cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Frederik I av Danmark og Norge
Ekteskap og barn
Etter hertuginne Annas død giftet Frederik seg med Sophie av Pommern i oktober 1518. Hun var datter av Bogislav X av Pommern. I ekteskapet med Sophie ble det født fem barn; Hans (1521–1580), Elisabeth (1524–1586), Adolf (1526–1586), Dorothea (1528–1575) og Frederik (1529–56).
Julieta Cantaluppi
Julieta Cantaluppi (født 24. januar 1985) er en italiensk turner som spesialiserer seg i rytmisk gymnastikk. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 16.
Frederik I av Danmark og Norge
Ekteskap og barn
Dertil kommer at han var far til to utenomekteskapelige barn, Catharina og Geseke.
Død
Frederik I døde på Gottorp slott den 10. april 1533. Han ligger begravet i Schleswig domkirke.
Simon Hansen
Simon Hansen (født 30. juni 1998) er en dansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
I 2021 representerte han Danmark på stafettlaget på 4 × 100 meter under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der laget ikke kvalifiserte seg til finalen.
Claude Farrère
Claude Farrère, egentlig Frédéric-Charles Bargone (født 27. april 1876 i Lyon i Frankrike, død 21. juni 1957 i Paris) var en fransk forfatter. Hans romaner utspiller seg blant annet på steder som Istanbul, Saigon og Nagasaki.
Bakgrunn
Farrère kom fra en gammel militærfamilie. Hans far var oberst og sønnen gikk i hans fotspor og begynte sin militære karriere i 1894 da han ble opptatt på École navale.
Offiser
Han ble forfremmet til enseigne de vaisseau i 1899, ble løytnant i 1906, kjempet i første verdenskrig og ble korvettkaptein i 1918.
Forfatter
Året etter forlot han den franske flåte for å helt vie seg til sitt forfatterskap. Han hadde da allerede mottatt Goncourtprisen for sin roman Les Civilisés.
Farrère var i sitt forfatterskap influert særlig av Pierre Louÿs og Victor Segalen. Hans eget forfatterskap influerte i din tur blant annet Pierre Loti.
Parfymeselskapet Guerlain i Paris lot seg inspirere av Farrères roman Die Marquise Yorisaka (La Bataille) og kreerte en parfyme oppkalt etter verkets protagonist «Mitsouko».
I 1933 engasjerte Farrère seg i Comité français pour la protection des intellectuels juifs persécutés, en organisasjon som arbeidet for å besskytte jødiske intellektuelle fra forfølgelse, og krevde at Frankrike skulle ta i mot jøder som flyktet fra Tyskland, såvel av barmhjertighetsgrunner som for Frankrikes eget beste; det skulle være til gagn for Frankrike å ta imot dem på samme vis som Tyskland hadde tatt imot franske protestanter (hugenotter) som hadde dratt sin vei i samband med opphevelsen av ediktet i Nantes i 1685.
Den 6. mai 1932, da den mentalt ustabile russiske emigrant Paul Gorgulov myrdet Paul Doumer ved åpningen av en bokmesse i Hôtel Salomon de Rothschild, kastet Farrère seg i veien og ble skuddskadet i den ene armen av to kuler. Doumer døde dagen etter.
Farrère ble innvalgt i det franske akademi den 28. mars 1935, samtidig som André Bellessort og Jacques Bainville og slo sin konkurrent til den avdøde politiker Louis Barthous plass 28, Paul Claudel, med fem stemmer.
Stout Spur
Stout Spur er en knivliknende utstikker som kommer fra nordkanten av Mackin Table, 6 km øst for Mount Campleman i Patuxent Range i Pensacolafjellene. Den ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) etter landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy i 1956-66 og navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Dennis K. Stout, en sambandsoffiser ved Palmer-stasjonen, vinteren 1967.
Viking Fotballklubb i 2001
Eliteserien
{|
Lianema
Lianema er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Kjerrmålere
Kjerrmålere (Hydrelia spp.) er en slekt av sommerfugler som tilhører familien egentlige målere (Geometridae). De er små, spinkle målere som hviler med vingene vidt spredte, slik at begge vingepar er synlige i hvilestilling. Vingenes grunnfarge er lys med mer eller mindre tydelige, mørkere tverrbånd. Larvene lever mest på ulike busker og løvtrær. Av rundt 65 beskrevne arter forekommer bare to, gul kjerrmåler (Hydrelia flammeolaria) og grå kjerrmåler (Hydrelia sylvata) i Europa, begge også i Norge.
Lianema
Utseende
En liten, spinkel, blank, gulbrun trebukk. Antennene er tynne og betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er nærmest sylindrisk, lengre enn bredt. Dekkvingene er nokså tynne og myke, jevnbrede, rundede i spissen. Beina er lange og tynne.
Utbredelse
Arten lever i Mexico (Baja California).
Hans av Danmark, Norge og Sverige
Hans, også Johannes eller Ioannes (født 2. februar 1455, død 20. februar 1513) var konge av Danmark fra 1481 til 1513, av Norge fra 1483 til 1513 og av Sverige fra 1497 til 1501. Hans var sønn av Christian I og Dorothea av Brandenburg. Han ble valgt til Christian Is etterfølger i Danmark i 1456, og i Norge og Sverige i 1458.
Kalmarunionen vakler
Etter Christian Is død i 1481 var det på tross av tidligere løfter uro omkring fortsettelsen av Kalmarunionen. Norge søkte forbund med Sverige, men svenskene svarte ikke på tilnærmelsene. Derfor ble Hans to år senere, i 1483, også utropt til konge av Norge. I Sverige holdt Sturepartiet igjen, og Hans valgte å utvise tålmodighet. Hele 16 år etter farens død ble han endelig utropt til konge også i Sverige, og unionen var dermed igjen samlet under et felles overhode. Den svenske riksforstanderen Sten Sture hadde på det tidspunkt fått et så dårlig forhold til Riksrådet av han ble avsatt. Han ble deretter beseiret av Hans i slaget ved Rotebro den 28. september 1497. Sten Sture underkastet seg, og sverget troskap mot å få tilgivelse for sin motstandsvirksomhet. 26. november 1497 kunne Hans endelig krones til konge av Sverige på tinget i Mora.
Også i Sønderjylland hadde kongen problemer. Enkedronning Dorothea ønsket at hans 16 år yngre bror Frederik, som var hennes yndling, skulle være enehertug. Den holsteinske adelen fikk gjennom at hertugdømmet skulle være delt mellom Frederik og Hans. Frederik fikk velge først, og fikk den gottorpske delen, mens Hans fikk den segebergske delen. I en tidligere avtale var det lovet at hertugdømmet skulle være udelt, og de to måtte derfor regjere dem i fellesskap. Dorothea fortsatte sine forsøk på å skaffe Frederik mer makt, og foreslo at Norge og Danmark skulle deles på samme måte. Dette gikk ikke Hans med på, og ved Danmarks tredje stendermøte i Kalundborg i 1494 ble det slått fast at riket er udelelig.
Frederik kom raskt i konflikt med bøndene i Ditmarsken. Han overtalte Hans til et felles hærtog mot dem, og de stilte med en hær på 12-15 000 mann. Dette ville normalt vært nok til å slå ned opprøret, men været snudde til tøvær og regn nettopp den dagen de rykket frem. Veiene var smale og gjørmete, og hadde dype grøfter på sidene, og den tunge rytterhæren og de tyske leiesoldatene hadde derfor ingen bevegelsesfrihet. Kongen og hertugen klarte med nød og neppe å slippe unna Slaget ved Hemmingstedt, men led et forsmedelig nederlag.
Stockholm beleires
Denne situasjonen ble benyttet av Sten Sture. I august 1501 ble han igjen innsatt som riksforstander, og opphevde sin troskapsed til Hans. Kongen, som var i Sverige, reiste til Danmark for å hente forsterkninger. Han overlot forsvaret av Stockholm til dronning Christina, som med bare omkring 1 000 mann måtte forsvare slottet mot svenske styrker. Slottet ble beleiret, men Hans kunne ikke komme til unnsetning. I skjærgården frøs vannet til, og Hans ble også nødt til å avse tropper til å avverge opprør i Norge, ledet av Knut Alvsson, og angrep fra Lübeck.
Mot slutten av april 1502 trengte svenskene under ledelse av biskop Hemming Gad helt inn i slottets forgård. De ble slått tilbake i siste øyeblikk. Situasjonen var da helt uholdbar. Slottet hadde ikke lenger proviant og var herjet av sykdom. De døde måtte stables i hauger i kjellere og kamre. På morgenen 9. mai 1502 måtte Christina kapitulere. Hun fikk forlate slottet med de 70 overlevende. Av disse var bare omkring 20 sterke nok til å bære sine egne våpen. Hans ankom tre dager for sent til å redde Stockholm. Den 12. mai 1502 kom han seilende gjennom skjærgården, og så at hans flagg var strøket.
Unionen blir samlet igjen
Samme år brøt det også ut et nytt opprør i Norge. Prins Christian ble sendt for å slå det ned, noe han lyktes med. Som følge av dette ble Christian utnevnt til visekonge i Norge i 1506. Danmark innførte handelsblokade mot Sverige og i 1509 ble svenskene tvunget til forlik. Det svenske riksrådet ble forpliktet til å betale 12 000 mark i året, inntil enten Hans eller Christian var anerkjent som konge av Sverige.
Død
En frysende kald januardag i 1513 var kong Hans på vei fra Ribe til Ålborg. Da reisefølget nådde til Skjern-elven, var det høyvann, og på vei over vadestedet tråkket hesten i et hull, slik at kongen ramlet av og ble dyvåt. Han ble straks tatt inn på Skjern brogård og satt foran peisen, men selv om han var svært medtatt, insisterte han på å fortsette reisen til Ålborg dagen etter. Tilstanden forverret seg, og 29. februar døde han av den lungebetennelsen han hadde pådratt seg. Han døde på Aalborghus, slottet der han ble født 58 år tidligere, men ble gravlagt i Gråbrødre klosterkirke i Odense. Hans sønn Christian II ble deretter utropt til konge.
Scott Martin
Scott Martin (født 12. oktober 1982) er en australsk friidrettsutøver som konkurrerer i diskoskast. Han representerte landet sitt i Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i kvalifiseringen i diskoskast.
Hans av Danmark, Norge og Sverige
Død
I 1802 ble kisten åpnet, og det ble konstatert flere runde hull i kongens kranium og et brudd i venstre tinning. Dette førte til spekulasjoner om at han var blitt myrdet. Noe slikt er imidlertid aldri blitt nevnt i tidligere kilder. Anatomen Frederik Schmidt mente etter detaljerte undersøkelser i 1874 at det dreide seg om nagler som har blitt slått gjennom kisten kort tid etter at døden inntraff, eller under transport av kisten fra Ålborg til begravelsen i Odense. Dette stemmer ikke helt med plasseringen av hullene. En annen mulighet er at kraniebruddet skjedde i forbindelse med fallet fra hesten, og at de andre hullene er fra trepanasjon, men det er også merkelig med flere trepanasjonshull. Kong Hans ble, sammen med resten av familien, gjenbegravd i Odense domkirke.
Familie
6. september 1478 giftet han seg med Christine av Sachsen, datter av kurfyrst Friedriech Ernst av Sachsen. De fikk sønnene Christian, Hans, Ernst og Frans, og datteren Elisabeth. Av sønnene var det bare Christian som overlevde faren. Datteren Elizabeth ble gift med Joakhim 1. Nestor av Hohenzollern. De 10 siste år av sitt liv hadde Hans et forhold til adelskvinnen Edele Jernskæg.
Økonomi
Først med kong Hans ble det fart i norsk utmyntning etter nærmere 100 år uten myntpregning. For å bli valgt til konge måtte Hans underskrive en håndfestning som forpliktet ham på mange områder, blant annet til at det skulle «myntes og slås penninger i Trondheim etter Nidaros domkirkes privilegier», dessuten i Oslo og Bergen. Dermed ble det gamle norske myntsystemet via Danmark avløst av det lybske myntsystemet, dvs. Lübsche Mark - mark fra Lübeck.
Bilsporttalentet
Bilsporttalentet er en talentkonkurranse i regi av Norges Bilsportforbund. Utøvere mellom 15 og 21 år med lisens utstedt av Norges Bilsportforbund kan søke om en plass i finalen. Fem finalister tas ut til finalen, som vanligvis avholdes på Vålerbanen i september. Konkurransen er en videreføring av Castrol Juniortalent, som ble startet i 1998.
Chederick van Wyk
Chederick van Wyk (født 18. februar 1995) er en sørafrikansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Jake
Jake er et engelsk mannsnavn som har opprinnelse i hebraiske Yochanan, «Gud er nådig». Navnet er i dag vanlig i mange engelsktalende land.
Etymologi
Jake er en variant av Jack, som via Jackin og Jankin var en diminutiv form av lavtyske Jan. Dette navnet var igjen en kortform via Jahan og Johann av Johannes, som via greske Ioannes er en sammentrukket form av hebraiske Yochanan, «Gud er nådig».
Weller Island
Weller Island er en øy som ligger øst for Snodgrass Island i Pitt Islands i Biscoe Islands. Den finnes på argentinske kart fra 1957. Den ble navngitt av United Kingdom Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) i 1959 etter Samuel Weller, tjeneren til Mr. Pickwick i Charles Dickens-romanen Pickwick Papers.
Jake
Etymologi
Jake er også en engelsk form av Jacques, en fransk form av Jacobus, som via greske Iakobos har opprinnelse i hebraiske Ya'aqov. Dette navnet har usikker opprinnelse, se Jakob. Jake er også en variant av finske Jaakko, den finske formen av Jakob.
Utbredelse
Jake ble tatt i bruk i middelalderen i England. Jake har vært et populært mannsnavn i England siden 1990-årene.
Jake er i dag vanlig i mange engelsktalende land.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Ertan Özkan
Ertan Özkan (født 1. september 1996) er en tyrkisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
I 2021 representerte han Tyrkia på stafettlaget på 4 × 100 meter under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der laget ikke kvalifiserte seg til finalen.
Stugun
Stugun er et tettsted i Jämtlands län i landskapet Jämtland i Sverige. Det ligger ved Indalsälven, i vestenden av innsjøen Gesunden. I 2010 hadde tettstedet 659 innbyggere.
Dinoflagellater
Dinoflagellater er en gruppe eukaryoter som tilhører Alveolata. De er protoktister, og de fleste artene lever som plankton i hav, men noen holder til i ferskvann. Noen er parasitter (f.eks. Oodinium og Pfiesteria). Oppblomstringer av dinoflagellater kan farge varme kystvann rødt. Skalldyr (f.eks østers) som spiser populasjoner akkumulerer dermed giftige forbindelser som igjen kan matforgifte mennesker.
Traves Smikle
Traves Smikle (født 7. mai 1992) er en jamaicansk friidrettsutøver som konkurrerer i diskoskast. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i kvalifiseringen i diskoskast.
Anna Alyabyeva
Anna Alyabyeva (født 13. november 1993) er en kasakhstansk turner som spesialiserer seg i rytmisk gymnastikk. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 14.
MS «Sunpolytrader»
MS «Sunpolytrader» var et lasteskip bygget ved Akers mekaniske verksted i Oslo som byggenummer 597. Levert til rederiet Einar Rasmussen i september 1966. Solgt til Tyrkia i 1976. Forliste 1976
Alf-Egil Bogen
Alf-Egil Bogen (født i 1966) er en norsk teknologigründer og investor, som sammen med Vegard Wollan designet AVR-mikrokontrolleren og startet opp Atmel Norway.
Alf-Egil Bogen studerte elektronikk ved høyskolen i Sør-Trøndelag og ved NTH. Der traff han Vegard Wollan, som arbeidet med en egen RISC-arkitektur for mikrokontrollere. Begge brukte dette designet som utgangspunkt for sine diplomoppgaver i 1990/91.
Etter studiene fikk Bogen og Wollan jobb hos Nordic VLSI, der deres egne mikrokontroller ble en komponent som kunne inngå i Nordics integrerte kretser. I 1996 solgte Nordic rettighetene til mikrokontrolleren til Atmel, og Alf-Egils og Vegards RISC, AVR, ble lansert. I samme periode var Bogen med på å grunnlegge Chipcon, der han var styreleder samtidig som han arbeidet for Atmel Norway i Trondheim. AVR ble en stor suksess, særlig da smarttelefoner fra mange forskjellige produsenter tok AVR i bruk, og i 2010 hadde han en registrert inntekt på nesten 68 millioner. Frem til 2015 ble det solgt over 7,3 milliarder AVR-chiper.
Bogen har også flere roller i eiendomsselskaper.
COROT-1b
COROT-1b, tidligere kalt COROT-Exo-1b, er en eksoplanet som roterer rundt stjernen COROT-1. COROT-1b befinner seg 1560 lysår unna i stjernebildet Enhjørningen. Planeten ble oppdaget i mai 2007 og er en hot Saturn.
Antonysamy Susairaj
Liv og virke
Antonysamy Susairaj ble presteviet 27. mai 1978 for det indiske bispedømme Salem. Han studerte ved Lateranuniversitetet i Roma fra 1980 til 1984. Etter flere år i sjelesorgen i sitt bispedømme, ble han i 1994 medlem av Det parisiske ytremisjonsselskap.
Pave Johannes Paul II utnevnte ham den 16. juli 1997 til apostolisk administrator av Kompong-Cham. Den 27. mai 2000 ble han utnevnt til apostolisk prefekt av Kompong-Cham.
Pave Frans innvilget den 25. juli 2019 hans avskjedssøknad.
Kayhan Özer
Kayhan Özer (født 11. juni 1998) er en tyrkisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
I 2021 representerte han Tyrkia på stafettlaget på 4 × 100 meter under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der laget ikke kvalifiserte seg til finalen.
Svein-Erik Fevolden
Svein-Erik Fevolden (født 1946 i Sør-Fron) er en norsk professor med spesialfelt innen populasjonsgenetikk og arktisk marinbiologi. Han er tilknyttet institutt for marin- og ferskvannsbiologi ved Universitetet i Tromsø. Fevolden viste gjennom studier av DNA i 2002 at kysttorsk og skrei ikke er av samme art.
Fevoldens forskning har tyngdepunkt i populasjonsgenetikk hos marine og limniske arktiske organismer.
Jostein Rensel
Jostein Rensel (født 1973 ) er en norsk politiker (KrF). Han er leder i Nye Asker Krf (Hurum, Røyken og Asker). Han er også 1. kandidat for Asker KrF i kommunevalget 2019. I stortingsvalget 2017 var han Kristelig Folkepartis førstekandidat i Buskerud. Frem til mars 2018 var Rensel nestleder i Buskerud KrF. Han er i perioden 2015-2019 lokalpolitiker i Røyken kommune, nestleder i utvalget for næringspolitikk og medlem av oppvekstutvalget i Røyken kommune. Per 2019 jobber han som strategisk rådgiver i kommunikasjonsbyrået Godt Sagt i Drammen.
Bakgrunn og utdannelse
Rensel er halvt halling og ringeriking fra Buskerud. Familien bodde i Gol da Jostein ble født på Ringerike Sykehus. Etter noen år flyttet familien til Konnerud (Drammen) og senere til Mjøndalen i Nedre Eiker. Da Jostein begynte på skolen flyttet familien til Hønefoss der han vokste opp.
Han gikk allmennfag på Ringerike gymnas og utdannet seg til grafisk designer på Folkeuniversitetet Bærum mens han etablerte seg som avdelingsleder i Lauritzen Bokhandel, som senere ble Norli-gruppen. Deretter har han jobbet som salgs- og markedsansvarlig, grafiker og konsulent i næringslivet. I 2010 ble Jostein ferdig sertifisert konsulent innen ledertrening og organisasjonsutvikling for den nordiske organisasjonen Euro Academy (Stockholm). Fra 2011 til 2016 jobbet Rensel i MAF, som Marketing & Communication Manager. I 2016 begynte han i en stilling som prosjektleder i Drammensregionens Næringsforening. . Per 2019 er han strategisk rådgiver i kommunikasjonsbyrået Godt Sagt i Drammen.
Politisk arbeid
Rensel ble i januar 2015 valgt til leder for Røyken KrF. I kommunevalget 2015 ble han valgt inn som 1.vara i kommunestyret. I perioden 2015-2019 har han fungert som nestleder i Røyken kommunes næringsutvalg og medlem av det kommunale oppvekstutvalget. I april 2016 ble han også valgt til nestleder i Buskerud KrF. På KrFs nominasjonsmøte i oktober 2016 ble Rensel enstemmig valgt som partiets førstekandidat ved Stortingsvalget 2017. Cathrin Janøy (34) fra Nedre Eiker stod som nummer to på samme liste, og Mats Harjo Skaar (26) fra Lier som nummer tre. I juni 2018 ble Jostein Rensel valgt som ny leder for Nye Asker KrF; det var da klart at Hurum, Røyken og Asker ville bli slått sammen til en ny kommune i 2020.
Sanhedrin
Sanhedrin, også kalt Det høye råd, Storrådet eller bare Rådet, var det høyeste politiske og religiøse organ for det jødiske folk i gresk-romersk tid.
Beskrivelse
Sanhedrin hadde i nytestamentlig tid sitt sete i Jerusalem og hadde 71 medlemmer. I Sanhedrin ble det ført heftige disputter mellom fariseere og saddukeere.
Josef fra Arimatea, et velsett medlem av Sanhedrin, gikk i følge Det nye testamente etter Jesu korsfestelse til Pontius Pilatus for å få lov til å ta hånd om Jesu kropp.
Bigelow Rock
Bigelow Rock er en lav, 50 meter lang isdekt holme med mange klippeframspring som stikk like opp av sjøen, like vest for Shackletonisen, rundt 10 km nordøst for Junction Corner. Den ble kartlagt fra flyfoto tatt av U.S. Navy Operasjon Highjump (OpHjp), 1946–47. Det ble opprettet en astronomisk kontrollstasjon på holmen under U.S. Navy Operasjon Windmill (OpWml), 1947–48. Den ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names etter George H. Bigelow i United States Marine Corps, en traktorsjåfør og mekaniker med OpHjp og OpWml.
Carolina Rodríguez
Carolina Rodríguez Ballesteros (født 24. mai 1986) er en spansk turner som spesialiserer seg i rytmisk gymnastikk. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 13.
Carolinahemlokk
Carolinahemlokk (vitenskapelig navn Tsuga caroliniana) er en art av bartrær innenfor hemlokkslekten i furufamilien. Den er en av fire arter som vokser i Nord-Amerika. I USA kalles den Carolina Hemlock
Trærne er middelsstore, gjerne 20-30 meter høye, sjelden inntil 35 meter. Den har kompakt konisk eller pyramideformet trekrone, som er inntil 8 meter bred. barken er tjukk og rød-brun. Greinene er store, og enten horisontalt utstående eller svakt nedoverbøyde. Diameteren på stammen kan nå 1,15 meter.
Nålene er inntil 2 cm lange, og peker til alle kanter. De har avrundet spiss, og lukter mandarin om de knuses. De er mørkegrønne øverst og har to hvite bånd av spalteåpninger på undersiden. Konglene er grønne og 2-4 cm lange, de åpner seg i løpet av et halvår og blir da lyst brune.
Et insekt som kalles Hemlock woolly adelgid (Adelges tsugae) truer bestanden, som nå er avgrenset til Appalachene i sørvestre Virginia, Nord-Carolina og Sør-Carolina, østlige Tennessee, og det nordøstligste Georgia. Den overlapper nord i fjellkjeden med kanadahemlokk (Tsuga canadensis).
Martin Marić
Martin Marić (født 19. april 1984) er en kroatisk friidrettsutøver som konkurrerer i diskoskast. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i kvalifiseringen i diskoskast.
Theophilus ben Ananus
Theophilus ben Ananus (hebraisk: תפלוס בר חנן) var en yppersteprest i Jerusalem.
Ole Ingebrigtsen Søreide
Ole Ingebrigtsen Søreide (født 30. mai 1824 på Austevoll, død 2. oktober 1904) var en norsk gårdbruker og politiker. Han var bosatt på Eio som ligger et par km sør for Storebø.
Theophilus ben Ananus
Liv og virke
I følge verket Antiquitates Iudaicae, skrevet av den jødiske forfatter Flavius Josephus i 93/94 e.Kr., utøvde Theophilus ben Ananus dette ditt embede fra  37 til 41 e.Kr.
Ole Ingebrigtsen Søreide
Søreide var ordfører i Sund kommune i to perioder, fra 1868 til 1871 og fra 1876 til 1877. På denne tiden var Austevoll en del av Sund, først i 1886 ble Austevoll skilt ut som egen kommune.
Theophilus ben Ananus
Liv og virke
I følge Josephus tilhørte han sin samtids rikeste og mest innflytelsesrike jødiske familier på Jesu tid. Han var sønn av Annas (også Hannas), i følge Josephus yppersteprest årene 6 til 15 e.Kr.
Han var Kaifas' svoger. Kaifas var i følge Det nye testamente sentral for dommen mot Jesus av Nasaret. I følge Josephus erstattet Vitellius under et tredagers opphold i Jerusalem den herskende yppersteprest Jonathan med Theophilus, hans bror. Også Theophilus ben Ananus' sønn, Matthias, skulle bli yppersteprest. Matthias var den nest siste yppersteprest før romernes ødeleggelsen av Jerusalems tempel, og innehadde embedet fra 65 til 67. Tempelet ble ødelagt under Ananus ben Ananus' embedstid - han bar bror til Theophilus ben Ananus.
Kalvskinnsgata
Kalvskinnsgata er en gate ved Kalvskinnet i Midtbyen i Trondheim som går nordover fra Elvegata og frem til Kongens gate, hvor den fortsetter som gangveg. Gaten er enveiskjørt mellom Elvegata og Erling Skakkes gate, men fungerer som både gjennomfartsvei og adkomstvei til gatens adresser og tilstøtende gater.
Theophilus ben Ananus
Liv og virke
I en artikkel i Israel Exploration Journal i 1984 anses Theophilus ben Ananus' historisitet som bevist arkeologisk. Det ble funnet en knokkelkasse med innskriften «Johanna, ypertepresten Theophilusæ barnebarn».
Theofilus hos evangelisten Lukas?
Forfatteren Richard Anderson hevder i sin bok «Who are Johanna and Theophilus?: The Irony of the Intended Audience of the Gospel of Luke», at Lukasevangeliets adressat var Theophilus ben Ananus.Men dette er omdiskutert: Kombinasjonen av navnene i knokkelkasseinnskriften fornyet spørsmålet om denne ypperstepresten kunne være den samme Theophilus som de nytestamentlige bøker Lukasevangeliet og Apostlenes gjerninger begge er adressert til (begge bøkene er fra samme forfatter). I Lukasevangeliet nevnes det en kvinne ved navn Johanna, som tydeligvis kom fra velstående kretser. Lukas antyder imidlertid ingensteds der han nevner Johanna noen bånd til yppersteprestfamilien. I tillegg var navnet Theophilus ganske vanlig i antikken. Det er derfor svært usikkert om Lukas virkelig henvender seg til ypperstepresten Theophilus.
Kalvskinnsgata
Partiet fra Gangbrua ved Nidelva og opp mot Elvegata er en gangvei som går under navnet Gangbrubakken og som tidligere var regnet som en del av Kalvskinnsgata, men som nå har adresser som er matrikulert til Elvegata.
Paul Temple og Madison-mysteriet
Paul Temple og Madison-mysteriet var et norsk kriminalhørespill om Paul Temple som gikk på NRK Radio i 1953. Stykket var basert på Francis Durbridges hørespill Paul Temple and the Madison Mystery som ble sendt på BBC Radio i 1949. Den norske innspillingen er på åtte episoder og var oversatt av Jens Gunderssen og Gunnar Olram. Instruktør var Jens Gunderssen. Rollen som Paul Temple spilles av Fridtjof Mjøen.
Madison-mysteriet fikk ikke den samme mediestormen som den første serien, selv om lytteroppslutningen var like stor.
Serien var den andre av tre hørespillserier om Paul Temple som ble produsert av Radioteatret. Den første, Paul Temple og Gregory-saken, ble sendt året før. Disse to innspillingene er gått tapt, mens Paul Temple og Milbourne-saken, laget i 1973, er bevart.
Episoder
Sendt 21. februar 1953. Med: Paul Temple spilt av Fridtjof Mjøen, Steve spilt av Randi Brænne, Sir Graham Forbes spilt av Einar Vaage, Stella Portland spilt av Else Heiberg, Mark Kendell spilt av Rolf Søder, Hubert Green spilt av Ola Isene, Moira Portland spilt av Nanna Stenersen, Kazan Boyer spilt av Lars Nordrum, George Kelly spilt av Henki Kolstad, George Danson spilt av Erik Lassen, Maitland spilt av Alf Malland, Archie Brooks spilt av Frank Robert, Betjent spilt av Arne Lie, Garderobedame spilt av Sidsel Sellæg, Speaker spilt av Johan Sverre.
Sendt 28. februar 1953. Med: Paul Temple spilt av Fridtjof Mjøen, Steve spilt av Randi Brænne, Sir Graham Forbes spilt av Einar Vaage, Hubert Green spilt av Ola Isene, Stella Portland spilt av Else Heiberg, George Kelly spilt av Henki Kolstad, Eileen spilt av Ingeborg Steffens, Archie Brooks spilt av Frank Robert, Inspektør James spilt av Johannes Eckhoff, Betjent Carver spilt av Haakon Arnold, Dr. Elzec spilt av Folkman Schaanning, Owen Scaley spilt av Eugen Skjønberg, Speaker spilt av Johan Sverre.
Sendt 7. mars 1953. Med: Paul Temple spilt av Fridtjof Mjøen, Steve spilt av Randi Brænne, Sir Graham Forbes spilt av Einar Vaage, Hubert Green spilt av Ola Isene, Eileen spilt av Ingeborg Steffens, George Kelly spilt av Henki Kolstad, Stella Portland spilt av Else Heiberg, Kazan Boyer spilt av Lars Nordrum, Moira Portland spilt av Nanna Stenersen, Telefondamen spilt av Eva Røine, Speaker spilt av Johan Sverre.
Sendt 14. mars 1953. Med: Paul Temple spilt av Fridtjof Mjøen, Steve spilt av Randi Brænne, Sir Graham Forbes spilt av Einar Vaage, Hubert Green spilt av Ola Isene, George Kelly spilt av Henki Kolstad, Stella Portland spilt av Else Heiberg, Kazan Boyer spilt av Lars Nordrum, Inspektør Miller spilt av Jack Fjeldstad, Moira Portland spilt av Nanna Stenersen, Dr. Elzec spilt av Folkman Schaanning, Don Alfaro spilt av Jon Lennart Mjøen, Harry spilt av Leif Enger, Stewardess spilt av Maja Lise Rønneberg, En ung mann spilt av Richard Røgeberg, En dame spilt av Maria Hald, Speaker spilt av Johan Sverre.
Sendt 21. mars 1953. Med: Paul Temple spilt av Fridtjof Mjøen, Steve spilt av Randi Brænne, Sir Graham Forbes spilt av Einar Vaage, Inspektør Miller spilt av Jack Fjeldstad, Hubert Green spilt av Ola Isene, Stella Portland spilt av Else Heiberg, George Kelly spilt av Henki Kolstad, Moira Portland spilt av Nanna Stenersen, Dr. Elzec spilt av Folkman Schaanning, Don Alfaro spilt av Jon Lennart Mjøen, KazanBoyer spilt av Lars Nordrum, Harry spilt av Leif Enger, Charlie spilt av Arne Bang-Hansen, Bennet spilt av Svend Svendsen, Betjent Finley spilt av Haakon Arnold, Speaker spilt av Johan Sverre.
Sendt 28. mars 1953. Med: Paul Temple spilt av Fridtjof Mjøen, Steve spilt av Randi Brænne, Sir Graham Forbes spilt av Einar Vaage, Kazan Boyer spilt av Lars Nordrum, Stella Portland spilt av Else Heiberg, Charlie spilt av Arne Bang-Hansen, George Kelly spilt av Henki Kolstad, Dr. Elzec spilt av Folkman Schaanning, Inspektør Miller spilt av Jack Fjeldstad, Hubert Green spilt av Ola Isene, Speaker spilt av Johan Sverre.
Sendt 4. april 1953. Med: Paul Temple spilt av Fridtjof Mjøen, Steve spilt av Randi Brænne, Sir Graham Forbes spilt av Einar Vaage, Stella Portland spilt av Else Heiberg, Hubert Green spilt av Ola Isene, Kazan boyer spilt av Lars Nordrum, George Kelly spilt av Henki Kolstad, Inspektør Miller spilt av Jack Fjeldstad, Charlie spilt av Arne Bang-Hansen, Betjent Baker spilt av Arne Lie, en betjent spilt av Finn Alnæs, Speaker spilt av Johan Sverre.
Madame Bo-Peep
Madame Bo-Peep er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Chester Withey.
Handling
Octavia avviser forloveden sin, Teddy Westlake, og gifter seg i stedet med den eldre oberst Beaupree - en gammel og velstående ranch-eier. Men etter at obersten dør, oppdager Octavia at han bare har etterlatt henne en ranch i Texas.
Men når hun reiser vestover til Texas for å gjøre krav på arven sin, oppdager hun at hennes tidligere kjæreste - Teddy Westlake - har blitt utnevnt til manager ved ranchen. De utvikler snart deres tidligere romantiske følelser for hverandre igjen.
Vegard Sverre Tveitan
Tveitan er fra Notodden, og spilte i det norske bandet Emperor og Thou Shalt Suffer frem til 2006. Han har også spilt synthesizer i bandet Satyricon som studio- og konsertmusiker. Andre band han har jobbet med er: Arcturus, Darkthrone, Wongraven, Ildjarn, Peccatum, Zyklon-B og Ulver. For albumet After som ble gitt ut i 2010 under Ihsahn-navnet ble han nominert til Spellemannprisen 2010 i klassen «Metal».
Pepperrørsopp
Pepperrørsopp (chalciporus piperatus) er en sopp i pepperrørsoppfamilien (calchiporus = kopperrød pore). Den har tidligere vært assosiert med steinsoppfamilien, skrubbfamilien og smørsoppfamilien, før Bataille ga den en egen familie i 1908. I Norge finnes to arter, pepperrørsopp og mild pepperrørsopp.
Kjennetegn
Pepperrørsopp har en hatt som er 3-8 cm bred, og dermed er soppen en liten sopp. Soppens hode er flat og hvelvet. I tørt vær er den glinsende, i vått være klebrig. Fargen er gulbrun, ofte med rødbrun tone. Rørene er ntilvokst eller noe nedløpende, det vil si at de går noe nedover stilken. Rørmunningen, og dermed fargen under hatten, er rustfarget til oransjebrun. Stilken er mellom 4 og 7 cm høy og mellom 0,5-1 cm tykk. Stilken er brungul bortsett fra nederst, derden er sitrongul. Stilken er bar, uten ringer eller krager, og glatt. Kjøttet er blekgult i stilken bortsett fra nederst, der den er sitrongul. Den har en brennende skarp smak.
Bruksområder
Pepperrørsopp regnes ikke som spiselig, men kan brukes som krydder. Den kan også brukes til farging av garn.
Kinahemlokk
Taiwanhemlokk (vitenskapelig navn Tsuga chinensis) er en art av bartrær innenfor hemlokkslekten i furufamilien. Den er en av tre arter som vokser i Asia. I Kina heter den tie shan (铁杉). Treet er varierende og har flere mer eller mindre anerkjente varianter i Taiwan og Kina.
Trærne er middelsstore, gjerne 40-50 meter høye, sjelden inntil 55 meter. Den har en stor. pyramideformet trekrone. Barken er svart-brun og trevler seg i lengderetningen, med ispett av lys brungul bark sammen med det mørkt svartbrune. Nydannet ytterbark kan også være rødaktig. Greinene er først gul-grå-aktige, deretter gråbrune.
Nålene er inntil 1-2,7 cm lange, og sitter i to rader. De har avrundet spiss, og er mørkegrønne øverst med to grågrønne bånd av spalteåpninger på undersiden. Konglene er grønne og 1,5-2,5 cm lange, de åpner seg gjennom modningen og blir da lyst brune.
Varianter
Det er en rekke varianter av arten:
Bodøs byvåpen
Bodø kommunes byvåpen kan heraldisk gjengis på flere måter. Utformingen ble sist moderinfisert januar 2008, med klarere farger og et moderne tekstrekk, selv om selve våpenet forsatt er det samme som fra 1959.
Historikk
Det var J.C. Koch og Oscar Thue som tok initiativet til å skaffe Bodø et byvåpen. Under en fiskeriutstilling sommeren 1889, og Stadsingeniør Vetlesen tegnet bymerket som ble vedtatt av bystyret 14. august 1889. Dette bymerket ble ikke tatt i bruk før mellomkrigstiden, da førstearkivar Hallvard Trætteberg omtegnet de gamle skissene med farger i 1937.
Siden bymerket var et detaljrikt maleri, var det vanskelig å bruke, og ble brukt som et symbol for ordføreren og formannskapet, selv om det ikke var offisielt godkjent. Det ble ofte brukt i forskjellige former da andre kopierte merket, og rundt 1900 hadde solen et ansikt, slik en sol ofte blir gjengitt i våpenskjold. . Debatten om hvorvidt byen skulle ha et offisielt kommunevåpen ble tatt opp igjen i 1930-årene, uten at det førte til noe.
Etter krigen og bombingen av byen ville bystyret ha en dekorasjon både på det nye rådhusets fasade og interiør, og Trætteberg ble utnevnt til oppgaven. Siden styret ville ha et enkelt våpen, uten at det gamle våpenet skulle bli helt glemt, foreslo Trætteberg ganske enkelt en gull sol på rød bakgrunn. Dette var fordi han selv ønsket at våpenet skulle ha én farge, ett metall og ett motiv, etter de heraldiske regler som nå blir anvendt.
Bruksregler
Byvåpenet ble misbrukt i flere tilfeller på slutten av 1960-tallet, og da vedtok formannskapet januar 1974 disse kriteriene for bruk av byvåpenet:
Rettsbeskyttelse
Byvåpenet har som offentlig våpen rettsbeskyttelse både i nåværende lov om straff § 165 bokstav b og varemerkeloven § 15 bokstav c, samt er underlagt loven om flagging på kommunenes offentlige bygninger.
Svante Thunberg
Svante Fritz Vilhelm Ernman Thunberg (født 10. juni 1969 i Boo i Stockholms län ) er en svensk skuespiller og produsent. Thunberg er sønn av skuespillerne Olof Thunberg og Mona Andersson og vokste opp i Saltsjö-Boo. Han er gift med mezzosopranen Malena Ernman og far til miljøaktivisten Greta Thunberg og sangeren Beata Ernman.
Bakgrunn
I 1991 ble han ansatt ved Dramaten i Stockholm. Året etter ble han tatt opp ved skuespillerlinjen ved teater- og operahøyskolen på Göteborgs universitet, der han gikk tre og et halvt år. Han ble senere engasjert ved svenske Riksteatern, der han turnerte med Unga Riks forestillinger, blant andre Thomas Tidholms Tralala-la (1997), Börje Lindströms Sprit (1998), Irena Kraus Ciao bella (1999) og Isa Schöiers Min bror (2000) og En hopplös grabb (2001). I 1998 spilte han i TV-serien Skjærgårdsdoktoren. Han var samtidig tilknyttet Östgötateatern i Norrköping. I 2002 hadde Thunberg hovedrollen i Ditte Feuks konsertfilm Joseph – musikens förförare i Sveriges Television, der han spilte komponisten Joseph Martin Kraus.
Han er manager og produsent for konen og operasangeren Malena Ernman, og er en av opphavsmennene til Ernmans album Opera di fiori (2011) og Sverige (2016). Han er leder for selskapene Ernman Produktion AB og Northern Grace AB. Thunberg skriver også manus, regisserer og er med som skuespiller i Ernmans årlige juleturneer.
Svante Thunberg og Malena Ernman giftet seg i 2004 og har to døtre: miljøaktivisten Greta Thunberg (født 2003) og sangeren Beata Ernman (født 2005). Ekteparet har også gitt ut boken Scener fra hjertet, en selvbiografisk fortelling om Malena Ernmans liv og familie. I 2019 ble boken gitt ut på nytt – i Norge under tittelen Huset brenner – med en egen seksjon skrevet av døtrene.
Thunberg forbindes også med datteren Greta Thunbergs arbeid og kamp for miljøet. I desember 2018 ledsaget han datteren under FNs klimakonferanse i Katowice i Polen. 14. august 2019 seilte han og datteren over Atlanterhavet fra Plymouth i England til New York i USA i seilbåten Malizia II. De ankom New York 28. august samme år.
Bogdan Pisjtsjalnikov
Bogdan Pisjtsjalnikov (russisk: Богдан Витальевич Пищальников; født 26. august 1982 i Krasnodar) er en russisk friidrettsutøver som konkurrerer i diskoskast. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i kvalifiseringen i diskoskast.
Christian III av Danmark og Norge
Christian III eller Christiern III, født 12. august 1503, død 1. januar 1559, var en dansk-norsk monark.
Christian III var eldste sønn av Frederik I og Anna av Brandenburg. Han var av den oldenburgske slekt og ble født på Gottorp slott. Christian innførte reformasjonen i Danmark-Norge og gjorde Norge til et lydrike, fullstendig underlagt den danske kronen.
Avgjørende møte med Luther
Som prins Christian overvar han det berømte riksdagen i Worms under en utenlandsreise i 1521 og møtet med Martin Luther skal ha gjort et uutslettelig inntrykk. Etter å ha overvært riksdagen i Worms vendte Christian seg offisielt til den Lutherske-evangeliske religionen, og da han i 1525 fikk Tønning og Haderslev som len, begynte han å innføre reformasjonen der.
Da hans fader kong Frederik I døde i januar 1533 vegret det katolsk-dominerte riksrådet seg for å velge den luthersk inspirerte Christian og kongevalget ble derfor utsatt til året etter. Katolikkene hadde deres egen kandidat i kongens halvbror Hans den eldre. I denne perioden var Danmark og Norge uten konge. Det lutherske mindretallet i riksrådet, sammen med Københavns og Malmøs borgermestre, tilbød tronen til hertug Christian, men han avslo i første omgang. De to borgermestrene tok deretter initiativ til å få Christian II, som nå satt som fange på Sønderborg slott, gjeninnsatt med grev Christoffer av Huset Oldenburgs og Lübecks hjelp.
Christian overtok først kongemakten på anmodning fra Riksrådet etter at Lübeck hadde angrepet Danmark i 1534. Dette regnes som den utløsende årsak til grevefeiden.
Kongevalget i 1534
Christian III ble valgt av adelen på et møte i kirken i Ry 4. juli 1534. Det sies at Christian III og hans tilhengere i begynnelsen kun hadde kontroll over Jylland. I september reiste Skipper Clement til opprør i det nordlige Jylland. Opprøret ble slått ned, og Clement flyktet fra Aalborg med Johan Rantzaus tropper i hælene. Han ble snart fanget og halshugget i Viborg den 9. september 1535, liket ble partert og lagt på steile, og på det avhuggede hodet satte man en krone av bly.
På vårparten 1535 satte hæren over til Fyn hvor Johan Rantzau vant den avgjørende seieren over lübeckerne i slaget ved Øksnebjerg den 11. juni. Omtrent samtidig beseiret en dansk-svensk flåtestyrke under ledelse av Peder Skram Lübecks flåte ved Svendborgsund. Den 29. juli 1536 inntok den 33-årige Christian København, og Danmark var igjen ett rike. Den 12. august 1536 lot kongen tre katolske biskoper arrestere, dels for å fjerne motstanden mot reformasjonen, og dels fordi konfiskasjon av kirkens anselige formue skulle brukes til å betale gjelden til den store hæren av landsknekter. Martin Luther sendte lykkønskninger til kongen. Reformasjonen var dermed gjennomført i Danmark-Norge.
Kroning og ny kirkeordinans
Den dagen kong Christian fylte 34 år, 12. august 1537, ble han og dronning Dorothea kronet i Vor Frue kirke i København. Dette var i katolsk tid en kirkelig handling foretatt av erkebiskopen, men selv om det gamle ritualet ble fulgt, hadde det nå fått luthersk innhold. Kroningsseremonien ble ledet av Johannes Bugenhagen, som ikke var biskop, og den foregikk heller ikke på latin som før, men fremdeles på et fremmedspråk, kongens morsmål tysk. 2. september 1537 signerte kongen kirkeordinansen som Bugenhagen hadde med seg i utkast da han kom fra Wittenberg sommeren 1537. I 1539 ble den oversatt til dansk av Peder Palladius og vedtatt av riksrådet etter enkelte endringer. I Rigsarkivet finnes et vraket utkast til Kirkeordinansen av 1537, der det fremgår at kommisjonen hadde foreslått at også adelen skulle pålegges kirkeskatt. Kansellisekretæren Jesper Brochmand streket dette ut og skrev at adelen etter eget forlangende skulle beholde sin tiendefrihet, men betale prestene «hwad thennom sielffuer tyckes». Kongens formue vokste enormt etter at biskopenes eiendommer ble inndratt, og i tillegg kom kongetienden. Og i 49 jyske herreder fikk de opprørerne som var selveiere, beslaglagt eiendommene sine, og festebønder måtte betale store bøter.
Sett fra Norge
I Norge var den sønnenfjelske og nordenfjelske riksrådsavdelingen delt i synet på etterfølger etter Frederik I. I den nordenfjeldske delen styrte biskop Olav Engelbrektsson. Han motsatte seg en luthersk konge av all makt, og tvang de øvrige rådsmedlemmer til konfrontasjon. Men da grevefeiden endte med total seier for Christian og han sendte troppestyrker til Norge, var spillet ute og Olav rømte landet. Riksrådet godtok Christian III som konge, ble selv oppløst og Norge mistet sin selvstendighet og ble et lydrike under Danmark.
Ekteskap og barn
Christian giftet seg med Dorothea av Sachsen-Lauenburg (født 9. juli1511, død 7. oktober 1571 på Sønderborg slott) i 1525 og fikk etter hvert fem barn.
Christian III døde i Koldinghus den 1. januar 1559, ble bisatt i Odense domkirke samme år, og ble overført til Roskilde domkirke i 1579. Gravmonumentet er utført av den nederlandske arkitekten og billedhuggeren Cornelis Floris de Vriendt.
Han ble etterfulgt på tronen av sin sønn Frederik II.
Madame Du Barry
Madame Du Barry er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av J. Gordon Edwards.
FTA ! Songs of the GI Resistance
'FTA ! Songs of the GI Resistance' er en LP-utgivelse fra 1970, innspilt under konserter den amerikanske sangerinnen Barbara Dane hadde for soldater fra Fort Hood i Texas, Fort Benning i Georgia og Fort Bragg i Nord-Carolina.
Danes konserter var en del av en større protestbevegelse i og rundt det amerikanske militæret, der motstanden mot USAs krigføring i Vietnam på denne tiden var voksende. Platas tittel FTA ! viser til den amerikanske hærens promotering: «Fun, Travel and Adventures». Blant mange soldater - GI's - ble kortformen FTA isteden utlagt som «Fuck the Army!»
Poropteromela
Poropteromela er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) Chrysomelinae.
Utseende
En middelsstor, bred, noe flat, lys rødbrun (i alle fall på døde eksemplarer) bladbiller. Oversiden er tett og fint punktert. Pronotum er mye bredere enn langt, avrundet trapesformet. Dekkvingene er bredere enn pronotum, uten punktrader.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det østlige Australia (New South Wales, Queensland).
Kälarne
Kälarne er et tettsted i Bräcke kommune i Jämtlands län i landskapet Jämtland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 451 innbyggere.
Kornell
Kornell (Cornus) er en planteslekt i kornellfamilien.
Slekta er stor og ganske uensartet, så noen botanikere har splittet den i opptil seks slekter. I nyere norsk litteratur, som Norsk flora, 7. utg og Artsdatabanken, splittes Cornus i flere slekter, med navn som kornellslekta (Swida), vårkornellslekta (Cornus i snever betydning) og skrubbærslekta (Chamaepericlymenum). I internasjonal litteratur er det likevel vanligst å opprettholde Cornus i vid forstand. Denne artikkelen bruker en vid definisjon av Cornus.
Beskrivelse
De fleste artene er busker eller trær, men det er også noen urter med jordstengel. Bladene sitter spredt eller motsatt; de er lansettformede til ovale, helrandete og har buete nerver. Det er ingen akselblad. De fleste artene er løvfellende, men det er også noen få eviggrønne. Blomstene har fire begerblad og fire kronblad. Blomsterstanden er en kvast, skjerm eller hode. Hos noen arter sitter de små blomstene i et et tett hode og er omgitt av fire eller seks store, hvite støtteblader, som tilsynelatende ser ut som kronblad. Frukten er en steinfrukt med varige begerblad.
Utbredelse
I Europa forekommer fire arter naturlig: skrubbær, villkornell, vårkornell og sibirkornell. I Norge er kun skrubbær og villkornell opprinnelig viltvoksende, men alaskakornell og sibirkornell er forvillet fra hager og delvis naturalisert. Vårkornell er for varmekrevende til å kunne reprodusere i norsk klima. Mange kornellarter dyrkes i hager på grunn av blomstene, farger og mønster på bladverk, eller kvister som har sterke farger når de er nakne om vinteren. Noen arter har spiselige frukter.
Fossiler
Molekylærgenetiske studier viser at Cornus og søstergruppen Alangium skilte lag i sen kritt for omkring 80 millioner år siden. Det eldste kjente fossilet er fra campanium og ble funnet på Vancouver Island i vestlige Canada. Fossilet er en frukt som ligner på frukten hos vårkornell og nærstående arter. Den er mest lik Cornus piggae, som ellers er kjent fra paleocen i Nord-Dakota. Andre bredt aksepterte fossiler fra paleocen er blader av Cornus swingii fra Nord-Amerika og Cornus krassilovii fra Asia. En biogeografisk analyse utført av Xiang & Thomas i 2008 konkluderte med at Europa hadde vært et sentrum for spredning av alle fire undergrupper innen Cornus. Funnene av Cornus piggae og andre fossiler etter at studien ble utført tyder på at bildet ikke er så enkelt.
Sepp Piontek
Sepp Piontek, fullt navn Josef Emanuel Hubertus Piontek (født 5. mars 1940 i Breslau (Wrocław), i dag Polen), er en tidligere tysk fotballtrener og -spiller. Piontek startet spillerkarrieren i den tyske klubben VfL Germania Leer (1949–1960). Fra 1963 til 1972 spilte han 203 Bundesliga-kamper for SV Werder Bremen, samt 6 landskamper for. Etter at han la opp som spiller, var han manager for Werder Bremen (1971–1975) og senere Fortuna Düsseldorf (1975–1976) og FC St. Pauli (1978–1979).
I 1979 ble Piontek landslagssjef for, etter en periode som landslagssjef for Haiti. Han ledet det danske landslaget gjennom 115 kamper, og førte laget til deres første VM-sluttspill i 1986. Han sluttet som landslagssjef i 1990, og var senere en periode landslagssjef for. I 1990-årene returnerte han til Danmark der han ledet klubbene AaB og Silkeborg IF, og i tillegg arbeidet med landslaget til Grønland.
Baulne-en-Brie
Baulne-en-Brie er en tidligere kommune i departementet Aisne i regionen Hauts-de-France, nord i Frankrike. 1, januar 2016 ble den en del av den nye kommunen Vallées-en-Champagne.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Baulne-en-Brie
Referanse: INSEE
Åmdals Verk Gruver
Åmdals Verk Gruver er et museum for arbeiderkultur og gruvedrift i Vest-Telemark. Museet ligger på Åmdals Verk i Tokke kommune, ved veien mellom Vrådal og Dalen, og er en del av Vest-Telemark Museum.