cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
May Ziadeh
Karriere
Mellom 1928 og 1932 led May Ziadeh under en rekke personlige tap; først begge foreldrens bortgang, så en rekke av hennes venner, og fremfor alt Khalil Gibrans død bare 48 år gammel. Hun sank ned i en dyp depresjon og vendte tilbake til Libanon, der sliktninger fikk henne innlagt på et psykiatrisk sykehus i det øyemed å vinne tilgang på hennes formue. Nawal El Saadawi hevder at Ziadeh ble sendt til sykehuset fordi hun oppviste feministiske synspunkter. Ziadeh var dypt ydmyket og sint på grunn av avgjørelsen; hun kom til hektene etter en tid og dro etter en medisinsk rapport beviste at hun var ved sunn mental helse.
Så reiste hun tilbake til Kairo, og der døde hun den 17. oktober 1941.
Jim Bengston
Jim Bengston (født 31. mars 1942 i Evanston, Illinois, USA) er en amerikansk fotograf og bildekunstner, bosatt i Norge.
Bengston vokste opp i Chicago-området i USA. Han studerte litteratur ved Lake Forest College (1964), og var innom Princeton University. Deretter tjenestegjorde han som fotoassistent i den amerikanske hæren, stasjonert i Bayern i 1967–68, før han begynte å arbeide som bilderedaktør i Associated Press i New York.
I 1970 flyttet han med familien til Norge, og arbeidet som tekstforfatter, oversetter og fotograf i Young & Rubicam før han begynte som frilansfotograf i 1975.
Han har hatt en rekke separatutstillinger i flere land, og deltatt i flere kollektivutstillinger, inkluder Høstutstillingen og Fotografisk vårutstilling. Bengstons bilder er innkjøpt av flere samlinger; Museum of Modern Art, New York, National Museum of American Art (Smithsonian), Washington, DC, Henie Onstad Kunstsenter, Museet for samtidskunst, Lillehammer Kunstmuseum og Norsk kulturråd.
Bengston har vunnet førstepremie i Nikons Internasjonale fotokonkurranse, og vunnet reklamebransjens pris Gullblyanten i Norge for oppdraget under de olympiske vinterleker i 1994, der han fotograferte OL-plakatene. Han er også tildelt treårig arbeidsstipend for kunstnere. Bengston er tilknyttet bildebyrået Samfoto
Tyveri
Tyveri betegner uberettiget å tilegne seg en annens ting for å skaffe seg selv en fordel på den måten. I den norske straffelovens §321 sies dette slik: Også verdier som strøm og datasignaler regnes som «gjenstand».
Tyverier utgjør nesten en tredjedel av den registrerte kriminaliteten i Norge (2015). Andre former for vinningskriminalitet er f.eks. ran, underslag, og bedrageri. Den som tar i mot en stjålet gjenstand (f.eks. ved å kjøpe den av tyven) begår med dette heleri. I norsk straffetradisjon straffes dette likt med tyveriet («Heleren er like god som stjeleren.»).
Naskeri er et tyveri som er mindre straffverdig fordi det dreier seg om små verdier og forholdene ellers også tilsier det (f.eks. en enkeltstående impulshandling). Begrepet «naskeri» brukes ikke lenger i norsk strafferett, men straffeloven kaller det nå «mindre tyveri» i straffelovens §323.
På den annen side kan et tyveri betegnes som «grovt» når gjelder større verdier eller det er andre skjerpende forhold rundt tyveriet. Det kan det f.eks. være når det har skjedd ved å ta seg inn i en privat bolig eller at det har et profesjonelt preg, eller at det er andre forhold som gjør det særlig samfunnsskadelig, jfr. straffelovens §322.
Strafferammen for mindre, tyveri, tyveri og grovt tyveri er hhv. bot, to års fengsel og 6 års fengsel.
Religiøs bakgrunn
Forbud mot tyveri inngår i Bibelens ti bud.
I land med islamsk lovgivning etter sharia kan tyveri være straffbart med amputasjon av høyre hånd hvis tyven ikke angrer. Dette har bakgrunn i Koranens sure 5 vers 38.
Jacob De la Gardie
Jakob Pontusson De la Gardie (født 20. juni 1583 i Reval, død 12. august 1652 i Stockholm), var en svensk feltherre, greve av Läckö. Han var sønn av Pontus De la Gardie og kong Johan IIIs uekte datter Sofia Johansdotter Gyllenhielm.
Bakgrunn
Moren døde i barsel da sønnen Jacob ble født, som foreldrenes tredje barn. Faren Pontus De la Gardie druknet i 1585 i nærheten av Narva.
De la Gardie ble gift 24. juni 1618 med Ebba Brahe, og paret bosatte seg i Västmanland. Paret fikk tilsammen 14 barn.
Offiser
Hans første krigserfaring var da han som en følge av Livlandskrigen deltok mot slutten av 1600 i ledelsen av den svenske beleiringen av festningen i Wolmar. Den svenske styrken holdt ut i tre måneder, men endte til slutt fire år i polsk fangenskap.
Han ble oberst allerede i 1601 og etter løslatelsen fra det polske fangenskapet tjenestegjorde han i årene 1606 til 1608 under Maurits av Nassau under opprører i Nederland, og De la Gardie tilegnet seg den militære, strategiske tenkningen fra ham, som han hadde suksess med senere.
Da han vendte tilbake til Sverige ble han generalløytnant.
Jakob De la Gardie hadde særlig en viktig rolle i Den ingermanlandske krigen, hvor han blant annet 23. juni 1610 inntok Moskva.
Han var Sveriges yngste feltmarskalk da han ble utnevnt til dette 26 år gammel.
I 1613 ble han utnevnt til riksråd og i 1621 var han generalguvernør over Livland. I 1623 ble han riksmarsk og leder for krigskollegiet, noe som i realiteten gjorde ham til øverstkommanderende for de svenske militære styrkene. I 1633 ble han medlem av dronning Christinas formynderregjering.
Han ble adlet til greve i 1615 og han bygde slottene Makalös og Ulriksdal. Hans hustru grunnla byen Jakobstad i Finland, som ble oppkalt etter ham.
Steinþór Freyr Þorsteinsson
Steinþór Freyr Þorsteinsson (født 29. juli 1985) er en islandsk fotballspiller som spiller for KA fra 1. januar 2017. 2016-sesongen spilte Þorsteinsson i Sandnes Ulf, på lån fra Viking FK.
Fra 2002 til 2008 spilte han for Breiðablik. I 2009 og 2010 spilte han for Stjarnan.
Den 31. juli 2010 signerte han en to og et halvtårskontrakt med Örgryte IS, men ble fristilt da klubben gikk konkurs i begynnelsen av februar 2011. I mars 2011 signerte han en ettårskontrakt med Sandnes Ulf. 22. november 2013 signerte han en kontrakt med Viking Fotballklubb.
Han har spilt 7 kamper for Islands herrelandslag i fotball.
Sebastian Ofner
Sebastian Ofner (født 12. mai 1996) er en østerriksk profesjonell tennisspiller.
HMS «Exeter» (1929)
HMS «Exeter» var en britisk krysser. Fartøyet spilte en stor rolle i slaget ved Río de la Plata hvor det tyske lommeslagskipet «Admiral Graf Spee» ble satt ut av spill, men ble selv hardt skadet under trefningen. Hun var tilbake i tjeneste etter reparasjoner i mars 1941 og gjorde eskortetjeneste for atlanterhavskonvoier fram til Japan tok del i krigen.
HMS «Exeter» var deretter en del av den allierte styrken som forsøkte å forsvare Nederlandsk India mot en japansk invasjon. Hun deltok i slaget om Javasjøen med «Admiral Doormans skvadron» hvor hun ble truffet i et kjelerom og beordret å trekke seg tilbake. Under forsøket på å nå land ble hun avskåret av de japanske krysserne «Nachi» og «Haguro», og ble hardt skadet av kanonild og en torpedo fra jageren «Ikazuchi». Hun sank 1. mars 1942.
Vellum
Vellum (fra engelsk vellum, fra gammelfransk velin) eller velin (fra fransk velin, til gammelfransk veel, «kalv», av latin vitellus, vitulus) er et spesielt fint pergamentmateriale. Betegnelsen vellum refererer spesifikt til kalveskinnspergament.
Pergament ble brukt til bøker og diplomer og ble ifølge Plinius den eldre først brukt i Pergamon (dagens tyrkiske by Bergama), en by i Mysia i vestlige Anatolia under Eumenes I (263–241 f.Kr.) eller Eumenes II (197–160 f.Kr.), og har sitt navn derfra.
Vellum er preparert dyrehud eller membran (pergamentblad), vanligvis brukt som skrivemateriale. Pergament er en annen betegnelse for dette materialet, som vellum noen ganger kan skilles fra, når det er laget av kalveskinn, i motsetning til det som er laget av andre dyr, eller på annen måte er av høyere kvalitet. Vellum er preparert for skriving eller utskrift på, for å produsere enkeltsider, bokruller, kodekser eller bøker.
Vellum er generelt glatt og slitesterkt, selv om det er store variasjoner avhengig av forberedelse og kvaliteten på huden. Produksjonen innebærer rengjøring, bleking, strekking på en ramme (en «herse/tørkestativ») og skraping av huden med en halvmåneformet kniv (en lunellum). For å skape spenning veksles skraping med fukting og tørking. En endelig ferdiggjøring kan oppnås ved å slipe overflaten med pimpstein, og behandle med et preparat av kalk eller kritt for å få overflaten til å ta imot og holde på skrive- eller trykksverte.
I dag brukes ordet vellum (eller helst papirvellum) som synonym for kalkerpapir. Et tynt delvis transparent papir som brukes innenfor papirhobby (scrapbooking, kortlaging etc). Moderne «papirvellum» er laget av syntetisk plantemateriale, og kalles som sådan grunnet bruk og likheter i kvalitet. Papirvellum brukes til en rekke formål, inkludert kalkering, tekniske tegninger, planer og tegninger.
Hattfjelldal (tettsted)
Hattfjelldal (sørsamisk: Aarborte) er et tettsted og administrasjonssenteret i Hattfjelldal kommune i Nordland fylke. Tettstedet ligger der elva Vefsna tar opp Elsvasselva, som renner fra Elsvatnet, og dreier mot vest. Det er det eneste tettstedet i kommunen og har innbyggere per 1. januar.
I Hattfjelldal ligger hovedkontor og viktigste produksjonsanlegg for Arbor-Trading A/S, som ble grunnlagt i 1957 og er en hjørnesteinsbedrift i kommunen. På tettstedet ligger også en sørsamisk internatskole og det sørsamiske kultursenteret Sijti Jarnge. I sentrum står Hattfjelldal kirke, ei langkirke i tre fra 1868.
Hovedveiforbindelsen gjennom Hattfjelldal er riksvei 73, som går fra E6 ved Trofors i Grane kommune via Hattfjelldal tettsted over riksgrensa til E12 ved Västansjö like vest for Tärnaby i Sverige.
Fra tettstedet følger fylkesvei 804 Susendalen rundt 23 kilometer sørover til Ivarrud. Herfra går fylkesvei til Susendalskroken og kommunal vei videre til Harrvassdal. Like sør for Hattfjelldal tettsted ligger en liten flyplass, Hattfjelldal flyplass.
Star Wars Episode I: Den skjulte trussel
Star Wars Episode I: Den skjulte trussel (originaltittel: Star Wars: Episode I – The Phantom Menace) er en amerikansk science fiction og eventyrfilm fra 1999 regissert av George Lucas. The Phantom Menace er den fjerde filmen i original rekkefølge. Filmen skildrer tiden da Anakin Skywalker («den utvalgte») er barn. Tilfeldighetene gjør at noen jediriddere velger han ut til å bli en jedi. Anakin viser seg å ha unike egenskaper og spås derfor til å bli en av de største jediridderne i galaksen. Men det er flere som vil bruke hans evner. De ledende rollene spilles av Liam Neeson, Ewan McGregor, Natalie Portman og Jake Lloyd.
Den ble etterfulgt av Star Wars Episode II: Klonene angriper.
Handling
Filmen begynner med ferden til to jediriddere som reiser med dronningen av Naboo i håp om å få i stand en viktig avtale om fred i galaksen. På veien må de nødlande på planeten Tatooine hvor de møter Anakin Skywalker, en ung gutt som er slave for en skraphandler. Jedien Qui-Gon Jinn finner straks ut at Anakin er usedvanlig sterk med kraften. Han ønsker å ta ham opp som jedi, men enkelte har sine tvil om han er egnet. Etter nøye overveielser blir han tatt opp og reiser vekk fra planeten sammen med jediene. Kyniske krefter i galaksen får imidlertid nyss om hans unike egenskaper og ønsker å unytte de til sitt eget formål. Jediene har mange fiender, spesielt blant sithene.
I et siste forsøk på å redde deres verden fra Darth Sidious, lederen av handels-føderasjonen, reiser Jediene atter til planeten Tatooine og deretter til Coruscant. De møter flere mektige motstandere, spesielt den onde Darth Maul, den sterkeste av Sith-lordene.
Popularitet og økonomi
Filmen ble svært populær og innbrakte $1,027 milliarder på verdensbasis, hvorav $474 millioner i USA alene. Den ble den mest innbringende filmen i 1999, både på verdensbasis og i USA. Inflasjonsjustert er Den skjulte trussel (per 2019) den tredje mest innbringende av alle Star Wars-filmene.
Produksjonskostnadene var på ca $115 millioner.
Anmelderne
Den skjulte trussel fikk lunken mottakelse av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 54 % på Rotten Tomatoes. Den er blitt rangert som den dårligste av de seks filmene i den originale serien. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den 3,5 av 4 stjerner.
Produksjon
Filmen ble spilt inn i 1997-1998.
Qatarsk rijal
Rijal (QR) er valutaen i Qatar. Den er delt inn i 100 dirham.
Historie
Fram til 1966 brukte Qatar indisk rupi som valuta, i form av gulfrupi. Det ble utstedt av Indias regjering og Reserve Bank of India og var tilsvarende indisk rupi. I 1966 valgte Qatar sammen med de andre statene som brukte gulfrupi og innføre sin egen valuta. Før dette ble gjort ble saudiarabisk rijal brukt i en periode frem til Qatar og Dubai introduserte en egen form for rijal. Dette var resultatet av en avtalte mellom Qatar og Dubai inngått 21. mars 1966. Den saudiarabiske rijalen var verdt 1,065 rupi, mens Qatar- og Dubai-rijal var lik rupi før overgang. Samarbeidet ble avsluttet i 1973, fordi Dubai ble med i De forente arabiske emirater.
Qatars sentralbank har ført en politikk med fast vekslingskurs mot amerikansk dollar (USD) slik at 1 USD = 3,64 rijal.
Mynter
I 1966 ble mynter pålydende 1, 5, 10, 25 og 50 dirham introdusert for Qatar og Dubai. I 1973 ble en ny serie mynter introdusert i samme størrelser og utsende som tidligere, men kun for Qatar.
Sedler
18. september 1966 innførte Qatar og Dubai Currency Board sedler med verdiene 1, 5, 10, 25, 50 og 100 rijal. Disse ble i 1973 erstattet av Qatar Monetary Agency av 1, 5, 10, 50, 100 og 500 rijal. I 1996 tok Qatar Central Bank (QCB) oppgavene til Qatar Monetary Agency.
Tranmyra naturreservat
Tranmyra naturreservat er et 84 dekar stort naturreservat øst i Gjerstad kommune på grensa til Vestfold og Telemark. Det ble opprettet 10. oktober 1986, samme dag som også Fjosbumyra naturreservat ble opprettet. Naturreservatet er en del av Verneplan for myr i Aust-Agder. «''Føremålet med vern er å ta vare på ein spesiell kombinasjon av ein jordvassprega og ein nedbørsprega del som spegler seg att i vegetasjonen. Samtidig inneheld ho eit parti med streng/flarkdanning som er sjeldsynt.''.» Forvaltningsmyndighet er fylkesmannen i Aust- og Vest-Agder.
Dette reservatet er et myrreservat. Det er et ''«myrområde med mosaikk av tuer og fastmattehøljer. En del markerte flarkdannelser og strenger i sørøst. Området har en sjelden kombinasjon av jordvannspreget myr i øst og nedbørspreget myr i vest. Tidligere slåttemyr..»'' Området ligger om lag 213 moh.
Gullivers reiser
Gullivers reiser er en roman skrevet av Jonathan Swift i 1726. Boken er en kritisk allegori om samtiden. Den har en satirisk innfallsvinkel på den menneskelige natur, og er en parodi på den litterære undersjangeren kalt for «skipperskrøner». Den er Swifts mest kjente verk, og er i dag en klassiker innen engelsk litteratur.
Boken handler om Lemuel Gulliver, en tidligere kirurg, som nå var kaptein over flere skip. På en reise mot Ostindia utsettes han for skipsforlis på fire meget spesielle steder. Denne reiseskildringen ble enormt populær da den ble gitt ut, delvis fordi det var en underholdende bok som leserne lett kunne identifisere seg med, men også på grunn av den klokkerene samfunnskritikken Swift presenterer i boken. Gullivers reiser, som er en satire, oser av vrede mot menneskenes mange dumheter på en lystig og hånende måte.
Fire riser
Boken deles inn i fire deler:
Del I: Reisen til Lilleputt
4. mai 1699 – 13. april 1702
Boken begynner med et kort forord hvor Gulliver, i tråd med bøkenes stil på den tiden, gir et kortfattet sammendrag av sin livshistorie i forkant av reisene. På sin første reise blir Gulliver skylt i land etter et skipsforlis, hvorpå han våkner som fange hos et folkeslag som er én tolvtedel av størrelsen på normale mennesker (15 cm høye), som er innbyggere i de rivaliserende nabolandene Lilleputt og Blefuscu. Etter å ha forsikret dem om sin gode oppførsel, blir han tildelt et bosted i Lilleputt og blir en favoritt ved hoffet. Her følger Gullivers observasjoner av hoffet i Lilleputt, som er et forsøk på å satirisere hoffet til Georg I (Konge av Storbritannia da boken ble skrevet). Gulliver hjelper lilleputtene med å tie deres naboer, blefuscuene (ved å stjele flåten deres). Derimot nekter han å gjøre landet til et område av Lilleputt, til kongens og hoffets store misnøye. Gulliver siktes for forræderi og dømmes til blinding. Med hjelp fra en hjelpsom venn klarer Gulliver å flykte til Blefuscu, hvor han oppdager og tar kontroll over en forlatt båt. Han seiler ut mot havet, til han blir funnet og reddet av et forbipasserende skip og fraktet hjem. Striden mellom lilleputtene og blefuscuene skal representere striden mellom England og Frankrike, mens årsaken til krigen tar sikte etter å satirisere feiden mellom katolikker og protestanter, på temaer som Swift kan ha ansett som trivielle.
Del II: Reisen til Brobdingnag
20. juni 1702 – 3. juni 1706
Når sjøfartøyet Adventure kommer ut av kurs i en storm, og mannskapet tvinges til å gå inn til land for å skaffe seg friskt vann, blir Gulliver etterlatt av sine medseilere og funnet av en 24 meter høy bondekjempe (skalaen på lilleputter er omtrent 1:12; brobdingnager er 12:1). Han tar Gulliver med seg hjem, og lar datteren sin ta seg av ham. Bonden benytter Gulliver i en oppvisning, og nysgjerrige innbyggere betaler for å se på ham. Etter hvert som ordet sprer seg, blir det klart at dronningen av Brobdingnag ønsker å se på forestillingen. Hun får sansen for Gulliver og kjøper ham. Innimellom fantastiske eventyr som slåssing mot kjempevepser og å bli løftet opp til et tak av en ape, diskuterer han samfunnslivet i England med kongen, som ikke blir overbevist. I samtalen kritiserer kongen åpent Englands styresmakt. På en tur til sjøsiden blir han frarøvet sin reiseveske av en kjempeørn, som slipper både Gulliver og vesken ned i sjøen. Gulliver blir da funnet av noen seilere som skiper ham til England.
Culcom
Culcom (Kulturell kompleksitet i det nye Norge) var et tverrfaglig forskningsprosjekt ved Universitetet i Oslo. Prosjektet ble opprettet i 2004 og nedlagt 2010. Forskningsleder var Thomas Hylland Eriksen.
Gullivers reiser
Del III: Reisen til Laputa, Balnibarbi, Glubbdubdrib, Luggnagg og Japan
5. august 1706 – 16. april 1710
Culcom
Historie
Culcum ble høsten 2004 valgt ut som nytt satsingsområde. Det involverte fem fakulteter; det humanistiske fakultet, det juridiske fakultet, det samfunnsvitenskapelige fakultet, det teologiske fakultet og det utdanningsvitenskapelige fakultet.
Gullivers reiser
Del III: Reisen til Laputa, Balnibarbi, Glubbdubdrib, Luggnagg og Japan
Gullivers skip blir angrepet av pirater og han blir etterlatt på en øde øy. Heldigvis blir han reddet av den flyvende øya Laputa, som er i konstant bevegelse. Laputa er musikkens og matematikkens land, men ikke i stand til å anvende disse kunnskapene til praktisk bruk. Redskapet kalt for The Engine er muligens historiens første litterære beskrivelse av noe som kan minne om en datamaskin. Gulliver blir deretter tatt med til Balnibarbi for å møte en hollandsk handelsmann, som kan ta ham med til Japan og derfra videre til England.
Del IV: Reisen til Houyhnhnmenes land
7. september 1710 – 5. desember 1715
Culcom
Historie
I 2006 ble det opprettet to satsningsområder: «Verdikonflikt, verdifellesskap og integrering» og «Globalisering, transnasjonale relasjoner og kulturell kompleksitet». I 2008 ble det arbeidet med å tydeliggjøre Culcoms bidrag i forhold til universitetets faglige prioriteringer. I 2010 ble prosjektet avsluttet med en konferanse.
Gullivers reiser
Del IV: Reisen til Houyhnhnmenes land
På tross av sine tidligere planer om å holde seg hjemme, drar Gulliver tilbake på havet, hvor hans mannskap blir fanget av hollandske og japanske pirater i et forsøk på å tvinge dem over på sin side. Gulliver blir forlatt i en liten båt og støter først på en rekke tilsynelatende heslige, misformede skapninger. Like etter møter han en hest, og forstår da at hestene er herskere og de misformede skapningene er mennesker i enkleste form. Gulliver slutter seg til hestene, og begynner å beundre og etterligne houyhnhnmene og deres livsstil. Houyhnhnms har derimot senere en forsamling som utviser Gulliver, i den tro at han er en fare for deres sivilisasjon. Gulliver blir reddet, mot sin vilje, av et portugisisk skip som tar ham med tilbake til England.
Culcom
Forskningsområder
Prosjektet har arbeidet med hele samfunnet med særlig henblikk på relasjonen minoritet–majoritet, primært ut fra et transnasjonalt perspektiv og ikke et integreringsperspektiv. Det har gitt et annet blikk, og andre resultater.
Gullivers reiser
Filmatiseringer
Romanen har blitt filmatisert flere ganger:
Culcom
Forskningsområder
Prosjektet har også produsert mye ny, substansiell kunnskap om det nye Norge: blant annet om kjønn, rase, etnisitet, skole, minoriteter og mediene, og pengeoverføringer hos innvandrere.
Bøker
Programmet har laget en bokserie om samfunnsmessige grunnbegreper. Bøkene, som har fått navn som «Verdier», «Rettferdighet» og «Normalitet» har vært bevisst redigert for å få fram de mange ulike måtene kompleksitet kan framstilles på.
Candidatus juris
Candidatus juris, for kvinner candidata juris, (latin for juridisk kandidat; forkortet cand.jur.) er en femårig (tidligere seksårig) akademisk grad i rettsvitenskap i Danmark. Juridisk embetseksamen med gradsbetegnelsen cand.jur. ble innført ved Københavns Universitet, det eneste og felles universitetet i Danmark-Norge, i 1736, og ble videreført ved Det Kongelige Frederiks Universitet i Norge fra 1811, basert på den dansk-norske studieordningen og graden i København. I Norge ble gradsbetegnelsen erstattet av master i rettsvitenskap i perioden 2004–2007, som ledd i Bologna-prosessen, mens gradsbetegnelsen cand.jur. er videreført for det tilsvarende femårige danske juridiske profesjonsstudiet. Cand.jur. og master i rettsvitenskap er likeverdige og gir samme kvalifikasjoner; omfanget av studiet er omtrent det samme ettersom studieåret også ble lengre i forbindelse med reformen i Norge. Både dansk cand.jur., norsk cand.jur. før 2007 og nåværende norsk master i rettsvitenskap oversettes ofte til engelsk som Master of Laws (gjerne forkortet LL.M.).
Historie
Graden ble innført i Danmark-Norge, og beholdt i Norge etter 1814. Den samme gradsbetegnelsen, jur.kand. (altså juridisk kandidat), brukes også i Sverige.
Betegnelsen kandidat kommer av candida, som betyr «hvitt». I Romerriket var det gjengs at menn som aspirerte mot et politisk embede bar togaer som var kalket eller bleket helt hvite. Betegnelsen ble derfor ensbetydende med «embedssøker». Det juridiske studiet tjente først og fremst til å utdanne embedsmenn, derav betegnelsen.
Danmark
I Danmark består det juridiske studiet, eller studiet av jura («(begge) rettene»), av to deler. Man tar først en treårig bachelorgrad. Deretter tar man en toårig kandidatutdannelse som leder frem til graden cand.jur., oversatt til engelsk som LL.M. eller Master of Laws. I Danmark kan studenter dermed oppnå graden etter fem år, men selv om studiet formelt er normert til fem år, bruker mange studenter i praksis lengre tid.
Personer som er cand.jur. kan senere ta forskerutdannelsen i rettsvitenskap, ph.d.-graden. Det er også mulighet for å ta den juridiske doktorgrad, dr.jur. (i Danmark er ph.d. ikke en doktorgrad).
Den latinske betegnelsen jura (flertall av jus) brukes fordi faget og studiet i et historisk perspektiv omfatter vitenkapen om begge rettene, altså den verdslige rett og kirkeretten.
Tidligere hadde juridiske kandidater monopol på stillingen som politimester (nå betegnet politidirektør), men cand.jur. er ikke lenger et formelt krav. Alle med disse stillingene utnevnt til nå har imidlertid vært jurister.
Norge
I Norge var det juridiske studiet som ledet til graden cand.jur. i moderne tid normert til 6 års studier (tidligere var det ingen formell normering). Etter Kvalitetsreformen innen norsk høyere utdanning ble graden cand.jur. erstattet av graden master i rettsvitenskap, som er normert til fem år; samtidig ble studieåret lengre, og det er ingen stor omfangsmessig forskjell på gradene, som gir samme formelle kompetanse. Cand.jur.-graden ble delt ut siste gang våren 2007.
Graden kvalifiserer kandidaten til å praktisere juss, som advokatfullmektig, dommerfullmektig eller annen type jurist. Etter to år som fullmektig kan kandidaten på visse ekstra vilkår få bevilling som advokat.
Siden 1837 har studenten sverget følgende kandidatløfte: «Aldri vidende at ville vige fra Ret og Retferdighet, mindre raade nogen til ufornøden Trætte eller i anden Maade med Raad eller Daad befordre nogen uretvis Sag eller Idræt.» Løftet uttales ikke lenger, men er underforstått med et håndtrykk idet dekanen overrekker vitnemålet.
Graden cand.jur. kvalifiserte for avleggelse av den juridiske lisensiatgrad (lic.jur.) og den juridiske doktorgrad (dr. juris). Disse gradene er nå avskaffet og erstattet av ph.d. Det er ikke noe krav å være jurist for å avlegge ph.d.-grad.
Glansmaurbiller
Glansmaurbiller (Tillinae) er en underfamilie av maurbiller som stort sett er rovdyr. Disse slanke billene er gjerne brokete farget i rødt, gult og svart, og kroppen er dekket av lange, oppstående hår. Mange arter lever av vedborende insekter, for eksempel barkbiller.
Utseende
Små til middelsstore, slanke, blanke, hårete maurbiller. Gruppen har stort sett en ganske smal kroppsform, pronotum er tydelig lengre enn bredt. Antennene er sagtakkede eller kamformede.
Levevis
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. Mange lever av treborende insekter.
Systematisk inndeling
thumb|300px| Denops albifasciatus thumb|300px| Diplocladus kuwerti
Madagaskar under Afrikamesterskapet i friidrett 2004
Madagaskar deltok under Afrikamesterskapet i friidrett 2004 (utendørs) fra 14. til 18. juli 2004 i Brazzaville i Republikken Kongo.
Sanitet
Sanitet er en militær våpenart som omfatter det militære helsevesen. Sanitetens oppgave er å sørge for styrkenes hygiene og behandle og forebygge skader og sykdom.
Definisjon
I Norge defineres sanitet som all virksomhet som skal sikre eller gjenopprette de helsemessige forhold, innbefattet forebyggende medisin og behandling av syke og sårede, slik at stridsevne og moral ivaretas.
Historie
I det første århundre e.Kr. hadde romerne en «piluttrekker» i hver kohort. Fram til 1800-tallet lå medisinsk hjelp på slagmarken på samme primitive nivå. Det var vanlig for en hær i felten å miste like mange menn på grunn av sykdom og infeksjoner som i kamp. Historisk sett hadde ikke sanitet høy prioritet. En oberst Walton i boken History of the British Standing Army konkluderte med at sanitet og feltprest var like lite vitale for at en hær skulle kunne løse sitt oppdrag.
Romerne hadde, i tillegg til pilutrrekkeren nevnt over, også en lege i hver legion. De bygde også ut et sykehussystem, som førte til at i hver befestning var det et valetudinarium som skulle behandle syke og sårede. Som med så mange andre romerske framskritt gikk dette også i glemmeboken da Romerriket gikk under.
Det var ikke før normannernes invasjon av England på 1000-tallet at man igjen skriver om militærmedisin. Hver normannerhøvding hadde med seg en med spesielt ansvar for å behandle syke og sårede, vanligvis en munk. Den medisinske kunnskapen var dårlig, og en vanlig behandlingsform var årelating. Etter at paven erklærte på 1100-tallet at munker ikke skulle spille blod, overtok barbererne munkenes plikter. Bare den medisinske teorien ble ivaretatt av munkene.
Etter hvert som krutt og skytevåpen kom i bruk ble skadene mer mangeartede og flere behandlingsmåter kom i bruk. Man hadde innsett at blødning fra sår måtte stoppes, men på tross av dette fortsatte praksisen med årelating lenge. I regjeringsperioden til Elizabeth I av England hadde hvert kompani i den engelske hæren sin egen kirurg og litt medisinsk utrustning. I den engelske borgerkrigen ble det satt opp noen få militære hospitaler, og et mer organisert sanitetsvesen. En ekspedisjon på den tiden til De vestindiske øyer inkluderte verdens første hospitalskip.
Etter det engelske monarkiet ble gjeninnsatt i 1660 ble en permanent hær satt opp. Her ble også stillinger for kirurger i hvert regiment inkludert. Denne stillingen var dessverre lite attraktiv, med få muligheter for forfremmelse.
I Norge nevnes militær sanitetstjeneste for første gang under Hannibalfeiden omkring 1645 i form av en feltskjær som var håndverker, ikke lege. Det har imidlertid vært legekyndige folk knyttet til militær aktivitet tidligere (en legekone nevnes i forbindelse med slaget på Stiklestad i 1030). I fredstid var en feltskjær barberer og tilhørte ofte barberlauget. Etter opprettelsen av Universitetet i Christiania 1811 og medisin kom inn som fag i 1814, kom kirurgi til å inngå som en del av utdannelsen og feltkirurgyrket døde ut i Norge.
Det neste framskrittet innenfor militærmedisinen kom med John Hunter på 1700-tallet. Han er kjent for sitt arbeid innen anatomien og kirurgi, men spilte også en viktig rolle innenfor militær sanitet. Hans bidrag var først og fremst opprettelsen av felthospitaler, som kunne virke nærmere fronten og gjorde at de sårede slapp en strabasiøs transport for å bli behandlet. Han var også med på å heve terskelen for amputasjoner noe.
Et vendepunkt for militærmedisinen kom med Krimkrigen. Tidlig i felttoget var det en total mangel på medisinsk administrasjon og planlegging. Nesten intet medisinsk utstyr ble tatt med, og forholdene var spesielt vanskelige, med kolera, tyfus og dysenteri blant soldatene. For de som ble syke eller såret var det en strabasiøs tur på over 480 km tilbake til Scutari, hvor de endte på et sykehus i kaos. Det hadde opprinnelig vært en tyrkisk kaserne, men var nå et improvisert sykehus, med rotter og uten oppvarming. Amputasjoner ble foretatt med skitne instrumenter, og selv om kloroform som anestesi hadde vært i bruk i noen år, var det lite tilgjengelig ved Scutari.
Etter krigen, med de forferdelige forholdene friskt i minne, ble det i Storbritannia organisert en egen våpengren for saniteten. Mer vekt ble lagt på utdannelse og forskning, og etter som årene gikk ble systemet med regimentshospitaler lagt til side til fordel for større og bedre utrustede sykehus. På tross av dette sank statusen til sanitetspersonellet, og det endte med at den britiske legeforeningen måtte intervenere og presse fram dannelsen av et eget legekorps i 1898.
Under boerkrigen (1899–1902) ble det gjort flere framskritt. Sanitære forhold og enkel hygiene var nå på dagsordenen, og de første forsøkene med vaksiner var gjennomført. På tross av dette var ikke praksisen i tråd med teorien, og i begynnelsen av krigen hadde britiske styrker 20 ganger så mange syke som sårede. Behandlingen av skuddskader og lignende hadde kommet videre; det var første gang enkeltmannspakninger var i bruk, og både bryst- og hodeskader var mulig å behandle kirurgisk.
Første verdenskrig stilte sanitetstjenesten på en enorm prøve. Mengden sårede var så kolossal at selv om kirurgiske prosedyrer hadde blitt langt bedre, slet saniten med antallet pasienter og de dårlige forholdene med forurenset jord og hvor lang frontlinjen var. Vaksinasjonsprogrammene var nå bedre, og antall tyfustilfeller var bare 2% av antallet under boerkrigen. To nye problemer ga legene hodebry; den ene var skyttergravsfot og den andre var skyttergravsfeber. Preventive tiltak vist seg å være svaret på dem begge. Den amerikanske hæren gjorde også på denne tiden blodoverføring praktisk mulig.
Saniteten etablerte et system hvor de sårede ble fraktet bakover fra fronten til en rekke oppsamlingsplasser, først i regimentets regi. Der ble de undersøkt av en sanitetsoffiser før de ble sendt videre bakover. Gjennom to stopp til ble de sårede sortert i forskjellige kategorier, og til slutt ble de evakuert til et sykehus, hvis det viste seg nødvendig. De første motoriserte ambulansene ble også tatt i bruk.
Under krigen ble også psykiske skader for første gang ansett som krigsskader. Også her var amerikanerne langt framme. Et annet stort framskritt var antibiotika.
Under andre verdenskrig var det først og fremst mobiliteten som var utfordringen. Krigføringen var ikke lenger relativt statisk; frontlinjene flyttet seg ofte daglig. Man begynte å gjøre operasjoner i framskutte feltsykehus, og pansrede kjøretøyer og fly ble brukt for å evakuere de sårede. Man hadde også psykiatriske grupper i felten for første gang.
Under Koreakrigen og Vietnamkrigen ble evakueringen perfeksjonert. En soldat som ble såret kunne nå vente å være på et operasjonsbord innen 20 minutter. For første gang på lenge gikk antall dødsfall mens pasienten var under behandling opp; dette skyldtes at man kunne behandle hardere skadde pasienter enn tidligere.
Willis Forko
Willis Forko (født 12. november 1983, død 8. november 2021 ) var en liberisk-amerikansk fotballspiller.
Bjørn Melø
Bjørn Melø (født 19. mai 1927 i Kodal, død 1. januar 2022) var en norsk tryllekunstner, låtskriver, sanger og portrettegner. Han har sammen med sin hustru Lita Melø opptrådt som tryllekunstner under navnet «Melini og Melita».
Lita ble i København i 1974 kåret til Beste nordiske partner for illusjonister. Melø har vunnet en rekke nasjonale og internasjonale tryllekonkurranser. Som sanger har han opptrådt på TV-programmet Husker du?.
Melø ble norgesmester i sang i Bodø samt nordisk mester.
Han var bosatt på Nanset (i tidligere Hedrum kommune, nå Larvik kommune).
Durazno
San Pedro del Durazno er hovedstaden i departementet som også heter Durazno i Uruguay, grunnlagt 12. oktober 1821. Det er 34 368 innbyggere i Durazno by.
Befolkning
Durazno hadde 34 368 innbyggere i 2011.
Kilde:
Transport
Ruta 5 forbinder Durazno med Florida og Sarandí Grande (sør) og Paso de los Toros (nord).
Ruta 14 forbinder Durazno med Mercedes / Trinidad (vest) og Florida, Lavalleja (Batlle y Ordóñez og Varela) og Lascano /Ruta  (øst).
Fly
Durazno har en flyplass, Santa Bernardina internasjonale lufthavn.
Liste over kriger Grenada har deltatt i
Liste over kriger Grenada har deltatt i
Lasionectes
Lasionectes er en slekt av krepsdyr, som er kjent fra funn i Karibia og Australia. Arten har to arter og er en av tre slekter i familien Speleonectidae.
Xicheng (andre betydninger)
Xicheng kan være:
Lasionectes
Arten hører under gruppen Remipedia hvor alle artene er blinde, og hele kroppen består av en enkelt, lang rekke av ledd med antropode (grenete) bein. Individene svømmer på ryggen og beveger seg sakte.
Taksonomi
Taksonomien er usikker på grunn av den relativt nye erkjennelsen av gruppen, og det er dessuten generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En vanlig oppdeling anerkjenner av denne familien, innplassert i ordenen Nectiopoda, ser slik ut:
Styx (måne)
Styx (tidligere S/2012 P 1, også kjent som S/2012 (134340) 1 eller P5) er en liten naturlig satellitt til Pluto som ble kunngjort 11. juli 2012. Den er den femte satellitten til Pluto som er blitt bekreftet, og den ble funnet omtrent ett år etter Kerberos, Plutos fjerde oppdagede måne. Månen ble oppdaget ved bruk av ni sett med bilder tatt av Wide Field Camera 3 plassert på Hubble-teleskopet. Bildene ble tatt i perioden 26. juni til 9. juli 2012.
Månen er estimert å ha en diameter mellom 10 og 25 km. Disse tallene er anslått ut ifra den tilsynelatende størrelsesklassen til månen og ved å bruke et estimert albedo på 0,35 og 0,04 for henholdsvis den nedre og øvre grensen.
Styx' omløpsperiode er estimert til å være ca. 20 dager (20,2 ± 0,1 dager), noe som gjør at den er ca. 5,4 % fra en 1:3-resonans med Caron-Pluto-omløpstiden. Sammen med de øvrige plutomånene Nix, S/2011 P 1 og Hydra danner den en 1:3:4:5:6-sekvens med nærresonanser.
Tar-Míriel
Ruling Queens of Númenor Tar-Míriel Tar-Míriel
Slaget ved Toverud
Bakgrunnen var at en svensk brigade under oberst Schwerin den 14. april 1808 krysset grensen ved Skillingsfors og gikk vestover mot nåværende Aurskog-Høland. Her sto bare en mindre vaktstyrke under major Friederich Christopher von Ditten. Allerede den 16. april var grev Axel Otto Mörner rykket fram til Haneborg med en kavaleristyrke. Samtidig trakk Ditten sine styrker tilbake over Glomma. Mörner rykket videre fram, og dagen etter inntok han en uforsvart Blaker skanse. Her beslagla han øyeblikkelig 250 skippund høy som Ditten hadde latt ligge.
Samme dag, 17. april, var Schwerins brigade kommet fram til Haneborg og stoppet der. Prins Christian August hadde da fått beskjed om det svenske angrepet og var allerede på ilmarsj nordover fra Råde. Om kvelden 18. april overnattet prinsen og hans styrker ved Trøgstad kirke og fikk da ilbud om at svenskene hadde inntatt Blaker skanse. I grålysningen den 19. april brøt han opp og fortsatte ilmarsjen nordover mot Aurskog. Samme dag sendte Schwerin et kompani nordover mot Blaker for å forsterke Mörner, men ved Killingmo gikk de rett på en av de norske fortroppene og trakk seg tilbake til Haneborg.
Imens hadde grev Mörner fått en følelse av at ikke alt var som det skulle, og på ettermiddagen bestemte han seg for å gå tilbake til Schwerin på Haneborg. Om kvelden, i mørket, gikk han ved Toverud rett på en norsk bataljon ledet av major Weiby.
Etter en kort, men dramatisk kamp måtte grev Mörner overgi seg. 112 svenske livgrenaderer og husarer, seks offiserer og tre underoffiserer ble tatt til fange og ført til Akershus festning. Grev Mörner selv måtte overgi seg til den unge løytnant Gregers Lundh. Mörners egen kommentar var: Att jag måste bli fången, trodde jag nog, men det är svårt att skulle lämna sitt värje till en pojke.
Han ble plassert som fange «på æresord» ved Ulefos Hovedgaard hos Niels Aall. Han ble satt fri i 1809.
I forbindelse med 100-årsjubileet for hendelsen i 1908 ble det reist en bauta på stedet, den såkalte Toverudstøtta.
Ryan Mason
Ryan Glen Mason (født 13. juni 1991 i Enfield i London) er en engelsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er assistenttrener for.
Biografi
Han signerte sin første profesjonelle kontrakt som fotballspiller i juni 2008 da han var 17 år gammel. Han gjorde sin profesjonelle debut i UEFA-cupen den 27. november 2008 som en sen innbytter mot motstanderen NEC Nijmegen. I løpet av 2008-2009 sesongen toppet han lista over de som scoret mest mål med sine totalt 29 mål på 31 kamper, noe som gjorde at Tottenham endte på andreplass i Premier Academy League.
I løpet av sommeren 2009 dro Mason på lån til klubben Yeovil Town sammen med lagkameraten Steven Caulker. Han gjorde sin ligadebut i starten av 2009/2010-sesongen mot klubben Tranmere Rovers, hvor Yeovil vant 2-0. Mason gjorde en lovende start i Yeovil, og scoret fra et frispark i sin andre kamp mot Colchester United og fra langt holdt i deres neste kamp mot Exeter City som endte uavgjort. Målet mot Exeter ble inkludert i BBC Sport's "Goal of the Week".
Låne-avtalen forlenget i ytterligere tre måneder. Sammen med flere andre lånespillere for Tottenham, blant annet Jon Obika og Steven Caulker, med Yeovil Town forlenget til å vare ut mai 2010. Ryan ble kalt tilbake for tidlig, den 13. mars 2010, da han ble bedt om å komme tilbake til Tottenham etter å ha spilt i 28 kamper for Yeovil og scoret 6 mål for dem.
I august 2010 ble han lånt ut for to måneder til Doncaster Rovers som spilte i Football League Championship. Etter utløpt avtale, ble han lånt ut til samme klubb igjen for resten av sesongen. Han signerte en ny kontrakt med Tottenham i juli 2011 og ble lånt ut til Doncaster Rovers igjen for hele 2011-2012 sesongen, men ble kalt tilbake i november 2011 etter bare fem spilte kamper. I januar 2012 ble han lånt ut til Millwall for resten av sesongen.
Han kom inn som innbytter i Tottehams kamp i Europa Ligaen mot Lazio i september 2012 og fikk sin første kamp fra start mot Carlisle United i ligacupen samme måned.
I januar 2013 ble han lånt ut til den franske klubben Lorient for resten av sesongen. Utlånskontrakten ble brutt i april 2013 da han ikke hadde spilt noen kamper for Lorient.
Den 23. juli 2013 skrev han under på en låneavtale til Swindon Town som varer hele sesongen. 31. august 2013 skårte han hattrick for Swindon mot Crewe Alexandra da laget vant 5-0 og bommet på et straffespark i slutten av kampen.
Den 22. januar 2017 pådro han seg en hodeskade i en Premier League-kamp mot Chelsea, hvor han kolliderte med Chelseas midtstopper Gary Cahill. Vinteren 2018 la Mason opp som fotballspiller i samråd med lege.
Landslag
Mason fikk sin første befatning med landslagsfotball da han ble innkalt til det engelske U19-landslaget foran en kamp mot Russland. Han fikk aldri ta del i kampen, men trengte ikke vente lenge på sin debut. Sammen med Tottenham-lagkamerat Steven Caulker, ble han innkalt til EM-kvalifisering i Slovenia i oktober 2009, der han spilte to av de tre kampene. Mason fikk sine tredje og fjerde landskamper for U19-landslaget i treningskamper mot Tyrkia og Nederland.
Trenerkarriere
Den 19. april 2021 fikk han jobben som midlertidig hovedtrener for Tottenham Hotspur FC ut sesongen 2020/2021. Han ble med det tidenes yngste Premier League-hovedtrener i en alder av 29 år.
Bosch (TV-serie)
Bosch er en amerikansk fjernsynsserie produsert av Amazon Studios. Rollefiguren Harry Bosch ved Los Angeles-politiet spilles av Titus Welliver.
Fjernsynsserien er inspirert av Michael Connellys bøker. Den første sesongen er basert på Dødens by, Reven og Dukkemakeren. Sesong to har hentet inspirasjon fra Återkomsten, Tilfellet og Den siste prærievargen. Den tredje sesongen er basert på Sort ekko og delvis Mørkere enn natten.
Sesong En
TV-serien begynner med at Bosch følger etter en mistenkt. Bosch tar ham endelig igjen i en bakgate, og skyter den mistenkte. Sett fra Bosch sitt ståsted ser det ut til at det var en gjenstand i den ene hånden til den mistenkte, som faller i en sølepytt. Men senere, når hendelsen blir fortalt av en advokat, er det tydeligvis ingenting i den mistenktes hånd - og Bosch blir vist i det han planter en pistol på åstedet. Men to år senere blir Bosch saksøkt av den mistenktes familie.
Kort tid senere blir Bosch kalt ut på en sak som viser seg å være et selvmord, og en annen sak hvor en doktor rapporterer at hunden hans oppdaget et menneske-bein i en skog. Sistnevnte etterforskning oppdager snart enda flere bein-rester, og det blir fastslått at skjelettet stammer fra en liten gutt som ble forferdelig mishandlet og slått, og deretter forsøkt begravet i skogen. Gutten har vært død siden minst 1989, og kunne ha vært mellom 10 år og 12 år gammel når han døde.
Men fordi gjentatte alvorlige overgrep i løpet av oppveksten kan hemme barnas vekst, er offerets eksakte alder veldig usikker. Gutten skal også ha blitt utsatt for kraftig mishandling i tiden før sin død, med mer enn 40 brukne bein - noen bein var delvis helbredet, men andre skader var relativt nylige. Snart introduseres også Raynard Waits, en seriemorder som tilstår drapet med skjelettet i skogen - og viser en merkelig fascinasjon for Bosch.
Sesong To
Seks måneder etter hendelsene i Sesong 1, vender Bosch tilbake etter en suspensjon fra politiet. Han etterforsker drapet på en Hollywood-produsent som ser ut til å hatt forbindelser med en mafia. Etterforskningen hans av produsenten sender Bosch snart til Las Vegas, hvor han også oppdager at alt ikke er særlig bra med tenåringsdatteren sin og hans tidligere kone.
Boschs etterforskning truer nesten livet til resten av familien hans, og han får en rekke andre problemer på grunn av en gruppe korrupte politi-betjenter. Nye bevis dukker også opp angående morens dødsfall, noe som får Bosch til å undersøke omstendighetene som førte til drapet på moren hans.
Sesong Tre
Seksten måneder etter Sesong to: Bosch blir hjemsøkt av nye spor som han ønsker å forfølge når han undersøker drapet på moren hans. Samtidig holder Bosch øye med en pågående straffesak som involverer en mektig Hollywood-filmmogul som for tiden sitter i husarrest.
Bosch opplever også nye problemer i sitt personlige liv, på grunn av datteren hans, Maddie, som nå bor i Los Angeles sammen med ham. En ny seriemorder blir også introdusert, som går under kallenavnet Koreatown Killer (KTK)
Sesong Fire
Tre måneder senere: Advokat Howard Elias representerer en mørkhudet mann som har anklaget Los Angeles Police Department for bruk av vold i tjenesten. Men blir Elias myrdet kort tid senere. Elias hadde tidligere en historie med å representere personer som ønsket å saksøke LAPD. Denne ​​saken fører til økte problemer i Los Angeles, og økte spenninger mellom LAPD og resten av innbyggerne. Politi-sjef Irving utpeker Bosch til å lede en arbeidsgruppe, for å komme til bunns i drapet på advokaten Elias.
Men det foregår også en intern granskning av Bosch og hans team, som inkluderer Edgar, Robertson, og en annen etterforsker. Boschs tidligere kone er samtidig involvert i en sak angående en gjeng kinesiske statsborgere, hvorav en av dem allerede er under en etterforskning fra FBI. Denne situasjonen fører til at hun blir myrdet. Bosch oppdager også en viktig pekepinn i etterforskningen av morens dødsfall, etter at den pensjonerte etterforskeren fra morens sak også blir funnet myrdet.
Sesong Fem
Femten måneder senere: Det blir stilt spørsmål ved en rettssak etter en gammel etterforskning som Bosch var involvert i. Dette kan muligens påvirke andre tidligere domfellelser, og potensielt sette hele karrieren hans i fare. En forbitret tidligere kjæreste anklager Bosch for å plante falske beviser, og Bosch ansetter sin tidligere fiende Honey Chandler for å forsvare ham mot anklager om å komme med falske beviser. Bosch og hans kollegaer etterforsker også drapet på en farmasøyt, som gjennom sønnen sin hadde vært involvert i selge opiater.
I løpet av etterforskningen fastslår politiet at det eksisterer et betydelig nettverk for ulovlig handel med opiater, muligens kontrollert av russiske eller armenske gangstere. Bosch går undercover, i forsøk på å oppdage mer om organisasjonen deres. Men sjefen til Borch, Irving, blir frustrert over Boschs manglende kommunikasjon om en etterforskning. Når en kollega forsøker å dekke over for Bosch, risikerer han også sin egen stilling. Irving blir kontaktet av en politisk konsulent på vegne av ordfører Vargas, angående det neste ordfører-valget.
Sesong Seks
Elleve måneder senere: Etter at en fysiker blir henrettet, og ekstremt radioaktivt materialer han hadde med seg forsvinner, befinner etterforsker Harry Bosch seg snart i sentrum av nok en kompleks drapssak, en veldig rotete etterforskning, samt en muligens katastrofal trussel mot hele Los Angeles.