cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Silly Symphonies
Disney hadde hatt stor suksess med tegnefilmen Steamboat Willie i 1928. Men formatet med faste rollefigurer ga ikke rom nok for eksperimentering med nye teknikker. Dermed kom ideen om Silly Symphonies fram. Silly Symphonies skulle ikke være avgrenset til et tema eller faste figurer. Derimot var filmene basert på at handlingen fulgte musikalske tema. Flere av de forteller eventyr, men ellers viser de svært ulike miljø og figurer, som levende trær og blomster, skjeletter og demoner, gåsemordiktfigurer og ulike dyr.
Amalrik av Bena
Amalrik av Bena (født i Bena (Bène) i nærheten av Chartres, død ca. 1206) var en av panteismens mest framstående predikanter i europeisk middelalder.
Biografi
Som lærer ved universitetet i Paris på slutten av 1100-tallet fikk han en betydelig anseelse og hadde ett stort antall studenter. Hans teologiske system utgjør en gjennomført panteisme. Den henger sammen med Johannes Scotus Erigenas lære og ble videreutviklet av Amalriks student David av Dinant.
Amalrik mente at Gud stadig om igjen fremtrer og virker i menneskenatur. I Det gamle testamente åpenbarte Gud Fader seg i Abraham, i Det nye testamente Guds sønn i Kristus. I Gudsåpenbaringens tredje og siste periode blir Den hellige ånd menneske i hver av Amalriks troende tilhengere. Likesom den mosaiske lov mistet sin betydninge i og med Kristi komme, så er bibel og sakrament, kirke og gudstjeneste blitt fullstendig unødvendige ned Den hellige ånds inkarnasjon i de troende. Kirken er som Babels tårn, og paven er Antikrist. Helvetet er intet annet enn bevisstheten om synden. I de troende lever Gud og selv om deres kropp begår grove synder er de uten skyld.
Trass i en generell kunnskap om Amalriks lære, er det for historieforskningen bare tre formulerte læresentenser som med absolutt sikkerhet kan tilbakeføres til ham:
Universitetsmyndighetene i Paris og pave Innocens III tvang Amalrik til å tilbakekalle sine læresetninger kort før hans død. Hans tilhengere ble kalt «den hellige Ånds sekt». Sekten ble fordømt på synoden i Paris 1209 og på fjerde Laterankonsil i 1215, og gikk i oppløsning.
Amalriks levninger ble gravd opp og begraves i uvigslet jord. Han ble så nevnt i den pensumplan for katolske teologiske fakulteter som da ble utarbeidet, som en av de tre hvis lære ikke skulle undervises. De andre to var David av Dinant og spanjolen Mauricius (som man i ettertid ikke har klart å finne ut noe om).
Librita librita
Librita librita er en sommerfugl som tilhører familien smygere (Hesperiidae).
Utbredelse
Arten er utbredt i Mellom-Amerika.
Votivskip
Votivskip eller kirkeskip er skipsmodeller for utsmykking i en kirke. I Danmark kan så mange som annenhver kirke ha en eller flere skipsmodeller hengende – eller stående. Skikken er også vanlig i Norge. Slike modellskip ble ofte kalt votivskip, ettersom de i visse tilfeller er gitt som votivgaver. Et mer folkelig navn er kirkeskip, et ord som ellers blir benyttet om selve kirkerommet.
Kirkeskipene er kjent fra alle europeiske steder med tilknyting til havet, men ingen steder er tradisjonen mer levende enn i Danmark. Med utgangspunkt i den danske tradisjonen finner man også mange kirkeskip i områder påvirket av dansk kultur, spesielt i Nord-Tyskland og Syd-Slesvig, men også i Holstein og i Norge.
Historie
I Europa finnes det votivskip helt tilbake fra 1400-tallet, i Danmark skal de ha dukket opp senest på midten av 1500-tallet. De eldste skipene som er bevart i Norden, er Galeonen i Storkyrkan i Stockholm (ca. 1590), skipet i Mariakirken i Bergen (ca. 1610) og modellen i Ho kirke i Danmark (ca. 1605). Sankt Mortens kirke i Randers har tre kirkeskip, det eldste, datert til 1632, forestiller orlogsskipet «Randers». De to andre er «Epeneser» og «Cecilie». Ingen steder er kirkeskipene mer populære enn på Fanø. Her har Sønderho kirke rekorden med 14 registrerte modeller, fulgt av Nordby kirke med 9. Den mest populære skipsmodellen i Danmark er fregatten «Jylland», som henger i over 30 danske kirker. Det mest populære navnet registrert i databasen kirkeskipet.dk er «Haabet», som det er 75 av. Ellers forekommer mytologiske navn som Odin, Juno og særlig Neptun – navn som kan synes malplasserte i en kristen kirke og som derfor mest sannsynlig er hentet fra originalen som skipet er en modell av.
Forskerne har ikke villet benytte begrepet votivskip om de danske kirkeskipene ettersom få av dem har vært votivgaver. Strengt tatt kan denne benevnelsen bare brukes når giveren har gitt en lovnad til sin Gud om at han vil gi gaven om han overlever en sykdom, et skipsforlis eller en annen livstruende situasjon. Et eksempel på et ekte votivskip på det danske Handels- og Søfartsmuseet er en djunke som stammer fra et kinesisk tempel som hadde fått det som en votivgave.
Etter en noe romsligere definisjon av ordet votivskip, kan begrepet brukes om skipsmodeller gitt i takknemlighet av en sjømann eller sjøfarende som har overlevd et forlis og som gjerne selv bygger en modell av det forliste skipet. Etter denne definisjonen finnes det minst ett ekte votivskip i Danmark; kutteren «Jenny Skomager» i Helligåndskirken i Hvide Sande. Den er både bygget og gitt av en sjømann som forliste i Østersjøen i desember 1961.
Symbolikk
Kirkeskipene er sjelden votivgaver. Det finnes mange forklaringer på at skipene henger i kirkene:
Det synes å være en uskrevet regel at kirkeskip alltid er gitt som gave – det er ikke noe kirken bare kjøper seg.
Kirkeskip i Norge
Skikken med kirkeskip er en del av den felles dansk-norske tradisjonen.
Kirkeskipet i Dolstad kirke er et orlogsskip lensmann Petter J. Agersborg ga til kirken på 1760-tallet. Skipet fører naturlig nok Dannebrog. Det finnes ikke tradisjon for at skipet kan være en votivgave. Derimot er det to sagn som ikke kan være sanne, men som likevel på hver sin måte drar inn votivtanken: Etter et sagn ble kirkefolket en prekensøndag overfalt av sjørøvere. Før sjørøverne kom seg unna, stevnet et orlogsskip inn Vefsnfjorden og tok røverne til fange slik at alt det de hadde røvet kom til rette.
Etter det andre sagnet var det noen samer på kirkevei som var tatt til fange av bumenn nær Dolstad etter en strid mellom dem. Samene sto i fare for å bli drept da det kom et orlogsskip inn fjorden og skipet kom samene til unnsetning. Etter begge sagnene var kopien av skipet gitt i takknemlighet av de som hadde fått hjelp fra skipet.
Konservering av kirkeskip
I Danmark bruker kirkedepartementet Handels- og Søfartsmuseet som konsulenter ved reparasjon av gamle kirkeskip og når noen vil kjøpe nye skipsmodeller til kirkene. I norske kirker har Sjøfartsmuseet stått for rigging og oppussing av gamle kirkeskip.
Paulus Kuoljok
Per Paulus Kuoljok (født 14. januar 1986) er en svensk samisk politiker for Samelandspartiet (nordsamisk: Sámiid Riikkabellodat) som siden 2017 har vært ordfører i det svenske Sametinget, hvor han etterfulgte Stefan Mikaelsson. Han er den sjette ordføreren i Sametinget siden det ble opprettet i 1993.
Han ble først valgt inn i Sametinget i 2010, men var før dette ordfører for Sametingets ungdomsråd fra 2007. Ved sametingsvalget i 2017 arbeidet han ved LKAB i Svappavaara.
Schönherr
Schönherr, Schoenherr:
Dana Vollmer
Dana Denise Vollmer (født 13.november 1987 i Syracuse, USA) er en amerikansk svømmer. . Hun ble olympisk mester på 100 meter butterfly under sommer-OL 2012 i London hvor hun også satte ny verdensrekord på distansen.
Hun ble verdensmester på 100 meter butterfly i verdensmesterskapet i svømming i 2011. Hun vant også gull med det amerikanske laget på 4×100-meter medley og sølv med det amerikanske laget på 4×100-meter fri.
100 meter butterfly
I semifinalen på 100 meter butterfly 28.juli 2012 fikk hun fikk best tid av deltakerne og satte ny olympisk rekord med 56.25. . 29.juli 2012 vant hun olypisk gull med ny verdensrekord; 55.98.
EM i friidrett 1950 – Diskoskast kvinner
Diskoskast damer ble arrangert ved EM i friidrett 1950 på Stade du Heysel i Brussel, Belgia den 25. august 1950.
Mesterskapsrekord
Rekorden før mesterskapet var:
Mesterskapsrekorden ble forbedret under øvelsen:
Mariana Cherdivara
Mariana Cherdivara (født 15. september 1992) er en moldovsk bryter som konkurrerer i fri stil.
Hun representerte Moldova under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i andre runde.
Majlinda Kelmendi
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble hun utslått i første runde.
Nicolai Lumholtz
Nicolai Lumholtz (født 19. september 1729, død 20. juni 1819) var dansk-norsk prest og titulær biskop. Han var født i København som sønn av bokholder og kontrollør Niels Lumholtz. Lumholtz er kjent for sitt lange virke ved Vår Frelsers kirke - Oslo domkirke - i Christiania.
Etter studiene begynte Lumholtz å arbeide som kateket ved Sankt Nikolaj Kirke i København i 1757. Her var han inntil han ble utnevnt til hospitalsprest i Hillerød og residerende kapellan til Frederiksborg i 1770. To år senere ble han kalt til residerende kapellan ved Nikolai Kirke. Han var ikke lenge her heller, da han allerede i 1774 uten å ha medvirket til det selv ble utnevnt til stiftsprost i Christiania.
Lumholtz var både hissig og sta og kom stadig opp i strid med de to andre prestene i menigheten. Han fikk i tillegg ord på seg for å være ikke så lite av en Nysgjerrigper og en sladderhank. I sin bok Gamle Dage : Erindringer og Tidsbilleder av Conradine Dunker forteller hun om Lumholtz flere steder og skriver:
«(...) om Morgenen tidlig gik han til Vandposten at møde Pigerne, der hentede Vand, for at høre Nyt af dem eller Efterretninger om deres Herskaber. Om Vinteraftenerne, eller naar det var blevet mørkt, gik han om i Gaardene, og udsatte sig derved for mange latterlige Ubehageligheder.»
Lumholtz er omtalt i Norske Huldre-Eventyr og Folkesagn «En aften i Nabogaarden» hvor Peter Christen Asbjørnsen forteller fra sin barndom i Dronningens gate i Christiania. Det berettes her om en hauk som stakk avgårde med prestens parykk og at barna i gaten ventet på at Lumholtz skulle rope etter den: Du skal wahrhaftig på Tukthuset! Dette var et uttrykk Lumholtz ofte brukte, blant annet overfor ungdommene som sto til konfirmasjon.
Privatliv
Lumholtz var gift tre ganger, første gang med Anne Marie Reus (1736–1779), datter av sognekapellan Ludvig Jacobsen Reus og Sara Cathrine f. Greve. Året etter hennes død giftet han seg igjen med Kirstine Cudrio (1749–1787), datter av Peter og Karen Cudrio, eierne av Losby gods.
I 1794 giftet han seg for tredje gang med Karine Næschill (1776–1849), datter av skipskaptein John og Anna Næschill. Hun giftet med hans etterfølger, Mathias Sigwardt, etter at Lumholtz var død.
Lumholtz ligger begravet utenfor Oslo domkirke.
Ernest Payne
Ernest «Ernie» Payne (født 23. desember 1884 i Worcester, død 10. september 1961) var en britisk syklist som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Payne ble olympisk mester i sykling under OL 1908 i London. Han var med på det britiske laget som vant 4000 meter lagkonkurranse foran Tyskland og Canada. De andre på laget var Leon Meredith, Benjamin Jones og Clarence Kingsbury.
Twenty Four Seven
Twentyfour Seven eller 24/7 refererer vanligvis til noe som er kontinuerlig tilgjengelig eller aktivt, spesielt i engelsk språkbruk.
Det kan også viser til:
Fylkesvei 1364
Fylkesvei 1364 går mellom Kroer kirke i Ås og Holt i Nordre Follo.
Aminat Adeniyi
Aminat Adeniyi (født 21. april 1993) er en nigeriansk bryter som konkurrerer i fri stil.
Fylkesvei 1364
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av de tidligere fylkesvei 26 og fylkesvei 53.
Fylkesvei 1176
Fylkesvei 1176 går mellom Foss og Solberg i Sarpsborg kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 585.
Metz Handball
Metz Handball er en fransk håndballklubb fra Metz i Lorraine i Frankrike. Klubben ble grunnlagt i 1967 og spiller på øverste nivå i fransk kvinnehåndball, Championnat de France de handball. Klubben har 23 seriemesterskap.
Allround-VM på skøyter 1914, menn
Allround-VM på skøyter 1914, menn ble arrangert på Frogner stadion i Frogner, Kristiania, Norge den 14. og 15. februar 1914.
Oscar Mathisen fra Norge ble verdensmester.
Tidsskrift for strafferett
Tidsskrift for strafferett er et norsk juridisk forskningsstidsskrift. Tidsskriftet inneholder fagartikler om norsk strafferett samt rettspraksis og avgjørelser fra Justisdepartementets lovavdeling, Økokrim, Riksadvokaten samt internasjonal utvikling innen menneskerettigheter som har innflytelse på norsk strafferett.
Tidsskriftets hovedredaktør er professor Ulf Stridbeck. Redaksjonskomiteen er sammensatt av førstestatsadvokat Runar Torgersen, professor Jon Petter Rui, advokat Cecilie Schjatvet, Økokrim-sjef Trond Eirik Schea, stipendiat Katrine Hames, lovrådgiver Sarah Rytterager og konstituert lagdommer Børre W. Lyngstad.
Petra Olli
Petra Olli (født 5. juni 1994) er en finsk bryter som konkurrerer i fri stil.
Hun representerte Finland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i kvartfinalen.
Beckerich
Beckerich (luxembourgisk: Biekerech; fransk: Beckerich) er en kommune og et tettsted i Luxembourg. Kommunen, som har et areal på 28,41 km², ligger i kantonen Redingen. I 2005 hadde kommunen 2 122 innbyggere.
Librita
Librita er en slekt av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).
Utseende
Små (vingespenn ca. 25 millimeter), brune og oransje smygere. Oversiden er mørkbrun med utbredte, oransje til gulaktige felter.
Levevis
Sannsynligvis lever larvene, som andre Hesperiini, på gress og halvgress.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.
Luisa Niemesch
Luisa Niemesch (født 7. september 1995) er en tysk bryter som konkurrerer i fri stil.
Hun representerte Tyskland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i omspillet.
Falsotmesisternus
Falsotmesisternus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utseende
Zygocerini er middelsstore, mer eller mindre brunspraglete trebukker.
Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.
Utbredelse
Slekten er utbredt på Salomonøyene.
Pürevdorjiin Orkhon
Pürevdorjiin Orkhon (født 25. desember 1993) er en mongolsk bryter som konkurrerer i fri stil.
Hun representerte Mongolia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i omspillet.
Tunet Innebandyklubb
Tunet Innebandyklubb (Tunet IBK, eller bare Tunet) er en av de største innebandyklubber i Norge.
Historie
Klubben ble stiftet av familien Finstad den 13. februar 1991. Klubben ble oppkalt etter et tuntre som står foran familiens hus, da stedsnavnene i området allerede hadde gitt navn til innebandyklubber.
Damer
9× NM-Sølv (1997/1998, 1998/1999, 2000/2001, 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2007/2008, 2014/2015 og 2015/2016)
2× sølv i EuroFloorball Cup (2013 og 2014)
Herrer
6 x seriemester eliteserien (1997/1998, 1998/1999, 2009/2010, 2020/2021 og 2021/2022
5× NM-Gull (1998/1999, 2001/2002, 2009/2010 og 2021/2022
Kjell Hjertsson
Kjell Hjertsson (født 1. august 1922, død 8. februar 2013) var en svensk fotballspiller. Hjertsson, som var midtbanespiller, spilte for Malmö FF og Råå IF i Allsvenskan.
Karriere som fotballspiller
Hjertsson debuterte for Malmö FF i Allsvenskan 2. mai 1940 i en kamp mot Hammarby IF, 17 år gammel. Hjertsson spilte totalt 176 kamper i Allsvenskan, de fleste for Malmö FF, men også for Råå IF tidlig på 1950-tallet. Kjell Hjertsson spilte 29. mai 1944 en kamp sammen med brødrene Arne Hjertsson og Sven Hjertsson mot AIK på Råsunda, hvor Malmö FF sikret seg første svenske mesterskap i fotball. Dette var også første og eneste gangen at alle tre brødrene spilte sammen på dette nivået.
Hjertsson tilhørte Malmö FF-generasjonen som spilte 49 kamper på rad uten tap i Allsvenskan. Sesongen 1949-1950 ble Hjertsson igjen svensk mester med Malmö FF.
Konkurransen om plassene på Malmö FFs førstelag tilspisset på denne tiden, og i 1950 forlot Hjertsson Malmö FF til fordel for Råå IF, sammen med lagkameratene Walle Ek og Gustaf Nilsson. Råå sikret seg, etter opprykk fra division II, sesongen 1950-51 sensasjonelt andreplassen i Allsvenskan. Hjertsson spilte 29 kamper og scoret tre mål for laget de to sesongene Råå IF var i Allsvenskan.
Etter fotballkarrieren
Kjell Hjertsson satt i Malmö FFs styre fra 1966 til 1983.
Jeanette Ottesen
I VM i svømming i Shanghai 2011 tok hun en delt gullmedalje på 100 meter fri. Hun tok også gull på 100 meter butterfly under EM i svømming i 2008.
Hun deltar i flere øvelser, både individuelt og stafett under sommer-OL 2012 i London. 29. juli 2012 tok hun en sjetteplass på 100 meter butterfly.
Charlotte Hansen
Øllegaard Laurine Charlotte «Lotte» Hansen (født 26. august 1855 i Bergen, død 5. januar 1904 på Lovisenberg sykehus i Kristiania) var en norsk skuespillerinne og sangerinne. Hun var også kjent under navnene Charlotte Dahl og Lotte Hansen.
Familie
Charlotte Hansen var datter av skuespiller Carl Andreas Hansen (1829-1898) og Øllegaard Laurine (Laura) Svendsen. Hun ble 20. oktober 1878 gift i Orkdal med agent Peter Marius Dahl. Hun var mor til skuespiller Signe Dahl.
Liv og virke
Charlotte Hansen var tilknyttet Den nationale Scene i fødebyen Bergen fra dens åpning i 1876. Der gestaltet hun gjerne rollen som den naive, unge elskerinne. Selv om hun ikke ble regnet som noen fremragende begavelse, ble hun berømmet sor sitt scenetekke og for sin gode sangstemme. Hun medvirket ved teatrets gjesteopptredener i Trondheim i 1881, blant annet ved en 17. mai-forestilling, der hun iført nasjonaldrakt fremførte norske «fjeldsanger».
Terje Leonardsen
Terje Leonardsen (født 23. desember 1976) er en norsk fotballspiller som spiller for Donn.
Pastorale
Pastorale (italiensk, «hyrdestykke», av latin pastor, «hyrde») kan i musikalsk sammenheng ha flere betydninger:
Arven fra antikken
Den litterære pastoralen har røtter tilbake til antikken. Stiliserte skildringer av hyrder og (utopiske) landlige miljøer ble skapt av dikteren Theokrit (ca. 270–250 f.Kr.) og senere tatt opp i latinsk poesi gjennom Vergils ekloger.
Pastoralespill (hyrdespill)
Det første kjente pastoralespillet (eller hyrdespillet) stammer fra Adam de la Halle, Le Jeu de Robin et de Marion fra 1283–1284. Pastoralespillene var små sangspill med musikk og drama, og var en forløper til operaen. Interessen for hyrdetematikken blomstret opp i renessansen og resulterte i utallige hyrdedikt og pastoralespill. Også madrigalen, spesielt den engelske og italienske, var sterkt influert av hyrdediktningen. Blant kjente pastoralespill hører Aminta av Torquato Tasso (1573) og Il pastor fido av B. Guarini (1591). Susjettene i disse to pastoralespillene var svært populære og ble tolket på nytt i stadig nye verk, bl.a. i en rekke operaer av komponister som Händel (Il pastor fido HWV 8 fra 1712), Gluck (Il re pastore fra 1756, basert på Aminta) og  Mozart (Il re pastore fra 1775).
Pastoraleopera
Operaen som utviklet seg i Italia fra rundt 1600 hentet i likhet med hyrdespillene sine hovedpersoner fra gresk mytologi og diktning som Hermes, Pan, nymfer, hyrder, Narkissos, Ekho, Acis, Galatea, Dafne og Chloe og ikke minst Orfeus og Eurydike. Blant de tidligste operaene hører Dafne av Jacopo Peri (1597) (som regnes som den aller første operaen ), Euridice av Peri (1600) samt L’Ofeo av Claudio Monteverdi (1607). Sistnevnte er den eldste operaen som fortsatt fremføres jevnlig i dag. Operaer basert på gresk mytologi og diktning omtales gjerne som pastoraleoperaer.
Rundt 1650 gikk pastoraleoperaen midlertidig av moten, men gjorde sitt inntog igjen på slutten av 1600-tallet, og utenfor Italia spesielt fra begynnelsen 1700-tallet. For Europas aristokrati var pastoraleoperaen på denne tiden den foretrukne underholdningsformen. Blant sentrale pastoraleoperaer fra denne perioden kan nevnes Dido og Aeneas av Henry Purcell (1683 eller 1689), Castor et Pollux av Rameau (1737) og Orfeo ed Euridice av Gluck (1762).
I løpet av 1700-tallet gikk pastoraleoperaen gradvis av moten igjen, men har senere blitt hentet fram i lyset med jevne mellomrom. Blant eksempler hører Daphne av Richard Strauss (1938) og Orphée av Philip Glass (1993).
Andre musikalske tolkninger
Gresk mytologi og diktning har også vært en inspirasjonskilde til musikk i andre musikalske formater. Som eksempler kan nevnes «Faunens ettermiddag» (Prélude à l'après-midi d'un faune) (1894) og «Syrinx» av Debussy (1913), Daphne og Chloé (Daphnis et Chloé) (1912) av Ravel og Oedipus Rex (1927) og Apollon Musagète (1928) av Stravinskij.
Italiensk hyrdemusikk
I det sørlige Italia er pastorale betegnelsen på en musikkform som gjeterne fra gammelt av har framført på piffero, et skalmeie-instrument, og zampogna, den tradisjonelle italienske sekkepipen. Da gjeterne kom ned fra fjellene om høsten brukte de å glede befolkningen i byene med vakker musikk på disse instrumentene. At gjeterne var på plass var et sikkert tegn på at det snart nærmet seg jul. Mange steder har det siden middelalderen vært en tradisjon med gjetere som har underholdt med sang og musikk foran julekrybber (presepio) i adventstiden. Framførelsen av pastoraler er ennå levende i folkemusikktradisjonen i det sørlige Italia.
Pastorale som formtype
Det tidligste trykte musikkverket med «pastorale» i tittelen er Il Dialogo pastorale al presepio di Nostro Signore («Den pastorale dialogen ved vår herres krybbe») av Giovanni Francesco Anerio. Verket ble utgitt i Roma i 1600 og er et flersatsig vokalverk skrevet for framførelse i julehøytiden. De første kjente eksemplene på pastoralen som egen formtype er to verk utgitt i 1637. Det ene er «Sonata pastorale a 4» av Franceso Fiamengo, utgitt i Venezia, og det andre er «Cappriccio pastorale» for orgel av Frescobaldi. Men pastoraler til kirkelig bruk er trolig av mye eldre dato da det fortelles om Gaetano av Thiene (1480–1547), grunnlegger av Teatinerordenen, at han «på den helligste natten [det vil si julaften] var […] veldig glad i å høre noen pastorale lyder».
Den stiliserte pastoralen som ble utformet i løpet av barokken var i stor grad influert av den italienske hyrdemusikken og hadde følgende kjennetegn: langsomt tempo, 12/8, 9/8 eller 6/8- takt med en langsomt flytende melodistemme (se musette og siciliano) og borduntoner i akkompagnementet (f.eks. orgelpunkt i basstemmen). I instrumentalverkene var det ikke uvanlig å la melodistemmen bli spilt av en obo, noe som ga assosiasjoner til klangen av piffero på samme måte som borduntonene ga assosiasjoner til sekkepipen. Enkel melodikk basert på ters- og sekstbevegelser, ekkoeffekter, enkel harmonisk progresjon begrenset til hovetoneardsdfunksjonene og få fortegn er andre typiske kjennetegn.
Eksempel: De første taktene fra «Pastorale» for orgel av Domenico Zipoli:
Klaver og orgel
Av pastoraler for tangentinstrumenter finnes det i tillegg til «Capriccio pastorale» av Frescobaldi og «Pastorale» av Zipoli verker av blant andre François Couperin og Domenico Scarlatti. Blant de mest kjente hører Pastorale (Pastorella) for orgel BWV 590 av J. S. Bach. Dette er en firesatsig suite der kun første satsen stilistisk sett følger pastoraleformen. At kun første sats krever pedal kan også tyde på at suiten er sammensatt av tidligere frittstående musikkstykker. Kjente verker:
Orkester
Pastoralesater finner man i en rekke såkalte «julekonserter» skrevet for framførelse under julehøytiden, bl.a. av Corelli, Locatelli, Torelli og Heinichen. Disse verkene var som regel knyttet til julefortellingen, og bruken av pastoralen var gjerne en referanse til hyrdene i juleevangeliet. Blant de oftest fremførte hører Corellis «Julekonsert», som bærer undertittelen Fatto per la notte di Natale («skrevet for julaften»). Denne konserten avsluttes med en pastoralesats.
Terje Leonardsen
Han startet karrieren i Tveit IL og spilte også i Flint før han gikk til Start før 1996-sesongen, da Start rykket ned fra Eliteserien. Etter tre år i 1. divisjon rykket Start opp i 1999 da Leonardsen scoret det avgjørende målet tre minutter på overtid i kvalik-kampen mot Strømsgodset. I comebacksesongen i Eliteserien 2000 scoret han 7 mål, til tross for at han på sommeren ble rammet av TWAR.
Pastorale
Orkester
Av profane barokkonserter med pastoralesatser er Antonio Vivaldis fiolinkonsert «Våren» fra De fire årstider (1716–1717) mest kjent. Til hver av fiolinkonsertene hadde Vivaldi en sonette, trolig skrevet av ham selv, som beskrev stemningen i den aktuelle konserten. Til siste sats («Allegro, Danza Pastorale») heter det: «Anført av den festlige lyden av rustikke sekkepiper danser nymfer og hyrder lett under vårens storslåtte løvtak». Eksempler:
Terje Leonardsen
Etter Start har han spilt i Sandefjord, Tveit og Donn.
Pastorale
Kantater og oratorier
I oratorier og kantater med julefortellingen som tematikk var pastoralesatser vanlige. Et eksempel er instrumentalsatsen «Pifa» (også kalt «Pastoral symphony») fra Händels Messias, som skal alludere hyrdene i juleevangeliet. Tilsvarende satser finnes i Bachs Juleoratorium og kantaten Du Hirte Israel:
Charlotte Hansen
Liv og virke
Etter at hun ble gift, trakk Charlotte Hansen seg tilbake fra scenen, men hun vendte tilbake som Charlotte Dahl noen år senere. Fra 1892 spilte hun ved teaterscener i Kristiania, blant annet ved Carl Johan-teatret.
Charlotte Hansen medvirket også i oppsetninger med ulike reisende teaterselskaper, blant annet i Olaus Olsens besetning i 1895, og ved Thorvald Bogsruds oppsetninger i 1901. Hun ledet i 1903 en trupp som spilte i Arbeiderforeningen i Trondheim.
Pastorale
Pastorale som beskrivelse
På 1700-tallet fikk pastorale gradvis en bredere betydning og ble gitt som betegnelse på stykker av «landlig» eller idyllisk karakter.
Pastoralesymfonien
Pastoralesymfonien var en genre som var populær i Den galante stilen og i tidlig klassisime. Flesteparten av disse var leilighetsverker skrevet for kirkelig bruk i forbindelse med julehøytiden (som en ekvivalent til barokkens «julekonsert») selv om det også fantes pastoralesymfonier skrevet for sekulære anledninger. Det ble ofte benyttet enkle og nærmest klisjéaktige virkemidler for å illustrere julebudskapet, så som borduntoner i bassen og nærmest «jodleaktige» melodistemmer. Blant de mest kjente av disse symfoniene hører Johann Stamitz’ Sinfonia Pastorale fra ca. 1757, en av hans siste komposisjoner. I denne symfonien er klisjéene lite framtredende. I stedet benytter Stamitz mer subtile referanser til julefortellingen, blant annet ved å sitere den gamle bøhmske julesangen Nesem vám noviny (norsk: «Vi bringer dere nyheter», den tyske oversettelsen heter «Kommet, ihr Hirten») i finalesatsen.
Roy G. Tveit
Roy G. Tveit (født 16. januar 1963) er en norsk universitetslektor og forfatter.
Tveit arbeider (per 2023) som universitetslektor i språkvitenskap ved Universitetet i Agder.
Pastorale
Pastoralesymfonien
Beethovens «Pastoralesymfoni» (Symfoni nr. 6) fra 1807–1808 er representativ for pastorale i betydningen «musikk av landlig karakter», da Beethoven i dette verket beskriver ulike landlige scener. Musikkens detaljerte skildringer av naturlyder gjør det nærliggende å foreslå at verket inneholder programmusikalske elementer. Men Beethoven selv tonet ned det programmusikalske og omtalte symfonien som «erindringer om landlivet... mer et uttrykk for følelse enn maleri». En forløper til Beethovens pastoralesymfoni, med et lignende programmusikalsk innhold, er Justin Heinrich Knechts symfoni Le portrait musical de la nature, ou Grande sinfonie, skrevet mer enn tyve år før Beethovens symfoni.
Etter Beethoven finnes det kun et fåtall symfonier med «pastorale» som tittel/tilnavn, og den mest kjente av disse er trolig Pastoral symphony (Symfoni nr. 3) av Vaughan Williams fra 1922.
Andre pastoralekomposisjoner
Det er skrevet en rekke pastoraler også etter 1700-tallet, både som selvstendige verk og som del av større komposisjoner. Et eksempel på det siste er ouverturen til Rossinis opera Wilhelm Tell, hvor det er plassert en pastorale mellom stormdelen og den berømte «sveitsiske soldaters marsj». Dette partiet, som kalles Ranz des vaches (norsk: «kulokk»), består av en dialog mellom et engelskhorn og en fløyte. Denne pastoralen har ofte vært benyttet i animasjonsfilmer for å symbolisere «salig uskyld».
Blant kjente verker fra 1800- og 1900-tallet med «pastorale» som tittel kan nevnes:
Norske pastoraler
Pastoraler er godt representert blant norske komponister. Ole Bull avsluttet sin fiolinkonsert i A-dur fra 1834 med satsen «Rondo pastorale». Konserten ble komponert i Italia og var inspirert av inntrykk av natur og folkeliv i Sveits og Nord-Italia. Komposisjonen «Niagara – Fantasia pastorale» for fiolin og orkester skrevet ti år senere var inspirert av inntrykkene etter å ha opplevd Niagarafallene.
Mest kjent av norske pastoraler er trolig «Morgenstemning» av Edvard Grieg med tempobetegnelsen «Allegretto pastorale». Stykket beskriver en soloppgang i ørkenen, men musikkens karakter er såpass universell at Grieg like gjerne kan ha hatt en soloppgang i et norsk landskap i tankene da han skrev det.
Misius misius
Misius misius er en sommerfugl som tilhører familien smygere (Hesperiidae).
Pastorale
Norske pastoraler
Fartein Valen skrev to verker med «Pastorale» som tittel, opus 11 for orkester (1930), som var inspirert av hans rosehage, og opus 34 for orgel (1939). Hans  Symfoni nr. 3  omtales iblant som en «pastoralesymfoni» da alle satsene med unntak av andre sats er inspirert av naturinntrykk fra Valevåg.
Misius misius
Utseende
En liten (vingespenn ca. 20 millimeter), brun og gulaktig smyger. Oversiden er mørkbrun med gulaktige felter, undersiden brungul med mørkbrune, mer eller mindre dråpeformede flekker.
Pastorale
Norske pastoraler
Hallvard Johnsens ''Symfoni nr. 2 «Pastorale symfonietta», op. 22'' fra 1954 kan stå som et eksempel på en norsk pastoralesymfoni. Symfonien er, sammen med hans Pastorale for fløyte og piano (med samme opusnummer) overgangsverker mellom hans tidlige verker i nasjonalromantisk stil og hans senere verker i en mer fritonal stil. Johnsen har totalt seks verker på sin opusliste med «pastorale» som tittel. Utvalgte norske pastoraler:
Misius misius
Levevis
Arten lever i tropisk regnskog.
Pastorale
Pastoraler i populærkulturen
Det finnes også eksempler på pastoraler i filmmusikk og populærmusikk:
Misius misius
Utbredelse
Arten lever i delstaten Amazonas i Brasil og tilstøtende områder i Peru og Ecuador.
Plagiomus
Utseende
Små til middelsstore trebukker, oftest svarte, ofte med gule tegninger. Mange av artene er ganske fargerike.
Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sentral-Afrika, mot sør til Zimbabwe.
Impact investment
Impact investment er en kapitalinvestering som er foretatt i den hensikt å utløse en samfunnsmessig effekt fremfor direkte økonomisk avkastning, selv om den også kan være økonomisk lønnsom. Impact investment favner over flere typer investeringer, både non-profit og for profit-investeringer, som mikrolån eller investering i sosiale tiltak. Denne type investeringer gir investorene en blended value – en kombinasjon av finansiell avkastning og sosiale resultater. På denne måten kan man finansiere tiltak som ellers ikke ville fått finansiell støtte fra for eksempel myndigheter eller tradisjonelle banker.
Eksempler på investorer er Muhammad Yunus og Grameen Bank, Den katolske kirken, Better Living Initiatives Global.
Redingen
Redingen (luxembourgsk: Réiden; fransk: Redange eller Redange-sur-Attert) er en kommune og et tettsted i Luxembourg. Kommunen, som har et areal på 28,41 km², ligger i kantonen Redingen. I 2005 hadde kommunen 2 308 innbyggere.
Ljubov Kharlamova
Ljubov Kharlamova (russisk: Юлия Михайловна Заруднева, født Иванова (Ivanova) 2. mars 1981) er en russisk langdistanseløper, som spesialiserer seg på 3000 meter hinder.
Karriere
Kharlamova begynte å markere seg internasjonalt i 2004 og 2005, da hun fikk sølv i SPAR European Cup to år på rad. Hun kom på fjerdeplass på 3000 meter hinder ved EM i friidrett 2006 i Göteborg, knappe to sekunder bak polske Wioletta Frankiewicz. Hun testet så positivt på metyltestosteron, og ble utestengt fra 2.11.2006 til 1.11.2008. Hun kom imidlertid tilbake, og fikk bronse ved EM i friidrett 2010.
På nasjonalt nivå har hun tre gull på 3.000 meter hinder (individuelt og lag i 2010, samt i 2006), og bronse fra 2009. Vinnertiden hennes i 2010 var 9.30,75. Hun har også vært nær sin egen personlige rekord på 2.000 meter hinder fra 2005, da hun løp på 6.24,42 i Moskva i mai 2010. Hun vant også Russian Cup 2010 i Yerino.
Johan Schiefloe
Johan Kristian «Gette» Schiefloe (født 24. juli 1909 på Skjefte i Ogndal, død 11. juli 1973) var en norsk idrettsutøver og trener. Han gjorde seg størst bemerket som skihopper og ble nummer 6 i NM i Mo i Rana i 1938. Senere samme år fikk han engasjement som trener for det tyske kombinertlandslaget, som etter annekteringen av Østerrike og Sudetenland også besto av østerrikere og sudettyskere. Med Schefloe som trener ble sudettyskeren Gustl Berauer verdensmester i kombinert i Zakopane i 1939.
Schiefloe drev også med kombinert og var en dyktig fotballspiller på Steinkjer FK, friidrettsutøver og turner. I friidrett gjorde han det særlig godt i mangekamp, og var inne blant de ti beste i nasjonalstatistikken, med 8.-plass i tikamp i 1934 og 1935 og 10.-plass i femkamp i 1935.
Militær delelinje
Militær delelinje (eller våpenhvilelinja) er landegrensa eller delelinja mellom Nord-Korea og Sør-Korea. På hver side av linja finnes den demilitariserte sonen i Korea. Begge grenselinjene ble etablert som en følge av våpenhvileavtalen som avsluttet kamphandlingene under Koreakrigen i 1953.
I Gulehavet er de to koreanske statene delt av en de facto sjøgrense, Nordlig grenselinje, ensidig satt opp av FN-kommandoen i 1953. Nordlig grenselinje er ikke omtalt i våpenhvileavtalen.
Delelinje på land
På koreansk kalles delelinja for Hyujeonseon (휴전선), som betyr «våpenhvilelinja» Den refereres av og til som Gunsa Bungye-seon (군사분계선), som direkte oversatt betyr «militær delelinje». I dagligtale benyttes gjerne begrepet Sampalseon (삼팔선, «38. breddegrad»), som er relatert til slutten av andre verdenskrig da det ble benyttet for å beskrive den koreansk-koreanske grensa.
Linja i seg selv er markert i terrenget med 1292 identiske skilt som er plassert langs grensa som deler Koreahalvøya. Mot nord viser skiltene tekst skrevet på chosongul og kinesisk, mens mot sør er det skiltet med hangul og engelsk. Skiltene er ikke byttet ut siden de ble satt opp første gang.
De jure-terminologi for den militære delelinja er «Military Demarcation Line» (MDL), og den gjelder fremdeles ettersom våpenhvileavtalen ikke er endret siden den ble signert. Bruken av navnet er imidlertid ikke nevnt spesifikt i våpenhvileavtalen.
Det uløste spørsmålet etter Koreakrigens slutt viser de unike og regionspesifikke forholdene denne konflikten har. Selv om våpenhvileavtalen spesifiserer hvor delelinja og den demilitariserte sonen skal gå på land, nevnes det ingenting om slike på havet eller i overgangen mellom land og hav.
Historisk kontekst
[[Fil:Map of Korean maritime border.svg|thumb|350px|Omstridt farvann i Gulehavet mellom Nord-Korea og Sør-Korea:
A: FN-kommandoens nordlige grenselinje fra 1953
James Deen
Bryan Matthew Sevilla, best kjent under artistnavnet James Deen, (født 7. februar 1986) er en amerikansk pornoskuespiller og -regissør. Han begynte i pornobransjen i 2004 i en alder av 18 år. Han har fått oppmerksomhet fordi han skiller seg ut fra den stereotypiske pornoskuespilleren. Han har fans blant kvinnelige tenåringer, noe som er uvanlig i pornobransjen. Ifølge han selv har han hatt lyst til å bli pornostjerne siden barnehagen.
Militær delelinje
Historisk kontekst
B: Nord-Koreas maritime krav; den maritime grenselinja fra 1999
Plasseringen av øyene på kartet refekterer plasseringen av den maritime grensa, og inkluderer <dl><dd>1–Øygruppa Yeonpyeong</dd><dd>2–Baengnyeongøya</dd><dd>3–Daecheongøya</dd></dl>
4-Jung-gu (Incheon internasjonale lufthavn), 5-Seoul, 6-Incheon, 7-Haeju, 8-Kaesong, 9-Ganghwa, 10-Bukdo-myeon, 11-Deokjeokøya, 12-Jawol-myeon, 13-Yeongheung-myeon]]
Kort etter signeringen av våpenhvileavtalen, trakk FN-kommandoen ensidig en grenselinje i sjøen. Nordlig grenselinje viser egentlig den nordligste linja sørkoreanske fartøy kan benytte, og er egentlig ikke en grenselinje som sådan, som det er oppnådd enighet omkring. Våpenhvileavtalen sier at FN-kommandoen og Nord-Korea kan bli enige om en avtale som forlenger den militære delelinja inn i Gulehavet.
I 1999 erklærte Nord-Korea ensidig sin egen maritime delelinje i Gulehavet, og kalte den for en inter-koreansk militær delelinje i Gulehavet.
Den geografisk eksakte plasseringen til de ulike grensedragningene varierer. «Two Killed In Sea Crash» St. Joseph Gazette (US). 24. desember 1962; sitat, «The gunboats clashed near Island in the Yellow Sea just south of the military demarcation line, the South Korean announcement said»; «Ships Trade Fire I With Reds» News And Courier (US). 28. mai 1967; sitat, «The shelling occurred near the military demarcation line separating North and South Korea. A ROK spokesman said that ships were in the area to protect fishing boats»; «Red Korea Seizes Boat, 20 Crewmen» Free Lance-Star (US). 5. juni 1970; sitat, «The general area is near the seaward extension of the military demarcation line that separates South Korea from the Communist North»; «In Korean Flareup» Miami News (US). 27. februar 1975; sitat, «... North Korean vessels found cruising about 20 miles south of the extension of the military demarcation line between the two Koreas»; «North Korea Returns 12 South Koreans» Toledo Blade (US). 20. oktober 1985; sitat, «... fishing in international waters waters about 40 miles west of the South Korean island of Paeknyong-do near the western sea extension of the military demarcation line dividing the Koreas»
Bad Neighbours
Bad Neighbours (Neighbors i Nord-Amerika) er en amerikansk filmkomedie fra 2014. Filmen er regissert av Nicholas Stoller, og har Seth Rogen og Zac Efron i hovedrollene.
Militær delelinje
Historisk kontekst
Enkelte mener at den eksisterende de facto forlengelsen av den militære delelinja på land fra 1953 har en viktig praktisk funksjon.
Bad Neighbours
Handling
Mac (Rogen) og Kelly (Byrne) flytter inn i et stille nabolag med deres nyfødte barn, inntil en gruppe collegestudenter flytter inn i nabohuset, anført av gruppens president, Teddy (Efron). Denne gruppen lager mye støy om nettene, og når Macs gjentatte forespørsler om å senke lydnivået ikke når frem, må han ty til stadig mer drastiske metoder. Det hele utvikler seg til rene krigen mellom familien og collegegruppen.
Militær delelinje
Historisk kontekst
Etter mer enn 50 år har sørkoreanere funnet seg til rette med den koreansk-koreanske grensa, som har vært uendret siden 1953. Kartet til høyre viser at området som omfatter den nordlige grenselinja og nordkoreas maritime delelinje representerer overlappende maritime juridiske krav. Nord-Korea avviser den nordlige grenselinja og anerkjenner bare sin egen maritime grense fra 1999, lenger sør enn den nordlige grenselinja går.
Bad Neighbours
Rolleliste
Andy Samberg, Akiva Schaffer, Jorma Taccone, Adam DeVine, Blake Anderson, Anders Holm, Kyle Newacheck og Jake Johnson hadde alle cameoopptredener som tidligere medlemmer av Delta Psi.
Ingvill Marit Buen Garnås
Ingvill Marit Buen Garnås (født 9. desember 1973) i Bø i Telemark, er en norsk kveder fra Hjartdal i Telemark.
Hun vant landskappleiken i kveding (vokal klasse A) i 1999 og 2003 og 2013. For albumet Salme, segn og solbøn, som hun ga ut sammen med broren Per Anders Buen Garnås i 2010, fikk hun Folkelarmprisen i klassen solo. Albumet ble også nominert til Spellemannprisen 2010 i klassen folkemusikk/gammaldans.
Hun er datter til kvederen Agnes Buen Garnås og søster til folkemusikerne Per Anders og Jon Elling Buen Garnås.
Rambrouch
Rambrouch (luxembourgsk: Rammerech; tysk: Rambruch) er en kommune og et tettsted i Luxembourg. Kommunen, som har et areal på 79,09 km², ligger i kantonen Redingen. I 2005 hadde kommunen 3 581 innbyggere.
Lincoln Near-Earth Asteroid Research
LIncoln Near-Earth Asteroid Research (LINEAR) er et samarbeidsprosjekt mellom United States Air Force, NASA og MITs Lincoln Laboratory for å på en systematisk måte oppdage og følge asteroider som befinner seg nære jorden. LINEAR har stått for brorparten av oppdagede asteroider etter 1998, og hadde ved årsskiftet 2007/2008 oppdaget 226,193 nye objekter, hvorav minst 2,019 var asteroider nære jorden og 236 var kometer. . Alle LINEARs oppdagelser er gjort ved hjelp av robotteleskop.
Engebretsen
Engebretsen er et vanlig etternavn i Norge. Per januar 2020 var det 2,752 med dette navnet i Norge. Navnet er et patronymikon og betyr sønn av Engebret.
Blindsone (film)
Blindsone er en norsk dramafilm fra 2018. Filmen er den første filmen regissert av skuespiller Tuva Novotny som også har skrevet manus. Pia Tjelta spiller hovedrollen som Maria som må håndtere datterens selvmordsforsøk.
Filmen er spilt inn i ett kontinuerlig opptak og flytter seg mellom tre ulike lokasjoner under innspillingen. Filmen har vunnet og vært nominert til flere priser og fikk blant annet fem priser under Kanonprisen 2018.
Handling
Filmen åpner med at Thea forlater en håndball-trening, sammen med en venn. Hun kommer hjem i det moren hennes, Marie, legger Theas yngre bror til sengs. Thea ringer til faren Anders, men han svarer ikke. Hun går deretter inn på soverommet, skriver litt i dagboken sin, sin og hopper ut av vinduet (som ligger i 4. etasje, i en bygård). Marie innser raskt hva som har skjedd, og skynder seg ut. Hun oppdager Thea hardt skadet etter fallet, og skriker etter hjelp. Hennes far og svigermor, Hasse og Mona, er tilfeldigvis like i nærheten, og kommer henne til unnsetning. En ambulanse ankommer kort tid senere, og Marie og Hasse reiser sammen med Thea til sykehuset.
På sykehuset blir Marie og Hasse møtt av Martin, en sykepleier som har spesialisert seg på omsorg for pasientens pårørende. Anders kommer snart, og krever hysterisk å få se datteren sin. Marie og Anders får se Thea, men Anders besvimer ved synet. Marie, Anders og Hasse blir plassert på et rom på sykehuset, og venter på at et kirurg skal avgi rapport om Theas foreløpige tilstand. Martin, som leser fra Theas journal, innser at Marie er hennes adoptiv-mor. Men Theas biologiske mor tidligere hadde begått selvmord. Men etter spørsmål om dette insisterer Anders og Marie på at Thea har blitt behandlet av psykolog på grunn av dette, og at hun aldri hadde vist noen tegn til depresjon eller selvmordstendenser.
David Beljavskij
David Sagitovitsj Beljavskij (russisk: Давид Сагитович Белявский; født 23. februar 1992 i Udmurtia) er en russisk turner.
Han ble russisk mester i mangekamp i 2012.
Under sommer-OL 2012 i London kom han på femteplass i individuell mangekamp.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok han gull i lagkonkurransen.
Blåparadisfugl
Blåparadisfugl (Paradisornis rudolphi) er art i slekten Paradisornis og tilhører underfamilien Paradisaeinae, som er en av to underfamilier med paradisfugler. Arten er endemisk for Papua Ny-Guinea og ble tidligere regnet som basal i slekten Paradisaea, men er nå flyttet til sin egen slekt og regnes som søster til Paradisaea. To underarter aksepteres.
Biologi
Blåparadisfuglen trives i montan regnskog i høyder omkring 1 100–2 000 moh., men er mest tallrik mellom 1 400–1 800 moh. Begge kjønn blir cirka 30 cm lange, men kjønnene varierer litt i vekt. Hannen veier typisk 158–189 g, hunnen 124–166 g. Begge kjønn har et kraftig, nærmest hvitt kråkelignende nebb og to hvite halvmåner (som nesten danner en ring) rundt øyene. Fjærdrakten er hovedsakelig sort og skarpblå, men i brystet skinner det grønt igjennom. Hunnen er mer mosegrønn enn hannen. Vingene er blå på oversiden. Stjerten er relativt kort, men hannen har buskte prydfjær i stussen og to lange sorte lisselignende fjær, som ender i dusker, i stjerten.
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Frith et al. (2017). Alle norske navn følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til Syvertsen et al. (2008), med unntak for navn gitt i parentes. Disse har fortsatt ikke fått avklart sitt norske navn og må derfor kun betraktes som beskrivende uttrykk.
Aloconota
Aloconota er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Den ble tidligere regnet som en undergruppe av den store slekten Atheta. Det er beskrevet arter, åtte av dem er funnet i Norge.
Utseende
Små til middelsstore (3-6 millimeter), mørke kortvinger. I forhold til beslektede grupper er disse arten nokså avlange og slanke. Beina er slanke og ikke spesielt lange, føttene har fire ledd på frambeina, fem på mellom- og bakbeina. Artene er til dels svært vanskelige å skille på ytre utseende, men det finnes gode artsforskjeller i kjønnsorganene. Karakteristiske trekk ved mange Aloconota-arter er at hodet er litt avsatt fra pronotum (antydning til hals) og at pronotum har noen runde, grunne groper.
Levevis
Som andre kortvinger er de rovdyr som lever av andre små leddyr. I likhet med mange andre småkortvinger kan de finnes på skogbunnen.
Fylkesvei 1158
Fylkesvei 1158 går mellom Kroken i Fredrikstad og Brandstorp i Sarpsborg.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 535.
Sami Music Awards
Sami Music Awards er en musikkprisutdeling for samiske artister. Prisen ble etablert i 2016 og deles ut i forbindelse med Sami Music Week som arrangeres årlig i Alta i Finnmark.
Sami Music Awards 2016
Sami Music Awards 2016 ble delt ut 5. februar 2016 på Studenthuset City i Alta. Prisen ble delt ut i de tre klasser.
Georg Zoëga
Georg Jørgen Zoega (født 20. desember 1755 i Daler i Sønderjylland, død 10. februar 1809 i Roma) var arkeolog og numismatiker. Faren hans, presten Vilhad Christian Zoega, ble forflyttet kort etter fødselen hans til nabosognet Møgeltønder ved greveslottet Schackenborg. Moren var Henriette Clausen, datter av overinspektøren på Schackenborg, kanselliråd Otto Frederik C. Zoega var den eldste av flere søsken og ble med omhu undervist i hjemmet; i 1772 kom han i gymnaset i Altona og derfra 1773 til universitetet i Göttingen.