cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dub
Dub er en musikkstil som oppsto på Jamaica på 1960-tallet. Opprinnelsen ligger i at disk jockeyer begynte å toaste til instrumentalversjoner av kjente reggaelåter. Etter hvert begynte man også å legge til flere effekter, og artister og produsenter begynte så i sin tur å gi ut egne dub-utgivelser. I nyere tid knyttes dub gjerne opp mot musikkstiler som jungle og drum and bass.
Klassisk dub kjennetegnes gjerne av et minimalistisk lydbilde, med mye bruk av ekko-effekter. Bassen utgjør også et sentralt element i dub-musikken. Flere ska- og reggaeband har fått produsenter til å lage dub-versjoner av sine egne låter, deriblant Black Uhuru og Israel Vibration. Et av de få norske eksemplene på dette er da The Aller Værste! produserte en dub-versjon av sin egen ''Ideal! Ideal!''. Blant de mer kjente rene dub-artistene kan nevnes King Tubby, Lee «Scratch» Perry, The Mad Professor, Dub Syndicate og Nucleus Roots.
Erlangen
Erlangen er en by i Regierungsbezirk Mittelfranken i den tyske delstaten Bayern. Med i overkant av 100,000 innbyggere kvalifiserer Erlangen i henhold til offisielle tyske kriterier med knapp margin til betegnelsen storby, den minste av åtte slike i Bayern. Men den relativt anonyme tilværelsen i skyggen av den nærmeste naboen Nürnberg, Bayerns nest-største by, innebærer i praksis at Erlangen snarere både bærer preg av, og har status som småby. De to byene ligger bare 17 km fra hverandre i luftlinje (sentrum til sentrum), og danner sammen med Fürth, som for lengst har vokst fysisk sammen med Nürnberg, metropol-området Nürnberg-Fürth-Erlangen.
Historie
Erlangens historie er nært knyttet til de franske hugenottene.
Etter ødeleggelsene under trettiårskrigen gikk Erlangen, som til da ikke hadde vært for stort mer enn et tettsted å regne, nærmest fullstendig til grunne. I nærmere 20 år var både byen og omlandet praktisk talt ubebodd. Denne situasjonen endret seg først i 1685, da den franske kongen Ludvig XIV tilbakekalte Ediktet i Nantes. Betydningen av dette var at kongens kalvinistiske undersåtter, av sine motstandere kalt hugenotter, ikke lenger fikk nyte godt av den religionsfriheten de inntil da hadde vært sikret i det katolsk-dominerte Frankrike. Dermed oppsto en flyktningbølge på ca. 400,000 mennesker som orienterte seg mot Sveits, Tyskland og Storbritannia, samt Nord-Amerika.
Denne situasjonen utnyttet markgreve Christian Ernst av Brandenburg-Bayreuth ved å tilby flyktningene retten til å slå seg ned i Erlangen, for på denne måten å blåse nytt liv i en region som ikke så ut til å komme seg på beina igjen av egen kraft. De første seks hugenottene nådde Erlangen 17. mai 1686, deretter fulgte til sammen ca. 1500 mennesker i flere puljer. Det ble snart åpenbart at den lille landsbyen Erlangen ikke uten videre hadde kapasitet til å huse et slikt antall mennesker, slik at det derfor måtte anlegges en ny bosetning. Dette ga støtet til «nybyen» (Neustadt) Erlangen, der bykjernen i dagens Erlangen ligger, sør for det opprinnelige, gamle Erlangen.
Næringsliv
Næringslivet i Erlangen er i det alt vesentlige dominert av aktivitetene til Europas største elektrokonsern, Siemens AG, samt Friedrich-Alexander-universitetet. Disse to setter begge sitt tydelige preg på byen, og spiller sentrale roller for Erlangen som store arbeidsplasser og lokomotiver for den lokale økonomien. Spesielt kan nevnes at Universitetet og Siemens driver et utstrakt samarbeid på fagområdet medisinsk teknologi, og har som erklært målsetning å fremme Erlangens posisjon som «Tysklands medisinsk-teknologiske hovedstad».
Magnus Marsdal
Magnus Engen Marsdal (født 12. juli 1974) er en norsk sakprosaforfatter, journalist og leder for Manifest Tankesmie. Marsdal lanserte Forlaget Manifest med utgivelsen av boka Frp-koden i 2007 og deltok i etableringen av Manifest Tankesmie i 2009.
Journalistikk
Marsdal begynte som journalist i Klassekampen i 1995. Han ble nyhetssjef i Klassekampen i 1997 og jobbet i avisa fram til 2005. Marsdal har vært spaltist i VG, Dagsavisen og Memo. Han har skrevet for Dagens Næringsliv og tidsskrifter som Samtiden, Prosa, Syn og segn, svenske Expo og britiske Red Pepper. Han har undervist i journalistikk ved Høgskolen i Oslo og Akershus.
Politisk bakgrunn
Marsdal satt i landsstyret til Ungdom mot EU fram mot folkeavstemningen i 1994. Han var medlem av sentralstyret til Rød Ungdom fra 1996 til 1998. Han var med på å etablere Stiftelsen Manifest i 2003 og har siden vært styreleder. Marsdal var leder av Attac Norge i perioden 2005–2006 og er i dag partipolitisk uavhengig.
Utmerkelser
Magnus Marsdal ble Trøndersk mester i rock som gitarist i bandet Hamlet i 1991. For boka Frp-koden mottok han en formidlingspris fra Norsk Sosiologforening.
Carl Bradshaw
Carl Bradshaw (født 2. oktober 1968 i Sheffield i England) er en tidligere fotballspiller for bl.a. Sheffield United, Norwich og Wigan Athletic. Hans rolle på banen var som angriper, men han ble omskolert til høyreback i Sheffield United.
Klubbkarriere
Ligadebuten kom for Barnsley i 1986 (på utlån). Juniorlandskamper for England. Gikk fra Sheffield Wednesday FC til Manchester City FC den 30. september 1988 (i en byttehandel). Videre fra Manchester City til Sheffield United FC den 5. oktober 1989 for £50 000. Rykket opp til 1. divisjon sesongen 1989/90 (med Sheffield United). Gikk videre til Norwich City FC i juli 1994 for £500 000 som erstatter for Ian Culverhouse. Debuterte for Norwich City mot Chelsea den 25. august 1994, da laget tapte 0–2.
I sin første sesong med Alfreton Town FC, vant laget «Northern Premier League» divisjon 1 (utenfor det profesjonelle seriesystemet), samt «Derbyshire Senior Cup». Han ble fristilt fra kontrakten med Alfreton etter 2004/05-sesongen. Bradshaw arbeider nå i hjembyen Sheffield som murer, et yrke han har fagbrev i.
Tidsmaskinen (roman)
Tidsmaskinen (engelsk tittel The Time Machine) er en dystopisk science fictionroman av H. G. Wells. Boken ble første gang utgitt i 1895, og ble utgitt på norsk for første gang i 1974 i Lanterne science fiction (oversatt av Nils Nordberg), samt en gang i 1987 i Disney Junior Bokklubb (oversatt av Peter Lorentzen).
Handling
Boken handler om opplevelsene til en mann som bare kalles for Tidfareren, som har konstruert en tidsmaskin og reist inn i fremtiden til år 802701. Her finner han et tilsynelatende harmonisk samfunn med enkle, spedbygde og infantile etterkommere etter dagens mennesker. Eloiene, som er navnet de har gitt seg selv, gjør ikke noe annet enn å leke, spise frukt og sove. De verken dyrker mat eller utfører noen form for produksjon. En dag oppdager Tidfareren ut at det finnes enda en etterkommer etter nåtidsmennesket, skapninger kalt morlocker, som bor under jorden og i stor grad skiller seg fra de som bor på overflaten. I den videre handlingen forsøker han å finne årsaken til hvorfor menneskerasen har utviklet seg i to retninger, samt å finne tidsmaskinen som plutselig er forsvunnet.
Utelatt del
Før den ble utgitt som bok, var historien blitt publisert som føljetong fra januar til mai i magasinet New Review samme år. Etter at den utkom i bokform, ble en del av kapittel 11 utelatt der hovedpersonen gjør et stopp enda lengre inn i fremtiden. Her befinner han seg plutselig i et hedelignende landskap med sparsom vegetasjon, der noen pelskledde og hoppende dyr beiter på gresset. Ved første øyekast ligner de kaniner eller små kenguruer, men da han bestemmer seg for å fange et eksempler for videre undersøkelser og dreper en med en stein, oppdager han at de har umiskjellig menneskelige trekk. Trolig er det snakk om enda en art av menneskets fjerne etterkommere, mest sannsynlig utviklet fra morlockene eller eloiene. Med ett kommer det et enormt skolopenderlignede dyr mot ham, et tegn på at leddyrene har overvunnet begrensningene som tidligere forhindret dem i å vokse seg nevneverdig store, og han tar dekning i tidsmaskinen og reiser videre.
Film
Tidsmaskinen har blitt filmatisert flere ganger, sist i 2002.
Chris Sutton
Christopher Roy Sutton (født 10. mars 1973 i Nottingham) er en britisk tidligere fotballspiller og nå manager i Lincoln City i League Two. Han er storebroren til John Sutton som siden sesongen 2008-2009 har spilt for Scottish Premier League-klubben Motherwell FC.
Sutton startet karrieren i Norwich City. Overgangen til Blackburn Rovers for 5 millioner pund sommeren 1994, gjorde han til tidenes dyreste spiller i Storbritannia. Han vant seriegull i sin første sesong med Blackburn, og sørget selv for 15 mål. I senere tid har han uttalt at han følte at hans bidrag ikke ble satt pris på, i og med at Alan Shearer ble suveren toppscorer med 34 mål.
Da Blackburn senere på 90-tallet forsvant nedover på tabellen og senere rykket ned, gikk Sutton til Chelsea. Han ble ikke den suksessen man hadde håpet på i London-klubben med bare ett mål på 28 kamper i serien. Turen gikk videre til Celtic FC i Skottland, hvor det ble tre seriegull og 4 cupmesterskap, før Sutton igjen returnerte til England.
Han fikk med seg vårsesongen hos Birmingham City, før han valgte å slutte seg til sin tidligere Celtic-sjef, Martin O'Neill, som hadde tatt over Aston Villa sommeren 2006. Sommeren etter la han opp på grunn av en øyeskade.
Taizihe
Taizihe er et bydistrikt i byprefekturet Liaoyang i den kinesiske provinsen Liaoning.
Det har et areal på 148 km² og teller 120 000 innbyggere (2004).
Administrative enheter
Subdistrikter: Storkommune: Kommuner:
Nadezjda Olizarenko
Nadezjda Olizarenko (født 28. november 1953 i Brjansk, død 18. februar 2017 i Odessa) var en russisk friidrettsutøver som konkurrerte på 1980-tallet for Sovjetunionen. Olizarenko deltok hovedsakelig på 800 meter og 1500 meter. Hennes karrieres høydepunkt var OL 1980 i Moskva der hun vant gullet på 800 meter med tiden 1.53,43. Dette var ny verdensrekord, og er fremdeles den nest beste tiden på verdensstatistikken bak Jarmila Kratochvílovás verdensrekord.
Henningsvær
Henningsvær er et fiskevær og tettsted i Vågan kommune i Nordland. Henningsvær ligger like utenfor sørspissen av Austvågøya i Lofoten, 24 km. til Svolvær. Tettstedet hadde innbyggere per 1. januar.
Siste soloppgang før mørketida er 7. desember og første soloppgang etter mørketida er 5. januar.
Den 14. oktober 2022 ble Henningsvær fredet, som et kulturmiljø med nasjonal verdi, av Kongen i statsråd. I fredningsbestemmelsene er det lagt vekt på at Henningsvær fortsatt skal være et levende sted med boliger, fiske, handel og turisme og prinsippet skal være «vern gjennom bruk». Fredningen vil ikke være til hinder for at utviklingsrommet for næringsvirksomhet opprettholdes med grunnlag i etablerte miljø og kulturhistoriske verdier.
Bebyggelsen
Fiskeværet ligger på øyene Heimøya og Hellandøya som relativt flate med små knauser og kupert terreng. Vegetasjonen er sparsom med kun enkelte store trær. Øyene forbindes med en molo i sør. Bebyggelsen er selvgrodd uttrykk og følger terrenget. Langs sjøen er kaier og bebyggelse knyttet til fiske, mens bolighus og butikker ligger mer tilbaketrukket. Det er fiskehjeller på Solvarden, Nattmålshaugen og Vartangen og Rundhaugen.
Kommunikasjon
Fiskeværet er bygd opp på holmer og skjær med moloer, valer og utfyllinger og er omkranset av hav på alle kanter. I 1934 ble moloen mellom de to hovedøyene Heimøya og Hellandsøya ferdigstilt, noe som ga havnen ly for uvær fra sørvest. Før 1960 var eneste forbindelse med omverdenen en båtrute til Kabelvåg og Svolvær. I 1960 ble riksvei 816 til Festvåg åpnet, og i 1963 ble det opprettet fergesamband mellom Festvåg og Henningsvær. I 1983 hadde Håkon Kyllingmark æren av å åpne Henningsværbruene som ga Henningsvær fergefri forbindelse med resten av Lofoten. Lofoten fikk fastlandsforbindelse i 2007 ved Lofast.
KNM «Oslo» (jager)
KNM «Oslo» (sjøsatt 19. desember 1945 som HMS Crown (R 46)) var en C-klasse jager bygget av Scotts SB & Eng Co Ltd i Greenock i Skottland. Skipet ble innkjøpt til Norge i 1947 og heiste norsk kommando 17. april 1947 i Greenock. KNM «Oslo» var i tjeneste i Sjøforsvaret frem til 1965 og var en av fire C-klasse jagere Norge kjøpte fra Storbritannia. Søsterskipene var KNM «Bergen», KNM «Trondheim» og KNM «Stavanger». Hennes offisielle fart var oppgitt til 34 knop, deplasement på 2640 tonn utrustet, og hun hadde en besetning på totalt 241 mann. Bestykningen var 4 stk 4,5" kanoner, 6 stk 40 mm Bofors luftvern, 2 stk 20 mm Oerlicon, 4 stk 21" torpedorør i batteri og et antall synkeminer.
Henningsvær
Næringsliv
Hovednæringsvei er fiskeri, og tørrfisk er Henningsværs hovedeksportartikkel. Et av verdens rikeste fiskefelt ligger like sør for fiskeværet og gjør stedet til et av Lofotens mest typiske fiskevær. Like etter krigen kunne det være over ti tusen fiskere her under Lofotfisket.
KNM «Oslo» (jager)
20. mars 1950 stoppet KNM «Oslo» og hennes søsterskip KNM «Bergen» og KNM «Stavanger» ved den lille bygda Søvik på Helgelandskysten, for å gjøre ære på eskadresjef, kommandør Storheill som hadde vokst opp i bygda. Han gikk i land og besøkte familie og venner, før flotillaen fortsatte videre nordover. De samme tre skipene var 24. april 1950 i Portsmouth i Storbritannia og deretter i København 1. mai, hvor de begge steder besøkte henholdsvis Den britiske marine og Den danske marine.
Henningsvær
Næringsliv
I sommermånedene er også reiseliv en viktig næring, og Henningsvær har flere overnattings- og serveringssteder.
KNM «Oslo» (jager)
15. mai 1950 var KNM «Oslo» med på feiringen av åpningen av Oslo rådhus. Skipet var også med på 17. mai-feiringen to dager senere, hvor det ble arrangert «Åpent skip».
Henningsvær
Historie
Henningsvær ble i hovedsak befolket i løpet av 1700-tallet. Stedet må også ha vært betydningsfull i tidligere tider; en av Norges eldste ski er funnet i ei myr ved Henningsvær. Den er C-14-datert til å være om lag 2000 år gammel. Etter flere forskjellige væreiere kjøpte Henrik Drejer Henningsvær for 6,000 speciedaler i 1842. Under hans ledelse befestet stedet sin posisjon som Lofotens viktigste fiskevær med sykestue, fiskerilege, kapell og fyr. Drejer hadde ingen arvinger, og etter hans død i 1882 ble Henningsvær kjøpt av Nordlands Amtskommune for å hindre at stedet kom på utenlandske hender. I 1922 fikk Henningsvær elektrisitetsforsyning, og noen år senere, ferskvannsforsyning fra fastlandet.
4. mars 1941 angrep allierte styrker Lofoten i det som senere er blitt kalt Lofotraidet. Også Henningsvær var mål under aksjonen, og trandamperiet på «Engelskmannsbrygga» ble sprengt før soldatene returnerte til Storbritannia. Flere unge menn fra Henningsvær slo følge med angrepsstyrkene tilbake for å melde seg til krigstjeneste. Etter raidet gjennomførte den tyske okkupasjonsmakten arrestasjoner og straffeaksjoner i hele Lofoten. Pårørende til de som hadde reist til Storbritannia, ble arrestert og sendt til Grini fangeleir.
Etter krigen fulgte flere år med rekordartet fiske, og Henningsvær hadde på 1950-tallet omkring 1000 fastboende. Så kom nedgang i fangstene, noe som etterhvert førte til endringer i fiskeriforvaltningen. Resultatet var at færre og større båter sto for fiskeriet, og befolkningstallet i Henningsvær sank som en følge av dette helt til 1990-tallet da det stabiliserte seg på dagens nivå.
Henningsvær kulturmiljø
«Formålet med fredningen er å bevare et av landets viktigste fiskevær. Henningsvær er et godt eksempel på kystens utviklingshistorie – som viser utviklingen fra rorvær til moderne fiskevær med variert næringsvirksomhet fra begynnelsen av 1800-tallet til i dag. Fredningen skal opprettholde og videreutvikle Henningsvær som et levende sted med boliger, fiske, handel og annen næringsvirksomhet. Fredningsforslaget omfatter deler av Henningsvær i Vågan kommune, dvs. deler av Heimøya og Hellandsøya, samt Heimsundet. Det foreslåtte kulturmiljøet er på ca. 226,15 dekar, hvorav sjøarealet utgjør ca. 67,6 dekar. Fredningen vil kun omfatte eksteriøret til bygninger og anlegg, samt uteareal.»
Jan Petter Solberg
Jan Petter Solberg kjent som JP Solberg (født 1983) er en norsk snøbrettkjører og gründer. Han vokste opp i Laksevåg i Bergen. I 2006 var han regnet som en av verdens beste snowboardere, og spesielt kjent for sin fine stil. Han har vært med i kjente filmer som Afterbang, "More", Futureproof, Stand And Deliver og Chulksmack.
Han kom på 5.-plass i US Open i 2003.
Ettan
Ettan er et av de eldste snusmerkene som finnes. Ettan produseres og markedsføres av Swedish Match og har vært solgt i Sverige siden 1822. Produktet har hatt samme smak helt fra det ble lansert.
Lompe
Lompe, potetlompe, potetkake eller potetlefse er et flatt, mykt bakverk og er laget av poteter.
Thorkild Hansen
Thorkild Hansen (født 9. januar 1927 i Ordrup, død 4. februar 1989) var en dansk forfatter.
Lompe
Lomper lages ved at kokte poteter blandes med hvetemel og litt salt. Mengden mel har stor betydning for kvaliteten; melet skal være et bindemiddel som setter minst mulig smak på lompene. Mosen kjevles ut og stekes på takke eller i tørr panne.
Fylkesvei 5188
Fylkesvei 5188 går mellom Nordås og Sørås i Bergen kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 180 (Hordaland).
Thorkild Hansen
Thorkild Hansen arbeidet i flere år i Paris som utenrikskorrespondent for danske aviser. Hansen er best kjent for sin romantrilogi om den danske slavehandelen: Slavernes kyst (1967), Slavernes skibe (1968) og Slavernes øer (1970). For dette verket mottok han Nordisk råds litteraturpris i 1971.
Lompe
Lomper kan spises som en egen rett, ofte som dessert med kanel, sukker og smør, eller sammen med andre retter slik som pølse og rakfisk. I Norge er det vanlig å servere varme pølser innrullet i lompe med ketsjup, særlig som lettvint og populær festmat for barn (blant annet ved feiringen av barnebursdager), feiringen av Sankthans og 17. mai eller ved grilling utendørs. Pølse med lompe fås kjøpt på de fleste bensinstasjoner og gatekjøkken i Norge og er et alternativ til pølse i brød eller annen hurtigmat.
Thorkild Hansen
I 1962 utgav han Det lykkelige Arabia om en dansk vitenskapelig ekspedisjon til Jemen i 1761-67.
I 1963 utkom Jens Munk om den dansk-norske sjøkapteinen som i 1619 forsøkte å finne Nordvestpassasjen.
I 1978 utgav han trebindsbiografien Prosessen mod Hamsun, som vakte stor debatt, ikke minst i Norge. Hansen ytret seg sterkt kritisk til behandlingen Hamsun hadde blitt utsatt for i Norge etter andre verdenskrig. Jan Troells spillefilm Hamsun fra 1996, med Max von Sydow i rollen som Knut Hamsun og Ghita Nørby som Marie Hamsun, bygget på Thorkild Hansens biografi og Marie Hamsuns selvbiografiske verk Regnbuen.
Hof (Bayern)
Hof (tysk: Hof (Saale), Hof (Bayern)) er en kretsfri by i den tyske delstaten Bayern.
Stedet oppsto ca. 1080 som landbruksbygden Rekkenze. Navnet var avledet av elven Südliche Regnitz. I nærheten av elvens utløp i Saale ble de første husene bygd. Bosettingen ble første gang nevnt i skriftlige kilder i 1214. Samtidig ble også Lorenzkirche nevnt, den eldste kirken i Hof.
Graeme Le Saux
Graeme Pierre Le Saux (født 17. oktober 1968 på Jersey) er en tidligere engelsk fotballspiller. Han har fransk familiebakgrunn, slik etternavnet tyder på. Han spilte venstreback fra 1989 til 2005 for Chelsea, Blackburn Rovers og Southampton, og for Englands landslag, Han pensjonerte seg fra fotballen, men kom tilbake i 2012 ved å signere med Wembley FC for å kunne spille i klubbens deltagelse i FA-cupen.
Liv og virke
Le Saux ble oppdaget av daværende Chelsea-manager John Hollins, i 1987. To år senere fikk han sin debut for London-klubben. I sin siste kamp for Chelsea i 1993, kastet han drakten sin i sinne foran manageren. Like etter ble han solgt til Blackburn Rovers.
Det ble andreplass i ligaen i hans første hele sesong i klubben. Året etter storspilte Le Saux, sammen med resten av laget, og innsatsen ble kronet med seriegull.
Sesongen etter var ikke en god sesong for Le Saux. I en Mesterligakamp mot Spartak Moskva, kom han i håndgemeng med en av sine medspillere, David Batty. Kaptein Tim Sherwood måtte skille kamphanene. Deretter kom nok en nedtur, Le Saux mistet resten av sesongen grunnet ankelbrudd. Det førte også til at han mistet EM på hjemmebane den påfølgende sommeren.
Ett år senere, sommeren 1997, ble han den dyreste forsvarsspilleren i engelsk fotball da han returnerte til Chelsea for £5. millioner. Her vant han FA-cupen, Ligacupen og Cupvinnercupen, selv om han var uaktuell med skade i 2 av dem.
Seks sesonger ble det i Chelsea før han reiste nærmere sitt hjemsted, Jersey, og havnet i Southampton FC i en byttehandel som førte Wayne Bridge andre veien. Da Southampton etter 2 sesonger rykket ned fra øverste nivå, valgte Le Saux å legge opp, 36 år gammel.
Sébastien Lepape
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 20 og 12.
Graeme Le Saux
Liv og virke
Le Saux spilte 36 landskamper for og scoret ett mål. Målet, et langskudd mot, har blitt kåret til det 18. fineste målet til England.
Norwegian Wood
Norwegian Wood kan ha flere betydninger:
Erik Thorsby
Erik Stein Thorsby (født 13. juli 1938 i Oslo, død 23. mars 2021 i Oslo) var en norsk medisiner og professor ved Universitetet i Oslo og Rikshospitalet. Han forsket på immunologi og i særdeleshet transplantasjonsimmunologi.
Virke
Thorsby var utdannet lege ved Universitetet i Oslo der han avla avgangseksamen i 1963. I 1969 avla han den medisinske doktorgrad.
Thorsby innførte vevstyping og transplantasjonsimmunologi som fagfelt i norsk medisin, bl.a. for å finne frem vevstypeforlikelige givere og mottakere ved transplantasjoner. r. Han var også med på å ta initiativet til Scandiatransplant, den nordiske samarbeidsorganisasjonen for organtransplantasjoner. Han har arbeidet ved Ullevål universitetssykehus og Rikshospitalet. Han etablerte Vevstypelaboratoriet på Rikshospitalet i 1970, som senere ble til Institutt for transplantasjonsimmunologi. Thorsby var leder av instituttet fra 1970 til 1998. I 1983 ble han professor ved Universitetet i Oslo. Han var også avdelingsoverlege ved Immunologiske institutt, der han var instituttleder fra 1998 til 2006. Fra 1989 til 1990 var han dekanus ved Det medisinske fakultet ved Universitetet i Oslo. Thorsby ble i 2002 president i European Federation for Immunogenetics.
Thorsby drev en omfattende forskning innen immunologi, særlig om HLA-molekyler og transplantasjonsimmunologi. Han forsket på det genetiske opphavet til urbefolkningen på Påskeøya. En DNA-studie som ble publisert i 2014 bekreftet at den genetiske bakgrunnen hos Påskeøya-folket i hovedsak er polynesisk, med 16 % europeisk innslag og 8 % fra amerikanske urfolk. Innslaget av arvemateriale fra amerikanske urfolk ble datert til perioden 1280–1495, lenge før europeernes ankomst til øya i 1722.
Utmerkelser
Kongen utnevnte i 2004 Thorsby til kommandør av St. Olavs Orden «for sin forskningsinnsats innen transplantasjonsimmunologi.» Han mottok Anders Jahres medisinske pris for yngre forskere og Norges almenvitenskapelige forskningsråds pris for fremragende forskning. Thorsby ble i 1992 innvalgt som medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.
Xinglongtai
Det har et areal på 194 km² og teller ca. 380 000 innbyggere (2004).
Det er sete for Panjins lokalregjering.
Dr. Lorentzens vei (Tønsberg)
Dr. Lorentzens vei (1-9, 2-8) er en 370 meter lang gate på Solvang i Tønsberg.
Gaten er oppkalt etter doktor Frederik Severin Lorentzen (1794-1872), landfysikus, ordfører og stortingsmann. Den fikk sitt offisielle navn i bystyret 21. desember 1938.
Avskjedstoner
Avskjedstoner er et musikkalbum med Mimix, utgitt i 2000.
Hanna Resvoll-Holmsen
Hanna Marie Resvoll-Holmsen (født 11. september 1873 i Vågå, død 1943 i Oslo) var en norsk botaniker og forkjemper for naturvern.
Familie
Hun var datter av Hans Resvoll (1823–1908) og Julie Martine Deichman (1831–1902). Faren var bankkasserer, og ble senere kopist i Justisdepartementet. Hun var søster til botanikeren Thekla Resvoll (1871-1948).
Hun giftet seg i 1894 med Hans Dieset, og tok navnet Resvoll Dieset. Ekteskapet ble oppløst i 1901.
Senere giftet hun seg med Gunnar Holmsen, som var bror av søsteren Theklas ektemann Andreas Holmsen. De fire etterlot seg en stor fotografisamling som nå i det vesentligste befinner seg i bildeavdelingen til Nasjonalbiblioteket i Oslo (Resvoll-Holmsen-samlingen).
Yrkesliv
Hanna Resvoll studerte ved det matematisk-naturvitenskapelige fakultet.
I 1907 dro hun som første kvinnelige, norske forsker til Svalbard på feltarbeid, som medlem av fyrst Albert I av Monacos ekspedisjon.
I 1908 dro hun tilbake til Svalbard, denne gangen som leder for en ekspedisjon hun selv hadde finansiert og utstyrt. Hun reiste sammen med en norsk ekspedisjon ledet av Adolf Hoel. I Hoels ekspedisjon deltok også Hjalmar Johansen og statsgeolog Gunnar Holmsen, og i 1909 inngikk Hanna Resvoll og Gunnar Holmsen ekteskap.
Fra 1915 til 1920 var hun universitetsstipendiat i plantegeografi, og fra 1921 til 1938 var hun dosent i samme fag. Hun utga verket Om fjeldvegetationen i det østenfjeldske Norge i 1920, og boken Svalbards Flora i 1927. og etterlot seg en større fotografi-samling hvor det vesentligste nå befinner seg i Nasjonalbiblioteket i Oslo, Bildeavdelingen (Resvoll-Holmsen-samlingen).
Hennes engasjement for å bevare Gjende, Bygdin og Sjoa på 1920-tallet ga henne tilnavnet «den første naturverner». 4. juli 2009 ble en minnestein over Hanna Resvoll-Holmsen avduket ved Gjendesheim.
Paul Wang Wencheng
Paul Wang Wencheng (født 8. september 1881 i Kian-yun i Kina, død 28. januar 1961) var katolsk biskop av Shunqing (Nanchong) i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina).
Han ble presteviet 9. august 1911, og utnevnt til titulærbiskop og apostolisk vikar av Shunqing (Nanchong) 2. desember 1929. Bispevielsen fulgte 24. februar 1930.
Under forfølgelsene som begynte i 1950-årene gav han til en viss grad etter for myndighetenes ønsker, og bispeviet som hovedkonsekrator den 6. juli 1958 en av de prester, John Li Xiting (Chengdu), som var blitt utnevnt uten pavelig mandat. Det finnes et fotografi som viser biskop Wang mens han håndhilser på kommunistlederen Zhou Enlai.
Han døde i 1961. Han ble etterfulgt i 1963 av en annen i Romas øyne illegitimt vigslet biskop, msgr. Fan Daojiang.
Tysklands historie
Tysklands historie er en komplisert og omfattende historie, helt fra germanerne til dagens Tyskland.
Som nasjonalstat oppstår Tyskland først med utropelsen av det tyske keiserrike i Versailles 1871, men navnet har vært brukt siden middelalderen for det tysk-romerske rike.
Denne artikkelen skal kun kort tegne opp hver periode i den tyske historie, og detaljer vil bli presentert i de enkelte epokers artikler.
Germanske stammer mot romerne
Nord-Europa var befolket av germanske stammer. Man mener at landområdet Germania omfattet store deler av det nåværende Tyskland, Nederland og Polen helt til det vestlige Russland og Ukraina, og sør-Skandinavia. Etter det store slaget i Teutoburg-skogen i år 9, prøvde romerne aldri igjen å utvide sitt territorium øst for elven Rhinen.
Det frankiske rike
Etter halvannet århundre med økende press mot de romerske grensene, krysset de alemanniske, burgundiske og vandalske stammene Rhinen i år 407, og etablerte kortvarige kongeriker i deler av dagens Frankrike og Spania.
Frankernes kongedømme kom derimot til å vare, i varierende form, i flere århundrer under det merovingiske dynasti, og deretter under det karolingiske. Karl den store, som la under seg Bayern i 788 og Niedersachsen i 804, ble kronet som keiser i år 800, og kom til å kontrollere det meste av dagens Tyskland og Frankrike.
Det tysk-romerske rike (843–1806)
Etter at frankerkongen Ludvig døde ble de frankiske land delt ved traktaten i Verdun i 843 i en vestlig del, som kom til å bli Frankrike, og en østlig del, som kom til å bli det tysk-romerske rike, og en sentral del (det nordlige Italia, Burgund), som kom til å bli gjenstand for tysk-fransk rivalisering.
Da den siste hersker av karolingerne døde i 911 overgikk tronen til Konrad I av Tyskland, og senere (919) til Henrik Fuglefangeren, stamfar for Stamhertugdømmet Sachsen. Hans sønn, Otto den store, ble i sin tur keiser i 962. Dette keiserriket, senere kalt Det hellige romerske rike av den tyske nasjon (Heiliges Römisches Reich deutscher Nation) varte til keiserens abdikasjon i 1806, etter at Napoleon Bonaparte hadde okkupert de fleste keiserlige land.
Tyskland samles på 1800-tallet
Etter det tysk-romerske rikets sammenbrudd og Napoleons endelige nederlag ved Waterloo, ble nye grenser for Europa tegnet ved kongressen i Wien i 1815. En forent tysk stat ble ikke grunnlagt, i stedet ble en løs konføderasjon skapt, med to dominerende medlemmer, Preussen og Østerrike.
I de følgende tiår forsøkte monarkiene å bekjempe liberale strømninger som følge av den franske revolusjon. På denne tid var liberalismen tett forbundet med nasjonalisme – kravet om et forent Tyskland. I 1848 brøt det ut uroligheter i Berlin, og kong Fredrik Wilhelm IV av Preussen ble tvunget til å love å akseptere en konstitusjonell forfatning. En nasjonal forsamling ble valgt fra alle tyske stater, og møttes i Frankfurt am Main for å vedta en ny konstitusjon. Imidlertid rant den liberale bevegelse ut i sanden, og kongen nektet å akseptere den nye konstitusjonen.
Muligheten for et forent Tyskland ville nå bare kunne oppnås under presset av militært lederskap i et autoritært Preussen.
Det tyske keiserrike (1871–1918)
Preussens militære seire, spesielt i slaget i Königgratz 1866 mot Østerrike, og i den fransk-prøyssiske krig 1870–71, førte til grunnleggelsen av Tyskland som en forent nasjonalstat, ved utropelsen av det tyske keiserrike i Versailles i januar 1871, men uten Østerrike.
Selv om keiserriket hadde et valgt parlament, riksdagen, ble regjeringen utnevnt av keiseren. Riket kom til å ha tre keisere, som også var konger av Preussen: Wilhelm I (keiser 1871–1888), Fredrik III (1888) og Wilhelm II (1888–1918).
Keiserrikets tid var en tid med stor økonomisk vekst gjennom omfattende industrialisering, men også økende nasjonalfølelse og militarisme.
Med traktaten i Versailles 1918 ble Tyskland holdt ansvarlig for første verdenskrig, pålagt enorme krigsskadeserstatninger, og store områder ble overført til naboland i øst og vest. Keiseren abdiserte, og revolusjonære bevegelser ønsket å etablere et nytt styre.
Weimarrepublikken (1919–1933)
Weimarrepublikken var et forsøk på å etablere et liberalt demokratisk regime i Tyskland. Regjeringen ble dog hemmet av omfattende økonomiske problemer og konstitusjonens organisatoriske svakhet.
I de tidlige år var det opprør fra både høyre- og venstregrupperinger, og hyperinflasjonen satte for alvor inn i 1923. De følgende år ble forholdene bedre, etter som Tysklands forbindelser med tidligere fiender forbedret seg og trykket fra krigserstatningene minsket. Vellykkete koalisjonsregjeringer gjenskapte ro og orden inntil den store økonomiske krisen i 1930. Den nye økonomiske tilbakegangen, kombinert med minnet om forholdene i 1923 og en nasjonalistisk opposisjon mot Versaillestraktaten, undergravde Weimarrepublikken. Adolf Hitler og hans Nasjonalsosialistiske tyske arbeiderparti (NSDAP) utnyttet denne stemningen og den økende arbeidsledigheten.
Det tredje riket (1933–1945)
Etter at NSDAP hadde fått relativt flertall i de to valgene i 1932, ble Adolf Hitler utnevnt til rikskansler av president Paul von Hindenburg den 30. januar 1933. Etter at han hadde kommet til makten undergravde han systematisk Tysklands demokratiske institusjoner. Da Hindenburg døde i august 1934 begikk Hitler statskupp og overtok også embedet som president. Det tredje riket var skapt.
Etter at han hadde annektert Østerrike i mars 1938 (Anschluss) ble det tyskbefolkede Sudetenland annektert i oktober samme år, og deretter ble hele den nyopprettede staten Tsjekkoslovakia (de historiske østerrikske landskapene Böhmen og Mähren) annektert i mars 1939.
Versaillestraktaten inkluderte tap av tyske kolonier og tap av tysk territorium til Polen, den tyske byen Danzig med elvedeltaet til Weichsel-elven ved Østersjøen ble erklært som Fristaden Danzig, under Folkeforbundets og polsk autoritet. Den 1. september 1939 intervenerte Tyskland mot Polen. I overensstemmelse med Molotov–Ribbentrop-pakten tok Sovjetunionens Røde Armé deretter (17. september) kontroll over den østlige delen av Polen. Storbritannia erklærte krig mot Tyskland (men ikke mot Sovjetunionen) og den europeiske delen av andre verdenskrig var et faktum.
Tyskland og deres hovedallierte Italia og Japan tapte krigen i 1945. Store deler av Europa, ikke minst Tyskland, lå i ruiner. Krigen førte til en total ødeleggelse av Tysklands politiske og økonomiske infrastruktur, deling av landet og store tap av områder i øst, samt enorme menneskelige lidelser.
Tyskland i etterkrigstiden
På Potsdam-konferansen ble Tyskland delt i fire okkupasjonssoner, de tre vestlige ble senere organisert som Forbundsrepublikken Tyskland, de østlige områdene ble de facto-annektert av okkupantene og de sentrale områdene ble til Den tyske demokratiske republikk (DDR).
Utviklingen i vest ble preget av rask økonomisk utvikling og gjenoppbyggelse. Marshallhjelpen fra USA bidro til å få landet hurtig på benene igjen og Vest-Tyskland ble medlem av NATO i 1955. Samtidig havnet landet i midten av stridighetene under den kalde krigen, og det spente forholdet til østblokken førte til at kommunistene oppførte Berlinmuren.
Separasjonen varte til den kalde krigens slutt ved Berlinmurens fall i 1989 og Tysklands gjenforening 3. oktober 1990.
Tyskland etter gjenforeningen
Gjenforeningen av landet kostet mye penger. Skattene i vest måtte økes for å finansiere sammenslåingen. Dette førte til at mange i vest spurte seg selv om det var verdt det, når gledesrusen hadde gitt seg. Gjenoppbygningen i øst har vært mye vanskeligere enn hva mange hadde trodd på forhånd.
AT&T Pebble Beach National Pro-Am 2006
AT&T Pebble Beach National Pro-Am 2006 var en golfturnering på PGA-touren som ble arrangert i Pebble Beach i California 6. til 12. februar 2006.
AT&T Pebble Beach National Pro-Am ble spilt første gang i 1937 under navnet National Pro-Amateur Golf Championship. Opprinnelig var Bing Crosby vert for turneringen, som er kjent for sin «pro-am»-konkurranse, hvor lag med profesjonelle og amatører, hovedsakelig kjendiser, spiller sammen. AT&T ble tittelsponsor i 1986.
Phil Mickelson var tittelforsvarer. Premiepotten var $ 5 400 000 dollar og fordeles med $ 972 000 til førsteplass, $ 583 200 til annenplass og $ 367 200 til tredjeplass.
Pro-am
I 2006 deltok blant andre Michael Bolton, Tom Brady, Eric Close, Carson Daly, Kenny G, Andy Garcia, Thomas Gibson, Samuel L. Jackson, Rush Limbaugh, George Lopez, Bill Murray, Craig T. Nelson, Chris O'Donnell, Dennis Quaid, Ray Romano, Justin Timberlake, Donald Trump, Mark Wahlberg og James Woods.
Resultater
{|
Gerstner
Gerstner kan vise til:
Elitloppet
Elitloppet er Sveriges og et av verdens største og mest prestisjefylte travløp. Elitloppet ble første gang arrangert i 1952, og avgjøres alltid den siste søndagen i mai på Solvalla.
Hvert år inviteres 16 hester til Elitloppet. Hestene deles inn i to forsøksheat, og de fire beste i hvert heat går videre til finalen som går senere samme dag. De best plasserte hestene i forsøkene får de beste startssporene i finalen. Både forsøksheatene og finalen går over 1609 m med autostart (bilstart).
To ganger er Elitloppet blitt vunnet av norske hester:
Fylkesvei 4252
Fylkesvei 4252 går mellom Nedre Myssa og Orrestad i Sokndal kommune. Veien er 3,8 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 39.
Ellen van Langen
Ellen van Langen (født 9. februar 1966 i Oldenzaal) er en tidligere nederlandsk friidrettsutøver, som på 1980-tallet konkurrerte på 800 meter. Van Langen begynte med friidrett etter å ha spilt fotball. Hennes første mesterskap var EM i 1990 der hun ble nummer fire. I VM 1991 i Tokyo lyktes hun ikke i å kvalifisere seg til finalen. I OL 1992 i Barcelona året etter, noterte hun seg for karrierens raskeste 800 meter med tiden 1.55,54. Storfavoritten og den regjerende verdensmesteren Lilja Nurutdinova endte på en andreplass. Van Langen deltok også i VM 1995 i Göteborg der hun ble nummer sju. I 1998 avsluttet hun sin aktive friidrettskarriere.
Dyreeventyr
Dyreeventyr er vanligvis korte fortellinger der dyr tenker og handler som mennesker. Dyrene representerer ulike mennesketyper med menneskelige egenskaper. De spilles ut mot hverandre på tankevekkende eller humoristisk vis: Den sterke og godmodige bjørnen blir lurt av den lure og foretaksomme reven; grisen har ambisjoner om et finere liv, men må lære å kjenne sin plass, osv. Dyreeventyr er en sann internasjonal sjanger som kjennes fra alle kulturer og språkområder.
Dyreeventyrene er i slekt med fabelen, som like før antikken har vært en skriftlig sjanger brukt til å belære og til å diskutere moralske spørsmål. Fabler av grekeren Æsop og de romerske dikterne Phaedrus og Avianus kom inn i lesebøkene fra middelalderen av, og kan ha gått derfra over i muntlig tradisjon eller påvirka eksisterende dyreeventyr. På den andre sida kan de antikke fabeldikterne ha bygd på eldre, folkelige tradisjoner. Noen urform av dyreeventyra er således umulig å spore.
Dyreeventyr er de mest populære eventyrene på norsk, og mange er kjent i et stort antall varianter. Blant de mest utbredte er «Reven som gudfar», «Hvorfor bjørnen er stubbrumpa» og «Slipp granrot og ta i revefot». Fra norsk tradisjon kjennes 61 ulike dyreeventyr i til sammen 432 varianter.
Yinzhou (Tieling)
Det har et areal på 203 km² og teller 340 000 innbyggere (2004).
Administrative enheter
Underdistrikter:
Økonomisk utviklingssone:
Shuangtaizi
Shuangtaizi (kinesisk: 双台子区, pinyin: Shuāngtáizi Qū) er et bydistrikt i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina. Det tilhører byprefekturet Panjin.
Det har et areal på 62 km² og teller ca. 190 000 innbyggere (2004).
Administrative enheter
Subdistrikter:
Tramp og trall I
Tramp og trall I er et musikkalbum med Johannes Kleppevik, utgitt i 1977.
Højesteret
Højesteret er høyesterett i Danmark. Domstolen har hatt sete i København siden det ble nedsatt av Frederik III i 1661.
Højesteret var øverste rettsinstans også for Norge frem til 1814. Store deler av det eldste arkivmateriale er gått tapt i brann. Saker vedrørende Norge er skannet og tilgjengelige på Digitalarkivet.
Fysisk befinner Højesteret seg på Slotsholmen – nærmere bestemt Christiansborg slott. Bygningen er oppført av Thorvald Jørgensen med gjenbruk av bygningsdeler fra det gamle Christiansborg slott, som ble oppført 1803–1826 med C.F. Hansen som arkitekt og ble fredet i 1918.
Højesteret er i dag ankeinstans for dommer avsagt i første instans av Østre Landsret og Vestre Landsret samt dommer avsagt av Sø- og Handelsretten. Dommer avsagt av landsrettene i ankesaker kan bare bringes inn for Højesteret med tillatelse fra Procesbevillingsnævnet. Dog garanterer Grundloven § 78 fjerde ledd at saker om tvangsoppløsning av foreninger kan innbringes for Højesteret uten tillatelse.
For saker om overtredelse av straffeloven kan Højesteret ikke ta stilling til skyldsspørsmålet.
I dag er det 19 høyesterettsdommere, hvorav én innehar posten som president for Højesteret. Danmark har også utsendt en høyesterettsdommer som dømmer i Den europeiske menneskerettsdomstol.
Georg Martinsens vei (Tønsberg)
Georg Martinsens vei (1-7) er en 90 meter lang blindgate på Trudvang i Tønsberg, med innkjøring fra Bjørnsons vei.
Gaten er oppkalt etter Georg Martinsen (1885-1964), Tønsbergpatriot, ordfører og typograf.
Kaufbeuren
Kaufbeuren er en by i den tyske delstaten Bayern, i det sydlige Tyskland. Elven Wertach renner igjennom Kaufbeuren. I Det tysk-romerske rike var Kaufbeuren en riksstad.
Xishi
Xishi (kinesisk: 西市区) er et bydistrikt i byprefekturet Yingkou i den kinesiske provinsen Liaoning. Det har et areal på 20 km² og teller 160 000 innbyggere (2004).
Zhanqian
Zhanqian (kinesisk: 站前区) er et bydistrikt i byprefekturet Yingkou i den kinesiske provinsen Liaoning. Det har et areal på 70 km² og teller 260 000 innbyggere (2004).
Arkeologiåret 1994
Arkeologiåret 1994 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1994.
Findus
Findus er del av et multinasjonalt selskap som produserer dypfryst fisk og grønnsaker til forbrukere og storkjøkken. Foretaket har sitt utspring i Bjuv i Sverige, som Skånska Frukt-vin- & Likörfabriken. Selskapet ble det omdøpt til Findus da Henning Throne Holst (grunnleggeren av Marabou) og Lars Anderfeldt kjøpte virksomheten i 1941. Findus er en forkortelse for FruktINDUStri, og i 1945 ble de første dypfryste produktene lansert i Sverige. De etablerte en Findus-fabrikk i Hammerfest på 50-tallet. Lokasjonen nær de arktiske fiskeområder var gunstig, og fra Hammerfest ble det distribuert dypfryst torsk, kolje og uer. De ansatte var lært opp i dypfrysingsteknikkene ved Heinz Lohmanns fabrikk samme sted, som eksporterte dypfryst filet og andre fiskeprodukter til Tyskland under krigen.
8. august 1972 åpnet Findus en fabrikk i Larvik for grønnsaksprodukter. I dag produserer fabrikken også fisk- og ferdigretter, som blant annet pytt-i-panne.
I tillegg har Findus en fabrikk i Tønsberg, som hovedsakelig produserer pommes frites (potetprodukter) og frosne grønnsaker.
Findus var eid av Nestlé fra 1962 til 2000. I år 2000 kjøpte Findus selskapet Frionor fra Norway Seafood, og New Findus EQT kjøpte Findus og deler av den europeiske forretningen fra Nestlé.
I 2006 kjøpte Findus Norge opp GRO Industrier som var Norges største produsent av dypfryste grønnsaker mm. Samme år ble Findus kjøpt av Cap Vest Equity Partners, som også eide Foodvest Group.
To år senere, 22. juli 2008, overtok Lion Capital aksjene i selskapet, og FoodVest endret navn til Findus Group.
I 2013 kom TriPointe Capital Partners inn som ny leder i Findus Group.
Findus ble i 2015 kjøpt opp av Nomad Foods Europe.
Nomad Foods er Europas ledende innen produksjon av fryst mat med 4400 ansatte. Andre merkevarer som inngår i Nomad Foods er Iglo (i fem markeder), Birds Eye (i to markeder), La Cocinera (Spania), Aunt Bessie's (Storbritannia), Goodfella's (i to markeder) og Lutosa (Belgia). Findus merkevaren er representert i seks markeder (pr. 2020).
Hendelser og negativ oppmerksomhet
I 2013 måtte Findus i Storbritannia, Frankrike og Sverige trekke tilbake partier frossen ferdigmat etter at DNA-tester avslørte at produkter deklarert med innhold av storfekjøtt i virkeligheten inneholdt opp til 100% hestekjøtt.
Bærekraft og ansvar
Mange av Findus Norge sine grønnsaksprodukter bærer Nyt Norge-merket. Rundt 95% av grønnsaksporteføljen kommer fra gårder som følger KSL (kvalitetssystemet for landbruket). I tillegg er Findus, som del av Nomad Foods, medlem av SAI (Sustainable Agriculture Initiative).
For fiskeprodukter er 100% av den villfangede fisken som selges til forbrukermarkedet miljømerket med MSC (The Marine Stewardship Council). Sertifiseringen betyr at fiskeriet er bærekraftig og ansvarlig forvaltet. Merkingen sier derimot ikke noe om klimautslippene fra å transportere fisken før den kommer til frysedisken, og Findus opplyste i 2020 til NRK at 26% av torsken de solgte i Norge ble filetert i Kina.
I tillegg er det flere områder og initiativer Findus Norge og mor-selskapet Nomad Foods engasjerer seg, deriblant å kutte matsvinn.
Qinghe (Tieling)
Qinghe (kinesisk: 清河区; pinyin: Qīnghé Qū) er et bydistrikt i den kinesiske provinsen Liaoning. Det tilhører byprefekturet Tieling.
John von Neumann
John von Neumann (Neumann János Lajos) (født 28. desember 1903 i Budapest, død 8. februar 1957) var en ungarsk-amerikansk matematiker med betydelige bidrag innenfor et vidt spekter av fagfelt, inkludert kvantemekanikk, mengdelære, økonomi, datateknologi og datavitenskap. Von Neumann var født og oppvokst i Ungarn, men reiste til Tyskland og Sveits for å få utdanning. De første vitenskapelige stillingene hadde han ved universitet i Tyskland, der han rakk å gjøre seg bemerket innenfor en rekke fagfelt. I 1930 reiste han etter invitasjon til USA, til en stilling ved Princeton University. Fra 1933 og resten av levetiden var han professor i matematikk ved det prestisjefylte Institute for Advanced Study, en forskningsinstitusjon i tilknytning til University of Princeton. I tillegg var han tilknyttet en lang rekke universitet, forskningsinstitusjoner, statlige organ og kommersielle selskap, som foreleser, rådgiver, og æresprofessor.
Qinghe (Tieling)
Det har et areal på 423 km² og teller 100 000 innbyggere (2004). Her ligger Qinghe-demningensom demmer opp et stort reservoar med frodig parkskog i sør, og i byen ligger Qinghe kullkraftverk.
John von Neumann
Von Neumann er blitt kalt «den siste av de store matematikerne» og «kanskje den mest innflytelsesrike matematiker som noen gang har levd». Han var en foregangsmann i anvendelsen av operatorteori innenfor kvantemekanikk og i utvikling av funksjonalanalyse. Han var en grunnlegger av fagfeltet spillteori og også moderne numerisk analyse. Han var en viktig bidragsyter til Manhattanprosjektet som utviklet den første atombomben. Etter andre verdenskrig var han en pioner i utvikling og design av de første programmerbare datamaskinene. Tilsammen skrev han over 110 vitenskapelige artikler, i tillegg til en rekke upubliserte eller hemmelige rapporter. Arbeidet hans og betydningen av dette gjenspeiler seg i en mengde begrep som inneholde navnet von Neumann, slik som von Neumann-arkitektur, von Neumanns ulikhet og von Neumann-paradokset. Han mottok en lang rekke priser og akademiske æresbevisninger.
Barndom
Som den eldste av tre søsken i ble von Neumann døpt Neumann János Lajos, der etter ungarsk skikk familienavnet er plassert først. Han var sønn av Neumann Miksa (Max Neumann), en velhavende advokat som jobbet i en bank, og Kann Margit (Margaret Kann). Kalt «Jancsi» vokste han opp i Budapest i en ikkepraktiserende jødisk familie. Tysk lærte han av guvernanter i huset.
Opaque
Morten Aasdahl Eliassen (født 25. september 1976 i Oslo), kjent under artistnavnene Opaque og Mae, er en rapartist fra Furuset i Oslo. Han ga ut albumet Gourmet Garbage i 2001 på Tee Productions. For albumet ble han nominerte til Spellemannprisen 2001 i klassen hiphop.
John von Neumann
Barndom
I tidlig alder kunne han framvise en utrolig hukommelse: Seks år gammel var han i stand til å dividere åttesifrede tall i hodet. Von Neumann ble tidlig interessert i matematikk, i tallenes natur og i logikken i verden rundt seg. I seksårsalderen, en gang hans mor stirret tomt ut i luften foran ham, spurte han henne «Hva er det du regner ut?».
Qinghe (Tieling)
Administrative enheter
Subdistrikter: