cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sigurd Håkonsson Ladejarl
Eirikssønnene og drapet på Sigurd
Ingen av sagaene fra 1100-tallet forteller noe om Haralds forhold til Sigurd Håkonsson Ladejarl, eller hvem som drepte ham. Dette dukker først opp i sagaene fra 1200-tallet. Fagrskinna (fra 1220-tallet) forteller at Eirikssønnene drepte Sigurd Ladejarl inne på Aglo. Som kilde gjengis et kvad av Øyvind Skaldespiller, men teksten er tvetydig og bekrefter ikke nødvendigvis at Eirikssønnene sto bak. Kvadet forteller at en Sigurd av guden Tys ætt, ble drept på Agloe (også skrevet som Ogloe og Ogloi) av "landets herrer". Aglo eller Agloe er oftest antatt å være Agle i Snåsa eller Aglo i Stjørdal. Fagrskinna forteller dette som en faktaopplysning, men setter det ikke inn i noen sammenheng. Annalis Regii (fra ca. 1300–1328) forteller at Sigurd ladejarl ble drept og at Håkon ladejarl overtok i 962; uten å knytte det mot Eirikssønnene.
Daodejing
Historisk autentisitet
Boken i sin nåværende form kan ikke ha blitt skrevet før det tredje århundre før Kristus, da den ble gravert på steintavler rett etter det tidspunktet. Æren for noen av versene kan på visse vilkår gis til senere taoister, «uten å holde tilbake den større æren som hører Laozi til».
Tolkning
Mange mener at Dàodéjīng inneholder noen universelle sannheter som senere filosofier, både religiøse og sekulære, uavhengig av hverandre har kjent igjen. Hver moderne tolkning (til og med tolkninger av den tre tegn lange tittelen, som det finnes dusinvis av) skiller seg fra hverandre, i noen tilfeller med detaljer, andre ganger i grunnleggende innhold. Avhengig av hvordan man leser kapitlene, kan noen av dem ha tre eller flere betydninger, alt fra praktisk visdom for den jevne mann, til råd for konger, og til og med medisinske oppskrifter. Her følger noen konsepter og prinsipper som kan gjøre det enklere å forstå teksten.
Det Dào som kan fortelles ...
Dette er de første ordene i teksten i sin nåværende form. Dàodéjīng definerer ikke spesifikt hva Dào er. Lǎozǐ har selv angivelig sagt, «Ordene mine er veldig enkle å forstå (...) likevel er det ingen under himmelen som forstår dem». (kapittel 70). Likevel kan vi peke mot noen av egenskapene ved Dào.
Dào er grunntemaet i boken, supplert av beslektede temaer som Dé («dyd» eller «kraft»), intethet, tilbakevendelse, adskillelse, og wu-wei («ikke-gjøren»). Dào kan betraktes som all væren, forut og forbi alle skiller mellom forskjellige former eller essenser av ting. Alt kommer fra Dào og vender tilbake til Dào.
Kanskje, i fysikeren David Bohms betydning, er Dào 'det-som-er', perfekt i værende av hva det er, Værende av alt og ingenting. Dào kan aldri virkelig tilegnes egentlige egenskaper, i hvert fall ikke i en form som kan uttrykkes med ord, fordi Dào representerer den Høyeste form av Sannhet som transcenderer rasjonalitet og symbolsk ideologi.
Dette hindret ikke de gamle kinesiske taoistene fra å føle Dàos kraft, men det hindret dem i å uttrykke sine erfaringer med ord.
Sigurd Håkonsson Ladejarl
Eirikssønnene og drapet på Sigurd
Drapet førte til det varige uvennskapet mellom Hårfagreætta og ladejarlene.
Daodejing
Ånden i Dalen
Dàodéjīng kan sies å tale hovedsakelig «feminine» (eller Yin)-verdiers sak, å fremheve kvalitetene ved vannets flyt og mykhet (i stedet for det solide og stabile fjellet), å velge det obskure og mystiske aspektet ved ting, og kontrollere ting uten å bestemme over dem, med andre ord å 'ha uten å eie'. I dette lyset kan denne boken forstås som en utfordring av «maskuline» (eller Yang)-verdier, som klarhet, stabilitet, handlekraft og dominans over naturen; slike verdier er ofte referert til som konfusianske verdier. Likevel oppfordrer taoismen til en perfekt balanse mellom Yin og Yang.
Tilbakevendelsen
«Når det blir født, er mennesket mykt og svakt; i døden blir det stivt og hardt... det harde og mektige kastes ned; det myke og svake opphøyes.» (kapittel 76). Dette sitatet viser igjen Lǎozǐs fokus på mykhet, men i et nytt par med motsetninger: det nyfødte barnet og den gamle mannen. Stivhet er dødens egenskap, mens svakhet er livets.
Når ting eller skapninger er i sin begynnelse, er alt mulig. Når ting enda ikke har utviklet seg, er tiden riktig for å forme dem, med bedre muligheter for gode resultater. En slags tilbakevendelse til tingenes begynnelse, eller til sin egen barndom, er nødvendig.
Trine Eiken
Trine Elaine Eiken (født 15. august 1974) er en norsk forsker og doktorgradstipendiat. Hun var leder av Masterforeningen i psykologi fra 2003 til 2008. Trine Eiken har hovedfag i psykologi fra NTNU og har særlig beskjeftiget seg med forskning innen arbeidsmiljø og relaterte emner.
Daodejing
Tilbakevendelsen
Dette søkelyset på begynnelsenes viktighet har også sosiale forgreninger.
I Jean-Jacques Rousseaus teori går Dàodéjīng ut fra at eldgamle tidsaldre var tider av lykke, rene intensjoner og pakt med naturen: «Tiden da hvem som helst kunne se inn i redene til alle fuglene». Problemer oppsto da menneskeheten «oppfant» kultur og sivilisasjon. Dàodéjīng foreslår en tilbakevendelse til en mer naturlig tilstand, for eksempel i kapittel 80, hvor teksten argumenterer for at mennesker burde «komme tilbake til bruken av knytte tau» i stedet for andre former for skriving.
«Tilbakevendelsen» bør ikke forstås som en enkel eller reaksjonær vei tilbake til fortiden, men som en «sammentrekning», en «reduksjon», en «tilbaketrekning», eller også en «retrett» i seg selv. Dette er illustrert i det anti-konfucianistiske ordtaket «Lærdom består i å legge til sitt lager dag for dag; praktiseringen av Dào består i å trekke fra dag for dag» (kapittel 48), og i dette strategiske rådet: «Jeg våger ikke gå en tomme fram, men trekker meg heller en fot tilbake.» (Kapittel 69). Å redusere sitt ego i stedet for å «forbedre» det gjennom studier, er veien til sann visdom. Å la sin fiende ta det første skrittet (og dermed redusere hans valgmuligheter) er måten å få overtaket på.
Skjønt denne ideen om en «tilbakevendelse» ligger nært noen moderne psykologiske praksiser som introspeksjon, er det ikke selvet man skal nå gjennom «tilbakevendelse», men intethet, en tilbakevendelse til det-som-er.
Dette henger sammen med en relasjonell selvforståelse i kulturer som har en taoistisk bakgrunn.
Valnøtt
Det blir opptil 30 m høyt og har en vid krone. Barken er lysegrå og glatt og blir furete på eldre trær. Margen i kvistene er kamret, altså oppdelt av tverrgående, parallelle skillevegger. Bladene er spredte og ulikefinnete med 7–9 elliptiske, helrandede småblad som dufter når de knuses. Alle andre valnøttarter har tannete blad. Hannraklene er hengende og 5–15 cm lange, mens hunnraklene er sitter i korte, opprette aks. Frukten er rund og 4–5 cm bred; den minner om en steinfrukt der «steinen» er selve nøtten.
Valnøtt var et viktig tre for redskapsproduksjon i tidligere landsbyer i den fruktbare halvmåne allerede for 5–10 000 år siden. Valnøtt er nevnt i Salomos høysang i Bibelen, og valnøtter ble funnet i Osebergskipet.
Chifeng
Chifeng (kinesisk: 赤峰; pinyin: Chìfēng; mongolsk: ; transkripsjon: Ulaγanqada) er en by på prefekturnivå i den autonome region Indre Mongolia (Neimenggu) i det nordlige Kina. Befolkningen i prefekturet anslås (2004) til 4,48 millioner innbyggere (2004).
Valnøtt
Valnøtter dyrkes i land med temperert klima over hele verden. Produksjonen av nøtter er størst i Kina, Iran, USA, Tyrkia og Ukraina. Veden blir brukt til møbler og parkett, som regel i form av tynn finér som limes på billigere treslag.
Valnøtt blir også plantet som prydtre. I Norge finnes det enkelte trær nordover til Nord-Trøndelag. I Sogn finnes det et tre som er over 25 m høyt.
Chifeng
Historie
Området som idag er Chifeng har lenge tilhørt forskjellige nordlige riker i Kinas historie. Da khitan-folket grunnla Liaodynastiet pår 900-tallet var to av dynastiets hovedstader her. Under Qingdynastiet het området Dzuu Uda (昭烏達盟) og ble ett av de seks forbund i Indre Mongolia på 1620-tallet og var befolket fremst av mongoler fran khorchinstammen. Etter Qingdynastiet fall i 1911 ble Dzuu Uda en del av den nyopprettede provinsen Jehol. I 1931 ble Jehol med den japanske satelittstaten Manchukuo og den urbaniserte delen av det gamle Dzuu Uda fikk navnet Chifeng. Etter Japans nederlag i andre verdenskrig i 1945 ble provinsen Jehol gjenopprettet.
Valnøtt
I en artikkel publisert i 2010 påviser en gruppe forskere at bladene på valnøttreet inneholder kjønnshormonet progesteron. Tidligere trodde man at bare mennesker og dyr kunne danne dette hormonet.
Chifeng
Historie
I 1955 ble Jehol oppløst og Dzuu Uda inngikk som en del av det autonome område Indre Mongolia. I samband med kulturrevolusjonens forfølgelser av etniske mongoler ble i 1969 Dzuu Uda overført til Liaoning-provinsen, men ble tilbakeført til Indre Mongolia i 1979. Da hadde Dzuu Uda fått en hankinesisk befolkningsmajoritet.
Valnøtt
Ordet valnøtt kommer fra norrønt valhnot, «velsk nøtt». Det vitenskapelige navnet Juglans kommer fra latin juglans, «valnøtt», en sammentrekning av Jovis glans, Jupiters nøtt.
Chifeng
Historie
I 1981 ble Dzuu Uda omdannet til by på prefekturnivå og byttet offisielt navn til det kinesiske Chifeng («rød fjelltopp»), noe som var kontroversielt e6tersom Indre Mongolia er en autonom region for mongolern3.
Administrative enheter
Byprefekturet Chifeng har jurisdiksjon over 3 distrikter (区 qū), 2 fylker (县 xiàn) og 7 bannere (旗 qí).
Samferdsel
Kinas riksvei 111 løper gjennom området, på sin vei fra Beijing via Chifeng til Jiagedaqi i provinsen Heilongjiang.
Daodejing
Vismannen har intet eget hjerte
Søkenen etter tomhet er noe som opptar mange forskjellige asiatiske filosofier, inkludert taoismen, buddhismen, og noen aspekter ved konfucianismen. Intetheten er temaet for mange kapitler i Dàodéjīng, og man kan se hele boken som et sett variasjoner over «intethetens kraft» som gjenspeiler den gamle buddhistiske filosofien om at 'form er tomhet, tomhet er form'. En forklaring på hvordan intethet har kraft finnes i kapittel 11:
9919 Undset
9919 Undset (tidligere benevnet 1979 QF1) er en asteroide oppdaget 2. september 1978 av C.-I. Lagerkvist ved European Southern Observatory. Asteroiden ble oppkalt av IAU i 2002 i minne om den norske forfatteren Sigrid Undset (1882–1949).
Fylkesvei 5592
Fylkesvei 5592 (Fv5592) går mellom Hagelv og Leknessund i Solund kommune.
9919 Undset
IAU sin navnebegrunnelse
«(9919) Undset = 1979 QF1 Discovered 1978 Sept. 2 by C.-I. Lagerkvist at the European Southern Observatory. The Norwegian author Sigrid Undset (1882–1949) received the Nobel prize for literature in 1928. She is best known for her trilogy "Kristin Lavransdatter" about a couple's love and life in Norway in the thirteenth century.»
Daodejing
Vismannen har intet eget hjerte
Når man ser på et kinesisk landskapsmaleri, kan man forstå hvordan intetheten (de umalte delene) har kraft til å gi liv til vesenene – trærne, fjellene og elvene – den omringer.
Å være ingenting betyr for et menneske å ikke ha noe eget hjerte, å ikke ha noen forutintatte meninger om hvordan ting burde være, og å ikke ha noen intensjoner eller agenda. Fra lederens synspunkt er intetheten ikke langt fra den liberale, laissez-faire tilnærmingen: å la ting skje av seg selv er den beste måten å hjelpe dem å gro. Som Dàodéjīng sier:
''Så en vis leder vil si: Jeg praktiserer inaktivitet, og folket passer på seg selv.
«Å kjenne seg selv»
Jakten på kunnskap om selvet dukker opp i mange varianter gjennom Dàodéjīng. Ett eksempel i kapittel 33:
Andre tema
Her listes det opp noen andre emner som har med Dàodéjīng å gjøre:
Vanskelighetene ved å oversette klassisk kinesisk
Dàodéjīng er skrevet på klassisk kinesisk, som i seg selv er vanskelig å få full forståelse for, selv for normalt utdannede moderne innfødte kinesere. Videre er mange av ordene som er brukt i Dàodéjīng med vilje vage og flertydige. På den tiden Dàodéjīng ble skrevet, ville utdannede kinesere som leste det, allerede ha memorisert en stor mengde av standard kinesisk litteratur, og når man skrev var det vanlig å få fram sin mening ved å referere til andre velkjente verk, som i vår tid kan være tapt. Få mennesker i dag har full oversikt over den enorme megden kinesisk litteratur som var utbredt i Lǎozǐs dager, dermed blir mange nivåer av subtekst potensielt tapt for moderne oversettere.
Oversettelser
Dàodéjīng er kanskje den mest oversatte bok skrevet på kinesisk, med over 100 forskjellige oversettelser bare til engelsk. Kombinasjonen av å være mystisk og obskur innebærer at forskjellige oversettelser i enkelte tilfeller ikke har noe til felles, noe som igjen betyr at man må lese mer enn én oversettelse for å få en dypere forståelse av teksten. En vanlig måte å gjøre dette på, er å plukke ut to oversettelser og lese dem side om side.
Norske oversettelser
Den første norske oversettelsen var ved den norske misjonspresten Karl Ludvig Reichelt (1877–1952), og utkom i 1948. Denne oversettelsen er senere gjenbrukt i andre utgaver.
Engelske oversettelser
Online-versjoner
Trykte versjoner
Dette er noen av de eldste oversettelsene til engelsk. Flere oversettelser finnes i den engelske artikkelen.
Nederlandske oversettelser
Online-versjoner
Severin Freund
Severin Freund (født 11. mai 1988 i Freyung, Bayern) er en tysk tidligere skihopper som representerte WSV DJK Rastbüchl. Han tok ett OL-gull og tre VM-gull i laghopp og ett individuelt VM-gull i skiflyging. Han konkurrerte i verdenscupen fra 2007 til 2022 og vant 22 verdenscuprenn og verdenscupen sammenlagt i 2014/15-sesongen. Hans personlige rekord ble 245 meter, satt i Vikersund 15. februar 2015.
Fylkesvei 5592
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 32 (Sogn og Fjordane).
Severin Freund
Karriere
Freund debuterte internasjonalt i et FIS-renn i Hinterzarten i 2002. Han deltok i junior-VM i 2003, 2005, 2006 og 2008. Han ble juniorverdensmester med Tyskland i lagkonkurransen i Zakopane i 2008. Individuelt er hans beste plassering 13.-plass i Kranj i 2006.
I verdenscupen debuterte han med 50.-plass i Engelberg 22. desember 2007. Sammenlagt i verdenscupen ble han nummer 48 i sesongen 2008/09 og nummer 42 i sesongen 2009/10. Han fikk sitt store gjennombrudd sesongen 2010/11 da han vant to renn, samt en andreplass og to tredjeplasser. Sesongen 2011/2012 fulgte han opp den gode hoppingen med tre pallplasseringer.
Freund deltok i Ski-VM 2011 i Oslo og til tross for at han falt i sitt siste hopp tok det tyske laget bronse i Midtstubakken i lagkonkurransen. De andre hopperne på laget var Martin Schmitt, Michael Neumayer og Michael Uhrmann. Han ble nummer 7. individuelt i normalbakken og 12. i storbakken.
I Vinter-OL 2014 ble han olympisk mester i laghopp, og senere samme år ble han verdensmester i skiflyging etter at kun to av fire omganger ble gjennomført grunnet dårlige værforhold. Norske Anders Bardal fikk sølv, og slovenske Peter Prevc fikk bronse. Freund endte på 3.-plass i verdenscupen sammenlagt i sesongen 2013/14.
Freund var med på det tyske laget som ble verdensmestere i Mixed lag under Ski-VM 2015 i Falun. Han fulgte opp individuelt med å ta gullet i storbakken. Freund vant verdenscupen sammenlagt sammenlagt sesongen 2014/15. Freund endte på samme poengsum som Peter Prevc, og ble tildelt seieren ettersom han hadde flest rennseire, Freund hadde ni og Prevc hadde tre.
De påfølgende årene opplevde Freund tilbakegang i sin karriere som følge av alvorlige kneskader, og han fikk ikke muligheten til å være med å forsvare Tysklands tittel som olympisk mester i lagkonkurransen under Vinter-OL 2018. Han gjorde comeback i sesongen 2018/19, men oppnådde ikke gode resultater. Da det tyske laget skulle tas ut til Ski-VM 2019 ble Freund utelatt fra troppen.
Freund var med på Tysklands lag som vant lagkonkurransen i Ski-VM 2021 i Oberstdorf.
Han la opp etter ett hopp på 215 meter i Planica 27. mars 2022.
Hypertekst
Hypertekst er digitale dokumenter som inneholder lenker til andre dokumenter. Lenker kalles også hyperlenker, linker, hyperlinker, eller pekere. Når man aktiverer en hyperlenke vil datamaskinen hente og presentere dokumentet som lenken peker på. Ettersom datamaskiner har fått større kapasitet og raskere nettverksforbindelser har hypertekst utviklet seg fra å være et rent tekstbasert medium til også å inneholde bilder, lyd, og video. Begrepet hypermedia brukes også om slike dokumenter.
Ordet hypertekst ble lansert av Ted Nelson.
Et dokument kan være statisk (skrevet og lagret på forhånd) eller dynamisk generert (som følge av interaksjon fra brukeren). Den mest kjente implementeringen av hypertekst er World Wide Web.
Hypertekstfiksjon er en litterær sjanger der hypertekst utnyttes som strukturerende prinsipp.
Origami
Origami (fra japansk 折り紙 eller 折紙 (origami), «ori» betyr brette og «kami» betyr papir generelt, «papirbretting») er kunsten å brette papir etter geometriske regler for å oppnå ønsket design. Den mest kjente origamifiguren er en trane. Origami var originalt en japansk oppfinnelse, og mange figurer kommer opprinnelig fra Japan. Men både USA, England, Frankrike, Tyskland, Belgia, Argentina, Singapore, Australia og Italia er sentre for origamiaktivitet. Designet varierer fra enkle figurer med bare to eller tre bretter, opp til utrolig komplekse figurer som tar flere timer å brette. Mesteparten av alle figurene som finnes har blitt designet de siste 50 år.
I starten av det tyvende århundre begynte Akira Yoshizawa, Kosho Uchiyama, med flere å samle og lage original origami. Yoshizawa utviklet en rekke nye teknikker for å brette Origami, blant annet «våtbretting», som gikk ut på å først dampkoke papiret før man brettet det for å lage mer naturtro figurer med myke konturer.
Materiale
Det eneste man trenger for origami, er materiale som kan brettes. Som oftest papir, men ikke unntaksfritt. Materialet må være flatt for at man skal kunne bruke origami-teknikker på det.
Kopipapir selges vanligvis i kvaliteten «80 grams» eller 80g/m², altså at en kvadratmeter veier 80 gram. Det betegnes som A0, A1 er halvparten av det, og et A4 ark av denne kvaliteten veier altså 5 gram.
Typer av origami
Det finnes mange typer av bretting origami kan deles inn i, her nevnes bare de viktigste:
Militære Land Rovere
Land Rovere har vært i militær bruk helt siden den første Series I kom sent på 1940-tallet. Ofte har dette vært militære tilpasninger av sivile modeller, men flere spesielle militære modeller har også blitt utviklet.
Militære styrker har vært mest interessert i nyttekjøretøyene Series I, II og II og Defender, men Discovery har også blitt brukt i noen få tilfeller som liaison-kjøretøy.
Land Rover har også utviklet to dedikerte militære utgaver, nemlig 101 Forward Control fra tidlig på 1970-tallet, med førerhuset over framhjulene, og Lightweight fra sent på 1960-tallet, som hadde tilpasninger for helikoptertransport.
Tilpasninger til militær bruk inkluderer 24V elektrisk anlegg, stridslys, elektrisk skjerming av tenningsanlegget, blendingsgardiner og fester for spesialutstyr og håndvåpen.
Det norske forsvaret brukte Series III 109" i en viss utstrekning fra 1970-tallet som feltvogn og sambandsbærer.
I årene fra BMW tok over har Land Rover hatt mindre fokus på militære modeller og mer på det sivile massemarkedet. I samme tidsrom har heller ikke Defenderen blitt oppdatert vesentlig, og dette har medført mindre markedsandeler. Blant annet har østerrikske Steyr-Daimler-Puch Pinzgauer tatt over noen av Defenderens funksjoner i det britiske forsvaret.
Feltvogner
I mai 1949 bestilte det britiske krigsministeriet de første 1 878 kjøretøyene, og senere mer og mer. Totalt sett ble rundt 13 000 Series I kjøpt inn fram til 1958.
Vanlige britiske feltvogner fra 1970-tallet til tidlig på 1990-tallet var SIII 109" GS og FFR. GS står for «General Service» (engelsk: generell bruk) og FFR står for «Fitted For Radio» (engelsk: klargjort for radio).  Begge hadde 24 volt elektrisk anlegg og skjermet tenningsanlegg, men FFR-varianten hadde muligheter for å montere forskjellige antenner.  Disse lignet på sivile 109", men hadde de fleste tilvalgene som kraftigere bremser, kraftigere bakaksel og oljekjøler.
Ambulanser
SIIA 109" ambulanse med påbygg fra Marshalls var den mest brukte lette militærambulansen blant britiske styrker under den kalde krigen. Den var beregnet på bruk på fronten, og kunne bære fire bårer og en sanitetsmann bak.  De siste av disse gikk ut av tjeneste på 1990-tallet.
Dagens britiske ambulanse er Defender XD 130 «Pulse», som er en del større og mer komfortabel enn tidligere modeller.
Britiske kjøretøyer for fjernoppklaring
Den kanskje mest kjente militære Land Roveren er «Pink Panther»-modellen. Den har sitt utspring i arbeidet Long Range Desert Group gjorde i ørkenen under andre verdenskrig. De ble til Special Air Services (SAS), en britisk spesialavdeling som fremdeles eksisterer. De utstyrte opprinnelig Jeeper med mitraljøser, ekstra drivstofftanker og pansring, men disse kjøretøyene ble vraket etter krigen. Dette var en kortsiktig løsning, for i 1951 ble SAS mobilisert, denne gangen for å slåss mot opprørere i Britisk Malaya. Der hadde de ikke bruk for kjøretøyer, men under senere oppdrag i Oman og Borneo utrustet de Series I-modeller som de hadde gjort med Jeepene.
Eyes Set to Kill
Eyes Set to Kill (forkortet ESTK) er et amerikansk metalcoreband fra Phoenix i Arizona. Søstrene Alexia og Anissa Rodriguez startet bandet i 2004.
Militære Land Rovere
Britiske kjøretøyer for fjernoppklaring
Omtrent 100 Series IIA ble tilpasset for fjernoppklaring senere. For ørkenbruk ble de ofte malt rosa, derav navnet. Vognene ble utstyrt med blant annet solkompass, mitraljøser, større drivstofftanker og røykgranatkastere. Lignende tilpasninger er også gjort senere på Series III og 90/110/Defender.
Eyes Set to Kill
Lindsey Vogt var vokalist i begynnelsen, men da hun sluttet av personlige årsaker, overtok Alexia Rodriguez over som vokalist og gitarist.
Militære Land Rovere
Britiske kjøretøyer for fjernoppklaring
Den originale Pink Panther hadde en 2,25 liter bensinmotor som var lett trimmet opp til 77 hk med kompresjon justert opp til 8,0:1. Dekkene var 9.00 × 16, og dører, frontrute og tak var fjernet. Vekten da kjøretøyet var lastet med alt utstyr var på 3050 kg – nesten et halvt tonn mer enn standard.
Andre ombygginger
Series og Defender har vært brukt som basis for pansrede kjøretøyer. Det mest kjente er Short Shorland, bygget av Short Brothers fra Belfast. De første av disse ble levert i 1965 til Royal Ulster Constabulary, altså politistyrken i Nord-Irland. Opprinnelig var de 109"-modeller med pansret karosseri og tårn fra panserbilen Ferret. Senere ble de oppgradert i takt med at Land Rover oppgraderte modellene de var basert på, og de er fremdeles i salg.  I 1990 var det produsert mer enn 1 000 eksemplarer (kilde).
Australia
I Australia ble Defender kraftig modifisert for å oppfylle lokale krav. Jaguar Rover of Australia utviklet i 1989 en utgave med sekshjulsdrift kalt Perentie. Rundt 700 av disse er i tjeneste sammen med 3 000 110ere. De har Isuzu-motorer, og er både bredere og lengre enn standard Defendere. Hovedårsaken til å bruke Isuzu-motoren var for å ha et tilsvar på Toyotas 4-liters dieselmotor. Den australske hæren krevde 550 km rekkevidde på kjøretøyene, og en 65 liters tank ble tatt fram og montert på siden av kjøretøyet. De bruker også et 12V elektrisk anlegg, mens sambandsvognene har et separat 24V anlegg for å drive sambandsutstyret.
Variantene av australske defendere inkluderer:
101 Forward Control
101 Forward Control (heretter kalt 101FC) er en av de to kjøretøyene som Land Rover bygde fra bunnen av for det britiske forsvaret.
101FC ble opprinnelig utviklet for å møte hærens behov for en artilleritraktor, og ble laget for å trekke en feltkanon (L118 Light Gun), og samtidig frakte et tonn med ammunisjon og annet utstyr i lasterommet bak. Kjøretøyet ble laget for å transporteres i fly; den firkantede formen med førerplassen over framakselen utnyttet volumet til kjøretøyet maksimalt. Navnet Forward Control kommer av førerhusets posisjon.
Dekkene var større enn andre Land Rovere, med dimensjon 9.00×16", noe som ga høyere bakkeklaring.
Utviklingen av 101FC startet sent i 1967, med et utviklingsteam ledet av Norman Busby. Produksjonen foregikk mellom 1975 og 1978. Først hadde alle kjøretøyene kalesje, men senere ble det bygget ambulanser og sambandsvogner med hardtop. Noen 101FC ble utstyrt med en mekanisk vinsj fra norske Hordaland Mekaniske Verksted.
Lightweight eller Airportable
Den minste Land Roveren som var tilgjengelig på den tide var Series IIA 88", som var altfor tung. Den ble lettet for alt tilbehør som ikke var absolutt nødvendig, blant annet støtfanger og reservehjul.  Deler av karosseriet, dørene og frontruten ble byttet ut med enklere deler som var raskere å demontere.  Den mest radikale endringen var at kjøretøyet ble gjort litt smalere, noe som gjorde at den passet på en standard pall, men trengte smalere aksler.
Egenvekten på en komplett Lightweight var 2 650 pund, over grensen, men ved å ta bort karosserideler kom vekten under 2 500. Siden helikoptrene hadde fått større lastekapasitet underveis i utviklingsprogrammet, så ble kjøretøyet kjøpt inn av hæren.
I 1973 gikk Lightweight-produksjonen over til å bruke deler fra Series III, som var den vanlige militære Land Roveren fra det tidspunktet.
Kjøretøyet ble også eksportert til noen andre land, blant annet Danmark.
Sea sophronia
Utbredelse
Arten er utbredt i den Neotropiske økosonen, og er bare kjent fra Brasil.
Kjell Lund
Arkitektvirksomhet
Kjell Lund ble utdannet ved NTH i 1950. I 1958 etablerte han eget arkitektkontor i Oslo sammen med Nils Slaatto (1923–2001), Kjell Lund og Nils Slaatto (ANS), og har siden tegnet en rekke hus som har vakt stor oppmerksomhet, også internasjonalt. Av bygninger kan nevnes Veritasbygget på Høvik, vest for Oslo, og Chateau Neuf og Norges Bank (1973–1987) i Oslo. Kontoret tegnet også klostre og kirker, blant annet St. Hallvard kirke og kloster (1958—1966), en bygning som arkitektstanden selv kåret til 1900-tallets viktigste, og vernebygget over domkirkeruinen på Hamar (1997—1998). Arkitektkontoret ble kjent for store byggeoppgaver i tegl og betong og for å nytolke trearkitekturen. Kjell Lund opererer innenfor et strukturalistisk arkitekturuttrykk, kjennetegnet ved oversiktlighet og synlige konstruksjoner. Samarbeidet med Slaatto varte helt til 1995, men Lund + Slaatto Arkitekter, som ble etablert i 1987, viderefører kontinuiteten fra det opprinnelige selskapet. Kjell Lund har også undervist ved NTH og AHO, vært redaktør for Byggekunst og Arkitektnytt og skrevet en rekke fagartikler om arkitekturens rolle i samfunnet og tilværelsen.
Han ble opptatt i Visens Venner høsten 1956 og var aktiv så lenge Visens Venner eksisterte.
Barneunderholder
Kjell Lund har også stått bak flere serier i det populære radioprogrammet Barnetimen for de minste i NRK fra 1958 til 1962. Der framførte han rundt 20 egne viser. Sangene ble utgitt på de tre EP-platene 8 viser fra Barnetimen, 8 tulleviser til fra Barnetimen og Snurrebomviser og LP-en I barnetimehuset (1968). Blant de mest kjente vissene er «Her kommer guttemusikken», som ble skrevet for Lørdagsbarnetimen i 1958, «Hobbyvisa» og «Den store sinte svarte skumle katta til fru Haugen». Han utga visesamlingen Her kommer guttemusikken og tretten andre viser fra barnetimen i 1961 og barneboka ''Pål og Gro på Maihaugen. En historie om to barn som opplever hvordan det var å bo på en gard i Vågå i 1780-årene'' i 1966. Dessuten var han medredaktør på Tone, tekst og trubadur: 60 år med Visens Venner, Oslo 2003.
I 1996 kom CD-platen Den store, sinte, svarte, skumle katta til fru Haugen : Kjell Lunds barneviser, nyinnspillinger av mange av Kjell Lunds barnesanger framført av Ketil Gudim, Magnus Nielsen, Marianne Mørk og Michaela Spandow.
Sixtus I
Den hellige Sixtus I (opprinnelig Xystus, død ca. 125) var pave fra ca. 115 til sin død.
1. divisjon bandy for menn 2014/15
1. divisjon bandy for herrer 2014/15 var det nest øverste nivået i norsk bandy sesongen 2014/15. Serien startet 4. november 2014 og varte til 17. februar 2015. Siden eliteserien utvides fra og med 2015/16-sesongen, rykket to lag opp. Ett lag rykket direkte ned, mens lag nummer sju på tabellen måtte spille kvalifisering mot lag nummer to i 2. divisjon.
Sixtus I
Han var ifølge Liber Pontificalis romer, og skal ha vært sønn av en mann ved navn Pastor fra slekten Elvidia. Den opprinnelige formen av navnet hans tyder på at han var av gresk opphav.
1. divisjon bandy for menn 2014/15
Kvalifisering om nedrykk til 2. divisjon 2015/16
8. mars 2015 Solberg 2 vant kvalifiseringen og beholdt plassen i 1. divisjon.
Sixtus I
Han regnes som martyr i alle de tidligste kilder bortsett fra hos Ireneus. Man mener at han ble gravlagt i Alatri; en historie om at han ble gravlagt på Vatikanhøyden og at relikviene ble flyttet til Alatri først i 1132 er det ikke historisk belegg for.
Noen av hans relikvier ble gitt til kardinal de Retz av Klemens X (1670–1676) og flyttet til et abbedi i Lorraine.
Navnet Sixtus er med i Den romerske kanon, men det refereres der til Sixtus II.
Donna Leon
Donna Leon (født 28. september 1942 i Montclair i New Jersey, USA) er en amerikansk forfatter.
Leon studerte i Perugia og Siena i Italia. Hun har arbeidet som turistguide i Roma, tekstforfatter i London og undervist i engelsk litteratur ved amerikanske skoler i Sveits, Kina, Iran, Saudi-Arabia og Venezia. Siden 1981 har hun bodd i Venezia.
I 1992 debuterte Leon med sin prisvinnende serie kriminalromaner med den venetianske politimannen commissario Guido Brunetti som etterforsker. Bøkene inneholder mye lokalkoloritt. Enkelte kritikere har antydet at miljøskildringene til tider prioriteres i en slik grad at krimintrigen kommer noe i bakgrunnen.
Leons bøker er oversatt til 23 språk. Det tyske kringkastningsselskapet Bayerischer Rundfunk har siden 2000 filmatisert bøkene som fjernsynsserie. Høsten (2006) var TV-drama bygget over 10 av bøkene vist på fjernsyn i Tyskland, under fellestittelen Donna Leon.
Donna Leon var inntil nylig krimanmelder for Sunday Times.
Phoenix Suns
Phoenix Suns er et amerikansk basketball-lag som spiller i ligaen NBA. Laget holder til i Phoenix i Arizona, og spiller hjemmekampene i US Airways Center.
Hall of Fame
De følgende fem personene har hatt tilknytning til klubben, og er innvalgt i Naismith Memorial Basketball Hall of Fame:
Østfold Linux User Group
Østfold Linux User Group (OfLUG) er en sammenslutning av personer som er bosatt i, eller har tilknytning til, Østfold, og som har interesse for Linux og andre UNIX-varianter. OfLUGs mål er å fremme medlemmenes og andres kunnskap om og nytte av Linux/UNIX og annen programvare med åpen kildekode. Basismedlemskap i OfLUG er gratis.
OfLUG arrangerer jevnlig medlemsmøter. De fleste møtene innledes med en faglig del (for eksempel foredrag av OfLUG-medlemmer eller eksterne foredragsholdere) og avsluttes sosialt (med for eksempel et restaurantbesøk).
Myggblom
Myggblom (Hammarbya paludosa) er en plante i orkidéfamilien (marihandfamilien).
Utseende
Myggblom er en svært uanselig orkide, faktisk enda mer uanselig enn knottblom. Den blir noen få centimeter høy, med en gulgrønn farge og et knippe gulgrønne blomster i aks oppover stengelen. Ved basis har planta et par små blad med yngleknopper i bladkantene, for å sikre reproduksjon.
Forekomster i Norge
Myggblom er en typisk myrplante, og den pleier å vokse på de dypeste områdene i myra. Den er ikke knytta spesielt til høyt kalk- eller næringsinnhold i myra, men den er allikevel ikke vanlig å finne.
Selv om planta ingen steder er vanlig, vokser den spredt over hele landet nord til Balsfjord i Troms. Den er derfor ikke freda på noen som helst måte, og voksemåten freder nok planta mye i seg selv. I Norsk rødliste for arter (2021) står den som nær trua (NT).
Fosnstraumbrua
Fosnstraubrua er ei bru på fylkesvei 565 i Vestland. Brua krysser Fosnstraumen mellom øya Radøy i Alver kommune og Fosnøyna i Austrheim kommune. Fosnstraumbrua er 404 meter lang og er den lengste med brofeste i Austrheim. Den ble åpnet i 1989 og avløste fergeforbindelsen mellom Rossneset i Radøy og Hoplandssjøen i Austrheim (startet 1962).
Myggblom
Nomenklatur
Det norske navnet myggblom betyr svært sannsynlig at planta har små «mygglignende» blomster. Det kan og henspille på at planta vokser i myr.
Hammarbya, plantas latinske slektsnavn, stammer fra navnet Hammarby. Det er nemlig navnet på godset der Carl von Linné bodde. paludosa betyr «vokser i myr».
Lise Rakner
Lise Rakner (født 25. september 1963) er en norsk statsviter ansatt på Institutt for politikk og forvaltning (Government) ved Universitetet i Bergen med innretting mot faget sammenliknende politikk.
Rakner er dr.polit. og disputerte i 1998 på avhandlingen Reform as a Matter of Political Survival: Political and Economic Liberalisation in Zambia 1991-1996. Hun arbeider ved Chr. Michelsens Institutt, der hun har vært forskningsleder siden 2003. Hun var professor ved Institutt for sammenliknende politikk fra 2006 til 2021. Fra 2009-2013 var hun leder av Institutt for sammenliknende politikk.
Rakner har i sin forskning beskjeftiget seg med tematikken demokratisering og menneskerettigheter, basert på forskningsopphold og feltarbeid i Zambia, Malawi, Tanzania, Uganda og Namibia. I særdeleshet har hun konsentrert seg om valgprosesser og politisk partiutvikling i det sørlige Afrika, men også politisk økonomi, økonomiske reformer og internasjonale hjelpeorganisasjoners rolle har opptatt henne. Rakner har hatt prosjekter for NORAD, Utenriksdepartementet og Verdensbanken.
Heggedal kirke
Heggedal kirke er en langkirke fra 1931 i Heggedal i Asker kommune, Viken fylke. Den ligger i Asker prosti.
Kirken er i perioden 2018-19 oppgradert og utstyrt med ny trapp og rampe for tilrettelagt fremkommelighet, nytt tak, ny maling utvendig, nytt lydanlegg/lys og nytt orgel.
Kirkens orgel
Dagens orgel er bygget av Lyngø & Rensch i 2019 og har 16 stemmer. Innvielse for det nye orgelet fant sted 25. august 2019. Orgelet erstatter et gammelt orgel fra 1957 etter flere år med arbeid for et nytt orgel. I forbindelse med det nye orgelet har det vært flere konserter og arrangementer i kirken.
Ungdomsarbeid - Team Heggedal
I Heggedal kirke er det en ungdomsgruppe på rundt 30 ungdommer i menighetens ungdomsarbeid kalt «Team Heggedal». Alle i Team Heggedal har gjennomført et minilederkurs etter endt konfirmanttid. Team Heggedal medvirker som hjelpeledere i gruppesamtaler, kor, band, dans, drama, solist, foto, media og lignende. Team Heggedal er medlem i KFUK-KFUM Asker og Bærum krets og deltar årlig på flere av deres arrangementer.
Hvert år setter Team Heggedal sammen med årets konfirmanter opp en forestilling som holdes i kirken. Forestillingen planlegges og gjennomføres i stor grad av ungdommen selv.
Heggetun menighetshus
Menighetshuset «Heggetun» ligger rett bak/nord for kirken. «Gamle Heggetun» skulle renoveres i 2010, men det viste seg å være i så dårlig stand at de ble nødt til å rive hele bygget og bygge nytt. Dagens Heggetun stod ferdig sommeren 2010. Heggetun har kontor- og møtelokaler.
Sportsklubben Nord
Sportsklubben Nord (stiftet i 1932) er et idrettslag fra Karmøy. Klubben har tilbud i fotball og håndball. Klubben hører til tettstedet Norheim på Karmøy. Nord sitt fotballag var så sent som i 2002 i 2. divisjon. I 2010 hadde ikke laget ressurser til å fullføre sin sesong i 3. divisjon, og måtte spille i 4. divisjon i 2011. Rykket ned til 5 divisjon i 2014. Spiller sesongen 2019 i 5 divisjon.
Den 18. November 2021 vant Nord 2-1 over Etne IL i en kvalifiseringskamp som resulterte i at Nord rykket opp til 4. Divisjon etter scoring av Andreas Børgesen Mo og den matchvinnende scoringen fra Vebjørn Nord Haugland i det 91 minuttet.
Flutter Girl
Flutter Girl er en single gitt ut av Chris Cornell fra hans debutalbum Euphoria Morning. Flutter Girl skulle egentlig bli gitt ut på Soundgardens studioalbum Superunknown, men det var ikke nok plass så det kom på hans debutalbum i stedet.
Schlatters
Schlatters sykdom, også kalt Osgood–Schlatters sykdom, er en overbelastningssykdom hos ungdom som oppstår i fremre del av vekstsonen i skinnebeinet (tibia) like nedenfor kneet. Like ovenfor vekstsonen fester patellarsenen seg. Den utgjør det nedre festet til nesten all muskulatur på framsiden av låret som sørger for å strekke ut kneleddet. Når kneet er bøyd og benet belastes, kan strekk-kreftene i patellarsenen bli mange ganger tyngdekraften til personen, og det blir et voldsomt drag på leggbenet. Når ungdommene belaster kneet selv om det er smerter i det, kan vekstsonen bli bredere på framsiden og det blir mer hevelse i benstrukturen nedenfor festet til patellarsenen. Den kulen som dannes på skinnebeinet kan bli så stor at den er det første som treffer gulvet når pasienten står på kne.
En annen tilsvarende tilstand er Sinding-Larsens sykdom som affiserer vekstsonen i kneskjellet (patella).
Overbelastningene kan ofte opptre i forbindelse med lagidretter.
Definitely Maybe
Definitely Maybe er debutalbumet til den britiske rockegruppen Oasis. Albumet ble sluppet i 1994, og mottok hovedsakelig strålende kritikker og god kommersiell respons. Albumet har solgt over 7 millioner på verdensbasis, og er det tredje raskest selgende britiske debutalbumet noensinne, etter Popstars av Hear'Say og Whatever People Say I Am, That's What I'm Not av Arctic Monkeys.
I ettertid er albumet ansett for å være en klassiker i rockehistorien, og en av de viktigste albumene i skapelsen av det som skulle bli Britpop. Albumet dukker jevnlig opp på «topp 10»-lister som tidenes beste album i britisk media.
I 2004, 10 år etter Definitely Maybe, ga Oasis ut DVD-en Definitely Maybe – The DVD. DVD-en inneholdt hele albumet, i tillegg til produksjonsnotater og -kommentarer.
Sporliste
Alle sangene er skrevet av Noel Gallagher.
Stora Tibergfjellet
Stora Tibergfjellet, lokalt også Storetiberen, er et fjell i Strand kommune i Rogaland. Det har en høyde på 709 meter over havet. Fjellet skråner på østsiden ned mot Jørpelandslia, som til slutt ender ved Liarvatnet. Ved fjellfoten på nordsiden ligger Langabergvannet og Langabergdalen.
Fjellet har fått sitt navn av at det er ti topper, eller berg, på fjellet.
Lauderdale County (Alabama)
Lauderdale County er et fylke i den amerikanske delstaten Alabama. Det ligger i det nordvestlige hjørnet av staten og grenser mot Limestone County i øst, Lawrence County i sørøst og mot Colbert County i sør. Det har også grense mot delstatene Mississippi i vest og Tennessee i nord.
Lauderdale Countys totale areal er 1 862 km² hvorav 128 km² er vann. I 2000 hadde fylket 87 966 innbyggere, og administrasjonssenteret ligger i byen Florence som også er fylkets største by. Fylket ble etablert i 1818.
Strupbreen
Strupbreen er en isbre i Lyngen kommune i Troms og Finnmark. Den ligger i den nordlige delen av Lyngsalpan, på vestsida av fjorden Lyngen. Sammen med Koppangsbreen på sørsida av Koppangsfjellet danner Strupbreen en sammenhengende isbre med et areal på 14 km². Den er med dette den 24. største isbreen på det norske fastlandet.
Københavns kommune
Københavns kommune er innbyggermessig Danmarks største kommune, og ligger f.o.m kommunereformen 1. januar 2007 i Region Hovedstaden på Sjælland. Kommunesenteret København by er også Danmarks hovedstad.
Kommunen var fram til 1. januar 2007 også som amtskommune og var dermed ikke en del av Københavns amt. Statlige oppgaver i Københavns kommune ivaretas av Statsforvaltningen Hovedstaden.
Styret i Københavns kommune heter Borgerrepræsentationen. Kommunen har som den eneste danske kommune en overborgermester. Overborgmesteren og de seks andre borgermestrene utgjør Magistraten.
Bydeler
Københavns kommune er administrativt delt i ti bydeler: Amager Vest, Amager Øst, Bispebjerg, Brønshøj-Husum, Indre By, Nørrebro, Valby, Vanløse, Vesterbro/Kongens Enghave og Østerbro. I hver bydel opprettes et lokalutvalg. I Indre by, som også omfatter Christianshavn, opprettes to lokalutvalg. Det samme gjelder for Vesterbro/Kongens Enghave.
I dagligtale opererer en med en litt annen inndeling, nemlig Brønshøj, Christianshavn, Indre By, Nørrebro, Sundby, Valby, Vanløse, Vesterbro og Østerbro. Sundby ligger på Amager, Christianshavn mellom Amager og Sjælland, og de resterende bydelene ligger alle på Sjælland.
Lokaldemokrati
Kommunevalget 19. november 2013 ga følgende mandatfordeling og velgeroppslutning:
Overborgmestre
Alle valgt for Socialdemokratiet:
Geir Falck
Geir Halfdan Falck (født 17. juni 1955) er en norsk musiker.
Han er kjent som tidligere gitarist i Åge Aleksandersen og Sambandet. Han deltok på platene Ramp og kassetten Mølje og sodd. Etter denne utgivelsen sluttet han i bandet. I 1981 ble han medlem i Bugges Firo. Han var medlem i Tiffany som gitarist. Han spilte også for Tore Johansens Rykte.
Skule Bårdsson
Skule Bårdsson (født 1189, død 24. mai 1240) var fra gården Rein i Rissa. Han var jarl fra 1217, hertug fra 1237 og konge fra 1239. Han tilhørte norsk adel. Han var halvbror av kong Inge Bårdsson.
Som jarl og hertug under kong Håkon Håkonsson styrte Skule en tredjedel av Norge fra sitt sete i Nidaros. Han lot seg hylle som konge på Øreting i 1239 og tok opp kampen med kong Håkon Håkonsson, men ble drept etter et halvt år som konge.
Gjennom datteren Margrete, som ble gift med Håkon Håkonsson, er han en av stamfedrene til den norske kongsætten i middelalderen.
Familie
Skule ble født ca. 1189 som sønn av Bård Guttormsson (1150–1194) fra Rein og dennes andre kone, en stormannsdatter fra Valdres. Søster hans Ingeborg ble gift med lendmann Alv Erlingsson av Tornberg. Farens første kone var Cecilia Sigurdsdatter, datter av kong Sigurd Munn Haraldsson, og deres sønn, Skules halvbror, var kong Inge Bårdsson.
Skules hustru het Ragnhild, men hennes foreldre er ikke kjent.
Skule ble først gang nevnt i 1204, sammen med sin bror, Guttorm, som fostersønner hos morfaren Erling på Kviden. De flyttet straks etter til den nyvalgte kongen, halvbroren Inge Bårdsson.
Bakgrunn
Første gang Skule Bårdsson gjorde seg bemerket var ved kong Inges side i 1213. Bøndene var blitt trøtte av borgerkrig og nektet å yte leidangskatt. På stevne i Inntrøndelag hogg bøndene ned kongens sysselmann. Kong Inge ville ikke i kamp med bøndene, men da de trykket på og drepte flere av kongsmennene, var det Skule som var handlekraftig nok til å få hæren til stå imot og tvinge bøndene på flukt.
Kong Inge ble konge i 1204, men døde allerede i 1217, knappe 30 år gammel. Kort før kongens død ble Skule gjort til hirdstyrer og fikk jarlenavn. Etter dette gjorde Skule krav på tronen, både gjennom byrd og sine gode evner, han var «ektefødt halvbror» av Inge. Han tok den private arven etter sin avdøde halvbror og gjorde krav på Norges krone, men på Øretinget ble han overrasket vitne til at birkebeinerhæren tvinger igjennom at Håkon Håkonsson skulle bli tatt til konge. Erkebiskopen var fraværende på visitasreise i Hålogaland, og kannikene i Nidaros nektet å bære ut St. Olavs skrin fra Kristkirken til høytiden.
Håkon Håkonsson
Håkon Håkonsson kan ha vært en utenomekteskapelig sønn av kong Håkon Sverresson og Inga fra Varteig. Birkebeinere hentet gutten på Østlandet i 1205 da han var to år gammel. Etter at faren døde ble han anerkjent som kongesønn av kong Inge Bårdsson og oppfostret ved hans hoff.
Da baglerkongen Filippus Simonsson døde på Østlandet i 1217, sluttet også denne delen av landet seg til kong Håkon. Skule ble jarl over Østlandet, men flytter i 1224 til Nidaros. Håkon Håkonsson startet gjenoppbyggingen av kongsgården på Øra (Sørenga) som hadde strøket med i den store bybrannen året før.
Jernbyrd og familiefeide
Til tross for Håkons seier i 1217 var det i virkeligheten strid i seks år om hvem som rettmessig skulle være Norges konge, og den endelige avgjørelsen falt først på et stort riksmøte i Bergen i 1223. Håkons mor Inga Kongsmor bar jernbyrd for å bevise at Håkon var en ekte kongssønn. Inga besto testen ved å bære glødende jern uten å ha brannsår tre dager senere.
I 1225 var kong Håkon på hærtog i Värmland; en straffeekspedisjon etter at bøndene der hadde støttet norske opprørere. Samme år giftet Håkon seg med Margrete Skulesdatter i et forsøk på binde ættene sammen i en allianse, og for å forsone Håkon og Skule.
Ribbungene
Samtidig som kong Håkon ble konge i 1217 hadde det reist seg misnøye fra andre flokker, blant annet ribbungene. De laget uro, og herjet Opplandene i mange år, helt til deres høvding Sigurd Ribbung døde i 1226. Da sluttet mange av ribbungene seg til kong Håkon på grunn av misnøye med sin høvding Knut jarl og året etter overgav også Knut jarl seg.
Gaver til geistlige og opprettelsen av Reinsklosteret
29. september 1225 ga Skule deler av gårdene Sjetnan i Tiller og Flakkstad på Frosta til korbrødrene i Trondheim. Som gjenytelse skulle korbrødrene ta Skule med i sine bønner og de skulle holde årlig sjelemesse til evig tid. De skulle også holde en årlig fest, så lenge han levde.
I 1226 lå hertug Skule syk i Nidaros, og i den forbindelse antar man at han ga et løfte. Etter dette ga han i hvert fall farsarven Rein som gave til et kloster. Han lot bygge en steinkirke, innrettet et nonnekloster og ga gods til det. I denne forbindelse utspant det seg et bitter uvennskap mellom hertug Skule og Åsulv Eiriksson til Austrått. Årstallet for stiftelsen av klosteret er ukjent, men det må ha vært før 1230. Skules halvsøster Sigrid ble den første abbedisse på Rein kloster.
Forholdene i 1227-1237
Forholdet mellom konge og jarl ble verre utover i 1230-årene. I 1227 vender Håkon seg for første gang til paven for å bli kronet. Skules ærgjerrighet ble utfordret av den statsskikken og forvaltningen som kong Håkon og hans krets bygger opp. Til tross for intens mekling fra biskopene og nye forlik mellom jarl og konge ved riksmøtene i 1233 og igjen i 1236 i Bergen, ble avstanden stadig større. På det siste møtet forsøkte Skule å reise krav om at hans sønn Peter utenfor ekteskap skulle få arverett til hans del av riket, men han ble avvist og ble i tillegg satt utenfor riksstyret.