cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aforisme
Sitater fra kjente aforismeforfattere
Det er en lang rekke berømte personer, særlig forfattere, kunstnere og politikere, som er kjent for sine aforismer eller som blir sitert for sine aforismeliknende formuleringer og uttalelser, for eksempel dramatikerne William Shakespeare og Henrik Ibsen. Lista under viser et lite utvalg kjente aforistikere eller aforismeforfattere som ofte blir sitert og noen tilfeldige bidrag fra disse. Personene er ordnet kronologisk etter fødselsår:
Eksterne lenker
Det er en mengde nettsteder på internettet som lister opp ordtak og sitater på forskjellige språk. Her er noen få norskspråklige:
Jacob Brinchmann
Jacob Brinchmann (født 23. januar 1910 i Trondheim, død 6. juni 2002 i Bærum) var en norsk forfatter, oversetter og forlagsmann i Aschehoug.
Han skrev på 1930- og 1940-tallet en guttebok og en rekke kriminalromaner, blant annet med sin bror Erling Brinchmann som var politimester i Bergen 1946-66.
Brinchmann debuterte under navnet Jacob Mothername Stevenson med boken ‘’Kampen om en kongekrone’’ i 1935, og under eget navn med kriminalromanen ‘'Mannen som kom tilbake'' i 1937.
Beyond Here Lies Nothin’
«Beyond Here Lies Nothin'» er åpningssporet på Bob Dylans studioalbum, Together Through Life, utgitt i 2009. Tittelen er et sitat av den antikk-greske poeten Ovid. Sangen var tilgjengelig som en gratis nedlastning på Dylans offisielle hjemmeside fra mandag 30. mars til tirsdag 31. mars. Bilder satt til sangen (som fungerte som en musikkvideo) premierte på Amazon tirsdag 21. april. Bildene er tatt av Bruce Davidson og baserer seg på 50-tallets Brooklyn.
Som mye av Dylans senere arbeid, er sangen produsert av ham selv under pseudonymet, Jack Frost.
Sangen ble brukt i traileren for den andre sesongen av HBOs True Blood, og var også med i sesongavslutningen. Den episoden hadde tittelen Beyond Here Lies Nothin'.
Bento Gonçalves
Bento Gonçalves er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Den het først Dona Isabel etter prinsesse Isabel (1846–1921), da den i 1875 ble grunnlagt av regjeringen, som ett av fire mottak for immigranter fra det nordlige Italia. Innvandrerne anla vingårder og området kalles gjerne for Brasil's "vinhovedstad".
Da den fikk bystatus i 1890 ble navnet endret til Bento Gonçalves etter opprøreren Bento Gonçalves da Silva (1788–1847). Hit kom også innflyttere fra Sverige, Polen, Tyskland, Frankrike og Spania.
Fra 1919 kunne man reise de 113 kilometer til hovedstaden Porto Alegre med den nye jernbanen.
Monsterbedriften
Monsterbedriften (originaltittel: Monsters, Inc.) er den fjerde animasjonsfilm laget av Pixar og distribuert av Disney. En oppfølger, Monsters University, ble publisert den 21. juni 2013.
Filmen vant Oscar for beste sang med If I Didn't Have You (Randy Newman).
Sammendrag
Byen zMonstropolis» i monsterverden blir drevet av energi produsert av redselsskrik fra menneskebarn. På fabrikken Monsters, Inc. er flere dyktige monstre ansatt for å våge seg ut i den menneskelige verden for å skremme barn og bruke skrikene deres for å produsere energi. For å reise mellom monster- og menneskeverden må de aktivere en portal som transporterer dem til klesskap i barnas rom. Dette blir ansett som svært farlig arbeid, fordi de tror menneskebarn er giftige. Energiproduksjonen synker fordi barn blir mindre redde, og Henry J. Waternoose, styreleder for Monsters Inc, forsøker å finne en løsning på problemet. James «Sulley» Sullivan og hans beste venn, Mike Wazowski, er bedriftens flinkeste ansatte. Men deres rival, Randall Boggs, ligger like bak dem.
En kveld etter jobb oppdager Sulley at Randall har forlatt en dør som fremdeles er aktivert, og en liten jente har kommet seg inn på fabrikken. Randall deaktiverer døren, og sender den tilbake til fabrikken. Sulley skjuler jenta, og tar henne med seg. Han avbryter Mikes date med kjæresten Celia på en sushirestaurant, og kaos oppstår når barnet blir oppdaget. Sulley og Mike klarer å rømme med barnet før Child Detection Agency (CDA) setter restauranten i karantene. Sulley og Mike oppdager snart at barnet ikke er giftig. Sulley blir nært knyttet til henne, og kaller henne «Boo», men Mike er mest opptatt av å sende henne tilbake før de får problemer.
De får barnet tilbake til fabrikken, og forsøker å sende henne hjem. Randall oppdager «Boo» og prøver å kidnappe henne, men ved en feil kidnapper han Mike i stedet. Han fester Mike til den stor maskinen The Scream Extractor, som han planlegger å bruke for å revolusjonere hele industrien, og løse monsterverdenes energimangel ved å trekke ut skrik fra kidnappede menneskebarn med makt. Før Randall kan bruke maskinen på Mike, griper Sulley inn og rapporterer Randall til Henry J. Waternoose. Men Waternoose, som i all hemmelighet samarbeider med Randall, sender Mike og Sulley til Himalaya i stedet.
I mellomtiden forbereder Randall seg på å bruke The Scream Extractor på Boo, men Sulley klarer å redder henne, og ødelegger maskinen deres. Randall og Sulley slåss, og Mike hjelper Sulley med å overmanne Randall. De tar med seg Boo og flykter. Randall følger etter dem. og forsøker å drepe Sulley. Men Sulley og Mike klarer å sende Randall til den menneskelige verden, hvor to mennesker tror han er en alligator og slår ham med en spade. Sulley og Mike tar med Boo og døren hennes til et rom, og lurer Waternoose til å avsløre hva slags planer han har med The Scream Extractor og Waternoose blir arrestert.
St. Helens (distrikt)
St. Helens er et administrativt distrikt i Merseyside i England. Det har navn etter administrasjonssenteret St. Helens.
Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved sammenslåing av St. Helens, Haydock, Newton-le-Willows, Rainford og deler av Billinge and Winstanley og Ashton-in-Makerfield, samt deler av Whiston landdistrikt. Hele dette området tilhørte tidligere Lancashire. Det grenser mot Knowsley i sørvest, West Lancashire i nord, Wigan i nordøst og Warrington og Halton i sør.
Fra 1974 til 1986 ble distriktet styrt som en del av det administrative grevskapet Merseyside, men det fikk så status som metropolitan borough og ble dermed selvstyrt.
Edelkreps
Edelkreps (Astacus astacus) eller elvekreps er en ferskvannslevende tifotkrepser som lever i elver, innsjøer og tjern over store deler av Norden og nordlige Europa inklusive Storbritannia. I Norge fins den hovedsakelig på  Østlandet, hvor bestanden er særlig stor i Steinsfjorden (som er en del av Tyrifjorden). Arten er særs sårbar overfor forurensing, og er særlig avhengig av kalk for å kunne bygge opp skallet sitt.
Rolls-Royce Enthusiasts’ Club
Rolls-Royce Enthusiasts’ Club (forkortet RREC) er en internasjonal sammenslutning for beundrere av biler av merkene Rolls-Royce og Bentley.
Edelkreps
Edelkreps er ført opp på den internasjonale og den norske rødlisten over truede arter.
Norge er én av få nasjoner som fortsatt har livskraftige bestander av edelkreps.
Rolls-Royce Enthusiasts’ Club
Klubben ble dannet i England den 11. august 1957 av elleve personer i stuen til Edward Harris i Oxfordshire. Klubben har i dag over 10 000 medlemmer i 52 land.
Edelkreps
Kjennetegn
Edelkrepsen har, som alle andre tifotkrepser, todelt kropp, en forkropp cephalothorax og en bakkropp abdomen eller pleon. Forkroppen har fem par gangbein, hvor de første er omdanna til klør. På bakkroppen sitter det fem par mindre svømmebein og en hale med uropoder. Når krepsen føler seg trua, kan han bruke halen til å svømme bakover og slik unnslippe hurtig.
Edelkreps er blant de største ferskvannskrepsdyra i Europa, hunnene kan bli 12 cm og hannene kan bli opptil 18 cm lange med ei vekt på 350 g. Unntaksvis blir de enda større. Fargen på dyret er oftest grønn eller brun, av og til blå eller svart.
Rolls-Royce Enthusiasts’ Club
Klubben har en norsk seksjon. Den norske avdelingen ble etablert i 1987, og teller i 2010 ca. 100 betalende medlemmer.
Moderklubbens hovedkvartér befinner seg i The Hunt House, Paulerspury i Northamptonshire. Klubben forvalter de tekniske arkiver vedrørende alle Rolls-Royce’s bilmodeller og har overtatt store deler av fabrikkens rikholdige arkiv. Klubbens bibliotek inneholder all litteratur om merkene som noensinne er skrevet. Klubben opprettholder den tekniske kunnskapen om alle modeller fra 1904 og har ulike spesialister som kan gi informasjon om tekniske spørsmål.
Edelkreps
Levesett
Edelkrepsen er nattaktiv, og tilbringer dagen gjemt i holer eller under røtter. Den spiser for det meste åtsel, små vanndyr som snegler, ferskvannsmuslinger, vanninsekt, leddormer, flatmark og litt planter.
Hannen hevder revir bare om høsten, når de parer seg. Hunnen ligger på ryggen mens hannen befrukter egga, som henger på utsida av kroppen hennes. Størsteparten av larveutviklinga foregår mens egga henger på hunnen. De klekker om våren og likner da de voksne, bare uten fullt utvikla klør. I begynnelsen lever de av plommesekken sin, men snart må de forlate mor si for å fange sin egen mat. På denne alderen er de hovedsakelig rovdyr, og spiser det de kommer over.
Krepsepest
Krepsepest (Aphanomyces astaci) er en soppsykdom som rammer edelkreps. Sykdommen kom til Europa med innføringen av signalkreps til Sverige fra Nord-Amerika. Signalkrepsen blir ikke rammet av sykdommen selv, men er bærer av denne. Soppen rammer heller ikke mennesker eller andre dyr.
Edelkrepsen er en svært truet dyreart, og fins i dag i livskraftige bestander kun i Norge og Estland. Sykdommen førte mellom 1971 og 1991 til at store deler av edelkrepsbestanden i Norge døde ut. Først og fremst har Glomma-, Halden-, Store Le- og Vrangselva-vanndragene blitt angrepet.
Mattilsynet har iverksatt en rekke tiltak for å hindre spredning, blant annet stenging av sluser, restriksjoner på flytting av utstyr mellom vanndrag og lokale forbud mot krepsing.
Steinsfjorden
Steinsfjorden er en del av Tyrifjorden og ligger i Hole og Ringerike kommuner i Buskerud. Fjordarmen regnes som den viktigste lokaliteten for edelkreps i Norge. Den har gunstige forhold for kreps, med et middeldyp på 10 m og gunstige grunnforhold med mange gjemmesteder for krepsen. Krepsebestanden i Steinsfjorden har blitt overvåket siden 1979.
Overvåkningen har blant annet bestått i at prøvefiske har blitt utført før og etter krepsesesongen (det årlige krepsefisket), registreringer av antall teiner som har vært i bruk, og innsamling av fangstjournaler. Fiske etter kreps i Steinsfjorden er fritt for alle, innenfor regler fastsatt av fylkesmannen. Invasjonen av vasspest i 1978 har hatt negativ effekt på krepseproduksjonen, selv om vasspestens utbredelse har vært stabil siden 1982. Dette har ført til at fangstsesongen har blitt gradvis redusert fra 147 dager før 1981 til 8 dager årlig fra 2011.
Siden 1998 har fangsten av kreps i Steinsfjorden vært stabil på omkring 2 000 kg kreps årlig. Tidligere har den variert mellom 935 og 6 773 kg. Krepsens minstemål er fastsatt til 9,5 cm for å sikre at hunnkreps kan gyte minst en gang før de blir fanget. Hver fisker han lov til å bruke inntil 200 teiner under krepsefisket i fjorden.
Kreps som mat
Kreps har blitt spist som mat sannsynligvis i uminnelige tider. De eldste kildene som viser til det er fra middelalderen, da det var populær kost i svensk adel. På 1600- og 1700-tallet spredde det seg til alle sosiale klasser.
Framverran
Framverran er en del av Inderøy i Trøndelag. Det er Mosviks nordlige og nordvestlige del, som ligger til Beitstadfjorden og Verrasundet.
Framverran tilsvarer Vestvik sogn, og dekkes av Vestvik kirke. Det er ingen andre offentlige tjenester i bygda, men flere forsamlingshus, et idrettslag og et helselag. Framverran skole, som ble nedlagt i 2010, var de siste 20 årene småtrinnsskole for hele Mosvik kommune. Det finnes en privat barnehage i Trongsundet og et privat butikkmuseum i Venneshamn. Bygda var fra 1838 del av Ytterøy kommune, fra 1867 til 1900 del av Mosvik og Verran kommune og fra 1901 til 1968 en del av Verran kommune; den ble til 1968 overført til Mosvik kommune. Bygda fikk veiforbindelse samtidig.
Næringslivet er jordbruk, skogbruk og turisme. Det finnes en campingplass og flere hyttefelt. Giplingøya dyrefredningsområde ligger utenfor tidligere Framverran skole. Framverran er Petter Northugs hjembygd. Helleristningene i Kvennavika, Handelsstedet Venneshamn og den fiktive jekteskipperen Martin Kvennavika hører også til i Framverran.
Highbury
Highbury er et område i distriktet Islington i London. Det området som nå er kjent som Islington var tidligere en del av det større herregodset Tolentone som ble omtalt i Domesday Book av 1086. Tolentone var eid av Ranulf, bror av Ilger, og omfattet alle områdene nord og øst for Canonbury og Holloway Roads.
Angorakatt
Angorakatt eller tyrkisk angora (tyrkisk: Ankara Kedisi) er en katterase med utspring fra avl i Tyrkia.
Highbury
Det er hjemmebane til fotballklubben Arsenal FC – Arsenal Stadium – som ofte bare kalt for Highbury. Arsenal FC flyttet i 2006 til sitt nye Emirates Stadium i Ashburton Grove like ved.
Angorakatt
Utseende og gemytt
Denne katten er grasiøs og atletisk, med sped benstamme og silkemyk pels.
Highbury
Historie
Området som i dag kalles Highbury var i middelalderen en del av herregården Tolentone, som er nevnt i Domesday Book. Hovedbygningen lå nær dagens kryss mellom Hornsey Road og Seven Sisters Road. Seinere forfalt husene, og nye bygninger ble reist oppe på bakken lengre mot sørøst. Denne ble kalt Highbury for å skille den fra den opprinnelige gården.
Angorakatt
Utseende og gemytt
Katten er liten til middels stor når den er ferdig utvokst. Den har ingen underpels, og pelsen skinner når den beveger seg. Den finnes i alle farge- og mønstervarianter, bortsett fra dem som kan tyde på hybridisering. De er livlige og blir ansett som morsomme av oppdrettere.
Highbury
Historie
Herrehuset lå på det sted som nå er østsiden av Hornsey Road nær krysset til Seven Sisters Road. Etter at huset forfalt ble et nytt herrehus bygget i 1271 i sørøst. For å adskille det fra det første og ettersom det lå på en høyde, ble det kalt for Highbury, noe som også ga navn til området. Stedet for herskapshuset var antagelig benyttet som en romersk garnison som en sommerleir. I løpet av byggingen av det nye herskapshuset i 1781 ble det funnet murstein som kan ha vært romersk eller normannisk, men disse har siden gått tapt.
Angorakatt
Utseende og gemytt
Hodet har en myk trekant, med smal snute som fortsetter ansiktets linjer, uten pinch ved værhårsputene. Øyefargen er ikke avhengig av pelsfargen, men på utstillinger anses det at øynene og pelsfargen må gå i harmoni med hverandre.
Highbury
Historie
Under bondeopprøret i 1381 brukte 20 000 opprørere under ledelse av Jack Straw Highbury som hovedkvarter etter først å ha plyndra og ødelagt husene, og gjennom flere århundrer etterpå ble ruinen av Highbury kalt «Jack Straw’s Castle». Gården ble konfiskert av Henrik VIII i 1540, og forble krongods inntil parlamentet begynte å selge parseller av det utover på 1600-tallet. I 1781 bygde den rike megleren John Dawes Highbury House på stedet der Jack Straw's Castle hadde stått. Highbury House ble revet i 1938 og erstattet av Eton House flats (i Leigh Road).
Angorakatt
Opprinnelse
Enkelte skriftlige kilder om rasen gjentar fremdeles den usannsynlige hypotesen om at den stammer fra den ville Pallas-katten; tartarene skal ha temmet Pallas-katten og brakt den til Tyrkia. Tyrkerens halvlange pels er muligens et resultat av en mutasjon for hundrevis av år siden i en isolert tamkattpopulasjon i Sentral-Asia.
Highbury
Historie
Highbury-området ble bymessig utbygd fra første halvdel av 1800-tallet; fram til 1870 stort sett i den sørlig delen, og overveiende med villaer i italiensk stil. Deretter begynte en utbygging av den nordlige delen med rekkehus i en langt lavere prisklasse. Omkring første verdenskrig var hele Highbury utbygd.
Angorakatt
Opprinnelse
Rasen oppsto på 1400-tallet. Angorakatter fra Tyrkia kom først til Frankrike og Storbritannia på 1600-tallet. På begynnelsen av 1900-tallet hadde utkryssavl til andre langhårsraser faktisk ført til utslettelse av rasen utenfor Tyrkia. Rasen ble reddet takket være et avlsprogram i Ankaras zoologiske hage. Rasen er nå beskyttet i Tyrkia. Oppdrettere i Sverige, Storbritannia og USA importerte katter fra Tyrkia etter andre verdenskrig og startet et vellykket avlsprogram.
Highbury
Historie
Highbury ble utsatt for tyske bomber under Blitzen i 1940-41, og en del av bebyggelsen ble ødelagt. Den verste hendelsen under krigen skjedde 17. juni 1944, da en V1-rakett slo ned på Highbury corner, og 26 mennesker ble drept. Highbury Corner hadde et flott hotell og en imponerende stasjonsbygning; disse er ikke blitt gjenoppbygd. Etter krigen ble de ødelagte kvartalene gjenoppbygd med kommunale boliger. Noen av de store, gamle villaene måtte også vike plassen, mens de resterende er gitt status som verneverdige.
I 1913 var fotballklubben Woolwich Arsenal på leting etter et sted i London for en ny hjemmebane. Den endte opp med å leie et område midt i Highbury, strøk Woolwich fra navnet og bygde sitt Arsenal Stadium her. Hjemmebanen ble etter hvert bare kalt Highbury. På grunn av klubbens suksess ble Highbury et kjent navn, men samtidig en belastning for naboene. I 2006 flytta Arsenal til nytt stadionanlegg i Holloway, og det gamle Arsenal Stadium blir bebygd med nye boliger.
Transport
De nærmeste undergrunns- og jernbanestasjonene er:
Anders Buens gate
Veien er oppkalt etter pressemann og politiker Anders Buen (1864–1933), som for øvrig var en aktiv forkjemper mot en nedbygging av Buran. Han arbeidet også for Lademoen park, som i dag går under navnet Eli plass mot vest av gatens søndre løp.
Grunnkretser i Skiptvet kommune
Grunnkretser i Skiptvet kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Skiptvet kommune, Østfold, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Ramnes
Ramnes er en tidligere kommune, ei bygd og et kupert jordbruks- og skogsdistrikt i Tønsberg kommune i Vestfold og Telemark fylke.
Kommunen ble slått sammen med tidligere Våle kommune 1. januar 2002. Kommunesenteret var Tingvoll.
Den nye kommunen fikk navnet Re. Det gamle kommunesenteret ble flyttet fra Tingvoll like nord for Ramnes kirke til Revetal. Ramnes kommunes areal var 137,97 km2. . Re ble slått sammen med Tønsberg kommune i 2020.
Naturforhold og geografi
Ramnes dannet søndre og vestre del av Re kommune, med sognene Ramnes, Fon (i nordøst) og Vivestad (i nordvest). Landskapet domineres av Aulielvas (Storelvas) brede dalføre. Ved Ramnes kirke og det gamle kommunesenteret vider dette seg ut til den store, oppdyrkede Ramnessletta. Nord for Revetal danner Storelva grense mellom de to tidligere kommunene. Mellom de større og mindre nord-sørgående daldragene finner en lave, skogkledde åser. Åsene har et sparsomt dekke av forvitringsjord, mens marin leire i dalfyllingene danner grunnlaget for rike jordbruksområder.
Historie
Prestegjeldet Ramnes ble etablert som formannskapsdistrikt 1. januar 1838. Matrikkelloven i 1853 innførte betegnelsen herred (landkommune). Ramnes herred var del av Jarlsberg og Larvik amt, Mellem-Jarlsberg Sorenskriveri og Nord-Jarlsberg Politidistrikt. I 1900 var det 2923 innbyggere i Ramnes, i 1910 2887 og i 1921 2974. I 1984 var det 3238 innbyggere i kommunen, i 1990 3426 og i 1995 3856.
Viktigste næringsveier i kommunen har tradisjonelt vært jordbruk og skogsdrift. Rundt 1910 var det fem ysterier, en rekke sagbruk og trevarefabrikk i Ramnes. Ramnes Sparebank ble opprettet 1870. Tønsberg-Eidsfossbanen, som var i drift mellom 1901 og 1938, passerte gjennom herredet med stasjonene Ramnes, Klop og Freste.
På bygdetunet på Brår like vest for Revetal er det satt opp flere gamle bygninger, blant annet framhus og stabbur fra 1840, smie og Lukasstua fra 1700-tallet. Tunet er eid av Ramnes historielag.
Det har vært seks barneskoler i Ramnes, deriblant Hjerpekjønn skole som ble bygd 1909 og Fon skole som var i drift til 2009. I dag er bare Ramnes skole i bruk. Den ble bygd i 1965 og utvidet i 1987.
Ramnes idrettsforening ble stiftet 1933. Foreningen er organisert i grupper for blant annet fotball, håndball og ski. Orienteringslaget Trollo ble stiftet 1969 med utgangspunkt i Ramnes IFs orienteringsgruppe. Idrettsanlegget i Bergsåsen brukes også av Re Fotballklubb (stiftet i 2008), Re Sykkelklubb (stiftet 2003) og Re videregående skole.
I dag
Hovedtyngden av bosettinga er knyttet til jordbruket og det nyere boligfeltet Bergsåsen som i dag er en del av tettstedet Revetal/Bergsåsen. Ramnes har hatt en litt svakere befolkningsutvikling enn resten av kommunen; i perioden 2001-2010 har folketallet vokst med 5 %, mot 10 % for Re kommune som helhet.
Viser på 1/2 12
Vise på 1/2 12 er en EP med Birgitte Grimstad, utgitt i 1972.
Per Vestaby
Per Bjørn Vestaby (født 8. august 1950) er en norsk bassist som i dag spiller i CC Cowboys. Han kommer opprinnelig fra Fornebu i Bærum. I 1960-årene spilte han som tenåring i forskjellige gutteband. Etter hvert begynte han å komponere sanger og materiale selv, og det gjorde til at han fikk gullplate.
Karriere
Vestaby begynte først fast i gruppa Shuffle, som senere skiftet navn til Bazar, men bare få år etter startet han sin egen gruppe, Veslefrikk, med noen av de gamle medlemmene fra Bazar. Mens han spilte i Bazar var han en periode også med i rockegruppa Folque. I 1983 startet han sammen med Anne Grete Preus, som også hadde vært i Veslefrikk, bandet Can Can. Senere var han også en av medlemmene i Mercury Motors. Han turnerte også med Jan Dahlen and the Shotgun Riders og med Andrej Nebb i De Press (mest i Polen).
I 1993 gav han ut sin soloplate 10000 Flowers and One B. Til dette fikk han hjelp fra Jørn Christensen, som han hadde spilt sammen med i Mercury Motors. Fem år senere dro Vestaby og Christensen til Danmark og Sverige for å spille inn With a Little Help From Myself. Per Vestaby spiller også i bandet Young Neils med Lars Lillo-Stenberg, Jørn Christensen og Palle Krüger. I 2003 ble Vestaby og Christensen med i CC Cowboys.
Som en kuriositet kan det nevnes at Vestaby hadde en liten finger med i suksessfilmen Flåklypa Grand Prix. Han er nemlig kreditert som kameraassistent.
Bajmak
Bajmak (russisk: Баймак) er en by i Republikken Basjkortostan i Russland. Byen ligger ved elva Tanalyk (i elva Urals nedbørfelt), 300 km sørøst for Ufa. Innbyggertall: 17 223 (folketelling 2002), 15 976 (folketelling 1989).
Boa Vista das Missões
Boa Vista das Missões er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
MLK
MLK kan referere til
Louis Jacoby
Han har blitt tildelt Prøysenprisen og Herman Wildenweys poesipris, Vestfold fylkes kulturpris og er kåret til Årets Ølhund. Hans vise Hverdag er kåret til en av Norges nasjonalviser. Har vunnet Nitimens sommervisekonkurranse i 1995 (sammen med Lars Martin Myhre) med En sommer er aldri over. Jacoby har utgitt Den store ølviseboka, drammeviseboka Skål på norsk og flere plater, blant annet Hverdag og Noen & Ingen og Ølviser fra en fyllepenn. Han var fast huspoet i programposten Wesenstund i TVNorge (1994–1999). I mange uker lå han på Norsktoppen med Vise ved vindens enger. Noen & ingen lå ti uker på Norsktoppen i 2003, derav to førsteplasser. I 2008 kom han med CD-en Puslespill.
I 2013 kom CD-en Måneskinn. Høsten 2016 kom hans skjærgårdskalender med fotos fra skjærgården og med QR-koder slik at man kan lytte til de tilhørende sangene og videoene. I 2018 utga han CD'en «Litt gammal».
Han har også gitt ut kåseribøkene Min Erotiske hund, Min Beduggede vinklubb, Om å spise østers samt Den muntre venteværelseboka.
Jacoby er oppvokst i bydelen Torstrand i Larvik og har i mange år vært bosatt i Ula i Vestfold. Han er sønn av forfatteren Arnold Jacoby.
Poesiparken
Louis Jacoby var initiatvitaker til prosjektet Poesiparken, en visjon som gikk ut på å plassere dikt og sitater bl.a. hugget inn i larvikitt rundt om i Larvik by. I dag er det nesten 100 installasjoner i byen, diktstier og en kjærlighetstunnel med vakre kjærlighetsdikt. Det arrangeres egne poesivandringer i regi av Poesiparkens Venner. Parken er dannet i akser Fra sentrum ned til Fritzøe Brygge og Hammerdalen, langs strandpromenaden til Tollerodden og helt ut til Revstien ved Lågens munning
Norsk kulturråd bevilget i første omgang 150 000 kroner til Poesiparken i Larvik. Siden er det stort sett det lokale næringslivet som har finansiert det hele. I 2018 bidro kommunen med 900 000 over en fireårsperiode. Vestfold fylke initierte i 2014 Larvik som Norges Poesihovedstad. Poesiparken har fått en søsterpark i Fredrikshavn under samme logo.
Diskografi
Sanger med Louis Jacoby finnes også på følgende albumer
Jean Nicot
Jean Nicot, sieur de Villemain  (født 1530 i Nîmes i Frankrike, død 4. mai, 1600 i Paris), var en fransk diplomat og vitenskapsmann. Han var også fransk ambassadør i Lisboa, Portugal fra 1559 til 1561.
Biografi
Nicot var 29 år gammel i 1559 da han ble sendt fra Frankrike til Portugal for å forhandle frem ekteskapet mellom seks år gamle prinsesse Marguerite de Valois og den fem år gamle kong Sebastian av Portugal.
Da Nicot kom hjem til Frankrike, brakte han tobakksplanter med seg. Han introduserte planten for det franske hoff. Dronningmoren Catherine de Medici ble umiddelbart tobakktilhenger. Planten ble også en umiddelbar suksess hos den øverste munken av Malta, som delte tobakken villig med alle sine munker. Snart brukte fiffen i Paris planten hyppig, noe som gjorde nikotin til en luksusvare.
I begynnelsen gikk planten under navnet nicotina, men senere har navnet nikotin først og fremst blitt gjeldende for selve ingrediensen nikotin i planten.
Tobakksplanten, Nicotiana tabacum, som også er en blomstrende hageplante, er oppkalt etter Jean Nicot.
Nicot utga også en av de første franske ordbøker Thresor de la langue françoyse tant ancienne que moderne (utgitt første gang i 1606).
Viktige utgivelser
Nicot utgav en medisinsk brosjyre om tobakkens helsemessige effekter i 1565. Den engelske oversettelsen, Joyful News Our Newe Founde Worlde, listet opp en lang rekke sykdommer som han mente tobakken kurerte. Det burde ha vært nevnt at uhygieniske forhold i det 16. århundre medførte at de fleste mennesker var bærere av parasitter og andre virus. Før oppdagelsen av antibiotika behandlet vestens leger infeksjoner ved å gi nok motgift til å drepe infeksjonen, men uten at det var nok til å drepe smittekilden. I tillegg levde ikke folk lenge nok til å bekymre seg for kreft forårsaket av nikotin. Derfor er det sannsynlig å tro at tobakken representerte en helsemessig gevinst for en typisk europeer på 1500-tallet.
Nordlysun
Nordlysun er et musikkalbum med Birgitte Grimstad, utgitt i 1972.
Wiens undergrunnsbane
Wiens undergrunnsbane (Wien U-bahn) er en undergrunnsbane i Wien i Østerrike. Det består av fem linjer. Undergrunnsbanen har mer enn 1,3 millioner passasjerer hver dag. Den første delen av dagens undergrunnsbane åpnet 8. mai 1976. Pr. 2010 består systemet av 5 linjer med 104 stasjoner fordelt på 78,4 km med spor.
Trongsundet
Trongsundet er ei grend i Framverran i Mosvik i Inderøy kommune, Trøndelag. Grenda ligger nordvest i kommunen, vendt mot Verrasundet. Bygda har gårdsbruk og hyttefelt. Næring er jord- og skogbruk.
Tudorrose
Tudorrosen er et symbol som ble brukt av huset Tudor etter at Henry Tudor hadde tatt makten i England. Den var en kombinasjon mellom huset Lancasters kjennetegn, den røde rosen, og huset Yorks hvite rose. Tudorrosen symboliserte både slutten på rosekrigene og unionen mellom de to herskerslektene (dynastiene) gjennom ekteskapet mellom Henry og Elizabeth av York.
Tudorrosen blir stilisert som en heraldisk rose og i våpenskjold blir den gjengitt som enten hvit eller sølv rose på rød bunn, eller rød rose på hvit eller sølv bunn.
Boa Vista do Buricá
Boa Vista do Buricá er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
12 nye viser
12 nye viser er et musikkalbum med Birgitte Grimstad, utgitt i 1973. Det inneholder samme svenske viser som det svenske albumet 12 nya visor (1972) med Lena Andersson, i dansk oversettelse af Poul Sørensen (pseudonym Poeten).
Kinn (andre betydninger)
Kinn kan referere til:
Jorunn Strand Vestbø
Jorunn Strand Vestbø (født 16. juli 1945) var ordfører i Finnøy i Rogaland for Senterpartiet i fire perioder fra 1991 til 2007. I tillegg var hun medlem av kommunestyret i to perioder før dette. Jorunn Strand Vestbø var elev ved Stavanger katedralskole. Vestbø som er adjunkt av yrke satt som varaordfører i Finnøy før hun overtok som ordfører.
Giplingøya dyrefredningsområde
Giplingøya dyrefredningsområde er et fuglefredningsområde i Beitstadfjorden utenfor Framverran i Inderøy kommune i Trøndelag. Området ble vedtatt vernet i 2003 «for å ta vare på et viktig leveområde for sjøfugl i en region med stor menneskelig aktivitet». Halvparten av verneområdet er øya, den andre halvparten er sjøen rundt.
Øya ligger 600 meter fra land, og er preget av beiting av husdyr. Den er et viktig hekkeområde for ærfugl og fiskemåse, og det er ferdselsforbud i hekkesesongen.
Kosmisk avstandsstige
Den kosmiske avstandsstigen er innen astronomien resultatet av metoder som astronomer bruker for å bestemme avstanden til mer fjerntliggende astronomiske objekter.
Analogien med stigen har kommet på grunn av at de astronomiske avstandene varierer fra solsystemet og dets nærhet til objekter som ligger milliarder av lysår unna, og at noen målestokk som klarer hele den skalaen uten større målefeil ikke finnes. Det mangler måter å gjøre direkte målinger annet over forholdsvis små avstander, men det finnes ulike indirekte metoder å måle avstanden til mer fjerntliggende objekter. Disse må imidlertid kalibreres mot objekter på mindre avstand, der dette er kjent. På den måten bygges en brukbar avstandsskala – avstandsstige suksessivt opp av stegpinner som får informasjon fra nærmeste foregående på lavere nivå.
I bunn av skalaen finnes den astronomiske enheten (AE). Flere av de øvrige nødvendige stegnene går ut på å bruke såkalte «standardlyskilder».
Noen av de suksessive stegne mot større avstander er:
På lengre avstander, tilsvarende rødforskyvning støre enn z= 0,1, kompliseres bildet av at ulike kosmologiske korreksjoner må utføres.
Gudmund Holmen
Gudmund Nikolai Holmen (født 2. februar 1949) er tidligere ordfører (Ap) i Sokndal, Rogaland.
Han har bakgrunn som lærer ved Sokndal skole. Han har også skrevet boka Sakse. Boka handler om hjemstedet Sokndal og gården hans på Eik.
Belebej
Belebej (russisk: Белебе́й) er en by i Republikken Basjkortostan i Russland. Byen ligger 150 km sørvest for Ufa. Innbyggertall: 60 928 (folketelling 2002).
Sydslesvig
Sydslesvig (på dansk) eller Landesteil Schleswig, i dagligtale gjerne bare Schleswig og eventuelt Südschleswig primært i historisk kontekst (på tysk) er et tysk landområde mellom Eider og den dansk-tyske grensa i delstaten Schleswig-Holstein og Lauenborg. Regionens største by er Flensburg (på dansk Flensborg). Ved vestkysten ligger Nordfrisland, ved østkysten Angeln (Angel) og Schwansen (Svans).
Hertugdømmet Slesvig (Sønderjylland) var inntil 1864 et dansk len i det danske monarkiet (personalunion). Etter den Andre slesvigske krig ble Slesvig sammen med Holstein og Lauenborg innlemmet i Preussen. Etter en folkeavstemning i 1920 ble Nordslesvig gjenforent med Danmark, Sydslesvig forble tysk. I Sydslesvig bor det i dag en dansktalende minoritet med omtrent 50 000 medlemmer. Mindretallet har sine egne skoler, biblioteker, kirker og så videre. De snakker en egen form av riksdansk som kalles sydslesvigsk. Enkelte snakker stadig den gamle sønderjyske dialekten. De har også en egen avis, Flensborg Avis, og et baseballag som spiller i den danske baseballserien har treningsfelt på Mikkelberg ved Husum.
Vi skal ikkje sova bort sumarnatta
Teksten var Lygres best kjente dikt, «Vi skal ikkje sova». Hun skrev det da hun var innlagt på Luster sanatorium for tuberkulose og var omgitt av døende mennesker.
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1976 – 10000 meter herrer
10 000 meter herrer var en øvelse i hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1976 og ble avholdt på Olympia Eisstadion i Innsbruck, Østerrike den 14. februar 1976.
Rekorder
Dette var gjeldende verdens og olympisk rekord før Vinter-OL i 1976:
Følgende nye verdensrekorder og olympiske rekorder ble satt under konkurransen:
Grunnkretser i Ål kommune
Grunnkretser i Ål kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Ål kommune, Buskerud, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Boa Vista do Cadeado
Boa Vista do Cadeado er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Ord over grind
Ord over grind er et dikt av den norske forfatteren Halldis Moren Vesaas (1907–1995). Det ble skrevet i 1955 og drøfter forholdet mellom nærhet og avstand mellom venner og i parforhold. Ord over grind er et av forfatterens mest siterte dikt, og det ble valgt som tittel på en samling av diktene hennes som ble utgitt av Den norske Bokklubbens Lyrikklubb i 1965. Hun skriver selv i forordet til Ord over grind, utvalgte dikt at
Diktet er blitt tonesatt flere ganger, blant annet av Tore Haraldsen, Terje Eliassen, Eva Holm Foosnæs, Tone Hulbækmo og Gisle Kverndokk. Det har dessuten blitt framført og innspilt av visesangere som Lars Klevstrand og Birgitte Grimstad og andre. Vinteren 1985 og 1991 oppførte Riksteatret Ord over grind, en forestilling med tekster av og om dikterparet Halldis Moren Vesaas og Tarjei Vesaas. I 1997 satte Rogaland teater opp Ord over grind : eit portrett av Halldis Moren Vesaas' liv og dikting framført av Mette Arnstad.
Musikkalbum
Ord over grind er også tittelen på et musikkalbum med Birgitte Grimstad, utgitt i 1977.
Olsenbanden og Dynamitt-Harry mot nye høyder
Olsenbanden og Dynamitt-Harry mot nye høyder er den tiende filmen i den norske serien om Olsenbanden. Filmen hadde premiere 7. september 1979 og er regissert av Knut Bohwim. Dette er et norsk originalmanus, som inneholder detaljer fra den danske filmen, Olsen-banden går i krig.
Handling
Når Egon (Arve Opsahl) slippes ut av Botsen har han ingen plan. Han slapp ut to dager før advokat Bakke skulle forflyttes fra Ullersmo landsfengsel til Botsfengselet. Dette var også samme dag som Statsråd Valle hadde bursdag. Så da fikk skurkene amnesti. Men Benny (Sverre Holm) hadde en plan, og siden Egon ikke hadde noen plan, så kunne de bruke planen hans. Men Kjell (Carsten Byhring) ville ikke være med. Valborg (Aud Schønemann) tillot ham ikke å gjøre det. Men de klarte å overtale ham med litt humør. Men Benny skulle være litt uvenn med ham, fortsatt da.
De skulle dra til Holmenkollen for å rane et pengeskap, et Franz Jäger Berlin 1944. Det var hopprenn, så ingen holdt vakt over pengene under Kongesangen og Nationalsangen. Men Egon ble irritert da han så at Benny hadde lært seg å åpne Franz Jäger-skap, for han ville være den eneste som kunne gjøre dette. Derfor valgte han å avslørte dem, og da Benny og Kjell stakk av, så ble Egon værende, for han ønsket seg tilbake i fengsel. Imens hadde kriminalsjefen (Jørn Ording) gitt Hermansen (Sverre Wilberg) tilbake jobben som kriminalbetjent. Nå var det slutt på hestepolitiet. Men det var en grunn til at akkurat Hermansen fikk tilbake jobben. Kriminalsjefen planla med kriminalassistent Holm (Øivind Blunck) at saken ikke burde oppklares. Så der var Hermansen et vitne.
Når Egon slippes ut av Botsen igjen har han en plan. Men Benny vil ikke være med. Det var hans hevn. Men Valborg er streng nok til å lure ham til det. Og denne gangen dreier det seg om Oljedirektoratets arkiv. Brock Larsen (Arne Aas) som jobber på SAS Hotellet Radisson Blu Scandinavia Hotell, vil selge planene til noen tyskere. For dette skal Brock Larsen få 100 millioner tyske mark. Hvis Olsenbanden gjør kuppet for ham får de 10%. (Altså 10 millioner tyske mark).
Austrian Golf Open
Austrian Golf Open er en golfturnering på Europatouren. Den har som følge av flittige sponsorbytter hatt en rekke navn siden opprettelsen. Turneringen ble spilt første gang i 1990 og var del av Europatouren i syv år før den ble flyttet ned til Challenge-touren i perioden 1997 til 2005, fulgt av en skarp nedskjæring i premiepenger. I 2006-sesongen var turneringen tilbake på Europatouren.
Ariadne
Ariadne ble særlig tilbedt på Naxos, Delos, Kypros og i Athen. Italienerne kalte deres sammenlignbare gudinne Libera og de italienske poeter assosierte henne med den minoisk-greske Ariadne.
Kong Minos og solguden Helios' datter, dronning Pasifaë av Kreta, hadde sammen døtrene Ariadne, Fedra (Racines Phèdre) og sønnen Androgeos, som ble drept av kong Aigevs av Athen. Gjennom sin mor var Ariadne halvsøster av Minotauros.
Ariadnenøstet
Av athenerne krever Minos – til bot for drapet av Aigevs – syv unge menn, og syv jomfruer hvert niende år, som offer til Minotauros. Et av ofrene er Thesevs, som et år i feiringen kommer med et offerskip til Kreta. Som den med høyest byrd, krever han sin rett til å bli ofret først. Ved hjelp av døtrene Ariadne og Faidra, som imponeres av den brave helt, samtykker kong Minos i kravet.
Ariadne forelsker seg i Thesevs ved første blikk, hjelper ham ved å snike til ham et magisk sverd, og binder dermed et garnnøste rundt hans hånd, slik at han kan finne veien ut av Minotaurus' labyrint. Han lover at hvis han mestrer å drepe udyret, skal han ta henne med seg til Athen og gjøre henne til dronning.
Med kløktig heltemot dreper Thesevs Minotauros, og finner veien tilbake ved hjelp av Ariadnes tråd.
Vel ute av labyrinten, sniker Thessevs seg ned til skipet der ofrene og Ariadne venter. Til tross for bronsekjempen Talos' iherdige forsøk på å stoppe dem, klarer de å unnslippe, og legger med god bør av gårde mot Athen. På veien stopper de på øya Naxos. Thesevs finner Ariadne trøttende, og mens hun sover seiler de av gårde og lar henne bli.
Ariadnes skjebne
Om Ariadnes skjebne etter sviket berettes flere historier. Ifølge Homer blir hun straffet av Artemis med døden, men hos Hesiod og i de fleste andre sagn, forlot han henne sovende på Naxos, der vinguden Dionysos tar henne til ektemake. En myte forteller at Zevs gir Ariadne udødelighet, og at Dionysos setter hennes brudekrone, Corona Borealis, blant stjernene. Ariadne gav ham flere barn, blant annet Oenopion, som er den første han lærer bort kunsten å lage vin til.
Ariadne er trofast mot Dionysos, men hun blir senere drept av Perseus på Argor. Et mesopotamisk sagn forteller at hun hengte seg i et tre, som med Erigon og hengningen av Artemis i Kondylea. Dionysos stiger imidlertidid ned til Hades og bringer henne og hans mor Semele tilbake. Senere slutter de seg til gudene på Olympen.
Ifølge noen lærde var det to Ariadner. Den første var kona til Dionysos som ble slått ihjel av Perseus, som senere gjenoppsto ved hjelp av gudene fra Hades, og den andre, som levde to generasjoner senere, var Thesevs' elskede. Men grunnlaget er neppe er beviselig.
Noen lærde tror, på grunn av assosiasjoner med tråder og vind, at hun er en vevegudinne – som Arakhne – og støtter påstanden om myten om den hengte nymfe.
Andre betydninger
Richard Strauss skrev operaen Ariadne auf Naxos i 1912. Nær femti operaer om Ariadne eksisterer, av for eksempel Monteverdi, Händel, Massenet, Milhaud, Martinudot, med flere.
Raketten Ariane er oppkalt etter gudinnen Ariadne. Ariadne er også navnet på en sommerfugl-slekt i gruppen Biblidinae.
Boa Vista do Incra
Boa Vista do Incra er en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil.
Olsenbanden gir seg aldri
Olsenbanden gir seg aldri er den ellevte filmen i den norske serien om Olsenbanden. Filmen hadde premiere 28. august 1981, og er regissert av Knut Bohwim.
Handling
Når Egon Olsen (Arve Opsahl) slippes ut av botsen er ikke Kjell Jensen (Carsten Byhring) der for å ønske han velkommen ut av fengselet. Men Benny Fransen (Sverre Holm) er der. Han forklarer at Kjell ikke fikk lov av Valborg (Aud Schønemann) til å komme. Kjell og Valborg hadde flyttet. Det gamle huset dens ble revet. Så fikk de et ennå finere hus. Men nå skulle de gjøre huset ekstra fint. Siden søstera til Valborg/Olga skulle få barn. Og Kjell skulle få bli gudfar. Men når Egon forklarte Valborg at de ikke skulle stjele. Bare låne, fikk Kjell lov til å være med på planen. Egon delte celle med Brock Larsen. Han forklarte Egon at man kan tjene penger på å eie et firma. Olsenbanden skulle ta over Steen & Strøm. Det nest største norske kjøpesenteret. Men Egon tvilte på at Hallandsen (Ivar Nørve), fra Børsen, skulle gi Olsenbanden Steen & Strøm gratis. Så derfor skal de gi dem et regnskap fra firma, EMCA. Og det regnskapet eide holdningselvskapet, TeamFinans. Så det eneste som var ulovlig i denne saken er å stjele regnskapet.
Planen lykkes. Olsenbanden drar til Børsen. Hallandsen ble imponert. Men når han gikk inn å spurte sjefen sin/Bang-Johannessen (Per Lillo Stenberg). Han ville ha regnskapet, men han ventet at Egon ville ha noe som en napoleonskakefabrikk. Så nå lurte han Olsenbanden til å tro at de skulle gi dem Steen & Strøm snart, men istedenfor la de ned butikken. Men nå skulle Olsenbanden ta hevn.
Sør-Dakota
Sør-Dakota (engelsk: South Dakota) er en delstat i Midtvesten i USA. Den grenser til Nord-Dakota i nord, Minnesota i øst, Iowa i sørøst, Nebraska i sør, Wyoming i vest og Montana i nordvest. Sør-Dakota er med cirka 200 000 km² den 17. største av USAs delstater etter areal, men blant de tynnest befolkede med sine 886 000 innbyggere (2020). Hovedstaden i Sør-Dakota er Pierre, mens den største byen er Sioux Falls.
Canonbury stasjon
Canonbury stasjon er en jernbanestasjon i Islington i det nordlige London. Den ligger på North London-linjen, og alle tog fra stasjonen drives av London Overground. Stasjonen ligger i Londons kollektivsone 2.
Sør-Dakota
Sør-Dakota er delt topografisk og kulturelt av elven Missouri. Delstaten har et typisk innlandsklima. Mesteparten av befolkningen bor i den østlige halvdelen av delstaten, der det fruktbare jordsmonnet blir utnyttet til å dyrke i første rekke hvete, mais og soyabønner. I den vestlige halvdelen er landbruket dominert av store kvegfarmer. Sør-Dakota har en av de største kjøttproduksjonene i USA. I vest har også turisme og forsvarets aktivitet stor betydning. Store turistattraksjoner er skulpturene i Mount Rushmore i Black Hills, verneområdene Badlands, Wind Cave og Custer og den gamle gullgraverlandsbyen Deadwood.
Sør-Dakota har det offisielle kallenavnet Mount Rushmore State. Noen andre kallenavn er Coyote State, Sunshine State, Blizzard State og Artesian State, som henspiller på prærieulver, solskinn, snøstormer og artesiske brønner.
Canonbury stasjon
Tog fra stasjonen går vestover til Richmond upon Thames via Highbury, Camden Town og Willesden, og østover til Stratford via Hackney. Det er normalt fire avganger i timen hver vei, og stasjonen betjener først og fremst pendlere.
Sør-Dakota
Naturgeografi
Sør-Dakota ligger nord i det sentrale USA, og regnes som en del av Midtvesten av United States Census Bureau. Delstaten regnes også til De store slettene (Great Plains). Når det gjelder topografi, næringsveier og kultur, så har den vestlige delen av Sør-Dakota mer til felles med det vestlige USA enn med Midtvesten. Sør-Dakota har et samlet flateinnhold på cirka 199 730 km², noe som gjør den til USAs 17. største delstat.
Black Elk Peak (2 208 moh.) er det høyeste punktet i delstaten, mens innsjøen Big Stone (294 moh.), som er resten av et gammelt elveløp, danner det laveste. Sør-Dakota grenser til Nord-Dakota i nord, Minnesota i øst, Iowa i sørøst, Nebraska i sør, Wyoming i vest og Montana i nordvest. USAs geografiske sentrum ligger 27 km vest for Castle Rock i Butte County. Nord-Amerikas utilgjengelighetspol ligger mellom Allen og Kyle, 1 648 km fra nærmeste kyst.
Missouri er delstatens største og lengste elv. Blant andre større elver i Sør-Dakota er Cheyenne, James, Big Sioux og White River. Det østlige Sør-Dakota har mange naturlige innsjøer, hvorav de fleste ble dannet under perioder med bredannelser. I tillegg danner oppdemninger av Missouri fire større reservoarer: Oahesjøen (av Oahedemningen), Sharpesjøen (av Big Bend-demningen), Francis Case-sjøen (av Fort Randall-demningen) og Lewis og Clark-sjøen (av Gavins Point-demningen).
Landskap og geologi
Generelt kan Sør-Dakota deles inn i tre landskap: Det østlige Sør-Dakota, det vestlige Sør-Dakota og Black Hills. Skillet mellom øst og vest går ved elven Missouri. Topografien i Black Hills, som lenge ble holdt for å være hellig av indianerne, er så forskjellig fra resten av det vestlige Sør-Dakota at området ofte regnes for seg selv. Når Black Hills regnes sammen med resten av det vestlige Sør-Dakota, kalles de to landskapene vest og øst for Missouri ofte for «West River» og «East River».
Det østlige Sør-Dakota har generelt mer nedbør og lavereliggende terreng enn den vestlige delen av delstaten. Noen mindre og egenartede landskap innenfor dette området er Coteau des Prairies, Dissected Till Plains og James River Valley. Coteau des Prairies er et platå som avgrenses i øst av dalføret langs elven Minnesota og i vest av nedbørsfeltet til elven James (også kalt Dakota). Nedbørsfeltet til elven James er for det meste et lavtliggende, flatt og sterkt erodert landskap som krysser delstaten fra nord til sør. Dissected Till Plains er et landskap med rolige åser og svært fruktbart jordsmonn som dekker store deler av nabostatene Iowa og Nebraska, og strekker seg inn i den sørøstligste delen av Sør-Dakota. Over det meste av det østlige Sør-Dakota finnes løsmasser som ble avsatt i løpet av pleistocentiden. Dette er de yngste berg- og sedimentlagene i delstaten, dannet av en rekke istider med bredannelser, som ellers har etterlatt seg mange morener.
De store slettene dekker mesteparten av det vestlige Sør-Dakota. Vest for elven Missouri blir landskapet mer ulendt og tørrere med bratte åser, sletter, raviner og små platåfjell, såkalte butter. I sør, øst for Black Hills, ligger Badlands med skarpt eroderte platåfjell, pinnakler og spir, blandet med en stor blandingsgressprærie. Geologien i dette området er skapt av erosjon fra Black Hills, en stor, grunn sjø som en gang dekket området, og vulkansk materiale.
Black Hills ligger sørvest i Sør-Dakota og strekker seg inn i nabostaten Wyoming. Denne forholdsvis lave fjellkjeden dekker et område på 16 000 km² med fjell som stiger med mellom 600 og 1 200 m. Det høyeste fjellet i Black Hills er Black Elk Peak (2 207 moh.), som er det høyeste punktet i Sør-Dakota og det høyeste i USA øst for Rocky Mountains. De indre delene av Black Hills ble dannet allerede i prekambrium, noe som gjør dem til de eldste berglagene i delstaten. De ytre delene ble dannet i paleozoisk tid. I dette området finnes bergarter som kalkstein, som ble avsatt her mens området lå ved randen av en oldtidsinnsjø.
Økologi
Ettersom Black Hills har et høyereliggende terreng og større nedbør, er økologien der vesensforskjellig fra prærien. Fjellene er dekket av tett furuskog, som gullfuru, vrifuru og grantrær. I Black Hills finnes pattedyr som hjort, wapiti, tykkhornsau, snøgeit, amerikansk mår og puma, mens bekkene og innsjøene er habitat for flere ørretslag.