cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Walter Lippmann
Demokrati
Demokratiets grunnleggende problem, skrev han, var nyhetenes nøyaktighet og vern av kilder. Han hevdet at forvrengt informasjon var arvelig i menneskets tanke. Folk gjør seg opp sin mening før de finner fakta, mens idealet ville være å samle og analysere fakta før man trakk konklusjoner. Ved først å se, hevdet han, er det mulig å rense informasjon som er forurenset. Lippmann hevdet at å se gjennom stereotypier (et begrep han skapte) utsetter oss for delvise sannheter. Han mente derfor at idéen om en offentlighet kompetent til å lede offentlige saker, var et falsk ideal. Han sammenlignet det politiske vettet til gjennomsnittsmennesket med teatergjengeren som kommer inn i forestillingen midt i tredje akt og forlater den før teppefall.
Elitisme
Lippmann sa at den jevne mann må bli styrt av en spesialisert klasse hvis interesser rekker ut over lokalsamfunnet. Denne klassen er satt sammen av eksperter, spesialister og byråkrater. Ekspertene, som ofte er omtalt som elite, skulle være et kunnskapens maskineri som omgår den primære feilen med demokratiet, det umulige ideal av en borger som er kompetent i alt («omnicompetent citizen»). Moderne kritikere av journalistikk og demokrati hevder at historien har gitt Lippmann rett. De hevder at makten til den styrende elite strekker seg fra de tidlige dager av det 20. århundre til New Deal i 1930-årene og videre til i dag.
Laozi
Lǎozǐs høye alder
Innen den eldste kinesiske litteratur er det forøvrig ikke uvanlig at de eldste mestere eller herskere tillegges en svært høy alder.
Senere dyrking av Lǎozǐ som en guddom
Fra det annet århundre ble Lǎozǐ fremhevet som en høygud innen taoismen. Dette henger sammen med den medvind fikk under Han-dynastiet. Han ble på denne tid opptatt som en av «de tre rene» i det kinesiske pantheon. Han legemliggjorde Den hellige slik han ble beskrevet av Zhuangzi og i Huainanzi, og hans trekk blendet seg med guddommene Taiyis og Huang Dis trekk. Han ble selve legemliggjørelsen av dao og hans skikkelse ble gjort kosmisk ved at han hvilte i et av stjernebildene (Store bjørn, Karlsvogna) og derfra av og til stiger som formidler mellom den himmelske og den jordiske verden. Hans åsete er stjernehimmelens og himmelretningenes midtpunkt, og i ikonografien omgis ham av de fire heraldiske dyr som symboliserer himmelretningene. Lǎozǐ forvandler seg gjennom tidssyklene og er likesom dao i stand til å utvide seg til det uendelige eller bli likeså uendelig liten.
Walter Lippmann
Forholdet til Sovjet
Da visepresident Henry A. Wallace ble fjernet fra embetet i september 1946, ble Walter Lippmann den ledende offentlige talsmann for at det var nødvendig å respektere den sovjetiske sfæres innflytelse i Europa. Denne ble sidestilt med strategien om å holde seg for seg selv, som på den tiden ble hevdet av folk som George F. Kennan.
Laozi
Senere dyrking av Lǎozǐ som en guddom
Blant konfucianerne er ikke Lǎozǐ guddommelig, men han respekteres som en ærverdig vismann. I kinesisk folkereligion anses han enten som en helgen eller som en gud.
Martin Andresen
Martin Andresen (født 2. februar 1977 i Kråkstad i Ski kommune) er en norsk fotballtrener, næringslivsleder og tidligere fotballspiller. Han var landslagsspiller fra 2001 til 2009. Han ble deretter trener og var blant annet hovedtrener for Vålerenga Fotball fra 2007 til 2012. Andresen var deltidsfotballspiller i Stabæk fra 2013, men la opp etter én sesong. I 2013 ble han administrerende direktør i Skeidar. .
Ski, Moss, Viking, Stabæk, Wimbledon og Blackburn
Andresen startet karrieren sin i Ski. Han gikk til Moss i 1995, og videre til Viking i 1997. Etter ett år i Stavanger gikk han til Stabæk. Derfra ble han solgt til Wimbledon i 1999. Han kostet da 23 millioner kroner. Oppholdet i England ble kortvarig, og han dro hjem til Norge og Molde FK på låneopphold, før han igjen returnerte til Stabæk. Andresen hadde en av sine beste sesonger i Stabæk Fotball i 2003 hvor de fikk 3.-plass i Tippeligaen. I 2004 ble Andresen lånt ut til Blackburn Rovers i England, men han var ikke lengre enn fra februar til august i England. Da gikk han atter en gang til Stabæk før han gikk til SK Brann i 2005. Etter at Åge Hareide tok over landslaget i 2005, ble Andresen kaptein for det norske landslaget.
Brann
I 2005 ble Andresen det dyreste kjøpet i SK Branns historie. Han kom for 15 millioner. Andresen var mye plaget av skader. Han kom tilbake i 2006 og ble kaptein for SK Brann. Brann hadde en av sine beste sesonger det året, mye takket være Andresen på midtbanen. Han var kaptein da landslaget var ute i EM-kvalifisering. I 2007 vant SK Brann serien, og da spilte Andresen også en stor rolle. Det året ble han Norges mest verdifulle spiller og var med på årets lag i Tippeligaen. Totalt spilte Andresen over 60 kamper for Brann og scoret mange mål fra sin midtbaneposisjon. Han fikk da tilbud fra Vålerenga om å bli spillende trener for klubben, noe han takket ja til.
Vålerenga Fotball
Andresen ble klar for Vålerenga fotball som spillende manager 6. november 2007. Han signerte for tre år og hentet en rekke spillere til Osloklubben, som Kristofer Hæstad fra Start, Bengt Sæternes fra OB, Lars Iver Strand fra Tromsø IL og keeperen Troy Perkins fra D.C. United.
I 2008 vant Andresen og Vålerenga cupfinalen 4-1 over Stabæk, noe som markerte Andresens første tittel med Vålerenga. I august 2009 la Andresen opp som fotballspiller og gikk over til å bare være trener. I 2010 tok Andresen og Vålerenga sølv i serien, og Andresen ble nominert til Kniksen-prisen. I oktober 2012 ble det avklart at Andresen sluttet som trener etter 2012-sesongen.
Follo FK og Stabæk
Andresen signerte som spiller for andredivisjonsklubben Follo FK i 2011 og avsluttet karrieren med en sesong i Stabæk.
Sandefjord Fotball
Andresen signerte i september 2015 en kontrakt ut sesongen for Sandefjord Fotball. . Han debuterte 12. september mot Molde, i en kamp SF tapte 2-4. Det ble kun 3 kamper for Andresen, som gjorde sine saker bra. En strekkskade satt en stopper for flere kamper den høsten. I et forsøk på å vende tilbake til toppfotballen, engasjerte Andresen spurt- og utholdenhetstrener Andreas Hjørnevik. Andresen besluttet imidlertid å legge opp etter 2015-sesongen.
Landslaget
Andresen debuterte for Norge i 2001 mot Tyrkia. Han var med på to VM-kvalifiseringer og to EM-kvalifiseringer for landslaget før han la opp som fotballspiller i 2009. Andresen var kaptein fra 2005 til Brede Hangeland overtok i 2008. Totalt fikk han 35 landslagskamper og scoret 3 mål.
Annet
Martin Andresen er en av de største eierne av møbelkonsernet Skeidar. Gjennom Birkelunden Investeringsselskap eier Andresen 22,5 prosent av aksjene.
I september 2022 flyttet han til Páfos på Kypros. .
Wilhelm von Schwerin
Wilhelm Johan Ludvig von Schwerin (født 2. desember 1792, død 27. september 1808) var en svensk greve og underlöjtnant (fenrik) ved Svea artilleriregemente.
Wilhelm von Schwerin var sønn av presten og riksdagsmannen Fredrik Bogislaus von Schwerin (1764–1834).
I den neste kampen von Schwerin deltok i, slaget ved Oravais, viste han stor tapperhet og ble hardt skadet. Wilhelm von Schwerin døde av sine skader den 27. september 1808 i Kalajoki.
Ved Tärna folkhögskola i Sala kommune finnes en minnesten over Wilhelm von Schwerin. En portrettmedaljong av von Schwering er opphengt i sakristiet i Sala Kristina kirke.
Nizjnij Novgorod oblast
Nizjnij Novgorod oblast (russisk Нижегородская область, Nizjegorodskaja oblast) er en oblast (fylke) i Russland og et av føderasjonssubjektene i Den russiske føderasjon. Hovedstaden er Nizjnij Novgorod, arealet er 74,800 km² og innbyggertallet er 3,479,000 (2004).
The Toby Keith Tribute
The Toby Keith Tribute er et musikkalbum med Big-B, utgitt i 2011.
Svalbard museum
Museets samlinger består av gjenstander, fotografier, arkivalia, kunst og bøker og er på over 40 000 gjenstander, av disse er ca 7 000 registrerte.
Svalbard museum ble stiftet 18. januar 1979. , museet åpnet 4. juni 1981 Frem til 2006 fungerte det gamle grisefjøset som museumslokale. Fra april 2006 flyttet museet til Svalbard Forskningspark.
Svalbard museum er fra 1. januar 2006 organisert som en stiftelse. Stiftelsen ble opprettet av Longyearbyen lokalstyre, Store Norske Spitsbergen Kulkompani, Universitetssenteret på Svalbard, Norsk Polarinstitutt og Sysselmesteren på Svalbard.
Ved siden av Svalbard museum finnes det fire andre gjenstandssamlinger på Svalbard: Pomormuséet i Barentsburg, Ny-Ålesund By- og Gruvemuseum, Luftskipsmuseet på Spitsbergen og Samlingene på Bjørnøya.
Pjotr Simonenko
Pjotr Nikolajevitsj Simonenko (russisk: Пётр Никола́евич Симоне́нко; ukrainsk Петро Миколайович Симоненко - Petro Mykolajovytsj Symonenko; født 1. august 1952 i Donetsk) er en ukrainsk politiker for Ukrainas kommunistiske parti. Simonenko har russisk som morsmål.
Simonenko ble valgt som det ukrainske kommunistiske partiets presidentkandidat til det ukrainske presidentvalg i 1999. Han gikk til andre valgomgang, der han tapte for Leonid Kutsjma. Ved presidentvalget i oktober 2004 fikk Simonenko 5 % av stemmene og ble slått ut i første valgomgang. Simonenko var kandidat til presidentvalget i Ukraina i 17. januar 2010, men fikk denne gang bare 3,6 % av stemmene.
2008 NBA-draftet
2008 NBA-draftet var NBAs årlige draftbegivenhet i 2008 som fant sted i Madison Square Garden i New York den 26. juni.
Valgene
Draftet ble delt opp i to runder der de 30 NBA-lagene i prinsippet skulle velge spiller etter tur, men noen av klubbene har byttet rettighetene til disse trekkene mot spillere eller penger tidligere i sesongen slik at andre klubber trekker deres trekk til sitt eget lag.
Oklahoma City Thunder draftet spillere under navnet «Seattle SuperSonics», men skiftet navn like etter.
Håbakken
Håbakken er en grend og et næringsområde i Lærdal kommune i Sogn og Fjordane.
Den østlige munningen av verdens lengste veitunnel Lærdalstunnelen ligger her. Lærdalstunnelen næringspark er lokalisert nær munningen. Det meste kjente på Håbakken er kro/gatekjøkkenet «Haabakken», et populært stoppested for trailersjåfører på E16. I 2011 utvidet Lærdal kommune næringsparken.
Helge Moxness
Helge Weidemann Moxness (født 22. september 1976) er flere ganger Norgesmester i handikapsvømming. Han fikk 3 gullmedaljer i Europamesterskapet i 1995, og har også deltatt i Paralympics i Atlanta. Der deltok han i øvelsene: 100 m fri klasse S7, 200 m medley klasse SM7 , 400 m fri klasse S7 , 4x100 m fri klasse S7–10 , 4x100 m medley klasse S7–10 og 50 m fri klasse S7. Etter sin aktive idrettskarriere studerte han ved Norges idrettshøgskole og utdannet seg til ingeniør ved Høgskolen i Sør-Trøndelag.
Njandoma
Njandoma (russisk: Няндома) er en by i Arkhangelsk oblast i Russland. Den ligger 347 km sør for Arkhangelsk.
Rutine for Terra Nova
Rutine for Terra Nova er et norsk enkeltstående science fiction-hørespill som gikk på NRK Radio i 1981. Stykket handler om fire hundre barn som reiste med romskipet Nobile, bort fra en katastrofe som aldri kom. Barna forsvant i verdensrommet. Stjerneskipet Marco Polo blir sendt ut for å spore dem opp. Men det er nå gått 600 år. Manuset er skrevet av Jon Bing og Tor Åge Bringsværd.
Njandoma
Njandoma ble grunnlagt i 1896 som en bosetning rundt jernbanestasjonen Njandoma. Bosetningen har hatt bystatus siden 1939.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Rutine for Terra Nova
Handling
Stjerneskipet Marco Polo blir omdirigert til sektor 332185 for å lete etter stjerneskipet Nobile som forsvant 600 år tidligere. Besetningen, Gaia, Akeron og Jason, setter seg inn i årsaken til jakten og finner ut at Nobile var et gammel stjerneskip som ble sendt ut fra kolonien 3711/5 med alle barna (400 stykker pluss en håndfull lærere) fra planeten.
Bakgrunnen for dette var at man var sikker på at planetens sol ville gå nova og derfor tilintetgjøre kolonien. Imidlertid viste det seg at solen ikke eksploderte. Alle forsøk på å kontakte Nobile feilet. Et helt skip fullt av barn forsvant altså mellom stjernene. Siden dette har kolonien fortvilet forsøkt å få hjelp fra Hovedkontroll Jord for å finne Nobile. Dette har tydeligvis lykkes, selv om det har tatt flere generasjoner. Besetningen på Marco Polo ser ganske kynisk på situasjonen og tolker Hovedkontroll Jords ordre som et rent propagandastunt; igangsatt for å gi organisasjonen et menneskelig ansikt. Besetningen ser det som helt umulig å lokalisere Nobile. Besetningen får 200 år på seg til å utføre oppdraget. Datamaskinen anslår sannsynligheten for å finne Nobile til å være rundt fem prosent.
Allikevel finner de skipet Nobile. Etter 54 år lokaliserer de skipet i sirklingsbane rundt planeten NGC 1060/1. Skipet er ikke funksjonsdyktig. Gaia og Akeron går ombord og finner det tomt og forlatt. Besetningen forstår at menneskene på Nobile har dratt ned til planeten skipet går i bane rundt.
Gaia og Akeron lander på planeten med et landingsfartøy og oppnår snart kontakt med menneskene der. Ganske forfjamset må de konstatere at hele befolkningen ikke består av andre enn barn og ungdommer. Når de spør hvor de voksne er, får de til svar at alle er dratt til jorden. Snart viser det seg at barna ser på jorden som et slaraffenland der alle er mette, kan fly og er evig lykkelige. Når Gaia og Akeron ikke samstemmer i dette reagerer barna med fiendtlighet og sinne. Samtidig snakker barna stadig om at noen av dem snart også skal reise til jorden.
Når de blir spurt om hvordan dette skal skje peker de på et lekeromskip av tre som de har bygget. Det viser seg at når barna har nådd en viss alder er det forventet at de skal reise til jorden. Dette skjer etter rituelle regler og barn som motsetter seg å reise blir drept. Mannskapet sliter med å forstå samfunnet. De leter fortsatt etter voksne, særlig Akeron er overbevist om at de holdes skjult et eller annet sted på planeten. Klimakset nås idet Akeron finner en av de avdøde lærerne, inne i en haug som er tabu. Det viser seg at «haugen» er et gammelt landingsfartøy. Akeron ser for seg hvordan den siste læreren har sittet med barna rundt seg og fortalt eventyr om et fantastisk sted der alle har det godt. Dette stedet har hun kalt «hjem» og «jorden».
Samtidig deltar Gaia i ritualet som skal sende en gruppe barn til jorden. Det viser seg at ritualet består i at barna går inn i tre-romskipet og at det deretter settes fyr på. I generasjoner har altså barna på planeten begått rituelt selvmord i det de har nådd en viss alder, i den tro at de da kommer til jorden.
Besetningen på Marco Polo forstår at denne situasjonen overskrider deres ressurser og ber Hovedkontroll Jord om at de setter inn en gruppe samfunnsingeniører for å redde barna på planeten.
Tema
Stykket problematiserer her forholdet mellom barn og voksen. Er det slik at barn er edlere enn voksne eller vil de uvegelig forfalle til et primitivt og overtroisk nivå uten veiledning av voksne? Man kan også se stykket som en parallell til omsorgssvikt. Barna på «Den nye jorden» er overlatt til seg selv og er tvunget til å finne sin egen vei. Denne veien fører inn i drap og pinsel, men hvilket alternativ hadde de?
Stykket anklager også de voksne indirekte for å ha ført barna inn på denne feilslåtte veien. Lærerne som har vært med barna har trøstet dem og seg selv ved å fortelle om en jord som de skulle komme til. Slik har de skapt forestillinger som med årene har blitt mer og mer forvridd og som har gjort barna hjelpeløse i forhold til faktisk å skape et fungerende samfunn. Barna har, forlatt og med fragmenterte kunnskaper, søkt å finne mening i tilværelsen. Slik blir de også et bilde på menneskeheten generelt og forsømte barn spesielt.
Annet
Akkurat som i hørespillet Rutine for ukjent planet (der vi foruten Marco Polo også treffer på skipet Vasco da Gama), er det også her med et romskip som er kalt opp etter en kjent oppdager. Skipet Nobile er kalt opp etter italieneren Umberto Nobile.
Peder Hiort
Peder Pedersen Hiort (født sommeren 1715 på Røros, død 1. august 1789) var en norsk teolog og bergverksdirektør. Som yngst i en barneflokk på seks ble han født inn i en velstående familie, med faren bergskriver Peder Ellingsen Hiort, som familiens overhode. Faren var født i Angeln i Slesvig nær Flensburg og kom til Røros i 1689.
Hiort studerte ved Københavns Universitet og tok teologisk embetseksamen. Han arbeidet et par år ved det kongelige biblioteket der. I 1743 ble han ansatt i stillingen som proviantskriver ved Røros Kobberverk, og her ble han raskt en populær mann også blant arbeiderne. 20 års virke som proviantskriver endte i 1762, da han overtok sin fars gamle stilling som bergskriver. Hiort tok også over en del av bergverkdirektør Leonard Christian Borchrevink sine oppgaver, som en slags visedirektør – med lovnader om å ta over stillingen ved dennes død. I 1772 ble Hiort endelig direktør også i navnet, sjøl om han hadde styrt Kobberverket gjennom mange år allerede. I hans tid som direktør ble Røros kirke oppført og han sørget for at kirken ble oppført i stein og ikke i treverk slik mange ønsket. Han var direktør for verket til han døde.
Folkvang skole
Folkvang skole er en barneskole i Halden, med ca. 200 elever og 30 ansatte, fordelt fra 1. til 7.klasse. Elevene som går her bor i områdene Hov, Knardal og Eskeviken, kort sagt den sydlige delen av byen. Elevene kommer til skolen ved å gå, sykle, eller kjøre buss. Taxi blir tilbudt elever som man mener har en farlig skolevei. Elevene får lov til å bevege seg innen skolens grenser som er merket opp med gjerder og røde markeringer. Skolen har også tre gapahuker i gåavstand fra skolen, som elevenes foreldre har bygd på dugnad. Her kan det arrangeres grillturer, naturstier og annet. Folkvang skole har også skolefritidsordning, SFO.
Stenhoggeri
Den kjente skulpturen Monolitten som står i Vigelandsanlegget er hogd ut i nærområdet i 1919. Denne ble hogd ut av fedrene til elevene som gikk på Folkvang. Siden barna gikk på skolen annenhver dag, måtte guttene hjelpe til med hoggingen og jentene hjalp til med husarbeidet (10-12 årsalderen).
Tønsberg Cykkelklubb
Titler
Tidligere norgesmestrer i seniorklassene (første tittel i parentes):
Skjerka kraftverk
Skjerka kraftverk er et vannkraftverk i Mandalselva i Åseral kommune i Agder.
Kraftverket utnytter et fall på 346 meter fra Øvre Skjerkavatnet. Nåvatn brukes også som magasin. Vannet ledes i en 1,8 km lang tunnel fra inntaksmagasinet til kraftstasjonen. Vannet fra kraftverket renner ut i innsjøen Øre.
Installert effekt er 207 MW, fra to francisturbiner. Midlere årsproduksjon er på 652 GWh (produksjonstall er usikre).
Produksjonen i det gamle kraftverket startet i 1932. Midlere årsproduksjon var 492 GWh.
Det ble bygget en ny kraftstasjon på stedet i 1997. Kraftstasjonen er innsprengt i fjellet.
Kraftverket eies av Å Energi.
Se også
..
Alfa Romeo 1900
Alfa Romeo 1900 var en sportsbil fra den italienske bilfabrikken Alfa Romeo, som ble lansert i 1950. Bilen var designet av Orazio Satta og var Alfa Romeos første egenbygde bilmodell.
Modellen ble levert i to forskjellige utgaver, Berlina med fire dører og Sprint med to dører. Begge modellen var utstyrt med en 1,9 liter (1884 cm) motor, som i grunnversjon leverte 90 hestekrefter, men som var trimmet til 115 hestekrefter i de sportsligere modellene. Bilen var romslig og enkel, men samtidig rask og sportslig. Slagordet Alfa brukte i markedsføringen av modellen var «Familiebilen som vinner billøp», en referanse til bilens suksess i løpet Targa Florio og andre konkurranser, Produksjonen varte frem til 1959, og totalt 21 304 eksemplarer ble bygget.
Chassiset var utviklet spesielt for at andre karosseribyggere skulle kunne bytte ut karosseriet, og det mest kjente er den Zagato-designede 1900 Super Sprint Coupé, med en oppgradert motor og annet karosseri.
Produksjonstall:
Arne Skouen
Arne Skouen (født 18. oktober 1913, død 24. mai 2003) var norsk filmregissør, journalist og forfatter. Han ble født i Kristiania og var sønn av kontorist Peder N. Skouen. Fra 1949 var Arne Skouen bosatt på Eiksmarka. Han bodde også i perioder i USA, Storbritannia og Sverige.
Skouen var sjømann i perioden 1933–34, tilknyttet Dagbladet fra 1935, opprinnelig som sportsredaktør. Han ble journalist i 1946 og var sports- og kulturmedarbeider i Verdens Gang 1947–57, og kommentator og kulturmedarbeider i Dagbladet 1971–95. Arbeidet 1943–45 som presse- og mediemann i Stockholm, London (for NRK) og New York. Han var 1967–1972 styreleder for Norske Dramatikeres Forbund.
Journalistkarriere
Etter bare kort tid som løsmedarbeider i Dagbladet, ble Skouen fast ansatt som sportsredaktør for avisen. Den andre verdenskrig og den tyske okkupasjonen av Norge førte til at han måtte forlate stillingen og flykte fra Norge. Da arbeidet han blant annet for norsk radio (NRK) i London, og studerte journalistikk i New York.
Da han kom tilbake til Norge i 1946, foreslo han for Dagbladets redaktør Einar Skavlan at avisen burde gå over i tabloidformat, etter modell fra New York Post. Da Skavlan forkastet idéen, følte ikke Skouen seg hjemme i avisen lenger. Han valgte derfor å gå over Akersgata for å begynne i den nystartede avisen Verdens Gang. Her skulle han ha sitt faste virke i over ti år. Han jobbet både som sports- og kulturjournalist, samt som skribent og idémaker. Skouen er blant annet kjent for å ha hatt idéen til terningskast for å vurdere filmer, i norsk presse. Selv etter at Skouen gikk ut av sitt faste virke i avisen i 1957, var han tidvis en sentral skikkelse i VG. Blant annet assisterte han Einar Munthe-Kaas og Arne Bonde med utformingen av sidene da avisen gikk over i tabloidformat i 1963.
Mot slutten av 1960-tallet ble Arne Skouen igjen å finne i Dagbladet, etter flere år der film og bøker opptok det meste av hans tid. Skouen hadde en datter som ble diagnostisert med autisme. I spalten «Ytring», som etter hvert ble en institusjon i norsk presse, brukte han mye krefter på utviklingshemmedes rettigheter i samfunnet. Blant annet gikk han kraftig i rette med spesialskolene, som Skouen mente var ødeleggende for barna som gikk der. Da Skouen igjen ble fast ansatt i Dagbladet i 1971, arbeidet han i hovedsak med kulturstoff og som skribent i kommentaravdelingen.
Selv om det var kommentarene og kulturstoffet som sto Skouen hjertet nærmest som pressemann, forlot han aldri helt sportsjournalistikken. Han dekket flere olympiske leker og verdensmesterskap for både Dagbladet og VG. I 1936 var han yngste registrerte medarbeider ved Vinter-OL i Garmisch-Partenkirchen og Sommer-OL i Berlin, mens han i 1994 var eldste akkrediterte journalist under Vinter-OL på Lillehammer.
Forfatter og filmskaper
Parallelt med den journalistiske karrieren, skrev Skouen skjønnlitteratur om det å være ung og sjømann. I 1939 debuterte han som dramatiker med skuespillet Ansikt mot ansikt, og i 1941 skrev han skuespillet Barn av solen, som ble en stor suksess. Under krigen flyktet Skouen til Sverige og bosatte seg i Stockholm i 1943, hvor han kom i kontakt med en rekke interessante mennesker, som Ingmar Bergman og Tutte Lemkow. I Stockholm fikk Skouen sin første erfaring innen film, hvor han skrev synopsis til kort- og langfilmer.
Etter 2. verdenskrig skrev han de to romanene Fest i Port des Galets og Gategutter, og filmdebuterte med Gategutter i 1949 etter at kinodirektør i Oslo og daværende formann i styret for Norsk Film ⅍, Kristoffer Aamot, tok kontakt og ba ham filmatisere romanen.
Skouens Gategutter sammenlignes ofte med Vittorio de Sicas Sykkeltyvene fra 1948 og har blitt betegnet som norsk neorealisme.
Etter sin debut bidro Skouen med en rekke forskjellige filmer som har beriket norsk film, alt fra krigsfilmer (Ni liv, 1957) til klassiske komedier (Bussen, 1961).
Filmer
Skouen regisserte og produserte i alt 17 filmer:
Fjernsyn
Arne Skouen arbeidet for NRK på en rekke produksjoner, både som manusforfatter og regissør. Han oversatte også verdensdramatikk for Fjernsynsteatret. I januar 1961 sendte NRK Fjernsynsteatret Hughie av Eugene O'Neill, i Arne Skouens oversettelse. Senere samme år ble Skouens oversettelse av Harold Pinters Går ut i kveld sendt i Fjernsynsteatret.
I 1970 sendte NRK komiserien Pim og Laffen – som ble presentert som en «hverdagskomedie» i fire episoder, «fritt etter familien i pappa-bøkene av Arne Skouen». Hovedrollene som ekteparet Pim og Laffen ble spilt av Inger Marie Andersen og Henki Kolstad, og seriens kjenningsmelodi var av Egil Monn-Iversen.
Forfatterskap
Flere av Skouens bøker er oversatt til andre språk.
Nickolas Ashford
Paret startet sin musikalske karriere på midten av 1960-tallet og skrev for artister som The 5th Dimension, Aretha Franklin og Ray Charles. De tilbrakte store deler av 1969 og 1970 med innspillinger sammen med Diana Ross. De spilte inn flere plater i samarbeid med plateselskapet Motown Records i andre halvdel av 1950-tallet.
Ashford og hans ektefelle ble innlemmet i Songwriters Hall of Fame i 2002.
Samsjøen (Ringerike)
Samsjøen (3007-282/136) er en mindre regulert innsjø i Ytre Ådal i Ringerike kommune, i Viken. Innsjøen ligger tett på kommunegrensen mot Jevnaker kommune, og langt øst i Ringerike. Samsjøveien er en bilvei som går opp til innsjøen fra Sommamoen, noen kilometer nord for Hallingby.
Samsjøen inngår i Sommavassdraget og får tilsig fra Haugerudelva, Vesle Samsjøelva og et antall større og mindre bekker rundt innsjøen. Ved utløpet sør i innsjøen dannes elva Somma, som drenerer ned Somdalen til Ådalselvas østbredd, der utløpet danner ei lita evje. Sommavassdraget inngår i Begnavassdraget og Drammensvassdraget.
I Snorre Sturlasons Den yngre Edda nevnes en innsjø med navnet Sami. I 1473 ble navnet på Samsjøen skrevet som Some vatn (av norr. Sóma) og Gustav Indrebø mente at innsjøen etter all sannsynlighet kan ha båret navnet Sami i fordums tid. Etymologien forklarer derfor både innsjønavnet og elvenavnet, som altså ser ut til å ha samme opphav.
Samsjøen har en bestand av ørret, røye, sik, abbor og ørekyt. Foreningen til Bægnavassdragets Regulering (FBR) fikk konsesjon for å regulere Samsjøen den 4. juli 1958. Reguleringshøyden i innsjøen er 6 meter og magasinvolumet 17,1 millioner m³. Vannet var fra før regulert for fløtningsformål. Regulanten ble pålagt å sette ut fisk som kompensasjon for redusert naturlig rekruttering av ørret. Ørretbestanden har likevel vært tynn hele tiden, og i senere år er det satt i verk uttynningsfiske av abbor og sik der. Dette ga noe resultat, og pålegget om utsetting av ørret ble derfor opphevet i juni 2006. I 2011 viste prøvefiske igjen relativ tilbakegang for ørreten. En mulig forklaring ar at effekten av tidligere uttynning av sikbestanden har avtatt. En ny og større undersøkelse av ørretbestanden i 2016 viser gode oppvekstsvilkår for ørret, men ingen utvikling i bestanden.
Nordøst i Samsjøen ble det TV2-sendte programmet Farmen innspilt i 2020, på såkalte «Samsjø gård» og med Mats Hansen som programleder, men det virkelige navnet på dette småbruket Finneplassen (gnr. 281 bnr. 9 i Ringerike). Finneplassen er skilt ut fra matrikkelgården Busterud (gnr. 281 i Ringerike, gnr. 11 i tidligere Ådal herredskommune) og refereres gjerne til som Nedre Finneplassen. Rett over grensen til Jevnaker kommune i Nordre Klæstad ligger plassen som kalles Øvre Finneplassen.
Storhundre
Storhundre (av norrøn hundrað = 120 eller tolv tiere) er en gammel mengdeenhet, også kalt tolvrøtt hundre (tolfrœð hundrað) for å skille det fra tirøtt hundre (tírœð hundrað), som er den enheten vi i dag forbinder med benevnelsen hundre.
De var Furre var
De var Furre var: maktspill og spionmistanke – et hemmelig nettverk i selvforsvar er en norsk bok fra 1999.
Boken er skrevet av tidligere stortingsrepresentant for Høyre, Hans Henrik Ramm og major i Det norske forsvaret, Johan M. Setsaas.
Storhundre
I trelasthandelen var storhundre i bruk til ut på 1800-tallet, og ved omsetning av råfisk i Nord-Norge endog etter århundreskiftet.
De var Furre var
Det hevdes også i boken at nettverket bistod Mossad aktivt i forbindelse med Lillehammer-saken. Denne påstanden ble i 2000 tilbakevist av et offentlig oppnevnt granskingsutvalg.
Dagbladet omtalte i 1999 boken som konspiratorisk, mens NKP hevdet at: «den gjør et godt forsøk for å rense luften».
Víctor Celorio
Víctor Celorio (født 27. juli 1957 i Mexico by) er en meksikansk forfatter, gründer og oppfinner. Han er bosatt og arbeider i Gainesville, Florida i USA.
Skokk
Skokk (fra lavtysk: schock, «seksti») er en gammel måleenhet som tilsvarer tre snes (3x20) eller fem dusin (5x12), dvs. 60.
I moderne språkbruk er «en skokk» et ubestemt, stort antall.
Den midlertidige kirkeledelse
Den midlertidige kirkeledelse var navnet på Den norske kirkens ledelse etter det åpne bruddet med det «nazifiserte» kirkedepartementet som ble innsatt av Quisling-regjeringen under andre verdenskrig.
Kirkekampen under krigen hadde vært krass helt siden den tyske okkupasjonen av Norge i 1940. Nasjonal Samling (NS), Quislings tyskvennlige fascistparti før og under krigen, hadde lagt seg på en linje der prester ble forsøkt sensurert. Den norske kirken, på den annen side, hadde gjort kirkene til en arena der standpunkt mot nazistenes overgrep kunne markeres og protester framføres, for eksempel i form av opplesning av hyrdebrev.
Den midlertidige kirkeledelse besørget blant annet at protester mot deportasjonen av jødene og arbeidstjenesten ble lest opp fra kirkens talerstoler. Det siste ble imidlertid for mye for Quislings «norske regjering». Daværende leder av Den midlertidige kirkeledelsen Ole Hallesby ble arrestert. I tiden som kom, ble prester utestengt fra utførelsen av sine embeder og tildels sendt indre eksil. Et hundretall ble også arrestert. Den midlertidige kirkeledelse ble erstattet med Den hemmelige kirkeledelse som opererte i det skjulte med hemmelig medlemskap.
Storevatnet (Austredalen i Gloppen)
Storevatnet er en innsjø innerst i Austredalen i Hyen i Gloppen kommune i Sogn og Fjordane. Vannet har gode fiskeforhold, og det er mulighet for leie av båter i området. Grunneierne krever fiskekort for fiske her.
Mot nord ved vannet ligger Gjengedalsstøylen, stølen til bøndene i innerst i østre Hyen, Gjengedal, i Hyen. Fra stølen går merket turstier mot nordøst til indre Gloppen og Sandane. Fra gammelt av var dette vanlig brukt stier for kommunikasjon mellom bygdene sommerstid.
Området på vestsiden av vannet, kalt Dalen, har utlagt en rekke hyttetomter. Her er også hytter for leie med rettigheter til småviltjakt og fiske.
På østsiden av vannet ligger en sandstrand med fin, lys sand. Her har grunneiere bygget en friluftscamp med lavvoer, som er til utleie. Herfra er det lett turterreng med gode jaktforhold for småvilt (hovedsakelig rype, orrfugl og hare). Det finnes også merkede turer til Jølster og Naustdal fra dette området.
Fra Storevatnet renner Slettelva gjennom korte stryk og et fall på 8-9 meter til Dalevatnet. Fra dalevatnet renner Gjengedalselva nedover dalen i en rekke kaskaderende fosser i bratte, dramatiske juv, og munner ut i Ommedalsvatnet. Gjennom Ommedal heter elva Åelva, en lakseelv som munner ut i Hyefjorden.
Fylkesvei 7020
Fylkesvei 7020 (Fv7020) går mellom Skåle og Eidet i Lierne kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen fylkesvei 349 (Nord-Trøndelag).
Kallungsjåen
Kallungsjåen er en innsjø som ligger helt nordøst i Vinje kommune i Telemark, langs grensa mot Tinn kommune. Den er en del av Skiensvassdraget og har utløp i sør til Sletteåi, som renner til Vråsjåen, og fortsetter derfra som elva Hola til Viervatn lengst vest i Kalhovdmagasinet i Tinn kommune.
Fylkesvei 2226
Fylkesvei 2226 går mellom Baugen og Sørhus i Alvdal kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 683 (Hedmark).
Ej blot til børn
Ej blot til børn er et musikkalbum med Birgitte Grimstad, utgitt i 1973. Sangtekstene som Grimstad fremfører på albumet er opprinnelig enten barnevers (dansk: "børnerim") eller "gruk" skrevet av Piet Hein.
Jodocus Temme
Jodocus Donatus Hubertus Temme (født 22. oktober 1798 i Lette, Westfalen, død 14. november 1881 i Zürich) var en tysk politiker, jurist og skribent.
David Herrero
David Herrero Llorente (født 18. november 1979 i den baskiske byen Bilbao) er en spansk syklist. Han ble profesjonell for det baskiske laget Euskaltel-Euskadi i år 2001, og var der til og med 2006-sesongen, med unntak av året 2004 da han var i Costa de Almeria-Paternina. Herrero er en svært komplett syklist. Han har kanskje sin største styrke som spurter, men har også tatt seiere på klatre-etapper. Samtidig kan han, i motsetning til mange andre baskiske syklister, forsvare seg godt på tempo-etapper.
I.D. ÅRET
I.D. ÅRET er et norsk underholdningsprogram med Ivar Dyrhaug som gikk på NRK1 i 1997. I tillegg hadde Alex Rosén faste innslag som stuntreporter under vignetten ARK1.
Innhold
Programmet besto av quiz-del der kjente personer deltok, en intervjudel og en talentiade. Hver episode tok for seg et bestemt år og varte i ca. 50 minutter. Serien bød på mimring og gjensyn med kjente artister, minner om hendelser i nær fortid. Programmet gikk på lørdagskveldene.
Serien ble etterfulgt av en nordisk talentiade den 22. mars der deltakere fra alle nordiske land deltok.
Talentiadedelen var et samarbeide mellom NRK og Norsk musikkråd.
Gjester
(ufullstendig)
Musk
Musk er en beskrivelse for en luktsubstans (duft) som stammer fra duftkjertelene til moskushjorten (også kalt muskhjort). Substansen har gjennom århundrer, helt fram mot slutten av 1800-tallet, da kjemisk framstilling av muskduft ble populært av økonomiske grunner, også blitt benyttet som en viktig organisk ingrediens i parfyme. Betegnelsen har sin opprinnelse fra sanskrit muṣká, som betyr testikkel. Musk brukes også i en viss utstrekning i tradisjonell kinesisk medisin.
Danny Blind
Dirk Franciscus «Danny» Blind (født 1. august 1961 i Oost-Souburg i Nederland) er en tidligere fotballspiller og -trener.
Spillerkarriere
Danny Blind spilte først som høyreback for den lokale klubben RCS Oost-Souburg, mens proffkarrieren startet for Sparta i 1979. Etter syv sesonger gikk han i 1986 over til Ajax. For denne klubben har han vært med på å vinne det som er mulig å vinne på klubbnivå. I denne tiden var Ajax nederlandsk seriemester fem ganger, vant Amstel Cup fire ganger, den nederlandske supercupen tre ganger, Mesterligaen, Cupvinnercupen og UEFA-cupen. Blind spilte 537 kamper i Nederlands høyeste divisjon, de eredivisie, under disse kampene scoret han totalt 45 ganger. Blind spilte 42 kamper for, men scoret kun en gang.
Trenerkarriere
I sin første kamp som hovedtrener skrev han historie, med et 0-4-tap for PSV Eindhoven. Et større tap enn dette hadde Ajax aldri hatt. Det ble med denne rekorden, senere i 2005 vant Ajax Johan Cruijff Schaal under hans ledelse.
I desember 2006 kjørte Blind inn i et parkert kjøretøy og skadet en 48 år gammel kvinne. Et to år gammelt barn som satt i bilen, slapp uskadd fra episoden. Blind hadde tre ganger så mye alkohol som tillatt i blodet.
I 2007-08 var han han fotballdirektør i sin gamle klubb, Sparta. Sommeren 2008 returnerer han til Amsterdam for å bli Ajax' nye fotballdirektør.
I 2017 fikk han sparken som Nederland sin landslagssjef, etter mange tap som trener. Han har ikke fått trenerjobb siden (pr 2021), men er medlem av Ajax' styre.
SuperTed
SuperTed er en walisisk animert barneserie som gikk på BBC fra 1983 til 1986. Serien handlet om en teddybjørn med magiske superkrefter. Serien besto av 36 episoder.
I Norge ble serien sendt på NRKs Frokost-TV på slutten av 1980-årene.
Handling
På en leketøysfabrikk blir en liten teddybjørn med en fabrikasjonsfeil kastet inn på et mørkt lagerrom. Der blir han funnet av Prikken, et prikkete vesen fra verdensrommet. Prikken gir teddybjørnen liv med hjelp av kosmisk støv, og tar han så med seg til en fortryllet sky. Der gir Moder Natur lekebjørnen fantastiske krefter, og han blir til SuperTed. SuperTed bruker sine superkrefter til å bekjempe ondskap, og hovedfiendene hans er den slemme cowboyen Tex, og hans to hjelpere: den tykke og klønete Bolla, og det svært lettskremte skjelletet Beinet.
Norsk versjon
Serien er oversatt til norsk av Morten Lange, og de norske stemmene er ved Sverre Anker Ousdal, Arne Lindtner Næss, Finn Schau, Per Lillo-Stenberg, Kari Gjærum, Mari Bjørgan og Trond Brænne som fortelleren.
Bodø stasjon
Bodø stasjon (pitesamisk: Buvvda, lulesamisk: Bådåddjo) er Nordlandsbanens nordlige endestasjon, 728,75 km fra Trondheim S. Den ble tatt i bruk 1. desember 1961 da Nordlandsbanen var ferdigbygd, offisiell åpning var 7. juni 1962. Stasjonen er Norges syvende nordligste jernbanestasjon, bare slått av de seks stasjonene på Ofotbanen. Tar man også med stoppesteder uten stasjonstatus er den nummer ni, ettersom Valnesfjord og Tverlandet holdeplasser på strekningen Fauske-Bodø begge ligger lengre nord.
Stasjonen ligger drøye 400 meter øst for Bodø sentrum, og ligger ved krysset mellom Jernbaneveien, Bankgata og Sjøgata. Stasjonen betjenes av fjerntrafikk til Trondheim, regionaltrafikk til Mo i Rana og Mosjøen, og lokaltrafikk til Fauske og Rognan. Bodø godsterminal er del av anlegget.
Åpningen
Stasjonen ble åpnet for godstrafikk i desember 1961, mens første persontog gikk til Bodø 1. februar året etter. Hendelsen beskrives i Aftenposten med overskriften «Første persontog til og fra Bodø i dag – neger var med». Den offisielle åpningen med kong Olav V var imidlertid ikke før 7. juni.
Det går dagtog og nattog til Trondheim med Di 4 lokomotiv mens det på lokaltrafikk til Fauske og Rognan benyttes NSB type 93.
Ulykker
Det har skjedd flere ulykker hvor godstog har kjørt inn i endebutten på stasjonen, deriblant i september 2003 da et godstog med fiberoptisk kabel fra Nexans på Rognan kjørte inn i endebutten på spor 3 i en fart på 51 km/t.
Stasjonsbygningen
Selve stasjonsbygningen er et teglhus bygd til ferdigstillelsen av Nordlandsbanen i 1960, og er plassert 400 meter øst for torget, i bydelen Rønvika. Bygget er tegnet av NSB Arkitektkontor, ved arkitekt Arvid Sundby. Bygget ble fredet til 50-årsjubileet, i 2012, selv om området først ble midlertidig fredet to år tidligere. Stasjonen er blitt et symbol på byen, og det som kalles byens "endelige tilknytning til et nasjonalt transportverk.
Fjerntrafikk
Det går fjerntrafikk mellom Bodø og Trondheim to ganger i døgnet, ett dagtog og ett nattog. Reisetiden varierer noe, der dagtogene tar rundt 9 timer og 50 minutter, mens nattogenes reisetid er cirka 20 minutter kortere, siden de stopper på færre stasjoner.
Regionaltrafikk
Daglig går det to regionaltog mellom Bodø og Mosjøen stasjon begge veier, i tillegg til fjerntrafikkens to daglige avganger. Denne togturen tar rundt 3 timer og 50 minutt, noe som er mellom 15 og 30 minutts kortere reisetid enn fjertrafikktogene.
Lokaltrafikk
Lokaltrafikken mellom Bodø og Fauske og Rognan, populært kalt Saltenpendelen, består av åtte daglige avganger ut fra Bodø og til nabobyene Fauske og Rognan, hvorav halvparten stopper på Fauske stasjon. Ruten, under navnet Saltenpendelen, går fra Bodø stasjon, til bydelen Mørkved i Ytre by, tettstedet Tverlandet, tettstedet i bygda Valnesfjord også til Fauske og Rognan stasjon.
Ukjent soldat
Ukjent soldat er tittelen på
Joseph Ma Zhongmu
Joseph Ma Zhongmu, mongolsk: Tegusbeleg (født 1. november 1918 i Chengchuan i Kina, død 25. mars 2020 ) var en katolsk undergrunnsbiskop i bispedømmet Ningxia i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina. De kinesiske myndigheter anerkjente ham ikke som biskop, kun som prest i byen Chengchuan.
Bakgrunn
Joseph Ma Zhongmu studerte teologi i Datong i Shanxi.
Prest
Han ble presteviet 31. juli 1947. Ette noen få års videre studier ved det katolske Furen-universitetet (da i Beijing) virket hjan i sjelesorgen i Zhongwei og Hohhot.
Han måtte tåle tyve års forfølgelser før religionene ble gitt anledning til å gjenoppstarte sin virksomhet i 1980-årene. Han var fange i en straffarbeidsleir fra 1958 til 1969 som «kontrarevolusjonær»; hasn hadde nektet å slutte seg til Den kinesiske katolske patriotiske forening. Fra 1969 til 1979 var han arbeider ved et vanndepot. Han ble rehabilitert i 1979, og kunne i 1980 vende tilbake tiul den prestelige sjelesorg.
Biskop
Han ble hemmelig bispeviet 8. november 1983, som den første og eneste mongolske katolske biskop. Han bodde da i banneret (fylket) Otog Qianqi i ligaen Yimeng, hjemsted for om lag 400 katolikker – 300 mongoler og 300 hankinesere. Han oversatte breviaret fra kinesisk til mongolsk, likeså bibelske og andre religiøse bøker. Han oversatte også Missale Romanum til mongolsk, men dettersom ingen i Vatikanet kunne apråket, kunne de ikke tillate seg å approbere resultatet. Han trakk seg tilbake fra aktivt virke i 2005.
De mongolske katolikker i Otog Qianqi går tilbake til konverterte familier fra den belgiske C.I.C.M.-misjonæren pater Theophile Verbists virke i Indre Mongolia fra 1866 av.
I byen Chengchuan (Boro Balgasun på mongolsk) i ligaen (prefekturet) Yimeng (Il Ju på mongolsk) bodde i 2008 hele 90 prosent, eller 7 000, av alle Indre Mongolias katolikker av mongolsk nasjonalitet.
Medregnet hankineserne bor det om lag 20 000 «undergrunnskatolikker» i det som i 1949 var bispedømmet Ningxia, som dekket deler av dagens Indre Mongolia, Ningxia Hui og Shaanxi. Senere er bispedømmene blitt unilateralt endret av den regjeringsgodkjente «åpne» kirke.
Ved bisklopens begravelse forhindret myndighetene deltakelse fra mer enn 15 katolikker, to prester og én biskop å delta.
Michael Ironside
Michael Ironside (født som Fredrik Reginald Ironside den 12. februar 1950 i Ontario, Canada) er en canadisk skuespiller. Han har også jobbet som stemmeskuespiller, filmprodusent, regissør og manusforfatter i flere amerikanske og canadiske filmer og TV-serier.
En av de første rollene Ironside hadde var som den onde Darryl Revok i filmen Scanners fra 1981 som ble produsert av David Cronenberg. Hans gjennombrudd som skuespiller kom med hans rolle i TV-miniserien V: The Final Battle fra 1984 der han spilte rollen som Ham Tyler. Han er også kjent for sine roller i filmene Top Gun (1986), Extreme Prejudice (1987) og Total Recall (1990). Og han er stemmen til Sam Fisher i Splinter Cell spillene.
Dag Lars Westgaard
Dag Lars Westgaard (født 20. februar 1955 i København) er en norsk fysioterapeut og tidligere alpinist fra Drammen. Han representerte Norge under Paralympics i Albertville i 1992, på Lillehammer i 1994 og i Nagano i 1998. Westgaard har en rekke medaljer for Norge fra flere VM og EM.
Dag Lars Westgaard er far til stortingsrepresentant Lene Westgaard-Halle.
Løveid sluser
Løveid sluseanlegg er det øverste sluseanlegget i Norsjø–Skienkanalen, som er den nederste og eldste av de to kanalene som utgjør Telemarkskanalen. Den forbinder Meierelva, som er et sideløp til Farelva, og Norsjø. Sluseanlegget har tre kammer, med en løftehøyde på 10,3 meter opp til Norsjøs 15,3 moh. Sluseanlegget ligger ved Skotfoss i Skien.
Norsjø–Skienkanalen ble bygget i perioden 1854–1861. Amtmann Jørgen Aall (amtmann i Bratsberg amt 1846–1877) fremmet saken om anlegg av Norsjø–Skienkanalen for Stortinget. Han kan dermed kalles «Norsjø–Skienkanalens far», selv om fadderne var mange. Hans byste, utført av Jo Visdal, er reist ved Løveid sluse.
Sluseanlegget fikk høsten 2012 satt inn nye flomporter, som kan brukes for å gi to ekstra høydemeters løftehøyde inn i Norsjø.
Röfors
Röfors er et tettsted i Laxå kommune i Örebro län i landskapet Närke i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 207 innbyggere.
Prosjekt Dracos
Prosjekt: Dracos er et norsk science fiction-hørespill som gikk på NRK Radio i 1996. Manuset er skrevet av Jon Bing og Tor Åge Bringsværd og er en frittstående fortsettelse av Rutine for Terra Nova fra 1981. Prosjekt Dracos er enkeltstående stykke på en time som ble sendt den 5. februar 1996.
Historien
Stjerneskipet Marco Polo omdirigeres til planetsystemet rundt stjernen Dracos Omega for å foreta rutinekontroll av planetsystemet. Grunnen til dette er at koloniseringsskipet Tasman drog til dette systemet mange hundre år tidligere for å finne en planet som var egnet til terraforming.
Marco Polo går inn i bane rundt planeten Dracos Omega 3 da dette virker som den best egnede planeten for kolonisering. Stjerneskipet Tasman fraktet 461 mennesker i dvale, tusenvis av frø og tre alternative økosystemer. Allikevel regner datamaskinen på Marco Polo det som svært usannsynlig at noen terraforming har forekommet.
Imidlertid finner besetningen liv på Dracos Omega 3, som viser seg å være en tropisk planet. De får kontakt med store intelligente øgler. Det viser seg snart at øglene er hjemsøkt av stadige angrep fra skapninger de omtaler som «De Blodrøde». Disse skapningene terroriserer øglene ved å knuse eggene deres; noe som strengt tatt er et forsøk på etnisk rensing.
Det viser seg snart at «De Blodrøde», som omtaler seg selv som «Pippls» ikke er noe annet enn deformerte etterkommere av de opprinnelige passasjerene på Tasman. Deres forfedre opplevde at terraformingen gikk galt, teknologien sviktet og snart falt de tilbake til stenaldernivå. Også språket mistet de gradvis; «people» ble til «pippls» for eksempel. Besetningen på Marco Polo finner seg i en konflikt mellom lojalitet til sin egen, fiendtlig innstilte art og lojalitet til en fremmed, men fredelig rase.
Vegard Hansen
Vegard Hansen (født 8. august 1969) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for.
Som spiller spilte han for Vikersund, Strømsgodset, Kongsvinger, Bristol City, FK Lofoten og L/F Hønefoss.
Før 2004-sesongen ble Hansen spillende hovedtrener for Stord/Moster Fotballklubb i 3. divisjon. Han ledet klubben til opprykk til 2. divisjon i 2004. I september 2005 trakk han seg som trener etter økonomiske problemer i klubben og utestående lønn, og vendte tilbake til Strømsgodset hvor han spilte ut sesongen.
Høsten 2005 ble det kjent at Hansen tok over som spillende hovedtrener for Mjøndalen i 3. divisjon fra og med 2006-sesongen. Hansen ledet Mjøndalen til opprykk fra 3. divisjon i 2006, og fulgte opp med 2.-plass i sin første sesong i 2. divisjon. I 2008 tok han Mjøndalen til sitt andre opprykk på tre sesonger, og Mjøndalen spilte i 1. divisjon i 2009.
I 2014 ledet han Mjøndalen opp til Eliteserien, etter å ha slått Brann i kvalifiseringen. Mjøndalen rykket rett ned igjen fra Eliteserien i 2015. Etter et par sesonger i OBOS-Ligaen, ledet Hansen Mjøndalen til et nytt opprykk i 2018. I 2021 rykket Mjøndalen ned til OBOS-ligaen igjen.
Den 18. august 2022 ble det kjent at Hansen hadde fått sparken i Mjøndalen, etter sviktende resultater over en periode. Dermed tok han farvel med klubben, etter nesten 17 år som hovedtrener. Hansen var den nest lengstsittende hovedtreneren i toppfotballen i verden, på tidspunktet han fikk sparken.
HTC Hero
HTC Hero er den tredje mobiltelefonen som blir lansert av HTC innen Android-plattformen.