cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sobradinho-demningen
Sobradinho-demningen er en demning og et vannkraftverk i elven São Francisco i det østre Brasil. Ved demningen ligger byen Sobradinho. Installert kapasitet etter utbyggingen i 1979 var 1 050 MW totalt fordelt på seks turbiner. Arbeidet startet i 1973. Dette er det minste av fem store kraftverk i São Francisco-elva, og ligger i delstaten Bahia. Reservoaret som dannes av oppdemmingen er det 12. største i verden, med 4 124 km² og 34,1 km³ vannvolum. Innsjøens lengde er 320 km, og største dybde 30 meter. Demningen er 41 meter høy, og totalt 12,5 kilometer lang. Demningen har en sluse som er 120 meter lang og 17 meter bred, med plass til å sikre betydelig godstransport videre oppover elven.
Hærens skole for rekrutt- og fagutdanning
Utdanning på rekruttskolen
Noe av det som læres er blant annet:
Svein Finnerud
Svein Finnerud (født 2. september 1945 i Oslo, død 22. juni 2000) var en norsk jazzmusiker (piano), maler og grafiker.
Finnerud studerte under Chrix Dahl på Statens håndverks- og kunstindustriskole (1967–72) og har hatt flere utstillinger, samt vært innkjøpt av Nasjonalgalleriet. Han ble kjent i jazzkretser på 60-tallet, først som medaljør i NM i jazz (1963), som del av Knut Audums orkester, der han spilte med gitarist og bassist Bjørnar Andresen. Med Andresen og Espen Rud trommer etablerte han frijazz-bandet Finnerud Trio (1967-74), som med sitt Paul Bley-inspirerte musikkuttrykk frekventerte også utenlandske jazzfestivaler, blant annet i Warszawa (1970). De ga ut S.F.Trio (Norsk jazzforum, 1969), Plastic sun (1970, Odin Records 1993) og Thoughts (1974/1985), og ble kjent for sitt flermediale kunstuttrykk med jazz og billedkunst, blant annet i samarbeid med Peter Opsvik og Carl Magnus Neumann, samt Henie-Onstad kunstsenter. Til dikt av Trond Botnen spilte trioen inn Multimal (Polydor, 1971). De medvirket også i eksperimentelle verker av Ketil Bjørnstad. På 90-tallet ga trioen ut Travel Pillow med Svein Christiansen som erstatning på trommer (fra 1992), samt spilte på Kongsberg Jazzfestival med Close Erase (1997). Selv ga Finnerud ut Sounds and sights (Resonant Music, 2000), med bidrag fra Jon Eberson gitar, Terje Gewelt bass, Svein Christiansen trommer og Nils Petter Molvær trompet, samt sønnen Bendik Finnerud på piano. Utgivelsen Egne hoder av Bjørnar Andresen/Paal Nilssen-Love (BP Records, 2000) har flere innslag fra, samt dedikasjoner til, Finnerud. Videre finner man komposisjonen Ida Lupino, av den amerikanske komponisten Carla Bley beverdiget en plass på Turning pages: Jazz in Norway 1960-70 (Norsk jazzarkiv, 2001).
Sobradinho-demningen
Det har vært protester mot utbyggingen, som gir en oversvømming av 4.124 km² og fører til flytting av minst 70.000 personer. I 2008 ble anlegget midlertidig okkupert av protesterende mennesker.
Taran og den sorte gryte
Taran er den første Disney-filmen hvor man kombinerte tradisjonell håndtegnet animasjon med dataanimasjon (CGI). Den var den dyreste animasjonsfilmen som hadde vært laget til da.
Psykosyntese
Psykosyntese er en retning innenfor transpersonlig psykologi som ble formulert og utviklet av den italienske psykiateren Roberto Assagioli (1888–1974). Karakteristisk for psykosyntesen er fokus på ikke kun det ubevisstes lavere, men også dets midtre og høyere dimensjoner, utvikling av en rikt differensiert vilje og forening av eksistensielle motsetninger i stadig mer omfattende synteser.
Assagioli utviklet tidlig en praktisk metodikk med teknikker for å arbeide med «delpersonligheter», dvs. tydeliggjøring av ens ulike personlige sider, for å komme nærmere og utvikle menneskets eksistensielle kjerne. Han brøt også ny mark ved å bruke indre fantasireiser eller guidede meditasjoner i utforskingen av det ubevisste. Framhevingen av viljens betydning og dens utvikling i kraft av sterk, dyktig, god og universell vilje, brøt sterkt med klassisk psykoanalyse og utgjorde grunnlaget for ett av Assagiolis hovedverk, The Act of Will. Hans andre hovedverk på engelsk er Psychosynthesis, samt den posthume Transpersonal Development.
Taran og den sorte gryte
Filmen ble en publikumsmessig skuffelse for Disney-selskapet.
Psykosyntese
Psykosyntese står for en udogmatisk åndelighet og understreker betydningen av egen øvelse og selvutvikling, ikke minst for terapeutens del. Psykosyntese regnes som en transpersonlig psykologi og har integrert grunnleggende trekk både fra psykoanalyse og eksistensiell og humanistisk psykologi.
Taran og den sorte gryte
Handling
Handlingen er satt til tidlig middelalder og foregår i landet Prydain, et gåtefullt land hvor en ondskapsfull og grusom konge kalt Bukkekongen hersker. Han er besatt etter mer makt og dette kan han få ved å finne en magisk gryte hvor sjelen til en gammel ond konge holdes fanget. Den som har gryten, kan vekke til live en hær av udødelige krigere og med den herske over verden. Hans planer forkludres av unggutten Taran, som har satt seg fore å hindre kongen i å nå sine mål. Til å hjelpe seg har han et magisk sverd, et hundelignende vesen som bærer navnet Gurki, en vakker prinsesse og en synsk gris som kan vise vei til gryten.
Popularitet og økonomo
Taran og den sorte gryte ble Dinsney-selskapets store fiasko. Den innbrakte $23,3 millioner i USA i og havnet på 39. plass over de mest innbringende filmene i 1985.
Produksjonskostnadene er estimert til $44 millioner. Noe som gjorde den til den dyreste animasjonsfilmen som hadde blitt produsert til da. Til sammenligning hadde Disneyskonsernets forrige tegnefilm fra 1981 kostet $12 millioner, noe som var rekord til da.
Produksjonskostnadene og de lave inntektene som filmen gav holdt på å knekke Disney-selskapet økonomisk.
Anmelderne
Den fikk blandet mottakelse av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 55 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den 3,5 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin gav den 2,5 av 4 stjerner.
Dagbladet gav videoversjonen terningkast fire.
Videoutgivelse
Filmen ble nærmest ansett som en skam og ble forsøkt glemt av studioet. Men på slutten av 1990-tallet satte noen entusiaster i gang en kampanje for å få filmen lansert på video. Dette førte frem og den ble utgitt på video i 1998.
Aldersgrense
Filmen fikk 12 års aldergrense i Norge. Ifølge Dagbladet var Statens filmkontroll usikker på om de skulle gi den 12 eller 16 års aldersgrense og dermed ble en forventet premiere ved juletider utsatt på ubestemt tid. I 1989 evaluert filmtilsynet den på nytt og gav 10-årsgrense. Den ble imidlertid aldri satt opp på norske kinoer og ble ikke tilgjengelig for det norske publikum før den ble utgitt på video i 1998.
4. etappe av Giro d’Italia 2022
4. etappe av Giro d’Italia 2022 gikk fra Avola til Etna 10. mai 2022.
Lennard Kämna vant etappen og Juan Pedro López overtok den rosa trøya.
Roskip
Et roskip (av norrønt róðrarskip) er et fartøy (større enn en robåt) der framdriften primært besørges med håndkraft av roere. Det første roskipet vi kjenner til i Nord-Europa er Nydamskipet (funnet i Danmark) fra ca. år 325. Man antar at dette var bestyrket med inntil 15 årepar. Et annet er det norske Kvalsundskipet fra omkring år 700. Dette hadde 10 årepar.
Etter roskipene følger seilskipene tidsmessig, men flere av vikingskipene kan i mange sammenhenger kalles et mellomstadium. Mange av disse typene var nemlig både fullt rigget med årer og mast for seiling. Dette er en skipstype som dukker opp omkring år 800 og utvikler seg primært i Skandinavia gjennom vikingtiden. Først mye senere får man rene seilskuter. Disse bygger imidlertid for en stor del på den teknologien vikingene utviklet.
Vladislav Mustafin
Vladislav Mustafin (født 8. august 1994) er en usbekisk svømmer. Han representerte Usbekistan under Sommer-OL 2016 og deltok i øvelsen 100 meter bryst. Mustafin kom på 34.-plass med tiden 1.01,66 og gikk ikke videre til semifinalene.
Nick McCarthy
Nicholas John McCarthy (født 1974) er en tysk-britisk musiker kjent som gitarist i det skotske bandet Franz Ferdinand.
McCarthy er oppvokst både i England og Tyskland. Etter tiden i Tyskland flyttet han til Glasgow der han omsider møtte Alex Kapranos, og sammen med han og to andre dannet de i 2001 gruppa Franz Ferdinand. Før Franz Ferdinand var han med i ukjente grupper som Kamerakino, Embryo og Scatter. Han forlot gruppa i 2016 for å vie mere tid til familien og gruppa Box Codax, som han var med å danne allerede i 2002.
August Moldestad
August Moldestad (forkortet Aug. Moldestad) (født 19. august 1873, død 7. september 1936 i Bergen) var en norsk ingeniør, skipsreder og idrettsleder fra Bergen.
Karriere
Moldestad studerte ved Bergens Tekniske Skole i 1894. Moldestad fikk i 1898/99 et statsstipendiat for høyere utdanning i Skottland og England, og tok derfra med seg britiske byggetradisjoner inn i sitt eget båtbyggeri, Damsgaards Baatbyggeri og Motorforretning i Bergen. (Senere Strømme verft) Moldestad jobbet som maskin- og skipstegner hos Mjellem & Karlsen fra 1895 til 1898. Fra 1898 til 1900 var han skipstegner hos Sir James Laing i Sunderland i England. Fra 1900 til 1905 var han maskintegner ved Bergen Mekaniske Verksted.
MY Faun
Han stod bak byggingen av MY «Faun», en lystbåt bygget i 1916 for Einar Michelsen, sønnen til statsminister Christian Michelsen. Båten er siden 2005 restaurert og eid av Hardanger og Voss museum ved Hardanger Fartøyvernsenter.
Idrett
Moldestad var styremedlem i Norsk idrætsforbund fra stiftelsen i 1896. Han representerte bergensklubben Norrøna IL
Moldestad stiftet Fana Motorbåtforening, og ble utpekt som formann i 1928. I 1936, samme år som han døde, fikk han foreningens ærestegn: «Den gyldne bensintank»" Per 1936 hadde klubben 25 medlemmer.
Premier League 2009/10
Burnley, Hull City og Portsmouth rykka ned. Portsmouth ble satt under administrasjon og ble trukket ni poeng.
Denis Istomin
Denis Istomin (født 7. september 1986) er en usbeksisk tennisspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i tredje runde i singel.
Premier League 2009/10
Dommere
Select Group-dommere er ei gruppe dommere som i hovedsak dømmer kampene i Premier League, men noen av dommerne dømmer utvalgte kamper i Football League stort sett hver runde. De dømmer også i FA-cupen og Ligacupen. Select Group ble etablert i 2001, da engelske dommere i toppdivisjonen ble profesjonelle.
Mike Riley ble ny dommersjef 1. januar 2010, og legger dermed opp. Det samme har Uriah Rennie og Rob Styles gjort.
Opprykk
De tre dårligste klubbene i Premier League rykket automatisk ned til Championship og de to beste klubbene i Championship rykket automatisk opp til Premier League. Play-off ble spilt der klubbene som kom på tredje, fjerde, femte og sjetteplass i Championship spilte om en plass i Premier League.
Hessen-Center bybanestasjon
Hessen-Center er en stasjon på Frankfurts undergrunnsbane.
Allara
Allara er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene lever i Australia. Slekten omfatter bare én kjent art.
Utbredelse
Arten lever i Australia.
Don't ask, don't tell
«Don't ask, don't tell» (norsk: ikke spør, ikke fortell) er den dagligdagse betegnelsen på en amerikansk militær forskrift som var i kraft fra 1993 til 2010 og gjennomførte Public Law 103–160, kodifisert i 10 U.S.C. Sec. 654. Forskriften forbød diskriminering og krenkelser mot homofile og bifile personer i det amerikanske militæret som holdt sin legning skjult, samtidig som den forbød åpent homofile og biseksuelle personer å tjenestegjøre. Nærmere bestemt forbød forskriften personer som «utviser en tendens til eller intensjon om å delta i homoseksuelle handlinger» fra å tjenestegjøre, med den begrunnelse at deres tilstedeværelse «ville utgjøre en uakseptabel risiko mot den høye moralske standard, gode orden og disiplin og samhold i avdelingene som er essensiell for militær evne». Forskriften var kontroversiell og møtte motstand både fra forkjempere for homofiles og bifiles rettigheter og grupperinger som ønsket å opprettholde det tidligere totalforbudet mot homofile og bifile i forsvaret. «Don’t Ask, Don’t Tell» ble opphevet 20. september 2011, og siden har åpent homofile og bifile personer fritt kunnet tjenestegjøre i det amerikanske forsvaret.
Innføring og opphevelse
Forskriften ble innført som et kompromiss i 1993 av president Bill Clinton, som hadde lovet å tillate alle borgere uansett seksuell orientering å tjenestegjøre åpent i militæret – et brudd med det gjeldende totalforbudet mot alle som ikke var heteroseksuelle. Selve forskriften ble utarbeidet av blant annet Colin Powell. Den ble undertegnet 30. november 1993 og ble opprettholdt av Clintons etterfølger, George W. Bush. Under presidentvalgkampen i 2008 gikk Demokratenes presidentkandidat Barack Obama inn for å fjerne forskriften helt og la åpent homofile og bifile fritt kunne tjenestegjøre i forsvaret. Obama ble valgt til president, men det første forsøket på å fjerne forskriften ble stanset i Senatet i september 2010 etter en filibuster ledet av republikanske John McCain. Et nytt forslag ble fremmet i desember samme år og vedtatt i Representantenes hus med 250 mot 175 stemmer og i Senatet med 65 stemmer mot 31 stemmer. President Obama undertegnet opphevelsen 22. desember 2010, og den trådte i kraft 20. september 2011. Den norsk-amerikanske obersten Margarethe Cammermeyer måtte gå på grunn av sin legning, men fikk tilbake stillingen fordi forskriften ennå ikke var trådt i kraft da hun ble dimittert i 1992.
Harvey Milk er en av tjenestemennene i den amerikanske marinen som ble råket av forbudet mot homofile og bifile i det amerikanske militæret før «don't ask, don't tell» trådte i kraft. Milk tjenestegjorde som løytnant i den amerikanske marinen under Koreakrigen om bord på ubåtredningsskipet USS «Kittiwake» (ASR-13). Han trakk seg fra marinen i 1955 med det som kalles en «avskjed i unåde». Milk trakk seg for ikke å bli stilt for krigsrett som åpen homofil. I 2021 oppkalte den amerikanske marinen skipet USNS «Harvey Milk» (T-A0-206) etter Milk, for å hedre han.
Plaça de Sant Felip Neri
Plaça de Sant Felip Neri er en plass i bydelen Barri Gòtic i distriktet Ciutat Vella i den katalanske byen Barcelona. Den ligger like ved Palau Espicopal, på et sted som var en kirkegård i middelalderen. Plassen er kjent for sin stillhet midt i den ellers travle byen. Den er sirkelforma, og huser kirken Sant Felip Neri, Museo del Calçat (Skomuseet) og en sekskanta fontene.
Kirken Sant Felip Neri ble bygd i 1752. I januar 1938, under den spanske borgerkrigen, ble en bombe sluppet over kirken og drepte 20 barn som søkte tilflukt i den. Man kan fortsatt se spor etter eksplosjonen på kirkens fasade. I 1928 var Antoni Gaudí på vei for å besøke kirken ved Plaça de Sant Felip Neri, da han ble påkjørt av en trikk. Han døde av skadene.
Plassen ble brukt i en scene i filmen Parfymen – Historien om en morder, som er basert på boka «Parfymen» av Patrick Süskind.
5. etappe av Giro d’Italia 2022
5. etappe av Giro d’Italia 2022 gikk fra Catania til Messina 11. mai 2022.
Arnaud Démare vant etappen.
Åsa Waldau
Åsa Maria Waldau (født Jakobsson, 26. oktober 1965 i Örebro i Örebro län i Sverige) er en svensk pastor og sanger, kjent fra den såkalte Knutby-saken. Hun utnevnte seg våren 2000 til å være «Kristi brud» mens hun var pastor i Filadelfiamenigheten i Knutby, som en av seks pastorer. Under rettssakene etter at hennes lillesøster Alexandra Fossmo ble myrdet og sektmedlemmet Daniel Linde skutt og så vidt overlevde, var mediefokuset på Åsa Waldau enormt.
Bakgrunn
Åsa Waldau er datterdatter av Willis Säwe, arvtaker til den store Lewi Pethrus som stiftet den svenske pinsekirken. Selv vokste ikke Waldau opp i noe religiøst hjem, hun ble angivelig frelst som 16-åring på en sommerbibelskole dit en venninne tok henne med. Åsas mor var sterkt kritisk til pinsebevegelsen, og det endte med at datteren kom i fosterhjem. På den tiden skilte foreldrene seg.
Flyteknikeren Per-Arne Waldau var eldstebroder i pinsemenigheten i Knutby, mens hans sønn Patrik var aktiv i ungdomsvirksomheten i Uppsala. En dag i 1992 kom 16 år gamle Patrik hjem med den ti år eldre Åsa Björk, som da lå i skilsmisse og var blitt avsatt som barnepastor i Uppsala. I Knutby-menigheten var flere enige om at hun måtte være «ilden» som skulle komme til dem. Hun var flink å spille piano og hadde sangstemme. Åsas svigerfar tok alltid hennes parti i menigheten og kunne slenge henne over skulderen for å vise andre hvor nært de stod hverandre, noe hans kone skal ha likt mindre godt. Det fulgte uro med Åsa. I Uppsala hadde hun vært barnepastor, men sådde splid mellom foreldre og barn, og orienterte seg mot gutter i pubertetsalderen som hun ofte ble fysisk intim med. Paret giftet seg straks Patrik var 18 år gammel. Han hadde planlagt å bli flytekniker som sin far, men angivelig viste Jesus seg for Åsa og sa at hennes mann skulle bli bilmekaniker i stedet. Og slik ble det. Deretter var Patrik lastebilsjåfør.
Tirsa, «Kristi brud»
I Knutsby-menighetens årsrapport for 1998 stod at de trodde på Guds tiltale «om at en ild skal spre seg fra Knutby, en ild som er kommet til oss på mange ulike måter». Dette ble nå tolket som at ilden hadde vist seg i Åsa Waldaus skikkelse. I mars 1999 da denne årsrapporten forelå, hevdet Åsa å ha hørt av Jesus at hun skulle kjøpe en gullring med syv diamanter. Den kjøpte hun i Gränby og fikk inngravert et bibelord: «Hun som jeg har min lyst i». 29. mars 1999 formaliserte Åsa sin angivelige pakt med Jesus. Bare pastor Helge Fossmo fikk delta i seremonien. Åsa tok selv ringen på. Til Fossmo sa hun at om han rørte henne under seremonien, «kom han til å dø». Deretter gikk hun hjem, men underveis ga Gud henne navnet «Tirsa», hentet fra Høysangen 6,4: «Du er vakker som Tirsa, min elskede.» Åsa Waldau lovet Jesus troskap, og mente at Bibelens ord handlet om henne.
Hun var ikke selv bibelkyndig, og satte Fossmo til å finne bibelord som kunne fastslå at begrepet «Kristi brud» viser til en person. På Fossmo-familiens hytte i Gudbrandsdalen i sommerferien 1999 siterte Fossmo for Åsa Waldau fra Johannes åpenbaring 19,7: «Lammets bryllup er kommet, og hans brud har gjort seg rede» - alternativt tolket som kristendommen, menigheten eller Israel. Men Fossmo sa: «Hvis bruden er et menneske, så må det være deg.» De ble enige om å bare dele dette med hennes mann Patrik som sa: «''Gud har forklart meg at jeg bare skal forvalte deg til Jesus selv tar over. For du er Jesu brud.''» Slik ble Knutsby-menighetens teologi utviklet: Åsa Waldau fikk et innfall som måtte bekreftes av Patrik, og så ble Helge Fossmo satt til å finne passende bibelsitater som underbygget dette.
Enda hun som pastor tjente kr 25.000 i måneden, var Åsa Waldau bare sporadisk å se. Våren 2000, tre måneder etter at Fossmos kone Helene ble funnet død i badekaret under merkelige omstendigheter, hevdet Åsa å motta et budskap fra Jesus som hun skrev ned på 14 sider etter Jesu diktat og kalte «Tirsa-profetien». At Åsas spådom om Guds vilje med Helene (at hun skulle «gå bort») slo til, hadde styrket hennes posisjon i menigheten og hennes selvbilde. Nå ville hun som «Tirsa» leve adskilt, for Jesus mente angivelig at hans utvalgte ikke skulle trenge å arbeide eller bevege seg blant demoner og synd. Hun skulle bare være elsket og hvile i fanget til Jesus, som i «Tirsa-profetien» signerte som «Dodjadid» (hebraisk for «elskede»), og beskrev hvor intenst han lengtet etter å tilfredsstille henne seksuelt. «''Jeg hadde deg i tankene allerede ved verdens skapelse, og jeg har ventet deg helt siden da. Det er deg jeg har valgt blant alle mennesker på jord til å elske høyest.''»
Legen og psykoterapeuten Rigmor Robèrt beskrev Waldaus profetier i Dagens Medicin, der hun hevdet at «Tirsa-profetien» var utløsende for drapshandlingene i menigheten. I Knutby trodde man at verdens undergang ville finne sted den dagen Åsa Waldau feiret bryllup med Jesus. Det kom tidlig i omløp et bilde i menigheten av Jesus, vandrende mot Knutby i motlys, røft kledd i trange jeans og skinnjakke. Det var ikke lenge til; i 2000 mente Knutby-menigheten at det var syv år igjen til verdens ende, og i den tiden var Åsa Waldau fritatt for husarbeid og barnepass, hun skulle bare be og gjøre seg vakker. Hun skulle vinne det svenske kongehuset for Gud, reise verden rundt i eget fly og utbre sitt budskap. De eneste som var rene nok til å bli frelst ved Jesu gjenkomst, var Åsas nærmeste krets.
Våren 2000 ble Åsa Waldau forlatt av sine jordiske menn. Helge Fossmo trakk seg etter sin første kones død unna Waldau som hadde vært hans elskerinne, mens hennes mann Patrik stod i forhold til Fossmos leieboer Maria Nilsson. En dag fortalte Patrik at Gud hadde sagt det var meningen at Åsa skulle «gå hjem», dvs. dø, så hun og Jesus fikk fullbyrde pakten. Resten av menigheten skulle leve videre frem til bryllupet. Snart begynte menigheten å be om at Åsa skulle få «hjemgang» i daglige bønnestunder hjemme hos Kristina og Jonas Kuling. Åsa skulle slippe å vente på sin brudgom i syv år. Slik ville også Patrik bli fri til å gifte seg med Maria. Men i 2000 flyttet ekteparet Susann og Urban Fält til Knutby. Snart het det seg at Jesus ville at Urban skulle fullbyrde det seksuelle forholdet som Jesu stedfortreder. Åsa sammenlignet sine menn med treenigheten, der Urban var den hellige ånd, Patrik var Faderen og Fossmo var Jesus. Urban ble pastor med mottoet «Ingen kommer til himmelen uten gjennom Knutby».
Dagen etter at hans kone Helene ble funnet død i badekaret 18. desember 1999, fikk Helge Fossmo høre av sektmedlemmet Alexander Westman at Gud hadde fortalt ham at Fossmo skulle gifte seg med Åsas 15 år yngre søster Alexandra - som Westman selv var forlovet med. Åsa formidlet dette til søsteren, men advarte Fossmo: «Jeg vil aldri høre at du elsker henne mer enn du elsker meg.» Alexandra var glad over planen, men også hun ble advart om at Fossmo «tilhørte Åsa». 19-åringen fikk nå ansvaret for Fossmos tre morløse barn og husholdningen hans. De giftet seg 25. november 2000.
Svensson hadde høy status hos Åsa, og hadde hedersplassen ved hennes side da Åsa ble kronet som himmelens dronning høsten 2001 (og deretter underskrev som «Dronning Tirsa»). Men i 2003 ble Åsa sint over at Svensson mente det var galt av Åsa å oppmuntre henne til å gifte seg med feil mann. Ekteskapet ble oppløst i mai 2003, men nå hadde Åsa ombestemt seg, og følte i ånden at det ble feil om Fossmo og Svensson fikk gifte seg.
I løpet av 2003 ble Svensson helt utfrosset av menigheten og fikk bare støtte fra Fossmo. Tankene hennes sirklet rundt hvordan Gud motsa seg selv i Bibelen: «Du skal ikke slå i hjel» men også: «drap har sin tid». I Fjerde Mosebok 25,7-8 fortelles om Pinhas, Arons sønnesønn, at da han så en israelitt gå inn på et soverom med en midjanittisk kvinne, grep Pinhas et spyd, fulgte etter «''og stakk spydet tvers gjennom både israelitten og kvinnen, så det gikk inn i livet på henne. Da stanset pesten som herjet blant israelittene.''» Da måtte det være rett at Pinhas drepte, ettersom det vendte Guds vrede bort.
Siden Åsa var ansett for å være «ett med Jesus» og mislikte Svensson, fikk Svensson for seg at Gud mislikte henne like sterkt. I notatene hennes, fulle av skyld og skam, skrives bokstaven T (for «Tirsa») stadig større og mørkere. Nå begynte Fossmo selv å tvile på Åsa. Hadde Svensson virkelig hatt onde hensikter, burde vel «Kristi brud» merket dette fra starten. Enten måtte Åsa ha tatt feil i starten, eller så tok hun feil nå. Men hun hevdet at det var hennes rett å endre mening når som helst om hva det skulle være, for det gjorde Gud, han motsa også seg selv i Bibelen.
Dagen før Fossmo skulle reise til Hong Kong sammen med sin kone, snek han seg ut for å treffe elskerinnen Anette, gift med Daniel Linde. I stedet ble han oppringt av en vettskremt Alexandra. Noen hadde slått henne med hammer mens hun lå og sov. Svensson forklarte: «Jeg trodde Gud ville hente hjem Alexandra hvis jeg viste lydighet.» Hun mente derfor det holdt med ett slag mot tinningen. I stedet våknet Alexandra. Svensson fikk beskjed om å forlate Knutby straks, men saken ble ikke anmeldt, og Alexandra dro med sin mann til Hong Kong.
Høsten 2003 spurte Åsa pastor Fossmo om han kunne sende sms uten at avsender var synlig. Snart begynte Åsa å sende sms til Fossmo som han da videresendte til Svenssons mobil med skjult avsender. Hun hadde da forbud mot å vise seg i forsamlingen. I denne sårbare tilstanden mottok hun oppfordringer som denne: «Det du vet du må gjøre, sørg for å gjøre det før 25.11.» dvs. Fossmos bryllupsdag. Det kom et anonymt brev til hans kone: «Dette blir deres siste bryllupsdag.» Svensson fikk flere tekstmeldinger med budskapet: «Å hjelpe ham til frihet er din vei til frihet.»
Om morgenen 8. januar 2004 kjørte Fossmo et reisefølge til Arlanda lufthavn: Åsa, hennes elsker Urban, hennes mann Patrik og Patriks elskerinne Maria på tur til London. Det er uvisst om de virkelig dro. I avhørene sa et vitne at Åsa ble i Knutby. Natten etter sendte Fossmo en sms til Svensson om at han sov inne hos sine barn. Hun ringte og sa at hun stod utenfor hos Daniel. Så ringte Samuel Frankner og sa at Daniel var skutt. Fossmo løp dit. Etterpå ble hans kone funnet skutt og drept i sin seng.
Før Fossmo ble pågrepet i slutten av januar, skal Åsa ha tatt hendenes hans og sagt: «Hvis du ytrer et ord om at jeg står bak tekstmeldingene, kommer du til å miste datteren din på samme måte som du mistet Helene.» Han ble skremt, og visste derfor ikke annet å si om tekstmeldingene i retten at han «måtte jo hjelpe Gud litt i gang».
Etter drapsnatten
Etter drapshandlingene i januar 2004 tok mange i Knutby avstand fra menigheten, og folk fra menigheten i kommunale stillinger måtte omplasseres. Men i desember 2005, nesten to år etter mordet på søsteren, ble «Kristi brud» lansert som plateartist. Menigheten drev også Gränsta Spa i Knutby, og ekteparet Kuling hadde produsert Åsa Waldaus CD. Deres datter Linnéa har siden utgitt boken Knutbyflickan der hun forteller om sin oppvekst i menigheten. Hun hadde vært et problembarn frem til familien flyttet til Knutby da hun var fem år. Her falt ting på plass, men med årene fikk hennes mor Kristina høre at hun ville komme til helvete - fordi hun var mer knyttet til sine barn enn til Åsa Waldau. Også datteren ble truet med helvete, om hun ikke ble overlatt til menigheten og Åsa. Deretter ble Kristina utestengt. Selv ble Linnéa Kuling Åsas «datter», men i realiteten oppvartende tjener for Åsas datter. Det var en plikt å adlyde Åsas egne barn. I 2016 kom det for dagen at pastor Urban Fält som var Åsa Waldaus elsker, hadde misbrukt sektmedlemmer slik at Åsa Waldau «fikk fred». Da forlot Linnéa menigheten.
Waldaus to barn Emma og Victor Jacobsson vokste opp i sekten. Victor var 16 år da han fikk vite av sin eldre søster at moren deres var «Kristi brud». Han kjente seg uønsket, siden han ikke lenger forstod sin plass i dette. Som Åsas barn fikk Emma og Victor en lederposisjon: «Vi styrte med dem.» Som voksen angrer han dette og mener hans mor får stå for sine handlinger: «Hun er et menneske som fikk for mye oppmerksomhet, tok for mye plass og gjorde feil.» Emma Jacobsson forteller at hun fikk smykker og gaver av sektmedlemmer fordi de ville holde seg inne med hennes mor. Selv fikk hun bare treffe sin mor på avtalte tider, og hun fikk ikke ha kontakt med sin fars foreldre. Som 13-åring forelsket hun seg i en gutt som kledde seg annerledes enn de andre i menigheten, og hun tok kontakt med ham da sekten ble nedlagt. De har en datter sammen.
El 15
El 15 er en type elektrisk lokomotiv bygget i 6 eksemplarer for NSB i 1967 av svenske ASEA og Thunes mekaniske verksted i Oslo. Forbildet er det rumenske CFR 060 EA som ble levert av svenske NOHAB og ASEA i 1965. Våren 1967 kom de første El 15 til Narvik, der de ble benyttet parvis (2 lok) i malmtogene (ca. 5000 tonn) på Ofot/Malmbanen Kiruna–Narvik frem til høsten 2003. Unntaksvis har lokene også vært å se i persontog, først og fremst i charter- og turisttog på Ofotbanen. I NSB-tiden hadde lokene nr. 15.2191–2196.
I 1967 var El 15 blant verdens sterkeste elektriske lokomotiver.
Ved Straumsnes-ulykken i 1969 ble lok 2196 så ødelagt at det måtte sendes tilbake til Thune i Oslo for gjenoppbygging.
Fra 1. juli 1996 overtok det LKAB-eide selskapet Malmtrafikk AS (MTAS) lokene fra NSB, da gruveselskapet LKAB selv begynte å kjøre malmtogene. Lokene ble omnummerert til nr. 91–96. I 2004 kjøpte det svenske togselskapet Hector Rail de 6 El 15 lokene og ga dem typebetegnelsen 161. Fem av dem ble satt i trafikk, det sjette brukt som reservedelslok. I Norge ble lokene deretter nå blant annet i trafikk for Euroshuttle på strekningen Hallsberg–Halden–Hønefoss, inntil papirproduksjonen ved Follum ble nedlagt. Etter dette har lokene vært å se ved annen tørmmertogskjøring i Norge og Sverige. De var sist i tjeneste for Hector Rail i 2018.
Grenland Rail kjøpte lokene 101, 103-106 i november 2020. Lok 103 er delelok. Betegnelsen hos Grenland Rail er EL 15 101, 104, 105 og 106.
El 15 har seks likestrømsmotorer på tilsammen 5400 kW, veier 132 tonn og starttrekkraften er på 420 KN. Malmtog har spesielle kobbel og lokene har nå fått standardkobbel montert.
Anderlecht
Anderlecht er en av 19 kommuner i vestre del av hovedstadsregionen Brussel i Belgia. Kommunen er mest kjent for fotballklubben RSC Anderlecht og er det mestvinnende laget i belgisk toppdivisjon.
Bydelens befolkning økte særlig utover på 1800-tallet, som skyldes nærheten til den raskt voksende byen Brussel. Særlig interessante bydeler er Het Rad og Moortenbeek fra 1920-årene, som utmerker seg som grønne bydeler.
Et stort innslag (2016) i befolkningen er folk av tyrkisk, marokkansk, arabisk, albansk og afrikansk innvandrerbakgrunn.
Kåre Nordstoga
Kåre Nordstoga (født 18. desember 1954) er en norsk musiker, med orgel som hovedinstrument. Fra 1984 har han virket som domorganist i Oslo domkirke.
Biografi
Familien flyttet fra Sandsvær til Heddal da han var 7 år gammel. På hjemstedet Notodden gikk han i lære hos Harald Aune og Odd Jakob Unhammer; senere gjennomførte han eksamen i kirkemusikk ved Norges musikkhøgskole. Her hadde han Kaare Ørnung som i lærer i klaverspill, og hans orgellærere var Søren Gangfløt, Magne Elvestrand og Bjørn F. Boysen. I 1982 mottok han stipendium fra Léonie Sonnings Musikfond som ga ham mulighet til videre studier hos David Sanger i London. Han debuterte i 1978 i Oslo domkirke der han ble assisterende organist i 1984, underviste en tid ved Norges musikkhøgskole, før han i 1994 ble domorganist på fulltid. Hans interesse for Johann Sebastian Bach avstedkom den kjente serien på 30 lørdagskonserter (1990–1992) og til Bach-jubileet (2000).
Karriere
Kåre Nordstoga samarbeider jevnlig med eliten av norske musikere som f.eks Ole Edvard Antonsen, Arve Tellefsen og Knut Buen. Med sin oppvekst i Telemark har Nordstoga også en forkjærlighet for norsk folkemusikk og har deltatt på rekke plateinnspillinger med norske folkemusikere. For platen Bjølleslåtten (slåttar etter Ola Mosafinn) som han ga ut sammen med Knut Buen og Leif Rygg fikk han Spellemannprisen 1994 i klassen folkemusikk/gammaldans.
Utmerkelser
Han vant Lindemanprisen i 2006. Han har vært nominert til Spellemannprisen 2000 i klassen klassisk musikk for J. S. Bach: Toccata og Fuga og Spellemannprisen 2012 i klassen klassisk for Bach: Concertos And Chorale Preludes.
Kåre Nordstoga blir omtalt som en av de fremste konsertorganistene i Europa.
Han ble i 2016 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavsorden for sin innsats for norsk kirkemusikk.
Drammen rutebilstasjon
Drammen rutebilstasjon var busstasjon for Drammen fra 1969 og fram til 2001, da den ble revet for å gjøre plass til nye Drammen busstasjon.
Historie
Drammen rutebilstasjon ble offisielt åpnet 2. januar 1969, og var den første tiden drevet av busselskapet SH-Busslinjer, fram til et kommunalt selskap overtok i 1978. Rutebilstasjonen rommet ruteopplysning, hittegodskontor, kiosk, butikk, parkeringsplasser (blant annet for Skoger Sparebank) og driftssentralen til busselskapet. Da den ble revet høsten 2001 ble driftssentralen flyttet til bygget ved godsterminalen i Konnerudgata 2D (i dag Griffenfelds gate 20), mens hittegodskontor og ruteopplysning ble flyttet til Drammen stasjon.
Vierranvárri
Vierranvárri er et fjell som er 1711 meter høyt, som ligger vest for Kebnekaise i svensk Lappland. Vierranvárris sider er relativt bratte og består i stor del av løsliggende steinblokker. I øst styrter fjellet bratt ned i Kitteldalen og i vest-sydvest ned i Siŋŋivággi. I nord slutter det ned i Kaffedalen og i sør ned i den mindre dalen mellom Vierranvárri og Tolpagorni.
Fjellvandrere som er på vei mot Kebnekaises sydtopp kan velge å gå den såkalte västra leden, som blant annet passerer over Vierranvárris topp. Langs leden, i området omkring toppen, har forbipasserende vandrere oppført et stort antall røyser av steiner i skiftende størrelser og former.
Atlantic City (film)
Atlantic City er et fransk-canadisk romantisk krimdrama fra 1980 regissert av Louis Malle. Hovedrollene spilles av Burt Lancaster og Susan Sarandon.
Handling
Kansas City på slutten av 1970-tallet er et temmelig loslitt spille- og forlystelsessted som nå er i ferd med og rives ned til fordel for hamburgerkjedenes neonskilt. Her bor Lou, som lever på en falsk illusjon om sin stolte fortid. I samme bygning bor også den vakre Sally (Susan Sarandon) som i motsetning til Lou søker et nytt liv i byen. Men hennes ambisjoner ødelegges når hennes fortid dukker opp med et stjålet parti kokain. Lou ser sin sjanse til endelig å bli den betydningfulle gangsteren han feilaktig har utgitt seg for å være.
Om filmen
Den ble belønnet med Gulløven under filmfestivalen i Venezia.
Zulphis
Zulphis er en slekt av biller som tilhører familien trebukker (Cerambycidae).
Atlantic City (film)
I rollene
(utvalg)
Zulphis
Utseende
En middelsstor, avlang, mørkt brunlig trebukk med lyse lengdestriper på dekkvingene. Antennene er ganske tynne, noe lengre enn kroppen, hvert ledd med lys rot og svart spiss. Pronotum er nesten sylindrisk med en liten tann på hver side. Dekkvingene er jevnbrede, nokså lange, med lyse tegninger. I den fremre delen er det tre lengdestriper på hver dekkvinge, disse står skrått ovenfor hverandre slik at de til sammen danner en "V". Nær spissen er det to gaffeldelte, lyse striper. Beina er middels lange, slanke.
Utbredelse
Artene er endemiske for Madagaskar.
Blakstad (Asker)
Blakstad er et strøk og et delområde i Asker kommune i Viken. Området består av de seks grunnkretsene Blakstadmarka, Blakstad sykehus, Østenstad, Sikta, Gullhella og Kodalen. Blakstad strekker seg fra Blakstadbukta ved Oslofjorden i øst og opp til foten av Vardåsen i vest. I nord grenser Blakstad til delområdet Vettre, og i sør til delområdene Vollen og Heggedal.
Naturlandskap
Ved Blakstadbukta har Askerelva sitt utløp. Her holder også Asker seilforening til. Blakstadbogen, fjordarmen utenfor Blakstadbukta mellom Konglungen og Bjerkøya, er et populært område for seiling og annen vannsport. Området opp langs sørsiden av Askerelva heter fra gammelt av Blakstadmarka. Her går det en blåmerket sti gjennom gammel edelløvskog opp til Bondivann. Korpåsen, helt øverst på Blakstad, var tidligere et populært turområde. Etter at Nordre Gullhella boligfelt ble bygget rundt år 2000, er Vardåsen det nærmeste større utmarksområdet for folk på Blakstad.
Institusjoner
Blakstad har siden begynnelsen av 1900-tallet vært kjent for Blakstad sykehus. I dag er det også andre helse- og omsorgsinstitusjoner i området, som de ulike virksomhetene i Gullhella pleie- og omsorgsdistrikt. Inntaksområdet til barneskolen Blakstad skole faller stort sett sammen med delområdet. Siden Østenstad kirke sto ferdig i 1980, har Blakstad, sammen med Vettre og Vollen, utgjort Østenstad sogn av Asker prosti.
Ole Helgeson Kleiva
Ole Helgeson Kleiva eller Gamle-kleven (født 1815, død 1888) var en spelemann fra Krødsherad i Buskerud.
Gamle-Kleven var regna som en god spelemann alt i unge år. Han lærte spell av Knut Fosslia, Kittil Langebakke og Hans Hagen, også fra Krødsherad, men kom til å bli påvirket av spellet til Gudbrand Skjellerud fra Nes i Hallingdal. Han livnærte seg som skredder. Han drev gard på Sokna, deretter i Krødsherad, og en tid ovenfor Drammen.
Gamle-Kleven var en av de første spelemennene i Norge som fór utenlands, etter Myllarguten. Sammen med et danselag fra Krødsherad turnerte han i Sverige, Danmark og England i 1869 Tradisjonen etter ham gikk videre til sønnen Johan Kleven og deretter til Truls Ørpen.
Ski-VM 2009 – Sprint menn
Mennenes sprint under Ski-VM 2009 ble avholdt i fristil den 24. februar 2009 i Liberec.
Rødbanken
Rødbanken er en monumental bygning i Tromsø sentrum, med adresse Storgata 65. Den ble opprinnelig bygget for Tromsø Sparebank i årene 1910-1915. Bygget brukes i dag som hovedkontor for SpareBank 1 Nord-Norge. Navnet kommer av den karakteristiske rød-oransje fargen som bygget har hatt gjennom hele sin historie.
Bygningen, som ble tegnet i 1909 av arkitekt Henrik Nissen i Kristiania, er i jugendstil, med preg av ny-Louis-seize. Byggearbeidene ble påbegynt av entreprenør Theodor Amundsen i januar 1910. Det første byggetrinnet mot sør, som omfattet størsteparten av bygningen, sto ferdig i 1912, mens nordfløyen ble fullført i 1915.
Bygningen var en av de første murbygningene i Tromsø sentrum, og er oppført i pusset teglstein, levert av teglverket i Tromsdalen, over tre etasjer på en høy granittsokkel, samt en høy mansardetasje. Bygningen har fasader i puss med sparsomme stukkdetaljer. Den ligger vendt mot tre gater: Storgata, Fredrik Langes gate og Bankgata. Hovedfasaden mot Storgata har et forhøyet midtparti kronet med en svungen gavl over hovedinngangen. Bygget har karakteristiske runde hjørner.
Trollbreen
Trollbreen er en 1,5 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Braganzavågen, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Breen ligger 15 km fra tettstedet Sveagruva og 6 km fra inngangen til Svea Nord. I sør reiser det massive fjellet Kolhamaren (853 m) seg der Trollbreens morene blandes med den vestre fra Helsingborgbreen.
Den er en ca. 3,5 km lang bre som starter litt øst for Gruvfonna og sør for fjellene Høgflaket (969 m) og Trollslegga (912 m), øst for fjellet Kjernen (891 m) og vest for Trollsteet (932 m). Denne breen har to meget små sidebreer ikke er navngitt.
Breen er oppkalt etter troll.
Ferrari 612
Ferrari 612 Scaglietti (2004–2010) var en fire-seters Grand tourer (GT sportsbil) fra italienske Ferrari. Den avløste Ferrari 456M med bedre plass i baksetet. 612 ble laget i rundt 3 000 eksemplarer og ble erstattet i 2010 med stasjonsvognen Ferrari FF.
Navnet markerte Sergio Scaglietti (1920–2011) fra Modena som i 1951 hadde startet Carrozzeria Scaglietti og ellers tegnet og bygget Ferrarier på 1950- og 1960-tallet. Denne 612 Scaglietti var derimot tegnet ved Pininfarina-studioet under ledelse av Frank Stephensen (født 1959), og produsert ved Carrozzeria Scaglietti-fabrikken. Bortsett fra glasstaket elettrocromica var utseendet inspirert av en Ferrari 375MM «Ingrid Bergman» fra 1954.
Den var Ferraris andre bilmodell, etter Ferrari 360, som ble bygget helt ut i aluminium, og chassiset i aluminium ble videreført i Ferrari 599 GTB. Den 5,7 liter store V12-motor på 540 hk satt også i Ferrari 575M Maranello. Den ble levert med sekstrinns manuell eller en sekstrinns halvautomatisk girkasse med rattgir-systemet F1A Paddle Shift, som er en videreutviklet utgave av «F1»-girsystemet fra Ferrari 360.
612 Sessanta var en svart og grå utgave fra 2007 som markerte 60 år siden fabrikkens første egne biler kom i 1947. Ferrari GG50 fra 2005 er en konseptbil som markerer at Giorgetto Giugiaro (født 1938) siden 1955 hadde designet biler i femti år. Den var bygd på en 612 Scaglietti1.
Flekklundmåler
Flekklundmåler (Perizoma blandiata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den finnes over hele Norge.
Hu Yun
Hu Yun (født 31. august 1981) er en hongkongkinesisk badmintonspiller. Han har ingen større internasjonale titler, men har vært nummer 2 i tre forskjellige Super Series gjennom karrieren.
Flekklundmåler
Utseende
En nokså liten (vingespenn 16 – 20 mm), slank, lys måler. Forvingen er hvit, grå ved roten. I midten har den et forholdsvis smalt, hakkete, mørkere tverrbånd. Dette er gråsvart ved fremkanten, ganske blekt i midten og grått ved bakkanten. Vingens ytre del er lysgrå med en smal, bølgete, hvit tverrstripe. Bakvingen er gråhvit. Larven er kort og kraftig med korte, lyse børster, blekgrønn med en bred, rød lengdestripe på hver side av ryggen.
Levevis
Arten finnes på heier og andre åpne steder, der larvene lever på blomster og frøemner av øyentrøst (Euphrasia spp.). De voksne målerne flyr i juni – juli, mest sent på ettermiddagen. Arten overvintrer som puppe.
Utbredelse
Arten finnes over hele Europa, og er en av nokså få sommerfugler som er vanlige på Island. I Norge er den funnet over hele landet.
Macagua-demningen
Macagua-demningen er en av verdens tjue største vannkraftverk målt etter installert effekt. Det ligger i delstaten Bolívar i Venezuela, ved elva Caroni.
Kraftverket er landets nest største vannkraftverk etter kapasitet, og har en installert effekt på 3 154 MW. Det stod ferdig utbygd i 2002. Det er siden bygd en utvidelse - Macagua II.
Hans Krag
Hans Krag startet sitt yrkesliv som forretningsmann i forskjellige bransjer. Han opprettet sitt eget forlag i 1932, og var senere forlagskonsulent i Aschehoug forlag, Oslo, selv om han bodde i Drøbak og fra 1952 i Søgne.
Hans Krag oversatte flere bøker, bl.a. av den engelsk-språklige kinesiske forfatteren Lin Yutang, og den engelske forfatteren William Makepeace Thackerays bok The Book of Snobs. Hans egen skjønnlitterære debut var romanen Efter morderen, Jacob!, som kom ut på Aschehoug forlag i 1931.
Hans Krag er kjent for sine skriftlige arbeider om heraldikk og genealogi. Han utga det sentrale verket «Norsk heraldisk mønstring fra Frederik IV's regjeringstid 1699–1730», Drøbak 1942 – Kristiansand S 1955. Han hadde da gjennom flere år samlet inn de våpenskjoldene fra norske embetsmenn og bønder, som er gjengitt i dette verket. Våpnene hentet han fra segl i offentlige arkiver, og han utførte selv alle våpentegningene i en forenklet og heraldisk stil.
Hans Krag var det første norske redaksjonsmedlemmet for det skandinaviske Heraldisk Tidsskrift, som utgis i København. Han kom inn i redaksjonen allerede fra tidsskriftets første hefte i 1960, og var med helt til sin død. Han skrev flere viktige artikler i tidsskriftet, bl.a. om Ludvig Holbergs våpen, samt om segl, bumerker og tømmermerker. Han utga også fire trykte blad med egne våpentegninger, under tittelen «Våben av utvalgte norske segl fra 1650–1700», Drøbak 1950.
Hans Krag var det første norske medlem av L'Académie Internationale d'Héraldique.
Hans slektshistoriske arbeider er særlig om slekten Angell, hans egen slekt Krag, og Fred. Olsens slekt fra Hvitsten.
David H. Levy
David H. Levy (født 1948) er en kanadisk astronom. Han er mest kjent for å ha oppdaget kometen Shoemaker-Levy 9, som i juli 1994 krasjet inn i Jupiter.
Han har oppdaget om lag 20 kometer, på egen hånd eller sammen med Gene og Carolyn S. Shoemaker. Han har skrevet over 30 bøker, de fleste med astronomi som tema.
Økssundet
Økssundet er et sund mellom Hamarøy og Steigen kommuner i Nordland som er én av tre forbindelser mellom Vestfjorden, som ligger i nord-nordvest, og fjordarmen Sagfjorden i sør-sørøst.
Sundet er i underkant av 10 kilometer langt og går mellom halvøya Hamarøya i øst og Lundøya i vest og har en bredde på mellom ca. 2,1 km i nordenden og ca. 4,9 km i sørenden. Dybden midt i sundet er gjennomgående på over 600 meter.
På østsiden av sundet ligger Jensvika, Utåkervika, Horsvågen, Jektvika og Rørvika. Videre sørøst, i overgangen mellom Økssundet og Sagfjorden, ligger Steinslandsosen og Sørlandsosen. På vestsiden Storhaughola, Anevika, Store og Litl Barnbogen og et smalt sund mellom Lundøya og Oksøya.
Fergeforbindelsen mellom Svolvær og Skutvik og Nordlandsekspressen mellom Bodø og Svolvær trafikkerer Økssundet. Den eneste bebyggelsen langs Økssundet er Skutvik.
6. etappe av Giro d’Italia 2022
6. etappe av Giro d’Italia 2022 gikk fra Palmi til Scalea 12. mai 2022.
Arnaud Démare tok sin andre etappeseier på rad.
Volleyball under Sommer-OL 1992
Volleyball under Sommer-OL 1992. Volleyball var med på det olympiske programmet for åttende gang under OL-1992 i Barcelona. Det var to volleyballturneringer, en for kvinner og en for menn. Tolv herrelag og åtte damelag deltok. Brasil vant herrefinalen og Cuba damefinalen.
O (andre betydninger)
O eller o er den O|15. bokstaven i det latinske alfabetet og har flere betydninger som blant annet forkortelse og symbol:
Gudbrand Skjellerud
Skjellerud hadde mye av tradisjonen sin etter Harald Langåker, og laget også en del slåtter selv. Han kom til å bli en sentral kilde for hardingfeletradisjonen i nedre Hallingdal, og var den viktigste læreren til Tor Grimsgard. Skjelleruden fór ofte nedover dalen og spilte sammen med Ole Helgeson Kleiva, og utvekslet også spell med Ola A. Strand og Myreguten fra Ål.
Myllarguten hørte Skjellerud på Kongsbergmarkedet og ble imponert. Skjellerud omtales som like viktig for Hallingdal som Myllarguten var for Telemark.
Det finnes flere slåtter som er knyttet til ham, spesielt hallingen Skjelleruden, eller fyken.
Marmorkirken
Marmorkirken (Frederiks kirke), er en kirke i Frederiks sogn i København med adresse Frederiksgade. Kirken ligger som et fokuspunkt i den delen av København som kalles Frederiksstaden.
Da man på midten av 1700-tallet anla Frederiksstaden ville man bygge en monumental kirke ved enden av bydelens tverrakse, Amalienborgaksen. Kirken skulle markere oldenborgernes 300 år på tronen og Frederik den V la ned grunnstenen den 30. oktober 1749 som en del av jubileumsfeiringen.
Det skulle imidlertid gå nesten 150 år før kirken kunne innvies den 19. august 1894.
Arkitekten bak gjenreisningen var Ferdinand Meldahl, som skapte en kuppelbygning i romersk barokk med inspirasjon fra Peterskirken i Roma. Gjenoppbyggingen av Marmorkirken anses som Meldahls hovedverk.
Det opprinnelige prosjektet
Hoffbyggmester Nicolai Eigtved fikk i oppgave å tegne kirken og lede byggeprosjektet. Man kjenner til minst 5 tegninger fra hans hånd fra årene 1750–1754. Kirkebyggingskommisjonen var imidlertid ikke helt tilfreds med Eigtveds prosjekter som var i en gammeldags rokokkostil. Det ble derfor innhentet forslag fra blant annet de franske arkitektene Ange-Jacques Gabriel og Nicolas-Henri Jardin. Man kjenner også til prosjekter fra Laurids de Thurah og Georg David Anthon.
Felles for de fleste av prosjektene var kirkens grunnplan; et rundt sentralt kirkerom med en stor tamburbåret kuppel, flankert av to mindre klokketårn og med tempelinnganger på øst–og vestsiden.