cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
World Flora Online
World Flora Online er en flora som skal omfatte all verdens plantearter. Prosjektet har bakgrunn i Fn-konvensjonen om biologisk mangfold og i målet om å stanse tapet av plantearter på verdensbasis innen 2020. Det er et samarbeid mellom nasjonale og internasjonale organisasjoner og instutisjoner for å gjøre kvalitetssikret informasjon fritt tilgjengelig for dem som jobber med bevaring av biologisk mangfold og for offentligheten.
Smal skumringsmåler
Utseende
En middelsstor (vingespenn 28 – 32 mm), slank, gulbrun måler. Antennene er fjærformede hos hannen, trådformede hos hunnen. Forvingene er forholdsvis smale, gulbrune med mange smale, rette, brune tverrstriper, dessuten vanligvis med et noe diffust, bredt, brunt tverrbånd i den ytre delen. Bakvingen har en stor, diffus, mørk flekk bakerst ved innerkanten. Larven er brun og knudrete og ligner sterkt på en avbrukket kvist.
World Flora Online
Bakgrunn
FNs miljøprogram arrangerer regelmessig Konvensjonen om biologisk mangfold (CBD). I 2002 ble det i Global Strategy for Plant Conservation (GSPC) definert målet å lage en «lett tilgjenglig liste av alle kjente plantearter til hjelp i arbeidet». I 2010 kom nettstedet The Plant List som et svar på dette målet.
Smal skumringsmåler
Levevis
Arten lever først og fremst i løvskog. Larvene lever på ulike løvtrær, blant andre eik (Quercus spp.), lind (Tilia spp.), bjørk (Betula spp.) og selje (Salix caprea). De voksne sommerfuglene flyr i skumringen og om natten i mai – juni, hannene, men ikke hunnene kommer gjerne til lys. Forvingenes farge gir utmerket kamuflasje når den sitter på trestammer om dagen.
Utbredelse
Arten finnes i det meste av Europa og i alle fall så langt øst som Kasakhstan. I Norge er den funnet langs kysten vest til Vest-Agder.
World Flora Online
Bakgrunn
Gruppen besto innledningsvis av Missouri Botanical Garden, New York Botanical Garden, The Royal Botanic Garden Edinburgh og Royal Botanic Gardens, Kew. 🇵🇪 består den av 43 partnere i 26 land.
Innhold
Målet med World Flora Online (WFO) er å sørge for fri tilgang til nøye utvalgte og kvalitetssikrede data om plantelivet på jorden. Nettstedet skal inneholde alle arter i gruppene bladmoser, karsporeplanter, nakenfrøede planter og blomsterplanter. Det er ikke et nettsted som publiserer en monografisk revisjon av alle verdens plantearter, og heller ikke en uttømmende flora som kan dekke behovet for en flora for et lokalt nivå. Snarere inneholder nettstedet data fra slike ressurser som allerede eksisterer.
Videre målsetninger
Styret avgjorde i 2016 at WFO vil fortsatt utvikles også etter at målet skulle være oppfylt i 2020. 85 prosent av alt innhold var kvalitetssikret av eksperter per juli 2020.
John Snerting
Han var utdannet fra kavaleriets underoffisersskole 1895, og var fastlønnet sersjant ved Nordenfjeldske Dragonregiment på Rinnleiret fra 1899, forfremmet til furer 1916, standartjunker 1924, kvartmester 1927 og rittmester fra 1930.
John Snerting drev gården By vestre («Sanden») på Kjerknesvågen i 22 år inntil han solgte den i 1926 og etablerte småbruket Bruvold, også det på Kjerknesvågen.
Han var daglig leder av Inderøy Forbruksforening på Kjerknesvågen fra 1900–07, her etterfulgte han Ole Braa. Snerting var også styremedlem i Inderøy Sparebank og Nordøy meieri.
Nico Rienks
Nicolaas «Nico» Hessel Rienks (født 1. februar 1962 i Tiel i Gelderland) nederlandsk roer som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul, 1992 i Barcelona, 1996 i Atlanta og 2000 i Sydney.
Rienks ble olympisk mester i roing under Sommer-OL 1988 i Seoul. Sammen med Ronald Florijn vant han dobbeltsculler foran Beat Schwerzmann/Ueli Bodenmann fra Sveits og Aleksandr Martsjenko/Vassili Jakoesja fra Sovjetunionen.
Åtte år senere, under Sommer-OL 1996 i Atlanta, vant han sin andre olympiske gullmedalje i roing. Han var med på den nederlandske åtteren som vant foran Tyskland og Russland. De andre roerne på båten var Henk-Jan Zwolle, Diederik Simon, Michiel Bartman, Koos Maasdijk, Niels van der Zwan, Niels van Steenis, Ronald Florijn og styrmann Jeroen Duyster.
Zoltán Horváth
Zoltán Horváth (født 12. mars 1937 i Balatonfüred), ungarsk fekter som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma og 1964 i Tokyo. Horváth ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1960 i Tokyo. Han var med på det ungarske laget som vant lagkonkurransen i sabel foran Polen og Italia. De andre på laget var Aladár Gerevich, Rudolf Kárpáti, Pál Kovács, Tamás Mendelényi og Gábor Delneky. I den individuelle konkurransen i sabel kom Horváth på andreplass bak sin landsmann Rudolf Kárpáti
Turkis
Turkis er en farge som inngår i fargespekteret, med bølgelengder rundt 500-520 nm.
Turkis er komplementærfarge til rødt, og kan i additive fargesystemer bli dannet av like mengder grønt og blått. I norsk språk omtales vanligvis bare lyse nyanser som turkise, mens mørkere nyanser omtales som blågrønne. Den er en av fargene som blir brukt i det subtraktive fargesystemet CMYK.
I estetikken regnes turkis til de kalde fargene.
Etymologi
Ordet «turkis» kommer fra fransk, (pierre) turquoise, "tyrkisk (stein)", avledet fra bysantin gresk, tourkos '("tyrker"), opprinnelig fra gammeltyrkisk, tu-kin ("styrke"), angitt på folk som bodde sør for Altai-fjellene (mange forskere mener det var hunerne). Stenen fikk ikke dette navnet fordi den stammer fra Tyrkia, men fordi den ble importert fra Turkestan gjennom handel mellom Vest-Europa og Det osmanske rike, som så gjorde at både stenen og fargen kom til å assosieres med Lilleasia. Den forekommer særlig i Iran og Afghanistan, der den kalles «firuze».
Carl av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg
Carl til Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg (1813–1878) var hertug av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg fra 1831 til 1878. Han var storebror til kong Christian IX av Danmark.
Den 19. mai 1838 giftet han seg i København med Frederik VIs yngste datter, Vilhelmine Marie. Hun var året før blitt skilt fra prins Frederik Carl Christian (den senere kong Frederik VII). Kongen forærte paret slottet i Kiel som residens. Da opprøret kort etter brøt ut, ble hertugparet boende i Kiel, men reiste høsten 1848 til Dresden, hvorfra de først vendte tilbake til Danmark i 1852. Da Carl hadde stilt seg på opprørernes side, var han fra dansk side blitt fratatt ordener og lagt på is. Han ble dog siden benådet. Under krigen i 1864 forlot de atter landet og kom først tilbake året etter. I 1871 tok paret vinteropphold på Glücksborg slott. Her døde hertugen i 1878, 65 år gammel, hvoretter han ble bisatt i slottets kapell.
Hertugen skal ha hatt vanskelig for å forstå, at hans yngre bror Christian var blitt foretrukket som konge av Danmark, da han selv var slektens overhode, og sogar gift med Frederik VIs datter.
Carl ble etterfulgt som hertug av sin bror Frederik.
Liam Boyce
Liam Boyce (født 8. april 1991) er en nordirsk fotballspiller som spiller for den skotske klubben Heart of Midlothian FC.
Karriere
Hans talent for fotball ble fanget opp av Cliftonville som tegnet kontrakt med ham. Det første året spilte han på reservelaget, men var på førstelaget fra 2009–2010-sesongen.
Mårkær
Mårkær (dansk) eller Mohrkirch (tysk) er en landsby og kommune i Slesvig-Flensborg krets i delstaten Slesvig-Holsten. Mærkår lå tidligere i Mårkær Herred. På eldre danske ses også stavemåten Morker og Maarkær.
Liam Boyce
Karriere
Boyce var på prøve i den skotske storklubben Celtic i juli 2010, og deretter i forhandlinger med den tyske klubben SpVgg Greuther Fürth. Disse forhandlingene brøt imidlertid sammen etter få dager. Boyce skrev i stedet under for en annen tysk klubb Werder Bremen 31. august 2010. Han ble fristilt fra den tyske klubben i oktober 2011.
Mårkær
Byen ligger ca. tyve kilometer sydøst for Flensborg og 12 kilometer nord for Slien i Midtangel. Stedet oppsto omkring Mårkær kloster grunnlagt i 1391 – moderkloster til Præstø kloster på Sjælland.
Liam Boyce
Karriere
Boyce vendte tilbake til Cliftonville i januar 2012. I 2012–13 sesongen bidro han til at Cliftonville vant ligaen for første gang siden 1998, og ble ligaens toppscorer med 29 seriemål. Han ble også utnevnt til Ulster Footballer of the Year 2012–2013 og Northern Ireland Football Writers' Player of the Year. Han vant sin andre ligatittel med Cliftonville i sesongen 2013–14, hvor han laget ytterligere 21 seriemål før klubben i juli 2014 kunngjorde at de hadde trukket tilbake sitt tilbud om ny kontrakt til Boyce.
Mårkær
Mårkærs våpen: På gull et blått antonittkors etter klosteret, omgitt av grønne ekeblad på begge sider.
Liam Boyce
Karriere
Dette kom etter at det 13. juni 2014 hadde blitt kunngjort at Boyce hadde inngått en intensjonsavtale med Ross County. 13. april 2015 laget Boyce Ross Countys første hat-trick noensinne i den skotske toppdivisjonen i lagets 3–0-seier borte mot St. Mirren.
30. april 2015 ble det meldt at han hadde forlenget kontrakten med Ross County fram til sommeren 2017.
Gunnarsbøparken
Gunnarsbøparken er et parkanlegg i Tønsberg i Vestfold og Telemark. Den grenser mot Storgata og Stoltenbergs gate og omgir blant annet Vestfold og Telemark fylkeshus, med inngang fra Svend Foyns gate, og villaen Gunnarsbø.
Den tidligere rederboligen ble oppført i 1878 for skipsreder og konsul Morten Wilhelm Wilhelmsen. Den og parken ble donert til Tønsberg kommune i 1929 for at den skulle fungere som rådhus, noe den gjorde fram til 1962. Bygningen fikk glassmaleri utført av Bernhard Greve i 1939. Foran villaen står en byste av Wilh. Wilhelmsen. I parken er det en dam og i sør et monument over rederiet Wilh. Wilhelmsen.
I 2001 ble Gunnarsbø skatepark (anlegg for rullebrett) etablert i denne enden av parken. I 2013 ble den oppgradert med en stor betongpark med parkour-anlegg, kalt Momentumparken, og 1200 kvm skateanlegg og klatrevegg for barn og unge. Ingen elementer er høyere enn to meter over bakken.
I enden av Storgata, ved Mammutkrysset, er det også en parkeringsplass for bobiler. Langs Storgata ligger også Svend Foyns arbeiderboliger med leiligheter ut mot parken.
Gustavus Lorentzen
Gustavus Lorentzen (født 18. august 1766, død 29. januar 1828) var en norsk skipskaptein og senere skipsreder i Grimstad.
Han var i mange år kaptein på nederlandske handelsskip i Ostindiafarten (koffardikaptein). Han slo seg i 1807 ned som skipsreder i Grimstad, der han eide en bygård i Storgaten. Han har blitt omtalt som «pengeforfalsker», idet han ifølge etterkommeren Gustav Lorentzen skal ha trykket egne pengesedler i Grimstad.
Han tilhørte slekten Lorentzen fra Holmestrand og var sønn av skipskaptein, skipsreder og losoldermann i Holmestrand Friederich Schierven Lorentzen (1739–1825) og Anne Helene Elisabeth Blom. Hans morfar var godseier og trelasthandler Gustavus Blom. Han var gift med Ingeborg Marie Bie (1787–1832), datter av skipsreder Hans Andersen Bie (1742–1819).
Da han døde i 1829 var boet fallitt etter mange års økonomisk nedgang i Norge under og etter Napoleonskrigene. Det finnes et miniatyrportrett malt på elfenben.
The Indian Brothers
The Indian Brothers er en amerikansk stumfilm fra 1911, regissert av D. W. Griffith.
Handling
En frafallen indianer dreper en høvding, som han mener å ha fornærmet ham. Høvdingens bror sverger derfor hevn, og tar opp jakten på denne overløperen.
Men han finner igjen indianeren akkurat i det han kan redde indianeren fra en annen stamme, som er sinte på ham for å ha stjålet en hest.
Vartdal kirke
Historie
Kirken ble bygget i 1876 og vigslet 8. april 1877 av Laurits Ottesen, prost i Søndre Søndmøre Provsti og sogneprest i Hjørundfjord. Tegningene av kirken er laget av Wilhelm von Hanno og Henrich Ernst Schirmer. De ble utlånte fra Ørsta kirke (bygget 1864), men Vartdal kirke er redusert i lengden i forhold til den. Samme tegninger er brukt til Hareid kirke, som ble bygget omtrent samtidig. Ansvarlig under byggingen av kirken var byggmester Knut L. Stokkeland fra Vestnes i Romsdal.
På grunn av stormskader måtte kirken restaureres i 1879. Den østre enden ble flyttet om lag en halv meter på murene. Samtidig ble den festet i store steinkar med jernstenger opp mot raftene.
Den nybygde kirken var sparsamt dekorert. Altertavlen var en enkel plate med et forgylt kors. Den ble malt av Jørgen Hurlen, som også malte prekestolen.
Ny altertavle ble malt av Lars Kinsarvik i 1907. Han malte et bilde av Jesus i bønn. Bibelordet under bildet ble malt på nynorsk. Maleriet er en reproduksjon av altertavlen i Johanneskirken i Bergen, malt av Marcus Grønvold i 1894.
I 1927 malte Johan Haddal prekestolen med rosemaling innflettet med bibelske motiv. I 1938 prydmalte Jonas Peson mye av kirken. Koret og hele austveggen ble dekorert med bibelske motiv i en freskoinspirert stil. Midt bak alteret ble korsfestelsen malt. Altertavlen malt av Kinsarvik ble da flyttet til sørveggen, der den fortsatt henger.
SOS Fairy Manu
SOS Fairy Manu er en brasiliansk tegneserie produsert av Boutique Filmes og Lightstar Studios. Den vises av den betalte kanalen Gloob fra 13. juli 2015 fra mandag til fredag ​​klokka 04:30, 08:45 og 11:45, med 26 episoder på 11 minutter hver i sin første sesong. Den andre sesongen hadde premiere 7. november 2016, også med 26 episoder. På TV Brasil og Cartoon Network vises serien fra mandag til fredag, klokken 14.30, og på lørdager og søndager.
Vartdal kirke
Historie
Vartdal kirke fikk orgel i 1914. Det ble bygget og montert av orgelbygger Torkildsen fra Levanger. En belgdrager måtte sørge for luft til orgelet. Nytt orgel fra Vestre orgelfabrikk, Haramsøy, ble montert i 1961. Det ble etter hvert dårlig, og atter et nytt orgel (bygget av Dietrich Johannes Buder) ble vigslet 19. april 2015.
I 1976 ble våpenhuset og inngangen endret. Det ble bygget på med garderobe og sanitæranlegg. Inngangen var flyttet mot sør. Etter at sjøen under ekstremvêret Dagmar gravde vekk mye av bakken inn mot kirkegården, ble det satt opp en vernemur i 2013.
Første preken på nynorsk i Vartdal kirke holdt Anders Hovden i julen 1890. Nynorsk liturgi ble tatt i bruk i 1912. Til femtiårs-jubileet i 1927 ble Nynorsk salmebok tatt i bruk.
Lamprinus
Lamprinus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien dråpekortvinger (Tachyporinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae). De er små, glatte og blanke, ofte broket fargede biller med et stort og bredt brystskjold (pronotum) og et forholdsvis lite, rundt hode.
Utseende
En nokså liten, avlangt dråpeformet, blank kortvinge. Hodet er svart, pronotum er svart eller rødbrunt, dekkvingene rødbrune, bakkroppen brunsvart med lysere bakkant på hvert ledd.
Utbredelse
Arten er utbredt i Mellom-Europa (Nederland, Tyskland, Frankrike, Østerrike, Italia).
Jean Giraud
Jean Henri Gaston Giraud (født 8. mai 1938 i Paris, død 10. mars 2012) var en fransk tegneserieskaper og illustratør.
Jean Giraud er særlig kjent for illustrasjonene til western-serien om Blueberry, som han skapte sammen med manusforfatteren Jean-Michel Charlier, samt en rekke science fiction-serier, oftest skrevet og tegnet under psevdonymet Moebius (også stavet Mœbius). Han var også en av grunnleggerne av tegneserieforlaget Les Humanoïdes Associés og tidsskriftet Métal Hurlant som inneholdt science fiction-, fantasy- og skrekk-serier for voksne og kom ut i periodene 1975–1987 og 2002–2004. Han var dessuten konsepttegner i flere eventyrfilmer, deriblant Alien (1979), Willow (1988) og Det femte element (1997).
Suezmax
Suezmax er en betegnelse på de største skipene som kan trafikkere Suezkanalen. Større skip kalles Post-Suezmax, og kan ikke passere. Ved kontinuerlig mudring opprettholdes en dybde som tillater skip med dypgang på inntil 20,1 meter etter siste utgraving i 2009. Ellers gjelder en bredderestriksjon på 70 meter.
For tankskip og bulkskip er lasteevnen på inntil 180 000 tonn.
Lignende skipsbetegnelser basert på geografiske begrensninger finnes, som Panamax (Panamakanalen), Capesize (så store at de må gå rundt Kapp det gode håp eller Kapp Horn), Kamsarmax og Newcastlemax (ut fra begrensningene i malmhavnen i henholdsvis Kamsar i Ekvatorial-Guinea og Newcastle i Australia).
Patrick Flanagan
Patrick Flanagan var en amerikansk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis i Missouri i USA.
Flanagan ble olympisk mester i tautrekking under OL 1904 i St. Louis. Han var med på laget Milwaukee Athletic Club som beseiret Southwest Turnverein of St. Louis 1 i finalen. De andre tautrekkerne på det vinnende laget var Oscar Olson, Conrad Magnusson, Sidney Johnson og Henry Seiling.
Magenta (farge)
Magenta er en farge som ikke inngår i fargespekteret, det vil si at fargen ikke skapes av lys av en enkel bølgelengde.
I et additivt fargesystem oppstår magenta om man blander like mengder rødt og blått. Fargen er komplementærfarge til grønt.
Magenta er en av primærfargene i subtraktive fargesystemer, som CMYK, sammen med gul og cyan.
Verket 4 (Moss)
Verket 4 er et hus i Moss i Verket gata som ligger nær sentrum av byen og der gamle fabrikken Peterson befinner seg. Boligene i Verket gata var for arbeiderne som jobbet lokalt, spesielt for Moss jernverk. Husene i verket gata ble bygget omkring i 1700-tallet, og gata var den gamle hovedveien til hovedstaden. Per dags dato brukes adressen som hus fremdeles. Huset er bygget av tre og er malt tydelig rødt
Idrettshistorien på verket
Verket har ikke den rikeste idrettshistorien, men den har likevel historie. Bedriftslaget kraft befant seg i verket og var håndballag for både herrer og kvinner i lokalsamfunnet. Kraft hadde flere lag i divisjoner fra 1. til 5. divisjon på tvers av kvinner og menn. Verket 20 ble i år 1983 som klubbens klubbhus i en kort årrekke fremover.
På 1900-tallet hadde vi også Verkets Sportsklubb B-lag som var et lokalfotballag. Store deler av laget som er avbildet fra 1922 er fra samme søskenflokk.
The Irish Honeymoon
The Irish Honeymoon er en amerikansk stumfilm fra 1911 regissert av Sidney Olcott.
Walter Raleigh
Walter Raleigh (født 1554 i Hayes Barton i Devon i England, henrettet 29. oktober 1618 i London) var en engelsk aristokrat, forfatter, poet, soldat, politiker, hoffmann, spion, oppdager, og fetter av Richard Grenville. Han er også kjent for å ha popularisert tobakk i England. Mange alternative skrivemåter av etternavnet hans eksisterer, inkludert Rawley, Ralegh og Rawleigh. Selv om «Raleigh» er mest vanlig i dag, brukte han selv den skrivemåten bare en gang. Hans foretrukne skrivemåte var «Ralegh».
Tidlig liv og karriere
Raleigh var født i Hayes Barton som ligger på grensen av Woodbury Common nær landsbyen East Budleigh i Devon i England. Han var halvbror av Humphrey Gilbert og Adrian Gilbert. Raleighs familie hadde en fundamental protestantisk religiøs tro og unnslapp så vidt forfølgelse flere ganger under den katolske dronningen Mary I av England (1553–1558). I barndommen utviklet Raleigh et hat ovenfor katolisismen, og var rask til å uttrykke det etter at den protestantiske Elisabeth I kom på tronen i 1558.
Innen 1581, etter et antall militære og marinesammenstøter i Frankrike, Irland og andre steder, hadde han etablert seg ved hoffet som Elisabeths favoritt. Fortellingen om at han en gang tok av en verdifull kappe og kastet den over en søledam for dronning Elisabeth slik at hun kunne gå over, illustrerer Raleighs teatralske manérer. Hendelsen skjedde antagelig aldri, men alle hadde blitt vant til å forvente den slags fra Raleigh, og Elisabeth likte alltid den slags manérer.
Den nye verden
Raleighs plan for kolonisering i «Virginia» i Nord-Amerika fra 1585 mislyktes ved Roanoke-øya rundt 1587-1590.
Som en slags reiseagent satte han sammen en overbevisende brosjyre som oppmuntret europeere til å flytte til den nye verden. Til slutt ble en reise satt i gang og skipene landet ved Roanoke. De planla å sette av kolonistene og så komme tilbake noen måneder senere med forsyninger til dem.
Rwanda under Paralympiske sommerleker 2016
Rwanda deltok under Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro, Brasil, fra 7. til 18. september 2016.
Walter Raleigh
Den nye verden
Selv i dag har Roanoke-øya mange insekter og mygg og er dekket av veldig tette skoger. Det var ikke et ideelt sted å forlate kolonistene. Rundt 1589 eller 1590 returnerte skipene til Roanoke-øya med forsyninger. De kunne ikke finne en eneste kolonist. Roanoke-øya var ingen ideell plass å bli værende, og de lette etter kolonistene i bare rundt 45 minutter. Ifølge gjenfortellinger fant de ordet «Croatan» skåret inn i et tre.
Raleighs innflytelse ble kraftig utvidet da han ble en av Elisabeths ledere for spionene, sammen med Francis Walsingham og var hovedsakelig ansvarlig for å ha avslørt Babington-komplottet (1586), et katolsk komplott for å avsette Elisabeth og erstatte henne med Maria Stuart, dronning av Skottland. Resultatet av dette var at Elisabeth gav Raleigh en eiendom på 160 km² i Irland. Maria ble dratt inn i Babington-konspirasjonen og ble i etterkant henrettet i 1587.
Han fikk i 1585 embetet Lord Warden of the Stannaries, som han hadde til 1603.
Irland
Raleigh tok del i slå ned Desmond-opprøret i 1579 og dro fordel av distribusjonen av land i etterkant. Han mottok 160 km² som inkluderte de viktige stedene Youghal og Lismore. Dette gjorde ham til en av de viktigste landeierne i Munster, men han hadde begrenset suksess i å få engelske tjenere til å slå seg ned på eiendommen. Youghal var hjemmet til Raleigh for korte perioder i løpet av de sytten årene han holdt land i Irland.
Det er blitt påstått at Raleigh skulle ha plantet de første potetene i Irland ved Youghal, og introduserte dermed en enkel, men næringsrik mat som skulle få en viktig innvirkning på Irlands fremtid. En gjenfortelling sier at Raleigh røykte i hagen i sitt hjem, Myrtle Grove, da en av hans tjenere som aldri hadde sett tobakk før, kastet vann over ham i frykt for at han hadde tatt fyr. Raleigh var borgermester i Youghal i 1588 og 1589. Blant hans bekjente i område var poeten Edmund Spenser som i likhet med Raleigh hadde fått land i Munster.
1590-årene så vanskeligheter på Raleighs irske plantasjer på en tid da hans egen formue var nedadgående. Han solgte sine irske eiendommer i 1602, og endte dermed sin involvering med plantasjen i Munster.
Senere liv
I 1591 ble Raleigh hemmelig gift med Elizabeth («Bess») Throckmorton, en av dronningens adelige hoffkvinner. Hun var elleve år yngre enn ham og gravid for tredje gang. Da det uautoriserte giftemålet ble oppdaget året etter, beordret dronningen Raleigh fengslet og Bess sagt opp fra hoffet. Det tok flere år før Raleigh gjenvant sin stilling. Paret forble trofast mot hverandre og i løpet av Raleighs fravær viste hun seg å være dyktig i å ta seg av familiens formue og rykte. Paret fikk to sønner, Wat og Carew, som vokste opp.
Raleigh var guvernør av Jersey 1600–3 og var ansvarlig for forsvarsverkene på øya. Han navnga den nye festningen som beskyttet ankomsten til Saint Helier Fort Isabella Bellissima, som ble kjente etter det på engelsk som Elizabeth Castle.
Kongelig velvilje varte derimot ikke. 17. november 1603, etter Elisabeths død, ble Raleigh stilt for retten anklaget for forræderi i den konverterte hallen i Winchester Castle antatt for å ha vært involvert i hovedkomplottet. Hans involvering ser ut til å ha vært begrenset til å ha møtt Henry Brooke, Lord Cobham og ingenting mer, men Raleigh var i unåde på den tiden. Han ble sittende i Tower i London til 1616. Mens han var fengslet skrev han en bok om antikkens historie (Hellas og Roma): The History of the World.
Raleigh ble løslatt fra Tower i 1616 for å utføre en ny ekspedisjon til Orinoco på leting etter El Dorado. Under ekspedisjonen plyndret hans menn under kommandoen til Lawrence Kemys den spanske utposten San Thome. Raleighs sønn Wat ble truffet av en kule og drept momentant i det innledende angrepet på byen. Da Raleigh returnerte til England krevde den rasende spanske ambassadøren at kong Jakob gjeninnførte Raleighs dødsdom.
Raleigh ble halshogd ved Whitehall 29. oktober 1618. Selv om hans popularitet hadde sunket betydelig siden hans elisabethianske storhetstid, ble henrettelsen av ham sett på av mange som både unødvendig og urettferdig. Noen historikere har ansett at det var en faktor som fremskyndet Stuart-dynastiets fall.
Arv
Filmklassikeren The Virgin Queen fra 1955, med Bette Davis, Richard Todd og Joan Collins, handler om forholdet mellom dronning Elisabeth, Raleigh og hans kone.
Hans navn blir sitert i Beatles-sangen «I'm So Tired» fra The Beatles (White Album).
Byen Raleigh, Nord-Carolina tok sitt navn fra Walter Raleigh. Fylket Raleigh County i Vest-Virginia er også oppkalt etter ham.
Litteratur
Bibliographien
Norgesmesterskapet i håndball for kvinner 2015
Norgesmesterskapet i håndball for kvinner 2015 var en norsk håndballturnering som kåret norgesmesteren i håndball for kvinner 2015.
Jacob Ivanovitsj Hochlin
Jacob Ivanovitsj Hochlin (født 19. april 1926 i Tromsø) er en norsk reklametegner og forfatter.
I løpet av sin pensjonstilværelse har han utgitt to bøker som omhandler historier fra barndommen i Tromsø by på 1920-tallet. Bøkene er utgitt av Nordlys og kom som nummer to på nordnorsk topplisten over utgitte bøker i 2000. Første boken het Det kunne vorre verre og ble utgitt i 2000. Den andre boken het Artig etterpå og ble utgitt i 2006.
Edinburgh lufthavn
Edinburgh Airport (IATA: EDI, ICAO: EGPH), (også kalt Turnhouse) ligger i Edinburgh i Skottland, og er den 8. største flyplassen i Storbritannia. Den ligger 13 km fra Edinburgh sentrum.
Edinburgh Airport er eid av BAA plc, selskapet som også eier London Heathrow, London Gatwick, London Stansted Airport, Glasgow International, Aberdeen og Southampton.
Det nåværende terminalbygget, designet av Robert Matthew, ble bygd i 1977 og har blitt oppgradert de senere år, med nye parkeringsfasiliteter og en større ankomsthall. Et nytt kontrolltårn sto ferdig i 2005.
Rendsburg-Eckernförde
Administrativ inndeling
Amt med tilhørende kommuner (* = forvaltningssted)
European Cup Winter Throwing 2006
European Cup Winter Throwing 2006 ble arrangert 18. og 19. mars på Hadar Yosef Stadium i Tel Aviv i Israel. Dette var den syvende utgaven av denne konkurransen. Arrangør var European Athletics Association.
Andrej Mikhnevitsj fra Hviterussland vant opprinnelig kulestøt, men i 2013 ble alle hans resultater fra august 2005 og senere annulert etter at en dopingprøve fra VM i friidrett 2005 ble testet på nytt, med positivt utslag. Romanias Gheorghe Guşet overtok gullmedaljen etter dette.
Medalje- og poengoversikt
{{legend|#ccccff|Vertslandet er markert i blått|border=solid 1px #AAAAAA}}
Steinsdal bru
Steinsdal bru er en steinbru i Kvam kommune i Vestland fylke i Norge.
Brua går over Steinsdalselva, rett ved Steinsdalsfossen, cirka 2 km vest for Norheimsund. Brua er 32 meter lang, hvelvingen har en spennvidde på 24,45 meter, og kjørebredden er 3,75 meter. Brua er et vernet kulturminne.
WOW air
WOW air var et Islandsk lavprisselskap som startet opp 1. juni 2012. Selskapet hadde base på Keflavík internasjonale lufthavn og sitt hovedkvarter i Reykjavík på Island.
Steinsdal bru
Rosselandsvegen går over brua, denne har avkjøring fra Steinsdalsvegen (Fylkesvei 49).
Referanser
<References />
WOW air
WOW Air slo seg selv konkurs 28. mars. 2019
Destinasjoner
Danmark Frankrike Tyskland Island Litauen Polen Spania Sveits Storbritannia
Toyota Auris
Toyota Auris (2006–) er en familiebil fra japanske Toyota.
I Norge erstattet den litt mindre Toyota Corolla kombicoupé, og ble også kalt Corolla i enkelte andre land.
Første utgave (E150, 2006–12) var en kombicoupé med to bensinmotorer (1,4/97 hk og 1,6/124 hk) og tre dieselmotorer (1,4, 2 og 2,2 l på 90, 126 og 177 hk), mens HSD (2010–) var med Hybrid Synergy Drive.
Andre utgave (E180, 2012–18) var litt større, men hadde samme motorvalg og kunne påmonteres tilhengerfeste. Stasjonsvognen Touring Sports kom i 2014.
Hydnocerinae
Utseende
Små til middelsstore (2,5 – 12 mm) biller, tydelig delt i tre kroppsavsnitt (hode, bryst, bakkropp). De er aktive i solskinn, løper rundt og kan ha en fjern likhet med maur. De er gjerne brokete farget i gult, rødt, brunt og svart, og kroppen har lange, utstående, fine hår (ikke børster). Hodet er omtrent så bredt som brystskjoldet, vanligvis med små, utstående fasettøyne. Kjevene er ganske kraftige og fremoverrettede. Antennene er 11-leddete, tykkere mot spissen, av og til med en 3-6 leddet kølle. Brystskjoldet er omtrent så langt som bredt eller lengre enn bredt. Dekkvingene har tydelige skuldre og er mer eller mindre parallellsidige. Av og til dekker de ikke hele bakkroppen. De har mer eller mindre tydelige rekker av punktgroper. Beina er slanke, føttene består av 5 ledd, men det fjerde leddet er svært lite slik at det tilsynelatende bare er fire ledd (pseudotetramere føtter). Det andre og tredje leddet er tolappede.
Larvene er avlangt sylindriske, tynnskinnede og lyse (ofte rosa), ryggplatene på framkroppen og hodekapselen er tydelig mørkere. Kroppen er kledt med fine, oppstående hår, beina er ganske korte.
Levevis
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. Ulikt mange andre maurbiller er de ikke knyttet til skog, men kan finnes mellom høyt gress og på lave busker.
Systematisk inndeling
I en nyere klassifikasjon er denne gruppen plassert som en stamme i Clerinae. thumb|300px| Phyllobaenus unifasciatus
Tomas Bannerhed
Tomas Bannerhed (født 28. mai 1966) er en svensk forfatter.
Bannerhed gjorde sin skjønnlitterære debut med romanen Korparna («Ravnene», direkte oversatt til norsk), som kom ut i 2011. Handlingen i Korparna utspiller seg på den smålandske landsbygden på 1970-tallet. Bannerhed selv kommer fra Småland. Boken fikk gode kritikker, og Dagens Nyheters annmelder skrev: «Det är svårt att begripa att ”Korparna” verkligen är en debut. Det är ett moget författarskap, oerhört intressant, som det ska bli roligt att följa.»
Bannerhed mottok Augustprisen for årets svenske skjønnlitterære bok i 2011 for debutromanen Korparna, og Borås Tidnings debutantpris 2012 for samme bok.
Utenom forfatterskapet har Bannerhed jobbet i Stockholm som universitetslærer i media og kommunikasjon, og som redaktør.
Zack and Miri Make a Porno
Zack and Miri Make a Porno er en amerikansk romantisk komediefilm fra 2008, regissert av Kevin Smith. Den er distribuert av The Weinstein Company, og har Seth Rogen og Elizabeth Banks i hovedrollene. Det ble utgitt i USA, den 31. oktober 2008.
Sammendrag
Bestevennene Zack og Miri deler en leilighet i Pittsburgh. Miri jobber ved et kjøpesenter og Zack arbeider på en kaffebar, men de har ikke betalt regninger på flere måneder. Under en high school-reunion prøver Miri å forføre en tidligere klassekamerat Bobby Long, og Zack prater med Brandon – en homofil pornostjerne. Samme dag blir elektrisitet og vann i leiligheten deres avslått. Zack overbeviser en motvillig Miri, om at de skal lage en pornografisk film for å tjene mer penger.
Det oppstår flere komplikasjoner under innspillingen. Blant annet at stedet de bruker til å lage filmen blir revet ned, slik at alt film-utstyr og kostymer blir ødelagt. I tillegg begynner de å utvikle romantiske følelser for hverandre. Tre måneder senere gifter Zack og Miri seg, og de starter sitt eget produksjonsselskap, Zack og Miri Make Your Porno, som lager amatør-pornovideoer.
Sam Vokes
Samuel Michael Vokes (født 21. oktober 1989) er en engelskfødt walisisk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Wycombe Wanderers FC.
Klubbkarriere
Han ble født i Southampton og vokste opp i Lymington og den første klubben han spilte for var AFC Bournemouth, som den 5. desember 2006 vant en seier med 2-0 over Nottingham Forest FC. Hans første mål kom i en kamp som endte 1-1 mot klubben Gillingham FC den 16. desember det året.
Vokes spilte vanligvis spiss og holdt seg til Bournemouth i 2007-2008 sesongen, til tross for at han samtidig var knyttet til flere forskjellige andre engelske klubber, blant annet Newcastle United FC, Aston Villa FC, Everton FC og Celtic FC. Vokes fungerer for det meste som innbytter. Likevel bidrar han med en rekke viktige mål som har hjulpet laget hans til opprykk til Premier League.
For å få mer spilletid på banen dro Vokes på lån til League One-klubben Leeds United FC i oktober 2009 fram til nyttår, og gjorde sin debut for Leeds i en 2-1 seier over Norwich City FC den 19. oktober. Han scoret en gang for denne klubben under en kamp mot Bristol Rovers FC. I mars 2010 kom han inn som innbytter i 1-0 tapet mot Manchester United FC og misbrukte en mulig sjanse til å utligne. Han har underskrevet en kontrakt med Molineux-klubben som varer frem til sommeren 2013. Den 5. august 2010 ble han lånt til Championship-laget Bristol City FC.
Landslagskarriere
Vokes har blitt ett etablert medlem av det walisiske landslaget, som han også har representert på U21-nivå. Vokes scoret sitt første landslagsmål da han sørget for at laget vant 1-0 over i 2010 under VM-kvalifiseringskampen den 6. september 2008. Han kom på banen som innbytter i en vennskapskamp mot den 14. november 2009.
Han ble tatt ut i EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Smalvingemåler
Smalvingemåler (Pachycnemia hippocastanaria) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Denne grå arten kan kjennes på at forvingene er uvanlig smale sammenlignet med de fleste større målere. Den har en litt uvanlig utbredelse i Norge i og med at den nesten bare forekommer på Vestlandet.
Utseende
En middelsstor (vingespenn 28 – 32 mm), slank, grå måler som lett kan kjennes på at forvingene er uvanlig smale. Antennene er trådformede hos begge kjønn. Forvingen er avrundet trekantet og grå. Den midtre delen er gjerne noe mørkere enn resten av vingen, og deler av vingeårene er vanligvis mørke, men hele vingen kan også være jevnt grå. Bakvingen er gråhvit med et smalt, grått tverrbånd. Larven er slank, lysbrun, med en hvit sidestripe og hvite flekker på siden av ryggen.
Levevis
Denne arten er knyttet til kystlynghei, der larvene lever på røsslyng (Calluna vulgaris). Av en ukjent grunn tyder både det latinske artsnavnet hippocastanaria og det engelske navnet på arten, "horse chestnut", på at arten lever på hestekastanje, men det er ingenting som tyder på at dette stemmer. De voksne målerne flyr om natten i april – mai. Fra Sør-England og sørover kan man treffe på dem året rundt.
Utbredelse
Arten finnes i Mellom- og Nord-Europa, også i Storbritannia, men den er sjelden i mesteparten av utbredelsesområdet. I Norge er den funnet langs kysten fra Aust-Agder i sør til Sogn og Fjordane i nord, noe som avspeiler at den er knyttet til kystlynghei og kanskje også at den unngår lave vintertemperaturer.
Politikkåret 1960
Fødsler
Hun var den første kvinnelige lederen av et politisk parti i Tunisia. ||align=center|58 ||align=center|2018 ||
Eurytmi
Eurytmi er innen antroposofi en form for dans som særlig er kjent for å benyttes pedagogisk i steinerskoler. Eurytmi anses av utøverne som først og fremst en bevegelseskunst, og kan i det ytre kan minne noe om klassisk ballett.
Eurytmi ble skapt av kretsen rundt Rudolf Steiner i Sveits og Tyskland i årene 1908–1925, fremfor alt av Lory Smits og Steiners kone Marie von Sivers. Den forsøker å uttrykke tale og musikk gjennom bevegelser, og ble av Steiner betegnet som synlig tale og synlig sang.
Ordet er satt sammen av to greske ord; εὖ som betyr skjønn eller harmonisk og ῥυθμὀς rhythmόs som betyr bevegelse.
Opprinnelse
Eurytmi ble utviklet fra 1912 av da 18 år gamle Lory Smits (1893–1971), datter av en belgisk bergingeniør og antroposofen Clara Smits, begynte å motta veiledning fra Steiner. Lorys mor hadde spurt Steiner til råds om et passende yrke til den bevegelsesinteresserte datteren, og Steiner foreslo en ny kunstform. Lory var naturlig begavet og grasiøs, og utviklet eurytmi alene de første syv månedene utfra syv oppgaver hun hadde fått fra Steiner. Hun studerte menneskelig anatomi, menneskelig gange, bevegelse i gresk skulptur og dans og søkte å finne bevegelser som ville uttrykke tale. Senere i 1912 gav Steiner henne ni undervisningstimer, der Clara Smits, Steiners ektefelle Marie von Sivers og Mieta Waller også var til stede, og det var Marie von Sivers som etter den siste undervisningstimen gav kunstformen navnet eurytmi (skjønn bevegelse). I utviklingen av eurytmi integrerte Steiner konsepter fra gammel egyptisk og klassisk gresk kultur. I april 1913 fant den første fremvisningen sted. Fra 1913 begynte Lory Smits å undervise i eurytmi. Snart ble flere unge mennesker interessert i den nye bevegelseskunsten.
Synlig tale og synlig sang
Eurytmien handler om det noen mennesker oppfatter som krefter som lever i språket og i musikken. Den er et uttrykk for de bevegelser i språket og musikken som finner sted i menneskets livslegeme som det kalles innenfor antroposofien, og ikke i det fysiske.
Da eurytmien ble utarbeidet tidlig på 1900-tallet, var dette noe helt nytt. Aldri tidligere hadde mennesket kunne gi uttrykk for språkets grunnkvaliteter gjennom bevegelse: vokaler, konsonanter og det rytmiske, eller sjelsstemninger som gjennomsyrer et dikt. Og det sangbare i musikken hvor dens egne elementer kommer til uttrykk i bevegelsen: takt, rytme, melodi og intervaller.
Eurytmi kan innlæres på to måter: Man kan lære av bevegelsen; ved å gjøre denne gang på gang, helt til bevegelsen gir en følelse av hva den er et uttrykk for, eller man kan føle seg fram til bevegelsen.
Eurytmistens oppgave er å synliggjøre disse bevegelsesformene, ikke skape dem selv. På scenen er det alltid verket til en dikter eller komponist som ligger til grunn for fremføringen. Utøverens bekledning, scenens utforming og belysningen er en del av eurytmiens uttrykk. Drakten er ofte en ensfarget, fotsid, enkel kjole, med et overheng av et flortynt, gjennomsiktig slikeslør. Sløret er løst festet til drakten, slik at det kan sveve fritt og etterlate synlige luftformer etter de bevegelser eurytmisten gjør. Draktens og slørets farge bestemmes ut fra den hovedstemning som finnes i diktet eller musikkstykket som skal eurytmiseres. Scenes belysning skal også følge denne stemningen.
De som utøver eurytmien i Norge fant et rikt arbeidsmateriale i folkeeventyrene og de store forfattere som Ibsen, Garborg, Wergeland og Olav Aukrust. Eurytmistene anså dermed eurytmien også som en pleie av det norske språket.
Ulike former for eurytmi
Eurytmien kan deles inn i:
Eurytmi i praksis
Eurytmi praktiseres innen tre områder: som selvstendig kunstart og som del av sceneoppsetninger, for sin pedagogiske verdi og for sin terapeutiske verdi.
Som scenekunst
Eurytmien utviklet seg først som en scenisk kunst og den første eurytmioppførelse fant sted i 1913. I årene som fulgte ga de første eurytmistene en rekke forestillinger, først knyttet til antroposofiske arrangementer, senere også som turnévirksomhet på Europas scener.
I forbindelse med Rudolf og Marie Steiners besøk i Norge 1921 ble det gjennomført to eurytmiforestillinger. Den første på Nationaltheatret fikk en svært kritisk anmeldelse i Dagbladet og ble gjenstand for en opphetet debatt. Det ble også holdt en forestilling i Casinoteateret.
Marie Steiner utarbeidet en sceneversjon av Goethes Faust I og II i 1938. I Faust forekommer det en mengde merkelige vesener som vanligvis blir utelatt når Faust settes opp i vanlig teaterregi. Men når disse fremstilles eurytmisk på scene blir de virkelige på en forbausende måte.
I begynnelsen av 1980-årene ble Else Klings eurytmiensemble i Stuttgart invitert til festspillene i Bergen. De hadde også en opptreden i Operaen i Oslo.
BOREASensemblet er et norsk eurytmiensemble som holder til på Hedmarken og drar på turné i Norge og Norden.
Helseeurytmi
Helseeurytmi er i dag en sentral terapiform ved en rekke Steinerskoler verden over, ved helsepedagogiske hjem og skoler og ved sykehus og terapeutika som baserer seg på antroposofisk menneskekunnskap og medisin.
Utdannelse
Det finnes eurytmihøyskoler i en rekke land. Den norske eurytmihøyskole ble grunnlagt i Moss i 1983 og holdt en stund til i de tidligere lokalene til Berles handelsskole i Professor Dahls gate 30 på Briskeby i Oslo. Skolen ble senere lagt ned. Den tilbød en fireårig bachelorutdannelse som eurytmist. Utdannelsen ga 240 studiepoeng (ECTS). Rudolf Steinerhøyskolen ligger fortsatt (per 2019) på Berle, og tilbyr både lærer- og førskolelærerutdanning. Per 2019 kan utdannelse i eurytmi tas ved Eurytmi Norge, som er under oppbygging. Eurytmi Norge (nettside: eurytminorge.com) er tilknyttet Steinerskoleforbundet. Eurytmister kan blant annet arbeide som eurytmilærere i steinerskoler, steinerbarnehager, i næringslivet eller ved selvstendig virksomhet, som eurytmister i sceneensembler, eller som helseeurytmister ved forskjellige institusjoner. Utdannelsen kan også brukes til annen scenevirksomhet, særlig innen teater og dans. Grunnlaget for arbeidet i lydeurytmien er det norske språk og den norske diktekunst, men det arbeides også med engelsk og tysk poesi.
Pionerer i Norge
Eva Lunde (født 1914) var pioner i Norge på de fleste av eurytmiens områder; som kunstner, lærer og terapeut. Hun var ferdig med sin eurytmiutdannelse ved Goetheanum i Sveits i 1936, og startet som eurytmilærer ved Steinerskolen i Oslo i 1946. Hun var en av grunnleggerne av eurytmiutdannelsen som startet opp i Moss i 1983.
Eurytmiskulptur
På gjestehavna i Sandnes står «Eurytmi» – en 7,56 m høy skulptur av Hugo Frank Wathne. Han har selv kommentert skulpturen på følgende måte: «Jeg har alltid vært opptatt av samspillet mellom dansen, musikken og ordet; å gi kreftene i dette samspillet en skulpturell form og helhet». Skulpturen fra 1990 er en gave fra A/S Betong Sandnes.
Henk-Jan Zwolle
Henk-Jan Zwolle (født 30. november 1964 i Enschede i Overijssel) nederlandsk roer som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul, 1992 i Barcelona og 1996 i Atlanta.
Rolf Bagle
Rolf Bagle (født 15. februar 1942) er en norsk tidligere svømmer som representerte Oslo IL.
Han vant 11 NM-gull og 27 NM-medaljer i perioden 1959–1963.
Aglaphyra
Aglaphyra er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
Små til middelsstore (9–15 millimeter), matte, brune til svarte oldenborrer. Oversiden er fløyelsaktig. "Snuten" (clypeus) er trapesformet med avrundede hjørner. Antennene er ti-leddete med en fem-ledder vifte. Pronotum har avrundede sider.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Øst-Afrika (Etiopia, Kenya, Tanzania).
Gábor Delneky
Gábor Lázsló Delneky (født 29. mai 1932 i Budapest, død 26. oktober 2008 i Orlando i Florida) var en ungarsk fekter som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma. Delneky ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1960 i Tokyo. Han var med på det ungarske laget som vant lagkonkurransen i sabel foran Polen og Italia. De andre på laget var Aladár Gerevich, Rudolf Kárpáti, Pál Kovács, Zoltán Horváth og Tamás Mendelényi.
Lokalprodusert mat
Lokalprodusert mat, er matvarer som er dyrket, avlet eller fremstilt innen «rimelig avstand» fra der de konsumeres. Et annet tilsvarende uttrykk er kortreist mat.
Begrepet har blitt popularisert på 2000-tallet som del av tanken om at matforbruk bør foregå på en energivennlig måte, der unødig transport regnes for sløsing. Mange spisesteder satser på ingredienser fra nabolaget.
Lokalprodusert kan også sees som motsetning til bruk av sentralkjøkken med distribusjon til institusjoner med nedlagte kjøkkener.
Esso
Esso er et internasjonalt varemerke som blir brukt av det amerikanske oljeselskapet ExxonMobil og tilknyttede selskap, tidligere kjent som Standard Oil Company of New Jersey (skiftet navn til Exxon i 1972). Navnet Esso kommer av forkortelsen SO (uttales «ess-o») for Standard Oil. Esso blir også brukt som firmanavn av flere av ExxonMobils datterselskap i utlandet. Selskapet ble etablert i 1911, samme år som Standard Oil ble delt opp i flere deler grunnet antitrust-lovgivning, og merkenavnet Esso dukket opp året etter.
Esso i Norge
A/S Norske Esso ble etablert i 1953 gjennom en fusjon mellom Østlandske Petroleumscompagni og Vestlandske Petroleumskompani. I Norge er varemerket mest kjent fra bensinstasjoner. Esso Norge AS har hovedkontor i Sandnes og har bygd opp et stort oljeraffineri på Slagentangen ved Tønsberg, det såkalte Essoraffineriet. Fra 1904 hadde selskapet et mindre raffineri på Valløy ikke langt unna.
Esso i USA
I 1972 døpte Standard Oil of New Jersey seg om til Exxon Corporation, og brukte Exxon som varemerke.
Esso i verden
I andre land i verden blir varemerkene Mobil og Esso brukt, og varemerket Exxon er nærmest ukjent.
Urslavisk
Opphav
Urslavisk gjennomgikk et urbaltoslavisk stadium, da det utviklet flere leksikale, fonologiske og morfologiske isoglosser med dagens baltiske språk, som er de slaviske språkenes nærmeste levende indoeuropeiske slektninger. Et baltoslavisk språkkontinuum utviklet seg i tre forskjellige genetiske undergrupper: østbaltisk, vestbaltisk og en dialekt som kom forut for urslavisk. Basert på arkeologiske og glottokronologiske kriterier antas det at de urslavisk-talende brøt ut fra det språklige fellesskapet med de andre to gruppene en eller annen gang mellom 1500 og 1000 f.Kr.
De urslavisk-talendes opprinnelige hjemland er noe kontroversielt. De eldste gjenkjennelige slaviske hydronymene (elvenavn) finnes i det nordre og vestlige Ukraina og i det sydlige Belarus (se kartet). Dette stemmer godt overens med det faktum at det nedarvede fellesslaviske ordforrådet ikke omfatter detaljert terminologi for naturlige fenomener som forekommer i fjellene eller på steppen, heller ikke for havet, kysten kystfloraen og -faunanen eller saltvannsfisker. På den annen side omfatter det et velutviklet ordforråd for vannansamlinger (sjøer, elver, sumper) og skoger (løvskog og barskog) i innlandet, samt for trær, planter, dyr, fisk og fugler man finner i den tempererte skogsonen.
I andre halvdel av 800-tallet ble dialekten som ble talt nord for Thessaloniki, i det makedonske opplandet, grunnlaget for det første skrevne slaviske språket. Dette ble dannet av brødrene Kyrillos og Methodios, som oversatte deler av Bibelen og andre kirkelig bøker. Språket de nedtegnet er kjent under navnet gammelkirkeslavisk. Gammelkirkeslavisk er ikke identisk med urslavisk, ettersom det ble nedtegnet minst to hundre år etter at urslavisk begynte å brytes opp, og det utviser særegenheter som tydelig skiller det fra urslavisk. Likevel er det fortsatt ganske likt, og at gammelkirkeslavisk og andre slaviske dialekter var innbyrdes forståelige språk på denne tiden bevises av Kyrillos' og Methodios' misjonsreise til Stor-Moravia og Pannonia. Den tidlige sydslaviske dialekten de brukte i sine oversettelser var åpenbart forståelig for lokalbefolkningen, som talte en tidlig vestslavisk dialekt.