cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Særkalk
Nattverdsvinen kan i Den norske kirke deles ut som felleskalk (hvorfra alle drikker etter tur) eller som særkalk, eller ved intinksjon (ved dypping av nattverdsoblaten i kalken).
Ordningen med særkalker har ingen lang historie i Norge; den kom inn som ledd i bekjempelsen av tuberkulosen i siste del av 1890-årene. Norske Kvinners Sanitetsforening var en sentral pådriver for denne ordningen; den var også med på å anskaffe særkalker til flere menigheter. Ordningen ble ikke helt knirkefritt innført: Den utløste en heftig debatt om det kunne være rettelig nattverd når ikke alle drakk fra den samme kalken.
Særkalken ble noe senere kjent i Den danske folkekirke. Der ble det åpnet for bruk av dem i 1909, men det var først mot slutten av første verdenskrig, – den tid da både tuberkulosen og spanskesyken herjet – at det store gjennombruddeet for denne måten å administrere nattverdsvinen kom..
Særkalker ble også introdusert i flere nord-amerikanske kirkesamfunn i 1890-årene. Likesom i Skandinavia var det helsespørsmål som var årsaken og det ble ledsaget av diskusjoner om det far rituelt akseptabelt. Avisartikler den gang advarte om smittefarer knyttet til felleskalk.
I kirkesamfunn – som for eksempel den katolske kirke – som er vant med å praktisere nattverden uten at folket trenger å ta til seg Kristi blod i vinens skikkelse (nattverdsvinen), eller der intinksjon er en kjent praksis, er nattverd med særkalker ukjent, og aktualiseres heller ikke ved sykdomsepidemier.
Snarøya kirke
Snarøya kirke er en arbeidskirke konstruert i en rektangulær form, fra 1968 i Bærum kommune, Viken fylke.
Kirkens adresse er Snarøyveien 126. Byggverket er i betong og har 250 plasser. Prekestolen er laget i betong. Snarøya kirke v/arkitektene Odd Østbye og Harald Hille ble tildelt arkitekturprisen Betongtavlen for 1985.
Røyre
Røyre (også skrevet Røyri) er en innsjø i Øystre Slidre kommune i Valdres, Innlandet fylke. Innsjøen ligger 914 meter over havet og arealet er 1,48 km². Den ligger vest for Rabalsmellen (1111 moh). Den største tilløpselven kommer fra Øyangen. Fra Røyre renner vannet ut i Vangsjøen. Røyre ligger i nedbørfeltet til elva Vinda i Øystre Slidre-vassdraget.
Røyre er et privateid vann, og fiske er normalt ikke tillatt. I vannet finnes det ørret, abbor og ørekyt.
Området rundt sjøen preges av stølsdrift med kyr og geiter, og er et populært hytte- og turområde både sommer og vinter. Nord for vannet finner man stølen Buahaugen.
Arvid Hanssen
Liv og virke
Arvid Hanssen var en folkekjær dikter som blant annet fikk flere av diktene sine tonesatt av Tove Karoline Knutsen. Av disse ble særlig Kom sommarvind svært populær. Foruten dikt skrev han mange barnebøker med handlingen lagt til nordnorske miljøer, på 1970-tallet ble de utgitt av Norsk Barneblads forlag, senere av Cappelen. Den første voksenromanen kom i 1981, Søsken på Guds jord. Romanen ble filmatisert av Laila Mikkelsen i 1983 med Anneli Drecker i en hovedrolle. Hanssen brant for å bedre kårene til samfunnets svakeste, særlig de psykisk utviklngshemmede, noe som kommer tydelig til uttrykk i flere av bøkene hans, blant annet i trilogien Søsken på Guds jord, Håpet har sterke hender og Englebrød. Bøkene hans er oversatt til dansk, svensk og samisk.
Hanssen var statsstipendiat fra 1993. Til ære for Arvid Hanssen ble det etter hans død satt opp en byste av ham foran Lenvik kulturhus på Finnsnes. Plassen hvor bysten står er også døpt Arvid Hanssens plass. I tillegg arrangeres Arvid Hanssen-festivalen hvert år i november på Finnsnes.
Arvid Hanssen-huset / Nordavindshagen ble åpnet i oktober 2006 i Dyrøy. Her ligger Arvid Hanssen dokumentasjonssenter med utstillinger og tilgang til Hanssens tekster. Arvid Hanssens minnestiftelse driver senteret.
Høsten 2007 utkom biografien ''Arvid Hanssen. En biografi om min far'' på Cappelen forlag, skrevet av sønnen Arne Ivar Hanssen.
Han var far til Sigrid Merethe Hanssen.
Brian McClair
Brian John McClair (født 8. desember 1963 i Bellshill, Skottland) er en tidligere fotballspiller som hadde sin posisjon i angrep. Han er mest kjent for sitt elleve år lange opphold i den engelske klubben Manchester United, såvel som opphold i de skotske klubbene Celtic FC og Motherwell FC. Brian McClair er nå direktør i ungdomsakademiet hos Manchester United og midlertidig trener for reservelaget etter at René Meulensteen meldte overgang til danske Brøndby IF. Han fikk kallenavnet «Choccy» siden hans etternavn rimer på delikatessen «Chocolate Eclair».
Livadijskaja
Livadijskaja (russisk: гора Ливадийская – Gora Livadijskaja eller сопка Ливадийская – Sopka Livadijskaja), uoffisielt kalt Pedan (russisk: Педан) eller Pidan (Пидан) er et av de høyeste fjellene i Sjkotovskij distrikt i Primorskij kraj i Russland. Livadijskaja hører til Livadijskijfjellene i Sikhote-Alin.
Motorvogn (tog)
En motorvogn er en jernbanevogn med motor. Sammen med lokomotiver (som trekker vogner) utgjør disse jernbanens framdriftsmateriell. En motorvogn, med eller uten påhengte vogner, kan derfor på egen hånd utgjøre et jernbanetog. Motorvogner er gjerne koblet sammen med andre vogner tilpasset bestemte motorvogntyper. En sammenkobling av motorvogner og tilhørende mellom- eller styrevogner, kalles et motorvognsett. Opprinnelig var vognen med motorutrustning og førerrom én spesifikk vogn, og den som gikk i motsatt ende var en styrevogn som også var utstyrt med førerrom, hvorfra motorene i selve motorvogna kunne fjernbetjenes. I de nyere motorvognsettene er fordelingen av motorer og andre utrustninger for framdriften fordelt på flere vogner. Slik sett går derfor permanent sammenkoblet, i motsetning til de eldre motorvognsettene der det var forholdsvis enkelt å koble til eller fra vogner, eller at motorvogna gikk alene.
Livadijskaja
Fjellet er et populært turområde og mange har gått til toppen de siste årene. Fjellet er omgitt av mystikk på grunn av mange megalitter, som har tiltrekt seg forskjellige hedningegrupper.
Motorvogn (tog)
Historikk over motorvogntyper ved Norges Statsbaner fram til 1960-tallet
Til tross funksjonell og teknisk likhet mellom en motorvogn og en trikk, ble ikke motorvogner tatt i bruk for jernbanedrift før flere tiår etter at de første trikkene kom i drift. Norges Statsbaner tok i bruk de første egentlige motorvognene på 1920-tallet.
Brian McClair
Karriere
Hans første lag var Aston Villa som han kom til som juniorspiller da han var 12 år gammel i starten av sesongen 1980–1981. Han gjorde ikke inntrykk på trenerne så han ble frigitt til den skotske klubben Motherwell, hvor han skårte 15 ligamål på 40 kamper. I 1983 ble han solgt til ligakonkurrenten Celtic FC for £100,000, og i en fireårs periode med Celtic fikk han 145 kamper og 99 mål. I sesongen 1986–87 skårte han 35 mål på 44 ligakamper og ble premiert med både Scottish Football Writers' Association Player of the Year og Scottish Players' Player of the Year, som henholdsvis årets spiller blant skotske sportsjournalister og årets spiller valgt av spillerne. McClairs endelig gjennombrudd ble kronet med en overgang til Manchester United i 1987 for en overgangssum på £850,000. Dette var en av de første overgangene av den da nyansatte manageren Alex Ferguson. I hans første sesong for klubben, i samspill med en tilbakevendt Mark Hughes fra FC Barcelona, skårte han 24 ligamål og ble dermed den første unitedspilleren til å kommer over 20 ligamål siden George Best gjorde det samme i 1968. I 1992 ble McClair flyttet ned på midtbanen da Eric Cantona ankom klubben i november. Da Roy Keane signerte for United den påfølgende sommeren ble førstelagsspill for McClair stadig vanskeligere, men han ble enig om å fortsette som en del av stallen hvor han kunne bli en viktig støttespiller for både midtbane og angrep. I denne rollen fikk han over 40 kamper både som innbytter og førstelagsspiller i sesongen 1994–1995.
I den første kampen mot Wimbledon under sesongen 1996–97 ble han for øvrig kreditert med målgivende pasning til David Beckhams spektakulære mål fra midtstreken. Dette ble også hans eneste benevningsverdige bidrag den sesongen, og mot slutten av 1997–98 ble han frigitt av klubben for å kunne spille kamper med andre klubber. McClair skrev så under for Motherwell igjen, hvor han til tross for tempoproblemer fikk elleve kamper for klubben. Brian McClair la så opp som aktiv fotballspiller og dro sørover igjen i desember 1998 for å bli Brian Kidds assistentmanager i Blackburn Rovers. Her ble han helt til Blackburn rykket ned noe som gjorde at han fikk sparken. Deretter gikk han igjen til Manchester United og ble ansatt som ungdomslagstrener
Motorvogn (tog)
De første bensinmotorvognene
De to første vognene ble importert fra Tyskland i 1924 og blant annet satt i drift på lokalstrekningen utenfor Bergen og Trondheim. Dette var bensindrevne boggivogner med førerrom i begge ender, noe som var nyttig siden kjøreretning kunne endres rett og slett ved at lokomotivføreren gikk i motsatt ende av vogna dersom motorvogna ikke hadde tilhengervogn. Vognene fikk betegnelsen Co-m type 1. «C» stod for 3.klasse, «o» for boggi og «m» for motor". En 2-akslet utgave ble også levert som fikk betegnelsen C-m type 1. Det ble i alt levert tre slike vogner mellom 1924 og 1927.
Brian McClair
Karriere
I 2001 ble han utnevnt som reservelagstrener og vant reservelagsligaen det samme året som trener. Året etter fikk han ansvaret for Uniteds U19-lag, som senere vant FA Youth Cup i 2003. Noen av hans spillere, som Chris Eagles og Kieran Richardson fikk senere prøve seg på førstelaget til United. Etter et år hvor han fulgte i skyggen av Les Kershaw, som var direktør i uniteds ungdomsakademi, ble han selv ansatt i rollen som erstatning for Kershaw i starten av sesongen 2006–07.
I United skårte han 126 mål i alle turneringer, fordelt på totalt 296 ligakamper (hvor 59 av dem var som innbytter), 38 kamper i FA-cupen (hvor syv av dem var som innbytter), 44 kamper i ligacupen (hvor én av dem var som innbytter) og 17 kamper i europeisk sammenheng (hvor syv av dem var som innbytter. Brian McClair skårte også det eneste målet i ligacupfinalen i 1992, samt i FA-cupfinalen mot Chelsea i 1994. Han er også mer eller mindre betegnet som en kultfigur i United på grunn av hans humoristiske dagbok, «Choccy's Diary», som ble publisert i magasinet Manchester United.
Motorvogn (tog)
De første bensinmotorvognene
I stedet for å importere flere vogner fra Tyskland, begynte NSB selv å bygge en større serie små 2-akslede motorvogner på slutten av 1920-tallet. Dette var trevogner slik det var vanlig å utføre datidens personvogner i. Vognene ble bygget for både smalt spor og normalt spor. De smalsporte vognene fikk teakkledning (Cm type 1) og de normalsporte malte stålplater på treskroget (Cm type 13). Dette var busslignende vogner med ett førerrom, og måtte altså snus på endestasjonen akkurat slik som damplokomotivene. Det begrenset størrelsen på motorvognene til hva svingskivene kunne romme, samt at det tok ekstra tid å snu en motorvogn.
Brian McClair
Meritter
Alle med Manchester United:
Landslagsspill
McClair fikk 30 landslagskamper for og skårte to mål. Han representerte også landslaget under EM i fotball 1992 i Sverige hvor han den 18. juni skårte ett mål i siste gruppespillkamp mot.
Motorvogn (tog)
De første bensinmotorvognene
Neste fase var en noe større vogntype for normalt spor, men nå ble de utstyrt med førerrom i begge ender. Den første serien ble utført med bensinmotor og fikk betegnelsen Cm type 14. Så fulgte en utgave med dieselmotor som ble betegnet Cm type 15. Mange av disse vognene fikk økenavnet «Padda», blant annet i Østfold.
Begrunnelsen for å innføre motorvogner ved NSB i mellomkrigstiden var flere. For det første gikk trafikken ned i tråd med en generell økonomisk nedgangstid i kjølvannet av første verdenskrig. Skulle man opprettholde et trafikktilbud på svakt trafikkerte baner eller med ønsket frekvens, måtte driftskostandene ned når antall reisende gikk ned. NSB prøvde seg først med såkalte «småtog» bestående av et lite damplokomotiv påbygd overgangsutstyr slik at fyrbøteren også kunne være konduktør og ta betaling av de reisende. Damplokomotivene var imidlertid dyre i drift, så besparelsene var ikke tilstrekkelige. Dertil kom at jernbanen var i ferd med å miste sitt landverts transportmonopol fordi dette var også tiden da veinettet begynte å ble bygget ut og en rekke landeveisbussruter ble opprettet. Bilen var kommet over barndomstadiet. Konkurranseforholdet gjorde at jernbanen måtte tilby de reisende noe bedre enn småtogenes gamle langsomme damplokomotivene og noen tilårskomne vogner. Motorvognene kunne stoppe ofte og med små krav til utstyr, så de mange veikryssholdeplassene oppstod. Det var nesten slik at de som ville med motorvogntoget kunne stille seg opp ved en planovergang og gi signal om at man ville være med. De første motorvognene ble derfor anvendt for lokaltrafikk over kortere strekninger og med mange stopp. Dette var jernbanens svar på landeveisbussen.
Også elektriske motorvogner - typene 2, 4 og 5
Noen få år senere ble Østfoldbanen nærmest Oslo elektrifisert, og til denne lokaltrafikken og til Hovedbanen konstruerte man en litt modernisert versjon av type 2, nemlig type 5 som fikk platekledning i stedet (bygget 1936-39). Som ved Drammenbanens lokaltog, tok man eldre lokaltogsvogner og gjorde dem om til mellomvogner og styrevogner. Disse var teakkledne og av en noe mer oppreist fasong enn de nye type 5-motorvognene (senere Cmeo 105, og fra 1956 Bmeo type 65), slik at motorvognene for disse nyere vognene dels kom til å skille seg mer fra resten av motorvognsettet enn for den første type 2. Dette preget ble forsterket da en neste serie b av type 5 ble bygget fra 1941, for disse ble utstyrt mer avrundet og strømlinjeformet. En serie c på 22 vogner ble bygget mellom 1949 og 1952. Denne serien skilte seg utseendemessig en del fra serie a og b, med blant annet med faste vinduer utført med treramme og med lufteklaffer øverst. Serie a og b hadde store vinduer der noen kunne skyves et stykke ned.
I mellomtiden (1935) var Hardangerbana blitt åpnet, og som elektrisk bane fra starten. Denne ble utstyrt med egne elektriske motorvogner (ferdige i 1934) særskilt egnet for de sterke stigningene på opp til 35 ‰ som denne sidebanen ble bygget med. Dette var også en to-retnings boggivogntype med platekledning, og de tre vognene fikk betegnelsen type 4, så 104 og fra 1956 Bmeo type 64. Disse vognene ble i hovedsak benyttet på Hardangerbana hele sitt driftsliv fram til persontrafikken ble nedlagt i 1985, men en av vognene kunne tidvis også være i bruk på den enda brattere Flåmsbana.
Typene 3, 6 og 7
For de ikke-elektrifiserte strekningene skjedde det også en utvikling på 1930-tallet mot boggivogner med førerrom i begge ender, og etter hvert også med på hengt vogn med førerrom (styrevogn).
Først kom en liten serie med bensinmotorvogntype som ytre sett i mangt lignet på den elektriske type 2, ble bygget for Vossebanens lokaltrafikk, antagelig til erstatning for de første tyske vognene fra 1920-tallet. Typen ble betegnet Cmo type 3, og senere ombygget til dieseldrift. Fra 1956 ble den benevnt type 83 men hadde da forlatt Vossebanen og endte sitt virksomhet på Skreiebanen.
Den neste typen ble langt mer tallrik, nemlig de såkalte «Vi-kan» settene, offisielt Cmo type 6 (fra 1956 Bmdo type 86) i 1938. Navnet kom seg av at de ble vist fra på en utstillng med navnet «Vi kan!». Dette var lettmetallvogner. Typen ble bygget i et stort antall over mange år og en rekke varianter. De fikk etter hvert styrevogner slik at de ble like enkle å snu retning på som de elektriske vognene. De fikk en utbredelse over nær sagt hele jernbanenettet som ikke var elektrifisert, og gikk en periode i den såkalte «Nordlandsekspressen» mellom Trondheim og Lønsdal. I 1941 ble det laget en lettere vogntype særlig egnet for baner som ikke tålte særlig tungt materiell. Disse ble benevnt Cmo type 7 (fra 1956 Bmdo type 87), men fikk aldri styrevogner. Derimot ble det bygget en rekke svært korte og lette godsvogner for akkurat denne vogntypen, kalt «koffert», og hensikten var nettopp å øke plassen til kofferter og annen reisegods. Dette inntoget en dieselmotorvogner fra slutten av 1930-tallet gjorde at dampdrift kunne reduseres i noen grad.
Type 9 og 10, overtatt av tyskerne etter krigen
Tyskerne trengte jernbanen til sine formål, og hentet opp ganskje mye rullende materiell fra Tyskland i løpet krigsårene. Ved freden i mai 1945 ble dette materiellet stående igjen i Norge, og Norge beholdt det som krigsbytte eller krigserstatning, forvaltet av Direktoratet for sivilt beredskap. Etter noen år, ble materiellet formelt overdratt Norges Statsbaner, selv om selvsagt hadde brukt materiellet hele tiden.
Blant dette materiellet var det også fem dieselmotorvogner bygget i 1934 med akselrekkefølge C'2', og seks dieselelektriske vogner bygget i 1935-36 med akselrekkefølge 2'Bo', samtlige bygget i lettmetall. Vognene var ukurrante i forhold til de norske, men ble brukt i den grad man klart eå holde liv dem. Innen 1958 var alle utrangerte. Hos NSB fikk de betegnelsene Cmdo type 9 og Cmdeo type 10. Noen av type 10-vognene ble ombygget for internt bruk og fantes helt til ut på 1970-tallet i Stavanger jernbanedistrikt.
Moderniseringstypene 11 og 107
De vellykkede motorvogntypene 6 og 5 (105) fra slutten av 1930-tallet ble forsøkt videreført i to lett moderniserte utgaver rundt 15 år senere. Dieselmotorvognutgaven ble levert i 1955 og 1956, i en serie på 10 vogner som fikk betegnelsen Cmdo type 11. De var beregnet for noe mer langkjøring enn type 6, med sine mer normale seter i grupper på 2+2 på hver side av midtgangen og med bord i mellom. Type 6 hadde til sammenligning omslagbare seterygger 3+2 i bredden, slik ved type 5 og tilhørende mellom- og styrevogner. Her kunne altså de fleste alltid sitte med kjørereteningen selv i nærtrafikken rundt Oslo. De elektriske vognene av type 107 var imidlertid utstyrt med samme omslagbare setetype som type 5, og skilte seg fra type 5c med en litt annerledes motorboggikonstruksjon (banemotorer i boggiramme istedenfor såkalte sporveisopphengte motorer) og hele vindusruter.
Omlitreringen 1. juli 1956
Alle jernbanene som var tilsluttet den europeiske jernbaneunionen UIC endret klassebetegnelser samtidig i 1956. Da ble tredje klasse oppgradert til annen klasse, og de tidligere første og annen klasse ble slått sammen til første klasse. I flere land var første klasse i praksis bare brukt til spesielle vogner, så i realiteten hadde det for vanlig reisende nesten bare vært to alternativer: 2. eller 3.klasse. Et viss felles litrasystem i Europa var det også, i og med at vogner av første klasse startet med litrabokstaven A, 2.klasse med B, 3. klasse med C.
For motorvognenes del ryddet NSB også opp i typebetegnelsene som hadde vært litt usystematisk og uryddig siden motorvognene kom inn i personvognstystemet sånn litt fra siden på 1920-tallet. I 1956 samlet man alle forbrenningsmotorvognene i typenummer på 80 og 90-tallet, og da slik at man la 80 til det tidligere typenummeret. Noen få typer som var på vei ut fikk ikke nytt typenummer. Dermed oppstod det noen hull i serien. Tilsvarende gjorde man med de elektriske vognene ved å starte på 60-tallet. Også der tok man utgangspunktet i typenumrene fra 1930-tallet, eller man kan si at man tok det daværende typetallet på 100-tallet og trakk fra 40.
Man kan spore tilbake flere litraskifter for motorvognene i årene 1924-1956. For å få oversikt over dette ganske kronglete landskapet følger her en tabell over alle normalsporte motorvogner ved NSb i årene 1924 – 1956, og hvordan deres litra og typebetegnelser endret seg i disse årene. Forbrenningsmotorvognene ble nummerert fra 18201 og framvoer, og de elektriske fra 18501 og framover, med to unntak: De to første elektriske vognene fra 1931 ble først nummert 18223-224 fordi man tydeligvis ikke skjelnet mellom motorvogntypene i starten. Så kom noen i NSB tydeligvis på andre tanker, for allerede samme året ble de omnummerert til 18501-02. Et tomt felt med – betyr at typen ikke eksisterte som motorvogn på det tidspunktet. «t.» brukes som forkortelse for «type». Står det flere linjer i en celle, betyr det at det skjedde ombygginger av typen innen perioden. En ren formell omlitrering i perioden er markert med > foran det endrede litraet.
Elektriske motorvogner for mellomdistanse, type 68
Med utgangspunkt i type 67, bestilte NSB fra Skabo og NEBB en motorvogntype for lengre kjørestrekninger. Teknisk utrustning var temmelig lik type 67, men de var gearet 100 km/t i motsetning til bare 70 km/t for type 67. Setene og innredningen ellers var også beregent for lengre kjørestrekninger. De ble levert i to utgaver, a og b, bygget i 1956-58 (68.01-21) og 1960-61 (68.22-30). Et motorvognsett av type 68a bestod som vanlig av en motorvogn (Bmeo 68a), en mellomvogn (Bo3h type 1) og en styrevogn (BFo3c type 1). Et b-sett bestod av motorvogn (Bmeo 68b), en mellomvogn (Bo3i type 1) og styrevogn (BFo3d type 1). Mellomvogna for b-settet, Bo3i, fikk såkalte flyseter, hvilket hevet komforten vesentlig og var helt på høyde med det beste NSB kunne by på tidlig på 1960-tallet.
Ny omlitrering i 1970
Med virkning fra 31. mai 1970 foretok NSB en ny endring av personvognenes litra og typer. For motorvognenes del innebar dette disse endringene:
Motorvogner brukt ved NSB og Flytoget
Av de elektriske motorvognene brukes type 69 og 72 til lokaltog, type 71 for Flytoget, type 70 for mellomdistanse tog og type 73 for ekspresstog.
Av dieseltogene brukes type 92 og 93 for både lokaltrafikk og langdistansetrafikk på Rørosbanen, Meråkerbanen og Nordlandsbanen. Y1 brukes på Bratsbergbanen.
Litteratur
Entwicklungsgeschichte der norwegischen Triebwagen Multiple unit Rame automotrice Elettrotreno Motorvonat Treinstel 動力分散方式 Zespół trakcyjny Рельсовый автобус
Futurum
Futurum (latin for «fremtid») er former av verbet som uttrykker en handling i fremtiden.
Ordet futurum er egentlig et strandet epitet, det vil si et adjektiv som har frigjort seg fra det substantivet det står til og opptrer alene. Adjektivet er futurus, «kommende, framtidig», og substantivet er tempus, «tid». Siden tempus er intetkjønn på latin, må det hete tempus futurum, «kommende tid», hvor man altså skreller av substantivet og lar det kvalifiserende adjektivet stå igjen.
Innenfor en språktypologi som skiller mellom tempus og aspekt i verbalsystemet – hvorav den siste kategorien er den langt vanligste i verdens språk – opptrer futurum som grammatisk kategori særlig i «germanske språk», men det kan ofte være en definisjonssak hvordan man forestiller seg «framtid» i språk som ikke har et verbalsystem bygget opp etter de tidsbegreper som opereres med. Futurum kan således uttrykkes gjennom både perfektivt og imperfektivt aspekt.
På engelsk har muligens et keltisk substrat gjort at skillet mellom tempus og aspekt er blitt delvis visket ut. Her finnes det futurumformer som ikke baserer seg på morfologiske endringer i verbalroten (slik som i slaviske språk og i nygresk), men på diverse omskrivninger, for eksempel I will eat og I will be eating, hvor det siste eksemplet kan sies å være en neologisme i engelsk sammenlignet med gammelengelsk.
Av de tallrike ikke-tempus-baserte språk, kan nevnes mandarin hvor futurum uttrykkes enten gjennom konteksten eller ved hjelp av ulike adverber.
Futurum i norsk
I skoleverket tilrådes det nå brukt nye navn på norske futurumformer. De nye navnene står først med eldre navn i parentes.
I norsk er det følgende futurumformer:
Sosialt arbeid
Sosialt arbeid er en akademisk disiplin og en profesjon som fokuserer på individer, familier, grupper og samfunn og handler om å forbedre deres sosiale funksjon og velferd. Sosialt arbeid er tverrfaglig og bygger på fagområder som psykologi, andre helsefag, sosiologi, kriminologi, statsvitenskap, byutvikling, jus og økonomi. Sosialt arbeid undervises i som akademisk fag ved universiteter og høyskoler i mange land. Sosialt arbeid er et svært bredt fagområde og studier i faget kan kvalifisere for mange ulike typer stillinger innen sosiale tjenester, barnevern, ulike former for psykologisk eller pedagogisk-psykologisk arbeid, kriminalomsorg og andre felt.
Definisjoner av faget
Sosialt arbeid fremmer sosial forandring og problemløsning i menneskelige relasjoner, og støtter det enkelte mennesket i å frigjøre seg og bli i stand til å øke sin trivsel. Ved hjelp av teorier om menneskelig adferd og sosiale systemer, griper sosialt arbeid inn på de områder hvor mennesker og miljø påvirker hverandre. Prinsippene for menneskerettigheter og sosial rettferdighet er fundamentale for sosialt arbeid.
Verdier og yrkesetikk
Faget sosialt arbeid bygger på et verdigrunnlag, ofte omtalt som sosialt arbeids verdier, som gjenspeiles i profesjonens yrkesetikk og nasjonale og internasjonale regler knyttet til dette. I tråd med dette skal sosialt arbeide fremme menneskerettighetene, sosial rettferdighet og respekt for mangfold. Dette verdigrunnlaget inngår i utdanningen i sosialt arbeid ved universiteter og høgskoler.
Sosialt arbeid som fagfelt i Norge
I Norge er sosialt arbeid en akademisk disiplin ved flere universiteter og høyskoler, og det tilbys utdannelse opp til doktorgradsnivå i faget.
Utdannelse i sosialt arbeid kvalifiserer i Norge tradisjonelt først og fremst for stillinger i privat og offentlig sosial hjelpevirksomhet, bl.a. som sosionom og barnevernspedagog. Sosialarbeider er en bred fellesbetegnelse for personer som arbeider med sosialt arbeid i en eller annen form. Sosialarbeidere trenger imidlertid ikke å ha sin utdannelse innen sosialt arbeid; de kan også ha utdanningsbakgrunn i psykologi eller andre fagfelt.
Da faget Social Case-work ble innført i etterkrigstidens Norge, ble det diskusjon om hvordan dette skulle benevnes. I tidens løp ga man opp forsøkene på å lage gode norske uttrykk som ikke var direkte folkespråk, og sosialt arbeid og sosialt gruppearbeid ble navnet.
Annen bruk av begrepet
Uttrykket brukes også i andre sammenhenger, gjerne i tilknytning til idealister og humanitære organisasjoner.
Australias Grand Prix 2011
Australias Grand Prix 2011 var et Formel 1-løp avholdt den 27. mars 2011 på Melbourne Grand Prix Circuit. Det var det første løpet i Formel 1-sesongen 2011.
Brutto
Brutto er en modifiserende benevnelse som benyttes for å angi at en enhet beskrives før fratrekk. Brutto brukes ofte i sammenheng med netto som betyr etter fratrekk.
Historikk
Det har sin opprinnelse kommer fra det latinske brutus som betyr rå, og som har sammenheng med en vare eller et produkt som ikke er bearbeidet.
Benyttelse
Det benyttes i flere sammenhenger, blant annet innen handel for å definere pris og vekt.
Eksempler på sammensetninger med bruk av begrepet brutto er:
Harry Gregg
Harry Gregg (født 27. oktober 1932, død 16. februar 2020) var en nordirsk fotballspiller og trener. Han var keeper for Manchester United på slutten av 1950-tallet og første halvdel av 1960-tallet. Han overlevde München-ulykken i 1958, hvor han bare fikk lettere skader, og sies å ha reddet livet til flere andre passasjerer ved å dra dem ut fra det brennende flyvraket.
Gregg ankom Manchester United kun halvannen måned før flyulykken. Gregg, som allerede var nordirsk landslagskeeper, ble kjøpt fra andredivisjonsklubben Doncaster Rovers FC i desember 1957, og han gikk rett inn på laget. I Uniteds første kamp etter flyulykken, var Gregg og Bill Foulkes de to eneste fra klubbens ordinære førstelag som var i stand til å spille. Han var med på å vinne FA-cupen i 1963, men ble aldri ligamester. Da United vant ligaen i 1964/65, mistet Gregg hele sesongen på grunn av skade, og da klubben vant et nytt ligagull i 1966/67 hadde han blitt solgt til Stoke City FC.
Til sammen spilte Gregg 249 kamper for Manchester United. Han spilte også 25 landskamper for, og deltok i fotball-VM i 1958. Etter at spillerkarrieren tok slutt i 1967, var han manager i Shrewsbury Town FC, Swansea City AFC, Crewe Alexandra FC og Carlisle United FC.
Han ble i 2018 forfremmet til offiser (OBE) av Order of the British Empire.
Indo-pakistanske kriger og konflikter
Siden delingen av India i august 1947, som resulterte i opprettelsen av Republikken India og Den islamske republikken Pakistan, har det vært tre store kriger, en mindre krig og en rekke væpnede trefninger mellom de to landene. I hvert tilfelle, utenom den indo-pakistanske krigen i 1971 der uenigheten dreide seg om Øst-Pakistan (Bangladesh), var casus belli den omstridte regionen Kashmir.
Bakgrunnen for konflikten
Hensikten til dem som ønsket seg en muslimsk stat var å komme vekk fra Britisk India, slik at man kunne gjennomføre en ren deling mellom uavhengige og likeverdige «Pakistan» og «Hindustan» når uavhengigheten fra britene først hadde blitt oppnådd. Ifølge fremstående politikere som Mohammed Ali Jinnah, leder for All India Muslim League, og Jawaharlal Nehru, leder for Kongresspartiet, skulle delingen i seg selv ha resultert i fredelige relasjoner. Men delingen av Britisk India i India og Pakistan i 1947 delte ikke nasjonene langs rene religiøse linjer. Nærmere 50% av den muslimske befolkningen i Britisk India forble i India. Vold på tvers av religioner, mellom hinduer, sikher og muslimer, resulterte i mellom 500 000 til én million døde.
Territorier som tidligere hadde vært styrt som fyrstestater, som for eksempel Kashmir og Hyderabad, var også involvert i delingen. Fyrstene av disse territoriene hadde valget mellom å slutte seg til India eller Pakistan. Pakistan og India la imidlertid hvert sitt krav på Kashmir, og dermed ble denne uenigheten den største faktoren for kommende konflikter.
Andre konflikter
I tillegg til krigene nevnt ovenfor har det også kommet til trefninger mellom de to nasjonene fra tid til annen. Noen av disse har vært på randen av krig, mens andre har vært små i omfang. Det var ventet at India og Pakistan skulle gå til krig mot hverandre i 1955 siden krigslignende holdninger hadde fotfeste på begge sider, men det brøt altså ikke ut en fullskala krig.
Dramatisering
Krigene mellom India og Pakistan har gitt kildemateriale til disposisjon for både den indiske og pakistanske film- og tv-bransjen. Bransjene i begge land har tilpasset krigens hendelser med hensyn til drama og for å tilfredsstille publikum i det enkelte land.
Haverfordwest
Haverfordwest (walisisk Hwlffordd) er administrasjonsbyen i Pembrokeshire i Wales. Det er en liten by, men den ligger strategisk plassert mellom andre byer, som Milford Haven, Pembroke Dock og Fishguard.
Byen var vertskap for den nasjonale Eisteddfod i 1972.
1371 Resi
1371 Resi er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaget 31. august 1935 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
Dag Evjenth
Dag Evjenth (født 1961 i Oslo) er en norsk forfatter og tekstforfatter.
Evjenth vokste opp i Sarpsborg. Han er utdannet markedsøkonom fra NMH. Sammen med Jon Ruder utviklet Evjenth konsept og manus til situasjonskomedien Bot og bedring som ble vist på TV 2 1996–1998. Han har utgitt en rekke bøker som kjennetegnes av vidd og underfundighet. I perioden 2006-2009 skrev Evjenth spalten Dag i dag i Aftenpostens aftenutgave.
Brun blåvinge
Brun blåvinge (Plebeius eumedon) er en av blåvingene, en dagaktiv sommerfugl i gruppen glansvinger.
Utseende
Hannen og hunnen er ganske lik hverandre, begge har brun farge på vingenes overside. Langs vingeranden, et fint hvitt tynt bånd eller kant (frynser). Diskal-flekken er svak og brun-svart.
På bakvingene hos hunnen, langs vingekanten, finnes noen få orange halvmåneformede flekker. Disse er tydeligst bakerst på vingen og er svakere lenger fram mot vingspissen.
Vingeundersiden er brunlig grå med mørke flekker i hvite ringer. Disse flekkene finnes ikke i indre del av vingeundersidene. Ved vingeroten utbrer et svakt blågrønt fargefelt seg. Begge vingenes underside har noen gulorange flekker, som nesten danner et sammenhengende bånd langs vingekanten. En hvit kile midt på bakvingen når helt til den lyse diskalflekken.
Vingespennet er mellom 24 og 27 millimeter. Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin. Brystet og bakkroppen er brunsvart og lite håret på oversiden. Undersiden har tett hårbekledning av lyst gråhvite hår.
Fasettøynene er mørke. Hodet er smalt foran, palpene er store og fremoverrettet. Sommerfuglene skiller seg fra de fleste andre insektene ved at munnen ikke har kjever og lepper, men en lang sugesnabel (proboscis) mellom palpene. Den er rullet opp i en spiral, mellom palpene, under hodet, når den ikke er i bruk. Antennene sitter over og helt inntil fasettøynene. Antennene er trådformet og består av sylindriske ganske like ledd. Antenneklubben er flat eller skålformet. Leddene er farget slik at antennen får små ringer i svart og hvitt.
Peter Luo Beizhan
Han ble presteviet i 1940.
Brun blåvinge
Utseende
Beina er godt utviklet hos hunnene, som bruker alle beina til å gå med. Mens hanner har noe reduserte frambein og går på de fire bakerste beina. Det doble kloleddet på frambeina mangler eller er redusert. På det mellomste beinparet er børsten på skinnbeinet (tibia) godt utviklet.
Peter Luo Beizhan
I 1959 ble han dømt til reform ved arbeid. Etter løslatelsen i 1982 ble hans virke hindret ved at han ikke hadde tillatelse til å feire offentlige messer.
Brun blåvinge
Indre organer
Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler). I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte. Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Egg og larver
Egget er rundt og flatt, med et fint nett mønster.
Peter Luo Beizhan
I 1986 ble det ham tillatt å undervise i teologi ved Sichuans presteseminar i Chengdu. Det gjorde han frem til 2. mai 1992. Da vendte han hjem til Chongqing. Den «åpne» biskopen der, Simon Liu Zongyu, døde i september samme år.
Brun blåvinge
Egg og larver
Larven har generelt tykk hud og er ganske hardføre. Den er brunlig på farge, senere mer grønn og tilsist ganske lys grønnlig. Den har en mørkegrønn rygglinje og flekker på sidene av hvert segment, som danner en lengdestripe. Undersiden er flat, mens oversiden er velvet. Larvens kropp har korte lyse hår og smaler litt bakover. På bakkroppen har eldre larver har et par tentakler, som kan skytes ut og trekkes inn igjen. Kjertlen som produserer aminosyrer og det sukkerholdige stoffet, finnes på larvens sjuende bakkroppsledd.
Peter Luo Beizhan
Fader Luo ble bispeviet for Chongqing av biskop Matthias Duan Yinming den 14. mai 1993. Han satte seg som oppgave å forsone forskjellige fraksjoner i bispedømmet: Rett før han ble biskop, hadde den lokale kirke blitt rystet av en skandale knyttet til byens «undergrunnsbiskop», Hou Guoyang. Det viste seg angivelig at han var hemmelig gift og hadde barn, og var involvert i klanderverdig virksomhet.
Biskop Luo var hemmet og til slutt invalidisert av en hjerneskade som ble påvist i 1997.
Brun blåvinge
Egg og larver
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen. Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.
Peter Luo Beizhan
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Brun blåvinge
Puppen
Puppene er lys grønn, med brunere rygg. Den er bønneformet og urørlige, de ligner plantedeler som frø eller lignende. Den er plassert nær bakken (jorden), fastspunnet i visne plantedeler.
Levevis
Brun blåvinge finnes på tørre gresskledde og blomsterrike solrike lokaliteter, med busker og trær. Den er avhengig av lokaliteter der larvens næringsvekst vokser.
Glansvinger har normalt en rolig og gjerne flagrende flukt. Ofte flyr de korte turer fra blomst til blomst. Om natten og i overskyet vær hviler sommerfuglen. Flygetiden er fra juni til juli. Vingene holdes sammenlagt opp og ut fra kroppen, og den noe spraglete vingeundersiden gir sommerfuglen en viss kamuflasje og beskyttelse.
Voksne glansvinger lever av nektar de suger opp fra blomstene på ulike planter (urter). Sugesnabelen, på hodets underside, gir sommerfuglen mulighet til å nå inn i dype blomster for å suge til seg nektar. Sugesnabelen gjør at sommerfugler er avhengig av flytende føde.
Forplantning
Paringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Under paring utskiller hannene en duft fra små duftskjell på vingene, dette kan være med å gjøre hunnen mer villig til å pares. Om et par forstyrres under paring, flyr vanligvis hannen, mens hunnen blir hengende passivt. Hunner som har paret seg inntar ofte en spesiell stilling, hvor vingene holdes noe flat og utbredt, mens bakkroppen løftes opp.
Larvene
Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Larven er trege og ikke særlig sky. De har ingen synlige forsvarsfunksjoner, som å kaste hodet til siden fram og tilbake eller å rulle sammen kroppen, ved berøring.
Larven lever som ung larve, som plantespiser kun på skogstorkenebb (sjuskjære) og blodstorkenebb. Larven overvintrer i tredje larvestadie. Om våren fortsetter den å vokse i to til tre uker.
Brun blåvinge lever i samspill (symbiose) med maur, hvor larven kan utskille et sukkerholdig stoff og aminosyrer, kalt honningdugg, fra en kjertel på bakkroppens sjuende ledd. Maur tiltrekkes og spiser dette stoffet, samtidig gir dette sommerfuglen en viss beskyttelse. De to tentaklene på bakkroppens åttende ledd, hos eldre larver, produserer trolig et feromon som styrker sameksistensen med maurene ytterligere.
Larvens kroppstemperatur er mellom 35 og 38 grader C°. Ved lavere temperatur blir larven inaktiv. Derfor krever larver hos dagsommerfugler gjerne sollys for å være aktive. Om det blir for varmt regulerer larven temperaturen ved å oppsøke skygge.
Puppen
Brun blåvinge tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) glansvingen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen. Puppeperioden varierer etter temperaturen, vanligvis mellom to til tre uker.
Utbredelse
Brun blåvinge finnes ikke i Danmark, men i det sydlige Sverige og Finland. Utbredt særlig i fjellområder i Europa og Asia. Arten har hatt tilbakegang særlig i sentrale deler av Europa.
I sørlige Norge i fjellområder, nord til Nord-Trøndelag, mangler langs hele kysten, men finnes i på egnede lokaliteter i sydlige Troms.
Systematisk inndeling
Slektskapet innen gruppen glansvingene er avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje. Det har vært ulike måter å dele gruppen inn i. (Systematikken følger Fauna Europaea )
Boerhest
Opprinnelse
Boerhesten kom til Sør-Afrika med hvite immigranter på 1600-tallet. Flere oppdrettere importerte hester og krysset dem med de sørafrikanske ponniene. Det var med disse krysningene boerhesten ble til. Det er trolig flere raser som er krysset inn, men det er svært usikkert hvilke dette er. På 1700-tallet hadde boerhesten fått rykte på seg for å være en god militærhest, siden den kunne klare seg lenge på dårlige matrasjoner.
Rasebeskrivelse og bruksområder
Boerhesten har en rett profil, og bærer hodet høyt. Halsen er middels lang, men smal. Boerhesten er svært hardfør. Den er kjent for sitt ganglag og høye kneaksjon. Boerhesten blir brukt til all slags ridning, men den er også en populær kjørehest. Rasen er også en umåtelig populær oppvisningshest. Den har vanligvis et rolig gemytt og er vennlig og kontaktsøkende. Mankehøyden ligger på ca. 147 cm – 162 cm.
Aorist
I urindoeuropeisk språk var aorist et rent aspekt, men ser ut til å ha utviklet seg til å være både en tid og et aspekt ettersom denne dobbeltheten finnes både i sanskrit og gammelgresk. På gresk er aorist en fortidsform i indikativ modus, mens den i andre modi er et aspekt som uttrykker at noe har skjedd uten å indikere om handlingen er avsluttet eller ikke.
Aorist uttrykker en forskjell i aspekt, det vil si at en handling beskrives som overskuet og ferdig i motsetningen til imperfektiv hvor det beskriver handlingen i dens begynnelse. Eksempelvis gammelgresk égrapsa (ἔγραψα) ~ égraphon (ἔγραφον) og gresk égrapsa (έγραψα) ~ égrafa (έγραφα), henviser til «jeg skrev» og «jeg var i ferd med å skrive».
Bad (album)
Bad er det syvende studioalbumet med den amerikanske pop-artisten Michael Jackson, utgitt i 1987. Etter gigantsuksessen med Thriller laget Jackson og produsent Quincy Jones et godt oppfølgeralbum som solgte 30 millioner på verdensbasis. Albumet fikk 8x platina i USA.
Jackson ble den første som fikk fem sanger på 1.-plass på hitlistene fra ett og samme album. Dette var det siste albumet der Jackson og Quincy Jones samarbeidet. «Weird Al» Yankovic parodierte albumet med sitt album Even Worse. Bad World Tour trakk til seg 4,4 millioner fans og hadde en inntekt på 125 millioner USD.
I 2003 kom Bad på 202.-plass på musikkmagasinet Rolling Stones liste over «Tidenes 500 beste album».
2001 Special Edition
I november 2001 ble en spesialutgave av albumet utgitt. Det inneholdt tre ikke-utgitte låter pluss annet materiale. De tre låtene var:
Off the Wall (sang)
«Off the Wall» var den tredje hiten fra Michael Jacksons album Off the Wall fra 1979. Singelen ble sluppet våren 1980. Låta var den tredje av fire låter fra Off the Wall-albumet som kom seg inn blant Top 10. Den la seg på 5. på soul-lista og på 10. på pop-lista.
Tirunesh Dibaba
Tirunesh Dibaba (amharisk: ጥሩነሽ ዲባባ, født 1. juni 1985) er en etiopisk friidrettsutøver, og verdensrekordholder på 5 000 meter. Hun er tre ganger olympisk mester og fire ganger verdensmester.
Under VM 2003 i Frankrike, da hun var 18 år, vant hun gull på 5 000 meter, og under OL 2004 i Athen vant hun bronse på 5 000 meter. Under VM 2005 i Helsingfors tok hun gull på 10 000 meter. Denne gangen kunne hun feire tredobbelt etiopisk triumf sammen med Berhane Adere og søsteren Ejegayehu Dibaba. Hun gjentok bedriften og ble på nytt verdensmester på 10 000 meter under VM 2007 i Osaka.
Det foreløpige toppunktet i karrieren kom da hun vant gullmedalje på både 5 000 og 10 000 meter under OL 2008 i Beijing. Ved OL 2012 i London forsvarte hun OL-gullet på 10 000 meter,
Helt Halvdan
Helt Halvdan er et musikkalbum med Halvdan Sivertsen og Bjørn Andor Drage, som arrangerte strykerne. Albumet ble spilt inn i Bodø Kulturhus 2. og 3. august 1996, både med og uten publikum. Noe ble også redigert i studio i ettertid
Netto
Netto er en modifiserende benevnelse som benyttes for å angi at en enhet beskrives etter fratrekk. Netto brukes ofte i sammenheng med brutto som betyr før fratrekk.
Historikk
Netto kommer av det latinske ordet nitidus som betyr fin, ren, bar. Netto brukes i forretningssammenheng om en vare eller post som er bearbeidet, eller hvor øvrige omkostninger eller kostnader er fratrukket.
Eksempler på dette er:
SPARC64
SPARC64 ble lansert i klokkefrekvenser på 101 og 118 MHz, med en ytelse på henholdsvis 181 SPECint92/212 SPECfp92 for 101 MHz utgaven og 212 SPECint92/271 SPECfp92 for 118 MHz utgaven. SPARC64 ble utelukkende benyttet i Fujitsu's egne arbeidsstasjoner Fujitsu HALstation Model 330 (101 MHz) og Fujitsu HALstation Model 350 (118 Mhz).
I 1996 ble SPARC 64 erstattet av SPARC64 II.
Både SPARC64 og dens etterfølger SPARC64 II benyttet operativsystemet SPARC64/OS, en avart av UNIX SVR4, basert på Solaris 2.4. SPARC64/OS var den første 64-bit utvidelsen av Solaris, og det første operativsystemet som ble skapt for mikroprosessorer som er bygd etter versjon 9 av SPARC-spesifikasjonen.
SPARC64 var i likhet med UltraSPARC en superskalær mikroprosessor som kunne utføre fire instruksjoner per klokkepuls. SPARC64 bestod av syv ulike brikker: En brikke for mikroprosessoren, en brikke for MMU, fire brikker for hurtigminnet, og en brikke for klokken.
Totalt bestod SPARC64 av 21.9 millioner transistorer, fabrikkert av Fujitsu i deres CS-55 400 nanometers, fire lags CMOS-prosess.
Mikroprosessoren
Mikroprosessoren inneholdt de fleste logiske kretsene, og bestod av 2.7 millioner transistorer. Den hadde 817 pinner for signaler, og 1 695 pinner for håndtering av strømtilførsel og jording. Dens størrelse var 17.53 mm x 16.92 mm eller 297 mm².
Mikroprosessoren inneholdt alle de utførende enhetene, samt en 4 Kb nivå-0 instruksjons-cache, som var direkte-mappet med en latens på en klokkepuls. De utførende enhetene bestod av to heltalls-enheter, to enheter for henholdsvis LOAD og STORE, en branch predictor og to desimaltalls-enheter. Enheten for branch prediction hadde en branch history table med 1,024 «inngangsporter» til forskjellige utfall av betingede hopp. Den ene desimaltallsenheten var en såkalt fused multiply add (FMA) for utførelse av multiplikasjon og addisjon, og benyttet seg av pipelining. Den andre desimaltallsenheten ble benyttet til divisjon, og benyttet ikke pipelining.
Mikroprosessoren hadde 116 generelle registre, og fire register-filer.
Mikroprosessoren var tilknyttet MMU og Cache-RAM brikkene gjennom ti ulike 64-bit busser. Fire adressebusser overførte virtuelle adresser til hver av de fire cache-RAM brikkene. To databusser overførte data fra registerfilen til de to cache-RAM brikkene som utgjorde systemets data-cache. Fire busser overførte data og instruksjoner fra hver av de fire cache-RAM brikkene til mikroprosessoren.
MMU
MMU-enheten hadde en størrelse på 163 mm². I tillegg til logikk for minnehåndtering, inneholdt den en cache-kontroller og to busser mot eksterne enheter. En 128-bit buss ble brukt til å aksessere minnet, mens den såkalte HAL I/O-bussen var en 64-bit, asynkron buss mot periferienheter.
Hurtigminne
Nivå-1 hurtigminne ble implementert med fire brikker: To stk 64 Kb-brikker for 128 Kb hurtigminne for instruksjoner og to stk 64 Kb-brikker for 128 Kb hurtigminne for data. Totalt bestod det av 4,3 millioner transistorer, med en størrelse på 14.0 mm x 10.11 mm, eller 142 mm². De fire brikkene hadde totalt 1,854 pinner, hvorav 446 ble brukt til signaler og 1,408 til strømtilførsel og jording.