cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kinesisk kirkehistorie fra 1500 til 1644
Nederlandsk reformert misjon 1624-1661
Den aller tidligste protestantiske misjon i det som i dag er Kina fant sted på Formosa da øya i drøyt førti år (1624–1662) var helt eller delvis kontrollert av Det nederlandske ostindiske kompani (Verenigde Oostindische Compagnie – VOC). Siden det ble organisert i 1601 hadde det engasjert geistlige til å være med på ferden mot Orienten – for å ivareta sjelesorgen blant sine landsmenn. Med unntak av maktstrategisk motivert misjonsarbeid blant ambonesere og tamiler, engasjerte de seg ikke i misjon i kompaniets to hundre år lange historie. Formosa ble et bemerkelsesverdig særtilfelle. Etter at VOC hadde etablert hovedkvarter i Batavia vendte det blikket mot det kinesiske marked. Generalguvernør Jan Pietersz Coen mislyktes i å kaste portugiserne ut av Macao i 1622. Men to år etter etablerte hollenderne seg isteden på sandtangen Tayuan/Tayoan, opprinnelsen til det moderne navn Taiwan, sørvest på Formosa. Der bygde de fortet Fort Zeelandia. De hadde fra først av kinahandelen for øynene og hadde liten interesse for den lokale befolkning. Men fra 1634 kom en brå og stor territoriell utvidelse ledsaget av en skarp økning av dåp av øyboere. Det var prestene som hadde bevirket denne nye kolonipolitikken.
Hele eksperimentet ble bragt til opphør da Ming-lojalisten Koxinga satte over fra Kina med en stor hær på 25 000 mann i 1661. Under nederlendernes motstand ble noen av misjonærene drept, og andre sluppet fri etter at nederlenderne overgav seg i 1662.
Da jesuittmisjonæren Joseph-Marie de Mailla besøkte øya i 1715 fant han tydelige rester av protestantismen, og den devosjon som fremdeles var levende var tegn på at det slett ikke bare hadde dreid seg om «ris-kristne». Noen spor av misjonen levde videre til godt inn i annen halvdel av 1800-tallet.
Tidlig misjon i Tibet
Heller ikke Tibet kan regnes for å ha vært kinesisk eller kinesiskkontrollert i Qing-Ming-tiden. Men ettersom området er det i dag, er det riktig å nevne at det på denne tiden og uavhengig av jesuittenes kinamisjon ble foretatt to heller kortlivede misjonsfremstøt med utgangspunkt i India. Det var jesuittene som stod for disse; en misjonsekspedisjon til kongedømmet Guge i det vestlige Tibet, og en ekspedisjon til kongedømmet Utsang i det sentrale Tibet.
I 1624 og 1625 ledet pater António de Andrade en ekspedisjon til Tsaparang, hovedstad i Guge.
Det var også misjon i andre deler av Tibet. De portugisiske jesuittene Estévão Cacela og João Cabral dro til Utsang i 1627–28, og deretter p. Francisco de Azevedo til Leh i 1631–32.
De Andrades ekspedisjon hadde fått lov til å bygge et kapell i Tsaparang og undervise folk om kristendommen. Blant dem som konverterte, var selve kongen og hans dronning. Toneangivende stedlige buddhister ble sterkt urolige over de mange konversjonene. Blant dem var muligens kongens egen bror, som var uenig med kongen. De ville samarbeide med nabokongedømmet Ladakh for å fordrive de nye kristne fra Tsaparang og områdene rundt. Dermed kom en muslimsk hær bestående av ladakhier fra det nåværende Kashmir. De gjorde mere enn å fordrive kristne; de erobret like så godt Guge i 1632, og dermed var det 700 år gamle kongedømmet ødelagt.
Misjonen fortsatte sporadisk til 1640, og ble gjenopptatt for en kortere periode, mellom 1715 og 1721, av p. Ippolito Desideri.
Litteratur
0-85967-880-6
Nobelprisen i litteratur
Nobelprisen i litteratur (svensk: Nobelpriset i litteratur) er den viktigste litteraturprisen i verden, både når det gjelder anseelse og pengebeløp. Prisen ble innstiftet som én av flere nobelpriser av industrimannen Alfred Nobel. Ifølge Nobels testamente skal nobelprisen i litteratur gå til «den som innenfor litteraturen har produsert det mest utmerkede i idealistisk retning». Utmerkelsen har blitt delt ut av det svenske litterære selskapet Svenska Akademien hvert år siden 1901, bortsett fra i 2018, og har gått til noen av de betydeligste forfatterne i den moderne verdenslitteraturen.
Mottagerens navn kunngjøres vanligvis i oktober, og prisbeløpet var i 2019 satt til ni millioner svenske kroner.
Nobelprisen i litteratur har tre ganger gått til norske forfattere: Bjørnstjerne Bjørnson i 1903, Knut Hamsun i 1920 og Sigrid Undset i 1928.
Den alvorligste kritikken mot prisen var i mange år at Akademin var svært nærsynt i sine valg av prismottakere, en kritikk som toppet seg i 1974, da ytterligere to svenske forfattere mottok prisen. Den sterke nordeuropeiske dominansen av prismottakere, historisk sett, har avtatt betraktelig i de siste 20–25 årene, en periode hvor Akademin bevisst har funnet prismottakere fra nye regioner og språkområder. Flere av de seneste tildelingene (1987, 1991, 1998, 2000, 2004 og 2005) har gått til forfattere som er eller har vært omstridt i sine hjemland, dels som opposisjonelle overfor myndighetene, dels for meninger i strid med den alminnelige opinion.
Medalje og diplom
Medaljen for prisene i fysikk og kjemi er identiske, mens medaljene for medisin og litteratur har identisk advers, mens ulik revers. Medaljen for fredsprisen har en helt egen utforming av både advers og revers.
Det eksisterer eksemplar av medaljen i sølv og forgylt sølv, blant annet i museer og samlinger. For prisvinnernes familiemedlemmer lages det inntil fem medaljer i forgylt bronse. Medaljene er laget ved det svenske Myntverket.
Diplomet for prisvinnerne i medisin består av to deler, en side med prisens og prisvinnerens detaljer påskrevet og en kunstnerisk billedside, som hvert år utformes av en ny kunstner.
Utsettelsen i 2018
I forbindelse med Me too-kampanjen ble det kjent at ektemannen til et av medlemmene i Svenska Akademien hadde utøvd seksuell trakassering overfor flere kvinner. Vedkommende hadde i tillegg mottatt penger fra akademiet til sin kulturinstitusjon, og ble også anklaget for å lekke navnet på nobelprisvinnerne. Diskusjonene rundt dette førte til at flere akademi-medlemmer forlot akademiet. I kjølvannet av dette ble det bestemt at nobelprisen ikke skulle deles ut i 2018, og at man heller skulle dele ut to priser i 2019.
Mottakere
Den første nobelprisen i litteratur ble tildelt i 1901 til Sully Prudhomme fra Frankrike. Hver mottaker mottar en medalje, et diplom og en pengesum som har variert gjennom årene. I 1901 mottok Prudhomme 150,782 svenske kroner (SEK), som tilsvarer 7,731,004 SEK i desember 2007. I 2008 ble prisen tildelt Jean-Marie Gustave Le Clézio fra Frankrike, som ble tildelt prispenger på ni millioner SEK. Prisen blir tildelt i Stockholm under en årlig seremoni den 10. desember, årsdagen for Nobels død i 1896.
Per 2010 hadde nobelprisen i litteratur blitt tildelt 107 mottakere. Under tildelingen av prisen i 1958 ble russisk-fødte Boris Pasternak tvunget til å avslå prisen etter press fra regjeringen i Sovjetunionen. I 1964 nektet Jean-Paul Sartre å akseptere nobelprisen i litteratur på samme måte som han hadde avslått alle tidligere offisielle tildelinger. Tretten kvinner har vunnet nobelprisen i litteratur, mer enn noen annen nobelpris, med unntak av Nobels fredspris. I løpet av alle de årene nobelprisen i litteratur har blitt tildelt har der kun vært fire hendelser hvor prisen har blitt gitt til to personer (1904, 1917, 1966 og 1974). Der har vært syv år hvor nobelprisen ikke har blitt tildelt (1914, 1918, 1935 og 1940–1943).
Arkeologiåret 1821
Arkeologiåret 1821 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1821.
Bratsberg (andre betydninger)
Bratsberg er et navn på flere områder:
Gordon Wilson
Gordon Wilson kan vise til:
Nässjö sentralstasjon
Nässjö sentralstasjon er en jernbanestasjon i Nässjö kommune i Sverige. Den blir betjent av SJ mellom Stockholm og Malmö og videre til København og Odense i Danmark, og av svensk regionaltrafikk.
Stasjonen ble åpnet 1. desember 1864 da Södra stambanan ble tatt i bruk til Jönköping. 20. juli 1874 ble strekningen til Aneby tatt i bruk, 23. november samme år sto Östra stambanan ferdig, i dag del av Södra stambanan.
Genesaretbåten
Genesaretbåten, også kalt Jesusbåten, er en drøyt åtte meter lang fiskebåt som ble funnet i 1986 på stranden av Genesaretsjøen i Israel.
I 1986 var vannstanden uvanlig lav i Genesaretsjøen, og da oppdaget to brødre fra kibbutzen Ginosar, fiskere og amatørarkeologer, et to tusen år gammelt båtvrak, som tidligere lå innkapslet i bunnleiren ved innsjøens nordvestre kyst.
Trevirket i båten er med karbon 14-metoden blitt datert til perioden år 120 f.Kr. - år 40 e.Kr. Båten var i såpass god stand på grunn av de oksygenfattige forholdene på sjøbunnen.
Båten er bygd hovedsakelig av cedertre. Skroget har ti slag trevirke, noe som tyder enten på almen virkeknapphet, eller på at den ble laget av overskuddsretser og har gjennogått en rekke renoveringer. Den er flatbunnet og kunde rows av fire roere. Den hadde også en mast for en rigg. I båten fant man ved den arkeologiske utgravningen blant annet en oljelampe, en kokegryte, spiker og kroker.
Båten er utstilt på Yigal Allon Museum and Educational Center i kibbutzen Ginosar.
Piraziz
Piraziz er en by med 13 251 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Giresun. Den ligger sør for Svartehavet, øst for Gülyalı og vest for Bulancak.
Somalia under Afrikamesterskapet i friidrett 2008
Somalia deltok under Afrikamesterskapet i friidrett 2008 (utendørs) fra 30. april til 4. mai 2008 i Addis Abeba i Etiopia.
Villanueva de la Reina
Villanueva de la Reina er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Jaén. Kommunen har 3,026 innbyggere (2021).
Essam Awad
Han representerte Egypt under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor han ble nummer 10.
Groen
Groen (Grønn) er et grønt parti i den flamske delen av Belgia.
Partiet ble stiftet i 1982 under navnet AGALEV, og inspirert av Luc Versteylen. Partiet har gode forbindelser til Ecolo, det grønne partiet i den fransktalende delen av landet. Groen! er medlem av Det europeiske grønne partiet og Global Greens.
Hege Kornør
Hege Kornør (født 1968) er forsker og avdelingsdirektør i Folkehelseinstituttet. Hun arbeider med oppsummert forskning om effekt av helse-, omsorgs-og velferdstiltak, med særlig interesse for kunnskapsbasert praksis, psykometri, rus og avhengighet og psykiske lidelser.
Hun har hovedfag (cand.polit.) i psykologi fra NTNU og doktorgrad i avhengighetsmedisin ved Universitetet i Oslo. Hun har tidligere vært forsker ved Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress (NKVTS).
Wendie Malick
Wendie Malick (født 13. desember 1950 i Buffalo i New York) er en amerikansk skuespiller. Hun spilte Judith Tupper Stone i HBO-TV-serien Dream On (1990–1996), Nina Van Horn i Just Shoot Me! (1997–2003) og Victoria Chase i Hot in Cleveland.
Hun hadde også en rolle i dramakomedien Den amerikanske presidenten (1995).
Gunhild (ca. 965)
Gunhild (levde ca. 965), muligens gift med den danske kongen Harald Blåtann. Den tyske kronikøren Adam av Bremen nevner i Gesta Hammaburgensis ecclesiae pontificum at Harald Blåtann mottok dåpen «sammen med sin hustru Gunhild.»
Pseudometabletus
Pseudometabletus er en slekt av løpebiller. Gruppen lever i Afrika og Asia.
Gunhild (ca. 965)
Det er ikke klarlagt om Gunhild er samme kvinne som Tove fra Venden eller om dette er to forskjellige personer.
Pseudometabletus
Utbredelse
Arten er kjent fra Mellom-Amerika (Costa Rica).
Systematisk inndeling
Slekten har vært plassert som et synonym for Cylindronotum.
Gunhild (ca. 965)
Gunhild skal ha vært mor til Svein Tjugeskjegg.
Patrick Wiencek
Patrick Wiencek (født 22. mars 1989) er en tysk håndballspiller.
Han representerte Tyskland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse i herrenes turnering.
Guillermo Bertola
Guillermo Bertola (født 26. desember 1989) er en argentinsk svømmer som spesialiserer seg i maratonsvømming. Han representerte Argentina i VM i svømming 2013 i Barcelona.
Ferjesambandet Barmsund–Barmen
Ferjesambandet Barmsund–Barmen er et kommunalt ferjesamband som krysser Barmsundet i Selje kommune. Sambandet forbinder Barmøya med fylkesvei 618 på fastlandet.
Strekningen betjenes av Barmøyferja AS med ferjene MF «Barmøy» 12 ganger daglig om hverdagen, skjeldnere i helgene. Overfarten mellom Barmsund og Barmen er rundt 10 minutter.
Sambandet ble startet i 1978 av Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane.
Litjsundbrua
Litjsundbrua er ei fritt frambygg-bru på fylkesvei 680 i Aure kommune i Møre og Romsdal. Brua krysser Litjsundet mellom Jørnøya og Ertvågsøya. Sammen med Imarsundbrua forbinder den øyene Tustna og Stabblandet med Ertvågsøya, og erstattet fergestrekningen mellom Aukan og Vinsternes. Litjsundbrua er 300 meter lang og har 3 spenn, det lengste på 160 meter. Imarsundprosjektet ble åpnet 15. januar 2007.
Eva Braun
Eva Anna Paula Hitler (født Braun; 6. februar 1912, død 30. april 1945) var en tysk fotograf som var Adolf Hitlers kjæreste, og også hans kone i ett døgn.
Braun møtte Hitler i München da hun var en 17 år gammel assistent og modell for hans personlige fotograf, Heinrich Hoffmann. Rundt to år senere begynte hun og Hitler å møtes oftere, og det utviklet seg etter hvert til et kjæresteforhold.
Bakgrunn
Eva Braun var datter av lærer Friedrich «Fritz» Braun (1879-1964) og Franziska «Fanny» Kronburger (1885-1976), den mellomste av tre jenter. Hennes foreldre var begge fra bayerske familier. Storesøsteren Ilse ble født i 1909 og lillesøsteren Margarethe «Gretl» i 1915.
Eva Braun likte friluftsliv og gymnastikk og var ikke særlig opptatt av klosterskolen, der hun fikk gjennomsnittlige karakterer. Hun hadde arbeidet noen måneder i resepsjonen på et legekontor da hun som 17-åring ble ansatt som laboratorieassistent og fotomodell for Heinrich Hoffmann, som var nazipartiets offisielle fotograf. Hoffmann presenterte Hitler for henne under navnet «herr Wolf».
Storesøsteren Ilse ble i 1929 ansatt som resepsjonist for en jødisk lege, Martin Levy Marx, som ble hennes kjæreste. Etter Nürnberglovene var dette en ulovlig forbindelse. Etter hvert ble Ilse sekretær for Albert Speer. Dr Marx ble som jøde ekskludert fra legestanden, men lyktes i å utvandre til USA.
Eva Braun og Adolf Hitler
Gjennom sitt arbeid hos Hoffmann ble Eva Braun kjent med Hitler i 1929. Etter at hans niese Angela («Geli») Raubal ble funnet død den 18. september 1931, ble forholdet mellom Eva Braun og Hitler mer intenst. Braun foretok to selvmordsforsøk. I 1932 skjøt hun seg i halsen, men overlevde; i 1935 tok hun sovepiller. Begge forsøkene ble ansett mer som forsøk på å få Hitlers oppmerksomhet og binde ham tettere til seg, enn noe virkelig ønske om å avslutte livet. Foreldrene levde i et ulykkelig ekteskap, og Eva Braun tilbrakte i oppveksten så mye tid hjemme hos en venninne at hun etter hvert kalte venninnens foreldre for «mor og far». Hennes egne foreldre forsøkte etter krigen å distansere seg fra datterens forhold til Hitler, men moren Franziska hadde vært hyppig gjest på Hitlers landsted Berghof i Berchtesgaden, og ble tilgodesett i Hitlers testamente fra 1945. Det første møtet med Evas far Friedrich på en kro i Bayern husket Hitler likevel som «den mest ubehagelige samtalen jeg har hatt i mitt liv».
Friedrich Braun utsatte lenge å melde seg inn i NSDAP, men ga til sist etter for presset. Han var blant de sårede etter Georg Elsers mislykkede attentat mot Hitler i Bürgerbräukeller i november 1939. Eva Brauns foreldre er gravlagt i Ruhpolding. Eva Braun selv var heller upolitisk, interesserte seg for moter, musikk og film, og stilte aldri spørsmål ved noe Hitler stod for. Men historikeren Heike Görtemaker påpeker at Eva Braun hadde stor makt. Selv partitopper som Albert Speer og Joseph Goebbels oppsøkte henne for å komme innpå Hitler. I Førerens indre krets var hun en nøkkelperson. Skulle man gjøre seg håp om å bli invitert til Berghof, var det helt nødvendig å komme overens med Braun. Gjorde man ikke det, ble det ingen invitasjon. Eva Braun var også styrtrik. Som en del av partiets propagandaapparat tok hun bilder og film som skapte inntrykk av Hitler på Berghof som en barnekjær, omgjengelig mann. Disse privatbildene tjente hun godt på ved salg til Heinrich Hoffmann - det ene filmopptaket fikk hun 20.000 mark for. På Berghof havnet Eva Braun snart i konflikt med Hitlers halvsøster Angela som også var husholdersken hans - og mor til hans elskede, niesen Geli som han aldri helt kom over. Angela omtalte Braun som die blöde Kuh - «dumme kua» - men da Hitler ble nødt til å velge, var det Angela som måtte gå. Det er vanskelig å vite enkeltheter om forholdets mer personlige og intime sider. Paret opptrådte nesten aldri sammen offentlig, og til og med i den engere krets i Obersalzberg, der Braun og Hitler bodde sammen fra 1936, fremstilte han henne som en ansatt. Men forholdet mellom dem var naturligvis for lengst kjent blant Hitlers nærmeste. Rommene deres lå ved siden av hverandre, med en indre forbindelsesgang.
Arjona
Arjona er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Jaén. Kommunen har 5,450 innbyggere (2021).
Eva Braun
Eva Braun og Adolf Hitler
24. juli 1939 feiret Hammerfest sitt 150-årsjubileum. Et tysk turistskip lå ved kai. Om bord var Eva Braun med sin mor og søster. Braun benyttet anledningen til å filme byen - med fargefilm. Etter 20. juli-attentatet i 1944 sendte Adolf Hitler sin ødelagte uniform til Eva Braun i München, vedlagt et kjærlighetsbrev der han kalte henne «kjære Tschapperl», østerriksk for «tullejente». Sommeren 1944 var Eva Braun fremdeles så ukjent for offentligheten at opplysninger innsamlet av britisk etteretning som forberedelse til et attentat mot Hitler kalt «Operasjon Foxley», beskriver henne slik: «EVA BRAUN, alder rundt 24 år (i virkeligheten var hun 32 år), ''brunt hår, tiltrekkende og ukonvensjonelt kledd, av og til i korte bayerske skinnbukser. Går omkring med to svarte hunder (terrierne hennes), som regel sammen med frk Silberhorn, telefondamen i gjestehuset''.»
Siste dager
Natten mellom 28. og 29. april 1945 giftet de to seg i Førerbunkeren i Berlin (vitnene var Joseph Goebbels og Martin Bormann), hvorpå hun i halvannen dag fikk være «fru Hitler».
Seremonien foregikk på kartrommet med en rådhusfunksjonær, Walter Wagner, hentet inn fra sluttkampene i Berlin der han tjente i Volkssturm og kanskje ville omkommet, om han ikke var blitt hanket inn til vielsen. Wagner spurte, som det var påkrevd, om brudeparet var av «ren arisk herkomst». Eva begynte sin underskrift feilaktig som «Eva B», før hun streket ut b'en og rettet til «Hitler». Wagner på sin side var så nervøs at han stavet navnet sitt «Waagner». Hitler fortsatte å kalle bruden for «Fräulein Braun».
Den 30. april 1945 begikk de selvmord sammen i Førerbunkeren. Røde Kors-søsteren Erna Flegel som også var i Førerbunkeren og prøvde å overtale Magda Goebbels til å la sine seks barn leve, avfeide i 2005 Eva Braun som «en ungjente uten betydning», og at «det skapte større sorg blant oss» at Hitlers hund Blondi ble tatt av dage, enn at Braun døde.
Det døde ekteparet ble etter Hitlers egen instruks overhelt med bensin fra rikskanselliets nødreserve og antent i nærvær av Bormann, Hitlers kammertjener Heinz Linge, hans SS-adjutant Otto Günsche og noen livvakter i hagen utenfor bunkeren. De forkullede restene ble lagt i en grav som var gravd av to menn fra rikssikkerhetstjenesten, Hitlers personlige livvakt. De døde brant i mer enn to timer, under stadig granatbeskytning, for fronten mellom Wehrmacht og den røde hær lå bare hundre meter sør for Førerbunkeren.
Senere ble likene funnet av sovjetrusserne, flyttet og gravd ned. I 1970 fikk en gruppe KGB-agenter i oppdrag å grave opp igjen likene av Hitler, Eva Braun, Joseph Goebbels, hans kone og seks barn, fra et hemmelig område ved en kaserne i Magdeburg. De døde ble igjen brent og malt opp i et øde område 11 kilometer utenfor Magdeburg før asken ble kastet i en elv. Likene av Hitler og Eva Braun er blitt begravd i ti omganger. I 1970 ble asken deres endelig helt ut i elven Ehle, fra Schweinebrücke (Svinebroen) utenfor Magdeburg.
Noen vitnesutsagn fra tyskere i sovjetisk krigsfangenskap ville ha det til at Eva Braun ved sin død var gravid. Imidlertid benyttet Eva Braun seg av de samme prevensjonspillene som ble utdelt til Blitzmädel i Paris (tyske jenter som tjenestegjorde ved tyske militære telefonsentraler). Hitlers adjutant, general Schmundt, skal ha sendt en del slik prevensjon fra Wehrmachts overkommando til Berchtesgaden. Hitler kjente godt til pillenes eksistens, og diskuterte i det russiske hovedkvarteret sitt om disse burde fordeles til den østeuropeiske befolkningen for å redusere fødselsoverskuddet. Om sine egne planer for en familie uttalte Hitler flere ganger at det først kunne bli snakk om ekteskap etter krigen, «og frem til da vil jeg ingen barn ha, ingen hemmelige fødsler utenfor ekteskap. I krigstid tilhører jeg først og fremst mitt folk.»
Eva Brauns lillesøster «Gretl» giftet seg med Hermann Fegelein, en av Heinrich Himmlers forbindelsesoffiserer, kort før krigsslutt. Men da Fegelein forlot sin post i hovedkvarteret for å dra hjem til sin leilighet i Charlottenburg, der han ble funnet, ble han anklaget for desertering. Traudl Junge hevdet at en gråtende Eva Braun ba Hitler om nåde av hensyn til sin gravide søster, men Hitler var uforsonlig. Russiske tanks kjørte alt frem på Potsdamer Platz. Etter en kort forhandling ble Fegelein tatt ned i Kansellihagen av SS-vakter og skutt. Hans datter, Eva Brauns søsterdatter, ble født 5. mai 1945 og fikk navnet Eva etter sin mors søster, men ble kalt «Evi» og tok sin stefar Kurt Berlinghoffs etternavn.
Dead Putting Society
«Dead Putting Society» er en episode fra sesong 2 av den animerte TV-serien Simpsons.
Handling
Homers ubetinga hat til naboen Ned Flanders vokser til nye grenser i denne episoden. Når Bart og den yngste sønnen til Ned, Todd, viser interesse for minigolf gjør Homer et veddemål med Ned at Bart kan slå Todd i en konkurranse. Veddemålet går ut på at «faren til den gutten som ikke vinner, må slå plenen til den andre i konas søndags-kjole». Lisa lærer opp Bart ved å bruke prinsippene i Zen. Men på den store dagen finner guttene ut at de er like gode og sier det er uavgjort. Ned foreslår at de skal blåse i veddemålet, men Homer insisterer på at de begge skal gjøre det og til Homers store forferdelse viser det seg at Ned faktisk liker det.
Gjesdal
Gjesdal er en kommune i Rogaland fylke. Den grenser i nord og nordvest mot Sandnes, i øst mot Sirdal i Agder, i sør mot Bjerkreim, og i vest mot Time.
Gjesdal er regnet som en del av Høg-Jæren. Gjesdal kommune er en fjell- og innlandsbygd som ligger i overgangen mellom Jæren, Dalane og Ryfylke, ca. 30 km sørøst for Stavanger.
Qinshan kjernekraftverk
Qinshan kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i Qinshan i kystfylket Haiyan i den østkinesiske provinsen Zhejiang. Anlegget har sju reaktorer i drift per 2020. I tillegg er det planer om å bygge fire andre reaktorer, slik at antallet reaktorer kommer opp i elleve ved ferdigstilling.
Gjesdal
Arealfordeling: jordbruk: 6%, produktiv skog: 5 %, ferskvann: 8 %, annet areal: 81 %. Kommunesenteret Ålgård ligger ved E39, 15 km fra Sandnes. Ca. 75 % av innbyggerne bor her. 35 % av kommunens innbyggere er under 18 år, noe som gir kommunen den yngste befolkningen i Norge.
Qinshan kjernekraftverk
Byggingen startet i 1985, og den første reaktoren startet drift i slutten av 1991. Andre og tredje reaktor ble satt i drift i 2002, mens den fjerde begynte året senere. Femte reaktor begynte sin drift i 2004, og sjette og sjuende i henholdsvis 2010 og 2011. De sju reaktorene har tilsammen en maksimal effekt på om lag 4 400 MW, men når anlegget består av elleve reaktorer vil det produsere rundt 6 900 MW, noe som vil gjøre det til verdens andre største kjernekraftverk med tanke på kapasitet og årsproduksjon.
Gjesdal
Den ukentlige lokalavisen for Gjesdal er Gjesdalbuen. «Gjesdalbu» er en betegnelse på en som kommer fra Gjesdal kommune.
Historie
Gjestal skipreide ble opprettet i 1634. Før dette hørte området til Gand skipreide. Vanligvis hadde hvert skipreide egen lensmann, men i en periode fra 1787 til 1851 hadde Gjestal lensmann sammen med Gand, følgelig var Sandved tingstedet for Gjestal en tid. Den mest lokale delen av rettsapparatet var forlikskommisjonen som Gjestal delte med Time frem til 1842. Folk i Gjestal måtte derfor til Lye for å få sine saker behandlet. Gjestal formannskapsdistrikt ble opprettet i 1837. Fremmøtet på høst- og skattetinget for Gjestal på Sanved 21. november 1837 var stort da det første kommunevalget skulle gjennomføres. Det var ingen selvsagt ting at Gjesdal skulle ha eget formannskap siden det var et sogn under Lye prestegjeld, men dette ble vedtatt enstemmig ved valg på dette tinget på Sandved. Det første formannskapsmøtet ble avholdt på gården Nese på andre siden av Edlandsvatnet fra Ålgård. Formannskapet hadde tre medlemmer og hadde på dette møtet kun en oppgave: Å velge ordfører og varaordfører. Jesper Tjølson Ravndal som var en av to valgmenn fra Gjestal som skulle velge utsendinger til Eidsvoll i 1814, ble ordfører og Lars Svendson Oftedal ble varaordfører, begge med to stemmer.
Kommunevalg ble deretter holdt annethvert år, og halvparten av kommunestyret skulle skiftes ut hver gang. I det andre valget ble det derfor holdt loddtrekning for å bestemme hvem som skulle gå ut av styret. I 1851 ble tingstedet flyttet til Mossige og Norheim i Time etter at tinglaga ble innført og siden Gjestal tilhørte Time tinglag. «Den lange veien til tingstedet i Time» førte til lav valgdeltagelse.
Veien fra Sandnes til Ålgård ble forbedret i 1866 – 69, og dette la et viktig grunnlag for industri på Ålgård. Ole Nielsen lette etter et sted han kunne flytte sitt spinneri, og den utbedrede veien sammen med kraftkilden som fossen på Ålgård kunne være og tilgangen på ull, gjorde at han flyttet produksjonen i 1870 og grunnla Aalgaards Uldspinderi som var grunnlaget for De Forenede Ullvarefabrikker. Et industrieventyr fulgte og Ålgård vokste raskt. Noe av det samme skjedde i Oltedal, og der skjøt utviklingen fart da Oltedal kraftverk ble satt i drift i 1909 og etterhvert Oltesvik kraftverk. Flere spinneri ble startet, men etterhvert var det Svanedal Ullvarefabrikk som ble enerådende i Oltedal frem til Gjestal Spinneri ble etablert på 1930-tallet. Veiene mellom Ålgård og Oltedal før 1920-tallet var elendige, men Oltedal hadde utskipningshavn i Oltesvik.
Krigen i Rogaland sør for Boknafjorden gikk hovedsakelig for seg i Gjestal. I Weserübung var det to angrepsmål i Rogaland, Stavanger og Egersund. Men det var den militære planleggingen på norsk side som skulle legge krigen til Gjestal. 9. april 1940 innså oberst Spørck raskt at Stavanger-halvøya var en felle. Mobiliseringen av Rogalandsbataljonen ble raskt flyttet fra Sviland til Dirdal og Gilja, mens Jegerbataljonen allerede samme dag flyttet til Oltedal. Oberst Spørck startet overføringen av styrkene til Setesdal da veien via Helleland var sperret av fremrykkende tyskere fra Egersund. Major Brandt tok med seg en del av styrken, mot oberstens ordrer, og rykket frem til Ålgård, Figgjo og Bråstein. I mellomtiden hadde oberst Spørck fått beskjed om at styrkene i Setesdal hadde kapitulert. Derfor vendte han tilbake, og var i Dirdal 17. april, samme dag som «slaget om Ålgård» pågikk. Tyskerne rykket frem på begge sider av elven og rykket frem til Risfjellet klokka 14.00, og derfra fikk de godt tak på de norske stillingene. To timer senere hadde tyskerne tatt Ålgård. En norsk soldat mistet livet ved Figgjo.
17. og 18. april satte oberst Spørck kraftstasjonene i Oltedal, Oltesvik og Maudal ut av drift. Dette avskar tilgangen til elektrisitet over store deler av Jæren og Stavangerområdet. I begynnelsen hadde ikke de norske styrkene trukket seg lenger vekk enn til Vaulekleiva, Bollestad skole og Fiskebekk, men gradvis trakk de seg innover i dalene, og den 20. april ble Oltedal gitt opp. Nordmennene forskanset seg nå i Dirdal og ved Gloppedalsura hvor tyskerne skulle få alvorlige problemer.
Tyskerne forsøkte å kjempe seg ned Røyrdalen mot Dirdal den 21. april, men ble stoppet i en sving rett før handelslaget. Tyskerne forsøkte også å ta seg over Gloppedalsura, men den ruten viste seg også å være helt umulig. Kvelden dagen etter tok tyskerne seg over fjellet og falt styrkene i ryggen. Major Brandt ble skutt, overgav seg og døde et par dager senere. Oberst Spørck kapitulerte samme kveld.
1. januar 1965 ble Gjestal slått sammen med deler av Bjerkreim, Forsand og Høle kommuner samtidig som navnet ble endret til Gjesdal kommune.
1. januar 1970 ble en ubebodd del av Time kommune overført til Gjesdal. 1. januar 1989 ble gnr 32 bnr 13 i Time kommune overført til Gjesdal.
Natur og geografi
Denne sørøstlige delen av Ryfylke tilhører det svekonorvegiske grunnfjellsskjoldet, og består av to geologiske hovedformasjoner av proterozoiske bergarter som er dannet under de gotiske og senere svekonorvegiske fjellkjedeforldingene, med sterk metamorfose under den sistnevnte. Et underlag av 1 600 - 1 450 millioner år gammel skifer, kvartsitt, marmor og amfibolitt med noe hornblendegneis. De yngste svekonorvegiske dannelsene bevitnes av større formasjoner av granitt. I kommunen er det 1 050 millioner år gammel granittisk øyegneis som dominerer de øverste strukturene. Den kaledonske fjellkjedefoldingen nådde ikke ned hit. Forkastningene går både i sørvest-nordøst retning, og i sør-nord retning.
En skal ikke langt østover i kommunen før jærlandskapet erstattes av fjell og daler. Dalen i Oltedal går fra vest mot øst før den bøyer nordover og ut i Høgsfjord. Oltedalsvatnet er magasin for Oltedal kraftverk og lenger nede Oltesvik kraftverk. Helt sør i Oltedalsvatnet renner Madlandselva ut i vannet ved Ravndal. Øst for Oltedal ligger Dirdal og Gilja som ligger i en dal som strekker seg via Byrkjedal og Øvstabø til Hunnedalen. Ved Byrkjedal ligger Gloppedalsura, Nord-Europas største steinur. Elva renner her fra Hunnedalen til Høgsfjorden ved Dirdal. Rett nord for denne dalen ligger Frafjord som nå er forbundet med tunnel. Øverst i dalen munner Måndalen og Brådlandsdalen ut, og Månafossen, Rogalands høyeste foss, ligger ved Eikeskog. Frafjordselva renner i likhet med Dirdalselva og Oltedalselva også ut i Høgsfjorden. Frafjordheiene er vernet som landskapsvernområde.
Næringsliv
I dag er det bare Gjestal Spinneri på Oltedal som er igjen av ullvareindustrien som tettstedene Ålgård og Oltedal har vokst opp rundt. På Gilja ligger Gilje Tre som produserer vinduer og ytterdører. Jæder holder til på Ålgård og Styro har drevet på Oltedal siden 1983.
Områdets geografi gjør at vann er en viktig råvare ved siden av ull. Langevannsverket leverer drikkevann, mens Oltedal kraftverk, Oltesvik kraftverk og Maudal kraftverk leverer strøm. I tillegg er det bygget inn turbiner i Langevannsverket og i DFUs anlegg.
Ullindustrien og kraftindustrien var sammen med landbruket i mange år hovednæringene i Gjesdal, og det var trangt om plassen for ny industri. Etter at området langs Figgjoelva ved Kongeparken var fylt opp, stod Gjesdal lenge uten muligheter for å tilby næringstomter. Dette toppet seg da Goman skulle etablere bakeri i området. Fra Goman sin side var det svært ønskelig å legge anlegget til Gjesdal, men etter at tiden gikk og ingenting ordnet seg, endte anlegget i Sandnes kommune. Bygget ligger på grensen i Sandnes.
Saken utløste diskusjoner rundt næringslivets fremtid i Gjesdal, og kommunen vedtok i 2002 å bygge et nytt industriområde på Skurve rundt tre kilometer sør for Ålgård. Planene ble utvidet etter at Asko Rogaland hadde kjøpt en 30 000 m² stor tomt, og anlegget omfatter nå (2017) ca. 600 mål.
Bilister som kjørte på E–39 langs industriområdet stilte spørsmål ved sikkerheten i jordvollen som ble bygget opp langs veien. 30. oktober 2006 gikk kommunen ut i Stavanger Aftenblad og forsikret om at området var trygt. Dagen etter gikk et ras i 20 meters bredde og sperret veibanen. Veien var etter dette stengt frem til 24. november.
Gjesdal har noen av de mest besøkte turistmålene i Rogaland i Kongeparken, Byrkjedalstunet og Månafossen. I tillegg ligger friluftsområdet Brekko her. Brekko (uttales med å) blir særlig brukt mye om vinteren da det er lysløype, varmestue, friluftskapell og fra vinteren 2006 snøkanon her. I tillegg har anlegget standplass for skiskyting.
Samferdsel
Den indre armen av den vestlandske hovedveien ble i 1866 – 1869 ført frem til Ålgård. Før dette var det en komplisert sak å ta seg til Ålgård fra Sandnes. I en oppfordring til staten fra kommunestyret i mars 1922, oppfordret de til en oppjustering av Oltedalsveien mellom Vaula bru og Oltesvik, omtalt som «denne elendige veien». Veien fikk etterhvert høyeste prioritet og kommunen forskutterte penger til å sette i gang arbeidet. Dette arbeidet fortsatte til ut i 1930-årene.
To større veier går i dag gjennom Gjesdal kommune. Europavei 39 går fra nord til sør, mens fylkesvei 45 går fra vest mot øst. Europaveien knytter Ålgård til Sandnes og Stavanger i nord, mens sørover går den mot Kristiansand. Riksveien starter ved E39 ved Vaula bru rett sør for Ålgård og går via Lima, Lomeland, Oltedal, Dirdal, Gilja, Byrkjedal, Øvstebø og forlater Gjesdal i Hunnedalen. fylkesvei 506 går fra E39 til Bryne.
Bussforbindelsene mellom Sandnes og Ålgård er bra med stort sett avganger hver halvtime av Kolumbus, mens buss innover mot Oltedal og Gilja krever mer planlegging. Bjerkreim Buss kjører også via Ålgård mot Vikeså, og Ålgård er også stoppested for ekspressbusser på vei fra Stavanger sørover til Egersund og Kristiansand og østover til Oslo. Ålgård har ingen busstasjon.
Tidligere hadde Ålgård jernbaneforbindelse til Ganddal og Sandnes. Ålgårdbanen er ikke nedlagt, men driften er innstilt. Banen brukes delvis til tungtrafikk i nordre del, ellers til dresin og museumstog. Foreningen Ålgårdbanens venner vil ha drift på banen.
Idrett
Gjesdal har fire fotballklubber. Ålgård FK er en av de største fotballklubbene i Rogaland i antall medlemmer. Laget spiller i 2. divisjon,og har Ålgård 2 i 4. divisjon. Oltedal FK spiller i 5. divisjon, mens Dirdal IL spiller i 6. divisjon.
Tusenårssted
Kommunens tusenårssted er Veveritorget, som er parkeringsplassen ved Veveriet som også skal benyttes som torgplass og festplass. Ved markeringen av Veveritorget som tusenårssted ble det installert en lykt. Denne ble designet av Sigrun Kotthaus hos CCD industridesign og laget av Bjarne Aase, mens kuppelen ble støpt hos Bryne plast.
Tusenårskomiteen var klar på at det må bygges en paviljong på torget. I tillegg mente de at det burde lages en adkomst til fossen. I tillegg foreslo de at det ble satt opp to statuer i tilknytning til kanalen med referanser til veveri.
Kommunen plantet et tusenårstre, men det er pr. 2011 usikkert om det lever. Iflg. rapporten fra tusenårsskiftet skulle dette plantes på Veveritorget. Flere skoler og barnehager plantet egne tusenårstrær og tilsammen 2 000 tulipaner.
Macau (andre betydninger)
Macao eller Macau kan vise til:
Gjesdal
Tusenårsmarkeringen
Alle husstandene i kommunen fikk hvert sitt stearinlys med 31 streker, for å brenne ned de siste 31 dagene før tusenårsskiftet. På nyttårsaften ble det arrangert felles rakettoppskyting fra Perlå hvor folket deltok i et fakkeltog i regi av vellagene på Ålgård.
1. januar 2000 var det et stort arrangement på bygdehuset hvor det ble fremført et bestillingsverk av de lokale kunstnerne Øystein Nybøe og Eivor Time.
Knut Aalberg
Knut Jorulf Aalberg (født 6. august 1926 i Sparbu i Nord-Trøndelag, død 25. mai 2015 i Levanger) var en norsk trygdesjef og politiker (Ap).
Han hadde sitt virke i trygdevesenet, først ansatt ved Sparbu trygdekontor, deretter trygdesjef i Hemne kommune. Aalberg var trygdesjef i Levanger kommune i 34 år og fylkessekretær i Nord-Trøndelag ved innføringen av folketrygden i 1967.
Han var medlem av Levanger kommunestyre og formannskap 1972–1983, gruppeleder samt varaordfører 1980–1983. Aalberg var medlem av Nord-Trøndelag fylkesting 1986–1991, medlem av fylkesutvalget 1988–1991 og leder i fylkets eldreråd 1995–2003. Aalberg var medlem av brukerutvalgene i Helse Nord-Trøndelag HF og Helse Midt-Norge RHF. Han ble æresmedlem av Levanger arbeiderparti.
Knut Aalberg var far til Kåre Aalberg, ordfører i Namsos 2003–2007.
Peace in the Valley – the Complete Gospel Recordings
Peace in the Valley – the Complete Gospel Recordings er et samlealbum med Elvis Presley, utgitt i 1999.
Paranicomia
Paranicomia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, lyst brunspraglete trebukker. Antennene er omtrent to tredjedeler så lange som kroppen. Pronotum er avrundet firkantet, dekkvingene jevnbrede.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Laos, Vest-Malaysia og Sumatra)
Ernst Jaakson
Ernst Rudolph Jaakson (født 11. august 1905 i Riga, død 4. september 1998 i New York) var en estisk diplomat. Han er kjent for å ha holdt Estlands generalkonsulat i New York i drift gjennom tiårene Estland var innlemmet i Sovjetunionen.
Jaakson begynte sine studier i Riga og ved Universitetet i Tartu. Han fortsatte senere sine studier i USA, der han i 1934 tok bachelorgraden i økonomi ved Columbia University. Allerede som tenåring ble Jaakson i 1919 ansatt ved Estlands ambassade i Riga, som vaske- og arkivhjelp. Etter endt utdannelse og verneplikt gikk han inn i utenrikstjenesten. Fra 1929 til 1932 var Jaakson ved Estlands konsulat i San Francisco. I 1932 ble han stasjonert ved generalkonsulatet i New York. USA anerkjente ikke Sovjetunionens okkupasjon og innlemmelse av Estland og opprettholdt diplomatiske forbindelser med Estland, noe som innebar at generalkonsulatet i New York fortsatte sin drift og at personalet der opprettholdt sin diplomatiske status. Etter at andre ved generalkonsulatet hadde falt fra, ble Jaakson i 1965 generalkonsulatets leder. Dermed ble Jaakson også en symbolsk skikkelse for håpet om Estlands frihet og en representant for kontinuiteten i Estlands selvstendighet. Etter at Estland gjenvant sin selvstendighet i 1991 ble Jaakson utnevnt til Estlands ambassadør i USA og til landets permanente representant ved FN. Han fortsatte fra 1993 som generalkonsul i New York.
Kanonløpet
Kanonløpet er et motbakkeløp i Halden som arrangeres av Halden IL.
Løpet ble første gang arrangert i 2008 under tittelen Kanonløpet, men er en videreføring av løpet Klokketårnløpet som ble arrangert på 90-tallet i samme løype.
Løypa starter på Halden torg på 2 meters høyde, og har målgang på toppen av Fredriksten festning på 122 meter. Løypa er 0,8 km lang.
Sidney Altman
Sidney Altman (født 7. mai 1939 i Montréal) er en Canadisk kjemiker og nobelprisvinner. Sammen med Thomas Cech ble han tildelt Nobelprisen i kjemi i 1989, for deres oppdagelse av katalytiske egenskaper hos RNA.
Altman og Chch oppdaget at RNA ikke bare har en funksjon for å lagre og overføre arvelig informasjon i cellen, men også at ulike RNA-molekyler var aktive og en del av prosessen der sekvensen i andre RNA-molekyler som ikke kodet for noen del av et protein (introner), ble tatt ut og forkastet. Før denne oppdagelsen var det antatt at kun proteiner kunne ha en slik katalytisk rolle. RNA-molekyler med en slik funksjon har senere fått navne ribozymer.
M18 Hellcat
76 mm Gun Motor Carriage (GMC) M18 eller M18 Hellcat som den het på folkemunne var en rask panserjager fra andre verdenskrig. M18 ble utviklet fordi den amerikanske hæren trengte en rask panserjager med den vellykkede 76,2 mm kanonen.
Med en hastighet på 80 km/t var den krigens raskeste stridsvogn og perfekt for taktikken Shoot and scoot (skyt og stikk). Riktignok trengte ikke M1A1-kanonen gjennom frontpansringen på Panzer V Panther og Panzer VI Tiger, men M18 var rask og smidig nok til å nesten alltid komme seg i en gunstig angrepsposisjon. Dens egen pansring var minimal og den var utstyrt med et åpent tårn for å spare vekt. Dette gjorde mannskapet meget utsatt for luftangrep og splintregn fra artilleri.
Slottsskogsvallen
Slottsskogsvallen er et friidretts- og fotballanlegg i Slottsskogen i Göteborg i Sverige.
Slottskogsvallen ble innviet i 1923 som en del av jubileumsutstillingen. Her satte den svenske løperen Gunder Hägg verdensrekord på en engelsk mil 1. juli 1942 med tiden 4.06,2, den første av Häggs mange verdensrekorder.
Slottsskogsvallen ble for første gang tatt i bruk som konsertarena sommeren 2003 da den svenske sangeren Per Gessle opptrådte for et publikum på 22 000 personer.
Slottsskogsvallen brukes i dag primært til friidrett, men var frem til oktober 2006 hjemmebane for fotballklubben Kopparbergs/Göteborg FC i Damallsvenskan (denne klubbene har senere flyttet til Valhalla IP).
Tobias Reichmann
Tobias Reichmann (født 27. mai 1988) er en tysk håndballspiller.
Han representerte Tyskland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse i herrenes turnering.
Arquillos
Arquillos er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Jaén. Kommunen har 1,708 innbyggere (2021).
Khaniá
I middelalderen, da venetianerne hersket på Kreta, ble Khaniá gitt tilnavnet «Østens Venezia». Navnets opphav er Khaniás vakre venetianske havn med fyrtårnet som landemerke. Havnebassengets stille vann, bryggene og de gamle husfasadene danner en enhet som minner om Venezia og Canal Grande. Inne i Khaniá ligger det spennende markeder, et arkeologisk museum og Janitsjarmoskeen. Rundt gamlebyen ligger de moderne kvartalene med forretningsstrøk, torg og grønne parker. Her ligger også den kjente «skinngaten» med et rikt utvalg av skinnvarer.
En annen attraksjon i Khaniá er Agora. Det er et overbygd marked i sentrum av byen. Markedet ble åpnet 1913. Her selges det fersk fisk, grønnsaker og kjøtt. Midt på sommeren er det svært mange turister. Markedet er bygget med den vakre hallen i Marseille som forbilde.
Den tidligere flyplassen i nærheten av Khaniá var ett av flere steder på Kreta hvor det raste harde kamper da tyskerne invaderte og erobret øya under den andre verdenskrig fra 20. mai til 31. mai 1941.
Dharma & Greg
Dharma & Greg er en amerikansk romantisk komiserie som gikk på TV-kanalen ABC fra 1997 til 2002. Hovedrollene som Dharma og Greg ble spilt av henholdsvis Jenna Elfman og Thomas Gibson. Andre sentrale roller ble spilt av Susan Sullivan, Mitch Ryan, Mimi Kennedy og Alan Rachins. Serien ble skapt av Dottie Dartland og Chuck Lorre.
I 1998 vant serien en People's Choice Award for beste nykommer (sammen med komiserien Veronica's Closet).
I Norge gikk serien opprinnelig på TVNorge.
Priser
Dennis C. Brown ble tildelt tre BMI TV Music Award ved BMI Film & TV Awards for å ha komponert musikken til serien.
Ahmed Abdel Aziz El-Askalani
Ahmed Abdel Aziz El-Askalani (født 2. september 1961) er en egyptisk volleyballspiller.
Bowen R. Church
Bowen R. Church (født 3. september 1860 i East Greenwich, Rhode Island, død 13. mars 1923 i Jersey City, New Jersey ) var en anerkjent amerikansk kornettist.
Trivia
Trass i at Bowen Church var en glimrende kornettist, er han i ettertid likevel kanskje mest kjent for å være den som inspirerte kornettlegenden Herbert Clarke til å ville bli kornettist.
Tanzania under Afrikamesterskapet i friidrett 2008
Tanzania deltok under Afrikamesterskapet i friidrett 2008 (utendørs) fra 30. april til 4. mai 2008 i Addis Abeba i Etiopia.
Amy Lightfoot
Amy Deborah Lightfoot (født 12. desember 1954 i USA) er kunstner og tekstilhåndverker på Kvenvær på Hitra i Trøndelag.
Da hun i 2004 ble statsstipendiat fra 2005, ble det begrunnet med at hun var initiativtaker og daglig leder for Stiftelsen Tømmervik tekstilverksted og ansvarlig for ulike prosjekter innenfor dokumentasjon av kystens tekstiltradisjoner fra det nordatlantiske område.
Nord-Korea under Sommer-OL 1992
Nord-Korea under Sommer-OL 1992. 64 sportsutøvere fra Nord-Korea deltok i 12 sporter i Sommer-OL 1992 i Barcelona. Det var fjerde gangen Nord-Korea deltok i et sommer-OL. De kom på 16.-plass på medaljestatistikken med fire gull- og fem bronsemedaljer.
Dancin’ Homer
«Dancin' Homer» er en episode fra sesong 2 av den animerte TV-serien Simpsons.
Handling
På en familieutflukt gjennom kraftverket til en baseballkamp med hjemmelaget Springfield Isotopes begynner en veldig full Homer Simpson å underholde publikum ved å danse for å få dem til å heie mer på laget. Det ender i at Homer blir maskot for Isotopes. Homer gjør det stort i Springfield, men så blir han kjøpt opp av Capital City. Etter en tåredryppende avskjed med Springfield drar Homer til storbyen. På hans første kamp gjør han det beste han kan, men det er ikke bra nok for publikum. Han får sparken og flytter tilbake til Springfield hvor han finner ut at han har blitt ett midtpunkt blant vennene sine.
Egil Nygaard
Egil Nygaard er en norsk psykolog og professor i psykologi ved Universitetet i Oslo.
Han er cand.psychol., spesialist i klinisk psykologi og dr.philos. i psykologi. Doktorgraden handlet om posttraumatiske reaksjoner hos barn og familier som opplevde jordskjelvet og tsunamien i Indiahavet 2004. Han var forsker ved Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress (NKVTS) fra 2007 til 2012, da han begynte ved Psykologisk institutt, der han ble professor i 2017.
Skien stasjon
Skien stasjon, også kjent som Skien nye stasjon, ligger på Nylende en kilometer nord for Skien sentrum (Landmannstorget) i Telemark. Den ligger langs Bratsbergbanen og er også endestasjon for togene på Vestfoldbanen.
Den ble åpnet da Bratsbergbanen ble åpnet i 1917, og var ment å erstatte Skien gamle stasjon, som lå på brygga. Protester førte imidlertid til at Skien gamle igjen ble endestasjon for Vestfoldbanen i 1927. I 1963 ble Skien gamle endelig nedlagt, og Skien nye ble igjen endestasjon.
Det har siden ved flere anledninger vært reist forslag om å bygge ny stasjon i fjellet ved bussterminalen i sentrum, dog uten at konkrete planer har blitt fremlagt.
Liste over kulturminner i Hamar
Liste over kulturminner i Hamar er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Hamar. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.
Patursson
Patursson (opprinnelig Pedersen) er en slekt fra Kirkjubøur på Færøyene. Den har hatt feste på Kirkjubøargarður siden 1557, så dagens kongsbonde er den 17. generasjon i sin slekt på gården. Slekten har fostret mange kjente åndsmennesker på Færøyene.
Buenos Aires’ historie
Buenos Aires' historie i nyere tid går tilbake til 1516 da den spanske sjøfarer Juan Díaz de Solís nådde fram til Río de la Plata hvor han kort tid etter ble drept av en lokal stamme. Før europeerne kom hadde området, breddene av elvene Uruguay og Paraná og elvemunningen fra disse, vært befolket av lokale stammer bestående av nomadiske jegere og samlere i titusener av år.