cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lobosternum
Utseende
Små (gjerne 1,5-2,5 millimeter), avlange, vanligvis rødbrune kjukebiller. Antennene er utvidet mot spissen uten en tydelig avsatt klubbe.
Levevis
Disse billene lever mest trolig av muggsopper. De kan finnes mellom råtnende plantemateriale, eller også i lagrede matvarer.
Per Maning
Per Maning (født 22. juli 1943 på Tøyen i Oslo) er en norsk kunstfotograf. Han har hatt stor innflytelse på fagfeltet alt fra 1980-årene av, og er representert i gallerier og kunstmuseer både internasjonalt og nasjonalt. Per Maning er blant annet kjent for sine karakteristiske dyrebilder, som setter et spesielt fokus på selve møtet mellom dyret og mennesket.
Karriere
Per Maning startet karrieren sin som Art director i reklamebyrået Haugen og Maning, men fra 1980-årene av gikk han etterhvert over til å bli profesjonell kunstfotograf på heltid. Kunstverkene til Per Maning har siden fått stor internasjonal anerkjennelse, hvor han blant annet i 1990 ble tildelt separatutstilling i Museum Folkwang i Essen. Han representerte også Norge under Sydney-biennalen i 1992, og Veneziabiennalen i 1995. Bildene hans er også representert i en rekke museumssamlinger verden over, blant annet hos Museum of Modern Art, Stedelijk Museum, og Kiasma. Per Maning har også samarbeidet med Munchmuseet I 2006, hvor de satte opp utstillingen Mellom klokken og veggen, som sammenlignet Per Manings kunstneriske samtidsuttrykk og Edvard Munch sine historiske malerier. Per Maning har også vært aktuell med utstillingen Munch skogen, sist vist på Galleri Brandstrup i 2016, og som satte fokus på å bevare en skog på Ekely, som er en del av den kulturelle arven etter Edvard Munch. Denne utstillingen skilte seg ut i form av at den hadde en politisk undertone, i kontrast til Per Manings tidligere verker.
A-ha har brukt et av Manings bilder på coveret til deres konsertalbum How Can I Sleep With Your Voice in My Head.
Norgesmesterskapet i bueskyting
Norgesmesterskapet i bueskyting har blitt arrangert årlig siden 1948 i regi av Norges Bueskytterforbund.
I det første mesterskapet var skiveskyting for menn den eneste øvelsen, men kvinnene kom med allerede året etter, i 1949. Jaktskyting, senere kalt jakt- og feltskyting, kom på programmet i 1956, og en egen NM-turnering innendørs ble innført i 1969. Jakt- og feltskyting ble delt i hhv. jaktskyting og feltskyting i 2000. Etter 2012 har jaktskyting blitt kalt "3D" (skyting på 3D-figurer).
Det benyttes også ulike buetyper ("divisjoner") i NM. Til og begynne med var rekurvbue (recurve) eneste type som ble benyttet i NM. Senere har det kommet NM-øvelser for andre buetyper: Barebow, compound, instinktiv og langbue. Dette har gjort at antall øvelser i NM har økt kraftig. Mens det før 1990 var bare sju individuelle øvelser i seniorklassen i NM, har det etter 2007 vært over 30.
Han Stuster
Stuster bodde i Ottestad, Norge fra 2001 til han i 2014 flyttet tilbake Nederland.
Bonifatius av Montferrat
Bonifatius av Montferrat, født ca. 1150, død 4. september 1207, var den niende marki av Montferrat (Monferrato, i Lombardia i dagens Italia). Han var leder for Det fjerde korstog (1201–1204) som invaderte Konstantinopel i 1204, og han ble konge i det nyetablerte korsfarerstaten Kongeriket Thessaloniki fra 1204 til sin død i 1207.
Hans tidlige liv
Som resten av Montferrat-familien støttet han sin fetter keiser Fredrik I av Det tysk-romerske rike (Fredrik Barbarossa) i hans krigføring mot Den lombardiske liga, en sammenslutning av Nord-Italienske bykommuner som med støtte fra paven motarbeidet den tysk-romerske keiseren.
Bonifatius’ eldste bror, Vilhelm, døde i 1177 kort tid etter at han hadde giftet seg med Sibylla, som var tronarving til Kongedømmet Jerusalem ettersom hun var datter av kong Amalrik I av Jerusalem som døde i 1177. I 1179 tilbød den østromerske keiser Manuel I Komnenos sin datter Maria Porfyrogenita til ekteskapsallianse med Montferrat-familien. Ettersom de to eldste gjenværende sønnene til Vilhelm V, Konrad og Bonifatius allerede var gift, og sønnen Fredrik var prest, ble Maria gift med deres yngste bror Renier av Montferrat. Renier og Maria ble forgiftet og drept av tronraneren Andronikos I Komnenos i 1183.
I 1183 ble Bonifatius’ nevø Balduin V av Jerusalem kronet til medkonge i Jerusalem. Vilhelm V dro dit for å støtte sitt barnebarn og overlot styringen av markisatet Montferrat til Konrad og Bonifatius. I 1187 forlot også Konrad Montferrat for å dra til Østen. Den nye keiseren Isak II Angelos hadde tilbudt søsteren sin som ektefelle til Bonifatius, men han var nylig gift for andre gang, og enkemannen Konrad dro i stedet for å gifte seg.
Bonifatius ble i 1191 marki av Montferrat etter at faren døde, ettersom det ikke kom noe krav på tittelen på vegne av datteren til den eldste broren Vilhelm. Hun var født etter at faren døde i 1177. Bror nummer to, Konrad, var i Jerusalem, og han ble i 1192 valgt til konge i korsfarerriket Kongeriket Jerusalem.
I juni 1194 ble Bonifatius utpekt til en av lederne for keiser Henrik VI av Det tysk-romerske rikes felttog mot Sicilia. Dette felttoget endte med seier for Henrik VI. Han inntok hovedstaden Palermo i oktober og ble kronet til konge i Kongedømmet Sicilia i desember samme år. Under dette felttoget opptrådte Bonifatius’ venn og hofftrubadur Vaqueiras så heltemodig at han senere ble slått til ridder.
Det fjerde korstog (1201-1204)
I 1198 ble grev Theobald III av Champagne utpekt av pave Innocens III til å lede Det fjerde korstog. Organiseringen av korstoget startet i 1200, men Theobald III døde i 1201. Paven utnevnte da Bonifatius til ny leder for korstoget. Bonifatius var en erfaren soldat og han hadde gode forbindelser ettersom både hans nevø Balduin og hans bror Konrad hadde vært konger av Jerusalem.
Bonifatius’ fetter Filip av Schwaben var gift med den bysantinske prinsessen Irene Angelina, datter av den avsatte og fengslede keiser Isak II Angelos. Hun var også niese til Konrad av Montferrats andre kone Theodora. Jula 1201 tilbrakte Bonifatius sammen med Filip av Schwaben i Filips palass i Haguenau. Der møtte de også Alexios Angelos (den senere Alexios IV) som var sønn av Isak II. Alexios hadde unnsluppet fra sin onkel Alexios III Angelos som var den som avsatte og fengslet broren Isak II. De tre diskuterte muligheten for å bruke en korsfarerhær for å avsette Alexios III og gi makten til Alexios IV. Bonifatius og Alexios reiste hver for seg til Roma for å be om pave Innocens IIIs godkjenning og velsignelse av dette. Bonifatius fikk dette, men ble spesielt advart mot å angripe noen kristne, inkludert bysantinere.
Korsfarerhæren sto i stor gjeld til dogen i Republikken Venezia, Enrico Dandolo som hadde finansiert flåten deres. Til gjengjeld for dette forlangte venetianerne at hæren først skulle angripe de opprørske byene Trieste, Moglia Veneto og Zadar og få dem til å godta Venezias overherredømme før hæren dro til Kairo som på dette tidspunkt var målet for korstoget. Paven ble provosert av angrepene på de kristne byene som ble utført av korsfarerne. Enrico Dandolo var nå den reelle lederen for korstoget mens Bonifatius var redusert til en gallionsfigur. Alexios IV prøvde å påvirke dogen til å dra mot Konstantinopel og lovte både rikdom og ære hvis hæren hjalp ham med å gjenvinne keisertittelen etter sin far. Dogen satte som premiss at Alexios aksepterte at den ortodokse kirken skulle anerkjenne pavens overhøyhet. Alexios lovte dette, og flåten seilte deretter mot Konstantinopel.
Etter at Konstantinopel og Østromerriket ble erobret av korsfarerne var det ventet både av korsfarerne og østromerne at Bonifatius som den formelle lederen for korstoget skulle bli ny keiser i Det latinske riket som var imperiets nye navn. Enrico Dandolo mente at Bonifatius hadde for sterke bånd til østromerne ettersom to av hans brødre Konrad og Rainier av Montferrat var gift inn i den bysantinske keiserfamilien. Dandolo kunne med letthet selv ha lansert seg som ny keiser, men det ville føre til store konstitusjonelle problemer hjemme i Republikken Venezia. Han lanserte derfor Balduin I, greve av Flandern, som keiser, dette var en løsning som ga Dandolo god mulighet til selv å styre utviklingen.
Etablering av latinernes rike
Korsfarerne fordelte riket mellom seg, og Bonifatius, som var rasende over å bli forbigått, fikk tildelt Anatolia som len under keiseren. Dette var han ikke fornøyd med, og han krevde å få Thessaloniki, rikets nest største by. Problemet var at byen ikke var erobret, og Balduin I ønsket å dra for å erobre denne byen. Bonifatius motsatte seg dette og det utviklet seg nesten til strid mellom styrkene fra Flandern og fra Lombardia før Bonifatius fikk sin vilje og førte sine styrker mot Thessaloniki. Han erobret byen og området og etablerte det som et kongedømme selv om tittelen konge ikke ble brukt. Kilder fra det 13. og 14. århundre mener at Bonifatius begrunnet sitt krav med at hans bror Rainier hadde blitt lovet Thessaloniki da han i 1180 giftet seg med Maria Komnene, datter til keiser Manuel I Komnenos. Rainier av Montferrat ble døde eller ble drept rundt 1183.
I 1204–1205 utvidet Bonifatius sitt kongerike sørover i Hellas, gjennom Thessalia, Boiotia, Euboia og Attika. Grensene for riket ser likevel ut til å ha gått bare til byene Domokos, Pharsalus og Velestino, alle i det nordlige Thessalia. Området lenger sør, med byene Zetounion og Ravennika, lå under guvernører som var utnevnt av keiseren, og fyrstedømmene i det sørlige Hellas var vasaller under Bonifatius. I 1208–1209 sendte keiser Henrik av Flandern (som hadde blitt keiser etter sin bror Balduins død i 1205) en ekspedisjon mot de opprørske lombardiske baronene og det endte med at Hertugdømmet Athen, Grevskapene Bodonitsa, Salona og triarkiet (de tre baroniene) på Euboia nå ble direkte underlagt keiseren i Konstantinopel.
Titulære konger
Kongeriket Thessaloniki ble i 1224 erobret av styrker fra Despotatet Epirus og riket opphørte å eksistere. Overhodene i markisatet Montferrat fortsatte imidlerid å titulere seg som konger av Thessaloniki helt til 1284. I 1266 lovte keiser Balduin II av Courtenay bort kongetittelen i Thessaloniki til hertug Hugo IV av Burgund dersom de klarte å gjenopprette riket. Balduin II var da selv var bare titulær keiser av Det latinske rike etter at han var avsatt og jaget ut av Konstantinopel i 1261. På 1300-tallet kom det også til flere som påberopte seg tittelen.
Familie
Bonifatius var første gang gift, ca. 1170, med Helena av Bosco. De hadde tre barn:
Bonifatius ble gift på nytt i 1205 med Margaret av Ungarn, datter av kong Béla III av Ungarn. Hun var enke etter Isak II Angelos. De hadde ett barn:
Knut Skodvin
Knut Skodvin (født 1951 i Bergen) er en norsk musiker, komponist og teaterprodusent.
Skodvin var ansatt i Bergen Filharmoniske Orkester fra 1975 til 1980, hovedinstrument er kontrabass. I 1976 tok han initiativ (sammen med Edvard Hoem) til dannelsen av Nordahl Grieg Teatret og begynte der sin karriere som teaterkomponist.
Fra 1980 til 1999 var han ansatt på Den Nationale Scene (DNS) i Bergen der han hadde sitt virke som både musiker, musikalsk leder (fra 1988) og komponist. Skodvin har komponert musikk til et rundt femti teaterproduksjoner, deriblant musikaler, syngespill, ballettmusikk, radioteater og TV-krim. Fra 1988 til 2006 var han en ledende produsent innen underholdningsteater og stand-up.
Fra 1996 ledet han Stageway Teater fram til han trakk seg tilbake på grunn av sykdom i 2006. Skodvin har vært produsent for artister og skuespillere som Thomas Giertsen, Lompelandslaget, Otto Jespersen, Ole Paus, Jonas Fjeld, Helge Jordal, Anne Marit Jacobsen, Per Jansen, Anne-Kat Hærland, Jon Eikemo m.fl.
Laget podcasten Sidescenen (2020), samtaler med Thomas Giertsen, Helge Jordal, Ole Morkken.
Eksterne lenker
http://www.vargveum.no/arkiv/teater/knut-gribb-tar-bergenstoget
https://www.rockipedia.no/artister/knut_skodvin-60187/#
https://www.ba.no/puls/tilbake-fra-angsthelvete/s/1-41-5357614
Håkås
Håkås (fra norrønt Haukáss, «haukås»), tidligere bl.a. skrevet Haagaas og Haakaas, er en høyde, et område, tre gårder og et naturreservat langs Øyeren i Båstad i Indre Østfold kommune, 25 kilometer sørøst for Oslo. På Håkås ligger også kulturminnet Bechs kapell. Håkås naturreservat ble etablert ved kongelig resolusjon 10. juni 2016 og er totalfredet på grunn av dets betydning for biologisk mangfold.
Historie og oversikt
Haagaas og Haakaas er brukt som slektsnavn av flere familier som eier eller har eid en eller flere av Håkås-gårdene. Til den ene av disse hører skolemannen Theodor Haagaas, som grunnla privatskolen Haagaas Artiumskursus på Frogner i Oslo. Håkås har også gitt navn til Haakaasveien, der gårdene ligger.
Håkås Nordre
Håkås Nordre (gnr. 172, bnr. 1) var hovedsakelig eid av samme slektskrets senest fra 1555 til 1879, men gikk ofte i arv gjennom kvinneledd. Den første kjente eieren er Aslach på Håkås Nordre, som nevnes i 1555 og som bodde på Håkås Nordre i 1574. Sønnen Einer Aslachsen (1565–1637) på Håkås Nordre og sønnesønnen Aslach Einersen (1600–1686) eide begge betydelig jordegods med parter i mange gårder i distriktet. Ved skiftet etter Aslach Einersen eide han parter i ni gårder på til sammen 7 skippund og 13½ lispund. Håkås Nordre er den klart største av Håkås-gårdene, med en skyld av 15,41 mark per 1914. På 1900-tallet omfattet Håkås Nordre 300 dekar dyrket jord som var leirjord, dvs. den mest produktive form for landbruksjord. I tillegg hørte 300 dekar produksjonsskog og 300 meter strandlinje langs Øyeren til gården. Det nåværende våningshuset ble bygget ca. 1764.
Håkås Nordre ble i første del av 1800-tallet overtatt av Thor Christensen (1793–1863) og Anne Taraldsdatter (1797–1867). Anne Taraldsdatter var datter av storbonden på nabogården Bjørnestad og Kari Jørnsdatter (f. 1774), som igjen var datter av eier av Håkås Nordre Jørn Jonsen (f. 1744) og etterkommer etter Aslach nevnt over og andre tidligere eiere av alle de tre Håkås-gårdene. Fra Thor Christensen og Anne Taraldsdatter stammer bl.a. sønnen, sagbruksbestyrer i Saugbrugsforeningen, datidens største norske sagbruk, Theodor Christian Haagaas (1823–1899), hans sønn, lektor og privatskoleeier Theodor Haagaas (1873–1961), som grunnla Haagaas Artiumskursus i Oslo, og dennes datter, medgrunnlegger av Nansenskolen, motstandskvinne og redaktør Henriette Bie Lorentzen (født Haagaas). Theodor Haagaas (1873) var også morfar til arbeids- og velferdsdirektør Joakim Theodor Haagaas Lystad. Fra Theodor Haagaas stammer også en gren av den franske adelsslekten Tabouillot, som har navnet Haagaas. Sagbruksbestyrer Theodor Christian Haagaas (1823) var også far til Valborg Haagaas, gift med administrerende direktør i Skogeierbanken Halfdan Emil Groth, og hun var mor til forleggeren Henrik Groth. Theodor Christian Haagaas var videre far til Anna Marta Haagaas (f. 1867), gift med major Karl Johan Kristensen (1862–1926), og de var foreldre til Nora Marta Kristensen, gift med cand.jur. Fredrik Severin Schjander (sønn av Kristiania-bohemen Nils Johan Schjander), til Else Kristensen, gift med arkitekt Fredrik Grønvold Barth, og til rittmester Arne Kristensen, gift med operasangerinnen Ingeborg Sandvik (søster av Ole Mørk Sandvik). Thor Christensen og Anne Taraldsdatter var også foreldre til Johan Thorsen Haagaas (1827–1879), som ble gårdens siste eier fra denne familien, og til gårdbruker og sparebankdirektør Jens Christian Haagaas (1841–1889), Hobøl Nedre (i Enebakk), som var far til cand.jur. og dommerfullmektig i Nedenes Sverre Haagaas (1872–1903) og til handelsagent Thoralf Haagaas (f. 1865).
Etter Johan Thorsen Haagaas' død satt enken med gården, til den ble solgt til Iver Holter, som solgte den til Julius Carlsen i 1896. Carlsen hadde en rekke verv i bygda, som medlem av herredsstyre, ligningsnevnd, fattigstyre m.v. Hans etterkommere, som tok navnet Haakaas, eier i dag gården.
Maksim Sergejev
Maksim Sergejev (Максим Сергеев; født 16. juni 1999) er en russisk skihopper. Hun har gull i kombinert mikslag ved Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer som fremste internasjonale meritt.
Håkås
Håkås Søndre og Mellom
Håkås Søndre og Mellom ble bl.a. eid av lensmann Gudbrand Mellbye (f. 1792), som bodde der til sin død. Etter ham overtok sønnene, lensmann August Mellbye (1831–1913) og kjøpmann Mellbye. Familien Mellbye var lensmenn i Trøgstad i fem generasjoner fra 1767. Gårdene ble så solgt til A. Aarnes og deretter til Johan Vasvig. Han frasolgte en god del jord før hovedbruket Håkås Søndre ble solgt til J.A. Gangnæs. Gangnæs's sønn Gabriel solgte gården i 1949 til Arnt Haakaas, sønn av Julius Carlsen omtalt over. Håkås Mellom ble solgt til Ole Heier og eid av hans etterkommere.
Maksim Sergejev
Idrettskarriere
Sergejev kom på 36.-plass i normalbakke ved European Youth Olympic Festival i Vorarlberg i januar 2015, og han fikk lagsølv i liten bakke. I laghopp normalbakke kom Russland på 7.-plass.
Han deltok ved Vinter-OL for ungdom 2016, der han fikk én medalje. I øvelsen kombinert stafett, der to langrennsløpere, to skihoppere og en kombinertløper utgjorde et lag, fikk Russland gull, der han gikk sammen med Igor Fedotov, Vitalij Ivanov, Sofja Tikhonova og Maja Jakunina. Individuelt kom han på 8.-plass, og i laghopp kom Russland på 4.-plass.
Håkås
Bechs kapell
Ved Håkås Søndre, i havnegangen ved Øyeren rundt en kilometer fra gårdsbygningene, står det et ganske merkelig privat kapell for proprietær og teologistudent Peter Christian Bech til Håkås Søndre, som døde på gården 17. august 1818. Bech regisserte sin egen død og fikk særskilt tillatelse av regjeringen til å oppføre kapellet. Han forfattet en nekrolog på dansk og latin som lenge hang på veggen i kapellet, hvor det står:
Foran kapellet ligger hans ridehest begravet til venstre og hans hund til høyre, og Bech selv ligger under kapellet. Bech var prestesønn og født på Trøgstad prestegård 29. mars 1756. Han tok studenteksamen ved Københavns Universitet og fikk dermed tittelen student.
Håkås naturreservat
Håkås naturreservat ble etablert ved kongelig resolusjon 10. juni 2016. Reservatet består av en del av skogen ved Øyeren, herunder Bechs kapell. Reservatet er totalfredet med formål om «å beholde verneverdiene i mest mulig urørt tilstand» da det «har særlig betydning for biologisk mangfold». Det er et høybonitets, lavereliggende skogområde med rik vegetasjon, er blandingsskog av gran og løvtrær med sterkt innslag av edelløvskog og står på marine leiravsetninger i et ravinelandskap.
Aldrimer.no
Aldrimer.no er en norsk nettavis som driver kritisk journalistikk om Norges forsvarsevne, beredskap og sikkerhetspolitiske forhold. Ansvarlig redaktør er Kjetil Stormark. Nettavisen er medlem av Fagpressen og redigeres etter Vær Varsom-plakaten og Redaktørplakaten. Avisens redaktør er medlem av Norsk Redaktørforening.
Nettstedet ble etablert 1. juni 2015. Siden starten har Aldrimer.no publisert en rekke artikler som har satt dagsorden i andre medier. Både Aldrimer.no og andre medier har hatt flere store lekkasjesaker fra Forsvaret. Det har i flere sammenhenger vært klappjakt etter kildene internt i Forsvaret.
Under åpningen av Skup-konferansen i 2016 kritiserte SKUP-leder Jan Gunnar Furuly virksomheten, og påpekte potensialet for at Stormark lar seg styre av de som gir økonomisk støtte til Stormarks journalistiske prosjekter. Dette er blitt avvist kategorisk av ansvarlig redaktør Kjetil Stormark, som har påpekt at nettstedet er uavhengig og redigeres etter Redaktørplakaten.
Organisasjon og finansiering
Domenet (til nettstedet) eies av Logos Media, et norskregistrert utenlandsk foretak som er registrert i Enhetsregisteret for å drive «Selvstendig kunstnerisk virksomhet innen litteratur, samt produksjon av film, video og fjernsynsprogrammer og fotografvirksomhet (…)».
Finansiering
Klassekampen skrev i 2015 at «Prosjektet er sponset med til sammen fem millioner kroner av investor Christen Sveaas, skipsreder Erling Lorentzen, Hans Herman Horns stiftelse, Leif Høegh Stiftelse og Steensland-fondet». Hver av deltagerne har bidratt med en million hver. Senere har Horn og andre bidratt ytterligere, slik at støtten våren 2016 var på over 10 millioner.
I april 2016 publiserte nettstedet Medier24 en artikkel av Kjetil Stormark der han fortalte at 1,5 millioner kroner hadde blitt brukt på «betalt markedsføring ved lanseringen av våre dokumentarfilmer. Det er mye penger. Penger vi heller ville ha foretrukket å bruke på journalistisk innhold, framfor distribusjon. Men må vi, så må vi». Pengene er blitt brukt til spredning av innhold via sosiale medier. Også andre medier bruker til dels betydelige midler på denne type markedsføring.
Nettavisen var inaktiv mellom oktober 2019 og februar 2020.
Nils Young
Nils Olaus Young (født 1816, død 18. juli 1890) var en norsk forretningsmann.
Han var sønn av Jørgen Young og arvet farens formue og eiendom i 1837. Nils Young var gift med Charlotte Elisabeth (1813–1889, f. Graah), og sammen fikk de fem barn. Datteren Elisabeth ble gift med skipsrederen Thomas Fearnley.
8. serierunde i Premier League 2020/21
8. runde i Premier League 2020/21 startet fredag 6. november kl. 18:30 med og  på Amex Stadium i Brighton, og avsluttet søndag 8. november kl. 20:15 med oppgjøret mellom og  på Emirates Stadium i London
Campyloxenus pyrothorax
Campyloxenus pyrothorax er en bille som hører til familien smellere (Elateridae).
Utseende
En middelsstor (ca. 10-16 millimeter, hunnene er større enn hannene), avlang smeller. Antennene er svakt sagtakkede. Pronotum er knapt så bredt som dekkvingene hos hannene, rikelig så brede som dekkvingene hos hunnene, hvelvet, blankt, rødgult bortsett fra de spisst tilbaketrukne bakhjørnene, som er brunsvarte. Arten har lysorganer på prothorax. Dekkvingene er svarte, parallellsidige med markert, bred siderand og grove punktstriper. Beina er forholdsvis korte.
Levevis
De voksne billene er aktive fra desember til mars. Artene antas ikke å ha noen økonomisk betydning.
Skogn
Skogn omfatter kirkesognene Alstadhaug, Markabygda og Ekne. Skogn utgjør 340 km², og strekker seg i en spiss ca. 40 km østover fra Trondheimsfjorden til innsjøen Feren. Skogn sentrum er et tettsted med innbyggere per 1. januar.
Samfunn og næringsliv
På samme måte som de andre inntrønderske flatbygdene er Skogn et gunstig jordbruksområde, med i norsk målestokk store gårdsbruk. Skogn er kjent for Norske Skogs papirfabrikk på Fiborgtangen, Falstad fangeleir og helleristningene ved Holtås. Alstadhaug kirke er en middelalderkirke, mens Ekne kirke og Markabygda kirke er langkirker fra 1800-tallet
De fremste næringsveiene på Skogn er jordbruk, treforedlingsindustri og tjenesteyting. Her finnes også noe verkstedindustri. Treforedlingsfabrikken på Fiborgtangen ble etablert i 1960-årene, og ble den første fabrikken i Norske Skog-konsernet. Fabrikken leverer i hovedsak papir til det europeiske markedet. Norske Skog Skogn er en av fylkets største indistriarbeidsplasser med ca. 450 fast ansatte per 1. juli 2010.
Grunnskoler i Skogn er Skogn barne- og ungdomsskole i sentrum, Ekne skole, Tuv skole og Markabygda Montessoriskole. Skogn folkehøgskole, Skogn Idrettslag og Ekne Idrettslag er også hjemmehørende her.
Helvetesdebatten
«Helvetesdebatten» eller «helvetesstriden» var en debatt og kirkelig strid om kristendommens helveteslære som ble ført i aviser og annen offentlighet i Norge fra 1953 og framover. Debatten oppstod etter at Ole Kristian Hallesby holdt en preken i et indremisjonsmøte i «Storsalen» i Oslo søndag 25. januar dette året. Hallesby var professor i teologi ved Menighetsfakultetet og predikant i Det norske lutherske Indremisjonsselskap.
I talen, som ble overført direkte i NRKs radiosending, stilte Hallesby spørsmålet om «hvordan kan du som er uomvendt, hvordan kan du legge deg rolig til å sove om kvelden, du som ikke vet enten du vågner i din seng eller i helvede?». Han advarte også Norges uomvendte med at «du vet at om du stupte død ned på gulvet nu, så stupte du rett i helvede!»
«Svovelpredikantens» kompromissløse forkynnelse om Guds straffedom og livets to utganger skremte mange radiolyttere, og utløste en bred og heftig debatt om muligheten for evig fortapelse og eksistensen av et helvete. Riksavisene reagerte, og i et innlegg i Aftenposten og Arbeiderbladet 31. januar tok Kristian Schjelderup, daværende biskop i Hamar, til motmæle med blant annet: ''«Og jeg er ikke i tvil om at den guddommelige kjærlighet og barmhjertighet er større enn den som er kommet til uttrykk i læren om evig pine i helvete. Kristi evangelium er kjærlighetens evangelium.»''
Debatten mellom den konservative Hallesby og liberale Schjelderup fortsatte ut i februar, mens organisasjoner og enkeltpersoner tok offentlig stilling til spørsmålet utover våren. Schjelderup spurte Kirke- og undervisningsdepartementet om han hadde stilt seg utenfor Den norske kirkens evangelisk-lutherske bekjennelse. Departementet avgjorde i februar 1954 at han ikke hadde gjort det. Departementet hadde innhentet ekspertuttalelser fra biskoper, Menighetsfakultetet og Det teologiske fakultet og drøftet spørsmålet i lys av bekjennelsesplikt, statskirkeordningen og avgjørelsesmyndighet i teologiske spørsmål, men unngikk å ta stilling til om helvete eksisterer i objektiv forstand.
Skogn
Samfunn og næringsliv
Europavei 6 passerer gjennom bygda; traseen utenom Skogn sentrum ble åpnet i 1975. Nordlandsbanen går gjennom Skogn med Ronglan stasjon og Skogn stasjon. Stasjonsbygningene er tegnet av Paul Due, og ble åpnet i 1902.
Helvetesdebatten
«Helvetesstriden» mellom fundamentalistiske og liberale bibelfortolkere innenfor kirken i Norge aktualiserte også spørsmålet om statskirkens stilling. Debatten medvirket dessuten til å fremme en moderne, sekulær humanisme i det norske samfunnet, blant annet ved opprettelsen av Human-Etisk Forbund i 1956.
Skogn
Historie
Skogn var sentrum for det inntrønderske småfylket Skeynafylki, som også omfattet Levanger, Frol, Ytterøy og Mosvik. Den rikt dekorerte Alstadhaug kirke ligger vakkert til på en høyde med vidt utsyn over bygden og Trondheimsfjorden, ble oppført i overgangen mellom romansk og gotisk periode i 1180, og tjente som fylkeskirke. Ifølge tradisjonen skal høvdingen Ølvir være begravd i en gravhaug ved denne kirken.
Det gamle Skogn prestegjeld omfattet inntil 1855 et område som tilsvarte Skogn, Frol og Levanger by.
Helvetesdebatten
Ole Hallesby etablerte seg gjennom «helvetesstriden» som en av de kraftigste og mest etterspurte, men også mest omstridte, predikantene og kristne talerne i Norge. Da han døde i 1961, stilnet «helvetesdebatten», men temaet har fra tid til annen dukket opp i norsk religionsdebatt siden. Ole Paus som hadde mistet moren sin som fireåring og vokste opp hos sin farmor, har fortalt om sjokket han fikk som liten gutt av Hallesbys tale: «Det skremte vettet av meg å få åpnet muligheten for at min mor kanskje var i helvete og lå der og brant. Jeg hadde jo hørt gjennom hele barndommen at hun var en engel i himmelen.»
Skogn
Skibreder
Skeynafylket var inndelt i fem skibreder:
Tinglag
Skogn var inndelt i to tinglag:
Formannskapslovene
Med formannskapslovene fra 1837 ble Skogn formannskapsdistrikt opprettet og bestod som egen kommune inntil 1. januar 1962, da Skogn, Frol, Levanger og Åsen ble slått sammen til nye Levanger kommune. Den 1. januar 1964 ble også Ytterøy kommune lagt til samme kommune.
Urininkontinens
Urininkontinens er en tilstand hvor personer plages med ufrivillig urinlekasjer som kan forårsake stor innvirkning på livskvalitet. Urinkontinens er definert som en viktig del av geriatisk helsehjelp.
Ifølge undersøkelser har cirka 20-30% av alle hjemmeboende kvinner og menn over 75 år urininkontinens. På sykehjem er det enda høyere. Tilstanden preges ofte av økte kostnader og pleie for pasient og pårørende. Tilstanden kan være underdiagnostisert da mange tenker det er et aldersfenomen og kvier seg derfor å snakke med lege om det. Både bekkenoperasjoner, graviditet, fødsel og overgangsalder er risikofaktorer for urinkontinens. Ofte er tilstanden et resultat av en underliggende medisinsk tilstand. Det finnes fire hovedtyper:
Årsak
Urininkontinens kan skyldes urologisk eller ikke-uroliske årsaker. Urologiske årsaker klassifiserer oftest som enten en dysfunksjon i blære eller urinrøret som kan være overaktiviet i derusor, dårlig overholdelse av blære, hypermobilitet i urinrøret eller iboende sfinktermangel. Ikke-urologiske årsaker kan innebære infeksjon, medisner, psykologiske faktorer, polyuria, avføring eller begrenset mobilitet.
De mest vanligste typene er urininkontinens og stressinkontinens. Kvinner med begge problemer har en blandet urininkontinens. Etter overgangsalder reduseres østrogenproduksjonen hvorav det hos noen kivnner vil urinvevet bli tynnere. Stressinkontinens er forårsaket av et tap av støtte i urinrøret, hvilket vanligvis er konsekvens av en skade på bekkenstøttestrukturer som følge av fødsel. Stressinkontinens preges av små urinlekkasje i løpet av aktiviteter som hoste, nysing og løfting. I tillegg til det kan hypping trening i aktiviteter med for stor innvirkning fføre til at inkontinensen utvikler seg.
Cirka 33% av alle kvinner opplever Urininkontinens etter fødsel; kvinner som føder vaginalt har dobbelt så stor sannsynlighet for urininkontinens som kvinner som føder med keisersnitt.
Barn
En babys blære fylles til et bestemt punkt før den trekker seg automatisk sammen. Når barnet blir eldre utvikler nervesystemet seg. Barnets hjerne får meldinger fra den fylte blæren for å forhindre at barnet automatisk tømmer blæren, men heller vente til barnet besemmer selv for å gå på toalettet. Feil i denne meldings-mekanismen kan resultere i inkontinens. Årsaken til feilen kan være alt fra noe enkelt til noe mer kompleks.
Behandling
Behandling av urininkontinens innebærer trening av bekkenet, blæren, kirugi og elektrisk stimulering. Atferdsterapi fungerer bedre enn medisiner mot stress og urininkontinensen. Fordelen med medisin er liten og det er uavklart hvordan medisinen kan hjelpe. Urininkontinens er mest vanligst hos eldre kvinner.
Tidenes beste barneplate
Tidenes beste barneplate er et samlealbum med diverse artister som Knutsen & Ludvigsen, Terje Formoe, Kaptein Sabeltann, Maj Britt Andersen, Nora Brockstedt, Alf Prøysen, Anita Hegerland, Trond-Viggo Torgersen og Anita Hegerland, utgitt i 2003.
US Open Championship 1989
US Open Championship 1989 ble arrangert i Rochester, New York i USA i 1989.
Sigerslevvester kirke
Sigerslevvester kirke ligger i landsbyen Sigerslevvester, ca. 5 km nord for kjøpstaden Frederikssund på Sjælland.
Kirkens apsis, kor og skip er oppført i romansk tid omkring 1250 av kampesten med hjørner av granitt og kritt. Apsis hviler på en skråkantsokkel, mens kor og skip hviler på en rettkantet sokkel. Kirken mangler et egentlig tårn, men har i stedet en lav takrytter. Det manglende tårnet er et usedvanlig trekk for kirkene i Nordsjælland. Våpenhus et og kirkens innbebyggede krysshvelv stammer fra gotisk tid.
Interiør
Altertavle n er utført av Hans Bachmand i 1616, med et maleri fra samme tid.
Den romanske granittdøpefonten er av Roskilde-typen.
Kirken har mange kalkmalerier utført i årene 1460–1480 av den såkalte Isefjordsmesteren. Triumfveggen er imidlertid eldre; den antas å være fra ca. 1250–1300. Man har valgt å la kalkmaleriene stå som man fant dem, litt svake og fragmentariske, og det kan derfor være vanskelig å oppfatte motivene klart. Men hvis man sammenligner med andre utsmykninger av Isefjordsmesteren kan man dels se motivet som restauratøren har fullført, dels se mesteren eller verkstedets egne grunnriss. Ansiktet til den onde keiseren som befaler at Hippolytos skal slepes til døde bak et par hester, er et eksempel på hvor dyktig Isefjordsmesteren var til å male ansikter.
Kirken har 80 sitteplasser. Kirkens orgel er laget av orgelbyggeriet Jensen & Thomsen i 1976 og har 7 stemmer.
Josef Harpe
Josef Harpe (født 21. september 1886 ved Recklinghausen i Nordrhein-Westfalen, død 14. mars 1968 i Nürnberg i Bayern) var en tysk offiser som tjenestegjorde i første og andre verdenskrig.
Harpe begynte 28. september 1909 som Fahnenjunker i den prøyssiske hæren. Under første verdenskrig tjenestegjorde han i infanteriet som løytnant og kompanifører.
I mellomkrigstiden fortsatte han i Reichswehr og var under psevdonymet direktør Hacker i ledelsen på den hemmelig russisk/tyske panserskolen i Kazan (Organisasjon Kama).
Under invasjonen av Polen var han oberst og sjef for Panzerbrigade 1.
Han ble utnevnt til generalmajor i august 1940 og generaloberst i mai 1944. Han ble tildelt Jernkorsets ridderkors med ekeløv og sverd i september 1943.
Kommandoer:
Harpe ble avskjediget av Adolf Hitler som syndebukk for det sovjetiske gjennombruddet ved Baranov-brohodet over Wisła under Wisła-Oder-offensiven.
Han tjenestegjorde i 5. panzerarmé da denne overga seg til amerikanske styrker i Ruhr-innringningen 17. april. Han satt i amerikansk krigsfangenskap fram til 14. april 1948.
Turks- og Caicosøyenes kvinnelandslag i fotball
Turks- og Caicosøyenes kvinnelandslag i fotball representerer Turks- og Caicosøyene i internasjonal fotball.
Turks- og Caicosøyene var med i Gold Cup for første gang i 2006-mesterskapet. I forkvalifiseringen fikk Turks- og Caicosøyene seier tildelt på walk over ettersom Bahamas trakk seg. Turks- og Caicosøyene kom så i gruppe med Den dominikanske republikk, Bermuda og De amerikanske Jomfruøyer. Turks- og Caicosøyene tapte alle kampene, men ikke med veldig stygge tall.
Turks- og Caicosøyene stilte ikke til kvalifiseringen til OL. I Gold Cup i 2010 stilte Turks- og Caicosøyene i kvalifiseringsgruppe mot Den dominikanske republikk og Haiti. Turks- og Caicosøyene tapte begge kampene, men tapet mot Den dominikanske republikk hadde blitt redusert fra 0-5 til 1-3.
Tormus
Tormus er en slekt av vannkjær.
Utseende
Små, kort og brede, høyt hvelvede vannkjær.
Ubredelse
Artene lever på New Zealand.
Sangha (Republikken Kongo)
Sangha er et department i Republikken Kongo i den nordlige delen av landet. Det grenser til departementene Cuvette, Cuvette-Ouest og Likouala, og internasjonalt mot Kamerun, Gabon og Den sentralafrikanske republikk. Regionshovedstad er Ouesso og viktige byer ellers er Sembé og Souanké.
Sangha er delt i en kommune og fem distrikter:
The Way Up
The Way Up er det ellevte studioalbumet til den grammyvinnende jazzgruppen Pat Metheny Group, utgitt i 2005 av plateselskapet Nonesuch Records. Albumet består av totalt en enkelt låt, men er delt inn i fire spor for navigeringens skyld. Gruppen vant blant annet en Grammy for «Beste Samtidsjazz-innspilling» i forbindelse med albumet. Som en eneste lang singel med mye improvisasjon forklarer gitaristen i gruppen Pat Metheny albumet som «our most ambitious undertaking ever as a group». Arbeidet til Steve Reich og Eberhard Weber, som Pat Metheny har jobbet med, skal ha påvirket hvordan utgivelsen ble. I tillegg til alle de involverte på utgivelsen ble musikeren Nando Lauria med gruppen på deres konsertturné. Albumet er gruppens hittil siste utgivelse (per 2009).
Besetning
Gjesteopptreden på albumet:
MS «Hordabas»
MS «Hordabas» er en norsk bløggebåt bygget i 2019 ved Fitjar Mekaniske Verksted som byggenummer 240. Skipet ble levert til rederiet Thermo Service 1. februar samme år. Skipet har en lengde på 14,90 meter og en bredde på 8,00 meter. MS «Hordabas» har en servicefart på 7 knop. Skipet har lastekapasitet for rundt 45 tonn fisk. MS «Hordabas» er utstyrt med slakteri, fiskefabrikk, RSW-anlegg og UV-filter.
Eagles of Death Metal
Eagles of Death Metal er et amerikansk rockeband fra Palm Desert i California. Det ble dannet i 1998 av Jesse Hughes og Josh Homme, som er de enste permanente medlemmene av bandet. Homme opptrer dog sjeldent med bandet da han er involvert i andre band. Det er en rekke andre musikere som spiller under Eagles of Death Metal-navnet, både på album og live-konserter, ofte under morsomme aliaser.
Til tross for bandnavnet er det ikke et death metal-band.
John Gilbert
Gilbert giftet seg med skuespillerinnen Leatrice Joy i 1922. De fikk en datter, Leatrice Gilbert Fountain, men det stormfulle ekteskapet varte bare i to år. Paret skilte seg i 1924. I 1926 spilte Gilbert i sin aller første film mot Greta Garbo. Gilbert spilte mot Garbo for siste gang i filmen Dronning Christina (1933), regissert av Rouben Mamoulian.
Da han døde i 1936, i en alder av 36 år, ble John Gilbert gravlagt på Forest Lawn Memorial Park i Glendale i California. Gilbert ble tildelt en stjerne på Hollywood Walk of Fame ved 1755 Vine Street og i 1994 ble han hedret med å få sitt portrett på et amerikansk frimerke som ble tegnet av karikaturtegner Al Hirschfeld.
Gilbert var gift fire ganger (inkludert én gang med skuespillerkollega Ina Claire), og han hadde to døtre. Hans datter Leatrice Gilbert Fountain (fra hans ekteskap med stumfilm-skuespillerinnen Leatrice Joy), skrev en kritikerrost biografi om sin fars liv. Denne boken ble publisert i 1985.
Helene Ohm
Helene Marie Ohm (født 25. juni 1969) er en norsk statsviter. Ohm var rådmann i Finnøy kommune i Rogaland fram til 2018. Hun er nå direktør oppvekst i Stavanger kommune.
Ohm satt i utvalget som ble utnevnt av Erna Solbergs regjering, og som vurderte en kommunereform og en fremtidig kommunestruktur.
Halfdan Emil Groth
Halfdan Emil Groth (født 18. desember 1874 i Stavanger, død 17. mars 1929) var en norsk bankdirektør. Han var administrerende direktør i Skogeierbanken A/S fra 1917 til 1923. Frem til 1917 hadde han ledende stillinger i Den Norske Creditbank. Han var gift med Valborg Haagaas (f. 1879), datter av sagbruksbestyrer Theodor Christian Haagaas, og var far til forleggeren Henrik Groth.
Han var sønnesønn av postmester i Drammen Henrik Johan Florentz Grooth.
Have Yourself a Merry Little Christmas (album)
Have Yourself a Merry Little Christmas er et musikkalbum med Kurt Nilsen.
Albumet ble utgitt den 15. november 2010 og inneholder tretten julesanger. Han synger duett sammen med Christel Alsos på sporet «Baby It's Cold Outside» og Helene Bøksle på «Gje meg handa di venn».
Lundstjerneblom
Lundstjerneblom ( Stellaria holostea), er en av 13 arter i Stjerneblomslekten (Stellaria), som tilhører nellikfamilien. Planten er om lag 30 cm høy.
Den vokser i lys løvskog, og skogsbryn, samt langs kyst og i tettbygde strøk. Den danner mattestrukturer ved at røttene spres horisontalt og skyter opp nye skudd. Lundstjerneblom finnes i Norge kun på strekningen fra Grimstad til Karmøy.
Lundstjerneblom har brede eller etterhvert smalere, lansettformede blader, og tynn, firkantet stengel. Blomstene har fem spaltede, hvite kronblader som fremstår som fem distinkte kronblad (i motsetning til hos skogstjerneblom, hvor de kan se ut som ti kronblader). Kronbladen er lengre enn dekkbladene, spaltet omtrent til midten, og står rundt ti pollenbærere.
Det sitter gjerne flere (2-4) blomster på hver stilk. Blomsten har også dekkblader, og tre griffeler. Frøkapslene er brune og omtrent kulerunde – dekkbladene rundt dem sprekker i fire deler.
Identifikasjon av arten
Flere av artene i stjerneblomslekten, smelleslekten og storarveslekten kan være vanskelige å skille fra hverandre. nedenfor gjengis de viktigste trekk for å gjenkjenne og skille de vanligste artene fra hverandre.
Vassarve
Vassarve (Stellaria media) er en ettårig plante, en av 13 arter i gruppen stjerneblomster (Stellaria), som tilhører nellikfamilien. Planten er krypende og om lag 10-15 cm høy.
Vassarve har brede og runde eller spisst eggformede blader. Stengelen er tynn med hår på én side. Bladene sitter korsvis motsatt oppover stilken. Blomstene har fem spaltede, hvite kronblader. Kronbladene er kortere enn begerbladene, spaltet nesten helt ned (ser ut som ti kronblad), og står rundt tre grifler og 3-8 pollenbærere. Frøkapslene er brune og lange og uanselige, delvis innelukket i begerbladene.
Egg (film)
Egg (tyrkisk: Yumurta) er en tyrkisk langfilm fra 2007, regissert av Semih Kaplanoğlu. Det er den første i filmen i hans såkalte Yusuf-trilogi som også inkluderer Melk (2008) og Honning (2007).
Handling
Yusuf er en poet som får vite at moren hans Zehra er død, og han reiser tilbake til hjembyen Tyre - hvor han ikke hadde vært på flere år. I morens hjem venter en ung kvinne, kusinen hans Ayla, på ham. Yusuf hadde ikke vært klar over Ayla tidligere, selv om hun hadde bodd sammen med moren hans i fem år. Ayla forteller Yusuf om Zehras ønsker om å ofre et lam etter hennes død.
Yusuf og Ayla reiser til en helgen-grav, ett par timer unna, for den religiøse ofringsseremonien som moren hans hadde lovet. Men de ankommer etter at flokken de hadde planlagt å kjøpe et lam fra, allerede har reist til fjells for å beite, og de blir tvunget til å overnatte ved et hotell i nærheten. En bryllupsseremoni som arrangeres ved hotellet bringer snart Yusuf og Ayla nærmere.
Fylkesvei 5674
Fylkesvei 5674 går mellom Hestadgrend og Vågsvatnet i Sunnfjord.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av en delstrekning av den tidligere fylkesvei 421 (Sogn og Fjordane).
Benedicta de Oliveira
Idrettskarriere
De Oliveira representerte Brasil under Sommer-OL 1948. Der deltok hun på 100 meter, men kom på fjerdeplass i sitt forsøksheat, og nådde ikke semifinalene. Hun deltok også på Brasils stafettlag på 4 x 100 meter stafett, som også ble slått ut i forsøksheatet.
Hun deltok i Søramerikansk mesterskap i friidrett 1949, og fikk der bronse på 100 og 200 meter. Under Søramerikansk mesterskap i friidrett 1954 vant hun 100 meter, med tiden 12,3, og fikk igjen bronse på 200 meter, bak Deyse de Castro og Elda Selamé.
Referanser
<References />
Skalite
Skalite og Skalité kan vise til:
Rullviklere
Rullviklere (Eudemis spp.) er en slekt i sommerfuglfamilien viklere (Tortricidae) som hører til undergruppen Olethreutinae. Det er beskrevet sju arter på verdensbasis, to av dem er funnet i Norge.
Lars-Erik Borge
I januar 2014 ble Borge oppnevnt som medlem av ekspertutvalget som skulle vurdere Kommunereformen i Norge og fremtidig kommunestruktur. I juni samme år ble han leder for utvalget Ny grønn skattekommisjon, som skulle fremme forslag til grønne skatteskift som vrir beskatningen mot miljøskadelige aktiviteter. Begge utvalgene var under Erna Solbergs regjering.
Rullviklere
Utseende
Middelsstore (de norske artene har vingespenn 14-21 millimeter), mer eller mindre brunlige viklere med lyse tegninger (bånd og flekker) på forvingene.
Aha-opplevelse
Aha-opplevelse kan defineres som en opplevelse av at informasjon kobles sammen på en måte som det ikke har blitt gjort før, og som fører til en oppdagelse av nye sammenhenger. Plutselig har man en forståelse for noe man ikke har forstått før, og denne opplevelsen skaper positive emosjoner. Et annet begrep for denne opplevelsen er Eureka.
Rullviklere
Levevis
Disse artene har larver som lever inne i et sammenrullet blad på ulike busker og løvtrær, blant andre eik og busker i rosefamilien.
Utbredelse
Denne slekten er bare kjent fra den den palearktiske sonen.
Aha-opplevelse
Psykologene Sascha Topolinski og Rolf Reber har foreslått at plutselighet, lett prosessering av informasjon (prosesseringsflyt), positiv affekt og en følelse av å ha rett, er hva som karakterer som definisjon på en aha-opplevelse. Plutselighet er en opplevelse av at løsningen på et problem blir overraskende åpenlys, uten at man har anstrengt seg for å finne den. Dette fører til at prosesseringen av problemet oppleves lettere og mindre tidskrevende enn før. Denne erfaringen oppleves å være av positiv affektiv verdi, og løsningen på problemet vurderes som å være sann og pålitelig. På tross av at en aha-opplevelse har en definisjon, er det likevel ingen koherent (sammenhengende) forklaring på hvordan en slik opplevelse egentlig oppleves. Grunnen er at slike opplevelser registreres på bakgrunn av selvrapporter, og bruk av funksjonell magnetresonanstomografi og lignende har ikke bekreftet andre indikatorer på de prosessene som oppstår ved en aha-opplevelse. Det er blitt foreslått av Topolinski og Reber at tiden det tar å prosessere informasjon, samt hvor lett informasjonen prosesseres i det kognitive system, påvirker karakteristikkene som forklarer en aha-opplevelse. Dette er en variabel som kan måles eksperimentelt, og studier viser at stimuli som er lette å prosessere foretrekkes fremfor stimuli som er vanskelige å prosessere. Studier viser også at slike faktorer for prosessering påvirker vurderinger om sannhet og selvsikkerhet, hvor lite tidskrevende og lett-prosesserende informasjon fører til løsninger som erfares som riktig og sann. Metcalfe og Wiebe (1987) har demonstrert at prosessering av informasjon blir plutselig lettere når løsningen på et problem er ved å åpenbare seg. Studiene deres viser at når man løser et innsiktsproblem, som regnes for å være beslektet med plutselighet ved en aha-opplevelse, er prosesseringen av den relativt dårlig før den plutselig prosesseres fortere og lettere. På grunnlag av alt som er skrevet hittil, har Topolinski og Reber foreslått at prosesseringsfaktorer er den eksperimentelle karakteristikk som integrerer en helhetlig forståelse av hva en aha-opplevelse egentlig er. Den plutselige forandring fra vanskelig prosessering av informasjon til lett prosessering av informasjon gir økt positiv affekt, selvsikkerhet i troen på at man har vurdert riktig, og troen på at løsningen er den rette. På bakgrunn av dette, foreslår forfatterne at det vil være mulig å fremkalle aha-opplevelser eksperimentelt, ved å skape illusjoner av innsikt. Topolinski et al (2009) har også foreslått at man kan måle positiv affekt ved aha-opplevelser ved å registrere aktivitet i smile-musklene, og Persaud, McLeod & Cowey (2007) har foreslått å måle selvsikkerhet i ens egen vurdering ved å la deltakere satse penger på deres egen løsning versus andre mulige utfall. Slike mål er mer objektiv, som vil være gunstig som parallell til selvrapporter om plutselig innsikt (Kounios & Beeman, 2009).
Lars-Erik Borge
Han har vært gjesteforsker ved Massachusetts Institute of Technology og University of Maryland.
Luoppaljohka
Luoppaljohka (nordsamisk, historisk også skrevet Luobbaljåkka) er ei elv i Lebesby kommune i Finnmark. Den er ei sideelv til Storelva og er 28,7 kilometer lang.
Elva har utspring fra Ullogahpirjávri på fjellet Ullogahpir. Den renner raskt ned fjellsiden mot nord og krysser Fylkesvei 98 over Børselvfjellet. Fra Njukčajávri (151 moh.) fortsetter elva nordover gjennom en myrlendt dal med svært lite fall og mange loner og små vatn. Ved Čuvgesluoppal (150 moh.) snur elva mot øst og ved Juovvaluoppal kommer sideelva Gámajohka inn fra nord. Luoppaljohka fortsetter mot sørøst og passerer gjennom flere innsjøer, hvorav de største er Suolojávri og Čullojávri. Fra sørvest kommer sideelvene Sombbiidjohka, Meahccejohka og Heandaratjohka. Luoppaljohka løper sammen med Storelva sør for Guohperskáidi.
Luobbaljohka har mange fiskerike innsjøer. Det går også laks i elva helt opp til Suolojávri.