cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Prostitusjon
Prostitusjonstyper
Prostitusjonsforskning avdekker de samme helseskader hos prostituerte som hos ofre for tortur og andre overgrep. Av 475 respondenter i en krysskulturell studie oppfylte to av tre prostituerte kriteriet for posttraumatisk stresslidelse. Det er påvist 40 ganger høyere dødelighet blant prostituerte enn blant befolkningen ellers.
I mange land jobber ulovlige innvandrere som prostituerte, ofte mot deres vilje og ofte fordi de ikke opplever at de har andre valg. De er ofte i dyp gjeld til bordellene de jobber for, som ofte trekker deres reiseutgifter og andre utgifter fra lønnen. Situasjonen deres er ofte slik at de aldri får muligheten til å tjene nok til å komme seg ut av gjelden, og må derfor fortsette som prostituert. Prostituerte som jobber mot sin vilje kalles «sex-slaver» eller trafficking-ofre.
Offentlig prostitusjon er prostitusjon som organisert eller kontrollert av myndighetene. Slike ordninger har eksistert i ulike former siden oldtiden. I moderne tid har begrunnelsen for slike ordninger i vestlige land ofte vært at det gjør det lettere å bekjempe kjønnssykdommer. I Norge fantes det offentlig prostitusjon frem til slutten av 1800-tallet, da ordningen ble avskaffet etter stor debatt; den offentlige prostitusjonen i Kristiania er skildret i romanen Albertine.
Politisk perspektiv
Mange land har organisasjoner som jobber for prostituerte sine rettigheter. De jobber mot kriminalisering av prostitusjon og diskriminering av prostituerte. Disse gruppene argumenterer for at prostitusjon bør bli ansett som et yrke på lik linje med konvensjonelle yrker. Andre grupperinger, ofte med religiøs bakgrunn, fokuserer på å tilby prostituerte en vei ut, uten å ta stilling til juridiske aspekter.
Lovligheten av sex-salg
Det å utveksle penger i bytte mot seksuelle tjenester er lovlig i mange land. I de fleste land er det henimot umulig å delta lovlig i de fleste former for prostitusjon, fordi omgivende aktiviteter slik som markedsføring av prostitusjon, hallikvirksomhet samt å eie, drive eller jobbe i bordeller er ulovlig.
Selv om ikke salg av sex ikke er ulovlig i seg selv i mange land, så vil denne virksomhet komme i konflikt med andre lover, for eksempel når det gjelder skatt, så lenge inntektene ikke innberettes. Andre lover som brytes kan eksempelvis være lover om arbeidsmiljø og arbeidervern.
Hvilke roller innen prostitusjon (f.eks. å være prostituert, å være kunde, å være hallik) som er ulovlige varierer fra land til land. Norge, Sverige og Island    forbyr kjøp, men ikke salg.
Dasht-i-Leili-massakren
Dasht-i-Leili-massakren skjedde under den amerikanske invasjonen i Afghanistan i desember 2001. Det er antatt at mellom 250 og 3,000 (kommer an på kildene) fanger ble skutt og/eller kvelt i metallcontainere, mens de ble forflyttet av amerikanske og Nordalliansens soldater fra Kunduz til Sheberghan fengselet i Afghanistan. De døde antas å være gravlagt i Dasht-i Leili-ørkenen, rett vest for Sheberghan i Jowzjan-provinsen. Daværende president i USA Obama satte i 2009 i gang en granskning av massakren.
Eure-et-Loir
Det er fire arrondissementer, 15 kantoner og 391 kommuner i Eure-et-Loir.
SliTaz GNU/Linux
SliTaz GNU/Linux er et programvareprosjekt basert på et fellesskap som begynte i 2006 av Cristophe Lincoln. Det er en Det er en Live-CD Linux-distribusjon med et root-filsystem som fyller rundt 100 Mb og en bootbar ISO-fil på rundt 30 Mb. Det er en av de minste Linux-distribuerte skrivebordsmiljøer som finnes. SliTaz er et akronym for «Simple Light Incredible Temporary Autonomous Zone».
Prostitusjon
Lovligheten av sex-salg
I den ene enden av det juridiske spekteret finner vi noen muslimske land der prostitusjon kan straffes med døden. I den andre enden, i Nederland, er prostituerte ofte skattebetalere og fagorganiserte. Her er bordeller lovlige, men prostituerte må være minst 18 år selv om den vanlige seksuelle lavalderen er 16. Den juridiske situasjonen for prostitusjon i Tyskland er nesten like liberal.
Dasht-i-Leili-massakren
Kontroversen skyldes vitnemålene til to individer, regissør Jamie Doran og forfatter Robert Young Pelton som reiste med de amerikanske spesialstyrkene som var sluttet til Abdul Rashid Dostums styrker. Doran anklager Dostums styrker for drapet på Taliban-fangene. Pelton har derimot benektet Dorans beskyldninger.
Dorans dokumentar Afghansk massakre: Dødens konvoi baserer seg stort sett på arbeidet til den prisbelønte afghanske journalisten Najibullah Quraishi, som sier han har sett videoopptak der overlevende fra konvoien blir henrettet i ørkenen under overoppsyn fra de amerikanske soldatene, men hevder at videoen ble stjålet fra ham. Doran innrømmet i et intervju med Stefan Steinberg at han faktisk ikke hadde noen bevis for at amerikanske tropper var involvert i de antatte henrettelsene, men mener at hans kilder er en bekreftelse på anklagene om massakren. Doran hevder at Dostum holder videoen i skjul og bruker den som utpressing mot USA for å beholde makten, selv om han ikke har noen bevis for denne påstanden.
Pelton reiste til Afghanistan rundt en måned før Dasht-i Leili mens han var på oppdrag for National Geographic og CNN. Han sier at Dostum gikk langt, til og med i mot USA, for å sikre sikkerheten for de rundt 10,000 Taliban-krigerne som overgav seg i og rundt Kunduz. «Vi (USA og Nordalliansen) kunne ha fjernet hver Talibaner på jorden og ingen ville brydd seg,» sier Pelton. «Ingenting blir skjult fordi ingenting skjedde.» Peltons krangel med Doran er at han beskylder spesialstyrkene for krigsforbrytelser uten noen direkte bevis. Pelton sier videre at dersom Doran vill legge fra for ham bilder eller video av amerikanske soldater som skyter ubevæpnede Taliban-fanger, vil Pelton personlig identifisere den soldaten. Han observerte og fotograferte også spesialstyrkenes leger som foretok førstehjelp på skadde Taliban-soldater.
Pelton innrømmer at rundt 250 Taliban-soldater ble kvalt til døde, men tror det var nødvendig å stenge soldatene inne fordi mange av Taliban-krigerne fremdeles var bevæpnede og at en ikke kunne stole på disse. Pelton argumenterer at lik utenfor disse 250 Taliban-krigerne som døde, er trolig noen av de rundt 2,000 Talibanerne som skal ha blitt skutt av Taliban kommandøren Abdul Malik i 1997 og/eller de 10,000 menneskene av Hazara-stammen som ble drept under Taliban-styret.
Den Vermont-baserte Physicians for Human Rights har forsøkt å avdekke bevis på Dorans beskyldninger, men har ikke funnet noen.
Maceo Parker
Maceo Parker (født 14. februar 1943) er en amerikansk jazz-, funk- og soul-saksofonist mest kjent for sitt arbeid med James Brown på 60-tallet og som medlem av Parliament-Funkadelic på 70-tallet. Parker var solist på mange av Browns suksessalbum, og var en av nøkkelpersonene i bandet.
Biografi
Parker ble født i Kinston, North Carolina. Hans far spilte piano og trommer (begge foreldrene sang og spilte i kirken). Hans bror, Melvin, spilte trommer mens en annen bror, Kellis spilte trombone.
Maceo og Melvin sluttet seg til James Brown i 1964. I sin bok forteller Brown at han først kun ville ha Melvin som trommeslager, men gikk med på å ta med Maceo som en del av avtalen. Maceo, broren og noen få andre i bandet sluttet etter en tid for å opprette bandet Maceo & All the King's Men.
I 1974 returnerte Parker til James Brown. I 1975 forlot han og Fred Wesley igjen Brown for å være med i George Clintons band Parliament-Funkadelic. Men i årene 1984-1988 var igjen Parker med James Brown.
På 90-tallet startet Parker sin solokarriere som han fremdeles holder på med. Han har gitt ut 10 soloalbum og spiller rundt 100-150 turnekonserter hvert år.
Norgesbesøk
Parker besøkte Norge og Kongsberg da han holdt konsert på Kongsberg Jazzfestival i 1993.
SliTaz GNU/Linux
SliTaz kan startes fra en CD eller en USB minnepinne, og bruker LXDE, Xvesa og Busybox for alle hovedfunksjoner. Slitaz har en rekke programmer, og kan lastes fullstendig i RAM (dersom det er nok RAM), eller installeres til en harddisk.
Historie
Etter et år med utvikling, ble SliTaz 2.0 lansert 16. april 2009. SliTaz deler flere målsetninger med Damn Small Linux, men er faktisk mindre og basert på den nyere Linux-kjernen 2.6.25.
Egenskaper
SliTaz kan startes fra:
Varianter
Andre varianter av Slitaz inkluderer:
Galleri
Betegnelsene viser til versjonstadier i programvareutviklingen:
Prostitusjon
Lovligheten av sex-salg
I Nederland er det ulovlig å være hallik eller prostituert før man er 18, men å kjøpe tjenestene er ulovlig bare dersom kunden er under seksuell lavalder (16).
I 1961 ble den såkalte Grimme Lov innført i Danmark, hvor det ble straffbart for homoseksuelle å dyrke sex med en partner som var under 21 år, hvis det var penger eller gaver involvert. Loven ble håndhevet så strengt, at selv en pakke sigaretter eller en taxi hjem var straffbart, og endte med forfølgelse av uskyldige menn og homoseksuelle generelt. Den ble opphevet i 1965. Senere undersøkelser (2011) i Danmark har vist at et flertall av befolkningen er for at sexkjøp skal være lovlig.
I Norge er det forbudt å kjøpe seksuelle tjenester.
Organisasjoner involvert i sex-slaveri eller eid av organiserte kriminelle er høyt på politiets prioriteringsliste i mange land. Hallik-virksomhet er en seksualforbrytelse i nesten alle land.
I 1949 vedtok FN en konvensjon som slår fast at prostitusjon er menneskelig uverdig, og krever av alle undertegnede land at halliker og bordelleiere straffes, samt at spesialbehandling eller registrering av prostituerte opphører. Konvensjonen ble ratifisert av 89 land, med Tyskland, Nederland og USA som merkbare unntak.
Barneprostitusjon
Barneprostitusjon innebærer at barn blir tvunget til å yte seksuelle tjenester. Disse barna er som regel tvunget til å prostituere seg, enten av en hallik, personlig nød, av familie eller andre mennesker.
Noen pedofile reiser til land hvor det er enklere å få tilgang til sex med barn. Mange vestlige land har vedtatt lover som gjør det straffbart for sine innbyggere å ha sex med mindreårige i andre land.
Sex-turisme
I Thailand finnes flere hoteller som tillater at turister tar med seg prostituerte på hotellrom, mot at hotellet skal ha betalt ekstra utover vanlige priser for rom.
Medisinsk situasjon
Fordi prostituerte gjerne har svært mange seksualpartnere, har prostitusjon ofte blitt forbundet med spredningen av seksuelt overførbare sykdommer slik som aids.
Tiltak mot dette problemet inkluderer ofte:
Norske betegnelser innen prostitusjon
Vanlige norske ord som brukes for en kvinne som prostituerer seg, er skjøge, ludder og hore. «Hore» (stammer fra det gammelengelske hōra, med røtter i indoeuropeiske «kā» som betyr «lyst») er en nedlatende betegnelse på kvinnelige prostituerte og kvinner som anses å utvise promiskuøs adferd.
En som organiserer prostitusjonsvirksomhet kalles hallik. «Horekunde» er betegnelse for personer som kjøper seksuelle tjenester av prostituerte. I Norge og enkelte andre land er slikt kjøp en kriminell handling.
Tadsjikistans flagg
Tadsjikistans flagg er delt i rødt over hvitt over grønt. Den midtre, hvite stripen er en og en halv gang så bred som de to øvrige og bærer et emblem bestående av en krone og en bue av sju stjerner i gult. Flagget er i forholdet 1:2.
Den grønne stripen står for landets daler, mens den hvite fargen representerer landets hovedkilde til rikdom, nemlig bomull. Samtidig står fargen for snø og is i landets vidstrakte fjellområder. Rødt viser til landets samling og til ønsket om forbrødring med verdens øvrige nasjoner. Fargene rødt, hvitt og grønt var også å finne i flagget Tadsjikistan førte i tiden som sovjetrepublikk.
Kronen symboliserer tadsjikene og landets selvstendighet, da folket og landet skal stamme fra et ord som betyr "kronet". Stjernene er sju i tallet fordi dette er et magisk tall blant tadsjikene.
Flagget ble vedtatt i november 1992 og med ble Tadsjikistan den siste av de tidligere sovjetiske republikkene som innførte et nytt flagg.
Sovjetrepublikken Tadsjikistans flagg
I tiden Tadsjikistan var en del av Sovjetunionen førte landet flagg med sovjet-kommunistisk symbolikk. De første av disse flaggene, innført i 1935 og endret en rekke ganger senere, besto av en rød duk med hammer og sign og med sovjetrepublikkens navn påskrevet i gult. I 1953 fikk sovjetrepublikken Tadsjikistan nytt flagg, også denne gang rødt, men uten inskripsjon. Flagget var basert på Sovjetunionens røde flagg med hammer, sigd og stjerne i kantonen. I tillegg hadde det vannrette striper i hvitt og grønt gjennom flaggduken. De andre sovjetrepublikkene hadde flagg etter samme modell, med et eget mønster særegent for hver enkelt sovjetrepublikk.
Uppslagsverket Finland
Uppslagsverket Finland er et svenskspråklig oppslagsverk med fokus på Finland og det finlandssvenske. Første utgave kom i tre bind i årene 1982–1985. Annen utgave ble utgitt av Schildts förlag i fem bind i årene 2003–2007. Verket inneholder rundt 12,300 oppslagsord.
I 2009 ble oppslagsverket gjort gratis tilgjengelig på nettet. Nettutgaven oppdateres løpende og bekostes av foreningen Svenska folkskolans vänner.
Hovedredaktør for begge de trykte utgavene er Henrik Ekberg. Hovedredaktør for nettutgaven er Sigbritt Backman.
Alfa Romeo Sprint GT (Veloce)
Alfa Romeo 105-serien av coupé-modeller var en serie bilmodeller produsert av den italienske produsenten Alfa Romeo mellom 1963 og 1977. Serien var etterfølger av den populære Giulietta Coupé, og var basert på en forkortet versjon av Giulia-plattformen. Blant variantene var Giulia Sprint GT, Giulia GTA (lettvektsutgave), Giulia Sprint GTC (cabriolet), Giulia Sprint GT Veloce («Veloce» er italiensk for «rask»), GT 1300 Junior, 1750 GT Veloce, GTA 1300 Junior, 1300 Junior Zagato, 1600 Junior Zagato, 2000 GT Veloce, GT 1600 Junior og Giulia GTAm.
Alle modellene var utstyrt med en firesylindret Alfa Romeo Twin Cam-motor med to ventiler per sylinder samt en femtrinns manuell girkasse og skivebremser på alle fire hjul. Karosseriet var designet av Giorgetto Giugiaro for Bertone.
Giulia Sprint GT (1963–1968)
Giulia Sprint GT ble produsert mellom 1963 og 1968, og kan gjenkjennes på blant annet:
31 955 eksemplarer av Sprint GT ble produsert.
Giulia Sprint GTC (1964–1966)
GTC er en cabrioletutgave som ble produsert i et svært lavt antall, kun 1 000 eksemplarer totalt (med høyre- og venstreratt) ble produsert mellom 1964 og 1966. Karosseribyggingen ble gjort av Carrozzeria Touring.
Clarté (bevegelse)
Clarté ble grunnlagt som internasjonal bevegelse samme år, og da den gikk i oppløsning i 1923 var det, ved siden av i Frankrike, lokalavdelinger i Sverige, Argentina og Tyskland. Ideologien den var bygget på overlevde imidlertid, og etter oppløsningen av den internasjonale bevegelsen oppsto det også Clarté-grupperinger i Norge og Danmark, og de nordiske avdelingene hadde i perioder et nært samarbeid. Selv om Barbusse senere emigrerte til Sovjetunionen overlevde det franske tidsskriftet helt frem til 1939.
Alfa Romeo Sprint GT (Veloce)
Giulia Sprint GT Veloce (1965–1968)
Sprint GT Veloce, også kjent som 1600GTV, hadde samme motorvolum og karosseri som Sprint GT.
Clarté (bevegelse)
I Norge forsvant Clarté i 1929. Mens det svenske Clarté har eksistert mer eller mindre kontinuerlig siden mellomkrigstiden, ble det danske Clarté gjenopprettet i 2006.
Alfa Romeo Sprint GT (Veloce)
Giulia Sprint GT Veloce (1965–1968)
Noen forskjeller var:
Giulia Sprint GTA (1965–1969) og GTA 1300 Junior (1968–1973)
GTA-modellen hadde den samme karosseriformen som Giulia Sprint GT, men ble konstruert med karosseriplater i aluminium, mens de øvrige modellene hadde paneler i stål. Aen i navnet står for «Allegerita», italiensk for «lettvekt». Motoren var basert på den samme 1,6 literen som øvrige modeller, men fikk et nytt toppstykke og andre forgassere. GTA ble første gang produsert i 1965, som 1,6 liter, og senere også som en GTA 1300 Junior-utgave. Junior-motoren var ikke basert på standardmotoren av samme størrelse (1,3 liter), men var i stedet en GTA-motor med kortere slaglengde.
GT 1300 Junior (1965–1977) og GT 1300 Junior Zagato (1970–?)
Innstegsmodellen i Alfa Romeo Giulia Coupé-modellrekken var GT 1300 Junior. Denne ble første gang produsert i 1965 med en 1,3 liters Alfa Romeo Twin Cam-motor og doble forgassere. Den mindre motoren ble introdusert for å omgå italienske skattelover, som var basert på motorens størrelse. Effekten var lav sammenliknet med andre modeller i programmet, med kun 90 hestekrefter, men til tross for dette var toppfarten 160 km/t med 0-100 km/t på 12,6 sekunder.
I 1968 ble Junior oppdatert, og delte mange komponenter med 1750 GTV, blant annet dashbord og understell. I 1971 ble modellen oppdatert igjen, og fikk det samme karosseriet som 1750 GTV, men med kun to hovedlykter. I 1974 ble modellen oppdatert for tredje gang, og ble nå svært lik 2000 GTV, med samme karosseri og interiør.
80 623 eksemplarer av GTA 1300 Junior ble produsert.
1750 GT Veloce (1967–1972)
1750 GTV Coupé ble introdusert i 1967 sammen med 1750 Berlina sedan. Motorvolumet var 1,8 liter, og serien hadde en rekke mekaniske endringer. På det amerikanske markedet fikk motorene elektronisk innsprøytning for å oppfylle utslippskravene, mens den på øvrige markeder beholdt forgassermotoren.
1750 GTV hadde samme karosseri som den utgåtte Sprint GT, bortsett fra at GTV hadde fire hovedlykter. Under skallet var GTV lik sedanmodellen, til tross for at den hadde kortere akselavstand.
44 276 eksemplarer av 1750 GTV ble produsert.
2000 GT Veloce (1971–1976)
Den siste GTV-modellen ble introdusert i 1972, og fikk motorvolumet økt til 2 liter. Motoren leverte en effekt på 132 hestekrefter med elektronisk innsprøytning. Interiøret ble også endret.
GT 1600 Junior (1972–1976)
I 1972 ble GT 1600 Junior introdusert, med motor på 1,6 liter. GT1600 Junior var ment å dekke hullet mellom GT1300 og den større 2000 GTV. Motoren var i bunn og grunn den samme som i Giulia Sprint GTV, som hadde gått ut av produksjon fire år tidligere.
Josef Clemens
Dr. Josef Clemens (født 20. juni 1947 i Siegen) er en tysk katolsk kurie-biskop som var sekretær for Det pavelige råd for legfolket.
Frem til 2003 var han gjennom 19 år personlig sekretær for kardinal Joseph Ratzinger, den nåværende pave Benedikt XVI. I januar det året ble han utnevnt til titulærbiskop av Segermes og i februar til undersekretær for Kongregasjonen for institutter for konsekrert liv og selskaper for apostolisk liv av pave Johannes Paul II, og i november 2004 ble han sekretær for det pavelige rådet for legfolket.
Han er medlem av organisasjonsledelsen for de katolske verdensungdomsdagene i Köln i 2005.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Tour d’Egypte
Tour d'Egypte er et sykkelritt for landeveissyklister. Rittet inngår i Afrikatouren i landeveissykling og blir avholdt i februar, men har ikke blitt arrangert siden 2009. Første gang ble det avholdt i 1954, og har etter dette blitt arrangert 26 ganger.
GNOME Web
GNOME Web (også kjent som Epiphany) er en nettleser for skrivebordsmiljøet GNOME. Den er også tilgjengelig for Mac OS og er en etterfølger av Galeon.
GNOME Web benytter Webkit som utvikles av Apple med flere for å vise nettsider. Den tilbyr en GNOME integrert front til Webkit. GNOME Web støtter fanebasert surfing, cookie-håndtering, popup-blokkering og et utvidelsesystem. Vanlige utvidelser er tilgjengelig med programvarepakken epiphany-extensions.
Mikrokraftverk
Mikrokraftverk omfatter samtlige fornybare engergikilder med en installert elektrisk effekt på under 100 kW samt fjernvarmeanlegg. Store deler av energien blir produsert lokalt, nær sluttbrukeren. Som eksempler kan en nevne solcellepaneler samt småskala vannkraftverk. Småkraftverk bygges ofte ut av private grunneiere for produksjon til eget bruk. Mindre kraftverk over 100 kW benevnes minikraftverk eller småkraftverk.
GNOME Web
Mens det fleste nettlesere har et hierarkisk katalogbasert favorittsystem, bruker GNOME Web kategoriserte favoritter, hvor en enkelt favoritt kan eksistere i flere kategorier. Spesielle kategorier inkluderer favoritter som blir ofte brukt og bokmerker som ennå ikke har blitt kategorisert. Et lignende favoritt-system er planlagt for Firefox 3.0.
Mikrokraftverk
Totalt sett dekker sektoren seksten prosent av energiforbruket i verden. Med om lag femti prosent er Danmark verdensledende. I 2006 utgjorde mikrokraftverk en fjerdedel av nyprodusert energi på verdensbasis, noe som er en dobling sammenliknet med 2002.
I Norge er det småskala vannkraftverk som dominerer. De har en samlet produksjon på om lag seks TWh. Disse blir inndelt i mikrokraftverk (under 0,1 MW), minikraftverk (0,1–1 MW) og småkraftverk (1–10 MW).
GNOME Web
GNOME Web ble utviklet fra Galeon av Marco Pesenti Gritti (som også startet Galeon) med mål om å lage et fullstendig GNOME tilpasset nettleser og en enkelt brukeropplevelse. Som et resultat har ikke GNOME Web egne tema-innstillinger. Som Firefox bruker det GNOME's innstillinger som er spesifisert i GNOME Control Center.
Binnenhof
Binnenhof (og Buitenhof) er en gruppe bygninger i det sentrale Haag som utgjør sentrum i nederlandsk politikk. Alt i 1230 fantes det en bygning her. Staten Generaal (Nederlands parlament) har hatt sitt sete på Binnenhof siden 1446.
Walter Flinsch
Walter Flinsch (født 7. februar 1903, død 3. februar 1943) var en tysk roer som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam og 1932 i Los Angeles.
Flinsch vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på den tyske båten som kom på andreplass i firer uten styrmann, bak Storbritannia. Mannskapet på den tyske fireren var Karl Aletter, Ernst Gaber, Walter Flinsch og Hans Maier.
Sandnes kirke (Masfjorden)
Sandnes kirke er en kirke konstruert i en rektangulær form, fra 1845. Kirken ligger på Masfjordnes i Masfjorden kommune.
Forhistorie
Den første kirken på Sandnes ble bygd en gang i middelalderen. Den er nevnt i 1528, og var sannsynligvis ikke ny da. I 1844/45 ble denne kirken revet. Ifølge et lokalt sagn var det strid om hvor denne kirken skulle bygges. Da tømmeret til kirken var klart kastet man derfor tømmeret på fjorden og bygde kirken der det drev i land. Den gamle kirken var en liten kirke med et firkantet tårn og et våpenhus av staver. Koret var kvadratisk med vegger på 7 meter, og skipet var et rektangel på 12 ganger 9 meter. Kirken hadde ikke galleri, men noen sitteplasser ble festet litt oppe på veggene for å utnytte plassen. Mellom koret og skipet var det en vegg. Kirken hadde to kirkeklokker, som i dag henger i den nye kirken. Disse er svært gamle. Den ene er sannsynligvis fra middelalderen, mens den andre er fra 1654.
Utover på 1800-tallet hadde kirken blitt for liten og den var i tillegg i dårlig stand. I stedet for å pusse opp og bygge på den gamle kirken ble det derfor bestemt at man skulle bygge en ny kirke.
Dette ble bestemt på et møte blant «Sandnæs sogns Formænd og Representanter» 1. november 1843. På dette møtet ble det også bestemt at den nye kirken skulle bygges i stein. Vedtaket ble ikke tatt godt imot, og 17. mars 1844 ble det derfor avholdt et nytt møte der man bestemte å bygge en trekirke som skulle stå ferdig i 1845. Kostnadene skulle fordeles på innbyggerne i sognet, noe som førte til en del protester, men kirken stod ferdig høsten 1845. Den hadde da kostet 1096 spesidaler og 64 skilling i tillegg til pliktarbeid.
Kirkens historie
Da kirken stod ferdig ble kun kirkemøblene malt, og ti år senere ble kirken malt hvit på utsiden. Da den ble bygd var det den eneste kirken i Masfjorden, noe som gjorde at den nybygde kirken var for liten. I 1882 ble derfor Solheim kirke bygd. Samme år fikk også Sandnes kirke sakristi med barnerom.
I 1885 ble ordningen med faste stoler for selveigerne avviklet. Fra da av var det kun noen få reserverte plasser i kirken, i hovedsak til dem som hadde oppgaver i gudstjenesten. Stoldørene i benkene ble samtidig fjernet og solgt. I 1907 ble så alle de gamle benkene tatt vekk og kirken ble restaurert innvendig. Benkene som kom inn i stedet stod til 1965, da det ble satt inn benker som lignet mer på de opprinnelige benkene.
Kirkens første orgel kom i 1890 og var en gave. Dette orgelet hadde tidligere stått i en kirke i Bergen. Det ble plassert i koret og ble brukt til 1912 da man hadde samlet inn nok penger til å kjøpe et nytt orgel. For å få plass til det nye orgelet måtte man bygge om galleriet og bygge et tilbygg for å få plass til galleritrappen. Dette er dagens våpenhus. Dagens orgel er fra 1976.
Kirken ble bygd om i 1907. Da ble kirkestolene tatt bort og det ble satt inn søyler mellom koret og skipet. I 1912 fikk kirken to ovner. Veggene ble samtidig malt hvite og benkene og søylene ble malt.
På 1960-tallet ble kirken bygd om enda en gang. Først ble det sprengt ut kjeller og sakristiet ble bygd ut med plass til en menighetssal. I 1965 ble vegger og tak i skipet isolerte og veggene ble kledd med panel. Tårnet fikk kobberplater. Man satte så inn nye benker, mer i stil med de første benkene som stod i kirken.
I 1983 ble det bygd bårehus og i 1994 ble det gjort visse endringer for å gjøre kirken tilgjengelig for mennesker med bevegelseshemminger.
Inventar
I forbindelse med restaureringen på 1960-tallet fant man en gammel messehagel i kirken. Den ble undersøkt på Bergen Museum, og ble tidfestet til å stamme fra rundt 1650. Når den sist ble brukt i kirken vet man ikke, men det kom i alle fall en ny messehagel til kirken etter ombyggingen i 1907. Det er svært få så gamle messehagler igjen i Norge.
Den gamle messehagelen ble restaurert i Oslo, og ble brukt av biskop Per Juvkam da han gjennvigslet kirken etter restaureringen. Den har også blitt brukt i Akershus slottskirke i samband med at det var 400 år siden Kristian 4. ble kronet som konge.
Altertavlen er utskåret i tre av billedhugger Johnsen i 1908. Motivet er fra Getsemane med Jesu lidelse som sentrum. På toppen av tavlen er det en engel og de greske bokstavene alfa og omega.
Kirken har tre gamle sølvgjenstander som fremdeles er i bruk. To lysestaker fra første halvdel av 1700-tallet som står på alteret og en alterdisk som ble gitt til kirken i 1697.
I kirken henger et kirkeskip, eller votivskip, som skal ha blitt lagd av Tore Åmundson Stegalvik som levde mellom 1723 og 1798. Opprinnelig hadde skipet utskåret mannskap, men dette har kommet vekk.
Skipet hang i den gamle kirken på Sandnes, og ble sannsynligvis hengt opp i den nye kirken da denne ble bygd. I en inventarliste fra 1904 blir det nevnt. På begynnelsen av 1900-tallet ble skipet tatt ned for en periode og pusset opp, før det ble hengt tilbake i kirken.
På Historisk Museum i Bergen står det en døpefont i kleberstein fra Sandnes kirke.
Vienne (departement)
Det er tre arrondissementer, 38 kantoner og 281 kommuner i Vienne.
Güntzelstraße undergrunnsstasjon
Güntzelstraße undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Güntzelstraße er på linjen U9. Stasjonen befinner seg i Wilmersdorf i Charlottenburg-Wilmersdorf og ligger under krysset mellom Güntzelstraße og Trautenaustraße.
Gaten som stasjonen har navnet sitt fra er oppkalt etter Berhand Güntzel som var borgermester i Wilmersdorf mellom 1887 og 1892.
Stasjonen ble åpnet 29. januar 1971 som del av den sørlige utvidelsen av U9.
Haute-Vienne
Haute-Vienne er et fransk Frankrikes departementer i regionen Nouvelle-Aquitaine. Hovedbyen er Limoges.
Det er tre arrondissementer, 42 kantoner og 201 kommuner i Haute-Vienne.
Vårpengeurt
Vårpengeurt (Noccaea caerulescens) er en flerårig plante med basal bladrosett som tilhører korsblomstfamilien. Den blomstrer allerede i april med små, rosa blomster. Planten blir 10-20 cm høy. Skulpene er adskillig mindre enn hos vanlig pengeurt (Thlaspi arvense).
Vårpengeurt trives på plener og enger – den er svært vanlig i parker og på kirkegårder. Opprinnelig er den en fjellplante fra Mellom-Europa og Pyreneene. Arten ble i Norge først observert i åker i Mærradalen i Oslo i 1879, men nokså umiddelbart etterpå også i Bu Øvre Eiker: Lilleby 1881 og Kongsberg 1884, pluss flere steder i Oslo. Samtidigheten i funn, og tilknytningen til jordbrukslandskap, sier nokså tydelig at arten kom inn med mellomeuropeisk såfrø som kom mye mer i bruk i perioden fra 1870. Siden har den spredd seg utover landet, og den finnes nå nord til Troms. Den er også kjent i fjellstrøk i Sør-Norge opp til over 1200 moh.
Lega Pro Prima Divisione
Lega Pro Prima Divisione (fram til 2008 kjent som Serie C1) er det tredje nivået i profesjonell fotball i Italia.
Den er delt i to avdelinger, A og B, med like mange deltakere (18) i hver.
Sombrero
Sombrero er et spansk ord for hatt. På norsk og andre språk brukes ordet om spesielle bredbremmede hatter som er vanlige i Spania og Latin-Amerika. Særlig kjent er meksikanerhattene, sombreroene i Mexico, som har en høy pull og svært vid, rund brem. Varianter av slike hatter har blitt brukt av landarbeidere og andre i flere århundrer som beskyttelse mot sola. Sombreroer er i dag en del av den tradisjonelle folkedrakten mange steder med spansk kulturbakgrunn. Spanske sombreroer har også gitt opphav til de nordamerikanske cowboyhattene.
Sombreroer blir vanligvis laget av filt eller flettet halm.
Historikk
Den runde sombreroen stammer fra spansk herremote på 1500-tallet, da det ble vanlig med kapper og stive hatter med vide bremmer. Disse utviklet seg til de store kavalérhattene som igjen utviklet seg til trekanthattene på 1600- og 1700-tallet.
Sombreroer ble vanlig hodeplagg for bønder og gjetere i Mellom- og Sør-Amerika under den spanske koloniseringen. Der ble spansk hatt ofte båret sammen med poncho eller andre typer kappe. På 1800-tallet ble sombreroene særlig utbredt blant ridende kvegdrivere, en type gjetere som i Mexico ble kalt vaqueros eller charros, i Venezuela llaneros, i Argentina og Uruguay gauchos, i Peru morochuco og piajenos, i Chile huasos og i Ecuador chargas. I Mexico fikk sombreroene ekstremt stor, ofte opprullet brem.
Den spanske hattemoten dannet også grunnlaget for cowboyhattene i Nord-Amerika, som særlig hattefabrikanten Stetson utviklet og gjorde populære fra 1860-tallet av.
Allround-VM på skøyter 2008
Allround-VM på skøyter 2008, det 66. for kvinner og det 102. for menn, ble avholdt 9. og 10. februar 2008 i Sportforum Hohenschönhausen i Berlin, Tyskland.
Tittelforsvarere fra allround-VM på skøyter 2007 i Heerenveen i Nederland var Ireen Wüst og Sven Kramer. Sven Kramer forsvarte tittelen og vant sammenlagt foran Håvard Bøkko og Shani Davis. Paulien van Deutekom ble mester i kvinneklassen foran Ireen Wüst og med Kristina Groves på bronseplass.
Dag 1
{| width=100% | width=50% align=left valign=top |
500 meter menn
{| width=100% | width=50% align=left valign=top |
Dag 2
{| width=100% | width=50% align=left valign=top |
Hizbollah
Hizbollah (arabisk:‮حزب الله ‬) er en libanesisk, sjiamuslimsk gruppe med en militær og en politisk gren. Den ledes av Hassan Nasrallah. Den ble stiftet i 1985 for å bekjempe Israel i Sør-Libanon, som Israel okkuperte frem til år 2000. Sammen med Amal-bevegelsen er Hizbollah det største politiske partiet som representerer sjiittene.
Opprettelse
Bevegelsen ble grunnlagt og finansiert med hjelp fra Iran, og følger en ideologi utviklet av ayatollah Ruhollah Khomeini, lederen av den islamske revolusjon i Iran. Grunnleggerne var Imad Mugniyah, Mohammad Hussein Fadlallah, og Ali Akbar Mohtashamipur.
Dens militære fløy er listet som en terroristorganisasjon av EU.
Den sivile gren av Hizbollah driver sykehus, nyhetskanaler og utdannelsesfasiliteter, og deltar i det libanesiske parlament. Bevegelsens rekonstruksjonskampanje (Jihad al-Bina) er ansvarlig for flere økonomiske og infrastrukturmessige utviklingsprosjekter i sjia-befolkede områder av Libanon.
Navnet
Navnet ‮حزب الله‬ er transkribert fra arabisk på mange måter og betyr guds parti. En eksakt transkribering vil være ḥizb ullāh(i) eller ḥizb Allāh. Hezbollah brukes av de engelskspråklige CNN og BBC, men Hizbullah er organisasjonens foretrukne transkribering til engelsk, og brukes av den ledende engelskspråklige avisen i regionen, Daily Star fra Beirut og av det engelske uketidsskriftet The Economist, samt den foretrukne translittereringen i de fleste språk med latinbasert alfabet. Organisasjonens navn kan også skrives Hizballah, Hizbollah, Hezbollah eller Hizb Allah, som er transkriberingen brukt av Al-Jazeera.
Motstandsbevegelse
Hizbollah blir betraktet som en legitim motstandsbevegelse av mange i den arabiske og muslimske verden, som den iranske og syriske regjering, og av deler av radikal venstreside i den vestlige verden. Hizbollah er et anerkjent politisk parti i Libanon, hvor det deltar i regjeringen.
Terroristorganisasjon
Hizbollah er blitt merket som en terroristorganisasjon av følgende land og overnasjonale organisasjoner:
Brasils demografi
Brasil er i hovedsak befolket langs kysten. Innover i landet er befolkningen mer sparsom. Befolkningssammensetningen er veldig heterogen og mange ulike kulturer er representert. I sør er befolkningen dominert av folk med europeisk avstamming. Dette inkluderer folk fra blant annet Portugal, Polen, Ukraina, Tyskland og Italia. Andre immigranter er folk fra Japan og Sør-Korea. I nord og nordøst er befolkningen sammensatt av urinnvånere og folk med afrikansk eller europeisk avstamming.
Hizbollah
Terroristorganisasjon
Hizbollah blir sett på som en terroristorginasisjon av Israel, USA Storbritannia og Canada[ I 2005 listet EU ikke Hizbollah som en «terroristorganisasjon», men har senere betegnet den militære fløyen slik.
Brasils demografi
Om lag 26% av befolkningen er i alderen 0-14 år. 68% er i alderen 15-64 år og 6% er 65 år eller eldre. Medianalderen er på 28 år. Årlig er det om lag 17 fødsler og 6 dødsfall per 1000 innbyggere, noe som gir en befolkningsvekst på 1,06%. Forventet levealder er på 72 år.
Hizbollah
Terroristorganisasjon
2. august 2006 uttalte EUs finske president at EU ikke ville sette Hizbollah på sin liste over terroristorganisasjoner i og med den pågående krisen i Libanon. EU støttet imidlertid tiltak som var ment å stoppe Hizbollahs «terroristaktiviteter». 10. mars 2005 vedtok Europaparlamentet en resolusjon som hevdet at «parlamentet anser at det finnes klare bevis for at Hizbollah utfører terroristaktiviteter og at EU-rådet skal ta alle nødvendige skritt for å hindre dem.» I juli 2013 plasserte EU den militære fløyen av Hizbollah på sin liste over terrororganisasjoner. Hizbollah blir støttet av Iran, og Hizbollahs deltagelse i krigen i Syria har uroet vestlige land.
Brasils demografi
Analfabetisme: I 2005 var om lag 11% av den voksne befolkningen analfabeter. Dette er en nedgang fra om lag 33% i 1970.
Lega Pro Seconda Divisione
Lega Pro Seconda Divisione (fram til 2008 kjent som Serie C2) er det fjerde og laveste nivået innen profesjonell fotball i Italia.
Serien er delt i tre avdelinger, A, B og C, hver med 18 lag.
Vinneren av hver avdeling og ytterligere et lag etter play-off rykker opp i Lega Pro Prima Divisione, mens tre lag (ett direkte, to etter play-out) per avdeling rykker ned til serie D.
Mati Sirkel
Han studerte tysk og litteratur ved Universitetet i Tartu 1967-72, og har senere arbeidet som universitetslektor, byråkrat i kulturdepartementet og som tidsskriftredaktør. Siden 1982 har han livnært seg som fri oversetter. Han var formann i Eesti Kirjanike Liit, den estiske forfatterforeningen, 1995-2004.
Sirkel har oversatt en lang rekke bøker fra tysk, blant annet av Heinrich Böll, Thomas Bernhard, Elias Canetti, Alfred Döblin, Günter Grass, Peter Handke, Hermann Hesse, Franz Kafka, Robert Musil og Rainer Maria Rilke. Dertil oversettelse fra nederlandsk og moderne gresk. For sine oversettelser mottok han i 2003 Österreichischer Staatspreis für literarische Übersetzung og i 2007 Estlands kulturfonds litteraturpris.
Meland kirke
Meland kyrkje er en langkirke i tre fra 1866 i Alver kommune i Hordaland. Den ligger på gården Meland, som har gitt navn til den tidligere kommunen.
Den første gangen man hører om kirke i Meland er i Bergens Kalvskinn fra 1350. Mest sannsynlig var dette en stavkirke bygd i den første halvdelen av 1200-tallet. Området som sognet til kirken var mest sannsynlig Flatøy, mesteparten av Holsnøy og deler av Radøy. Etter reformasjonen ble kirken en annekskirke under hovedkirken på Hamre. Meland kirke ble da neglisjert vedlikeholdsmessig, og ble revet på 1600-tallet på grunn av at den var i så dårlig stand.
I 1616 ble det reist en ny kirke på Meland. Dette var sannsynligvis en lignende kirke som Hamre kirke som fremdeles står. Fra en synfaring i 1686 vet vi at kirken var malt og i god stand. Den var 10,7 ganger 9,5 meter og koret var kvadratisk med sider på 6,3 meter og et tilbygg med tårn. Den store nordiske krigen fra 1700 til 1720 gjorde at kongen kom i en økonomisk knipe. For å komme ut av dette uføret bestemte han å selge kirkene på landsbygden til private. Hamre kirke med annekskirkene Alversund, Seim, Meland, Hosanger og Mo ble kjøpt på auksjon av Edel Holberg Hamre for 650 riksdaler. De ble snart solgt videre, og lensmann Anders Tveit eide dem fra 1726 og fram til sin død i 1751. Da ble Meland kirke solgt på auksjon igjen og ble kjøpt av Ole Blege fra Bergen for 100 riksdaler. Han eide den fram til 1767 da den ble kjøpt av 205 riksdaler av fem bønder fra Radøy.
Rundt midten av 1800-tallet var kirken igjen i dårlig stand, og den var i tillegg for liten i forhold til folketallet. Formannskapet i Meland forsøkte å få eierne av kirken til å pusse den opp, men det hele endte med at soknet tok over kirken. De fikk da 500 spesidaler med på kjøpet. Ganske fort ble det besluttet å bygge en ny kirke, og den gamle kirken ble revet og byggingen på ny kirke kom i gang. Den tredje kirken på Meland, som er den som fremdeles står, ble bygget på en ny tomt, noen hunder meter fra der de to tidligere kirkene stod. Arbeidet med kirken startet vinteren 1861-62 med å begynne og kjøre stein til grunnmuren til kirken. Den stod ferdig i 1866 og ble vigslet 14. september dette året. Kirken gjennomgikk en omfattende renovering i 1955, og ble da blant annet malt i lyse farger på innsiden.
Inventar
Kirken har en messinglysestake fra den første kirken som stod på stedet. Det er en toarmet lysestake som blir antatt å være fra 14-1500-tallet.
Fra den andre kirken på Meland har kirken en lysekrone som ble gitt til kirken av Anders Tveit som eide kirken på 1700-tallet. Lysekronen er fra 1729.
Altertavlen viser Jesus som taler til en folkemasse. På altertavlen står det to statuer, en av evangelisten Johannes og en av apostelen Peter.
De to små klokkene fra 1600-tallskirken ble flyttet over i den nye kirken. I 1907 ble disse støpt om til en klokke som henger i tårnet i dag.
Meland kirke fikk orgel sent sammenlignet med andre kirker. Orgelet i kirken ble kjøpt fra Mariakirken i Bergen i 1927. Orgelet er bygd i 1865 av orgelfabrikken Schulze i Tyskland, og er ett av svært få gjenværende orgel fra denne fabrikken i Europa.
Lille Tre
Lille Tre (orig. The Education of Little Tree) er en roman som gir seg ut for å være en selvbiografi, skrevet av den amerikanske forfatteren Forrest Carter og utgitt i 1976. Boken forteller den vakre historien om en gutt som etter å ha blitt foreldreløs som femåring vokser opp hos sine indianske besteforeldre på 1930-tallet. Romanen har mottatt betydelig anerkjennelse og er en internasjonal bestselger. Rettighetene ble i 1985 kjøpt av University of New Mexico Press, og boken har siden blitt solgt i millioner av eksemplarer og oversatt til en rekke språk, en sjelden suksess for en bok utgitt av et akademisk forlag. Romanen er samtidig omstridt, fordi forfatterens identitet og livsløp overhodet ikke samsvarer med den angivelige selvbiografien.
Romanen ble oversatt til norsk av Kia Halling, og utgitt av Pax forlag i 1992. Lille Tre ble filmatisert i 1997.
Vosges
Vosges er et fransk departement i Lorraine i regionen Grand Est. Hovedbyen er Épinal.
Det er tre arrondissementer, 31 kantoner og 514 kommuner i Vosges. Byer i Vosges : Épinal, Neufchâteau og Saint-Dié-des-Vosges.
Kristelig Fagforening
Kristelig Fagforening (Krifa) ble etablert i 2008 som en norsk avdeling av den danske fagforeningen med samme navn. Krifa tilbyr en lav kontingent og individuell rådgivning i spørsmål rundt arbeidslivet, men ikke tariffavtaler, forhandlingsrett eller andre tjenester som tradisjonelle fagforeninger tilbyr. Krifa adskiller seg også fra andre tradisjonelle fagforeninger ved å være tverrfaglig og velge ikke å bruke streik. Krifa er partipolitisk nøytral og støtter ingen politiske partier eller andre organisasjoner.
Danske Kristelig Fagforening ble etablert i 1899 og har i dag over 180 000 medlemmer i Danmark. Skeptikere peker på at forutsetningene for en annerledes fagforening er bedre i Danmark, ettersom danske fagforeninger har ansvaret for å organisere arbeidsledighetstrygden gjennom såkalte A-kasser.
Eugène de Beauharnais
Eugène de Beauharnais (født 3. september 1781, død 21. februar 1824) var en fransk general under Napoleonskrigene, kjent som Napoléon Bonapartes adoptivsønn. Han var visekonge i Italia og som øverstbefalende vant han flere slag under Napoleonskrigene. Han var sønn av Joséphine de Beauharnais og bror av Hortense de Beauharnais.
I 1806 giftet han seg med Augusta av Bayern.
Annet
Eugène de Beauharnais er tipptippoldefar til Harald V.
Eksterne lenker
Kort biografi på engelsk
Francesco Cossu
Francesco Cossu (født 11. januar 1907) var en italiensk roer som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Cossu vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på den italienske båten som kom på tredjeplass i firer uten styrmann, bak Storbritannia og Tyskland. Mannskapet på den italienske fireren var Antonio Ghiardello, Francesco Cossu, Giliante D'Este og Antonio Garzoni Provenzani.
Qatars riksvåpen
Qatars riksvåpen er et statsemblem av ikke-heraldisk type. ''NB: Den forrige versjonen som er beskrevet under, ble erstattet i 2022. Det nåværende riksvåpenet er vist øverst til høyre''. Emblemets sentrale figurer er to hvite, buede sverd på en sandfarget, rund skive. Mellom sverdene er det en dhow som seiler på hvite og blå bølger ved siden av en øy med to palmetrær. Den sandfargete skiven er plassert på en større skive som er delt i to horisontalt ved et snitt av små spisser. Skiven er hvit øverst og kastanjebrun (engelsk: maroon) nederst. På den hvite halvdelen står det arabiske navnet på staten Qatar, «» (Dawlat Qaṭar), i kastanjebrun kufisk skrift. På den kastanjebrune halvdelen står av og til den engelske oversettelsen i hvitt, men dette utelates ofte.
Flere elementer i dette statsemblemet finnes også i andre statlige emblemer fra Midtøsten; de buede sverdene finnes i Saudi-Arabias riksvåpen og Omans riksvåpen, dhowen finnes i Kuwaits riksvåpen og De forente arabiske emiraters tidligere riksvåpen. Palmetrærne er også et nasjonalsymbol i Saudi-Arabia. Fargene og inndelingen med spissene i den ytre skiven kommer fra Qatars flagg.
Den forrige versjonen ble innført i 1976 og erstattet en eldre fra 1966 som besto av to buede sverd med et perleskjell i midten og to palmeblader merket «Qatar».
Ben Nelson
Earl Benjamin «Ben» Nelson (født 17. mai 1941) er en tidligere amerikansk senator fra Nebraska som representerer Det demokratiske parti. Han var guvernør i Nebraska fra 1991 til 1999. I 1996 stilte han til senatorvalget mot republikaneren Chuck Hagel, men tapte. Fire år senere vant han, da Bob Kerrey trakk seg.
Nelson stemte mot Elena Kagans godkjennelse til embedet som høyesterettsdommer i USAs høyesterett 5. august 2010. Han ble da den første demokraten som stemte mot en kandidat nominert av en demokratisk kandidat siden ti demokrater stemte mot Thurgood Marshall i 1967.
Drengsrud gård
Drengsrud gård i Asker ligger med utsikt over Asker og Oslo fra hovedhuset. I tilknytning til gården ligger Nedre Drengsrudvann. I 2001 ble hovedhuset omgjort fra kontorer til selskaps-, møte- og konferanselokale og låven bygd om til minilager.
Tidlige historie
På 1300-tallet var Drengsrud kirkegods og bebodd av leilendinger. På begynnelsen av 1600 tallet var det Gullik Drengsrud som var oppsitter (bruker) av eiendommen. Etter ham nevnes en Paul Drengsrud og som hadde en liten buskap bestående av 2 kuer, 2 hester, 1 sau, 2 geiter og 1 gris og drev gården i beskjedent omfang.
Ved begynnelsen av 1800-tallet kom Hans Hansen (1760–1846), og som senere tok navnet Drengsrud til etternavn. Hans familie kom opprinnelig fra Heggedal og hans familie ble på gården i tre generasjoner. Tredjegenerasjonens eier het Johan Hanssøn Drengsrud (1847–1913) og var en dyktig jord- og skogbruker. Foruten driften av gården var han medlem av herredstyret i 33 år fra 1875 da han ble valgt inn. Fra 1894 var han ordfører i Asker og fram til 1908. I 1901 ble gården solgt til Kristian Fougner.
Nye eiere, nytt hovedhus
Drengsrud gård ble i 1901 kjøpt av kommandørkaptein Kristian Fougner og hans kone Petra Fougner. De begynte umiddelbart med arbeidet å flytte og omgjøre den gamle hovedbygningen til bruk for bestyrer og tjenere. Det ble også bygd det store herskapelige hovedhuset på 1000 kvm med panoramautsikt over Asker og Oslo, samt Oslofjorden. Oppdraget med å bygge og tegne det nye hovedhuset ble gitt til byggmester T. Torstensen og arkitekt og professor Johan Meyer. Samtidig med byggingen av hovedhuset ble også den store rød låven oppført.
Da Kristian Fougner var på inspeksjon i låven i 1902 kom han til å forulykke ved å ramle ned fra tredje etasje og døde, kun 56 år gammel. Dermed ble det hans hustru Petra Fougner som kom til å videreføre planene for eiendommen, og senere i 1902 sto både hovedhuset og låven ferdig og det ble ansatt kusk, sveiser, gartner og gårdsfolk, samt kokker og stuepiker i hovedhuset.