cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kainji-demningen
Kanji-demningen er et vannkraftverk i Niger-vassdraget i Nigeria. Installert total vannkrafteffekt er 760 MW, fordelt på 6 turbiner. Anlegget sto ferdig utbygd i 1968. Demningen er ca. 10 km lang.
Den østerriksk-prøyssiske krig
Den østerriksk-prøyssiske krig, også kalt den tyske krig, den tyske brødrekrig eller samlingskrigen, ble utkjempet i 1866 mellom Keiserriket Østerrike og kongeriket Preussen om lederskapet i Det tyske forbund. Den endte med Preussen og dennes alliertes seier over Østerrike. Preussen overtok dermed den lederposisjon blant de tyske statene som Østerrike tidligere hadde hatt, og grunnla Det nordtyske forbund. Det dannet utgangspunktet for den «lilletyske løsning» som ble valgt da Tyskland ble samlet som nasjonalstat under den fransk-tyske krig, men uten de tyske områdene i Østerrike-Ungarn.
Allianser
På Preussens side stod Kongeriket Italia, Hertugdømmet Oldenburg, Hertugdømmet Mecklenburg, Hertugdømmet Braunschweig og enkelte thüringske småstater.
På Østerrikes side, eller formelt Det tyske forbunds side, stod Kongeriket Sachsen, Kongeriket Bayern, Storhertugdømmet Baden, Kongeriket Württemberg, Kongeriket Hannover, Storhertugdømmet Hessen, Kurhessen, Hertugdømmet Nassau og enkelte tyske småstater.
Hosni Mubarak
Muhammad Hosni Sayyid Mubarak (arabisk: محمد حسني سيد مبارك, født 4. mai 1928, død 25. februar 2020 i Kairo ) var en egyptisk politiker og offiser. Han var Egypts fjerde president, fra 14. oktober 1981 til sin avgang i februar 2011. Han klatret rangstigen i det egyptiske flyvåpenet og ble øverstkommanderende for denne forsvarsgrenen i 1972. I 1975 ble han Anwar Sadats visepresident. Da Sadat ble drept i et attentat 6. oktober 1981 overtok Mubarak som Egypts president. Mubarak var den president som har sittet lengst siden Muhammad Ali av Egypt.
Den østerriksk-prøyssiske krig
Forløp
Den 23. juni rykket den 1. prøyssiske armé over Seidenburg og Zittau og Elbearméen over Waltersdorf og Schluckenau inn i Bøhmen. 26. juni kom det til sammenstøt ved Hühnerwasser, Sichrow, Turnau og til slaget ved Podol mellom forskjellige enheter fra den prøyssiske 1. armé under prins Fredrik Karl av Preussen og Elbearméen under general Herwarth von Bittenfeld på den ene siden og den 1. østerrikske og det saksiske korps på den annen. 27. juni krysset den 2. prøyssiske armé under kronprins Fredrik flere pass i Riesengebirge, og det kom til slag ved Nachod og Trautenau. Det siste var det eneste under hele krigen hvor østerrikerne gikk seirende ut. 28. juni kom det til slag ved Skalitz, Soor og Münchengrätz, hvor Østerrike led store tap. 29. juni fant slaget ved Gitschin mellom den 1. prøyssiske armé og det saksiske korps, og i øst kom det til kamper ved Königinhof og Scheinschädel. Etter disse sammenstøtene mistet begge arméene oversikten over den andres posisjoner, og først 2. juli ble det klart at Østerrike og Sachsen hadde sine tropper nordvest for Königgrätz.
Prøyssiske tropper fra Minden og Hamburg ble slått av Kongeriket Hannovers armé den 27. juni 1866 under slaget ved Langensalza. Hannoverne ble imidlertid tvunget til å kapitulere 29. juni på grunn av sine store tap, manglende forsyninger og tallmessige underlegenhet. Et minnesmerke for denne seieren står fremdeles i sentrum av Minden. Preussens allierte angrep Kassel og bystaten Frankfurt am Main, mens den høyre fløyen i den prøyssiske Elbearméen overraskende dukket opp ved portene til bayerske Nürnberg.
Hosni Mubarak
I kraft av sin stilling som president for Egypt, en regional stormakt, og sin moderate holdning til Israel, var han involvert som mekler i konfliktene rundt de palestinske områdene. Som president ble han beskrevet som lite endringsvillig, og han aksepterte bare reformer i de tilfellene han anså dem som høyst nødvendige for å sikre landets stabilitet og sikkerhet.
I 1991 var Egypt under Mubarak sterkt involvert i Gulfkrigen på FNs side. I 2003 stilte han seg kritisk til den anglo-amerikanske krigen imot Irak, fordi han mente at den israelsk-palestinske konflikten burde løses først. 7. september 2005 vant Mubarak det første presidentvalget i landets historie hvor flere kandidater fikk stille til valg. Mubarak gikk i 2011 av som president etter omfattende demonstrasjoner. Han ble 2. juni 2012 kjent skyldig i medvirkning til drap på demonstranter og dømt til livsvarig fengsel. Dommen ble senere omgjort, og i august 2013 ble han satt fri.
Den østerriksk-prøyssiske krig
Forløp
I syd hadde Østerrike i mellomtiden den 24. juni 1866 slått den italienske armé under general Alfonso La Marmora i slaget ved Custoza, og den østerrikske Adriaterflåten under Wilhelm von Tegetthoff beseiret den overlegne italienske flåten i slaget ved Lissa (Vis) den 20. juli. Nødvendigheten av å kjempe på to fronter var imidlertid ved siden av Østerrikes, i forhold til Preussen, underlegne våpenteknologi, en av hovedgrunnene til Østerrikes endelige nederlag.
Det avgjørende slaget mot Østerrike vant de forente prøyssiske arméene den 3. juli 1866 i Königgrätz i Bøhmen under ledelse av kong Vilhelm av Preussen personlig og generalstabssjef Helmuth von Moltke. Østerrike håpet på at deres øverstkommanderende, Ludwig von Benedek, som ble regnet som et militært geni i Østerrike, skulle klare å slå prøysserne, men Preussen var i dette slaget ikke bare tallmessig overlegen, med 250 000 soldater mot østerrikernes 160 000, men hadde også overlegne våpen. Under slaget falt det syv østerrikere for hver prøysser. Benedek hadde først forsøkt å avvise å bli øverstkommanderende for nordarméen, fordi han ikke hadde noen erfaring fra Bøhmen, og fordi nordarméen befant seg i en dårlig tilstand. Etter slaget ved Königgrätz ble han fratatt posisjonen og stilt for krigsrett, men prosessen ble innstilt etter keiserlig press, og Benedek fikk ordre om å aldri snakke om slaget.
Hosni Mubarak
Han var gift med Suzanne Mubarak og hadde to sønner, Alaa og Gamal.
Den østerriksk-prøyssiske krig
Forløp
Det siste slaget i den østerriksk-prøyssiske krig fant sted under Mainfelttoget den 26. juli i Uettingen. I dette slaget seiret Preussen over Bayern. Under sammenstøtene ved Blumenau under krigens siste dag klarte imidlertid østerrikerne å forhindre at prøysserne erobret Pressburg.
Elvehalsvendere
Elvehalsvendere (Podocnemididae) er en liten familie av skilpadder med bare åtte arter.
Hosni Mubarak
Gravferden 26. februar 2020 var i militær regi. Sittende president Abdul Fattah al-Sisi gikk sammen med Mubaraks sønner Alaa og Gamal bak kisten i begravelsesfølget. Regjeringen erklærte tre dagers landesorg etter dødsfallet. President Sisi var sjef for den militære etterretningen under Mubarak.
Den østerriksk-prøyssiske krig
Forløp
De krigførendes tapstall fordelte seg slik:
Elvehalsvendere
De sju artene i slektene Peltocephalus og Podocnemis er utbredt i det nordlige Sør-Amerika, mens Erymnochelys madagascariensis finnes på Madagaskar. Fra Sør-Amerika er det også kjent flere fossile arter, blant annet kjempen Stupendemys.
Hosni Mubarak
Militær karriere
Mubarak ble født i regionen Al Minufiyah i 1928. Etter skolegangen ble han kadett ved den egyptiske krigsskolen, hvor han fikk en bachelorgrad i militære fag i 1949. Den 2. februar 1949 begynte Mubarak pilottreningen på Egypts luftkrigsskole. Han tjenestegjorde i flere avdelinger i flyvåpenet, blant annet en Spitfire-skvadron. I årene frem til 1959 tjenestegjorde Mubarak som instruktør i treningen av nye piloter. Fra 1959 til 1961 fikk han videreutdanning i Sovjetunionen på Kant-basen i Kirgisistan og i Moskva. Under oppholdet i Sovjetunionen fløy Mubarak Iljusjin Il-28 og Tupolev Tu-16. I 1964 ble han tatt opp i Frunze-militærakademiet i Sovjetunionen. Etter hjemkomsten til Egypt i hadde Mubarak en rekke høyere offisersstillinger i flyvåpenet, og ble i 1972 viseforsvarsminister. Høydepunktet i hans militære karriere var å bli utnevnt til luftmarskalk som belønning for innsatsen i Jom Kippur-krigen mot Israel i oktober 1973.
Den østerriksk-prøyssiske krig
Avslutning og følger
For å hindre en fransk eller russisk intervensjon, overbeviste Otto von Bismarck den prøyssiske kongen til ikke å utnytte seieren fullt ut, men til å slutte en rask fred. Bismarck skrev samme år:
Elvehalsvendere
Disse skilpaddene tilhører halsvenderne, og når hodet trekkes inn under skallet, bøyes halsen i S-form. Podocnemididae ble tidligere regnet som en underfamilie av Pelomedusidae, men har nå fått status som egen familie. Det er ikke full enighet om skrivemåten til navnet, og varianten Podocnemidae blir også brukt.
Hosni Mubarak
(Vise)president i Egypt
I april 1975 ble Mubarak utnevnt til visepresident i Republikken Egypt av president Sadat. I denne stillingen var han lojal støttespiller for Sadat og hadde særlig ansvar for forholdet til Israel. I september 1975 reiste han til Damaskus og Riyadh for å diskutere den såkalte Sinai II-avtalen med den israelske regjeringen. I 1981 ble president Sadat myrdet av en gruppe offiserer som var mot den egyptisk-israelske fredstraktaten som Sadat hadde vært med å fremforhandle. Mubarak ble dermed president og leder i landets statsbærende parti, Det nasjonaldemokratiske parti.
Den østerriksk-prøyssiske krig
Avslutning og følger
Fredsslutningen fant sted 26. juli da den såkalte «våpenhvilen i Nikolsburg» ble inngått gjennom Napoleon IIIs formidling, og etter at Østerrike i hovedsak hadde gitt etter for Preussen og i realiteten trakk seg ut av alltysk politikk. Våpenhvilen ble senere bekreftet gjennom freden i Prag (mellom Østerrike og Preussen) og freden i Wien (mellom Østerrike og Italia).
Italia vant Veneto, og Preussen annekterte alle fiendtlige stater nord for Main bortsett fra Sachsen og Hessen-Darmstadt. Dermed oppnådde Preussen endelig en forbindelse mellom sine vestlige Rhinprovinser og kjernelandet Brandenburg øst for Elben.
Hosni Mubarak
(Vise)president i Egypt
Selv om Mubarak hadde støttet FN-koalisjonen som invaderte Irak i Gulfkrigen i 1991 med tropper, støttet Mubarak ikke USAs invasjon i Irak i 2003.
Avgang i 2011
Fra og med 25. januar 2011 begynte massedemonstrasjoner mot hans regjering i en rekke egyptiske byer. Demonstrasjonene mot presidenten fulgte i kjølvannet av opprøret i Tunisia i 2010–2011. Blant annet krevde en folkemengde i Kairo, som ble anslått til å omfatte nesten to millioner mennesker, hans avgang. I en tale 10. februar opplyste Mubarak at han blir sittende som president til det kunne gjennomføres frie valg i september, men visepresident Omar Suleiman kunngjorde 11. februar 2011 at Mubarak går av. Han har blitt etterfulgt av Det øverste råd til Egypts væpnede styrker med Mohamed Hussein Tantawi som formann.
Den østerriksk-prøyssiske krig
Avslutning og følger
Det tyske forbund ble oppløst, og Det nordtyske forbund, dominert av Preussen, ble grunnlagt. Etter at Frankrike fremsatte territorielle krav allierte de sydtyske statene seg med Preussen i forsvarsforbund, som ble grunnlaget for at statene gjorde felles sak under den fransk-tyske krig i 1870–1871.
Hosni Mubarak
Avgang i 2011
28. februar 2011 ga Egypts riksanklager ordre om at Mubarak og hans familie ikke kunne forlate Egypt, og de har siden vært i husarrest i et presidentpalass i badebyen Sharm el-Sheikh ved Rødehavet. Det har blitt rapportert at Mubaraks helse har blitt dårligere, at han har hatt et hjerteinfarkt og tilbrakt tid på sykehus.
Rettssaken
24. mai ble han fremstilt for en domstol, der han ble presentert anklagene om overlagt drap på fredelige demonstranter i den egyptiske revolusjonen i 2011, som kan føre til dødsstraff. Han ble også anklaget for å ha misligholdt offentlige midler, og beriket seg selv på ulovlig vis.
Den østerriksk-prøyssiske krig
Avslutning og følger
Otto von Bismarck oppnådde en stor innenrikspolitisk seier da hans militærbudsjett som følge av bølgen av eufori ble godkjent av det prøyssiske parlamentet, landdagen.
Hosni Mubarak
Rettssaken
28. mai fant en administrativ domstol i Kairo han skyldig i å ha skadet den nasjonale økonomien ved å stenge ned internett- og telefonitjenester under demonstrasjonene. For dette ble han idømt en bot på 200 millioner EGP (183 millioner NOK).
Den østerriksk-prøyssiske krig
Avslutning og følger
Forbindelsene mellom Napoleon III og Preussen, som frem til da hadde vært gode, ble imidlertid svekket som følge av Preussens seier. Napoleon III hadde regnet med å bli belønnet med landområder (den vestlige Rhinbredden) etter sin formidling av fredsavtalen, men ble overrasket av krigens tempo og kom for sent med sine krav. I Frankrike oppstod kravet om «hevn for Sadowa». Objektivt var dette kravet helt uberettiget, da Napoleon III hadde forhandlet med begge partene med håp om å vinne mest mulig for seg selv. At han forregnet seg var imidlertid hans egen skyld.
Shulbinsk-demningen
Shulbinsk-demningen er en demning med vannkraftverk i elva Irtysj i Kasakhstan, 70 km ovenfor Semipalatinsk. Installert total vannkrafteffekt er 702 MW, fordelt på 6 turbiner.
Sexdrega
Sexdrega er et tettsted i Svenljunga kommune i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 787 innbyggere.
Fylkesvei 555
Veien gikk sørover forbi Fjell, Trengereid, Hammarsland og Forland østover til Sund og derfra videre med ferge fra Klokkarvik til Hjellestad. Fergeforbindelsen var del av Fv555.
Før 1. januar 2010 var veien del av riksvei 555 og dannet dermed én sammenhengende trasé.
2019 ble veien erstattet av fylkesvei 5347, fylkesvei 588, fylkesvei 589, fylkesvei 560, og fylkesvei 5218.
Kommuner og knutepunkter
Erstattet av riksvei 555
Grunnkretser i Nesbyen kommune
Grunnkretser i Nes kommune i Buskerud er delområder og grunnkretser som seksjonerer Nes kommune, Buskerud, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Ben Amos
Benjamin Paul Amos (født 10. april 1990) er en engelsk fotballspiller som spiller for Wigan Athletic FC.
Punishment in Capitals
Punishment in Capitals er et konsertalbum av bandet Napalm Death, utgitt på CD og DVD. Det ble spilt inn på London ULU den 12. april 2002.
Ben Amos
Amos kom til Manchester United som 11-åring fra Crewe Alexandra FC. Han gjorde sin offisielle førstelagsdebut i Uniteds 3-1-seier mot Middlesbrough 23. september 2008 i ligacupen.
Den 6. mars 2010 ble det klart at Ben Amos dro på utlån til Molde frem til juni samme år. Amos var på utlån til Hull City AFC sesongen 2012/13.
Punishment in Capitals
DVD-ekstraspor
Tokyo, Japan (5. august 1996)
Santiago, Chile (19. oktober 1997)
Vladimir Maksimov
Vladimir Salmanovitsj Maksimov (russisk: Владимир Салманович Максимов, født 14. oktober 1945 i Moskva) er en tidligere sovjetisk/russisk håndballspiller. Etter at han la opp som aktiv spiller, ble han valgt til trener for Russlands landslag, som han var med på å vinne alle de tre store titlene med (europamesterskapet i 1996, verdensmesterskapet i 1993 og 1997 og OL i 2000). Sammen med Claude Onesta for Frankrike er han den eneste treneren for et nasjonalt håndballandslag som har vunnet disse tre titlene.
Som aktiv spiller var han med å laget som deltok i OL 1972 (laget spilte tre kamper og kom på femteplass) og i OL 1976 (gull).
Tabaqah-demningen
Tabaqah-demningen er en demning med vannkraftverk i Eufrat-vassdraget i Syria. Installert total vannkrafteffekt er 800 MW, fordelt på 4 turbiner. Det stod ferdig utbygd i 1973.
Det er 3 demninger på Eufrat i Syria. I rekkefølge ovenfra er de: Tishrin-demningen (630 MW), Tabaqah-demningen (800 MW) og Baath-demningen (81 MW).
Den siste glæde
Den siste glæde er en roman av Knut Hamsun. Romanen kom ut i 1912, da Hamsun bare var litt over 50 år og hadde store deler av sitt forfatterskap foran seg, men allerede kjente alderen tynge. Romanen handler om en jeg-person, fortelleren, som har levd livet sitt og nå har den siste glede i å melde seg ut av alt og bare være med seg selv i naturen. Men på Hamsunsk vis kan han ikke gjøre det uten å avsløre sitt selvbedrag, «men hvis dette gjør for stærkt indtryk på mig så sier jeg det er en kalv eller et fjærkrek og lyver mig godt fuld.»
Hovedpersonen klarer ikke å leve alene i hytten sin i skogen, selv om han kanskje tilsynelatende vil det. To andre sentrale personer er den sleske Solem, og skjønne frøken Thorsen hovedpersonen ikke kan la være å forelske seg i. Her blir hans selvpålagte avstand til menneskelivets gleder og sorger et stort problem, som løytnant Glahn i Pan vil han ikke innse sine sanne følelser, han vil tvert i mot distansere seg fra dem. Dermed er han – som Glahn – dømt til ulykke. Da er det annerledes med Solem, som tilsynelatende ureflektert tar for seg alt hva livet har å by på, og om han får det på ærlig eller uærlig vis utgjør ingen forskjell for ham. Også her vil jeg-personen være uengasjert og late som han ikke bryr seg, men særlig etter at Solem begynner å gjøre kur til frøken Thorsen skinner det igjennom at fortelleren bare bedrar seg selv. «Den siste glæde», det er å sitte «i mit rum og ha det godt og mørkt omkring mig», det blir han aldri ferdig med.
Bukhtarma-demningen
Bukhtarma-demningen er en demning med vannkraftverk i elva Irtysj i Kasakhstan. Installert total vannkrafteffekt er 720 MW, fordelt på 9 turbiner. Årsproduksjonen er inntil 2,6 TWh.
Den siste glæde
Der Pan har den unge kjærlighetens fornektelse og rus, skildrer "Den siste glæde" den gamle. Glahns upålitelighet er imidlertid en følge av nødvendighet, han blir drevet inn i den, det er hans forsvar. Denne velger rett og slett å ta feil, vil ikke.
Hamsun skulle vite et og annet om en gammel manns kjærlighet til yngre damer, han var selv gift med langt yngre Marie Hamsun. Hamsun hadde altså den handlekraft hovedpersonen i den siste glede mangler, men at han tidlig så på seg selv som gammel og utbrent viser også Nobeltalen han holdt da han fikk prisen for Markens grøde.
Den siste glæde hører til Hamsuns romaner om en hovedperson som ser tilbake på sitt liv, et tema han stadig skulle vende tilbake til.
Mysterier
Innhold
Handlingen er lagt til Lillesand, en by Hamsun omdøpte til «Fillesand», og der han skrev deler av romanen. Han planla «en stor, psykologisk Roman», rettet til «et aandsfornemt Udvalg af Mennesker». Han følte ikke for å skrive til «Mængden»; for «Romaner med Forlovelser og Baller og Børnefødsler, overhovedet med ydre Apparat, er mig lidt for billige». Han ankom til Lillesand i båt og gikk i land på en ren innskytelse 12. juni, akkurat som bokens hovedperson Johan Nilsen Nagel. Liksom Nagel leide han seg inn på et hotell og fikk en pianospillende nabo, i romanen spottende kalt «Minutten», som også var mannens virkelige tilnavn. Til sin forlegger skrev han: «Minutten bor i Lillesand, hans virkelige navn er Grøgaard...Jeg har ikke skaanet Manden...jeg talte daglig med ham.» Grøgaard skal ha lest boken og blitt dypt såret.
I Sult og Mysterier utviklet Hamsun med en kaleidoskopisk stream of consciousness, prosamodernismens indre monolog, som James Joyce siden ble berømt for. Romanen rommer ulike emner og «mysterier»; en kriminalhistorie som ikke blir løst; en psykologisk historie om dobbeltmennesket Nagel og «Minutten»; og en romanse med Nagels kurtise av den jevnaldrende Dagny Kielland (selv om hun er nyforlovet), men også av attergløymen Martha Gude, som han frir til da han føler seg avvist av Dagny. Nagel går rundt i en gul dress som en ren solgud, og inviteres i selskaper for å underholde med sine outrerte meninger. Han er aldri politisk korrekt, men rakker ned på tidens storheter som William Gladstone, Tolstoj og Ibsen på en måte som minner om foredragene Hamsun selv turnerte med i 1891. Bjørnstjerne Bjørnson blir imidlertid hyllet. Nagel selv er agronom, men tilbringer dagene enten på hotellrommet, med maniske monologer om diverse emner, eller streifende rundt i skogen. I kapittel 5 forteller han at han er «fra Finmarken, jeg er kven». Hans oppfatning av småbyen får vi i kapittel 12: «En ravnekrok var det, et lite skjærerede av en by, med små, langørede mennesker.» Hans medbrakte giftflaske anvendes til sist til hans selvmord. Edvard Brandes skrev i sin anmeldelse: «Hr. Hamsun kan muligvis opnaa, at Læserinder vil tilskrive ham for at faa den autentiske Forklaring om den gule Mands Fortid.»
Teologen Karlsen har noen dager før Nagels ankomst tatt livet av seg av ulykkelig kjærlighet til Dagny. Imidlertid har han skåret over pulsåren på begge håndledd. Tore Hamsun mente Nagel hadde hjulpet Karlsen litt med det selvmordet. Eller kanskje «Minutten» hadde?
Samtid
Arne Garborg skrev at hovedpersonen utelukkende var skapt for å sjokkere innbyggerne i Ålesund en måneds tid. Carl Nærup skrev om romanen i 1905 at den var «''Hamsuns mest formløse og usammenhængende Bog. Et besynderligt, snart blødt dæmpet, snart brutalt larmende Potpourri af alle mulige Melodier...Lyrik, Romanfragmenter, Dagbogsbekjendelser, Galgenhumoristiske Aforismer og bittertlystige Udfald mot Tidens Storheder. Intet er her utvivlsomt - uden Digterens Forsæt at ville være til det yderste gaadefuld og excentrisk.''»
I sine 1890-talls romaner forsøkte Hamsun å bryte ut fra den realistiske tradisjonen som stod sterkt i Norge på 1880-tallet, representert ved sentrale forfattere som Ibsen og Kielland. Hamsun kritiserte realismens samfunnsengasjement, og mente dette fokuset gikk på bekostning av en helhetlig skildring av individet. Særlig var det det irrasjonelle som interesserte Hamsun, noe han gir uttrykk for i artikkelen «Det ubevidste sjeleliv» og altså i romanene sine. Det gjelder særlig nevnte Sult, og Pan fra 1894.
I 1890 hadde Hamsun skrevet til sin tyske oversetter Marie Herzfeld: «Det skal blive en psychologisk Roman.» Til kritikeren Erik Skram skrev han: «Jeg gaar og tumler med noget, som Gud straffe mig skal blive noget af det stejleste, der til Dato er skreven paa Jorderig...Jeg skal Fan tørke mig skrive en Kærlighedens Lovsang, saa Allah og Bjørnson skal bæve!» Dette ble imidlertid først utløst i Pan og Victoria. Til sin venninne Bolette Pavels i Bergen skrev han i 1892 at han ikke var i tvil om at han kom til å bli levende slaktet for sin nye bok: «''Aa Gud, hvor jeg skal vrænge ud og ind paa min «Helt». Fan gale mig.» Til Erik Skram skrev han om Nagel: «Spørgsmaalet er om han hænger sammen med sit andet Jeg, Minutten, og hænger saa tilstrækkelig løst sammen med sit selv, at han næsten falder fra hinanden.''»
I 1929 påpekte den 24 år gamle Trygve Braatøy i sin analyse Livets cirkel at «Minutten» fremstår som Nagels dobbeltgjenger, slik Hamsun selv beskrev det til Erik Skram, et brev Braatøy umulig kunne kjenne til. Hamsun som nettopp var fylt 70 år, returnerte manuskriptet han hadde fått tilsendt til gjennomlesning med et kort brev, der det blant annet stod: «''De kunde ha sparet Dem selv og mig for at sende mig Manuskriptet, jeg læser intet av det som skrives om mig. Naar Forlagene ikke vil utgi Deres Studie av Hensyn til mig saa er det bare et Paaskud, selv om Studien er et eneste langt Angrep.''» Braatøy måtte le av dette svaret, ettersom Hamsun hadde åpnet pakken. Kanskje hadde han reagert på de to første kapitteloverskriftene, «Usikkerhet» og «Øynene», som søkte forklaring på Hamsuns skrivekunst i hans egenskaper, her med fokus på mindreverdsfølelse og nærsynthet.
Johan Borgen hevdet i Vinduet i 1959 at Nagels virkning på Hamsun var minst like stor som Hamsuns på Nagel. Borgen var hele livet sterkt påvirket av Hamsuns beskrivelse av Nagel som en person i sine stemningers vold, uten evne til å velge, men med en brå likegyldighet i mye av det han gjør. For å bli til, måtte Nagel omskape Hamsun og utdype farlige tendenser i dikteren selv, tendenser han etterpå prøve å legge vekk, men i stedet aldri ble kvitt. Nagel er ikke noe selvportrett, men en skikkelse med dype røtter i Hamsun selv, et uttrykk for muligheter i ham selv som han prøvde å analysere til bunns og forfølge til siste konsekvens, kanskje i håp om å å frigjøre seg fra dem. Med Nagels ord: «En dikter, det er et menneske om overhodet ikke skammer seg.»
Romanens innledning med Nagel som kommer seilende, minner om tilsvarende innledning i Dostojevskijs Idioten, en forfatter Hamsun var tydelig inspirert av. Både «idioten», fyrst Mysjkin hos Dostojevskij og Nagel hos Hamsun, kommer inn i et ellers lukket miljø, røsker opp i hva som skjer der, og får alt til å ta seg annerledes ut. Dette er et velkjent litterært virkemiddel. Gjennom Nagel viser Hamsun at alt slett ikke er som det skal være i det vesle kystsamfunnet, men hvordan det egentlig er, kan ingen egentlig si. Nagel selv glipper for leseren når han holder seg på rommet eller er borte fra byen i dagevis uten at leseren får vite hva han foretar seg. Alt avhenger av øynene som ser, og dette er både Hamsuns og Nagels poeng. Slik går Hamsun mye lenger enn den objektive sannhet Ibsen og Kielland mente å vise frem i verkene sine.
Det er uenighet om hvordan man skal karakterisere perioden og skrivemåten Mysterier er skrevet i. Som Garborg var Hamsun nyromantiker, og Mysterier kan sies å peke bakover mot romantikken, med sin hyllest til individet, til mysteriene og intuisjonen, men også sies å peke fremover mot de modernistiske verk med sine uforklarlige innfall, sin uforståelige verden og sin relative moral inspirert av Nietzsche og hans «Gud er død».
Mysterier er løst sammenknyttet med de etterfølgende romanene Redaktør Lynge og Ny jord på den måten at deler av persongalleriet føres videre i de to bøkene. i Redaktør Lynge dukker Dagny Kielland opp i kapitel 4, som gift frue bosatt i hovedstaden. Hun minnes Glahn som «en uanselig dverg», og hvordan «den ville mann var gått på hodet i havet og hadde gjort ende på seg uten å si et ord». Frøken Gude bor sammen med henne, siden mannen er mye til sjøs.
Hillared
Hillared er et tettsted i Svenljunga kommune i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. Det ligger cirka 17 kilometer nord for Svenljunga. I 2010 hadde tettstedet 578 innbyggere.
Parachrysina
Parachrysina er en slekt av biller som hører til undergruppen praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).
Skee
Skee er et tettsted i Strömstad kommune i Västra Götalands län i landskapet Bohuslän i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 583 innbyggere.
Parachrysina
Utseende
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange, blanke, grønne, brunlige eller rødlige skarabider. Oversiden er nokså tett kledt med fine hår. Antennene består av åtte eller ni ledd.
Levevis
Artene lever på åpen gressmark.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika (Mexico).
Angus Og
Angus Og (skotsk-gælisk: Aonghas Óg), død ca. 1316 var en gælisk eller norrøn-gælisk føydal høvding fra MacDonald-klanen. Han hadde sete på øya Islay og er først og fremst kjent som Lord of Islay. Hans sønn John var den første som ble kjent under tittelen Lord of the Isles. Det er sannsynlig av også Angus Og hadde hadde herredømme over de vestlige skotske øyene, og med ‘øyene’ menes det nordmenn kaller Suderøyene, norrønt Suðreyjar (Sydøyene), dvs Hebridene i Skottland.
Angus Og ga støtte i form av fotsoldater til Robert Bruce og var delaktig i seieren i det berømte slaget ved Bannockburn i 1314. Som gjenytelse fikk Angus Og beholde kontrollen av De ytre øyene med støtte fra skottenes konge og fikk dessuten tilbake kontrollen av de landområder som var blitt konfiskert av McDougall-klanen (som var fiender av Bruce).
Bakgrunn
«Lord of the Isles» er nå en adelstittel, men refererte opprinnelig til de høvdinger av dels norrøn og dels gælisk slekt på vestkysten og øyene av Skottland på begynnelsen av middelalderen. Disse høvdingene var en mektig sjømakt med sin flåte av galeier, utviklet fra vikingenes klinkbygde knarrer og som på gælisk ble kalt for birlinn. I begynnelsen var Hebridene underlagt kongeriket Norge, stundom også kongen av Skottland, men i realiteten var området et selvstendig område i flere århundrer. Territoriet inkluderte Hebridene med øyene Skye og Ross fra 1438, Knoydart, Ardnamuchan og Kintyre-halvøya, foruten Arran og Antrim på Irland.
Angus Ogs sønn Gode John MacDonald av Islay var den første som fikk formalisert tittelen «Lord of the Isles».
Rapido
Rapido er en kort elv midt i Italia, nær Cassino.
Den er på rundt 40 km og har et fall på rundt 2 000 meter og renner gjennom Ciociaria i provinsen Frosinone. Den renner ned i Garigliano, og blir med den en del av Liri. Det høye fallet og det karstiske landskapet gjør at elven er svært hurtigflytende med en gjennomsnittlig vannføring på 25 kubikkmeter i sekundet (m³/s) og aldri under 10 m³/s.
Skikrigføring
Skikrigføring er et uttrykk blir brukt om taktikken og strategien stridende parter benytter seg av når de fører krig med tropper utstyrt med ski.
Den danske historikeren Saxo Grammaticus er den første som omtaler skikrigføring – i historiske beretninger fra det trettende århundret. Farten og distansen som skitropper er kapable til å utføre kan sammenlignes med lett kavaleri.
Stalsberg skole
Stalsberg skole kan vise til:
Billy Casper
William Earl «Billy» Casper jr. (født 24. juni 1931 i San Diego, California, død 7. februar 2015 i Springville i Utah) var en amerikansk golfspiller og en av de mest framtredende spillerne på PGA-touren fra midten av 1950-tallet og frem til midten av 1970-tallet. Han fikk 51 PGA-seire i karrieren hvorav tre var i majorturneringer.
Casper ble profesjonell i 1954. Hans første seier på PGA-touren var Labatt Open i 1956, og hans 51. og siste seier kom 19 år seinere da han vant First NBC New Orleans Open.
To av hans tre seire i major-turneringer kom etter omspill om seieren. I 1966 måtte han spille 18 ekstra hull mot Arnold Palmer for å vinne sin andre US Open-tittel, og i 1970 slo han Gene Littler i omspill i The Masters.
Casper deltok i sju Ryder Cup-turneringer mellom 1961 og 1975. Samtlige ble vunnet av USAs lag. I 1979 var han lagkaptein for det vinnende amerikanske laget.
Da Casper fylte femti år i 1981, begynte han å delta i turneringer på senior-touren. Her vant han ni turneringer mellom 1982 og 1989. To av disse var majorturneringer på senior-touren, US Senior Open i 1983 og Mazda Senior Tournament Players Championship i 1986. Allerede i 1981 hadde han sjansen på sin første US Senior Open-seier, men etter et attenhulls omspill tok Arnold Palmer revansje for tapet i US Open i 1966.
Grunnkretser i Os kommune i Hordaland
Grunnkretser i Os kommune i Hordaland er delområder og grunnkretser som seksjonerer Os kommune i Hordaland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
John Nome
John Nome (født 2. oktober 1904 i Marnardal, død 23. desember 1980 i Bærum) var en norsk teolog og filosof. Han var professor i religionsfilosofi og etikk ved Menighetsfakultetet fra 1951 til 1972.
Nome tok doktorgraden i filosofi med en avhandling om Georg Simmel i 1938. I tillegg tok han doktorgraden i teologi i 1951. I 1939 var han en av søkerne til Anathon Aalls professorat ved universitetet i Oslo, men dette gikk til Arne Næss. Fra 1951 til 1972 var han professor i religionsfilosofi og etikk ved Menighetsfakultetet. Han skrev Det norske misjonsselskaps historie.
Pål Kårbø
Pål Kårbø (født 27. mai 1973) er en norsk politiker som har representert Kristelig Folkeparti (KrF). Han er fylkesvaraordfører i Hordaland fra 2015. Kårbø meldte 12. august 2018 overgang til Høyre, men 10. oktober, kun to måneder senere og uten å ha meldt seg inn i Høyre, kunngjorde han at han gikk tilbake til KrF. «''Eg har blitt møtt på ein god måte av svært mange i Høgre, av den grunn er dette ekstra vanskeleg. Eg har tenkt og tenkt og kjent på magefølelsen ..., kva eg sku lande på?''»
I perioden 2001–2005 var Kårbø 1. vararepresentant til Stortinget fra Hordaland. I perioden 2007–2011 var han gruppeleder for KrFs fylkestingsgruppe i Hordaland og gruppeleder for KrFs kommunestyregruppe i Meland. Fra 2011–2015 var han nestgruppeleder i KrFs fylkestingsgruppe, og partileder for samme fylkeslag. Etter fylkestingsvalget høsten 2015 ble han fylkesvaraordfører i Hordaland.
Pål Kårbø er utdannet siviløkonom fra Norges Handelshøyskole.
Kebal
Kebal er et tettsted i Strömstad kommune i Västra Götalands län i landskapet Bohuslän i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 258 innbyggere.
Liste over band på Møllafestivalen
Liste over band på Møllefestivalen er en liste over band som har spilt på Møllafestivalen i Gjerstad.
2006
Festivalen dro publikum fra ti nasjoner, blant annet New Zealand, Malta, Sveits og England. 13 konserter ble holdt av både lokale og internasjonale artister.
2007
Mayhem var trekkplasteret i 2007. De spilte inn plata Ordo Ad Chao i studioet på Mølla, og hadde slippfest på festivalen. Ti norske band og to utenlandske hold tilsammen tolv konserter.
The Willy Wonka Candy Company
The Willy Wonka Candy Company var et varemerke for søtsaker eiet av Nestlé. Varemerket var brukt under lisens fra rettighetshaverne til Roald Dahls Charlie og sjokoladefabrikken, der varemerket var hentet fra. Nestlé brukte varemerket på en serie søtsaker i Nord-Amerika, Storbritannia, Irland, Australia og New Zealand.
Varemerket Willy Wonka har sin historie tilbake til 1971, da det Chicago-baserte firmaet Breaker Confections lisensierte Willy Wonka-navnet for å selge produkter knyttet til filmen Charlie og sjokoladefabrikken. De første søtsakene under Willy Wonka-navnet ble imidlertid først produsert i 1976. I 1980 endret Breaker Confections navn til Willy Wonka Brands. Nestlé kjøpte selskapet i 1988.
Arvo Aaltonen
Arvo Ossian Aaltonen (født 2. desember 1892 i Björneborg, død 17. juni 1949) var en finsk svømmer som deltok i flere olympiske leker, 1912 i Stockholm, 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris. Han representerte svømmeklubben Porin Uimaseuran som også har et eget svømmestevne oppkalt etter han.
PGA-touren 2007
Etter FedEx Cup følger høstserien (Fall Finish), der spillerne fortsetter å konkurrere i håp om å ende blant de 125 beste på pengelisten som får spillerett til neste sesong.
Fall Finish
Etter sesongavslutningen deltar mange av spillerne i andre turneringer som ikke inngår i PGA-touren og som ikke har betydning for pengelisten. Blant disse er PGA Grand Slam of Golf, Merrill Lynch Skins Game og WGC–World Cup.
Austin Powers – Spionen som spermet meg
Austin Powers – Spionen som spermet meg er en amerikansk filmkomedie, den andre av totalt tre filmer om Austin Powers og kom ut i 1999. Den etterfulgte Austin Powers – Agenten som kom ut av fryseren og ble etterfulgt av Austin Powers in Goldmember - mannen med det gyldne lem. Tittelen spiller på James Bond filmen Spionen som elsket meg.
Mike Myers spiller tittelrollen og har i tillegg en rekke andre roller i filmen. I tillegg har Heather Graham og Michael York sentrale roller.
Handlingsreferat
I 1999 er spion Austin Powers på bryllupsreise sammen med sin nye kone, Vanessa Kensington. Det blir avslørt at Vanessa alltid har vært en humanoid robot kontrollert av Dr. Evil, og Dr. Evil får Vanessa til å selv-destruere seg selv. Austin sørger i en kort periode før han innser at han nå er ungkar igjen og dermed kan ha sex uten forpliktelser. Ved Dr. Evil sitt hovedkvarter i Seattle produserer Dr. Evil en klone av seg selv, som han gir kallenavnet Mini-Me.
Dr. Evil presenterer sin siste plan: Han har utviklet en tidsportal for å reise tilbake til 1969 og stjele Austins mojo, kilden til hans store seksuelle appell. En overvektig skotte, Fat Bastard, trekker ut Austins mojo fra hans frosne kropp ved det britiske Forsvarsdepartementet. Britisk etterretning advarer Austin Powers om at Dr. Evils agenter er etter ham, og han blir snart forført av Dr. Evils håndlanger Ivana Humpalot. Men Powers oppdager at han har mistet sin mojo, og er impotent.
Austin får hjelp fra CIA-agent Felicity Shagwell og unnslipper et attentat fra Dr. Evils håndlangere. Austin og Felicity forfølges av Mustafa, en annen av Dr. Evils agenter. Men før agenten kan røpe noe informasjon, blir han skutt av Mini-Me. Austin undersøker fotografier fra åstedet, og identifiserer "Fat Bastard" som gjerningsmann for tyveriet av hans seksuelle mojo. Fat Bastard ankommer til Dr. Evil med Austins mojo som Dr. Evil drikker. Dr. Evil og Mini-Me drar til Månen for å installere en laser for å ødelegge byer over hele verden. Men han blir forfulgt av Austin og agent Felicity Shagwell om bord på Apollo 11 for å konfrontere Dr. Evil og Mini-Me.
Jan Simonsen
Jan Simonsen (født 3. mars 1953 i Stavanger, død 12. august 2019 ) var en norsk politiker (FrP, senere Demokratene). Han var stortingsrepresentant 1989–2001 for Fremskrittspartiet og 2001–2005 som uavhengig. Etter den politiske karrieren jobbet Simonsen som frilansjournalist og forfatter.
Utdanning og yrkeskarriere
Jan Simonsen var elev ved Kongsgård skole i Stavanger. Han hadde grunnfag i samfunnsfag (1976) og historie (1977) fra Rogaland distriktshøgskole. Simonsen var redaktør for Strandbuen (lokalavisen for ytre Ryfylke) (1979–81), Video- og TV-guiden (1981–82) og Fremskritt (1982–86).
Politisk karriere
Simonsen begynte sin politiske karriere på 1970-tallet som ungdomspolitiker for Høyre. Han var i en periode nestleder i Rogaland Unge Høyre, men meldte seg ut i protest da Per Danielsen ble ekskludert. Han sluttet seg til FrP på slutten av 1970-tallet og var i perioden 1978-81 medlem i FpUs sentralstyre. Han var varamedlem i Stavanger bystyre 1975–1979 og medlem 1979–1983.
Simonsen ble rikspolitiker da han ble innvalgt på Stortinget i 1989. Han markerte seg på 1990-tallet som veldig restriktiv på innvandringspolitikk og var også kjent som en tøff kriminalpolitiker. Simonsen var nestleder i FrP fra 1991 til 1993 og ellers medlem av diverse komiteer på Stortinget, blant annet justiskomiteen (1993–2001). I sin tid på Stortinget kom han med flere kontroversielle utspill om innvandring og kriminalitet. Simonsen kom i konflikt med Carl I Hagen sent i 2000 på grunn av dokumentarprogrammet Rikets tilstand på TV 2. Blant annet som følge av dette ble Simonsen ekskludert høsten 2001, men han ble likevel innvalgt på Stortinget for FrP. Han var uavhengig representant 2001–2005, men var samtidig medlem av Demokratene. Simonsen ble ikke gjenvalgt i 2005 og var senere ikke medlem av noe politisk parti selv om han var stortingskandidat for Demokratene.
Rettssaker mot TV 2 og Carl I. Hagen
Høsten 2001 sendte Rikets Tilstand i TV 2 to programmer om Jan Simonsen. Programmene resulterte i at Simonsen ble ekskludert fra FrP. Jan Simonsen saksøkte så TV 2 for ulovlig avlytting og Carl I. Hagen for ærekrenkelser. TV 2 vant saken, men reporteren Gerhard Helskog måtte tåle sterk kritikk fra Oslo tingrett, som i dommen uttaler at Helskog opptrådte «nær grensen til det utillatelige». Begge parter måtte bære sine egne saksomkostninger. Saken mot Carl I. Hagen endte med frifinnelse i tingretten og også med frifinnelse i Borgarting lagmannsrett, på tross av at lagmannsretten fant at det ikke var dekning for beskyldningene mot Simonsen.
Utenrikspolitikk
I utenrikspolitisk sammenheng markerte Simonsen sterk støtte til USA og Israel gjennom hele sin tid på Stortinget. Simonsen var Israelvenn helt siden han var tenåring.
Han markerte seg tidlig som en sterk støttespiller for Israel under den Andre Intifada (2000–2005). I 2004 sendte han blant annet et gratulasjonsbrev til den israelske regjeringen der han sa seg glad for militær-aksjonen som tok livet av Hamas’ åndelige leder sjeik Ahmed Yassin våren 2004. Han deltok også i flere støttemarkeringer til fordel for Israel. Samtidig har Simonsen personlige venner på begge sider av konflikten, og han har periodevis sendt penger til en palestinsk familie.
Simonsen uttrykte også sterk støtte til USAs invasjon av Irak. I mai 2003 foreslo han å gi Fredsprisen for 2004 til George W. Bush og Tony Blair for deres invasjon av Irak. Dette begrunnet Simonsen med at krigen uten tvil sparte mange menneskeliv, og at den forhindret at Saddam hadde fått utvikle atomvåpen og andre masseødeleggelsesvåpen. Videre begrunnet han det med at man hadde fått muligheten til å bygge et demokratisk regime med respekt for menneskerettighetene ved å fjerne Saddam.
Lunderød stadion
Lunderød stadion er Arendal kommunes hovedanlegg for friidrett og har også en gressbane for fotball.
Jan Simonsen
Forfatterskap
Han skrev fire bøker. I 2001 utkom han med selvbiografien Ikke Helt A-4, som kom ut på Eger Forlag.
Lunderød stadion
Anlegget åpnet 16. juni 1988 og inneholder også et idrettshus med garderober og forsamlingslokale. Idrettshuset leies ut til lag og foreninger og private selskap.
Jan Simonsen
Forfatterskap
I 2005 gav han ut romanen Guttene fra Yorkstrasse på Forlaget Norske Bøker. Denne boken handler om en gutt som har vokst opp i Smiths Venner, men senere blir del av et gutteprostitusjonsmiljø i Ludwigshafen i Tyskland. Gatenavnet skal riktignok staves Yorckstraße med c. Boken skal være basert på en sann historie.
Lunderød stadion
Banen ligger på Lunderød, vest i kommunen. Den ligger fint til med en tribune på hver side og gressvoller rundt hele banen hvor publikum også kan sitte. Tilskuerrekorden er over 3000 og er satt i en U-landskamp i fotball.
Anlegget ble pusset opp i 2017/2018.
Jan Simonsen
Forfatterskap
I september 2007 utkom Simonsen med kriminalromanen Døden på Stortinget. Denne boken handler om drapet på en profilert stortingspolitiker og tar leseren med ned i Oslos underverden. I desember 2009 utkom Simonsen med en bok om Moderat Ungdom: Høyresidens frihetsaktivister. Boken handler om Moderat Ungdom som var en tverrpolitisk utenomparlamentarisk menneskrettighetsorganisasjon for ungdom. Boken kom ut på Kolofon forlag.
Annet
Jan Simonsen er også kjent for sin deltagelse i realityprogrammet Robinson VIP i 2005 på TV3, der han kom til finalen.
Hadleigh
Hadleigh er en historisk markedsby og verdslig sogn i South Suffolk, East Anglia, beliggende langs elven Brett mellom de større byene Sudbury og Ipswich. Hovedkvarterene til distriktsrådet i Babergh ligger i byen. Ved folketellingen i 2011 hadde byen en befolkning på 8 253 innbyggere.
Jan Simonsen
Annet
Jan Simonsen var tvilling. Tvillingbroren Åge Simonsen er utdannet zoolog og dr.scient. Han har vært politisk aktiv i SV.
Hadleigh
Historie
Guthrum, dansk konge i Danelagen som døde i 890, ble gravlagt i kirken St. Mary's church.
Hadleigh fikk charter for å ha marked i 1252. I 1438 gikk administrasjonen fra adelen og til et tillitsmannsstyre. Markedet ble til sist solgt til Baberghs distriktsråd på slutten av 1900-tallet.
Hadleigh var en av byene i East Anglia som fikk sin framgang og vekst fra produksjon av ull og tekstiler. Den har en laugshall fra 1400-tallet i bindingsverk og mange fine eksempler på verneverdige bygninger i tømmer og murstein, en del med meget detaljerte gipsverk, eller stukkarbeid, fra 1600-tallet. De fleste av de historiske bygningene er i hovedgaten (High Street), Angel Street, Benton Street og i de umiddelbare omgivelsene. Byen har totalt sett hele 246 verneverdige bygninger. Det georgiansk East House i George Street har blitt vernet som bygning av grad II siden 26. april 1950. I mars 2013 planla distriktsrådet å sanere stedet og bygge hus på landet, men måtte trekke planene grunnet heftige lokale protester.
Byen var også, i likhet med den nærliggende byen East Bergholt, kjent for radikal protestantisme på 1500-tallet. Den mest kjente predikanten fra Hadleigh, Rowland Taylor, led martyrdøden under den katolske dronning Maria den blodige.
Holmsve
Holmsve er et norsk danseband som ble etablert i 1997. Bandet spiller hovedsakelig egne låter med tekster på trøndersk dialekt. Debutalbumet Det e lov å ha drømma ble utgitt i september 1998 på bandets eget produksjonsselskap, Holmsve Production. Tittellåten «Det e lov å ha drømma» tilbrakte totalt 46 uker på listen til radioprogrammet Dansebandtoppen, og sangen kom også inn på dansebandlister utenlands. I april 2004 vant Holmsve Årets Dansebandmelodi 2004 i Storstuggu på Røros. Finalen ble sendt på NRK 1, og bandet vant med sangen «Linedancebølgen går». Sangen var inne på Norsktoppen i 13 uker, hvorav seks uker på førsteplass. Holmsve spilte også da NRKs radioprogram På dansefot feiret sitt 10-årsjubileum høsten 2004.
Årets Dansebandmelodi
NRK P1 arrangerte i årene 1998-2005 (unntatt i 2000) konkurransen Årets Dansebandmelodi, der finalen ble TV-sendt. Holmsve var det eneste bandet som var representert ved samtlige konkurranser.
DVD-utgivelser
Holmsve deltar med sanger på tre av utgivelsene i DVD-serien Danseband Jukebox.
Einar Hanseid
Einar Hanseid (født 19. november 1943 i Sandefjord) er rådgiver i Schibsted. Han har i mange år arbeidet som journalist og redaktør i blant annet Sandefjords Blad, Norges Bondeblad, Dagbladet, NRK Dagsrevyen, Hjem & Fritid, VG og Aftenposten. Hans siste jobb var som ansvarlig redaktør i Aftenposten, en jobb han hadde fra 1994 til 2003.
Riksvei 562
Riksvei 562 (Rv562) gikk mellom Nøstetorget og hurtigbåtterminalen i Bergen.
Før 1. januar 2010 var fylkesvei 562 del av veien. Per oktober 2013 er veien kommunal vei Kv4915 i Bergen.
Evan Roberts
Evan Roberts (født 8. juni 1878, død 29. september 1951) var en lekpredikant og leder i forsamlingen som opplevde vekkelsen i Wales. Even Roberts var en ydmyk mann og trakk seg tilbake og gav Gud æren for det som skjedde. Helsen ble etterhvert dårlig og han døde i 1951.
Evan Roberts hadde 13 søsken og var sønn av Hanna og Henry Roberts. Han vokste opp i Lughor i Wales.
Søkende etter Guds nærhet
Roberts hadde lenge vært i inderlig bønn til Gud og møtte Gud på en sterk måte, og hevder å ha blitt rykket inn i Guds nærhet og talt ansikt til ansikt med Gud i fire timer. Roberts liv ble forandret etter dette og han reiste til byen Lughor i Wales.
Storbritannia og Europa hadde tidligere opplevd store vekkelser. På 1850-tallet var det en stor vekkelse. Den var spredt over hele Storbritannia og det regnes med at omtrent 100 000 mennesker hadde blitt frelst dengang. Den vekkelsen hadde innvirkning på hele samfunnet.
Evan Roberts hadde en sterk nød for sine medmennesker og var oppgitt over synden og umoralen i samfunnet. Han bad særlig om en kristen vekkelse for det sekulære Europa. Han har skrevet …allerede i lang tid har jeg vært dypt ulykkelig over kristendommens forfall….
Vekkelsen i Wales
Sammen med andre kristne i byen Lughor, begynte han med bønnekampanjer. Mange kristne opplevde en lengsel etter mer av Guds nærhet og gudshusene var fulle av kristne i bønn, hele døgnet.
Vekkelsen i Wales var en sterk kristen vekkelse som rystet Wales i 1904–1905. Vekkelsen var en av de kraftigste og merkeligste vekkelser i moderne tid fordi den fikk slik innvirkning på hele samfunnet. Det var tegn og mirakel, syner og åpenbaringer, budskap i tunger og tungetale i på ulike språk, såkalte språkunder. Stjålne ting ble levert tilbake, vertshus måtte stengt fordi de ikke lengre hadde alkoholdrikkende kunder. Kuskene hadde sluttet å banne og hestene kjørte feil, fordi de ikke lenger forstod kommandoene. Trolig opplevde 150 000 mennesker å bli omvendt i vekkelsen. Vekkelsen ble kjent over store deler av verden, mange dro til Wales for å oppleve Guds nærhet. En regner den som betydningsfull for og forløperen til pinsevekkelsen.
Fylkesvei 3342
Fylkesvei 3342 går mellom Yli i Notodden og Klevar i Midt-Telemark.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 555 (Telemark).
Stangeland skole
Stangeland skole kan vise til: