cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
MS «Struma»
MS «Struma» var et flyktningskip som ble senket av en sovjetisk undervannsbåt 24. februar 1942. Skipet fraktet jøder fra Romania til britisk-kontrollerte Palestina. 768 omkom; kun David Stoliar overlevde.
Båten var gammel, hadde ikke kjøkken og bare ett toalett. Etter tre dager på sjøen sviktet motorene og båten måtte legge til kai i Istanbul uten noen mulighet for å kunne seile videre.
Det var ikke så mange av passasjerene som hadde gyldig visum til Palestina, og derfor ble de ikke sluppet inn i Palestina. Derfor måtte passasjerene bo på skipet, der mange av dem holdt på å fryse ihjel. Etter 71 dager ble skipet trukket ut i Svartehavet og etterlatt. Skipet ble drivende rundt i cirka et døgn før båten ble utsatt for en stor eksplosjon og sank. Bare en passasjer, David Stoliar, overlevde eksplosjonen.
Først i 1964 kom det frem at båten var blitt senket av en ubåt fra Den sovjetiske marine.
De syv søstre
De syv søstre kan sikte til:
Adygejsk
Adygejsk (russisk: Адыге́йск, adygisk: Адыгэкъалэ) er en by i Republikken Adygia i Russland. Byen ligger nær Krasnodar-reservoaret, 100 km nordvest for Majkop. Innbyggertall: 12 209 (folketelling 2002), 12 548 (folketelling 1989).
Historie
Byen ble grunnlagt som bosetningen Adygejskij (russisk: Адыге́йский) i 1969, i forbindelse med byggingen av Krasnodar-reservoaret. Da den fikk innvilget bystatus i 1976 ble samtidig navnet endret til Teutsjezjsk (russisk: Теуче́жск), men i 1992 ble det endret tilbake til Adygejsk igjen.
Magnar Mangersnes
Magnar Mangersnes (født 31. oktober 1938, død 9. januar 2023) var en norsk organist og kordirigent.
Han var ansatt som domkantor ved Bergen domkirke fra 1971 til 2008. Han stiftet Bergen Domkantori i 1971 og var korets dirigent og kunstneriske leder frem koret la ned virksomheten i 2012. I tillegg dirigerte han Bergen Oratoriekor. Mangersnes tok initiativ til, og var kunstnerisk leder for, de årlige Kirkemusikkdagene og for Orgelfestuken i Bergen domkirke fra 1997. Bach-formidlingen hadde en spesiell plass i Mangersnes’ profil. Han oppførte 160 Bach-kantater med ulike ensembler.
Mangersnes ble etterfulgt av Kjetil Almenning som domkantor ved Bergen domkirke.
Rodeløkken
Rodeløkken (også skrevet Rohdeløkken) er et parklandskap nordøst på Bygdøy i Oslo. Området har også navnet Henningslyst. Det grenser til Dronningberget i nordvest, Thulstrupløkken i sør og Frognerkilen i nord og øst.
Historie
Området het tidligere Hesselbergløkken etter Henning Hesselberg, den tidligere kommandanten og generalen på Akershus festning som bebygget løkken med herskapelige anlegg og hager. Siden ble løkken omdøpt til Henningslyst etter samme mann. Hesselbergløkken var den første løkken på Bygdøy, i forbindelse med utparselleringen av Kongsgården i 1780. Justisråden Paul Olsen Thrane ervervet senere området i 1802, før han solgte det videre til kong Karl Johan i 1819. Kongen overlot forvaltningen til generalkonsul Ernst Rohde (som dermed fikk løkken oppkalt etter seg) og sin livlege Magnus Andreas Thulstrup. Rodeløkken ble siden tilbakeført til Kongsgården i 1837.
Rodeløkken kafé
Rodeløkken kafé har eksistert med servering siden 1873, den gang under navnet Rohdeløkken kafé, og er landskapets mest populære attraksjon med utsikt utover Frognerkilen. Den var tidligere eid av Ernst Rohde, og fikk dermed sitt navn fra ham. Dagens bygninger ble derimot bygget under eller i etterkant av andre verdenskrig, ettersom området trengte omfattende restaurasjon som følge av skader fra krigsårene. I en normal sesong holder kafeen åpent hele sommeren, fra mai til september.
Rifu
RIFU var et punk/hardcore-band fra Trondheim i Norge. Bandet ble startet i 1995 i Malvik i Trøndelag, og bestod av Ola Pettersen på trommer, Øyvind Sarheim på vokal og gitar, Erlend Lånke Solbu på bass og vokal og Eskild Næss på gitar.
Bandet spilte i begynnelsen kjapp skate punk, en sjanger som var meget populær på den tiden. Siden gikk bandet over til en mer aggressiv stil med screamo vokal og et dystrere lydbilde. Bandet hadde base i og rundt UFFA-miljøet i Trondheim og ble kjent for sine svært politisk ladede tekster og lange appeller fra scenekanten. Bandet ble også kjent for sine energiske konserter ispedd en god dose humor blandet med seriøs tematikk. Gruppen gjorde mye av bandaktiviteten på egen hånd, bl.a. booking av turneer og i noen tilfeller innspilling og markedsføring av plater. I årene mellom 2000 og 2007 var bandet stadig på veien, og spilte hundrevis av konserter rundt omkring i Norge og Europa.
RIFU har gitt ut tre LP-er og en EP, hvorav to utgivelser ble gitt ut på det amerikanske plateselskapet Go Kart Records.
I 2007 flyttet bassist Lånke Solbu fra Trondheim for å studere, mens trommeslager Pettersen året etter begynte som gitarist i numetal bandet Torch. Etter Storåsfestivalen i 2008 opphørte bandvirksomheten frem til en gjenforeningskonsert i juli 2013, da RIFU var oppvarmingsband for Propagandhi i Verkstedhallen i Trondheim. Etter denne konserten satte bandet et endelig punktum med en avskjedskonsert på Blæst i Trondheim.
Siden har medlemmene Lånke Solbu, Sarheim og Næss dannet det trøndersk-språklige skatepunkbandet Anti-Lam Front med henholdsvis Erik Lånke Solbu og Elling Finnanger Snøfugl.
Corpus Christi College (Cambridge)
Corpus Christi College (det fulle navn: The College of Corpus Christi and the Blessed Virgin Mary, ofte forkortet til kun Corpus) er et fakultet ved University of Cambridge. Det er kjent for å være det første fakultet som ble grunnlagt av borgerne i byen Cambridge i 1385 ved lauget for Corpus Christi og Den hellige jomfru Maria. Fakultetet er universitetets nest minste, etter Peterhouse, men det aller minste når det gjelder antall laveregradsstudenter.
Historie
Tillatelsen til å bygge et åttende fakultet ved Universitetet ved Cambridge ble gitt av Edvard III av England i 1352 for de nylig sammenslåtte laugene Corpus Christi og Den hellige jomfru Maria i kirkesognet St Bene't's. Det ble umiddelbart igangsatt bygging av et enkeltstående og beskjedent hus i nærheten av sognekirken, og i 1356 var det klart for å huse en bestyrer og to medlemmer som trakk opp fakultetets statutter. De fortsatte sine studier i teologi og kirkerett mens de også tjente som kapellaner for lauget.
Fakultetet opplevde i de første århundrene en økende velstand, som ble framvist som en del av den årlige prosesjonen. Dette involverte en parade gjennom gatene til broen Magdalene før de snudde og gikk tilbake til en ekstravagant middag. Tradisjonen med paraden fortsatte inntil kong Henrik VIII av England satte en stopper for den i 1535.
Corpus Christi er spesielt rike på sølv, men den største rikdom er biblioteket Parker Library, en av de fineste og viktigste samlinger av middelaldermanuskripter i verden. Dets mest berømte eiendom er Canterbury-evangeliene, sannsynligvis brakt til England i år 597 av Augustin av Canterbury, sendt av pave Gregor I den store for å omvende britene. Imidlertid har biblioteket også hovedmanuskriptet til Den angelsaksiske krønike, verker av Matthew Paris, samt Geoffrey Chaucers Troilus og Criseyde, og andre verker.
Christopher Marlowe er kanskje fakultetets mest berømte sønn, immatrikulert ved Corpus i 1580. Selv om lite er kjent om hans tid der er det ofte antatt at det var i løpet av hans studier for hans master (MA) at han begynte å arbeide som spion, en antagelse som hviler på en enkelt kryptisk uttalelse av kongens råd. Ved istandsetting av Master's Lodge i 1953 ble et portrett av en mann «på 21. år av hans alder» oppdaget. Ettersom maleriet er datert 1585, det året Marlowe var 21 år, er det uunngåelig at det har blitt hevdet at det er et portrett av dramatikeren.
Cardona (kommune)
Historie
Cardona ble grunnlagt i 15. mars 2010.
Corpus Christi College (Cambridge)
Historie
I de senere år har fakultetet kjempet for Initiativet for Nord-Irland som ble opprettet for å oppmuntre studenter fra Nord-Irland til å komme til Oxbridge, men spesielt til Cambridge. Det har vært arrangert «Cambridges smaksdager» over hele området og representanter har benyttet mye tid til å reise rundt i Nord-Irland for å snakke med lovende studenter og dempe deres frykt for intervjuer og andre myter som har oppstått i årenes løp om fakultet.
Cardona (kommune)
Regjeringen
Ordføreren (alcalde) i kommunen er Rául Bertinat (2010-2015).
Corpus Christi College (Cambridge)
Historie
I juli 2007 opprettholdt Corpus sin posisjon som 8. i henhold til en nasjonal rangering (Tompkins Table) med en skår på 65,57 %. Fakultets besøker er kansleren av Universitet ved Cambridge, hertugen av Edinburgh
Rosendalsmølla
Rosendalsmølla er en gammel mølle ved elva Vigga i Brandbu i Gran kommune. Sentralt ved dette vassdraget ligger Rosendal mølle, som tidligere har tilhørt gården Rosendal. Dagens møllebygning er oppført 1899-1900 etter en brann. Mølledriften ble nedlagt 1959.
Corpus Christi College (Cambridge)
Historie
Det er blitt påstått at fakultetet er hjemsøkt av en rekke spøkelser, det mest berømte er Henry Butts, en helt fra pesten i 1630 som hengte seg selv med strømpebåndet i det daværende Master's Lodge på 1. påskedag 1632. Butts’ spøkelse ble emne for et mislykket forsøk på utdrivelse av tre studenter i 1904.
Rosendalsmølla
Elva Vigga
Vigga ligger som en livsnerve gjennom Brandbu. Den har enorm betydning som naturelement, miljøfaktor og ikke minst som et unikt og uerstattelig oppvekststed for storørretstammen i Randsfjorden.
Corpus Christi College (Cambridge)
Historie
Fakultetet er det eneste som ikke solgte sitt sølvtøy for å støtte den ene eller den andre siden i løpet av den engelske borgerkrigen. Det, og dets uovertrufne samling av sjeldne manuskripter og store samling av sjeldne viner og portviner, har gitt støtte til rykter om at det er Cambridges rikeste fakultet pr. student, men det er et tvetydig argument da disse eiendelene ikke kan bli solgt og således heller ikke kan bli verdsatt
Rosendalsmølla
Dagens drift
Bygget eies i dag av Brandbu og Tingelstad jeger og fiskeforening, og tjener som klubbhus for foreningens medlemmer. Foreningen driver forvaltningsarbeid for Brandbu og Tingelstad Allmenning. Dette arbeidet har stor betydning for foreningens yngre medlemmer og omkringliggende skoler da dette øker forståelsen og skaper interesse omkring natur og fiskeforvaltning.
Corpus Christi College (Cambridge)
Bygninger
Old Court, bygget på 1350-tallet, er et av Cambridges eldste bygninger og har beholdt mange av dets opprinnelige egenskaper, inkludert lagerganger og dørstolper for å holde på oljedynget lerret i de dager fra før innføringen av glass. Huset ble muligens bygget på grunnmuren til selv en eldre bygning og er det eldste borggården i Oxford og Cambridge (et krav bestridt av Merton College som hevder det samme om deres Mob Quad) foruten, som noen sier, den eldste, fortsatt bebodde borggård i landet. Et nytt bibliotekskompleks, formgitt av arkitektene Wright & Wright er i gang med å bli reist i bygningen på gatehjørnet av Trumpington og Bene't Street som tidligere huset NatWest Bank.
Rosendalsmølla
Historie
Det er all grunn å tro at Rosendal er et urgammelt møllersted. Rosendal mølle hadde sin opprinnelse som gårdskvern tilhørende eieren av gården Rosendal. Den første mølledammen ble i datidens dokumenter også oppgitt å ligge på gården Rosendals grunn. Det første sikre årstallet for mølla er 1826, da møllestedet kom for salg. Den nye eieren ble da Anders Hovelsen Stadstad. Møllen fikk i de følgende år en rekke forskjellige eiere. I 1877 ble det foretatt en større ombygging. Fra Myrens Verksted foreligger det en tegning fra den tid.
Corpus Christi College (Cambridge)
Bygninger
Kirken St Bene't's ligger som ligger ved siden av er i seg selv den eldste bygningen i byen og tjente som fakultetets kapell inntil et eget ble bygget rundt 1500.
Rosendalsmølla
Historie
Ifølge Norges Brannkasses protokoll, brant mølla totalt ned i 1891. Av takst holdt 13. oktober 1892 hadde mølla en verdi på 28900,-. Mølla brant ned igjen den 23. april 1899. I mellomtiden var den gått over til ny eier. AS Rosendal mølle. Bygget ble satt opp igjen, og var ferdig så ny takst kunne holdes 19. juli 1900. Taksten ble satt til 35210,-. Mølla var oppført med samme mål som den nedbrente. Innredningen var også praktisk talt den samme. Den nye eieren støpte en ny mølledam, som sto ferdig i 1909. Dette selskapet drev så mølla til det i 1957 overdro alle sine rettigheter og forpliktelser til AS Hadeland Kornsilo. Rosendal Mølle nedla driften 1. juli 1959 etter overenskomst med A/L Hadeland kornsilo, og mølledriften ble overført dit.
Corpus Christi College (Cambridge)
Bygninger
New Court, fullført i 1827, ble formgitt av William Wilkins som er begravd i fakultetets kapell. Bygningen er også stedet for biblioteket Parker Library som ble påbegynt i 1476 og deretter nye forbedret ved hjelp av testamenterisk gave fra Matthew Parker, fakultetets bestyrer mellom 1544 og 1553, som i posisjon av erkebiskop av Canterbury samlet en utsøkt samling av manuskripter fra bibliotekene til de nedlagte klostrene. Bygningen huser også Butler Library som er fakultetets hovedbibliotek for studentene.
Rosendalsmølla
Historie
Rosendal mølle ble solgt til Brandbu Jeger- og fiskeforening den 29. mai 1969.
Corpus Christi College (Cambridge)
Bygninger
Det er også flere eiendommer utenfor selv fakultetsområdet, blant annet studenthjem i Bene't Street og Botolph Court, tidligere beliggende akkurat overfor The Eagle. Disse huser studenter hele året, men en større andel av rom blir okkupert av nybakte studenter. Newnham House, som ligger nær Newnham College, blir benyttet av andreårsstudenter. Robert Beldam Building, tilstøtende til studenthjemmet i Bene't Street, er et moderne studenthjem. Det er også to hus (nummer 6 og 8) i Trumpington Street som er bortimot på motsatt side av universitetets ingeniørdepartement. Det er også et hus i Leckhampton som ligger en engelsk mil vest for fakultetet, akkurat utenfor byens sentrum. Her er sportsbaner, 38 000 m² med hageanlegg, og utendørs svømmebasseng, og noen av de beste studentboligene ved universitet.
En del av fakultetets bygninger, Botolph Court, som huser rundt 30 studenter, er påstått bygd på toppen av pestgrunn fra 1600-tallet og synker langsomt ned i den. Dette ryktet er støttet av den gamle kjelleren under bygningen, skrånende vegger og gulv, og at bygningen ligger akkurat utenfor den gamle bymuren. Den andre delen er fra middelalderen.
Kallenavnet «Old House» har historisk sett blitt brukt for å viser til hele fakultet samlet, men er i dag brukt vanligvis om fakultetets hovedbygninger i motsetning til de som ligger utenfor området som Leckhampton.
KNI
KNI a/s (Kalaallit Niuerfiat, eller Grønlands Handel) er Grønlands største handelsselskap. Selskapet er offentlig eid; det eies i sin helhet av Grønlands hjemmestyre.
Historie
KNI kan spore sin historie tilbake til 1774, da Den Kongelige Grønlandske Handel (KGH) ble etablert. Dette var den danske statens handelsselskap mot kolonien Grønland. Dette selskapet hadde monopol på all handel med Grønland fram til 1950.
KNI a/s ble etablert 1. desember 1992.
Virksomheter
KNI eier flere andre selskaper innen næringsmiddelindustrien, og har egne merkenavn;
William Cameron Menzies
William Cameron Menzies (født 29. juli 1896 i New Haven, Connecticut, død 5. mars 1957 av kreft) var en Academy Award-vinnende amerikansk filmprodusent, regissør og manusforfatter i løpet av en karriere som strakk seg over fem tiår.
Fett
Fett er en spesiell type estere som er bygd opp av alkoholen glyserol og tre fettsyrer. De tre fettsyrene kan være forskjellig bygd slik at fettmolekylene kan bli store og komplekse. I dyr og mennesker er fett i første rekke en energikilde og mesteparten av opplagsnæringen er lagret i fettreservene som finnes i underhudsfettet og i bukhulen.
Fett er det næringsstoffet som har det høyeste energiinnholdet, 38 kJ/g eller 9 kcal/gram. Fett tjener også som varmeisolasjon og støtdemper.
I menneskekroppen skiller man gjerne mellom depotfett/fettvev (brunt «babyfett» til oppvarming eller hvitt fett til vanlig energilagring) og intracellulært fett (det fettet som finnes i muskler og organer inne i andre celletyper enn fettceller. Depotfettet i fisk, sjødyr og planter inneholder forskjellige umettede fettsyrer og er derfor ernæringsmessig viktig for mennesker. Fast fett blir omgjort til flytende fett ved 20°C. Fast fett er smør, margarin og smult, flytende fett er oljer.
Alle fettmolekyler er bygd opp på samme måte, med ett glyserolmolekyl som har tre fettsyremolekyler knyttet til seg.
I kroppen fungerer fett som et «lager» som kroppen tar fra om den går tom for karbohydrater eller annen energi, i forbindelse med fysisk aktivitet. Om kroppen får i seg for mye fett, i forhold til aktivitetsnivået sitt, vil fettet lagres på kroppen.
Mettet fett
Mettet fett har bare enkeltbindinger i de to tilknyttede fettsyrene. Et stort inntak av mettet fett kan føre til økt nivå av fettstoffet kolesterol i blodet. Dette kan på sikt føre til at blodårene blir tette og i verste fall føre til åreforkalking, hjertekrampe, hjerteinfarkt eller hjerneslag. Det foregår en debatt omkring forholdet mellom inntak av mettet fett, kolesterol og dets betydning for hjerte- og karhelse. Meningene om dette er mange, men det har vært gjort undersøkelser av eskimoer som hovedsakelig lever av animalsk, marint, umettet fett (dog 25 % mettet fett) og proteiner og funnet at hjerte- og karsykdommer, samt diabetes II er helt fraværende. Mettet fett får vi fra dyreriket, i form av smør, fløte og ost. Den svenske legen, Andreas Eenfeøldt, har i boken Matrevolusjonen, tilbakevist de fleste studier som kobler inntak av mettet fett med hjertesykdom.
Umettet fett
Umettet fett er den sunneste typen fett for mennesker, og kan være med på å minske risikoen for blant annet åreforkalking.
Enumettet fett
Enumettet fett har én dobbeltbinding i fettsyremolekylene. Denne typen fett finner man stort sett i ulike animalske produkter, først og fremst fisk, men også i andre animalske kilder. Olivenolje inneholder også mye enumettet fett.
Otra Kraft
Otra Kraft DA er et energiproduksjonsselskap som eies av Skagerak Kraft (31,4 %) og Å Energi (68,6 %). Selskapets hovedkontor ligger på Rysstad i Valle kommune i Setesdal.
Selskapet eier tre kraftverk:
Nahas Angula
Nahas Gideon Angula (født  22. august i 1943 Onyaanya, Namibia) er en  namibisk politiker som representerer SWAPO. Den 21. mars 2005 ble han innsatt som statsminister av president Hifikepunye Pohamba som han tapte presidentvalget mot i 2004.
Angula har en mastergrad fra Columbia University. Angula bodde i eksil utenfor Namibia mellom 1965 og 1989, og i denne perioden arbeidet han for Radio Zambia, og som statstjenestemann for FN fra 1976 til 1980. Umiddelbart før uavhengigheten ble Angula innsatt som medlem av den konstituerende forsamlingen i hjemlandet, som hadde makten i Namibia fra november 1989 til mars 1990, da landet ble uavhengig fra resten av Sør-Afrika. Angula var medlem av den namibiske nasjonalforsamlingen siden 1990. Han satt som utdanningsminister, minister for sport og kultur fra 1990 til 1995, og som statsråd for høyere utdannelse fra 1995 til 2005. Den 21. mars 2005, da Hifikepunye Pohamba ble tatt i ed som ny president for Namibia, annonserte han at Angula var utnevnt til statsminister for Namibia. Angula er medlem av den lutherske kirke, i likhet med hans forfedre i generasjoner.
Argentinas historie
Pre-kolonial tid
Området som nå utgjør Argentina var relativt tynt befolket frem til det ble kolonisert. Arkeologiske undersøkelser har imidlertid vist spor etter mennesker i Patagonia som kan dateres helt tilbake til 11 000 f.kr. På den tiden da spanjolene koloniserte landet bodde urbefolkningsgruppen Diaguita nordvest i dagens Argentina, på grensen til det ekspanderende Inka-riket. Guaraní-indianerne bodde lengre øst.
Kolonitiden
Den spanske oppdageren Juan Díaz de Solís besøkte det som nå er Argentina i 1516. Spania etablerte en permanent koloni ved Buenos Aires i 1580. De første bosetterne kom imidlertid via Peru. Spania integrerte Argentina tettere inn i sitt kolonirike ved å etablere Visekongedømmet Río de la Plata i 1776. Dette førte også til at Buenos Aires ble en viktig havneby. Det spanske koloniherredømmet fortsatte frem til juli 1816, da landet erklærte seg selvstendig under den argentinske uavhengighetskrigen. Landet var da relativt tynt befolket.
Selvstendighet
Helt frem til andre verdenskrig opplevde landet interne motsetninger. Disse motsetningen var til dels mellom konservative og liberale politikere, og til dels mellom politikere og militære. I perioden 1946–55 var Juan Perón president. Han kom tilbake i denne posisjonen i 1973 men døde året etter, og ble da etterfulgt av sin tredje kone Isabel Perón som ble styrtet av militærjuntaen i 1976. Dette militærdiktaturet ble kraftig svekket etter nederlaget i Falklandskrigen i 1982. Etter valget i 1983 har Argentina vært et demokrati. Landet opplevde en økonomisk kollaps i 2001. I 2003 ble Néstor Kirchner valgt som president og landet har opplevd en jevn økonomisk vekst i hans presidentperiode.
Peronismen
Juan Domingo Perón vant valget den 24. februar 1946 med et forsprang på mer enn ti prosent av velgerne. Han fikk 53.71 % av stemmene, mens utfordreren José Tamborini fikk 43.65 %. Sammen med sin kone Eva Perón («Evita»), dominerte han det politiske liv frem til 1955. Deler av peronistisk politikk bestod av nasjonalisering av viktige næringer og utvidelsen av importsubstitusjon til å omfatte konsumvareindustrien. Perón presset gjennom en grunnlovsendring i 1949 som tillot ham en ny presidentperiode. Hans regjeringstid kan beskrives som en blanding av demokrati og diktatur; andre politiske partier var tillatte, og det var frie valg, men media og fagbevegelsen var under kontroll av Perón og hans populistiske og nasjonalistiske parti Partido Justicialista. Perón etablerte sensur ved å stenge ned 110 publikasjoner mellom 1943 og 1946. Mange opposisjonelle ble fengslet og noen av dem ble utsatt for tortur.
Under Perón's styre økte antallet fagorganiserte dramatisk; det samme gjorde mengden av statlige programmer. På samme måte som tilfellet var i samtidens fascistiske diktaturer, var personkult og nasjonalistisk propaganda viktige pilarer i Peróns styre. Han kvittet seg med mange viktige og kapable rådgivere som var uenige med hans politikk, mens andre ble igjen på grunn av personlig lojalitet.
Spesielt i hans første presidentperiode opplevde Argentina en industrialisering av store deler av det tidligere landbrukspregede landet og en påfølgende økonomisk storhetstid med et nivå av velstand som aldri ble nådd igjen senere. Argentina profitterte på den høye etterspørselen i et krigsskadd Europa. Fra denne tiden stammer Peróns uttalelse om at fem europeiske familier overlever av det som en argentinsk familie kaster i søpla. Frem til 1950-tallet var Argentina langt mer velstående enn de europeiske landene som led av verdenskrigens etterdønninger. Sosiale reformer som 8-timers arbeidsdag skaffet Perón støtte blant den brede massen av befolkningen.
Peróns regjering fulgte en isolasjonistisk utenrikspolitikk og prøvde å redusere den politiske og økonomiske avhengigheten av andre nasjoner. Perón ekspanderte den statlige pengebruken. Hans politikk ledet til en ruinerende inflasjon. Den argentinske peso tapte omkring 70% av sin verdi fra tidlig i 1948 til tidlig i 1950; inflasjonen nådde 50% i 1951.
De konservative hadde liten tiltro til Perón, og i hans andre presidentperiode (fra 1951) laget de planene for en voldelig omveltning. Det dukket etter hvert opp en opposisjonsbevegelse som hadde bred støtte, og som bestod av konservative, liberale og nasjonalister. Denne opposisjonen samlet også støtte hos de gamle oligarkene av grunneiere, og senere også hos den katolske kirke. Økende økonomiske problemer førte også til at denne opposisjonsbevegelsen ble støttet av deler av middelklassen og industriherrene, men arbeiderklassen forble lojal mot Perón.
«Den tredje søylen»
Etter uavhengighetskrigene i det 18. og det 19. århundre, hadde mange tysktalende folk utvandret til de nye «hvite nasjonene» USA, Brasil, Argentina, Chile og Uruguay. I de sørlige landene i Sør-Amerika hadde forestillingene om «sivilisasjon og barbari» utviklet seg i økende grad etter 1850 og innvandringen av européere ble sett på som fremtiden til «latinoer» som en «hvit rase». For mange tysktalende immigranter ble reorganiseringen av Europa etter første verdenskrig et spørsmål om å hevne seg på vegne av sine tyske røtter, og tysktalende argentinere ble engasjert i en politisk debatt om Heimat (hjemland) og Deutschtum («tyskhet») som var svært innflytelsesrik på nykommere.
ODESSA var et undergrunnsnettverk av SS-offiserer. Jo flere naziforbrytere som flyktet, desto mer presset dette nettverket myndighetene i Argentina til å gjøre noe og det ble gode kontakter mellom Argentina og Tyskland i 1944.
Det sterke økonomiske oppsvinget fikk Perón til å etablere Argentina som det andre hegemoniet på den sørlige halvkule. Den politiske uavhengigheten av og motstanden mot USAs imperialisme ble «den tredje søylen» i peronismen. Landet investerte i våpenindustrien og begynte oppkjøp av militært utstyr fra Storbritannia og Canada. Perón prøvde også å tilnærme seg fascisten Francisco Franco som en fremtidig alliert. Målet var å etablere Confederación de Pueblos Hispánicos, men planen feilet i 1949/50.
Peróns «tredje søyle» fremmet innvandring per se, og industrialisering og fremskritt ble sett på som en fundamental base for det sosiale samhold. Det ble lagt vekt på «rasemessige forbedringer» ved å blande befolkningen med européiske innvandrere. Den klassiske jordbruker skulle ledes av teknikere og ingeniører for å utvikle seg til den nye homo argentinensis.
Barlindhøgda
Barlindhøgda er en ås i Oslo kommune. Åsen har to topper, med best utsikt fra den vestre toppen 498 meter over havet. Den høyeste er imidlertid den østre toppen, på 524 meter over havet. Dette er den 11. høyeste toppen i Oslo av fjellene med primærfaktor på minst 50 meter.
Zoetermeer
Zoetermeer er en kommune og by vest i Nederland i provinsen Zuid-Holland. Den har opp mot 120 000 innbyggere og er den tredje største byen i provinsen etter Rotterdam og Haag.
Navnet Zoetermeer refererer til den tidligere innsjøen (nl: meer) som lå her.
Historie
På 900-tallet var Zoetermeer en liten landsby som hovedsakelig var bosatt av bønder og fiskere. En gang på 1200-tallet ble landsbysenteret dannet og det eksisterer fremdeles som Dorpsstraat. Frem til 1600-tallet lå det en innsjø ved landsbyen kalt Zoetermeer. Idag finnes bare deler av denne som Noord Aa i nordenden av byen. Denne kunstige innsjøen ble dannet ved uthenting av store mengder sand som trengtes for å bygge nye hus, og området nord for Zoetermeer var en god kilde.
Frem til 1935 var landsbysenteret som man kjenner i dag delt i to landsbyer, Zoetermeer og Zegwaard.
Selv om Zoetermeer i dag ligner en moderne by, er det fremdeles spor etter fortiden. Det gamle landsbysenteret har fremdeles små hus og en kirke fra sent på 1400-tallet.
Maddan
Maddan var en mytisk konge av britene, og det finnes ingen historiske bevis for hans mulige eksistens. Hans fortelling kommer fra Geoffrey av Monmouths Historia Regum Britanniae (De britiske kongenes historie), skrevet omkring 1136. Her gjengis han som sønn av kong Locrinus og dronning Gwendolen, som begge styrte Britannia hver for seg.
Heimdal stasjon
Heimdal stasjon er en jernbanestasjon på dagens Dovrebane. Da den ble åpnet i 1864, var den en stasjon på den smalsporte Trondhjem-Størenbanen, som fra 1877 ble en del av Rørosbanen.
Stasjonen ligger ved tettstedet Heimdal rett sør for Trondheim by. Heimdal stasjon ble fjernstyrt i 1965, men beholdt billettsalget til rundt 2000. Fortsatt stopper alle persontog på stasjonen. Lokaltog til Steinkjer (Trønderbanen) og regiontog (Dovrebanen, Rørosbanen), med forbindelser til Værnes og Steinkjer trafikkerer stasjonen. Den er også endestasjon for Nabotåget til Östersund samt et viktig knutepunkt for busstrafikken mot sør og vest. Stasjonen ligger 143 meter over havet og avstanden til Oslo S er 541,41 km.
Historie
Stasjonen ble åpnet 5. august 1864 som en del av Trondhjem-Størenbanen, og ble reklassifisert som en del av Rørosbanen fra 1877 og Dovrebanen fra 1921. Stasjonen hadde lastehåndteringsanlegg, vanntårn og en grisbringe. 1. juli 1883 ble det åpnet poståpneri på stasjonen, der stasjonsmesteren fungerte som poståpner. I 1919 ble sporet forbi stasjonen konvertert fra smalspor til normalspor.
En ny stasjonsbygning ble planlagt på slutten av 1940-årene, men den nåværende bygningen ble ikke ferdig før i 1960.
Cloaca Maxima
Cloaca Maxima (også kalt Maxima Cloaca) – «hovedkloakken» – er et av verdens tidligste avløpssystemer. Den var hovedkloakken i Roma. Cloaca Maxima ble bygget av etruskerne på 5–600-tallet f.Kr.
Bygningen av Cloaca Maxima
Ifølge Livius var det Tarquinius Priscus' ingeniører som var dem som gjorde Forum Romanum mulig ved å drenere det myrlendte området. Først senere på 100-tallet ble hvelvingene i Cloaca Maxima bygget. Forum Romanum var sentrum for det offentlige og politiske livet i antikkens Roma. Forum Romanum lå mellom Palatinhøyden, Kapitolhøyden, Esquilinhøyden og Quirinalhøyden. Cloaca Maxima gikk tvers gjennom Forum Romanum og drenerte området. Vannet ble ført ut i Tiberelven nær den gamle broen, Ponto Rotto.
Også Plinius den eldre beskriver Cloaca Maxima i en av sine bøker (36. bok): «I det indre kjemper vannets forskjellige krefter, og likeved står det solide byggverket usvikelig imot; under branner slår nedstyrtende biter mot hvelvingene, bakken ristes av jordskjelv, og likefullt har byggverket gjennom nesten 700 år vist seg uforgjengelig».
Cloaca Maxima var bygd som tønnehvelv, hvor høyden var 4,20 meter og bredden var 3,20 meter. Hvelvingene var bygget i 3 lag med tilhugne, kjegleformet tuffstein.
Ellers var de fleste andre avløpsledninger i gatene utført som åpne steinsatte grøfter, som senere ble dekket med steinheller. Kloakkene i Roma ble brukt til å ta opp avfall fra de første etasjene og fra de offentlige latrinene, som lå langs ledningsstrekkene. Det var også derfor at de rike foretrakk å bo i førsteetasjene, hvis de bodde i en insula. De fattigere folkene måtte oppsøke de offentlige latrinene, hvor de mot en mindre avgift til conductores foricarum, kunne bruke dem til deres behov. Vi finner så mange av disse conductores foricarum i regionskatalogene, at det tyder på at det var stor etterspørsel. Hvis de ikke hadde råd til denne avgiften, måtte de ta til takke med en gjødselshaug.
Gudinnen Cloacina
Gudinnen Cloacina, som menes å ha forbinnelse til Venus, var den antatte guddommelige beskytter av Cloaca Maxima. Det var bygget et lite tempel til henne på Forum Romanum, muligens som takk for at hun var med til å skape Forum Romanum gjennom drenering.
Betydningen av Cloaca Maxima
Da etruskerne bygget Cloaca Maxima og drenerte sumpene, må det ha skjedd en sideeffekt. Selv om de ikke selv kjente til sammenhengen mellom malaria og mygg, så reduserte de malariamyggenes levesteder ved å fjerne sumpområdene. Det må ha redusert malaria og andre mygg-spredte sykdommer betydelig. Malaria var en av de viktigste dødsårsakerne i Antikkens Roma.
Ramón Castilla
Ramón Castilla y Marquesado (født 31. august 1797 i Tarapacá, død 25. eller 30. mai 1867 i Tivilche) var en peruansk caudillo, militærpolitisk leder, og tjente fire ganger som Perús president. Hans første merkbare opptreden i peruansk historie var som en kommandør i libertadorenes hær under frigjøringskampen mot Spania, som førte til at Peru ble en selvstendig nasjon. Senere ledet han landet under dets økonomiske oppvekst som skyldtes utnyttelsen av avleiret guano. Castillas regjering avskaffet også slaveriet og moderniserte staten.
Den første gangen han ble president var en kort periode i 1844, etter general Domingo Nietos død. Deretter var han president fra 1845 til 1851, og igjen fra 1855 til 1863 og til slutt for en kort periode i 1863.
Oppveksten til Perus selvstendighetskrig
Castilla ble tatt som krigsfange, men klarte å rømme, og dro tilbake til Peru i 1821. Han deserterte fra spanjolenes hær og tilbød seg å bli med San Martín, som skrev han inn i patriothæren med rang som løytnant, den rangen han hadde hatt i den spanske hæren. Da San Martín gikk av som "Perus beskytter" støttet han José de la Riva Agüero, som deretter ble president i 1823.
I 1824, da den peruanske kongressen utnevnte Simón Bolívar til diktator, formelt "Perus frigjører," ble Castilla med i Bolívars hær, og kjempet i det avgjørende slaget ved Ayacucho, som sikret Perus selvstendighet fra Spania. I 1825 ble han utnevnt til guvernør over hans hjemprovins, Tarapacá, og i 1833 giftet han seg med Francisca Diez Canseco.
Anarki: Castilla og Nieto
I 1839 ble Castilla utnevnt til krigsminister og finansminister under Agustín Gamarra. Ramón Castilla kjempet i konføderasjonskrigen, som varte fra 1836 til 1839, hvor han kjempet med de chilenske og argentinske styrkene mot Peru-Bolivia-konføderasjonen. Som finansminister var Castillo ansvarlig for Perus første innbringende bruk av guanoeksport. I mellomtiden hadde president Gamarra planer om å gjeninnlemme Bolivia i Peru, og i 1841 ledet han en invasjonshær til Bolivia. Gamarra endte opp med å bli beseiret og drept av José Balliviáns hær i slaget ved Ingavi, og Peru endte opp uten noen leder. I løpet av året var det forskjellige kamper blant caudilloene, som stadig erklærte seg som presidenter. Manuel Menéndez, da visepresident, tok over presidentembedet, men ble styrta i et statskupp ledet av Juan Crisótomo Torrico i 1842.
Kort tid senere ble Manuel Ignacio de Vivanco styrta av Castilla, Domingo Nieto og andre i slaget ved Carmel Alto. Nieto ble president, men døde bare noen måneder senere. Castilla tok over stillinga 17. februar 1844, og holdt den til 10. august samme år. Etter å ha beseiret de andre caudilloene rundt omkring i landet gjeninnsatte Castilla Menéndez som president, for dermed å oppnå en konstitusjonell overgang til demokrati.
Republikkens president
I 1845 vant Castilla det peruanske presidentvalget og avla presidenteden i april samme år. I dette året var det stor vekst i guanoeksporten, i stor grad på grunn av avtaler med det britiske selskapet Anthony Gibbs, som hadde kommersialisert guanoen i Europa. Viktige urbane prosjekt ble også satt i gang i denne perioden, som landets første jernbane, fra Lima til Callao, noe som førte til at guanoen kunne bli transportert lettere fra produksjonssentrene til havna hvor den ble sendt ut fra.
Etter seks år ved makten ble Castilla etterfulgt av José Rufino Echenique. I 1854 startet Castilla selv et opprør i Perus nest største by, Arequipa, hvor han ble oppfordret av andre peruanske liberale til å hjelpe til med avskaffelsen av slaveriet i landet.
3. desember 1854 ble en lov som avskaffet slaveriet vedtatt i byen Huancayo. Mens man jobbet med denne loven konfronterte og beseiret Castilla Echenique i slaget ved La Palma 5. januar 1855.
I 1859 hadde Peru en konfrontasjon med nabolandet Ecuador om omstridte områder ved Amazonas. Selv om Peru ble regnet som vinneren, klarte ikke Castilla å sikre en endelig avtale med Ecuador, og spørsmålet forble uløst fram til slutten av det 20. århundre, da Peru, Ecuador og Brasil undertegnet en avtale i 1997. I desember 1860 ble en ny grunnlov vedtatt under Castillas termin som president, og den forble Perus overordnede lov helt fram til 1920. Dermed ble Castillas andre termin som president markert av frigjørelsen av slavene og de peruanske indianerne, og også av et nytt politisk system og en ny grunnlov.
I 1864 fordømte Castilla Pezets utenrikspolitikk, bare for å bli fengslet og sendt til Gibraltar. Under hans fravær ble det historiske slaget ved Callao utkjempet, som ble Spanias endelige og mislykkede forsøk på å gjenerobre det nå selvstendige Peru.
Da Castilla vendte tilbake til Peru, ble han igjen utvist, denne gangen til Chile etter president Mariano Ignacio Prados ordre. Castilla, som nå var nesten sytti år gammel, gjorde et siste forsøk på å ta makten en femte gang, og sammen med en gruppe tilhengere gikk han i land i Pisagua og dro mot Tiviliche-ørkenen. Dette siste forsøket skulle riktignok vise seg å være skjebnesvangert, og Castilla døde under sitt siste forsøk på å komme seg inn i det sørlige Peru 30. mai 1867.
Opera (andre betydninger)
Opera kan referere til
Fylkesvei 336 (Hedmark)
Fylkesvei 336 i Hedmark går mellom Gaustad og Magnor torv i Eidskog. Veiens lengde er 2,8 km.
2019 ble veien del av fylkesvei 1978.
Alessandro Diamanti
Han har spilt over 100 kamper for italienske klubber i lavere divisjoner (fra Serie D til Serie B) før han spilte en sesong i Serie A med Livorno etterfulgt av en overgang til West Ham United FC.
Mazahua
Mazahua (jñatio) er et otomangueansk språk som snakkes av rundt 350 000 mazahuaer i delstatene México og Michoacán i Mexico.
Mazahua er et tonalt språk, og skiller mellom høy, lav og fallende tone. Språket har et unormalt høyt antall fonemer; rundt 60.
Marianne Gullestad
Marianne Gullestad (født 28. mars 1946 i Kristiansand, død 10. mars 2008 i Oslo) var en norsk sosialantropolog.
Gullestad vokste opp i Bergen. Hun ble mag. art. i sosialantropologi ved Universitetet i Bergen i 1975 og dr. philos. i 1984 med en internasjonalt anerkjent avhandling om unge arbeiderklassemødre i norske drabantbyer: Kitchen-Table Society: A Case Study of the Family Life and Friendships of Young Working-Class Mothers in Urban Norway. Gullestad var en av de første sosialantropologene som vendte oppmerksomheten mot sitt eget hjemland og som tok antropologisk forskning i egen kultur på alvor.
Gullestad arbeidet med familie, sosial klasse, livshistorier, postkoloniale studier og studier av bilder. Hun var fra 1998 til sin død forsker ved Institutt for samfunnsforskning. Gullestad hadde tidligere vært professor i annenstilling ved Universitetet i Tromsø, forskningsleder ved Norsk senter for barneforskning i Trondheim og gjesteforsker ved University of Chicago.
Gullestad var i sitt andre ekteskap, inngått 1988, gift med språkforskeren Jan Terje Faarlund.
ABF
ABF er en trebokstavers forkortelse benyttet for blant annet:
Tone Sverdrup
Tone Sverdrup (født 15. januar 1951 i Oslo) er en norsk siviløkonom og jurist. Hun avla juridisk embedseksamen i 1977 og ble dr.juris i 1997 med avhandlingen Stiftelse av sameie i ekteskap og ugift samliv. Sverdrup har siden 2000 vært professor ved Institutt for privatrett ved Universitetet i Oslo. Hennes fagområder er familie- og arverett og formuerettslige spørsmål med relevans for familieretten. Sverdrup har også vært konstituert høyesterettsdommer i seks ulike perioder.
I 2013 ble hun valgt inn i Det Norske Videnskaps-Akademi i gruppe for rettsvitenskap
Nordvestbanen
Nordvestbanen er en dansk statseid jernbanestrekning mellom Roskilde og Kalundborg, den ble innviet 30. desember 1874.
Nordvestbanens persontrafikk drives av DSB og er på 4.-plass i Danmark, etter S-banen, Vestbanen og Øresunds/Kystbanen. Banens mest trafikkerte stasjon er Holbæk med rundt 7 000 passasjerer daglig.
Voyageurs nasjonalpark
Voyageurs nasjonalpark er en nasjonalpark i USA; den ligger nord i delstaten Minnesota, nær byen International Falls, og på grensen til Ontario, Canada. Parken ble grunnlagt 8. april 1975.
Parken er mest kjent for sine varierte muligheter til friluftsliv til vanns og er populær blant padlere, andre båtfolk og fiskere. Kabetogama-halvøya som ligger i midten av parken og utgjør mesteparten av parkens landområder er kun tilgjengelig med båt. Øst for nasjonalparken ligger Boundary Waters Canoe Area Wilderness, et naturområde på 4400 km² som byr på mange av de samme mulighetene til padling og fritidsfiske.
Natur
Parken ligger innenfor grunnfjellsformasjonen det kanadiske skjold. Fire store sjøer utgjør det meste av arealet i parken: Lake Kabetogama, Lake Namakan, Rainy Lake, og Sand Point Lake.
Snøen ligger fra november til mars/april, og snøscooterturisme er utbredt i vinterhalvåret.
Historie
Området var opprinnelig bebodd av indianere av Cree-, Assiniboine- og Monsoni-stammene.
«The Rainy Lake Gold Rush» utspilte seg mellom 1894 og 1898. Gruvebyen Rainy Lake City ble forlatt i 1901. Kommersielt fiske etter stør (Acipenser fulvescens) foregikk mellom 1890 og 1930, og ble gradvis avløst av familiebasert næringsfiske, som pågikk fram til 1940-årene. Noen fiskevær er bevart.
Det første fredningsforslaget kom fra delstatsmyndighetene i 1891, men arbeidet med fredning på føderalt nivå ble ikke igangsatt før i 1971.
Bruk av parken
Det er 175 skiltede rasteplasser og overnattingssteder i parken. Alle er anlagt ved vann, og kan bare nås med båt. Det er tre typer: dagtidsrasteplasser, teltplasser og ankerplasser for husbåter.
Gaupekollen
Gaupekollen er et fjell i Oslo kommune. Det har en høyde på 524 meter over havet og er det 11. høyeste fjellet i Oslo av fjellene med primærfaktor på minst 50 meter. Fjellet ligger i Mellomkollen naturreservat, rett nord for Maridalen landskapsvernområde. Området har fått tilnavnet Maridalsalpene, etter de markerte landformene.
Bybrann
Ut fra gamle dagers manglende kloakk- og sanitæranlegg har det vært hevdet at bybranner delvis har vært årsak til at det ikke oftere brøt ut pest.
Mest brannfarlige er hus av tre eller bambus, eller med strå- eller torvtak eller tak av takspon. Trange gater øker brannfaren ytterligere, siden de også er til hinder ved slukningsarbeidet. Når branntilløp utviklet seg til bybranner, skyldtes det iblant at de ble sent oppdaget og varslet fordi folk var i kirken.
Bybranner – og byfolk og myndigheters forsøk på å forebygge dem - har hatt stor betydning for den fysiske utformingen av byene. Tiltakene regulerte byens form og bruk av byggematerialer. Regulerte byer fikk rette, brede allmenninger, og det ble innført murtvang.
Bybranner har ofte gjort store sprang, særlig ved at gnister og brennende materialer har blåst langt av gårde («flyvebranner»), i noen grad også ved intens varmestråling. Av og til har bybranner utviklet seg til ildstormer som har skapt sin egen vind. Enkelte branner (f.eks. Peshtigo-brannen) har utslettet flere byer på sin vei.
Byenes utseende er preget av bybranner
Enkelte steder har bybranner kommet så tett på hverandre at folk ikke rakk å bebygge branntomtene før området ble rammet av en ny brann. Bybrannen i Chicago ble drevet fremover av en sterk sørvestlig vind, men et sted fikk brannmannskapene hjelp ved at fire utbrente kvartaler etter en brann dagen før virket som en branngate. I dag preges byenes utseende likevel i større grad av tiltak for å forebygge bybranner – først og fremst murtvang og rette, brede gater. Men denne utviklingen har vært langsom og ujevn. Christiania fikk murtvang og rette gater da byen ble gjenoppbygget etter brannen i 1624. Men da alle byens eiendommer ble branntaksert i 1766, var fortsatt ca. 50 % av husene av bindingsverk, 30 % av lafteverk, og bare 20 % av massivt murverk, i datiden kalt «Grundmuur». Sentrum av Stockholm fikk murtvang i 1501, men resten av byen var dominert av trehus i flere hundre år – selv en så sentrumsnær bydel som Södermalm bestod mest av trehus til etter Mariabrannen 1759. Da London ble gjenoppbygget etter brannen i 1666, var bebyggelsen mer brannsikker enn før – men gatenettet stort sett uendret. Ca. 90 % av husene var i tre da brannen i Chicago 1871 ødela ca. 1/3 av byen, krevde rundt 250 menneskeliv og gjorde rundt 90 000 husville. Mange av fortauene var belagt med planker. Ved gjenoppbyggingen gjennomførte byen delvis murtvang (bl.a. ble ikke vannverket gjenoppbygget med tretak). Da en lignende brann brøt ut i 1874, spredte den seg fort i gammel trehusbebyggelse – og fortærte også en del murhus. Men disse bidro til at brannen lot seg stanse før den nådde sentrum.
I Norge har Bergen tolv av landets 180 brannsmitteområder, blant andre Vågsbunnen, Marken, Nøstet og Steinkjelleren i Bergen sentrum. Andre kjente brannsmitteområder er Gamle Stavanger, «Posebyen» i Kristiansand og Vålerenga i Oslo. Villastrøk er ikke like utsatt, men Lærdalsbrannen i 2014 spredde seg raskt pga uvanlig sterk vind og raserte store deler av stedet.
Avhengig av vinden
Utendørs er spredning av en brann avhengig av vinden. Kildene oppgir at det blåste storm under ca. 10 % av de svenske bybrannene på 1700-tallet. Da Ålesund brant i 1904, blåste det sterk storm. Det blåste storm under Bergens største bybranner i 1702 og 15. januar 1916, og det blåste orkan da 1/3 av Molde brant 21. januar 1916. Christiania kunne visstnok takke vindstille vær for at ikke hele byen strøk med ved brannen i de veldige plankestablene på Vaterland i 1819.
En bybrann lar seg vanligvis stanse der den har motvind eller sidevind. Noen ganger har en oppgitt forsøkene på å slukke i vindretningen, og forsøkt å forhindre at brannen spredte seg til sidene. Denne taktikken ble med et visst hell fulgt da Klarabrannen i Stockholm 1751 spredte seg fra Norrmalm til Södermalm i nordøstlig storm. Enkelte bybranner har likevel vokst til ildstormer, skapt sin egen vind og spredt seg i flere retninger, så intense at selv ikke murhus har gått fri. Men selv den store brannen i Chicago ble forhindret i å spre seg på tvers av vindretningen over Chicago-elvens nordlige tilløp.
De største bybrannene i fredstid har gjerne oppstått på losiden av sentrum, ofte i utkanten av byen. Det har derfor vært foreslått å plassere bl.a. uerstattelige kunstskatter et sted på losiden av fremherskende vindretning. I Chicago er sørvest tryggest fordi varm, tørr vind kommer derfra.
Bybranner og årstid
Tørt og varmt vær øker brannfaren, men bybranner har også brutt ut i regnvær (f.eks. Ålesund 1904 ) eller snøvær (f.eks. Växjö 1838). Innendørs oppvarming om vinteren øker også brannfaren og tørker dessuten ut husene. Iblant har sterk kulde vanskeliggjort slukningsarbeidet – f.eks. på Manhattan i New York 16. desember 1835, da vannet frøs i hydranter og slanger. – og i Växjö 1838.
En statistikk fra Sverige viser at 21 av 28 daterte bybranner (kategoriene «stadsbrand» og «kvartersbrand») på 1700-tallet (krigsbranner ikke inkludert) skjedde i sommerhalvåret (14. april–13. oktober). I gamle Christiania gjaldt dette åtte-ni av ti daterte bybranner (dateringen av bybrannen 1352 er usikker; både 19. mars og 14. april forekommer i kildene). I Bergen er bybrannene jevnere fordelt ut over året, med 16 av 28 daterte bybranner i sommerhalvåret.
I Chicago har minst tre av de største bybrannene funnet sted i oktober. Om høsten vil store lagre av fyringsved, kull, høy og korn frem mot vinteren gi branner ekstra næring. Ved brannen i Chicago i oktober 1871 strakte enorme lagre av tømmer seg langs kaiene, i tillegg til at byen bestod av titusenvis av trehus, samt 561 miles fortau belagt med treplanker. Attpåtil hadde sommeren vært helt uvanlig tørr.