant ett NM-gull og seks NM-bronse i orientering og skiorientering i perioden 2003–2013.
Eliteserien i håndball for menn 2004/05
Eliteserien i håndball for menn 2004/05 var den 39. sesongen av den norske eliteserien i herrehåndball, og ble den første sesongen med ny spillemodell.
Serien vil fra og med denne sesongen bestå av 12 lag som spiller dobbel serie, hvorpå de 8 beste lagene får delta i sluttspillet. De to svakest plasserte lagene rykker ned til 1. divisjon 2005/06, mens laget på tiendeplass må ut i en kvalifiseringskamp mot laget som ender på tredjeplass i 1. divisjon 2004/05 for å beholde plassen.
Sesongen startet 11. september 2004, og ble avsluttet med en full runde 9. april 2005. Regjerende mester,, tok klubbens åttende seriemesterskap, kun ett poeng foran sølvvinner , og åtte poeng foran bronsevinner.
og rykket ned til 1. divisjon 2006/07, mens  endte på tiendeplass og måtte ut i kvalifiseringskamp mot. Stord vant begge kampene og beholdt dermed plassen i Gildeserien.
Artjomovsk
Artjomovsk (russisk: Артёмовск) er en by i Krasnojarsk kraj i Russland. Den ligger rundt 180 km sør for Krasnojarsk. Innbyggertall: 2 929 (folketelling 2002), 4 521 (folketelling 1989).
Byen ble grunnlagt i 1700 som bosetningen Olkhovka (russisk: Ольховка). I 1835 ble den referrert til som en gruvebosetning, kalt Olkhovsky (russisk: Ольховский). Bystatus ble innvilget i 1939.
Frankrikes Grand Prix 2007
Frankrikes Grand Prix 2007 var et Formel 1-løp arrangert den 1. juli 2007 på Circuit de Nevers Magny-Cours utenfor Magny-Cours. Det var det åttende løpet i Formel 1-sesongen 2007.
Felipe Massa, som startet fra pole position, dominerte løpet, men Kimi Räikkönen kom sterkt mot slutten og vant etter taktisk kjøring. Lewis Hamilton kom i mål på en tredjeplass og tok dermed sin åttende strake pallplassering. Robert Kubica gjorde sitt comeback etter ulykken i Canada og kom på en fjerdeplass.
Kvalifisering
Noter til tabellen:
Løpet
Noter til tabellen:
Parc de l’Estació del Nord
Parc de l'Estació del Nord er en park i den katalanske byen Barcelona. Den har fått navnet sitt fra den tidligere jernbanestasjonen, Estació del Nord, som nå fungerer som bussterminal, som ligger ved siden av. Den ligger i Carrer Nàpols i distriktet Eixample.
Parken har rektangulær form, og har tre kunstverk av den amerikanske skulptøren Beverley Pepper. Det første kunstverket er en vegg av hvit stein ved inngangspartiet, mens to andre befinner seg midt i parken. «Espiral Arbrat» («Trespiralen») er en spiralbenk som senker seg ned i bakken i skyggen av limetrær, mens «Cel Caigut» («Fallen himmel») er en sju meter høy vegg i blå keramikk som reiser seg opp fra grasset.
Xiong’an
Xiong'an, eller Xiong'an New Area, er en planlagt storbysone i byprefekturet Baoding i Hebei-provinsen i Kina. Prosjektet ble offentliggjort i april 2017.
Xiong'an ligger om lag 100 kilometer sørvest for Beijing og 100 kilometer vest for Tianjin. Storbysonen er plassert i sentrum av det triangelet som dannes mellom Beijing, Tianjin og Shijiazhuang. Det første steget involverer 100 km² med muligheter for å bli utvidet til 2 000 km².
Fra Beijing kommer funksjoner som ikke har direkte koblinger til hovedstaden til å fases over til Xiong'an. Særlig høyteknologiske foretak skal legges til Xiong'an. Xiong'an skal utvikles som en økonomisk motor øst i Beijing-Tianjin-Hebei-regionen, parallelt med den spesielle økonomiske sonen Shenzhen i sør og Shanghai-Pudong New Area'' i øst.
Oppbyggingen skjer i de tre fylkene Rongcheng, Anxin og Xiong i prefekturet Baoding. Store deler av Baiyangsjøen og dets våtområde ligger innen området.
Generalsekretæren for kommunistpartiet, Xi Jinping, meddelte i juli 2014 personlig i fortrolighet den tidligere amerikanske Treasury Secretary Henry Paulson om at ideen til denne storbysonen var «hans eget personlige initiativ», ifølge Paulsons memoarer Dealing with China.
Den offentlige kunngjøringen om dette «nye området» kom som et lyn fra klar himmel på ettermiddagen 1. april 2017. Informasjonen hadde vært så konfidensiell at de berørte lokalregjeringene ikke visste om det på forhånd. Det at Xi Jinping hadde besøkt Anxin-området 23. februar 2017 sammen med Xu Kuangdi, den tidligere lederen i Pudong nye område, ble avslørt første gang i nyhetsprogrammet Xinwen Lianbo samme kveld.
Kenneth Clarke
Kenneth Harry Clarke, baron Clarke av Nottingham (født 2. juli 1940 i Nottingham) er en britisk politiker for Det konservative parti. Han har vært sentral i britisk politikk i flere tiår, siste viktige posisjon hadde han som minister uten portefølje i den britiske regjeringen fra 2012 til juli 2014. I 2020 ble han adlet og tok sete i Overhuset.
Liv og virke
Clarke studerte juss ved University of Cambridge. I Cambridge var han leder for den konservative studentklubben. I sin tid som leder inviterte han den tidligere fascistlederen Oswald Mosley for å tale. Dette førte til at flere, deriblant den senere konservative partilederen Michael Howard, forlot studentklubben i protest. Clarke har arbeidet som advokat.
Fra 1970 var han medlem av Underhuset for valgkretsen Rushcliffe, som ligger nær Nottingham.
Han var helseminister fra 1982 til 1985 og fra 1988 til 1990, utdanningsminister fra 1985 til 1988 og fra 1990 til 1992, innenriksminister fra 1992 til 1993 og finansminister (Chancellor of the Exchequer) fra 1993 til 1997. Fra 2010 til 2012 var han justisminister.
Clarke var leder i Tory Reform Group og er kjent som EU-tilhenger. Han har vært kandidat som partileder tre ganger, i 1997, 2001 og 2005.
Under uoverensstemmelsene omkring såkalt «hard» brexit – Storbritannias uttreden fra EU uten en handelsavtale – sa Clarke seg i august 2019 villig til å lede et forretningsministerium sammen med Labours nestleder Harriet Harman, dersom behovet skulle oppstå hvis Boris Johnsons konservative regjering ble felt.
Clarke var et av 21 medlemmer i Det konservative parti som 3. september 2019 stemte med opposisjonen i Underhuset, for et forslag om å hastebehandle en lov mot å gå ut av EU uten en handelsavtale. Dette medvirket sterkt til at den første voteringen i Underhuset i Boris Johnsons regjeringstid endte med et nederlag for regjeringen. Clarke ble deretter kastet ut av partiet, og endte sin karriere i Underhuset som uavhengig representant.
Han kom imidlertid tilbake til Det konservative parti. I september 2020 ble Clarke adlet med tittelen baron Clarke av Nottingham. Han tok sete for de konservative i Overhuset 4. september 2020.
Ordener og utmerkelser
I 2014 ble Clarke utnevnt til medlem av Order of the Companions of Honour.
Noter
<references group='lower-alpha'/>
Kenneth Broderick
Kenneth Lorne Broderick (født 16. februar 1942 i Toronto, død 13. mars 2016 ved Niagara Falls, Ontario) var en canadisk ishockeyspiller. Han deltok i de olympiske vinterleker 1964 i Grenoble og 1968 i Grenoble.
Broderick vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1968 i Grenoble. Han var målvakt på det canadiske laget som kom på tredjeplass i turneringen bak Sovjetunionen og Tsjekkoslovakia.
De Press
De Press er et polsk-norsk rockeband grunnlagt i Oslo i 1980. Bandet var ledende innen det som i 1980-årene ble kalt nyveiv-musikk.
De Press besto opprinnelig av Andrej Nebb (vokal, bass), Jørn Christensen (gitar) og Ola Snortheim (trommer). Deres LP Block to Block ble produsert av John Leckie og solgte i 15,000 eksemplarer.
Historie
Block to Block er bandets første LP, og den inneholder dels polske, dels engelske tekster, men på omslaget er de engelske tekstene bokstavert etter polske rettskrivningsregler. Bandets neste utgivelse, EP-en Lars Hertervig, inneholdt blant annet låta «Fiskepudding», som inneholder en del norske ord. Bandet deltok også sammen med Kjøtt og The Aller Værste! på en turné i Polen der de blant annet spilte ved det da streikerammede Leninverftet i Gdańsk. For albumet vant bandet Spellemannprisen 1981 i klassen rock.
Block to Block ble fulgt opp av Product i 1982, uten at den oppnådde forgjengerens salgstall. På dette tidspunktet hadde det også oppstått interne spenninger som til slutt førte til at bandet ble oppløst. Plata On The Other Side, som kom ut etter oppløsningen i 1983, består av live-versjoner av gamle låter. Plata inneholder også fem studioinnspillinger som var til overs fra tidligere innspillinger. Anders Sevaldson (keyboards) medvirker på to og Rolf Recknagel (kompgitar) på tre av låtene. På dette tidspunktet hadde Nebb allerede startet sitt nye prosjekt Holy Toy, mens Snortheim og Christensen begynte å spille med Lars Lillo-Stenberg. Det var denne konstellasjonen som først spilte inn «Tøff i pyjamas», som senere skulle bli en hit for deLillos. Begge har siden spilt i flere band.
Originalbesetningen kom sammen igjen i 1990 og kom med flere nye utgivelser før de igjen la opp i 1993. Andrej Nebb har gjort flere comeback og utgitt en rekke plater under De Press-navnet i sitt hjemland, Polen, uten de øvrige originalmedlemmene. Han opptrådte blant annet i 2005 med en utgave av De Press som bare inneholdt ham selv fra originalbesetningen. Denne utgaven av bandet har også gitt ut et album i Norge, Rekyl, og deltatt på en hyllestplate til Jokke og Valentinerne.
Marc-Antoine Blais Bélanger
Marc-Antoine Blais Bélanger (født 20. februar 1995) er en canadisk fekter.
Han representerte Canada under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble utslått i første runde.
Battos II av Kyrene
Battos II av Kyrene (gresk: Βάττος), virksom i tiden ca. 583 til 560 f.Kr., tidvis kalt for Battos Eudaimon (gresk: Βάττος ὁ Εὐδαίμων), «den velsignede», eller den latinske tilsvarighet Felix;, var den tredje greske konge av Kyrenaika og byen Kyrene i Nord-Afrika (i dagens Libya). Han var sønn av Arkesilaos og tilhørte det battiaske dynasti, oppkalt etter bestefaren, Battos den første.
Kristopher Schau
Kristopher Hugh Martin Nilsson Schau (født 12. august 1970 i Oslo) er en norsk musiker, komiker, forfatter og programleder. Han er mest kjent fra radioprogrammene XL og Karate på P3 og fra TV-seriene Team Antonsen, XLTV og De syv dødssyndene. Han har også vært med i en rekke andre prosjekter, både i musikk-, film- og TV-bransjen. Som musiker er han også kjent som Max Cargo.
Battos II av Kyrene
Slekt
Battos II var sønn av den andre greske konge av Kyrenaika, Arkesilaos og sønnesønn av den første, Battos, som han var oppkalt etter. Navnet på hans mor er ikke kjent. Hans søster var Kritola som var tante på morssiden av Arkesilaos II. Hun var også mor til Polyarkos og den framtidige kyreneiske dronning Eryxo som ble gift med Battos IIs sønn Arkesilaos II.
Kristopher Schau
Familie
Schau er sønn av Finn Schau og Jill Martin Schau, og er den eldre broren til Aleksander Schau. Han var i 1998–1999 gift med skuespilleren Kristin Skogheim, og fra 2013 med Malin Nilsson Schau.
Na (stat)
I Zhou-dynastiets tid i det 11. århundre f.Kr. ble hertugen av Zhou beordret av kong Cheng av Zhou om å kunngjøre et edikt vedrørende etterkommerne av den kongelige Ji-slekten (姬). De ble gitt et eget område rundt Shihuiboen (拾回桥) i det som i dag er fylket Shayang i Hubei. Der opprettet de staten Na.
Kristopher Schau
Radio
Kristopher Schau har samarbeidet med sin bror, Aleksander Schau, i diverse radio- og TV-programmer, som f.eks. Oppgang B, Hybel og Karate på NRK P3. De to har også ledet programmet Kvegpels på Radio Nova i en årrekke. Schau har også vært med i XL på NRK P3, og var en av skaperne bak programmet Et Norge i krig i 2004.
Battos II av Kyrene
Orakelspådom
Orakelet i Delfi hadde kommet med et varsel som fortalte folk i de ulike delene av Hellas, særskilt de i Peloponnes, Kreta og andre øyer, om flytte til og bosette seg i Kyrene. Bottos inviterte også andre grekere om å flytte til Libya.
Kristopher Schau
Radio
Schau hadde sommeren 2011 programmet Middagshøyden med Kyrre Holm Johannesen på NRK P2. Fra høsten 2011 til januar 2012 var Schau programleder i Verdensherredømme på NRK P3 sammen med Egon Holstad og Siri Kristiansen.
Battos II av Kyrene
Orakelspådom
Orakelet hadde erklært at de som ikke bosatte seg i det frydefulle Libya ville angre på det. Det fikk mengder av grekere som var redd for å angre på noe til å flokke til Kyrene.
Kristopher Schau
Musikk
Som musiker er han mest kjent som vokalist og frontfigur i bandene Gartnerlosjen, Mongo Ninja, Datsun, The Dogs og The Cumshots og perkusjonist i hvitevarerockebandet Hurra Torpedo. Om The Cumshots har han selv uttalt at «Cumshots er uten tvil det mest seriøse jeg driver med, det er det stedet der jeg aldri tuller». Bandet har utgitt fire album, og har mottatt gode anmeldelser. I 2011 starte Schau The Dogs som et sideprosjekt, som imidlertid utviklet seg til å bli mer permanent, og bandet hadde i 2023 utgitt tolv album, et hvert år.
Battos II av Kyrene
Orakelspådom
De nye greske innflytterne kan ha grunnlagt Apollonia (dagens Susa i Libya). Denne byen ble regionens havneby. Kyrenaikas befolkning begynte å øke og de begynte å trenge inn på området til de innfødte libyerne. De innfødte og deres konge Adikran var misfornøyde med trengselen på deres områder og grekernes arrogante holdning overfor barbarere.
Kristopher Schau
Fjernsyn
På fjernsyn har Schau bidratt i seriene XLTV, TvTv og Oppgang B.