cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
3. etappe av Tour of Norway 2017
Løypebeskrivelse
Ved Jørstadmoen kom løypa inn på fylkesvei 253 og deler av rundløypa som fortsatte over Vingnesbrua og inn mot Lillehammer igjen. Etter passering av målstreken gikk rundløypa opp bakkene rundt Lysgårdsbakkene og Kanthaugen, og krysset Lågen på fylkesvei 255 til man igjen var på Jørstadmoen. Hele rundløypa ble kjørt totalt tre ganger, og på den siste gjennomkjøringen var det en 1.-kategori bakkespurt på Kanthaugen ved 172,1 km. Ved den femte kryssingen av målstreken var man i mål etter 192,5 kilometer.
Resultater
Vegard Breen fra Joker Icopal ble av en jury kåret til etappens mest aktive rytter.
Cixi
Tongzhis-keiserens svakheter som hersker
Etter dette gikk keiseren tilbake til sitt tidligere sorgløse liv og var enda mindre interessert i politikk. Han gikk tilbake til sitt utsvevende liv med prostituerte. Etter en tid ble han alvorlig syk, og symptomene pekte mot kopper. Det oppstod rykter om at det måtte være syfilis (som kunne ha tildels lignende symptomer), etter alt å dømme feilaktige rykter/spekulasjoner. Etter noen få ukers sykdom døde keiseren, den 13. januar 1875.
Nye utfordringer
Tongzhi-keiseren døde uten noen mannlig arving og uten å ha utpekt noen etterfølger. En slik situasjon var ny for Qing-keiserdømmet. Medlemmer av generasjonen forut for den avdøde var utelukket per definisjon. Dermed måtte etterfølgeren være fra hans egen generasjon, eller en senere generasjon. Den løsningen som ble funnet - av enkekeiserinne Cixi - var at Zaitian, den nå fire år gamle førstefødte sønn av førsteprins Chun og Cixis søster, ble «adoptert» av Cixi og designert til ny keiser, under æranavnet Guangxu. Unge Zaitian ble hentet fra sitt foreldrehjem for alltid. Han ble opplært til å tiltale Ci'an konvensjonelt som Huang O'niang (keiser-mamma) og Cixi som Qin Baba (親爸爸; «[biologisk] pappa»), for å få understreket at hun askulle betraktes som den faderlige myndighetsskikkelse.
Guangxu-keiseren begynte sin skolegang under den keiserlige tutor Weng Tonghe, som han ble nært knyttet til.
Kort etter Guangxu-keiserens utnevnelse ble Cixi alvorlig syk, slik at det falt på enkekeiserinne Ci'an alene å ta seg av statens anliggender. Cixi var i det store og hele avskåret fra kontakt med gutten.
I april 1881 døde Ci'an brått, antagelig av slag. Senere historier om at hun kan ha blitt forgiftet av Cixi, er etter alt å dømme bare en del av den svartmalingen av henne mange senere så seg tjent med.
Guangxu-keiseren overtar tøylene
Etter reglene skulle Guangxu-keiseren ha overtatt regjeringsmakten da han ble 16 år i 1887 etter at Cixi hadde utstedt et edikt om overdragelsesseremonien. Men på grunn av hennes prestisje fremførte mange i hoffet motforestillinger til at Guangxu-keiseren personlig skulle styre - de fremholdt at han var for ung. Shiduo, prins Chun og Weng Tonghe, hver av sin egen grunn, bad derfor om at maktoverdragelsen måtte utsettes. Cixi godtok disse rådene og legitimerte dermed sitt fortsatte lederskap ved et nytt dokument som tillot henne å være keiserens «rådgiver» inntil videre. Men Guangxu-keiseren fikk likevel med tiden større ansvar i beslutningsprosessen. I 1886 begynte han å anføre kommentarer på fremlagte statsdokumenter, og i 1887 begynte han å regjere, under Cixis tilsyn.
Guangxu-keiseren inngikk også ekteskap, og overtok maktens tøyler i 1889. Han var da 18 år, og det var en høyere ekteskapsalder enn det som var vanlig for kinesiske keisere. Rett før brullypet brøt det ut en ødeleggende brann i Den forbudte by, og så fulgte en rekke naturkatastrofer rundt om i riket. Flere tolket alt dette som tegn på at keiserhuset hadde mistet «himmelens mandat».
Cixi til Sommerpalasset
Den 5. mars 1889 avsluttet enkekeiserinnen sin annen periode som regent. Men hennes naturlige stilling som den keiserlige familiens overhode vedvarte. Det var også mange embedsmenn som tok imot hennes invitasjoner til hennes kinesisk opera og andre opptredender, og som følte sterkere lojalitetsbånd til henne enn til keiseren.
Selv etter at Guangxu-keiseren overtok styringsansvaret hadde fortsatt Cixi innflytelse, selv om hun hadde trukket seg tilbake fra styre og stell til det restaurerte Sommerpalasset et godt stykke utenfor bykjernen og Den forbudte by. Hun ble oppsøkt av keiseren og hans embedsmenn i forbindelse med tilstundende store beslutninger.
I 1894 utbrøt den første sino-japanske krig. På den tid var imidlertid enkekeiserinne Cixi blitt avskåret fra innsyn, og hun hadde ingen innflytelse før krigen allerede var så godt som tapt. Hun kom inn i aller siste fase - da var nederlaget uavvendelig. Men etter dette ble hun gitt rutinemessig innsyn i saksdokumenter og rapporter.
Hundredagersreformen og Cixis maktovertakelse
Både Cixi og Guangxu-keiseren var klar over behovet for store reformer, og keiseren (med Cixi som initiativtager) undertegnet et dekret som åpnet opp for nettopp slike reformer. Noen av inspiratorene var Kang Youwei og hans venn Liang Qichao, som begge var relativt nye i Beijings indre sirkler. Kang Youwei hadde, i tillegg til en rekke reformideer, også sterke personlige ambisjoner. Noen regjerings- og militærkilder advarte at det refombyrå (ming-shih) han stod bak og som tok mål av seg til å bli mer enn et rent keiserlig rådgivende organ, konspirerte mot enkekeiserinnen. Hun fikk også informasjon om drapsplaner mot seg selv, av Yuan Shikai, en general som Kang Youweis folk hadde forsøkt å involvere i planene. Kang forsøkte også å inngå en taktisk allianse med japanerne. Cixi fikk også grunn til å tro at Guangxi-keiseren selv var i det minste antydningsvis informert om planene.
Hun handlet så resolutt, og den 21. september 1898 fikk hun ved hjelp av general Ronglus folk ført Guangxu-keiseren til Havsterrassen, et lite palass på en øy i Zhongnanhai, det keiserlige rekreasjonsområdet rett vest for Den forbudte by. Hun fulgte opp med et edikt, som hun dikterte til keiseren, der han frasa seg regentvervene og innsatte Cixi som regent på hans vegne. Dette grepet gjør at begivenhetene den 23. september gjerne kalles et nytt statskupp. Guangxu-keiserens regjeringstid var dermed i virkeligheten over.
Mange av Kangs medspillere ble arrestert, og seks av dem ble henrettet på retterstedet Caishikou, blant annet Tan Sitong. Kang selv hadde klart å komme seg ut av Beijing og var på vei til Shanghai med båt. Men før anløpet finn han vite at det stod folk klare på kaien for å arrestere ham. Han kom seg da av, og flyktet til Japan.
Bokseropprøret
Under slaget om Beijing evakuerte keiserhoffet byen, både enkekeiserinnen og keiseren, og kom seg til Xi'an i Kinas indre. Beijing falt, og noe overraskende for de utenlandske makter brøt ikke keiserriket sammen. Det hadde hos noen vært en forventning om at landsdelene skulle bryte løs fra mandsjukeiserdømmet og at det skulle oppstå regionale maktsentra. Men alle guvernører forble lojale til Cixi; den lille ansats til utbrudd og separatisme i området rundt Shanghai ble aldri satt ut i livet.
Etter en tids forhandlinger, som i virkeligheten var diktat fra fremmedmaktene, undertegnet Qing-keiserdømmet den såkalte Bokserprotokollen, som ila landet svært høye krigsreparasjoner og andre tunge byrder. Krigserstatningene var på sammenlagt på 450 millioner tael av fint sølv (på den tiden verdt ca. 67,5 millioner pund eller 333 millioner US-dollar) med en rente på 4% per år i 39 år. Qing-regjeringen måtte også gå med på at fremmede lands styrker ble stasjonert i Beijing. I tillegg hadde de alliere satt enkekeiserinne Cixi på sin liste over krigsforbrytere. Men etter at provinsialoffiserer som Li Hongzhang og Yuan Shikai hadde forsvart henne med at hun ikke hadde noen kontroll overhodet over hendelsene, ble navnet hennes fjernet. Andre klausuler ila et forbud mot våpenimport til 1903 og handlet om henrettelser av embedsbærere i regjeringsverket som hadde vært innblandet i opprøret.
Retur til Beijing, reformer
I januar 1902 vendte enkekeiserinnen, keiseren og keiserinnen tilbake til Beijing med tog. Det seremonielle inntoget fra jernbanestasjonen til Den forbudte by var storslagen, og for første gang var det tillatt for vanlige borgere å bivåne en slik høytidelig keiserlig prosesjon.
Vel tilbake i keiserpalasset satte Cixi i gang med omfattende samfunnsreformer. Særlig viktig for kinesiske kvinner ble forbudet mot fotbinding ved dekret i 1902 (selv om det skulle ta flere tiår før det fullt ut slo igjennom) og deres økte adgang til skoler og høyskoler. Embedsmenn ble sendt på rundreise til Europa, USA og Japan for å innhente impulser til reformer innen lovgivning, utdannelsessystem og styresett. Vel tilbake ble impulsene gjennomgått og systematisert og en rekke reformer implementert eller planlagt. Enkekeiserinnen var en drivkraft bak dette arbeidet.
Den keiserlige embedsmannseksamen ble avskaffet i 1905, og erstattet med en embedsmannsutdannelse med et mer moderne curriculum. Det ble bestemt å innføre et rådgivende parlamentarisk system - det skulle innføres planmessig og gradvis og være på plass i 1917.
Cixi gjorde sitt beste for å opparbeide et godt forhold til fremmedmaktene. Hun inviterte hustruene til diplomatene stasjonert i Beijing til te, noe hun også hadde gjort en gang før århundreskiftet, og opparbeidet et særlig nært forhold til den amerikanske ambassadør Edwin H. Congers hustru, madame Sarah P. Conger. Ved hjelp av hennes formidling inviterte hun malerinnen Katharine Carl til palasset for å male et portrett av henne som skulle presenteres på Verdensutstillingen i St. Louis. Katharine Carl ble boende i Den forbudte by i ni måneder. Mellom 1903 og 1905 hadde Cixi dessuten en adelig hoffdame av mandsjuisk herkomst, Der Ling, og hennes søster og mor var også tilknyttet hennes hoff. Der Ling, som i tillegg til morsmålet kinesisk behersket engelsk og fransk, tjenestegjorde ofte som oversetter for enkekeiserinnen. Hun var dessuten katolikk og hadde bodd i Paris der hennes far var kinesisk ambassadør, og var slik i stand til å gi Cixi en noe dypere innsikt i europeisk tankesett.
I 1903 lot Cixi en av Der Lings brødre, fotografen Xunling, ta en rekke fotografier av seg og hennes hoff.
Død
Enkekeiserinnen Cixi døde i Zhongnanhai den 15. november 1908, en dag etter at hun hadde utpekt det lille barnet Puyi som ny keiser. Keiserutnevnelsen var nødvendig fordi Guangxu-keiseren hadde dødd tidligere den dagen, 14. november.
Den 4. november 2008 konkluderte forensisk testing på Guangxikeiserens levninger at hans død skyldtes akutt arsenikkforgiftning, for arsenikk av en dose på 2000 ganger høyere enn den som forekommer normalt i mennesker ble fastslått. Dette var i pakt med vært gamle fortellinger og spekulasjoner om at keiseren var blitt forgiftet, rykter som imidlertid med tiden var blitt avvist fordi man ikke fant noe hold for dem. Med funnene fra 2008 har noen historikere fremlagt nye tanker om Cixis siste dager. Hun hadde selv vært syk i lengre tid og kan ha fryktet at hennes tid var i ferd med å ebbe ut. Avisen Renmin Ribao gjengav historikeren Dai Yi, som spekulerte på om Cixi kan ha vært bekymret for hvorvidt Guangxu-keiseren ville ha fortsatt reformprogrammet etter hennes død. Hvis man legger til grunn at det var enkekeiserinnen som drepte ham, kan spekulasjonene gå i forskjellige retninger vedrørende motivene. Dersom man heller til den oppfatning at Cixi var reformmotstander og Guangxi-keiseren var reformvennlig, er det naturlig å anta at drapet var et forsøk på å hindre videre reformer. Men ettersom Cixi var en reformpådriver, kan motivet ha vært et nærmest motsatt. Eller en frykt for at Guangxi-keiseren, dersom han kom fri fra den «husarrest» Cixi hadde holdt ham i, ville ha orientert Kina i retning av japanske ønsker, og at japanerne til syvende og sist ville overta kontroll med Kina (slik nettopp mandsjuene, som selv var et ikkekinesisk folk, hadde gjort flere hundre år tidligere, og slik japanerne var i ferd med å gjøre i Korea).
Gravsted
Enkekeiserinne Cixi ble gravlagt i De østlige Qing-gravene 125 km øst for Beijing, i Dong Dingling-anlegget, samme sted som enkekeiserinne Ci'an.
I juli 1928 tok krigsherren og Kuomintanggeneral Sun Dianying og hans hær kontroll over gravfeltet, og de røvet det systematisk for alle kostbarheter, åpnet adkomsten til gravkammeret med dynamitt, åpnet Cixis sarkofag, slengte hennes intakte levninger på gulvet, stjal alle juvelene i kisten samt den perlen som etter skikken var blitt lagt i hennes munn.
Etter 1949 ble gravområdet restaurert, og Cixis grav er ennå i dag et av de mest imponerende gravanlegg i Kina.
Ettermæle
Cixi har fått et ettermæle som hard, herskesyk og grusom. Hun utviste ifølge den gjengse historieskrivning et utvilsomt talent hva gjaldt de maktpolitiske og diplomatiske manøvre som var nødvendig for å beholde makten, og var ikke frøkenaktig i sine valg av virkemidler for å beskytte sine interesser. Ikke desto mindre var «keiserinneenken» svært populær i det kinesiske folk.
Den britiske propaganda gjorde meget for å utvikle, og sterkt overdrive, bildet av henne som en grusom, maktsyk og sexhungrig kvinne. Særlig Peking-korrespondenten for The Times, George Ernest Morrison, skildret Cixi som monster og snikmorder. I dag står det fast at Morrison tildels lot seg narre av sine kilder, hvorav Edmund Backhouse var den viktigste, hans «velinformerte kjennere av det kinesiske hoff», og dels var klar over hvordan de puritansk orienterte briters hemmelige fantasier fungerte.
I dag er det snarere ansett at Cixi knapt forlot Den forbudte by, slik at hennes beslutninger i høy grad var prisgitt de nyheter og analyser som ble henne forelagt av informanter som til tider var nokså manipulerende.
Edmund Backhouses forfalskninger
Briten Sir Edmund Backhouse klarte ved overdrivelser og bløff å få noe innpass hos evnukkene ved det keiserlige hoff i 1898. Det han fikk tak i av informasjon derfra gjorde han til gjenstand for omfattende og fantasifull bearbeidelse etter bokseroppstanden, og det munnet ut i to propagandatraktater som tegnet et vrengebilde av enkekeiserinnen Cixi og rettferdiggjorde den utenlandske militærintervensjon, og som i stor grad ble trodd i Vesten. Dermed la han grunnlaget for, eller forsterket, en mengde legender og myter som det senere har vist seg å ligge milevidt fra sannheten.
Det var først i 1976 at den britiske historikeren Hugh Trevor-Roper kunne bevise at en viktig tekst som Backhouse bygget på i virkeligheten var en forfalskning foretatt av Backhouse, og dermed raknet troverdigheten ved det meste av det Backhouse hadde kommet med i årtiene etter bokseropprøret.
Bhubaneswar
Bhubaneswar eller Bhubaneshwar (oriya: ) er hovedstaden og den største byen i den indiske delstaten Odisha.
Byen som en gang var hovedstaden i det gamle kongeriket Kalinga, har en lang historie som strekker seg over 3000 år. Den er i dag et viktig handelssenter og en religiøs møteplass for mange hinduer. Gjennom historien har byen vært kjent med flere navn, som Toshali, Kalinga Nagari, Nagar Kalinga, Ekamra Kanan, Ekamra Khetra og Mandira Malinya Nagari.
Byplanen for det moderne Bhubaneswar ble utarbeidet av den tyske arkitekten Otto Königsberger i 1946. I 1948, ett år etter Indias frigjøring fra Storbritannia, ble byen den politiske hovedstaden i Orissa. Cuttack var hovedstad i Orissa frem til 1947. Bhubaneswar og Cuttack er sammen kjent som «tvillingbyene» i Orissa. Bhubaneswar blir ofte kalt Indias tempelby på grunn av det store antallet hindutempler i byen. Disse templene utgjør hele historien til Kalingas arkitektur.
Groises
Groises er en kommune i departementet Cher i regionen Centre-Val de Loire i de sentrale delene av Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Sancergues som tilhører arrondissementet Bourges. I hadde Groises 0 innbygere.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Groises
Referanse:INSEE
Werner Delmes
Werner Delmes (født 28. september 1930 i Köln) var en tysk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne og 1960 i Roma.
Delmes vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på det tyske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak India og Pakistan. Tyskland tapte semifinalen mot India med 0-1 men beseiret Storbritannia med 3-1 i bronsefinalen. Delmes spilte fem kamper i turneringen.
Oppstrømning
Oppstrømning er en form for vertikal blanding av vannmasser som skjer under bestemte forutsetninger i havet, og som fører til at kaldt, tungt og næringsrikt bunnvann kommer opp og erstatter overflatevannet.
Når en vind blåser over åpent hav, vil de øvre vannlaga trekkes i vindretningen, men på grunn av corioliseffekten med en avbøyning i forhold til vindretningen på 45° mot høyre på den nordlige halvkula og 45° mot venstre på den sørlige. Og da corioliskraften mellom vannlag vil vannet med økende dybde avbøyes mer mens strømningshastigheten reduseres – en ekmanspiral dannes. Nettotransporten blir da 90° til høyre (eller venstre) for vinden hvilket vil si at hvis den rådende vindretningen et sted på den nordlige halvkula er slik at kysten ligger på venstre side sett i vindretningen, vil de øvre vannlaga trekkes ut fra kysten. Dermed erstattes det bortdrevne vannet med vann fra dypet – oppstrømning. Dette fenomenet ble først beskrevet av den svenske fysiker og oseanograf Vagn Walfrid Ekman i 1902, og kalles ekmantransport.
Også i Sørishavet foregår en storstilt oppstrømning. Her blåser en sterk og vedvarende vestavind rundt Antarktis, og driver overflatevann vekk fra iskanten, og vann trekkes opp fra stort havdyp. I mange oseanografiske modeller utgjør oppstrømningen i Sørishavet en viktig drivkraft for strømningsmønsteret i verdenshavene.
Oppstrømning har stor betydning for primærproduksjonen av planteplankton. Bunnvannet er rikt på næringssalter som stammer fra bunnfelt dødt organisk materiale, mens overflatevann normalt er næringsfattig. Når det næringsrike vannet kommer opp i de øvre vannlag der lyset kan trenge ned, ligger forholdene til rette for oppvekst av planteplankton. Oppstrømningsområder har derfor en høg produksjonsevne målt i g karbon per m². Planktonet gir i sin tur grunnlag for en høg produktivitet oppover i havets næringskjede; derfor er oppstrømningsområder fiskerike, og gir grunnlag for viktige fiskerier.
Spring (Kristiania)
Spring (stiftet 1887) var en norsk fotballklubb fra Kristiania. Klubben var en av de aller første fotballklubbene i Norge og deltok i den første offisielle kamp mellom to norske lag. Springs aktivitet gikk i bølger, så klubben ble startet og gjenopptatt flere ganger. Sammen med Lyn og Grane, var Spring med på å stifte Norges Fotballforbund i 1902. Klubben gikk i oppløsning kort tid etter dette.
Gamle Spring
Spring ble stiftet som den andre fotballklubb i Kristiania, vesentlig av elever fra Aars og Voss' skole. Den første offisielle kamp mellom to norske lag foregikk 16. mai 1887, på Gadeløkken på Majorstua, mellom Spring og den to år eldre Christiania Footballclub. Da Christiania Footballclub ble oppløst i 1890, dalte også aktiviteten i Spring. Klubben ble imidlertid rekonstituert i 1893 da den fikk en ny motstander: Grane, Nordstrand. Omtrent samtidig oppsto også klubben Gaa Paa. Disse tre klubbene spilte kamper mot hverandre i 1890-årene. Kamper og treninger foregikk på flere ulike løkker i byen: Granes bane på Bekkelaget, Doblougløkka i nordre ende av St. Hanshaugen, Nandrupjordet, som lå omtrent der Bislett stadion ligger i dag, og Frognerjordet.
Da Grane i 1897 dro til Göteborg og spilte kamp mot Örgryte, var de forsterket med de fem Spring-spillerne Einar Engelstad, Trygve Engelstad, Hans G. Martens, Fredrik Nielsen og Gerhard M. Nielsen. Det kombinerte Grane/Spring-laget vant 4-0 i den første kampen et norsk lag spilte utenlands.
Nye Spring
Da «gamle Spring» gikk inn i 1901, ble navnet tatt over av en guttegjeng i 17–18-årsalderen. «Nye Spring» var i 1902 med på å opprette Norges Fotballforbund. 30.april dette året møttes 14 representanter fra klubbene Grane, Lyn og Spring på Hotel Bristol i Skippergaten og stiftet forbundet. Christen Hummel Johansen, Arne Baggerud, Birger Freihow, Thorleif Wibe og Thorvald Torgersen representerte Spring. Hummel Johansen ble styremedlem i det første styret. Senere samme år deltok klubben i turneringen som i ettertid blir regnet som det første norgesmesterskapet i fotball.
«Nye Spring» oppløste seg selv i september 1902. Springs oppløsning skal ha vært gunstig både for Akademisk Fotballklub og Lyn. Akademisk Fotballklubb overtok flere av Springs beste spillere, blant annet Christen Hummel Johansen, Thv. Torgersen og Halfdan Monsen (senere Freihow). Andre tidligere Spring-medlemmer gikk etter nedleggelsen over i Lyn. Spring skal dessuten ha vært forbilde for etablererne av Lyn i 1896.
Skiklubben Spring
Medlemmer i «nye Spring» konkurrerte også innen skisport, og ifølge oppslagsverket Norske skiløpere hadde Spring etter avviklingen av fotballavdelingen en hektisk, men kort glansperiode som skiklubb fra 1902 til 1905. Klubbens hoppere markerte seg sterkt, især Leif Berg og Jens J. Salvesen. Skiklubben gikk inn i 1909.
Tistelordenen
Tistelordenen (engelsk: Order of the Thistle, egentlig The Most Ancient and Most Noble Order of the Thistle) er en skotsk ridderorden. Ordenen ble etablert 29. mai 1687 av kong Jakob VII (også konge av England som Jakob II). Ordenen er den nest fornemste ridderordenen i Storbritannia og rangerer etter Hosebåndsordenen. Den består av én klasse. Regjerende monark er ordensherre.
Honor Blackman
Honor Blackman (født 22. august 1925 i London, død 5. april 2020 i Lewes ) var en britisk skuespiller. Hun er kjent for rollen som Cathy Gale i TV-serien The Avengers mellom 1962 og 1964 og som Bond-piken Pussy Galore i filmen Goldfinger fra 1964.
Tistelordenen
Opphav og utvikling
Tistelordenens opphav angis noen ganger som usikker eller som langt eldre enn 1687. Ved innstiftelsen refererte statuttene til at ordenen ble gjenopprettet og antydet at ordenen hadde en langt eldre historie, helt tilbake til 800-tallet. Sammen med ordenens fulle navn, der det refereres til både høy alder og høy ære, var dette et bevisst forsøk på å gjøre ordenen så fornem som mulig. Tidligere oppfatninger om at Tistelordenen kunne ha sitt opphav i 1400-tallet avvises i dag av historikere som udokumentert.
Honor Blackman
Bakgrunn
Blackman ble født i Plaistow i London. Faren, Frederick, var statistiker. Hun gikk på North Ealing Primary School og Ealing County Grammar School for Girls.
Tistelordenen
Opphav og utvikling
Kong Jakob VII som var katolikk, innstiftet ordenen i 1687 som et politisk middel for å øke sin maktbasis i Skottland og for å knytte ledende, skotske menn til sin sak. Ordenen var viet til jomfru Maria og Sankt Andreas, Skottlands skytshelgen. Den skulle ha maksimalt tolv medlemmer, i tillegg til ordensherren selv.
Honor Blackman
Bakgrunn
Til 15-årsdagen ga foreldrene henne skuespillertimer som gave. Hun begynte ved Guildhall School of Music and Drama i 1940. Under tiden på Guildhall School arbeidet hun også som kontorassistent ved Home Office.
Tistelordenen
Opphav og utvikling
De første åtte riddere ble utnevnt i 1687. Året etter måtte Jakob VII flykte og hans etterfølgere på tronen, dronning Maria og kong Vilhelm, videreførte ikke utnevnelsen av riddere. Dette skyldtes ordenens tilknytning til den fordrevne kongen, men også dens katolske karakter. Utnevnelsen av riddere ble i 1702 gjenopptatt av dronning Anne, da seks nye riddere ble utnevnt.
Honor Blackman
Karriere
Blackman debuterte som skuespiller i 1947 med filmen Fame er Spur. I 1981 var Blackman i London under gjenoppliving av The Sound of Music. Hennes teater-oppsetning Word Of Honor hadde premiere i oktober 2006. I april 2007 tok hun over rollen som Fraulein Schneider fra den Olivier Award-vinnende skuespilleren Sheila Hancock i oppsetningen Cabaret, som ble satt opp ved Lyric Theatre i Londons West End. Blackman forlot denne oppsetningen i slutten av september 2007. En av hennes første opptredener på TV var i serien The Four Just Men i 1959.
Tistelordenen
Opphav og utvikling
I 1827 ble antallet riddere utvidet til seksten. Antallet har siden vært det samme. Unntaksvis har kvinner blitt utnevnt til riddere. Denne muligheten ble formalisert i statuttene i 1987. Kvinnelige medlemmer av Tistelordenen bærer siden endringen i 1987 betegnelsen Lady.
Honor Blackman
Karriere
Den 6. juli 2009 ga Blackman ut en ny singel, The Star Who Fell fra Grace, som var komponert i samarbeid med Jeff Chegwin og Adrian Munsey. Blackman giftet seg to ganger. Hennes første mann var Bill Sankey (1948–1956) og hennes andre var den britiske skuespilleren Maurice Kaufmann (1961–1975), som hun dukket opp i filmen Fright sammen med i 1971. Blackman og Sankey adopterte de to barna Barnaby i 1968 og Lottie i 1967.
Tistelordenen
Opphav og utvikling
Ved innstiftelsen var det planen at Holyrood Abbey skulle gjøre tjeneste som ordenskapell. Dette kom aldri i bruk da kongen flyktet og Holyrood Abbey ble ødelagt under opptøyer. I 1911 ble et ordenskapell innviet i tilknytning St.Giles-katedralen i Edinburgh. Her opphenges riddernes våpenskjold.
2. etappe av Tour of Norway 2017
2. etappe av Tour of Norway 2017 gikk fra Eidsvoll til Brumunddal den 18. mai 2017 og var 194,2 km lang. Etappen hadde en 2.- og en 3.-kategori bakkespurt og to vanlige spurter.
Tistelordenen
Opphav og utvikling
Tistelordenen består i dag av monarken og seksten riddere og ladyer. I tillegg til ordinære medlemmer, er det anledning til å utnevnt ekstra, kongelige medlemmer og utenlandske medlemmer. Kun ved ett tilfelle er det utnevnt et utenlandsk medlem. Med unntak av kongelige medlemmer og ekstraordinære medlemmer, er medlemmene skotske og i hovedsak adelige.
Honor Blackman
Politiske aktiviteter
Blackman var sosialliberal og førte valgkamp først for Liberal Party, siden for oppfølgeren Liberal Democrats. Hun var også republikaner, og som konsekvens avslo hun i 2002 å bli adlet.
Tistelordenen
Insignier
Ordenens hovedsymbol er tistelen, Skottlands nasjonalblomst. Ordenskjedet har ledd av tistler og vinrute. Ordenstegnet, som er opphengt i kjedet, viser Sankt Andreas bærende på sitt kors, det hele satt på en åttetagget stjerne. Ordensstjernen er i sølv, er en kombinasjon av en stjerne og et andreaskors, og har tistelen omgitt av mottoet i midtmedaljongen.
2. etappe av Tour of Norway 2017
Løypebeskrivelse
Løypa startet i Eidsvoll sentrum og krysset Vorma på Sundbrua før den kom inn på fylkesvei 181 vestover til Ørbekk, der den snudde nordover på fylkesvei 501. Fra Minnesund fortsatte den på fylkesvei 33 langsetter Mjøsa. Første vanlige spurt kom ved 46,5 km ved Skreia, og løypa fortsatte så på fylkesvei 73 til Håjenbakken og videre på fylkesvei 244 til Lena. Videre fortsatte den på fylkesvei 86, 111, 115 og 82 til Raufoss, og deretter på fylkesvei 110 og 172 mot Gjøvik, hvor langesonen befant seg. Fra Bråstad bru gikk løypa langs fylkesvei 156 og kom ved 93,0 km til en 2.-kategori bakkespurt ved Kollstoppen. I Redalen kom løypa inn på riksvei 4 og gikk et lite stykke på europavei 6 over Mjøsbrua, før den ved Moelv tok av sørover på fylkesvei 213. Den andre vanlige spurten kom ved Jølstad ved 117,9 km og ved Nes kirke snudde løypa nordover igjen på fylkesvei 41 og 212 mot Brumunddal.
Tistelordenen
Insignier
Ordensbåndet var opprinnelig blålilla, men ble i 1703 endret til grønt.
2. etappe av Tour of Norway 2017
Løypebeskrivelse
Løypa kom inn på fylkesvei 84 mot øst og passerte målstreken for første gang før den svinger nordover på fylkesvei 90. Etter et par kommunale veier fortsatte løypa vestover på fylkesvei 92, 22 og 93, og svingte sørover på fylkesvei 19 og 20 forbi Rudshøgda. Løypa gikk så østover igjen på fylkesvei 95 og kom inn på fylkesvei 84 og rundløypa igjen. Hele rundløypa ble kjørt to ganger, og på andre gjennomkjøring var det en 3.-kategori bakkespurt på Byflaten ved 177,4 km, før man til slutt kom i mål etter 194,2 kilometer.
Tistelordenen
Insignier
Ordensmedlemmer benytter ved formelle anledninger en ordensdrakt bestående av grønn kappe, svart fløyelshatt med hvite fjær, kjede og ordenstegn. Kappen var opprinnelig bestrødd med tistler, men disse ble fjernet i 1703. I stedet fikk kappen påsydd ordenstegnet, en tistel omgitt av ordenens motto ved venstre skulder.
Tistelordenens motto er Nemo me impune lacessit (latin for «ingen provoserer meg ustraffet»); det samme mottoet er også å finne på Storbritannias riksvåpen, noen mynter og er også mottoet til Royal Regiment of Scotland, Scots Guards og Royal Scots Dragoon Guards.
Tistelordenen og det britiske ordenssystemet i dag
De fleste britiske ridderordenene omfatter hele kongedømmet, men de tre mest fornemme har tilknytning til bare ett konstituerende land. Tistelordenen, som tilhører Skottland, er den nest eldste ordenen i rekken. Den tilsvarende i England, Hosebåndsordenen, er den eldste dokumenterte ridderordenen i Storbritannia, med sine røtter tilbake til midten av 1300-tallet. I 1783 kom også St. Patricks-ordenen, som var en tilsvarende irsk orden; siden størsteparten av Irland ble uavhengig har ikke ordenen vært brukt (den siste overlevende ridderen døde i 1974).
Medlemmer av Tistelordenen har visse privilegier. Medlemskap innebærer adelskap for den som utnevnes. Mannlige medlemmer har rett til å føre bokstavene til KT bak sitt navn. Kvinnelige medlemmer kan benytte bokstavene LT. Mannlige medlemmer har rett til tittelen Sir, mens kvinnelige medlemmer fører tittelen Lady. Medlemmer har videre rett til å benytte ordenskjedet i sine heraldiske våpen.
Medlemskapet i Tistelordenen går totalt opp i omkring 250 for hele perioden ordenen har eksistert.
San Angelo
San Angelo er en by i Tom Green County i Texas i USA. Byen hadde 93 200 innbyggere i 2000. San Angelo er fylkesete i Tom Green County, men det opprinnelige fylkesete var Ben Ficklin. I 1882 var det flom ved Concho River, som ødela byen, og deretter ble fylkesete i San Angelo.
4. etappe av Tour of Norway 2017
4. etappe av Tour of Norway 2017 gikk fra Lillestrøm til Sarpsborg den 20. mai 2017 og var 193,8 km lang. Etappen hadde to 3.-kategori bakkespurter og to vanlige spurter.
Løypebeskrivelse
Løypa startet i Lillestrøm og fulgte riksvei 22 langs østsiden av Øyeren til Mysen, hvor den tok en liten runde og den første 3.-kategori bakkespurten kom ved 53,5 km ved Momarken. Derfra fulgte den fylkesvei 128 vestover til første vanlige spurt ved 63,0 km i Askim. Derfra fulgte den fylkesvei 115 sørover til Svinndal og deretter fylkesvei 282 til Missingmyr, hvor den kom inn på fylkesvei 118 og langesonen. Fra Karlshus forsatte løypa på riksvei 110, fylkesvei 353, 354, 116 og 117 til Fredrikstad, hvor den andre vanlige spurten befant seg på 146,2 km. Videre fulgte den fylkesvei 109 i retning Sarpsborg.
Ved Yven kom man inn på rundløypa som gikk nordover på kommunale veier, inn på fylkesvei 114 og 118 til Tune kirke. Derfra sørover på kommunale veier og inn på fylkesvei 109 igjen og østover til passering av målstreken i nærheten av Sarpsborg kirke. Så gikk det vestover igjen i rundløypa på fylkesvei 109 og ved andre passering av Vyen var det en 3.-kategori bakkespurt ved 173,0 km. Hele rundløypa ble kjørt to ganger og målgang var etter totalt 193,7 kilometer.
Resultater
Ken-Levi Eikeland fra Team FixIT.no ble av en jury kåret til etappens mest aktive rytter.
Park Źródliska
Parken ble anlagt av bystyret i 1840 på områdene til Nowa Dzielnica («Den nye bydel»), etter at en del av den statlige skogen i Łaznów ble innlemmet i Łódź. Parken var 2 hektar stor, med to hovedalleer langs parkens diagonaler. I krysningspunktet mellom alleene ble en liten rund plass anlagt. Sidealleene ble beplantet med frukttrær, mens parkens indre beholdte sin skoglige karakter. Det ble bevokst med or, sommereik, lind, gran og agnbøk. Senere fikk parken to altaner og et titalls benker. Dessuten ble små broer bygd over de mange kildene i parken, derav navnet «Park Źródliska» («Kildeparken»). Frem til andre verdenskrig ble den kalt for «Park Kwela», fra det tyske ordet «Quelle» (kilde).
Grunnet økonomiske årsaker ble deler av parken solgt til Karol Scheibler på 1850-tallet, som her bygde sin fabrikk og residens. En større del ble forpaktet av Skytterselskapet på 1870-tallet, og mot slutten av 1880-tallet av den samme Scheibler. Forpaktningsavtalen gikk ut i 1906, og parken kom på ny under bystyret.
Et fragment av parken på baksiden av Karol Scheiblers palass ble omgjort til en egen hage av det berlinske firmaet til L. Späth. Hagen fikk fontener, balustrader og en kunstig grotte, ved siden av interessante trær som platan, kjempepoppel, tempeltre og nikkoedelgran. I dag utgjør de to parkdelene en helhet. I parkens nordlige del finnes en romslig plass med en estrade. I den sørøstlige delen finnes derimot tre dammer. Fra 1956 virker det berømte Palmehuset i parken.
Arrestlokale
Et arrestlokale er et lokale der personer under arrest holdes frihetsberøvet frem til de løslates eller overføres til et fengsel.
Kult (andre betydninger)
Ordet kult har flere betydninger:
Arrestlokale
Norge
I Norge er politiarrest der hvor de som pågripes eller innbringes forblir fengslet i en fengselscelle frem til de løslates eller overføres til ordinært fengsel. Politiarresten forvaltes av det lokale politidistrikt.
Agamopus lampros
Agamopus lampros er en art av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.
Arrestlokale
Norge
En arrestforvarer har ansvaret for politiarresten og skal føre tilsyn med den som er anbragt i arresten. Mindre, lokale politistasjoner eller lensmannkontorer har normalt en politiarrest, men ikke egne arrestforvarere.
Agamopus lampros
Utseende
Middelsstore, blankt rødbrune til brunsvarte skarabider. Kroppsformen er hvelvet og avlangt oval. Hodet er bredt skovlformet. Dekkvingene har markerte punktstriper.
Utbredelse
Arten finnes i Ecuador, Panama, Costa Rica og Colombia.
Arrestlokale
Norge
Pågripelse skjer i medhold av straffeprosesslovens regler, mens innbringelse skjer i medhold av politilovens §§ 8 og 9.
Innbringelse kan foretas av Ingen kan holdes tilbake på dette grunnlag utover 4 timer. I tillegg kan politiet innbringe enhver som på grunn av beruselse forårsaket av alkohol eller andre berusende eller bedøvende midler forstyrrer den offentlige ro og orden eller den lovlige ferdsel, forulemper andre eller volder fare for seg selv eller andre. Den berusede skal løslates snarest og senest når han anses være edru.
I Norge kan en person maksimalt sitte fengslet i tre døgn uten rettens kjennelse, jf straffeprosessloven § 183. Dersom det er behov for fengsling i mer enn tre døgn, må politiet innhente rettens kjennelse for varetektsfengsling.
Hjemmel for pågripelse og fengsling finnes i straffeprosesslovens kapitel 14: I alle tilfeller kreves imidlertid at plassering i politiarrest er et forholdsmessig inngrep, jf prinsippet i straffeprosessloven § 170a.
I dom av 2. juni 2014 fant Oslo tingrett at bruken av politiarrest var i strid med den europeiske menneskerettskonvensjon artikkel 8, samt artikkel 8 jf artikkel 14. Dommen er påanket, og dermed ikke rettskraftig.
Etter politiarrestforskriften § 4-1 skal politiarrestene overvåkes av et lokalt tilsyn, og etter § 4-2 også av et nasjonal tilsyn. Det nasjonale politiarresttilsynet utformer offentlige rapporter som er tilgjengelige gjennom Politidirektoratet.
Videre plikter Spesialenheten for politisaker og etterforske alle dødsfall i politiarrest, og etterforsker også påstander om for eksempel grov uforstand i tjenesten. I de siste årene er flere politidistrikt blitt ilagt foretakstraff for forhold knyttet til driften av politiarrestene.
Eksterne lenker
Polizeigewahrsam Jail (American) Arresto Aresto Arresto Előzetes letartóztatás 逮捕 Areszt Arrest Притвор
Hugo Dollheiser
Dollheiser vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på det tyske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak India og Pakistan. Tyskland tapte semifinalen mot India med 0-1 men beseiret Storbritannia med 3-1 i bronsefinalen. Dollheiser spilte fem kamper og scoret to mål i turneringen.
Alpint under Vinter-OL for ungdom 2012 – Kombinasjon gutter
Kombinasjon for gutter i alpint under Vinter-OL for ungdom 2012 ble avholdt i Patscherkofel 15. februar 2016, med én omgang super-G og én omgang slalåm. 54 utøvere fra 46 ulike nasjoner deltok.
Marco Schwarz fra Østerrike vant øvelsen foran Miha Hrobat fra Slovenia og Sandro Simonet fra Sveits.
Käringön
På øya finnes Käringöns kirke, ulike forretninger, Galleri Brygghuset, kunstatelier og tatoveringsstudio, vandrerhjem, hotell og restauranter, blant annet fiskerestauranten Petersons krog. Käringön er mye besøkt av fritidsseilere om sommeren. Kroen har åpent året rundt og Simsons prästgård har åpent om sommeren. Navnet Käringön kommer fra sjømerket «käring». En kjent käring står på Tornö rett nord fra Käringöns havneinnløp.
Staving
Øyas navn staves med en r, til forskjell fra i «Ungmön på Kärringön», Harry Brandelius popularisering av en Kai Gullmar-komposisjon, først innspilt av han i 1940. Derimot skrives innspillingen fra 1929 med Daniel Hertzman som «Ungmön på Käringön».
Etiske retningslinjer for statstjenesten
Etiske retningslinjer for statstjenesten utgis av kommunal- og moderniseringsdepartementet og gjelder for alle statlige forvaltningsorganer. Retningslinjene utgis med kommentarer av fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet.
Jouko Karjalainen
Jouko Karjalainen (født 27. juli 1956 i Kajana) er en tidligere finsk kombinertløper. Han tok to olympiske sølvmedaljer i løpet av karrieren (under OL 1980 og OL 1984).
Karjalainen har også fire medaljer fra verdensmesterskap: To sølv (lagkonkurransen i 1982 og 1984) og to bronsemedaljer fra VM 1985 (15 km og lagkonkurransen).
Villnäs
Villnäs (finsk: Askainen) er en tidligere kommune og en eiendom i det finske landskapet Egentliga Finland. Villnäs har rundt 940 innbyggere og en utstrekning på 61,52 km².
Kommunen ble sammen med Lemo sammenslått med Masku kommune 1. januar 2009. Villnäs er mest kjent som marskalk Gustaf Mannerheims fødested.
Lønnberget Hoppsenter
Lønnberget Hoppsenter (Lønnbergbakken) er et skihoppanlegg på Raufoss i Vestre Toten kommune i Innlandet. Det består av fem hoppbakker med størrelse K90 (HS100), K60 (HS64), K40, K15 og K12. Den største bakken har blant annet vært brukt under NM normalbakke, junior-NM og norgescuprenn. I 1990 gjorde snømangel at verdenscuprennet i hopp som skulle ha gått i Skuibakken i Bærum ble flyttet til Lønnbergbakken. Flubergrennet gikk i Lønnbergbakken i 1976, og bakken hadde renn i den norske hoppuka i 1979. Et renn i europacupen (nå kontinentalcupen) ble holdt der i 1982/83. Hoppanlegget er eid av Raufoss IL Hopp.
Jens Steinigen
I 1985 ble han juniorverdensmester. Under OL 1992 i Albertville vant han gull på 4 x 7,5 km stafett sammen med Ricco Groß, Mark Kirchner og Fritz Fischer. Året etter tok han stafettbronse under VM.
Lønnberget Hoppsenter
Den første hoppbakken på Raufoss ble bygd i 1902 på Nyseth, nord for Lønnberget. Lønnbergbakken ble åpnet 13. februar 1921. Ola Grimsby fra Gjøvik satte den første bakkerekorden med 37 meter. 17. januar 1931 satte Johanne Kolstad verdensrekord for kvinner i Lønnbergbakken med 49 meter. Bakken er blitt utvidet flere ganger; siste større ombygging var i 1986/87, da bakken ble utvidet fra K86 til K90 og K60- og K40-bakkene ble bygd. K15- og K12-bakkene ble tatt i bruk i 1988, og i 1990 ble det lagt porselensspor og plastdekke i K60-bakken.
Jens Steinigen
Han vant ingen individuelle medaljer i internasjonale seniormesterskap.
Lønnberget Hoppsenter
Bakkerekorden i K90-bakken er 104,5 meter, satt av Daniel André Tande i norgescupen 11. februar 2012. I K60-bakken er rekorden 65,5 meter, satt av Andreas Blakstad 13. september 2008.
Liste over kriger Jemen har deltatt i
Denne listen er laget for å vise hvilke kriger Jemen har vært delaktig i.
Selma Blair
Selma Blair (født 23. juni 1972) er en amerikansk skuespillerinne.
Hennes første profesjonelle rolle som skuespiller var i en episode av serien The Adventures of Pete & Pete som gikk på amerikansk barne-TV. I 2000 ble Blair tildelt en Young Hollywood Award. Hennes filmkarriere fortsatte i det 21. århundre med komedien Legally Blonde der hun spilte mot Reese Witherspoon. I 2008 spilte Blair rollen som Liz Sherman i filmen Hellboy II: The Golden Army som hun ble nominert til en Scream Awards for beste kvinnelige skuespiller i en fantasy-film eller TV Show.
Blair giftet seg med Ahmet Zappa i 2004. De tok ut skilsmisse i 2006.
I oktober 2018 avslørte hun at hun hadde fått diagnosen multippel sklerose.
Vindeleka
Vindeleka Barne- og Ungdomsteater ble startet i 1994 med utgangspunkt i Røde Mølle.
Vindeleka er et frittstående barne- og ungdomsteater som drives av aktørenes foresatte. Teaterets formål er å gi et helårstilbud til barn og ungdom i Fredrikstad. Målsetningen er å sette opp en stor oppsetting hvert år i høstsemesteret. Vindeleka Barne- og Ungdomsteater ønsker å gi barn og ungdom mulighet til egenutvikling og personlig vekst, derfor får alle aktørene aktive roller i Vindelekas teateroppsetninger.
1994 - Et juleeventyr
1995 - Annie
1996 - Skjønnheten og udyret
1998 - Er førjulsmareritt
1999 - Ælvefolket
2000 - Charlie og sjokoladefabrikken
2001 - Rockeulven
2002 - Skatten fra Santa Maria
2003 - Ronja Røverdatter
2004 - Alice i Eventyrland
2005 - Askepott og Lillemus-Mei
2006 - Robin Hood
2008 - Willy Nilsen
2009 - Pippi
2010 - Trollmannen fra Oz
2011 - Rødhette på ville veier
2012 - Folk og røvere i Kardemomme by
2013 - Skjønnheten og udyret
2014 - Mulan
2015 - Robin Hood
2016 - Aladdin
2018 - Madagaskar
2019 - Shrek
2020 - Rødhette på ville veier (kun intern visnin pga korona)
2021 - Skjønnheten og udyret
2022 - Aladdin
2023 - Den lille havfruen, premiere 19. oktober
Agamopus unguicularis
Agamopus unguicularis er en art av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.
Utseende
Middelsstore, blankt rødbrune til brunsvarte skarabider. Kroppsformen er hvelvet og avlangt oval. Hodet er bredt skovlformet. Dekkvingene har markerte punktstriper.
Utbredelse
Arten finnes i Bolivia og Brasil.
Ramón
Ramón Torres Andresen (født 1998) er en norsk sanger og låtskriver, kjent under artistnavnet Ramón. Han er kjent for sangen «ok jeg lover» og oppfølgeren «17. mai».
Stockholms läns våpen
Stockholms läns våpen er oppdelt i tre deler. I det venstre feltet har man Erik den helliges kronede hode, som er Stockholms byvåpen. I det midterste feltet er det et griffhode, som er en forkortet versjon av Södermanlands landskapsvåpen. I feltet til høyre har man rikseplet fra Upplands landskapsvåpen.
Ramón
Utdanning og karriere
Andresen er fra Ski i Akershus. Han gikk musikklinjen på Ski videregående skole, og studerte låtskriving og produksjon ved Høyskolen Kristiania.
Stockholms läns våpen
Det nåværende våpenet for Stockholms län ble komponert i 1968, da den største delen av området som til da tilsvarte Stockholms län, ble slått sammen med Stockholm by, som til da hadde stått utenfor länsinndelingen, og som hørte til under Överståthållarämbetet. Deler av det gamle Stockholm län ble samtidig overført til avgrensende län. Det erstattet da to våpen, et eldre våpen for länet (se under), og Överståthållarämbetets våpen.
Ramón
Utdanning og karriere
Han deltok i 2016 på TV 2-talentprogrammet The Stream, hvor han kom til femteplass. Han signerte senere samme år med Warner Music. Neste år, i 2017, sang han årets BlimE!-låt, «Venn» i samarbeid med musikerduoen TRXD.
Stockholms läns våpen
Tidligere våpen
Det eldre våpenet ble satt av den svenske regjeringen i 1941, og blasoneringen for våpenet lød: «I av guld och rött styckat fält en upprest, svart grip med blå beväring, därest dylik skall komma till användning, och med båda framklorna bärande ett riksäpple av guld.» Våpenet i seg selv hadde vært brukt tidligere.
Ramón
Utdanning og karriere
I 2020 slapp han EP-en Hvis jeg våkner opp igjen, og i 2021 slapp han EP-en Smile pent, stå i ro .
Sommeren 2021 gikk han viralt på videodelingstjenesten TikTok, med en video der han forteller om at han har et «badeproblem». Videoen har per 31. oktober 2022 2,7 millioner visninger.
10. juni 2022 slapp han og Victor Leksell sangen «Leilo Brenner» sammen. Sangen ble innspilt på Spotify sitt studio i Stockholm. Uken etter framførte han på VG-Lista på Rådhusplassen, sammen med Leksell.
I februar 2022 opplevde han større suksess med sin singel «ok jeg lover», som etter 24 timer slo rekorden for mest Spotify-avspillinger i løpet av ett døgn i Norge, med 605,000 avspillinger. Andresen utga sitt debutalbum Så klart det gjør vondt den 30. september 2022 med Universal Music. Albumet lå på første plass på VG-Lista Topp 40 Album i to uker. Det ble godt mottatt av offentligheten, men fikk blandet mottagelse av musikkritikere. Han ble nominert til to priser foran P3 Gull i 2022: årets artist og årets låt for «Ok, jeg lover». Han vant Spellemannprisen 2022 i klassen årets musikkvideo for videoen/kortfilmen Så klart det gjør vondt, regissert av Nicolai Gundorff Asmussen, og var i tillegg nominert i klassene årets gjennombrudd for albumet årets låt for «Ok jeg lover». Han fikk Musikkforleggerprisen 2023 i klassen årets mest spilte låt «Ok jeg lover» sammen med.
Personlig liv
Andresen bor på Grünerløkka i Oslo. Han definerer seg selv som homofil, og har kjæreste. De møttes på Tinder, og kjæresten jobber også innen underholdningsbransjen.
Heinz Radzikowski
Heinz Radzikowski (født 7. september 1925 i Stolp) var en tysk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne.
Radzikowski vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på det tyske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak India og Pakistan. Tyskland tapte semifinalen mot India med 0-1 men beseiret Storbritannia med 3-1 i bronsefinalen. Radzikowski spilte fem kamper og scoret ett mål i turneringen.
Curtomerus
Curtomerus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Små, blanke, brunlige trebukker. Lårene er noe klubbeformet.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Amerika fra det sørøstlige USA og sørover, inkludert Karibia, også (innført?) i deler av Polynesia.
Nadezjda Ostaptsjuk
Nadezjda Ostaptsjuk (belarusisk Надзея Мікалаеўна Астапчук – Nadzeja Mikalajewna Astaptsjuk, født 12. oktober 1980) er en belarusisk friidrettsutøver. Ostaptsjuk har i løpet av 2000-tallet blitt en av de store stjernene innen kulestøt, men har fortsatt bare ett globalt mesterskap; VM 2005. Fra OL er hennes beste prestasjon bronsemedaljen i 2008.
Den blå grotte
Den blå grotte (Grotta Azzurra) er en kjent hule på kysten av den italienske øya Capri.