cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Padling under Sommer-OL 1976
Padling under Sommer-OL 1976. Padling var med som olympisk øvelse for niende gang under OL-1976 i Montréal. Det ble konkurrert om elleve olympiske titler. Det var fem klasser for kajakk og fire i kano for herrer og to i kajakk for kvinner. Sovjetunionen ble beste nasjon med seks gullmedaljer foran Øst-Tyskland med tre.
Firetallslås
Det hele monteres i en boks med hengslet lokk, eller settes under en flat steinhelle som settes på vippen og holdes oppe av pinnene, avhengig av om en skal fange levende, eller drepe.
Metoden har vært i bruk mot røyskatt, og i mindre grad mot fjellrev.
Grantreet
Grantreet (dansk: Grantræet) er et eventyr av H.C. Andersen fra 1845.
SolarWorld
SolarWorld AG er et tysk selskap som fremstiller og markedsfører fotovoltaiske produkter over hele verden. Selskapet driver med flere deler av solenergi-verdikjeden, så som produksjon av moduldeler, handel med solcellepaneler, og konstruksjon av solkraftverk.
Selskapet har avdelinger i Bonn (hovedkvarter), Freiberg og i Sverige.
SolarWorld-aksjen omsettes på Frankfurtbørsen.
Because of You
Because of You er en sang skrevet av rockeartisten Kelly Clarkson, David Hodges og Ben Moody og produsert av Hodges og Moody. Det er en fjerde singlen (tredje i Europa) fra Clarksons andre album, Breakaway, fra 2004.
Inspirasjon til teksten
Because of You betegnes som en av Clarksons mest personlige sanger siden hun opprinnelig skrev teksten da hun var 16 år gammel og gikk gjennom en følelsesmessig vanskelig periode. Clarkson har forklart at selv om hun har klart å komme over smerten gjennom Gud, kan hun fremdeles knytte noe av smerten til Because of You.
Noen år senere, da Clarkson møtte Moody og Hodges, spurte hun om de kunne skrive sanger sammen med henne. Hun ba om hjelp til å finpusse sangen Because of You til albumet Breakaway, men sa også at hun forsto om de mislikte sangen og heller ville skrive en ny sang med henne. Men både Moody og Hodges ble imponert over sangen, og sammen med Clarkson, finpusset de den til sin endelige form. I denne emosjonelle, autobiografiske låten sørger Clarkson over sitt noe trøblete familieliv.
Clarkson har uttalt at hun ønsket å ha Because of You med på sitt første album, Thankful, men at plateselskapet ikke likte sangen. Da det andre albumet skulle utgis, ønsket hun nok en gang å få sangen med, men plateselskapet var like negative. Dog, sangen kom med og Clarkson mottok til og med en ASCAP-pris for låtskrivere, «Årets Sang», for den.
Listeplasseringer
Because of You ble en hit i mange land, og nådde toppen på mange lister:
Referanser
Breakaway
Åtselgribb
Åtselgribb (Neophron percnopterus) er stor rovfugl i gruppen av afrikanske gribber (Gypaetinae), som inngår i haukefamilien (Accipitridae). Navnet til tross, den inngår altså ikke blant gruppen av åtselgribber (Gypinae). Åtselgribben er den minste av de Europeiske gribbene, og måler en kroppslengde på 55–65 cm, og et vingespenn på 155–170 cm. Arten er monotypisk for slekten Neophron. Den hekker hovedsakelig i middelhavsområdets fjelltrakter, overvintrer i Afrika. Føde: åtsler,slaktavfall o.l. på søppelplasser. Reir på fjellhyller.
Inndeling
Inndelingen av haukefamilien følger i hovedsak Taxonomy in Flux og er i henhold til Boyd (2017), med unntak av underfamilien Aquilinae. Den følger den nye revisjonen til Lerner et al. (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle.
Snedronningen
Snedronningen (eller Snødronningen) er et eventyr av H.C. Andersen fra 1845. Dette eventyret var inspirasjonen til Disney-filmen Frost.
Historien er delt inn i syv deler, og handler om den lille jenta Gerda som drar ut i verden for å redde sin lekekamerat Kai, som har blitt lurt bort av den onde Snedronningen.
Handling
Et troll underviser i magi på en trollskole. Han har laget et trollspeil, som forvrenger bildet av alt som speiler seg i det. Trollet og elevene hans reiser rundt i verden og nyter å se at alle som ser sitt speilbilde i speilet, blir forvrengt og onde i sjelen. En dag forsøker de seg på å ta med trollspeilet opp til himmelen, for å gjøre englene onde. Men trollene mister speilet, og det faller til jorden og knuses. Glassbitene kastes utover jorden.
Gerda og Kai er to små barn som er gode venner i et fredelig nabolag. De dyrker roser i vinduskarmen sammen. En dag treffer en av glassplintene fra trollspeilet Kais øye, beveger seg inn til hjertet hans, og gjør ham ond og kald. Han ødelegger rosebedet og blir likegyldig til alt og alle, også Gerda. Alt han bryr seg om nå er snøfnuggene. Da lander den hvitkledte Snødronningen utenfor byen hans i sleden sin. Hun får ham til å glemme sitt gamle liv med et iskaldt kyss, og tar ham med seg til slottet sitt.
Alle i byen tror at Kai har druknet i elven, men Gerda leter etter ham, og spør alle ting og vesener om hvor Kai har blitt av. Hun ofrer skoene sine til Elva, som ikke bryr seg om gaven, men forteller henne at Kai ikke har druknet. På sin vandring etter svar kommer Gerda til Sommerheksa, som gjerne vil at Gerda skal bli hos henne i det evige sommerriket. Hun får Gerda til å glemme Kai, og beordrer rosene i hagen til å synke under bakken, slik at synet av blomstene ikke skal minne Gerda på naboskapet med Kai. Heksa har imidlertid glemt rosen i hattebremmen sin, og da Gerda ser den, begynner hun å gråte, og tårene gir liv til en av de forviste rosebuskene. Den forteller henne at Kai ikke fins nede i dødsriket, og Gerda flykter fra Heksa.
En kråke forteller at den har sett Kai i et slott, men da Gerda drar dit, er det bare en prins som ligner på ham. Gerda tas så til fange av røvere, og i borgen deres møter hun en liten røverjente. Duene hennes forteller at de så Kai reise i Snødronningens slede mot Lappland, og reinsdyret Bae, som kommer derfra, lar henne ri på seg mens de drar dit. På veien stopper de hos en finnekone, som forteller Gerda at uskyldigheten hennes er det som kan redde Kai.
Til slutt ankommer Gerda Snødronningens slott, der snøfnuggene hindrer henne fra å komme inn, men når hun ber Fadervår, blir den kalde ånden hennes til engler som bekjemper snøfnuggene. På en frossen innsjø, like ved Snødronningens trone, sitter Kai urørlig. Han har blitt satt på prøve av Snødronningen: greier han å stave et ord med et puslespill, vil Snødronningen gi ham skøyter så han kan unnslippe. Gerda løper mot ham, kysser ham og gråter, og de varme tårene hennes smelter den kalde splinten av trollspeilet i hjertet hans. Han husker Gerda, og i gjensynsdansen blir bitene i puslespillet revet med i dragsuget, Når de legger seg til ro former de ordet: ‘evighet’, og Snødronningen må slippe Kai fri.
Hjulpet av vennene Gerda har møtt på veien, tar hun Kai med hjem. Der er alt fremdeles som da de var barn, bortsett fra at det nå er sommer, og de har blitt voksne.
Victor Anichebe
Victor Anichebe (født 23. april 1988) er en nigeriansk fotballspiller som for tiden er klubbløs.
Han deltok i den nigerianske fotballtroppen under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor han var med å ta sølvmedalje etter finaletap mot Argentina.
Liste over flyplasser i Sør-Korea
Liste over sørkoreanske flyplasser, gruppert etter type og sortert etter plassering.
Stockholm (Saskatchewan)
Stockholm er et lite tettsted med cirka 300 innbyggere som ligger i provinsen Saskatchewan i Canada. Stockholm ligger ca. 70 kilometer sør for Yorkton i de sentrale delen av provinsen.
Heinz von Allmen
Heinz von Allmen (født 10. august 1913, død 11. november 2003 i Lauterbrunnen) var en sveitsisk alpinist og langrennsløper.
Stockholm (Saskatchewan)
Området ble befolket på 1880-tallet av innvandrere fra Sverige. De oppkalte tettstedet etter Sveriges hovedstad Stockholm.
Claudia Kohde-Kilsch
Claudia Kohde-Kilsch (født 11. desember 1963 i Saarbrücken) er en tidligere profesjonell kvinnelig tysk tennisspiller.
Kohde-Kilsch har vunnet to Grand Slam-titler og en olympisk bronsemedalje i løpet av sin tenniskarriere. Hun vant doubleturneringen for damer i US Open i 1985 sammen med Helena Suková. Og i 1987 vant de damedoublen i Wimbledon. Under OL 1988 tok hun bronse i damedoublen sammen med Steffi Graf.
Myrdagfly
Myrdagfly (Sympistis funebris) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er utbredt i fjellet fra Agder til Finnmark i Norge.
Levevis
Arten lever på ikke for våte myrer fra barskogssonen til den lavere delen av høyfjellet. Larvene lever på dvergbjørk (Betula nana) og blokkebær (Vaccinium uliginosum) og bruker to år på utviklingen. I noen områder flyr sommerfuglene bare annethvert år, men dette ser ikke ut til å gjelde i Norge. De voksne sommerfuglene flyr om dagen i solskinn i juni – juli.
Utbredelse
Den er utbredt i Alpene, Fennoskandia og det nordlige Russland østover til øst-Sibir og Japan, og i det nordlige Nord-Amerika. I Norge er den lokal og sjelden i høyereliggende strøk langs hele fjellkjeden fra indre Agder til Øst-Finnmark.
Grand Hotel (Oslo)
Grand Hotel Oslo er et hotell på Karl Johans gate 31 i Oslo. Hovedfasaden vender mot Eidsvolls plass og Stortingsbygningen. Hjørnet mot Rosenkrantz’ gate inkorporerer Heiberggården fra Karl Johans gates anleggstid i 1840-årene. Etter ombygging og utvidelser i flere omganger gjennom 1880- og 1890-årene fikk bygningen sitt nåværende utseende i 1913, etter tegninger av arkitekt Ole Sverre. Den nyklassisistiske fasaden er forblendet med lys granitt, og midtpartiet markeres av balkonger i flere etasjer under et klokketårn.
Historikk
Hotellet ble grunnlagt av konditor Julius Fritzner og åpnet i 1874. I 1880- og 1890-årene var Grand Café på hjørnet et viktig møtested for kunstnere og intellektuelle. Henrik Ibsen var kjent for sine daglige besøk i slutten av 1890-årene, mens han bodde i Arbins gate. Ved stambordet fikk han av hotellet sin egen stol med navneplate i sølv og et sett glass med inngravert navn. Disse tilhører nå Oslo Museum. I 1929-30 ble kaféen ombygget og fikk veggmalerier av Per Krohg med interørbilder fra bohemtiden.
Hotellet er kjent for å huse vinnerne av Nobels fredspris. Det er vanlig at fredsprisvinneren viser seg på en av balkongene for å motta hyllesten fra dem som går i fakkeltog om kvelden etter at utdelingen har funnet sted i Oslo rådhus.
Hotellet ble i en tjueårsperiode drevet av hotellkjeden Rica Hotels. Fra 2015 drives det av Pandox og Scandic Hotels.
Torskemunnfly
Torskemunnfly (Calophasia lunula) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er utbredt nord til Sogn og Fjordane i Norge.
Utseende
Et middelsstort (vingespenn 26 – 32 mm), brokete grålig eller brunlig nattfly. Arten kjennes lett på de tre skinnende hvite merkene (nyremerke, ringmerke og tappmerke) i forvingen og er i det hele tatt ganske karakteristisk. Forkroppen (thorax) er kledt med lysbrune hår, langs framkanten danner de en høy krage av oppstående hår. Forvingen er brunhvit til lysbrun med et mørkere midtfelt. Nyre-, ring- og tappmerkene er skinnende hvite. Nyremerket har gjerne ytterhjørnet dratt ut til en kort spiss. Ringmerket er lite og smalt, tappmerket, som ligger bak ringmerket, er nokså stort og langt ovalt. Mellomlinjene, som avgrenser midtfeltet, er doble, bare synlige i vingens bakerste halvdel der de danner en timeglassformet figur. Langs ytterkanten er den en tverr-rad av avlange, svarte flekker. Bakvingen er hvit med brune årer og brun bestøvning, langs ytterkanten lyst gråbrun. Larven er gulhvit, langs siden med et bredt, gråblått bånd som er overstrødd med svarte flekker av ulik størrelse. Langs sidene av ryggen er det et bredt bånd av svarte tverrflekker.
Levevis
Arten lever på steinete steder som strender og rasmarker. Larvene utvikler seg på torskemunn (Linaria spp.), der de tross sine brokete farger er godt kamuflert. De voksne sommerfuglene flyr fra mai til august i to generasjoner som kan overlappe noe med hverandre.
Utbredelse
Arten er utbredt i Palearktis, fra Europa til Stillehavet i Øst-Sibir. Siden 1960-tallet har den blitt innført til USA og Canada for å kontrollere torskemunn-arter som sprer seg som ugras der. I Norge er den nokså vanlig på Sørlandet og på Østlandet nord til Vågå, på Vestlandet finnes den i indre deler av Hordaland og Sogn og Fjordane.
Allround-NM på skøyter 1964 for herrer
Allround-NM på skøyter 1964 for herrer ble avholdt 25. og 26. januar 1964 på Tønsberg stadion, Tønsberg. Teknisk arrangør var Tønsbergs Turnforening.
Norgesmester ble Per Ivar Moe, Oslo IL.
Dave Cousins
Dave Cousins (født David Joseph Hindson, 7. januar 1945 i Hounslow i Middlesex i England) er grunnlegger, leder, gitarist, sanger og den fremste låtskriveren i den engelske gruppen Strawbs, som ble dannet i 1964. Han har utdannelse i arkeologi, ren matematikk og hovedfag i statistikk fra Universitetet i Leicester. Han etablerte i 1991 St. David's Research innen statistisk analyse, og spesialiserte seg etter hvert på medieanalyse og konsesjonssøknader for radio. Cousins er fremdeles aktiv som musiker, og turnerer jevnlig i Nord-Amerika og Europa med Strawbs og trioen Acoustic Strawbs.
Musiker
Banjo var lenge hovedinstrumentet til Cousins, og han hadde tatt mål av seg til å bli blant verdens fremste på dette instrumentet. Men etter at han hadde turnert midt på 1960-tallet i Europa med flere av de fremste amerikanske utøverne på banjo, slo han fra seg den ambisjonen. Da Strawbs beveget seg bort fra bluegrass til folk, folkrock og progressiv rock, byttet han ut banjoen med akustisk gitar. På slutten av 1960-tallet turnerte han i Europa som gitarist for Leonard Cohen og Joni Mitchell. Han ble mye brukt som studiomusiker (gitar og banjo) rundt 1970.
Strawbs hadde sine mest aktiv år fra 1969 til 1979, da de tok en pause etter å ha laget 15 album. Cousins samlet bandet på ny i 1983, og har gitt ut flere nye album. Cousins har i perioder (1979–2002) opptrådt som akustisk duo med Brian Willoughby, og har fra 2002 turnert som trio under navnet Acoustic Strawbs med Willoughby (til august 2004), Dave Lambert og Chas Cronk (fra september 2004).
Politisk engasjert
Mange av Cousins tekster inneholder sterke politiske uttrykk, som eksempelvis «The Battle», «The Hangman and the Papist», «New World» og «Beside the Rio Grande». Katolikken Cousins var sterkt kritisk til den britiske politikken i Nord-Irland, og i 1974 ble låtskrivingen hans tatt opp i det britiske parlamentet, etter at flere aviser krevde forbud mot en del av sangene til Strawbs (hovedsakelig «The Hangman and the Papist» og «Part of the Union»), som de karakteriserte som «samfunnsnedbrytende». Forslaget fikk ikke flertall, men en sterkt forarget Cousins valgte å gå i «eksil» i USA og Canada i flere år. Det politiske engasjementet hans var på nytt tydelig da Strawbs i 2008 kom med albumet The Broken Hearted Bride, som er basert på historien bak terrorangrepet i London i juli 2005.
Radio og lyrikk
I tillegg til karrierer i musikk og som statistikker, har han vært svært aktiv innen drift av kommersiell radio. Han arbeidet som produsent for Danmarks Radio fra 1969 til 1979, der han laget ukentlige programmer om britisk popmusikk. I 1979 ble han tilsatt som programdirektør for Radio Tees i Middlesbrough. Han fikk tilsvarende stilling ved radiostasjonen Devon Air i Exeter i 1981, og ble administrerende direktør der i 1984. Etter at Devon Air ble oppkjøpt av GWR Group i 1991 mistet Cousins jobben, og han konsentrerte seg fra da av om å søke radiokonsesjoner. I løpet av årene 1991-1999 vant han 11 konsesjoner i England. Størst glede gav han uttrykk for da han fikk konsesjonen i Exeter for selskapet Gemini Radio (Orchard Media) i november 1993. Han har etablert og ledet plate- og medieselskapet Witchwood Records.
Cousins gav i 2014 ut selvbiografien "Exorcising ghosts Strawbs & other lives" (331 + 18 sider) på Witchwood Media Limited.
Oberndorf am Neckar
Oberndorf am Neckar er en by med 14 615 innbyggere (1. januar 2007) som dekker 55,93 km² i landeskreis Rottweil i delstaten Baden-Württemberg sørvest i Tyskland.
Haugland skole
Haugland skole er en kommunal barneskole og ligger på Hauglandshella i Askøy kommune i Vestland fylke.
Historie
Skolen har flere bygg. Det første skolehuset ble bygget i 1897 etter at det frem til dette kun var drevet omgangsskole i bygda. Bygningen er det nåværende losjehuset og benyttes fortsatt til undervisning. Senere ble det bygget et nytt skolebygg på 90-tallet og blir brukt per 2019.
1990 var ikke det beste året for skolen. Skolen måtte stenge i en lang periode, på grunn av en vond lukt fra det man antok var fra dyrekadavre. Fordi tidligere hadde det vært gårdsdrift på stedet, og det hadde tiltrukket seg et stort antall rotter. Skolen startet en omfattende rehabilitering, og elevene fikk undervisning i bygdens bedehus og det såkalte Toyota-bygget, i tillegg til det gamle skolehuset "Losjen". Bare noen uker senere måtte det igjen gjøres utbedringer etter funn av asbest.
I 2019 jobbet Tone Sanne som rektor på skolen.
Brakkene
Kapasiteten på skolen var sprengt på grunn av stor byggeaktivitet i bygden. På grunn av for liten plass på skolen, hadde kommunen bygd en midlertidig løsning i form av brakker. Brakkene ble tatt i bruk i 2010. Skolen ligger inneklemt mellom bebyggelse og jordbruk, derfor er det vanskelig å utvide den. Ifølge loven er det ikke lov å la brakkene stå lengre enn fem år.
Galileo
Galileo kan vise til:
Inter-Services Intelligence
Inter-Services Intelligence ISI eller fullt navn The Directorate for Inter-Services Intelligence, er den største og mest innflytelsesrike etterretningstjenesten i Pakistan. ISI er en av tre hovedavdelinger av Pakistans etterretningsorganisasjoner og er landets eksterne etterretningsorganisasjon, tilsvarende CIA.
Etter den Indisk-Pakistanske krigen (1947) var det klart for Pakistan at etterretningstjenesten måtte forbedres, Inter-Services Intelligence ble derfor etablert som en egen organisasjon i tillegg til Intelligence Bureau (IB). Hovedkvarteret var opprinnelig i Rawalpindi men ble etterhvert flyttet til den nye hovedstaden Islamabad. ISI var aktiv i organisering av kampen mot Sovjetunionens okkupasjon av Afghanistan og organisasjonen har tradisjonelt hatt forbindelser til Taliban. ISI har bidratt aktivt til grupper som har forsøkt å drive indiske styrker ut av Kashmir.
Tullgränd (Stockholm)
Tullgränd er en gate/smug i Gamla stan i Stockholm, som går mellom Skeppsbron og Österlånggatan. Nærmeste parallellgate i nord er Packhusgränd og i sør Norra Bankogränd.
Historie
Den første gang smuget omtales i historiske nedtegnelser er i 1626 som Tollhuus grenden, senere i 1693 som stora Tullhus gränden, i 1704 som Store Siötullsgränden, i 1733 som Stora Tull gr[änd] og til slutt som Tullgränd i 1885. Navnet har sitt opphav fra Tullhuset (Tollhuset/Tollboden) som lå i kvartalet på nordsiden av smuget i 1686, samt lageret som ble bygget i 1780-årene. Tidlig på 1700-tallet var smuget kjent som Solgränden etter kroen Lilla Solen som da lå her. (Se også Packhusgränd og Solgränd.)
Arnbjørn Jonsson
Arnbjørn Jonsson (død 1240) var en lendmann og sysselmann i borgerkrigstiden i Norge. Han var først baglerhøvding, men ble senere birkebeiner. Hovedkildene til Arnbjørns liv er Baglersagaene og Håkon Håkonssons saga.
Bakgrunn og familie
Det er usikkert både hvem som var Arnbjørns foreldre, og når han ble født. Sagaene forteller imidlertid at han var svært gammel da han døde i 1240, så det er sannsynlig at han var født rundt 1170. Faren kan ha vært enten Jon Gautsson fra Mel i Kvinnherad, eller Jon Gautsson fra Ornes i Sogn. Dersom det siste er tilfellet, var han bror til biskopen i Stavanger, Askell Jonsson. Begge ættene var rike og mektige, så Arnbjørn har i begge tilfeller hatt solid familiebakgrunn.
Hos baglerne
Arnbjørn dukker opp for første gang i Baglersagaen i 1205. Da var han en av mennene som baglerkongen Erling Steinvegg sendte ut for å angripe birkebeinerne i Bergen.
Da Erling døde i 1207, ble Filippus Simonsson valgt til ny konge. Arnbjørn fortsatte nå som Filippus' mann. I 1208 inngikk baglerne og birkebeinerne forlik på Kvitsøy i Rogaland. De to kongene, birkebeinerkongen Inge Bårdsson og baglerkongen Filippus Simonsson, hadde begge med seg utvalgte lendmenn eller sysselmenn da de inngikk fredsavtalen. Arnbjørn var da med på Filippus' side og svor ed på freden.
Filippus døde i 1217, men baglerne fortsatte, nå uten konge. I 1218 angrep en ny opprørsgruppe, slittungene, baglerne i Tønsberg. Arnbjørn var en av baglerne som klarte å slå slittungene, sammen med Filippus' bror Andres Simonsson. Arnbjørn ble såret i kampen, men overlevde. Ifølge sagaen falt 140 mann.
Hos birkebeinerne
Samme år bestemte imidlertid baglerne seg for å legge ned flokken, og flere av høvdingene gikk over til birkebeinerne. Arnbjørn var blant dem som nå ble birkebeinerkongen Håkon Håkonssons menn. Arnbjørn stod sammen med kong Håkons svigerfar, jarl Skule Bårdsson, i kampene mot opprørsflokken ribbungene i Viken og på Opplandene. Arnbjørn ble sysselmann i Borgarsysla, og hadde sitt sete på Valdisholm borg ved Glomma ved Eidsberg i Østfold.
Forholdet mellom kong Håkon og svigerfaren Skule ble stadig dårligere, og i 1236 fikk Arnbjørn i oppdrag av Håkon å forsvare Viken og Opplandene mot Skule. I 1240 var Arnbjørn den som gav jarlsnavn til Knut Håkonsson, på oppdrag fra kongen. Sammen skulle Arnbjørn og Knut verge Viken mot vårbelgene, Skules menn. Arnbjørn var en av lederne for birkebeinerne da de tapte mot vårbelgene i slaget ved Låke.
Arnbjørn døde i 1240 etter en kamp mot vårbelgene. Arnbjørn skal ha vært svært gammel da, og ble syk og døde kort tid etter.
Arnbjørn som kilde for sagaforfatterne
Det finnes to varianter av baglersagaen. Den korte versjonen tar for seg perioden fra 1202 til 1209, mens den lange fortsetter til 1217. Den korte versjonen er den eldste, og er trolig skrevet rett etter at hendelsene fant sted. Det er sannsynlig at Arnbjørn er en av de viktigste informantene for den eldre og korte versjonen av sagaen.
Ettermæle
Arnbjørn får godt skussmål av sagaforfatterne, og blir fremstilt som en idealtypisk høvding, lendmann og kriger. Han har også gitt inspirasjon til moderne symboler. Eidsbergs kommunevåpen fra 1962 er delvis inspirert av Arnbjørn og delvis av et sagn fra folkevandringstiden, om tolv brødre som bodde på Valdisholmen, som alle het noe med -bjørn.
Wutongqiao
Wutongqiao (kinesisk: 五通桥区; pinyin: Wǔtōngqiáo Qū) er et distrikt i byprefekturet Leshan i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det er på 474 km² og har et folketall på 320 000.
Samferdsel
Kinas riksvei 213 løper gjennom området. Den begynner i Lanzhou i Gansu og fører via Chengdu og Kunming til byen Mohan ved grenseovergangen til Laos.
Presidentvalget i USA 1872
Presidentvalget i USA i 1872 var det 22. presidentvalget i USAs historie. Den sittende presidenten Ulysses S. Grant ble i dette valget gjenvalgt med god margin. Det republikanske parti ble før dette valget splittet i to. Mange mente at Grant var både korrupt og for radikal, og resultatet ble dannelsen av Det liberal-republikanske parti et halvt år før valget. Dette partiet nominerte avismannen og politikeren Horace Greeley som presidentkandidat, og han fikk også nominasjonen fra Det demokratiske partiet. Grunnen til dette var frykten for at en egen demokratisk kandidat ville splitte Grants motstandere, og dermed redusere sjansene for a fjerne Grant fra embedet.
29. november 1872, etter folkets stemmegivning, men før valgmannskollegiet hadde avlagt sine stemmer, døde Horace Greeley. Valgmennene som skulle ha stemt på ham stemte dermed på fire andre presidentkandidater, og åtte forskjellige visepresidentkandidater. Greeley fikk tre valgmannsstemmer posthumant, men disse ble underkjent av Kongressen.
Veteranen Ulysses S. Grant vant 31 stater og dermed fire nye år i presidentstolen, denne gang ledsaget av Henry Wilson som visepresident.
Baranello
Baranello er en kommune i provinsen Campobasso i den italienske regionen Molise, som ligger omkring 10 km sørvest for Campobasso. Byens navn er en variant av Vairano som er en fjelltopp ved landsbyen Samnium og er nå et arkeologisk funnsted. Den 31. desember 2013, hadde den en befolkning på 2,699 fordelt på et areal på 24,8 km².
Baranello grenser til følgende kommuner: Busso, Colle d'Anchise, Spinete og Vinchiaturo.
Demografisk utvikling
Tall fra ISTAT
Synzygus
Synzygus formidler veiledningstjeneste, sjelesorg eller forebyggende tiltak for medarbeidere, ledere, misjonærer og arbeidere i menigheter tilknyttede organisasjoner og tiltak i norske frikirker. Målsetningen er «å frigjøre liv til tjeneste!»
Synzygus er et tilbud om arbeidsveiledning for å møte slitasje og påkjenninger som kan komme i den tjenesten, men samtidig et tilbud om hjelp i krisesituasjoner. Synzygus ønsker å ha en beredskapsplan for krisehåndtering.
Marit Landrø har fra starten av hatt fast ansettelse som daglig leder. Synzygus ble etablert i 1998, og er et fellestiltakene i regi av den norske pinsebevegelsen. Virksomheten er tilknyttet ressurs- og kompetansesenter ved Filadelfia Oslo. Pinsebevegelsen i Norge har hundrevis av frivillige, et stort antall ansatte og flere hundre menighetsledere og forkynnere, en stor misjonærstab og fellestiltak og skoler med mange ansatte.
Virksomhetens økonomi utgjøres av inntekter av kursvirksomhet og bidrag fra norske pinsemenigheter og andre fellestiltak.
Jarmo Sandelin
Jarmo Sandelin (født 10. mai 1967) er en svensk profesjonell golfspiller som spilte på Europatouren.
Moritz av Hessen-Kassel
Moritz von Hessen-Kassel (1572–1632) fra Haus Hessen var landgreve av Hessen-Kassel fra 1592 til 1627.
Liv og virke
Landgreve Moritz fikk en omfattende utdanning etter retningslinjer trukket opp av Philipp Melanchthon og Martin Bucer. Moritz skal ha snakket åtte språk og var interessert i naturvitenskapelige problemstillinger, noe som bl.a. ga seg utslag i alkymieksperimenter.
Han var også en kyndig musiker og seriøs komponist som har musikkhistorisk betydning ved at han oppdaget musikktalentet til Heinrich Schütz. Tross foreldrenes opprinnelige motstand overtalte Moritz dem til å akseptere at sønnen tok allmenn- og musikkutdanning finansiert av landgreven selv.
Moritz av Hessen-Kassel ble oppdratt som lutheraner, men konverterte i 1605 til kalvinismen. Han fulgte prinsippet fra religionsfreden i Augsburg om «Cuius regio, eius religio», det vil si at fyrstene innen det tysk-romerske riket var berettiget til å avgjøre undersåttenes religion. Siden den augsburgske religionsfreden utelukkende regulerte forholdet mellom katolikker og lutheranere, var Moritz' anvendelse i kalvinistisk sammenheng kontroversiell. Han forsøkte også å omvende undersåttene i de land han arvet fra Hessen-Marburgs slektsgrein, men en slik framgangsmåte var i strid med disse landenes testamentariske arveregler og resulterte i en konflikt med Hessen-Darmstadt og keiser Mattias. Striden falt sammen med trettiårskrigen.
Hessen var av de landene som ble hardest rammet av krigshandlinger under trettiårskrigen. Moritz handlet stort sett uklokt og ødela landet i en slik grad at han i 1627 ble tvunget til å abdisere.
Bindebrev
Bindebrev er et brev med en gåte skrevet på vers og en knute, som var i bruk i Danmark til langt innpå 1800-tallet. Bindebrev mottok man på sin navnedag eller på en av årets fire tamperdager (flyttedager). Skikken kom til Danmark fra Tyskland på 1600-tallet. Først spredte den seg blant adel og skrivekyndige, siden blant bønder. Bindebrevene er forløpere for nåtidens danske gækkebrev.
Brevene var ofte kunstferdig utklippet eller dekorert, og de inneholdt en gåte eller en knute av silketråd, som skulle løses. Idéen var at mottageren skulle løse gåten eller knutene. I motsatt fall var personen «bundet» til å holde et gilde, gi et kyss eller lignende.
I diktsamlinger fra 1600- og 1700-tallet treffer man tallrike bindebrev forfattet av Bording, P. Syv, Jørgen Sorterup, Reenberg med flere. Omkring 1685 skrev Dorothe Engelbretsdatter to bindebrev. Petter Dass skrev seks.
Bindebrevene var ofte kunstferdige og dekorert med farger, blomster og vers. De eldste kjente bindebrevene er fra 1600-tallet. Vi kjenner ett fra Christian IV til hans frille Karen Andersdatter:
Forventningene om en fin fest er tydelige i det bindebrevet som den 15-årige Birte Hansdatter på Fyn fikk fra en venninne:
Barra (Skottland)
Barra (skotsk-gælisk Barraigh eller Eilean Bharraigh) er en øy på Ytre Hebridene i Skottland. Den er den nest sørligste bosatte øya der. Etter den tilknyttede øya Vatersay via en kort molo. Vestsiden av øya har fine, hvite strender. På østsiden ligger Barra flyplass på Cockle Strand med en rullebane som er avhengig av tidevannet. Fly kan bare lande på den skjellsandkledte stranda ved lavvann. Fra Castlebay går det ferje til Skottland og til South Uist.
Castlebay (Bàgh a' Chaisteil) er den største landsbyen på øya. Den har fått navnet etter middelalderfestningen som ligger i bukta, Kisimul Castle. Øya og festningen har vært sete for klanen MacNeil og parlamentsmedlemmet Angus MacNeil kommer fra Barra, hvor han var sauebonde. Han representerer Det skotske nasjonalistpartiet og vant setet ved valget i 2005.
Øya har tradisjonelt navn etter helgenen Finbarr av Cork (hvis navn er forkortet til Barr/Barra) og det er en gammel kirke i ruiner på Barra fra 1100-tallet, Cille Bharra, som er dedikert helgenen. En annen, kanskje mer sannsynlig, forklaring er stedsnavnet Barra en utledning fra øyas geografiske posisjon, dvs. fra «Barr» (odde eller nes), og «Ay» eller «I» (øya).
I 2011 var befolkningen på Barra 1 174 personer. Gælisk er bredt snakket, og ved folketellingen for 2011 var 761 gælisktalende (62% av befolkningen).
Geografi
Øya Barra er omtrentlig 60 km2 i areal, 18 km lang og 10 km bred. En enkeltsporet vei, A888, går rundt kysten av den sørlige delen av øya og følger det flateste landet. Veien gir tilgang til mange mindre bosetningene langs kysten. Det indre av øya er mer kupert og ubefolket. I vest og nord er hvite sandstrender bestående av sand skapt fra maritime skjell tilstøtende machair, gælisk for ei frodig, lavtliggende grasslette, mens den sørøstlige siden har tallrike berglendte innløp. I nord er det en sandbefengt halvøy med flyplassen og Eoligarry. Flyplassen er spesiell ved at den antagelig er den eneste som benytter tidevannsstrand som rullebane. På 1990-tallet ble det avdekket en nær komplett keramikk assosiert med klokkebegerkulturen, datert fra rundt 2500 f.Kr., som viser menneskelig tilstedeværelse på Barra siden neolittisk tid. Det var også avdekket flere steinredskaper. Det er flere stående steiner spredt rundt på øya.
Kort historie
Den eldste samtidige nedtegnelsen av MacNeilene på Barra er først fra 1427 da Giolla Adhamhnáin Mac Néill (vanligvis gitt engelsk stavelse som Gilleonan MacNeil) mottok et kongelig charter på Barra og Boisdale.
Klan MacNeil og dens chief («Høvding») tok sete på festningen Kisimul Castle, og ble siden beryktet for piratvirksomhet etter at de angrep engelske skip under styret til dronning Elizabeth I av England. De ble stevnet av kong Jakob VI av Skottland for å svare på denne virksomheten. Høvdingen, Roderick MacNeil («Rory den ustyrlig») argumenterte at han trodde kongen ville bli tilfreds da den engelske dronningen hadde halshogd hans mor, Maria Stuart.
Den hovedsakelig katolske befolkningen på øya var truet under jakobittopprøret i 1745. Etterkommere av de føydale klanhøvdingene holdt til på Barra fram til 1838 da øya ble solgt til oberst John Gordon av Cluny (for £38 050). Roderick MacNeil, direkte etterkommer av førnevnte, hadde allerede oppgitt Kisimul Castle og bygget seg et herresete nord på Barra. Påfølgende gjeld var en av grunnene til at han solgte øya.
Film
Den populære komediefilmen Whisky Galore! fra 1949 ble spilt på Barra. Filmen var basert på romanen av samme tittel av Compton Mackenzie. Historien — basert på faktiske hendelser — handler om et skipsvrak i 1941 på en fiktiv skotsk øya hvor innbyggerne har sluppet opp for whisky i henhold rasjonering grunnet krigen. Innbyggerne oppdager at skipet har en last på 50 000 kasser med whisky, og i opposisjon til myndighetene går de sammen om skaffe seg så mye som de kan.
Mackenzie, bodde i nærheten av flyplassen og døde i 1972. Han er gravlagt i en grav markert av enkelt kors ved kirkegården i Cille Bharra. Oppfølgeren til filmen, Rockets Galore!, ble også filmet i og rundt på øya.
Roseslekta
Se lenger nede
Roseslekta (Rosa) er en planteslekt med mange arter, som er utbredt i Nord-Amerika, Europa, Asia og Nord-Afrika. Det finnes ca. 250 ulike rosearter på den nordlige halvkule. En rosebusk er som regel tornete, med sammensatte blad og store, ofte velluktende blomster.
Historie
Roser har en helt spesiell plass i Vestens kulturhistorie. Det første kjente maleriet av en rose stammer fra Kreta og er datert til ca. 1600 f. kr. Roser ble dyrket i antikkens Hellas og i Romerriket. I middelalderen ble mesteparten av den kontrollerte rosedyrkingen ivaretatt i klostrene. I Europa ble planten derfor tidlig assosiert med kristendommen. På 1600-tallet og 1700-tallet skapte det voksende borgerskaps etterspørsel etter planten en sterk interesse for dyrking og eksperimentering med nye varianter. Roser ble den mest ettertraktede motivblomsten i produksjonen av stilleben. Ved å krysse nyinnførte rosearter fra Kina med de opprinnelige europeiske sortene skaptes utover på 1800-tallet et utall nye varianter. Romantikken gjorde roser til symbol på kjærlighet, edelhet og dype følelser. Romantikerne gav rosene en selvskreven førsteplass i enhver hage. Planten har gjennom tidene blitt ilagt stor symbolverdi. For eksempel kan nevnes Englands nasjonalemblem Tudorrosen. Det eksakte antallet rosesorter er ukjent. Stadig lanseres nye varianter eller man oppdager hittil ukjente krysninger som har oppstått på naturlig vis. Gjennom århundrene har det stadig dukket opp nye roser, mens andre igjen har forsvunnet eller dødd ut. En ny sort kan oppstå ved naturlig krysning eller ved planmessig fremdyrking. Rosenes store popularitet har medført en omfattende kommersiell eksperimentering i jakten på stadig mer perfekte planter. Roser er relativt enkle å krysspollinere. Men fordi planten ikke er frøekte er resultatet alltid uforutsigbart. Det kan ta år før man med sikkerhet vet om en ny variant er bevaringsverdig.
De mange rosesortene har ulike egenskaper hva gjelder farger, antall kronblader, bladverk, duft, voksemåte, blomstringslengde, høyde og bredde. Det finnes i dag roser tilpasset de fleste dyrkingsforhold. Tendensen er at nyere rosesorter er mer hardføre og sykdomsresistente enn de eldre, selv om dette langt fra alltid er tilfellet. De nye sortene har oftest svakere duft og mangler mye av den nostalgiske sjarmen til de gammeldagse duftrosene. I de seneste årene har det utviklet seg en fornyet interesse for dyrking av de gamle sortene. Roseentusiaster betegner gjerne disse som "historiske roser".
Blomster
Roser er mye brukt som prydvekster i hager og parker hvor de vokser enten som busker, hekker eller markdekkere. Roser er svært etterspurte som snittblomster. Den eteriske planteoljen i de duftsterke sortenes kronblader utvinnes til bruk i parfyme og kosmetikk. Kronbladene kan også blandes i salater og teblandinger, de kan også glaseres og brukes i desserter.
Nyper
En nype er den runde eller ovale frukten til planter i roseslekta, og er typisk rødlige til orange i farge. Avblomstrede roser utvikler seg i siste stadium til nyper som med sin karakteristiske sursøte smak brukes i syltetøy og supper. Nyper har et meget høyt innhold av vitamin C.
Dyrkingsforhold
Generelt foretrekker roser å vokse i sollys, men mange sorter trives også med delvis skygge. De kultiverte sortene er grådige på næringstilførsel og krever god, litt luftig jord for å utvikles maksimalt. De fleste roser foretrekker et nøytralt, eller svakt alkalisk jordsmonn. En gammel regel sier at nye roser ikke må plantes der det har vokst roser før. Den gamle jorden må i så fall skiftes ut ned til en dybde av minst 50 cm.
Noen rosearter
Roseslekta består av mange arter, der det er flere underslekter. Noen av disse underslektene, der steinnypeunderslekta (Caninae)er en av de verste i Norge, kan være meget vanskelig å bestemme. Ofte trenger en et litt eldre eksemplar med blader, bark med torner (der form, lengde og lengde på tornefeste på stilken er viktig), samt årsskudd og noe utviklede nyper for en sikker bestemmelse. Der en bl.a. kan se form og diameter på diskus.
Bestemmelsesnøkkel
Denne bestemmelsesnøkkelen gjelder kun for arter du kan finne i Norge. Den egner seg også dårlig for de fleste dyrkede sorter og hybrider, da det hos disse oftest er blandinger av to eller flere arter. Eneste på noen, kan du kanskje se hvilken som er opprinnelsesart eller opprinnelsesarter. Så det har ofte ingen mening å bruke denne nøkkelen i Sør-Europa. Da det er mange arter der, som ikke vokser i Norge.
Tallene er for å markere nivået i treet, mens det eventuelle tallet i parentes er for å markere tidligere nivå (hvis en trenger å gå tilbake i nøkkelen). Og den er basert på Norsk flora (Lid) alene.
Fremmede arter
Flere av roseartene du kan finne i Norge idag, er arter som er kommet inn igjennom mennesket. Noen av disse er vist seg å bli et problem for den lokale floraen og faunaen i etterkant. Der noen er en direkte trussel, og bør fjernes på stedet. Dette kan skje med manuell fjerning, eller kjemisk bekjempelse med et herbicid. Da herbicid-metoden kan være den greieste, da noen arter i roseslekta er kjent for å ha meget hardføre røtter. Etter Artsdatabanken er fremmede arter kategorisert grupper, etter hvor stor trussel de utgjør for flora og fauna. Disse gruppene er:
SE (Svært høy risiko), HI (Høy risiko), PH (Potensielt høy risiko), LO (Lav risiko) og NK (Ingen kjent risiko). Her følger det en liste over innførte rosearter, og hvilken trussel disse utgjør:
Fylkesvei 996 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 996 i de følgende fylkene:
Louis Couperin
Louis Couperin (ca. 1626 – 1661) var en fransk komponist, organist, cembalist og gambist.
Etter nevøen François Couperin le Grand er Louis Couperin det mest kjente medlemmet av musikerfamilien Couperin og var en av de beste komponistene for klaviaturinstrumenter på 1600-tallet.
Liv og virke
Faren, Charles Couperin, sieur de Crouilly, var en mindre godseier som var deltidsorganist i den lokale kirka.
Rundt 1650 skal Louis Couperin ha vært en dyktig cembalist og gambist som allerede var begynt å skrive musikk, men han var uten kontakter blant tidens betydningsfulle musikere. Ifølge Titon du Tillets (i Le Parnasse François) gjorde Louis Couperin en hurtig karriere i 1650–1651 etter at han og to brødre spilte enkelte av Louis' komposisjoner på navnedagsfesten til den berømte cembalisten, fiolinisten og komponisten Jacques Champion de Chambonnières. Imponert over Louis' talent overtalte Chambonnières ham til å flytte til Paris der han ble Couperins lærer.
I 1653 ble Louis Couperin organist i St-Gervais-kirka i Paris. Dermed innledet han en 174 år lang periode da familien Couperins hadde kontroll over denne posten.
Louis Couperin behersket også cembalo og gambe, og gikk inn i kammermusikkensemblet til Ludvig XIV av Frankrike.
Musikk
Couperins karriere varte bare rundt ti år og han fikk ikke publisert noe av det han skrev, men 200 av stykkene hans er bevart i form av håndskrifter.
Marulker
Marulker (Lophiiformes) er en orden med piggfinnede fisker. Marulker finnes i mange forskjellige former og fasonger. Hos de fleste artene har den fremste finnestrålen i første ryggfinnen blitt omdannet til et "fiskeredskap" som de bruker for å lokke til seg byttedyr. De fleste artene er bunnfisker og holder til på dypt vann, enkelte ned mot 2500 m.
Langs norskekysten er det bare breiflabb i breiflabbfamilien som er vanlig. En sjelden gang blir det også observert sargassoulke som er en art i gruppen sargassoulker.
Systematikk
Kladogrammet under viser slektskapsforholdene mellom delgruppene av marulker.
Thorleif Dahl (1891–1967)
Thorleif Brandtmann Dahl (født 1891, død 1967) var en norsk reklamemann, forlegger, filolog og mesén.
Han var utdannet historiker ved Det Kgl. Frederiks, med hovedoppgave om Balkan. Kort etter første verdenskrig arbeidet han i et år som lærer for norske elever ved Lycée Corneille i Rouen. I 1920 begynte han som sekretær i Utenriksdepartementet, men etter at hans eldre bror Georg Sverdrup Dahl døde i 1922, så han seg forpliktet til å videreføre reklamebyrået broren hadde etablert, Sverdrup Dahl A/S, en oppgave han gikk inn for med stor energi. Firmaet konsentrerte seg først om kinoreklame, men under annen verdenskrig begynte han å satse mer på forleggervirksomhet. Forretningsdriften fortrengte likevel aldri hans sterke interesse for kunst, kultur og folkeopplysning. Hans suksess i forretningslivet gjorde det mulig for ham å donere betydelige midler til slike formål.
Han var redaktør for Aschehougs verdenshistorie fra 1953 til 1958 og Vårt folks historie fra 1961 til 1964. Dahl var opptatt av at den klassiske litteraturen måtte oversettes til et moderne norsk riksmål og at riksmålsbevegelsen måtte mobilisere mot samnorsktilhengernes fremstøt, og opprettet i 1956 et fond som skulle utgi klassisk litteratur under vignetten «Thorleif Dahls Kulturbibliotek». Grunnkapitalen ble utgjort av verdipapirer på 200 000 NOK. Fondet ble etablert som en stiftelse knyttet til Det Norske Akademi for Språk og Litteratur. Med midlene Dahl stilte til rådighet har en rekke verker, både gammelnorsk litteratur og klassiske verker fra oldtiden, middelalderen og nyere tid inntil 1800, blitt utgitt på norsk. Det Norske Akademis Pris til minne om Thorleif Dahl er oppkalt etter ham.
Louis Couperin
Musikk
De fleste cembalostykkene er suitesatser, hovedsakelig couranter, sarabander, allemander og giguer. Stykkene er mer komplekse og varierte enn Chambonnières verk. De mest bemerkelsesverdige og individuelle av Couperins cembalokomposisjoner er likevel chaconnene, passacagliaene og Préludes non mesurés («Preludier uten taktstreker»). Sistnevnte er skrevet i en egen notasjon med bare helnoter, arrangert i grupper knyttet sammen ved hjelp av buer. Disse stykkene røper innflytelse fra Johann Jakob Frobergers frie allemander og programmatiske stykker; i noen låner Couperin korte passasjer fra Frobergers toccataer.
Fram til 1900-tallet var det bare kjent noen få orgelverk av Couperin, men et fullstendig manuskript oppdaget i England av Guy Oldham viser at han var en av mestrene innen den fransk orgelskolen på 1600-tallet.
Fylkesvei 997 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 997 i de følgende fylkene:
Stopp pressen!
Stopp pressen! (originaltittel: The Front Page) er en amerikansk filmkomedie fra 1974 regissert av Billy Wilder. Filmen handler om en utbrent stjernereporter som skal dekke en henrettelse før han slutter i jobben. Sjefen gjør hva han kan for å forhindre ham i å slutte. Ting kompliseres når den dødsdømte fangen rømmer og gjemmer seg avishusets lokaler. Hovedrollene spilles av Jack Lemmon og Walter Matthau. Filmen er basert på en Broadway-komedie med samme tittel fra 1928, skrevet av Ben Hecht og Charles MacArthur. Stykket har blitt filmatisert flere ganger.
Om filmen
Stopp pressen! fikk blandet mottakelse av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 68 % på Rotten Tomatoes.
VG gav den terningkast fem. Også Arbeiderbladet gav den meget god omtale.
Snutter
Snutter er et norsk humor- og underholdningsprogram med Johanna Grønneberg som gikk på TV3 fra 2007 til 2008. Programmet besto av morsomme klipp fra private hjemmevideoer som seerne hadde sendte inn. På slutten av hvert program ble den beste videoen kåret og premiert. Det ble også vist tilsvarende klipp fra utlandet. Programmet var et samarbeidsprosjekt mellom TV3 og VG. Første sesong ble sendt på søndagskvelder, mens andre sesong ble sendt på fredagskvelder.
Programmet var basert på America's Funniest Home Videos.
Premieren ble sett av 52 000.
Fylkesvei 998 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 998 i de følgende fylkene:
Fylkesvei 999 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 999 i de følgende fylkene:
Horg (kult)
Horg (norrønt hǫrgr, flertall hǫrgar) er en norrøn betegnelse på et offersted eller en form for alter i førkristen tid i Norden. Horg henger sammen med hov i den betydning at begge er former for kultsteder.
Det norrøne ordet hǫrgr betyr «steinsetting», «haug» eller «røys». Kildene er uklar hvordan en horg så ut og hvordan ritualene artet seg. Hov (fra norrønt hof) er språklig sett det samme som tyske Hof, bondegård, og går ofte igjen i norske og islandske stedsnavn. En grov forenkling er at horg var ritualer utendørs og hov innendørs, men dette skillet må ikke oppfattes absolutt ettersom Snorre Sturlason kaller Vengolv, hallen til åsynjene, for horg og hov kunne også eksistere utendørs. En vanskelighet med et klart skille er at begge begrepene ble tidvis koblet sammen. I Voluspå nevnes det at «horg og hov høyt tømret» siden tidenes morgen.
Under arkeologiske utgravinger på et areal på Ranheim i Trondheim i 2010 ble det gjort funn av et førkristent anlegg som ble tolket som et kultsted, et ve, der det også var en kunstig steinsamling som ble tolket som en horg.
Etymologi
Begrepet «horg» stammer fra urgermanske *harruga-, som igjen går tilbake til indoeuropeisk *kar-, *ker-, «hard»; ordet foreslås beslektet med det norske ordet «hard», det gammelengelske hearg, «hedensk tempel»; og gælisk carn, «steinhaug». Det kan også gjenfinnes i gammelhøytyske haruc (flertall harugâ) og det gammelengelske hearg (flertall heargas) kan gjenfinnes overlevd i stedsnavn som eksempelvis Harrow, i dag en bydel i London, og betyr «hellig sted». I Sverige ble formen harge benyttet mens danskene benyttet harr, som antagelig inngår i det moderne navnet Har(r)eskoven. I nærheten av Sumba på Færøyene finnes en lokalitet kalt Hørg. I Norge finnes stedsnavnet Horg.
Jacob Grimm lister opp i verket Deutsche Mythologie ordet haruc og nevner at det kan oversettes med blant annet de latinske begrepene fanum, delubrum (tempel, helligdom), lucus, nemus (lund) og det greske temenos (hellig grunn). Teksten nemus plantavit: forst flanzôta, edo haruc, edo wih («han plantet en lund, eller haruc [horg] eller wih [vi]») var ifølge Grimm et tegn på at haruc likesom wih opprinnelig betydde «hellig lund». I det angelsaksiske diktet Beowulf finnes ordet heargtrafum. Britt-Mari Näsström mener disse referansene tyder på at horgen var en gammel form for kultplass, og oversetter heargtrafum som «horgteltet», et sted hvor folk ofret for å unnslippe uhyret Grendel i Beowulf.
I det germanske lovverket Lex Ripuaria fra 600-tallet er begrepet harahus, «hellig-hus», blitt overlevert fra hedensk tid, det refererer til en form for domshus, opprinnelig oppført i tre.