cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vatikanmuseene
Pave Julius II grunnla museene tidlig på 1500-tallet. Det sixtinske kapell med dets tak dekorert av Michelangelo og Stanze della Segnatura («Rafaels rom») dekorert av Rafael er på den faste besøkruten gjennom Vatikanmuseene. I 2013 ble de besøkt av 5,5 millioner mennesker som til sammen gjør det til den femte mest besøkte kunstmuseum i verden.
Det er 54 gallerier, eller salas, inkludert Det sixtinske kapell som er den siste sala i museene. Det er ikke bare et kunstmuseum, men består også av gjenstandssamlinger. Til sammen inneholder museene store mengder skriftlig materiale, kunst og andre gjenstander.
Vatikanmuseenes begynnelse
Museene kan spore sitt opphav til vinteren 1506. Det var da pave Julius II gikk til innkjøp av en marmorstatue som så etter noen uker ble utstilt i Vatikanet.
Det dreide seg om en skulptur av Laokoon, en prest kjent fra gresk mytologi for forgjeves å ha prøvd å overtale befolkningen i det gamle Troja om ikke å ta imot den «gave» grekerne hadde til dem; en stor hest (den trojanske hest).
Skulpturen ble funnet av en vinbonde den 14. januar 1506 i en vingård ikke langt fra basilikaen Santa Maria Maggiore i Roma. Pave Julius II sendte Giuliano da Sangallo og Michelangelo Buonarroti, som da begge arbeidet i Vatikanet, for å granske oppdagelsen.
Nøyaktig én måned etter funnet ble gjort, utstilte Paven skulpturen av Laokoon og hans sønner i sjøormens grep.
I engere forstand
De egentlige vatikanmuseer omfatter de følgende institusjoner og avdelinger, som alle ligger i samme hjørne av Vatikanstaten:
Pavepalasset
Det apostoliske palass tilhører ikke egentlig vatikanmuseene, men ved inngangsbilett til vatikanmuseene får man likevel adgang til:
Publikumsbesøk
Omkring fire millioner turister og andre besøker Vatikanmuseene hvert år (opplysning fra februar 2006). For en del år siden var tallet omtrent det halve, men fra og med Det hellige år 2000 ekspanderte tilstrømningen dramatisk. Dette skjedde omtrent samtidig som verdenssituasjonen tilsa strengere sikkerhetstiltak, noe som har ført til at museet er blitt beryktet for sine lange køer gatelangs foran inngangsportalen.
Maja Fjæstad
Kerstin Maria «Maja» Fjæstad (født Hallén 30. mai 1873 i Hörby församling, død 15. november 1961 i Arvika) var en svensk kunstner.
Hun var et av medlemmene i Rackengruppen i Arvika som ble dannet av henne selv, mannen Gustaf og skulptøren Christian Eriksson. Dette kom senere til å bli sentrum for en rekke produktive kunstnere. Maja og Gustav holdt kurs i veving. Hennes betydning for husflid i Värmland var stor.
Hun stod modell for Christian Erikssons byste av Jenny Lind på Kungliga Operan i Stockholm.
Hennes første ordentlige bestilling var en pute til Hjalmar Lundbohms bolig i Kiruna. Fjæstad fikk sitt gjennombrudd som kunstner allerede i 1897 ved en av utstillingene til Konstnärsförbundet. Hun hadde stor suksess som portrettmaler, ikke minst ved utstillinger i England, der hennes malerier ble tatt i samlingene til Londons kunstmuseer. I senere over gikk hun over til tre- og linoleumssnitt, og hennes blomstermotiver er godt kjent, blant annet «Björkhänge».
15. juli 1898 giftet hun seg med Gustaf Fjæstad i Väsby kyrka, Väsby församling. Paret fikk fire barn.
Killing Is My Business… And Business Is Good!
Killing Is My Business... And Business Is Good! er Megadeths debutalbum fra 1985. Etter å ha blitt sparket fra Metallica startet Dave Mustaine sitt eget band og ga ut eget materiale. Sangen «Mechanix» ble skrevet av Mustaine, men Metallica valgte likevel å ta den med på sitt album Kill 'Em All (1983), mot Dave Mustaines ønske. Metallica satte ned tempoet, la inn en solo, endret teksten og tittelen til «The Four Horsemen», ellers er sangene identiske.
Tittelen «Rattlehead» kommer fra Vic Rattlehead, som er Megadeths maskot og går igjen på de fleste album-bildene.
Omslaget er basert på et utkast av Mustaine, men bandet var misfornøyd med utformingen fra plateselskapet. Da albumet ble gitt ut på nytt, var det med en ny versjon av omslagsbildet.
Albumet inneholdt en versjon av «These Boots Are Made for Walking» der teksten var endret og tittelen forkortet til «These Boots». Sangen var en stor hit for Nancy Sinatra i 1966. Låtskriveren Lee Hazlewood protesterte på Megadeths versjon mer enn ti år etter utgivelsen. Bandet sensurerte låten på gjenutgivelser, før de gjorde en ny innspilling av vokalen uten endringer fra Hazlewoods utgangspunkt.
Sporliste
Alle spor er skrevet av Dave Mustaine, unntatt der annet er angitt
Aust-Telemark
Kommuner
Aust-Telemark består av fem kommuner:
Tettsteder
Tettsteder i Aust-Telemark, rangert etter innbyggertall 1. januar 2013 (kommune i parentes):
Byer
Notodden fikk bystatus som kjøpstad i 1912. Rjukan fikk sin bystatus gjennom kommunestyrevedtak i 1996.
Politikk
Ved Stortingsvalget 2013 var det 27 591 stemmeberettigede velgere i Aust-Telemark. Det ble avgitt 20 920 stemmer. Valgdeltagelsen var dermed 75,8 %. Valgresultatet ga en rødgrønn overvekt på 3,7 prosentpoeng (45,7 % H+Frp+KrF+V, 49,4 % Ap+Sp+SV). Tabellen viser stemmefordelingen:
Stortingsvalgene 1906–1918
Øst-Telemarken var en valgkrets i Bratsberg amt ved stortingsvalgene fra 1906 til 1918. Ved disse stortingsvalgene praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Øst-Telemarken valgte således én representant og én personlig vararepresentant.
Valgkretsen Øst-Telemarken bestod av herredene Bø, Saude/Sauherad, Hitterdal/Heddal, Tinn, Hovin, Gransherred/Gransherad, Hjartdal og Seljord med rundt 25 000 innbyggere og 13 000 stemmeberettigede etter innføringen av kvinnelig stemmerett.
Hugo Aasjord
Hugo Aasjord (født 27. mars 1955 i Lofoten) er en norsk billedkunstner. Aasjord har utdannelse fra Fachhochschule FB Design, Münster i Tyskland (1973–1977). Hugo Aasjord har deltatt på en rekke separat- og kollektive samtidsutstillinger siden debuten på galleri Destille i Tyskland i 1975 og har gjennomført en rekke utsmykkingsoppdrag på offentlige bygg. Han er blitt innkjøpt av blant andre Norsk kulturråd, Nordnorsk Kunstmuseum, Troms fylkeskommune og Riksgalleriet.
Hans malerier har ofte et maritimt preg, som også kan assosieres med menneskets seilas mot det ukjente. Aasjord, som jobber både, to- og tredimensjonalt, bruker ofte mektige og massive symboler som minner om en urnorsk eller keltisk billedverden. Jordfarger er sentrale i de fleste maleriene.
Aasjord har eget galleri på Engeløya i Steigen.
Streknebbfly
Streknebbfly (Schrankia costaestrigalis) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). I Norge er den funnet noen få steder på Sørlandet.
Ödön Gróf
Ödön Gróf (født 15. april 1915, død 16. januar 1997) var en ungarsk svømmer som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Streknebbfly
Utseende
Et ganske lite (vingespenn 18–21 mm), slankt nattfly. Labialpalpene er nokså lange og stikker fram foran hodet som et nebb. Arten kan ikke forveksles med andre norske nattfly, men kan ligne mye på enkelte grasmott (Crambidae). Forvingen er lyst grågul, noen ganger ensfarget med vanligvis med et mørkere, grålig felt som strekker seg langs nesten hele vingen i fremkant, men bare er ganske smalt i bakkant. Omtrent midt i vingen er det en kort, mer eller mindre kraftig, mørk lengdestrek. Vingens mellomlinjer når, om de i det hele tatt er synlige, ikke bakkanten. Bakvingen er skinnende hvit med litt brunlig bestøvning ytterst og en utydelig, mørk midtflekk.
Ödön Gróf
Gróf vant en olympisk bronsemedalje i svømming under OL 1936 i Berlin. Han var med på det ungarske laget som kom på tredjeplass på 4 x 200 meter fri, bak Japan som vant med ny verdensrekord 8.51,5 og USA. De andre svømmerne på det ungarske laget var Oszkár Abay-Nemes, Ferenc Csik og Árpád Lengyel.
Streknebbfly
Levevis
Streknebbflyet lever i fuktig skog og i kanten av myrer. Larvens næringsplanter er usikre, men den oppgis å leve mest på visne blader. Mulige vertsplanter er røsslyng, timian, marimjeller og ulike andre urter. De voksne sommerfuglene flyr om natten i august – september.
Utbredelse
Den er utbredt fra Madeira og Kanariøyene i vest gjennom Europa, bortsett fra den nordligste delen, til Kaukasus og Syria. I Norge ble den først registrert i 1998, den er siden funnet på noen lokaliteter på Sørlandet og dessuten i Nordre Follo i Viken.
West Brompton stasjon
West Brompton er en jernbane- og undergrunnsstasjon i London. Jernbanedelen ligger på West London-linjen, og betjenes av selskapene London Overground og Southern.
Gavin Harrison
Gavin Richard Harrison (født 28. mai 1963) er en britisk trommeslager som er best kjent fra det progressive rockebandet Porcupine Tree siden han ble medlem i 2002. I 2007 gikk han inn som trommeslager i King Crimson.
Harrison har skrevet tre instruktive trommebøker kalt Rhythmic Illusions og Rhythmic Perspectives. Han har i tillegg skrevet og produsert sine egne instruksjons DVD-er, Rhythmic Visions og Rhythmic Horizons i sitt eget hjemmestudio. I 2010 ble det utgitt en bok av Terry Branham, Rhythmic Designs, en bok med transkripter og en 3 timer lang DVD med forklaringer og demonstrasjoner av Gavin Harrison. Den vant 'Best In Show' tittelen under 2010 Summer NAMM show i USA.
I 2007 stiftet Gavin et samarbeid med sanger/bassist 05Ric og som resulterte i albumene Drop og Circles, utgitt i 2007 og 2009 respektivt.
Han er påvirket av sin fars jazzsamling og trommeslagere som Steve Gadd og Jeff Porcaro.
Han har konsekvent vunnet tittelen "best progressive drummer of the year" fra 2007 til 2010 i en undersøkelse i regi av Modern Drummer. Rolling Stone magasinet sin leserundersøkelse setter Gavin Harrison som den tredje beste trommeslageren de siste 25 årene.
Nåværende turnétrommesett (2009)
(Merk: Alle symbalene er listet opp i den rekkefølger de vises på Gavins trommesett fra venstre til høyre. De fem tilpassede Chimes er laget av Gavin av noen brukte Zildjian crash symbaler.)
Antoine Mazairac
Antoine (Antonius Hendricus) Mazairac (født 24. mai 1901 i Roosendaal, Noord-Brabant, død 11. september 1966 i Dortmund, Tyskland) var en nederlandsk banesyklist som ved siden av andre gode resultat tok sølv under Sommer-OL 1928 og ble verdensmester i 1929.
Mazairac begynte med sykling da han var 16 år gammel, og i 1921 ble han nederlandsk mester i sprint på bane for første gang, noe han gjentok fem ganger. Han kom blant de tre beste i tre verdensmesterskap, 2.-plass i 1923, 3.-plass i 1926 og han ble verdensmester i 1929.
Under de olympiske sommerlekene i 1928 deltok han som amatør. På 1000m sprint på bane individuelt fikk han sølv da han slo danske Willy Falck Hansen, og så seg slått av franskmannen Roger Beaufrand.
Ved siden av karrieren som syklist arbeidet Mazairac også som kontorfunksjonær for en kommune, før han senere ble bilmekaniker og eier av et bilverksted i Bergen op Zoom. Under et sykkelritt for veteraner i Dortmund, Tyskland falt han stygt, og dagen etter døde han av skadene.
MS «Borgestad»
Historien om MS «Borgestad»s møte i Atlanterhavet med «Admiral Hipper» i grålysningen en februardag i 1941 ble omtalt i norske aviser allerede i mai 1945, bl.a. i Agderposten. Skipet var på vei østover Atlanterhavet mot England og konvoien hadde Liverpool som mål. Konvoien var uten militær eskorte og «Borgestad» gikk i konvoiens frontrekke. Borgestad hadde én eneste kanon, som ble bemannet. Skipet satte kurs rett mot den tyske krysseren og skjøt uavlatelig, selv om de visste at målet ikke kunne nås med en liten antiubåtkanon. Kaptein Lars Grotnes må ha forstått at Borgestad skjebne var beseglet, men at de andre skipene i konvoien fikk en sjanse til å spre seg mens den tyske krysseren rettet oppmerksomheten mot angriperen. Agderposten betegner dette som en kamp mellom David og Goliat, og den kunne ikke vare lenge. Etter en bredside fra krysseren forsvant «Borgestad» i dypet med mann og mus. Den tyske krysseren senket ytterligere fem av konvoiens skip.
«...sikkert er det at om ikke Borgestads besetning så tappert hadde ofret livet, ville konvoiens tap vært langt større», skriver Agderposten. «Bragden ble da også berømmet som en av de mest lysende for norsk sjømanns- og fedrelandsånd under krigen, og hele Borgestads besetning er etter sin død blitt dekorert».
Ford Falcon
Ford Falcon er en bilmodell som ble produsert av Ford Motor Company siden 1960. Den ble lagd i USA, Canada, Australia, Argentina, Mexico og Chile. Bilen var i starten en stor salgssuksess for Ford, og den solgte mye bedre enn andre biler fra Chrysler og General Motors som ble laget i de samme årene. I løpet av produksjonstiden fikk Falcon mange karroserityper: to- og firedørs sedaner, to- og firedørs stasjonsvognere, tosdørs hardtop, kabriolet, Sedan Delivery og Ranchero Pickup. Falcon ble også brukt som navnet på passasjerversjoner av Ford Econoline-vaner.
Andre generasjon
Produksjon	1964-1965 Nytt design endret Falcons utsende i 1964. Det nye utsende var mer firkantet. Senere i 1964 kom Fords nye bil på markedet: Ford Mustang, som ble laget på Falcons ramme. Mustang ga Falcon større salg i Amerika.
Walther MP
Walther MP ( Walther Maschinenpistole) er en serie med maskinpistoler fra Vest-Tyskland, produsert fra 1963 til 1987.
Ford Falcon
Tredje generasjon
Produksjon	1966-1970 Falconen får nytt design i 1966 med ett langt panser og kort bagasjelokk, som var mye likt Mustangens design. Todørs hardtop og kabriolet ble ikke mer laget mens stasjonsvogn og ranchero ble større. Ranchero byttet ut Falconss front med Fairlanefronten i 1967. Det siste året Falcon ble produsert i Nord-Amerika var 1970. Den 1. juli 1970 ble Falcon gjort om til en blanding av Fairlane og Torino. Denne "1970 1/2"-Falconen kunne fås som to eller firedørs sedan og femdørs stasjonsvogn.
Walther MP
Våpenet har omstiller for hel- og halvautomatisk ild på venstre side bak avtrekkeren. De er kamret for ammunisjon i kaliber 9 x 19 mm Luger. Den har mekanisme med masseretardert sluttstykke og kommer med foldestokk. De har både 20 og 32 patroners Våpenmagasin. Effektiv rekkevidde er 200 meter (MPL) og 100 meter (MPK). Begge har flipsikter, og MPL har 100-200 meters innstillinger på baksiktet.
Ford Falcon
Falcon i litteraturen
- En Ford Falcon er et viktig bevismateriale i Arnaldur Indriðasons kriminalroman Kleifarvatn (norsk oversettelse: Vannet - 2007)
Walther MP
Varianter
Walther MP kom i to varianter: MPL (Maschinenpistole Lang) og MPK (Maschinenpistole Kurz). Forskjellen på modellene er kun lengden på løpet. De var begge av meget høy kvalitet og ble både eksportert og brukt av tyske politistyrker. US Navy Seals brukte begge utgavene i Vietnamkrigen.
Ford Falcon
Falcon på tv
-Peyton i One Tree Hill kjører en 1963 Ford Falcon.
-I Ocean’s Eleven kjører Brad Pitts karakter en 1963 Ford Falcon kabriolet. Denne bilen blir sprengt i Ocean's Twelve.
-Rock Hudson kjører en Ford Falcon kabriolet i åpning scenen i filmen "Man's Favorite Sport" fra 1964
Race Falconer
1963 Ford Falcon "The Mighty"
1965 Ford Falcon "Daddy Warbucks"
1965 Ford Falcon "Wild Child" 1964 Ford Falcon "Educator"
Eksterne lenker
Ford Falcon
Ålesund videregående skole
Ålesund videregående skole er den største videregående skolen i Møre og Romsdal. Dagens Ålesund vgs er et resultat av at Fagerlia vgs og Ålesund vgs ble slått sammen til én skole fra og med august 2021.
Skolens historie går tilbake til 1864 ved oppstart av Ålesund Lærd og Realskole (Latinskolen).
Nelson Demarco
Nelson W. Demarco Riccardi (født 6. februar 1925, død 21. juli 2009) var en uruguayansk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1948 i London, 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.
Ålesund videregående skole
Ålesund vgs har skoleåret 2021-2022 følgende utdanningstilbud:
Nelson Demarco
Demarco vant en olympisk bronsemedalje i basketball under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det uruguayanske laget som kom på tredjeplass i basketturneringen bak USA og Sovjetunionen. Det var tredje gang som basketball sto på det olympiske programmet, tjuetre lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 14. juli til 2. august 1952. Uruguay tapte semifinalen til Sovjetunionen med 57-61 som siden tapte finalen til USA. Uruguay beseiret Argentina i bronsefinalen med 68-59.
Wald Drageseth
Wald Drageseth (født 22. mars 1920 i Selje, død 27. august 1994 samme sted) var en industripioner, hotellmann og lokalpolitiker i Sogn og Fjordane. Han var drivkraften bak Selje Skjortefabrikk i 1946, Selje Bruk AS i 1961, Selje Hotell i 1975 og Selje Plastindustri i 1976. I 1984 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.
Derna (by)
Derna (درنة Darnah) er en havneby i det østlige Libya. Byen har rundt 80 000 innbyggere, opphavlig en befolkning av mangfoldig etnisk opphav. Derna var sete for en av de rikeste provinsene langs Barbareskkysten, og er fortsatt hovedstad i distriktet Derna som utgjør et mye mindre område. Derna har et unikt miljø blant libyske byer, der det ligger mellom Jebel Akhdar («De grønne fjellene»), Middelhavet og Den libyske ørken.
Etymologi
Darnis og Darne var de greske navnene for byen, mens når tidvis utgaven Dardanis blir funnet, har det sin årsak i en tidligere skrivefeil. Under Roma var byen referert til som Darnis og Derna. Under islam ble den kjent som Derneh (Derne, Dernah) eller Terneh (Ternah).
Historie
Byen fikk innvandring fra islamske flyktninger fra Spania (Al-Andalus) i 1493 på stedet for den antikke bosetningen. Under osmansk styre var Derna innledningsvis under guvernøren i Tripoli, men kort tid etter 1711 falt den inn under karamanlidynastiet, inntil den i 1835, da den ble en besittelse av den selvstyrte sanjak av Benghazi, all vesentlighet hele Kyrenaika, ble styrt direkte fra Istanbul. Deretter i 1875 ble den til vilayet Kyrenaika. På 1850-tallet hadde den et beregnet innbyggertall på rundt 4 500 mennesker, som hovedsakelig levde av jordbruk, fiske og kysthandel.
Den eldste moské er Al-masjeed al-ateeq, som rett og slett betyr «den gamle moské», restaurert av wali Mahmoud Karamanli i 1772, og har 42 små cupolaer under hvelvet tak. Denne formen for hvelv ble benyttet i mangelen av en del materialer som tømmer eller stein i regionen Kyrenaika. Det er en annen moské, Masjeed az-zawiyah, som ble bygget i 1846.
Den franske admiral Ganteaume gikk i land i Derna i juni 1800 i et forsøk på forsterke Napoléon Bonapartes krigføring i Egypt ved å frakte tropper over land, men ble forhindret av en lokal garnison.
Derna var lokaliseringen av slaget ved Derna i 1805 hvor styrker under den amerikanske general William Eaton, som hadde marsjert 800 km langs Den libyske ørken fra Alexandria, erobret byen som en del av den tripolitanske krig.
I kjølvannet av massedemonstrasjonene 18. februar 2011 sies det at byen er kontrollert av libyske opposisjonelle, og ikke av Muammar al-Gaddafis regjering. Byen ble tatt før Gaddafis utkasting fra Tripoli og etableringen av den nye regjeringen.
Giancarlo Fisichella
Giancarlo Fisichella (født 14. januar 1973 i Roma, Italia) er en tidligere italiensk Formel 1-fører og testfører for Ferrari, som han også kjører for i Le Mans Series i 2010.
Bakgrunn
Fisichella vokste opp i den italienske byen Roma. Som de fleste andre Formel 1-førere startet han å kjøre gokart da han var barn. I 1992 startet han i den italienske Formel 3-serien, der han kom på andreplass i 1993 og vant mesterskapet i 1994. I 1995 deltok han i International Touring Car Championship, der han kjørte for Alfa Romeo.
Minardi (1995–1996)
Giancarlo Fisichella startet karrieren i Formel 1 i 1996, da han ble tatt opp i stallen til Minardi. Men siden Minardi forlangte at førerne tok med seg penger inn i stallen, ble han byttet ut med Giovanni Lavaggi og fullførte derfor ikke sesongen. I stedet arbeidet Fisichella som testfører for Minardi, men var parallelt testfører også for Ferrari.
Jordan Grand Prix (1997)
Før 1997-sesongen signerte Fisichella for Jordan-laget, der han kjørte sammen med Ralf Schumacher, den yngre broren til verdensmesteren Michael Schumacher. Giancharlo Fisichella fikk sin første pallplasering da han kom på tredjeplass i Canada Grand Prix; på den tyske racerbanen Hockenheimring var Fisichella nær sin første seier, men måtte bryte etter en punktering. På Spa-banen i Belgia Grand Prix samme år kom han på andreplass, etter Michael Schumacher. Etter dette løpet signerte han for Benetton-laget.
Kadaver
Et kadaver eller åtsel er skrotten av et dødt dyr som har begynt å gå i forråtnelse. Selv om uttrykket i prinsippet kan dekker alle døde dyr, brukes det fortrinnsvis om større virveldyr der volumet av kroppen er så stort at det ikke øyeblikkelig blir fjernet av andre dyr. Slike kadavre utgjør ofte mat for andre dyr, spesielt noen rovdyr og mange fugler.
Giancarlo Fisichella
Benetton (1998–2001)
Fisichellas overgang til Benetton-laget i 1998 skjedde på et tidspunkt da Renault, som hadde levert motorer til Benetton, trakk seg helt fra Formel 1. Dette førte til at Benetton måtte klare seg med eldre motorer fra forrige sesong. Fisichella tok likevel poeng og fikk to andreplasser, én i Montreal og én i Monaco.
Kadaver
Eksempler på typiske åtseletere er mange hundedyr, bjørner, mårdyr, villsvin og fugler, som gribber, kondorer, glenter og kråkefugler med flere. Kadavere tiltrekker seg også mange insekter og sopper, spesielt biller i familien åtselbiller og fluer som kjøttfluer, spyfluer med videre.
Giancarlo Fisichella
Benetton (1998–2001)
Sesongen 1999 viste seg å bli enda dårligere for Benetton og Fisichella, som bare fikk en andreplass i løpet av sesongen og brøt i en rekke løp. Sesongen 2000 var noe bedre; da klarte Fisichella å ta medalje tre ganger. Ved starten av 2001-sesongen ble Benetton kjøpt opp av den tidligere motorleverandøren Renault, men det viste seg vanskelig å redde denne sesongen. Med bare en tredjeplass da sesongen var slutt, gikk Fisichella fra Benetton for å kjøre for Jordan igjen.
Kadaver
I havet er det særlig krabber, slangestjerner og slimåler som livnærer seg som åtseletere. Kadavre av store hvaler kan gi opphav til egne økosystemer på havbunnen som går gjennom en serie suksesjonsstadier, såkalte hvalfall.
Giancarlo Fisichella
Tilbake til Jordan Grand Prix (2002–2003)
Fisichella var tilbake i Jordan-stallen i 2002, men tok ingen medaljer det året. Han brøt langt flere ganger enn de tidligere årene. Det neste sesongen vant Fisichella et løp i Brasil, men det var også den eneste gangen han havnet på pallen i 2003. Fisichella forlot Jordan-laget på nytt foran 2004-sesongen.
Kadaver
Kadavre som jaktåte
Kadavre eller deler av et kadaver brukes også som åte, for å lokke til seg dyr i den hensikt å fange, drepe eller utrydde det. Jaktformen kalles åtejakt og skjer ofte fra et jakttårn. Jaktformen er blant annet vanlig på rødrev, grevling og villsvin. I den grad utryddelse er målet, brukes gjerne et forgiftet kadaver eller åte (giftåte). Metoden treffer imidlertid også åtseletende arter utenfor målgruppen, og er mange tilfeller en hovedårsak til at bestander av åtseletende fugler, som for eksempel gribber, kondorer og glenter, har blitt kraftig redusert og i mange tilfeller er truet av lokal eller global utryddelse. Giftåte er fortsatt brukt mange steder i verden. I Russland blant annet til å bekjempe utbredelsen av ulv.
Giancarlo Fisichella
Sauber (2004)
I 2004-sesongen kjørte Fisichella ett år for Sauber-Petronas. De brukte Ferrari-motorer, som Fisichella kjente godt etter å ha vært testfører for Ferrari. I 2004 brøt Fisichella bare ett løp: Monaco Grand Prix. Tidlig i løpet startet motoren til Takuma Sato sin British American Racing-bil å ryke, og eksploderte med en enorm røyksky som gjorde at Fisichella kjørte inn i briten David Coulthard fra McLaren. Begge kom fra det uten skader, men både Sato, Coulthard og Fisichella var ute av Monaco Grand Prix 2004 etter denne hendelsen.
Kadaver
Kadavre som smittekilder
Kadavre kan være en alvorlig kilde til smitte og sykdom. Særlig kan kadavre i brønner og andre drikkevannskilder forårsake utbrudd av diaré og andre mage- og tarmsykdommer. Dyret kan ha dødd av en infeksjonssykdom, og bakteriene som bryter ned kadaveret produserer toksiner. De fleste sykdomsfremkallende bakterier dør raskt utenfor en levende kropp, men virus og toksiner utgjør en fare i lengre tid. Noen bakterier, som miltbrannbakterien, danner sporer som overlever i flere tiår.
Giancarlo Fisichella
Sauber (2004)
Fisichella kom aldri på pallen med Sauber, men gjorde det bra det meste av sesongen, noe som fikk den tidligere sjefen hans i Benetton-Renault, Flavio Briatore, til å signere kontrakt med Fisichella for det nye Renault-laget.
Kadaver
Kadavre som smittekilder
Kadavre på innmark blir fortrinnsvis destruert, særlig kadavre av husdyr som kan spre smitte av miltbrann, kvegpest, munn- og klovsyke eller andre smittsomme dyresykdommer. Slike kadavre graves ned, brennes eller dekkes med kalk eller klorkalk. Under de store utbruddene av kugalskap i Storbritannia i 1990-årene, ble store mengder kadavre brent. I andre deler av verden er det vanlig å grave ned kadavre under husdyrepidemier.
Giancarlo Fisichella
Renault (2005–2007)
I Renault kjørte Fisichella sammen med Fernando Alonso. Mens den unge spanjolen ble dobbel verdensmester i 2005-sesongen og 2006-sesongen, hadde Fisichella problem med å holde følge med lagkameraten. Fisichella gjorde det likevel bedre enn tidligere år, og Renault vant konstruktørmesterskapet begge sesongene.
I den påfølgende 2007-sesongen fikk Fisichella selskap med finnen Heikki Kovalainen. Renault byttet dekk fra Michelin til Bridgestone for sesongen, og endte på en tredjeplass i konstruktørmesterskapet. Det ble ingen pallplassering på Fisichella, som endte på en sammenlagt åttendeplass i førermesterskapet i 2007.
Force India (2008–2009)
Fisichella og Sutil fortsatte hos Force India også i 2009-sesongen, med Mercedes som motorleverandør. I et løp på den tradisjonsrike banen Spa-Francorchamps i Belgia sikret Fisichella seg lagets første og eneste pole position, mens Sutil endte som nummer 11 på gridden. Første runde i dette løpet startet med flere kollisjoner, og banens sikkerhetsbil ble sendt ut, og hentet inn igjen på runde 5. Fisichella holdt ledelsen ned Eau Rouge, men ble forbikjørt av Kimi Räikkönen på Kemmel Straight. De fullførte løpet på henholdsvis første- og andreplass. Dette var de første poengene for Force India, og første pallplassering for laget. Det var også de første poengene Fisichella hadde fått på to år; forrige gang han fikk poeng var under Japans Grand Prix i 2007, hvor han endte på en femteplass for Renault.
Ferrari (2009–)
Etter noen dager med rykter om at Fisichella skulle ta over for Luca Badoer, ble det den 3. september 2009 klart at Giancarlo skulle kjøre for Ferrari fra og med Italias Grand Prix og ut sesongen, for å så bli den offisielle test- og reserveføreren i 2010. I løpene Fisichella kjørte for Ferrari fikk han dårlige plasseringer, og han greide ikke å ta ett eneste poeng etter Belgias Grand Prix.
Ved siden av jobben som testfører for Ferrari kjørte Fisichella både i 2010, 2011 og 2012 for Ferrari i Le Mans Series.
Clint Dempsey
Clinton Drew «Clint» Dempsey (født 9. mars 1983 i Nacogdoches i Texas) er en amerikansk tidligere fotballspiller.
Den 12. juni 2010 ble Dempsey den andre amerikanske fotballspiller som skåret mot England i VM etter at Joseph Gaetjens gjorde mål 60 år tidligere i VM i fotball 1950. Dempsey ble også den andre amerikaner som har skåret i mer enn et verdensmesterskap. Den første var Brian McBride.
Lille OSC
Lille Olympique Sporting Club er et fransk fotballag. Klubben kommer fra den franske byen Lille, og spiller sine hjemmekamper på Stade Pierre-Mauroy.
Spillerstall
Oppdatert 12. mars 2023.
Hoaryrev
Hoaryrev eller gråhårsrev (Lycalopex vetulus) er en monotypisk art som tilhører slekten av søramerikanske rever, som består av små til mellomstore neotropiske rovpattedyr i hundefamilien. Den ligner en liten grålig rev, men er altså nærmere beslektet med ulven og andre canider enn med rever flest.
Tchaicka et al. (2016) hevder at hoaryrev trolig er den mest basale av søramerikarevene, mens Perini, Russo & Schrago (2010) noen år tidligere hevded at sechurarev trolig var mest basal. Det hersker altså fortsatt en viss usikkerhet omkring dette.
Beskrivelse
Hoaryreven er et småvokst, slankt og gråfarget hundedyr, med innslag av sølv/hvitt i hårtuppene. Halen er tilnærmet sort ytterst. Litt lysere under buken og mer rødlig bak på ørene og nedover de relativt lange bena. Hodet er relativt lite, øynene mørke og ørene forholdsvis lange, spisse og oppreiste. Den har gjerne også små innslag av rødbrunt i ansiktet, som har et relativt kort snuteparti. Tannsettet har dessuten relativt små tenner.
Arten blir omkring 58,5–64 cm lang o kroppslengde (snute til halerot), mens halen i tillegg utgjør cirka 25–36 cm. Vekten ligger normalt omkring 2,7–4 kg. Så langt man vet er det ikke påvist kjønnsdimorfisme for hoaryrev, men blant andre medlemmer i denne gruppen blir tispen i snitt cirka fem prosent mindre enn hannen. Man antar derfor at dette også kan gjøre seg gjeldende for denne arten.
Habitat
Arten regnes som endemisk for Brasil, der den er mest vanlig i regionene Minas Gerais og Mato Grosso (inkludert i Pantanal, verdens største våtmark), som begge utgjør en del av den viktige og biologisk mangfoldige cerradoen (ei tropisk savanne). Arten er ifølge IUCNs rødliste livskraftig, men man vet svært lite om hvor stor populasjonen er. Det man vet er, at cerradoen årlig i snitt taper cirka tre prosent av sitt areale til landbruksformål (beitedyr og produksjon av soyabønner). Imidlertid ser det ut som om hoaryreven klarer å tilpasse seg disse nye omstendighetene.
Arten er mest vanlig i det sentrale høylandet av Brasil, der den foretrekker gressland og tropisk savanne med høyt gress ispedd små skoger, såvel som fjellformasjoner med åpent skoglandskap og krattskog. Habitatet strekker seg også gjennom mer åpent terreng i det øst-sentrale Brasil.
Inndeling
Inndelingen av søramerikanske rever følger Tchaicka et al. (2016), men rekkefølgen regnes ikke som endelig avklart. Perini, Russo & Schrago (2010) regner L. sechurae som basal i treet, mens Tchaicka et al. (2016) har kommet fram til at L. vetulus er mest basal.
Atferd
Hoaryrever er vanligvis svært sky, men forsvarer avkommet sitt. Den er trolig territorial, som sine nærmeste slektninger, og regnes som døgnaktiv, men er mest aktive om natten. Aktiviteten begynner som regel etter solnedgang.
Arten er monogam. Paringstiden tar til tidlig på høsten. Tispen går drektig i cirka 50 dager, hvoretter hun føder et kull på 2–4 valper, som regel tidlig i september. Fødselen foregår i et hi, ofte etter en armadillo. Trolig deltar hannen i stellet av valpene, men dette er dessverre ikke særlig godt dokumentert. Hunnen dier avkommet i cirka fire måneder, hvoretter de avvennes. Valpene blir imidlertid hos mora til de er omkring seks måneder gamle.
Hoaryreven er altetende (omnivor), men den ser ut til å ha spesialisert seg på termitter (spesielt Syntermes og Cornitermes), som i snitt finnes i 89,5% av ekskrementene. De spiser termitter året rundt, men kosten består også av gnagere, gresshopper, biller (spesielt tordivler) og frukt. Termitter og små pattedyr utgjør hovedføden i den tørre sesongen, mens frukt og grønt er mest betydningsfullt i regntiden.
Annet
Valpesyke (CVD) er et vanlig og ofte svært alvorlig sykdomsfenomen blant hundedyr, men for hoaryrev ble det første naturlige tilfellet beskrevet først i 2010. Man har også funnet ut, at hoaryrev kan fungere som et reservoar for Rhabdovirus (Lyssavirus), et RNA-virus som forårsaker rabies.
Safran Sensing Technologies Norway
Safran Sensing Technologies Norway AS er en norsk produsent og utvikler av MEMS-gyrosensorer med høy presisjon, og er fulleiet av franske Safran Electronics & Defense siden 1. oktober 2021. Tidligere het bedriften Sensonor.
Historie
Bedriften ble startet i Horten 1. mars 1985, og baserte seg på kompetanse og kunnskap fra Akers Electronics.
I 1990-årene hadde bedriften internasjonal suksess med SA20, en sensor for kollisjonsputesystemer. Denne var basert en piezoresistiv bjelke av silisium. Rundt 35 millioner sensorer ble solgt over hele verden, og selskapet hadde 60-70 % av markedet for kollisjonsputesensorer i Europa.
Sensonor mislyktes imidlertid i utviklingen av neste generasjons kollisjonsputesensor, kalt SA30, som til slutt ble oppgitt. Omsetningen sank fra 170 mNOK i 1997 til 50 mNOK i 1999. Dermed havnet bedriften i store økonomiske problemer og mye børsuro. Dette kulminerte i at bedriften i 2003 ble kjøpt opp av det store tyske elektronikk-konsernet Infineon Technologies AG.
Parallelt med utviklingen av SA30 hadde Sensonor også utviklet en trykksensor, SP12. Denne var beregnet for bruk i TPMS-systemer, det vil si overvåkning av lufttrykk i bildekk. I likhet med tidligere produkter var også denne basert på piezoresistive motstander som var implantert i en silisiumkrystall, men i tillegg var silisiumskiven innkapslet mellom to glasskiver. Det var denne teknologien som gjorde det norske selskapet interessant for Infineon.
Senere utviklet Sensonor forbedrede versjoner, SP30 og SP35. Disse var fram til 2009 hovedproduktene til selskapet, men produseres og selges i dag av Infineon.
Rundt årtusenskiftet ble det dessuten utviklet en gyro-sensor, SAR10, som var beregnet på bruk i svenske Autolivs sikkerhetssystemer for sidekollisjonsputer. Denne ble en suksess og ble produsert i stort antall.
MEMS-gyroen STIM210 ble nominert til Årets Ingeniørbragd 2011 av Teknisk Ukeblad, og endte til slutt på andreplass etter å ha vunnet lesernes stemmer.
Alle aksjer i Sensonor ble 1. oktober 2021 kjøpt av franske Safran Electronics & Defense.
David Paton
David Paton (født 29. oktober 1949 i Edinburgh) er en skotsk musiker som har vært bassist i progrockbandene Pilot og Alan Parsons Project.
I 1982 under plateinnspilling med Alan Parsons Project på Abbey Road Studios, besøkte Paton og vokalisten Chris Rainbow progrockbandet Camel, som var i nabostudioet og spilte inn albumet Nude. De stiftet et bekjentskap til Andrew Latimer og de ble i en kort periode en del av Camel, hvor Paton etter hvert ble med i innspillingene The Single Factor (1982), Stationary Traveller (1984), Dust and Dreams (1991) og Harbour of Tears (1996) samt noen turnéer etter disse.
Senere på 1980-tallet var han også med som bassist i bandet til Fish, som han forlot tidlig på 1990-tallet, og for Elton John, Paul McCartney og flere. Paton ga ut et soloalbum i 1993, men utgivelsen var markedsført diskret. I dag bor David Paton i Costa Blanca, Spania, hvor han driver sitt eget studio og har spilt inn utgivelser for flere artister.
Ayurveda
Ayurveda (fra sanskrit आयुर्वेद āyurveda på norsk: «lære om livet») er indisk tradisjonell medisin, som også omtales som ayurvedisk medisin, en tradisjonell førvitenskapelig helsefilosofi utviklet på det indiske subkontinent. Ayurveda antas å være det eldste helhetlige helsesystem som i dag praktiseres i utstrakt grad.
Ayurveda er særlig utbredt i India, Sri Lanka og Nepal. I vestlige land er det klassifisert blant kosttilskudd eller blant alternative behandlingsformer. I āyurveda inngår inntak av ulike matvarer som tilhengere regner å ha helsebringende effekt. Blant disse er yoghurt, banan, agurk og vannmelon, til rett tid av døgnet samt renseteknikker (bruk av tungeskrape, neseskylling, yogaøvelser, pusteteknikker, samt en vannteknikk kalt halvbad). I āyurveda fokuseres det, i likhet med i kinesisk medisin, på å bevare «den vitale energien» i mennesket.
Vitenskapelig forskning har ikke funnet noe som tyder på at ayurvediske preparat har medisinsk effekt utover placeboeffekt. Systematiske undersøkelser av ayurvediske preparat produsert i India har påvist at en stor del av ayurvediske preparat har helseskadelige doser av bly, kvikksølv, kadmium eller arsenikk.
Status i dag
I India er āyurveda ett av fire parallelle, likeverdige medisinsystemer som alle er anerkjent av staten, og som delvis også finansieres av det offentlige. I tillegg til āyurveda, dreier det seg om vestlig medisin og siddha, unani, samt homøopati. Helsemyndighetene søker å fremme de tradisjonelle medisinformene āyurveda, siddha og unani blant annet av politiske, kulturelle og økonomiske årsaker. Også homøopati søkes fremmet av blant annet økonomiske grunner. Det er etablert offentlig godkjenning for leger innen alle fire systemene. De ulike typer leger utdannes ved forskjellige skoler. Rammene for en 5-årig, standardisert utdannelse i āyurveda ble vedtatt av den indiske parlamentet i 1970. I dag tilbyr mer enn 100 høyskoler studier i tradisjonell ayurvedisk medisin. Den indiske regjeringen støtter forskning og utdannelse innen āyurveda gjennom mange kanaler. Også i USA gir regjeringen forskningsmidler til dette forskningsområdet gjennom National Center for Complementary and Alternative Medicine.
I en rekke land mottar befolkningen tilbud om tradisjonell medisin i likhet med āyurveda i India. WHOs statistikk viser at 80% av verdens befolkning har dette som sitt primære helsetilbud. I Sri Lanka er det flere utøvere av āyurveda enn av vestlig medisin.
Ayurveda i Norge
Maharishi Ayurveda Helsesenter på Mesnali ved Lillehammer har vært i drift siden 1986.
The Zerosum
The Zerosum er Inge Berges debutalbum. Det ble utgitt i 2007.
Ali Abdullah Saleh
Ali Abdullah Saleh (arabisk: ; ʿAlī Abdullāh Ṣāliḥ, født 21. mars 1947, død 4. desember 2017 ) var en jemenittisk politiker. Han var president i Nord-Jemen fra 1978 til 1990 og ble president i det forente landet da Nord-Jemen gikk sammen med Sør-Jemen i 1990. Han representerte Den allmenne folkekongressen.
Han kunngjorde 2. februar 2011 at han ville gå av som president når hans presidentperiode var over i 2013, som en følge av opprøret i landet. 3. juni 2011 reiste han til Saudi-Arabia for å få behandling for skader som han var blitt påført da presidentpalasset var blitt angrepet. Dagen etter overtok Abd al-Rab Mansur al-Hadi som fungerende president. Det var derfor antatt at han ikke ville komme tilbake til Jemen.
Han ble drept i desember 2017 av Houthi-militsen da han forsøkte å flykte fra Sanaa.
Aleksandr Andrejevitsj Ivanov
Aleksandr Andrejevitsj Ivanov (russisk Александр Андреевич Иванов (født 28. juli 1806 i St. Petersburg i Russland, død 15. juli 1858 samme sted) var en russisk  kunstmaler, som først og fremst skapte seg et navn som historiemaler, som maler av bibelske tema samt landskapsmaler.
Roma
Etter avslutningen av utdannelsen mottok Ivanov et stipend som gjorde det mulig for han å reise til utlandet. Han reiste til Roma via Dresden. Den største delen av livet skulle han komme til å oppholde seg i Roma. Mens han var der, ble han venn med landsmannen, forfatteren Nikolaj Gogol. I Roma ble han sterkt påvirket av nasareerne. Det var i Paris han malte sin versjon av en greske myte, med sitt maleri Bellerofon gir seg i vei til Kimæren (Беллерофонт отправляется в поход против Химеры).
I tiden mellom 1837 og 1857 arbeidet han på maleriet som skulle bli hovedverket hans, Kristus viser seg for folket (Явление Христа народу). Kunstverket er holdt i en nyklassisistisk stil. Til dette maleriet laget han rundt 300 skisser og detaljtegninger, mange av disse er i seg selv sett på som små mesterverk.
Avslutning
I 1857 vendte Ivanov tilbake til Russland. Han døde i koleraepidemien året etter.
Ivanovs verk er for en stor del å se i Tretjakovgalleriet, samt i Det russiske museet.
Árpád Lengyel
Árpád Lengyel (født 4. september 1915 i Kaposvár, død 30. april 1993 i Edgewater i New Jersey i USA) var en ungarsk svømmer som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Rajo Devi
Rajo Devi er kjent som verdens eldste mor. Den 28. november 2008, som 70-åring, fødte Rajo Devi sitt første barn, en datter, uten komplikasjoner, men med keisersnitt. Det er uvanlig å være i stand til å få barn etter overgangsalderen, og det er 20 år siden Devi var i den perioden av livet sitt. Saken har skapt stor oppmerksomhet verden rundt.
Árpád Lengyel
Lengyel vant en olympisk bronsemedalje i svømming under OL 1936 i Berlin. Han var med på det ungarske laget som kom på tredjeplass på 4 x 200 meter fri, bak Japan som vant med ny verdensrekord 8.51,5 og USA. De andre svømmerne på det ungarske laget var Oszkár Abay-Nemes, Ferenc Csik og Ödön Gróf.
Rajo Devi
De som var verdens eldste mødre tidligere, var den romanske kvinnen Adriana Iliescu, som fødte i en alder av 66 år i 2006, og den spanske kvinnen, Maria del Carmen Bousada, som senere samme året fødte i en alder av 67 år.
Georg VI av Storbritannia
Georg VI (Albert Frederick Arthur George; født 14. desember 1895 i York Cottage i Norfolk, død 6. februar 1952 på Sandringham House i Norfolk) var konge av Storbritannia og samvelderikene fra 1936 til 1952. Han var keiser av India fra han ble kronet til landet ble selvstendig i 1947. Han var den tredje britiske monarken av fyrstehuset Windsor.
Prinsen, som til daglig ble kalt Albert, var Georg og Mary av Tecks andre sønn. Da Albert var 15 år gammel ble hans far kronet til konge, og i 1920 ble Albert selv gitt tittelen hertug av York.
Hertugen giftet seg med Elizabeth Bowes-Lyon den 26. april 1923 i Westminster Abbey i London. Ekteparet fikk to døtre: 21. april 1926 ble Elizabeth født og 21. august fire år senere kom Margaret Rose.
Hertugens far, kong Georg V døde den 20. januar 1936 og storebroren ble kong Edvard VIII. Men den 11. desember 1936 abdiserte kong Edvard for å kunne gifte seg med Wallis Simpson, en fraskilt kvinne. Hertugen av York ble nå konge av Storbritannia, og tok navnet Georg VI.
I løpet av andre verdenskrig ble kong Georg og dronning Elizabeth selve symbolet på Storbritannias motstandsvilje, og gjennom radiotaler og i møte med soldater og mennesker som var rammet av krigen oppnådde kongeparet stor popularitet hos folket.
Etter krigen slet kong Georg med dårlig helse. Mye røyking hadde ført til lungekreft, og hans datter og arvtaker, prinsesse Elisabeth, påtok seg etter hvert flere av hans oppgaver. Natt til 6. februar 1952 døde kongen, og eldstedatteren Elisabeth tok over som monark.
Fødsel og familieliv
Han ble født med Albert som første navn, og var kjent som prins Albert («Bertie» i familien). Han ble født i Yorkhytten ved Sandringham House, Norfolk‚ England, i tiden da hans oldemor, Victoria var regjerende monark. Hans foreldre var hertugen av York (senere kong Georg V) og hertuginnen av York (senere dronning Mary). Han var deres andre sønn. Faren var eldste levende sønn av prinsen (senere kong Edvard VII) og prinsessen (senere dronning Alexandra) av Wales. Hans mor, hertuginnen av York, var den eldste datteren av prins Francis, hertug av Teck og prinsesse Mary Adelaide av Cambridge.
Albert ble født 14. desember 1895. Dronning Victorias mann, prins Albert døde denne dagen for 24 år tidligere, og det var uvisst hvordan barnets oldemor ville ta nyheten. Prinsen av Wales skrev i et brev til sin sønn at dronningen hadde blitt nokså bekymret. To dager senere skrev han «Jeg tror det ville gjort henne glad dersom du foreslo navnet Albert for henne». Dette blidgjorde barnets oldemor, som skrev i et brev til Alberts mor, at hun var glad for at det skjedde noe så gledelig på en så sørgelig dag, og at hun satte pris på at han fikk navnet Albert, som for henne stod for alt som var godt. Han ble døpt Albert Frederick Arthur George i St Maria Magdalenakirken nær Sandringham tre måneder etter fødselen. Bestemoren på morsiden, prinsesse Mary Adelaide av Cambridge likte ikke hans første navn, og hun håpet at navnet Georg ville erstatte Albert. Prinsen var den fjerde i arvefølgen ved fødselen, og hans storebror Edvard, født et år tidligere den 23. juni 1894, var nummer tre.
Tidlig liv
Som dronning Victorias oldebarn ble Albert titulert Hans Høyhet prins Albert av York fra sin fødsel av. Dronningen uttrykte senere i et offisielt dokument at barna til den eldste sønnen til prinsen av Wales skulle få tittelen Kongelig Høyhet. Så i en alder av to år, ble Albert Hans Kongelige Høyhet prins Albert av Wales.
Han slet mye med dårlig helse og ble beskrevet som «en lettskremt gutt som tar lett til tårene». Foreldrene stod ikke for den daglige oppdragelsen av sine barn, noe som var vanlig i aristokratiske miljø. Albert stammet mye som barn og utviklet kroniske mageproblemer. I tillegg hadde han problemer med knærne som måtte rettes opp med skinner, noe som var meget smertefullt. Han ble også tvunget til å skrive med høyrehånden, selv om han var venstrehendt.
Da dronning Victoria døde 22. januar 1901, ble Alberts bestefar, prinsen av Wales, kronet til kong Edvard VII. Alberts far gikk da fra å være hertug av York til å bli prins av Wales. Broren Edvard ble nå andre person i arverekken og Albert ble tredje.
Militær karrière og utdannelse
I 1909 begynte Albert på den kongelige marinens college i Osborne som marinekadett. Hans resultater var blant de verre, men allikevel gikk han videre til colleget i Dartmouth i 1911. Da kong Edvard VII døde 6. mai 1910, ble Alberts far kong Georg V, prins Edvard ble til prins av Wales og Albert andre person i arverekken.
Albert ble sjøkadett den 15. september 1913 og et år senere tjenestegjorde han i første verdenskrig. Hans offiserkolleger kalte ham «Mr. Johnson». Han var om bord på skipet HMS Collingwood i Jyllandsslaget (31. mai–1. juni 1916), som endte med taktisk seier til Tyskland, men strategisk seier for Storbritannia. Albert tjenestegjorde ikke stort mer i krigen, da han var syk og hadde mavesår. I februar 1918 ble prinsen utnevnt til offiser med ansvar for de unge mennene på den kongelige marines luftvåpens treningsbase på Cranwell. Som en følge av at Royal Air Force ble stiftet senere det samme året, ble Albert forflyttet fra marinen til luftvåpenet. Senere ble han utnevnt til kommanderende offiser for skvadron nummer 4 i guttefløyen på Cranwell, og han fortsatte der til august 1918.
Etter krigen studerte prinsen historie, økonomi og samfunnskunnskap i et år på Trinity College i Cambridge fra oktober 1919. Den 3. juni 1920 ble Albert gjort til hertug av York, jarl av Inverness og baron Killarney. Etter dette begynte han å utføre en rekke kongelige plikter, og han representerte sin far da han besøkte kullminer, fabrikker, jernbaner, og skaffet seg med dette kallenavnet «industriprinsen».
Hans fremtreden i offentligheten var mindre imponerende enn brorens. Han hadde problemer med stamming og var beskjeden. Prinsen var imidlertid fysisk aktiv og spilte mye tennis.