cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pål Bøttger Kjærnes
I 1997 åpnet han pizzaboden Pamparius sammen med en venn på Kolbotn, og Turboneger har gjort denne kjent gjennom sangen «The Age Of Pamparius». Han fikk en brist i nakken under en konsert i Los Angeles i desember 2004 og måtte derfor gå med støttekrage store deler av 2005. På scenen har han og de andre medlemmene i bandet forlatt dongerikostymet, og han har nå på seg skinnklær og en forgylt tyskerhjelm.
Manuel Arboleda
Manuel Santos Arboleda Sánchez (født 2. august 1979 i Buenaventura) er en colombiansk fotballspiller som spiller i polske ?.
Maipo (vulkan)
Maipo har en symmetrisk, konisk vulkansk form, og er blant de sørligste fjelltopper i Andes med en høyde på over 5 000 meter.
Manuel Arboleda
Han uttalte nylig at han er interessert i å bli polsk statsborger, for så å spille på det
Lian Ziwen
Lian Ziwen (født 26. september 1998) er en kinesisk skøyteløper.
Han representerte Kina under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hans beste resultat var nummer 19 på 1000 meter.
Natalia Botello Cervantes
Natalia Botello Cervantes (født 6. august 2002) er en meksikansk fekter, som konkurrerer i sabel. Hun fikk sølv i fekting under Sommer-OL 2018 for ungdom, og vant juniorklassen under Junior-VM i fekting 2017.
2016
Botello deltok i Junior-VM i fekting 2016, der hun kom på sjetteplass i sabel i kadettklassen (U17).
2017
Hun deltok i Junior-VM i fekting 2017, og fikk der bronse i kadettklassen. Hun vant juniorklassen, etter at hun slo Theodora Gkountoura fra Hellas 15-14 i finalen. I VM i fekting 2017 kom hun på 60.-plass.
2018
Hun fikk sølv i både junior- og kadettklassen under Junior-VM i fekting 2018. I Panamerikansk mesterskap i fekting 2018 kom hun på sjuendeplass, og hun deltok også i VM i fekting 2018, og kom der på 37.-plass individuelt.
I Sommer-OL for ungdom 2018 fikk hun sølv i sabel, etter at tapte finalen 9-15 for Liza Pusztai fra Ungarn. Hun deltok også på det sammensatte laget Amerika 1 som fikk bronse i mix-lagkonkurransen.
Fylkesvei 1581
Fylkesvei 1581 går mellom Steinerud og Funnefoss i Nes.
Traséen ble fastlagt 2019, og består av en delstrekning av den tidligere fylkesvei 482.
Lina Grinčikaitė
Lina Grinčikaitė (født 3. mai 1987) er en litauisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble slått ut i semifinalen på 100 meter.
Giro di Lombardia 1953
Giro di Lombardia 1953 var et sykkelritt som ble arrangert i regionen Lombardia i Italia i 1953.
Pseudautomeris porifera
Pseudautomeris stawiarskii er en art av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).
Utseende
Middelsstore (vingespenn 60-80 millimeter), brunlige påfuglspinnere med store øyeflekker på bakvingene. Forvingene er litt tilspissede, men ikke sigdformede, oftest med en lengdestripe. Bakvingens grunnfarge er gjerne rødlig, øyeflekken har blåaktig kjerne.
Levevis
Larvene lever gjerne selskapelig, i alle fall som unge, på ulike busker og trær. Som andre påfuglspinnere har de voksne reduserte mundeler, og de tar ikke næring til seg. Artene flyr om natten, om dagen hviler de mellom visne blader der de er godt kamuflert. Skulle et dyr likevel oppdage sommerfuglen, åpner den forvingene slik at de "stirrende" øyeflekkene kommer til syne - dette er ofte nok til å skremme vekk et lite rovdyr.
Utbredelse
Artens detaljerte utbredelse er ukjent.
Worli
Worli (marathi: वरळी) er et område og et forretningsdistrikt i Mumbai i Maharashtra i India. Historiske stavemåter inkluderer Warli, Worlee, Varli.
Geografi
Worli er en del av Sør-Mumbai som strekker seg fra Haji Ali til Prabhadevi. Det er avgrenset av Arabiahavet i vest og nabolaget Haji Ali i sør, Mahalaxmi i øst og Prabhadevi i nord. Den nærmeste jernbanestasjon er Mahalaxmi, mens Elphinstone og Parel er også nære jernbanestasjoner til Worli. Etter at Bandra-Worli Sea Link ble tatt i bruk er det nå bedre forbindelser til de vestlige forstedene.
Historie
Worli Fort ble bygd i Worli av britene rundt 1675.
Utvikling av forretningsvirksomheten
Worli har vært en av de travleste forretningsområdene i Mumbai siden slutten av 1970-tallet. Den første større utbyggingen var Shivsagar Estate som ligger på Dr. Annie Besant Road. De store selskapene som har kontorer her er GSK Pharma, TATA, Deloitte, Novartis, HDFC Bank, Ja Bank, Siemens, CEAT og mange flere. Aditya Birla-konsernet har også sitt hovedkontor i Worli.
Pensjonskasseforeningen
Pensjonskasseforeningen er en interesseorganisasjon for offentlige og private pensjonskasser i Norge. Pensjonskassene i foreningen håndterer pensjonsrettigheter for mer enn 500 000 personer, og disse hadde en samlet forvaltningskapital på rundt 600 milliarder kroner per 2022. Foreningen har rundt 75 medlemmer.
Pensjonskasseforeningen ledes i det daglige av administrerende direktør Christer Drevsjø. Pensjonskasseforeningens øverste organ er medlemsmøtet. Foreningen har tilhold i Finansnæringens Hus i Oslo.
Foreningen ble etablert i 2009, og representerer en videreføring av virksomhetene i Norske Pensjonskassers Forening (stiftet i 1983) og De Selvstendige Kommunale Pensjonskasser (stiftet i 1987).
Pensjonskasseforeningen er representert i PensionsEurope, NUES, Forsikringsforeningen, Norsk Pensjon, Norsif, Overføringsavtalens rådgivende utvalg og sikringsordningen.
Jiří Tlustý
Jiří Tlustý (født 16. mars 1988 i Slaný, Tsjekkoslovakia) er en tsjekkisk profesjonell ishockeyspiller som spiller for den amerikanske klubben Carolina Hurricanes i National Hockey League (NHL).
Teresa av Ávila
Den hellige Teresa av Ávila, også kjent som St. Teresa av Jesus, døpt Teresa Sánchez de Cepeda Davila y Ahumada, (født 28. mars 1515 i Ávila, Castilla i Spania, død 4. oktober 1582 i Alba de Tormes, Salamanca, Spania) var en viktig spansk mystiker, karmelittnonne og forfatter under motreformasjonen.
Ebolautbruddet i Kongo i 2014
WHO regner en gravid kvinne fra landsbyen Ikanamongo nær Boende som indekstilfelle. Hun hadde slaktet et villdyr (bushmeat), og ble syk like etter av ebola og døde 11. august 2014. Til 18. august ble det identifisert 24 mistenkte tilfeller med 13 dødsfall i Kongo. Sykdomstilfellene kunne tilbakeføres til menneske-til-menneske-smitte, med utgangspunkt i indekspersonen og kontaktpersoner ved det sykehus hun var innlagt på.
Etter en genomanalyse av virusisolatene i Centre International de Recherches Médicales de Franceville (Gabon) kunne WHO tidlig september tilordne viruset til de i 1995 i Kikwit isolerte Zaire-ebolavirus-isolater. En epidemiologisk sammenheng med den vestafrikanske epidemien ble dermed ansett som usannsynlig.
Frem til 7. oktober 2014 var det registrert 71 sykdomstilfeller i Kongo, hvorav 43 dødsfall.
Teresa av Ávila
Blant hennes viktigste verk er selvbiografien Boken om mitt liv Den indre borgen (El Castillo Interior) og Camino de Perfección (Fullkommenhetens vei). Disse bøkene blir regnet blant de viktigste innen den kristne mystisismen.
Barndom
Teresa ble født inn i en relativt rik kjøpmannsfamilie i Ávila i Spania. Hun var farens tredje, av i alt ni barn, med hans andre kone. I sin selvbiografi beskriver Teresa foreldrene som gode foreldre og gudfryktige kristne. Hun skildrer også et godt forhold mellom seg og søsknene sine. Teresas far hadde kjøpt seg adelstitler og var en respektert mann i samfunnet, men hans far, Teresas bestefar, var en jødisk converso, altså konvertitt. Dette ble brakt opp av anklager som ble rettet mot Teresas far da hun var fire år gammel. Konverteringen ble bestridt, og det ble stilt spørsmålstegn ved faren, og hans brødres, adelstitler. Inkvisisjonen ble koblet inn i saken for å undersøke om konverteringen virkelig hadde skjedd, noe man fant at den hadde. Familien fikk papirer på at Teresas bestefar hadde «forsonet seg med kirken», og at de dermed var å betrakte som en familie av konverterte jøder. Dette var et hardt slag for familien, selv om de formelt sett vant saken, da jødene var utsatt for sterk diskriminering i Spania på denne tiden. Saken ble avsluttet da Teresa var åtte år, men har sannsynligvis påvirket henne også i voksen aldre. Det er for eksempel påtagelig at hun aldri nevner dette med ett ord i sine skrifter, eller nevner noen gang nevner familiens opphav.
Hun ble tidlig svært glad i å lese bøker. Sammen med en av brødrene brukte hun å stikke seg vekk i hagen og lese såkalte «Flos sanctorum» (Helgenlegender), noe som var den tidens populærlitteratur. Teresa ble svært grepet av disse fortellingene, særlig fortellinger om dem som led martyrdøden. Da hun var syv år gammel snek hun og broren, Rodrigo, seg ut for å dra til maurerne i Marokko for å bli halshugd som martyrer. De kom til Adaja før de ble funnet av en onkel og brakt hjem.
Teresa flytter hjemmefra
Moren til Teresa døde da Teresa var rundt 13 år, og to år senere giftet Teresas eldre søster seg og flyttet noen mil fra Ávila. Omtrent samtidig flyttet Teresa inn i klosteret Santa María de Gracia, der hun bodde i et internat sammen med unge kvinner fra gode familier. Klosteret lå like utenfor bymuren, og ikke så langt fra farens hus. I klosteret fikk kvinnene opplæring fra augustinernonner. De gav opplæring til unge kvinner, men elevene hadde ikke gått inn i ordenslivet. Hun var i klosteret noen måneder, men måtte forlate det på grunn av dårlig helse og bodde de neste årene delvis sammen med faren og delvis sammen med søsteren eller andre slektninger.
For kvinner på Teresas tid var det to karrieremuligheter. Den ene var å gifte seg til posisjon, mens den andre var å gå i kloster. Det første møtet Teresa hadde hatt med klosterlivet, hos augustinernonnene, gjorde henne fiendtlig innstilt til klosterlivet. Hun syntes det var for strengt, og hadde tidligere hatt kontakter som kunne ha endt med ekteskap. Senere sa hun om dette at «den omgang jeg pleiet med en person, kunne ha endt godt, tror jeg, gjennom ekteskap. Da jeg spurte min skriftefar, og også andre til råds angående dette, sa de at jeg ikke hadde handlet mot Guds vilje.». Da hun til slutt gikk i kloster, stod valget mellom å gifte seg med en fetter eller å gå i kloster. Hun var på dette tidspunktet mer vennlig innstilt til klosterlivet, særlig det klosteret hun endte med å gå inn i, men ba til Gud om å slippe å bli nonne. Hun ba også andre gå i forbønn for henne, om at hun ikke skulle gå i kloster. .
Etter at hun måtte forlate klosterskolen, hadde hun lest mye, både sekulære og religiøse bøker. Hun fikk benytte seg av bibliotekene til faren og til en onkel, don Pedro. Hun leste blant annet Moralia av Gregor den store, men det var særlig Hieronymus' Brev som gjorde størst inntrykk på henne og som gjorde henne sikker på sitt klosterkall.
Da hun som tjueåring bestemte seg for å gå i kloster, ble hun møtt med motstand fra faren. Han gav henne ikke lov til å gå i kloster før han var død, men Teresa var redd hun skulle ombestemme seg, og hun dro derfor i hemmelighet til karmelittenes inkarnasjonskloster i november 1535. Klosteret hadde da 140 nonner, og blant dem var en god venninne av Teresa. Selv var hun svært opprørt over å ha trosset faren, men han ombestemte seg med en gang han fant ut hva hun hadde gjort, og støttet henne i valget, og utstyret hun trengte for livet i klosteret ble skaffet av ham.
Klosterliv
Etter at løftene var avgitt skulle hun egentlig vært novise i ennå fire år, men det gikk ikke slik. Allerede før løfteinngåelsen hadde helsen begynt å skrante, og etter dette gikk det raskt nedover. Sannsynligvis hadde hun en alvorlig form for malaria, og hun havnet i koma og ble delvis lammet. Sykdommen gjorde at hun måtte forlate klosteret høsten 1538, og ble pleiet av familien og andre mennesker. Denne pleien var svært mangelfull, og gjorde henne enda sykere. Hun hadde så kraftige anfall at hun fikk den siste olje og de var så sikre på at hun hadde dødd at de dryppet voks på øyelokkene hennes. Det skulle ta rundt tre år før hun kunne vende tilbake til klosteret, men da var hun så svekket av sykdommen at hun ikke kunne bevege seg.
I sykdomsperioden hadde hun lest mye, og særlig Frans de Osunas bok Det tredje åndelige alfabet som hun fikk av sin onkel, ble viktig for henne. Boken var en viktig inspirasjonskilde for mange spanjoler som ville reformere de religiøse ordenene, og gav en innføring i kontemplativ bønn. Hun begynte å praktisere denne bønnetypen i sykdomsperioden, men sluttet med det kort tid etter at hun kom tilbake til klosteret, da hun mente at hun ikke var verdig til å ha denne typen bønneliv.
Da hennes far døde i 1543 fikk hun beskjed av sin skriftefar om å ta opp igjen den kontemplative bønnen. Hun gjorde dette og holdt fast på denne bønnetypen resten av livet. Hun leser også Bekjennelser av St. Augustin, en bok som ble svært viktig for henne i hennes videre liv. Senere begynner hun å få visjoner, og beskriver selv 29. juni 1560 som en avgjørende dag i denne prosessen, da hun skal ha fått en visjon fra Gud om å tale på hans vegne. Dette var også starten på hennes virke som klosterstifter og forfatter, som er det hun blir husket for i dag.
Ryktene om hennes visjoner spredte seg både i klosteret, i byen og i resten av kirken og folk hadde ulike oppfatninger av hva dette var. Både blant folk i byen og innen kirken generelt og klosteret hennes spesielt var folk skeptiske til visjonene og mente de kom fra Satan. Derimot stilte flere viktige personligheter innen kirken seg bak henne. Lederen for jesuittene, Frans Borgia, støttet henne og det samme gjorde en rekke fremtredende dominikanere og en del sekulærprester.
Gjennom sjelesorg fra jesuitter ble hun overbevist om at synene hun hadde kom fra Gud, og gjennom denne prosessen fikk hun også flere og kraftigere visjoner. Hun ble også overbevist om at karmelittordenens kloster ikke var strenge nok, og bestemte seg for å grunnlegge et nytt kloster.
Litteratur
Tekstene er for det meste hentet fra Boken om mitt liv og Fullkommenhetens vei.
Steady state
Steady state er et engelsk uttrykk for en stasjonærtilstand.
Steady state kan ha flere betydninger:
Pseudautomeris stawiarskii
Utseende
Middelsstore (vingespenn 60-80 millimeter), brunlige påfuglspinnere med store øyeflekker på bakvingene. Forvingene er litt tilspissede, men ikke sigdformede, oftest med en lengdestripe. Bakvingens grunnfarge er gjerne rødlig, øyeflekken har blåaktig kjerne.
Levevis
Larvene lever gjerne selskapelig, i alle fall som unge, på ulike busker og trær. Som andre påfuglspinnere har de voksne reduserte mundeler, og de tar ikke næring til seg. Artene flyr om natten, om dagen hviler de mellom visne blader der de er godt kamuflert. Skulle et dyr likevel oppdage sommerfuglen, åpner den forvingene slik at de "stirrende" øyeflekkene kommer til syne - dette er ofte nok til å skremme vekk et lite rovdyr.
Neslehår
Larvene, til dels også de voksne sommerfuglene, er kledt med neslehår. Disse frigjør gift om man kommer i kontakt med dem og kan utløse hudirritasjon, av og til også mer alvorlige komplikasjoner. Larvene sitter gjerne i tette samlinger på trestammer, og er nokså godt kamuflert, slik at man uaktsomt lett kan komme i kontakt med dem.
Utbredelse
Arten er utbredt i Brasil.
Yoon Tae-il
Yoon Tae-il (født 19. november 1964) er en sørkoreansk tidligere håndballspiller, nåværende trener, som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul.
Yoon vant en olympisk sølvmedalje i håndball under Sommer-OL 1988 i Seoul. Han var målvakt på det sørkoreanske laget som kom på andreplass i håndballturneringen for menn bak Sovjetunionen
Det var tolv lag som deltok i turneringen. En innledende runde med to grupper med seks lag i hver. Sovjetunionen vant gruppe-A og Sør-Korea gruppe-B og de begge gruppevinnerne var kvalifisert for finalen. Den ble spilt 1. oktober 1988 og resultatet ble 32-25 til Sovjetunionen. Yoon spilte alle seks kampene i turneringen som målvakt.
Venstøp
Venstøp er et område i Skien kommune og også navnet på flere historiske gårder i Skien. Bydelen Venstøp består av grunnkretsene Søndre Venstøp og Nordre Venstøp. Venstøp skole ligger her.
Venstøp var opprinnelig en gård, og bestod etterhvert av en rekke bruk. Navnet kommer fra vin – engslette og staup – stup. Stupet som trolig har gitt navn til området, befinner seg rett nord for Ibsens barndomshjem «Ibsens Venstøp».
«Ibsens Venstøp» og Henrik Ibsen Museum
I 1833 kjøpte Knud Ibsen den ene av Venstøpgårdene, nærmere bestemt gården som den gang ble kalt «Erlands Venstøp» og senere også «Ibsens Venstøp». «Ibsens Venstøp» var en tidstypisk borgerlig lystgård med en stor, representativ hovedbygning, og Ibsenfamilien brukte den de første årene som landsted. Familien bodde der fast fra 1835/1836 til 1843, altså fra Henrik Ibsen var 7–8 år til han var rundt 15 år. Her gjorde Ibsen sine første dramatiske forsøk med dukketeater. I dag tilhører gården Telemark Museum og er åpen for publikum.
Loftet på gården kan ha vært inspirasjon til loftet i Ibsens stykke Vildanden, der Hedvig Ekdal har villanden sin.
Aladdin (2019)
Aladdin er en amerikansk musikalsk fantasyfilm fra 2019, produsert av Walt Disney Pictures.
Filmen ble regissert av Guy Ritchie, fra et manus Ritchie skrev i samarbeid med John August. Filmen var en tilpasning av Disneys animasjonsfilm Aladdin fra 1992 med samme navn, som i seg selv var basert på en av historiene fra Tusen og en natt. Hovedrollene spilles av blant andre Will Smith, Mena Massoud og Naomi Scott. Handlingen følger Aladdin, en lutfattig gatetyv, samtidig som han forelsker seg i prinsesse Jasmine. Men Aladdin blir også venn med en ønskebevilgende blå ånd, og de må slåss mot den ondskapsfulle Jafar.
Joram av Israel
Joram (hebraisk: var konge av det nordlige israelittiske Israel. Han var sønn av Ahab og fønikiske Jesabel fra Tyr, og han etterfulgte sin bror Ahasja som konge da denne ramlet ut av et vindu og senere døde av skadene. I henhold til Andre Kongebok var det i det femte året av Joram av Israels kongetid da Joram av Kongeriket Juda (med likelydende navn) ble konge mens dennes far Josjafat var (fortsatt) konge og innførte samkongedømme. Forfatteren av Kongebøkene snakker om Joram av Israel og Joram av Juda i samme avsnitt, hvilket er forvirrende.
Joram begynte sitt kongedømme i Israel i det 18. året til Josjafat av Judea, og styrte i 12 år. William F. Albright har datert hans tid til 849–842 f.Kr. mens E. R. Thiele tilbyr datoene 852–841 f.Kr. Joram ble den siste kongen av omridedynastiet (Huset Omri).
Aladdin (2019)
En annen spin-off med fokus på prins Anders ble annonsert i desember 2019, og skulle være under utvikling for Disney+ hvor Jordan Dunn og Michael Kvamme skulle skrive manus. Billy Magnussen skulle gjenspille hans egen rolle fra denne Aladdin-filmen. I april 2021 uttalte Magnussen at prosjektet fremdeles var under utvikling, men at forfatterne Shane Andries og Chris Smith var ansatt for å gjøre tilleggsarbeid angående manuset.
Ubikvitetslæren
Ubikvitetslæren er begrep i Martin Luthers nattverdslære særlig relevant for hans avgrensning overfor zwinglianerne og andre som fornektet Kristi nærvær i nattverden. Ifølge denne lære har den oppstandne Kristus del i Guds allestedsnærværelse og er derfor også nærværende i nattverdens brød og vin. Problemet oppstår da hvordan Kristi nærvær skal kunne knyttes til nattverden, og Luther peker da på Kristi løfter om sitt nærvær.
Joram av Israel
Forfatteren av Tel Dan-stelen, som ble gjenfunnet i 1993-1994 i løpet av de arkeologiske utgravningene av stedet Laisj (Tel Dan), hevdet å ha drept både Ahasja og Joram. Den sannsynlige avsenderen av stelen er Hasael av Aram. Stelen er også av betydning ved at den er kilde utenfor Bibelen som bekrefter disse kongenes eksistens.
Ubikvitetslæren
Kristi nærvær i nattvrrden var for Martin Luther, til forskjell fra Philip Melanchthon, ikke knyttet alene til utdelelsen, men brødet og vinen er Kristi legeme (kropp) og blod og alt det som konsekreres skal derfor fortæres som sådan og ikke sammenblandrs med vanlig brød og vin.
Aladdin (2019)
Handlingsreferat
Aladdin, en tyv fra den fiktive arabiske byen Agrabah og apen hans Abu, møter prinsesse Jasmine - som har sneket seg vekk fra hennes beskyttede liv ved palasset. Jasmine ønsker å etter hvert etterfølge faren sin som sultan, men det blir forventet at hun i stedet skal gifte seg med en av hennes kongelige friere. En av disse frierne inkluderer den sjarmerende, men unge og uvitende, prins Anders. Jafar, en vesir, planlegger å styrte sultanen, og er i den forbindelse på jakt etter en magisk lampe gjemt i en skjult hule. Jafars kjæledyr-papegøye Iago legger merke til Aladdin og Abu, som sniker seg inn i det kongelige palasset for å besøke Jasmine. Aladdin blir deretter tatt til fange av Jafar. Han tilbyr å gjøre Aladdin rik nok til å imponere prinsesse Jasmine, i bytte mot at Aladdin må hente den magiske lampen først.
Men Jafar advarer Aladdin om aldri ta med seg noen andre skatter fra hulen. Inne i hulen frigjør Aladdin et magisk teppe, og finner lampen. Men Abu klarer ikke motstå å ta på noen av de andre skattene, og dette får hele hulen til å kollapse veldig raskt. Aladdin får den magiske lampen til Jafar. Men Jafar sparker Aladdin og Abu ned i hulen igjen. Men Abu rekker så vidt å stjele lampen tilbake. Fanget i hulen gnir Aladdin på lampen, og dette tilkaller den allmektige ånden inni lampen. Ånden forklarer at den har muligheten til å oppfylle tre ønsker for Aladdin. Fast bestemt på å starte et forhold til Jasmine, bruker Aladdin sitt første ønske om å bli en prins. Han lover også å bruke sitt tredje ønske for å frigjøre Ånden fra lampen, og gjøre ånden til et menneske. Aladdin kommer seg tilbake til Agrabah under navnet prins Ali av Ababwa, men han sliter med å imponere Jasmine.
Ånden utgir seg for å være Aladdins menneskelige ledsager, men får raskt romantiske følelser for Dalia - medlem av Jasmines tjenerskap. Aladdin og Jasmine knytter bånd når han tar henne med på en flytur med det magiske teppet. Men Jasmine narrer ham til å avsløre hans egentlige identitet som Aladdin. Han lyve for henne og påstår at han faktisk er en prins, men at han tidligere kledde som en fattig person for å utforske Agrabah før han kom dit offisielt som prins. Jafar oppdager også Aladdins sanne identitet, og at han fremdeles har den magiske lampen. Ånden redder Aladdin, på bekostning av Aladdins andre ønske. Aladdin vender deretter tilbake til det kongelige palasset, for å forhindre Jafars trolldom over sultanen, og avslører planene hans.
Boende
Boende er en by i Kongo-Kinshasa ved elven Tshuapa øst for Mbandaka. Det er hovedstaden i provinsen Tshuapa. Det er en havneby hvorfra man kan seile til Kinshasa. Språket som benyttes lokalt er lingala men på veien mot Wema tales longombe-dialekten av mongo. I nærheten er det også flyplass.
Etter en beregning fra 2010 var innbyggertallet på 33.765.
Simon Bukhave
Simon Bukhave (født 1978) er dansk illustratør og tegneserieskaper.
Bukhave har blant annet illustrert Benni Bødkers barnebøker, Kimura-serien og Shishu-serien.
Tyrifjorden rundt 2012
Tyrifjorden rundt 2012 ble arrangert 5. mai 2012 av Ringerike Sykkelklubb som et erstattningsritt i eliteklassen for Grand Prix Norefjell 2012, den andre utgaven av endagsrittet Grand Prix Norefjell, som ble avlyst på grunn av fare for glatte veier på strekningen opp til Norefjellstua. Det ble ikke arrangert noe erstatningsritt for turklassen.
Løypa startet på Hønefoss og gikk via Åsa, Sundvollen, langs gamle E16, nye E16, Skaret, Sylling, Lier, Øverskogen, Vikersund, Nakkerud, Snyta, Styggdalen, Askveien og til mål på Søndre torv. Navnet henspiller på det historiske rittet Tyrifjorden rundt, som i likhet med dette rittet hadde løype rundt Tyrifjorden, men med start og målgang i Oslo.
Rittet ble vunnet av Kristoffer Skjerping, som tok sin første seier som seniorrytter.
Resultater
Av 138 påmeldte var det 119 som startet og 90 ryttere som fullførte.
Brooklyn Law School
Ved universitetet var det om lag 500 studenter og 68 professorer pluss innleide vitenskapelige ansatte i 2006. Studiene gis opp til mastergradnivå og har rimelig god rangering. Det tilbys også kurs i Business Administration, byplanlegging, og andre administrasjonsfag.
Jean-Baptiste Le Carpentier
Jean-Baptiste Le Carpentier (født ca. 1606 i Abscon i Frankrike, død 1670 i Leiden) var boktrykker, forlegger og historiograf, og var en augustinermunk som i 1655 dro til Holland og ble protestantisk. I Leiden fikk han rettigheter til å trykke og utgi bøker. Ikke meget er kjent av hans virksomhet som boktrykker.
Verk
Hans mest innflytelsesrike publikasjoner var:
Charlotte Bråten
Charlotte Marie Lundestad Bråten (født 17. juni 1975) er en norsk barnebokforfatter.
Bråten har studert litteraturvitenskap, idéhistorie og historie ved Universitetet i Oslo, og har gått forfatterstudiet i Bø.
Hun arbeider som formidler ved Fredrikstad bibliotek (2013).
Muhammad Mohaiminul Islam
Muhammad Mohaiminul Islam (bengali: মুহাম্মাদ মোহাইমিনুল ইসলাম; født 11. september 1941 i Kolaghat i Bengal Presidency i Britisk India, død 14. juli 2020 i Dhaka i Bangladesh) var en bangladeshi militæroffiser.
Han var stabssjef for Bangladesh Navy fra 5. juni 1991 til 3. juni 1995.
Islam døde av covid-19 i Dhaka den 16. juli 2020, i en alder av 78 år.
Gloria Asumnu
Gloria Asumnu (født 22. mai 1985) er en nigeriansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble slått ut i semifinalen på 100 meter.
Eivind Rekustad
Eivind Rekustad (født 20. november 1948, død 1. august 1992) var en norsk vektløfter og styrkeløfter.
Sammen med Leif Jenssen var Rekustad i en periode medlem av Larvik Atletklubb, inntil de sammen startet sin egen klubb - Lenja Atletklubb - hjemme i Fredrikstad. Mye av treningen skal da ha foregått på bakrommet i kolonialbutikken til Rekustads far. Sitt første NM-gull i vektløfting vant Rekustad i 1969, og etter dette skjøt resultatene fart. Totalt vant han syv NM-gull i vektløfting, og tre kongepokaler for å ha vært NMs poengmessig beste løfter uavhengig av vektklasse. I 1970 og 1976 vant Rekustad også NM-gull i styrkeløft.
Rekustad omkom lørdag 1. august 1992, da en lastebil på vei mot Moss kom over i motsatt kjørebane på E6 i Vestby og knuste Rekustads Porsche. Han døde kort tid etter at politi og hjelpemannskaper kom til ulykkesstedet. Den da 54-årige lastebilsjåføren fra Oslo hadde en promille på 2,43 og ble siktet for uaktsomt drap.
Finstadbru stasjon
Finstadbru stasjon var en stasjon på Urskog-Hølandsbanen. Før 1913 var stasjonsnavnet Finstad. Den første stasjonsbygningen i fra 1896 ble byttet ut i 1937 og brukt som uthus før den ble flyttet til Bingsfoss stasjon på museumsjernbanen i 1999. Stasjonsbygningen fra 1937 ble tegnet av Urskog-Hølandsbanens driftsbestyrer Eigil Prydz. Den har vært brukt av Finstad sag etter at banen ble nedlagt i 1960, men stod så lenge til forfalls. Per 2016–2018 er bygningen under oppussing i regi av foreningen Aurskogbanen. Det er også bygget noen meter skinnegang med 750 mm sporvidde utenfor bygningen. Finstadbru stasjon lå på Urskog-Hølandsbanens kilometer 16,2.
Bybanen i Costa Rica
Bybanen i Costa Rica (spansk: Tren Urbano de Costa Rica) er en bybane i de sentrale delene av Costa Rica. Den forbinder San José med andre byer i hovedstadens storbyområde. Bybanen administreres av Instituto Costarricense de Ferrocarril (INCOFER). Den ble åpna i 2005 og består av fire linjer, med avganger om morgenen og ettermiddagen fra mandag til fredag.
Historie
Costa Rica hadde opprinnelig et godt utbygd jernbanenettverk fra kyst til kyst. På begynnelsen av 1990-tallet ble jernbanen lagt ned, og linjene ble etter hvert ubrukelige. I 2005 ble ruta mellom San José og Universidad Latina i San Pedro gjenåpna i form av en bybane. Denne ble så forlenga til Freses i Curridabat, og deretter via Tres Ríos til Cartago i 2013. I august 2009 åpna linja mellom San José og Heredia, mens linja mellom San José og San Antonio de Belén ble åpna i april 2011.
San José (Pavas) – Curridabat (Freses)
Stasjoner:
San Pedro (U-Latina) – Heredia
Stasjoner:
San José (Estación del Pacífico) – San Antonio de Belén
Stasjoner:
San José (Estación del Atlántico) – Cartago
Stasjoner:
Barbapappa
Barbapappa er navnet på en fiktiv tegnefigur med opprinnelse fra barnebøkene forfattet av Annette Tison og Talus Taylor. Figuren dukket for første gang opp i barneboken Barbapappa i 1970. Boken har senere blitt oversatt til tretti språk. Navnet kommer av det franske ordspillet «barbe a papa» som betyr sukkerspinn (direkte oversatt: pappas skjegg).
De fargerike bøkene vekket raskt stor interesse da de ble utgitt, og allerede i 1974 ble det sendt 45 episoder av tegnefilmer basert på boken om Barbapappa. Selv om Barbapappaserien var fransk, ble produksjonen av tegnefilmene utviklet gjennom et nederlandsk og japansk samarbeidsprosjekt. De originale stemmene ble spilt inn av japanerne Kaneta Kimotsuki og Noriko Obara. Serie nummer to kom i 1977 bestående av 48 episoder, og den tredje kom i 1999 med 20 episoder.
Pseudautomeris grammivora
Pseudautomeris grammivora er en art av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).
Utseende
Middelsstore (vingespenn 60-80 millimeter), brunlige påfuglspinnere med store øyeflekker på bakvingene. Forvingene er litt tilspissede, men ikke sigdformede, oftest med en lengdestripe. Bakvingens grunnfarge er gjerne rødlig, øyeflekken har blåaktig kjerne.
Levevis
Larvene lever gjerne selskapelig, i alle fall som unge, på ulike busker og trær. Som andre påfuglspinnere har de voksne reduserte mundeler, og de tar ikke næring til seg. Artene flyr om natten, om dagen hviler de mellom visne blader der de er godt kamuflert. Skulle et dyr likevel oppdage sommerfuglen, åpner den forvingene slik at de "stirrende" øyeflekkene kommer til syne - dette er ofte nok til å skremme vekk et lite rovdyr.
Neslehår
Larvene, til dels også de voksne sommerfuglene, er kledt med neslehår. Disse frigjør gift om man kommer i kontakt med dem og kan utløse hudirritasjon, av og til også mer alvorlige komplikasjoner. Larvene sitter gjerne i tette samlinger på trestammer, og er nokså godt kamuflert, slik at man uaktsomt lett kan komme i kontakt med dem.
Max Parrot
Maxence Parrot (født 6. juni 1994 i Cowansville, Québec) er en profesjonell snøbrettkjører fra Canada. Han vant Vinter-X-Games Aspen 2014 i øvelsene big air og slopestyle. Året før ble han nummer to i slopestyle bak landsmannen Mark McMorris. Han deltok i vinter-OL 2014 i Sotsji i øvelsen slopestyle, hvor han kvalifiserte seg direkte til finalen med beste resultat i kvalifiseringen.
Han tok sølv i slopestyle under vinter-OL 2018 i Pyeongchang.
Han ble olympisk mester i slopestyle i 2022 og tok bronse i big air.
Mazen Elaraby
Mazen Elaraby (født 7. oktober 2001) er en egyptisk fekter, som konkurrerer i sabel. Han fikk bronse i fekting under Sommer-OL 2018 for ungdom.
2017
Elaraby deltok deltok i Junior-VM i fekting 2017, der han kom på 87.-plass i kadettklassen (U17).
2018
Han deltok i Junior-VM i fekting 2018, og kom der på 19.-plass i kadettklassen og 29.-plass i juniorklassen (U20). Han deltok også i VM i fekting 2018, og kom der på 105.-plass individuelt og 18.-plass i lagkonkurransen.
I Sommer-OL for ungdom 2018 fikk han bronse i sabelkonkurransen, etter at han slo Robert Vidovszky fra USA 15-10 i bronsefinalen. Han deltok også på det sammensatte laget Afrika som kom på åttendeplass mix-lagkonkurransen.
Raj Mohan Vohra
Raj Mohan Vohra (født 7. mai 1932 i Shimla i den delen av Punjab som senere ble Himachal Pradesh i Britisk India, død 14. juni 2020 i New Delhi) var en generalløytnant i Indian Army.
Han ble hedret med Maha Vir Chakra for sitt lederskap i slaget ved Basantar under den indisk-pakistanske krig i 1971.
Generalløytnant Vohra døde 14. juni 2020 av covid-19 i en alder av 88 år.
Jean-François Gillet
Jean-François Gillet (født 31. mai 1979) er en belgisk tidligere fotballspiller.
Landslaget
Den 5. september 2009 spilte han sin første landskamp for mot.
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Danmark skole
Danmark skole var en folkeskole i daværende Hedrum kommune. Den åpnet i 1843, fikk nye lokaler i 1891 og ble nedlagt i 1964, like før Bommestad skole åpnet.
Amasja (prest)
Amasja er en person som nevnes i Amos' bok. Han var offerprest for gullkalvene i Betel. Han levde samtidig med Amos og ble fordømt av ham.
Kjersti Germeten
Familie
Kjersti Germeten var datter av filmkritiker Else Germeten (1918–92) og embedsmann Gunnar Germeten (1918–95) fra Stavanger. Komponisten Gunnar Germeten jr. (1947-1999) var hennes bror.
Hun var samboer med scenografen Christian Egemar.
Joakas av Israel
Joakas av Israel (hebraisk:, Ya’azania, i betydningen «Jahve har holdt»; latin: Joachaz) var en konge av Israel og sønn av Jehu, i henhold til Andre Kongebok i den hebraiske Bibelen (Det gamle testamente). Bibelforskeren William F. Albright har datert Joakas' kongedømme til 815–801 f.Kr, men Edwin R. Thiele tilbyr datoene 814–798 f.Kr. Et trykksegl datert til slutten av 600-tallet f.Kr. har blitt funnet med inskripsjonen «tilhører Joakas, sønn av kongen».
Kjersti Germeten
Utdannelse
Etter examen artium tok hun en bachelor-eksamen i sosiologi ved University of Hawaii, og studerte også keramikk, skulptur, vev og drama ved det samme universitetet. Hun utdannet seg dessuten i billedvev ved Statens Lærerskole i forming, og underviste i 1968 i vev ved Ila sikringsanstalt.
Nokkulturen
Nokkulturen utviklet seg i Nigeria en gang rundt 1000 f.Kr. og forsvant deretter av ukjente grunner en gang rundt 300 e.Kr. i regionen Vest-Afrika. Denne regionen ligger i nordlige og sentrale Nigeria. Kulturens sosiale system er antatt å ha vært meget avansert for sin tid. Nokkulturen er betraktet som den tidligste produsenten av terrakottafigurer i legemestørrelse. Det har blitt foreslått at Nokkulturen til sist utviklet seg til den senere Yorubakulturen og folket av samme navn i byen Ife basert på likheter i kunstverkene til disse to kulturene.
Kjersti Germeten
Kunstnerisk virke
Germeten var i store deler av sin teaterkarriere tilknyttet Oslo Nye Teaters dukketeater. Den første forestillingen hun medvirket i var Smørbukk og dragen, som hadde premiere 17. mai 1969. Etter hvert hadde hun også regi på mange forestillinger; det gjaldt blant annet stykket Speiltrollet, som var skrevet av Else Færden og hadde urpremiere på Oslo Nye Dukketeater 19. september 1986.
Joakas av Israel
Joakas styrte i 17 år. Hans fortelling i Andre Kongebok hevder at han innledningsvis var trofast til Jahve, men hans folk også fulgte de religiøse praksisene til huset Jeroboam som omfattet dyrkelsen av en kultisk søyle av modergudinnen Asjera i Samaria. Kongene av arameere, Hasael og Ben-Hadad III, var hans overherre, og lot ham kun ha en hær på 50 ryttere, 10 stridsvogner, og 10 000 fotsoldater. Resten var blitt ødelagt. Da Joakas ba Jahve om «velvilje», angret Gud seg og sendte en «redningsmann» slik at «israelittene bo i fred som før». Denne «redningsmannen» er ikke spesifisert, men ettersom ethvert angrep fra arameere ble tolket som Guds straff, må «redningsmannen» være den assyriske kongen, Adad-Nirari III (810-783 f.Kr.) som kom tronen mens Joakas var konge. Han fungerte som en «redningsmann» for Israel da han angrep og knuste Damaskus i 803 f.Kr. og således brakte avlastning for Israel fra den arameiske undertrykkelsen.
Nokkulturen
Denne sivilisasjonens fortrinn er bevitnet av billedframstilling av en framstående person som i dag er oppbevart ved kunstmuseet Minneapolis Institute of Arts. Framstillingen viser et portrett som bærer en gjeterstav. Den er også framstilt sittende med utspredt nesebor og en åpen munn. Andre figurer viser ryttere, noe som indikerer at kulturen hadde domestisert hesten.
Bruken av jern, både smelting og smiing for å framstille redskaper, opptrer i Nokkulturen minst en gang rundt 550 f.Kr. og muligens også tidligere. Christopher Ehret har foreslått at jernsmelting ble oppdaget uavhengig i denne regionen før 1000 f.Kr.
Kjersti Germeten
Kunstnerisk virke
Dukkespilleren Marianne Edvardsen fortalte i et intervju i 2014 at Kjersti Germeten startet en "gateklubb" for barna i sitt eget nabolag, der hun lærte barna å lage dukker og spille med dem. Edvardsen var ti år gammel da hun ble med i Germetens "gateklubb", og det var dette som påvirket Edvardsens senere yrkesvalg. Senere ble Edvardsen og Germeten kolleger ved Oslo Nye Teater. Der samarbeidet de blant annet om å utvikle konseptet "babyteater" for helt små barn, som ble en stor suksess ved teatret. De utarbeidet også publikumssuksessen Oksen Ferdinand, som Edvardsen fortsatte å fremføre etter at Germeten døde i 2004.
Kjersti Germeten døde på scenen under en forestilling på Den Nationale Scene i Bergen.
Priser og utmerkelser
Kjersti Germeten ble tildelt Teaterkritikerprisen for 1983/1984 for forestillingen Den hvite selen, som hun hadde laget sammen med sin bror Gunnar Germeten jr. Denne forestillingen var basert på en tekst av Rudyard Kipling. Kjersti Germeten var ansvarlig for både manus, dukker og regi, mens broren hadde komponert musikken til forestillingen.
I 1994 mottok hun Oslo bys kunstnerpris, og i 2000 mottok hun Teskjekjerringprisen. Hun ble også tildelt Tyrihansprisen, som er UNIMA Norges ærespris for betydelig innsats for figurteaterkunsten.
Helge Sognli
Helge Sognli (født 15. mai 1970) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte midtbane for.
Nokkulturen
Skulpturer
Nokkulturen hadde en framstående framstilling av skulpturer, men om de hadde en særskilt funksjon, er den fortsatt ukjent. For det meste er de gjenværende terrakottafigurene ofte i form av spredte fragmenter. Det er av den grunn at deres kunst i dag er stort sett kjent kun for figurenes hoder, både mannlige og kvinnelige, med hårfrisyrer som var særskilt detaljerte og forfinede. Statuene er i fragmenter ettersom oppdagelsene vanligvis ble gjort i fra oppskylte avleiringer i terreng preget av vannerosjon. Terrakottafigurene funnet der var skjult, rullet, polerte og i biter. Sjelden er det funnet skulpturer av en viss størrelse som er bevart intakt, noe som har gjort dem meget kostbare på det internasjonale kunstmarkedet.
Helge Sognli
Sognli spilte fem Eliteserie-kamper og én cupkamp for i 1992.
Nokkulturen
Skulpturer
Statuene er hule, nær legemsstore menneskehoder og kropper som er framstilt med meget stiliserte trekk, detaljerte smykker og i varierte positurer.
Lite er kjent om den opprinnelige funksjonen til framstillingene, men blant teoriene som er framstilt er at de var portretter av forfedrene, gravmarkører, og muligens magiske figurer som hadde til hensikt å forhindre dårlige avlinger, ufruktbarhet, og sykdom. Basert på den kuppelformede fundamentet som flere av figurene hadde, kan de også ha vært benyttet som avslutning på takene på bestemte bygninger. De fleste figurene ble formet ved hånd fra grovkornet leire og skulpturert på et vis som antyder påvirkning fra treskjæring. Etter at de ble tørket en del ble de dekket med brennbart materiale og brent til de fikk en glatt, skinnende overflate. Figurene var hule med flere åpninger for bedre tørkingen og brenningen. Brennprosessen var antagelig ganske lik den teknikken som den dag i dag benyttes i Nigeria hvor keramikken dekkes med gress, kvister og greiner og deretter brent for flere timer.
De første funnene ble oppdaget ved et tilfelle i 1928 da det ble gravd i jorda til et nivå på rundt 7 meter i en avleiret tinngruve i nærheten av landsbyen Nok ved regionen til Josplatået i Nigeria (Folorunso 32). Som et resultat av den naturlige erosjonen og avsetningen, var terrakottaskulpturene spredt ved forskjellig dybde over hele gressletten i Sahel, noe som gjør det vanskelig å datere og klassifisere de merkelige gjenstandene.
Ved to arkeologiske steder, Samun Dukiya og Taruga, er det funnet kunstgjenstander fra Nokkulturen som har forblitt urørt. Karbondatering og termoluminescens har begrenset skulpturenes alder ned til mellom 2000 og 2500 år siden, noe som gjør dem til de eldste i Vest-Afrika.
På grunn av likhetene mellom de to nevnte stedene mener arkeologen Graham Connah at «Nokkunstverkene representerer en stil som ble adoptert av en rekke jernbrukende jordbrukssamfunn i ulike kulturer framfor å være symptomatiske trekk til en særskilt menneskegruppe som det ofte har blitt hevdet.»
Oppdagelse
Nokkulturen ble oppdaget i 1928 på Josplatået ved graving etter tinn.
Engelske John Dent-Young ledet gruvedriftet i den nigerianske landsbyen Nok. Under dette arbeidet var det en av arbeiderne som fant en liten terrakottafigur som framstilte et hode av en ape. Andre funn var et menneskelig hode og en fot. Dent-Young fikk senere plassert disse gjenstandene på et museum i Jos. I 1932 ble en gruppe på 11 statuer funnet i utmerket tilstand oppdaget i nærheten av byen Sokoto. Siden den gang har flere statuer blitt oppdaget i byen Katsina. Selv om det er likheter med den klassiske Nokstilen, er forbindelsen mellom dem ikke klar. I 1943 ble det funnet ytterligere figurer i nærheten av landsbyen Nok, også ved graving etter tinn. Det ble beordret at alle arbeiderne skulle rapportere funn av statuetter og skulpturer, og det ble samlet mer enn 150 stykker. Deretter ble det igangsatt systematiske utgravninger. I 1977 var antallet figurer funnet 153 enheter, det meste fra sekundære avsetninger ved at gjenstandene hadde blitt ført med vannet til områdene rundt i nordlige og sentrale Nigeria (den sørvestlige delen av Josplatået).
Basert på oppdagelser som har blitt funnet i et stadig større område, inkludert midtre Nigerdalen og nedre Benuedalen, har det vært foreslått at et folk som kalles ur-jorubaer var forløperen til Nokkulturen. Forsvinningen av Nokkulturen kan således muligens knyttes til at også jorubaene forsvant fra nordlige Nigeria grunnet massakrer, forvisning og rasisme før og etter at islam etablerte seg. Arkeologen Bernard Fagg har i sin forskning på Nokkulturen identifisert den med sentralnigerianske grupper som den etniske gruppen Ham (Jaba) basert på likheter i den del kulturelle trekk i dagens folkegrupper i Nigeria og med figurene som ble avbildet i Nokkulturens kunst.
Whirlpool
Whirlpool har flere betydninger:
Overtid (ishockey)
Overtid (forkortet «OT», også kalt spilleforlengelse) blir brukt i ishockey når en ishockeykamp går ut over sin normale spilletid for å oppnå et ikke uavgjort resultat.
Varianter
Reglene for overtid er forskjellig fra liga til liga relatert til lengde og variant. Noen ligaer bruker en 5 minutters overtidsperiode med sudden death med kun 4 spillere på hvert lag etterfulgt av straffeslag, mens andre har 20 minutters ekstraomganger som fortsetter inntil et av lagene scorer. De mest utbredde variantene er:
Nordfjorden (Bodø)
Nordfjorden (pite- og lulesamisk: Nourddavuodna) er en kort fjordarm av Mistfjorden i Bodø kommune i Nordland som strekker seg om lag fem kilometer i øst/nordøstlig retning fra innløpet mellom Bjørnsvadet i nord og Steinodden i sør.
Fjorden ligger i sin helhet i et uberørt og folketomt område innenfor grensene til Sjunkhatten nasjonalpark og er omgitt av dels høye fjell som stiger rett opp fra havnivå. Stigningen opp mot den 790 meter høye Kvanntoaksla har navnet Kvantolandet. I fjordbunnen ligger Sjunktinden (1 071 meter), Einarviktinden og Kjerringtinden som markerer grensen til Sørfold. På sørsiden Kneipen og Tenørtinden.
Overtid (ishockey)
Overtid i NHL
I grunnspillet i NHL benyttes en 5-minutters overtidsperiode med fire mann på hvert lag som avgjøres med sudden death, etterfulgt av en straffeslagskonkurranse hvis kampen stadig er uavgjort. Hvert lag får tildelt et poeng for å sende kampen i overtid mens vinneren av enten overtidsperioden eller straffeslagskonkurransen får et ekstra poeng. I Stanley Cup-sluttspillet har man ikke straffeslag, men derimot uendelig mange ekstraomganger på 20 minutter hver med 5 mann på hvert lag inntil et av lagene scorer.
Overtid i Fjordkraftligaen
Overtid i Fjordkraftligaen er det samme som i NHL, hvor man i grunnspillet i benytter en 5-minutters overtidsperiode etterfulgt av en straffeslagskonkurranse hvis kampen stadig er uavgjort, og i sluttspillet benytter uendelig overtid fordelt på ekstraomganger på 20 minutter. Hvert lag får tildelt et poeng for å sende kampen i overtid mens vinneren av enten overtidsperioden eller straffeslagskonkurransen får et ekstra poeng.
Straffeslag
Flere ligaer samt internasjonale turneringer bruker straffeslag til å avgjøre kamper etter at kampen ikke har blitt avgjort i overtidsperioden. Her finnes det også forskjellige regler fra liga til liga:
Straffeslag i internasjonale turneringer
Straffeslag blir ofte brukt i internasjonale turneringer (formelt kalt «Game Winning Shots», GWS). Siden 2008 velger hvert lag 3 skyttere som skal ta straffeslagene i et best-av-tre format. Hvis det stadig står likt mellom lagene etter de tre første skuddene fortsetter straffeslagskonkurransen inntil man får en tie-breaker. En skytter fra hvert lag forsøker seg inntil det ene laget misser og det andre scorer. Lagene kan velge om de vil bruke forskjellige spillere eller den samme spilleren flere ganger i tie-break-straffeslagene.
Tidligere så valgte hvert lag fem skyttere og skal ta straffeslagene i et best-av-fem format. Hvis det sto likt etter 5 slag så fortsetter straffeslagskonkurransen inntil et av lagene har overtaket (forutsatt at begge lag har hatt like mange forsøk).
Straffeslag i NHL
Siden 2005-06-sesongen har man benyttet straffeslag i grunnspillet i NHL hvis kampen stadig var uavgjort ett 5 minutters overtid. I likhet med internasjonale turneringer velger hvert lag 3 skyttere som skal ta straffeslagene i et best-av-tre format, som eventuelt skal avgjøres med en tie-breaker hvis det stadig er likt etter 3 slag. I motsetning til de internasjonale turneringene så skal alle lagets spillere (bortsett fra målvakten) forsøke innen man kan bruke en av spillerne for andre gang.
Mehdi Taremi
Mehdi Taremi (født 18. juli 1992) er en iransk fotballspiller som spiller for den portugisiske klubben FC Porto.
Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.
Aurskog stasjon
Aurskog stasjon var en stasjon på Urskog-Hølandsbanen. Før 1947 var stasjonsnavnet Urskog. Stasjonen fikk ny bygning i 1909, og både den og den opprinnelige bygningen er revet.
Ryota Kojima
Ryota Kojima (født 20. oktober 1998) er en japansk skøyteløper.
Han representerte Japan under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hans beste resultat var nummer 20 på 1000 meter.
Tore Bjørnsen
Tore Bjørnsen (født 12. desember 1943) er en norsk tidligere vektløfter.
Han representerte Norge under Sommer-OL 1972, der han ble nummer 10. Han er tvillingbroren til vektløfteren Kjell Bjørnsen.
== Resultater og meritter i vektløfting ==