cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kaysone Phomvihane
Kaysone Phomvihane (13. desember 1920 i Savannakhet i Laos, død 21. november 1992 i Vientiane), født Nguyen Cai Song var lederen for Laos revolusjonære folkeparti fra 1955 til 1991, selv om prins Souphanouvong var bevegelsens symbolske overhode. Han var Laos' statsminister fra 1975 til 1991, og deretter landets president fra 1991 til sin død i 1992.
EM i fotball for kvinner 1997 kvalifisering
Kvalifiseringen til EM i fotball for kvinner 1997 ble arrangert mellom 17. september 1995 og 29. september 1996. Gruppevinneren ble direkte kvalifisert, mens toeren og treeren spilte hjemme- og bortekamper mot hverandre om de fire siste plassene.
Villa Badoer
Villa Badoer i Fratta Polesine like ved Po er en villa designet av den italienske renessansearkitekten Andrea Palladio. Det er en av villaene i Veneto som UNESCO har satt på sin liste over verdensarven.
Det var den venetianske adelsmannen Francesco Badoer som fikk designet villaen i 1554. Den skulle bli sentrum i den landeiendommen han hadde arvet seks år før. I 1556 var den bygget og i bruk. På stedet der villaen ble bygget hadde det ligget en middelaldersk borg. Palladio utnyttet dette til å plassere villaen hevet i forhold til terrenget rundt. På sidene av det sentrale huset er det buede loggiaer som skjermer for stallene og de andre landbruksbygningene.
Høyden som hovedbygningen har utnytter Palladio ved å anlegge et trappeanlegg med trapper både ned til plassen foran inngangen og til begge sider.
Aurskog
Aurskog er et geografisk område i den nordre delen av Aurskog-Høland kommune i distriktet Indre Akershus i nåværende Viken fylke. Aurskog-området består av tettstedet Aursmoen, stedene Aurskog, Finstadbru og Lierfoss. Aurskog og tettstedet Aursmoen har i dag mer eller mindre vokst sammen, og blir av Statistisk sentralbyrå listeført under navnet Aursmoen. Handelssentrum, skoler og idrettsanlegg ligger i dag på Aursmoen.
Historie
Aurskog var tidligere en selvstendig kommune, opprettet som Aurskog formannskapsdistrikt i 1837. Kommunen ble delt i to 1. juli 1919 da Blaker ble skilt ut som egen kommune. Aurskog hadde 3 102 innbyggere etter fradelingen. 1. januar 1966 ble Aurskog kommune del av dagens Aurskog-Høland kommune som også består av de tidligere kommunene: Nordre Høland, Setskog og Søndre Høland.
Aurskog het tidligere Urskog, forandret ved kongelig resolusjon 6. januar 1908.
Næringsvirksomhet og aktiviteter
Aurskog har en nyåpnet (2005) golfbane, Aurskog Golfpark. Bygdas idrettslag, som forøvrig er Aurskog-Høland kommunes største forening, heter Aurskog-Finstadbru Sportsklubb. I 1987 ble Aurskog IL og Finstadbru IF slått sammen til Aurskog-Finstadbru Sportsklubb (AFSK).
Aurskog har også et aktivt skytterlag med nesten 300 medlemmer. Urskog Skytterlag ble stiftet i 1861 og er med det bygdas eldste forening.
Kjente bedrifter i bygda er trykkeriet PDC Tangen (nå skiftet navn til 07Gruppen), Stenqvist emballasje og Nammo Bakelittfabrikken som produserer treningsammunisjon. Renor AS som er ett behandlingsanlegg for farlig avfall. I 1999 begynte Think Nordic AS serieproduksjon av den elektriske bilen ThinkThink i Aurskog, men denne virksomheten ble flyttet til Finland høsten 2009. Lokalene etter Think ble i 2013 overtatt av Telemark Kildevann AS. Betydelig næringsvirksomhet på Finstadhagan næringsområde.
Nicolai Scheitlie
Nikolai Scheitlie (født 24. juni 1753, død 4. april 1824) var en magasinforvalter, eidsvollsmann og stortingsmann.
Scheitlie ble født i Kristiania, der faren hans en stund var prokurator. Han var fullmektig hos berghauptmann Hjort på Kongsberg, før han i 1780 ble kongelig magasinforvalter for opplagsmagasinet i Drammen. Denne stillingen hadde han frem til 1802, da han etter omlegging av forsyningene kom på vartpenger. Men han beholdt en post som kommisjonær for Kongsberg sølvverk og for Blåfarveverket på Modum.
Scheitlie var delegat fra Drammen til Riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814. Han var der talsmann for selvstendighetspartiet. Her tok han antakelig bare ordet en gang, i en kort replikk, etter en lang tale av Nicolai Wergeland. I 1818 var han stortingsmann for Drammen og var medlem av syv stortingskomiteer. Blant disse komiteen for Kongsberg sølvverk, om Røros kobberverk og om bergverksloven.
Hans hjem fra 1789 - Scheitliegården i Drammen - består fortsatt, selv om fasaden ble fornyet i sen-empirestil midt på 1800-tallet.
Norsk Venturekapitalforening
Norsk Venturekapitalforening (forkortes NVCA ) er en norsk bransjeorganisasjon for profesjonelle risikokapitalfond. Det ble etablert i mars 2001 av tolv ledende norske risikokapitalfond.
Primærmedlemmer er uavhengige investeringsfond eller corporate risikokapitalfond med såkorn-, venture-, eller oppkjøpsfokus som en hoveddel av sin virksomhet, og med en kapitalbase på minst 100 millioner kroner.
Organisasjonen utgir en årbok som tar for seg utviklingen i risikokapitalbransjen.
Mike Scully
Mike Scully (født 2. oktober 1956) er en tidligere utøvende produsent for Simpsons, fra sesong ni til tolv (1997 – 2001). Han har også skrevet flere episoder i den sjette sesongen, blant annet Two Dozen and One Greyhounds og Lisa's Rival. Han startet sin karriere med å skrive vitser for Yakov Smirnoff.
Olympique de Marseille
Olympique de Marseille (L'OM) er en fransk fotballklubb.
Kvinnelaget Olympique de Marseille (kvinner) startet opp i 2011 og har gjort det godt i toppdivisjonen.
Marseille er medlem av lobbyen G-14, som organiserer de mektigste lagene innen europeisk fotball.
Seriemesterskap (9)
1937, 1948, 1971, 1972, 1989, 1990, 1991, 1992 og 2010.
Cupmesterskap (10)
1924, 1926, 1927, 1935, 1938, 1943, 1969, 1972, 1976 og 1989.
Ligacupen (3)
2010, 2011, 2012.
Europacup (3)
UEFA Champions League: 1993. UEFA Intertoto Cup: 2005, 2006.
Spillerstall
''Oppdatert 12. mars 2023.''
Europavei 47
Europavei 47 går mellom Helsingborg i Sverige og Lübeck i Tyskland.
Trasé fastlagt av UNECE: Helsingborg ... Helsingør – København – Køge – Vordingborg – Farø – Rødby ... Lübeck. Nesten hele strekningen er motorvei, bortsett fra 6 km i Helsingør og 28 km i Tyskland.
Inntil 1992 hadde strekningen betegnelsen E4. Den nåværende europavei 6 skulle egentlig også ha vært en del av E47. E6 har fått beholde nummeret som gjaldt inntil 1992. Dette unntaket ble innrømmet Sverige og Norge fordi kostnadene med en omskiltning på denne særdeles lange veidelen ville blitt altfor store. For europavei 4 ble det gjort et liknede unntak.
Den 29. juni 2007 ble en avtale om å bygge en fastlandsforbindelse mellom Danmark og Tyskland, Femernbæltforbindelsen, underskrevet av landenes transportministre. Dersom avtalen skulle bli vedtatt av de to lands parlamenter var det planlagt at forbindelsen skulle tas i bruk i 2018. Avtalen innebærer at Danmark finansierer forbindelsen alene og Danmark og Tyskland bygger adkomster på hver sin side. 1. februar 2011 ble det bestemt at forbindelsen skal bygges som senketunnel. I sammenheng med fastlandsforbindelsen er det planlagt at veien mellom Puttgarden og Heiligenhafen skal utbygges med fire spor, bortsett fra brua over Fehmarnsundet, denne skal forbli tosporet.
Alternative veier
Det finnes ikke kortere veier enn langs E47 mellom to steder langs veien, men det finnes veier uten ferge som mange bruker.
Mohave
Mohave, eller Mojave, er et amerikansk urfolk som i dag lever i og rundt to reservater ved Coloradoelva i California og Arizona i USA. Det er i dag færre enn totusen mohaver igjen, kanskje vesentlig færre: Tall som oppgis er 2.000 (Golla, 2007) til 967 (1990). Mohavene snakket opprinnelig språket mohave, men det er ikke mer enn et par hundre igjen som kan språket som imidlertid bestreber seg målrettet på å lære det til sine barn.
Laura Steinbach
Laura Steinbach (født 2. august 1985 i Homburg) er en tysk håndballspiller, som spiller for den spanske klubben og det tyske kvinnelandslaget.
Back in Memphis
Back in Memphis er et musikkalbum med Elvis Presley, utgitt i november 1970. Albumet består av studioinnspillingene (From Vegas to Memphis-delen) fra albumet From Memphis to Vegas/From Vegas to Memphis, utgitt i 1969.
Alexander Brassband
Alexander Brassband er et brassband med base i Siddis-området, Rogaland.
Korpset, som ble stiftet 6. april 1994, har deltatt i en rekke brassbandkonkurranser.
Matcha
Matcha (抹茶, Japansk: [mat.tɕa]) er en type te som fremstilles av pulveriserte, grønne teblader. I motsetning til de fleste typer te, som trekkes i vann, tilberedes matcha ved at pulveret piskes sammen med varmt vann, og drikkes.
Shavo Odadjian
Shavo Odadjian (født Sjavarsj Odadzjan 22. april 1974 i Jerevan) er en armensk musiker. Han er mest kjent som bassist for alternative metal-bandet System of a Down og hans lange, flettede geiteskjegg. Odadjian bor nå i Los Angeles, California Han var gitaristen til bandet Soil en liten stund.
Som barn likte han å stå på rullebrett og høre på heavy metal og punk rock. Odadjian har også regissert de fleste musikkvideoene til System of a Down.
Anna-Lena Freese
Anna-Lena Freese (født 21. januar 1994 i Delmenhorst) er en tysk sprinter. Hun har personlig rekord på 12,30 på 100 meter, og fikk sølv på 200 meter ved U23-EM i friidrett 2015.
Idrettskarriere
Freese ble tysk U20-mester på 200 meter innendørs og U18-mester på 200 meter utendørs i 2011. Hun deltok ved ungdoms-VM i friidrett 2011 (U18), og kom der på 6.-plass på 200 meter. Hun deltok også ved junior-EM i friidrett 2011, der Tyskland vant 4 x 100 meter stafett. Hun deltok på 200 meter ved junior-VM i friidrett 2012, men ble slått ut i innledningsheatet med 38. beste tid.
Kim Friele
Karen-Christine Friele (født Wilhelmsen; 27. mai 1935, død 22. november 2021), kjent som Kim Friele, var en norsk forfatter og aktivist som gjennom mange år arbeidet for homofiles rettigheter. Hun vokste opp i tidligere Fana kommune, og bodde på Geilo til slutten av livet.
Anna-Lena Freese
Idrettskarriere
I 2013 ble hun tysk U23-mester på 200 meter. Ved U23-EM i friidrett 2015 kom hun på 2.-plass på 200 meter med ny personlig rekord på 23,22 sekunder, kun slått av sin lagvenninne Rebekka Haase. Her deltok hun også på det tyske laget som vant 4 x 100 meter stafett. Hun kom på 3.-plass på 200 meter ved det tyske U23-mesterskapet, og ved det tyske seniormesterskapet kom hun på 2.-plass på 200 meter og 3.-plass på 100 meter.
Leonardo Salinas
Han representerte Mexico under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i forsøksheatet på 400 meter fri.
Kim Friele
Liv og virke
Da Norge i 1993 innførte lovgivning som regulerte registrert partnerskap for personer av samme kjønn, var Friele og hennes partner gjennom mange år, Wenche Lowzow, et av de første parene som inngikk partnerskap. Lowzow døde 24. september 2016.
Kunst og heder
Friele mottok Fritt Ord-prisen i 1978, med begrunnelse i «hennes innsats for å skape forståelse for de homofiles situasjon». I 2009 leverte Friele imidlertid tilbake prisen, i protest mot at filosof Nina Karin Monsen ble tildelt årets pris. Friele omtalte også prispengene som «judaspengene».
Kim Friele ble 28. mars 2008 utnevnt til æresmedlem i Arbeiderpartiet. «Du har gjort Norge til et mer anstendig samfunn,» sa statsminister Jens Stoltenberg i sin takketale. I NRK-programmet Faktasjekken ble boka Troll skal temmes av medlemmer i Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening kåret til tredje beste norske sakprosabok utgitt etter 1945 i biografi-kategorien.
Friele ble hedret med bisettelse på statens bekostning. Hun ble bisatt 6. desember 2021 fra Oslo domkirke. Statsminister Jonas Gahr Støre holdt tale. Dronning Sonja, kronprinsesse Mette-Marit og kulturminister Anette Trettebergstuen var tilstede.
I 2022 annonserte Oslo Byes Vel en satsing på blå skilt om fortjenstfulle kvinner i forbindelse med kvinnedagen. Blant 222 forslag ble Friele og 11 andre kvinner valgt ut.
Vietnams kommunistparti
Vietnams kommunistparti (vietnamesisk: Đảng Cộng sản Việt Nam), også kjent som Det vietnamesiske kommunistparti, er et marxistisk-leninistisk parti. Partiet er en del av den vietnamesiske fedrelandsfronten, og ble grunnlagt 3. februar 1930 av blant annet Hồ Chí Minh i Kina. I dag er partiet det eneste lovlige politiske partiet i Vietnam, og styrer dermed landets regjering. Partiet blir som oftest referert til som «Đảng» (partiet) eller «Đảng ta» (partiet vårt) i den vietnamesiske pressen og offentlighet. Partiets leder er siden 2011 Nguyễn Phú Trọng, som etterfulgte Nông Đức Mạnh. Partiet er i dag kjent som en forsvarer for det som kalles en sosialistorientert markedsøkonomi. Partiets høyeste organ er partiets er nasjonalkongressen som velger sentralkomiteen, som er partiet øverste organ mellom nasjonalkongressene. Umiddelbart etter hver kongress velger sentralkomiteen politbyrået og generalsekretær, som leder partiets daglige virksomhet. Politbyrået er partiets høyeste organ mellom møtene i sentralkomiteen er partiets høyeste organ, men iverksettelsen av deres vedtak må være innenfor vedtatte retningslinjer og policy som er godkjent av enten sentralkomiteen eller partiets nasjonalkongress. Sentralkomiteen kan i prinsippet sette til side vedtak i politbyrået, men dette er svært sjelden. Dette skjedde eksempelvis da kompromisskandidaten Lê Khả Phiêu ble avsatt i 2001, før den tiende nasjonalkongress 18. til 25. april 2006. Sentralkomitéen satte da til side et vedtak i politbyrået, og et flertall i sentralkomiteen stemte for å fjerne Phiêu som generalsekretær.
Politbyrået har for tiden 14 medlemmer, med landets president Trương Tấn Sang som det høyest rangerte medlemmet, forsvarsminister Phùng Quang Thanh som det nest høyest rangerte medlemmet, og statsminister Nguyễn Tấn Dũng som det tredje rangerte medlemmet.
Megalyridae
Megalyridae er en familie parasittvepser innen vepser. Ulikt mange andre familier av snyltevepser er den forholdsvis artsfattig, med rundt 60 kjente arter som er utbredt i tropene og i tempererte områder på den sørlige halvkulen.
Utseende
Middelsstore til store (lengde inkludert eggleggingsrøret 3–100 mm), vanligvis svarte snylteveps. Hodet er ganske stort, mer eller mindre rundt, med store fasettøyne. Antennene er trådformede og forholdsvis korte. Mandiblene (overkjevene) har tre tenner. På ryggen av forkroppen har de en midtfure. Vingene er velutviklede med et fullstendig årenett. Beina er forholdsvis korte. Bakkroppen er noe flat. Hunnene i noen slekter, spesielt Megalyra, har svært lange eggleggingsrør som kan være fem til åtte ganger så lange som resten av kroppen; hos andre når eggleggingsrøret ikke utover bakkroppsspissen (slekten Cryptalyra). Et unikt kjennetegn, men vanskelig å se, er at spirakelen (åndehullet) på mesothorax har vandret opp og fram til den øvre kanten av pronotum.
Levevis
De er parasitoider som utvikler seg på larver eller pupper av ulike insekter og til slutt dreper disse før de forpupper seg. Biologien er dårlig kjent, men man antar at larvene snylter på ulike insektlarver med et skjult levesett. En art snylter på trebukklarver (Cerambycidae) som borer i ved, en annen på graveveps-larver som lever i «krukker» av leire. De fleste av artene lever i skog, ofte i små rester av tropisk skog. Gruppen er dermed truet av avskoging i tropene.
Fossiler
Flere fossile grupper blir gjerne regnet til denne familien, som sannsynligvis har eksistert siden jura-tiden.
Jugoslavia under OL
Jugoslavia deltok første gang i olympiske leker under Sommer-OL 1920 i Antwerpen, og deltok i samtlige påfølgende sommerleker til og med Sommer-OL 1988 i Seoul. Jugoslavia deltok i de første vinterlekene under Vinter-OL 1924 i Chamonix, og deltok i nesten alle vinterlekene unntatt Vinter-OL 1932 i Lake Placid og Vinter-OL 1960 i Squaw Valley. Fra og med Vinter-OL 1992 i Albertville deltok Kroatia og Slovenia som selvstendige nasjoner.
Under Sommer-OL 1992 i Barcelona deltok også Bosnia-Hercegovina som selvstendig nasjon, mens utøvere fra «Rest-Jugoslavia» deltok under olympiske flagg som Uavhengige olympiske deltakere. Fra og med Sommer-OL 1996 i Atlanta deltok Makedonia som selvstendig nasjon, mens utøvere fra Serbia og Montenegro deltok som Jugoslavia til og med Vinter-OL 2002 i Salt Lake City.
Jugoslavia arrangerte Vinter-OL 1984 i Sarajevo.
Skrivebord
Skrivebord er et møbel, et slags bord. Et skrivebord er laget for at man blant annet kan utføre kontorarbeid ved det enten på arbeidsplassen eller hjemme. Det er laget i passende høyde for å lese eller skrive ved, enten med papir og penn eller med en datamaskin. Skrivebord har ofte skuffer fastmontert hvor man kan oppbevare skrivemateriell. Det kan også ha løs skuffseksjon som står plassert under skrivebordet.
En mindre utgave av skrivebord brukes i skolene. Tradisjonelt var bordplate og sete montert sammen til en pult. Nyere utgaver har bord og stol hver for seg.
Flora (kommune)
Flora var en kommune i Sogn og Fjordane. Kommunen ble opprettet 1. januar 1964 ved sammenslåing av de tidligere kommunene Kinn, Florø, Eikefjord, Bru (unntatt området sør for Førdefjorden) samt mindre deler av Bremanger og Vevring. Kommunen var den nest største kommunen i tidligere Sogn og Fjordane fylke når det gjelder folketall, men arealmessig lå den på ellevteplass. Kommunen lå helt ute ved kysten av fylket, og grenset i nord mot Bremanger og i øst mot Gloppen og Naustdal. Sør for Førdefjorden ligger Askvoll. Stortinget vedtok 8. juni 2017 at Flora kommune slås sammen med Vågsøy kommune fra 1. januar 2020, i tråd med vedtak i Flora bystyre og Vågsøy kommunestyre. Navnet på den nye kommunen er Kinn kommune.
Demografisk utvikling
Innbyggere i Flora (i 1000)
Karbon-12
Karbon-12 (12C) er det mest forekommende av de to stabile karbonisotoper (karbon-13 er det andre). Det utgjør 98.93% av grunnstoffet karbon på Jorden, og dets rikdom skyldes trippel-alfaprosessen hvor det blir skapt i stjerner. Karbon-12 er spesielt viktig i sin bruk som standarden fra hvilket atommassene til alle nuklider blir målt. Dets atommasse er nøyaktig 12 dalton ved definisjon. Karbon-12 består av 6 protoner, 6 nøytroner og 6 elektroner.
Flora (kommune)
Kommunevalget 2015
Kilde:Regjeringen.no - kommunevalget 2015
Byer
De mest karakteristiske geografiske særtrekk vestenfor Kanalen er de to åsene; Store- og Lille-Åsen, samt to små innsjøer; Store- og Lillevannet. I dag ligger både åsene og sjøene så å si midt i byen, og utgjør et idyllisk rekreasjonsområde (herunder også Idrettsparken).
Havna i Florø fikk et viktig løft allerede i 1895 da moloen fra fastlandet til Fugleskjæret ble utbygget. Havnebassenget ble dermed i stor utstrekning skjermet mot havets eksponering.
Fjell
Alle de høyeste toppene reiser seg lengst nordøst i Flora kommune. Starter man i Sunndalen eller Grøndalen kan man i prinsippet følge høydedragene nordover til Blåbrebu. Deretter må turen gå vestover nord ved kommunegrensa, og komme ned igjen ved Norddal. Da har man fått med seg de 14 høyeste toppene.
Lenger sør i kommunen ligger Håsteinsmassivet og Skålefjell. Disse danner slutten på et sammenhengende fjellområde som strekker seg helt fra Jotunheimen.
Mindre men mye besøkte topper i kommunen: Hatlesetnipa, Strandanipa, Skålefjell, Brandsøyåsen.
Kultur
Flora kommune fikk i 2006 tittelen "Internasjonal kommune" av Kommunenes Sentralforbund og Fredskorpset. Flora fikk tittelen for sitt brede internasjonale engasjement bl.a. i Nkhotakota, Malawi og Kelme i Litauen. Kronprins Haakon overrakte prisen til ordføreren 5. september i Flora samfunnshus under arrangementet "Der mennesker møtes". Kronprinsessen deltok også på arrangementet. Det brede engasjementet med Kelme og Nkhotakota involverer ikke bare kommunen som organisasjon, men også lag og institusjoner som Florø Rotary, elevrådet ved Flora videregående skole, flere FK-arbeidsplasser m.m.
Næringsliv
I et halvt hundreår var det store skipsverftet bærebjelken i Flora-samfunnet. Fra midten av 1980-tallet har Florø vært «oljebyen» med fylkets eneste oljebase. Florø by ble grunnlagt i 1860, og var senter for de eventyrlige sildefiskeriene. I de siste årene har Florø fått en sentral plass i norsk oppdrettsnæring. Bjørn Hollevik er leder av Flora Industri- og Næringsforening og er en markant person i den næringspolitiske debatten i Flora.
Tusenårssted
Kommunens tusenårssted er det nye torget. Kommunen arrangerte først en markering 1. januar 2000 og hadde en ny stor torgfest med åpning av det nye torget 14. mai 2005. Torget er i bruk ved en rekke små og store arrangementer.
Stakaldneset
Diabasgruvene er trolig Norges eldste industrisamfunn. På halvøya som stikker ut mellom Eikefjorden og Høydalsfjorden ligger Stakaldeneset. Du ser neset fra riksvei 5, like vest for Sundefjelltunnelen. Her oppdaget amatørarkeologen Svein Brandsøy i 1978 et steinbrudd fra steinalderen. I ei dyp renne som går tvers over neset i 600 meters lengde, fant han rester etter gruvedrift på den grågrøne steinarten diabas, som ble benyttet til redskap av steinalderfolket. Både i selve gruva, ved stranda og i andre lokale verksteder m.a. i Brandsøy har en funnet mengder av steinavslag og rester etter vrakede redskapsemner. Virksomheten har hatt stort omfang, og kan med rette kalles Norges første og avgjort lengstlevende industrisamfunn. Før dette funnet, regnet en med at bosetterne langs norskekysten fikk grønsteinsemnene sine bare fra et steinbrudd på Bømlo. Nå viste det seg at diabastypen fra bruddet på Stakaldeneset hadde vært i omsetning langs hele Vestlands- og Trøndelagskysten for 8-9000 år siden og fram til ca. 2000 år f.Kr. For at han oppdaget steinaldergruva fikk Svein Brandsøy Fylkeskulturprisen i 1985.
Ausevika
Ausevika helleristningsfelt ligger på sydsiden av Høydalsfjorden.
Kopejka
Kopejka (originaltittel: Копейка) er en russisk film fra 2002, regissert av Ivan Dykhovitsjnyj.
Dubnium
Dubnium er et kunstig fremstilt radioaktivt grunnstoff med kjemisk symbol Db og atomnummer 105.
Historie
Dubnium er oppkalt etter den russiske byen Dubna. Dubnium ble rapportert framstilt i 1967 ved Det forente instituttet for kjerneforskning i Dubna. Forskerne der hadde ved å bombardere 243Am (americium) med 22Ne (neon), framstilt noen få atomer med 260Db og 261Db. Forskere ved Berkeley-universitetet i California kunne i april 1970 bekrefte eksistensen av grunnstoff 105.
Det amerikanske forskerteamet framstilte grunnstoffet ved å bombardere americium med nitrogenkjerner i en partikkelakselerator, med 260Db (halveringstid på 1,6 sekund) som resultat.
Teateråret 2003
Teateråret 2003 er en oversikt over hendelser, verk, fødte og avdøde personer med tilknytning til teater i 2003.
Dubnium
Historie
En navnekontrovers angående navnsetting var i gang, og russiske forskere protesterte på navnet. The International Union of Pure and Applied Chemistry (IUPAC) gav grunnstoff 105 navnet unnilpentium, etter de latinske ordene for 1, 0 og 5, som en midlertidig løsning. I 1997 kom de imidlertid til enighet, og grunnstoffet fikk sitt nåværende navn etter byen der Det forente instituttet for kjerneforskning ligger. De tidligere navnene på grunnstoffet inkluderer hahnium, joliotium, nielsbohrium, og eka-tantal.
Egenskaper
Dubnium er et kunstig fremstilt, meget radioaktivt transisjonsmetall. Dubnium er det andre av de transaktinide grunnstoffene, og man tror det har egenskaper som ligner på de tantal har.
Isotoper
Dubnium har ingen kjente stabile isotoper. 13 isotoper er kjent hittil, og de mest stabile er 268Db med halveringstid 16 timer, og 267Db med halveringstid 73 minutter. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 1 minutt og de fleste kortere enn 10 sekunder. De fleste isotopene kan nedbrytes ved spontan kjernespalting (fisjon).
Den relativt høye stabiliteten sammenlignet med naboer i det periodiske system, er et bevis på at man ved å endre antall nøytroner i atomkjernen, også kan endre atomkjernens stabilitet.
CAS-nummer: 53850-35-4
Forekomst
Dubnium forekommer ikke naturlig, men framstilles i laboratorier.
Anvendelse
Dubnium har per i dag ingen anvendelse, bortsett fra i forskningssammenheng.
Svensk
Svensk er et østnordisk språk som snakkes først og fremst i Sverige, på Åland og i deler av Finland av rundt 10 000 000 mennesker. Det er i nær slekt med dansk og norsk, og brukere av de tre språkene har som regel små vanskeligheter med å forstå hverandre. Svensk skiller seg ut blant annet med sin prosodi, som kan variere markant mellom ulike dialektområder. I dette inngår både aspekter som trykk og i visse fall tone. Språket har et relativt stort antall vokaler, som har både korte og lange varianter, og danner til sammen 18 vokalfonemer. Et unikt aspekt av svensk er også den såkalte sje-lyden (den første lyden i ordet «skjuta»), som finnes i mange ulike dialektale varianter. Selv om lignende lyder, med tydelig labialiserende uttale, finnes i mange språk, er svensk muligens det eneste språket i verden som benytter lyden som et fonem. Også den svenske uttalen av den skrevne vokalen u (både som lang [] og kort []) er globalt sett uvanlig, selv om uttalen i ulike svenske dialekter varierer.
Rikssvensk er den vanlige benevnelsen på standardspråket som brukes i medier, presse og kommunikasjon mellom personer fra ulike dialektområder, og er basert på dialektene rundt Stockholm og Mälardalen. Selv om distinkte regionale varianter basert på lokale dialekter brukes, er både det talte og skrevne riksspråket standardisert og enhetlig i hele landet. Noen av de mer tradisjonelle bygdedialektene skiller seg markant fra rikssvensken i grammatikk, ordforråd og også fonologi, og noen kan være vanskelige for utenforstående å forstå. Disse dialektene kalles av språkforskere bygdemål, sockenmål eller bondska, og tales av relativt få mennesker i små bygder, ofte med lav sosial mobilitet. Selv om mange av disse dialektene ikke risikerer å dø ut innen nær framtid, har dialektenes utbredning minska i løpet av 1900-tallet, til tross for at de er vel kartlagt og ofte oppmuntres av lokale myndigheter i Sverige.
Klassifikasjon og slektskap
Svensk er et indoeuropeisk språk som tilhører den nordgermanske grenen av de germanske språkene. Sammen med dansk tilhører det den østnordiske undergruppa, som skiller disse to språkene fra de vestnordiske språkene norsk, færøysk og islandsk. En moderne oppdeling av språkene baserer seg på gjensidig forståelighet og deler de nordiske språkene inn i en fastlandsskandinavisk gruppe (dansk, norsk og svensk), og en øyskandinavisk gruppe (færøysk og islandsk). Dette fordi norsk, i likhet med svensk og dansk, har tatt inn mange lavtyske lånord, og i større grad enn de andre vestnordiske språkene har fått forenklet morfologi.
Ifølge de fleste vedtatte kriterier for gjensidig forståelighet kan de fastlandsskandinaviske språkene betraktes som dialekter av samme språk. Men på grunn av århundrer med konflikter mellom spesielt Danmark-Norge og Sverige, som utkjempa en lang rekke kriger fra 1500-tallet til 1814, og de nasjonalistiske idestrømningene som var mest aktuelle i løpet av 1800- og 1900-tallet, har de tre språkene ulik ortografi, ordforråd, grammatikk og ulike språkmyndigheter. Dansk, norsk og svensk beskrives derfor best som en gruppe nært beslektede dialekter av «skandinavisk». Mange dialekter av nasjonalspråkene kan beskrives som en mellomting mellom to språk, som for eksempel de svenske dialektene som blir talt i Dalsland og Värmland nær grensa til Norge.
Geografisk utbredelse
Svensk er nasjonalspråk i Sverige og morsmål for nesten samtlige av de åtte millioner innbyggerne, og andrespråk for omkring én million innvandrere. I Finland blir svensk talt av en minoritet som omfatter ca. 5,5 % (290 000 personer) av den totale befolkninga. Svensk forstås eller tales i noen grad også av en del finsktalende finner. Den finlandssvenske minoriteten er konsentrert til kystområdene i Österbotten, Åboland, hovedstadsregionen og skjærgårdsområdet i sørvestlige Finland. I disse områdene dominerer ofte svensk, og i enkelte kommuner er svensk det eneste administrative språket. En betydelig migrasjon mellom de nordiske landene har pågått lenge og pågår stadig, men på grunn av likhetene i kultur og språk assimileres ofte disse innvandrerne, og de framstår ikke som etniske minoriteter. Også i Estland finnes fortsatt noen tusen personer med svensk som morsmål visse steder i landets historiske svenskebygder, langs den nordvestlige kysten og på øyene (Aiboland). Blant øvrige estere regner 2 % seg som svenskspråklige (2003). Tidligere har den svenskspråklige delen av befolkninga i Finland og Estland blitt oppgitt til å være 15–25 %, men svenskenes bosetning i det krigs- og farsottutsatte kystområdet, samt emigrasjon, har gjort at andelen har minska.
Ifølge en folketelling i 2000 taler ca. 67 000 mennesker bosatt i USA svensk. Derutover er det ca. 200 000 svensker som ifølge Statistiska centralbyrån bor utenfor Sverige.
Historiske språkminoriteter
Tidligere fantes det vidstrakte svenskspråklige områder i Estland, spesielt langs den nordvestlige kysten og på øyene Dagö (Hiiumaa), Ösel (Saaremaa) og Ormsö (Vormsi). Den svensktalende minoriteten var representert i parlamentet og hadde rett til å bruke språket i offentlige taler og debatter. I middelalderen antas svenskene å ha utgjort 10 % av Estlands befolkning. Etter den svenske overgivelsen av Baltikum til Russland på 1700-tallet, ble rundt 1 000 estiske svensker tvangsflytta fra Dagö til Ukraina, hvor de grunnla byen Gammalsvenskby på Krimhalvøya. Av deres etterkommere finnes fortsatt et fåtall eldre personer som har svensk som morsmål, følger den svenske kalenderen og følger svenske skikker. I Estland ble den svensktalende minoriteten godt behandla i mellomkrigstida, men på 1930-tallet gjorde estisk nasjonalisme seg gjeldende, og man tvang fram navnebyttekampanjer, der nyoppfunnede estisk-lignende navn skulle erstatte de opprinnelige svenske steds-, gårds- og familienavnene. Kommuner der svensktalende var i majoritet hadde svensk som administrativt språk og estlandssvensk kultur hadde et mindre oppsving. Etter andre verdenskrig, da Estland ble annektert av Sovjetunionen, flytta de fleste estlandssvenskene (ca. 80 % av dem) til Sverige, og de ca. 1 500 som ble igjen i det sovjetiskokkuperte Estland hadde små muligheter til å bevare sin identitet og sitt språk på grunn av det sovjetiske synet på svenskene som potensielle spioner og forrædere. Mange valgte å kvitte seg med sin svenske identitet og bytte språk til estisk for å unngå forfølging og yrkesforbud. På grunn av dette er det i dag kun en håndfull eldre som taler en genuin dialekt.
East Fife FC
East Fife FC (også kjent som East Fife eller The Fifers) er en skotsk fotballklubb etablert i byen Methil i regionen Fife i Skottland. Laget er medlem av den skotske fotballigaen og spiller i andredivisjon. Siden 1998 har East Fife spilt sine hjemmekamper på Bayview Stadium. Før det hadde klubben hjemmebane på Bayview Park i sentrum av Methil.
Svensk
Historiske språkminoriteter
I Nord-Amerika har det til tider vært svensktalende grupper, på 1600-tallet i nåværende Delaware (på den tiden kolonien Nya Sverige), på 1800-tallet for eksempel i Bishop Hill og i Chicago, men disse har som regel blitt assimilert og har tatt i bruk det omgivende majoritetsspråket, engelsk, i løpet av én eller to generasjoner. På slutten av 1800-tallet fantes det også et betydelig antall svensktalende innvandrere i det nåværende Namibia, men disse skal også ha gått over til majoritetsspråkene tysk eller engelsk.
East Fife FC
Klubben som ble grunnlagt i 1903, har en unik historie og var den første klubben som vant den skotske ligacupen tre ganger. Klubben er også den eneste som har vunnet den skotske FA-cupen mens laget holdt til i andredivisjon.
Svensk
Offisiell status
Sverige har hatt en forholdsvis homogen kultur med svensk som det overlegent dominerende språket i lang tid. Minoritetsspråkene samisk og meänkieli (i Tornedalen) har ofte blitt marginalisert, i løpet av 1800- og 1900-tallet også effektivt undertrykt, og de har aldri utgjort noen betydelig andel av den svenske befolkninga. Selv om svensk har vært offisielt administrativt og liturgisk språk siden tidlig 1500-tall, har man ikke sett det nødvendig å fastsette språkets status som offisielt språk i Sverige. Senest den 7. desember 2005 bestemte Sveriges riksdag, med 147 mot 145 stemmer at svensk ikke skulle være offisielt majoritetsspråk, men kun benevne svensk som hovedspråk. Beslutninga er blitt kritisert, blant annet av Sture Allén, leder av Svenska Akademien.
Regjeringa beslutta 8. februar 2007 å sette i gang en utredning som skal utarbeide et forslag til en språklov der det svenske språkets status reguleres.
Språkmyndigheter
Det finnes ingen offisielt fastslått instans for regulering av svensk i Sverige. Språkrådet har imidlertid halvoffisiell status som språkorgan og finansieres av den svenske regjeringa, men har ingen ambisjoner om å utøve direkte kontroll over språket, slik for eksempel Académie française har. Språkrådet består av representanter fra en rekke ulike organisasjoner, inkludert Svenska Akademien. Dets fremste middel for å regulere språket er ordbøker som Svenska Akademiens ordlista (SAOL), samt en rekke ulike håndbøker i grammatikk, staving og rettskriving. Selv om SAOL ofte betraktes som normerende, er dets funksjon først og fremst å beskrive den samtidige språkbruken.
I Finland reguleres språket av Svenska språkbyrån som har offisiell status som språkmyndighet. Blant dets høyest prioriterte oppgaver er å se til at finlandssvensken ikke fjerner seg fra sverigesvensken i for høy grad. Språkbyrån har for eksempel gitt ut Finlandssvensk ordbok som belyser de forskjellene som finnes mellom svensk i Finland og Sverige.
Østnordisk
På 700-tallet hadde det germanske språket som tales i Skandinavia (urnordisk) gjennomgått større forandringer. Dette språket begynte å gjennomgå forandringer som ikke var likeartede i hele dialektområdet, og dette resulterte i at det på 800-tallet ble utvikla to ulike dialekter, en vestlig og en østlig: vestnordisk (norrønt) og østnordisk.
Østnordisk deles ofte inn i runedansk og runesvensk i Danmark, selv om disse i prinsipp var ganske like fram til 1100-tallet. Dialektene har dette navnet fordi de ble skrevet med runer. Til forskjell fra urnordisk, som ble skrevet med den eldre fuþarken, ble norrønt, runedansk og runesvensk skrevet med den yngre fuþarken, som kun hadde 16 bokstaver. På grunn av det begrensede antallet tegn ble mange runer brukt for mange ulike fonemer. For eksempel ble runen som ble brukt for vokalen u også brukt for å skrive o, ø og y, og runen for i ble også brukt for e. Når det gjelder konsonanter ble både stemte og ustemte varianter av samme konsonant skrevet med samme rune (f.eks. t og d, eller p og b). For å tydeliggjøre runene ble det senere utvikla et system med runer med prikk, der flere runer også finnes i to varianter (én uten og én med prikk i), for å minske antallet fonemer per rune, og dermed gjøre tolkninga av runene lettere.
Gammelsvensk
På 1100-tallet begynte dialektene som ble brukt i nåværende Sverige og Danmark å skille seg fra hverandre, og på 1200-tallet delte de seg i gammelsvenske og gammeldanske dialekter. En viktig forskjell er at gammeldansk, i motsetning til gammelsvensk, fullstendig hadde monoftongert de primære diftongene æi, au og øy til e og (de to siste) ø.
Gammelsvensk er betegnelsen som brukes om det middelaldersvenske språket som hadde sin begynnelse rundt 1225. Blant de viktigste dokumentene fra denne perioden er den eldste av landskapslovene, Vestgøtaloven, som finnes bevart i fragmenter datert til 1250. Den største innflytelsen på denne tiden kom med etableringa av den katolske kirken og dens ulike klosterordener, som introduserte mange nye lånord fra gresk og latin. I og med hansaens oppsving som økonomisk, politisk og militær stormakt på slutten av 1200-tallet og begynnelsen av 1300-tallet satte tysk, spesielt nedertysk, tydelige spor i både svensk og dansk. Hansaens innflytelse bidro til at Sverige tok imot et stort antall tyskspråklige innvandrere innen tjenester som handel og administrasjon. Foruten et stort antall lånord med tilknytning til krigføring, handel, håndverk og byråkrati, ble også grunnleggende begreper, som grammatiske endelser og til og med konjunksjoner, tatt rett inn fra tysk. Be-, ge- og för- i begynnelsen av dagens svenske ord kommer ofte fra nedertysk be-, ge- og ver-. Mange ord med tilknytning til sjøfart ble også lånt inn fra nederlandsk.
En forandring i det latinske alfabetet som ble brukt i Norden var bruken av ligaturer, som æ. Kombinasjonene aa og oe ble ofte skrevet ved at den ene bokstaven ble skrevet over den andre, og disse ble senere til bokstavene å, ä og ö.
Nysvensk
Perioden som bærer benevninga nysvensk begynner med innføringa av trykkpressen og reformasjonen. Etter å ha grepet makta og blitt valgt til konge bestilte Gustav Vasa en svensk bibeloversettelse. En versjon av Det nye testamentet kom ut i 1526 og ble i 1541 fulgt av en fullstendig bibeloversettelse, kalt Gustav Vasas bibel. Denne oversettelsen ble allment ansett som så vellykket at den forble den mest brukte bibeloversettelsen fram til 1917. De personene som sto bak det meste av oversettelsen var Laurentius Andræ og brødrene Laurentius og Olaus Petri. Samtlige oversettere var fra midt-Sverige, noe som trolig påvirka bibelspråket til å være mer tro mälardaldialekten.
Gustav Vasas bibel anses i allmennhet å være et meget rimelig kompromiss mellom gammelt og nytt språk. Selv om den ikke stemte overens med samtidens talespråk, var den ikke overdrevet konservativ i sin språkbruk. Den tok et stort skritt mot en mer konsekvent svensk staving, og etablerte for eksempel bruken av vokalene å, ä og ö, samt stavinga ck i stedet for kk etter kort vokal. Sverige og Danmark var i nesten konstant feide fram til 1700-tallet, og et av målene var derfor muligens å øke avstanden mellom svensk og dansk.
Selv om Gustav Vasas bibel satte sterkt preg på ortografien, var stavinga mot slutten av 1500-tallet likevel noe inkonsekvent. Det var ikke før på 1600-tallet, etter at de første svenske grammatikkene ble skrevet, at man for alvor begynte å diskutere rettskrivingsspørsmålet. Strider om ulike stavingsforslag pågikk fram til tidlig 1800-tall, og først mot slutten av århundret framtrådte en mer allment akseptert standard. Bruken av versaler var for eksempel ikke standardisert. For det meste var det avhengig av den enkelte skribentens meninger, og påvirkninga fra tysk, hvor samtlige substantiver skrives med stor forbokstav, var stor.
En viktig forandring i uttalen i den nysvenske perioden var den gradvise assimileringa av mange ulike konsonantsamlinger til /ʃ/ (og også /ɧ/ i sørlige dialekter) og «oppmykninga» av /g/ og /k/ til /dʒ/ och /tʃ/ (og noen steder /j/ og /ɕ/) foran fremre vokaler.
Dagens svensk
Dagens svensk er det språkstadiet som moderne svensk tilhører, og det hadde sin begynnelse rundt 1900. Med industrialiseringa og urbaniseringa av Sverige, som var godt i gang fra de siste tiåra av 1800-tallet, begynte en ny type skribenter å sette spor i svensk litteratur. Mange nye forfattere, politikere og andre offentlige personer hadde stor innflytelse på det nasjonalspråket som ble utvikla. De som vil ha ett årstall for begynnelsen av denne perioden pleier å sette 1872, året for utgivelsen av Röda rummet og romangjennombruddet for August Strindberg (1849–1912), en av de mest innflytelsesrike forfatterne.
En rettskrivingsreform, bebudet av kirkeminister Fridtjuv Berg i 1906, satte en grense for det som senere ble kalt «gammelstaving»: haf ble hav, stjerna ble stjärna og så videre. Den da ganske nyformulerte skriveregelen, som skilte mellom partisipp- og supinumformer: huset är måladt, jag har målat, var det imidlertid noen som savna, men avviklinga av hv-stavinga i for eksempel spørreord som hvem, hvar, ble savna av flere, da den innebar at språket fjerna seg fra norsk og dansk.
Det var i løpet av 1900-tallet at et felles, standardisert riksspråk ble tilgjengelig for den store majoriteten av svensker. Stavinga var til slutt standardisert, og nesten enhetlig ved rettskrivingsreformen i 1906. Med unntak av flertallsformer av verb (som «vi gingo» mot det moderne «vi gick») og andre forskjeller i ordstilling, spesielt i skriftspråket, var språket i prinsipp identisk med den svensk som tales i dag. Flertallsformene ble igjen, men ble mindre og mindre populære, og ble til slutt avskaffa i 1950, da de siste offisielle anbefalingene angående bruk av dem falt bort.
En viktig forandring i språket skjedde på 1960-tallet med den såkalte du-reformen. Tidligere hadde det blitt ansett som mest passende å tiltale personer av samme eller høyere sosiale status med tittel og etternavn. Bruken av «herr», «fru» og «fröken» var for det meste begrenset til innledning av samtaler med personer hvis yrke, akademiske tittel eller militær rang taleren ikke kjente til. At den som ble talt til skulle tiltales i tredje person, gjorde saken enda mer komplisert. I årene rundt 1900 ble det gjort et mislykka forsøk på å erstatte det kompliserte systemet av titler med «Ni», lik det som finnes i fransk og tysk. «Ni» ble imidlertid heller brukt som en noe mindre arrogant versjon av «du» for å tiltale personer av lavere sosial status. I og med liberaliseringa og radikaliseringa av det svenske samfunnet i andre halvdel av 1900-tallet ble disse klasseskillene mindre relevante, og «du» ble brukt også i de fleste formelle og offisielle sammenhenger.
Alexandre Pierre François Boëly
I 1840 ble han organist i Saint Germain l'Auxerrois. Han brukte stillingen til å promotere verker av døde komponister som ikke ble særlig verdsatt i Frankrike på den tiden, blant andre Girolamo Frescobaldi og François Couperin, og mest av alt, komponisten som ble vurdert som ugjennomtrengelig og uspillbar, Bach. Han ble ikke populær av dette, og ble avskjediget i 1851. Han døde som en enkel pianolærer, men nøt respekt og tillit hos en nær sirkel av venner, blant andre Marie Bigot, Pierre Baillot, Friedrich Kalkbrenner og Johann Baptist Cramer.
Svensk
Skriftsystem
Det svenske alfabetet består av 29 bokstaver, hvorav 26 er fra det grunnleggende latinske alfabetet, og de tre siste, å, ä og ö, er tilleggsbokstaver som er konstruert i nyere tid. Disse tilleggsbokstavene regnes som egne bokstaver, ikke som diakritiske modifiseringer av andre tegn, og har sin plass i slutten av alfabetet, i den nevnte rekkefølga. Fram til utgivelsen av den 13. utgaven av Svenska Akademiens ordlista i april 2006, ble w regna som en variant av v som kun ble brukt i egennavn og utenlandske ord, og ble sortert sammen med v.
Diakritiske tegn er uvanlige på svensk, og brukes stort sett som på norsk. É er den vanligste modifiserte bokstaven, og brukes av og til for å indikere at trykket faller på den siste stavelsen i et ord som ender på e, særlig hvis trykket gjør at ordet får en annen betydning (ide/idé). Akutt og grav aksent brukes noen ganger på andre vokaler i noen egennavn og utenlandske ord. À brukes for angivelse av enhetspris, på samme måte som på norsk.
Alexandre Pierre François Boëly
Selv om Boëly var og fremdeles er en ukjent komponist, hadde han stor innflytelse på utviklingen av fransk musikk i det 19. århundre. Han etterlot seg en imponerende verkliste med om lag 300 individuelle verker, særlig innenfor kammermusikk og intstrumentalmusikk for piano og orgel. Heri er inkludert tolv bøker med øvelser i ulike stilerarter og fire bøker for orgel med pedal eller tre hånds piano. Som gammel ble han høyt verdsatt av César Franck og Camille Saint-Saëns.
Svensk
Skriftsystem
Tysk ü regnes som en variant av y, og beholdes av og til i utenlandske egennavn. En dierese brukes i noen få spesialtilfeller (for eksempel i «Aïda»). Bokstavene ä og ö kan være resultatet av en fonetisk prosess som kalles omlyd, hvor a eller å blir til ä i bøyning (natt – nätter, tång – tänger), og o blir til ö (bok – böcker). Dette er imidlertid bare en liten del av bruken av disse bokstavene. I tillegg blir u til y (ung – yngre) i adjektiv med omlyd. Den tyske konvensjonen om å skrive ä og ö som ae og oe hvis disse bokstavene ikke er tilgjengelige er like uvanlig på svensk som på norsk, og i domeneadresser brukes vanligvis a og o i stedet for å, ä og ö.
I svensk ortografi brukes kolon stort sett på samme måte som på norsk, men med enkelte unntak. Kolonet brukes for å angi priser, for eksempel 10:50 kronor for 10 kronor och 50 öre; i forkortelser som 1:a for första og S:t for Sankt; og før alle typer endelser som kan legges til tall, bokstaver og forkortelser, slik som 53:an for femtitrean (53-eren), första a:t for «den første a-en» og tv:n for televisionen (tv-en).
Lydlære
Svensk utmerker seg gjennom et stort vokalforråd som består av 9 vokaler, som til sammen danner 18 fonemer. Det finnes til sammen 18 konsonantfonemer, hvorav /r/ og spesielt /ɧ/ har et stort antall allofoner som varierer ikke bare avhengig av dialekt, men også av kjønn, alder, sosial stilling og sosial sammenheng.
Svenskens prosodi (ordmelodi) er et annet utmerkende trekk som også skaper de tydeligste forskjellene mellom ulike dialekter. Personer som flytter fra ett dialektområde til et annet tilpasser ofte talen til å stemme overens med lydene i den nye dialekten, men ordmelodien blir ofte igjen.
Jeff Martin
Jeff Martin var en manusforfatter som jobbet med Simpsons gjennom de fire første sesongene. Han gikk på Harvard University, der han skrev The Harvard Lampoon, med mange andre Simpsons-manusforfattere. Han gjorde som mange i Simpsons-staben, og sluttet i 1993 og har senere skrevet for andre TV-serier, blant annet Homeboys in Outer Space.
Svensk
Vokaler
Vokalene i svensk kontrasterer i visse tilfeller når det gjelder kvalitet, men egentlig mest som et biprodukt av kontrasterende kvalitet (vokallengde), og de fremre vokalene har rundede/urundede par. Trykksvak uttales som  (ofte kalt schwa) i de fleste dialekter, og en senking av vokaler foran  forekommer nesten universelt. Mange dialekter har også diftonger, spesielt i gotlandsk og skånsk merkes dette tydelig.
Jeff Martin
Simpsons-episoder
Han er kreditert for følgende Simpsons-episoder:
Svensk
Konsonanter
Det unike svenske fonemet, eller en ustemt palatal og velar frikativ, og dets påståtte doble artikulasjonssteder, er et vanskelig og komplisert emne som fortsatt er noe omstridt blant fonetikere. Selv om de akustiske elementene i de ulike variantene av er relativt like, skiller uttalen seg markant avhengig av dialekt, sosial status, alder, kjønn og sosial kontekst, og er notorisk vanskelig å beskrive og transkribere. Den vanligste uttalen er en -lignende lyd, med unntak av i Norrland og  i finlandssvensken. Også uvular uttale,, brukes i mange varianter som er påvirket av innvandrerspråk som arabisk, kurdisk og persisk.
Uttalen av varierer også i høy grad. I mellomsvenske dialekter kan den uttales som en av frikativene og  og ganske ofte som approksimanten. Selv tapper som er vanlige. I sørlige Sverige brukes skarrende -uttale som og. I smålandsk forekommer en blanding av skarre-r og tungespiss-r, avhengig av stillinga i ordet; for eksempel uttales den første r-en i ordet röra som tungespiss-r, og den andre skarrende, mens det i vestgötsk er motsatt. Til forskjell fra dialekter i Midt-Sverige, Norrland og Finland assimileres heller ikke med supradentale konsonanter i de sørlige dialektene. uttales altså dermed.