cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Statfjord A-streiken
Organisering for ulovlig aksjon
På siste del av 1970-tallet hadde man erfaring fra en rekke såkalte «ville» streiker, og arbeiderne på Statfjord A organiserte seg med tanke på at aksjonen ville bli stemplet ulovlig. Da streiken var et faktum trakk tillitsmennene seg fra sine verv. Det ble arrangert allmannamøte som valgte et aksjonsutvalg med om lag 20 medlemmer.
Glidebåt
Sovjetunionen
I mellomkrigstiden begynte et teknologisk oppsving under kontroll av de sovjetiske myndighetene som vil la sitt land stå fremst i verden omkring teknologiske avansementer blant annet innenfor transportteknologi som fly, motorkjøretøy og båt. Historien begynte med et britisk torpedoangrep i Kronstadt i august 1919 da to slagskip som var under kommunistisk flagg, ble sterkt skadet av Coastal Motor Boat (CMB) torpedobåter som var datidens meste avanserte hydroplanebåter den gang. Noen av CMB båtene som gikk tapt under angrepet, var berget og sendt til Andrej Tupolev som fikk oppgaven med å utvikle planende stridsfartøyer. Men det var ikke bare å kopiere, sovjeterne måtte også utvikle sitt egne ekspertise på planende båter og det var en lettvint utvei ved å bruke flymotorer med luftpropell.
Statfjord A-streiken
Organisering for ulovlig aksjon
Tre ble valgt til å representere streiken utad: Gunnar Nilsen fra Aker-Verdal, Odd Pettersen fra Tangen-Vindholmen ved Arendal og Arnstein Hølmebakk fra Nylands Mekaniske Verksted i Oslo. Hølmebakk ble valgt til den mest utsatte posisjonen: Som pressetalsmann. Det ble også valgt folk til å organisere streikevakter.
Bud
Midt i Bud ligger et fuglefjell som i hekkesesongen huser en koloni krykkjer. Like ved serveringsstedet «Bryggjen i Bud» og parkeringsplassen ved Ergan kystfort er det en «geologisk samling» av bergarter. Gjennom tettstedet Bud og litt nordover helt ytterst mot havet er det anlagt en «kyststi». Denne er merket og har en rekke informasjonstavler som forteller Buds historie. Det er også laget en forbindelse over land, denne går litt opp mot «fjellet» Gulberget. Herfra er det utsikt mot Bud og havet utenfor.
Glidebåt
Sovjetunionen
Under den russiske borgerkrigen var de stridende parter i beite for egnede stridsfartøyer på elvene, noe som fulgt til improviseringstiltak ved å sette motor på pongtonger og slepeprammer. Dette åpnet for eksperimentering ved å gjenbruke utrangerte motorer tatt fra fly som ikke lenge var flyvedyktig, og minst fem pongtonger var motorisert på denne måten i 1920-22. Den første nådde 40–45 km/t, den femte var 8,7 m langt og 2,75 m bredt. Under borgerkrigen lærte de røde at glidebåter kunne ta seg nærmest overalt selv der ordinære robåter ikke kunne. ANT-2 var også spesielt ved å bestå av lettmetall som duralumin basert på et Junkers-flyvrak som var undersøkt av Tupolev, den var 5,35 m langt, 1,7 m bredt og 1 m høyt - med en samlet vekt på bare 135 kg i selve skroget. Den nådde 60 km/t, i full last (615 kg) 35–40 km/t. Det er mulig at de røde militære var inspirert av sine internasjonale motstanderne under den internasjonale intervensjonen i borgerkrigen fordi franskbygde glidebåter var benyttet i 1918-1919 på de nordrussiske elvene.
Da den domestiske produksjonen av flymotor som rekkestempelmotor og radialmotor tok seg opp, skulle nye og mer kapable glidebåter oppstå. Allerede i 1928 kom de første kappløpene for å utvikle de raskeste båtene, noe som stimulerte fram utviklingen av glidebåter utover 1930-tallet. Det andre «stjerne» kappløpet i 1929 var vunnet med en glidebåt bygd av TsAGI, og i det neste året deltok åtte forskjellige glidebåter. Glidebåter som passasjer - og postfarkoster til den spredte befolkningen i de meste ufremkommelige deler av vassdragene var blitt vanlig. I 1931 var kappløpet utvidet til Moskva-Astrakhan ruten på 3,500 kilometer. 5 store glidebåter deltok, tre åtteseters, en tolvseters og en stor 24-seters, den største var «Avtodor-2» med en motor på 400 hestekrefter. En av de tre åtteseters båter var «Yakov Alksnis» på 11,5 m lengde og 2 m bredde med en eldre 185-hk BMW motor som nådde 18 km/t.
«Avtodor-2» var etterfulgt av andre fergebåter av stor størrelse som «Baranov» (Имени Баранова) og «Andrej Lezhava» (Андрей Лежава). «Baranov» var litt uvanlig ved å ha en skyvepropellmotor i et skrog av lettmetall (med plass for 11 passasjerer) med «vinger» som en Dornier flybåt. Utrangerte flymotor var blitt tilgjengelig etter hvert som nyere domestiskproduserte flymotorer som M-5 kom til, og mange mindre glidebåter oppsto som et resultat av dette. Noen få eksempler som Avtodor-5, MVMK-4 og Avtodor-6 så serieproduksjon. Men «Avtodor-16» fra 1931 med en kapasitet for 40 passasjerer på et 15 meter langt og 4,2 meter bredt skrog med to M-5 motorer i rekke og rad var den største blant de sovjetiske glidebåtene. Avtodor-10 på 9 m lengde og 2,25 m bredde som åpen og lukket båt var bygd i tre med en toppfart på 55 km/t. NKL-5 er oppgitt som den første glidebåten satt i serieproduksjon. Fram til etterkrigstiden var glidebåtene forgjengerne for de berømte hydrofoilbåtene som i 1960-tallet overtok mesteparten av elvetrafikken.
Den beste glidebåten bygd av statsfirmaet Avtodor som i 1929-1933 bygd omlagt 70 glidebåter, var «Avtodor-13», en katamaran på 10 m lengde og 3,2 m bredde med en vekt på 2,83 tonn, som hadde en meget stor motor på 350 hestekrefter med traktorpropell reist på støttestativer over akterdelen på båten som oppnådde 83 km/t. Statsfirmaet OSGA (Otdel Stroitelstva Glisserov i Aerosanej - Departementet for glidefarkoster og sledekjøretøyer) var også involvert i glidebåt-produksjonen, men for det mest med tremateriale - OSGA-9 som en stor glidebåt med lukket passasjerkabin var 11,7 meter langt, 2,5 meter bredt med vekt på 5,8 tonn med en motor på 450 hestekrefter som gir en toppfart på 70 km/t for lasten på 20 passasjerer. Førerhuset var satt på taket foran motoren.
Med utgangspunktet i de sovjetiske glidebåtene bygd av Avtodor og OSGA ble det besluttet å ha en hurtigbåtrute på den sovjetiske kysten mot Svartehavet mellom Sochi og Sukhumi, i 1939 ble en av de første hurtigbåter i historien ferdigbygd og levert til myndighetene som OSGA-25 «Ekspress» (ОСГА-25 "Экспресс"). Luftpropellmotorene var erstattet med kraftige innenbordsmotorer, men skrogdesignen og konstruksjonen hadde sin opprinnelse i de sovjetiske glidebåtene ettersom skipskonstruktøren bak den store katamaranen på 24,17 m lengde og 12,3 m bredde var glidebåtkonstruktør Vasily Andreyevich Gartwig. Ifølge Gartwig oppsto konstruksjonen med glidebåten OSGA-5V i 1932, som var brukt som mal for katamaranen.
Nord-Amerika
Allerede i 1913 ble den første kjente racerbåten av liten størrelse med luftpropell sjøsatt under navnet «Water Bug». Den tjente som inspirasjon for fremtidige glidebåtkonstruktører i flere land deriblant i Polen. Forskjellige glidebåter var bygd i USA i mellomkrigstiden som i 1922 da en privatbygger simpelt montert et bilkarosseri på to «sylindere», og så montert en luftpropellmotor bak dette. Med denne båten oppnådde amerikaneren 72 km/t.
Utviklingen inn i den nye båttypen som het airboat eller bedre kjent som sumpbåt på norsk startet i året 1943 da Cecil Williams, Leo Young og G. Hortin Jensen sjøsatt en flatbunnet båt av aluminium under navnet «Alligator I» ved Brigham City, delstaten Utah. De kjøpt en flymotor av merket Continental med motorytelse på 40 hestekrefter og montert den på båten som med hensikt var bygd i lettmetall. Båten var bygd for forskningsformål i fuglereservatet Bear River Migratory Bird Refuge, men det vist seg at den enkelte båtkonstruksjonen som kunne fremstilles og selges til en lav pris, var en suksessoppskrift. De første båtene var solgt for 1,600 dollar per stykke - medregnet motor. Young kalt sine båter air-thrust boats, ettersom hele konseptet bak sumpbåten lå i luftstrømmen skapt av luftpropellen som alltid er montert i skyvestilling bak i båten.
Forskjellige oppfinnerne hadde gjort krav på æren for å ha oppfunnet den amerikanske sumpbåten både før og etter året 1943. Blant annet Johnny Lamb som bygd en båt som het «Whooshmobile» i 1933 med en flymotor på 75 hestekrefter og Ernest og Willard Yates som i 1935 erklært å ha bygd en liknende båtfarkost med luftpropell. Det er i delstaten Florida - spesielt Everglades - hvor sumpbåtene fant seg til rette i etterkrigstiden hvor de blir et viktig og populært transportmiddel ettersom disse har glatt og flat bunn som vil oppnå samme effekten som en motorbåt på sjø, uten bevegelige og sårbare gjenstander ned i vannflaten, og vil ha meget stor motoreffekt i forhold til vekten ettersom skroget enten er aluminium eller fiberglass, som kan ha beskyttelsesskjerm av polymer som vern mot hard overflate. Sumpbåten skulle vise seg å være et meget effektiv og allsidig alternativ i kystnær farvann med mye brakkvann, i oversvømte områder som under flom og på meget grunt farvann som sumpvann når man ønsket transport i de amerikanske delstatene omkring Mississippivassdraget og i delstaten Florida. Under flom er det ikke uvanlig med bruk av sumpbåter for evakuering av nødstilte. Ettersom sumpbåten er så lett med slett bunn kan den navigeres over midtetidige hindringer i kontrast til vanlige båter og er dels amfibisk ved at man kan kjøre opp på land og ovenpå is. Det er forskjellige typer blant de amerikanske luftpropelldrevne båtene avhengige av operasjonsområdets terreng som for eksempel i vintertid på våtmark, noe som forutså aluminium bekledt med polymer mens disse i varmere klima som i Florida bare trengte glassfiberskrog.
Statfjord A-streiken
Organisering for ulovlig aksjon
På allmannamøte ble det slått fast at all kontakt med de streikende skulle gå gjennom aksjonsutvalget, og at bare aksjonsutvalget kunne innkalle til møter.
Aktive mot splittelse
Anleggsarbeiderne på plattformen kom fra ulike firmaer, ulike faggrupper, ulike nasjoner. Fra første stund jobbet streikeledelsen for å unngå splittelse. Med hell.
Glidebåt
Nord-Amerika
Den amerikanske sumpbåten så også militær bruk som under Vietnamkrigen da amerikanske spesialstyrker benyttet spesialtilpassede varianter av type Hurricane Airboat i Mekongdeltaet med sump, rismark og marskland. Der vist sumpbåtene seg å være utmerket som patruljebåt under søke-og-ødelegge tokter dypt inn i fiendeland ettersom disse kan forsere diker mellom vannene og var svært raskt, noe som var verdifull under forfølgelse av fiendtlige styrker.
Statfjord A-streiken
Aktive mot splittelse
Første utfordringen kom brått. Ledelsen i firmaet Brown & Root innkalte de latinske arbeiderne fra Mexico, Portugal og Spania til eget møte. De ble truet med sparken om de streiket, – og for denne gruppa var trusselen om hjemsendelse svært alvorlig. Forsøket på å kommandere dem ut i arbeid førte ikke fram. Streikeledelsen styrket kontakten med gruppa. Til syvende og sist endte de opp med å respektere streikevaktene.
Under streiken måtte noen, blant annet på grunn av sikkerheten, utføre nødvendig arbeid. Dette skjedde med tillatelse fra de streikende. Men plattformledelsen skrev ut mer sikkerhetsarbeid enn nødvendig. 20 – 30 mann stilte derfor på jobb som streikebrytere. De fleste av dem var ikke en gang klar over at jobben de gjorde kunne betraktes som streikebryteri. Dette ble tatt opp på allmannamøte, og streikebryteriet ble stanset.
Glidebåt
Nord-Amerika
Det amerikanske militæret glemte ikke dette under militæroperasjonene i Irak etter invasjonen i 2003 ettersom et stort våtmarksområde mellom elvene Tigris og Eufrat lå i den søndre delen av Irak ned til Basra. Dette fulgt til en ordre på 20 båter fra det irakiske oljeministeriet i 2013 for personbefordring og arbeidsoppdrag i de sørirakiske sumpområdene.
Statfjord A-streiken
Aktive mot splittelse
Hver dag ble 50-60 arbeidere skiftet ut i normal rotasjon på plattformen. De som var ferdig med sin arbeidstørn ble sendt med helikopter i land, nye ble fraktet ut. Rundt 700 mann innledet streiken, men stadig nye ble involvert. Aksjonen favnet derfor om lag 1000 mann i uka den varte. Arbeidsgiverne forsøkte å utnytte denne situasjonen, ved å «briefe» de nye før de reiste ut og oppfordre dem til å bryte streiken. På selve Statfjord A var imidlertid helikopterdekket under reparasjon, så de nyankomne må settes ned på boligplattformen. Der hadde de streikende full kontroll: De nye ble mottatt fra de satt foten utenfor helikopteret, og orientert av de streikende. Få hadde innsigelser mot å delta i streiken.
Glidebåt
Glidebåt i Norge
Noen av de raskeste båtene i Norge hadde luftpropelldrift som «Missing Link» bygd av den kjente ingeniør Sverre Hagen i Hamar. I 1934 bygd han en båt på 3,5 meter i lengde og 1,2 meter i bredde med V-formet bunn på 300 kg i vekt. På den monterte han en firesylinders motor av merket Chevrolet med dobbelt forgasser og en propellstativ for luftpropellen i skyvestilling. Med båten klarte Hagen å oppnå 80 km/t.
Bud
Historie
Stedet Bud ble helst brukt til sesongfiske, dette gjaldt antakelig fram til 1400-tallet. Den viktigste sesongen var torskefisket i tiden februar-mai.
Home, Sweet Home
Handling
John Howard Payne er på hans miserable tidspunkt i livet sitt, når han skriver en sang som blir ekstremt populær - og sangen inspirerer mange andre mennesker i deres liv.
Statfjord A-streiken
Fagforeningstoppenes rolle
På fastlandet ble det jobbet aktivt for å få den «ville» streiken under kontroll. Fellestillitsmannen i Aker, John Sakseide var sentral. Han nektet å snakke med streikeledelsen, og oppfordret de streikende til å gå tilbake på jobben. Han samlet toppene i tillitsmannsapparatet. Torsdag 10. august kom Sakseide i spissen for åtte klubbformenn i helikopter til Statfjord A. Plattformledelsen sendte ut melding: Fellestillitsmannen ønsket å møte de fagorganiserte fra verft i Akergruppen i kinosalen.
Tianjinmassakeren
Tianjinmassakeren den 21. juni 1870 anses som en av de mest arketypiske og viktigste jiao'an eller «misjonærhendelser» i den seneste fase av Qing-dynastiet i Kina. Hendelsen markerer slutten på den så langt relativt samarbeidsvillige ånd mellom fremmedmaktene og Tongzhi-keiserens hoff, og innvirket kraftig på den pågående reforhandling av Tianjintraktaten av 1858.
Forhistorie og hendelsforløp
I juni 1870 spredte det seg rykter om kidnappinger i det sentrale og nordlige Kina, og man beskyldte som regel katolske misjonærer for å stå bak, Katolske nonner drev mange barnehjem og tok imot alle, uansett om de var syke eller faktisk nær døden. Ofte gikk de ut på gatene på leting etter småbarn som var blitt overlatt til seg selv; det var et nokså alminnelig fenomen at særlig jentebarn kunne få slik behandling av sine foreldre. Mange av de sykelige barne døde etter en kort tid på barnehjemmene. Det ble hevdet av antimisjonskrefter at barna ble avlivet av søstrene.
Antikatolske mandariners forfatterskap spilte en viktig rolle for at slike rykter fikk grobunn. I lange tider hadde det kommet skrifter som understreket at kristendommen var uforenlig med kinesiske verdier. Mange hevdet at denne vestlige religion bare var en korrumpering av buddhismen, og ikke hadde noe av verdi å tilføre det konfucianske Kina. Denne polemikken fikk en skarpere brodd fra 1860, og landet ble oversvømmet av pamfletter som tok direkte sikte på å oppflamme følelsene. Én av de traktatene var Bi xie ji shi («Fakta som avverger heresi»). Her ble det spilt på at det kinesiske uttrykket for katolisisme, «Den himmelske herres religion», ligner lydlig på «grynt fra den himmelske gris», ved at Jesus ble fremstilt som en gris. Teksten forteller at Jesus ble korsfestet fordi han forførte Judeas lederes hustruer og døtre, og til og med kongens konkubiner. På korset utstøtte han høye rop, ble forvandlet til en gris og døde. Det fortelles at de utenlandske misjonærer fjerner fostre og morkate fra gravide kvinner, klemmer øynene ut av konvertittene og bruker dem i alkymi, og forfører kinesiske kvinner.
Den 18. juni 1870 ble det arrestert en mann i Tianjin som hevdet at han hadde solgt barn til det lokale katolske barnehjems vaktmester. Dette oppflammet ryktene. Misjonærene var klare over at det var antivestlige krefter i embedsverket som pustet til ilden.
Kinesiske myndigheter hadde så et møte med lokale franske myndigheter i Tianjin som etter andre opiumskrig hadde protektoratsrettigheter i forhold til den katolske misjon. Dette førte til å begynne med til at spenningen avtok noe. Men under et komplisert og ikke helt oppklart hendelsesforløp den 19. juni tiltvang den franske konsul Fontanier seg adgang til yamenet til den lokale kinesiske magistrat. En rasende mengde samlet seg utenfor, og det kan se ut til at konsulen lot sine folk åpne ild. Folkemengden ble ytterligere ansporet av dette, og tok livet av konsulen og hans rådgiver. Deretter gikk de løs på katolske institusjoner i byen og ødela dem, og drepte 20-40 kinesiske katolikker og 21 utlendinger. Drapene av de franske nonnene, tilhørende kongregasjonen vincentinerinnene, skjedde på grufullt vis. Det hele fant sted den 21. juni. Nonnene som ble anklaget for overgrepene mot barnehjemsbarn fikk klærne revet av seg, ble voldtatt, fikk brystene skåret av og øynene gravd ut før de til slutt ble brent levende.
Etterspill
Franskmennene sendte da kanonbåter til Tianjin, og den franske regjering krevde reparasjoner og represalier. Den aldrende embedsmannen Zeng Guofan ledet forhandlingene fra kinesisk side. Det endte med at 18 kinesere ble henrettet; kanskje var det ikke dem som hadde begått udådene, bevisene var svake. 25 andre ble dømt til hardt straffearbeid ved grensen, og skadeserstatninger og reparasjoner på sammenlagt 492.500 tael.
Bud
Historie
Et manntall fra 1523 viser at det da var registrert 25 skatteytere i Bud. I 1533 ble det holdt riksmøte der. Erkebiskop Olav Engelbrektsson ledet møtet som fant sted der Ergan kystfort ligger i dag. På 1500-tallet bodde det i overkant av 400 personer i Bud, som da var det største handelsstedet mellom Trondheim og Bergen.
Statfjord A-streiken
Streiken i avisene
På fastlandet var avisenes dekning av streiken omfattende, om enn ikke alltid like opplysende. I første fase av streiken ble det skapt et inntrykk av at arbeiderne streiket fordi de ikke ville respektere et nødvendig røykeforbud. Denne «sigarettstreiken» kunne fortone seg merkelig for leserne.
Den normale rotasjonen av arbeidsstyrken på plattformen gjorde imidlertid at mange av de streikende etter hvert kom til fastlandet. Noen av dem kom også til ordet i avisene, og rettet opp litt av inntrykket.
Bud
Kommunikasjon
Nærmeste by er Molde som ligger ca. 40 km mot sørvest, langs riksvei 664 til Elnesvågen og derfra til Molde.
Statfjord A-streiken
Streiken i avisene
Mot slutten av streiken ble AKP-stemplet mer framtredende i media. «AKP lammer Statfjord A» var toppoppslaget på Dagbladets forside. Særlig hardt gikk denne typen avisomtale ut over Hølmebakks person.
Bud
Kommunikasjon
Ved å kjøre nordøst over til Hustad og Vevang kommer en til fylkesvei 64 og Atlanterhavsvegen (Bud–Kristiansund), som er ett av pilotprosjektene i Verdiskapningsprosjektet til Riksantikvaren. Atlanterhavsveien går over «havet», over flere bruer og mindre øyer til Averøya. Herfra var det tidligere fergeforbindelse til Kristiansund, men i 2009 åpnet Atlanterhavstunnelen.
Statfjord A-streiken
Kravet innfris
Midt i streikeuka kom det signaler om at arbeidsgiverne kunne tenke seg å innfri kravet, bare de slapp å innrømme nederlaget. For nå var det mye prestisje i saken: Man kunne ikke innrømme at en «vill» streik vant fram.
De streikendes krav var klare: Ingen represalier mot de streikende! Røykeplakater og trusler vekk!
Bud
Tidligere kommune
Bud var en tidligere kommune i Møre og Romsdal, og ble opprettet som Bud formannskapsdistrikt i 1837.
Statfjord A-streiken
Kravet innfris
Det første kravet «innfridde» arbeidsgiverne, ved å stå fram i pressa og love at represalier aldri hadde vært på tale. Det andre kravet ble innfridd ved innfløkt manøvrering, der et vedtak i Arbeidsmiljøutvalget ble avgjørende. Fredag befinner et flertall av arbeidernes utvalgsrepresentanter seg på plattformen. Nå kunne de, ved sitt flertall i utvalget, avgjøre hva som skulle skje. De garanterte at plakatene skulle ned, og garanterte at utvalgsvedtak skulle fattes på møte 11.00 dagen etter.
Lørdag kl. 10.58 ble det sendt melding fra streikeledelsen på plattformen: Allmannamøtet har vedtatt å gjenoppta arbeidet. Meldingen ble bekreftet mottatt kl. 11.00. Nøyaktig samtidig ble møtet i arbeidsmiljøutvalget i Bergen satt. Første punkt på dagsordenen var røykeforbudet på Statfjord A. Vedtak: «At røykeforbud-plakatene blir tatt ned».
Bud
Tidligere kommune
1. januar 1878 ble en del av Bud med 15 innbyggere overført til Kvernes. Det er noe uklart om dette gjelder Kvernes sogn og/eller Kvernes kommune. 1. januar 1891 ble gården Bollien i Bud med 15 innbyggere overført til Kvernes kommune. 1. juli 1918 ble Hustad utskilt som egen kommune. Bud hadde 1 397 innbyggere etter fradelingen. 1. januar 1964 ble Bud, Fræna og Hustad kommuner slått sammen til den nye Fræna kommune. Bud hadde ved sammenslåingen 1 610 innbyggere.
Statfjord A-streiken
Ny streiketrussel hindret represalier
Selv om arbeidsgiverne hadde lovet av represalier ikke var på tale, får streiken et etterspill. 28. august skulle Arnstein Hølmebakk hente billetter på off-shore-kontoret på Nyland Vest, klar for ny arbeidsperiode på plattformen. Han fikk ingen billetter. Resten av gruppa ble klarert for utreise, – ikke Hølmebakk. Dagen etter fikk han forklaringen i møte med ledelsen: Nyland vil ikke ha ham ut i Nordsjøen igjen.
Dette førte umiddelbart til reaksjoner, på plattformen og i fagforeningsapparatet. Allmannamøte på Statfjord A var klar i sin tale: Represalier etter streiken ville ikke bli tålt. Det lå an til ny streik. På land innledet arbeidsgiverorganisasjonen Mekaniske Verksteders Landsforening (MVL) og Norsk Jern- og Metallarbeiderforbund forhandlinger om Hølmebakks jobb med streiketrusselen hengende over seg.
Utfallet var gitt. Fredag 8. september tikket det teleks inn på Statfjord A: Hølmebakk skulle likevel få jobbe på plattformen.
Robert Franco
Robert Franco (født 23. august 1993) er en amerikansk-meksikansk freestylekjører.
Han representerte Mexico under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 27 i slopestyle.
Donnelly Rhodes
Donnelly Rhodes (født 4. desember 1937 i Winnipeg i Manitoba i Canada, død 8. januar 2018 i Maple Ridge i Britisk Columbia) var en canadisk skuespiller. Han er kjent for rollen som Dutch Leitner i TV-serien Soap, og spilte også i science fiction-serien Battlestar Galactica.
Tidlig liv og familie
Han var sønn av den canadiske teaterskribenten Anne Henry, og var av skotsk-irsk avstamning. Han spilte sammen med sin bror, Tim Henry, i Famous Jury Trials (1971) på den canadiske tv-kanalen CTV.
Han ble født og vokste opp i Winnipeg i Canada, og gikk på skole for å bli skogvokter i National Park Service i Manitoba, og vervet seg så til Royal Canadian Air Force som mekaniker, før han begynte på sin skuespillerkarriere.
Skuespillerkarriere
Rhodes studerte ved Manitoba Theatre Center og videre ved National Theatre School in Canada. Etter å debutert profesjonelt på scene som Stanley Kowalski i Tennessee Williams-stykket A Streetcar Named Desire gikk Rhodes videre til å spille i en rekke tv-serier fra 1960-tallet og frem til 2008. Blant de mest kjente er roller i canadiske serien Da Vinci's Inquest, Millennium, The X-Files og Soap.
Battlestar Galactica
I 2003 ble tv-serien fra 1970-tallet Battlestar Galactica brakt tilbake til live, selv om det i første omgang var i form av en tre timer lang miniserie. Miniserien ble etter hvert en pilot for den nye science fiction-serien Battlestar Galactica. Battlestar Galactica ble filmet for det meste i Vancouver i Canada, og varte i fire sesonger med Rhodes i en rolle som «dr. Cottle», «Galactica»s skipslege.
Rhodes var en av tre finalister for å spille rollen som «Saul Tigh», men den birollen gikk til slutt til Michael Hogan. Produsentene av serien, som var imponert av Rhodes, tilbød ham så den gjentagende rollen som «dr. Cottle» istedenfor.
Radio: Drama og komedie
Rhodes var stemmen til den amerikanske presidenten ved starten på hver episode av CBC Radio One space opera/komedie-serien ''Canadia 2056.
Andre priser
Gemini Awards
Filmografi
Listene under er ikke komplett, se Internet Movie Database: Donnelly Rhodes
Nest ferch Rhys
Nest ferch Rhys (død etter 1136) var walisisk prinsesse som er berømt for sin enestående skjønnhet. Hum ble født omkring 1073 i festningen Dinefwr Castle, Carmarthenshire som datter av prins Rhys ap Tewdwr Mawr og dennes hustru Gwladys ferch Rhiwallon.
Til sengs med kongen
Etter hennes fars død i 1093 ble Deheubarth erobret av normannerne og kong Henrik I av England utpekte seg selv til hennes beskytter. Han tok henne til sengs og hun fødte ham en sønn utenfor ekteskap, Henry FitzRoy (1103–1158). Etternavnet FitzRoy er fransk for «kongesønn».
En gang rundt 1095 besluttet kong Henrik å få giftet bort Nest til en av sine menn, Gerald de Windsor (også kjent som Gerald FitzWalter), som kongen også utpekte til marskalk av Pembroke. En del av hennes medgift var eiendommen Carew i Wales, 7 km øst for Pembroke. Gerald de Windsor bygget festningen Carew Castle i normannisk stil fra 1100 på et strategisk sted over elven Carew River. På samme sted var det tidligere en gammel festning fra jernalderen.
Nest og Gerald hadde fem barn:
Kvinnerov
I løpet av jula 1109 fikk Nest og hennes ektemann Gerald i Cenarth Bychan (muligens Cilgerran Castle eller Carew Castle, begge er i Pembrokeshire) besøk av hennes fetter, Owain ap Cadwgan, sønn av Cadwgan ap Bleddyn, prins av Powys. I henhold til en fortelling fikk Owain høre om Nests enestående skjønnhet på en fest hos sin far i Ceredigion, og han besluttet å se det med egne øyne. Synet av henne hadde ikke vært overdrevet og han besluttet at han ville ha henne. Han kom tilbake om natten med femten menn gjennom en hulegang under porten og sprang deretter inn for å bortføre Nest og hennes barn og dessuten sette festningen i brann. Hennes ektemann skal ha flyktet ned gjennom en ‘garderobe’, det vil si nedløpskanalen som også ble benyttet som toalett, for å slippe unna. Barna ble etter en tid ført tilbake til Gerald, men Nest beholdt Owain for seg selv. Det ble sagt at hun fødte ham to sønner, Llywelyn og Einion, før hun til slutt kom tilbake til sine opprinnelige ektemann.
Nytt forhold og barn
Nests datter Angharad ble gift med William de Barry og fikk fem sønner med ham: Robert; Philip, grunnleggeren av klosteret Ballybeg Abbey ved Buttevant i Irland; Walter; og historikeren Gerald av Wales. Hennes sønner Philip and Robert var på militærkampanjer i Irland sammen Richard de Clare, også kjent som «Strongbow». Robert døde der i 1182.
Hustad
Hustad er en bygd i Hustadvika kommune i Romsdal i Møre og Romsdal.
Hustad ligger ved Hustadvika, langs Atlanterhavsveien.
Antonio González Pacheco
Antonio González Pacheco, også kjent som «Billy the Kid» («Billy el Niño» ), (født 10. oktober 1946 i Aldea del Cano i provinsen Cáceres i Spania, død 7. mai 2020 i Madrid) var en spansk politiinspektør i Spania under Franco som i 2014 ble anklaget av en argentinsk dommer for 13 tilfeller av turtur og begjært utvist. María Romilda Servini hadde oppfortret til at han ble siktet. Utleveringsbegjæringen ble avvist på grunn av foreldelse av Spanias høyesterett.
Han fullførte et halvmaraton i Madrid i 2010.
Han hadde tidligere en pensjon som var 50 prosent høyre enn det vanlige, og var dekorert med fire medaljer, fremgikk det av en rapport fra det spanske innenriksministerium i 2018. Samme år innledet innenriksminister Fernando Grande-Marlaska undersøkelser om hvordan staten eventuelt kunne frata ham både æresbevisninger og pensjonspenger.
Han døde 7. mai 2020 av COVID-19 i en alder av 73 år.
Hustad
På Hustad finnes den tidligere siviltjenesteadministrasjonen Hustad leir, som nå er omgjort til Hustad fengsel. På Hustad finnes også Hustadvika Gjestegård, Hustad kirke (Fræna), Jokerbutikken som er omgjort til Hustadvika Treningssenter, Atlantic Auto, Hustad Barnehage Gunn's utsøkte Thaimat og Hustad barne- og ungdomsskole. Stedet har også et aktivt landbruksmiljø, med hovedvekt på melkeproduksjon. Hustad har en rik lakseelv, Hustadelva, som strekker seg fra Langvatnet gjennom Frelsvatnet til utløp ut i Hustadvika og er ca. 8 km lang.
Hustad var en tidligere kommune, opprettet da Bud kommune ble delt i to 1. juli 1918. Hustad kommune hadde ved opprettelsen 2 062 innbyggere. 1. januar 1964 ble Hustad kommune slått sammen med Bud og Fræna kommuner til den nye Fræna kommune. Hustad hadde på dette tidspunktet en befolkning på 2 196.
Eldste skriftlige belegget er datert 2. august 1329 i Bergen med skrivemåten Hustodum, Diplomatarium Norvegicum b. 2, s. 149, nr. 172. Dette diplomet mener man antyder at Margrete, datter av herr Peter Edøy, og hennes mann Tidemann av Lybekk kunne ha bodd på Hustad. Hustadgodset rådde over store landområder og var også eid av Rosenkrantzætta, en dansk adelsslekt. Prosten Knud Mand var den siste eier av restene etter Hustadgodset. Han testamenterte det til Reknes Hospital i Molde ca. 1714. Leieinntektene skulle gå til drift av hospitalet. De siste eierandelene ble utløst så sent som i begynnelsen av 1960-åra. Hustad er omtalt av Snorre Sturlasson i Heimskringla, også kalt Snorres kongesagaer. Han beskriver hvordan Øystein Magnusson, som var konge av Norge i 1103-1123 døde under et opphold på kongsgården Stim på Hustad den 29. august 1123. På slutten av 1800-tallet ble det satt opp en bauta for å markere kongsgården, selv om den eksakte plasseringen er ukjent. Hustad og Hustadgodset er nevnt i Aslak Bolts jordebok fra 1440 årene.
Klippeformasjonen Aslaksteinen som ble brukt som bygdeborg - et forsvarsanlegg og tilfluktssted fra forhistorisk tid, ligger på Hustad.
Hamilton (Alabama)
Hamilton er en by i Marion County, Alabama, USA. Ifølge folketellingen i 2001 har den 6 786 innbyggere. Byen ligger ved elva Buttahatchee og er administrativt senter for Marion County.
Hamilton ligger ved den gamle militærveien i Marion County og ble først kalt Toll Gate etter en bomstasjon på denne veien, som ble etablert tidlig på 1800-tallet. Men i 1883 tilbød kaptein Hamilton 40 acres for å etablere administrasjonen av Marion County like utenfor Toll Gate, og etter en folkeavstemning ble tilbudet mottatt. Byen fikk siden navnet Hamilton etter kapteinen. Byen vokste raskt, skole ble etablert i 1884 og få år etter kom high school.
Byens areal er 93.5 km², alt er land.
East Suffolk
East Suffolk var fra 1888 til 1974 et administrativt grevskap i England. Det bestod av den østlige delen av Suffolk, mens resten av dagens grevskap utgjorde West Suffolk. Administrasjonssenteret var Ipswich, som var et eget grevskapsdistrikt.
Grevskapet ble avskaffet ved lokalstyrereformen i 1974, ved at det ble slått sammen med West Suffolk og Ipswich til dagens Suffolk. En liten del av East Suffolk ble samme år overført til Norfolk.
Chaplin som ektemann
Chaplin som ektemann (originaltittel: His Trysting Place) er en amerikansk stumfilm fra 1914, regissert av Charlie Chaplin.
Handling
Charlies kone sender ham til butikken for å skaffe en tåteflaske med melk.
Samtidig skriver en annen mann, Ambrose, et kjærlighetsbrev til en kvinne ved pensjonatet hans. De to mennene møtes på en restaurant, og de tar hverandres frakk ved en feiltakelse. Charlies kone tror derfor at ektemannen har en elsker. Samtidig som Ambrose tror at han har et uekte barn, med en annen kvinne.
Prajñaptir upādāya
Avhengig betegnelse (sanskrit: prajñaptir upādāya; tibetansk: བརྟེན་ནས་གདགས་པ; wylie: rten ne dag pa; tradisjonell kinesisk: 假名; pinyin: jia-ming) er et viktig begrep innenfor Madhyamaka i tibetansk buddhisme.
Begrepet ble laget av Nagarjuna i vers 28.8 av En avhandling om middelveien (Mūlamadhyamakakārikā), og ble viktig for den tibetanske buddhisten Candrakīrti.
Avhengig betegnelse er en av de «tre avhengigheter» som er nevnt av Nagarjuna. De to andre er Pratītyasamutpāda (avhengig opprinnelse), som betyr at alle ting oppstår gjennom årsaker; og avhengighet gjennom deler, som betyr at alle ting er sammensatt. Hver enkelt av disse avhengigheter blir brukt, separat eller sammen, for å gi en forståelse for Śūnyatā eller «tomhet», den manglende iboenhet av eksistens, som er den tredje av eksistensens tre kjennetegn.
Ifølge den 14. Dalai Lama:
Fenomener er utelukkende imputert gjennom begreper og konsepter som er avhengige på bakgrunn av deres imputering.
Tromsø Håndballklubb
Tromsø håndballklubb er en håndballklubb i Tromsø som ble grunnlagt i 1965 av blant andre Martin Bottolfsen. Det ble da dannet et guttelag og et jentelag. I 2022 har laget et damelag i 2. divisjon og et herrelag i 3. divisjon. På herrelaget spiller tidligere landslagspiller Espen Lie Hansen og André Lindboe. THK vant 3. divisjon året 2022 og skal i mai spille kvalik til 2. divisjon.
Leting
Laoting (kinesisk: 乐亭县; pinyin: Làotíng Xiàn) er et fylke i byprefekturet Tangshan i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. I 1999 hadde det en befolkning på 495,001 innbyggere.
Administrative enheter
Subdistrikt:
Storkommuner:
Kommuner:
Italia under Sommer-OL 1956
Italia under Sommer-OL 1956. 134 sportsutøvere, 119 menn og femten kvinner fra Italia deltok i 14 grener, under Sommer-OL 1956 i Melbourne/Stockholm. Italia ble femte beste nasjon på den uoffisielle medaljestatistikken med åtte gull,- åtte sølv- og ni bronsemedaljer. Fekteren Edoardo Mangiarotti var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Old Head of Kinsale
Old Head of Kinsale (irsk: An Seancheann, «Gamle nesodden») er et nes på den irske sørkysten nær byen Kinsale i grevskapet Cork i Irland. Det har vært et festningsverk på odden så langt tilbake som minst 200-tallet, men de nåværende borgmurene ble bygget i 1223. Et tidlig fyrtårn ble etablert her av adelsmannen Robert Reading på 1600-tallet. Området er det nærmeste landstedet, 18 km unna, der RMS «Lusitania» ble senket i 1915 av av en tysk undervannsbåt. Totalt omkom 1 198 mennesker, blant dem også 123 amerikanere, noe som fikk stor betydning for utviklingen av den første verdenskrig. For øyeblikket, på 2020-tallet, er tilgangen til Old Head begrenset ettersom den er på stedet til en privat golfbane, noe som har vist seg å være kontroversielt.
Festningen
Festningen på odden, Old Head Castle, består av en lang mur med flere tårn langs den. Festningsverkene stenger neset fra det irske fastlandet. Det er rapportert at det allerede ble reist en form for festning her på 200-tallet e.Kr. av den irske høvdingen Cearmna. Det ble opprinnelig kalt for Dún Cearmna («Cearmnas borg»). Odden var en del av de landområdene som ble gitt til den normanniske ridderen Milo de Cogan av kong Henrik II av England som belønning for hans innsats under erobringen av Irland på 1100-tallet.
Etter de Cogans død gikk eierskapet over til sønnen Richard, og hans eneste arving var en datter som ble gift med Milo de Courcy. Han bygde en nytt festning rundt 1223. Følgelig kalles festningen noen ganger De Courcy Castle. De var en feide mellom familiene De Courcy og MacCarthy som varte i over 240 år. MacCarthy overtok festningen på 1500-tallet mens De Courcy gjorde mislykkede forsøk på å gjenvinne den. Med trusselen fra Spania ble det nødvendig for de engelske myndighetene å ta kontrollen, noe som skjedde rett i forkant av den spanske invasjonen av Kinsale i 1600. Dagens festning ligger i ruiner, men fortsatt er det festningsmurer og et borgtårn, Old Head Signal Tower, som ble bygget under napoleonskrigene.
Fyrtårn
Det har vært form for tårn med lys på Old Head for hjelpe sjøfarere fra allerede tilbake i førkristen tid (før 400-tallet). Den 13. november 1665 ble det gitt kongelig tillatelse (letters patent) til Robert Reading av kong Karl II av England for å bygge seks fyrtårn rundt kysten av Irland. En av disse ble etablert på Old Head of Kinsale, og det utgjorde det første fyrtårnet på halvøya som ville bli anerkjent som sådan i dag. Fyret hadde et fyrfat på taket av en hytte. Det hadde tidligere vært signalild, men dette var den første ordentlige bygningen som fortsatt eksisterer. En tid etter 1683 ble fyrtårnet avviklet, og en begjæring ble presentert for Underhuset for gjenopprettet.
I 1804 erstattet skattekommissærene (Revenue Commissioners) fyrfatet med en midlertidig 1,8 meter høy lanterne som ble opplyst av oljelamper. Åtte år senere ble det anbefalt at det midlertidige lyset ble erstattet av et permanent fyrtårn med vokterhytter ved basen. Det nye lyset åpnet 16. mai 1814. Dette tårnet var 13 meter høyt, og strakte seg 90 meter over havet ved høyvann. Denne viste seg å være for høy, da lyset ofte ble skjult av tåke og lavtliggende skyer. Trinity House anbefalte et nytt fyrtårn lavere nede rett ved punktet til Old Head. Byggingen startet 20. mars 1850 og ble fullført tre år senere og lyset ble tent først gang 1. oktober 1853. Mellom 1855 og 1907 dekket en rød sektor bukten Courtmacsherry Bay. I 1893 ble det etablert en tåkelur som ble opprettholdt til 2011.
En ny lanterne ble installert i 1907 som sendte 2 hvite blink gjentatt hvert 10. sekund. I 1972 ble parafinlampen erstattet med elektrisitet og rekkevidden økte til 25 nautiske mil (46 km). Mellom 1974 og 1992 var et radiofyr i operativ tjeneste. I 1987 ble fyret omgjort til automatisk drift. I 2005 ble rekkevidden redusert til 20 nautiske mil (37 km). I januar 2009 ble det etablert en stasjon for automatisk identifikasjonssystem (AIS).
Lusitania-katastrofen
Den 7. mai 1915 seilte det store passasjerskipet RMS «Lusitania» passasjerrute fra New York til Liverpool da skipet ble torpedert av en tysk u-båt, rundt 18 km fra Old Head of Kinsale. Skipet sank i løpet av 18 minutter og drepte 1 198 av de 1 959 passasjerene og mannskapet, blant dem også 128 amerikanere. I USA vakte senkingen stor forbitrelse og bidro til at USA gikk inn i krigen.
Likene ble deretter fraktet til Queenstown. I 2015, for å minne om 100-årsjubileet for forliset, åpnet et museum ved signaltårnet til Old Head fyrtårn. Eieren av vraket av «Lusitania» lånte ut ulike gjenstander til museet, som ble gjenfunnet av Eoin McGarry fire år tidligere under et autorisert dykk.
Campo Limpo Paulista
Campo Limpo Paulista er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
TV-året 1992
TV-året 1992 er en oversikt over hendelser, program og avdøde TV-personligheter i 1992.
Den største begivenheten i Norge dette året var at TV 2 startet sine sendinger. Dette var den første konkurrenten til NRK som hadde dekning på riksplan og som hadde en betydelig egenproduksjon. NRK hadde stor suksess med underholdningsprogrammet Tande-På programmet som var det første ledet av Alf Tande-Petersen. På TV 2 startet debattprogrammet Holmgang.
I USA hadde såpeserien Melrose Place premiere. Komikeren Jay Leno fikk sitt eget program på NBC: The Tonight Show with Jay Leno. TV-program som 60 Minutes, Roseanne, Ti tommeltotter og Murphy Brown hadde meget høye seertall i USA.
Wang Beixing
Wang Beixing (kinesisk: 王北星, født 10. mars 1985 i Harbin) er en kinesisk skøyteløper.
Beixing Wang er spesialist på de korte distansene 500 og 1000 meter. Hun ble lenge trent av den tidligere canadiske skøyteløperen Kevin Overland, men fra tidlig 2013 går hun på skøyteakademiet i Inzell og trenes av Jeremy Wotherspoon.
Beixing Wangs gjennombrudd kom i 2004–2005-sesongen da hun flere ganger vant B-gruppen i verdenscupen og rykket opp til A-gruppen.
I årene 2005, 2007 og 2008 tok hun sølv på 500 meter i VM enkeltdistanser. I 2009 vant hun sprint-VM som første kinesiske kvinne siden Ye Qiaobo i 1993.
Kujbysjev (by)
Kujbysjev ble grunnlagt i 1722 som et militært fort kalt Kainskij Pas (russisk: Каинский Посад). I 1782 ble det gitt nytt navn, Kainsk (russisk: Каинск), og innvilget bystatus. I 1935 ble byen omdøpt til Kujbysjev, etter Valerian Kujbysjev, som ble sendt i eksil til Kainsk i 1907 og bodde her i to år.
Grotesk (skrift)
Grotesk, grotesk skrift eller sans serif («uten seriffer») er en typografisk samlebetegnelse på skrifttyper som mangler seriffer, det vil si mangler tverrstreker eller «føtter» på enden av hovedstrekene. Slike skrifttyper har vanligvis også jevntykke stammer og streker.
Groteske skrifter betegnes og kategoriseres litt forskjellig i ulike språk. Bokstavtyper formet med seriffer kalles antikvaskrifter.
Historikk
Navnet ble skapt av William Thorowgood, den første som lagde en grotesk skrifttype med små bokstaver (minuskler), i 1832. Groteske skrifttyper for store bokstaver (versaler eller majuskler) kan spores tilbake til Det gamle Hellas, men fantes i moderne tid fra 1816.
Groteske fonter
Eksempler på groteske fonter er Arial, Calibri, Helvetica, trafikkalfabetet, Tratex og Verdana. Optima er en font som har trekk både av grotesk og antikva; skrifttypen mangler seriffer, men har stammer og streker med varierende tykkelse.
Groteske skrifttyper brukes ofte i brukergrensesnitt på datamaskiner fordi bokstavformene hevdes å stå klarere på skjermen enn antikva-skrifttyper med tynne hårstreker og seriffer.
Lovisenberg kirke
Lovisenberg kirke ligger i Lovisenberggata 9 i strøket Lovisenberg i Bydel St. Hanshaugen i Oslo.
Kirken ble oppført for Diakonissehuset og innviet i 1912. Den er tegnet av arkitekt Harald Aars i nyromansk stil med gotiske trekk. Bygningen er av rød, håndbanket tegl, har saltak tekket med skifer, og sidestilt tårn. Kirkerommet er utsmykket med glassmalerier av Maria Vigeland i koret og sideveggene.
Korset på kirkespiret er utført i smijernsgitter og er altså «åpent». Det er utført av kleinsmed Axel Christiansen, som bodde like ved, i Linderngata 3, fra Lindern hageby ble etablert cirka 1920 og til sin død.
Lovisenberg menighet tilhører Domkirken prosti. I menighetens geografiske nedslagsfelt bodde 3,319 mennesker per 1. januar 2005.
Kulturminne
Lovisenberg kirke er et kulturminne og har nummer 84326 i Riksantikvarens kulturminnebase.
Davin Sorn
Davin Sorn (født 6. februar 1992) er en kambodsjansk taekwondoutøver. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i første runde i +67 kilo.
Pierre-Emerick Aubameyang
Pierre-Emerick Emiliano François Aubameyang (født 18. juni 1989) er en franskfødt gabonsk fotballspiller som spiller for.
Han spiller angrep og var en del av fra 2009 til 2022.
Fransk klubbfotball
Pierre-Emerick begynte sin seniorklubbkarriere med å spille for den italienske klubben AC Milan, men spilte aldri for klubben. Han ble lånt ut til de franske klubbene, , og.
Han ble solgt til i 2011. Der vant han en Coupe de la Ligue-tittel.
Borussia Dortmund
I 2013 ble han solgt til tyske Borussia Dortmund. I Tyskland endte Aubameyang som ligaens toppscorer i sesongen 2016–17 og vant en DFB-Pokal. Han ble også som klubbens sjette høyeste målscorer gjennom tidene.
Arsenal
I 2018 ble Aubameyang signert av Arsenal til en pris verdt £56 millioner, noe som gjorde ham til den dyreste gabonesiske spilleren gjennom tidene. Med Arsenal vant han en FA-cup og endte som ligaens toppscorer i sesongen 2018–19. Den 1. februar 2022 ble han fristilt fra sin kontrakt med.
Barcelona
Den 2. februar 2022 signerte Aubameyang en kontrakt med Barcelona frem til 30. juni 2025, med opsjon på å avslutte kontrakten 30. juni 2023. Avtalen inkluderer også en utkjøpsklausul på €100 millioner.
Chelsea
I september 2022 signerte han kontrakt med den engelske klubben.
Gabons landslag
Aubameyang er Gabons toppscorer gjennom tidene. Han debuterte som senior for Gabon i 2009, 19 år gammel, og deltok i fire Africa Cup of Nations-turneringer, samt i sommer-OL 2012. I 2016 ble Aubameyang kåret til «årets afrikanske fotballspiller», og ble dermed den første gabonesiske og den andre europeisk-fødte spilleren som vant den prisen.
Den 19. mai 2022 kunngjorde Aubameyang at han ikke ville spille flere kamper for Gabons landslag. Han hadde da spilt 73 landskamper og scoret 30 mål for Gabon.
The Honor of the Mounted
The Honor of the Mounted er en amerikansk stumfilm fra 1914, regissert av Allan Dwan.
Dronning Ragnhilds vei (Hønefoss)
Dronning Ragnhilds vei (1-15, 2-10 ) er ei gate i Hønefoss.
Gata ligger på Sletta på Nordsiden i Hønefoss, og går fra Industrigata på østsiden av Hønengata til Flattumveien på vestsiden av Hønengata. Sideveier til Dronning Ragnhilds vei er Halvdan Svartes gate og Sigrid Undsets vei.
1. deild 1980
1. deild 1980 var den færøyske eliteserien i fotball for herrer i 1980-sesongen.
Serien besto av 8 lag. Den ble vunnet av TB Tvøroyri, mens MB Miðvágur rykket ned og mistet plassen sin til B68 Toftir.
Dansk Skolemuseum
Dansk Skolemuseum (også kalt Skolemuseet) er et nasjonalt, kulturhistorisk museum som foretar innsamling, registrering, bevaring, forskning og formidling av Danmarks utdannelses- og skolehistorie.
Museet ble stiftet i oktober 1995 av Danmarks Lærerforening, Lærerstandens Brandforsikring og Undervisningsministeriet. Samlingene som dannet grunnlaget for etablering av museet er eid av Undervisningsministeriet og beskjeftiger seg med alle former for allmenn utdannelse, folkeskolen, gymnaset, høyskolen, friskolen, efterskolen, voksenundervisning samt lærer- og pedagogutdanning, og tar for seg begrepet barnekultur og barns vilkår i bredere forstand.
Gjennom egne utstillinger, samt radio- og fjernsynsprogrammer, foredrag og skrifter belyses en rekke utdanningshistoriske emner.
Historie
Kjernen i museets samlinger går tilbake til det opprinnelige Dansk Skolemuseum, som ble grunnlagt i 1887 av overlærer Emil Sauter, som i 1874 var medstifter av Danmarks Lærerforening.
Fra begynnelsen var museet styrt av et utvalg nedsatt av Danmarks Lærerforening, men da Rigsdagen på Finansloven 1888–89 bevilget en årlig sum på 5 000 kr. gikk museet over til å bli stasieid og det ble utnevnt et fast styre for museet.
Den opprinnelige idéen med museet var å bygge opp en studiesamling av de nyeste undervisningsmidlene fra inn- og utland til orientering og inspirasjon for lærere og skolemyndigheter. Museet begynte også raskt med innsamling av eldre skolemateriale av mer tradisjonell museal karakter.
Skolemuseet fungerte som et selvstendig museum i nesten 50 år, og i løpet av denne perioden fikk det status som Europas ledende skolemuseum frem til 1930-årenes begynnelse – i det siste mange år med adresse i Stormgade, hvor Nationalmuseet i dag ligger.
I de følgende seks tiårene lå størstedelen av museumssamlingene pakket ned på Statens pedagogiske studiesamling (opprettet i 1934). Samlingene ble i 1995 overført til det nye Dansk Skolemuseum i Rådhusstræde 6, i hjertet av København.
Dansk Skolemuseum har siden 1. august 2008 vært lukket for publikum.
Narum holdeplass
Holdeplassen lå mellom Bøverbru og Kolbu, 7,45 km fra Reinsvoll. Skinnene forbi den nedlagte holdeplassen ble revet opp allerede i 1988.