cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tilbakekoblingsmekanisme (klima)
Matematisk beskrivelse av tilbakekobling i klimasystem
der α0 er Planck-tilbakekoblingen (langbølget stråling fra jorden), αl er adiabatisk temperaturendring (temperaturendring oppover i atmosfæren, også kalt lapserate), αw atmosfærens fuktighet, αc er skyer og αa er albedo (refleksjon av sollys). Flere andre kan også eksistere. Faktorene summeres med fortegn, positiv for forsterkende (positiv) tilbakekobling og negativ for svekkende (negativ) tilbakekobling. Alle disse forklares lenger ned.
Etter påvirkning over lang nok tid vil klimasystemet komme i likevektstilstand, og ubalansen mellom innkommende og utgående stråling ved toppen av atmosfæren blir igjen lik null, ∆R = 0. Dette kan brukes til å finne den globale gjennomsnittstemperaturen som da vil oppstå som respons på strålingspådrivet ∆Q:
der λ er likevekts klimafølsomhetsparameteren med enheter K/(W/m2). Det er også vanlig å oppgi klimafølsomheten som gjennomsnittlig global temperatur etter en fordobling av CO2 i atmosfæren, altså temperaturen ved likevekt etter at strålingspådrivet har fått virket i lang tid.
I tillegg til klimatilbakekobling- og klimafølsomhetsparameteren opererer litteraturen med to andre parametere definert slik:
der λ0 kalles referansefølsomhetsparameteren og f tilbakekoblingsfaktoren. Referansefølsomhetsparameteren gjelder for klimasystemet uten tilbakekobler. En annen faktor som dukker opp i litteraturen er forsterkningen g, definert slik:
En rekke vitenskapelige artikler og lærebøker bruker disse parametrene for å beregne fremtidig global temperaturendring med enkel håndregning. Imidlertid er det mer vanlig å anvende simuleringsmodeller som brukes for avanserte beregninger i datamaskiner, som ikke gjør lineære tilnærminger.
Ulempene med enkle lineære klimamodeller, og med å betrakte tilbakekoblingsmekanismene som konstanter, er at virkeligheten er mer komplisert. Tilbakekoblingsmekanismene endres over tid, noe som gjør at beregningene kan gi dårlige anslag for klimaendringer på lange tidsskalaer.
Positive tilbakekoblingsmekanismer
Vanndamp i atmosfæren er den viktigste positive tilbakekoblingen. Det finnes en lang rekke andre positive tilbakekoblinger i jordsystemet, og mange får større effekt ved økende temperatur. Noen eksempler på positive tilbakekoblingsmekanismer er økt vanndampinnhold i atmosfæren, redusert oppløsning av CO2 i havet, og økt CH4-utslipp fra våtmarker. En annen mekanisme er reduserte snø- og iskapper som gir redusert albedo (refleksjon av sollys) og økt oppvarming, og dermed enda mer redusert snø og is.
12. etappe av Tour de France 2013
Den tolvte etappen av Tour de France 2013 var en 218 km lang flat etappe. Etappen ble kjørt 11. juli fra Fougères til Tours. Marcel Kittel vant sin tredje etappeseier.
Tilbakekoblingsmekanisme (klima)
Vanndampens tilbakekobling
Vanndamp er den primære drivhusgassen i atmosfæren; avhengig av regnemetode er dens bidrag til drivhuseffekten anslått til å være to til tre ganger sterkere enn CO2. Vanndamp kan være menneskeskapt, for eksempel fra fordamping av kunstig vannet jordbruksland eller fra kjøletårn for kraftverk. Allikevel er bidraget fra naturlig fordampning fra hav og landjorden betydelig større enn alle menneskeskapte bidrag til sammen.
12. etappe av Tour de France 2013
Poengspurt (Savigné-sur-Lathan)
Etter 166,0 km
Tilbakekoblingsmekanisme (klima)
Vanndampens tilbakekobling
Temperaturen avgjør mengden av vann i atmosfæren. En tenkt søyle fra jordoverflaten til stratosfæren cirka 10 km opp, med et tverrsnitt på 1 m2 vil i polare strøk inneholde bare noen meget få kg med vann. Derimot vil en tilsvarende søyle i tropene inneholde opptil 70 kg vann. For hver grad økning av atmosfærens temperatur kan den inneholde 7 % mer vanndamp. Noe som skiller vanndamp fra andre gasser i atmosfæren er at den kan kondensere og bli til nedbør. Vann har en oppholdstid i atmosfæren på rundt ti dager.
Hvis atmosfæren varmes opp, vil dampens metningstrykk øke, og mengden av vanndamp i atmosfæren blir større. Siden vanndamp er en drivhusgass, vil en økning i vanndampinnholdet føre til at atmosfæren varmes ytterligere opp, oppvarmingen fører til at atmosfæren kan holde på enda mer vanndamp, altså en positiv tilbakekobling. Dette vil fortsette videre til andre prosesser stopper økningen. Resultatet er en mye større drivhuseffekt enn den CO2 alene skaper. Selv om denne tilbakekoblingsprosessen fører til en økning i absolutt fuktighet i luften, vil den relative fuktigheten holde seg nesten konstant, eller reduseres litt fordi luften blir varmere. Tilbakekobling på grunn av vanndamp er sterkt positiv, og de fleste bevisene gir støtte for at denne er i størrelsesorden 1,5 til 2,0 W/(m2 K), noe som er tilstrekkelig til å gi omtrent en doblet oppvarming enn det som ellers ville oppstått. Vanndamp representerer en tilbakekoblingsmekanisme som primært har betydning for styrken. Tidsskalaen den virker på er dager.
Et spesielt forhold som gjelder for vanndamp er at selv om den har den største drivhuseffekten av alle gasser, så er tilstedeværelsen av andre drivhusgasser helt nødvendig for eksistensen av vanndamp i atmosfæren. Om andre gasser i atmosfæren ble fjernet ville atmosfærens temperatur reduseres betraktelig, og vanndampen likeså. Dette ville gitt en akselererende reduksjon av drivhuseffekten, slik at jorden raskt ville blitt nedfrosset. Dette illustrerer at selv om CO2 er den viktigste parameteren for menneskelig påvirkning av jordens klima, er vanndamp en kraftig og meget rask tilbakekoblingsmekanisme som forsterker det opprinnelige pådrivet med en faktor mellom to og tre.
Sammenhengen mellom trykk og temperatur ved faseovergang for to stoffer er beskrevet av Clausius-Clapeyron-ligningen. Likningen beskriver en eksponentiell økning av metningstrykket for vanndamp ved økende temperatur. Det betyr at tilbakekoblingen for vanndamp i atmosfæren blir kraftigere med økt temperatur.
Endring av kryosfæren
Kryosfæren utgjøres av de områder på jorden der vann finnes som fast stoff. Når is og snø smelter, vil land eller åpent vann ta dens plass. Både land og åpent hav er mindre reflekterende enn is, og dermed absorberes mer solstråling. Dette fører til økt global oppvarming om det dreier seg om store områder, som igjen fører til mer smelting, ytterligere absorpsjon av sollys og syklusen fortsetter. I tider med global temperaturreduksjon, vil økt isdekke øke refleksjon av solstråling som resulterer i forsterket kjøling i en kontinuerlig syklus den andre veien. I et tenkt tilfelle der utbredelsen av isdekket nærmer seg ekvator vil den negative tilbakekoblingen på grunn av albedo gå mot uendelig. I den virkelige verden betyr det at jorden ville bli fullstendig dekket av is.
Endringene av albedo er også den viktigste grunnen til at IPCC predikerer at de polare temperaturene (over land) på den nordlige halvkule vil stige mer enn dobbelt så mye som i resten av verden, en prosess kjent som polar forsterkning.
Størrelsen av is-albedo er usikker på grunn av sesongvariasjoner, kobling mot oppførselen til skyer, overflatehydrologi og utbredelse av vegetasjon på høyere breddegrader. Sot i form av sorte partikler fra forbrenning som svever i atmosfæren, og som i siste omgang legger seg på is, forsterker tiningen ved at solstrålingen absorberes og gir oppvarming. Dette kan gi en ytterligere forsterkning av tilbakekoblingen som is-albedo gir.
Analyser av reduksjonen av sjøis og snødekning fra 1979 til 2008 antyder at tilbakekoblingsmekanismen for dette er mellom 0,3 og 1,1 W/(m2 K). Iskappene og snø representerer en tilbakekoblingsmekanisme som primært har betydning for styrken av tilbakekobling. Tidsskalaen den virker på er år til århundrer.
Lanseringskunde
En lanseringskunde (engelsk: Launch Customer) er et flyselskap som er første kjøper og bruker av en ny flymodell. Det er imidlertid ingen bestemt fastsatt definisjon, men begrepet brukes ofte i reklameøyemed.
Tilbakekoblingsmekanisme (klima)
Karbonsyklusens positive tilbakekoblinger
I forbindelse med global oppvarming betraktes CO2 som den viktigste faktoren for økt klimapådriv (samlebetegnelse for alle pådriv som endrer klimaet), men gassen har også innvirkninger som gjør den til en tilbakekoblingsmekanisme. Tilbakekoblingsmekanisme relatert til biokjemiske prosesser og karbon representerer tilbakekoblingsmekanismer som primært har betydning for styrken. Tilbakekobling relatert til vegetasjon påvirker klimamønstre. Tidsskalaen de virker på er hele spennet fra dager til århundrer.
Arktiske karbonutslipp
Klimapanelet skriver i sin femte hovedrapport at det opp til nå ikke er noen klare beviser for at tining av permafrost bidrar i noen stor grad til dagens utslipp av CH4. Det er anslått at CH4 fra sesongmessig tining av våtmarksområder bidrar til 10 % av de globale utslippene fra våtmarker.
Metanutslipp fra hydrater
Metanklatrat, også kalt metanhydrater, er en form for is som inneholder store mengder CH4 i sin krystallstruktur. Svært store forekomster av metanklatrat har blitt funnet under sedimenter på havbunnen visse steder. Et plutselig utslipp av store mengder naturgass fra lagre av metanklatrat, en såkalt løpsk global oppvarming, er fremsatt som en hypotese som årsak til både fortidige og muligens fremtidige klimaendringer. Frigivelse av disse CH4-lagrene er noe som potensielt kan gi stor økning av drivhuseffekten.
Utslipp av metanklatrat fra områder med permafrost er en langsom prosess som skjer over flere tiår eller hundreår. CH4-utslipp fra dypt vann blir en klimagass først når det når atmosfæren, og før det når så langt forventes det at mye av den er tatt opp av mikroorganismer. En regner med at bare CH4-utslipp fra grunne sjøområder i Nordishavet eller nord i Øst-Sibir-havet, kan stige tilnærmet direkte opp i atmosfæren.
Om CH4 slippes ut ved tining av permafrost, slik som det er potensial for på de frosne torvområdene i Sibir, gir dette en kraftig positiv tilbakekobling.
I klimapanelets femte hovedrapport er det fastslått at utslipp av CH4 fra tining av permafrost og metanklatrat vil kunne bidra til global oppvarming i løpet av det 21. århundre. Dette på grunn av kraftig økning av utslippene på grunn av rask oppvarming av områder i Arktis. Derimot er utslipp fra metanklatrat estimert til å spille en liten rolle sammenlignet med virkningen fra permafrost.
Uttørkning av regnskogen
Tropisk regnskog karakteriseres av store årlige nedbørsmengder. Tørke forekommer også en del av året. I de siste årene rundt 2000 har det vært flere tilfeller av ekstrem tørke i regnskogene i Amazonas, Asia og Afrika. Dette får betydning for dødelighet, vekst og funksjoner i økosystemet.
Regnskog, særlig tropisk regnskog, er spesielt sårbar for global oppvarming. Det er en rekke effekter som kan oppstå, hvorav to har spesielt stor virkning for jordens klimasystem. For det første, om vegetasjonen tørker ut kan det føre til totalt kollaps av regnskogens økosystem. For eksempel har regnskogen i Amazonas en tendens til å bli erstattet av caatinga. Videre vil økosystemer i regnskoger som ikke kollapser helt, miste betydelige deler av sine lagre av karbon som følge av uttørking og endringer i vegetasjon. Et spesielt fenomen ser ut til å være at tropiske regnskoger møter en slags «grense for vekst». I skoger på høyere breddegrader er det observert vekstøkning, mens en har sett tegn til at det motsatte skjer i regnskogene. Trærne i Amazonas vokser saktere, i tillegg til at de dør tidligere. Noe av dette tillegges sterk tørke i 2005 og 2010. En forventer at dette vil komme til å skje hyppigere i fremtiden fordi klimaendringer vil gi hyppigere tørke.
Skogbranner
Mange regioner har fått, og forventes å få ytterligere redusert nedbør og økt risiko for tørke, som i sin tur vil føre til at skogbranner oppstår i større skala og mer regelmessig. Store skogbranner har de siste årene (2019) oppstått i blant annet Sibir og flere amerikanske stater. Dette frigjør mer opplagret karbon til atmosfæren enn det karbonsyklusen naturlig kan absorbere, samt at det reduserer det samlede skogarealet på jorden, noe som skaper en positiv tilbakekoblingsmekanisme. En del av denne tilbakekoblingsmekanismen er raskere vekst av nye skoger, samt migrering av skog nordover etter som nordlige breddegrader får et mer egnet klima for trær.
I USA frykter landbruksdepartementet at skogbranner i 2050 kan bli så omfattende at skogene vil representere et nettobidrag til CO2-utslipp, ikke et sluk slik som nå. Dette er på grunn av klimaendringer relatert både til temperatur og endrede nedbørsmønstre. Skogbranner i Amazonasregnskogen, som til slutt resulterer i en overgang til vegetasjon av caatinga i den østlige Amazonas-regionen, er også funnet å være sannsynlig.
Hendelser med ekstrem tørke i Amazonas' regnskog de siste tiårene har vært fulgt av store skogbranner. På grunn av mye tørr, død skog på bakken, og mindre fuktighet i underskogen som forsterker tørkingen, får brannene stort omfang. Også uttak av skog påvirker forholdene, for eksempel ved større lufttilgang ved brann. Mye forskning rundt dette har vært gjort de siste årene, men mange viktige detaljer gjenstår å utforske, spesielt fremtidig respons på klimaendringer.
Det er anslått at tilbakekoblingsparameteren for skogbranner er på rundt 0,025 W/(m2K), men usikkerheten er stor.
Andre mulige mekanismer for tilbakekobler relatert til karbonsyklusen
Torv, som forekommer naturlig i myr, er et lager av karbon som på global skala er betydelig. Når torv tørker, nedbrytes den og kan i tillegg brenne. Endring av grunnvannsstanden på grunn av global oppvarming kan føre til betydelige utslipp av karbon fra myrer. Dette kan bli frigitt som CH4, noe som kan forverre effekten av tilbakekoblingseffekten, på grunn av dets høye potensial for global oppvarming.
Observasjoner viser at jordsmonn i Storbritannia har mistet store mengder karbon de siste 25 årene. Det er lite sannsynlig at tapet kan forklares ved arealbruksendringer. Ekstrapolering av dette tapet til hele Storbritannia, gir et anslag for årlige tap på 13 millioner tonn per år (2005). Dette er like mye som den årlige reduksjonen i utslipp av CO2 som har vært oppnådd i Storbritannia under Kyoto-avtalen (12,7 millioner tonn karbon per år). Også andre steder i verden er dette fenomenet observert, og målinger fra slutten av 1990-årene og senere viser økte tap av karbon på grunn av stigende temperaturer. De fleste studiene er gjort i tempererte regioner, men en forventer mye større tap i kalde regioner. Et annet forhold er at denne positive tilbakekoblingen kan bli kompensert av økt plantevekst ved stigende temperaturer.
Utslippet av oppløst organisk karbon i form av torv fra nedbørsmyr skjer til vann og vassdrag. Dette vil i neste omgang kunne slippes opp i atmosfæren når forråtning skjer, og slik utgjøre en positiv tilbakekobling for global oppvarming. Karbon som er lagret i myrområder utgjør 390–455 gigatonn, eller en tredjedel av de totale landbaserte karbonlagrene. Dette utgjør over halvparten av den mengden karbon som allerede er i atmosfæren. Nivåer av oppløst organisk karbon i vann og vassdrag er observert å være stigende. En hypotese er at det ikke er høyere temperaturer, men økte nivåer av atmosfærisk CO2 som er årsaken til dette, gjennom stimulering til økt primærproduksjon. Det er også gjort undersøkelser i bekker i Skottland som tyder på at hyppigere kraftig nedbør gir økt utslipp av CO2. Årsaken er økt nedbryting av organisk materiale av mikroorganismer.
Mange forskjellige kjemiske mekanismer kan påvirke atmosfærens ozon-innhold. Ozon (O3) i troposfæren virker som en giftgass på planter, dermed kan dette redusere primærproduksjonen på landjorden. Dermed kan O3 virke som en indirekte drivhusgass ved å svekke opptaket av CO2 i biologiske prosesser.
Tilbakekobling på grunn av skyer
Global oppvarming forventes å endre utbredelsen og typen av skyer. Sett fra jorden avgir skyer langbølget stråling tilbake til jordoverflaten, kjent som atmosfærisk tilbakestråling, og slik utøver skyene en oppvarmende effekt. Sett ovenfra reflekterer skyer sollys ut i verdensrommet. Slik har skyene også en avkjølende effekt. Om nettoeffekten er oppvarming eller avkjøling avhenger av type skyer (optiske egenskaper) og temperatur, som igjen er avhengig av høyde over bakken. Høye skyer har en tendens til å holde tilbake mer varme, og derfor bidrar de til en positiv tilbakekobling, mens lave skyer normalt reflektere mer sollys, dermed har de har en negativ tilbakekobling. Disse detaljene visste en lite om før en kunne observere de ved hjelp av satellittdata og er vanskelig å representere i klimamodeller. Klimapanelets femte hovedrapport fra 2013 var den første som hadde en større gjennomgang av den omfattende forskningen som er gjort på skyenes innvirkning på klimaendringene.
En forventer en trend der de høye skyene vil stige enda lengre opp, noe som øker drivhuseffekten i varme klimasoner. Dette gir en tilbakekoblingsmekanisme avhengig av høyden til skyer som er positiv. Årsaken er at langbølget stråling fra lavere lag i atmosfæren og bakken, som ellers ville gått ut i verdensrommet, blir emittert. Dermed blir denne energien forhindret fra å forlate klimasystemet. En annen effekt er at stormsystemer og deres bevegelsesmønstre flyttes mot polene, noe som gir tørrere klima i subtropene og mer nedbør i nord. Dermed blir det en nettoendring der det blir mer overskyet i områder på høye breddegrader som fra før har mindre solinnstråling, dette gir en positiv tilbakekobling. Denne tilbakekoblingen har forøvrig samme fysiske forklaring som vanndampens tilbakekobling nevnt over.
Skydannelse i middels og stor høyde har en tendens til å reduseres i varmere klima, men tilbakekoblingsmekanismer relatert til dette er usikre. Det samme gjelder tilbakekoblingsmekanismer relatert til lave skyer. Klimapanelets femte hovedrapport har estimert at skyer tilsammen representerer en tilbakekobling i intervallet –0,2 til +2,0 W/(m2 K), videre anslås sannsynlighet for negativ tilbakekobling til 17 %.
Tilbakekoblingsmekanisme relatert til skyer representerer tilbakekoblingsmekanismer som primært har betydning for styrken av tilbakekoblinger. Tidsskalaen de virker på er dager til måneder.
Tilbakekobling på grunn av aerosoler
Aerosoler er små partikler av væske eller fast stoff i atmosfæren, men ikke skyer eller regndråper. Disse kan enten ha naturlig opphav eller være menneskeskapte. Aerosoler kan påvirke klimaet på forskjellige komplekse måter ved at de påvirker jordens strålingsbalanse og skydannelse. Studier tyder på at disse har blitt sluppet ut siden industrialiseringen startet, og har gitt en avkjølende effekt. Dermed har de maskert noe av det økte strålingspådrivet som utslipp av klimagasser gir. I fremtiden vil programmer for å redusere luftforurensning kunne gi mindre innhold av aerosoler, dermed vil strålingspådrivet øke.
Negative tilbakekoblingsmekanismer
Negative tilbakekoblingsmekanismer er mindre virkningsfulle sett i sammenheng med økt strålingspådriv. Disse reduserer hastigheten av oppvarmingen, men kan ikke alene forårsake nedkjøling av jorden. Den viktigste negative tilbakekoblingsmekanismen er temperaturavhengig langbølget stråling (varmestråling) fra jorden. En negativ tilbakekobling er dannelse av flere høye skyer som reflekterer mer av solens innkommende stråler.
Langbølget stråling fra jorden
Når temperaturen for et svart legeme øker, vil utslipp av langbølget varmestråling øke med fjerde potens av legemets absolutte temperatur. Dette er i henhold til Stefan–Boltzmanns-lov. I denne sammenhengen er det vanlig å betrakte jordkloden som et svart legeme som emitterer varmestråling ut i verdensrommet. Dette øker styrken av utgående stråling når jordoverflaten får høyere temperatur. Denne er også kalt Planck-tilbakekobling, som er den sterkeste negative tilbakekoblingen.
Klimamodeller gir en verdi for Planck-tilbakekobling på -3,2 w/(m2K).
Karbonsyklusens negative tilbakekoblinger
Det største karbonsluket er havet som tar opp CO2-gass via mekanismer som har å gjøre med at havvann fysisk har evne til å løse opp CO2 (beskrevet ved Henrys lov), samt biologiske prosesser der CO2 inngår. Havet har hatt en økende evne til å ta opp CO2, slik at en økende mengde av gassen i atmosfæren har ført til økende opptak.
Den uorganiske karbonpumpen
Ifølge Le Chateliers prinsipp vil den kjemiske likevekten for jordens karbonkretsløp endres som en respons på menneskeskapte CO2-utslipp. Den primære driveren for dette er havet, som absorberer den menneskeskapte tilførselen av CO2 via den såkalte karbonpumpen. I dag utgjør dette bare om lag en tredjedel av totale utslipp, men til syvende og sist vil det meste, rundt 75 %, av den CO2-gassen som slippes ut på grunn av menneskelige aktiviteter, løses opp i havet over flere århundrer. Imidlertid er hastigheten som havet vil ta CO2 opp i fremtiden være mindre sikkert. Den er påvirket av en forventet lagdeling forårsaket av oppvarming og eventuelt endringer i havets termohaline sirkulasjon. Med andre ord en svekkelse av havstrømmene.
CO2 løses opp i sjøvann og det skjer en kjemisk reaksjon der det dannes karbonsyre (H2CO3). H2CO3 reagerer videre og danner hydrogenioner, som til slutt danner hydrogenkarbonat (HCO3-). Dette uorganiske karbonet, som ikke innlemmes i organisk karbon via fotosyntese, blir til uoppløselige ioniske salter, hvorav størstedelen er kalsiumkarbonat (Ca2CO3). Ca2CO3 er uoppløselig i havvann, og blir til bunnfall. Imidlertid er det mange organismer i havet som bruker Ca2CO3 som byggesteiner, for eksempel koraller, skalldyr og plankton.
Etter hvert som CO2-konsentrasjonen i atmosfæren øker, tas stadig mer CO2 opp i havet. Konsentrasjonen av H+-ioner øker, mens konsentrasjonen negative ioner reduseres. Effekten av dette er at havets pH-verdi synker og havet blir surt, en prosess kjent som havforsuring. Surheten i de øverste vannlagene har blitt redusert fra pH 8,2 til 8,1 de siste hundre år. På denne tiden har havet tatt opp 100 GtC eller omtrent 370 Gt (Gigatonn) CO2
I tillegg til vind som lager turbulens og omrøring i havet, er havstrømmene også med på å føre vann fra havdypet opp til overflaten. Til forskjell fra vinden, er dette sirkulasjoner som skjer på spesielle geografiske steder. Det er også slik at havet slipper ut CO2. Havstrømmene deles inn i varme overflatestrømmer, slik som Golfstrømmen, og kalde bunnstrømmer, som Labradorstrømmen. CO2 fra atmosfæren tas opp der det foregår såkalt dypvannsformasjon, for eksempel der Golfstrømmen synker ned i havdypet i Nord-Atlanteren. Karbonet som blir med strømmen ned mot havbunnen blir også oppløst, dermed er de store havstrømmene del av den uorganiske karbonpumpen. Omrøring på grunn av vind i de høyere vannlagene gir oppløsning av CO2 i løpet av noen år, men likevekt for de store havstrømmenes del av karbonpumpen kan ta hundrevis av år.
Havets evne til å ta opp CO2 er en sterk negativ tilbakekobling som funksjon av konsentrasjon, mens effekten av oppvarming og mindre CO2-opptak er i dag (2015) en svak positiv tilbakekobling.
Den organiske karbonpumpen
Netto primærproduksjon endres som en respons på økt CO2, fordi plantenes fotosyntese øker som respons på økende konsentrasjoner av CO2. Dette er en sterk negativ tilbakekobling, og en annen har å gjøre med økt primærproduksjon på grunn av endret klima.
Mange studier er gjort og viser et stort intervall for graden av tilbakekoblingen for landjordens respons på økt CO2-innhold i atmosfæren. Variasjonen er fra cirka -0,2 til -1,9 W/(m2K), med et gjennomsnitt på cirka -1,1 W/(m2K). Om nitrogenkretsløpet og dets innvirkning på karbonkretsløpet inkluderes blir gjennomsnittet -1,6 W/(m2K). Når det gjelder havet som karbonsluk er parameteren for denne tilbakekoblingen i forskjellige studier funnet til å være rundt -0,6 til -1,4 W/(m2K), med et gjennomsnitt på rundt -0,9 W/(m2K). Alle disse tilbakekoblingene er relatert til konsentrasjonen av CO2 i atmosfæren, altså at økt konsentrasjon fører til økt opptakt av CO2. Flere andre tilbakekoblinger relatert til karbonkretsløpet er også forsøkt kvantifisert, men disse er mindre i størrelse og mer usikre.
Det er i henhold til klimapanelets femte hovedrapport meget sannsynlig at global oppvarming vil gi mindre oppløst O2 i havet. Dette på grunn av at høyere temperatur reduserer opptaksevnen, men også på grunn av økt lagdeling i havet. En konsekvens av dette er påvirkning av havets sirkulasjon av karbon og næringsstoffer, havets produktivitet og habitat. Modellstudier forklarer også at reduksjonen har sammenheng med redusert blanding på grunn av vind, samt redusert dypvannsdannelse.
Temperaturfall oppover i atmosfæren
Tilbakekoblingsmekanismen relatert til temperaturfall oppover i atmosfæren representerer tilbakekoblingsmekanismer som primært har betydning for styrken. Tidsskalaen den virker på er timer.
Tilbakekoblinger relatert til nitrogensyklusen
Det er tre viktige prosesser for utslipp av reaktivt nitrogen og klima: Utslipp av N2O ved produksjon av kunstgjødsel og forbrenning, som er en potent drivhusgass. Videre utslipp av NOx som skaper ozon (O3) i troposfæren som gir stor drivhuseffekt, men som også reduserer CH4 og i tillegg bidrar til aerosoldannelse som har en nedkjølende effekt, samt at en indirekte nedkjølende effekt på grunn av skydannelse. En tredje prosess er utslipp av NO3 som gir aerosoldannelse. Alle de tre første NOx-bidragene, samt NO3, bidrar til nedkjøling.
Nitrogen i jordsmonnet vil generelt stimulere plantevekst, altså bidra til å øke netto primærproduksjon. Men forskere har også begynt å interessere seg for motsatt effekt, blant annet utslipp av drivhusgassen NO2 fra jordsmonn som gjødsles med kunstgjødsel. Påvirkning av nitrogensyklusen er forventet å påvirke klimasystemets kilder til CO2-utslipp og -opptak, samt en effekt på utslippene av NO2-utslipp fra land og hav. Imidlertid er prosessene mange og meget komplekse, blant annet involverer de atmosfæren, land og sjø. Sikkerheten for størrelsen, og om de gir positive eller negative tilbakekoblinger, er lav.
Tilbakekoblingsmekanisme relatert til biokjemiske prosesser representerer tilbakekoblingsmekanismer som primært har betydning for styrken av tilbakekoblinger. Tidsskalaen den virker på er timer.
Havstrømninger og varmeopptak
Verdenshavene utgjør et enormt termisk energilager, i tillegg til at det finnes sterke strømninger som transporterer varme fra lave til høye breddegrader. Det har vært studier som har påvist muligheten for at Golfstrømmen kan svekkes på grunn av global oppvarming. Andre studier derimot har ikke gitt grunnlag for en slik svekkelse kan skje. Om en slik svekkelse vil skje vil det virke som en negativ tilbakekobling for områder i Nord-Atlanteren, ved at mindre varme transporteres fra sørlige farvann. En mekanisme for denne svekkelsen er tilførsel av smeltevann ut i havet vil redusere dypvannsdannelsen i Nord-Atlanteren. Disse mekanismene er ikke godt forstått.
En tilbakekobling relatert til vind i Nord-Atlanteren er også mulig. Vinder mot nord har betydning for transport av vannmassene i Golfstrømmen mot områdene der dypvannsdannelse finner sted. Økt intensitet av lavtrykkssystemer kan ha to effekter: for det første sterkere innstrømming av varmt vann fra lave breddegrader, samt transport av vann med svekket saltinnhold mot sør. For det andre kan det øke varmetapet fra havet i nordområdene på grunn av større vindhastighet. Dette vil kunne svekke Golfstrømmen.
Kunnskapen om disse mekanismene er begrenset. Mye forskning rundt disse forholdene blir gjort, blant annet av Norsk polarinstitutt.
Havets vannmasser representerer en tilbakekoblingsmekanisme som primært har betydning for den transiente tilbakekoblingen, altså tiden det tar for ny likevektstilstand opprettes. Tidsskalaen den virker på er årtier til århundrer. Generelt er en usikker på om havstrømmer representerer positive eller negative tilbakekoblinger.
Ny likevekt og et nytt klima
Etter en endring av klimapådrivet, og etter at tilbakekoblingsmekanismene har virket vil klimasystemet komme til en ny likevekt. Det vil si at en ny og høyere global gjennomsnittstemperatur til slutt oppstår, etter at overveiende positive tilbakekoblinger har fått virke etter en økning av strålingspådrivet. På grunn av den store tregheten i klimasystemet vil den globale oppvarmingen fortsette etter år 2100 for nesten alle scenarier som klimapanelet har undersøkt. Selv om klimagassutslipp stoppes vil de høye overflatetemperaturene på jorden fortsatt være tilstede i flere hundre år. Bare en sterk reduksjon av atmosfærens klimagasser kan endre på dette.
I klimapanelets femte hovedrapport er klimatilbakekoblingsparameteren totalt oppgitt til en middelverdi på α = 1,23 W/(m2K). Dette tilsvarer responsen på et effektivt strålingspådriv etter en dobling av CO2-nivået på 3,7 W/m2. Videre vil likevektsklimafølsomheten for dette være 3 °C. Det vil si at en gjennomsnittlig global temperaturøkning på 3 °C forventes etter en dobling av atmosfærens CO2-nivå. Den femte hovedrapporten sier videre at klimatilbakekoblingsparameteren er «sannsynlig» (likely) med sannsynlighet 66–100 % å være i intervallet 0,82–2,47 W/(m2K), noe som korresponderer med et intervall for strålingspådrivet på 2,96–4,44 W/m2 og en klimafølsomhet ved likevekt på 1,5–4,5 °C. Disse tallene bygger på analyser av endringer av jordens energibudsjett fra 1970 opp til rapporten ble utgitt i 2013.
Løpske og irreversible klimaendringer
Løpske klimaendringer er en hypotese for at klimaet kan passere et vippepunkt etter at akkumulerte klimaendringer og forsterkende positive tilbakekoblinger har fått virke. Uttrykket har vært brukt innenfor astronomien for å beskrive en kraftig drivhuseffekt der klimaet utvikler seg katastrofalt fra den opprinnelige tilstanden og forblir permanent. Dette kan ha skjedd på Venus, der teorien er at planeten hadde hav og sjøer, men at alt vann forsvant som hydrogen ut i verdensrommet.
Den vitenskapelige konsensus ifølge klimapanelets fjerde hovedrapport er at «Antropogen oppvarming kan føre til noen effekter som er brå eller irreversible, avhengig av klima og omfanget av klimaendringene.» Dette er imidlertid prosesser som er svakere enn «løpske endringer». I forberedelsene med arbeidet frem til den femte hovedrapporten kom klimapanelet med denne uttalelsen: «løpske klimaendrigner – analoge til Venus – synes å ha så å si ingen sannsynlighet for å kunne skje på grunn av menneskelige aktiviteter».
Klimaendringer regnes som irreversible dersom tidsskalaen for gjenoppretting fra denne tilstanden, på grunn av naturlige prosesser, er betydelig lenger enn tiden det tar for systemet å nå den forstyrrede tilstanden. Slike hendelser kan oppstå fordi tidsskalaer for forstyrrelser og gjenopprettingsprosesser er forskjellige, eller fordi klimaendringer kan vedvare på grunn av den lange oppholdstiden for CO2 i atmosfæren. Mens endringer i arktisk sjøis, langvarig tørke og monsumsirkulasjon vurderes til å være reversibel i løpet av noen år eller årtier, kan tropisk eller boreal skog som dør bare gjenoppstå i løpet av flere århundrer. Endringer relatert til karbonutslipp fra metanklatrat eller permafrost, iskollaps på Grønland eller Antarktis kan være irreversible over flere årtusener etter forstyrrelsen.
Scenarier for klimaendringer med lav sannsynlighet og store konsekvenser
James Hansen, særlig kjent for å ha introdusert begrepet tipping point og forsket på tilbakekoblingsmekanismer, har advart mot farlige klimaendringer. Han og kolleger ved NASA er også kjent for å ha introdusert 350 ppm CO2 i atmosfæren som en øvre sikker grense for å unngå skadelige klimaendringer. I 2013 skrev han og andre klimaforskere artikkelen «Vurdering av "farlig klimaendring": Nødvendig reduksjon av karbonutslipp for å beskytte unge mennesker, fremtidige generasjoner og natur» (engelsk: Assessing “Dangerous Climate Change”: Required Reduction of Carbon Emissions to Protect Young People, Future Generations and Nature) der det advares mot fremtidige konsekvenser av klimaendringer. Blant annet sies det at et mål om å stabilisere fremtidig temperatur på 2 °C over førindustrielt nivå vil «[...] forventes å forårsake store klimaendringer med katastrofale konsekvenser». Dette fordi tilbakekoblingsmekanismer da vil skape større klimaendringer på sikt ved så høyt nivå av CO2 i atmosfæren.
Noter
<references group="lower-alpha"/>
Kildeer (Illinois)
Kildeer er en amerikansk by. Den ligger i Illinois, og har 3,968 innbyggere på et areal på 4,57 kvadratmil.
Ved byen ligger Kemper Lakes Golf Club som har arrangert flere store golfturneringer.
Synagogen på Sankt Thomas
Synagogen på Sankt Thomas er en jødisk historisk synagoge i Charlotte Amalie, Sankt Thomas på De amerikanske Jomfruøyer.
Den ble oppført i 1833 mens jomfruøyene stadig var en del av Dansk Vestindia, og ligger på adressen Krystalgade 16 A og B (synagogen i København ligger også i Krystalgade). Bygningens interiør er det opprinnelige, og tempelgulvet er av sand for å minnes israelittens flukt fra Egypt. Her er også et lite museum.
Synagogen på Sankt Thomas er den nest eldste og den lengst drevne i den nye verden. I 1997 ble den skrevet inn i det amerikanske National Register of Historic Places.
Eliteserien i vannpolo for menn 2012/13
Eliteserien i vannpolo for herrer 2012/13 (offisielt kalt 1. divisjon i vannpolo for herrer 2012/13) var det øverste nivået i norsk vannpolo for herrer sesongen 2012-13. Sesongen startet 8. desember 2012 og ble avsluttet 17. mars 2013.
Lagene (2012-13)
•  Namsos •  Landøya •  Vika •  Stavanger
Skyting under Sommer-OL 2008 – 50 m rifle, helmatch kvinner
Kvinnenes 50 m rifle, helmatch under Sommer-OL 2008 fant sted den 14. august 2008 på Beijing Shooting Range Hall.
Nicholasville (Kentucky)
Nicholasville er en amerikansk by. Den ligger i Jessamine County i Kentucky, og har 19,680 innbyggere på et areal på 36,10 kvadratkilometer.
Den ble grunnlagt i, og ved byen ligger Keene Trace Golf Club som har arrangert flere store golfturneringer.
Yrjö Mäkelin
Yrjö Esaias Emanuel Mäkelin (født 1. juni 1875 i Tammerfors, død 18. september 1923 i Helsingfors) var en finsk pressemann og lederskikkelse innen arbeiderbevegelsen.
I 1900 ble han sjefredaktør for partiorganet Kansan Lehti, «Folkebladet», i Tammerfors. Mäkelin fremmet arbeiderklassens sak, særlig i stemmerettssaken, og arbeidet for Finlands uavhengighet fra Russland, offisielt gjennom passiv motstand, og i hemmelighet gjennom Kagalen. Mäkelins forening av sosialdemokratiske og konstitusjonelle kampsaker gjorde ham til en viktig figur på arbeiderpartiets reformistiske fløy. Han fremførte de nasjonale kravene overfor Finlands generalguvernør Ivan Obolenskij i 1904, noe han høstet bred politisk anerkjennelse for, og ble leder for storstreiken i 1905 i Tammerfors.
Mäkelin kom i stadig sterkere opposisjon til arbeiderpartiets venstrefløy, og fratrådte som sjefredaktør i Kansan ­Lehti i 1906. Han forsøkte med sin egen avis, Oikeus, «Rettferd», men begynte i 1907 som sjefredaktør i Kansan Tahto, «Folkets vilje», i Uleåborg. Han var også medlem av Finlands landdag i flere perioder frem til Finland erklærte sin uavhengighet i 1917. Han hyllet den russiske februarrevolusjonen i sin avis’ lederspalte. Da den finske borgerkrigen brøt ut mellom «de røde» og «de hvite» i 1918, ble Mäkelin skjøvet til side av mer ytterliggående krefter i eget parti, og var til dels for syk til å delta i krigshandlingene. Han påtok seg imidlertid et «skriftlig agitasjonsoppdrag» for den røde regjeringen. «De hvite» seiret til slutt i krigen.
Etter borgerkrigen ble Mäkelin fengslet og dømt til døden for landsforræderi. Han bad ikke om å bli benådet, til tross for oppfordring fra innenriksminister Heikki Ritavuori. Straffen ble omgjort til fengsel på livstid, men han ble løslatt ved et amnesti i 1922. Året etter ble han på nytt fengslet, anklaget for kommunistisk virksomhet, men begikk selvmord på arresthuset med en overdose sovemedisin.
Renault 8
Renault 8 og 10 (1962–1972) er en mindre familiebil fra franske Renault.
Den var basert på forgjengeren Renault Dauphine og kom som sedan med 0,9-liters motor bak og bakhjulsdrift, skivebremser på alle hjul. En 1,1-liters motor satt i 8 major og Gordini fra 1964, mens 10 major fra 1965 hadde fornyet utseende og noe lengre. Den ble laget i mange andre land, som Bulgaria, Spania og Romania (som Dacia).
Landhockey under Sommer-OL 2020 – Afrikansk kvalifisering menn
Landhockey under Sommer-OL 2020 – Afrikansk kvalifisering menn fant sted i august 2019 i Stellenbosch i Sør-Afrika.
Resultater
<section begin="Pool"/> <section end="Pool"/>
Ridgewood (New Jersey)
Ridgewood er en amerikansk by. Den ligger i Bergen County i New Jersey, og har 24,958 innbyggere på et areal på 15,03 kvadratkilometer.
Ved byen ligger Ridgewood Country Club som har arrangert flere store golfturneringer.
Mjølkedalsbreen
Mjølkedalsbreen er en isbre i Jotunheimen på grensen mellom fylkene Innlandet og Vestland. Den ligger i kommunene Vang og Luster, nordvest for innsjøen Bygdin og nord for innsjøen Tyin. Den har et areal på 3,3 km² og en lengde på 3,3 km.
Breen ligger mellom Mjølkedalspiggan i nord og Langekalvtinden i sør. Den grenser til Uranosbreen ved Uranostinden i vest. Skogadalsbreen ligger rett vest for Ureknatten som begge grenser til.
Mjølkedalsbreen hadde tidligere regelmessige jøkulhlaupar, store og brå flommer, på 1800-tallet og første halvdel av 1900-tallet. Vannet rant da via elvene Vinstra og Mjølkedøla gjennom Mjølkedalen fra Øvre Mjølkedalsvatn. Det største på 1900-tallet kom 3. august 1921 da 33 millioner kubikkmeter vann ble tømt fra breen i løpet av 48 timer. Elven hadde da en middelvannføring på om lag 500 m³/s, som er på nivå med de mest vannrike elvene i Norge. Siste store jøkulhlaup kom 30. januar 1937 da 3 millioner kubikkmeter vann rant fra breen i løpet av kort tid.
Dalhart
Dalhart er en by i dels Dallam County, dels Hartley County i Texas. I Dallam County er Dalhart administrativ hovedstad. Stedsnavnet kombinerer de første stavelser i countynavnene Dallam og Hartley. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 7930 innbyggere.
Russisk fregatt Admiral Gorsjkov
Russisk fregatt Admiral Gorsjkov (russisk:Адмира́л фло́та Сове́тского Сою́за Горшко́в) er en fregatt i den russiske marinen og første skipet av Gorshkovklasse. Hun ble kjølstrekt i 2006 og sjøsatt i oktober 2010, og ble satt til å begynne fortøyningsprøver i mai 2012. Skipet er oppkalt etter Sergey Gorshkov. Fregatten gjennomførte prøveturen i nærheten av britiske farvann i Nordsjøen hvor hun ble fulgt av HMS St Albans. Admiral Gorshkov ble først offisielt godkjent for tjeneste for den russiske marinen den 28. juli 2018, dagen før sin debut på en parade i St. Petersburg. Skipet utførte hele 16 skyteøvelser under hele prøveperioden. Fregatten har et deplasement på 4550 tonn, er 135 meter lang, 16 meter bred med en topphastighet på 20 knop. Fregatten Admiral Gorsjkov er underlagt 43. missilskipdivisjon i Nordflåten, som har hjemmehavn i Severomorsk sammen med Nordflåtens hovedkvarter.
David Ige
David Ige (født 15. januar 1957) er en amerikansk politiker som siden 2014 er guvernør i den amerikanske delstaten Hawaii. Han er utdannet elektroingeniør og hadde vært delstatssenator i 29 år da han ble valgt. Han er av japansk opphav.
Lou Monte
Louis Scaglione, bedre kjent som Lou Monte (født 2. april 1917 i New York, død 12. juni 1989 i Florida) var en italiensk-amerikansk sanger som var mest kjent for en rekke bestselgende plater som han spilte inn for plateselskapene RCA Victor og Reprise Records i slutten av 1950-årene.
Avdijivka
Avdijivka (ukrainsk: Авдіївка, russisk: Авдеевка - Avdejevka) er en by i Donetsk oblast i Ukraina. Byen ble grunnlagt i 1778 og er dermed en av de eldste i Donbas.
Lou Monte
Album
Lou Monte Sings for You (1957) RCA Victor   LPM 1651
Here's Lou Monte (1958) RCA CAMDEN  Cal-455
Homonoea
Homonoea er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, slanke, stort sett lyst brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Hannen har forlengede forbein.
Utbredelse
Slekten er nesten endemisk for Filippinene, men et par av artene forekommer også på Borneo og Molukkene.
Lou Monte
Album
Lou Monte Sings Songs for Pizza Lovers (1958) RCA Victor   LPM-1877
Italian House Party (1959) RCA Victor   LPM 1976
Italiano USA (1960) Roulette        R-25126 / SR-25126
Lou Monte Sings the Great Italian American Hits (1961) Reprise          R-6005 / R9-6005
'Lou Monte Live!!! In Person' (1962) Reprise         R-6014 / R9-6014
Spotlight on Lou Monte & Botti-Endor Quartet (1962) SDLP-149    Stereo Spectrum Records / Design Records
More Italian Fun Songs From Lou Monte & The Gang (1963) Reprise          R-6099 / R9-6099
The Mixed-Up Bull from Palermo (1965) Reprise         R/RS-6155
The Best of Lou Monte (1966) RCA Victor  LPM 3672 / LSP 3672
Lou Monte Sings Good Time Songs (1967) RCA Victor   LPM-3705 /LSP-3705
Newtown Township (Pennsylvania)
Newtown Township er en amerikansk by. Den ligger i Delaware County i Pennsylvania, og har 12,216 innbyggere på et areal på 10,1 kvadratmil.
Lou Monte
Album
Lou Monte Discovers America (1976) Tele House   CDS-1
Avdijivka
Avdijivka var under midlertidig kontroll av Folkerepublikken Donetsk våren 2014, før den Ukrainske hæren gjenninntok byen. Byen gjennomgikk harde kamper igjen i 2017. Under Russlands invasjon av Ukraina 2022 ble det meste av byen ødelagt.
Newtown Township (Pennsylvania)
Ved byen ligger Aronimink Golf Club som har arrangert flere store golfturneringer.
Avdijivka
Byen har et stort produksjonsanlegg for koks. Det ble hardt skadd under angrep både i 2014 og 2022/2023.
Per 1. januar 2022 hadde byen 31 392 innbyggere. Under Russlands invasjon ble antallet redusert til rundt 2500 i august 2022.
Leptoschema
Leptoschema er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).
Utseende
Middelsstore (ca. 15 millimeter), avlange og slanke, brunlige smellere. Oversiden er fint hårete. Antennene er trådformede, pronotum er noe lengre enn bredt, bakhjørnene spisst skrått tilbaketrukne. Dekkvingene er avsmalnende bakover med fine punktstriper.
Utbredelse
Slekten er utbredt i California.
Systematisk inndeling
Noen arter som tidligere har vært plassert i denne slekten føres nå til slekten Elathous.
Lou Monte
Album
Lou Monte's Greatest Hits (1977) Laurie Records   LES-4005
Shaddap You Face (1981) AFE Records   AFE-7500
Pepino Meets Babalucci (198?) LSFD Records
Syalakh-kulturen
Syalakh-kulturen var en tidlig neolittisk kultur i Sakha og det østlige Sibir. Den oppstod langs elven Lena i det 5. og 4. årtusen f.Kr. som et resultat av folkevandringene fra Transbajkal, som assimilerte den lokale sumnaginkulturen (10,500-6,500 BP) som ikke hadde keramikk.
Liste over kulturminner i Kristiansand (Songdalen)
Liste over kulturminner i Kristiansand (Songdalen) er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i tidligere Songdalen kommune, som fra 1. januar 2020 er del av Kristiansand kommune. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
For resten av kulturminnene i Kristiansand, se:
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Bailys perler
Bailys perler er et fenomen som oppstår rett før og etter en total solformørkelse. Det som skjer rett før og etter er at sollyset kun trenger frem i månens daler, men blir hindret av fjellene ved den ujevne kantet. Resultatet blir et glitrende perleband av sollys ved kanten av månen. Fenomenet ble oppdaget av den britiske astronomen Francis Baily i 1836.
National Ocean Service
National Ocean Service (NOS) er en avdeling i National Oceanic and Atmospheric Administration (NOAA) med ansvar for å bevare og forbedre USAs ressurser og økosystemer langs 153,000 km med kystlinje og 9,100,000 km² med kyst-, Great Lakes- og havfarvann.
Avdelingens formål er å «tilby vitenskapsbaserte løsninger gjennom samarbeidende partnerskap for å løse økonomiske, miljømessige og sosiale press på hav og kyster.»
NOS arbeider tett med mange partnere for å sikre at hav- og kystområder er trygge, sunne og produktive. Vitenskapsmenn, naturforvaltere og spesialister i NOS sikrer trygg og effektiv sjøtransport, fremmer innovative løsninger for å beskytte kystsamfunn, og bevarer marine og kystnære steder. NOS er en vitenskapelig og teknisk organisasjon med 1,700 vitenskapsmenn, naturressursforvaltere og spesialister på mange ulike fagfelt.
Nord-Makedonias herrelandslag i håndball
Nord-Makedionas herrelandslag i håndball er det mannlige landslaget i håndball for Nord-Makedonia. Det representerer landet i internasjonale håndballturneringer, og reguleres av Nord-Makedonias Håndballforbund. Landslaget har deltatt i internasjonale turneringer siden 1992/1993.