cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Deprotonering
Den relative evnen til et molekyl til å gi opp et proton måles ved hjelp av pKa-verdien. En lav pKa-verdi indikerer at forbindelsen er sur og lett vil gi opp sit proton til en base. PKa av en forbindelse bestemmes av mange aspekter, men den viktigste er stabiliteten til den konjugerte basen. Dette bestemmes primært av evnen (eller manglende evne) til den konjugerte basen til å stabilisere en negativ ladning. En av de viktigste måtene å vurdere en konjugert bases evne til å distribuere negativ ladning er å bruke resonans. Elektrontrekkende grupper (som kan stabilisere molekylet ved å øke ladningsfordelingen) eller elektrondonasjonsgrupper (som destabiliserer ved å redusere ladningsfordelingen) som er tilstede på et molekyl, bestemmer også dets pKa. Løsningsmidlet som brukes kan også hjelpe til med stabilisering av den negative ladningen på en konjugert base.
Baser som brukes til å deprotonere, avhenger av pKa verdien av forbindelsen. Når forbindelsen ikke er spesielt sur, og som sådan ikke molekylet lett gir opp protoner, kreves det en sterkere base enn de allment kjente hydroksidene. Hydrider er en av de mange typer kraftige deprotoniserende midler vi har. Vanlige hydrider som brukes er natriumhydrid og kaliumhydrid. Hydridet danner hydrogengass med det frigjorte protonet fra det andre molekylet. Hydrogen er farlig og kan antennes med oksygen i luften, så den kjemiske prosedyren bør gjøres i en inert atmosfære (f.eks. Nitrogen).
Deprotonation kan være et viktig trinn i en kjemisk reaksjon. Syre-base reaksjoner forekommer vanligvis raskere enn noe annet trinn som kan bestemme produktet av en reaksjon. Konjugatbasen er mer elektronrik enn molekylet som kan endre reaktiviteten til molekylet. For eksempel danner deprotonering av en alkohol det negativt ladede alkoksidet, som er en mye sterkere nukleofil.
For å bestemme om en gitt base vil være tilstrekkelig til å deprotonere en spesifikk syre eller ikke, sammenlign konjugatbasen med den opprinnelige basen. En konjugatbase dannes når syren deprotoneres av basen. På bildet ovenfor fungerer hydroksid som en base for å deprotonere karboksylsyren. Konjugatbasen er karboksylatsaltet. I dette tilfellet er hydroksid en sterk nok base til å deprotonere karboksylsyren fordi konjugatbasen er mer stabil enn basen fordi den negative ladningen blir avlokalisert over to elektronegative atomer sammenlignet med ett. Ved bruk av pKa-verdier er karboksylsyren omtrent 4 og konjugatsyren, vann, er 15,7. Fordi syrer med høyere pKa-verdier er mindre sannsynlig å donere protonene sine, vil likevekten favorisere deres dannelse. Derfor blir siden av ligningen med vann fortrinnsvis dannet. Hvis for eksempel vann, i stedet for hydroksid, ble brukt til å deprotonere karboksylsyren, ville ikke likevekten favorisere dannelsen av karboksylatsaltet. Dette er fordi konjugatsyren, hydronium, har en pKa på 0, som er lavere enn karboksylsyren. I dette tilfellet vil likevekt favorisere karboksylsyren.
Vågå-saken
Vågå-saken, også kjent som Øygard-saken, var en norsk straffesak og politisk affære som ble utløst da daværende ordfører i Vågå Rune Øygard (Ap) ble siktet for seksuell omgang med barn den 19. september 2011. Etter at etterforskningen i saken var ferdig ble han 29. mars 2012 tiltalt av Statsadvokaten i Hedmark og Oppland for overtredelse av straffelovens §§ 195 og 196 som gjelder seksuell omgang med barn under henholdsvis 14 og 16 år. Han ble 17. desember 2012 dømt i Sør-Gudbrandsdal tingrett i samsvar med tiltalen og aktors straffepåstand, til fire års ubetinget fengsel og til å betale oppreisningserstatning og saksomkostninger. Han anket dommen på stedet til Eidsivating lagmannsrett, der han 22. mai 2013 ble funnet skyldig i seksuell omgang med barn under 16 år og 30. mai 2013 dømt til ett år og tre måneders ubetinget fengsel og til å betale oppreisningserstatning og saksomkostninger. Øygard og aktoratet tok betenkningstid, og begge parter anket 13. juni 2013 saken inn for Norges Høyesterett. Øygard påstod at dommen måtte oppheves på grunn av saksbehandlingsfeil, mens aktor anket over straffeutmålingen. Øygards anke over dommen ble avvist av Høyesteretts ankeutvalg 28. august 2013 og Høyesterett avgjorde 26. september 2013 å øke straffeutmålingen til to år og tre måneders fengsel. Dommen og straffeutmålingen ble dermed rettskraftig.
Øygard ble 18. oktober 2011 gjenvalgt som ordfører, men var sykmeldt og siden permittert fra vervet. Han fastholdt at han ønsket å beholde vervet, også selv om han skulle bli dømt. Arbeiderpartiets sentralledelse, fylkeslag og lokallag bad ham høsten 2012 om å gå av uavhengig av straffesakens utfall på grunn av det han hadde innrømmet i saken. Muligheten for at Øygard kunne beholde vervet etter en eventuell dom førte til diskusjon om kommunelovens bestemmelse om at en ordfører ikke kan fjernes mot sin vilje. Etter domfellelsen i tingretten valgte han å gå av som ordfører. Øygard fremholder at han er uskyldig i forholdene han er domfelt for, og at han bare har hatt en rolle som farsfigur for den fornærmede i saken. Han har uttalt at «jeg skal kjempe så lenge jeg må» for å bevise sin uskyld, og «jeg ser på fengsel som totalt uaktuelt». Øygard startet soningen ved Ullersmo fengsel 11. desember 2013, og ble løslatt i midten av 2015.
Etterforskning og tiltale
19. september 2011 ble ordfører i Vågå kommune Rune Øygard siktet av Politiet for seksuell omgang med en mindreårig jente, og han benyttet sin rett til å la være å forklare seg for politiet om saken.
Statsadvokaten i Hedmark og Oppland tok ut tiltale mot ham for seksuell omgang med barn under 14 år og barn under 16 år 29. mars 2012. Tiltalen omfattet 50 påståtte samleier mens jenta var 13 - 15 år gammel (2009 - 2011). Ifølge tiltalen startet overgrepene i skolens høstferie 2009 på Øygards hytte, og fortsatte hjemme hos ham i Vågå, på hyttene hans og på reiser.
Hovedforhandling og dom i tingretten
Hovedforhandlingen i straffesaken startet oktober 2012 i Sør-Gudbrandsdal tingrett, og dom falt 17. desember, da en enstemmig rett fant Øygard skyldig i hele tiltalen. Han ble funnet skyldig i overtredelse av straffelovens §§ 195 og 196, og dømt til en straff av 4 års ubetinget fengsel, i tråd med aktors påstand. Videre ble han pålagt å betale den fornærmede jenta 150 000 kroner i oppreisningserstatning og 25 000 kroner til den offentlige påtalemyndighet for å dekke saksomkostninger. I dommen ble Øygards forklaring blant annet beskrevet som «oppkonstruert, kunstig og ikke troverdig».
Et sentralt tema i saken var utskrifter fra Skype, der Øygard var uenig med aktoratet i tolkningen av hans utsagn. Bl.a. mente han at «naken» hadde meningen «tynnkledd» på hans dialekt. Øygard innrømmet at samtalene var «griseprat», men forklarte for retten at han «ville se hvor grensen hennes gikk». Tingretten beskrev i dommen utskriftene som bevis for at det hadde vært seksuell aktivitet mellom domfelte og fornærmede i saken, dels i lys av hva som ble sagt og dels i lys av den kontekst det stod i. Retten festet dermed ikke lit til domfeltes forklaring om at innholdet i Skype-samtalene var «stammespråk» og «sjargong». I dommen het det at «han har utnyttet stillingen som ordfører i forbindelse med overgrepene», og «retten har ikke funnet noen formildende omstendigheter i saken».
Hovedforhandlingen ble administrert av tingrettsdommer Torunn E. Kvisberg og saken hadde to legdommere. Den offentlige påtalemyndighet var representert ved statsadvokat Thorbjørn Klundseter ved Hedmark og Oppland statsadvokatembeter. Øygards forsvarer var advokat Mette Yvonne Larsen.
Hovedforhandling og dom i lagmannsretten
Øygard anket dommen fra tingretten på stedet inn for Eidsivating lagmannsrett. Hovedforhandlingen i lagmannsretten begynte 22. april 2013 og er berammet til å pågå frem til 30. mai 2013. Rettsforhandlingen administreres av lagmann Ørnulf Røhnebæk. Aktor, forsvarer og bistandsadvokat er de samme som i tingretten.
Politiet la bl.a. frem nye SMS-beviser i rettssaken som ikke hadde vært fremme i tingretten.
Blant vitnene var den tidligere varaordføreren i Vågå (frem til 2011), som støttet Øygard og uttalte at det er normalt i Gudbrandsdalen at voksne deler seng med tenåringer de ikke er i familie med.
Under rettsforhandlingen oppstod uenighet mellom aktoratet og Øygards forsvarer om hvilke vitner som skulle føres. Lagmannsretten nektet Øygard å føre flere vitner. Øygard anket denne avgjørelsen inn for Høyesterett, som opprettholdt lagmannsrettens avgjørelse.
Den 22. mai 2013 ble Øygard funnet skyldig av lagmannsretten i seksuell omgang med barn under 16 år og 30. mai 2013 ble han dømt til ett år og tre måneders ubetinget fengsel og til å betale oppreisningserstatning til fornærmede og saksomkostninger til staten. Øygard ble dømt for overgrep som skjedde mens fornærmede var 14 og 15 år gammel. Både Øygard og aktoratet tok betenkningstid for å vurdere om de aksepterte dommen.
Høyesteretts behandling
Den 13. juni 2013 anket både domfelte Rune Øygard og aktor, statsadvokat Thorbjørn Klundseter, saken inn før Norges Høyesterett. Øygard hevdet at det var begått saksbehandlingsfeil og påstod at dommen måtte oppheves, slik at saken måtte behandles av en ny lagmannsrett dersom Høyesterett gav ham medhold. Aktor anket over straffeutmålingen og begrunnet anken med «omfanget av overgrepene og graden av utnyttelse av fornærmede fra den domfeltes side».
Høyesteretts ankeutvalg avviste 28. august 2013 Øygards anke over saksbehandlingen, og skyldspørsmålet var dermed rettskraftig avgjort. Ankeutvalget tillot anken over straffeutmålingen fremmet.
Høyesterett avgjorde 26. september 2013 å øke straffeutmålingen til to år og tre måneders fengsel. Dommen og straffeutmålingen er nå rettskraftig.
Øygards gjenvalg og avgang som ordfører
Ved Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011 fikk Arbeiderpartiet med Øygard som toppkandidat 58,3 prosent av stemmene i Vågå og absolutt flertall i kommunestyret. På det konstituerende møtet i kommunestyret ble han 18. oktober 2011 gjenvalgt til sin femte periode som ordfører, noe som vakte oppsikt ettersom han på det tidspunktet var siktet i straffesaken. Han ble sykmeldt etter siktelsen, og varaordfører Iselin Jonassen fungerte som ordfører i hans sted. Etter at statsadvokaten hadde tatt ut tiltale søkte Øygard permisjon med lønn, og fikk innvilget dette 8. mai 2012 av et enstemmig kommunestyre. Jonassen ble valgt til fungerende ordfører og Jehans Storvik ble valgt til fungerende varaordfører.
Under rettssaken kom Øygard «under hardt politisk press for å trekke seg som ordfører». Han ble oppfordret til å trekke seg av partileder Jens Stoltenberg og partisekretær Raymond Johansen, som presiserte at de ikke tok stilling til straffesaken. Stoltenberg mente det Øygard hadde innrømmet var «uforenlig med det å ha tillitsverv i Arbeiderpartiet».
Dagen før domfellelsen, 16. desember 2012, uttalte Vågå Arbeiderparti at Rune Øygard kunne komme tilbake til politiske verv i Vågå kommune dersom han ble frikjent for de forholdene som var omfattet av tiltalen.
17. desember 2012, etter domfellelsen, fortalte advokaten hans media at Øygard trekker seg «med umiddelbar virkning». Dagen etter ble en formell søknad der Øygard bad om å bli fritatt fra alle politiske verv i kommunen «frå og med 1. januar 2013» mottatt av Vågå kommunestyre, som vedtok å innvilge søknaden med øyeblikkelig virkning 18. desember 2012. I en pressemelding 18. desember 2012 opplyste kommunen at Rune Øygard ikke lenger har politiske verv i Vågå kommune.
Medieomtale
Saken var blant de mest omtalte sakene i media i Norge i 2012 med ca. 12 000 omtaler per medio desember, og en rekke av de involverte gav flere intervjuer i pressen. Institutt for journalistikk arrangerte i ettertid et seminar om pressens dekning av Vågå-saken.
Kort etter siktelsen gav bl.a. Rune Øygard to TV-intervjuer om saken i sitt hjem, der han avviste anklagene som ble rettet mot ham og fremholdt at han hadde vært en farsfigur for jenta. Flere av Øygards støttespillere gikk ut i media med støtteerklæringer. Morten Krogvold uttalte at «det er ressurssterke mennesker som virkelig jobber for Rune nå. Han har mange innflytelsesrike venner og nettverk». Det fikk oppmerksomhet da Morten Krogvold uttalte at «hvis Rune er skyldig i dette, blir jeg den første astronauten til planeten Pluto».
Sakens betydning for Vågås omdømme ble også diskutert i media. Folk i Vågå fryktet at kommunen heretter skal assosieres av nordmenn flest med saken på samme måte som Bjugn assosieres med Bjugn-saken. Hanne Maren Blåfjelldal, som har bodd i Vågå, skrev at Vågå har gått fra å være «ein plass folk ville nemne i sine festtale» til «noko perverst og noko [folk] helst ikkje vil ta i».
Penthophonus
Penthophonus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.
Utseende
Små til middelsstore (de europeiske artene 5,5-10,5 millimeter), avlange, blankt svarte løpebiller, beina gjerne rødlige. Dekkvingene kan være brune. Hodet er forholdsvis stort med små fasettøyne, antennene knapt halve kroppslengden. Pronotum er avrundet firkantet. Dekkvingene er litt rundede med fine punktstriper.
Utbredelse
Artene er utbredt fra Hellas i vest til India i øst.
Sitronbrystfruktdue
Sitronbrystfruktdue (Ptilinopus solomonensis) er en fugl i duefamilien i slekta Ptilinopus.
Europeiske Reiseforsikring
Europeiske Reiseforsikring er Norges eldste og eneste spesialselskap innen reiseforsikring, og er en del av If Skadeforsikring.
Selskapet forsikrer hvert år mer enn én million nordmenn på reise og håndterer årlig nærmere 80,000 skadesaker over hele verden.
Det finnes i dag 20 Europeiske-selskap i Europa, og disse utgjør European Travel Insurance Group (ETIG).
Europeiske Reiseforsikring ble stiftet i 1921 i Norge, og ble en del av If Skadeforsikring gjennom fusjonen med Storebrand i 1999.
Produkter
Europeiske tilbyr helårs- og enkeltreiseforsikringer til privatpersoner, blant annet studentforsikring, ungdomsforsikringer og spesialforsikringer, for eksempel til ekspedisjoner.
Historie
I 1905 fikk en mann fra Ungarn med navn Max von Engel en idé om å forsikre reisende mot uforutsette hendelser. To år senere, i 1907, ble det første Europeiske-selskapet etablert i Budapest. Europäische Reisegepäckversicherung ble det kalt og var det første av sitt slag. Tanken bak selskapet var å gi togpassasjerer på Orientekspressen en mulighet til å forsikre bagasjen sin, og behovet for bagasjeforsikring spredte seg raskt utover Europa.
Allerede i oktober 1921 ble Europeiske Reiseforsikring stiftet i Norge, og har siden den gang vært en viktig del av mange nordmenns reisehverdag. Selskapet opplevde spesielt en økning i salget av reiseforsikringer på 1960-tallet. Stadig flere reiselystne nordmenn vurderer Europeiske som beste alternativet på reiseforsikring i Norge, og i 2011 hadde rundt 1,5 millioner nordmenn forsikring i selskapet.
I 1999 slo Storebrand og Skandia seg sammen skadeforsikringsvirksomhetene sine til å bli If Skadeforsikring. Europeiske Reiseforsikring er i dag en del av If Skadeforsikring.
Internasjonalisering av norsk næringsliv
Et nytt utviklingstrekk er internasjonaliseringen av norsk næringsliv, som gjør at stadig flere norske bedrifter vil forsikre utestasjonerte nordmenn. Som eneste norske forsikringsselskap har Europeiske utviklet et spesialtilpasset forsikringskonsept for norske bedrifter, som har ansatte i utlandet. Nærmere 3 500 nordmenn som jobber i utlandet er forsikret gjennom Europeiske, det inkluderer også utenlandske statsborgere ansatt i norske bedrifter.
Lydbilde
Lydbilde er det samlede sanseinntrykk av lydene fra én eller flere lydkilder. Det påvirkes av lydstyrke og variasjoner i den, dominerende frekvenser (tonehøyder), klangfarge i de dominerende lydene, etterklang, hvor lyden kommer fra, avstand til lydkilden(e) osv. F.eks. endres tordenens lydbilde når et tordenvær nærmer seg: Lydene blir sterkere, men lydbildet blir også rikere med voksende innslag av mellomhøye eller høye frekvenser fordi lavfrekvente (dype) lyder har lengre rekkevidde enn høyfrekvente, i tillegg til at lydene kan påvirkes av ekko fra fjell, åser, høye bygninger osv. Noe lignende gjelder for et diskotek med øredøvende lyd, en motorvei, og alle slags eksplosjoner: De har temmelig forskjellige lydbilder, men på langt hold domineres lydbildet uansett av dype lyder (basstoner).
Musikk
Den samme musikken kan også gi vidt forskjellige lydbilder om den oppleves på en konsert (og det er stor forskjell på konsertlokaler), et stereoanlegg eller gjennom hodetelefoner. En platespiller og en CD-spiller gjengir lyden forskjellig, og stadig flere foretrekker «vinyl» fremfor CD-er og MP3-filer. Likedan gir vår egen stemme et annet og vanligvis dypere lydbilde når lyden forplanter seg gjennom vårt eget hode (fra stemmebåndene til ørene) enn hvis vi hører på et båndopptak av oss selv.
Endring av lydbildet som faresignal
Selv små endringer i lydbildet oppfattes (til dels ubevisst) i noen tilfeller som faresignal, eller registreres som nyttig informasjon. Eksempler:
Lydbilde og støy
Lydbildet har (i tillegg til lydnivået) mye å si for hvorvidt en lyd oppfattes som støy, og om den si få fall kan være helseskadelig. Mange nyter lydbildet på en konsert med et lydnivå på 100 dBA, mens de aller fleste – kanskje alle – oppfatter 100 dBA fra en vinkelsliper som svært plagsom støy. En ren tone kan virke mer sjenerende enn et mer blandet lydbilde ved samme støynivå. I et rom med sterk etterklang («dårlig akustikk») vil en støykilde virke betydelig mer sjenerende enn i et rom med lydabsorberende materialer i veggene, selv om en støymåler kanskje viser at forskjellen er liten.
I noen grad tar lover og forskrifter om støy hensyn til lydbildets karakter, også i tilfeller hvor støytoppene ikke er hørselsskadelige. Således fastsetter Miljøverndepartementets retningslinje for støy i arealplanlegging (T-1442) lavere grenser for gjennomsnittsstøy fra f.eks. industri, havner og terminaler med impulsstøy enn for tilsvarende uten impulsstøy, henholdsvis 50 og 55 dBA.
Hötorget
Hötorget er et torg på Norrmalm i Stockholm. Ved torget ligger Konserthuset, oppført 1923–26. På torgets sørside ligger det mer «moderne» Hötorgscity, som blei bygd på 1960-tallet.
Torgvirksomhet
På området lå tidligere middelalderbyen Väsby. Byen tilhørte Sankta Klara-klosteret, som hadde sin ladegård der Hötorget ligger i dag. Navnet (Høytorget) er kjent fra 1644. Torget var lenge plass for torghandel. I 1856 blei det imidlertid beslutta at handel med tømmer, høy og halm skulle flyttes til Norrmalmstorg, og fra 1914 blei det av sanitære grunner forbudt med salg av produkter av kjøtt, melk og korn – etterhvert også fisk. Det som gjenstod var da i hovedsak frukt, grønnsaker og blomster. På 1880-tallet blei det reist en salgshall på 50 x 31 meter med 120 handelsplasser og like mange kjellere. Mye av handelen som blei forbudt på torget, flytta etter hvert inn i denne og andre salgshaller
Bygninger
Fram til rundt 1920 var det boliger fra 1700- og 1800-tallet, samt boder og håndverkslokaler, som omgav Hötorget. En jernvarehandel (John Wall) blei etablert i 1856. På 1880- og 90-tallet starta Paul U. Bergström butikker i flere hus rundt torget og i 1916 kom det nåværende store PUB-huset med navn etter eieren. Huset er seinere utvida i flere omganger. Arkitekter har vært blant annet Gustaf Hermansson, Cyrillus Johansson, Artur von Schmalensee og brødrene Erik og Tore Ahlsén.
Konserthuset blei oppført 1923–26 med Ivar Tengbom som arkitekt. Hans tanke var at den imponerende klassiske søylefronten skulle kontrasteres av det myldrende folkelivet på torget. Bygget regnes som et av de fremste eksemplene på 1920-tallsklassisismen i Sverige. På torget foran Konserthuset står en fontene av Carl Milles, Orfeusgruppa.
I forbindelse med den såkalte Norrmalmsregleringen, ei storstilt sanering og modernisering av deler av indre Stockholm som foregikk etter andre verdenskrig, blei den gamle Saluhallen fra 1880-tallet revet i 1953 for å gi plass til den nye Hötorgscity. Den gamle hallen blei i 1958 erstatta av den nye Hötorgshallen (arkitekt David Helldén), oppført på samme sted med en etasje under bakkeplan. Med dette fikk Hötorgets søndre del et heilt nytt ansikt, mens utseendet mot øst, vest og nord er noenlunde det samme som på 1930-tallet.
Hötorgscity
Hötorgscity (eller Sergelcity) er et forretnings- og kontorkvartal på sørsida av Hötorget. Det blei utbygd i perioden 1953–66, og domineres av fem høyhus (Hötorgsskraporna) mellom Hötorget og Sergels torg. De er alle 72 meter høye og med 19 etasjer. De er tegna av ulike arkitekter, men med nokså lik ytre framtoning. De er bygd etter curtain wall-prinsippet.
Skraporna betegnes gjerne som Hötorgshus 1 til 5, der nummer 1 ligger nærmest Hötorget.
Kortveggene var tenkt utstyrt med lysreklamer, og på hus 1 blei det blant annet montert et gigantisk neonskilt for Dux Telefon og Radiofabrik, den gang Europas største. Den og andre reklamer er seinere tatt ned.
F9
Filmen er skrevet av Daniel Casey og Justin Lin, og regissert av Lin. Sentrale roller spilles av Vin Diesel, Michelle Rodriguez, Tyrese Gibson, Ludacris, John Cena, Nathalie Emmanuel, Jordana Brewster, Sung Kang, Michael Rooker, Helen Mirren, Kurt Russell og Charlize Theron.
Filmen skulle hatt premiere våren 2020, men premieren ble utsatt et år pga. koronaviruspandemien 2019–2020. Filmen hadde premiere 25. juni 2021.
Handling
Handlinga foregår 2 år etter handlinga i den forrige filmen, The Fate of the Furious. Dominic "Dom" Toretto (spilt av Vin Diesel) og gjengen hans må redde verden ved å stoppe en plan fra Doms onde lillebror Jakob (spilt av John Cena).
High Performance File System
High Performance File System (HPFS) er et filsystem som ble skapt spesifikt for operativsystemet OS/2 for å fjerne en rekke begrensninger i filsystemet FAT, som ble brukt i MS-DOS og de første versjonene av OS/2. HPFS ble skrevet av Gordon Letwin og andre ved Microsoft og tilføyd OS/2 versjon 1.2 i november 1989. På denne tiden var OS/2 et fellesprosjekt som ble utviklet av Microsoft og IBM.
Michael James O'Doherty
Michael James O'Doherty (født 30. juli 1874 i Charlestown i County Mayo i Irland, død 13. oktober 1949 i Manila på Filippinene) var en irsk katolsk prelat som var den 27. erkebiskop av Manila på Filippinene. O'Doherty var erkebiskop av Manila i 33 år fra 1916 til sin død i 1949, noe som gjorde ham til den da lengst hadde innehatt embede så langt, og tjenestegjorde gjennom de vanskelige årene med den japanske okkupasjonen og Andre verdenskrig.
Marianefruktdue
Marianefruktdue (Ptilinopus roseicapilla) er en fugl i duefamilien i slekta Ptilinopus.
Michael James O'Doherty
Bakgrunn
Michael James O'Doherty ble født til Michael J. og Julie E. O'Doherty (neé O'Kelly).
Prest
I en alder av 24 åt ble han ordinert den 18. oktober 1897 og ble prest for bispedømmet Achonry.
I 1897 ble han professor i klassikere ved sin alma mater St. Nathy's College. Ved sin innsats løftet han skolen til en av Irlands mer fremtredende utdanningsinstitusjoner. Han virket i denne rollen til 1904.
Den 22. juni 1904 ble Michael utnevnt av Council of Irish Bishops til rektor ved Irish College i Salamanca i Spania. Under hans ledelse gjenopprettet han skolens eldgamle glans og ære, hvoretter han ble slått til ridder av kong Alfonso XIII av Spania, som ble hans nære venn. Hans ry som en fremtredende pedagog og administrator løftet ham opp i det katolske hierarki. Han fungerte som rektor ved Irish College til han dro til USA i 1911. Hans bror fader Denis J. O'Doherty skulle senere etterfølge ham som rektor i Salamanca.
Biskop av Zamboanga
O'Doherty forlot snart USA til Filippinene. I 1910 opprettet pave Pius X bispedømmet Zamboanga med jurisdiksjon over Mindanao, som tidligere lå under bispedømmene Cebu og Jaro.[4] Den 19. juni 1911 ble O'Doherty utnevnt til den første biskop av Zamboanga, og ble bispeviet den 3. september 1911 av erkebiskop John Healy av Tuam, assistert av medkonsekratorene Thomas O'Dea, biskop av Galway and Kilmacduagh, og John Joseph Clancy, biskop av Elphin.
Erkebiskop av Manila
Den 6. september 1916 ble han erkebiskop av Manila, etter erkebiskop Jeremiah James Harty som var vendt tilbake til USA for å bli erkebiskop av Omaha. O'Doherty ble innsatt som erkebiskop den 14. desember 1916.
Som leder for den katolske kirke på Filippinene etablerte han Catholic Education Association of the Philippines (CEAP), og introduserte Legion of Mary til landet. Han ble utnevnt til leder for forberedelsene til den internasjonale eukaristiske kongress i 1937, avholdt i Manila. I mai 1938, som biskop av Manila, representerte han Filippinene på den 34. internasjonale eukaristiske kongress i Budapest i Ungarn.
Under Andre verdenskrig ledet han erkebispedømmet og den filippinske kirke som helhet gjennom bønner og hemmelig hjelpeinnsats for se trengende, noe som nesten kostet ham livet. Han etablerte Santisimo Rosario Parish i 1942 for å betjene de åndelige og sosiale behov til dem som satt i interneringsleiren inne i Santo Tomas Internment Camp (University of Santo Tomas). Han var derfor under konstant overvåking av den keiserlige japanske hær. Etter frigjøringen av Manila i 1945 ledet han filippinske katolikker gjennom gjenoppbyggingen ved å holde moralen høy ved bønn.
I 1949 grunnla O'Doherty Manila Cathedral School i Tondo i Manila, etter at Manila Cathedral School of Intramuros var blitt ødelagt under Andre verdenskrig.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Caprella monai
Caprella monai er en art i slekten Caprella innenfor spøkelseskreps-familien (orden Caprelloidea eller «spøkelsestanglopper») - en type amfipoder. Larvene er planktoniske. De er relativt små, med to store og to små antenner. De lever bare i havet (saltvann), blant annet i farvannene ved Gibraltar og Marokko generelt.
Arten kan bli 4 mm lang og lever ned til 30 meters dyp.
Taksonomisk plassering
Slektens systematikk er i nyere tid beskrevet og oppdatert i 2003. Artens moderne tilhørighet i Caprella-krepsenes systematikk gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i WoRMS-databasen.
Hugues Fournel
Hugues Fournel (født 25. august 1988) er en canadisk padler som konkurrerer i kajakk flatvann. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 12 på K-2 1000 meter.
Liste over Japans utenriksministre
Dette er en liste over Japans utenriksministre
Masaaki Suzuki
Masaaki Suzuki (født 1954) er en japansk dirigent, organist og cembalist.
Suzuki studerte komposisjon og orgel ved Tokyo University of the Arts i Tokyo, deretter cembalo og orgel med Ton Koopman og Piet Kee ved  Sweelinck-konservatoriet in Amsterdam.
Fra 1990 har han vært kunstnerisk leder for Bach Collegium Japan. Med dette ensemblet har han gjort seg bemerket med en innspilling av alle kantatene til Johann Sebastian Bach.
Suzuki er professor for orgel og cembalo ved det nasjonale universitetet for kunst og musikk i Tokyo, og har fra 2009 vært professor for korledelse ved Yale University i USA. I 2001 fikk han Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden og i 2011 Bremer Musikfest-Preis. I 2012 ble han under Bach-Fest Leipzig tildelt Bach-Medaille for sitt fortjenstfulle arbeid med Bachs verk.
Ducula pistrinaria
Ducula pistrinaria er en fugl i duefamilien i slekta Ducula.
Emil Stær
Emil Stær (født 27. februar 1989) er en dansk padler som konkurrerer i kajakk flatvann. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 9 på K-2 1000 meter.
Reidar Arnesen
Reidar Karl Arnesen (født 17. november 1894, død 5. mai 1956) var en norsk arkitekt. Han var sønn av murmester Albert Arnesen. Han fikk sin utdannelse fra Statens håndverks- og kunstindustriskole og foretok studiereiser til Sverige, Danmark, Tyskland, Østerrike, Sveits, Frankrike, England, Italia og Egypt.
Arnesen hadde praksis i Oslo og står bak en rekke bygårder der, for det meste i funkisstil, skjønt de tidlige arbeidene kan ha preg av nybarokk eller nyklassisisme.
Verker i utvalg
(Alle i Oslo)
Ducula whartoni
Ducula whartoni er en fugl i duefamilien i slekta Ducula.
Idiomelas
Idiomelas er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Asia og Afrika, fra Vest-Afrika til Stillehavskysten, mot nord til den sørlige Russland.
Pityobiinae
Pityobiinae er en gruppe av biller som hører til familien smellere (Elateridae).
Utseende
Ganske store (ca. 3 centimeter), avlange, brunsvarte smellere. Hannene har fjærformede antenner. Pronotum er lengre enn bredt, tett punktert, med tilbaketrukne bakhjørner. Dekkvingene har dype punktstriper.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i Nord-Amerika.
Systematisk inndeling
Nylig ble gruppen Parablacinae skilt ut fra denne underfamilien, slik at slekten Pityobius står alene igjen.
Ken Wallace
Ken Wallace (født 26. juli 1983) er en australsk padler som konkurrerer i kajakk flatvann. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 4 på K-2 1000 meter. Under Sommer-OL 2008 tok han gull på K-1 500 meter og bronse på K-1 1000 meter.
Sykehus til Alta
Sykehus til Alta var en valgliste i Finnmark som stilte til stortingsvalget 2013. Lista gikk til valg på én lokalpolitisk sak, det å få til en ny sykehusstruktur i Vest-Finnmark med sentrum i et nytt, moderne, sykehus i Alta.
Initiativet startet i en gruppe med samme navn på Facebook. I januar 2013 ble det invitert til å «like» for å lodde stemningen i gruppa for en egen stortingsvalgsliste, noe ca 1.500 "likte". Arbeidet med å etablere egen stortingsliste startet. Ti personer sa seg villig til å stå på lista, der kravet var minst fem navn. I februar ble 1 467 underskrifter samlet inn (kravet er 500) og valglista ble godkjent av Finnmark fylkesvalgstyre 6. mai 2013.
Valglista stilte med ni personer fra Alta og en fra Karasjok. Som listetopp sto Raymond Londal. Lista fikk 467 stemmer (1,2 %), 370 stemmer i Alta kommune (3,9 %).
Slaget ved Rio de Janeiro
Slaget ved Rio de Janeiro var et raid 12.-22. september 1711 mot havnebyen Rio de Janeiro under den spanske arvefølgekrigen av en fransk skvadron under René Duguay-Trouin. De portugisiske forsvarerne, inkluderte guvernøren i byen og en admiral fra en flåte som var ankret opp der, klarte ikke å sette opp en effektiv motstand, trass i at de hadde flere folk.
Nådens veg
Nådens veg eller Nådevegen (norrønt: Liknarbraut) er et kristent dikt skrevet på Island enten omkring 1250-1275 eller på 1300-tallet. I form og innhold er diktet en lovsang til korset – et «krosskvede», skrevet i versmålet dróttkvætt.
Slaget ved Rio de Janeiro
Fire portugisiske linjeskip gikk tapt, og byen måtte betale løsepenger for at forsvarsverkene ikke skulle jevnes med jorden.
Nådens veg
Diktet er i tre deler: Innledningen (vers 1-12) skildrer den unge, anonyme forfattens intensjon, og inneholder en bønn om Guds nåde og om inspirasjon fra det høye. Stevbolken (vers 13-29) skildrer lidelseshistorien, med et stev som gjentas symmetrisk som siste halvdel av vers 13, 17, 21, 25 og 29: «Kristi kross kan gjeva / kraft til manneborni / Herlegdomen heidrar / høgste kongen all stad.» (Røkkes gjendiktning). Den siste delen (vers 30-52) er en lovprisning av korset og Kristus, med en serie kenninger, omskrivinger og sammenligninger.
Slaget ved Rio de Janeiro
Bakgrunn
Det var flere årsaker til at franskmennene planla et angrep på Rio de Janeiro. Først hadde kommandanten Duguay-Trouin personlige årsaker, for han var nesten konkurs. Den andre årsaken var politisk. Krigen hadde ikke gått så bra for Frankrike. Etter nederlaget i slaget ved Malplaquet var fienden nå på fransk jord og den franske moralen var lav. Det var stort behov for en militær suksess. Den tredje årsaken var spørsmålet om ære. Året før hadde sjørøveren Jean-François Duclerc prøvd å angripe Rio, men raidet ende i katastrofe. Duclerc og 600 av soldatene hans ble tatt til fange og holdt under uakseptable forhold. Portugiserne nektet å bytte de, slik det sto skrevet i den fransk-portugisiske avtalen fra 1707, og i tillegg ble Duclerc drept i fengslet under mystiske omstendigheter i mai 1711. Franskmennene ønsket å frigjøre disse fangene og kanskje erobre områder i Brasil.
Nådens veg
Diktet blir vurdert som en ny fase i den norrøne kristne litteraturen: «Liknarbraut minder, her og der, om de ældre religiøse kvad. Men laanene som kan findes, tjener bare til at fremhæve arbeidets sikre indre selvstændighet; Kristus-anskuelsen er klarere end før, inderligheten større, kraften friere, – svindet i rækken av kenningar har gjort strofen ryddigere, Liknarbraut forbereder Lilja». «Når Liknarbraut virker dypere, personligere, med mer inntrengende makt enn f.eks. det eldre Harmsol er det stilen som i alt vesentlig skaper forskjellen; [den] er ledigere, lettere, uttrykksfullere. [...] Det er nok kenningar i Liknarbraut, også intetsigende kenningar av den gamle art. Men flere er de som er erobret av det religiøse følelsesliv (ingen gir plass for den gamle mytologi).»
Slaget ved Rio de Janeiro
Forberedelser
I desember 1710 godkjente kong Ludvig XIV planen til Duguay-Trouin og ga han en flåte på 17 skip med totalt 738 kanoner og 6 139 menn. Den franske statskassen kunne ikke finansiere utrusting til skvadronen, så Duguay-Trouin måtte søke private støttespillere i Saint-Malo og i det kongelige hoffet. Han fikk stor støtte hos greven av Toulouse.
Til slutt var skipene klare, og for å lure den britiske marinen, som var allierte med portugiserne, ble skipene utrustet i forskjellige havner og forlot Europa til forskjellige tider og samlet seg utenfor Leene Rochelle den 9. juni 1711. Britisk etterretning var likevel klar over målet til Duguay-Trouin og sendte et skip for å advare portugiserne, både i Portugal og i Rio. De sendte også en flåte under John Leake for å blokkere Duguay-Trouin før han seilte ut fra Brest, men den kom to dager for sent.
Nådens veg
Finnur Jónsson har pekt på hvordan dikteren bruker Alltinget som lignelse for dommedag: «En højst ejendommelig, islandsk vending findes i Liknarbraut (v. 26), hvor det hedder: 'enhver sværdtings-vånd [mand] på jorden skal skynde sig til altinget [ɔ: den sidste dom] til møde med gud'. Vi finder her den samme ævne som i homilierne til at finde de udtryk og billeder, som bedst forstodes af tilhørere og læsere og derfor bedst kunde præge sig i hukommelsen; allevegne finder vi den umiddelbare anskuelighed og forståelighed i sprogets mest gennemsigtige solglans.» Røkkes gjendiktning bruker her «Fort má alle fara / fram or grav til altings, rákar der den rette / rádgjevar gode.», mens Orglands gjendiktning omskriver dette til «ottefull skal kvar då / skunda seg frå gravi / til stemnemót med Han som / for oss tek siste avgjerd.»
Slaget ved Rio de Janeiro
Slaget
Trass i den britiske advarselen kom franskmennene overraskende på i havnen i Rio den 12. september. Den britiske meldingen hadde nådd frem i august, og guvernør Francisco de Moraes de Castro kalte ut militsen sin og forberedte seg, og rykket om at det var observert segl utenfor Cabo Frio tidlig i september hadde igjen gjort at de var på alerten. Den 11. september ga derimot guvernøren militsen ordre om å trekke seg tilbake, like før Duguay-Trouin forberedte seg til å gå inn i havnen. Kommandanten på «Le Lys», Courserac, ledet skvadronen direkte inn i Riobukta, mellom festningene som lå på linje ved inngangen til havnen, og rett mot syv portugisiske krigsskip som lå der. Den portugisiske flåtekommandanten, admiral Gaspar da Costa, kunne ikke gjøre noe annet enn å kutte kablene i håp om få skipene sine i bevegelse. Tre av slagskipene grunnstøtte og ble ødelagt av portugiserne for å hindre at de ble kapret. Det fjerde ble tatt av franskmennene og satt i brann. Kanonild fra festningene, som nå var underbemannet etter å ha fått ordre om å trekke seg tilbake, gjorde noe skade på den franske flåten, og de tapte 300 mann før de klarte å passere festningene.
Nådens veg
Teksten er bevart i det samme manuskriptet som 1100-tallsdiktet Harmsól.
Slaget ved Rio de Janeiro
Slaget
Etter tre dager med bombardement, gikk franskmennene i land med 3 700 mann og gikk til angrep på byen. Guvernøren i Rio, Castro-Morais, hadde forskanset byen etter de franske angrepene året før, men en svak ledelse bevirket at forsvaret ga etter under det franske bombardementet. Etter et råd den 21. september, hvor Moraes ga forsvarerne ordre om å holde linjen, begynte militsen å desertere om natten. Dagen etter begynte en generell flukt fra byen, som omfattet guvernøren. Under de uorganiserte omstendene ble de franske fangene fra raidet til Duclerc satt fri.
Nådens veg
Diktet er oversatt til norsk to ganger. Først av Olav Røkke med tittelen Nådevegen i antologien Norrøne kristenkvæde 1928, sist av Ivar Orgland i boka Nådens veg, 1994. Orglands gjendiktning ble i 2000 grunnlag for et korverk med musikk av Wolfgang Plagge, innspilt av Ensemble 96 i 2002.
Slaget ved Rio de Janeiro
Ettervirkning
Duguay-Trouin, som hadde forberedt seg på å storme byen, fikk melding om at forsvarerne hadde flyktet av en av Duclercd menn. I løpet av de neste dagene fikk franskmennene kontroll over skansene rundt bukten., men gullet i byen fikk han ikke tak i. Han fikk melding om at forsterkinger var på vei fra São Paulo under António de Albuquerque og truet Moraes om at han ville ødelegge forsvarsverkene i byen om han ikke betalte en viss sum, noe Moraes gikk med på. Da franskmennene forlot byen tok de med seg et bytte estimert til fire millioner pund, inkludert afrikanske slaver, som Duguay-Trouin senere solgte i Cayenne.
Flåten kom uskadd tilbake til Brest i februar 1712. Ekspedisjonen hadde vært en suksess for Frankrike og en økonomisk suksess for inverstorene. Den franske marinen hadde vist at de fremdeles var til å regne med over store avstander.
Denne handlingen skulle bli et problem i fransk-portugisiske forhold i mange år frametter.
Sør-Korea under Sommer-OL 2004
Sør-Korea under Sommer-OL 2004. 264 sportsutøvere, 145 menn og 119 kvinner fra Sør-Korea deltok i tjuefem sporter under Sommer-OL 2004 i Athen. Sør-Korea kom på niendeplass med ni gull-, tolv sølv- og ni bronsemedaljer. Gu Min-jung var landets flaggbærer under åpningsseremonien der utøvere fra både Nord- og Sør-Korea marsjerte inn under Koreas gjenforeningsflagg.
Cyanotarus
Cyanotarus er en slekt av løpebiller.
Levevis
Denne gruppen inneholder mange arter som lever i trær, der de gjerne løper rundt på barken.
Utbredelse
Slekten er utbredt i det vestlige Sør-Amerika (Andesfjellene i Chile).
Sølvamarant
Sølvamarant (Celosia argentea) er en ettårig urt i amarantfamilien.
Planten dyrkes i hager på grunn av de vakre blomstene og blir også brukt som grønnsak. Blomsterfargen var opprinnelig hvitrosa, men det finnes kultivarer med hvit, gul, oransje og purpur farge.
Ladislav Hejdánek
Ladislav Hejdánek (født 10. mai 1927, død 28. april 2020) var en fremtredende tsjekkoslovakisk filosof, og en av underskriverne av Charta 77. Han var skaper av begrepet mégontologie (det ikke-eksisterendes ontologie).
Jevgenïj Aleksejev
Jevgenïj Aleksejev (kasakhisk: Евгений Алексеев, født 11. desember 1977) er en kasakhstansk padler som konkurrerer i kajakk flatvann. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 11 på K-2 1000 meter.
Den canadiske medaljen for fredsbevarende tjeneste
Utforming
Medaljen har et rektangulært oppheng som medaljebåndet løper gjennom. Opphenget har et lønneblad, motivet fra Canadas flagg. Medaljebåndet har en bred lys blå midtstripe flankert av striper i hvitt. Lyst blått er hovedfargen i FNs flagg og gjenfinnes i medaljebåndene for FN-medaljen. Utenfor dette er det striper i rødt og grønt. Hvitt symboliserer fred og grønt tjeneste. Rødt og hvitt er Canadas farger siden 1921.
Bruce W. Beatty har utformet medaljen.
Tildeling
Den canadiske medaljen for fredsbevarende tjeneste tildeles for 30 dagers tjeneste. Også tjeneste i andre FN-innsatser enn FN-styrker, politioperasjoner og operasjoner ledet av andre internasjonale organisasjoner som NATO, Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa, Organisasjonen av amerikanske stater, International Commission for Supervision and Control i Indokina, Multinational Force and Observers i Midtøsten, European Community Monitor Mission i det tidligere Jugoslavia, Den høye representant for Bosnia-Hercegovina, INTERFET i Øst-Timor og ulike andre observatørgrupper. Deltagelse i Koreakrigen, Gulfkrigen, ISAF i Afghanistan og flere NATO-operasjoner kvalifiserer ikke til medaljen. Medaljen kan tildeles posthumt og overlates da til nærmeste pårørende. Omkring 125,000 canadiere kvalifiserer til medaljen og inntil juni 2010 var den utdelt til 74,221 mottagere.
Giuseppe Baturi
Giuseppe Baturi (født 21. mars 1964 i Catania på Sicilia i Italia) er en italiensk prelat og katolsk erkebiskop av Cagliari.
Liv og virke
Giuseppe Baturi ble presteviet 2. januar 1993 av erkebiskopen av Catania, Luigi Bommarito.
Den 16. november 2019 utnevnte pave Frans ham til erkebiskop av Cagliari. Han ble ordinert til biskop 5. januar 2020 av kardinal Gualtiero Bassetti, erkebiskop av Perugia-Città della Pieve; medkonsekratorer var hans forgjenger erkebiskop Arrigo Miglio, og erkebiskopen av Catania, Salvatore Gristina.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Neven Mimica
Neven Mimica (født 12. oktober 1953 i Split i Jugoslavia) er en kroatisk politiker og diplomat. Han var fra 2014 til 2019 EU-kommissær for Internasjonalt samarbeid og utvikling i Juncker-kommisjonen. I den foregående Barroso-kommisjonen var han kommissær for forbrukerspørsmål.
Mimica har en grad fra Det økonomiske fakultet ved Universitetet i Zagreb fra 1976. Mellom 1979 og 1997 hadde han en rekke forskjellige posisjoner i ulike offentlige institusjoner relatert til utenrikspolitikk og handelspolitikk, inkludert flere rådgiverstillinger ved de kroatiske ambassadene i Kairo og Ankara. I 1997 ble han utnevnt til statssekretær for den kroatiske finansministeren og ledet Kroatias forhandlinger om medlemskap i Verdens handelsorganisasjon og Den europeiske union. I 2001 ble han europeisk integreringsminister under statsminister Ivica Račan, en posisjon han hadde frem til 2003. I 2003 ble han valgt inn i det kroatiske parlamentet som representant for Det kroatiske sosialdemokratiske parti. Han ble gjenvalgt i 2007.
I desember 2011 ble han utnevnt som visestatsminister for den kroatiske regjeringen med ansvar for innenriks, utenriks og Europapolitikk. 1. juli 2013 ble han Kroatias første Europakommissær etter at landet gikk inn i EU. Han ble tildelt porteføljen for forbrukerspørsmål, som tidligere lå under Kommissæren for helse og forbrukerspørsmål, Tonio Borg.
Lassies sønn
Dette var oppfølgeren til filmen Lassie fra 1943.
Innspillingsfakta
Lassies sønn ble spilt inn fra 22. mai til midten av november 1944. Mesteparten av filmen ble spilt inn utendørs på forskjellige steder i vestlige Canada (deriblant Patricia Bay, Christopher Point, Banff nasjonalpark, Lake Moraine, Lake Louise og Lake Minnewanka) samt i Jackson Hole i Wyoming i USA.
Fakta om filmen
Arbeidstittelen til denne filmen var Laddie, Son of Lassie.
Parc Olympique lyonnais
Parc Olympique lyonnais, også kjent som Groupama Stadium av sponsorgrunner, er et fotballstadion i Lyon. Stadionet er hjemmebanen til Olympique lyonnais, og erstattet Stade de Gerland i januar 2016. Tilskuerkapasiteten er 59,286. Det kalles også Parc OL.
Lassies sønn
Fakta om filmen
Dette var den første filmen hvor Technicolor Monobook-metoden ble anvendt.
Parc Olympique lyonnais
Stedet for Lyons nye stadion ble valgt i 2007, men det var stor motstand mot byggingen og den kom først i gang i 2013. Den første kampen ble spilt 9. januar 2016 da Lyon slo Troyes 4-1.
Lassies sønn
Fakta om filmen
Produksjonstabeller og artikler i Hollywood Reporter opplyste at Elsa Lanchester ble erstattet av June Luckhart i den kvinnelige hovedrollen kort tid etter at innspillingen av filmen tok til.
Parc Olympique lyonnais
Stadionet er sentralt i en kompleks på 50 mål som også inneholder en ny treningsbane og hoteller. Taket er designet som en paraply og henger ut over utsiden av bygningen slik at også folk på utsiden kan stå under tak.
Lassies sønn
Fakta om filmen
I oktober 1947, ifølge Hollywood Reporter, reiste forfatteren John Charles Reed et søksmål om plagiat overfor Metro-Goldwyn-Mayer i en føderal domstol. Han krevde $200.000 i erstatning, fordi han mente at selskapet hadde stjålet manuset til Lassies sønn fra en fortelling han skrev i 1943 med tittelen Candy. Juryen avviste anklagen og tilkjente ham ingen erstatning.
Parc Olympique lyonnais
Det er det første større stadion i Frankrike som er eid av en fotballklubb og ikke av offentlige myndigheter eller byråd. Klubben var inspirert av Arsenal sin nye stadion som ble ferdig i 2007 og har valgt samme arkitekt. Klubbens president, Jean-Michel Aulas, forventer at det nye stadion skal skape inntekter på mellom 40 og 50 millioner euro det første året og at det skal bli doblet i løpet av fem år.
Lassies sønn
Handling
Den britiske hæren beordrer under den andre verdenskrig en hundekennel i Yorkshire, på Hertugen av Rudlings gods, til å bli omdannet til en leir for opptrening av krigshunder. Sam Carraclough, som har blitt utnevnt til å lede leiren, starter prosessen med å velge ut de beste hundene til opptreningen. Laddie, den vesle valpen til mestercollien Lassie, blir valgt ut. Sams sønn, Joe, er kadett i det britiske flyvåpenet og besøker godset under sin permisjon. Han forteller faren at Laddie er ukvalifisert til oppgaven, fordi den er for sta og skvetten. Dette viser seg å holde stikk når Laddie motsetter seg å bli opptrent og mislykkes i samtlige modighetstester. En dag, når Joe forlater godset for å slutte seg til regimentet, løper hunden etter bussen hans og følger ham til leiren som ligger 40 miles unna. Joe prøver å skjule Laddie i senga. Hunden blir imidlertid oppdaget av en warrant officer, som beordrer at den blir fjernet. Sam bringer med seg Laddie tilbake til godset, men den rømmer på ny og forsøker å bli med ham på et rekognoseringstokt. Joes kamerat, sersjant Eddie Brown, binder fast hunden, men den kommer seg løs og løper etter flyet på startbanen. Laddie blir til slutt fanget og holdt i leiren til Joe kommer tilbake.
Parc Olympique lyonnais
Et av kallenavnene på stadionet, Stade des Lumières, henspiller på de to brødrene Lumière som oppfant kinematografen i 1894 mens de bodde i Lyon.