cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Order of the British Empire
Det er ti aktive ordener i det britiske ordensvesenet. Av disse er Hosebåndsordenen den fornemste, etterfulgt av Tistelordenen. Deretter følger Badets orden, Sankt Mikaels og Sankt Georgs orden, Ordenen for fremragende tjenester, Victoriaordenen, Fortjenstordenen,  Imperiets tjenesteorden, Den britiske imperieordenen og til sist Æresriddernes orden.
Arthur Balfour
Han er særlig kjent for Balfourerklæringen i 1917. Balfour var da utenriksminister, og erklæringen kom i form av et brev han skrev til den engelske sionistlederen lord Rothschild. I brevet støttet han Rothschild, og sa at han var enig i at jødene burde få sin egen stat, Israel.
Portugal i Junior Eurovision Song Contest
Portugal debuterte i Junior Eurovision Song Contest i 2006 i București i Romania med sangen «Deixa-me sentir», framført på portugisisk av Pedro Madeira. Bidragene i 2006 og 2007 ble valgt gjennom den nasjonale finalen Festival da Canção Junior, arrangert av den portugisiske kringkasteren RTP.
Arthur Balfour
Han var en av de få britiske statsministrene som aldri giftet seg. Den neste ungkaren bak «den svarte døren» var Edward Heath. Balfour hadde blitt adlet i 1922 som jarl av Balfour og vicomte Traprain; disse titlene fikk spesielle arveregler slik at de kunne arves av hans bror.
Portugal i Junior Eurovision Song Contest
I 2017 returnerte Portugal tilbake til Junior Eurovision Song Contest, etter å ha sist deltatt i 2007. Bidraget ble valgt gjennom den nasjonale finalen Júniores de Portugal, som ble arrangert av den portugisiske kringkasteren RTP. vant den nasjonale finalen med sangen «».
Order of the British Empire
Organisering
Kong Charles er ordensherre for Den britiske imperieordenen. Siste stormester for ordenen var prins Philip, som i 1953 overtok dette vervet etter dronning Mary. Ordenen har videre en prelat, der embetet fylles av biskopen av London, en våpenkonge, registerfører, sekretær, dekan og en såkalt usher, den seremonielle plassanviser. Ordenskapellet finnes i St. Pauls katedral i London. Ordenen administreres av Det sentrale ordenskanselliet. Nominasjons- og tildelingsprosessen koordineres av et sekretariat underlagt den britiske regjeringen.
Arthur Balfour
Oppvekst og tidlig karriere
I 1874 ble han parlamentsrepresentant tilhørende det konservative parti for valgkretsen Hertford, som han fortsatte å representere til 1885. Våren 1878 ble Balfour privatsekretær til sin morbror Lord Salisbury og han var med Salisbury til Berlinkongressen, der han fikk sine første erfaringer med internasjoal politikk i samband med at konflikten mellom Russland og Det osmanske riket ble løst. Vid samme tid ble han kjent i den litterære verden, ettersom hans Defence of Philosophic Doubt (1879) hadde en intellektuell subtilitet og litterær kapasitet som antydet at han kunne gjøre seg bemerket som filosofisk forfatter.
I lord Salisburys regjeringer
Lord Salisbury tenkte annerledes, og utnevnte Balfour til President of the Local Government Board (1885–1886) og senere til minister for Skottland (1886) med sete i kabinettet. Disse poster ble en slags lærlingsplasser for Balfour. I begynnelsen av |1887 fratrådte sir Michael Hicks-Beach, ministeren for Irland (Chief Secretary for Ireland) av helsemessige årsaker, og Salisbury utnevnte Balfour til hans etterfølger. Valget overrasket den politiske verden og ble mye kritisert, noe som kan ha vært opprinnelsen til det brittska uttrykket «Bob's your uncle!» Balfour overrasket sine kritikere med sin hensynsløsr tillrmpning av straffeloven og fikk derfor økenavnet «Bloody Balfour.» Dette var en av grunnene til at Balfour klarte avlive sitt rykte om å være lettvektig.
Playback
En VHS-film, senere gitt ut på DVD, ble også gitt ut, og inneholdt noen av bandets mest populære musikkvideoer.
Arthur Balfour
I lord Salisburys regjeringer
Da W.H. Smith døde i 1891 ble han First Lord of the Treasury og leder for underhuset. Etter at regjeringen falt i 1892 var han de konservatives opposisjonsleder i underhuset under tre år (lord Salisbury var de konservatives opposisjonsleder i overhuset). Da de konservative igjen kom til makten i 1895 gjenopptok han posten som underhusleder, men først ikke med hell, idet hans håndtering av de mislykkede utdannelsesforslagene i 1896 ble ansett å vise en uvilje mot det slitsomme parlamentsarbeidet. Etter en tid gikk sakene smidigere, og Balfour gjenvant sitt gamle ry. Han hadde gleden av å se et lovforslag om bedre lokalt styre på Irland bli godkjent i parlamentet, og deltok aktivt i debattene om utenriks- og innenrikspolitiske saker som ble behandlet i parlamentet 1895 til 1900.
Under Lord Salisburys sykdom i 1898 og senere når Lord Salisbury var utenlands tok Balfour seg av utenrikspolitikken, og det var hans oppgave å føre de viktige forhandlingene med Russland om jernbaner i det nordlige Kina. Han var det kabinettsmedlem som hadde ansvaret for Transvaal forhandlingene i 1899, og da krigen brøt ut var han den første som gikk inn for at landet skulle sette inn hele sin militære kraft. Hans lederskap for underhuset ble kjennetegnet av strenghet i undertrykkelsen av obstrukdjon, men han pådro seg likevel en viss repetisjon av den kritikk han var blitt utsatt for i 1896. Balfours manglende suksess med å få maksimalt arbeide utført av underhuset skyldtes i stor grad situasjonen i Sør-Afrika, som slukte parlamentets og landets intellektuelle energi.
Senere karriere
Etter fiaskoen i 1905 besluttet Balfour som partileder, sammen med lord Lansdowne, å benytte det kraftigt unionistdominerte overhuset som motvekt mot liberalerne. Mange forsøk på å innføre reformlover ble stoppet eller kraftig endret fra 1906 til 1909, noe som fikk den liberale politikeren David Lloyd George til å felle den dom at overhuset var blitt «ikke forfatningens vakthund, men Mr. Balfours puddel.» Spørsmålet ble til slutt avgjort av liberalerne ved Lloyd Georges berømte «folkets budsjett» (People's Budget), som tvang fram en forfatningskrise som førte til den parlamentsreform i 1911 som avskaffet overhusets vetorett. Etter denne krise trakk den utkjørte Balfour seh som partileder og ble etterfulgt av Andrew Bonar Law.
Han forble imidlertid en viktig person innen partiet og da de konservative sluttet seg til Asquiths koalisjonsregjering i mai 1915 etterfulgte Balfour Winston Churchill som marineminister (First Lord of the Admiralty). Da Asquiths regjering brøt sammen i desember 1916 ble Balfour utenriksminister i Lloyd Georges nye krigskabinett. Balfours tid som utenriksminister er mest kjent for Balfourerklæringen i 1917, et brev til Lord Rothschild der han lover et nasjonalt hjemland før jødene i Palestina.
Foranledningen til selve Balfourerklæringen kom indirekte av Englands behov for aceton under første verdenskrig. I England arbeidet den fra Hviterussland immigrerte jødiske kjemikeren Chaim Weizmann (med en stor gul Davidsstjärna på den hvite kappen) i 1915 på det kjemiske fakultet ved universitetet i Manchester. Ved verdensledende kunnskap om fermenteringsteknikk, som da var en ny teknikk for produksjon av aceton ved bruk av bakterier, kunne kordittstrenger lages for artillerigranater som var et skrikende behov for England under krigen. Aceton løste opp de høyeksplosive stoffene nitrocellulosa og nitroglycerin. Ble disse blandet og omrørt oppstod direkt en eksplosjon, slik at de kunne tørkes i strenger og lades i granathylser som drivmiddel til selve granatkroppen.
Playback
VHS/DVD
Playback er navnet på en samling av bandets beste musikkvideoer og er ment som en komanjong til samleboksen.
Nese septum-piercing
Nese septum-piercing også kalt oksering er en nesepiercing, der piercingen går gjennom brusket mellom neseborene.
Dean Ashton
Ashton var kjent som en sterk, kraftfull spiss som er en konstant trussel. Han spilte 46 ligakamper og scoret 15 mål for West Ham.
Nese septum-piercing
Det er en piercingstil som passer med denne piercingen, nemlig Nasallang.
Arthur Balfour
Senere karriere
Helt frankt trampet Arthur Balfour inn i Chaims laboratorium og la beslag på virksomheten for England i pakt med Munitions War Act 1915 og sa blant annet: «…fra og med nå arbeider De dag og natt for kronens regning.» Deretter ble Chaim lovet betaling i etterskudd etter at krigen var vunnet. Men til dette lovet han følgende: «La meg si det slik, doktor Weizmann. Oppfører De Dem og leverer acetonet kan vi få mer korditt, noe som innebærer mer ammunisjon, som innebærer at vi beseirer såvel tyskere og tyrkere og kan befri Palestina. Doktor Weizmann, bare De hjelper England å seire skal De få Deres land. Det skal jeg sørge for. For min del kan De gjerne bli president der borte. Om De vil kan jeg skrive en erklæring om saken.» Weizmann takket ja til tilbudet og Arthur Balfour holdt sitt løfte.
Dean Ashton
Ashton la opp i desember 2009 etter langtidsskade.
Nese septum-piercing
Historie
En nese septum-piercing er mindre vanlig enn nostril-piercingen. Den har blitt brukt blant urfolk i Amerika, blant annet inuitter og indianere. Store indianske ledere som har brukt denne piercingen er Tecumseh og Tenskwatawa fra Shawnee-stammen.
Order of the British Empire
Inndeling
Ulikt andre britiske ordener, som ofte har en eller høyst tre grader, består Den britiske imperieordenen av fem grader. Ordenen ligner dermed på ordener i mange andre europeiske land, som etter modell av den franske Æreslegionen, også har fem grader. De fem gradene av Den britiske imperieordenen er inndelt i sivile og militære avdelinger. Inndelingen er:
Nese septum-piercing
Historie
Nese septum-piercing har også blitt mye brukt på tamfe for å kunne binde dem fast slik at de ikke rømmer.
Order of the British Empire
Inndeling
Kun de to øverste gradene er ridderlige, og innebærer således adelskap og rett til å kalle seg Sir eller Dame. Ordensklassene identifiseres ofte bare ved forkortelsene, som også benyttes i tilknytning til innehavernes navn.
I tilknytning til ordenen finnes også British Empire Medal, hvis mottagere ikke er medlem av ordenen.
Insignier
Ved innstiftelsen i 1917 var Britannia, personifikasjon av Storbritannia, det sentrale motiv i ordenstegnene for Den britiske imperieordenen. Ordensbåndet var purpur. Ved innstiftelsen av den militære avdelingen i 1918 fikk ordensbåndene for denne avdelingen en rød midtstripe i det purpurfargede båndet.
Pete Quaife
Pete Quaife, født Peter Alexander Greenlaw Quaife (født 31. desember 1943, Tavistock, Devon, England, død 23. juni 2010, Herlev, Danmark) var en britisk musiker, artist og forfatter. Quaife var en av grunnleggerne av The Kinks, og bandets opprinnelige bassgitarist. Han var medlem i årene 1963 til 1969.
Order of the British Empire
Insignier
I 1936 ble insigniene endret. Etter dette har ordenstegnet for Den britiske imperieordenen bestått av et liljekors. Korset er i gull med lys blå emalje for de tre øverste gradene, i gull for offisersgraden og i sølv for medlemsgraden. Midtmedaljongen bærer Georg Vs og dronning Marys dobbeltportrett. Medaljongen er omgitt av en bord med innskriften «FOR GOD AND THE EMPIRE» (For Gud og Imperiet). For de tre øverste klassene er borden i rød emalje. Baksiden av medaljongen bærer Georg Vs monogram. Korset er opphengt i båndet i en imperiekrone.
Pete Quaife
Fra The Ravens til The Kinks
Før Quaife i 1962 startet The Kinks, sammen med skolekameraten Dave Davies, studerte han en kort periode Commercial art. Ikke lenge etter at bandet var grunnlagt, ba de Daves bror Ray Davies bli med dem. Opprinnelig het bandet the (Golden) Ravens, og de spilte rhythm and blues på lokale klubber som Hornsey Recreation Club på Crouch End Secondary School. Navnet 'The Kinks' brukte de først da de underskrev en platekontrakt sent i 1963.
The Kinks gjorde det godt på platelistene over hele verden. Suksessen begynte med den tredje singelen, You Really Got Me, som ble sluppet i 1964. På den tiden var det stort sett Quaife som snakket for bandet når pressen ønsket et intervju. Etter at en alvorlig bilkollisjon midt i 1966 gjorde det umulig for ham å opptre, ble han midlertidig byttet ut med John Dalton. Ikke lenge etter proklamerte han at han sluttet i The Kinks, men vendte tilbake i november 1966.
Nese septum-piercing
Utføring
Piercinghullet blir som oftest tatt i den lille åpningen mellom brusket og nederste del av nesen. Vanligvis er hullet 14ga (1,6 mm), og det blir ofte litt større over tid på grunn av belastningen av smykket. Det er også mulig å bevisst strekke hullet i denne piercingen, men dette må gjøres svært kontrollert og forsiktig.
Pete Quaife
Fra The Ravens til The Kinks
I årene 1966-1968 spilte han bass på albumene Something Else By The Kinks og The Kinks Are the Village Green Preservation Society. Han var også med på å øve inn noen av numrene for albumet Arthur (Or the Decline and Fall of the British Empire). I april 1969 bestemte Quaife seg for å forlate The Kinks for godt, og Dalton kom tilbake igjen og overtok bassen.
Arthur Balfour
Senere karriere
Balfour gikk av som utenriksminister etter Versailleskonferansen i 1919, men forble i regjeringen som Lord President of the Council til 1922, da han sammen med størstedelen av den konservative partiledelsen gikk av med resten av Lloyd Georges koalisjonsregjering på grunn av den revolten i det konservative partiet som kom til å føre Bonar Law til makten.
Order of the British Empire
Insignier
Ordensstjernen er i sølv og har grupper av åtte tagger. Stjernen har medaljongen fra ordenstegnet i midten.
Pete Quaife
Mapleoak
Quaife hadde flere kontakter i Danmark, så Mapleoak opptrådte ofte der. De opptrådte også i Storbritannia i 1969, og i begynnelsen av 1970. Cook forlot gruppen i juni 1969, og kanadieren Gordon MacBain (født 5. august 1947, i Toronto, Ontario) overtok hans plass. MacBain ble den som skrev mest materiale for gruppen.
Arthur Balfour
Senere karriere
I 1922 ble Balfour adlet som viscount Traprain og earl av Balfour, og i 1925 kom han tilbake i kabinettet som lordpresident i Stanley Baldwins andre regjering.
Order of the British Empire
Insignier
Ordenskjedet består av ledd med innstifternes monogram og det kongelige våpen. Midtleddet består av heraldiske sjøløver med trefork og en imperiekrone.
Arthur Balfour
Senere karriere
Balfour døde i 1930. Hans yngre bror Gerald Balfour etterfulgte ham som 2. earl av Balfour.
Örslösa
Örslösa er et tettsted i Lidköping kommune i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 307 innbyggere.
Order of the British Empire
Insignier
Til ordenen finnes også en egen ordensdrakt. Denne er rødrosa, med perlegrått fôr og perlegrå detaljer. Ordenstjernen er plassert på draktens venstre bryst.
Pete Quaife
Mapleoak
I april 1970 slapp Mapleoak den første singelen, Son of a Gun, som mislyktes med å entre hotlistene. Dermed forlot Quaife forlot både gruppen og musikkindustrien. Quaife tok ikke del i albumet gruppen slapp i 1971, som ble gruppens eneste. Han flyttet etter hvert til Danmark.
Order of the British Empire
Insignier
I 2007 ble det introdusert en ordensknapp, kalt emblemet, til å bære på hverdagsantrekk. Denne er i fargene rødrosa og grått og har en gjengivelse av ordenstegnet i midten. Innføringen var et ledd i å heve Den britiske imperieordenens synlighet i samfunnet.
Bauneveien (Oslo)
Bauneveien (1-67, 2-42) er en vei i Oslo på Simensbråten i bydel Nordstrand. Veien går nordøstover fra Vardeveien, så parallelt med den før den krysser den og fortsetter til Brannfjellveien.
Liste over episoder av Criminal Minds
Liste over Criminal Minds-episoder, fra TV-serien Criminal Minds.
Pete Quaife
1980- og 1990-årene
Quaife gjenopptok aldri musikkarrieren hundre prosent. I 1980 flyttet han til Canada, nærmere bestemt Belleville i Ontario, og arbeidet der som grafisk designer. Han opptrådte for første gang siden midten av 1960-årene med The Kinks igjen under en konsert i Toronto i 1981. I 1990 ble Quaife, sammen med de tre andre medlemmene av det opprinnelige The Kinks, opptatt i the Rock and Roll Hall of Fame. Under seremonien i New York improviserte Quaife sammen med de andre musikerne som ble hedret det året.
I 1998 fikk Quaife diagnosen nyresvikt, og mens han fikk dialyse, tegnet han tegneserier som beskrev hvordan han opplevde det. De ble godt mottatt av andre pasienter, og ble senere utgitt i bokform under navnet The Lighter Side of Dialysis (Jazz Communications, Toronto, 2004). Selv om han aldri var kjent som noe annet enn 'Pete' i tiden han var med i The Kinks, ble bøkene utgitt under fullt navn, 'Peter Quaife'.
Under et intervju med Goldmine Magazine i 1996 ble John Entwistle fra The Who spurt om hvem som var hans favoritt-bassist, og svarte:
2000 - 2010
Selv om Quaife ikke lenger var knyttet til the Kinks, snakket han ofte med glede om tiden han tilbrakte i gruppen, og møtte også opp på en rekke fan-sammenkomster. I september 2004 i Utrecht, Nederland, leste han fra Veritas, en historie han hadde skrevet om et fiktivt rockeband fra 1960-årene. Han spilte dessuten sammen med The Kast Off Kinks på et par numre.
I 2005 flyttet Quaife tilbake til Danmark etter mer enn tyve år i Canada. Samme år ble han tatt også tatt opp i det nasjonale UK Music Hall of Fame, sammen med de andre tre opprinnelige medlemmene av the Kinks.
Order of the British Empire
Tildeling
Tildelingskriteriene for Den britiske imperieordenen er slik at ordenen kan tildeles en større krets enn det som er mulig for andre britiske ordener, der de fornemste, som Hosebåndordenen og Tistelordenen, har strenge begrensninger på antallet medlemmer. Andre ordener, som Badets orden og Sankt Mikaels og Sankt Georgs orden, tildeles i hovedsak spesielle grupper.
Den britiske imperieordenen er den britiske orden som tildeles hyppigst. Ordenen tildeles i stort omfang. De to første årene av ordenens eksistens ble det foretatt hele 22 000 tildelinger. I 1921 ble det utgitt en biografisk oversikt over mottagere der 26 409 ordensmedlemmer var med. Antallet samtidig levende ordensinnehavere er senere regnet å ligge på omkring 40 000 personer til enhver tid. Tildeling til medlemmer av den britiske statstjenesten, forsvarsmakten og utenrikstjenesten har skjedd etter bestemte tjenestetider og nærmest med automatikk. Det foretas fortsatt tildelinger av ordenen i disse kategoriene, med separate kunngjøringer av lister over utnevnelser. Medregnet de utenlandske æresutnevnelser, regnes antallet nålevende ordensmedlemmer for å ligge på totalt over 100 000.
Ordenens status i offentligheten økte betydelig etter at medlemmene i The Beatles i 1965 ble tildelt ordenen. Tildeling til medlemmer av det britiske samfunn, som ikke er offentlige tjenestemenn, militære eller diplomater, har således fått økt oppmerksomhet. Selv om det store flertall av utnevnelser skjer til personer som ikke er offentlig kjent, tildeles som regel alltid ordenen også til mer kjente personer innenfor kunst, vitenskap, utdanning, populærkultur, sport, næringsliv, frivillig arbeid og veldedighet. Kjente kunstnere, skuespillere og forfattere er derfor ofte representert på de halvårlige listene over tildelinger, kjente sportsutøvere likeså. I kategorien sport er det vanlig at Den britiske imperieordenen tildeles britiske gullmedaljevinnere i De olympiske leker og De paralympiske leker. Denne praksisen medførte at nyttårslisten for 2009 kunngjorde tildeling av medlemsgraden til tidenes yngste mottager, den 14 år gamle svømmeren Eleanor Simmonds, som vant gull på 100 og 400 meter fristil under De paralympiske sommerleker i Beijing. Hovedtyngden av mottagere er for øvrig over 50 år.
Utnevnelser til Den britiske imperieordenen kunngjøres to ganger i året, i den såkalte nyttårslisten og i forbindelse med dronningens offisielle fødselsdag, den såkalte fødselsdagslisten. Ved begge disse anledninger skjer tildeling etter innstilling fra statsministeren, den såkalte statsministerlisten, fra forsvarsdepartementet og fra utenriksdepartementet. Utenlandske æresutnevnelser offentliggjøres ikke i de halvårlige listene. Alle tildelinger skjer i monarkens navn. Omkring to prosent av de som tildeles en orden nekter å motta denne.
I dronningens fødselsdagsliste for 2009 ble det kunngjort 984 tildelinger til briter, ikke medregnet tildelinger innenfor statsforvaltningen, forsvaret, diplomatiet eller tildelinger til personer fra andre land enn Storbritannia. Langt de fleste av britene som ble utnevnt ved denne anledningen ble innlemmet i de to laveste gradene av ordenen, med 239 utnevnelser til offiser (OBE) og 611 utnevnelser til medlem (MBE). Av utnevnelsene representerte, ifølge den britiske regjeringen, 72 % «vanlige folk», som har gjort betydningsfull innsats for lokalsamfunnet. Halvparten av de utnevnte var nominert av representanter for allmennheten. Kvinnene utgjorde totalt sett 42 % av de utnevnte i dronningens fødselsdagsliste for 2009 og i underkant av 8 % av de utnevnte tilhørte etniske minoritetsgrupper. Her medregnes også et mindre antall andre æresbevisninger og utnevnelser til andre ordener enn Den britiske imperieordenen. Kvinneandelen i tildelingene har siden midten av 1990-tallet ligget på mellom 30 og 40 %. Kvinneandelen økte i nyttårslisten for 2010 til 45 %.
Det har gjentatte ganger kommet kritikk mot det britiske ordensvesenet, herunder også tildelingspraksis for Den britiske imperieordenen. Særlig har det vært reist kritikk mot byråkratiets og diplomatiets dominans i listene over tildelinger, samtidig som nominasjon har vært kontrollert av statstjenesten selv. Det har også kommet kritikk mot at tildelinger har vært politisk styrt gjennom statsministerlisten. Ordensvesenet generelt og Den britiske imperieordenen spesielt har ved flere anledninger vært foreslått reformert, endog opphevet. Ved et par anledninger har det vært foreslått å endre navnet for Den britiske imperieordenen som et ledd i tilpasning av ordenen til rådende samfunnsforhold. Tidlig på 1960-tallet kom det, etter initiativ fra stormesteren, prins Philip, forslag om å endre ordenens navn til Order of the Commonwealth. I 2004 ble det foreslått å erstatte ordenen med en ny.
Kritikken mot at statsansatte er overrepresentert blant ordensmottagerne er forsøkt rettet ved fastsettelse av kvoter for ulike grupper statsansatte samtidig som disse utgjør en lavere andel av det totale antall tildelinger. Under statsminister John Major ble det i 1992 gjennomført reformer i tildelingspraksis der innsats og fortjenester ble mer vektlagt enn rang og tjenestetid i statsforvaltningen. Samtidig ble det poengtert at frivillig innsats i større grad burde hedres ved utnevnelser til Den britiske imperieordenen. Ordenstildelinger ble samtidig underlagt en regelmessig vurdering. I denne periodiske kontrollen av ordensvesenet inngår vurdering av både nominasjonsprosessen og av tildelingspraksis vurderes, blant annet ut fra fordeling av ordener mht alder, kjønn, minoritetsbakgrunn, bosted, m.m.
Siden 1993 er nominasjon til britiske ordener forsøkt åpnet for et større publikum, blant annet ved et å invitere borgerne til å framsette forslag etter en standardisert skjema. Antallet nye nominasjoner fra publikum ligger på 6 000 i året. Til enhver tid er omkring 10 000 nominasjoner under vurdering. Omkring 45 % av tildelingene som skjer etter innstilling fra statsministeren, har framkommet gjennom offentlig nominasjon. Nominasjoner kan også framsettes av statsforvaltningen, der hvert departement har en egen ordenssekretær som behandler forslag. Nominasjoner til statsministerens tildelingsliste behandles til slutt av åtte komitéer, som hver vurderer forslag innen et fagfelt eller en samfunnssektor. Statsministeren kan selv fjerne forslag til ordenstildeling, mens statsministerens egne forslag til tildeling underlegges vurdering av en egen komité.
Prästost
Prästost er en grynpipet hardost av kumelk, i nær slekt med Svecia og med 45–50 % fett i tørrsubstansen. Osten har sin opprinnelse i Sverige, med røtter tilbake til 1700-tallet. Opprinnelig ble den produsert av tiende melk på smålendske prestegårder, hvorved man til ystemelken tilsatte eldre og gjæret ostemasse.
Order of the British Empire
Tildeling
Evalueringsrapporten for 2001 konkluderte med behov for større åpenhet for nominasjoner fra allmennheten og større åpenhet omkring komiteene som vurderer forslag. En ny vurdering av ordensvesenet i 2004 ledet til forslag om opphevelse av ordener som nesten utelukkende tildeles statsansatte, Badets orden og Sankt Mikaels og Sankt Georgs orden. Assosiasjonene til koloniriket ble ansett som upassende i vår tid og Den britiske imperieordenen ble derfor foreslått erstattet av en ny Order of British Excellence. Forslagene ble ikke vedtatt. I stedet ble det gjort endringer i nominasjons- og tildelingsprosessen.
I lys av anklager om tildeling av æresbevisninger som motytelse for økonomisk støtte til partiene, er nominasjons- og tildelingsprosessen forsøkt gjort mer åpen, samtidig som den politiske innflytelsen er forsøkt redusert. Statsminister Blair og hans etterfølger Gordon Brown har begge kunngjort at de ikke vil benytte seg av statsministerens rett til å fjerne navn fra nominasjonslistene og heller ikke selv foreslå egne kandidater til ordener. Tilsvarende gjelder også for forsvarsministeren. Statsministerens innflytelse gjør seg i stedet gjeldende ved de strategiske føringer på prioriterte områder og typer innsats som statsministeren gir for tildeling av Den britiske imperieordenen. I de senere år er innsats for utdanning, helse, lov og orden samt frivillig innsats de områder statsministeren ønsker prioritert ved ordenstildeling. Samtidig har statsministeren ønsket å se flere «lokale helter» og «gode naboer» på listene over mottagere av Den britiske imperieordenen. Hver av de åtte komitéene som vurderer forslag får nå en årlig kvote av tildelinger på hvert nivå. Tildelinger innen lokalsamfunn og frivillighet dominerer på ordenens lavere nivåer. Som et resultat av endringene utgjør de senere år tildeling til ansatte i diplomatiet og andre deler av sentralforvaltningen i underkant av en firedel av de totale tildelingene til briter.
Årlige tildelingskvoter
Årlige tildelingskvoter etter grad og sektor, absolutte tall (prosent):
Ordenen i Samveldet og andre land
Tolv av landene i Samveldet, som deler statsoverhode med Storbritannia, gjør også bruk av det britiske ordensvesenet. Nominasjon for tildeling skjer for disse landenes vedkommende gjennom de respektive landenes regjering. Utnevnelser av utenlandske æresmedlemmer skjer gjennom utenriksdepartementet.
Investitur
Ordensoverrekkelse skjer 25 ganger i året ved offisiell investitur på Buckingham Palace, der ordener overrekkes av kongen eller fyrsten av Wales. En gang året arrangeres investitur også i Holyrood Palace i Edinburgh. Det har også forekommet investitur i Cardiff i Wales. Noen tildelinger foretas også av stattholderne, kongens representant i fylkene.
Mulhouse
Mulhouse (Mülhausen på tysk, Milhüsa på elsassisk) er en by og kommune i det østre Frankrike. Det er den største byen i Haut-Rhin og den nest største i Alsace etter Strasbourg. Byen har et areal på 22,18 km², og  har cirka 110 359 innbyggere (1999). Mulhouse er en typisk industriby hvor blant annet Peugeot er etablert. Peugeot er den største arbeidsgiveren i Alsace.
Order of the British Empire
Privilegier
Utnevnelse til de to øverste gradene medfører opphøyelse i ridderstanden, samt retten til å føre tiltaleformen Sir eller Dame foran navnet. Innehavere av alle grader kan føre de respektive gradsforkortelser etter navnet. Den som utnevnes til Knight Grand Cross eller Dame Grand Cross har også rett til å søke om å få utruste sine våpenskjold med skjoldholdere.
Nese septum-piercing
Risiko
Nese septum-piercingen kan være smertefull å ta. Det er fordi denne delen av nesen har mange nerver, men dette varierer individuelt. Dersom piercinghullet blir større, ca. 8 mm, kan dette føre til skader og ubehag.
Penedo
Penedo er en by og kommune i delstaten Alagoas i nordøstregionen av Brasil. Byen ligger på nordsiden av elva São Francisco og har en befolkning på 59 429 (2004). Det er ferjeforbindelse over elva til byen Neópolis i Sergipe.
Byen er en gammel koloniby, etablert i 1614, og er kjent for sine mange og vakre kirker. Noen av dem er Igreja de Nossa Senhora das Correntes, Catedral de Nossa Senhora dos Pretos og Igreja Santa Maria dos Anjos. Penedo fikk bystatus i 1842.
Order of the British Empire
Privilegier
Borgere av andre land enn dem som har ordenen som en del av sitt ordensvesen, kan motta ordenen som en æresbevisning, men ordet «Honorary» føyes da til foran de respektive ordensgrader. En æresutnevnelse for utenlandske borgere medfører ikke adelskap, og heller ikke retten til å føre tiltaleformen Sir eller Dame.
Nese septum-piercing
Risiko
Om man tar større piercinghull kan dette medføre en svært ubehagelig lukt i grotiden. Lukten kan reduseres ved at man vasker såret ofte.
Legetiden til piercingen er fra en til tre måneder, og den må behandles med saltvann to ganger om dagen.
Synlighet
Piercingen kan sammenlignet med mange andre piercinger mye lettere skjules, for å eksempelvis passe bedre inn i en kleskode. Det er fordi man kan snu piercingen oppover i nesen. Det samme gjelder ved fjerning av piercingen, da arret ikke vil bli synlig siden det er inne i nesen.
Smykket
Det er mange typer piercingsmykker som er vanlig i en septum-piercing. Blant andre: ballukkingsring, hesteskobarbell. Ved valg av smykke er det viktig at det ikke er for tungt. Noen bruker også plugg i starten mens såret leger slik at smykket blir så lett så mulig og hullet ikke utvider seg.
Bauneveien (Oslo)
Veien fikk sitt navn etter en baune (signalbåt) som tidligere var oppstilt på Ryen varde.
Sherlock Holmes
Sherlock Holmes er en fiktiv romanfigur og mesterdetektiv skapt av den britiske forfatteren Arthur Conan Doyle. Den fantastiske London-baserte «konsulterende detektiven» er berømt for sin skarpe logiske bevisførsel, hans dyktighet i å løse enhver gåte, og hans bruk av tekniske bevis for å løse vanskelige kriminalsaker.
Mulhouse
Historie
Mulhouse omtales første gang på 700-tallet. Byen lød fram til 1261 under abeddene i Strasbourg, men ble kort deretter fri riksstad innen det tysk-romerske rike. I 1466 inngikk Mulhouse forbund med Bern og Solothurn og inntrådte i 1515 i Det sveitsiske edsforbundet. Den ble derfor ikke annektert av Frankrike i forbindelse med freden i Westfalen i 1648, men ble en enklave helt omgitt av Frankrike.
I 1798 sluttet Mulhouse seg til Frankrike. I perioden 1871-1918 tilhørte Mulhouse Tyskland.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Mulhouse
Se også
Kommuner i departementet Haut-Rhin
Langenes i Vest-Agder
Langenes er ei bygd sydøst i Søgne i Kristiansand kommune i Agder. Langenes var tidligere eget poststed med navnet «Langenesbygda».
I friområdet rundt Kvernhusvannet finnes det også et funn av en steinalderbosetning.
På området der Langenes barneskole ligger i dag, strandet det for ca. 12 000 år siden en blåhval. Skjelettdelene er utstilt på skolen. (Datert 10 350 f.Kr.)
Sherlock Holmes
Sherlock Holmes, som første gang dukket opp i en trykksak 1. desember 1887, var emne for fire romaner og 56 noveller. Den første romanen, A Study in Scarlet, «En studie i rødt», ble trykket i Beeton's Christmas Annual i 1887 og den andre, The Sign of the Four, «De fires tegn», i Lippincott's Monthly Magazine i 1890. Figuren fikk etter hvert en enorm popularitet med den første serien med noveller i Strand Magazine som begynte med A Scandal in Bohemia, «Skandale i Bøhmen», i 1891; ytterligere serier med noveller og to romaner som ble utgitt i føljetong ført mellom da og 1927. Fortellingene dekker en periode fra rundt 1880 og fram til 1914 som var utbruddet av den første verdenskrig.
Langenes i Vest-Agder
I 1999 ble Helleviga på Langenes utpekt til «Årets friluftsområde i Norge».
«Admiral Kuznetsov»
«Admiral Kuznetsov» er et russisk hangarskip, opprinnelig bygget for Sovjetmarinen. Nå er det flaggskipet i den russiske marinen.
Rolle
Selv om skipet har betegnelsen hangarskip, så innebærer det russiske klassenavnet andre roller for skipet enn enten Royal Navy eller US Navy sine hangarskip. Det er bl.a. utstyrt med 12 krysserraketter, og er egentlig en blanding av hangarskip og krysser. Russerne er åpne på dette og bruker begrepet tyazholij avianesushchij kreyser (TAKR eller TAVKR) – tung flybærende krysser – beregnet på å forsvare og støtte strategiske missilubåter, overflateskip og missilbærende marinefly i den russiske flåten. Skipet er også vesentlig mindre enn dagens amerikanske hangarskip.
Russland hevder rollen ikke bryter med Montreux-konvensjonen som omhandler passering av det strategiske Bosporosstredet mellom Middelhavet og Svartehavet. Det er dog ikke kun et politisk grep, da Sovjetmarinen brukte hangarskipene sine på annen måte enn vestlige konsepter tilsier.
Utrustning
«Admiral Kuznetsovs» viktigste fly er multirolle Su-33. Det kan oppnå luftherredømme, forsvare flåten og gi luftstøtte. Det kan også brukes til maritim patruljering og mineleting. Det utfylles av toseteren Su-33UB, som også brukes til trening sammen med Su-25UTG. Skipet bærer også helikopteret Kamov Ka-27 for ubåtjakt og transportoppdrag.
For at konvensjonelle fly skal kunne ta av, så har «Admiral Kuznetsov» en hopprampe på baugen. Ved take-off akselerer flyet mot rampen med etterbrennere. En høyere vinkel oppnås enn ved bruk av flatt dekk og katapulter. Denne metoden er mer skånsom for pilotene, på grunn av lavere akselerasjon, men krever flytyper som kan fly i bare 120-140 km/t.
Krysser-rollen oppnås ved at «Admiral Kuznetsov» bærer 12 overflate-til-overflate-missiler av type SS-N-19 Shipwreck.
Historie
«Admiral Flota Sovetskogo Sojuza Kuznetsov» ble bygget ved verftet Nikolajev sør i Nikolajev. Skipet ble sjøsatt i 1985 og ble operativt i 1995. En offisiell seremoni for å markere byggestarten ble foretatt 1. september 1982, men kjølen ble først lagt i 1983. Fartøyet ble først kalt «Riga», fra oktober 1982 «Leonid Bresjnev» og fra august 1987 «Tblisi». Til slutt fikk det navnet «Admiral Flota Sovetskogo Sojuza Kuznetsov». Skipet var 71% ferdigstilt sommeren 1989. I november 1989 seilte hun ut på sjøprøver. I desember 1991 seilte hun fra Svartehavet for å slutte seg til Nordflåten. Først i 1993 ble hun satt opp med fly.
«Kuznetsov» foretok et kort treningstokt i Middelhavet tidlig i 1996. Mot slutten av 1997 ble hun lagt opp ved et av Nordflåtens verft for å vente på reparasjoner. Disse arbeidene ble avbrutt etter bare 20% ferdigstillelse. Overhalingen ble til slutt sluttført i juli 1998, og skipet ble reaktivert 3. november 1998. Skipet ble liggende i havn i omtrent to år før det ble sendt på tokt for å støtte rednings- og hevingsoperasjonene i forbindelse med «Kursk»-forliset i 2001. I 2003 og 2004 ble hun sendt til sjøs for ytterligere testing og inspeksjon. I oktober 2004 deltok hun i en øvelse med den russiske marinen i Atlanterhavet, og igjen i 2005. Under 2005-øvelsen falt et av skipets Su-33 jagerfly i havet.
Det er ventet at «Kuznetsov» vil forbli i tjeneste fram til 2030.
I desember 2007 ble «Kuznetsov» mye omtalt i norske media, da flåtegruppen passerte norsk farvann og hadde flyøvelser i nærheten av norske oljeinstallasjoner.
Sherlock Holmes
Alle, unntatt fire fortellinger, er fortalt av Holmes venn og biograf, doktor John H. Watson. To av fortellingene er fortalt av Holmes selv (The Blanched Soldier og The Lion's Mane) og to andre er skrevet i tredje person (The Mazarin Stone og His Last Bow). I to av historiene (The Musgrave Ritual og The Gloria Scott) forteller Holmes til Watson hovedfortellingen fra sine memoarer mens Watson blir fortelleren i rammefortellingen. Den første og den fjerde av romanene, A Study in Scarlet og The Valley of Fear, inkluderer begge et langt mellomrom av en allvitende fortelling som redegjør for hendelser som er ukjente for enten Holmes eller Watson.
Konsulterende detektiv
Sherlock Holmes er hovedperson i 60 historier, hvorav fire er romaner. Holmes synes å være født i begynnelsen av 1854. Han startet som privatdetektiv i 1878 og trakk seg tilbake i 1903. Hans partnerskap med dr. John Watson begynte i 1881.
Holmes er den deduktive oppdager par excellence, han angriper enhver kriminalgåte som et vitenskapelig problem. Hans metode kjennetegnes ved å finne sammenhenger og spor i dagligdagse ting og gjenstander som andre synes å overse. Sherlock Holmes beskriver seg selv som en «konsulterende detektiv», med hvilket menes at han blir kontaktet i en sak når den har vist seg å være for vanskelig for andre etterforskere.
Holmes er blant annet inspirert av Edgar Allan Poes figur C. August Dupin, og i tillegg av Emile Gaboriaus romaner om detektiven Lecoq. I romanen A Study in Scarlet (En studie i rødt) konfronterer Watson selv Holmes med disse ovenstående sammenligninger. Sherlock Holmes er på ingen måter imponert:
Selv om Sherlock Holmes ikke er den første skjønnlitterære detektiv, men påvirket av de nevnte forløpere som C. Auguste Dupin og monsieur Lecoq, er hans navn mer enn andre blitt et eksempel på den fiktive privatdetektiv. Fortellinger om ham omfatter også den lojale, men ikke like smarte assistenten, en rolle hvor doktor Watson har blitt arketypen. Den undersøkende detektiv ble en populær sjanger hos mange forfattere, blant annet Agatha Christie og Dorothy Sayers med henholdsvis figurer som Hercule Poirot og Lord Peter Wimsey. De vitenskapelige metodene til rettsmedisinen ble dog mindre betydningsfulle til fordel for innsikt i den kriminelles psykologi, til tross for sterk vekst i bruken av rettsmedisinske metoder hos politiet tidlig på 1900-tallet.
Dr. Watson
Med i nesten alle historierne om Sherlock Holmes er også hans trofaste venn, doktor Watson, som ofte har sine egne, skjønt ikke alltid helt gode teorier om de mysterier som de to undersøker. Watson er alltid full av beundring når Holmes endelig avslører tingenes riktige sammenheng. I historiene er det dr. Watson som er fortellerstemmen ved at Watson er Holmes kronikør. De fleste fortellingene blir fortalt som rapporter notert av Watson om Holmes' løsninger på reelle forbrytelser. I noen senere historier blir Watson kritisert av Holmes fordi han forteller dem som spennende og unnlater å være detaljert og objektiv.
Teater Brunnsgatan Fyra
Teater Brunnsgatan Fyra er et teater i Stockholm der det hovedsakelig blir oppført svensk samtidig dramatikk. Teateret ble grunnlagt av den svenske skuespilleren og dramatikeren Allan Edwall, og drives i dag av Kristina Lugn, som er dikter, dramatiker og medlem av Svenska Akademien.
Sherlock Holmes
Udødelig
I samtiden var fortellingene om Sherlock Holmes så ekstremt populære at mange ikke oppfattet ham som en fiktiv person. Sherlock Holmes gjorde sin adresse på Baker Street 221 B like så udødelig som han selv ble. Selv om adressen var fiktiv, er den grunnet bøkenes popularitet blitt opprettet, og Baker Street er således en av de mest kjente gater i verden og et populært turistmål. I 1990 åpnet Sherlock Holmes Museum i Baker Street, i en bygning fra 1815. Over døren står den fremdeles like fiktive adressen «221B». Det har også vært et lokomotiv oppkalt etter Holmes.
Det er utallige foreninger hvor studier av Sherlock Holmes og hans skaper er formålet. Fans foretar fortsatt pilegrimsferder til Reichenbach-fossen i Sveits, hvor Holmes lenge så ut til å ha møtt sin endelige skjebne i møte med sin erkefiende professor Moriarty. Og fortsatt strides de lærde om Holmes studerte ved Oxford eller Cambridge.
Holmes har også en eldre bror, Mycroft Holmes, som opptrer i tre noveller; «The Greek Interpreter» («Den greske tolk»), «The Final Problem» («Det siste problem») og «The Bruce-Partington Plans» («Den stjålne statshemmelighet»), men blir også omtalt i en rekke andre.
Den mest innflytelsesrike «biografi» om Holmes er Sherlock Holmes of Baker Street skrevet av William Stuart Baring-Gould. Ettersom Holmes er reservert om sin familiebakgrunn og tidlige liv har Baring-Gould skaffet ham en. Ifølge Baring-Gould ble Sherlock Holmes født i Yorkshire som den yngste av tre sønner til ekteparet Siger Holmes og Violet Sherrinford, men det er selvsagt holmesiansk spekulasjon. De dedikerte tilhengere av slike fabuleringer ser på Holmes og Watson som ekte mennesker, og at Doyle ganske enkelt bare var en litterære agent for den virkelige forfatteren, nemlig dr. Watson.
I 2002 ble Sherlock Holmes valgt inn som æresmedlem av Royal Society of Chemistry («Det kongelige kjemiske selskap»), en påskjønnelse for sine bidrag til teknisk etterforskning. Noen vil si som eneste fiktive person som har oppnådd en sådan anerkjennelse.
Opprinnelsen
Conan Doyle forteller i sine memoarer at da han fikk ideen til å skrive en fortelling om en detektiv kom minnene om hans gamle lærer Joseph Bell (1837–1911) tilbake. Joseph Bell var foreleser på Det medisinske fakultet på Edinburgh University og var også personlig kirurg for dronning Victoria når hun besøkte Skottland. Bell mente at kunsten å oppklare forbrytelser burde være like eksakt som vitenskapen. Han la alltid vekt på tett observasjon før man trakk en konklusjon eller stilte en diagnose. For å illustrere dette pleide han under sine forelesninger å trekke fram en ukjent og ved å observere ham, dedusere hans yrke og siste aktiviteter.
Doyle møtte Bell i 1877 og var hans assistent ved Det kongelige hospital i Edinburgh. Dr. Bell var oppmerksom på at figuren Sherlock Holmes var løst basert på ham selv og var noe stolt av det. Slik kunsten møter virkeligheten ble det sistnevte kunst igjen da (oppdiktete) fortellinger om Joseph Bell ble filmatisert som TV-serie av BBC: Murder Rooms: The Dark Beginnings of Sherlock Holmes, hvor Bell ble spilt av Ian Richardson. Hans assistent var en ung mann ved navn Conan Doyle.
Henry Littlejohn, foreleser i rettsmedisin og offentlig helse ved Royal College of Surgeons, er også sitert som en mulig inspirasjon for Holmes. Littlejohn fungerte som politilege i Edinburgh, og skaffet Doyle en forbindelse mellom medisinsk undersøkelse og oppklarning av forbrytelser.
Fornavnet «Sherlock» var avledet fra en cricketspiller, skjønt noen tidlige notater indikerte at Conan Doyle en stund tenkte å kalle ham for Sherrinford Holmes. Etternavnet kom fra Oliver Wendell Holmes, en amerikansk medisiner, men mest kjent som poet, og som Conan Doyle beundret.
Dr. John H. Watson er for øvrig bygget på en kompis og kollega av Conan Doyle: Dr. James Watson fra Southsea. Pussig nok, da Rudyard Kipling gratulerte Conan Doyle med hans suksess spurte han: «Kan dette være min gamle venn, dr. Joe?»
Film
Figuren Sherlock Holmes er en av de som har blitt hyppigst filmatisert med over 200 filmer i det 20. århundre. 79 forskjellige skuespillere har prøvd krefter med den berømte detektiv, deriblant danske Viggo Larsen, som var med i hele seks filmer. Den aller første kjente filmen med Holmes er «Sherlock Holmes Baffled» fra 1900, laget av American Edison Company, som varte i knapt ett minutt. Mange tilsvarende filmer ble produsert i begynnelsen av århundret, og de mest bemerkelsverdige fra de første årene var faktisk de 13 filmene som ble produsert av det norske selskapet Nordisk Film Company mellom 1908 og 1911.
Den kanskje mest berømte historien er The Hound of the Baskervilles (Hunden fra Baskerville) fra 1902, som er blitt filmatisert utallige ganger og regnes av mange for en av de beste kriminalromaner noensinne. En tysk versjon, Der Hund von Baskerville (1937), var den ene av to filmer som ble funnet i Førerbunkeren (Hitlers bunker) i 1945 da de allierte inntok den. Den andre var også om Sherlock Holmes: Der Mann, der Sherlock Holmes war (1937).
I 1930-årene spilte Arthur Wontner Sherlock Holmes i en del britiske filmatiseringer. Minneverdig er også Basil Rathbones innsats i en rekke amerikanske filmatiseringer for 20th Century Fox og Universal i 1930- og 1940-årene. Dr. Watson ble spilt av Nigel Bruce.
Nevnes kan også filmen Without a Clue fra 1988 med Ben Kingsley som Watson. Det var en intelligent komedie hvor Watson var det sanne geniet av duoen og Holmes var en fiktiv figur diktet opp for å skjule egen kamp mot kriminalitet. Krav fra publikum tvang ham til leie en håpløs skuespiller, både alkoholisert og en damenes venn, spilt av Michael Caine, til å forestille Holmes.
I nyere tid har det blitt gitt ut flere filmer som Sherlock Holmes i 2009 og Sherlock Holmes: A Game of Shadows i 2011 med Robert Downey Jr som Holmes og Jude Law som dr. Watson. BBC har også laget tv-serien Sherlock som ble vist første gang i 2010 hvor handlingen foregår i dagens London med Benedict Cumberbatch som en moderne versjon av Holmes og Martin Freeman som dr. Watson.
Holmes på trykk
Conan Doyle skrev fire romaner og 56 noveller om Sherlock Holmes. Nær alle ble fortalt av dr. Watson, med unntak av to som blir fortalt av Holmes selv og ytterligere to som blir fortalt av en tredje person. De første fortellingene ble utgitt som føljetonger i tidsskrifter, spesielt The Strand, i løpet av et tidsrom på 40 år. Det var en vanlig form for utgivelse i de dager; Charles Dickens skrev litteratur i tilsvarende form. Fortellingene om Holmes dekker en periode fra rundt 1878 og opp til 1903, foruten en aller siste kriminalsak i 1914.
Også senere forfattere har skrevet historier med Sherlock Holmes-lignende karakterer, som Colin Dexter og Umberto Eco.
En norsk Sherlock Holmes-pastisj er Skrinet av Helge Fauskanger (Baskerville, 2012). Romanen bygger videre på en replikk av Holmes til slutt i Conan Doyle-novellen The Adventure of Black Peter (1904), der Holmes faktisk sier han skal til å dra til Norge. Ifølge Fauskangers roman var Holmes innom både Kristiania og Bergen, og oppsporet det tapte relikvieskrinet til St. Sunniva.
Ålvundfjorden
Ålvundfjorden er en fjordarm av Breifjorden i Tingvoll og Sunndal kommune på Nordmøre. Fjorden strekker seg 12 kilometer sørøstover til Ålvund i botn av fjorden. Fjorden ligger på sørvestsida av Nesøya og ei lang og smal halvøya som strekker seg nordvestover fra Ålvund. På andre sida halvøya ligger Stangvikfjorden.
Fjorden har innløp mellom Nesøytangen på Nesøya i øst og Bølset i vest. Litt inn i fjorden, rett vest for Nesøya går Meisingsetvågen 4,5 kilometer innover på vestsida og er for en fjordarm å regne med bratte fjell på hver side. Innerst i vågen ligger Meisingset.
Riksvei 70 følger vestsida av fjorden inn til Meisingset og videre vestover. Fra Meisingset går Fv302 videre nordover langs fjorden. Riksvei 670 går langs østsida i den indre delen av fjorden.
Tipu Sultan
Tipu Sultan, også kjent som «tigeren fra Mysore», (født 20. november 1750 i Devanahalli ved Bangalore, død 4. mai 1799 i Sritangapatna) var de facto-herskeren over det indiske fyrstedømmet Mysore.
Navnets første ledd forekommer også romanisert som Tippu og Tippoo.
Bakgrunn
Han var den første sønnen til Haider Ali med hans andre kone, Fatima eller Fakr-un-nissa. Han fikk navnet Tipu Sultan etter den hellige Tipu Mastan Aulia av Arcot, men ble dessuten kalt Sultan Sayyid walShareef Fateh Ali Khan Tipu etter sin bestefar Fath Muhammad. Tipus mor var datter av Mir Muin-ud-Din, guvernør av borgen Kadapa.
Hyder Ali gav Tipu lærere som fra tidlig alder gav ham undervisning i for eksempel urdu, persisk, arabisk og kannada, i Koranen, islamsk rettspleie, ridning, skyting og fekting.