cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Portugisisk vannhund
Opprinnelse og alder
Et sagn forteller om en munk som i 1297 skal ha beskrevet en hund som minner sterkt om portugisisk vannhund, i det hunden i enkle ordelag beskrives å ha en pels med såkalt løveklipp. Hunden skal ha reddet en døende seiler opp fra sjøen. Det er imidlertid svært vanskelig å dokumentere primærkilden til denne konkrete hendelsen, som gjerne refereres når rasen beskrives på internett og i andre medier. Når typen oppsto er det derfor vanskelig å føre konkrete bevis for. Hunder av en lignende type er imidlertid beskrevet langt tilbake i tid i flere portugisiske kilder.
Citrinophila
Utseende
Små til middelsstore (vingespenn 25-40 millimeter) sommerfugler. Vingenes overside er gul med bredt svarte kanter.
Portugisisk vannhund
Opprinnelse og alder
Rundt 1930 var rasen nærmest utdødd som følge av endringer i fiskerinæringen, men interessen tok seg gradvis opp igjen. På 1970-tallet – i kjølvannet av den portugisiske revolusjonen – var rasen på nytt truet av desimering. Det fantes bare 17 registrerte hunder i Portugal og USA.
Citrinophila
Levevis
Larvene lever av blågrønnbakterier, alger, lav og annet organisk materiale som de skraper av trestammer. De lever på trær som har kolonier av maur i slekten Crematogaster, som passer på dem og til gjengjeld får drikke søte sekreter som larvene skiller ut. Disse sommerfuglene lever i skog, særlig tropisk regnskog.
Portugisisk vannhund
Opprinnelse og alder
FCI anerkjente rasen i 1966. Eksteriøret har ikke forandret seg vesentlig på mange år, men noen nye fargekombinasjoner har dukket opp. For eksempel hvit med sorte/brune avtegninger, en kombinasjon den portugisiske kennelklubben har reagert negativt på. Fra mars 2009 foreligger det derfor en ny rasestandard som begrenser mengden av hvitt.
Citrinophila
Utbredelse
Slekten er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika.
Portugisisk vannhund
Opprinnelse og alder
Portugisisk vannhund kom til Norge i 1979, da to hunder ble importert hit. Ved inngangen til 2010 besto den norske populasjonen av omkring 400 individer, og interessen for rasen var økende. Mellom 1980 og 2009 registrerte NKK 786 individer. Av disse ble hele 420 registrert i perioden 2008-2010. Raseklubben for Portugisisk Vannhund ble stiftet den 3. desember i 2003 og samarbeider med NKK. I tillegg er Norsk Portugisisk Vannhund Klubb etablert her.
Utseende, anatomi og fysikk
Pelsen er voksende, og røyter derfor ikke, vannavstøtende og mangler underull. Den skal være ensfarget hvit, svart eller brun, eller ha en kombinasjon av svart eller brunt med innslag av hvitt.
Hanhundene er 50-57 cm. i mankehøyde med en idealhøyde på 54 cm. Vekten skal ligge på mellom 19 og 25 kg. Tispene har en idealhøyde på 46 cm, og ligger mellom 43 og 52 cm i mankehøyde. Tispene veier mellom 16 og 22 kg.
For å kunne svømme godt, klippet fiskerne hundene sine i en funksjonell frisyre, kalt løveklipp. Pelsen på framparten skulle være lang, slik at hunden kunne holde på varmen i kaldt vann og ha beskyttende «krave» mot bitt fra fisken. Frisyren skulle videre også hjelpe hunden med å stabilisere kroppen da den hoppet ombord i båten. Bakparten ble klippet kort, slik at pelsen ikke skulle hindre hunden da den svømte. To tredeler av halen ble også klippet, mens den resterende tredjedelen (i form av en dusk) skulle virke som et ror da hunden svømte. Det er også vanlig å barbere snuten på hundene. Det hevdes at løveklipp av hund kan ha eksistert i mer enn 700 år. Løveklipp er fortsatt obligatorisk for rasen når en hund skal stilles ut.
I USA brukes også en klipp som kalles retrieverklipp, i tillegg til modifiserte former av løveklipp. Under retrieverklipp klippes hunden jevnt over hele kroppen, slik at kun cirka 2,5 cm av pelsen står igjen. Denne klippingen blir i Portugal betraktet som en overgangform mellom ikke-arbeidende hunder og arbeidsdyktige hunder.
Siden portugisisk vannhund mangler underpels, er pelsen godt tilpasset saltvann. Når en hund har badet i saltvann og pelsen tørker, samles salt og urenheter ytterst mot hårtuppene. Før i tiden var det ikke vanlig å skylle pelsen med ferskvann, men i dag kan dette anbefales.
Bruksområder
Portugisisk vannhund er en energisk og aktiv apporterende vannhund med en rekke gode egenskaper som generell brukshund.
I dag regnes hunderasen som en allsidig familiehund og brukshund. Den høyt utviklede luktesansen kan også gjøre den til en ypperlig trøffelhund, ettersøkshund, narkotikahund eller lignende. Portugisisk vannhund egner seg dessuten godt til ulike former for hundesport, som for eksempel agility, lydighet og freestyle.
Lynne og væremåte
Portugisisk vannhund er energisk, impulsiv, kan være intelligent og tøff hunderase. Den regnes som en god og stødig familiehund, herunder flink med egne barn. Rasen passer best for aktive friluftsmennesker som liker å ferdes mye ute. Den fordrer godt med mosjon og psykiske utfordringer for å trives maksimalt, ikke minst muligheten til å bade og leke i vann.
Annet
Pelsen krever regelmessig børsting og klipp om utstillingskvalitet skal vedlikeholdes. Pelsstellet kan være krevende sammenlignet med mange andre hunderaser. Riktig redskap og regelmessighet i stellet er derfor viktig.
Portugisisk vannhund og andre hunderaser med voksende pels blir av og til framstilt som mer allergivennlige enn andre hunderaser, men en slik påstand savner vitenskapelig støtte. Det er derimot påvist, at hunder (pelsdyr) som bader ofte avsonder færre allergener og derfor i en viss utstrekning og i et svært begrenset tidsrom, kan være mindre allergifremkallende enn andre hunder (pelsdyr). Hvor allergipåvirkende en hund er, er imidlertid høyst individuelt, både fra hund (pelsdyr) til hund (pelsdyr) og person til person.
USAs tidligere president, Barack Obama, hadde en portugisisk vannhund. Den het Amigo's New Hope, men lød til daglig navnet Bo. Hunden var en gave fra senator Edward Kennedy, som hadde tre portugisiske vannhunder selv. Bo var kullsøsken med en av senatorens anskaffelser, Cappy. Oppdrettere var Art og Martha Stern fra Dallas-traktene.
Europavei 371
Europavei 371 går mellom Radom i Polen og Prešov i Slovakia. Veiens lengde er rundt 360 km.
Trasé fastlagt av UNECE: Radom – Rzeszów – Barwinek – Vyšný Komárnik – Svidnik – Prešov.
Venerabile Collegium Anglorum
Venerabile Collegium Anglorum («Venerable English College») er et katolsk presteseminar i Roma, for utdannlse av prester for England og Wales. Det ble grunnlagt i 1579 og er den eldste fortsatt bestående engelske institusjon utenfor England.
Historie
Ankomsten av kardinal William Allen til Roma høysommeren 1576 medførte en nysatsing på undervisningens område. Kardinal Allen, som, likesom kardinal Newman tre århundrer senere, hadde forlatt et fellowship ved Oriel College i Oxford, hadde allerede grunnlagt et presteseminar i Douai i 1568 (Collège des Anglais Douai), som hadde trukket til seg 240 studenter, hvorav mange fra hans tidligere universitet.
Pave Gregor XIII støttet hans planer om en lignende institudjon i Roma og utferdiget grunnleggelsesbullen i 1579. Kollegiet har vært kjent som «det ærverdige» (venerabile) siden 1818 på grunn av de mange studenter herfra og fra andre utenlandske utdannelsessteder som etter hjemkomst til fedrelandet led martyrdøden for sin katolske tro mellom 1581 og 1679. De æres i den katolske kirke som de førti martyrer fra England og Wales. Den første var Ralph Sherwin og de siste David Lewis, John Wall og Anthony Turner.
6. divisjon (Storbritannia)
6. divisjon var en permanent regulær divisjon i den britiske hæren, opprettet for tjeneste i Krimkrigen. Den ble sendt til Frankrike 10. september 1914. Den kjempet på vestfronten under hele første verdenskrig. Under andre verdenskrig var ikke divisjonen samlet. Divisjonen ble gjenopprettet i 2008 med 55 personer, for å fungere som et deployerbart hovedkvarter. Foreløpig er det bestemt av hovedkvarteret skal bestå fram til 2011.
Fuglevennen
Fuglevennen er et rekrutteringstidsskrift fra BirdLife Norge (tidligere Norsk Ornitologisk Forening). Bladet kommer ut to ganger per år og inneholder for det meste stoff og bilder om Norges vanligste fuglearter, fuglefòring og fuglekasser. Det inneholder også artikler om andre ting i naturen.
6. divisjon (Storbritannia)
Divisjonens emblem er en hvit sirkel på svart bakgrunn.
Fuglevennen
Abonnenter blir også medlem i BirdLife Norge.
Politiinspektør
Politiinspektør er i Norge en høyere stilling i politiet. Tittelen gis både til jurister som jobber i påtalemyndigheten og til erfarne politifolk med politifaglig bakgrunn som gis høyere lederansvar. Politiinspektører som tilhører påtalemyndigheten kan være leder for en påtalegruppe. Tradisjonelt var politiinspektør i Norge den høyeste stillingen ikke-jurister kunne inneha i politiet (i praksis er det fortsatt det normale).
Politiinspektører er plassert under visepolitimestre og over lensmenn, politistasjonssjefer, overbetjenter, førstebetjenter og politibetjent 3, 2 og 1.
Politiinspektør var frem til midten av 1990-tallet et embede, dvs. man ble utnevnt av Kongen i statsråd og kunne bare avsettes ved å bli fradømt stillingen. Politiinspektører (med unntak av de som ble utnevnt mens det var embede, som fortsatt er embedsmenn) er nå offentlige tjenestemenn og ansettes direkte av politiet.
Politiinspektør oversettes av politiet til engelsk som Assistant Chief of Police. Den engelske polititittelen Inspector tilsvarer ikke en norsk politiinspektør, men snarere det som i Norge heter politibetjent 3 (historisk: politibetjent, som var plassert over konstabel (nå politibetjent 1, som tilsvarer engelsk Constable) og overkonstabel (nå politibetjent 2, som tilsvarer engelsk Sergeant)). Norsk politiinspektør tilsvarer stillingene Assistant Chief Constable eller Commander i det britiske politiet.
Vingcard Elsafe
Historikk
Vingcards historie med produksjon av dørlåser går tilbake til 1894 i Moss. Elsafe ble startet av Bjørn Lyng i Leksvik i 1979. I 1994 ble både Elsafe og Vingcard en del av Assa Abloy. I 2006 fusjonerte Elsafe og Vingcard og ble hetende Vingcard Elsafe AS. I 2007 skilte Vingcard Elsafe ut produksjonen i Leksvik til Lyng Elektronikk AS, senere Lyng Protech AS.
Linopodius
Linopodius er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utbredelse
Arten lever på Madagaskar.
Systematisk inndeling
Slektslisten følger. Gruppen blir ofte slått sammen med Xystrocerini eller med Auxesini. Av og til plasseres den i underfamilien Lamiinae.
Microcheilinellidae
Microcheilinellidae er en av seks familier innenfor overfamilie Bairdioidea, i underordenen Bairdiocopina som inngår på sin side i ordenen Podocopida av muslingkreps, som er små krepsdyr. Denne overfamilien har 6 familier, hvorav 3 nålevende og 3 utdødde.
Skillet mellom ordnene av muslingkreps er basert på morfologi snarere enn molekylær analyse, og det er mulig at muslingkreps-gruppen er parafyletisk og bør deles.
Nærmere taksonomisk plassering
Taksonomien av muslingkreps er omstridt og inneholder vanskelig systematiserte grupper. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life: , men i hovedregelen WoRMS-databasen.
Ysyk-Köl (oblast)
Ysyk-Köl (kirgisisk Ысык-Көл областы) er en provins (oblast) i Kirgisistan. Den ligger rundt den store innsjøen med samme navn. Provinsen omfatter også store høyfjellsområder lenger sør og øst med de høyeste toppene i Tian Shan, som Khan Tengri og Zjengisj Tsjokusu.
Spesifikke fobier
Personer som fyller diagnostiske kriterier til spesifikke fobier (F40.2 i ICD-10) reagerer med en uforholdsmessig stor angst ved nærvær av visse objekter eller situasjoner, og vil dermed forsøke å unngå disse.
Symptomer
- Frykt for spesifikke objekter eller situasjoner
- Unngåelse av disse situasjonene
- Betydelig sjenanse fra angst og unngåelsesadferd
- Symptomene er begrenset til fryktede situasjoner eller tanken om dem
Typer av spesifikke fobier
De fobiske tilstandene har tradisjonelt hatt greske navn etter tingene eller situasjonene som utløser angsten, for eksempel klaustrofobi. I dag inndeles fobiene i typer som:
- Animalsk type: slanger, edderkopper
- Etter naturomgivelsene: høyder, vann, storm
- Blod, injeksjons- og kroppsbeskadigelsestype
- Situasjonsbetinget type: fly, heiser, lukkede rom
- Andre: f. eks. unngåelse av lyder
Enkeltfobier kan også opptre som symptom på en depresjonssykdom. De forekommer ofte hos barn og forsvinner som oftest i løpet av tenårene. De alvorligste enkeltfobiene kan vare inn i voksenalderen. Det finnes ingen tallangivelser for utbredelsen av enkeltfobier.
Behandling
Spesifikke fobier behandles med psykoterapi og da har spesielt teknikker fra atferdsterapi vist seg effektive. Kognitiv atferdsterapi (Cognitive Behavioral Therapy; CBT) er en evidensbasert psykoterapeutisk behandlingsform som også benyttes for spesifikke fobier. Kognitiv atferdsterapi går ut på kontrollert å eksponere seg for angstvekkende situasjoner og systematisk bearbeide urealistiske og uadaptive tanker knyttet til det man har fobi for.
Drogenbos gasskraftverk
Drogenbos gasskraftverk (Electrabel Centrale Drogenbos Stoem- en gasturbine (STEG)) er et gasskraftverk med kogenerasjon («STEG») i det sentrale Belgia, noe sør for Brussel. Det har en installert produksjonskapasitet på 460 MW fordelt på én blokk. Anlegget ble ferdig i 1993. Brenselstypen er naturgass og operatør er energiselskapet Electrabel.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 1 086 000 tonn, mens det samme årets kvote var 990 400 tonn.
Pussellidae
Pussellidae er en av seks familier innenfor overfamilie Bairdioidea, i underordenen Bairdiocopina som inngår på sin side i ordenen Podocopida av muslingkreps, som er små krepsdyr. Denne overfamilien har 6 familier, hvorav 3 nålevende og 3 utdødde.
Familien har 2 slekter som begge er beskrevet med levende funn fra Komorene, Cuba og Taiwan.
Skillet mellom ordnene av muslingkreps er basert på morfologi snarere enn molekylær analyse, og det er mulig at muslingkreps-gruppen er parafyletisk og bør deles. Mye av den tidlige forskningen, inklusive beskrivelsen av Myodocopa-gruppen, er gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars.
Nærmere taksonomisk plassering
Taksonomien av muslingkreps er omstridt og inneholder vanskelig systematiserte grupper. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life: , men i hovedregelen WoRMS-databasen.
Buddyprisen
Buddyprisen, eller Buddy-prisen, er en årlig utmerkelse innen norsk jazz, delt ut av Norsk jazzforbund, og senere Norsk jazzforum, siden 1956. Prisen er fra 2023 en del av Jazzprisen, Norsk jazzforums årlige prisutdeling.
Prisen tildeles en musiker som både har utmerket seg som en fremragende utøver på sitt instrument og samtidig har betydd mye som pådriver for å bedre jazzens utbredelse og kjennskap til musikkformen. Vinneren mottar den såkalte «Buddystatuetten», som er av den amerikanske trompeteren Buddy Bolden (1877–1931). Statuetten ble opprinnelig laget av billedkunstneren Lise Frogg (1929–58) som var innehaver av Kunstnerkroa og også delte den ut første gang, til Rowland Greenberg på Penguin Club den 22. april 1956. I stedet for Boldenstatuetten ble det 1970 til 1972 delt ut et kunstverk laget av kunstneren Jo Vogt (1917–77), nærmere bestemt et blåseinstrument besatt med falloser. Fra 1987 tilkommer det også et reisestipend. Med Buddyprisen følger en pengesum som i 2023 var på 75,000 kroner.
Oriel College
Oriel College er et college ved University of Oxford i Oxford i England. Colleget ble grunnlagt i 1324 av presten Adam de Brome, en kirkemann i kong Edvard II av Englands tjeneste, med kongen som beskytter. Colleget kalles derfor også King's College eller King's Hall, og den regjerende monarken er tradisjonelt collegets beskytter.
Blant collegets mest kjente studenter er den oppdagelsesreisende Walter Raleigh og blant lærerne var nobelpristakerne Alexander Todd (kjemi 1957) og James Meade (økonomi 1977).
Christiane Luise av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Pløn
Christiane Luise ble født på Pløn slott som datter av hertug Joakim Frederik og hans første hustru Magdalene Juliane av Zweibrücken-Birkenfeld-Gelnhausen. Hun hadde to eldre søstre som vokste opp, og som begge ble kanonisser i Stift Gandersheim.
Ekteskap
Fem år senere giftet hun seg i Weikersheim den 4. mai 1749 med Ludwig Friedrich av Sachsen-Hildburghausen (1710–1759), sønn av hertug Friedrich I av Sachsen-Hildburghausen (1681–1724) og grevinne Sofia Albertina av Erbach-Erbach (1683–1742). Paret slo seg ned på og restaurerte slottet Hellingen, og her førte de et kostbart liv med luksus og kunst. Pengene slapp opp og de måtte låne av Ludwig Friedrichs nevø Ernst Friedrich III. For å bøte ytterligere på den finansielle situasjonen, dro han i militærtjeneste til Holland, hvor han ble guvernør i Nijmegen. Her døde han den 10. juni 1759.
Christiane Luise døde 5. april 1778 i Heilbronn i hertugdømmet Württemberg, 64 år gammel. Hun etterlot seg ikke barn.
«Rauma»
Skip med navnet «Rauma»:
Het puls
Handling
Ned Racine er en ung advokat i Florida som innleder et forhold til Matty, en ung gift kvinne. Etter hvert bestemmer de seg for å drepe mannen hennes slik at hun kan arve formuen og leve lykkelig resten av livet. Men planen går ikke helt som de har tenkt, og etter hvert blir det klart at noen driver et dobbeltspill.
Om filmen
Body Heat er en historie om begjær og sjofelhet som leder tankene hen til 1940-årenes film noir-sjanger. Filmen har jevnt over fått gode kritikker.
Det amerikanske filminstituttet (AFI) har kåret filmen til tidenes 94. beste kjærlighetsfilm fra USA.
Fun in Acapulco
Fun in Acapulco er et musikkalbum med filmmusikk av Elvis Presley, utgitt 1. november 1963.
Trine Stenberg Tviberg
Trine Dyveke Stenberg Tviberg (født 6. desember 1969) er en norsk tidligere fotballspiller. Hun spilte for IL Sandviken hele karrieren. Hun ble europamester for Norge i 1987. Hun var også med i Norges VM-tropp til VM i Kina i 1991.
Mo herredsstyre 1838–1840
Mo herredsstyre 1838−1840 er en oversikt over representanter i Mo herredsstyre, etter herredsstyrevalget i 1838. Valget ble avholdt den 19. juni 1838, og var det første valget i Mo herred. Det første herredsstyremøtet ble avholdt i Ranen prestegjeld den 23. juni 1838. Herredet omfattet da store deler av det som siden 1964 utgjør Rana kommune, samt de senere kommunene Hemnes og Elsfjord.
I 1838 var det direkte valg på personer. De som fikk flest stemmer ble herredsstyremedlemmer.
De innvalgte representantene fra Nord-Ranens kirkesogn, fortsatte som herredsstyrerepresentanter for Mo herred frem til 1840. Representantene fra Sør-Ranens kirkesogn ble skilt ut som det første herredsstyre i Hemnes den 13. mars 1839.
Sør-Ranens Kirkesogn
Klokker Nils Jacobsen Myhre ble første ordfører i Hemnes den 13. mars 1839.
Noter
<references group="lower-alpha"/>
Politiadjutant
Graden ble erstattet av politiadvokat, som kun innehas av jurister.
Fotball under Middelhavslekene 1967
Fotball under Middelhavslekene 1967. Fotball var en av flere sporter under de femte middelhavslekene ble arrangert i Tunis i Tunisia i perioden 8. til 17. september 1967. Det var femte gangen som fotball var med på programmet under Middelhavslekene. Det var åtte herrelag som deltok i fotballturneringen. Finalen mellom Italia og Frankrike endte 0-0 og bronsefinalen vant Spania med 2-1 over Tyrkia
Lisa Gibson
Lisa Gibson (født 12. august 1989) er en britisk vannpolospiller. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun endte på sisteplass med det britiske landslaget.
Carl Berners plass stasjon
Carl Berners plass stasjon er en t-banestasjon som ligger ca. 150 meter øst for veiknutepunktet Carl Berners plass i Oslo. Stasjonen ble åpnet i 1966 som en del av Grorudbanen, men har etter utbyggingen i 2006 overganger mellom Grorudbanen og T-baneringen. Stasjonen ligger under bakken, med inngang fra begge sider av Grenseveien.
Larinopoda
Larinopoda er en slekt av dagsommerfugler som hører til underfamilien Poritiinae i den artsrike familien glansvinger (Lycaenidae).
Utseende
Middelsstore (vingespenn ca. 35 millimeter), lyse sommerfugler. Vingenes overside er hvit med brune vingespisser og gjerne også brune ytterkanter. Undersiden er lignenede farget, men den brune kanten er litt blekere.
Levevis
Larvene lever av blågrønnbakterier, alger, lav og annet organisk materiale som de skraper av trestammer. De lever på trær som har kolonier av maur i slekten Crematogaster, som passer på dem og til gjengjeld får drikke søte sekreter som larvene skiller ut. Disse sommerfuglene lever i skog, særlig tropisk regnskog.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika.
Den 18. Razzie-utdelingen
'''Den 18. årlige Golden Raspberry Awards-seremonien''' ble avholdt den 22. mars 1998 på Hollywood Roosevelt Hotel for å presentere det dårligste filmindustrien hadde å tilby i filmåret 1997. Listen over nominerte var som følger, med «vinnerne» uthevet i fet skrift:
Verste film
The Postman (Warner Bros.)
Verste skuespiller
Kevin Costner for The Postman
Verste skuespillerinne
Demi Moore for G.I. Jane
Verste mannlige birolle
Dennis Rodman for Double Team (Columbia Pictures)
Verste kvinnelige birolle
Alicia Silverstone for Batman & Robin
Verste par på skjermen
Dennis Rodman & Jean-Claude van Damme for Double Team
Minst hensyn til menneskeliv og offentlig eiendom
Con Air
Verste gjenskapelse eller oppfølger
Speed 2 - Cruise Control
Verste regissør
Kevin Costner for The Postman
Verste manus
The Postman, manus av Eric Roth og Brian Helgeland, basert på boken av David Brin
Verste nykommer
Dennis Rodman for Double Team
Verste «originale» sang
Hele soundtracket til The Postman, tekst og musikk av Jeffrey Barr, Glenn Burke, John Coinman, Joe Flood, Blair Forward, Maria Machado og Jono Manson
KTRK
KTRK, en forkortelse for Kirgiz Respublikasinin (fullt kirgisisk navn: Кыргыз Республикасынын Коомдук телерадиоберүү корпорациясы, fullt russisk navn: Общественная телерадиовещательная корпорация Кыргызской Республики eller ОТРК, norsk oversettelse: Den kirgisiske republikkens offentlige kringkastingsselskap) er den nasjonale TV- og radiokringkasteren i Kirgisistan. Kringkasteren er statlig, og har sitt hovedkontor i Bisjkek og ett lokalkontor i hvert av landets syv oblaster.
Foruten fra hovedkanalen, kringkaster KTRK fra fire ulike TV-kanaler (per 2015) – en barne-, en kultur- en musikk- og en sportskanal - og fra fem ulike radiokanaler. Kringkasteren når mer enn 98,9 prosent av Kirgisistans befolkning og har en gjennomsnittlig daglig seerandel på 24,7 prosent, noe som gjør dette til landets største kringkastingsselskap (2015).
Historie
Etter opprettelsen av Den autonome kirgisiske sosialistiske sovjetrepublikk i 1926, kom ønsket om en radiotjeneste som dekket det kirgisiske territoriet, og den 20. januar 1931 hadde den kirgisiske radioen offsisiell åpning i Frunze, med full drift fra 1932 som et sovjetisk kommunikasjons- og propagandamedium. Ledelsen for radioen satt i en kringkastingskomité som ble underlagt Den kirgisiske SSRs ministerråd den 28. mars 1945.
I 1958 hadde den første TV-kanalen oppstart, med sendinger i svarthvitt. Etter Kirgisistans uavhengighet i 1991 ble radio- og TV-studioet i Bisjkek slått sammen til Republikken Kirgisistans statlige radio- og TV-selskap. I 1995 ble morgenprogrammet Zaman (Замана) sendt for første gang, og i 1996 ble informasjonssenteret Ala-Too (Ала-Тоо) åpnet, med oppstart av nyhetssendinger med samme navn. Ala-Too går fra klokken syv om morgenen til klokken elleve på kvelden med sendinger som varer i 10 til 40 minutter på vekselvis kirgisisk og russisk.
I perioden fra 1993 til 2007 var kringkastingsselskapet gjennom fem omorganiseringer der selskapsbetegnelsen varierte mellom «det statlige», «det statlig-nasjonale» og «det nasjonale» radio- og TV-selskapet.
Etter April-revolusjonen i 2010 ble Kubat Otorbajev direktør for selskapet, og etter selskapets anmodning ble navnet endret til det nåværende.
Black Grape
Historie
Bandet ble dannet i 1993 av de tidligere medlemmene av Happy Mondays; Shaun Ryder og Bez. De vervet rapperne Kermit og Jed, pluss gitarist Wags, tidligere fra Manchester-bandet Paris Angels. De begynte å spille inn nytt materiale samme år, skjønt gruppen manglet platekontrakt.
I 1995 skrev de kontrakt med Radioactive Records og slapp debutalbumet It's Great When You're Straight... Yeah. Albumet gikk øyeblikkelig til førsteplass på de britiske listene. It’s Great When You’re Straight... Yeah fikk også gode kritikker i Storbritannia, men ble stort sett oversett i USA.
Det etterfølgende albumet Stupid Stupid Stupid fikk en kjøligere mottakelse. Bandet ble oppløst i 1998 etter at Ryder hadde sparket resten av bandet under en turne. Først ble Kermit som led av Sepsis sparket, og deretter fikk til og med Bez fyken.
MT «Vestri»
MT «Vestri» var et tankskip bygd i 1953 på Eriksbergs mekaniske verkstads i Göteborg i Sverige, og overlevert Navigare i Stockholm som «Marianne». I 1960 ble skipet solgt til Smedvigs Tankrederi i Stavanger og hun ble omdøpt til «Vestri». 1967 ble hun solgt til Italia og i 1975 ble hun hugget opp.
U21-EM i fotball for menn 2007
U21-EM i fotball for menn 2007 ble arrangert i Nederland i 2007.
Naryn (oblast)
Naryn (kirgisisk Нарын областы) er en provins (oblast) i Kirgisistan. Provinsen ligger høyt over havet og 99 % av befolkningen er kirgisere. Her er kilden til elva Naryn, som renner mot vest inn i Ferganadalen. Den eneste byen i provinsen heter også Naryn.
Julie Christie
Julie Frances Christie (født 14. april 1940) er en britisk skuespiller. Hun er født i Britisk India av engelske foreldre og da hun var seks år flyttet familien til England. I 1961 begynte hun som skuespiller i en TV-serie for BBC, og det påfølgende året hadde hun sin første større filmrolle i en romantisk komedie. I 1965 ble hun internasjonalt kjent som Diana Scott i filmen Darling som hun vant en Oscar for som beste kvinnelige skuespiller. Det samme året hadde hun også rollen som Lara i David Leans Doctor Zhivago.
Tidlig liv
Christie ble født 14. april 1940 eller 1941 i Singlijan Tea Estate i Chabua i den indiske delstaten Assam, den gang en del av Det britiske imperiet. Hun var det eldre barnet til Rosemary (født Ramsden) og Frank St. John Christie. Hennes far drev en teplantasje hvor hun vokste opp. Hennes mor, fra Hove i sørlige England, var en kunstmaler. Christie har en yngre bror, Clive, og en elder halvsøster, June, fra farens forhold til en indisk kvinne som arbeidet som teplukker på plantasjen. Christies foreldre ble skilt mens hun ennå var barn.
Hun ble døpt i den anglikanske kirke og studerte som en kostelev ved den uavhengige skolen Convent of Our Lady i St Leonards-on-Sea i East Sussex etter å ha blitt utvist for å ha fortalt en våget vits som nådde et langt større publikum enn hva som var ment. Etter å ha blitt bedt om også slutt ved Convent of Our Lady begynte hun senere ved Wycombe Court School i High Wycombe i Buckinghamshire. På denne tiden hadde hun allerede bodde sammen med en fostermor fra seksårsalderen.
Etter at hennes foreldre ble skilt, tilbrakte Christie tid med sin mor ute på landet i Wales. Som tenåring ved Wycombe Court School spilte hun rollen som Dauphin i en skoleforestilling av George Bernard Shaws Saint Joan. Senere studerte hun ved dramaskolen Central School of Speech and Drama før hun fikk sitt store gjennombrudd i 1961 i en science fiction-serie på BBC, A for Andromeda.
Bergsøy Idrettslag
Bergsøy idrettslag holder til på Bergsøya i Herøy kommune på Sunnmøre og ble stiftet i 1944.
Julie Christie
Tidlig karriere
Christie ble internasjonalt kjent i 1965 etter at Schlesinger hadde gitt henne rollen som en amoralsk modell i filmen Darling. Hun framstilte Lara Antipova i David Leans filmatisering av Boris Pasternaks roman Doctor Zhivago (1965), og som Daisy Battles i Young Cassidy, en biografisk film om den irske dramatikeren Seán O'Casey, samregissert av Jack Cardiff og (ikke kreditert) John Ford. I 1966 ble hun nominert for filmprisen BAFTA for beste kvinnelige skuespiller i en hovedrolle da hun spilte en dobbeltrolle i François Truffauts Fahrenheit 451 og vant en Oscar for beste skuespillerinne og fikk tilsvarende en BAFTA (Det britiske filmakademiets pris) for sin hovedrolle i Darling Later, hun framstilte Thomas Hardys heltinne «Bathsheba Everdene» i Schlesingers Far from the Madding Crowd (1967) og hovedfiguren «Petulia Danner» i Richard Lesters Petulia (1968).
Bergsøy Idrettslag
Idrettslaget har friidretts-, fotball- og håndball- grupper og klubbens fotballag spilte 1981 en sesong i daværende i 2. divisjon.
Julie Christie
Tidlig karriere
På 1970-tallet opptrådte Christie i en del smalere filmer som i Robert Altmans postmoderne western McCabe & Mrs. Miller (1971), sammen med Warren Beatty, og hvor hennes rolle som en madam i et bordell skaffet henne en andre nominasjon for Oscar. Tilsvarende smaler filmer var The Go-Between (igjen mot Alan Bates, 1971), Don't Look Now (1973), Shampoo (1975), og Altmans klassiske Nashville (også i 1975, i en munter cameo som seg selv motstående Karen Black og Henry Gibson), Demon Seed (1977), og Himmelen kan vente (1978), igjen mot Beatty. Hun flyttet til Hollywood i løpet av tiåret hvor hun mellom 1967 og 1974 hadde et profilert, men periodevis avbrutt forhold til Warren Beatty, som beskrev henne som «den vakreste og på samme tid mest nervøse person jeg noensinne har kjent».
Glansbiller
Glansbiller (Nitidulidae) er en artsrik familie av små biller med kølleformede antenner. De fleste har en matt glans og mer eller mindre flat kroppsform. De voksne billene finner man ofte på blomster, larvene kan finnes i mange ulike habitater. Noen få arter er regnet som skadedyr.
Julie Christie
Tidlig karriere
I 1979 var hun medlem av filmjuryen ved den 29. Filmfestivalen i Berlin.
Bergsøy Idrettslag
April 2011 slutten Rimantas Zvingilas som hovedtrener for klubbens A-lag i fotball. Kjetil Paulsen går inn i en rolle som spillende hovedtrener. På denne tiden var han også kaptein på laget.
Julie Christie
Tidlig karriere
Som følge av at forholdet til Beatty ble avsluttet flyttet hun tilbake til Storbritannia hvor hun bodde på en bondegård i Wales. Christie deltok i færre og færre filmer på 1980-tallet. Han hadde en framtredende birolle i Sidney Lumets Power (1986), men generelt unngikk opptredener i filmer med store budsjetter og foretrakk tilsynelatende mindre pretensiøse og mer kunstnerisk betydelige filmer. Hun var fortellerstemmen i dokumentarfilmen The Animals Film (1981), regissert av Victor Schonfeld og Myriam Alaux, som var en undersøkelse av menneskers bruk av dyr og profilering av dyrs rettigheter.
Senere arbeid
Christie opptrådte som Gertrude i Kenneth Branaghs Hamlet. Hennes neste kritikerroste rolle var som den ulykkelige hustruen i Alan Rudolphs hjemmelige komediedrama Afterglow, noe som skaffet henne en tredje Oscar-nominasjon.
Christie gjorde en kort opptreden i den tredje Harry Potter-filmen, Harry Potter og fangen fra Azkaban, hvor hun framstilte Madam Rosmerta. Det samme året opptrådte hun i to andre høyprofilerte filmer: Wolfgang Petersens Troja og Marc Forsters Finding Neverland hvor hun spilte Kate Winslets mor. Sistnevnte opptreden skaffet henne en BAFTA-nominasjon for beste kvinnelige birolle i film.
Frankfurtparlamentet
Frankfurtparlamentet (tysk Frankfurter Nationalversammlung) er navnet på parlamentet som var samlet i Tyskland i forbindelse med revolusjonene i 1848. Parlamentet var samlet i Pauluskirken i Frankfurt am Main, og besto av delegater fra hele Tyskland (inkludert dagens Østerrike).
Glansbiller
Utseende
Larvene er lange og tynne, sylindriske, litt krumme og gjerne hvite.
Château du Haut-Kœnigsbourg
Château du Haut-Koenigsbourg (tysk: Hohkönigsburg) er en borg ved Orschwiller, departement Bas-Rhin i Alsace.
Julie Christie
Senere arbeid
Christie portretterte den kvinnelige hovedrollene i Away from Her, en film om langvarig kanadisk ekteskap som stred med hustruens lidelse med Alzheimers sykdom. Basert på Alice Munros novelle The Bear Came Over the Mountain ble filmen den første spillefilm med Christie som var regissert av den kanadiske skuespilleren Sarah Polley. Hun tok rollen kun, fortalte hun, ettersom Polley var hennes venninne. For hennes rolle har Polley uttalt at Christie likte manuset, men hadde innledningsvis avslått rollen da hun var motstridende til å spille. Det tok flere måneder med overtaler før Christie til sist aksepterte rollen.
Under Toronto internasjonale filmfestival den 11. september 2006 fikk hun strålende anmeldelser fra filmpressen, inkludert Hollywood Reporter og de fire hovedstadsavisene i Toronto. Anmelderne pekte særlig på prestasjonene til Christie og hennes medrolleinnehaver, den kanadiske skuespilleren Gordon Pinsent, og Polleys sikre regi. Hennes lystende innsats satte ryktene i gang for en Oscar, noe som fikk filmens distributør, Lions Gate Entertainment, til å kjøpe filmen ved festivalen for utgi filmen i 2007 for å bygge opp en framdrift for den kommende Oscarforestillingen. Den 5. desember 2007 vant Christie prisen for beste skuespillerinne fra National Board of Review for hennes prestasjon i Away from Her. Hun vant også en Golden Globe-pris for beste kvinnelige skuespillerinne og andre tilsvarende priser. Den 22. januar 2008 ble hun for fjerde gang nominert til en Oscar for beste kvinnelige hovedrolle ved Den 80. Oscar-utdelingen. Hun opptrådte ved seremonien med en nål som krevde en avslutning av Guantánamobukten fangeleir.
Glansbiller
Levevis
De voksne billene i mange grupper finner man gjerne på blomster, der de spiser pollen. Larvene kan leve i mange ulike habitater. Blomsterglansbiller (Meligethinae) kan være brysomme skadedyr, særlig er den metallblå arten rapsglansbille (Meligethes aeneus) problematisk, da den ødelegger blomstene på raps og andre korsblomstrede planter. Åtselglansbiller (Nitidulinae) finnes på inntørkede dyrerester (fjær, knokler og lignende), sevjeglansbiller (Cryptarchinae) kan ofte finnes ved sår i trær der sevje flyter ut. Underfamilien skjoldlusbiller (Cybocephalinae) er rovdyr som spiser skjoldlus. Andre grupper lever av sopp, eller i maurtuer, det finnes også noen som lever i død ved eller under bark.
Château du Haut-Kœnigsbourg
Haut-Koenigsburg ble opprinnelig oppført på 1100-tallet og hugget inn i fjellet. Under tredveårskrigen ble den erobret av svenskene og ødelagt. Enkelte forsøk på restaurering ble gjort midt på 1800-tallet, men arbeidene stanset av økonomiske grunner. Etter den tysk-franske krig ble Alsace tysk og borgen ble restaurert av Vilhelm II. Borgen er idag et av de mest populære turistmål i Frankrike.
Julie Christie
Personlig liv
Tidlig på 1960-tallet var Christie sammen med skuespilleren Terence Stamp før hun ble sammen med Don Bessant, en litograf og kunstlærer i 1965. Hun var sammen med skuespilleren Warren Beatty fra 1967 til 1974. Christie er nå gift med The Guardian-journalisten Duncan Campbell. De har hatt et forhold siden 1979, men det er uklart når de giftet seg. I januar 2008 hevdet flere aviser at paret hadde giftet seg i India to måneder tidligere. Christie avviste dette og fortalte at hun hadde vært gift i noen år.
Hun var engasjert i ulike formål, blant dyres rettigheter, miljøspørsmål og bevegelsen mot atomkraft, og er også en beskytter av en solidaritetskampanje for Palestina.
Enheduanna
Hymnene hun skrev om Inanna utgjør det tidligst kjente portrett av en gudinne, og i hyllesten av hennes eget personlige forhold til Inanna, nedtegner Enheduanna den første kjente opptegnelsen av et individs bevissthet om sitt eget indre liv. I alle disse verkene trår hun fram og taler i første person og deretter i tredje.
Frankfurtparlamentet
Frankfurtparlamentet var det første forsøket på samle de tyske landene i et forent Tyskland. Parlamentet sprang ut av den liberale middelklassen, etter at revolusjonene i 1848 hadde satt en midlertidig stopp for de jordeiende aristokratenes tradisjonelle makt. Frankfurtparlamentet kan ikke kalles demokratisk i moderne forstand, men var heller et forsøk fra borgerskapets side for å beholde sin nyvunnede makt på bekostning av en voksende arbeiderklasse.
Parlamentets arbeid var hemmet av indre motsetninger. Spesielt var det strid mellom de som ønsket å innlemme Østerrike i Tyskland (en «stortysk løsning») og de som ønsket et Tyskland uten Østerrike (en «lilletysk løsning»). Frankfurtparlamentet kom på tross av dette frem til en grunnlov. Denne var svært progressiv etter datidens standarder, og innførte praktisk talt allmenn stemmerett for menn.
Kong Fredrik Vilhelm IV av Preussen ble tilbudt keiserkronen som et resultat av at den lilletyske løsningen ble valgt. Kongen aksepterte imidlertid ikke tilbudet, noe som gjorde at Frankfurtparlamentet ble oppløst uten å ha skapt varige resultater.
Interimparlamentet
Den 31. mars ble interrimparlamentet samlet i Frankfurt. Denne forsamlingen hadde intet klart mandat, og en tvilsom juridisk status. Likevel førte kaoset og de svekkede kongemaktene til at forsamlingen kunne utnytte det politiske vakuumet.
Ekstremister prøvde raskt å kuppe forsamlingen. Moderate krefter fikk imidlertid flertall, og et forslag om at interimparlamentet skulle få en permanent status ble nedstemt med 368 mot 143 stemmer. Senere brøt 40 representanter på venstre fløy ut av parlamentet, med mål om å henvende seg direkte til folket. Den 12. april prøvde den å organisere en oppstand i Konstanz, men denne fikk liten oppslutning. Det tok ikke lang tid før oppstanden i det sydlige Baden ble slått ned.
Strid om stemmerett
Etter at kupplanene var slått ned, kunne forsamlingen konsentrere seg om kjerneoppgavene. Man ble enig om at delegater til parlamentet skulle velges i valgkretser á 50 000 innbyggere, men siden folketellingen tredve år tidligere ble lagt til grunn, lå det virkelig antallet velgere rundt 75 000 pr. delegat. Sterke krefter ønsket direkte valg, men dette forslaget falt med 317 mot 194 stemmer. Det ble derfor vedtatt at statene selv kunne styre dette.
Innledningsvis arbeidet man for at stemmeretten ikke skulle kunne begrenses på bakgrunn av klasse, eiendom eller religion. I referatene fra debatten sto det at «alle voksne borgere» skulle få stemmerett, mens det i den endelige resolusjonen var endret til at «alle voksne uavhengige borgere» skulle få stemme. Karl Mittermeier, leder for sekretariatet, hevdet senere at det var blitt stemt over klausulen om «uavhengige» borgere, men at referatet beklageligvis var blitt feil. Selv om det ikke var eksplisitt nevnt i reglene, var det bare menn som kunne stemme.
Valget
De vage reglene for stemmerett førte til mange forskjellige lokale tolkninger. I Hannover og Württemberg ble arbeidere vurdert som ikke «uavhengige» siden de var lønnsarbeidere. I Sachsen og Baden ble tjenere og arbeidere i landbruket hindret fra å stemme. I Bayern kunne bare de som betalte skatt stemme. i Preussen fikk ikke de som mottok noen form for private, veldedige bidrag stemme. I Hohenzollern-Hechingen fikk ikke ungkarer eller jøder stemme. De fleste stater la også strikte definisjoner av statsborgerskap til grunn for å hindre flest mulige fattige fra å bruke stemmeretten.
I Hamburg måtte man etterhvert gi etter for presset, og den 16. april bestemte man at også arbeidere skulle få stemme. Samtidig satte man tidspunktet for valget til perioden 18.-20. april, slik at arbeiderklassen ikke skulle få tid til å samle seg rundt noen kandidater.
Valgkampen viste seg å være preget av apati, og få velgere benyttet seg av stemmeretten. I Annaberg møtte bare 500 av de 2 000 stemmeberettigede opp. I Leipzig var fremmøtet 6 000 av 15 000. De fleste delegatene som ble valgt var moderate. Likegyldigheten rådde i de lavere klasser, slik at borgerskapet hadde få problemer med å få valgt sine kandidater. I Kassel vant den moderate Philipp Schwarzenberg over sin republikanske motkandidat med 7 862 mot 57 stemmer. Det var kun enkelte steder, som i Rhinland, at proletariatet var interessert i valgkampen.
Sammensetningen av parlamentet
I samtiden ble Frankfurtparlamentet ofte omtalt som «Professorparlamentet» (tysk: «Professorenparlament»), selv om denne betegnelsen ikke er helt presis. Av de 330 delegatene var det 49 universitetsprofessorer. Den største gruppen av akademikere var de over 200 juristene. Dessuten møtte 40 rektorer og lærere, 35 forfattere og journalister, 30 forretningsfolk, 26 geistlige og 12 leger. Det var ikke skjevheter i valgsystemet som førte til den store overvekten av akademikere i forsamlingen, men heller den høye sosiale statusen universitetsutdannede hadde i Tyskland på den tiden.
Flertallet av delegatene var moderate liberalere. Kompromissløse konservative som Otto von Bismarck, Hermann Wagener og Leopold von Gerlach deltok ikke, høyrefløyen i parlamentet besto derfor av relativt sett progressive konservative som Georg von Vincke, Maximilian von Schwerin-Putzar og Joseph von Radowitz.
Enheduanna
Bakgrunn
Sargon av Akkad, også kalt for Sargon den store, var en semittisk hersker av Agade, det bibelske Akkad, som erobret Sumer og det mest av vestlige Asia. I sin regjeringstid, 2334 – 2279 f.Kr., greide han å forene både sydlige og nordlige Mesopotamia, under sitt styre og er den tredje hersker i historien vi kjenner til som dannet et imperium. For å kontrollere den opprørske befolkningen i de sumeriske byene i syd utpekte Sargon sin datter Enheduanna til yppersteprestinne og «ektefelle» til måneguden Nanna-Suen. Måneguden Nanna var den øverste guddommen for byen Ur, en av de mest betydningsfulle byer i Sumer.
Som innehaver av gammelt og aktet religiøst embete som øverste prestinne i over førti år utøvet Enheduanna betydelig makt over sumererne. Den kombinerte rollen som prestinne og prinsesse kan ha satt presedens i sumerisk historie for de neste fem hundre år. Hun var øyensynlig både dyktig og hadde en personlighet, i henhold til forskeren William W. Hallo. Navnene på yppersteprestinner er listet på historiske opptegnelser på samme måter som konger og viser til en politisk og kulturell maktposisjon for kvinner, om ikke annet for kvinner av kongelig posisjon. I de neste fem århundrene sørget prestinnene for kontinuitet i lederskapet.
Funnet på en leirtavle
På baksiden av en nå berømt tavle – som ble funnet på 1920-tallet på tempelområdet for Nanna i nærheten av bostedet til Urs yppersteprestinner – var det en inskripsjon som navnga Enheduanna som «hustru av Nanna, datter av Sargon», og tavlene var dediserte til Inanna. Slektskapet kan enten forstås i biologisk eller i symbolsk betydning. Om det er det første bevitner slektskapet at Sargon lyktes å utnevne medlemmer av sin egen familie til viktige stillinger. Enheduanna ble til slutt fjernet fra sin posisjon for en tid av lokale prester som viste at den «kongelige» utnevnelse ikke var uten konflikter, men hennes egne personlige hymner viser hennes egen tilfredshet ved at hun ble gjeninnsatt til tidligere makt.
Enheduannas eksistens som en historisk person er anerkjent. Tavlen som er blitt satt sammen fra utgravninger i Ur har hennes bilde, og de skrevne opptegnelser gir inntrykk av at hun er datteren til kong Sargon av Akkad. Hennes mor var en sumerer fra sydlige Mesopotamia, kanskje en prestinne. Det er også gitt antydninger om at hennes antatte far Sargon også var sønn av en prestinne.
I bildet på tavlen av Enheduanna står hun som den andre personen av en rekke på fire. Den første er en naken mannlig prest, fulgt av to mannlige ledsagere. Hun bærer en lang kjole og stor turban, en aga, som hun viser til i en hymne som «den sanne lue» eller som symbolet på hennes posisjon som yppersteprestinne for måneguden Nanna. De fire personene utfører et rituelt offer nettopp til måneguden.
Selv om hennes offisielle tittel var yppersteprestinne til guden Nanna, knyttet til ham i et hellig bryllup, er hennes lidenskap gudinnen Inanna, datter av Nanna, som Enheduanna kom til å ære over alle andre guder. Av hennes fem etterlatte verk er to av dem lange hymner til Inanna. Enheduanna ble rimeligvis anerkjent som en virtuell personifisering av Inanna, og på denne måten kunne det semitiske guden Ishtar bli forlikt, og ikke minst religiøst og kulturelt smeltet sammen med sumeriske guden Inanna.
Verdens første kjente poet
I dag huskes Enheduanna først og fremst som en betydelig poet, den første som er kjent ved navn. De 42 diktene hun skrev til templene spredde hennes tro og innflytelse. Hennes tre dikt til gudinnen Inanna definerte et nytt hierarki i gudeverden og hjalp Sargon ved å forene Inanna og Ishtar i den perioden mellom år 2334 – 2154 f.Kr. hvor semitisk-talende akkadianere kontrollerte Mesopotamia.
Samtidens poesi
Verken sumerisk eller akkadisk poesi benyttet rytme, allitterasjon (bokstavrim) eller assonans (halvrim) innenfor linjen, og svært sjelden lange strofer, men forskningen antyder sterkere følelse for fonetisk lyd i akkadisk poesi. Det benyttes analogier og metaforer og karakteriserende tilleggsord sammen med sammenligninger og beskrivelser for å gjengi og skildre gudinnen ved andre ord enn å henvise til henne ved navn. Formen er begeistret og lidenskapelig, nær ekstatisk, ved at Enheduanna krever å være både poet og profet:
Populariteten til Enheduannas hymner vises i at de er listet i flere litterære kataloger fra hennes samtid. Sumerisk litteratur er rik og sammensatt og som historisk sett har gitt en rik strøm som har blitt videreført til babylonsk litteratur, gått inn i andre språk ved oversettelser og ved munn-til-øre over til oldtidens indiske, arabiske og greske sivilisasjoner, og derfra også inn i den europeiske tradisjon.
Det mest av det litterære arbeidet i sumerisk litteratur er navnløst og anonymt. I Enheduannas hymner er forfatterens nærvær påtrengende i en grad som det ikke finnes tilsvarende eksempler på i oldtidens litteratur inntil den greske kvinnelige poeten Sapfo. Enheduanna er selvbevisst til stede i skriveprosessen og i selve diktet. Til tross for å være den første poet i verden i verden som vi kjenner navnet på er hennes autoritet påtrengende når hun i første person erklærer Jeg, Enheduanna...