cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Helan går
«Helan går» er den aller mest kjente skålvisen, alternativt snapsvisen, på svensk. Begrepet «helan» er den tradisjonelle betegnelsen på den første snapsen (supen) i en serie og «Helan går» er derfor vanlig å synge som den første snapsvisen på en fest.
Visens historie er vanskelig å følge da den sjelden er omtalt i historiske dokumenter. Dog vet en at den ble sitert i en operette allerede i 1843.
Flere tonesettere har skrevet variasjoner over melodien, blant annet Franz Lehár. Om Lehar fortelles det også at han, under et besøk i Sverige i 1937, på fullt alvor trodde at «Helan går» var Sveriges nasjonalsang.
Da Sverige vant Ishockey-VM 1957 i Moskva, i daværende Sovjetunionen, kunne ikke alle spillerne «Du gamla, du fria», så i stedet sang de «Helan går».
Norske plateutgivelser (i utvalg)
Arrangører for innspillingen med Einar Rose var Carsten Carlsen og Ernst Rolf.
Spa
Danmark
I Danmark har «Skodsborg Badesanatorium» (1898–1992) i Skodsborg vært kjent utover landets grenser som et kurbad som også utdannet fysioterapeuter og drev en kokkeskole. I Klampenborg lå «Klampenborg Vandkur-, Brønd- og Søbadeanstalt» (1845–1939).
Etymologi
Begrepet spa er avledet fra byen Spa i østlige Belgia. Dets navn er kjent tilbake til romersk tid da stedet var kalt for Aquæ Spadanæ, Stedet har medisinske mineralkilder som ble gjenoppdaget 1400-tallet, og tidlig på 1600-tallet var stedet velkjent nok i England til at byens navn ble benyttet som et generisk begrep for «medisinske kilder». Det er tidvis ukorrekt knyttet til det latinske ordet spargere i betydningen å spre, overrisle eller fukte.
Siden 1500-tallet hadde de gamle romerske ideene om helsebringende bad blitt gjeninnført i byer som Bath i Somerset (som ikke er kilden til ordet bad, men avledet fra norrøne bað). Siden middelalderen har sykdom grunnet av jernmangel blitt behandlet ved å drikke jernmedisin som jernholdig kildevann. I 1596 hadde William Slingsby (1563–1634), som hadde vært i den belgiske byen (som han kalte for Spaw), oppdaget en jernholdig kilde i Yorkshire. Han bygget en innelukket brønn ved hva som kom til å bli kjent som Harrogate. Det ble den første kursted i England for å drikke medisinsk vann. I 1596 oppdaget doktor Timothy Bright (1551?-1615) en andre brønn som ble kalt for The English Spaw. Det ble begynnelsen for bruken av ordet spa som en generell beskrivelse.
Det er jevnlig påstått i kommersiell hensikt at ordet spa er et akronym for ulike latinske fraser «Salus Per Aquam» eller «Sanitas Per Aquam», da i betydningen «helse gjennom vann». Det er enten særdeles lite sannsynlig, eller helt usannsynlig: avledningen opptrer ikke før tidlig på 2000-tallet og er sannsynlig konstruert i ettertid da det ikke finnes noe bevis for akronym som har kommet inn i språket før 1900-tallet. Det passer heller ikke med det kjente romerske navnet for stedet.
Historie
Praksisen med å reise til varme eller kalde kilder i håp om en helsebringende effekt på en del lidelser eller sykdom går tilbake til forhistorisk tid. Arkeologiske undersøkelser i nærheten av varme kilder i Frankrike og Tsjekkia har avdekket våpen og ofringer datert til bronsealderen. I Storbritannia har legender fra oldtiden kreditert tidlige britonske konger med oppdagelsen av de varme kildene i byen Bath.
Mange mennesker rundt om i verden har hatt forestillingen om at å bade i en særskilt kilde, brønn eller elv kunne resultere i fysisk eller åndelig renselse. Former for rituelle renselser eksisterte blant innfødte amerikanere (indianere), babylonere, oldtidens egyptere, antikkens grekere, og romere. I dag kan rituelle renselser via vann bli funnet i religiøse seremonier hos jødene, kristne, muslimer, buddhister, og hinduer. Disse seremonier reflekterer den gamle troen eller håpet på helbredelse og vannets rensende egenskaper. Komplekse baderitualer ble også praktisert i oldtidens Egypt, i forhistoriske byer i Indusdalen, og i de egeiske sivilisasjonene. Som regel bygde disse oldtidsfolkene få konstruksjoner rundt det hellige eller legende vannet, og hva de eventuelt bygde var oftest av provisorisk vesen.
Bad i gresk tid
En del av de eldste beskrivelser av praksis med bad i Vesten kommer fra antikkens Hellas. Grekere begynte med badkurer som utgjorde grunnlaget for de moderne prosedyrer med spa. De egeiske folkene rundt Egeerhavet benyttet små badestamper, vaskebassenger, og forbad for sin egen personlige renslighet. De eldste av slik funn er badene i palasskomplekset ved Knossos på Kreta innenfor den minoisk kultur. Luksuriøse badestamper av alabast er utgravd i minoiske Akrotiri på øya Santorini; begge datert fra midten av 1000-tallet f.Kr. Grekerne etablerte offentlige bad og dusjer innenfor sine gymnasion, flertall gymnasia, som fungerte i antikkens Hellas som en offentlig idrettsplass og treningssted for atleter og idrettsfolk. Her slappet de av, bedrev personlig hygiene, og skrapte seg rene med særskilte badeskraper.
Gresk mytologi spesifiserer at særskilte naturlige kilder eller tidevannsbassenger var velsignet av gudene for helbrede sykdommer. Rundt disse hellige bassengene etablerte grekerne badefasiliteter for de som kom for denne hensikt. De besøkende etterlot seg ofringer til de helbrede gudene ved disse stedene og badet med håp om kur og helbredelse. Spartanerne utviklet en form for primitiv dampbad. Ved Serangeum ble et tidlig gresk balaneîon eller balneum, som kan oversettes til badehus (et bad, et sted for å bade), men her forstått som badekamre, hogd ut i fjellsiden hvor det var varme kilder. En rekke av nisjer ble også hogd inn i fjellet over kamrene hvor de badende kunne oppbevare sine klær. Et av badekamrene hadde dekorative gulv av mosaikk som viste en vognkjører, en hestedrevet vogn, fire hester, en kvinne fulgt av to hunder og nedenfor en delfin. De gamle grekere benyttet naturens egenskaper, men utvidet dem og la til egne bekvemmeligheter som dekorasjoner og hyller. Ved senere gresk sivilisasjon ble badehus som regel bygd i forlengelsen av gymnasion og atletiske områder.
Den mest utviklede og forfinede bruken av vann for avslapning og helbredelse kommer fra tyrkiske hamam (tyrkisk bad), en form for dampbad, og arabiske bad. Denne terapeutisk bruken av varmt vann ble innført av muslimer i den europeiske middelalderen via Spania (al-Andalus). De største arabiske bad i verden utenfor et muslimsk land er lokalisert i den spanske byen Jaén og er datert til 1100-tallet.
Bad i romersk tid
Romerne etterlignet mange av grekernes badevaner, og overgikk dem i bygging av større og mer komplekse bad. Årsaken var flere: de romerske byene var større i utstrekning og med større befolkning, tilgjengeligheten av rennende vann som følge av bygging av akvedukter, og oppfinnelsen av sement som gjorde det lettere, tryggere og billigere å bygge store byggverk. Som i Hellas ble romerske bad det fremste senter for avslapning og sosiale aktiviteter. Med utbredelsen av Romerriket spredte også ideen om offentlige bad seg til alle land rundt Middelhavet, og inn i regioner i Europa og i Nord-Afrika. Med byggingen av akvedukter fikk romerne nok vann ikke bare jordbruket og industrien, men også for sine fritidssysler. Vannet ble oppvarmet for bruk i badene. I dag er utstrekningen av romerske bad avdekket i ruiner og i arkeologiske undersøkelser i Europa, Nord-Afrika og i Midtøsten.
Romerne utviklet også bad i sine kolonier ved å dra nytte av naturlige varme kilder, eksempelvis i Aix og Vichy i dagens Frankrike; Bath og Buxton i England; Aachen og Wiesbaden i Tyskland; Baden i Østerrike; og Aquincum (dagens Budapest) i Ungarn, og andre steder. Disse badene ble senter og sosiale møtesteder i de romerske samfunnene. Bibliotek, spisesteder, gymnastikkhaller, og hageanlegg ble en del av noen badekomplekser. I tillegg benyttet romerne varmt termisk vann for å lette lidelser fra reumatisme, leddbetennelse, og fra fråtsing i mat og drikke. Nedgangen for Romerriket som begynte i 337 etter at keiser Konstantin døde, førte til at romerske legioner gradvis oppga deres fjernliggende provinser og etterlot sin bad til å bli overtatt av lokalbefolkningen eller bli ødelagt.
Romerne hadde opphøyet bading til en bedre kunstart, og deres badehus reflekterte fysisk disse framskrittene. Romerske bad omfattet et langt mer komplekst ritual enn ganske enkelt nedsenking i vann eller fjerne svette. De ulike delene av baderitualet, — avkledning, bading, svetting, motta massasje, og hvile ut, — krevde adskilte rom som romerne bygde for disse funksjonene. Kjønnene var adskilte, kvinnene hadde egne bad, og utvidelser som ikke direkte var tilknyttet baderutinene fikk betydning for formen og utviklingen av badehusene. De detaljerte romerske baderutinene og den påfølgende arkitekturen tjente som forløper for senere europeiske og amerikanske badeanlegg. Hageanlegg, åpne rom og overdådig arkitektonisk arrangementer lik de fremste romerske ble gjenskapt i Europa på slutten av 1700-tallet. Framstående amerikanske spa fulgte opp et århundre senere.
Bad i middelalderen
Med Romerrikets nedgang ble offentlige bad ofte steder for uanstendige oppførsel, og slik bruk var ansvarlig for spredning framfor helbredelse av sykdommer. En vanlig tro utviklet seg i befolkningen i Europa at hyppige bad fremmet, ikke minsket sykdommer. Middelalderens kirkeautoriteter oppmuntret denne overtroen og gjorde hva de kunne for å få stengt offentlige bad. Kirkeledere mente at offentlige bad skapte et miljø for umoral og sykdom. Den katolske kirke bannlyste offentlige bad i mislykket forsøk på å stoppe spredning av syfilis i Europa. Generelt representerte denne perioden en nedgangstid for offentlig bading.
Folk fortsatte dog å oppsøke noen få utvalgte varme og kalde kilder som de trodde var hellige brønner for å helbrede ulike plager. I en tidsalder av religiøs inderlighet eksisterte det en tro at vann kunne være tilknyttet Gud eller en av helgenene. I 1326 oppdaget Collin le Loup, en jernvarehandler fra Liège i Belgia, kilder med jernoksider i den belgiske byen Spa. Rundt disse kildene utviklet et berømt kursted og begrepet «spa» kom til referere til enhver form for kursted lokalisert i nærheten av naturlige vannkilder. I løpet av denne perioden ble enkeltstående kilder assosiert med særskilte sykdommer og plager som det ble hevdet de kunne helbrede eller ha helsebringende effekt for.
Badeprosedyrene i denne perioden varierte meget. På 1500-tallet forordnet leget ved Karlsbad i Böhmen (dagens Karlovy Vary i Tsjekkia) mineralvann tatt innvortes som utvendig. Pasienter badet periodisk i varmt vann for opp til 10 eller 11 timer mens de drakk glass etter glass med mineralvann. De første badesesjonene skjedde om morgenen, de andre om ettermiddagen. Denne behandlingen varte i flere dager inntil det dannet seg kviser i huden som svulmet opp, noe som førte til at «gift» ble drenert fra disse, og som ble oppfattet som kilden til sykdommen. Deretter fulgte en rekke av varme, men kortere bad for å vaske bort infeksjoner og lukke kviseutbruddene.
I den engelske kystbyen Scarborough i 1626 oppdaget en fru Elizabeth Farrow en elv med surt vann som rant fra en av klippene sør for byen. Det ble vurdert for å ha helsebringende effekt og førte til utviklingen av Scarborough Spa. Doktor Robert Witties bok om spavann som ble utgitt i 1660 førte til en strøm av besøkende til byen. Sjøbad ble også en behandlingsmetode, og Scarborough ble Storbritannias første kystferiested. De første rullende "bademaskiner", et lite hus med hjul hvor de badende kunne skifte klær i, er dokumentert i 1775.
Bad på 1700-tallet
På 1700-tallet fikk de fleste i den europeiske overklassen sine klær vasket med vann, men selv tørket de kun sine ansikter med håndklær og litt vann da det å bade hele kroppen var en aktivitet for de nedre samfunnsklasser. Overklassen begynte først å endre sine holdninger til bading som en måte for å oppnå helbred først senere i århundret. De velstående flokket til kursteder for å drikke og bade i vann. I 1702 reiste dronning Anne av Storbritannia til Bath, et tidlige romersk bad, for å bade. En tid senere kom Beau Nash til Bath, og i kraft sin personlighet ble han en dommer av den gode smak og oppførsel i England. Sammen med finansmannen Ralph Allen og arkitekten John Wood omformet han Bath fra å være et landsens spa til det fremste fasjonable kursted i England. Bath satte tonen for andre spa i Europa. Tilsynelatende kom de velstående og berømte dit på sesongmessig basis for å bade og drikke vannet, men de kom også for vise fram sin rikdom for andre likesinnede. De sosiale aktivitetene i Bath omfattet dans, konserter, kortspilling, forelesninger og promenere i gatene.
Tilsvarende overklasseaktiviteter eksisterte ved kursteder over hele Europa. Spaene ble steder hvor overklassen viste fram sin pomp og prakt. Disse kurstedene ble beryktede for steder preget av sladder og skandaler. De ulike samfunnsklassene valgte særskilte årstider for sin opphold som kunne vare fra noen uker til flere måneder. En sesong okkuperte aristokrater kurstedet, ved andre tider var det rike godseiere og pensjonerte militære offiserer som tok bad.
I løpet av 1700-tallet kom det en fornyelse for medisinsk bruk av kildevann i Europa, fremmet av leger som var preget av opplysningstiden. Denne fornyelsen endret måten man fikk spabehandling på. Eksempelvis var den aksepterte metoden i Karlsbad for å drikke mineralvann at store tønner ble sendt til de enkelte hotellene hvor pasientene drakk legens tilskrevne doser for seg selv i sine rom. Doktor David Beecher anbefalte i 1777 at pasientene kom til vannets kilder og at hver pasient først skulle utføre tilskrevne øvelser. Denne nyvinningen økte den medisinske nytten og gradvis ble fysisk aktivitet en del av kurbadene i Europa. I 1767 publiserte doktor James Currie boken The Effects of Water, Cold and Warm, as a Remedy in Fever and other Diseases Denne boken, sammen med tallrike lokale pamfletter om sammensetningen av spavann, stimulerte økte interesse i «vannkur» og fremmet utvortes og innvortes bruk av vann som et helsebringende virkemiddel. Den dag i dag er inntak av vann som medisin fortsatt populært innenfor alternativ medisin, selv om både det vitenskapelig grunnlaget og den helsemessige effekten er tvilsom eller ikke-eksisterende.
Bad på 1800- og 1900-tallet
På 1800-tallet ble bading en mer akseptert praksis da legestanden innså en del av fordelene ved renhet og renhold. En koleraepidemi i Liverpool i England i 1842 førte til en renessanse for hygiene og sanitære forhold, lettet av en overlappende bevegelse for hydropati (vannkur) og hygiene. Det førte til bestemmelsen av rekke lover kollektivt kjent som «The Baths and Wash-houses Acts 1846 to 1896». Resultatet var økte fasiliteter for å bade og vaske klær, og flere mennesker deltok i disse aktivitetene.
I 1842 fikk et hus i Cincinnati i Ohio det første innendørs badekar i USA. Å bade var imidlertid ennå ikke en universal skikk. Kun et år senere, i 1843, var bading mellom 1. november og 15. mars forbudt i Philadelphia i Pennsylvania av helseårsaker, og i 1845 var bading forbudt i Boston i Massachusetts, så sant det ikke var beordret av en lege. Imidlertid endret denne situasjonen seg, og ved 1867 hadde de fleste velstående hus i Philadelphia badekar og innendørs sanitæranlegg. I England ble dusjer med varmt vann installert i militære brakker og i skolene på 1880-tallet. Tabuet mot bading forsvant med framgangen i medisinsk vitenskap, legestanden over hele verden fremmet fordelene med bading og hygiene. I tillegg kom den viktorianske smaken for det eksotiske bidro til å søke ut de helsebringende effektene av var termisk vann.
I de fleste tilfeller skjedde den formelle utformingen av den arkitektoniske utviklingene av spaene i Europa i løpet av 1700- og 1800-tallet. Arkitekturen i engelske Bath, utviklet langs georgianske og nyklassisistisk linjer, fulgte generelt palladianske strukturer. Den viktigste arkitektoniske form som oppsto var «halvmånen» — et delvis elliptisk gateplan som er benyttet i mange områder i England. Spa-arkitekturen i Karlsbad, Marienbad (dagens Mariánské Lázně), Franzensbad) (dagens Františkovy Lázně ) og Baden-Baden var hovedsakelig nyklassisistisk, men litteraturen synes å indikere at store badehus ikke ble bygget før godt inn i 1800-tallet. Vektleggingen på å drikke vann framfor å bade i det førte til utviklingen av adskilte strukturer kjent som trinkhallen («drikkehall») og hvor de som tok kuren tilbrakte timer med å drikke vann fra vannkildene.
Ved midten av 1800-tallet hadde situasjonen endret seg dramatisk. Besøkende til europeiske spa begynte å vektlegge bading i tillegg til å drikke vann. Foruten fontener, paviljonger, og «drikkehaller», ble badehus i skala av de antikke romerske bad gjenoppvekket. Fotografier av et slikt spakompleks som ble tatt på 1930-tallet viser detaljer av den tidligere arkitekturen. Det viser stort bruk av mosaikkgulv, marmorvegger, klassiske statuer, bueåpninger, kuppelformet tak, delte hvelv, triangulære gavler, korintiske søyler, og alle andre staffasjer fra nyklassisistisk arkitektur. Bygningene var gjerne delt ved funksjon — som med «drikkehallen», badehuset, inhalatorium (inhalering av damp), og conversationhaus («samtalehuset») som var senteret for sosiale sammenkomster. Baden-Baden hadde golf- og tennisbaner, «fortrinnlige veier for biler, og kjøre langs gammeldags veier hvor ville dådyr er like vanlige som kyr er hos oss, og bortimot like fryktløse.»
Ved begynnelsen av 1800-tallet besto kurstedene i Europa av tallrike akkumulerte tradisjoner. Baderutinene omfattet nedsenkning i varmt vann, drikke vann, puste damp, og slappe av i nedkjølingsrom. I tillegg beordret legene at pasientene ble dusjet med varmt eller kaldt vann og gitt en særskilt diett for fremme helbredelse. Forfattere begynte å skrive reisehåndbøker til kursteder og spa i Europa hvor de forklarte de medisinske fordelene og sosiale bekvemmelighetene for hvert sted. Rike europeere og amerikanere reiste til disse stedene for deres kulturelle aktiviteter og bad. Disse spaene tilbød lignende kurer mens de forsøkte å opprettholde egne særpreg. Ved Karlsbad sto gjestene opp ved 6-tiden for å drikke vann mens et lite orkester spilte. Deretter kom en lett frokost, bad og siden lunsj. Legene ved kurstedet begrenset hva de enkelte gjestene/pasientene kunne spise for de enkelte måltider. Om ettermiddagen kunne gjestene gå på utflukter eller være tilstede ved en konsert. Nattlige teaterframføringer fulgte kveldsmaten. Dagen endte rundt klokken 21 med at gjestene vendt tilbake til sine rom for å sove til neste morgen. Denne kuren kunne holde på så lenge som en måneds tid før gjestene reiste hjem og kom tilbake året etter. Andre europeiske spa fulgte lignende opplegg.
På begynnelsen av 1900-tallet kombinerte europeiske spa en streng diett med mosjon og en komplett badeprosedyre for å oppnå helseeffekt for den enkelte pasient. Et eksempel på denne endringen var pasienter ved Baden-Baden, som hadde spesialisert seg på behandling av leddgikt, ved at de ble dirigert til å se en lege før de kunne ta bad. Straks det hadde skjedd fortsatte pasientene til hovedbadehuset hvor de betalte for sine bad og oppbevarte sine verdisaker før de ble dirigert til et avkledningsrom. Badehuset tilbød håndklær og badesko. Prosedyrene begynte med en varm dusj, deretter et rom for sirkulerende varmluft på 140 grader for 20 minutter, deretter ytterligere 10 minutter i et rom på 150 grader, før et dampbad på 154 grader, før man dusjet og fikk såpemassasje. Etter massasjen svømte pasienten i et basseng som var oppvarmet til kroppstemperatur. Etter svømmeturen hvilte pasienten i 15 til 20 minutter i et rom med et varmt og grunt boblebasseng («Sprudel»). Bassenget inneholdt et lag med sand hvor naturlig kullsyrebehandlet vann boblet opp. Dette ble fulgt opp av en rekke med gradvis kjøligere dusjer og basseng. Etter dette ble pasienten skrubbet med varme håndklær og deretter tullet inn i laken og dekket med tepper for å hvile i 20 minutter. Det avsluttet badedelen av behandlingen. Resten av behandlingen besto av obligatorisk diett, mosjon og et program for å drikke vann.
Europeiske spa hadde ulike andre aktiviteter for gjestene etter badet, blant annet gambling, hesteveddeløp, fiske, jakt, tennis, dans, golf og ri på hest. Utflukter og teateraktiviteter var andre drivkrefter for å folk til å reise på spa. En del myndigheter anerkjente de medisinske fordelene ved spaterapi og betalte tidvis en del av pasientenes utgifter. I slutten av 1900-tallet har elegansen og luksusen fra tidligere århundrer minsket, men folk reiser fortsatt til naturlige varme kilder for avslapning, massasje og helsegrunner. Mange luksushoteller har spa på hotellet som en del av tilbudet til gjestene. I Tyskland er tradisjonen med at deler eller hele av utgiftene dekker av offentlige eller privat helseforsikring. Vanligvis vil en lege forordne noe få ukers opphold ved et spa eller kursted, sjelden færre enn to uker, men vanligvis fire til seks uker. Her vil pasienten bli behandlet med kildevann og naturterapi. I tillegg til behandlingen og oppholdet er måltidene foruten også underholdningen betalt av forsikringen.
Konstabel av Tower
Konstabel av Tower (Constable of the Tower) er tittelen til øverstkommanderende ved Tower of London. Embetet innehas av general Roger Neil Wheeler, som ble innsatt den 3. oktober 2001 som slottets 158. konstabel.
Under Queen's Regulations for the Army gis embetet til en pensjonert feltmarskalk eller general for en femårsperiode. Han har ikke lenger noe praktisk ansvar for Tower; det arbeidet utføres av en Resident Governor.
Historie
Den første konstabelen, Geoffrey de Mandeville, ble utnevnt av Vilhelm Erobreren i det 11. århundre.
I middelalderen var det konstabelen som hadde det praktiske ansvar for driften av Tower. Dette inkluderte å sørge for vedlikehold av bygninger, betale lønn til soldatene, over se Keeper of the King's Animals som bestyrte det kongelige menasjeriet og å ha ansvar for fangene i Tower.
Ansvaret for fangene ble gjort spesielt tydelig ved innsettelsen av en konstabel: «Du skal vokte fangene i fengselet i dette vårt Tower på en slik måte at du skal svare for dem kropp for kropp… Svikt ikke i noen del av dette om du ikke vil gi liv og lemmer og all eiendom du har i våre riker».
Inntil jødene ble utvist i 1290 var konstabelen også ansvarlig for reguleringen av det jødiske samfunnet i London.
Privilegier
Konstabelen har tradisjonelt hatt en rekke privilegier, og i middelalderen var det et innbringende embete.
Blant det han fikk var:
En tradisjon som har holdt seg er at alle store skip i Royal Navy gir en tønne rom til konstabelen ved hans tiltredelse.
Kalemie
Kalemie er en by i provinsen Tanganyika i Den demokratiske republikken Kongo. Det er den største byen på den vestlige bredden av Tanganyikasjøen.
Camberwell
Camberwell er et sted i distriktet Southwark i sørlige London, Storbritannia og ligger 4,3 km sørøst for Charing Cross. Stedsnavnet Camberwell ble først benyttet for sognet St Giles i Camberwell, som omfattet Camberwell, Peckham, Dulwich, Nunhead, og deler av Herne Hill. Fram til 1889 var det en del av det tradisjonelle grevskapet Surrey.
Camberwell opptrer i Domesday Book som Cambrewelle. Navnet kan være avledet fra angelsaksiske Cumberwell eller Comberwell i den overførte betydningen «britonernes brønn» (sammenlign med Cumbria og Cambria) og refererer da særskilt til keltisk talende folk i et område dominert av angelsaksere. En alternativ teori antyder at navnet kan tilsvare «Cripple Well» («forkrøplet brønn») og at bosetningen som utviklet seg til grend hvor folk fra City of London ble forvist om de hadde en smittsom sykdom som spedalskhet og med tilgang til rent vann fra brønner. Kilder og brønner er kjent for å ha eksistert på den sørlige skråningen av det som nå heter Denmark Hill, særskilt rundt Grove Park.
Cyrestis
Utseende
Middelsstore til ganske store (vingespenn gjerne 70 – 100 mm) sommerfugler, vingene er som oftest sterkt flikete, hvite eller blekgule med smale, brune tverrstriper. Ved bakvingens bakkant er det gjerne noe gult. Antennene er snaut halvparten så lange som forvingene og markert kølleformede. Forvingenes framhjørner er ofte trukket litt ut, og bakvingene har ofte en lang, tynn «stjert» bakerst. Larvene er sylindriske og nakne med lange, tynne, hornlignende utvekster på hodekapselen.
Levevis
Sommerfuglene forekommer i skog, der larvene lever på trær i fiken-slekten (Ficus). Disse sommerfuglene har en forholdsvis langsom og «vimsete» flukt og har blitt beskrevet som «papirlapper som flyr i vinden». De hviler gjerne med utslåtte vinger på undersiden av blader. De besøker gjerne blomster, og drikker også fra sølepytter.
Utbredelse
Slekten er utbredt i tropisk Afrika og i Sørøst-Asia østover til Ny-Guinea.
Dmitrij Muravjov
Dmitrij Muravjov (født 2. november 1979) er en tidligere profesjonell, kasakhstansk landeveissyklist.
Han er kasakhstansk mester på landevei fra 2002, og mester på temporitt fra 2003 og 2005.
Kveøya
Kveøya (Kvæøya) er ei øy i Kvæfjord kommune i Troms. Øya ligger i Kvæfjorden, og deler denne i to sund: Bygdesundet på nordsida, og Øysundet på sørsida.
Kveøya strekker seg ca. 10 km fra Hundstadneset i sørøst til Øynes i nordvest, og har et areal på 7,20 km². Det høyeste punktet på øya er 267 moh. Øya hadde 126 innbyggere i 2011. Øya regnes som svært fruktbar, med store gårdsbruk, og er bebodd på sør- og vestsiden. Nordøstsiden av øya er bratt og der finnes det ikke bebyggelse eller fruktbar jord.
Etter at Kvæfjord kommune jobbet med bruforbindelse til Hinnøya, ga Troms fylkesråd i desember 2006 en bevilgning på 20 millioner kroner for bygging av Kveøybrua til Salskjærene. Byggingen startet høsten 2007, og broen åpnet den 25. september 2010. Dette erstattet fergeforbindelsen til Borkenes.
Eros Ramazzotti
Eros Ramazzotti (født 28. oktober 1963 i Cinecittà i Roma i Italia) er en italiensk sanger og låtskriver. I tillegg til å være godt kjent i Italia og engelskspråklige land, er han godt kjent i spansktalende land, da han har sluppet mesteparten av albumene på spansk i tillegg til italiensk. Han synger altså både på italiensk, spansk og engelsk. Han har sunget sammen med en rekke andre artister, blant annet Tina Turner, Anastacia, Andrea Bocelli og Cher.
Han ble kjent allerede i 1990 med plata ’In Ogni Senso’, men det var først med plate nummer 2 ’Tutte Storie’ i 1993 at det virkelig tok av både hjemme og i resten av Europa. Hans første samlealbum ”Eros” toppet de norske listene i ukevis og lå 38 uker på VG-lista
Eros Ramazzotti spilte i Oslo Spektrum 10. november 2009. Cose della vita sang Ramazzotti som duett med Tina Turner. I Belong to You (Il ritmo della passione) var også populær i Norge. Den sang han både alene, og som duett med Anastacia.
I sitt hjemland Italia har han hatt mange hits, og er fortsatt aktiv.
Friidrett under Sommer-OL 1900
Friidrett under Sommer-OL 1900. Friidrett var med for andre gangen på det olympiske programmet 1900 i Paris. 115 utøvere, alle menn, fra 16 nasjoner konkurrerte om 23 olympiske titler mellom 14. og 22. juli. Vinneren fikk en sølvmedalje og den som kom på annen plass fikk bronse. Det var først under OL 1904 i St. Louis det ble innført gull-, sølv- og bronsemedalje for de tre første plassene. Det var mer enn dobbelt så mange øvelser enn det var i forrige OL. De tolv øvelsene som var med for første gang var, 60-, 200- og 800 meter, 5000 meter lagløp, 200- og 400 meter hekk, 2500- og 4000 meter hinder, lengde-, høyde- og tresteg uten tilløp og sleggekast.
Medaljer
1 Michel Théato som vant maraton var fra Luxembourg, men IOK har registrert ham som deltaker for Frankrike.
400 m
Boardman, Lee og Moloney kom ikke til start i finalen som gikk på en søndag.
800 m
David Hall løp i semi-finalen på 1.50,0 som var ny olympisk rekord.
Maraton
1 Michel Théato var fra Luxembourg, men IOK har registrert ham som deltaker for Frankrike.
5000 meter lag
kun to lag som deltok
Göte Almqvist
Göte Almqvist (født 25. juni 1921 i Skellefteå, død 21. desember 1994) var en svensk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1952 i Oslo.
Udo Bölts
Udo Bölts (født 10. august 1966 i Südwestpfalz-distriktet i Tyskland) er en tidligere tysk proffsyklist. Bölts er en av de mest suksessfulle tyske landeveissyklistene de siste tiårene, og var kjent som en treningsvillig "fighter" som likte å gå i brudd. Telekoms tidligere manager Walter Godefroot beskrev ham med ordene "Die Bölts ist stärk, die geht niemals kapütt". ("Böltsen er sterk, han går aldri kaputt").
Göte Almqvist
Almqvist vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1952 i Oslo. Han spilte på det svenske ishockeylaget som kom på tredjeplass i turneringen bak Canada og USA.
Udo Bölts
Bölts ble profesjonell i 1989 i Team Stuttgart, og fulgte med da laget i slutten av 1991 gjennomgikk store endringer og skiftet navn til Team Telekom.
Göte Almqvist
Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. Canada vant serien med femten poeng foran USA som fikk tretten poeng, Sverige og Tsjekkoslovakia fikk begge tolv poeng og samme målforskjell +29. De møttes i en kamp om bronsemedaljene 25. februar, Sverige vant kampen med 5-3.
Udo Bölts
Fra 1992 til 2003 fullførte han 12 strake utgaver av Tour de France, og er dermed den tyskeren med flest startede og fullførte Tourer. Han er også svært høyt på disse to listene dersom man tar med ryttere med andre nasjonaliteter òg. Hans beste sammenlagtplassering i Tour de France er 9.-plass fra 1994. Da Telekom vant Touren i 1996 og 97 var han en viktig hjelperytter, og i 97 ble han også lagt merke til for ordene "Quäl dich, du Sau!" (løst oversatt: tving deg videre, ditt svin!) som han ropte til Jan Ullrich i en kritsk fase mot slutten av rittet.
Göte Almqvist
Almqvist ble verdensmester i ishockey 1953. Han spilte 52 landskamper for sveriges herrelandslag i ishockey.
Førna
Førna er en betegnelse på strø som man finner på skogbunnen. Det består av mer eller mindre nedbrutte plantedeler og gjerne store mengder sopphyfer. Førna har gjerne en individ- og artsrik fauna av små dyr, særlig spretthaler, midd og rundormer.
Udo Bölts
Bölts' sterkeste prestasjoner er 9.-plassen i Touren i 1992, samt seieren i Dauphiné Libéré (1997), de tre tyske mesterskapene og seieren på en fjelletappe i Giro d’Italia. Han er den eneste tyskeren som har vunnet Dauphiné Libéré.
Kevin Davies
Kevin Davies (født 26. mars 1977 i Sheffield, England) er en engelsk fotballtrener og tidligere fotballspiller, mest kjent for sin lange periode hos Bolton Wanderers FC i perioden 2003 til 2013.
Chesterfield
Davies var en viktig brikke av Chesterfield som nådde semifinalen i FA-cupen i 1996-97 sesongen, etter å ha scoret hat-trick mot sin nåværende klubb på Burnden Park, før de tapte i en kontroversiell kamp mot Middlesbrough.
Southampton
Han skiftet til Southampton i mai 1997, og i sin første sesong scoret han ni ligamål og imponerte mange. Han scoret et flott solo-mål mot Everton på Goodison Park og scoret også i 1-0 seieren mot Manchester United.
Blackburn
Blackburn signerte ham for £ 7,5 millioner i juli 1998, ti ganger så mye som Southampton hadde betalt for ham et år tidligere. Chesterfield fikk ikke mer penger fra hans overganger, siden de ikke hadde klart å forhandle frem en bedre avtale. Som en del av avtalen gikk James Beattie motsatt vei. Han scoret bare ett ligamål, og Blackburn rykket ned denne sesongen.
Retur til Southampton
Southampton re-signerte sin tidligere spiss i bytte mot Egil Østenstad i august 1999. Men han fikk bare to ligakamper, og ble utvist i ett tap mot Liverpool, etter at han kom inn som innbytter for Mark Hughes. Han kjempet for å komme seg på førstelaget gjennom de neste fire årene, men var ofte kun innbytter.
Bolton
Sommeren 2003 signerte han for Bolton, hvor han innfridde med en gang. Denne sesongenvar han i god form, scoret ti ganger og startet hver eneste seriekamp. Han avsluttet sesongen ved å vinne klubbens Player of the Year Award og scoret trøstemålet for laget i Liga Cup-finalen.
Den 31. januar 2009, ble Davies klubbens kaptein etter salg av Kevin Nolan til Newcastle United. I hans første kamp som kaptein scoret han to mål i Bolton's 3-2 seier over Tottenham. I den påfølgende kampen, hjemme mot West Ham scoret han sitt 50 mål for Bolton, og hans 10. for sesongen. Den 9. august 2009 sa Davies han ønsket å avslutte karrieren sin i Bolton.
Jevgenij Sladkov
Jevgenij Sladkov (født 15. desember 1983) er en profesjonell kasakhstansk landeveissyklist. Han sykler for A-Style, men har tidligere syklet for Astana.
Kevin Davies
Preston
Davies skrev under i juli en kontrakt med League One laget Preston, etter ti år i Bolton.
Landslagskarriere
Davies var en av seks engelske spillere som har kostet over £7 millioner, og som samtidig aldri har representert England på seniornivå, helt frem til 2010. Da var Davies 33 år. De andre spillerne er Nigel Reo-Coker, Anton Ferdinand, Curtis Davies, Carl Cort og Dean Richards.
Gastronomisk Institutt
Gastronomisk Institutt (GI) er et norsk, nasjonalt kokke- og matfaglig kompetansesenter, som holder til i Stavanger. Instituttet arbeider med undervisning, formidling og måltidsutvikling, både for de som driver profesjonelt med mat og drikke og for alle som er interessert i mat og matkultur. GI holder til i Måltidets Hus på Ullandhaug i Stavanger, men jobber over hele landet og har mange internasjonale oppdrag. Selskapet har fire matfaglig ansatte.
Hardenberg
Hardenberg er en by og kommune i den nederlandske provinsen Overijssel.
Stortingsvalget 1977
Stortingsvalget 1977 var et norsk parlamentsvalg som ble avholdt 12. september. Valgdeltagelsen var på 82,9 prosent, og det ble valgt 155 representanter til Stortinget.
Nasjonalt
¹ Endring i forhold til Sosialistisk Valgforbund i 1973.
De borgerlige felleslistene var:
Statistisk sentralbyrå har estimert hvordan felleslistenes stemmetall ville vært fordelt på de enkelte partiene. Resultatene for disse partiene på landsbasis ville da blitt:
Heggedal
Heggedal er et lokalsenter og et delområde i Asker kommune i Viken. Stedet ligger ved Spikkestadbanen like sør for Gjellumvannet, syv kilometer sør for Asker sentrum. Fra 2019 regnes Heggedal som en del av tettstedet Oslo.
Stedsnavnet og historie
Stedet har sitt navn fra gården Heggedal som lå på østsiden av Groelva like sør for Gjellumvannet. Ifølge stedsnavngranskeren Oluf Rygh har gården navn etter elva Hegga, nå kjent som «Skitthegga», som løper fra Heggsjøen vest i Kjekstadmarka, gjennom Røyken til Heggedal. Biskop Eysteins jordebok fra 1300-tallets siste tiår nevner gården to ganger. Den var lange tider geistlig gods under Oslo prestebol. Under Den store nordiske krig i 1715 fungerte gården en tid som dragonkvarter. Gården hadde om lag 300 mål dyrket jord og 1000 mål skog.
Da Drammenbanen åpnet i oktober 1872, gikk traseen sørover fra Asker langs vestsiden av Bondivann og Gjellumvannet, og videre langs Skitthegga til Røyken. Heggedal stasjon åpnet to år senere. I årene som fulgte vokste det fram et industrisamfunn rundt stasjonen og sørenden av Gjellumvannet. Flere bedrifter ble etablert her, blant annet en fyrstikkfabrikk, Viking Gummivarefabrikk, Heggedal Ullvarefabrikk, Sætre Kjeks, en trevarefabrikk og et meieri. Industrien hentet kraft og vann fra elvene Groelva, Skitthegga og Verkenselva, som alle tilhører Årosvassdraget. Mellom 1895 og 1917 ble det i Groelva gradvis bygget ut en dam med kraftverk, Kistefossdammen og Kistefoss kraftverk. Fram til 1930-årene var Heggedal den eneste togstasjonen mellom Asker og Røyken.
Under okkupasjonen av Norge i andre verdenskrig holdt motstandsbevegelsen til i hytter nær Heggedal. I sommeren 1944 var hytta «Bekkestua» oppe på Underlandsåsen, like vest for Heggedal, hovedkvarter for sabotørene i Osvald-gruppen. Høsten 1944 ble gruppas leder Asbjørn Sunde og to av hans menn overrasket av tyske soldater, og måtte skyte seg ut. En tysker ble drept, og hyttene som hadde huset motstandsfolk ble brent av tyskerne. Bekkestua ble bygget opp igjen etter krigen, og «Nye Bekkestua» er blitt et krigsminne, eid av Asker kommune, disponert av det lokale historielaget.
Heggedal kirke fra 1931 er en langkirke bygget i tømmer for private midler. Pinsekirken Eben-Ezer Heggedal ble stiftet i 1929, og er en frikirkelig menighet tilsluttet den norske pinsebevegelsen. Forsamlingshuset til Asker Menighet av Jehovas Vitner ligger også i Heggedal sentrum.
Karl Sofus Engen
Karl Sofus Engen (født 1966) er en norsk utøver i traktorpulling. Han har eget team sammen med Hans Kristian Engen og Jens Helge Jorud, Team Breaker. Team Breaker startet virksomheten i 1986.
Heggedal
Stedsnavnet og historie
Heggedal har én barneskole og én ungdomsskole; Heggedal barneskole på Gjellum og Hovedgården ungdomsskole like sør for sentrum. Barneskolen ble bygget om på begynnelsen av 2010-tallet, og ble igjen tatt i bruk i desember 2016. Heggedal har også flere barnehager.
Som andre tidligere industristeder har Heggedal en sterk lokal identitet og et levende foreningsliv. Idrettslaget Heggedal IL ble etablert i 1914, og er i dag slått sammen med Vollen idrettslag til Gui Sportsklubb. Heggedal og Blakstad skolekorps ble stiftet i 1956, og har i dag har base på nye Heggedal skole. Heggedalsposten er en egen lokalavis for tettstedet Heggedal og omegn, som utgis seks ganger årlig. Stedet har også et aktivt historielag, Heggedal og omegn historielag, som gir ut en egen lokalhistorisk årbok.
Nye Heggedal sentrum
I 2012 åpnet nye Heggedal stasjon med gang- og sykkelbro med heis og trapp til plattformene. Heggedal stasjon er universelt utformet og tilgjengelig for alle. Første del av gang- og sykkelbroen ble ferdig i 2012. Siste del av broen over Åmotveien sto ferdig tidlig i 2014. I forbindelse med den nye stasjonen ble også Heggedalsveien lagt om, med et nytt veiløp som sto ferdig i 2015.
I 2014 sto Heggeodden boligsameie ferdig, med 107 leiligheter og ti næringslokaler fordelt på seks bygg. Sameiet ligger mellom Gjellumvannet og Heggedalsveien, og ga stedet en ny handlegate med butikker, frisør, og kafe. Heggedal Torg i hjertet av Heggedal åpnet i 2021 med 117 leiligheter rundt et eget torg. På gateplan har torget butikker og serveringssteder, legesenter, diverse servicetjenester, kommunal helsestasjon, et kommunalt innbyggertorg og Heggedal bibliotek. I underetasjen ligger dagligvare og stort parkeringsanlegg. Heggedal torg og park ble høytidelig åpnet av ordfører Lene Conradi 23. august 2022, med taler, oppvisning fra skolekorpset og andre kulturelle innslag.
På Gjellum, om lag en kilometer nordøst for Heggedal sentrum, ligger stedets andre dagligvare, og kiropraktor.
Vinstre
Vinstre er en innsjø i kommunene Vang og Øystre Slidre i Innlandet fylke. Innsjøen er regulert som magasin for Øvre Vinstra kraftverk.
Kristian Kristiansen
Kristian Kristiansen er navnet på flere personer:
Johann Ludwig Krebs
Johann Ludwig Krebs (1713–1780) var en tysk komponist og organist fra overgangen mellom seinbarokken og tidligklassisismen.
Biografi
Krebs' far, Johann Tobias, var kantor og organist i Weimar, og gav sannsynligvis sønnen den første musikkundervisning. Etter morens død reiste resten av familien til Buttstädt i Thüringen, der faren fikk en organiststilling.
Juli 1726 ble Johann Ludwig elev ved Thomasskolen i Leipzig. I ni år var han venn, privatelev og notekopist hos skolens kantor, Johann Sebastian Bach. Ulike kilder bekrefter at Krebs var en førsteklasses organist, i tillegg spilte han lutt, cembalo og fiolin. Fra 1730 sang han også i koret. Krebs avsluttet Thomasskolen i 1735 og fikk et meget godt vitnemål av Bach. Deretter studerte Krebs filosofi i to år ved Universitetet i Leipzig.
Etter organiststillinger i Zwickau, Dresden og Zeitz, ble Krebs organist ved Fredrik IIIs hoff i Altenburg den 20. oktober 1756. I Altenburg disponerte han over et godt Trost-orgel. Han ble i denne posten til sin død 1. nyttårsdag 1780.
Johann Ludwig Krebs hadde syv barn. Alle hans tre sønner ble musikere.
Geografen og universalgeniet Johann Gottfried Gregorii regnet i 1744 Bach, Krebs og noen flere elever av Bach som de beste organistene i de tyske områdene.
Verk
Krebs skapte sin egen stil ved å kombinere elementer fra seinbarokken og den moderne galante stilen, og skrev musikk av høy kvalitet. Likevel var musikken han skrev gammeldags allerede i hans egen levetid: tidens musikksmak krevde klarhet og enkelhet, og Krebs' musikk ble regnet som for kompleks.
Runni ungdomsskole
Runni ungdomsskole er en ungdomsskole i Nes kommune i Viken, som ligger om lag en kilometer nord for kommunesenteret Årnes sentrum. Skolen er samlokalisert med barneskolen Årnes skole og idrettshallen Runnirinken. Rektor er Thomas Falk, inspektør er Dag Thorvik. Skolen har ca. 500 elever per 2014. Skolen ble åpnet høsten 2003, og nytt gymbygg sto ferdig sommeren 2004.
Steve Davies
Steven Gary Davies (født 29. desember 1987 i Liverpool ved Merseyside) er en engelsk fotballspiller som har spilt for flere engelske klubber. Han spiller nå for Hamilton Academical i Scottish Premiership.
Biografi
Steve Davies startet sin profesjonelle fotballkarriere i Tranmere Rovers i juli 2005, og han spilte sin første kamp for Tranmere den 12. august 2005 da de slo Oldham Athletic 4-0 i en ligakamp. I denne kampen startet han på benken, men ble byttet inn i det 80. spilleminutt. Han laget sitt første ligamål for Rovers 29. oktober 2005 i en ligakamp mot Doncaster Rovers, og totalt ble det 2 ligamål på 22 kamper i 2005/06-sesongen. Den påfølgende sesongen fikk han bokført ett mål på 28 ligakamper for klubben fra Merseyside, mens han i 2007/08-sesongen stoppet på ett ligamål på 11 kamper.
Davies sin kontrakt med Tranmere gikk ut etter 2007/08-sesongen, og den 12. juni 2008 skrev han under på en 3-årskontrakt med Derby County. Siden Steve Davies er under 24 år har Tranmere krav på overgangskompensasjon fra Derby, men siden klubbene ikke klarte å bli enige om et beløp skal overgangssummen bli avgjort av en kommisjon i løpet av august 2008.
Haaksbergen
Haaksbergen er en kommune i den nederlandske provinsen Overijssel.
Afrikaans’ grammatikk
Afrikaans' grammatikk er veldig analytisk – det kan faktisk sies å være det mest analytiske av de indoeuropeiske språkene. Sammenlignet med de fleste andre indoeuropeiske språk er verbbøyningene i afrikaans relativt enkle.
Verb
Det er for eksempel ingen forskjell mellom infinitivs- og presensformen av verb, med unntak av disse verbene:
Videre bøyes ikke verb forskjellig ettersom hva subjektet er, som på norsk. For eksempel,
De følgende tre fulle verbene har også (sjeldent brukt) preteritumsformer:
Moderne afrikaans mangler også preteritum perfektum (f.eks. jeg hadde gått). Istedenfor er preteritum perfektum, som preteritum, uttrykt ved bruk av perfektum.
Perfektum konstrueres med hjelpeverbet het + perfektum partisipp, som – unntatt for verb med prefiks som ver- og ont- (verkoop, ontmoet er begge infinitv og perfektum partisipp) – vanligvis er formet ved å legge til prefikset ge- til verbets infinitivs-/presensform. For eksempel,
Futurumsformen er i rekkefølge indikert ved bruk av hjelpeverbet sal + infinitiv. For eksempel,
Betingelsen er indikert ved preteritumsformen sou + infinitiv. For eksempel,
I likhet med andre germanske språk har afrikaans også en analytisk passiv stemme som formes i tiden presens ved å bruke hjelpeverbet word + perfektum partisipp, og, i fortid, ved å bruke hjelpeverbet is + perfektum partisipp. For eksempel,
Formell afrikaans har også konstruksjonen was gemaak i skreven form, for å indikere tiden pluskvamperfektum, som i denne sammenhengen korresponderer til har blitt gjort. Det er likevel uklart hvorvidt det faktisk er en forskjell mellom is gemaak og was gemaak nåtildags, i dagligdags bruk av afrikaans.
Substantiv
Til motsetning av nederlandsk har ikke substantiv i afrikaans grammatiske kjønn, men det er forskjell mellom entalls- og flertallsformene av substantiv. Den mest vanlige flertallsmerkeren er suffikset -e, men flere vanlige substantiv former sin flertallsform ved å legge til en -s isteden. Et antall vanlige substantiv har uregelrette flertallsformer:
Det eksisterer ingen kasusforskjell for substantiv, adjektiv og artikler.
Adjektiv
Adjektiv derimot kan bøyes når de kommer foran et substantiv. Som en generell regel er flerstavelsesadjektiv vanligvis bøyd når de brukes som attributive adjektiv. Enstavelsesattributive adjektiv kan kanskje eller kanskje ikke bøyes likevel, det spørs for det meste på et sett med heller komplekse fonologiske regler. Når et adjektiv bøyes så får det vanligvis endingen -e og en serie morfologiske endringer kan følge. For eksempel, den siste t-en som følger en /x/-lyd, som forsvinner i ubøyede adjektiv som reg (jf. nederlandsk recht), er gjeninnført når adjektivet er bøyd (regte). En lignende fenomen gjelder apokopen av t etter /s/. For eksempel blir adjektivet vas til vaste når det bøyes. Omvendt så mister adjektiv som ender med -d (uttalt /t/) eller -g (uttalt /x/) etter en lang vokal eller diftong -d og -g når de bøyes. For eksempel, se på den bøyede formen av:
For å snakke i store trekk, de samme morfologiske endringene som gjelder bøyede adjektiv gjelder også i formasjonen av flertallsformen av substantiv. For eksempe, flertallsformen av vraag (spørsmål) er vrae (spørsmål).
Personlige pronomen
Spor etter kasusforskjeller henger fortsatt igjen for enkelte personlige pronomen. For eksempel,
*Legg merke til at hullie og zullie er brukt istedenfor zij (subjekt, tredjeperson flertall) i flere dialekter i nederlandsk.
Det er ingen kasusforskjell for ons, julle og hulle. Det er ofte ingen forskjell mellom objektive pronomen og eiendomspronomen når de blir brukt foran substantiv. For eksempel,
Et unntak til den foregående regelen er tredjeperson entall, hvor afrikaans klart gjør forskjell mellom hom (ham) og sy (hans). Likeledes, det nøytrale pronomenet dit (den/det, subjekt eller objekt) er skillet fra det eiendommelige sy (dets). For tredjeperson flertall-pronomen, hvor hulle også kan bety deres, blir en avvikende hul ofte brukt i praksis for å gjøre forskjell mellom deres og de/dem. Likeledes når julle betyr deres godtar en avvikende jul.
Ordstilling
Afrikaans har en streng ordstilling, beskrevet av mange sørafrikanske tekstbøker ved å bruke den såkalte STOMPI-regelen. Navnet på regelen indikerer rekkefølgen som de forskjellige delene av setningen skal komme i.
Ordstillingen i afrikaans følger hovedsakelig de samme reglene som i nederlandsk: i hovedsetninger så kommer det endelige verbet i «andre posisjon» (V2-ordstilling), mens underordnende setninger (f.eks. bisetninger og relative setninger) har subjekt-objekt-verb-rekkefølge, med verbet ved (eller nære) enden av setningen.