cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Denethor II
Andre framstillinger
Denethor ble spilt av William Conrad i Rankin/Bass' animerte versjon av ‘’Atter en konge’’ i 1980, og av Peter Vaughan i BBC Radios serie i 1981.
I Peter Jacksons filmtrilogi blir Denethor spilt av John Noble. I filmene opptrer Denethor (muligens allerede gal) irrasjonelt og virker maktavhengig, et bilde som ble mislikt av mange av dem som hadde lest boka. Han nekter å tenne på Gondors vaktbauner for å be Rohan om hjelp og sender sin gjenlevende sønn og hele hans styrke på et suisidalt oppdrag for å gjenerobre det totalt okkuperte Osgiliath. Senere, istedenfor å dø på det flammende likbålet, løper en brennende Denethor ut av gravrommet og kaster seg utfor toppen av Minas Tirith i beleiringen av byen, og faller helt åpenbart mot sin død. Hans palantír blir aldri vist i den vanlige filmen, men i den utvidede versjonen av DVD-en er den med.
Figuren in Tolkiens Welt Middle-earth characters
Philip Howard, 20. jarl av Arundel
'''Philip Howard, 20. jarl av Arundel''' (født 28. juni 1557 i Strand i London, henrettet 19. oktober 1595 på Tower of London) var en engelsk adelsmann. Han ble i 1970 helligkåret av pave Paul VI.
Bakgrunn
Han ble født som eldste sønn av Thomas Howard, 4. hertug av Norfolk og Lady Mary FitzAlan, datter av Henry Fitzalan, 19. jarl av Arundel. Han ble døpt i Palace of Whitehall med medlemmer av kongefamilien til stede, og fikk navn etter sin gudfar Filip II av Spania.
Ekteskap
Fjorten år gammel ble han gift med sin fostersøster, Anne Dacre. Det arrangerte ekteskapet var dårlig til å begynne med, og de var lenge fra hverandre, men ble så gjenforent og fikk etterhvert et svært godt ekteskap.
Faren ble i 1572 henrettet for høyforræderi, og hans titler ble inndratt.
Jarl av Arundel
Da morfaren døde arvet Philip Howard hans tittel, og han ble dermed jarl av Arundel i 1580.
Jarl Arundel og de fleste i hans familie ble katolikker under Elizabeth I, på et tidspunkt hvor dette var en svært farlig ting å gjøre. De forsøkte å forlate England uten tillatelse. Mange kunne kommet unna med dette, men Arundel var dronningens tremenning, og både konversjonen og det å forsøke å forlate landet uten monarkens tillatelse var høyforræderi.
Den 25. april 1585 ble han satt i Beauchamp Tower i Tower of London. Det ble aldri bevist at han var skyldig i høyforræderi, men han ble sittende i Tower i ti år inntil han bukket under for dysenteri. Mens han lå for døden bad han dronningen om å få lov til å treffe sin kone og sønnen, som hadde blitt født mens han var fengslet. Dronningen svarte at dersom han gikk tilbake til den anglikanske tro kunne han få lov til dette. Arundel nektet, og døde alene i Tower. Han ble umiddelbart etter proklamert å være en katolsk martyr.
Han ble gravlagt uten noen seremoni under gulvet i St Peter ad Vincula i Tower. 29 år senere fikk enken og sønnen tillatelse fra Jakob I til å flytte hans levninger til Arundel Castle, hvor hans grav fortsatt er et pilegrimsmål.
Arundels eiendommer og titler ble inndratt i 1589, men sønnen Thomas fikk i 1604 tittelen gjenopprettet sammen med de subsidiære titlene.
Ganddal godsterminal
Godsterminalen ble bygget av Jernbaneverket (nå Bane Nor) og ble driftet av Terminaldrift AS frem til høst 2015. Fra høsten 2015 overtok RailCombi as driften av terminalen.
Historie
Området ble allerede i 1970-årene nevnt som alternativ til ny godsterminal. I 1994 og 1995 utførte NSB BA Gods utredninger og i 1996 ble kommunedelplanen i Sandnes vedtatt for terminalen. Reguleringsplanen ble vedtatt i 2001. Byggeplanen ble satt i verk i oktober 2004.
Byggingen startet i desember 2005 og ble ferdig i november 2007. Entreprenør var et arbeidsfellesskap mellom RISA og T. Stangeland Maskin. Flytting av utstyr fra godsterminalen i Paradis i Stavanger ble gjennomført helgen før terminalen ble tatt i bruk 2. januar 2008.
Kostnaden for anlegget ble estimert til 458 millioner kroner. Godsterminalen består av tre avlastingsspor på 600 meter. Sporskifteområdet er i tillegg og kan holde ett helt godstog på vent. Terminalområdet er på 255 dekar.
Dan Bălan
Dan Bălan (født 6. februar 1979), en moldovsk sanger, låtskriver og produser. Balan var tidligere lederen i den moldovske poptrioen O-Zone.
Biografi
Balan er sønn av Mihai Balan og Ludmilla Balan, en moldovsk tv-personlighet.
Tegn-til-tale
Tegn-til-tale er et kommunikasjonssystem hvor man bruker tale i tillegg til tegn med hendene. Tegn-til-tale er forskjellig fra tegnspråk som brukes av døve og hørselshemmede.
Dan Bălan
O-Zone
Poptrioen O-zone ble startet opp i 1998. Deres første album Dar unde esti ble utgitt i 1999.
Tegn-til-tale
Tegn-til-tale brukes ofte i forbindelse med mennesker som har utviklingshemming, talevansker eller lærevansker. Barn som er sene til å lære å snakke vil ofte ha hjelp av metoden, enten via tradisjonell Tegnspråk eller Digital læring. Mens tegnspråk er basert på et system av tegn som står for hvert ord eller uttrykk består tegn-til-tale av både tale og håndbevegelser. Noen av tegnene som brukes er hentet fra tegnspråk, men noen tegn er annerledes og noen er funnet på av den enkelte som bruker det.
Det finnes flere hjelpemidler for brukere av Tegn-til-tale, og brukere har også rettighet på støtte fra NAV hjelpemiddelsentralen.
Dan Bălan
O-Zone
I 2001 flyttet poptrioen til Romania. O-Zone sin eurodance musikk stil ble etter noen måneder meget populær. Og det hele toppet seg med sommerhiten "Dragostea Din Tei", som ble utgitt 2003 og toppet hitlister over hele Europa. Like etter ble sangen "Despre Tine" utgitt, og oppnådde stor suksess.
Crazy Loop
Etter oppbruddet til O-Zone, startet Dan for seg selv. Han lagde et artistnavn (sitt alterego), Crazy Loop. I kjent eurodance stil, ble singelen «Crazy Loop (Mm-mm-ma)» sluppet i 2007.
Et album med navn Crazy Loop, ble utgitt noen måneder senere og gikk rett til topps på de rumenske hitlister.
Freedom Part. 1
I 2010 ble hitten «Chica Bomb» utgitt. Sangen og musikkvideoen ble umåtelig populære. Senere samme år opptrådte Balan med sangen under 2010 MAD VMA.
I 2013 ble den spanskinspirerte låten «Lendo Calendo» utgitt, og har blitt godt mottatt av hans fanskare i Norge.
Musikkstil
Dan Balan sin musikkstil er eurodance.
Balan sin musikk kjennetegnes som folkelig og lett likelig. Dette har også medførte at Balan har fått sin egen fanskare med festglad norsk ungdom. Hans powerbeat i sangene medfører som oftest god stemning. Et uttalt mål for den norske fansen er å få til en konsert i Norge. Til vanlig holder Dan Balan sin konserter i østre deler av Europa.
Irakere i Norge
Irakere i Norge, det vil si personer født i Irak, er en av de største gruppene innvandrere i Norge, og omfatter 28 935 personer pr. 1. januar 2012.
El Rey del Mundo
El Rey del Mundo (Kongen av verden) er et cubansk sigarmerke, etablert i 1848 under ledelse av Antonio Allones. Velkjent for sitt mørke, oljete dekkblad, var dette merket et av de dyreste på midten av 1900-tallet.
Irakere i Norge
De fleste irakerne har kommet til Norge som flyktninger, eller gjennom familiegjenforening. Ca 3100 har kommet til Norge som kvoteflyktninger via FN, 6700 har søkt asyl direkte og 6055 har kommet via familiegjenforening.
Irakerne har relativt kort botid i Norge, de fleste har kommet etter 1998. 85% av irakerne har mindre enn 10 års botid i Norge. 40% har mindre enn 5 års botid. Det er en overvekt av menn blant norsk-irakerne: ca. 59% menn til 41% kvinner, og irakere er den innvandrergruppen med størst manneoverskudd. Relativt mange har giftet seg med en norsk statsborger. Menn fra Irak har inngått 1109 ekteskap i Norge, og i alt 194 av disse ble inngått med en kvinne uten innvandrerbakgrunn.
Irakerne bor forholdsvis spredt i Norge. Bare 27% bor i Oslo. Det bodde pr 1.1.2006 irakere i 268 av i alt 431 norske kommuner. Det bor relativt flest irakere i Hå, Fredrikstad, Askim, Drammen, Kristiansund, Nøtterøy, Sarpsborg, Oslo, Lillestrøm, Skien, Tønsberg, Gjøvik, Sandefjord, Larvik, Nordre Follo, Kristiansand og Bergen
Irakerne deltar i stor grad i videregående utdanning, men kommer på grunn av kort botid i Norge dårlig ut i forhold til en rekke andre integreringsindikatorer: jobb, eie bolig, inntekt, høyere utdanning og valgdeltagelse. Av kvinnene er omtrent 33 % i arbeid (2012).
Sven Atle Kopperud
Sven Atle Kopperud (født 1. mars 1977 i Nannestad) kjent som Erkekjetter Silenoz og Ed Damnator er en norsk musiker.
Kopperud har vært gitarist i det norske symfoniske black/ekstrem metal-bandet Dimmu Borgir siden bandet startet i 1993. Kopperud har tidligere vært medlem av bandene Malefic og Nocturnal Breed.
Kopperud skriver hovedmengden av sangtekstene til bandets komposisjoner. Han bidrar også med en del bakgrunns-synging og kan høres på sanger som Stormblåst og Godless Savage Garden. Han kommer fra Åsvegen i Nannestad.
Writer
Writer kan referere til:
Bryting
Bryting er en idrettsgren i form av en tvekamp mellom to utøvere. Flere av kampsportene som regnes som stilarter av bryting, har internasjonal utbredelse og lange historiske røtter.
Helleristninger og hulemalerier, antatt å være 15 000 til 20 000 år gamle funnet i Sør-Europa, viser brytere i de samme posisjoner som i nåtidens OL. Bryting var den siste, viktigste og avgjørende begivenheten i pentathlon, grekernes populære femkamp i antikkens olympiske leker. Lister over olympiske brytemestre finnes siden 708 f.Kr.. I dag brukes fortsatt de samme grepene som egypterne benyttet og beskrev på tempelvegger såvel som faraoenes gravkamre for 5 000 år siden.
I Norge er bryting utøvd siden 1890-tallet og det første NM ble avholdt i 1910. Bryting har vært OL-gren siden første moderne olympiade i 1896.
Stilarter innen bryting
I tillegg til disse stilartene finnes det mange former som har fellestrekke med bryting, og som kan være nasjonale eller lokale, for eksempel Sumo-bryting i Japan, eller Mukna-bryting i India.
Gjennomføringen av brytekamp
Bestemte grep og teknikker for fall og kast reduserer sjansen for en eventuell skade på en motstander. Dette gjør bryting til en kampsport hvor bryteren oppnår gevinst fra sin styrke, list og smidighet fremfor av å ha voldt motstanderen skade. Det er også helt klare regler på hva bryteren ikke kan foreta seg i en brytekamp. Alvorlige skader i bryting,ses ikke spesielt ofte.
Det er ingen øvre aldersgrense for bryting.
Omvendt livtak er et grep der utøveren i overlege fester rundt livet på motstanderen. Utøveren løfter deretter motstanderen og kaster ham bakover i en kontrollert bue over skulderen. Et omvendt livtak kan bli tildelt tre eller fem poeng.
Navlelo
Navlelo er en samling av myke fiber, eller lo, i navlen.
Bryting
Gjennomføringen av brytekamp
Parterre er en stilling der utøveren ligger nede på matta, enten med både armer og ben, eller liggende stilling. I parterre befinner den ene utøveren seg over den andre og har overtaket. Det tildeles ofte poeng i en slik situasjon, med mindre det var den underliggende bryteren som tok initiativet i form av et grepsforsøk.
Navlelo
Mange mennesker finner en liten klump med lo i navlen på starten eller slutten av dagen. Grunnen til det har vært et utgangspunkt for spekulasjon i mange år uten at man fant ut noe helt sikkert. I 2001 gjorde Dr. Karl Kruszelnicki ved Universitetet i Sydney en systematisk undersøkelse for å finne det ut. Hovedsakelig var resultatene som følger:
Bryting
Generelle forbud
Det er forbudt ...
Navlelo
Dr. Kruszelnicki ble gitt Ig Nobelprisen for tverrfaglig forskning i 2002.
Bryting
Forbudte grep
Følgende grep er forbudte:
Navlelo
Graham Barker fra Perth, Australia er i Guinness rekordbok listet opp som rekordholder for samling av navlelo. Han har samlet nesten hver eneste dag i 20 år siden 17. januar 1984. Han samler omtrent 3,03 mg per dag. I motsetning til Dr. Kruszelnicki er hans navlelo i en spesiell rødfarge, det til tross for at han sjelden bærer røde klesplagg.
Eksterne lenker
Lint (material) Navelludd
Bryting
Organisering
Det finnes brytere som konkurrerer i henhold til en proff-kontrakt, og så finnes det de som konkurrerer i åpne,internasjonale turneringer, uten at bryteren har tilknytning til noen organisasjon.
En av de mest innflytelsesrike organisasjoner, relatert til noen av bryte-stilartene er FILA.
Utbredelse
I Norge er det registrert 30 bryteklubber i Norges Bryteforbund. Den ledende og mest suksessrike klubben er Kolbotn IL. De leder merittlistene over OL, VM og EM-medaljer. Kolbotn leder også statistikken over flest NM-medaljer (43), foran Kristiansund AK (35) og BK Atlas (31).
Totalt regner man med at det på verdensbasis finnes ca. 20 000 000 utøvende brytere.
Bai Qiuming
Bai Qiuming (født 30. august 1994) er en kinesisk skøyteløper som konkurrerer i hurtigløp. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste individuelle resultat var nummer 35 på 500 meter.
Sammenlagt i Verdenscupen
Bai Qiuming deltok i verdenscupen bare på 500 meter og kun i sesongen 2013/14.
Nerstad skole
Nerstad skole er en av tre barneskoler i Sigdal kommune.
Skolens eldste bygninger er fra 1956, og elevtallet ligger på ca. 100. Skolen gjennomgikk i 2010 en ombygging.
Masutatsu Oyama
Masutatsu Oyama (大山倍達 Ōyama Masutatsu, født 27 juli 1923, død 1994) var en koreansk karateutøver, mest kjent for å ha grunnlagt karatestilarten kyokushinkai i 1957. Han ble ofte beskrevet som en levende legende.
Masutatsu Oyama ble født i Sør-Korea, hvor han het Choi Yeong-eui. Han flyttet til Japan da han var 15 år, og tok da navnet til den nye japanske familien sin. Han begynte sin lære innen kampsporten med Kempo i en alder av 9 år, for så å fortsette med Judo og Karate. Etter å ha trent karate i flere år, under ulike læremestrene (Gichin Funakoshi, Sodeju, Kotaro Yoshida, So Nei Chu og Gogen Yamaguchi), flyttet Masutatsu etter andre verdenskrig opp i fjellet. Her bodde han isolert og trente hardt i totalt 3 år, hvorav han tilbragte det første året i et isolert tempel, og de siste 2 årene i en hytte han bygde selv, hvor han livnærte seg av det han fant i naturen rundt seg.
Helligkorskirken i Łódź
Helligkorskirken (polsk Kościół p. w. Podwyższenia Krzyża Świętego) ligger på hjørnet av Henryk Sienkiewicz’ og Julian Tuwims gate i Łódź. Den var byens andre katolske kirke og ble reist i årene 1860–1888 etter tegninger av Franciczek Tournelle.
Masutatsu Oyama
Da han returnerte fra fjellet flyttet han inn ved siden av et slaktehus, hvor han begynte å teste sin styrke og teknikk mot kyrne som skulle slaktes. Dette førte etter hvert til at han stilte opp i kamper mot store okser på ca. 450 kg, hvor han kun brukte never og bein til å utkonkurrere de. Totalt sloss han med og utkonkurrerte rundt 50 okser. Dette gjorde han for å teste menneskelige grenser og styrken i karate. Hans styrke og teknikk var enorm, og han slo oksens horn rett av med bare neven. Han konkurrerte ikke bare mot okser, men også mot ulike kampsportutøvere fra forskjellige grener/stilarter, som han beseiret én etter én.
Etter disse hendelsene fikk Masutatsu Oyama tilnavnet «den guddommelige hånd». Han brukte store deler av livet sitt på å undervise og fremme det som etterhvert ble kjent som «The Kyokushin Style» (kyokushinkai karate) på 1950-tallet.
Helligkorskirken i Łódź
Under andre verdenskrig ble kirken brukt utelukkende av tyske katolikker, og unngikk derfor alvorligere skader.
Miss America
Miss America er en amerikansk skjønnhetskonkurranse som har blitt arrangert årlig siden 1921. Konkurransen gjelder for de 50 amerikanske delstatene, i tillegg til Washington, DC, Puerto Rico og De amerikanske Jomfruøyer. Vinneren får tittelen Miss America for ett år.
Konkurransen ble arrangert i Atlantic City frem til 2006 da den ble flyttet til Las Vegas.
Ilse-Nore Tromm
Ilse-Nore Tromm (født 8. desember 1912 i Düsseldorf, Rhinland, Tyskland, død 25. mars 1994 i Stockholm) var en svensk skuespiller.
Tromm filmdebuterte i Sverige i 1933 i John Lindlöfs Två man om en änka, og medvirket i alt i over 20 filmer.
Neil Ruddock
Neil «Razor» Ruddock (født 9. mai 1968 i Wandsworth, London) er en tidligere engelsk fotballspiller (forsvarsspiller).
Han debuterte for klubben Millwall, og tilbrakte den lange karrieren i klubber som Tottenham Hotspur,  Southampton,  Liverpool,  West Ham,  Crystal Palace, og til slutt et kort opphold som spillende trener i  Swindon Town.
«Bath»
«Bath» (sjøsatt 8. juni 1918 som USS Hopewell (DD-181)) var en jager i Wickes-klassen som tjenestegjorde i US Navy som USS Hopewell (DD-181), Den britiske marine som HMS «Bath» og Den Kongelige norske marine som «Bath». Hun var i norsk tjeneste fra april 1940 til hun ble senket 19. august 1941.
Senkingen
«Bath» var eskortejager i Liverpool Escort Force. 19. august 1941 var hun på vei mot Gibraltar med konvoi OG-71. Den tyske ubåten U-204 senket henne med en torpedo i maskinrommet. «Bath» knakk i to og sank på tre minutter. Av et mannskap på 128, overlevde bare 42.
39382 Opportunity
39382 Opportunity er en asteroide oppdaget 24. september 1960 av Ingrid van Houten-Groeneveld sammen med Cornelis Johannes van Houten og Tom Gehrels.
Til ære for marsroveren Opportunity sine store bistand i utforskingen av Mars, ble asteroiden gitt navnet «Opportunity» etter forslag fra oppdagerne.
David di Donatello
David di Donatello er en italiensk filmpris som deles ut årlig av det italienske filmakademiet, Accademia del Cinema Italiano. Prisen er det italienske motstykket til Oscar og er kalt opp etter Donatellos David. Den har 24 forskjellige kategorier.
Nynorsk i grunnskolen
Nynorsk i grunnskolen refererer til antallet norske elever i grunnskolen som har nynorsk som hovedmål, for skoleåret 2022/2023 var denne andelen 11,48%. (73.117 elever av totalt 636.934)
David di Donatello
David di Donatello ble først delt ut i Roma i 1955. Formålet var årlig å hedre de beste av italienske og utenlandske filmer, på samme måte som Oscar. Prisen nomineres og deles ut av folk innen filmindustrien.
Nynorsk i grunnskolen
Tallene offentliggjøres av utdanningsdirektoratet og statistisk sentralbyrå hvert år og er det mest brukte målet for nynorskandelen i Norge. Andre måter å måle nynorskandelen på som f.eks. målform på selvangivelsen (8,7% har nynorsk på selvangivelsen), målform ved avsluttende eksamen på videregående (6,1% hadde nynorsk som hovedmål) brukes i mye mindre grad.
Statistisk sentralbyrå oppgir antallet etter fylker for ulike år, eksempelvis for Troms for årene 1945/1950, 1965, 1995 og 2012, mens utdanningdirektoratet offentliggjør for skoler og klassetrinn. I henhold til Statistisk sentralbyrå har antallet elever med nynorsk som hovedmål siden år 2000 gått ned fra 88,400 til 73.493, mens andelen har sunket fra 14,9 % til 11,48 %. Andelen er nå den laveste siden 1908. Tallet angir andel i begynnelsen av skoleåret (per 1. oktober), endringer i løpet av skoleåret er ikke med i tallene.
Rundt andre verdenskrig var det betydelige nynorskandeler i 14 av de daværende 20 fylkene fylkene, unntakene var Østfold, Akershus, Oslo, Vestfold, Bergen (eget fylke til 1972) og Finnmark, hvor nynorsken aldri fikk innpass. Siden den tid har det vært tilbakegang i samtlige fylker.
Ikke i et eneste fylke er nynorskelevene i flertall. Sogn og fjordane hadde flertall av nynorskelever før sammenslåingen med Hordaland. Det var da det siste og eneste fylket med nynorskflertall.
Rómulo Betancourt
Rómulo Ernesto Betancourt Bello (født 22. februar 1908, død 28. september 1981), «Det venezuelanske demokratis far» var en venezuelansk politiker. Han var landets president fra 1945 til 1948 og så igjen fra 1959 til 1964. Han var også leder for Acción Democrática (AD) – Venezuelas dominerende politiske parti på 1900-tallet. Han overlevde et attentat som blei utført på ordre fra presidenten i Den dominikanske republikk, Rafael Trujillo.
Innledning
Rómulo Betancourt er en av de mest sentrale politikerne i Venezuelas historie. Hans politiske karriere var vekslende og til tider svært kontroversiell. I perioder var han i eksil. Dette gav ham et omfattende kontaktnett i mange latinamerikanske land, såvel som i USA. Han anses derfor som en av de viktige internasjonale lederne i 1900-tallets Latin-Amerika.
Nynorsk i grunnskolen
Oversikt 2022
Totalen inkluderer elever ved internasjonale skoler i Norge. De har skolens språk som førstemål (f.eks engelsk, fransk eller tysk) og norsk som andremål, hvorav alle har bokmål. Disse skolene har nesten 6,000 elever, også en del norske er elever ved disse skolene. Statistikken inkluderer ikke de norske skolene i utlandet, de hadde i skoleåret 2022/23 totalt 830 bokmålselever og 6 nynorskelever.
Rómulo Betancourt
Innledning
Som ung var han i ledelsen for flere radikale studentgrupper. Tidlig på 1930-tallet, da han befant seg i Costa Rica, bidro han ved organiseringa av landets kommunistparti. I 1937 grunnla han Partido Democrático Nacional, som blei et offisielt parti i 1941, da under navnet Acción Democrática.
Nynorsk i grunnskolen
Nynorskandel på forskjellige klassetrinn
I skoleåret 2022/23 er nynorskandel slik på de forskjellige klassetrinnene. Selvom litt statistisk variasjon og tilfeldigheter ikke gjør fordelingen perfekt hvert år er det en klar trent man kan se hvert eneste år. 7. klasse har den høyeste andelen nynorsk. Klassene under 7. klasse vil ha litt lavere andel for hvert trinn, dette fordi litt færre starter med nynorsk for hvert år. Fra 8. klasse har elevene lov til å velge målform selv, da synker nynorskandelen fordi mange av de som er tvunget til nynorsk mot sin og foreldrenes vilje bytter til bokmål. Byttet skjer byttet gradvis i løpet av 8-10 trinn slik at 10. trinn nesten alltid har den laveste andelen med nynorsk.
Rundt halvparten av de som går ut av 10. klasse med nynorsk bytter til bokmål på videregående, og rundt halvparten av de som går ut av videregående med nynorsk bytter til bokmål ved høyere studier.
Rómulo Betancourt
Første presidentperiode
Han blei president ved et militærkupp i 1945. I presidenttida fikk han gjennomført en imponerende rekke saker. Blant disse var vedtaket om universell stemmerett og flere sosiale reformer. I tillegg blei det bestemt at halvparten av oljeindustriens overskudd skulle forbli i Venezuela. Regjeringa arbeidde tett sammen med International Refugee Organization for å hjelpe de europeiske flyktningene som ikke kunde, eller ikke ville vende tilbake etter andre verdenskrig. Venezuela tok ansvaret for titusener av flyktninger som befant seg i landet. Flyktingeinitiativet var kontroversielt langt inn i regjeringa.
Ny oljepolitikk
Før Acción Democrática (AD) blei etablert, fikk den venezuelanske staten bare en brøkdel av landets oljeinntekter. For eksempel fikk Venezuela i 1941 85 279 158 bolívar av en total oljeverdi på 691 093 935 bolívar. Et av Betancourts hovedmål var derfor å nasjonalisere landets oljeindustri. Mexico hadde gjort dette i 1938 uten større problemer. Mexicos økonomi var imidlertid ikke like sterkt knytta til oljen som Venezuelas. AD innså at landets økonomi ikke var stabil nok til å handtere en potensiell boikott fra de store oljeselskapa. Regjeringa valgte derfor i stedet å øke skatten på oljeproduksjon. Mot slutten av 1940-tallet produserte Venezuela opp mot 500 000 000 fat årlig, og med økende produksjon ville også skatteinntektene stige.
Ifølge Betancourt var skatteøkninga like effektiv som nasjonalisering, et grep som derfor blei unødvendig. Oljeselskapa blei også nødt til å gå med på krav fra fagbevegelsen, som i all hovedsak støtta Betancourts regjering. Til gjengjeld oppmuntra administrasjon arbeiderne til å organisere seg. Bare i 1946 blei det danna 500 fagforeninger. I Betancourts første regjeringsperiode blei det gjennomført mange tiltak som bedra de ansattes arbeids- og lønnsforhold. Videre var det i denne perioden at Venezuela utvikla sin egen raffinerikapasitet.
Juan Pérez Alfonso var utviklingsminister i denne første perioden. I den andre regjeringsperioden var han Betancourts minister for gruve- og oljeindustri, og i 1960 var han en av initiativtakerne til at OPEC blei grunnlagt. Bakgrunnen for dette var at USAs president Dwight D. Eisenhower dette året fikk vedtatt en lov som favoriserte den kanadiske og meksikanske oljeindustrien, mens Venezuelas olje blei underlagt et kvoteregime. Eisenhower påberopte seg nasjonal sikkerhet: I krigstid måtte USA ha landverts tilgang på energi. Betancourt reagerte på denne loven ved å gå i allianse med de arabiske oljeproduserende nasjonene. De tetta banda med land i Midtøsten, som blei etablert gjennom dette, består den dag i dag.
Eksil i USA
I 1948 blei den valgte presidenten, Rómulo Gallegos, styrta av Marcos Pérez Jiménez, og Betancourt blei tvunget i eksil i New York. I denne perioden planla han å vende tilbake som nasjonens leder, og han ønska å basere dette på demokratiske valg. De neste åra var han leder for eksilopposisjonen. Han reiste mye, bodde i Cuba, Costa Rica og Puerto Rico.
I 1956 gav han ut boka «Venezuela: Olje og politikk» i Mexico. Han hadde begynt på skrivinga i 1937, mens han levde i skjul for politiet. Alt av notater og utkast blei ødelagt under en razzia ved kuppet i 1948, og i eksiltida skreiv Betancourt verket på nytt. Boka blei forbudt i Venezuela.
Andre presidentperiode
Ti år seinere, etter at Pérez Jiménez var blitt fjerna, ble Betancourt valgt til president. Økonomien var svak og utenlandsgjelda enorm. Til tross for lave oljepriser, klarte Betancourt å få landets økonomi på rett kjøl.
I 1960 blei som nevnt Opec stifta. Samme år oppretta oljeminister Alfonso Corporación Venezolana de Petróleos (CVP) for å overvåke oljeindustrien.
Jordbruksreformer
AD gjennomførte jordreformer der uproduktiv privat eiendom blei fordelt for å stoppe nedgangen i landbruksproduksjonen. Eierne som fikk jord ekspropriert, blei sjenerøst kompensert.
FALN-geriljaen
Betancourt møtte sterk motstand fra mer ytterliggående grupper i partiet og hæren. Han gjennomførte reformer i økonomien og utdanningssystemet, men dette var ikke tilstrekkelig. En fraksjon brøt ut fra AD og danna Den venstrerevolusjonære bevegelsen (MIR). I 1962 forsøkte de å starte et opprør ved å overta en flåtebase, men mislyktes. Betancourt gjennomførte da begrensninger i borgerrettighetene. Dette førte til at motstanderne stifta geriljaen Den væpna nasjonale frigjøringsstyrken (FALN).
Etter en del aksjoner fra denne fikk presidenten arrestert kongressmedlemmene som tilhørte MIR og Kommunistpartiet. Venezuela retta også en klage på Cuba til Organisasjonen av amerikanske stater (OAS), da en mente at opprørerne fikk våpen fra Castros regjering.
Attentatet fra Trujillo
Betancourt blei også angrepet fra høyresida. Den fikk hjelp fra Rafael Trujillo, diktatoren i Den dominikanske republikk, som hadde gode kontakter i militære kretser i Venezuela. Betancourt hadde kritisert Trujillos styre skarpt, noe som førte til at Trujillo utvikla et personlig hat mot Betancourt. Trujillo støtta derfor en sammensvergelse blant eksilvenezuelanere for å styrte presidenten. Venezuelas regjering klagde Trujillo inn for OAS, noe som økte dennes sinne. Han gav derfor agenter ordre om å myrde Betancourt i Caracas.
24. juni 1960 blei ei brannbombe sprengt idet presidentens bil passerte et av byens torg. Attentatet førte til at Betancourt fikk alvorlige brannskader. Attentatet drepte sikkerhetssjefen hans og skada sjåføren alvorlig. Med begge hendene bandasjert gikk Betancourt til sjukehuset, fulgt av fotografer. Hendelsen førte til at han fikk økt respekt i folket. Verdensopinionen var opprørt over Trujillos handling. Ett år seinere blei han sjøl myrda.
Valget i 1963
En av Betancourts største seire var valget 1. desember 1963. Tross trusler om anslag, var valgdeltakelsen på nærmere 90 prosent. 11. mars 1964 kunne en lovmessig valgt president for første gang i Venezuelas historie overlate makta til en annen lovmessig valgt president, etter å ha fullført heile valgperioden sin. Raúl Leoni overtok da som statsoverhode.
Betancourt-doktrinen
Den venezuelanske presidentens motvilje mot udemokratisk styre syntes i den såkalte Betancourtdoktrinen, som nektet diplomatiske relasjoner med enhver regime, høyre eller venstre, som kom til makten gjennom militær makt. Betancourt forsvarte og representerte alltid demokratiske verdier og prinsipper i Latin-Amerika. Dette satte ham i en særstilling i en region som ble styrt av sterke militære krefter, som har dominert og definert politikken i regionen.
Det var under Cubakrisen, mellom USA og Cuba, at relasjonene mellom president John F. Kennedy og president Betancourt ble nærmere enn noen gang tidigere. Det ble etablert en direktetelefon mellom Det hvite hus og Miraflores (presidentpalasset i Venezuela) da den venezuelanske presidenten fikk en hel del erfaring å håndtere, og overleve, konflikter mellom karibiske diktaturer og demokratiske regimer. Disse diskusjonene mellom presidentene ble oversatt av Betancourts eneste datter, Virginia, som agerte tolk og ble ansett for å være pålitelig.
Siste år
I 1973 blei Betancourt – som tidligere president – utnevnt til medlem av senatet på livstid.
Internett
Phil Hopley (2004). President Kennedys tale på la Morita:, hämtad 2007-07-30
Sung Ching-yang
Sung Ching-yang (født 18. oktober 1992) er en taiwansk skøyteløper som konkurrerer i hurtigløp. Han representerte Kinesisk Taipei under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste individuelle resultat var nummer 33 på 500 meter.
Vannkjær
Vannkjær (Hydrophilidae) er en gruppe av biller som dels er vannlevende, dels lever i fuktige miljøer på landjorda. Vannkjærene kan kjennes på avrundet, oval kroppsform kombinert med at palpene er minst like lange som de kølleformede antennene.
Derveni-papyrusen
«Når man leser Derveni-papyrusen hjelper det å tenke på tre nivåer samtidig: (1) Orfeus' mytiske fortelling om gudenes opprinnelse, (2) kommentatorens allegoriske tolkning og (3) den fysiske prosessen [i verdens tilblivelse].» ]] Derveni-papyrusen er en papyrus fra antikkens Hellas, datert til ca 340 f.Kr.. Papyrusen ble funnet i 1962, og er det eldste bevarte håndskriftet i Europa. Papyrusen består av ca 260 fragmenter, og ble ikke publisert før i 2006. Det inneholder en anonym kommentar til en teogoni (fortelling om gudenes opprinnelse) fremstilt i et dikt tilskrevet Orfeus.
Vannkjær
Det norske navnet vannkjær kan være litt forvirrende siden det dels blir brukt om en overfamilie (Hydrophiloidea), dels om en familie (Hydrophilidae) og dels om en underfamilie (Hydrophilinae). I denne artikkelen omtales familien Hydrophilidae.
Utseende
Små til meget store (1–50 mm) biller, med avrundet kroppsform, som oftest mørkfargede og blanke. Hodet er bredt med små fasettøyne. Antennene består av 7–9 ledd og ender i en tre-leddet kølle. Maksillarpalpene (det lengste paret av munnfølere) er minst like lange som antennene, noen ganger tydelig lengre.
Derveni-papyrusen
Tekstens innhold
Manuskriptet kommenterer og siterer et dikt preget av orfismen, og skrevet på heksameter. Diktet angis å være skrevet av Orfeus selv. Teksten innledes med ordene «Steng dørene, dere uinnvidde», en hentydning til lukkede mysteriereligioner som også Platon brukte.
Vannkjær
Utseende
Dekkvingene og brystskjoldet (pronotum) danner en kontinuerlig kurve, mens hodet gjerne stikker litt ut fra denne. De fleste artene er fint punkterte og temmelig blanke, men ikke metallfargede. Dekkvingene har ofte fine punktrekker. Beina er forholdsvis korte og vanligvis ikke spesielt omdannet for svømming. De to underfamiliene kan skilles på at det innerste fotleddet er tydelig lengre enn det neste for kulevannkjær, tydelig kortere hos underfamilien vannkjær.
Derveni-papyrusen
Tekstens innhold
Kommentarens «hovedmål er å vise at Orfeus' dikt må tolkes allegorisk» ; og denne tolkningen fjerner alle de kontroversielle sidene ved Orfeus' teologi: vold, kannibalisme og incestuøse forhold mellom gudene. Ifølge diktet er gudene født av hverandre: Nyx gir liv til Uranos, som gir liv til Kronos, som igjen gir liv til Zeus, og alle disse etterfølger hverandre som gudenes konger. Kommentaren mener imidlertid at de ulike guddommene bare er ulike stadier og manifestasjoner av den samme guddommen, kalt Intellektet.
Funnhistorien
Papyrusfragmentet ble oppdaget i januar 1962 under utgavinger i byen Derveni, ca 12 km nord for Thessaloniki i Makedoniaregionen. Det ble funnet i en aristokratisk grav i nekropolen til den antikke byen Lete, blant restene etter et kremasjonsbål. Normalt skulle papyrusen ha brent opp sammen med den avdøde, men i dette tilfelle ble den karbonisert i stedet. Papyrusen består av ca 260 fragmenter av ulik størrelse; den oppbevares på Det arkeologiske museet i Thessaloniki.
Vannkjær
Utseende
Larvene varierer ganske mye i utseende, men er ofte mer eller mindre pølseformede med korte bein.
Levevis
Grovt sett lever underfamilien vannkjær i vann og kulevannkjær på land, men det finnes unntak. Flere arter av underfamilien vannkjær er vanlige mellom løvstrø, og noen arter av slekten Cercyon lever i vannkanten. De vannlevende vannkjærene er dårlig svømmere sammenlignet med vannkalvene, som de ligner. De kravler frem med vekselvise tak med høyre og venstre sides bein, i motsetning til å ro seg fram med symmetriske tak som vannkalvene. Mens vannkalvene henter luft gjennom bakkroppsspissen, har vannkjærene luftinntaket mellom ryggskjoldet og dekkvingene. Måten å lagre luften på er også forskjellig: vannkalvene lagrer den under dekkvingene, mens vannkjærene lagrer den som en sølvskinnende hinne på undersiden av dyret, der luftboblen blir holdt på plass av vannavstøtende hår. De store vannkjærene blir derfor kalt "silver beetles" på engelsk. De voksne billene lever for det meste av planter og råtnende plantedeler, mens larvene er rovdyr som spiser snegler, mark, insektlarver eller lignende.
De fleste av kulevannkjærene er knyttet til møkk. De kommer gjerne i store mengder til ferske, ennå våte kuruker, og etter noen timer er kurukene gjerne fullstendig gjennomhullet av kulevannkjærenes ganger. Andre arter lever i råtnende plantemateriale, men de krever høy fuktighet.
Systematisk inndeling
I nyere systematisk inndeling plasserer gruppen Spercheinae som en underfamilie i familien vannkjær (Hydrophilidae). Tidligere var gruppen en selvstendig familie i overfamilien vannkjær (Hydrophiloidea) med navnet Spercheidae. Inndelingen under følger
Thad Jones
thumb|Thad Jones var bosatt i [[København fra 1979, og ble gravlagt på Vestre kirkegård (København). Foto: Jan Rasmussen.]] Thaddeus Joseph «Thad» Jones (født 28. mars 1923 i Pontiac i Michigan, død 20. august 1986 i København) var en amerikansk jazzmusiker (trompet) og orkesterleder, bror av jazzmusikerne Hank Jones og Elvin Jones og kjent for en rekke samarbeid med skandinaviske jazzmusikere.
Han debuterte med broren Hank og Sonny Stitt (1942) før tjenestegjøring i den andre verdenskrig. Derpå spilte Jones i Count Basies band (1954–1963) og medvirket på utgivelser med Charles Mingus (1954–55). Han komponerte en tid (1963–66), blant annet A child is born, og hadde arrangøroppdrag for Harry James's orkester. Med Mel Lewis ledet han eget orkester, også kjent som «The Vanguard Orchestra», fast husband på Village Vanguard i New York (1965–1978), mottaker av flere utmerkelser blant annet fra Down Beat, og med utgivelser som Consummation, Central Park North, Live at the Village Vanguard og Suite for pops.
Orkesteret besøkte Club 7 og Konsertpaleet i Bergen i august 1975, og ved Kongsberg Jazzfestival 1977 ledet han stort orkester. Med svenske Monica Zetterlund utkom musikk av Lars Gullin (1977). Etter flytting til København (1979) ledet han Danish Radio Big Band og sitt eget «Eclipse band», samt underviste på Det kgl. musikkonservatorium. Han hadde samarbeid med skandinaviske artister som Bengt Hallberg, Jesper Lundgaard, Lars Danielsson, Frode Thingnæs og den utflyttede landsmann Idrees Sulieman. Hans Thad Jones Quintet fremførte på Kongsberg Jazzfestival (1982).
Leech Lake indianerreservat
Leech Lake indianerreservat (Gaa-zagaskwaajimekaag på Ojibwa) er et indianerreservat som ligger i fylkene Beltrami County, Cass County, Hubbard County og Itasca County litt nord for den midtre delen av amerikanske delstaten Minnesota. Reservatet er landområdet for Leech Lake-gruppen av Ojibwe. I folketellingen i 2000 ble det registrert 10 205 innbyggere, noe som gjør reservatet til det største i delstaten etter folketall. Det er det nest største reservatet etter landområde i delstaten (etter White Earth indianerreservat) med sine 2 518,806 km². Reservatet ville vært det største dersom vannområder også hadde vært medregnet, da over en fjerdedel av området består av innsjøer. De største innsjøene er Leech Lake, Lake Winnibigoshish og Cass Lake. Det totale arealet, inkludert vann, er 3 392,65 km².
Mesteparten av reservatet er i dag dekket av Chippewa National Forest, og bare en veldig liten andel er eid av stammens medlemmer. Kildeelvene til Mississippielven ved Lake Itasca er også innenfor reservatgrensene, men er en del av Itasca State Park. Rundt 40 innsjøer i området blir brukt til produksjon av villris og områdets innbyggerne produserer mer ris enn noe annet reservat i delstaten.
Befolkning
Landsbyene på Leech Lake-reservatet består av elleve mindre samfunn i tillegg til to samfunn som er utenfor reservatet, men som har en betydelig andel medlemmer av Leech Lake-gruppen.
Abakus (linjeforening)
Abakus (tidligere Kompjutern) er linjeforeningen for data- og kommunikasjonsteknologi på Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet i Trondheim. Foreningen fungerer som et bindeledd mellom IT-bedrifter og studentene ved disse linjene, og som et sosialt knutepunkt for sine medlemmer.
Svalbards historie
Navnet Svalbard er første gang nevnt i islandske annaler fra 1194, hvor det skrives at Svalbardi funnin. Svalbard betyr i gammelnorsk «kalde kyster» og det kan ha vært iskanten man fant snarere enn fast land. I den islandske landnåmsboken fra 1200-tallet er Svalbard også nevnt, men det er usikkert om dette er det samme som dagens Svalbard. Russiske historikere hevder at pomorene, russiske fangst- og handelsmenn, besøkte Svalbard allerede på 1500-tallet eller tidligere, men det er på det rene at ordet Grumant på russisk kommer av nederlandsk Groenlandt, altså «Grønland». Den første dokumenterte oppdagelsen av Svalbard er dermed nederlenderen Willem Barentsz' oppdagelse av de spisse fjellrekkene i nordvest, Spitz Bergen, i 1596. I år 1607 meldte briten Henry Hudson om store forekomster av hval, og Svalbard ble raskt anerkjent som ingenmannsland (terra nullius) som ingen stater gjorde krav på.
Abakus (linjeforening)
Navn
Abakus hadde fra foreningens stiftelse i 1977 navnet Kompjutern. Etter flere generalforsamlinger med navneendringsforslag, byttet linjeforeningen i 1987 navn til Abakus, som betyr kuleramme på latin. Kulerammen er blant annet kjent som en av historiens første datamaskiner. Navnebyttet skjedde blant annet fordi det var tanker innad i linjeforeningen om at Kompjutern ga uttrykk for at linjeforeningen var en rent faglig forening.
Svalbards historie
Svalbard ble et viktig fangstområde for hval og hvalross, hvor nederlandske og etterhvert engelske fangstmenn opererte fra vestkysten og anla trankokerier på land (Smeerenburg, Virgohamna, Grønfjorden). I løpet av sesongene 1655-60 var hvalbestandene langs land uttømt og skipene fortsatte fangsten ute i havet uten bruk av landbaser. Svalbard forble lite brukt før russiske pomorer tok opp pels- og dyrefangst i sørøst, sør og vest på 1800-tallet. Norske fangstmenn startet ikke overvintringsfangst før 1895 og denne omfattende fangsten av isbjørn og fjellrev fortsatte fram til andre verdenskrig. Planer fra 1912 om nordisk-russisk styre av øygruppen fikk ikke nok støtte av stormaktene, og først etter den russiske revolusjon oppstod det maktforhold som muliggjorde norsk overhøyhet, tilkjent ved fredskonferansene i Paris i 1920 gjennom Svalbardtraktaten. I mellomtiden ble gruvedrift etter kull etablert gjennom første halvdel av 1900-tallet, ved norsk-amerikanske Longyearbyen (1906), russiske Grumantbyen (1910), svenske Pyramiden (1910) og Svea (1917), og nederlandske Barentsburg (1926). Gruvedrift etter kalk og mineraler ble særlig utprøvd av britiske og skotske investorer, men viste seg aldri drivverdig.
Abakus (linjeforening)
Historie
Abakus ble stiftet i 1977 av en gruppe datateknikkstudenter som brøt ut fra linjeforeningen Omega. Bakgrunnen for løsrivelsen var en misnøye med det faglige tilbudet i Omega. 1. juli 1978 hadde linjeforeningen 15 medlemmer. I løpet av det neste året ble 12 til tatt opp, og før semesterslutt våren 1980 var antall medlemmer vokst til 82. I 1985 godkjente Studentsamskipnaden i Trondheim Kompjuterns søknad om kjeller på Moholt etter flere år med avslag. Den åpnet 1. november samme år og fikk navnet LaBamba. I 1999 ble telematikk tatt ut av datateknikkstudiet som fordypningsretning og satt inn i den nye linjen kommunikasjonsteknologi. Kommunikasjonsteknologi ble umiddelbart innlemmet i Omega, som de hadde løsrevet seg fra 22 år tidligere. Kommunikasjonsteknologi løsrev seg igjen fra Omega i 2002 og ble innlemmet i Abakus på en ekstraordinær generalforsamling samme år. Abakus hadde en uke i mars 2017 en storslått 40-årsfeiring, hvor det ble arrangert Abakus' første revy, Push Pop Baluba.
Svalbards historie
Under andre verdenskrig ble tettstedene og noen av gruvene stukket i brann og bombet av både tyske og engelske styrker. Øygruppen ble aldri ordentlig befestet, det nasjonalsosialistiske Tyskland hadde en stund viktige værstasjoner i nord men Svalbard forble i stor grad ubebodd under krigen. I etterkrigstiden befestet Norge og Sovjetunionen seg som de helt enerådende økonomiske aktørene på øygruppen. Kings Bay-ulykken i Ny-Ålesund i 1962 satte fokus på sviktende styring av gruvesamfunnet fra norsk hold. Den norske regjeringen valgte en gradvis endring bort fra ensidig skift- og turnusbosetting («company town») til en mer robust helårsbosetting og familieetablering, det skjedde i de norske bosettingene fra 1970-tallet og langt senere i de russiske. Flyulykken ved Operafjellet i 1996 medførte nedleggelse av Pyramiden-samfunnet, mens Barentsburg ble videreført med redusert besetning, men med tydeligere familiestrategi og etablering av barnehage og barneskole.
Abakus (linjeforening)
Daglig drift og styreform
I tillegg til alle komiteene, har linjeforeningen også et hovedstyre som består av en leder, en nestleder, en økonomiansvarlig og tre gruppeansvarlige. De gruppeansvarlige er ansvarlige for hver sin gruppe med komiteer. Dette styret sitter to semestre av gangen.
Svalbards historie
På 2000-tallet overtok turisme og forskning som de viktigste virksomhetene, framfor gruvedriften som inntil da hadde vært dominerende. I Longyearbyen drives (2013) bare Gruve 7 for å forsyne Longyear Energiverk og en minimal eksport, mens Sveagruva og Barentsburg fortsatt har en viss eksportbetydning. Etter 2010 har russiske Trust Arktikugol lanserrt planer om å gjenåpne hotelldrift i Pyramiden og gruvedrift i Grumantbyen, mens Store norske Spitsbergen Kulkompani åpner ny kuldrift på en stor forekomst i Lunckefjell. I 2013 var for første gang mer enn halve befolkningen i Longyearbyen tilknttet forskning og universitetsstudier. Forskningen er omfattende i Longeyarbyen (UNIS) og Adventdalen, samt i Ny-Ålesund med en rekke europeiske og asiatiske forskningsstasjoner.
Abakus (linjeforening)
Komitéoppdeling
Foreningen er delt inn i åtte forskjellige komiteer:
Svalbards historie
Den norske overhøyheten under Svalbardtraktaten savner rettslig sidestykke, øygruppen er verken et fylke, koloni, protetkorat eller oversjøisk territorium. Suvereniteten er bredt anerkjent, men bare på land og innenfor 12-milssonen. Alle land som underskriver avtalen har rett til å drive økonomisk virksomhet på Svalbard, men etter norsk suveren rettshåndhevelse. Fiskevernsonen rundt Svalbard ut til 200 nautiske mil er derfor omstridt, og med oppdagelsen av olje og gass i Barentshavet på 2000-tallet økte trykket fra EU og andre stormakter mot den norske forståelsen av Svalbardtraktaten. Etter den kalde krigen utviklet Norge og Russland et sterkere strategisk fellesskap og enighet i Nordrområdene, enn hva som hersker eksempelvis mellom Norge og EU.
Abakus (linjeforening)
Abakusrevyen
Siden 2017 har Abakus hvert år satt opp revy. Etter norsk revytradisjon består revyen av humoristiske sketsjer og sanger, samt innslag av musikk og dans, men med tematikk som ofte gjenspeiler at den er produsert av studenter innenfor data- og kommunikasjonsteknologi.
Svalbards historie
Fram til 1925
I 1596 oppdaget frisisk-nederlandske Willem Barentsz øyene, og engelskmannen Henry Hudson så i 1607 muligheter til å utnytte de rike naturressursene. Dette førte til at Jakob I av England i 1613 ønsket å kjøpe Svalbard av Kristian IV og anerkjente dermed samtidig Danmark-Norges overhøyhet. To år senere sendte kong Kristian krigsfartøyer til Svalbard for å markere de dansk-norske interessene.
Abakus (linjeforening)
Abakusrevyen
Oppsetningene har vært som følger:
readme
readme er linjeforeningsmagasinet for data- og kommunikasjonsteknologistudenter ved NTNU, og er driftet av en underkomité av Abakus. Magasinet dekker på en humoristisk måte hendelser ved NTNU, og andre temaer som interesserer foreningens medlemmer. Magasinet kommer ut med seks utgaver i året og har et opplag på 512 eksemplarer. Redaksjonen består til enhver tid av 10-20 studenter som arbeider på frivillig basis, og har også en ansvarlig redaktør som sitter for ett år av gangen. Denne redaktøren er også en del av Abakus' ledelse.
I datasammenhenger blir det gjerne lagt ved en readme-fil («les-meg») i ren tekst ved distribusjon av programvare som inneholdt nyeste informasjon om programvaren.
Svalbards historie
Fram til 1925
Norge hadde en rekke ganger siden slutten av 1890-årene blitt anmodet av stormaktene, deriblant Storbritannia, om å gjøre krav på Svalbard. Stockholm-regjeringen hadde endog i 1871 foreslått å legge øygruppen under Sverige-Norge, men Oslo-regjeringen fryktet kostnadene og avslo dette. Russerne startet oppsynstjeneste i Arktis i 1898 rettet mot norske fangstfolk og fiskere, og året etter var tyskerne på Bjørnøya.
Da næringsaktivitetene på og omkring øygruppen begynte i 1900 med kulldriften og i løpet av 20 år gjorde Svalbard svært økonomisk attraktivt, førte dette til slutt at Norge måtte gjøre en rekke traktatsfestede innrømmelser til andre land for at Svalbard skulle kunne bli norsk land. Sett fra norsk side var driften først uinteressant, siden det var amerikanske interesser som sto bak kullutvinningen ved århundreskiftet. Like etter frigjøringen fryktet den norske regjeringen reaksjoner fra andre land om man ville komme med en proklamering. I 1906–1908 la Storbritannia et sterkt press på Norge for å få den norske regjeringen til å okkupere øyene, men Norge avslo igjen, selv om man var blitt hemmelig informert om at en rekke land, deriblant Amerikas forente stater og Russland ikke ville protestere. I 1910 var det blitt klart at russerne ikke ønsket å utsette Svalbard-spørsmålet ytterligere og konferanser om spørsmålet tok til.