cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gardermobanen
Tunnelbygging med forhindringer
I løpet av våren 1997 ble det oppdaget omfattende lekkasjer i Romeriksporten. Vannstanden i tjernene i Østmarka over tunnelen sank dramatisk, og det ble også registrert setningsskader på boliger på Hellerud som følge av grunnvannssenkningen i området. Norges vassdrags- og energiverk (NVE) satte strenge konsesjonskrav til selskapet om tillatt lekkasjemengde, og høsten 1997 ble arbeidet med å tette lekkasjene satt i gang. Etterinjisering ble valgt som hovedmetode for tetting, men i oktober 1997 ble det kjent at tetningsstoffet Rhoca Gil, som ble benyttet i Romeriksporten, ga utslipp av det helsefarlige stoffet akrylamid i tunnelvannet fordi stoffet ble brukt på feilaktig måte. Det medførte at arbeidet i tunnelen ble midlertidig stoppet inntil det ble fastslått at dette ikke utgjorde noen helserisiko (problemene minnet om den som oppstod i Hallandsåstunnelen). Etter dette ble det etablert et renseanlegg for å rense tunnelvannet for akrylamid. Den 10. juni 1998 vedtok NSB-styret å utsette ferdigstillelsen av Romeriksporten for å kunne gjennomføre tetningsarbeidene etter NVEs konsesjonskrav. Togtrafikken ble likevel satt i gang i august 1998, siden den nye flyplassen skulle bli tatt i bruk 8. oktober samme år. Da kjørte man som planlagt nordover fra Lillestrøm, men kjørte utenom Romeriksporten, som ennå ikke var ferdigstilt. Romeriksporten ble ikke tatt i bruk før 22. august 1999.
Prajñāpāramitāsūtraen i 800 vers
I likhet med Spørsmålet fra Suvikrānta, er dette en hymne til gudinnen Prajñāpāramitā.
På tross av tittelen «800 vers» (Ashtashataka), omfatter den bare to folioer i lengde og er en av de korteste Prajñāpāramitā-tekstene.
Gardermobanen
Overføring til Jernbaneverket
I 2000 ble NSB Gardermobanens infrastruktur overført til Jernbaneverket (dagens Bane NOR), mens NSB Gardermoen fortsatte med selve togkjøringen. Til gjengjeld ble alle investeringskostnadene på banen og togene slettet fra ansvaret til NSB Gardermobanen, og selskapet trengte dermed ikke betale renter på lån. Derimot må Flytoget AS og de andre togoperatørene betale en «kjørevegsavgift» til Jernbaneverket for å få bruke banen, en slags driftsavgift som går til å dekke vedlikeholdet av den. Dette er en vanlig driftsform på jernbanenett i Europa, men Gardermobanen er den eneste banestrekningen i Norge som er organisert på denne måten. Dette skjedde blant annet på bakgrunn av «en omfattende evaluering av hele Gardermoprosjektet i regi av det offentlig oppnevnte Mydske-utvalget.», som høsten 1999 fastslo at «Gardermobanen kan ikke bli bedriftsøkonomisk lønnsom som lovet i Regjeringens forslag fra 1992.» Fra 1. januar 2001 endret NSB Gardermobanen navn til Flytoget AS.
Prajñāpāramitāsūtraen i 800 vers
To tibetanske oversettelser
Teksten ble oversatt to ganger til tibetansk fra sanskrit i det 8. århundre, basert på manuskripter fra Nepal.
Gardermobanen
Formål
Det andre formålet er å være et nytt dobbeltspor mellom Oslo S og Eidsvoll stasjon. Dette er samme strekning som betjenes av Hovedbanen, men Gardermobanen har i hovedsak egen trasé. Det går betydelig raskere å bruke Gardermobanen enn Hovedbanen, i tillegg til at Gardermoen er en viktig stasjon. Banen benyttes derfor av alle Vys persontog til Eidsvoll og videre nordover. Lokaltog til Lillestrøm og Dal, samt godstog som ikke skal til Gardermoen, kjører fremdeles Hovedbanen.
Prajñāpāramitāsūtraen i 800 vers
Kinesisk oversettelse
I året 950 e.Kr. ble hymnen oversatt til kinesisk av Dānapāla under tittelen «Mañjushris Dhāranī om de 108 Navn til Prajñāpāramitā», kinesisk: Shèng bā qiān sòng bānruò yìbăibāmíng zhēn shí yuán yì tuóluóní Jīng (聖八千頌般若波羅蜜多一百八名眞實圓義陀羅尼經).
Gardermobanen
Trafikk
Banen trafikkeres pr. 2023 ordinært av følgende tog:
Økonomi
Utbyggingen av Gardermobanen ble kostnadsberegnet til 4,6 milliarder kroner, med en usikkerhet på rundt 20 prosent begge veier. Totalt, inklusive togsett, kostet det 10 milliarder kroner å bygge Gardermobanen. Dette omfatter dog mer enn det som opprinnelig ble planlagt.
Stift (andre betydninger)
Stift kan vise til:
Lunde bru
Lunde bru er ei tørrmurt steinhvelvbru i Etnedal kommune i Innlandet. Brua krysser elva Etna ved Lunde. Lunde bru er 132 meter lang og ble bygd mellom 1827 og 1829. Tidligere hadde det vært ei trebru på Lunde (oppført i 1795) da hovedveien mellom Christiania og Bergen ble lagt om Etnedal. Brua er Norges lengste ett-spenns steinhvelvbro i tørrmur. Lunde bru ble fredet i 1984. Brua omtales i noen kilder som Norges eldste tørrmurte steinhvelvbru i bruk på offentlig vei. Norges eldste steinhvelsvsbru er Smedbrua på Fylkesvei 2757. Brua er godkjent for kjøretøy med totalvekt inntil 50 tonn. Fylkesveg 251 gikk over brua til 2019, vegen ble da omlagt og brua ligger fra da av på en kommunal vei.
Gryte
Gryte er et begrep som kan ha flere betydninger, eksempelvis:
Norsk slektsnavn. Kjente personer er:
Rasvåg
Rasvåg hadde fra gammelt av en slipp hvor de kjølhalte og reparerte seilskuter. Denne ligger på en liten holme midt inne i Rasvåg. Skip søkte ofte havn i Rasvåg, og under Napoleonskrigen lå de dansknorske fartøyer og holdt utkikk etter engelske krigsskip som gikk langs kysten. Det var også loshytte og -stasjon i Rasvåg. Oppe ved hytten er det hugget et kompass i fjellet. Dette står fremdeles.
Alexander Ødegaard
Alexander Ødegaard (født 13. september 1980 på Voss) er en norsk fotballspiller som spiller for den norske 2.-divisjonsklubben Førde. Fra 2006 og ut 2010-sesongen spilte han for Viking i Tippeligaen. Han har i tillegg tidligere spilt for klubbene Førde, Sogndal og Rosenborg.
Klubblag
Ødegaard vokste opp i Førde og spilte på juniorlaget til Førde og senere på A-laget. Sommeren 1999 gikk Ødegaard til klubben Sogndal. Det første året for Sogndal skåret han to mål i debuten mot Hønefoss på Fosshaugane. I opprykksesongen 2000 satt Ødegaard inn ti seriemål og ett cupmål, i 2001 åtte seriemål og to cupmål, i 2002 tre seriemål og i 2003 syv seriemål og seks cupmål. Sesongen 2004 skulle derimot bli et mareritt for klubben, men på tross av klubbens manglende uttelling gjorde Ødegaard det bra. Han skåret hele 15 mål og vant Kniksenprisen. De to andre nominerte spillerne i denne kategorien var Rosenborgspilleren Frode Johnsen og Branns skotske spiller Robbie Winters.
I 2004 forlengte Ødegaard også kontrakten ut 2007, men Ødegaard ble likevel solgt til Rosenborg 28. desember 2004. Han ble kjøpt for hele 10 millioner kroner og fikk en kontrakt som skulle vare i tre år. Dessverre for både Ødegaard og Rosenborg ble han kun i én sesong. Den 28. desember 2005 ble angrepsspilleren klar for Viking FK. Alexander Ødegaard var da den dyreste spilleren Viking noen gang har kjøpt. Han skåret tre mål for Viking den første sesongen (2006), og det var i underkant av hva spilleren og klubben hadde forventet. Grunnen var delvis at Ødegaard var ute med knekt fot og delvis at laget samlet sett ikke presterte godt.
I januar 2011 signerte Ødegaard en 2,5-årskontrakt med den franske klubben Metz.
1. august 2012 vendte Ødegaard hjem til sin ungdomsklubb Førde, og signerte en 2,5-årskontrakt.
Landslag
Alexander Ødegaard har spilt på aldersbestemte landslag siden 1996, da han spilte på G15-laget. I februar 2004 debuterte han på A-landslaget, og har spilt fire A-landskamper og scoret ett mål.
Liste over byer i Malawi
Dette er en liste over byer i Malawi.
I tabellen er byer med mer enn 1 000 innbyggere tatt med. Antallet ved folketellingene 1. september 1987 og 1. september 1998 samt et beregnet folketall 1. januar 2005 er oppgitt. Folketallet omfatter byen uten forsteder. Tabellen er sortert etter folketall i 2005.
Lanternebøkene
Lanternebøkene var en norsk bokserie som ble utgitt av Gyldendal Norsk Forlag fra 1962 fram til 1986. I alt kom det ut 499 bøker i serien. Serien ble etablert og redigert av forlagsredaktør Sigmund Hoftun.
Serien var ment som et billigbibliotek for skjønnlitteratur av høy kvalitet, og omfattet romaner, noveller, dikt og skuespill, både fra Norge og utlandet. Hensikten med serien var blant annet å konkurrere med billigbøkene til Pax forlag. Bøkene er uinnbundet, og nummert med en L og et løpenummer. Den første boka i serien var L 1 Hemingway: Samlede noveller.
Bing & Bringsværd var rådgivere for underprosjektet Lanterne science fiction, som presenterte utenlandsk science fiction, men som også slapp til nye, norske forfattere innenfor denne sjangeren.
Det kom også fem bøker i serien Gyldendals kjempelanterner. Disse kom i perioden 1972–1974. Her kom en av Norges første utgivelser av James Joyces Ulysses, da i dansk oversettelse.
Det fantes to søsterserier, en for faglitteratur, Fakkel-bøkene, som også ble introdusert og redigert av Sigmund Hoftun, og en for kriminallitteratur, Den svarte serie.
Molde kommunestyre 2003–2007
Kommunevalget i Molde 2003 førte til store endringer i sammensetningen av kommunestyret. Fremskrittspartiet stilte til valg for første gang siden 1995 og fikk en stor gruppe i kommunestyret, samtidig som Høyre gjorde et godt valg. Det mest bemerkelsesverdige var dog at Kristelig Folkeparti fikk halvert sin gruppe.
For første gang hadde man direktevalg på ordfører, et valg Høyres kandidat, Jan Petter Hammerø, vant klart. Ordføreren ble valgt i tillegg til selve kommunestyret, hvilket medførte at Høyre fikk ett mandat mer enn det oppslutningen i valget skulle tilsi. Varaordfører Toril Hovdenak ble valgt av kommunestyret og representerte også Høyre.
Representanter
Venstre
Øst-Falkland
Øst-Falkland er den største av Falklandsøyene i Sør-Atlanteren med et areal på 6 605 km². Falklandssundet adskiller øya fra den om lag 30 % mindre Vest-Falkland. Tilsammen utgjør de to hovedøyene over 90 % av øygruppens landareal. Mesteparten av Falklandsøyenes befolkning bor på den nordlige delen av Øst-Falkland.
Geografi
Øst-Falkland er neste delt i to av de to dype fjordene Choiseul Sound og Brenton Loch-Grantham Sound.
John Langenus
John Langenus (født 8. desember 1891 i Antwerpen i Belgia, død 1. oktober 1952 i Antwerpen i Belgia) var en belgisk fotballdommer som dømte historiens aller første VM-finale mellom og. Kampen endte 4–2 til Uruguay som spilte på hjemmebane.
Øst-Falkland
Geografi
Den nordlige delen er kupert og krysses av den ulendte fjellkjeden Wickham Hights, som strekker seg fra øst til vest. Fjellkjedens høyeste topp er Mount Usborne på 705 moh., som også er det høyeste fjellet på Falklandsøyene. I nordøst skjærer de to buktene Berkeley Sound og Port William langt inn i landet.
Øyas sørlige delen kalles Lafonia og er forbundet med den nordlige delen ved et tre kilometer bredt eid. I motsetning til den nordlige delen, er Lafonia lavtliggende og består for en stor del av myrlendt terreng.
John Langenus
Langenus var en av tre europeiske dommere som dømte i fotball-VM 1930. De øvrige to dommerne var landsmannen Henri Christophe og Thomas Balway fra Frankrike. De tre dommerne reiste med skipet Conte Verde fra Villefranche-sur-Mer som ligger litt øst for Nice 21. juni 1930. På samme skipet var Jules Rimet, troféet og fotballrepresentanter fra Frankrike, Romania og Belgia. Også ombord i skipet var Costel Radulescu, s trener. Han var også linjemann i to kamper Romania ikke spilte i.
Øst-Falkland
Demografi
Falklandsøyenes hovedstad og viktigste havn, Stanley, ligger nordøst på Øst-Falkland. Mesteparten av øyas befolkning er bosatt i Stanley, men også flybasen RAF Mount Pleasant 37 kilometer lenger sørvest har en betydelig militær og sivil befolkning.
Mindre bosetninger finnes blant annet i Port Louis, Darwin, Port San Carlos, San Carlos, Salvador, Johnson's Harbour, Fitzroy, Mare Harbour, Teal Inlet og Goose Green.
Fabian Society
Fabian Society er en britisk intellektuell sosial reformbevegelse som fremmer sosialistiske idéer innenfor rammene av parlamentarisme og demokrati, istedenfor revolusjon. Bevegelsens arbeid fra slutten av 1800-tallet frem til begynnelsen av første verdenskrig var fundamentet som førte til grunnleggelsen av Labour Party og avkoloniseringen av det britiske imperiet. Bevegelsen var sterkt medvirkende til Indias selvstendighet. Bevegelsen fungerer idag som en tankesmie for Labour Party, og er en av 15 sosialistiske bevegelser som er tilknyttet partiet.
John Langenus
Langenus dømte i sommer-OL 1928 hvor han blant annet dømte bronsefinalen i Amsterdam. To år senere dømte han fire kamper under VM i fotball; to kamper i gruppespillet, en semifinale og finalen. Før avspark i finalen ble det full krangel, da begge lagene krevde å spille med sin egen ball. Langenus foreslo at de skulle bytte ball i pausen, og etter myntkast ble Argentinas ball brukt i 1. omgang og Uruguays ball i 2. omgang.
Øst-Falkland
Falklandskrigen
Øst-Falkland var åsted for de fleste trefningene under Falklandskrigen i 1982, delvis fordi mesteparten av befolkningen holdt til her. Områder som var utsatt for harde kamper var blant annet Goose Green, San Carlos og Mount Longdon. Mange områder har fremdeles ikke blitt ryddet for miner.
Fabian Society
Navnet
Navnet kom fra et nytt uttrykk i tiden, fabianisk sosialisme, som pekte tilbake på den romerske general Quintus Fabius Maximus Verrucosus (ca. 275–203 f.Kr.), kalt Cunctator (forsinkeren), kjent for sin beregnende strategi som innkalkulerte lange tidsrom for å nå sine mål.
John Langenus
Langenus dømte også i fotball-VM 1934 og fotball-VM 1938. Han la opp i 1945.
Øst-Falkland
Dagens situasjon
I kjølvannet av Falklandskrigen økte Storbritannia sitt militære nærvær på Øst-Falkland og investerte kraftig i infrastrukturen i Stanley. Nye veier ble anlagt, og mange tidligere grusveier har blitt asfaltert. Folketallet har økt i Stanley og Mount Pleasant, men har gått ned i de mindre bosetningene.
Fabian Society
Historie
Fabian Society ble grunnlagt den 4. januar 1884 i London som en avlegger av The Fellowship of New Life som ble grunnlagt i 1883 (oppløst i 1898). Medlemmer av dette Fellowship inkluderte Edward Carpenter, John Davidson, Havelock Ellis og den fremtidige sekretær av Fabian Society, Edward Reynolds Pease. De ønsket å forandre samfunnet ved å opptre som eksempler på et moralsk levevis.
Da enkelte medlemmer ble politisk involvert, førte det til opprettelsen av Fabian Society, som også var et talerør for en fornyelse av Renessansens idéer. Sentrale medlemmer av Fabian Society sto bak opprettelsen av London School of Economics.
Lysaker
Lysaker er et strøk med boliger, industri og kontorer helt øst i Bærum kommune i Viken på grensen mot Oslo. Kommunegrensen følger Lysakerelva som ved Lysaker munner ut i Lysakerfjorden. Lysaker grenser til Stabekk, Fornebu og Jar; og Sollerud/Lilleaker i Oslo på den andre siden av elven. Området har navn etter Lysaker gård, som lå vest for elva og på sjøsiden av dagens E18, hvor det nå står en rekke forretningsbygg. Navnet betyr «de lysende åkrene», av norrønt Ljósakr. Lysaker ble adelig setegård for Nesøygodset da stattholder Christopher Urne overtok godset i 1639.
Lysaker ble et trafikknutepunkt etter at Kongsberg Sølvverk ble anlagt i 1624 og det ble anlagt ny vei til Christiania med bro ved dagens Lysakerbro. Tidligere ble elven krysset lengre opp, rett ovenfor fossen, ved Fåbro (tidligere navn på Lysakerelven var «Fod»). Særlig etter at Drammenbanen ble lagt her i 1872 vokste Lysakers betydning som trafikknutepunkt.
I dag er det ingen andre steder i Norge hvor det passerer flere biler per døgn enn på Europavei 18 ved Lysaker. Statens vegvesen har beregnet at det i perioden 2005–2010 vil være i gjennomsnitt 170 000 passeringer i døgnet. Dette er en oppjustering fra det tidligere anslaget fra 1990-tallet, som var på 120 000 passeringer.
Lysaker stasjon ved siden av har togforbindelse med Skøyen inn mot sentrum av Oslo og Sandvika vestover. Flytoget passerer der jevnlig. Videre er området et bussknutepunkt for lokal- og langdistansebusser, samt passasjerferge til Nesodden.
Fridtjof Nansens hus Polhøgda ligger på Lysaker og huser nå Fridtjof Nansens Institutt.
Lysaker har gitt navn til den såkalte Lysakerkretsen; et nettverk av kunstnere og vitenskapsmenn som bodde her rundt 1900.
I vår tid jobber mange på Lysaker. De siste 25 årene er antallet arbeidsplasser mer enn femdoblet. Innen en radius på 800 meter fra Lysaker stasjon ligger det hele 25 000 arbeidsplasser, underforstått at noen av disse ligger på Lilleaker på Oslosiden.
Kamešnica
Kamešnica er et fjell sørvest i Bosnia-Hercegovina, på grensen til Kroatia (Dalmatia). Fjellet er en forlengelse av fjellkjeden Dinara, som strekker seg fra fjellovergangen Vaganj (1 173 m) i nordøst til den kunstige innsjøen Buško Blato. Det meste av Kamešnica ligger i Bosnia, inkludert den høyeste toppen kalt Konj på 1 852 m, med en praktfull utsikt over Bosnia og Kroatia. I klart vær kan man til og med se øyene i Adriaterhavet.
Elise Estrada
Elise Estrada (født 30. juli 1987 i Marikina City på Filippinene) er en filippinsk-kanadisk popsanger og skuespiller.
Varðin
Varðin («Varden») er det ledende litteraturtidsskriftet på Færøyene, og har utkommet siden 1921.
Varðin var opprinnelige en kulturforening som ble grunnlagt 1912 og først arbeidet med å utgi barnelitteratur. Fra 1919 ble den en allmenn litteraturforening, og fra 1921 ble den en tidsskriftutgiver. Så godt som samtlige færøyske forfattere har gjennom årene bidratt til tidsskriftet.
Varðins første redaktør var Rikard Long (1921–1931 og 1935–1943), som fikk ry som en førende litteraturkritiker på øyene. Fra 1944–1951 fulgte Hans Andrias Djurhuus som redaktør. Heðin Brú var redaktør 1961–1970, og publiserte blant annet sin oversettelse av Shakespeares Stormen i bladet i denne perioden.
Mårten Aronsson
Mårten Aronsson (født 1944) er en svensk forfatter, geolog og biolog.
Storspove
Storspove (Numenius arquata) er en stor fjæretilknyttet fugleart i snipefamilien. Arten er én av åtte arter i slekten Numenius og regnes som en kortdistansetrekkfugl. Den består som tre underarter, og nominatformen hekker beskjedent i deler av Norge. Her hjemme regnes storspova som sårbar, men internasjonalt regnes arten som nær truet.
Arten har lenge vært i sterk tilbakegang i Europa, uten at man vet særlig mye om årsaken. I Storbritannia er drenering av engarealer sterkt sammenfallende med en bestandsnedgangen hos arten, som er fredet for jakt i hele Europa, unntatt i Frankrike. Der ble det årlig skutt omkring NaN individer fram til 2008, og det er fortsatt lov å jakte arten i visse deler av landet. I 2015 ble det lansert en internasjonal handlingsplan for å redde storspova.
«Årets fugl 2019»
Norsk Ornitologisk Forening (NOF) valgte storspove som «Årets fugl 2019» i Norge. Den ble også valgt til «Årets fugl 2019» i Nederland. I 2017 ble det dessuten bestemt, at den 21. april årlig skal være «Verdens storspovedag» internasjonalt.
Beskrivelse
Storspove blir cirka 50–60 cm lang. Nebbet utgjør omkring 9–15 cm og vingespennet ligger omkring 80–100 cm. Hannen er minst og veier typisk cirka 410–1 010 g, mens hunnen er tyngre og veier cirka 475–1 360 g. Det lange nebbet er nedoverbuet og de undre ekstremitetene lange og nærmest sorte. Hodet er lite og halsen slank og relativt lang. Fjærdrakten er kamuflasjefarget, med mørk brunspettet overside og gradvis lysere og delvis spettet hals, bryst og underside som går over mot helhvit i undergumpen.
Nebbet egner seg til å plukke småkryp i sand og mudder med. Arten eter blant annet terrestriske insekter, snegler, meitemark, småfisk, bær og frø med mer. Fuglene leter etter føden på grunner, mudderflater, myr, og udrenerte enger og marker med mer.
Bestandsutvikling
Den kanskje viktigste populasjonen av storspove i Europa befinner seg i Storbritannia og utgjør cirka 28 % av den totale europeiske bestanden. Mellom 1995 og 2014 tapte imidlertid Storbritannia nær halve bestanden. Som i resten av Europa synes årsaken å være lav reproduktiv suksessrate, men direkte hva som forårsaker dette vet man for lite om foreløpig.
Hekke- og trekkatferd
I Norge ankommer storspovene hekkeplassene i april, men arten legger fram til i begynnelsen av juni på høye breddegrader. Redene utgjør kun en gresskledd grop i bakken, som oftest i torvmyr eller et lignende underlag. Hunnen legger typisk 4 egg (2–5). Rugetiden varer i 26–30 dager. Avkommet, som typisk veier cirka 50–55 g ved klekking, blir flygedyktig etter cirka 32–38 dager, men dødeligheten er svært høy (cirka 66 %) det første året.
Nominatformen overvintrer i hovedsak på De britiske øyer og i Vest- og Sør-Europa, Nordvest-Afrika og østover til Persiabukten. En del fugler tilbringer vinteren langs vestkysten nord til Danmark. N. a. suschkini overvintrer sør for Sahara i Afrika og i Sørvest-Asia. N. a. orientalis overvintrer i øst og sør i Afrika, på Madagaskar, og fra det sørlige Kaspihavet og sørover til Persiabukten og østover gjennom Sør-Asia til Øst-Kina og Sør-Japan sør til Filippinene og De store Sundaøyer.
Rødlistevurdering i Norge
Vurderingsperioden for storspove er 30 år (grunnet artens generasjonslengde på 10 år. Vi har ingen kvantitativ informasjon om bestandsendringer nasjonalt for hele denne perioden. Hekkefugltakseringene i regi av overvåkingsprogrammene «Norsk hekkefugltaksering» (NHT) og «Terrestrisk naturovervåking» (TOV) (begge programmene er siden avløst av «Norsk hekkefuglovervåkning» (TOV-E)) viser en gjennomsnittlig årlig bestandsnedgang på 4 % for perioden 1996–2019, noe som tilsvarer en nedgang i bestanden på cirka 70 % (39–85 %). Intervallet for nedgang inkluderer både rødlistekategoriene sårbar (VU), sterkt truet (EN) og kritisk truet (CR), men med den mest sannsynlige verdien i kategorien sterkt truet (50–80 % nedgang de siste tre generasjoner).
Takseringer i jordbrukslandskap gjennom overvåkingsprogrammet Tilstandsovervåking og resultatkontroll i jordbrukets kulturlandskap (3Q) viser at antall storspover er blitt halvert i perioden 2000–2017 (Pedersen 2020).
Lokale studier i jordbruksland på Lista (siden 1990) og Jæren (siden 1997), samt på Østlandet, viser også en markant bestandsnedgang. I Sverige er bestanden på cirka 12,200 individer, og den har vist en nedgang på cirka 54 % de siste tre generasjoner (2020). I Finland ble bestanden vurdert til NaN individer i 2011, og man har sett en nedgang på 15–30 % de siste tre generasjoner). Nedgangen har vært spesielt markant i de nordlige deler av landet. I Danmark har bestanden (902 individer i 2012, Dansk Ornitologisk Forening 2020) vært relativt stabil de siste 30 år, men med tegn til nedgang i perioden 2009–2018. Samlet for Europa (EBCC 2017) har det vært en markant bestandsnedgang (ca. 36 %) på lang sikt (1980–2017), men en stabilisering på kort sikt (2008–2017).
På bakgrunn av dette er arten vurdert som sårbar VU på den europeiske og nær truet NT på den globale rødlista. En mer intensiv drift av jordbrukslandskapet antas å være negativt for storspova, da arten på Jæren går sterkere tilbake i slike områder enn i beitelandskap. Drenering, oppdyrking og gjenvoksing av naturlige leveområder (myrer og gressmarker) samt reirpredasjon pekes også på som negative påvirkningsfaktorer. Arten har også lenge vært utsatt for lovlig jakt i Frankrike, men dette ble nylig forbudt. Det er laget en internasjonal handlingsplan for arten.
Inndeling
Inndelingen og utbredelse følger Birds of the World.
Bunnefjorden
Bunnefjorden eller Bonnefjorden utgjør den østlige delen av Indre Oslofjord som ligger øst for Vestfjorden og Nesodden og vest for Ekebergskråninga, Nordstrand og Nordre Follo. Den nordøstligste delen av Bunnefjorden ligger i Oslo kommune, den innerste (sørligste) delen, kjent som Bunnebotn ligger i Ås kommune, Frogn kommune og resten er delt mellom Nesodden kommune i vest og Nordre Follo kommune i øst. Den nøyaktige avgrensingen av innløpet gis ved en rett linje fra nordspissen av Nesoddtangen til Hukodden på Bygdøy.
Bunnefjorden har en terskel på om lag 60 meters dyp mot Oslofjorden i vest (fra Nesoddtangen til Bygdøy) og er mye dypere lenger inne (ca. 150 meter ved Svartskog). Fjorden har i lange perioder, noen ganger over flere år, liten eller ingen vannutskiftning. Vannet er av dårlig kvalitet, spesielt under 50 meters dyp og nær bunnen.
De største øyene i Bunnefjorden er Langøyene, Malmøya med Malmøykalven, Ulvøya, Ormøya, Gressholmen og Husbergøya. Med OpenStreetMaps definisjon må også Bleikøya regnes inn.
I Håkon Håkonssons saga omtales fjorden som Skjáldr, et navn som trolig gikk ut av bruk kort tid etter. Navnet kan ha overlevd i gårdsnavnet Skjellerud (dels skrevet Skialdarud) i Frogn.
Ung i Kor
I 2010 hadde Ung i Kor rundt 290 medlemskor. Organisasjonen har sin sentraladministrasjon i Oslo. I tillegg er det regionale kontorer i Oslo, Bergen, Trondheim og Tromsø, knyttet til Norsk musikkråds kontorer i disse byene.
26. mars 2011 skiftet organisasjonen navn fra Norges Barne- og Ungdomskorforbund til Ung i Kor.
Jiří Pecka
Jiří Pecka (født 4. juni 1917 Praha, død 12. mai 1997) var en tsjekkisk padler som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Pecka vant en olympisk sølvmedalje i padling under Sommer-OL 1948 i London. Sammen med Václav Havel kom han på andreplass i C-2 10000 meter bak Stephan Macknowski og Stephen Lysak fra USA.
Valget i Sør-Afrika i 1915
Valget i Sør–Afrika i 1915 ble holdt for parlamentet i Unionen Sør-Afrika. South African Party under general Louis Botha vant valget, men fikk ikke flertall i parlamentet. Statsminister Bothas regjering ble dermed sittende, men Botha døde i 1919, og Jan Smuts overtok som statsminister.
Kirkehamn
Kirkehamn, også skrevet Kirkehavn, er en uthavn og anses som hovedsted på øya Hidra i Flekkefjord kommune i Agder. Stedet ligger i et innelukket havneområde vest på Hidra. Hidra kirke, en åttekantet og korsformet kirke fra 1854, er godt synlig i innseilingen fra havet. Bygningsmiljøet som ligger langs sjøen er stort sett godt ivaretatt. Sett under ett inneholder hele Kirkhavn godt bevarte kulturminner i form av bebyggelse, steingjerder, forstøtningsmurer og rydningsrøyser.
Stedet har lang historie med fiske og sjøfart. Bosettingsfunn fra steinalder er påvist i torvlag ute i havnebassenget.
Kirkehavn er klassifisert som et spesielt verneverdig område i Vest-Agder.
Robert Service
Robert William Service (født 16. januar 1874, død 11. september 1958) var en skotsk-canadisk poet og forfatter.
Service vokste opp i Storbritannia og flyttet til Canada som 21-åring der han fikk arbeid som banktjenestemann. Hans første diktsamling ble utgitt i 1907. Forfatterskapet gikk bra og etter to år kunne han si opp sin bankstilling for å kunne reise rundt om i Amerika og Europa. Under Balkankrigen og første verdenskrig arbeidet han som krigskorrespondent.
Poesi
Inspirert av sine egne eventyr skrev Service deretter flere romaner. Fortellingen The Trail of Ninety-Eight ble oversatt til norsk av Ulf Gleditsch med tittelen Nerver av stål i 1978. Det er lite av hans verker som er kjent i Norge; Fridtjof Nansen kalte ham «Nordenlandenes dikter» og siterte ham i enkelte av sine taler, blant annet i minnetalen over Roald Amundsen;
Noen få andre av hans dikt er blitt tonesatt, blant andre «The Cremation of Sam McGee» med Johnny Cash.
Berenike II av Egypt
Berenike II (gresk: Βερενίκη; 267/266 f.Kr. – 221 f.Kr.) var datter av Magas av Kyrene og hans dronning Apama II (i dagens Libya), og hun ble hustruen til Ptolemaios III Euergetes, den tredje herskeren av ptolemeerdynastiet i Egypt.
Andre ekteskap
Hun ble siden gift med Ptolemaios III, og med ham fødte hun følgende barn: Ptolemaios IV Filopator, Magas, Lysimakhos, Aleksander, Arsinoe III og Berenike.
Det er hevdet at Berenike deltok i de gresk nemeiske leker i tiden mellom 245 og 241 f.Kr. og skal også ha konkurrert i de olympiske leker ved en ukjent dato. Det er sannsynlig at hun ikke deltok som aktiv utøver, men heller som sponser.
Kort tid etter at hennes ektemann Ptolemaios III døde i 221 f.Kr. ble hun myrdet på tilskyndelse av sin sønn Ptolemaios IV, som hun antagelig delte makten i riket med. Til tross for drapet, eller kanskje på grunn av det, ble det utstedt en kongelig forordning som skisserte en kult for den nylig guddommeliggjorte dronning Berenike II og «spesifiserte at mannlige og kvinnelige sanger skulle synge hele dagen foran statuen av Berenike.»
Myter
Byen Euesperides ble grunnlagt på nytt av henne og fikk hennes navn, Berenike (derav dets moderne navn Benghazi. Asteroiden 653 Berenike, oppdaget i 1907, er også navngitt etter henne. Hvitmankehornfuglen (Berenicornis comatus) er også navngitt til ære for hennes hår.
SNOWTAM
SNOWTAM er en rapport, til flygende personell, om snø og isforhold på en rullebane. SNOWTAM produseres av en autorisert brøyteleder på hver enkelt lufthavn. Hver flyplass har sin egen SNOWTAM-serie. Denne nulles ut ved begynnelsen av hver vintersesong.
Utsendelse
Etter sesongens første utsendelse, skal SNOWTAM sendes ut hver eneste dag, inntil vintersesongen erfaringsmessig er over. SNOWTAM sendes ut, og mottas via NAIS terminaler på de forskjellige enhetene. SNOWTAM skal sendes ut hver eneste morgen, og har en maksimal gyldighetstid på 24 timer, og en ny utsendt rapport, vil automatisk annullere den gamle. SNOWTAM skal sendes ut, selv om det er «sommerforhold».
Eksempel på SNOWTAM
>>> ENBR (BERGEN/FLESLAND) <<<
SWEN0478 ENBR 03071904 (SNOWTAM 0478 A) ENBR B) 03071904 C) 17 F) 1/1/1 H) 5/5/5 N) G/2 F/2 W/2 Y/2 D/2 H/2 C/2 TF/89 B/5 R) DEICE PLATFORM/2 APRON S/2 TERMINAL APRON S/2 TERMINAL APRON W/2 APRON N/2 TERMINAL APRON N/2 HELI APRON S/2 HELI APRON N/5 TECHINCAL APRON/89 PLATFORM 6/89 T) F/100/100/100/PCT. NO REMAINING SAND. NO DEICING. NO ANTIICING. NO MARKING ON SNOW.
Kammakargatan
Kammakargatan er en gate i Norrmalm, Stockholm. Den løper i øst-vestlig retning og krysser Sveavägen og Drottninggatan. Navnets opprinnelse kan ikke med sikkerhet fastslås, men på 1600-tallet skal flere kammakere ha bodd i gaten. Opprinnelig var gatens navn Östanvädersgatan.
Konfliktåret 1796
Dødsfall
...
This is Metal
This is Metal er en heavy metal-musikkfestival som arrangeres i Stavanger.
Historie
This is Metal ble startet av Arne Ording, Aleksander Hakestad, Aleksander Holm og Ketil Espenæs som et prosjekt for å øke bevissthet for heavy metal i Stavanger. De bestemte seg da for å starte en musikkfestival.
Den første This is Metal-festivalen gikk av stabelen den 10. januar 2009 og hadde over 300 besøkende. Det var tre band som spilte på første festival og disse var Caerimonium, ZeroZonic og K[nine] som alle er velkjente band i området.
This is Metal har som mål å bli en festival som kan drives uten offentlig støtte.
Bedford FC
Bedford F.C. er en klubb som holder til i Bedford, England. Klubben spiller til daglig i Spartan South Midlands Division One.
Historie
Klubben ble grunnlagt i 1957 av en gjeng trykkere i firmaet Diemer & Reynolds som Bedford United FC. Klubbens stadionnavn, McMullan Park, kommer fra en av grunnleggerne, Jim McMullen. Etter at klubben ble grunnlagt, har de flyttet stadion flere ganger. De begynte på en lokal arbeidsbane, og flyttet også i en kort periode ut av Bedford til Cople, før de kom tilbake til Bedford igjen.
I 2002/2003 skiftet klubben navn til Bedford United & Valario FC. Dette etter en sammenslåing mellom Bedford og Unione Sportiva Valario. Klubben beholdt dette navnet i overgangsperioden frem til 2006/2007. Da ble sammenslåingen fullført, og man skiftet navn til Bedford Valerio United FC.
Kaoru Wada
Kaoru Wada (和田 薫) er en japansk komponist, dirigent og pianist fra Yamaguchi prefektur. Han studerte ved Tokyo College of Music og er mest kjent for musikken han har skrevet for animer. Han ble kjent i vesten gjennom 3x3 Eyes, Battle Angel Alita, Samurai 7 og InuYasha. Han har også arrangert musikk for orkester og piano for lydsporene til Kingdom Hearts og Kingdom Hearts II.
Bergen kommunes kunstnerpris
Bergen kommunes kunstnerpris tildeles fremragende kunstnere med tilknytning til Bergen.
Vinnere:
SBS
SBS har flere betydninger, blant annet:
Robert Boutigny
Robert Boutigny (født 24. juli 1927) var en franske padler som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Boutigny vant en olympisk bronsemedalje i padling under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på tredjeplass i C-1 1000 meter bak Josef Holeček fra Tsjekkoslovakia og canadiske Douglas Bennett.
Sukralose
Sukralose ble tillatt i Norge i 2005, og i EU har det fått tildelt E-nummeret E-955. I Norge har myndighetene gitt en midlertidig godkjenning til en håndfull norske produsenter. Cola Light er etter et par års bruk ikke lenger søtet med Sukralose. I USA har stoffet vært tillatt siden 1999.
I 2008 er sukralose brukt som ingrediens i Yoplaits Dobbel 0% yoghurt.
New Bradwell St. Peter FC
New Bradwell St. Peter F.C. er en klubb som holder til i New Bradwell i Milton Keynes i England. Klubben ble stiftet i 1902, og ble medlem i South Midlands League i 1970. Klubben spiller for øyeblikket i Spartan South Midlands Division One.
Barbet
Barbet (FCI#¤ 105), som i Norge også kalles fransk vannhund, er en vannhund i gruppen av apporterende fuglehunder med røtter tilbake til middelalderens Mellom-Europa. Den kan også gå under navnet barbillot noen steder og var, i likhet med puddel, også kjent som caniche. Rasen nevnes i flere skrifter fra 1500-tallet, men er trolig en god del eldre enn dette.
Opprinnelse og alder
Akkurat når og hvor rasen oppsto er det ingen som vet nøyaktig, men det er en meget gammel rase i europeisk sammenheng. Første gang barbetlignende hunder nevnes var i 1387. Kynologer og forskere mener at den (eller forfedrene) opprinnelig kom til Europa fra det nordvestlige Afrika, trolig ført hit av maurere under invasjonen av Spania.
Navnet barbet stammer fra det franske ordet barbe og betyr skjegg (med referanse til ordet barbering på norsk, som altså fjerner skjegget). Maurere er et berbisk folkeslag, der menn gjerne bærer skjegg. Akkurat det kan ha en viss sammenheng med både det franske ordet og benevnelsen på denne hunden. Man kan derfor tenke seg at barbet har fått navn etter det folket som bragte den til Europa – mauriske berbere. Den mauriske invasjonen av Den iberiske halvøya begynte i 711 og varte til i 1212, så dersom barbet er en etterkommer av hunder maurere hadde med seg er den svært gammel som type, og det er mye som taler for akkurat det.
Barbet regnes også som stamfar til en rekke andre kjente hunderaser, eksempelvis bichon frisé, bichon havanais, puddel, briard og en rekke andre raser med lignende pels.
Barbet nevnes også av grev Georges-Louis Leclerc de Buffon (1707–1788) i hans verk Histoire naturelle, générale et particulière (36 bind utgitt i perioden 1749–1778, pluss 8 bind som ble utgitt etter hans død) og Spallazani. Han benyttet også barbet i den første kunstige inseminasjonen av hund som ble kronet med suksess. Dette skjedde i 1779.
Mot slutten av 1800-tallet var rasen nærmest utryddet. Den hadde da i lengre tid blitt mest benyttet til tyvjakt på bl.a. svaner. Underlig nok ser dette ut til å ha blitt rasens redning, selv om den fortsatt må regnes som utrydningstruet. Man regner med cirka 3000 hunder på verdensbasis. I Norge er det ca. 40 hunder (2021).
Utseende, anatomi og fysikk
Barbet er en mellomstor hund med en kraftfull og sterk bygning. Den har en meget særegen tykk, krøllet ullen pels, som kan være enten sort, rød og sandfarget i alle nyanser, hvit eller flekket. Pelsen framstår som snor-lignende og har tradisjonelt vært klippet for å lette hundens arbeid. Fargenyansene skal være like over hele kroppen. Hodet er rundt og bredt, halsen kort og kraftig og halen bæres gjerne høyt.
Hannene blir ca. 60 cm i skulderhøyde (58-65 cm) og tispene ca. 55 cm (53-61 cm). Dette er iflg. de standardendringer som skjedde i 1986. Tidligere var minimumshøyden noe lavere.
Bruksområde
Barbet regnes som en meget dyktig svømmer og en ypperlig apportør som har en rekke flotte egenskaper som brukshund. Som jakthund egner seg godt til blant annet jakt på andefugler og vadefugler. Den høyt utviklede luktesansen kan også gjøre den til en utmerket trøffelhund, ettersøkshund, narkotikahund eller lignende. Den er også en glimrende familie- og utstillingshund, i det den er både omgjengelig og letthåndterlig. I tillegg har den en rekke egenskaper innen forskjellige former for hundesport.
Lynne og væremåte
Barbet er en ypperlig familiehund for sporty barnefamilier, enten de er nybegynnere eller ikke. Den regnes som tillitsfull og omgjengelig, og flink og leken med barn. Den krever imidlertid daglig mosjon og utfordringer om den skal trives maksimalt. I sommervarmen kan også den kraftige pelsen by på problemer, om den ikke klippes. Snø blir også lett et problem, i det den ofte klumper seg i hårlaget. Den tåler imidlertid både sterk kulde og vann godt, og den elsker å bade. Barbet er regnet for å være veldig lydige og er svært intelligente.
Annet
Uten god trening og tilvenning trives den dårlig alene over flere timer.
Serie A 1949–1950
Serie A er den italienske toppdivisjonen i fotball. Den ble opprettet i 1898. Det italienske fotballforbundet står for organiseringen av ligaen.
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Biskupin
Biskupin er en landsby av arkeologisk interesse som består av en rekonstruksjon i full størrelse av en befestet bosetning fra jernalderen i det kujaviskpommerske voivodskap i Polen. Det hører til Biskupinundergruppen av Lausitzkulturen. Utgravningen og rekonstruksjonen av den prehistoriske bosetningen har spilt en viktig rolle i polsk, historisk bevissthet.
Rekonstruksjonen er i dag et museum, og befinner seg på en myrlendt halvøy på Biskupin-innsjøen, cirka 90 km nordøst for Poznań og åtte km sør for den lille byen Żnin. Den er del av Det statlige arkeologiske museum i Warszawa.
Forskningen har vist at bosetningen sannsynligvis ble etablert vinteren 738 f. Kr, på en øy på Biskupin-innsjøen (i dag en halvøy). Øyen hadde en tilnærmet oval form og et areal på 2 ha, og reiste seg 0,8 – 1,2 m over vannet i innsjøen. Bosetningen bestod av om lag 106 hus, mange oppført i sleppverk, med størrelse 8 x 10 m, plassert i rekke langs 11 gater, som hadde en bredde på ca. 2,5 m. Det anslåes at om lag 600 – 1 200 mennesker bodde der. Bosetningen var omgitt av en trefortifikasjon av eik med bredde 3-4 m og høyde 6 m. Skansekledningen var mer enn 450 m lang og ble fulgt av en tremolo på innsjøen. 6 000-8 000 m³ tre ble brukt til å bygge skansekledningen. Bosetningen ble bygget på påler i innsjøen og det var tilgang med båter og via én bro.
Beinn Eighe
Et av de meste kjente trekkene ved Beinn Eighe er botnen Coire Mhic Fearchair, hvor det både er klatre- og vandreruter mot toppene. Skal man krysse fjellet må man forbi en serie spisser kalt Black Carls, hvor det kreves en del klyving. Den mest kjente ruten går ganske enkelt over den sentrale delen av ryggen, og de som går den kommer innom begge munros.
Nordsiden av fjellet har status som National Nature Reserve, og har oppmerkede stier og et besøkssenter. Resvervatet har en blanding av åpent myrland, skog og torvmyrer, og har rik flora og fauna.
Geologisk er Beinn Eighe spesielt blant fjellene i Torridan idet toppen ikke består av prekambrisk torridiansk sandstein, men kambrisk basal kvartsitt. Dette gjør at den skiller seg ut som lysere enn andre topper i områder.
Fylkesvei 6178
Fylkesveg 6178 går mellom Halsanausta og Innreitan i Heim kommune.
Gary Usher
Gary Lee Usher (født 14. desember 1938, død 25. mai 1990) var en amerikansk musiker, låtskriver og plateprodusent. Sammen med Brian Wilson skrev han flere sanger for The Beach Boys, blant andre «In My Room», «409» og «Lonely Sea». Han avsluttet sitt samarbeide med Brian Wilson etter en krangel med Murry Wilson, Brians far og The Beach Boys' manager. Usher produserte album for blant andre The Byrds og Dick Dale, og en rekke surfrock-band. Under innspillinger benyttet han ofte studiomusikere fra The Wrecking Crew.
Fylkesvei 6178
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 351 (Møre og Romsdal).
Gary Usher
Han skrev også sanger sammen med Roger Christian, blant annet til filmer som Beach Party, Muscle Beach Party, Bikini Beach, Ride the Wild Surf, Beach Blanket Bingo, Ski Party, Beach Ball og Catalina Caper, samt tre låter for «kongen av surf-gitar» Dick Dale. Han spilte inn og ga ut eget materiale som soloartist gjennom 1960-, 1970- og 1980-tallet, men hans egen musikalske karriere tok aldri helt av.
Renessansehumanisme
Renessansehumanisme var en europeisk intellektuell bevegelse som utgjorde en viktig del av renessansen, og besto av en samling intellektuell gresk og latinsk lære, gjennomført av lærde, skribenter, lærere, og verdslige ledere. Det begynte i Italia ved slutten av 1300-tallet og spredte seg over Europa. Renessansehumanismen utviklet seg i Firenze, og det var også betydelige sentre i Napoli, Roma, Venezia, Mantova, Ferrara, og Urbino.
Den nicaraguanske borgerkrig
Den nicaraguanske borgerkrigen (eller borgerkrigene; spansk: La Guerra Civil de Nicaragua) mellom omtrent 1972 og 1990 var en rekke sammenhengende konflikter som fant sted i Nicaragua og er tett knyttet sammen med den nicaraguanske revolusjon og i en videre forstand med den kalde krigen i Amerika. Krigen kan deles opp i flere faser; fra 1972 til 1979, da den sandinistiske frigjøringsfront – sandinistene – gjorde opprør mot president Anastasio Somoza Debayles diktatur og tilegnet seg regjeringsmakten, og fra 1979 til 1990, da sandinistenes regjering ble utfordret av en rekke kontrarevolusjonære grupper kjent som Contras. Borgerkrigen endte i 1990, da sandinistene mistet makten i Nicaragua til Violeta Chamorro, lederen for den nasjonale opposisjonsunionen i valget det året. To år tidligere hadde contra-gruppene inngått en våpenhvile med sandinistregjeringen. Ca. 60.000 mennesker ble antagelig drept i disse konfliktene i Nicaragua, hvorav over halvparten var sivile, og krigen førte også flere hundre tusen nicaraguanere på flukt.
Renessansehumanisme
Den utviklet seg i løpet av 1300- og 1400-tallet, og var et svar på utfordringene fra middelalderens skolastiske utdannelse, framhevet praktiske førprofesjonelle og vitenskapelige undersøkelser og studier. Skolastikken fokuserte på å forberede menn å bli leger, advokater eller profesjonelle teologer, og ble undervist fra godkjente tekstbøker i logikk, naturfilosofi, medisin, jus og teologi. Humanistene reagerte mot denne nyttetilnærmelsen og det trange pedanteri som var assosiert med den. De søkte å skape et borgerskap (som tidvis også omfattet kvinner) skikket til å tale og skrive med eleganse og klarhet. Det ble oppnådd ved studiet av studia humanitatis, i dag kjent som humanistiske fag: grammatikk, retorikk, moralfilosofi, poesi og historie.
Den nicaraguanske borgerkrig
Bakgrunn
I Nicaragua hadde Somoza-familien sittet med makten siden 1936, og styrte enten selv eller gjennom andre presidenter. Somozaene opprettholdt kontrollen gjennom en godt utstyrt milits og gendarmeri kalt den nicaraguanske nasjonalgarden – Guardia Nacional – som ble kjent og beryktet for korrupsjon og brudd på menneskerettighetene under somozaenes regime. Den tredje og siste Somoza-presidenten, Anastasio Somoza Debayle, hadde som overhode for nasjonalgarden og to ganger som landets president, holdt makten siden 1967.
Den sandinistiske frigjøringsfront,  Frente Sandinista de Liberación Nacional – FSLN, ble stiftet av blant annet Carlos Fonseca, Silvio Mayorga og Tomás Borge i 1961 i et marxistisk studentmiljø. Av disse var det bare Borge som levde lenge nok til å oppleve sandinistenes seier i 1979. Fronten, som ble kjent som sandinistene, var et sosialistisk opprørspart oppkalt etter revolusjonæren Augusto César Sandino, som hadde kjempet mot USAs okkupasjon av Nicaragua. Sandinistene drev en begrenset geriljakrig mot Somoza-regimet på slutten av 1960-tallet og i begynnelsen av 1970-åra uten å oppnå større suksess.
Renessansehumanisme
Som et program for å gjenopplive den kulturelle — og i særdeleshet den litterære — arv og moralfilosofi fra den klassiske antikken, var humanismen en gjennomtrengende kulturell metode, og ikke utelukkende programmet til en liten elite. Humanister var stort sett av den oppfatning at selv om Gud hadde skapt universet, var det menneskene som hadde utviklet og industrialisert den. Skjønnhet var et populært emne som ble ansett å representere en dyp, indre dyd og verdi, og en viktig del av ferden mot Gud.
Den nicaraguanske borgerkrig
Bakgrunn
Helt siden 1967 hadde det cubanske etterretningsdirektoratet støttet nicaraguanske revolusjonsbevegelser og kom til å trene hundrevis av sandinistgeriljaledere. Det sosialistiske regimet på Cuba fortsatte å støtte sandinistene både før og etter at de fikk regjeringsmakten, og på det meste opererte 2500 cubanske militære rådgivere på alle nivåer i den nye nicaraguanske regjeringen.
Sandinistenes opprør
I 1972 ble den nicaraguanske hovedstaden Managua rammet av et stort jordskjelv som førte til omfattende ødeleggelser. 10.000 av byens 400.000 innbyggere døde, og 80% av de kommersielle bygningene ble ødelagte. Nødhjelp kom fra utlandet, men president Anastasio Somoza sørget for at oppbyggingen av byen ble gjort av hans egne selskaper. Den allerede styrtrike Somoza tjente dermed selv på jordskjelvet og strammet sitt økonomiske grep om Managua. Dette førte til økt motstand mot regimet og økt støtte til FSLN.
Renessansehumanisme
Opprinnelse
Tidlige humanister, slike som Petrarca, Coluccio Salutati og Poggio Bracciolini, var ivrige samlere av antikke manuskripter. Av de tre er Petrarca gitt betegnelsen «humanismens far» grunnet hans hengivenhet til greske og romerske bokruller. Mange arbeidet for den organiserte kirke og var medlemmer av klosterordener, slik som Petrarca, mens andre var advokater og kanslere i italienske byer, slik som Petrarcas elev disippel Salutati, kansler av Firenze, og således hadde tilgang til skrivestuer som kopierte bøker.
Den nicaraguanske borgerkrig
Sandinistenes opprør
Etter jordskjelvet utviklet sandinistenes kamp seg til en blodig borgerkrig. I desember 1974 tok en geriljagruppe tilknyttet FSLN flere regjeringsmedlemmer og slektninger av Somoza som gisler på en fest i jordbruksdepartementets bygning i Los Robles i Managua. Geriljasoldatene drepte jordbruksministeren i selvforsvar og mottok to millioner amerikanske dollar i løsepenger for resten av gislene. FSLN-geriljaen klarte også å befri 14 sandinistfanger fra fengsel, blant dem Daniel Ortega, og fikk dem fløyet til Cuba. Somozaregjeringen svarte med videre skremsler, sensur, tortur og mord av motstandere.
Renessansehumanisme
Opprinnelse
I Italia fikk de humanistiske utdannelsesprogrammene rask aksept og ved midten av 1400-tallet var det mange i de øverste samfunnsklassene som hadde fått en humanistisk utdannelse. En del av de fremste i kirken var humanister med ressurser til å bygge viktige biblioteker. En slik var kardinal Basilios Bessarion som hadde konvertert fra den gresk-ortodokse kirke til den katolske, og var en av de mest lærde i sin tid og ble betraktet som en kandidat for pavestolen. Det var flere humanistiske paver på 1400- og tidlig på 1500-tallet, en av dem, Aeneas Silvius Piccolomini (Pius II), var en profilert forfatter og skrev en avhandling om «Gutters utdannelse». Disse emnene kom til å bli kjent som de humanistiske emner, og den bevegelsen de inspirerte er kjent som humanismen.