cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paulinus av York
Paulinus av York (død 10. oktober 644) var en romersk misjonær og den første erkebiskopen i York.
Misjonær
I 601 sendte pave Gregor I den store en gruppe misjonærer til de britiske øyer for å kristne angelsakserne, som fremdeles bekjente seg til sin egen, angelsaksiske mytologi. Noen få år senere besluttet paven å sende flere misjonærer til øygruppen. Paulinus var en misjonærene i den andre gruppen; han hadde til da vært munk i St. Andreas-klosteret i Roma. Han kom til England i 604, sammen med blant annet Mellitus.
Biskop
Etter å ha tilbrakt en del tid i Kent ble Paulinus vigslet til biskop; vigslingsåret kan ha vært 625, men kildene er uklare på dette punkt. Han fulgte Æthelburh av Kent, søster av Kents konge Eadbald, da hun dro til Northumbria for å gifte seg med kong Edwin av Northumbria. Paulinus lyktes da å omvende Edwin til kristendommen. Paulinus omvendte også mange av Edwins undersåtter og fikk bygd en del kirker.
Kong Edwins omvendelse skildres av Beda Venerabilis i Historia Ecclesiastica; kronikøren fremholder denne omvendelsen som et mønstereksempel for hvordan hedenske konger kunne vinnes for kristendommen: Ikke bare gikk kongen selv over til kristendommen, men også hans følge konverterte – for å unngå politiske problemer måtte han ha hoffets støtte til denne omvendelsen.
En av de kvinnene som biskop Paulinus døpte var en framtidig helgen som skulle bli kjent som Hilda av Whitby.
Biskop Paulinus' bestrebelser fikk et tilbakeslag i 633, da kong Edwin falt i slaget ved Hatfield Chase mot Penda av Mercia. Kongens fall førte til et tilbakeslag for kristendommen i Northumbria. Paulinus, dronning Æthelburg og hennes sønn, datter og barnebarn måtte flykte. De søkte tilflukt hos dronningens bror, som var konge i Kent. Paulinus ble biskop av Rochester, og dette embetet hadde han frem til sin død i 644.
Biskop Paulinus ble etter sin død opphøyd til helgen. Han har helgenstatus innen både den romersk-katolske kirke, den gresk-ortodokse kirke og den anglikanske kirke.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2018/19 – Lagsprint kvinner
Den 4. offisielle Verdenscupen i hurtigløp på skøyter – Lagsprint kvinner (engelsk: ISU World Cup Speed Skating 2018/2019 – Team Sprint Ladies) ble arrangert vintersesongen 2018/19.
Det er tre løpere på hvert lag. Første løper gir seg etter første runde, neste løper gir seg etter andre runde mens tredje løper går alle tre rundene. Nasjonslagene kunne melde på inntil 4 løpere ved hver enkelt konkurranse hvorav 3 av de fikk gå i konkurransen. Den fjerde løperen ble da en ubrukt reserve.
Kalender
Kalenderen for lagsprint kvinner i verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2018/19 var som følger :
Eleanor Hull
Hennes familie kom fra grevskapet Down i Nord-Irland, og hun fikk sin utdannelse på pikeskolen Alexandra College i Dublin. Hun studerte irsk litteratur og arbeidet som journalist. Hun deltok i 1899 i etableringen av Irish Texts Society som foresto utgivelsen av eldre manuskripter. Hun var også president i Irish Literary Society. Ettertiden husker henne også for den engelske teksten til salmen Deg å få skode i 1912.
Steindalsnosi
Steindalsnosi er et fjell vest for Fannaråki på Sognefjellet i Luster kommune i Sogn og Fjordane. Store Steindalsnosi er den høyeste toppen med en høyde på 2 025 meter over havet, og danner grensepunkt for Jotunheimen nasjonalpark.
Steindalsnosi er også en populær fjelltopp for randonee- og toppturer, og tar mellom 2-4 timer.
En annen topp på det samme fjellet er Vestre Steindalsnosi, 1 936 moh.
Walter Randall
Walter Randall (født 1918, død 2008) var en britisk danser og senere skuespiller som har hatt mange roller innen britisk TV, inkludert The Saint, Out of This World, Yes Minister, The Professionals og Dixon of Dock Green.
Han spilte i Doctor Who-historien The Aztecs i 1964 og ble intervjuet i forbindelse med den for DVD-utgivelsen i 2002. Han spilte også i fem andre Doctor Who-historier.
Hard valuta
Hard valuta en betegnelse på en valuta med sikker verdi, kjennetegnet av liten inflasjon og høy omsetning. Blant slike valutaer er amerikansk dollar, euro og sveitsisk franc.
Imperial County
Imperial County er et fylke i den amerikanske delstaten California. Det ligger i helt sør i staten og det grenser mot Riverside County i nord, San Diego County i øst, delstaten Arizona i øst og mot Mexico i sør.
Imperial Countys totale areal er 11 608 km² hvorav 795 km² er vann. I 2000 hadde fylket 142 361 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen El Centro.
Johanne
Johanne er en dansk og norsk form av kvinnenavnet Johanna.
Utbredelse
Johanne var et populært navn i Norge på 1700- og 1800-tallet.
Johanne var per 1998 det nest vanligste andrenavnet i dobbeltnavn på kvinner i Norge. De vanligste kombinasjonene var: Inger Johanne, Marit Johanne, Astrid Johanne, Ingrid Johanne og Kari Johanne.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Eksterne lenker
Joanna
De Havilland DH 89 Dragon Rapide
de Havilland DH 89 Dragon Rapide var et vellykket britisk passasjerfly på 1930-tallet. Det ble konstruert som en etterfølger av de Havilland DH 84 Dragon, i likhet med den fire-motors de Havilland DH 86 Express.
Flyet ble kjent, blant annet i 1936 da General Franco ble fraktet i en DH 89 fra eksil i Afrika til Spania ved utbruddet av den spanske borgerkrigen.
Ved utbruddet av andre verdenskrig ble mange Dragon Rapide-fly rekvirert av britiske styrker, og sammen med nye bestillinger fra RAF ble de brukt under betegnelsen «de Havilland Dominie». De ble brukt til passasjertransport og som øvelsesfly for radionavigasjon
Det ble bygget i alt 731 eksemplarer. De har vist seg utrolig seiglivede og flere flyr fremdeles som veteranfly. Ved IWM Duxford flymuseum i Cambridgeshire brukes et par av dem daglig til korte turer over flyplassen. På New Zealand finnes også et par flydyktige Dragon Rapide.
Dragon Rapide i Norge
Ett eneste eksemplar av flyet har vært registrert i Norge. LN-BFB «Lappi» ble anskaffet av A/S Skogbruksfly i Sokna i 1955. Selskapet hadde det frem til 1959 da det ble solgt til NOR Flyselskap på Eggemoen. Flyet har i dag callsign G-AKIF og flyr for Classic Wings UK på Duxford under det årlige Flying Legends i juli hvor publikum inviteres til å kjøpe billett og bli med opp i lufta.
Spisshjorter
Spisshjorter (Mazama) er ei slekt i gruppen andre hjortedyr (Capreolinae). Slekten består av små og mellomstore arter, som finnes på Yucatánhalvøya og i Mellom-Amerika, Sør-Amerika og på øya Trinidad i Karibia.
Spisshjorter er sky, nattaktive dyr som enten lever solitære liv eller parvis. Arten har et enkelt gevir i form av to hornstilker uten avgreininger. Pelsfargen skiller i tillegg denne slekten i to; gråbrune (kromosomtall 2n = 66–70) og rødbrune spisshjorter (kromosomtall 2n = 32–54). Dyra veier typisk 8–48 kg. Hode og kropp utgjør gjerne 60–144 cm og skulderhøyden ligger på omkring 35–80 cm, alt avhengig av art.
Arter
Antallet arter er omdiskutert. Czernay (1987) anerkjente seks, mens Allen (1915) mente det kunne være hele atten. Nedenfor lister vi opp ti, siden Rossi, R.V. & Duarte, J.M.B (2008) identifiserte M. nemorivaga (liten gråspisshjort) som distinkt fra M. gouazoubira (gråspisshjort). Kan hende tilhører den også en egen slekt, men dette er ikke avklart foreløpig. Ti arter er også det antallet spisshjorter som står oppført på IUCNs rødliste.
Emilie Evesque
Emilie Evesque (født 23. september 1988) er en fransk skytter som konkurrerer i rifleskyting. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hennes beste resultat var nummer 33 i 10 meter luftrifle.
Innsatsgruppe
Innsatsgruppen (IG) i Sivilforsvaret er opprettet for å møte større hendelser i fred og krig. I fredstid har avdelingen utviklet seg til å bli en forsterkning og avlastingsstyrke for Fredsinnsatsgruppene (FIG) under lengre innsatser. Der oppdraget måtte kreve en større mannskapsstyrke enn FIG-ene, vil IG-ene likevel kunne bli satt direkte inn.
Det er totalt 254 IG-er, hvorav 87 er opplært og øvet i fredstid. IG-en består av 70-80 personer, avhengig av lokale forhold og behov.
Det medisinske personellet som inngår i avdelingen er tenkt fordelt på troppene under innsats.
Grunnopplæring forøvrig er lik den mannskaper i FIG får, mens øvingsfrekvensen i hovedsak er to dager hvert annet år. Befalet får ytterligere grunnopplæring på to til fire uker. Legene og sykepleierne gjennomgår eget grunnkurs. Troppenes materielloppsett og personellets personlige utrustning er i hovedsak det samme som for FIG.
Avdelingen vil kunne løse de samme oppdrag som FIG og settes i innsats ved anmodning til sivilforsvarsdistriktet.
Responstiden for IG er én til seks timer.
Still Alice
Still Alice er en amerikansk dramafilm fra 2014, regissert av Richard Glatzer og Wash Westmoreland. Filmen er basert på Lisa Genovas roman Alltid Alice fra 2007. Julianne Moore, Alec Baldwin, Kristen Stewart, Kate Bosworth og Hunter Parrish spiller hovedrollene. Still Alice hadde verdenspremière under Toronto internasjonale filmfestival 8. september 2014. Filmen fikk god kritikk, spesielt for Moores rolleskildring. Hun vant blant annet en British Academy Film Award, en Golden Globe, en Screen Actors Guild Award, en Critics' Choice Movie Award og Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for arbeidet.
Handling
Still Alice handler om Alice Howland (Julianne Moore), som er professor på Columbia University og på høyden av sin karrière da hun plutselig oppdager at hukommelsen begynner å svikte. Hun blir diagnostisert med et tidlig tilfelle av Alzheimers sykdom. Filmen skildrer hvordan Alice forsøker å opprettholde livsstilen og leve i nuet, selv om personligheten hennes langsomt forsvinner og sykdommen tar over.
Auf der Suche nach einer besseren Welt
'Auf der Suche nach einer besseren Welt. Vorträge und Aufsätze aus 30 Jahren' («På leting etter en bedre verden. Foredrag og essayer fra 30 år») er en bok av den østerriksk-britiske filosofen Karl Popper. Boka kom ut på forlaget Piper (München) i 1984 og inneholder 16 av hans artikler og foredrag fra tidsrommet 1954 til 1983. Tre av kapitlene var oversatt fra engelsk (resten var opprinnelig tysk). Boka er (per 2015) oversatt til tolv språk.
Boka viser fremfor alt Popper som sosial- og politisk filosof. Et av hans hovedanliggender er å erstatte «den gamle etikken, [... som] forbyr det å begå feil», med en «ny yrkesetikk» for både vitenskapsfolk og politikere. Den «gamle etikken» er bygd på «idealet [... om] å være i besittelse av sannhet og sikkerhet», og fører til at autoriteter eller makthavere gjør alt for å skjule sine feil. Istedenfor bør man være åpen om og lære av sine egne og andres feil. En slik holdning krever åpenhet om feil og usikkerhet, dvs. selvkritikk, oppriktighet, toleranse, og dermed et åpent samfunn.
En sentral artikkel som gjengis i boka (kap. 5), er «samfunnsvitenskapenes logikk» fra 1962, som var utgangspunktet for positivismestriden (selv om hans kritikere i denne striden ikke ser ut til å ha lest artikkelen, som Popper påpeker i kap. 6). I dette essayet argumenterer Popper bl.a. at vitenskapsfolk verken kan eller bør være fullstendig objektive og verdifrie; at vitenskapens objektivitet ikke kan oppnås gjennom forskerens objektivitet, men gjennom et mangfold av oppriktige og kritiske forskere; at oppfatninga av naturvitenskapen som mer objektiv og verdifri enn samfunnsvitenskapen beror på en misforståelse av naturvitenskapen; og at samfunns- og naturvitenskapene derfor er likere i sin metode enn mange gir inntrykk av.
MF «Sundferja»
MF «Sundferja» (tidligere MF «Kvaløy»), er en åpen bilferge bygd i 1977 ved Skjervøy Skipsverft, byggenummer 3 og overlevert rederiet Troms Fylkes Dampskibsselskap for trafikk på ruten mellom Kvaløya og Ringvassøya.
Marit Kaldhol
Marit Kaldhol (født 13. april 1955 i Ålesund) er en norsk lyriker og forfatter.
Hun debuterte i 1983 med diktsamlingen Lattermilde laken, og har senere utgitt lyrikk, barnebøker, ungdomsbøker, romaner og novellesamlinger.
Alles Leben ist Problemlösen
'Alles Leben ist Problemlösen. Über Erkenntnis, Geschichte und Politik' («Alt liv er problemløsing. Om erkjennelse, historie og politikk») er en bok av den østerriksk-britiske filosofen Karl Popper. Boka kom ut på forlaget Piper (München) i 1994, bare få uker etter forfatterens død, og inneholder 16 av hans artikler og foredrag fra tidsrommet 1962 til 1994. Seks av foredragene var tidligere upublisert, og to var oversatt fra engelsk (resten var opprinnelig tysk).
Innholdet er gruppert i to bolker. De seks kapitlene i del I («Spørsmål om naturerkjennelse») handler om erkjennelsesteori, vitenskapsteori og sinnsfilosofi. Her utdyper Popper bl.a. sine tanker om en evolusjonær erkjennelsesteori og verden 1–3. Del II («Tanker om historie og politikk») omfatter ti kapitler som gjengir Poppers politiske og sosialfilosofi. Ved siden av det åpne samfunn presenterer han her også moralfilosofiske tanker.
Boka er (per 2011) oversatt til elleve språk. I den engelske utgava (All Life is Problem Solving, Routledge, London, 1999) ble fire av de opprinnelige kapitlene utelatt (fordi de allerede var blitt publisert i andre artikkelsamlinger), mens tre andre ble tilføyd.
Lulu Blooker Prize
Lulu Blooker Prize er en litterær pris for bloker (bøker basert på blogger), stiftet i 2006. Den er sponset av Lulu.com, en print on demand utgiver, og navnet er et ordspill på den etablerte og kjente Man Booker Prize.
Det gis ut en øverste pris basert på vinnerne av de tre underkategoriene fagbok, skjønnlitteratur og tegneserier.
25. juli 2006 ble det annonsert etter kandidater for 2007. Konkurransen ble lukket 15. januar 2007. Dommerne vil være Paul Jones (leder), Arianna Huffington, Julie Powell (siste års vinner), Rohit Gupta og Nick Cohen.
Kikert
Kikert (Cicer arietinum) er en spiselig belgfrukt i erteblomstfamilien.
Planten er 20 til 50 cm høy, og har små blader på begge sider av stammen. En belg inneholder to eller tre erter. Blomstene er hvite eller blå med rødlig skjær. Kikerter vokser i subtropisk eller tropisk klima med mer enn 400 mm nedbør i året. De kan også dyrkes i temperert klima, men avlingen vil da bli langt mindre.
Kirkerter dyrkes særlig i middelhavsområdet, det vestlige Asia og India. I det sørøstlige Tyrkia finner man Cicer reticulatum, som er en eldre, viltvoksende slektning av kikerten. Det antas derfor at det var i dette området man først begynte å dyrke kikerter.
Modne kikerter kan brukes i salater, stuinger, males til mel (i indisk matlagning er dette kjent som besan), hakkes og frityrstekes i boller som falafel, røres sammen og bakes som farinata, kokes og moses til hummus eller ristes og krydres som snacks. I India, hvor de kalles chana, er kikerter en viktig proteinkilde i vegetarisk mat. I mange deler av India spiser man også umodne kikerter som snacks, mens planten brukes som en grønnsak i salater.
Portugal under Paralympiske sommerleker 1992
Før lekene i Barcelona 1992 hadde Portugal vunnet 22 medaljer (4 gull, 6 sølv og 12 bronse) fra de 3 paralympiske sommerlekene nasjonen hadde deltatt i siden 1972.
Steven Mead
Steven Mead (født 1962 i Bournemouth, England) er en britisk eufonium-solist og musikklærer som har oppnådd verdensomspennende anerkjennelse av eufonium som solo-instrument. Han har spilt med Desford Colliery Brass Band og Brass Band of Battle Creek.
Han har innspilt verker av blant andre Martin Ellerby, Torstein Aagaard-Nilsen, Vladimir Cosma, Goff Richards, John Reeman og Philip Sparke. Goff Richards Pilatus, Aagaard-Nilsens Concerto for Euphonium and Orchestra, Reemans Sonata for Euphonium og Ellerbys Euphonium Concerto ble alle skrevet særskilt for Mead.
Mead har også utviklet en rekke munnstykker for messinginstrumenter, samt Besson Prestige Euphonium. Han underviser på fakultetet i Royal Northern College of Music, en skole for treblåserinstrumenter, messinginstrumenter og perkusjon.
Asta Busingye Lydersen
Asta Busingye Lydersen (født 1970 i Skottland) er en norsk-ugandisk journalist, sanger og skuespiller. Hun er medlem av Queendom, en norskafrikansk kunstnerduo som tidligere var et kollektiv med flere medlemmer. Queendom fikk Oslo bys kunstnerpris for 2007. Gruppen spiller konserter og forestillinger med samfunnsengasjert perspektiv.
Asta Busingye Lydersen har deltatt i oppsetninger ved blant annet Riksteatret, Oslo Nye Teater, Trøndelag Teater og Nordic Black Theatre, samt hatt mindre roller i en rekke film- og TV-produksjoner. Hun er medlem av Norsk Skuespillerforbund. Hun var programleder i NRK Migrapolis på TV og radio fra 2003 til 2006, og gikk senere over til å ta oppdrag som kulturprodusent, prosjektleder og programleder på prisutdelinger, kulturarrangementer og fagseminarer.
Busingye Lydersen var nestleder i Norsk kulturråd fra 2009–2015 hvor hun ledet Scenekunstutvalget, og deretter Utvalg for barne- og ungdomskultur. Siden 2017 har hun hatt verv som styremedlem på Nationalteatret og Humanistisk Fakultet ved Universitetet i Oslo, jurymedlem i Telenors Kulturpris og medlem av fagkomiteen i ArtEx, Talent Norge.
Metius
Utseende
Middelsstore, avlange, blanke løpebiller.
Asta Busingye Lydersen
Artikler og essays (utvalg)
I 2013 ga Aschehoug forlag ut Busingye Lydersens personlige essay Afropolitt i forbindelse med 100-årsjubileet for allmenn stemmerett. I 2019 var hennes kulturpolitiske essay Synlig/Usynlig - Norske kulturinstitusjoner fra et afropolittisk perspektiv. et av bidragene i en tekstsamling som Nasjonalmuseet publiserte.
Metius
Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.
Barzan Ibrahim al-Tikriti
Barzan Ibrahim El-Hasan al-Tikriti (født 17. februar 1951 i Tikrit, død 15. januar 2007) (også kalt: Barazan Ibrahim al-Tikriti og Barasan Ibrahem Alhassen) (arabisk: برزان إبراهيم الحسن التكريتي) var en av Saddam Husseins tre halvbrødre. Han var tidligere leder for Iraks hemmelige tjenester, Mukhabarat.
Fra 1988 til 1998 var han Iraks representant i FN.
Fram til 1995 var han ansvarlig for Saddams personlige formue. Denne oppgaven ble imidlertid gitt til et nettverk med utenlandske meglere. Saddam besluttet at ingen i Irak kunne være tiltrodd denne jobben.
Amerikanske ledere plasserte ham i det de kalte «Saddam's Dirty Dozen», som var ansvarlige for mange tilfeller av tortur og drap i Irak. Han ble fanget 17. april 2003.
5. november 2006 ble Barzan, sammen med Saddam og den tidligere lederen for Iraks høyeste domstol, Awad Hamed al-Bandar, dømt til døden.
3. januar 2007 annonserte offisielle representanter at Barzan Ibrahim al-Tikrit og Awad Hamed al-Bandar ble planlagt hengt torsdag 4. januar 2007. Eksekveringen ble utsatt etter sterkt internasjonalt press. al-Tikriti ble henrettet ved hengning 15. januar 2007.
Bengt Jonzon
Bengt Ivar Johannes Jonzon (født 19. februar 1888, død 27. august 1967 i Stockholm) var en svensk biskop og salmedikter.
David Childs
David Childs (født 7. mars 1981 i Grimethorpe) er en britisk eufonium-solist. Han kommer fra en familie som knyttes sterkt til instrumentet. Hans bestefar John Childs var en anerkjent eufonium-solist og dirigent. Davids far (Robert Childs) og hans onkel (Nicholas Childs) var begge også dyktige musikere på samme instrument.
Bengt Jonzon
Han var først prest i Stockholm og senere biskop i Luleå stift 1937–1956. Han har skrevet én salme Vi tro på Gud, som himmel, jord.
David Childs
Siden dette har han turnert verden over og høstet mange priser og utmerkelser for sine konserter og innspillinger.
Dobritsj
Dobritsj (bulgarsk Добрич, historiske navn: tyrkisk: Hacıoğlu Pazarcık, rumensk: Bazargic, i kommunisttiden: Tolbuhin) er en by og kommune i Bulgaria. Byen er administrasjonssentrum i Dobritsj oblast.
Historie
Dagens byområde og områdene rundt har på grunn av den fruktbare svartjord blitt brukt til dyrking av korn siden førromersk tid. Da Bulgaria ble selvstendig i 1878, etter å ha vært en del av Det osmanske riket, ble det avgjort på Berlinkongressen at Dobrudsja skulle deles i to. Den nordlige delen gikk til Romania, og den sørlige delen til Bulgaria.
Geografi
Dobritsj er den åttende største byen i Bulgaria, og senteret i den historiske regionen Sør-Dobrudsja. Byen ligger 30 km vest for kysten av Svartehavet, ikke langt fra feriesteder som Albena, Baltsjik og Golden Sands.
Hele det sørlige Dobrudsja er svært landlig.
Befolkning
I Dobritsj og i området rundt bor det en stor tyrkisk minoritet, blant annet mange som tilhører det tyrkiske folket gagauzerne.
Befolkningsutviklingen vist ved folketellinger:
Utdannelse
Dobritsj har bl.a. 30 skoler og 19 barnehager.
Institusjoner for høyere utdanning er:
Næringsliv
Dobritsj er et sentrum for næringslivet i området med maskinbygging, marked og tekstilindustri.
Kultur
I sentrum av byen ligger et etnografisk museum hvor man se byens utvikling. Videre finnes i sentrum også et kvarter med små verksteder hvor det utøves tradisjonelt håndverk.
La Peau de chagrin
La Peau de chagrin er en roman av Honoré de Balzac. Den utkom i 1831 og ble godt mottatt. Balzac beskriver i romanen det franske, og særlig parisiske, samfunnet mot slutten av restaurasjonen og begynnelsen av julimonarkiet. Romanen har enkelte fantastiske elementer, men er i hovedsak en realistisk skildring av borgerskapets materialisme.
Handlingsreferat
En ung mann ved navn Raphaël de Valentin satser sine aller siste penger på et veddemål og taper, og går deretter til elven Seine for å drukne seg. På veien bestemmer han seg imidlertid for å gå innom en uvanlig butikk og finner butikken fylt med alt mulig samlet fra hele verden. Den eldre butikk-innehaveren fører ham til en spesiell artefakt som lover å oppfylle ethvert ønske fra eieren, men gjenstanden krymper litt ved oppfyllelse av hvert ønske. Butikk-eieren er villig til å la Valentin ta den med seg uten å betale, men oppfordrer ham til aldri å akseptere tilbudet.
Valentin bryr seg ikke om hans advarsler og tar den med seg til en kongelig bankett, fylt med vin, vakre kvinner og gode venner. De bruker flere timer på å spise, drikke og snakke. Neste del av historien fortelles med tilbakeblikk fra Valentins synspunkt. Han klager til vennen Émile fordi han lever i fattigdom sammen med en eldre utleier og datteren Pauline. Samtidig som han forsøker å vinne hjertet til en vakker ung kvinne som heter Foedora. Underveis blir han veiledet av en eldre mann ved navn Eugène de Rastignac. Han Klarer ikke å vinne Foedoras kjærlighet, men han utvikler seg til den fattige mannen fra begynnelsen av filmen.
Liste over fjell i Dronning Maud Land
Liste over fjell i Dronning Maud Land omfatter fjell med registrert høyde over 2000 moh. Tilgjengeligheten av nøyaktige data for denne regionen er begrenset, noe som medfører at lista verken er komplett eller korrekt. Data for primærfaktor er svært begrenset, og lista inkluderer fjellformasjoner som topper, rygger, nunataker og klipper. Lista omfatter ikke isdomer.
Med en høyde på 3148 moh. er Jøkulkyrkja det høyeste fjellet i Dronning Maud Land. Ifølge United States Geological Surveys (USGS) database Geographic Names Information System (GNIS) og andre kilder, er det registrert en rekke høyere topper i Sør-Rondane, inkludert Isachsenfjella (3425 moh.), Devoldnuten (3280 moh.) , Kjelbotnnuten (3210 moh.) , Bondtoppane (3180 moh.) og Widerøefjellet (3180 moh.). Ifølge belgiske kilder er de høyeste toppene i Sør-Rondane 3000 moh. , og ifølge norske topografiske kart er Widerøefjellet med 2994 m.o.h. den høyeste toppen i Sør-Rondane. Ifølge disse kartene er Devoldnuten ca 2400 m høy, mens Isachsenfjella når en høyde på 2750 m.o.h.
Dunton Green
Dunton Green er en landsby og et verdslig sogn i distriktet Sevenoaks i grevskapet Kent i England. Den ligger i dalen som elven Darent renner gjennom, omkring fem km nord for byen Sevenoaks (som den utgjør en nordlig forstad til). Landsbyen er utpekt til å bli en del av Kent Downs' område av særskilt vakker natur grunnet dets nærhet til North Downs. Det opprinnelige kirkesognet Dunton Green var en del av sognet Otford. Den tidligere sognekirken, bygget med lokalprodusert murstein, var dedikert til sankt evangelisten Johannes (også kalt Johannes av Patmos).
I henhold til folketellingen i 2011 har landsbyen og sognet en befolkning på 2 360 innbyggere.
Fra 1600-tallet, muligens også tidligere, var stedet et sentrum for tegl- og mursteinsproduksjon. I 1862 ble Dunton Green Brick, Tile and Pottery Works etablert. Det store konsernet drev leirtak og hadde stor produksjon. Dunton Green stasjon betjener linjen mellom Knockholt og Sevenoaks, samt en linje mellom Dunton Green og Chevening. Stasjonen ble åpnet i 1881 for å betjene tog til Westerham, men den linjen er nå nedlagt, og skinnegangen ligger under M25.
Mellomstankelbein
Mellomstankelbein (Cylindrotomidae) er mygg som ligner storstankelbeinene (Tipulidae), men kan skilles fra disse på detaljer i vingeårenettet.
Utseende
Middelsstore, spinkle, langbeinte mygg, ser ut som typiske stankelbein. Kroppen er ganske lang og slank. Beina er meget lange og tynne. Vingene er lange og slanke, glassklare, med et tydelig årenett.
Levevis
Larvene til slekten Cylindrotoma lever i jorden, mens de andre slektene har vannlevende larver. Larvene kan kjennes på at de har mange lange utvekster langs kroppen.
Grande Oriente d’Italia
Grand Orient i Italia (italiensk: Grande Oriente d'Italia) er en italiensk frimurerorden som ble grunnlagt i 1805. Ordenens har sitt hovedkvarter i Palazzo Giustiniani, Roma.
Paradise Ground
Paradise Ground var hjemmebanen til den tidligere fotballklubben Middlesbrough Ironopolis. Stadionet hadde en kapasitet på 20 000 tilskuere. Banen lå på samme sted som Ayresome Park, som var den tidligere hjemmebanen til Middlesbrough FC.
NM i hopp uten tilløp 1961
NM i hopp uten tilløp 1961 var en del av NM i friidrett 1961.
Mesterskapet ble arrangert i Salhushallen i Bergen 26. februar. Arrangør var IL Norna-Salhus.
Jacinda Ardern
Jacinda Kate Laurell Ardern (født 26. juli 1980) er en newzealandsk politiker som var landets statsminister fra oktober 2017 til 25. januar 2023. Hun er siden 1. august 2017 leder av New Zealands arbeiderparti (Labour). Hun ble første gang valgt til New Zealands parlament ved valget i 2008, og hun har siden 8. mars 2017 vært innvalgt representant for valgkretsen i Montere Albert. I 2020 ble hun gjenvalgt, og Labour sikret seg flertall i parlamentet. Ardern varslet 19. januar 2023 at hun ville gå av som statsminister, senest 7. februar.
Bakgrunn
Ideologisk beskriver Ardern seg selv som både sosialdemokrat og som progressiv. Hun er tilhenger av arbeiderbevegelsen og er motstander av skattelettelser på høye inntekter, noe som New Zealand National Party går inn for, og hun er tilhenger av en velferdsstat som gir et sikkerhetsnett for «dem som er ute av stand til å forsørge seg selv». På det verdipolitiske området er Ardern tilhenger av ekteskap for personer av samme kjønn, likesom hun støtter liberaliseringen av New Zealands abortlover.
Etter eksamen fra University of Waikato i 2001, begynte Ardern en karriere som informasjonsinnhenter for statsminister Helen Clark. Hun arbeidet senere i Storbritannia som politisk rådgiver for den britiske statsministeren Tony Blair, og hun ble i 2008 valgt til president for International Union of Socialist Youth.
Etter et historisk lavpunkt for hennes parti i meningsmålingene, valgte partilederen Andrew Little å tre tilbake, hvorpå Ardern overtok posten. Under hennes ledelse gikk Labour frem i meningsmålingene og fikk for første gang på tolv år en større oppslutning enn det konkurrerende National Party. Ved valget 23. september 2017 hadde Labour en fremgang på 14 mandater til 46. Labour ble det nest største partiet, etter Bill Englishs National Party, som oppnådde 56 plasser. Etter valget gikk Labour i koalisjon med det populistiske New Zealand First ledet av Winston Peters, og de to partiene dannet regjering. Under parlamentsvalget i 2020 gikk Labour ytterligere frem og fikk rent flertall i parlamentet med 64 av 120 seter.
Beate Köstel
Beate Köstel (født Beate Gauß, 10. august 1984) er en tysk skytter som konkurrerer i rifleskyting. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hennes beste resultat var nummer 32 i 10 meter luftrifle.
Quiet Is the New Loud
Quiet Is the New Loud er debutalbumet til den norske musikkduoen Kings of Convenience.
Finn Alexanders plass (Oslo)
Finn Alexanders plass er en skiltet plass ved parkeringen foran Skanska-bygget ved Drammensveien 60 i Oslo. Bygget tilhørte tidligere Rikstrygdeverket, og plassen er oppkalt etter tidligere trygdedirektør Finn Alexander.
Bakgrunnen er skildret i et nummer av medlemsbladet for Den norske aktuarforening. Plassen er imidlertid ikke å finne i nettbaserte kartsystemer, og bydel Frogners orientering om navnsettingsvedtak er ikke tilgjengelig på nettet per 2017. Plassens status er dermed å betrakte som uoffisiell.
Klaus (orkaner)
Klaus (orkaner), navn på tre orkaner:
Trondheimsregionen
Trondheimsregionen Basisdata: Fylke: Trøndelag Kommuner: 8 Befolkning: Innbyggere 0 Rank i Norge 4 Geografi: Største byer Trondheim, Stjørdal Største lufthavn Trondheim lufthavn, Værnes
Trondheimsregionen er en byregion og et interkommunalt samarbeidsområde som omfatter kommunene Trondheim, Malvik, Melhus, Midtre Gauldal, Orkland, Skaun, Indre Fosen og Stjørdal i Trøndelag.
Indre Fosen deltar også i Fosen regionråd, mens Orkland og Skaun deltar i regionrådet Orkdalsregionen.
Erik Westerby
Erik Westerby (født 9. mai 1901 på Frederiksberg, død 14. februar 1981 i Ringkøbing) var en dansk arkeolog og jurist. Ved siden av sin advokatvirksomhet foretok Westerby fremragende utgravninger, dokumentert ved utgivelsen av boken Stenalderbopladser ved Klampenborg (1927). I 1944 påviste han det som den gang ble regnet som Danmarks den gang eldste boplass fra Brommekulturen. Til hans ære ble Erik Westerby-prisen innstiftet i 1981.
Fremtidig utbetaling
En fremtidig utbetaling er en eventuell tidsbestemt utbetaling som vil skje periodisk i nærmeste fremtid.
Et eksempel på det, kan være, en person (investor) som ønsker å investere en bestemt sum penger i et investeringsprosjekt. Denne investeringen vil kunne gi fremtidige utbetalinger til den aktuelle investoren. Utbetalingene er en gevinst som kan utbetales månedlig, kvartalsvis, eller årlig avhengig av avtalen.
Mer vanlig er oppsparing i fonds med tanke på pensjonsytelser etter oppnådd alder. Slik sparing foregår for lønnsmottakere i Norge ved at de betaler inn til Folketrygden, som forventes å betale månedlige ytelser enten ved alder eller uførhet. Det eksisterer i tillegg et antall pensjonsordninger som i hovedsak administreres av forsikringsselskaper.
Langskip
Langskip er et samlebegrep for skip som i hovedsak er rodd (roskip) og som er lange og smale med en grunn kjøl. Denne typen skip har vært benyttet av flere ulike folkeslag.
For å regnes som langskip, må lengden være minst 15 meter.
Norrøne langskip
De norrøne langskipene var i vikingtiden store åpne båter med klinkbygde skrog, som regel av eik, kraftig grunn kjøl, ofte høye stavner (særlig foran), mange årepar, sideror i bakstavnen, mast midtskips og rektangulært råseil, og faste tofter over dekk. Dette var typisk skip som gikk lett i sjøen og hadde lange, smekre linjer.
Akkar
Akkar (Todarodes sagittatus) er en torpedoformet stimsvømmende tiarmet blekksprut, som i store deler av verden blir brukt til mat. Det er den vanligste blekksprutarten langs norskekysten. I Norge har den mest blitt brukt som agn. Den blir ca. 60 cm lang og lever bare ett år. Akkaren lever i store flokker og beiter på mesopelagiske fiskearter i tillegg til krill, reker og andre arter av blekksprut.
På starten av 1980-tallet var forekomstene så store at blekkspruten var i veien for annet fiske. Det ble forsket intenst på akkaren i denne perioden, før forskerne la ned i 1985. Da forsvant akkaren, som man tror gyter på dypt vann vest for Irland, ettersom det er funnet yngel der.
Marie Madeleine Larsen
Marie Madeleine Larsen (født Inger Marie Nerby; 27. oktober 1957 i Gjøvik, død 20. april 2022 på Skjetten) var en norsk seriebedrager som drev med ulike former for svindel over hele Skandinavia.
Bakgrunn og virke
Hun var aktiv siden tidlig i 1990-årene og ble domfelt flere ganger. I Sverige ble hun omtalt som "Nordens største bedrager". Hun var tema i programmet Efterlyst på svensk TV3. Hun var hovedperson i den danske podcasten "Kvinden med den tunge kuffert" i avisen Politiken. Høsten 2018 publiserte VG en artikkelserie om kvinnen.
Hun ble født som Inger Marie Nerby i Gjøvik og vokste opp på Raufoss på Vestre Toten. Hun endret navn i folkeregisteret seks ganger og den siste navneendringen var til Marie Madeleine Steen. Hun ble dømt for 112 tilfeller av tyveri, bedrageri og ærekrenkelser, av personer i Norge, Danmark og Sverige. Larsen fikk sin første dom i Nedre Romerike forhørsrett i 1992.
Larsen utga seg blant annet for å være begravelsesentreprenør, diakon, jordmor, lege, overlege, parkeringsvakt, prest, psykiatrisk sykepleier, psykolog, sykepleier og forfatter.
Saker
I 2007 ble Larsen dømt til tre års fengsel i Oslo tingrett for omfattende svindel og bedragerier. I dommen heter det at "hun har holdt på med forbrytelser av samme karakter i over 20 år".
I 2012 sto hun tiltalt for 15 tilfeller av grov svindel eller trakassering, med en strafferamme på seks års fengsel. Hun ble funnet skyldig i samtlige 21 tiltalepunkt: 18 grove bedragerier, ett forsøk på grovt bedrageri, ett tilfelle av plagsom opptreden og ett tilfelle av ærekrenkelse. I dette som ble hennes åttende dom for lignende forhold siden 1992, fikk hun tre år: to år ordinær soning og deretter ett år psykiatrisk behandling under tilsyn av Kriminalomsorgen.
I 2015 ble hun igjen sett da hun oppsøkte en rekke menigheter og kristne institusjoner i Rogaland. Hun fortalte da at hun hadde kreft, var i pengeknipe og at hun ønsket å låne penger. Senere ble Larsen anmeldt til politiet av et overnattingssted i Hønefoss. Hun hadde dratt fra overnattingsstedet uten å betale regningen. Og politiet i Valdres måtte gå ut med en advarsel, etter at Larsen hadde svindlet til seg penger i Aurdal og Bagn.
Hun ble høsten 2016 pågrepet av dansk politi, etter å ha stukket av fra regningen på forfatterherberget Ørslev kloster. Her bodde hun noen uker vinteren 2015, etter å ha oppgitt at hun het Maria Hansen og at hun var forfatter.
I mars 2017 ble Larsen bortvist fra Nesodden etter at hun tok 3,000 kroner fra en kvinne hun hadde fått bo hos i en periode. Hun hadde sagt at hun het Miriam Steen og fortalt kvinnen at hun var kreftsyk og ikke hadde penger.
I mai 2017 tok Oslo politidistrikt ut tiltale mot Larsen for syv ulike svindelepisoder i Oslo sommeren og høsten 2016. Hun møtte opp i retten 16. mai og erkjente straffskyld for alle de syv postene i tiltalen. Noen av tiltalepunktene omhandlet svindel fra et konditori, en pizzarestaurant, en blomsterbutikk, en klesbutikk og et hotell. På spørsmål om hvorfor hun har begått alle disse bedrageriene, svarte Larsen at det handlet om forhold fra hennes barndom. Hun har tidligere forklart at hun hadde en vanskelig barndom og at ofrene hun plukket ut minnet henne om faren. Larsen ble dømt til ett år og åtte måneders fengsel. Ett år av straffen ble gjort betinget. I Danmark ble det berammet rettssak 1. juni for danske bedrageriforhold.
30. juli 2018 ble hun pågrepet i Danmark og varetektsfengslet i to uker for bedrageri. Hun var under prøveløslatelse fra dommen på ett år og åtte måneder da hun ble pågrepet, og ble utestengt fra Danmark i 12 år.
Rekkevidde
Gjennom 30 år opererte Larsen på en lang rekke steder, som Arendal, Arvika, Aurdal, Aurskog-Høland, Bagn, Bergen, Bodø, Bornholm, Bærum, Drøbak, Elverum, Fauske, Finnmark, Flekkefjord, Frederiksborg, Førde, Gardermoen, Gjøvik, Göteborg, Halden, Hallingby, Herlev, Hirtshals, Hjørring, Hønefoss, Järfälla, Karlstad, Kongsberg, Kongsvinger, Kragerø, Kungsängen, København, Lillehammer, Lillestrøm, Ljungskile, Lunde, Lærdal, Mariero, Midtjylland, Mølendal, Nesodden, Nynäshamn, Nøtterøy, Oslo, Risør, Roskilde, Ræge, Sala, Sandefjord, Sandnes, Sarpsborg, Skjåk, Stathelle, Stavanger, Stenungsund, Stjørdal, Stockholm, Styrsö, Svinesund, Tanumshede, Telemark, Tistedal, Sandefjord, Tjøme, Toten, Töcksfors, Töreboda,, Tønsberg, Uppsala, og Verdal.
Aliaser
Gjennom årene brukte hun aliaser som Inger Hansen, Inger Marie Lärke, Inger Marie Nerby (hennes fødenavn), Madeleine Johansson, Madeleine Larsen, Maria Hansen, Maria Kristoffersen, Marie Kristoffersen, Marie Larsen, Maria Larsson, Maria Magdalena Selmer, Marie Steen, Marie Madeleine Steen, Marie Steen-Larsson, Mary Steen, Mia Hansen, Mia Larsen, Mia Larsson, Mia Olsen, Miriam Steen, Signe Marie Selmer, Vigdis Olsen og Mette Steen.
Renessansens litteratur
Gjenoppdagelsen av antikken førte til en verdsliggjøring av mennesket og menneskeverdet. Renessansen var en dyptgående omstilling i Europas åndsliv som betydde slutten på middelalderen og begynnelsen på tidlig moderne tid. Epoken var preget av mange ulike bevegelser som foregikk samtidig over det meste av Europa, og som hadde ulike nedslagsfelt og betydninger.
Europa var også preget av dype politiske og religiøse splittelser, først og fremst mellom nord og syd, splittet av reformasjonen. Tiden opplevde store geografisk og vitenskapelige oppdagelser. Med oppfinnelsen av trykkekunsten skjedde en spredning av litteratur og skrifter som aldri tidligere og førte til nye litterære sjangre. Noen av menneskehetens største kunstnere levde i denne epoken.
En ny tid er i emning
Gjenoppdagelsen av antikken gjorde den klassiske litteratur tilgjengelig for Europa etter å ha vært tapt eller utilgjengelig i århundrer, noe som har gitt periodens navn, «renessanse» = gjenfødelse. I år 1488 ble de homeriske epos igjen lest i Italia, og deretter oversatt til flere europeiske språk i løpet av 1500-tallet; fransk og tysk i 1530,  italiensk i 1544, og engelsk i 1581.
Tiden var preget av stor sosial uro og krig, og store politiske og religiøse motsetninger. Østromerriket gikk under for muslimenes erobring, og islam truet Øst-Europa. Epoken var også preget av kristenhetens reformasjon og motreformasjon. Epoken markerer også skillet mellom gammel tid, middelalderen, og tidlig moderne tid. Tiden fikk en teknologisk framgang med nye og ødeleggende våpen som krutt, geværer og kanoner. Nasjonalstaten og borgerstanden vokste fram som nye maktfaktorer.
Henok (Noahs oldefar)
Henok (hebraisk: – Ḥănôḵ; gresk:  – Henṓkh; i eldre oversettelser Enok) var i Bibelen en av forfedrene før vannflommen. Han var sønn av Jared, far til Metusjalah og oldefar til Noah.
Renessansens litteratur
En ny tid er i emning
Renessansen var humanismens tid, og de to begrepene skilles fra hverandre ved at man kan betrakte «renessansen» som den historiske epoken som slo bro mellom middelalder og nytid, og «humanismen» som den dannelsesbevegelse som vokste frem i denne epoken. Selve begrepet «renessanse» kom sent, først i 1855 ble det lansert av den franske historikeren Jules Michelet, som det samme året utga syvende bind av sin franske historie under tittelen Renaissance. Begrepet ble popularisert og fikk gjennomslagskraft via den sveitsiske kunsthistorikeren Jacob Burckhardts Die Kultur der Renaissance in Italien i 1861
Henok (Noahs oldefar)
Henok sies å ha vært en rettskaffen mann som «vandret med Gud». Det sies at han profeterte for menneskene. Til sist fortelles det at han ble rykket bort (altså uten å dø), så folk ikke så ham lenger.
Renessansens litteratur
En ny tid er i emning
Spesielt Burckhardts noe ensidige syn har preget ettertiden, og det forenklet epoken. Renessansen var langt mer komplisert og mangfoldig. Renessansen var ikke en bevegelse, men mange bevegelser som foregikk på forskjellige steder og til forskjellig tid. Europeiske land som var overveiende katolske eller protestantiske erfarte renessansen annerledes enn land eller områder hvor den ortodokse kirke var dominerende, tilsvarende med områder dominert av islamsk styre. Frankrike var et kulturelt ledende sentrum innenfor filosofi og vitenskap med sterk innflytelse fra Italia. England og Flandern hadde overtatt de italienske bystatenes dominans innenfor handel. I England var fremveksten av statsadministrasjonen kommet lengst. De tyske fyrstedømmene var fortsatt preget av føydalismen og maktkamper. Spania og Portugal hadde fått et løft ved oppdagelsen av den nye verden utenfor Europa. De nordiske landene var preget av å ligge i Europas ytterkant og her kom renessansen senere og i mindre omfang.
Boktrykkerkunsten og spredning av kunnskap
En gang på 1450-tallet skapte tyskeren Johann Gutenberg boktrykkerkunsten, først løse og deretter støpte bokstavtyper som kunne settes sammen til nye ord, og ved å sverte disse kunne ordene avsettes på papir. Etterhvert oppfant han også trykkpressen, som på få år revolusjonerte bokproduksjonen i Europa. Med denne oppfinnelsen fikk mangfoldiggjøringen av bøker et oppsving og en spredning som var enestående. Man kan vanskelig se for seg at den nyskapende renessanselitteraturen ville ha fått det oppsving den fikk, om ikke boktrykkerikunsten hadde gjort den mulig. Før Gutenberg ble bøker og manuskripter mangfoldiggjort ved avskriving, møysommelig ble bok etter bok kopiert for hånd, gjerne av munker.
Henok (Noahs oldefar)
Henok nevnes både i Det gamle og i Det nye testamentet. De viktigste stedene er:
Renessansens litteratur
Boktrykkerkunsten og spredning av kunnskap
Marsilio Ficino fikk på midten av 1400-tallet oppdraget å oversette Platons dialoger fra gresk til latin, noe som ble begynnelsen til en storstilt gjenoppdagelse av antikkens litteratur. Interessen for gresk språk, og språk generelt, indirekte også for morsmålet, preget de tidlige humanister, en interesse som kan spores fram til de senere reformatorene som Jean Calvin, Erasmus av Rotterdam og Martin Luther, og som til slutt åpnet for lekfolks kjennskap til Bibelens lære.
Reformasjonen og Bibelen på morsmålet
I 1517 slo tyskeren Martin Luther opp sine nittifem teser på kirkedøra i Wittenberg og siden ble de trykt og spredt over hele Tyskland. Luther angrep avlatshandelen, men opprøret ble snart omfattende. Luthers egne anfektelser førte til grundig studium av Bibelen. Kirkens reaksjon ledet til at Luther gikk lengre og på teologisk grunnlag avviste han fem av de syv sakramentene. Også andre hadde tilsvarende religiøse anfektelser, blant annet Erasmus av Rotterdam og Luthers støttespiller Philipp Melanchthon. Det kom til en lang og bitter konflikt mellom katolikker og protestanter på 1500-tallet, som blant annet resulterte i tredveårskrigen.
Reformasjonen fikk en annen betydning enn den religiøse ved at et avgjørende ledd var at Bibelen skulle oversettes til morsmålet og gjort tilgjengelig for alle. Det fikk betydning for språket i oversettelsene. Det gjaldt Luthers egen tyske oversettelse, og tilsvarende skjedde i England, Nederland, Danmark og Sverige. Bare i Norge fikk oversettelsen en negativ effekt ved at dansk kom i veien for norsk morsmål, noe som forsinket den norske språkutviklingen til helt opp til slutten av 1800-tallet, og selv i dag er norsk sterkt påvirket av dansk.
Reformasjonen som delte Europa kom som et lammende sjokk på den katolske kirken, og først i 1545 kom den sammen til et kirkemøte, konsilet i Trient i nærheten av Roma. Det trakk ut i 18 år med avbrytelser, men førte til endringer i kirken. Konsilet slo blant annet fast at den religiøse kunsten skulle gripe og bergta folket. Det førte til fremveksten av barokken, i billedkunsten den stilart som avløste renessansen, og kom til å påvirke arkitektur, musikk og litteratur. En grunn til at reformasjonen ikke slo igjennom i middelhavslandene kan blant annet forklares med hangen til religiøs mystikk, noe som kan visualiseres i billedkunstneren Michelangelos mektige Dommedag i det sixtinske kapell i Vatikanstaten. Hans samtid kalte kunstneren for «den guddommelige», men også «den forferdelige» – il terribile. I katolske Spania var den kristne mystikken om enn mer utpreget, og som med Juan de la Cruz' kresne kirkepoesi og som med den barokke forfatteren Lope de Vegas omfattende produksjon, var uttrykket både intenst og innfløkt. I kontrast søkte protestantiske forfattere som Martin Luther en helt annen uttrykksform, preget av enkelhet og uten subtile omskrivninger og vanskelige bilder.
Henok (Noahs oldefar)
Hans navn er også blitt knyttet til Henoks bøker i de gammeltestamentlige apokryfer, hvor vi finner Henoks bok (1. Henok) og 2. Henoks bok. Dertil kommer også den langt senere esoteriske tekst Sefer Heikhalot (hebraisk Boken om de himmelske palasser), som ofte omtales som 3. Henoks bok.
Renessansens litteratur
Humanisme og renessansemennesket
Baldassare Castiglione, en italiensk hoffmann, diplomat og en prominent renessanseforfatter, begynte i 1508 på det verk han hovedsakelig huskes for, Hoffmannens bok (Il libro del cortegiano). Etter flere års arbeid ble den utgitt i 1528, kort tid før han døde. Castiglione beskrev de dannelsesidealer som en adelig person var forventet å ha; han måtte snakke flere språk, spille et musikkinstrument, skrive poesi og videre. Michel de Montaigne (1533–1592) var en fransk renessanseforfatter som oppfylte renessansens og humanismens ideal ved sitt mangfoldige liv som godseier, borgermester, politisk rådgiver, betrodd byråkrat, lærd humanist, skolert litterat og troende katolikk. I den humanistiske ånd søkte han antikkens røtter, og stolte på menneskets verdi og iboende egenskaper og på den rasjonelle tanke.
Tidlig på 1900-tallet kom begrepet «renessansemenneske» i anvendelse som en betegnelse på en polyhistor (gresk «megetviter»), en lærd med usedvanlig brede kunnskaper innen de forskjelligste områder innen vitenskapene. Et tilsvarende begrep er Homo universalis, det universelle menneske, ved at en forsker eller en lærd på 1500-tallet var i stand til være innovativ og lære seg bortimot alt av et emne, noe som var mulig ved at kunnskapen var mer begrenset da enn senere. Begrepet blir brukt spesielt om en lærd som gjorde historiske eller varige bidrag til minst ett av de emner han var direkte involvert i. Renessansen frambrakte mange store navn som ved sin genialitet og mangfold kan karakteriseres som «renessansemennesker», men knapt noe navn synes å fylle betegnelsen mer enn italieneren Leonardo da Vinci (1452–1519). Han var vitenskapsmann, matematiker, ingeniør, oppfinner, anatomiker, maler, billedhugger, arkitekt, musiker og forfatter.