cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Amazing Race
The Amazing Race er et amerikansk reality-game show der lag med to personer som er søsken, kjærester, foreldre eller venner reiser om kapp rundt i verden (i «Family Edition» (sesong 8) i den amerikanske originalversjonen av programmet besto lagene av fire personer). Deltakerne prøver å komme først til «pit stops» på slutten av hver etappe i løpet for å vinne premier og for å unngå å komme sist, som innebærer muligheten for eliminasjon eller en betydelig ulempe i den neste etappen. I ca. 3 til 4 av etappene er det ingen som blir slått ut. Deltakerne reiser til, og rundt i, flere forskjellige land ved hjelp av flere forskjellige transportmidler, blant annet fly, drosjer, leiebil, tog, busser, båter og løp til fots. Ledetrådene i hver etappe leder lagene til den neste destinasjonen eller leder dem til å utføre en oppgave, som utføres enten sammen eller bare av en av persone. Disse utfordringene er på en eller annen måte relatert til landet eller kulturen der de befinner seg. Lagene elimineres etter hvert inntil det gjenstår tre lag. Det laget som ankommer først i sluttetappen blir tildelt premien på 1 million dollar.
The Amazing Race er et av verdens mest populære reality-konkurranseshow og sesong 31 har premiere i USA 23. mai 2019. Det er også mange internasjonale versjoner av serien.
USA
Programmet hadde premiere i USA i 2001. Programleder for den amerikanske originalversjonen av programmet er Phil Keoghan. The Amazing Race har blitt tildelt totalt 12 Emmy-priser, og har blitt nominert totalt 47 ganger.
I løpet av sesongene har konkurransen lagt til ulike elementer for å gjøre konkurransen mer spennende og variert. I sesong 10 introduserte de en tvist de kalte for "Intersection" ("Veikryss" på norsk). Dette innebar at to lag måtte samarbeide om oppgaver fram til ledetråden sa at dette ikke lenger var gjeldende. Oppgavene som veikrysset baserte seg på var vanlige raceoppgaver, hvilket inkluderer veisperringer og veivalg, vel som en snarvei. Siste gang dette elementet ble sett i den amerikanske utgaven var i sesong 16. I den syttende sesongen introduserte de "The Express Pass", en mektig pris som blir utdelt til laget som vinner en bestemt etappe, som regel den første etappen. Denne prisen kan de beuke til å hoppe over en valgfri oppgave (inkluderer ikke snarveier) fram til en bestemt etappe. Siden sesong 22, har det blitt delt ut to ekspresspass, der ett måtte gis til et annet lag før slutten av den femte etappen. Straffen "Hazard" ble introdusert i sesong 19. Den gikk ut på at det laget som fullførte første utfordring sist, måtte gjøre en ekstra oppgave før de kunne sjekke inn på pitstoppet. Sesong 25 introduserte en ny pris for å vinne første etappe. Dette gikk under navnet "Save" (Redning på norsk) og ga laget som mottok prisen en makt som gjorde at om de skulle komme sist på en eliminasjonsetappe, ville de ikke blitt eliminert. Da dette ikke skjedde i sesongen er det ukjent hvorvidt de ville fått med seg en fartshump inn på den neste etappen. Denne sesongen hadde også for første gang en åpen start, hvilket betyr at fans fikk komme å se lagene starte ut på første etappe. Starten var på Times Square i New York. Det var også en åpen start på den kommende 27. sesongen som startet på Venice Beach i Los Angeles.
Land og områder besøkt
Mesteparten av reiserutene i The Amazing Race krysser jorden, med start i en av USAs byer og avsluttes i en annen. Unntakene er:
Fra og med den trettiandre sesongen, har The Amazing Race besøkt 92 land:
Norge
TV 2 produserte og sendte i 2012 første sesong av en norsk versjon av realityprogrammet kalt The Amazing Race Norge. Første episode hadde 435 000 seere. VG Netts anmelder skrev at «''Det er definitivt verdt å følge med på «Amazing race Norge». Bare husk å puste.''», og ga første program terningkast fem.
Fylkesvei 654 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 654 i de følgende fylkene:
Anthony Roux
Anthony Roux (født 18. april 1987 i Verdun) er en fransk tidligere profesjonell landeveissyklist. Han ble profesjonell i det franske laget Française des Jeux i 2008. Hans har en etappeseier fra 17. etappe i Vuelta a España 2009.
Han la opp etter 2022-sesongen.
Michael Emerson
Michael Emerson (født 7. september 1954 i Cedar Rapids i Iowa) er en amerikansk skuespiller, blant annet kjent for roller som Zep Hindle i skrekkfilmen Saw, og som Benjamin Linus i TV-serien Lost. Emerson ble i 2009 nominert til en Golden Globe innen kategorien «Beste mannlige birolle».
Emerson fikk sitt første store gjennombrudd som skuespiller i 1997 da han fikk hovedrollen som forfatteren Oscar Wilde i regissør Moises Kaufmans kritikerroste off-Broadway-skuespill, Gross Indecency: The Trials of Oscar Wilde. Denne rollen ble fulgt opp med flere andre bemerkelsesverdige roller på teaterscenen. I 1998 spilte han mot sin skuespiller-kollega Uma Thurman da han opptrådte i off-Broadway-produksjon av teaterstykket Le Misanthrope. I 1999 spilte han rollen som Willie Oban i filmen The Iceman Cometh der han spilte sammen med Kevin Spacey.
Jüdischer Friedhof Berlin-Weißensee
Jüdischer Friedhof Berlin-Weißensee (Den jødiske gravlunden i Weissensee) er en jødisk gravlund i Weissensee, Berlin, som ble åpnet i 1880. Det er den største jødiske gravlund i Vest-Europa og en rekke fremtredende forfattere og andre kjente personer hviler her.
Gravene er ordnet i 120 felter som har strenge geometriske former. Hovedinngangen ligger ved enden av Herbert-Baum-Straße. En ekstra inngang i den nåværende Indira-Gandhi-Straße som ble åpnet i 1924, er idag stengt. Det befinner seg 150 000 graver på gravlunden. Det står store trær på større deler av området, og mange gravfelter er overvokst med eføy.
Det jødiske trossamfunnet og byen Berlin har foreslått at gravlunden opptas på UNESCOs liste over verdens kulturarv.
Historie
I annen halvdel av det 19. århundre viste seg at på grunn av det jødiske trossamfunnets sterke vekst ville gravlunden i Schönhauser Allee, som det jødiske trossamfunnet hadde brukt siden 1827, snart være fullt belagt. Trossamfunnet kjøpte derfor en 42 hektar stor eiendom i den daværende forstaden Weissensee. En arkitektkonkurranse fra 1876 bragte ingen tilfredsstillende resultater, og planene måtte omarbeides flere ganger, før arkitekten Hugo Licht fikk oppdraget å utforme gravlunden. Lichts planer omfattet en totalplan for gravlunden samt en rekke bygninger, mur og inngangsport. Arbeidene med gravlunden begynte i 1879, og året etter kunne den åpnes.
I begynnelsen var det kun enkle graver, men fort oppstod det også praktgraver for byens velhavende jøder.
Omkring 1900 hadde gravlunden et areal på over 400 000 m².
I nærheten av den stengte inngangen i Indira-Gandhi-Straße ble det ved slutten av første verdenskrig omkring 1917/18 anlagt et eget æresfelt for falne jødiske soldater.
Under den kalde krigen lå gravlunden i Øst-Berlin, og ble neglisjert av regimet, slik at den forfalt. Kommunistene planla å bygge en motorvei tvers gjennom gravlunden i 1970, for å knytte Michelangelostraße sammen med Hansastraße. Takket være protester fra vest og fra jødiske organisasjoner fikk gravlunden være i fred.
I nærheten av inngangen er det senere bygget et minnesmerke for nazistenes jødeforfølgelser.
Harald Winkler
Harald Winkler (født 17. desember 1962) er en østerriksk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 1988 i Calgary, 1992 i Albertville og 1994 på Lillehammer. Winkler ble olympisk mester i bobsleigh under vinter-OL 1992 i Albertville. Han var med på det østerrikske laget som vant konkurransen i firerbob foran Tyskland og Sveits. De andre på laget var Ingo Appelt, Gerhard Haidacher og Thomas Schroll.
Fylkesvei 653 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 653 i de følgende fylkene:
Angie Sage
Biografi
Angie Sage vokste opp i Thames Valley i London og Kent. Hennes far var forlegger. Han tok med seg hjem tomme bøker som hun fylte med bilder og historier. Hun studerte først medisin, men hun ombestemte seg og begynte på kunstskolen i Leicester hvor hun studerte hun grafisk design og illustrasjon. Etter utdannelsen begynte hun å illustrere barnebøker. Hennes første selvstendige roman var Septimus Heap-fortellingen Magyk.
Angie Sage er gift og har to voksne døtre, Laurie og Lois.
Bibliografi
Dette er en liste over bøker som er skrevet av Angie Sage. Listen inneholder ikke bøker som hun kun har illustrert.
Thorvald Oftedal
Thorvald Oftedal (født 6. oktober 1878 på Sandnes, død samme sted 7. mars 1967 ) var en norsk verkstedeier og musiker som fikk stor betydning for musikklivet på Sandnes, der han er blitt kalt «musikkens far». Han regnes som grunnlegger av både orkester- og korpsmusikken på stedet. Han var aktiv i Sandnes Orkesterforening, nå Sandnes Symfoniorkester, i rundt 60 år.
Livsløp
Thorvald Oftedals far Sven var smed, og moren Rakel var hjemmeværende. Thorvald var én av ti søsken, tre søstre og sju brødre. Han gikk flere år i smedlære hos sin far, og arbeidet deretter ni år ved Sandnes Mek. Verksted, fra 1883 til 1902, da han startet Brødrene Oftedals mek. Verksted sammen med sin bror Nils.
I tillegg til sin innsats for musikklivet på Sandnes, var han aktiv innenfor avholdsbevegelsen og i politikken. Han satt blant annet i bystyret for Venstre i fire perioder mellom 1926 og 1940.
Oftedal og hans kone, Ragna, født Forus, fikk sju barn sammen, fem gutter og to jenter. De fleste av disse spilte ett eller flere instrumenter, men bare den nest yngste, Finn Audun Oftedal, fikk mulighet til å utdanne seg til profesjonell musiker på høyt nivå. Den andre av søsknene som hadde musikken som levevei, var den yngste, Ragnhild Oftedal Hetland, som var pianolærer, blant annet ved Sandnes musikkskole. Hun var også pianist i Sandnes Orkesterforening.
Etter at han sluttet som yrkesaktiv og som aktiv orkester- og korpsmusiker, var fiolinen og musikken fortsatt sentral i livet hans. Han spilte nesten til det siste, reparerte fioliner og bygget også en egen fiolin.
Musikkopplæring
Thorvald Oftedal var i hovedsak selvlært som musiker.
Han vokste opp i en musikalsk familie. Av de sju brødrene var det bare én som ikke kom til å spille ett eller flere instrumenter. De andre ble viktige deltagere i Sandnes’ musikkliv.
Som 11-åring fant Thorvald denne fiolinen, og overtalte foreldrene til å lære ham å spille.
En annen mulighet var å ta musikkundervisning hos en organist i Stavanger, men de to kronene dette skulle koste pr. time, var også for dyrt.
Etter den grunnleggende opplæringen hos foreldrene, fikk han derfor sin videre undervisning gjennom Gustav Fr. Langes lærebøker (fiolinskoler), og gjennom praktisk utøvelse i orkestre og korps. Han har selv fortalt at han hørte toner hvor han var, i naturen og på jobben. Han gikk derfor alltid med kritt i lommen, for å kunne skrive ned noter, blant annet på jernplater på arbeidsplassen.
Pionérinnsats
Sandnes hadde ikke noe organisert musikkliv før 1895, det året da både Sandnæs Strygeorkester og Sverre Sigurdson Musikkorps ble stiftet. Thorvald Oftedal var involvert i begge. Strykeorkesteret sprang ut av avholdslosjen Erling Skjalgsson, med Oftedal som initiativtager. Han var selv orkesterleder fra 1896 til 1909, og spilte i tillegg førstefiolin i orkesteret.
Han skal også ha spilt C-fløyte i Sverre Sigurdson Musikkorps fra starten av.
Før 1895, fra ca. 1890, startet han en trio med fløyte, gitar og ham selv på fiolin. Denne trioen ble kjernen i Sandnæs Strygeorkester da det ble stiftet, gitaristen hadde da byttet til kontrabass.
23 år gammel overtok han også som dirigent for «Sverre Sigurdson», i 1901. I hans tid som leder utviklet korpset seg til å bli et av Rogalands beste musikkorps. I 1916 overlot han ledelsen til Gunnar Arneson, for å gå tilbake til førstetrompetistplassen. Det finnes også et bilde av korpset der han spiller ventilbasun. Totalt hadde han 40 års aktivt medlemskap i korpset.
Det var ikke bare helt lokale korps og orkester som fikk glede av Oftedal. Da Ålgård Musikkorps ble stiftet i 1900, engasjerte de også Thorvald Oftedal som musikalsk leder.
I tillegg til oppgavene han hadde i korps og orkester, påtok han seg å dirigere det nystartede mannskoret «Sandneskameratene» den første tiden etter at de startet opp i 1915.
Gjennom et samarbeid mellom Sverre Sigurdson og strykeorkesteret, som nå hadde skiftet navn til Sandnes Musikerforening, ble Sandnes Orkesterforening stiftet i 1944. Dette var starten på det som senere er blitt til Sandnes Symfoniorkester. Fra den spede begynnelse i 1895, hadde Oftedal 60 års aktivt medlemskap i orkesteret, både som dirigent og som førstefiolinist.
Oftedal spilte også til dans, med både polka og reinlender. Han hadde god kontakt med folkemusikkmiljøet på Voss, lærte seg å spille hardingfele, og spilte mange slåtter. Dette var ikke vanlig musikk på Sandnes på den tiden.
Komposisjoner
I tillegg til å være utøvende musiker, komponerte Oftedal en del, blant annet menuetter og sanger. Den mest kjente av disse, er Sandnes-sangen, Sandnes’ bysang.
Ved Sandnes’ 50-årsjubileum i 1910, ble det utlyst en konkurranse om å skrive en bysang. Denne ble vunnet av lærer L.O. Nygaard, som skrev teksten, og Thorvald Oftedal som skrev melodien. Som det sto i Stavanger Aftenblad: «til denne [L.O. Nygaards tekst] har hr. Thv. Oftedal komponeret en meget smuk melodi»
Ved 100-årsjubileet for byen i 1960, ble det avholdt en uoffisiell konkurranse om en fanfare, som skulle brukes under hele jubileumsfeiringen. Thorvald Oftedal leverte det vinnende forslaget, bygget over melodien til Sandnes-sangen.
Æresbevisninger
Ved Sverre Sigurdsons 60-årsjubileum i 1955 ble Oftedal utnevnt til et av korpsets første fire æresmedlemmer.
Fylkesvei 652 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 652 i de følgende fylkene:
Thorvald Oftedal
Æresbevisninger
Han ble også Sandnes Orkesterforenings første æresmedlem.
Ved orkesterforeningens 75-årsjubileum i 1970, ble «Thorvald Oftedals minnefond» opprettet, etter initiativ fra dirigent Kåre Opdal, «med formål å støtte orkesteret i dets arbeide for å oppmuntre og utvikle [orkesterets] medlemmer i musikalsk retning». Fondet er senere slått sammen med Ingeborg Skaar Lørhammers Legat.
Erling Alfred Westli
Erling Alfred Westli (født 28. mars 1906 på Lørenskog, død 8. februar 1978) var en norsk fiolinist, dirigent og komponist. Han vokste opp på Lørenskog og studerte fiolin med Ernst Glaser. Han var i mange år kino- og kafémusiker. Han spilte blant annet på Rosekjelleren, Hotell Bristol og Theaterkaféen samt at han hadde vikariater i operaorkesteret og andre orkestre. Han var også leder for Romeriksgutta, et ensemble i den lette og muntre musikkgenren. Det ble startet i 1936 og var i mer enn 20 år et kjent ensemble i radioen og på grammofonplater. Erling Westli var en viktig drivkraft i det lokale musikklivet på Lørenskog og dirigerte en rekke sangkor, f. eks. Lørenskog Sangforening, som ble et av de lendende korene på Romerike. Fra 1942 – 1950 var han dirigent for Lørenskog Mannskor. Han dirigerte også i mange år det lokale Sangerhallen strykeorkester og flere skoleorkestre.
Noen av hans komposisjoner:
Thomas Schroll
Thomas Schroll (født 26. november 1965), er en østerriksk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 1992 i Albertville og 1994 på Lillehammer. Schroll ble olympisk mester i bobsleigh under vinter-OL 1992 i Albertville. Han var med på det østerrikske laget som vant konkurransen i firerbob foran Tyskland og Sveits. De andre på laget var Ingo Appelt, Harald Winkler og Gerhard Haidacher.
Olon Sume
Olon Sume (eller Olon Sume-in Tor) er et arkeologisk funnsted i den nordre del av banneret (fylket) Darhan Muminggan forente banner i byprefekturet Baotou i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina. Funnene gjort der er svært allsidige.
Byen kan ha vært bispesete for Østens kirke, og hadde på 1200-tallet (i Yuan-dynastiets tid) muligens også en katolsk kirke.
Den kinesiske regjering har på senere år (2000-tallet) begynt å utvikle stedet som turistattraksjon.
Koshang?
Siden 1930-årene er stedet av noen forskere blitt identifisert som restene etter den gamle byen Koshang, som den nordlige hovedstad for middelalderfolket öngötenes konger. Men denne identifikasjonen er ikke sikker, mener andre, og det er mulig at Koshang lå et godt stykke lenger sør, sønnenfor Daqingfjellene.
Gulskinn
Gulskinn (Flavocetraria nivalis) er en lavart tidligere regnet til slekten kruslav, med flatt buskformet thallus som blir opptil 6 cm høyt. Fargen er gul eller grågul, sterkere gul eller gulbrun ved basis. Løst festet til underlaget. Lober (utløpere på thallus) er ruglete med innbøyde kanter, uregelmessig innskåret i spissen. Vokser på marken, vanlig i fjelltraktene i hele landet, noe mer sjelden i lavlandet.
Tidligere er den også kalt «gullav», eller «snølav». I uår har den vært benyttet som mat, og ligger svært nær islandslav i næringsverdi.
Litteratur
Krog, Hildur/Østhagen, Haavard/Tønsberg, Tor: ''Lavflora. Norske busk- og bladlav'', Oslo 1994, ISBN 82-00-41445-0
Henry Moore
Henry Moore (født 30. juli 1898 i Castleford i Yorkshire, død 31. august 1986 i Much Hadham i Hertfordshire) var en britisk billedhogger. Han hadde i sin aktive karriere en meget stor produksjon. Typisk for ham var å omforme og forenkle menneskefiguren, samt å bruke hulrom.
Skulpturer
Noen ytterst få av hans skulpturer.
Gerhard Haidacher
Gerhard Haidacher (født 29. april 1963), østerriksk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 1992 i Albertville og 1994 på Lillehammer. Haidacher ble olympisk mester i bobsleigh under vinter-OL 1992 i Albertville. Han var med på det østerrikske laget som vant konkurransen i firerbob foran Tyskland og Sveits. De andre på laget var Ingo Appelt, Harald Winkler og Thomas Schroll.
Hieronymus Heyerdahl (1773–1847)
Hieronymus Heyerdahl (født 31. august 1773 i Aremark, død 6. mars 1847 på Gran) var en norsk prest, lærer og eidsvollsmann.
Han var født på Fange i Aremark som sønn av sorenskriver Halvor Heyerdahl (1748–1819) i hans første ekteskap med Marthe Bassøe (1751–1775). Hieronymus ble gift 1. mars 1799 med Frederikke Sophie Schwabe (1777–1859), datter av lagmann Johan Fredrik Schwabe. De var foreldre til sogneprest Hieronymus Heyerdahl og til fogd Niels Treschow Heyerdahl.
Fra 1812 var han sogneprest i Stjørdal. I 1814 var han 2. representant for Nordre Throndhjems Amt i Riksforsamlingen, der han sluttet seg til selvstendighetspartiet. I 1825 ble han geistlig medlem av Nordstjerneordenen. Etter uår og mistrivsel i Stjørdal der han også studerte botanikk, flyttet Heyerdahl tilbake til Østlandet. Han ble i 1835 sogneprest i Gran, hvor han arbeidet til sin død i 1847.
Hans Olav Brenner
Hans Olav Brenner (født 20. juli 1978) er norsk programleder, kulturjournalist og skuespiller.
Bakgrunn og arbeid
Hans Olav Brenner kommer fra Landåsbygda i Søndre Land. Han begynte å studere statsvitenskap i Trondheim og tok grunnfag der og mellomfag i Oslo. Deretter begynte han på religionshistorie og tok grunnfag og mellomfag i dette faget. Han har begynt på mastergrad, men etter hvert tok medierelatert arbeid mesteparten av tiden. Han begynte i Radio Nova og fikk deretter en stilling i P2 før han så fikk jobben som programleder i TV-programmet Store studio. Han har siden blant annet arbeidet med Bokprogrammet og poesiprogrammet Diktafon. Høsten 2011 hadde han premiere med programmet Brenner - historier fra vårt land hvor han intervjuer norske kjendiser og personligheter mens han kjører rundt i en Volvo Amazon fra 1966. Det var per april 2014 laget fem sesonger med totalt 28 episoder av serien. Serien ble kåret til beste magasin- eller livsstilsprogram under Gullruten 2013.
Brenner er gift med forlagsredaktøren Nina Méd i Gyldendals barnebokavdeling. De har to sønner.
Utmerkelser (utvalg)
For sin innsats som programleder for Bokprogrammet fikk Hans Olav Brenner Gullruten 2008 i klassen beste mannlige programleder. I 2009 fikk han Arne Hestenes’ journalistpris. Han dessuten blitt nominert til beste mannlige programleder under Gullruten fem ganger: i 2009 og 2010 for Bokprogrammet og i 2012, 2013 og 2014 for Brenner - historier fra vårt land.
For rollen i filmen i ''Oslo, 31. august'' vant han Kanonprisen 2011 i klassen beste birolle.
Fylkesvei 651 (andre betydninger)
I Norge fantes fylkesvei 651 i de følgende fylkene:
De har fra 2019 andre nummer.
Se også: riksvei 651
Henning Ohlson
Henning Ohlson (født 15. juli 1884 Kinstaby, Söderala socken, Hälsingland, død 3. januar 1941 i Stockholm), var en svensk forfatter, manusforfatter og sjømann. Han benyttet psevdonymet Olof Sörby.
Fylkesvei 650 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 650 i de følgende fylkene:
Ejer Bavnehøj
Ejer Bavnehøj er den tredje høyeste ikke menneskeskapte høyden i Danmark, 170,35 meter over havoverflaten.
I nærheten av Ejer Bavnehøj ligger et annet høyt punkt, Yding Skovhøj, som har en høyde på 172,66 meter over havet, medregnet en menneskebygd gravhaug fra bronsealderen. Uten gravhaugen er Yding Skovhøj en aning lavere enn det høyeste ikke-menneskeskapte punktet i Danmark, Møllehøj med 170,86 meter, som er 51 cm høyere enn Ejer Bavnehøj.
Ejer Bavnehøj ligger i den sørlige delen av Skanderborg kommune mellom tettstedene Riis og Ejer.
Dette er den mest kjente baunehaugen (tilsvarande norsk varde), der det ble tent signalbål, for å advare folk og soldater om at fienden var på vei.
I 1920 ble det reist en gjenforeningsstein på toppen med teksten (av lærer Frederik Sørensen på Bjødstrup skole) «Her er jeg sat som Bavtasten, De Sønderjyder til Ære, Danske de var og Danske de blev, og Danske vilde de være»
Et tårn på toppen var ferdigbygd i 1924 og innviet 24. august samme år. Det er 12,47 meter høyt og bærer inskripsjonen: Rejst af det danske folk og Nordslesvig genforenet med moderlandet i 1920 og med en byste av kong Christian 10. Tårnet er tegnet av arkitekt Jens Laustsen. 31. august 2002 ble det innviet en heis for bevegelseshemmede. Tårnet og området er fredet.
Thor Sørheim
Thor Sørheim (født 1. februar 1949 i Skedsmo) er en norsk lyriker.
Sørheim er utdannet cand.mag. med fagene kristendomskunnskap, norsk og psykologi. Han har arbeidet som lærer, journalist og litteraturanmelder. I 1974 debuterte han med diktsamlingen ''Bror. Søster.''
Han er tildelt Olav Dalgards kritikarpris (1986), Skedsmo kommunes kulturpris (2007) og Arbeiderbevegelsens kulturpris (2022).
Thor Sørheim er gift med kunstpedagog Elisabeth Sæther Sørheim og er far til kulturredaktøren Sarah Sørheim og Erle Marie Sørheim.
= Bibliografi =
Borgund
Borgund kan vise til:
Grumman F9F Panther
Grumman F9F Panther var et amerikansk jetdrevet jagerfly. Det var Grummans første jetjager og US Navys andre.
Royal Northern College of Music
Royal Northern College of Music (RNCM) er et musikkonservatorium i Manchester, England.
Historie
Konservatoriet ble til som følge av en sammenslåing av Royal Manchester College of Music og Northern School of Music i 1973.
Fylkesvei 64 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 64 i de følgende fylkene:
Tito & Tarantula
Tito & Tarantula er et meksikansk/amerikansk rockband som ble startet i Hollywood i California i USA i 1992.
Bandet spiller både på engelsk og spansk, og har bidratt til filmmusikken i filmene Desperado (med blant annet Antonio Banderas) og From Dusk Till Dawn (med blant annet George Clooney).
French Open 2009
French Open 2009 ble arrangert mellom 24. mai og 7. juni i Paris. French Open er en Grand Slam-turnering i tennis på grus og blir spilt på Roland Garros-stadion.
Lofotraidet
Lofotraidet kan vise til 2 forskjellige aksjoner under andre verdenskrig:
Det forente Darhan-Mumingan-banner
Det forente Darhan-Muminggan-banner (kinesisk: 达尔罕茂明安联合旗; pinyin: Dá'ěrhǎn Màomíng'ān Liánhé Qí) er et banner (fylke) i byprefekturet Baotou i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 113,320 innbyggere i 1999.
Gruvedrift
Den betydningsfulle Bayan Obo-gruven, med verdens største kjente forekomster av sjeldne jordarter og av niob, og store reserver av jernmalm, ligger i banneret.
Arkeologi
Det arkeologiske funnstedet Olon Sume i banneret blir utviklet som et turistmål. Her lå den nordlige hovedstad for öngötenes konger. Byen – som på Yuan-dynastiets tid het Koshang, var kristen, og den hadde en assyrisk biskop.
Kulturminner
Restene av Olob Ume (Aolunsumu) (Aolunsumu cheng yizhi) og åstedet for Bailingmiao-opprøret (Bailingmiao qiyi jiuzhi) i slutten av februar 1936 er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Láilá Susanne Vars
Laila Susanne Vars (født 19. august 1976 fra Láhpoluoppal i Kautokeino kommune ) er jurist som har spesialisert seg på folkerett, menneskerettigheter og urfolks rettigheter. Hun er tidligere sametingsrepresentant og visepresident på Sametinget. Hun er tidligere fagdirektør ved Norges institusjon for menneskerettigheter (NIM), direktør ved Gáldu - Kompetansesenter for urfolks rettigheter og medlem av FNs Menneskerettighetsråds ekspertgruppe for urfolks rettigheter (EMRIP). Hun har vært rektor og styreleder ved Samisk høgskole i perioden 2019-2023. Hun var med på å stifte partiet Árja i 2008 og var partileder fra 2008 til 2010. Vars var visepresident i Sametinget 2009–2013. Hun er utdannet cand.jur (2001), har doktorgrad i rettsvitenskap fra Universitetet i Tromsø (2010). Hun har jobbet som juridisk rådgiver for Sametinget, og hun var sentral i arbeidet med Finnmarksloven og deltok også i forhandlingene om FNs Urfolkserklæring på vegne av Sametinget i Norge. Hun har hatt en rekke tillitsverv ved Universitetet i Tromsø. Hun begynte som universitetsstipendiat ved Juridisk Fakultet ved UiT Norges Arktiske Universitet i 2004. Hun har publisert flere vitenskapelige artikler om samiske rettighetsforhold og urfolks rettigheter. 28. januar 2010 ble hun historisk da hun som første samiske kvinne disputerte for den juridiske doktorgrad med tema «The sámi people's right to self-determination».
Ved Sametingsvalget 2009 var hun partiets førstekandidat i valgkrets 2 (Ávjovárri valgkrets), og ble stemt inn på Sametinget for perioden 2009-13, da hun tok førstemandatet i valgkretsen sin foran de to tidligere Sametingspresidentene Egil Olli (Ap) og Aili Keskitalo (NSR). Vars ble gjenvalgt for sametingsperioden 2013–2017, og var parlamentarisk leder for Árjas sametingsgruppe, medlem av plan- og finanskomiteen samt medlem av Samisk Parlamentarisk Råd 2013- 1. januar 2017. Vars søkte og fikk innvilget fritak fra sitt verv som sametingsrepresentant fra og med 1. januar 2017 da hun tiltrådte stillingen som fagdirektør ved Norges Nasjonale Institusjon for Menneskerettigheter.
Vars brukes ofte som kommentator i ulike medier i samerettslige spørsmål og har hatt og har en rekke tillitsverv nasjonalt og internasjonalt. Hun ble i 2013 oppnevnt som medlem av den norske regjeringens Tater/romaniutvalg ledet av ambassadør Knut Vollebæk (2013–2015) og hun ble samme år oppnevnt som medlem av den nasjonale UNESCO- kommisjonen i Norge (2013–2016). Hun har vært nestleder for styret ved Juridisk Fakultet ved Universitetet i Tromsø - Norges Arktiske Universitet 2013–2017. Hun har vært styremedlem i det internasjonale styret for International Work Group of Indigenous Affairs (IWGIA) med base i København, Danmark i perioden 2017-2020. Hun ble 24. mars 2017 valgt av FNs Menneskerettighetsråd som arktiske urfolks ekspertmedlem i Menneskerettighetsrådets rådgivende organ, Expert Mechanism on the Rights of Indigenous Peoples (Ekspertmekanismen for urfolks rettigheter (EMRIP)) og har vært medlem av ekspertgruppen 2017-2023. Hun var leder for EMRIP 2020-2021.
Vars er medlem av hovedstyret for Redd Barna i Norge og sitter i styret for Norsk utenrikspolitisk institutt. Hun ble i 2022 oppnevnt som medlem av Sanningskommissionen för det samiska folket, den svenske regjeringsoppnevnte kommisjonen som skal kartlegge og granske den politikken som er ført mot det samiske folket, og relevante aktørers rolle ved gjennomføringen av politikken. Kommisjonen skal komme med forslag til tiltak for å fremme forsoning og oppreisning og et livskraftig samisk samfunn.
Discogs
Discogs (forkortelse for discographies, ’diskografier’) er en nettside og en database med informasjon om musikkinnspillinger. Discogs ble opprettet i oktober 2000, av Kevin Lewandowski (programmerer, DJ og musikkelsker) som en database over hans private platesamling.
Databasen inkluderer kommersielle plater, promoplater og enkelte bootleginnspillinger. Discogs er en av de største internettbaserte databasene for elektronisk musikk og den største hva gjelder utgivelser på vinyl. Medregnet alle stilarter, genrer og format er over 2,516,000 utgivelser katalogisert. Det finnes også lister for over 1,959,000 artister og over 210,000 plateselskap. Nettsiden har omkring 200,000 besøkende hver dag.
Amtshauptmannschaft Marienberg
Amtshauptmannschaft Marienberg var en forvaltningsenhet som eksisterte fra 1874 til 1939 innenfor kongeriket Sachsen og deretter Fristaten Sachsen. I 1939 ble den erstattet av Landkreis Marienberg, som eksisterte frem til 1952. I 1952 ble den nordlige delen av forvaltningsenheten utskilt som en del av den nye kretsen Kreis Zschopau, mens den resterende delen ble omdannet til Kreis Marienberg, som eksisterte frem til 1990. Ved Tysklands gjenforening i 1990, tok Kreis Marienberg tilbake det gamle navnet Landkreis Marienberg, og eksisterte frem til 1994.
Amtshauptmannschaft Marienberg var oppkalt etter byen Marienberg i fjellkjeden Erzgebirge, hvor den hadde sitt forvaltningssete. Navnet Marien Berg går tilbake til 1523, og refererer til jomfru Maria i Det nye testamente.
Ved opprettelsen den 15. oktober 1874 var Amtshauptmannschaft Marienberg en del av Kreishauptmannschaft Zwickau. Den 1. oktober 1900 ble den østlige delen av Kreishauptmannschaft Zwickau skilt ut som det nye Kreishauptmannschaft Chemnitz, og Amtshauptmannschaft Marienberg ble overført til denne.
Ved forvaltningsenhetens oppløsning i 1939 hadde den et areal på 397 km² og et folketall på 68 583 innbyggere.
Gerichtsamtsbezirken
Amtsgericht Wolkenstein var underlagt Landgericht Chemnitz. De tre andre var underlagt Landgericht Freiberg. Over disse igjen stod Oberlandesgericht Dresden.
Byer, landkommuner og gutsbezirke
Amtshauptmannschaft Marienberg var inndelt i 5 byer, et noe varierende antall landkommuner (Gemeinden), og 23 såkalte Gutzbezirke.
Catanzaro (provins)
Provinsen Catanzaro (it. Provincia di Catanzaro) er en provins i regionen Calabria i det sydlige Italia. Catanzaro er provinsens hovedstad.
Det var 369 578 innbyggere ved folketellingen i 2001.
Geografi
Provinsen Catanzaro grenser:
Ingo Appelt
Ingo Appelt (født 11. desember 1961 i Innsbruck), østerriksk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 1988 i Calgary og 1992 i Albertville. Appelt ble olympisk mester i bobsleigh under vinter-OL 1992 i Albertville. Han var med på det østerrikske laget som vant konkurransen i firerbob foran Tyskland og Sveits. De andre på laget var Harald Winkler, Gerhard Haidacher og Thomas Schroll.
Han har også engasjert seg politisk for partiet FPÖ.
Corbin Bleu
Corbin Bleu (født Corbin Bleu Reivers 21. februar 1989) er en amerikansk skuespiller, modell, danser og sanger. Han er best kjent for sine roller i Disney Channel-filmene High School Musical, High School Musical 2 og Jump In!.
MS «Polarlys»
MS «Polarlys» (IMO: 9107796) er et norsk-registrert hurtigruteskip eid og operert av Hurtigruten Coastal AS (Hurtigruten Norge) som betjener kystruten Bergen–Kirkenes. Skipet var byggnummer 223 ved Ulstein Verft i Ulsteinvik i Møre og Romsdal, og ble opprinnelig levert for Troms Fylkes Dampskibsselskap (TFDS) den 18. mars 1996. MS «Polarlys» er søsterskip til «Nordkapp» og «Nordnorge» i Polarlys-klassen, og er det fjerde skipet av den nye generasjonen hurtigruteskip. Hun har seilt i fast rotasjon i hurtigruten siden 17. april 1996, og er det eneste blant dagens hurtigruteskip som aldri har blitt utsatt for uhell (f.eks. grunnstøting, motorhavari) per 2021. MS «Polarlys» er det tredje hurtigruteskipet med dette navnet. Forløperne var «Polarlys» (1912) og «Polarlys» (1952).
Corbin Bleu
Corbin Bleu var også med i Hannah Montana-episoden «Lilly, Do You Want to Know a Secret?», og med i krimserien Castle i sesong 8 episode 9 Tone Death.
MS «Polarlys»
Historie
Bygget på erfaringer fra rederiets to Stralsund-skip «Kong Harald» og «Nordlys», ønsket Troms Fylkes Dampskibsselskap (TFDS) at det tredje nybygget skulle være mer fleksibelt og ha større inntjeningspotensiale. Byggekontrakten ble tegnet med Ulstein verft i Ulsteinvik 14. juli 1994, og verftet fikk i oppgave å skape et nytt flaggskip for rederiet. Sammenlignet med Stralsund-skipene ble lasterommet gjort 30% større, kurs- og konferansefasiliteter ble økt i størrelse og fleksibilitet, og fremdriftssystemet ble gjort mer fleksibelt og drivstofføkonomisk. Byggekostnaden for hurtigruteskipet var på 511 millioner kroner.
Høsten 2008 meldte Hurtigruten ASA om store underskudd. MS «Polarlys» ble sammen med «Nordkapp» og «Nordnorge» lagt ut for salg, men rederiet understreker at bare ett av skipene skal selges. Ingen av skipene ble solgt.
Skipet
Hovedfremdriftssystemet består av fire 9-sylindrede Ulstein Bergen 4-takts dieselmotorer som er seriekoblet parvis på hver sin propellaksling, en BRM 9 foran, og en KRG 9 bakerst. Motorene kan kjøres i forskjellige kombinasjoner avhengig av behovet, noe som gir bedre drivstofføkonomi.
Oppgitt ytelse totalt er 7 940 kW. Akter har skipet en nedsenkbar 1 200 hestekrefters elektrisk Ulstein kompassthruster (azimuth-thruster) for manøvrering, og som alene kan gi en fart på 7 knop i nødsfall. I baugen står det to 1 075 hestekrefters Ulstein sidepropeller. Elektrisk kraft blir produsert av 4 akselgeneratorer med ytelse 2 000 kVA hver, samt en 330 kVA nødgenerator drevet av en dieselmotor.
MS «Polarlys» er sertifisert for 737 passasjerer i kystfart, og har 479 køyeplasser fordelt på 225 lugarer. Fellesarealene er store og inkluderer bar, utsiktssalong, kafeteria, spisesal og konferanserom. Landgangen er integrert i passasjer-porten, og foldes ut og inn ved hjelp av hydraulikk. Interiør og innredning er utformet av arkitekt Finn Falkum-Hansen. Største høyde er 29,6 meter.
Thor Thorsen
Thor Thorsen (født 18. januar 1927 i Namsos, død 25. mars 1999) var en norsk forfatter.
Thorsen arbeidet som journalist i avisen Tidens Krav i Kristiansund og i mange år i skiensavisene Varden og Telemark Arbeiderblad. Som spaltist brukte han signaturen Tordivel.
Melodi Grand Prix 1981
Melodi Grand Prix 1981 var den 21. utgaven av Melodi Grand Prix, Norges nasjonale uttaking til Eurovision Song Contest. NRK inviterte ti komponister til å sende inn sitt bidrag til finalen, som ble arrangert 7. mars 1981. Vinneren ble «Aldri i livet» komponert og framført av Finn Kalvik. Han representerte også Norge i den internasjonale finalen i Dublin, der bidraget endte på sisteplass uten poeng. Dette var tredje gang Norge fikk 0 poeng i konkurransen, og det var Norges sjette sisteplass.
Sendingen
Etter suksessen året før, holdt NRK seg til samme oppskrift og inviterte ti kjente komponister til å levere inn bidrag. Komponistene fikk selv velge tekst, arrangør og artist.
Finalen ble igjen holdt i Studio 2 på NRK Marienlyst, og denne gang var det vinneren fra 1980 Sverre Kjelsberg som var programleder. De ti bidragene ble akkompagnert av Kringkastingsorkestret under ledelse av Egil Monn-Iversen.
Også dette året var det en rekke kjente navn blant komponistene og artistene, blant annet Tore Hansen, Terje Rypdal, Halvdan Sivertsen og Tramteatret. Benedicte Adrian og Ingrid Bjørnov debuterte også i Melodi Grand Prix med låten «1984». Betegnende nok skulle de vinne konkurransen nettopp i 1984.
Avstemning
Juryen besto av ni fagfolk som satt i Studio 4. Hvert jurymedlem rangerte de ti låtene fra 1 til 10 poeng. Bjørn Jacobsen var juryformann.
Hendelser
Det var en stund uvisst om det i det hele tatt ville bli noen Melodi Grand Prix-finale dette året. Årsaken var uenigheter mellom NRK og Norsk Musikerforbund, partene kom imidlertid til enighet før finalen.
Pressen var skeptisk etter finalen, og Aftenposten mente vinnermelodien ikke var iørefallende nok til å hevde seg internasjonalt. VG var ikke mer positiv og slaktet sendingen og kalte vinnerlåten «liketil». VG spurte også Grand Prix-nestor Øivind Bergh om noen av hans forventninger til Melodi Grand Prix har blitt innfridd etter at Norge debuterte i 1960: «Til en viss grad, en liten grad. Men skal jeg være helt ærlig, så har vel ikke Grand Prix innfridd noe som helst.» svarte Bergh.
I den internasjonale finalen kom «Aldri i livet» på sisteplass og endte med null poeng. Dette var andre gang på fire år at Norge fikk 0 poeng i Eurovision Song Contest. I Storbritannia spekulerte en også på om Norge bevisst gikk inn for å få null poeng.
Det var for øvrig fjerde året på rad at den siste melodien ut i finalen ble vinner.
14. etappe av Tour de France 2011
1. klatring (Col de Portet-d'Aspet)
2. kategori stigning etter 26,5 km
2. klatring (Col de la Core)
1. kategori stigning etter 62,5 km
3. klatring (Col de Latrape)
2. kategori stigning etter 94 km
4. klatring (Col d'Agnes)
1. kategori stigning etter 109 km
5. klatring (Port de Lers)
3. kategori stigning etter 118 km
6. klatring (Plateau de Beille)
HC-kategori stigning etter 168,5 km (målgang)
Eksterne lenker
2011 Tour de France, Stage 12 to Stage 21
Héctor Elizondo
Héctor Elizondo (født 22. desember 1936 i New York City i New York) er en amerikansk skuespiller. Han debuterte som skuespiller i 1963 med filmen The Fat Black Pussycat. Han spilte i 1990-tallsserien Chicago Hope.
Elizondos første store rolle som skuespiller var med rollen som «Gud» i et teaterstykke som han vant en OBIE Award for. Siden den gang har Elizondo vært med i over åtti filmer og TV-serier inkludert hans rolle i Chicago Hope som han har vunnet både en Emmy- og ALMA Award for, i tillegg til at han ble nominert til en Satellite Award og flere SAG Awards for å spille denne rollen. Elizondo ble nominert til en Golden Globe for rolletolkningen sin Pretty Woman (1990), til tross for at han bare var med i filmen i 10 minutter.
Norges Blindeforbund
Norges Blindeforbund – synshemmedes organisasjon, er svaksynte og blindes interesse- og serviceorganisasjon i Norge. Forbundet ble stiftet som De Blindes Selvhjælpsforening i 1900, men skiftet navn til Norges Blindeforbund i 1909. Blindeforbundet er dermed landets eldste organisasjon av funksjonshemmede. Norges Blindeforbunds overordnede mål er samfunnsmessig likestilling for blinde og svaksynte. Dette innebærer at synshemmede skal ha de samme muligheter, rettigheter og plikter som andre borgere i samfunnet.
I hadde Norges Blindeforbund 0 medlemmer over hele Norge. De er representert med fylkeslag i hvert av landets fylker i tillegg til cirka 50 lokallag. De arrangerer aktiviteter for barn og ungdom, arrangerer rehabiliteringskurs, driver bistandsarbeid og har to førerhunderskoler. I tillegg driver de med omfattende arbeid innen interessepolitikk, har ulike givertjenester, forskningsfond og kurssenter, samt at de driver et eget arbeidssenter for synshemmede.
Fylkeslagene velger delegater til landsmøtet, som er organisasjonens høyeste myndighet, og som sammenkalles annethvert år. Landsmøtet fastsetter vedtekter, prinsipprogram og handlingsplan og velger Sentralstyret.
Mellom landsmøtene er Landsstyret, som består av en representant fra hvert fylkeslag, forbundets høyeste myndighet, med ansvar for å vedta årsmelding, regnskap og budsjett. Sentralstyret er Norges Blindeforbunds utøvende tillitsvalgte organ med ansvar for den løpende virksomheten.
Forbundet driver også eget trykkeri for punktskrift (braille) i Bergen. Trykkeriet leverer tjenester til både det offentlige og privatpersoner. Eksempler på oppdrag er trykking av utlånsbøker for Norsk lyd- og blindeskriftsbibliotek, og valgmateriell til kommuner i forbindelse med tilrettelagte valglokaler ved kommune- og stortingsvalg.
De utgir medlemsbladet Synspunkt, det eksterne tidsskriftet Alt om syn og driver webradiostasjonen Radio Z.
Forbundet hadde cirka 300 ansatte per april 2016 og et årsbudsjett i 2016 på 300 millioner kroner. Ca. en tredel av de årlige kostnadene finansieres med offentlige midler, mens resten skaffes til veie gjennom spill og lotterier, gaver fra privatpersoner og næringslivet osv.
Norges Blindeforbund har siden 1978 engasjert seg i bistandsarbeid, og har 21 nasjonale prosjekter fordelt på 12 land i Afrika og Asia.
Rudolf Lochner
Rudolf «Rudi» Lochner (født 29. mars 1953 i Berchtesgaden), tysk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 1992 i Albertville og 1994 på Lillehammer.
Norges Blindeforbund
Organisasjonen
Norges Blindeforbunds mål er samfunnsmessig likestilling for blinde og svaksynte, og er tilknyttet Atlas-Alliansen, Funksjonshemmedes Fellesorganisasjon, Innsamlingskontrollen.
Rudolf Lochner
Lochner vant en olympisk sølvmedalje i bobsleigh under vinter-OL 1992 i Albertville. Sammen med Markus Zimmermann kom han på andreplass i toerbob bak Gustav Weder og Donat Acklin fra Sveits.
Powiat Zgorzelecki
Powiat Zgorzelecki er en landkrets (Powiat) omkring den polske byen Zgorzelec i nederschlesiske voivodskap. Den har et areal på 838 km², og 95.095 innbyggere. Kretsen tilhører Euroregion Neiße.
Rudolf Lochner
Lochner ble verdensmester i bobsleigh 1991 i Altenberg i toerbob.
Norges Blindeforbund
Landsmøtet
Landsmøtet er Norges Blindeforbunds høyeste organ, der delegater fra hele landet møtes annethvert år. Blindeforbundets leder og nestleder må begge være blinde eller svaksynte, og velges av Landsmøtet og i styrende organer skal det alltid være et flertall av synshemmede.
Sentralstyret
Sentralstyret er Norges Blindeforbunds utøvende tillitsvalgte organ og er generelt underlagt Landsmøtet, i daglig drift landsstyret.
Powiat Zgorzelecki
Powiat Zgorzelecki ble opprettet den 1. januar 1999. Deler av kretsen omfatter deler av den tidligere schlesiske kretsen Landkreis Görlitz og deler av Amtshauptmannschaft Zittau som var en del av kongeriket Sachsen.
Norges Blindeforbund
Generalsekretær
Generalsekretæren er forbundets øverste administrative leder med daglig ansvar for organisasjonen, og skal fortrinnsvis være svaksynt eller blind. Stillingen skal lyses ut på åremål med perioder på seks år med mulighet til forlengelse med en periode om gangen, og tilsettes av sentralstyret. Per Inge Bjerknes tiltrådte som generalsekretær 1. januar 2021. Karsten Aak går tilbake til stillingen som assisterende generalsekretær, etter å ha vært konstituert i stillingen siden høsten 2019.
Rehabilitering og opplæring
Norges Blindeforbund eier og driver tre syn- og mestringssentre. Sentrene tilbyr en rekke tilbud om trening og opplæring med tanke på hverdagsmestring, både for personer som nylig har mistet synet og for dem som har vært synshemmet i lengre tid. Tilbudene omfatter mobilitets- og orienteringstrening, lesing og skriving, informasjon om og bruk av tekniske og andre hjelpemidler, mestring av dagliglivets gjøremål (ADL), samt motivasjon til og trening i å akseptere egen livssituasjon. Tilbudet omfatter bruk av både profesjonelle fagfolk og likepersoner.
Evenes syn- og mestringssenter
Evenes syn- og mestringssenter ligger i Evenes kommune. Her arrangeres kursaktiviteter for synshemmede fra Nord-Norge i størstedelen av året. I julen, påsken og om sommeren arrangeres ferie og rekreasjonsopphold. På senterets uteområde er det flere kilometer med turstier, både asfalterte og gruslagte, alle med rekkverk. I tillegg er det sjø og strand lett tilgjengelig både til bading og fisking, det er utendørs jacuzzi og grillhytte på området.
Solvik syn- og mestringssenter
Solvik ligger på Askøys østside ved Herdlafjorden. Solvik er et moderne kurs- og aktivitetssenter med 15 dobbeltrom, tre ferieleiligheter med tilrettelagt lekeplass for barn utenfor, undervisningsrom, peisestue, svømmebasseng, gymsal, badstue og gode turmuligheter.
Norges Blindeforbunds førerhundskoler
I 1970 ble Norges Blindeforbunds førerhundskole åpnet av Kong Olav V. Fram til i 1985 lå førerhundskolen i Vestby kommune, da den ble flyttet til Bestum i Oslo. I 2010 ble skolen omorganisert. Kenneldriften flyttet til Standal hunde- og kattehotell i Hakadal, mens administrasjonen flyttet til Blindeforbundets hovedkontor i Sporveisgata på Majorstuen i Oslo. Kursene ble lagt til Hurdal syn- og mestringssenter.
I desember 2010 kjøpte Norges Blindeforbund Hundeskolen Veiviseren i Vestby. Gjennom oppkjøpet var landsstyrets målsetting om å gjøre Blindeforbundet til den største aktøren på førerhundmarkedet i Norge, innfridd. Til sammen skal Norges Blindeforbunds førerhundskole og Hundeskolen Veiviseren dekke 70 prosent av førerhundbehovet i inneværende anbudsrunde.
På lik linje med Norges Blindeforbunds førerhundskole, er Hundeskolen Veiviseren leverandør til Nav av førerhunder og tilhørende kurser.
Eierskap i aksjeselskaper
Norges Blindeforbund eier Adaptor AS (arbeidsmarkedsbedrift), Adaptor hjelpemidler AS (hjelpemiddelformidling, belysning og universell utforming) og Hundeskolen Veiviseren AS (førerhunder for synshemmede og servicehunder for andre grupper funksjonshemmede).
Tegucigalpa
Byen ble grunnlagt på 1600-tallet, og var et senter for gull- og sølvgruvedrift.
Gregers Kure
Gregers Kure (født 1. september 1906 i Oslo, død 24. juni 1973 ) var en norsk sivilingeniør, industrigründer og næringslivsleder.
Han var sønn av elektroteknikeren og næringslivslederen Per Kure (1872–1945) og Kitty Kure (født Moe). Gregers Kure tok sin eksamen artium på Ris gymnas i 1925, og ble utdannet som sivilingeniør fra Den tekniske høgskolen (ETH) i Zürich i 1930.