cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Svensk litteratur
Romantikken
Et sentralt forfatterskap i den svenske romantikken er Carl Jonas Love Almqvist (1793–1866) hvis store romanprosjekt Törnrosens bok i fjorten bind er det mest ambisiøse svenske forsøket på å virkeliggjøre Novalis’ ideal om universalpoesi. Samtidig var Almqvist gjennom romanen Det går an (1839), som har handling innenfor rammen av Törnrosens bok, og andre prosatekster banebrytende for den litterære realismen. Hans romanserie med sosiale og politisk radikale fortellinger angrep både ekteskapet og kirkens institusjoner. Flere av hans tanker er fortsatt interessante for moderne lesere, særlig Det går an som var på den tyske bestselgerlisten så sent som 2004.
Naturalisme eller realisme
Naturalisme er hva man kaller den aktive litterære perioden mellom 1880 og 1900. I Sverige er denne epoken kjent som realismen, delvis ettersom 1880-tallet hadde et sterkt fokus på sosial realisme, og delvis ettersom 1890-tallet ble betraktet som en egen epoke, preget av nittitallspoetene.
Slutten på 1800-tallet og tidlig på 1900-tallet gjorde nordisk litteratur sitt første (sagalitteraturen unntatt) og så langt sitt siste inntrykk på verdenslitteraturen. Fra Sverige var det mest betydningsfulle navnet August Strindberg (1849–1912), men Ola Hansson (1860–1925), Selma Lagerlöf (1858–1940) og Victoria Benedictsson (1850–1888) har også fått omfattende anerkjennelse. Særlig Strindberg med sin voldsomme personlighet dominerte den svenske litteraturen i løpet av 1880-tallet og fram til sin død, og var en av de første som introduserte den litterære naturalismen i Sverige. Denne var en radikal form for realisme som påvirket tidens naturvitenskapelige strømninger, først og fremst fremmet av Émile Zola som skrev et manifest for den litterære naturalisme i Le roman expérimental (1880).
Nittitallspoetene og fin de siècle
Svensk 1890-tall er kjent for dens poetiske nyromantikk, en reaksjon på den sosialrealistiske litteraturen tiåret før. I januar 1888 tok den unge Verner von Heidenstam (1859–1940) kontakt med forleggeren Albert Bonnier og overlot til ham et manuskript som han arbeidet med i drøyt tiår. Våren 1888 ble Heidenstams debut Vallfart och vandringsår utgitt. Diktsamlingen innebar et brudd med naturalismen og realismen, og isteden skrev Heidenstam om romantikk, individualisme og sensualisme. At en ny litterær epoke hadde blitt innledet i Sverige sto klart med Gustaf Frödings (1860–1911) debutbok Guitarr och dragharmonika i 1891.
Selma Lagerlöf var uten tvil den mest skinnende av stjernene fra 1890-tallet, og hennes innflytelse har vart fram til våre dager. To av hennes betydeligste verker har blitt oversatt til flere språk. Den ene er Nils Holgerssons forunderlige reise gjennom Sverige, en bok for yngre og eldre lesere, utgitt i to bind i 1906 og 1907. Den andre er Gösta Berlings Saga, hennes første roman som ble utgitt i 1891. Ved hjelp av ulver, snø, overnaturlige elementer og eksentriske figurer fra overklassen manet hun fram et eksotisk bilde av 1820-tallets Värmland, en roman med elementer av magisk realisme.
I år 1901 ble Nobelprisen i litteratur utdelt for første gangen. I 1909 fikk Lagerlöf, som den første svenske, Nobelprisen i litteratur, hovedsakelig for sine egenskaper som forteller. I 1916 fikk en annen som var knyttet til 1890-tallet prisen, Verner von Heidenstam. Den stridbare Strindberg fikk den derimot aldri.
Modernisme
På 1910-tallet begynte en ny litterær periode med den aldrende August Strindberg som utga flere kritiske artikler hvor han utfordret mange konservative verdier. Med framveksten av sosialdemokratene og storstilte streiker snudde det svenske samfunnet seg langsomt mot sosiale reformer.
Den svenske lyrikken var sterkt påvirket av modernismen. Den ble eksperimenterende, og overga versemål. (Se avsnittet Poesi nedenfor) Den dominerende litterære uttrykket var likevel romanen. En av de tidligste romanforfatterne var Hjalmar Söderberg (1869–1941) som skrev i noe kynisk med overtoner av Nietzsche, desillusjonisme og pessimisme. I 1901 utga han utviklingsromanen Martin Bircks ungdom som var delvis selvbiografisk. Den ble priset for sine litterære kvaliteter, men også for sin rike beskrivelse av byen Stockholm. Et høydepunkt i hans forfatterskap ble dagboksromanen Doktor Glas (1905), som beskriver hvor hovedpersonen dreper presten Gregorius. Romanen belyser det evige spørsmålet om noen noensinne har rett til å drepe. Det er romanens språklig fullenthet som gjør at den regnes som en av de beste som er skrevet på svensk språk.
Arbeiderlitteratur
Svensk 1900-tallslitteratur utmerker seg gjennom den store mengden litteratur som skildrer de lavere samfunnsklassene, framfor alt innenfor jordbruket. Svensk jordbruk var dominert av et system med arbeidere som ble kalt for statare hvor de ble betalt kun i produkter og hus. Statarskolan er en undersjanger av arbeiderlitteraturen hvor flere svenske arbeiderforfattere tilhørte, ofte selvlærte, som Ivar Lo-Johansson (1901–1990), Jan Fridegård (1897–1968), og Moa Martinson (1890–1964). Deres arbeid, bortsett fra deres levende bilder av de underprivilegerte, var viktig for å få avviklet det urettferdige systemet.
En velkjent proletarforfatter som fikk økt berømmelse etter den andre verdenskrig var Vilhelm Moberg (1898–1973). Han skrev vanligvis om livene til folk flest og særlig bøndene. Hans monumentale verk ble utgitt kort tid etter krigen, Utvandrerne i fire bind fra 1949 til 1959, som fortalte om den svenske utvandringen til Nord-Amerika. Her beskrev Moberg noe sentimentalt, men ektefølt om et svensk ektepar i løpet av deres reise til den nye verden og deres mange strider og vanskeligheter som de måtte overkomme.
Barnelitteratur
På 1930-tallet kom en ny oppmerksomhet til barns lesebehov. Dette manifesterte seg kort tid etter verdenskrigen da Astrid Lindgren (1907–2002) utga Pippi Langstrømpe i 1945; en uvøren og anarkistisk pikeskikkelse knapt noen hadde opplevd tidligere, «Iggy Pop for de minste», som Torgrim Eggen uttrykte det, men motmodellen til Pippis verden er Tommy og Annikas verden. Pippis opprørske oppførsel skapte først motstand blant de som ville forsvare konservative verdier, men hun ble etter hvert både akseptert og elsket. Med Pippi ble barnelitteraturen etter hvert fri fra forpliktelsen om å fremme moralisme.
Astrid Lindgren fortsatte å utgi mange bestselgende barnebøker som etterhvert gjorde henne til den mest leste svenske forfatter uansett sjangre med over 100 millioner kopier trykket over hele verden og oversatt til over 80 språk. I mange andre bøker viste Lindgren sine forståelse for barns tanker og verdier. I Brødrene Løvehjerte (1973) fortalte om hun død, men også om tapperhet. Mio, min Mio (1954) var et eventyr om vennskap. Ikke alle hennes bøker hadde et dypere budskap. De tre bøkene om Karlsson på taket (1955, 1962 og 1968) er om en liten, lubben og ertesyk mann med en propell på ryggen som blir venn med en gutt. Bøkene ble omgjort til en tegneserie i Sovjetunionen som ble ekstremt populær på 1970-tallet. I tillegg skrev Lindgren tolv bøker om Emil fra Lønneberget, en gutt som levde på landet i Småland tidlig på 1900-tallet. Omgivelsene var trygge og nostalgiske mens Emil stadig havnet i bråk for sine skøyerstreker. Også denne ble med hell filmatisert, noe samtlige bøker av Lindgren innbød til.
En av de få forfattere innenfor fantastisk litteratur i svensk litteratur var den finske forfatteren Tove Jansson (1914–2001) som skrev på svensk om Mummitrollet. Disse runde og godslige trollene lever i et samfunn, Mummidalen, som er økonomisk og politisk uavhengig og har ingen materielle bekymringer. Mummibøkene kan være både eventyrlige og dramatiske, og de appellerte til både voksne og barn i mange land. Janssons bøker har blitt oversatt til over 30 språk. Vel så viktige i opplevelsen var hennes egne illustrasjoner og hun hadde en parallell karriere som billedkunstner.
Kriminalromaner
Før den andre verdenskrigen var de svenske kriminalromaner basert på amerikanske modeller. Etter krigen utviklet den seg i en uavhengig retning. På 1960-tallet samarbeidet Maj Sjöwall (1935–) og Per Wahlöö (1926–1975) ti kriminalromaner i politiserien Roman om ett brott med Martin Beck som hovedperson.
Den mest suksessfulle forfatter av detektivromaner er Henning Mankell (1948–) med sin serie om Kurt Wallander. De har blitt oversatt til 37 språk og ble bestselgere i hjemlandet og i Tyskland. Den produktive Mankell har også skrevet i andre sjanger, eksempelvis Comédia infantil (1995), om en forlatt gategutt i byen Maputo i Mosambik hvor Mankell har bodd i mange år. I tillegg har han skrevet drama og filmmanus.
Flere andre svenske kriminalforfattere har blitt populære i utlandet, særlig i Tyskland: Liza Marklund (1962–), Håkan Nesser (1950–), Åsa Larsson (1966-), Leif G. W. Persson (1945-) og andre. En forfatter på egne premisser er den radikale spenningsforfatteren Jan Guillou (1944–) om hans særdeles dyktige spion Carl Hamilton. Av hans andre bøker finnes den historiske Arn-trilogien om tempelridderen Arn Magnusson og hans selvbiografiske roman med den metaforiske tittelen Ondskan (1981). Mange av Guillous bøker har blitt filmatisert, men ikke alltid med like heldig resultat, som i det kostbare tilfellet med filmatiseringen av Arn – Tempelridderen.
Ballader
Den svenske balladetradisjonen ble innledet av Carl Michael Bellman på slutten av 1700-tallet. På 1800-tallet dalte kvaliteten på poetisk komposisjoner med framveksten av studentkor fram til den ble gjenoppfrisket på 1890-tallet. Poeter i økende grad fortsatte tradisjonen med å få deres poesi satt til musikk for å gi den et større publikum. Tidlig på 1900-tallet var det blitt komponert musikk til mye av poesien til Gustaf Fröding og Erik Axel Karlfeldt, og populariteten til disse lyrikerne var i stor grad avhengig av trubadurene.
Uten tvil den mest berømte og kjære av de svenske trubadurene på 1900-tallet var imidlertid Evert Taube (1890–1976). Han etablerte seg selv som utøvende kunstner i 1920 og turnerte i Sverige i de neste tre tiårene. Han er best kjent for sine sanger om sjømenn, ballader om Argentina, og nære sanger om den svenske naturen. Taube ble også meget populær i Norge.
Poesi
På 1930- og 1940-tallet var poesien påvirket av modernismens idealer. Tendensene var ønsket om å eksperimentere, og forsøke en rekke stiler, vanligvis frie vers uten rim eller versemål.
Den ledende modernisten viste seg snart å være Hjalmar Gullberg (1898–1961). Han skrev mange mystiske og kristen-påvirkede samlinger som Andliga övningar (1932) og andre. Etter en poetiske pause i årene 1942–1952 kom han tilbake med en ny stil på 1950-tallet. Ateistisk på overflaten ble han en ledefigur for en yngre generasjon.
Gunnar Ekelöf (1907–1968) har blitt beskrevet, grunnet hans første poesisamling, den nihilistiske Sent på jorden (1932), et verk som knapt ble forstått av hans samtidige, men Ekelöf bevegde seg mot romantikken og med hans andre samling Dedikationen i 1934 ble han akseptert i de brede kretser. Han fortsatte å skrive til inn i alderdommen, og holdt en dominerende posisjon i svensk poesi. Hans stil har blitt beskrevet som tung av symbolisme og gåtefull, men samtidig plaget og ironisk.
En annen betydningsfull modernistisk poet var Harry Martinson (1904–1978) som hadde en følelse for naturen som knapt hadde sitt sidestykke i Sverige, unntatt Carl von Linné. Som typisk for hans generasjon skrev han fri vers, men også romaner hvor et klassisk verk er den selvbiografiske Nässlorna blomma i 1935. Hans mest bemerkelsesverdige verk var imidlertid Aniara (1956), en fortelling om et romskip på vandring gjennom verdensrommet.
En annen som gjorde seg kjent var Tomas Tranströmer (1931–) med en poesi merket av kristen mystikk som bevegde seg på kanten av drøm og virkelighet, det fysiske og metafysiske. På samme tid utviklet det seg på 1960-tallet en sterk tradisjon av historisk avantgarde. Og den svenske bevegelsen av konkret poesi ble en av tre globale representanter for eksperimentell poesi på denne tiden med representanter som Öyvind Fahlström (1928–1976), som tilsynelatende utga det første manifest for konkret poesi i verden i 1954: «Hätila ragulpr på fåtskliaben» i tidsskriftet Odyssé; Åke Hodell (1919–2000); Leif Nylén (1939-) og andre. I en reaksjon mot de eksperimentelle sekstiårene ble beat-tradisjonen fra USA tatt opp i en videreføring av avantgarden som resulterte i et lite tidsskrift som trykte poesi, en stensilbevegelse fra hvor en av dagens mest framtredende svenske poeter, Bruno K. Öijer (1951-) vokste, og utviklet en lyrisk forestilling med inspirasjon fra Antonin Artauds «Grusomhetens teater», rock’n’roll og såkalt «performance»
Drama
Flere dramatikere dukket opp etter den andre verdenskrig. På 1950-tallet var revyer populære, noe navn fra denne tiden var humoristene Povel Ramel og Kar de Mumma. Duoen Hasseåtage fortsatte komedietradisjonen i 1962 og ble noe av en institusjon i svensk revy for de eneste tyve årene med radio, fjernsyn og film.
På slutten av 1960-tallet kom det et gjennombrudd for alternativt drama som var fri i sin vesen, og teateret ble mer et møtested for populær smak. I de to neste tiårene var de meste kjente av de tyngre dramatikerne Lars Norén (1944-) og Per Olov Enquist (1934-).
Populære sangtekster
Påvirket av sangere og grupper fra England og USA på 1960-tallet begynte mange unge musikere i Sverige å etterligne sine modeller, men det var først på 1970-tallet at en uavhengig musikkbevegelse dukket opp. I et tiår nådde ung grasrotmusikk sunget på svensk uventet popularitet. Ettersom disse gruppene tilhørte venstresiden og uttrykte det i musikken ble de kalt for «progg», forkortelse for progressiv. Om mange raskt forsvant igjen var det en del som sto ut, blant annet Nationalteatern som var mer enn kun en musikkgruppe, men også teaterskuespillere. En annen var rock- og visesangeren Mikael Wiehe (1946–) fra musikkgruppa Hoola Bandoola Band, som videreførte den svenske balladetradisjonen på utmerket vis med lyriske og radikale tekster.
En av rebellene på 1970-tallet var Ulf Lundell (1949–) som forlot grasrotbevegelsen for direkte rock'n'roll og ble det nærmeste Sverige fikk en Bob Dylan. I 1976 utga han sin debutroman Jack, en beatnik-roman som kom til å representere en hel generasjon. Boken solgte stort i alle de tre nordiske landene, ble også filmatisert, men imponerte ikke kritikerne, og det viste seg at Lundell skrev mer fullendte romaner senere.
Finlandssvensk litteratur
En egen sammenslutning for svensk litteratur i Finland står solid på nasjonale finske verdier, til dels i opposisjon til nordiske fellesverdier. Til tross for den minskende andelen av svensktalende i Finland er den svenskspråklige litteraturen i Finland både rik og levende.
Fag- og referanselitteraturen
Svenska Akademiens ordbok er et etymologisk oppslagsverk over det svenske språket som blir utgitt av Svenska Akademien. Arbeidet begynte i 1786. Svenska Akademiens ordliste er en konsentrert ordbok uten ordforklaringer i et bind. Første opplaget kom i 1874 og den siste i 2006. Ordlisten er en rettesnor for god svensk. Et antall større fag- og referanseverk har blitt skrevet på svensk. Utgivelsen av Nordisk familjebok begynte i 1876. I 1989 begynte utgivelsen av oppslagsverket Nationalencyklopedin.
Det lesende publikum
I henhold til beregning basert på salg og utlån av bøker eksisterte det 10 000 faste lesere i Sverige omkring år 1800, noe som tilsvarte 0,3 prosent av hele befolkningen. Et hinder for spredning av litteratur var den høye prisen på bøker. Gleerups bokhandel i Lund tok 1 riksdaler og 24 skilling for et eksemplar av Tegnérs Frithiofs saga i 1828, noe som tilsvarer 1800 kroner i pengeverdi i 2004. I år 1817 kostet et eksemplar av Cederborghs Ottar Tralling riksdaler banco. I henhold til en redegjørelse fra Svenska bokförläggareföreningen eksisterte det 61 utsalgssteder for bøker i 1844, hvorav 22 av dem var bokhandlere. appresiering
Liste over svenske Nobelsprisvinnere
Svenske forfattere som har blitt belønnet med Nobelprisen i litteratur og året prisen ble gitt til dem:
Oversettelsessenteret for Den europeiske unions organer
Oversettelsessenteret for Den europeiske unions organer (CdT) er et EU-byrå etablert i 1994 med hovedkontor i Luxembourg. Byrået leverte pr 2019 i gjennomsnitt 750 000 sider i året til mer enn 60 mottakere over hele Europa.
Byrået driver med oversettelse, språklig revisjon av kildetekster, redigering, terminologiarbeid og videoundertekster. Byrået bistår også andre EU-organers oversettelsestjenester.
Marduk (band)
Marduk er et black metal-band fra Sverige, stiftet i 1990 av Morgan Steinmeyer Håkansson. Bandet kommer fra Norrköping, og navnet har sin opprinnelse fra guden Marduk fra babylonsk mytologi. Marduk har vært aktivt uten lengre avbrudd siden det ble opprettet og fram til i dag, men eneste gjenværende fra de første bandmedlemmene er Morgan Håkansson. Det fjortende og siste albumet, Viktoria, ble gitt ut i juni 2018.
Bandet er en del av den såkalte Black Metals andre bølge, og har turnert i Europa, Nord-Amerika, Japan og Australia. Marduk er et av de få svenske black metal-band som fortsatt sverger til et kontinuerlig, brutalt lydbilde. Flere av medlemmene var profilene i Norrköpings metal-scene siden tidlig på 1990-tallet. Særskilt har medlemmene «Devo» og «Mortuus» dukket opp i en rekke forskjellige band det siste tiåret. I motsetning til mange andre band av den gamle skolen black metal, er Marduk hovedsakelig et konsertband, som har resultert i en rekke live-opptak.
Bandet har blitt linket til svensk nynazisme gjennom anklager om handel med Nordic Resistance Movement. Bandet skal visstnok ha handlet nazipropaganda fra NMR. Dette har i ettertid blitt bekreftet. Enkelte av bandets medlemmer har i ulike sammenhenger også vært negativ til innvandring og kommet med utsagn som kan tolkes som svært innvandrerfiendtlig.
Santana (Bahia)
Santana er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
VM i hagleskyting 1979
VM i hagleskyting 1979 (verdensmesterskapet i skyting) ble arrangert i Montecatini i Italia i 1979.
North Bank
North Bank var en av Gambias fem divisjoner. Den lå helt nordvest i landet, og var i sør avgrenset av Gambiaelva. Divisjonen hadde et areal på 2,256 km², og hadde 180,170 innbyggere i folketellinga i 2010.
North Bank var delt inn i seks distrikter: Lower Niumi, Upper Niumi, Jokadu, Lower Baddibu, Central Baddibu og Upper Baddibu.
Baren
Baren er en norsk realityserie som gikk to sesonger på TV3 fra 2000 til 2001. Konseptet gikk ut på at en gruppe unge mennesker skulle drive en bar og leve av inntektene i ca. tre måneder. De måtte bo i etasjen over og hver uke skulle seerne stemme ut en av dem. En av deltakerne ble til slutt premiert med en større pengepremie. Serien ble sendt på alle hverdager og i tillegg kunne seerne følge deltakerne live på internett. Programmet ble ledet av Anders Høglund.
Baren var blant de tidligste realityprogrammene i Norge og ble spøkefullt kalt for «Robinson på bar» ved oppstart. Programmet ble ingen seersuksess i Norge og etter to sesonger var det definitivt slutt. Det var spesielt sesong to som ble en skuffelse.
Programmet var basert på et populært svensk TV-konsept med samme tittel. Begge ble produsert av Strix Television.
Konsept
Konseptet gikk ut på at en gruppe håndplukkede unge mennesker fikk i oppdrag å bygge opp en bar, drive den og leve av de inntektene de fikk herfra. Deltakerne bodde i en liten leilighet i femte etasje hvor de tilbrakte den tiden de ikke var i baren. 14 webkameraer med 360 graders rotasjon sørget for dokumentasjon 24 timer i døgnet på Internett, og på TV3 kom en halvtimes oppsummering hver kveld. TV3 brukte to kamerateam hele dagen. Deltakerne ble ikke isolert totalt, men ble filmet stort sett overalt - også hvis de beveget seg på gata.
Hver uke ble to deltakere satt i «stolen». Den ene ble utpekt i onsdagens «pluss/minus møte», der deltakerne gav hverandre stemmer. Den som fikk flest minus-stemmer havnet i den ene stolen. Den som fikk flest pluss-stemmer bestemte hvem som måtte sitte i den andre stolen. Seerne skulle så stemme på hvilken av de to som skulle forlate Baren. Det skjedde via tekstmeldinger og e-post.
Sendinger
Hver kveld kl 19:00 sendte TV3 en halvtime med redigerte opptak over dagens hendelser i baren. På fredager var det i tillegg en time med live-sending der en av deltakerne røk ut. Det var ingen sendinger på lørdager og søndager.
Philippine National Police
Philippine National Police (tagalog: Pambansang Pulisya ng Pilipinas, forkortet PNP) er en bevæpnet sivil nasjonal politistyrke på Filippinene. Det nasjonale hovedsetet er i Camp Crame i Quezon City i Metro Manila, og styrken omfatter 170.000 mannskaper.
Den administreres og kontrolleres av National Police Commission og er del av Department of the Interior and Local Government (DILG). Lokalt politi kontrolleres operativt av borgermestrene. DILG derimot organiserer, trener og utstyrer PNP.
PNP ble dannet 29. januar 1991 da Philippine Constabulary og landets Integrated National Police ble sammenslått i henhold til Republic Act 6975 of 1990.
Baren
Premier og søkere
2000 søkte om å få delta i første sesong.
Huaneng Fuzhou kullkraftverk
Huaneng Fuzhou kullkraftverk er et kullkraftverk i regionen Fujian i det østre Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 2.720 MW fordelt på 4 turbiner à 350 MW og 2 turbiner à 660 MW hver.
Baren
Selve baren
Baren lå i Karl Johans gate 12. Den var en kaffebar på dagtid og et skjenkested på kveldstid. Den var åpen fra kl 12.00 til 03.30. Aldersgrensen for å komme inn var 20 år på dag og kveld. På dagtid kunne yngre komme inn i følge med en voksen over 20 år.
Morten Klein og Peter Johansen hadde ansvaret for den daglige driften av baren samt å påse at deltakerne gjorde jobben sin. Den gikk forøvrig konkurs i 2002.
Produksjon
Produksjonskostnadene var på rundt 20 millioner kroner per sesong.
Everyday.com var hovedsponsor.
Fotnoter
<references group='lower-alpha'/>
Maya Moore
Maya Moore (født 11. juni 1989) er en amerikansk basketballspiller som spiller for klubben Minnesota Lynx. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok gull med det amerikanske landslaget.
Hun tok gull under Sommer-OL 2016.
Andøya (Kristiansand)
På Andøya ligger Norsk fartøyvernsenter på området til nedlagte Bredalsholmen verft. Fartøyvernsenteret er et nasjonalt knutepunkt for vedlikehold av museumsskip og verneverdig kystkultur, og har komplett tørrdokk med betydelig kapasitet.
På Andøya er det etablert en betydelig og avansert mekanisk industri som produserer offshore- og skipskraner og annet skipsutstyr. Blant maritime virksomheter i Andøya Industripark er blant annet selskapene TTS Sense, Norsk Metallretur, Hydramarine (MacGregor), Voca, Origo Engineering og AEG. Et eget maritimt klyngesenter samme sted går under navnet Kristiansand teknologipark.
Jordskjelvet nær Java 2009
Jordskjelvet nær Java 2009 var et styrke 7.3 jordskjelv den 2. september 2009 klokken 14:55 lokal tid ved Vest-Java, Indonesia, som depte minst 63 mennesker. Mange mennesker er savnet. Mer enn 87000 hjem ble ødelagt.
Jordskjelvet kunne føles i hovedstaden Jakarta. Det var Indonesia's dødeligste jordskjelv siden 2006.
Aubiac (Gironde)
Aubiac er en kommune i departementet Gironde i regionen Nouvelle-Aquitaine i det sørvestlige Frankrike.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Aubiac (Gironde)
Sveabreen (Dronning Maud Land)
Sveabreen er en bred isbre i Fimbulheimen i Dronning Maud Land. Den strømmer nordover mellom H.U. Sverdrupfjella og Gjelsvikfjella.
Breen ble oppdaget og fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. Detaljert kartlegging ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under Maudheimekspedisjonen og den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.
Hispanoamerika
Hispanoamerika er en betegnelse for de landområdene i Amerika som fram til begynnelsen på 1800-tallet var spanske kolonier. De landene som omfattes av begrepet er fortsatt sterkt preget av spansk kultur, noe som særlig kommer til uttrykk ved at de har spansk som felles offisielt, dominerende språk. Store andeler av disse landenes befolkning er da også i større eller mindre grad etterkommere av spanjoler fra kolonitiden.
Hispanoamerika utgjør sammen med det portugisisk-talende Brasil (tidligere portugisisk koloni) det såkalte Iberoamerika.
Klara Klok
Klara Klok var navnet på en brevkasse i Alle Kvinners Blad, der leserne kunne søke råd om hverdagsproblemer og samliv. Opprinnelig var det Aagot Natvig Honne som skrev rådene, under pseudonymet «Klara Klok». I 1948 tok Ingrid Arnulf over. Bladet delte ut penger til nødlidende fra en velferdskasse, og «Klara Klok» hjalp dem å finne kandidater blant leserne. Ingrid Arnulf (f. 1895) var datter av rektor ved Foss skole, oppvokst på Øvre Foss gård og en av de første kvinnene i Norge som tok artium. I mellomkrigstiden drev hun og mannen Karl med våpenhandel på Raufoss, men etter å ha flyttet til Oslo, virket hun som journalist i kretsen rundt Gyldendal forlag. Hun forlot «Klara Klok»-spalten på 1960-tallet «da alt begynte å handle om slankepiller», men ga seg ikke som journalist. I stedet reiste hun rundt i krigssoner som Vietnam og Biafra og skrev reportasjer derfra til hun var over 80 år. Professor Jan Ketil Arnulf er hennes sønnesønn.
Nettversjon
En senere versjon av Klara Klok var en nettbasert spørsmål-og-svar-tjeneste med barn og ungdom i aldersgruppen 10-25 år som hovedmålgruppe. Hensikten med tjenesten var å gi informasjon og veiledning om temaene kropp og helse, følelser, rus og seksualitet uavhengig av kjønn, alder, bosted, etnisk tilhørighet og funksjonsnivå. Tilbudet var gratis og døgnåpent året rundt. Klara-klok.no ble lansert i 2000 som et tilbud til barn og unge i Nordland fylke. Den ble relansert som en nasjonal tjeneste i 2002. Fra 1. januar 2017 ble klara-klok.no stengt for nye spørsmål. Gamle spørsmål ligger ute på nett under opprinnelig domene.
Tjenesten ble finansieret av Helsedirektoratet og Nordland fylkeskommune. UNG i Nordland, Nordland fylkeskommune var driftsansvarlig for Klara Klok med konsesjon fra Datatilsynet for driften av tjenesten. Alle som svarte for Klara Klok var autoriserte fagfolk, slik som helsesykepleier, lege, psykolog, jordmor, sexologisk rådgiver, klinisk ernæringsfysiolog, fysioterapeut, tannlege, psykiatrisk sykepleier og klinisk konsulent. I tillegg svarte også Rustelefonen og Røyketelefonen for Klara Klok.
Spørsmålsstilleren var anonym og fikk svar innen én uke. Spørsmålene ble ikke publisert med opplysninger som kunne føre til at personer ble gjenkjent. Spørsmål og svar ble lagt ut under det enkelte tema på nettsiden, tilgjengelig både for den som stilte spørsmålet og andre som besøker nettstedet.
Tjenesten hadde over 5,6 millioner besøkere i 2013. Databasen inneholdt om lag 700 000 spørsmål og svar i 2016. Spørsmål og svar tilgjengelig er fra og med 2008, eldre spørsmål er arkivert.
Ungarn under EM i friidrett 1998
Ungarn deltok som vertsnasjon under EM i friidrett 1998 som ble arrangert 18. –23. august 1998 i Budapest. Ungarn tok to medaljer under mesterskapet.
Skjerve skole
Skjerve skole er en tidligere barneskole i Nøtterøy kommune. Skolen ble etablert i 1856 og lagt ned i 1966 da Brattås skole åpnet.
Lamproptera
Lamproptera er en slekt av sommerfugler i gruppen svalestjerter. De to artene i slekten Lamproptera kalles «dragehaler», et navn de har fått fordi bakvingene har uvanlig lange stjerter og kan minne om halen til en drage.
Utseende
Ganske små, tettbygde, svarte og hvite svalestjerter, temmelig ulike de andre artene i denne gruppen. Bakvingen er trukket ut til en lang stjert som er omtrent så lang som resten av sommerfuglen. Forvingen har gjerne et delvis gjennomsiktig felt og svarte kanter.
Levevis
Larvene utvikler seg på planter i slekten Illigera (familien Hernandiaceae).
Systematisk inndeling
Slektskapsforholdene mellom svalestjertenes delgrupper og slekter er avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje.
Gau
Gau (flertall Gaue) eller Gäu er en tysk betegnelse som i tidlig middelalder ble brukt om et område, region eller landskap. Det dreide seg gjerne om et åpent landskap, avgrenset mot skoger eller fjellområder. Nazistpartiet NSDAP brukte ordet Gau som betegnelse for administrative inndelinger eller partidistrikter i det nasjonalsosialistiske Tyskland. Gauleiter var partiets øverste regionsleder i en gau. Ordet går idag igjen blant annet i det geografiske navnet Allgäu.
Etymologi
Ordet kommer av gammelhøytysk gewi/gouwi. I latinske kilder brukes ordet pagus, og på fransk pays.
Middelalderen
Gaue var de viktigste administrative enhetene i Frankerriket i 9. og 10. århundre. Mange av dem gikk over til å bli grevskaper. Grevene ble først utnevnt som guvernører, men etterhvert gikk det over til å bli et arvelig embete.
Under nasjonalsosialismen
I Tyskland baserte det nasjonalsosialistiske partiet NSDAP sin territorielle struktur på gau. Da partiet ble reorganisert i 1925 ble landet inndelt i regioner som omtrentlig tilsvarte de gamle kretsene for riksdagsvalg. Etter partiets maktovertagelse i 1933 var regionene også sivilforsvarsdistrikter. Hvert gau ble ledet av en Gauleiter, utnevnt av Hitler.
Hvert Gau var videre inndelt i Kreise (kretser), styrt av en Kreisleiter, og disse igjen var delt i Ortsgruppen (lokalgrupper). I byene var det et ytterligere nivå, da hver Ortsgruppe var delt i Zellen (celler).
I 1938 ble det opprettet Reichsgaue for Østerrike og Tsjekkoslovakia.
Det var totalt 42 Gaue. I tillegg kom Auslandsorganisation, som ble administrert som et Gau. Det var planer om å opprette flere i okkuperte områder; spesielt i Belgia kom disse planene langt i 1944. Men ettersom krigslykken snudde ble planene aldri satt ut i livet.
Santanópolis
Santanópolis er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Tømmerholt skole
Tømmerholt skole er en tidligere barneskole i Nøtterøy kommune. Skolen ble etablert i 1862 og lagt ned i 1966 da Brattås skole åpnet. Skolebygningen er senere revet.
Huaneng Pingliang kullkraftverk
Huaneng Pingliang kullkraftverk er et kullkraftverk i Pingliang i regionen Gansu i det nordvestlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 200 MW fordelt på 4 like store turbiner à 300 MW.
Tynset (tettsted)
Tynset er et tettsted og administrasjonssenteret i Tynset kommune i Innlandet. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og består av sentrumsområdet med tilliggende bebygde områder. Tynset ligger 23 kilometer nord for Alvdal og omtrent 21 kilometer sørvest for Tolga.
Tynset har verdens største spark stående på plassen foran rådhuset
Aubie-et-Espessas
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Aubie-et-Espessas
Tanya Landman
Tanya Landman (født 1950) er en britisk prisbelønt barne- og ungdomsbokforfatter.
Hun skriver barnebøker i flere ulike sjangre og serier: bildebøker, barnedetektivbøker, actioneventyr og historiske romaner. Hun debuterte med Waking Merlin i 2005, den første av to bøker med Katrina Picket som hovedperson i møte med mytologiens Merlin. De ti bøkene i barnekrimserien Poppy Fields Mystery utkom fra 2009 til 2012.
Hennes historiske ungdomsromaner berører emner som gresk mytologi, den nordamerikanske urbefolkningen, aztekerne under Cortez' angrep og romersk Britannia.
Landman vant Carnegie Medal i 2015 for ungdomsromanen Buffalo Soldier, hvor en kvinne kler seg ut som en mann for å la seg verve til et av de fargede kavalleriregimentene i USAs hær. Hun fikk Spur Award i 2009 fra Western Writers of America for romanen I Am Apache.
Hun er også knyttet til dukketeateret Storybox Theatre i Devon, England som manusforfatter og skuespiller. Hun er niese av skuespilleren Robert Shaw.
Beauharnois-demningen
Beauharnois-demningen er en demning med et vannkraftverk i St. Lawrence-elva i Canada. Det har en installert total vannkrafteffekt på 1 903 MW. Anlegget stod ferdig konstruert i 1932. Dette er et såkalt elvekraftverk (engelsk: run-of-river) som ikke magasinerer opp reservoar men utnytter den løpende vannføringen i vassdraget.
Angel McCoughtry
Angel McCoughtry (født 10. september 1986) er en amerikansk basketballspiller som spiller for klubben Fenerbahçe. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun tok gull med det amerikanske landslaget.
Hun tok gull under Sommer-OL 2016.
Sveits under EM i friidrett 1998
Sveits deltok under EM i friidrett 1998 som ble arrangert 18.–23. august 1998 i Budapest. Sveits tok to medaljer under mesterskapet.
Rogstadbreen
Rogstadbreen er en isbre i Fimbulheimen i Dronning Maud Land. Den strømmer nordvestover langs nordsiden av Isingen mot Rømlingsletta i H.U. Sverdrupfjella.
Breen ble oppdaget og fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. Detaljert kartlegging ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under Maudheimekspedisjonen og den norske antarktisekspedisjonen 1956–60. Den er oppkalt etter Egil Rogstad, radiosjef på Maudheimekspedisjonen.
Taiwanserov
Taiwanserov (Capricornis swinhoei) er en småvokst monotypisk geiteantilope i slekten serovgeiter (Capricornis) som inngår i tribuset sauer og geiter (Caprini) i kvegfamilien (Bovidae). Arten er livskraftig og endemisk for de østlige fjellene på Taiwan, men man vet lite om hvor stor totalbestanden er.
Taksonomi
En relativt nylig publisert reklassifiseringsstudie av goraler og serovgeiter bekrefter definitivt at taiwanserov er en selvstendig art, men tidligere ble den ofte regnet som en underart av japanserov (C. crispus). Mori, Nerva & Lovari (2019) hevder også at rødserov (C. rubidus) og taiwanserov er søsterarter og trolig etterkommere av ei eldre slektslinje på fastlandet.
Biologi
Taiwanserov ligner mer på goraler enn hva andre serovgeiter gjør, men arten gjenkjennes på sine karakteristiske preorbitale duftkjertler. Arten har lite kjønnspreg, så det kan være vanskelig å se forskjell på kjønnene. Bukker og geiter lar seg lettest skille gjennom forskjeller i genitalia og på bukkenes typisk mer slitte hornspisser.
Taiwanserov er den minste av alle serovgeitene og har en kroppslengde på cirka 95–102 cm og en skulderhøyde rundt 50–70 cm. Halen er kort og måler kun 6–7,5 cm. Horna vokser i ei bakovervendt svak bue og er korte, typisk kun 7,4–11,2 cm lange. Arten veier cirka 18–30 kg.
Pelsen er ganske kort og nærmest litt krøllet, og fargen er brun eller gråbrun til rødbrun, med tydelig mørkere underside og ekstremiteter. Arten mangler imidlertid man. Snutepartiet under snuten, hele underkjeven og strupen til litt ned på halen er lysere gråhvit til blekbrun i fargen. Ørene har lys innside og er ganske lange, oppreiste og forholdsvis spisse. Begge kjønn bærer horn.
Inndeling
Inndelingen følger Mori, Nerva & Lovari (2019), men det knytter usikkerhet til noen varianter.
VM i hagleskyting 1981
VM i hagleskyting 1981 (verdensmesterskapet i skyting) ble arrangert i San Miguel de Tucumán i Argentina i 1981.
Audenge
Audenge er en kommune i departementet Gironde i regionen Nouvelle-Aquitaine i det sørvestlige Frankrike.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Audenge
Alberto Fernández (president)
Alberto Ángel Fernández (født 2. april 1959 i Buenos Aires) er en argentinsk politiker. Fra 10. desember 2019 er han Argentinas president.
Han var statsminister fra 2003 til 2008 under hele Néstor Kirchners presidentskap og de første månedene da Cristina Fernández de Kirchner var president.
Gjønnes stasjon
Grunnbrudd oktober 2008
Plattformene, og sporet på stedet, ble alvorlig skadet ved et grunnbrudd natt til 19. oktober 2008. Bakken under den ene delen av stasjonen ble presset opp om lag 3 meter. Dette medførte at et av sporene ble dreid 90 grader, slik at det ble stående på høykant. Under det andre sporet dannet det seg en 3 meter dyp dump. Hendelsen er sannsynligvis forårsaket av press på leirmassene i bakken fra et stort deponi av steinmasser på nabotomta, som Jernbaneverket bruker i forbindelse med utvidelsen av jernbanesporet gjennom Bærum.
Santo Amaro
Santo Amaro er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Nederland under EM i friidrett 1998
Nederland deltok i EM i friidrett 1998 som ble arrangert 18.–23. august 1998 i Budapest. Nederland tok en medalje i mesterskapet.
Transcendentaletyde nr. 5 i B-dur (Liszt)
'''Transcendentaletyde nr. 5 i B-dur''' er et musikkstykke skrevet av den ungarske pianisten og komponisten Franz Liszt. Etyden er den femte i en serie på tolv, og ble første gang publisert i 1826 under tittelen Étude en douze exercices. Franz Liszt var da 15 år gammel, og etydene ble skrevet om i varierende grad frem til den tredje og endelige versjonen i 1852, som ble dedisert til hans tidligere lærer Carl Czerny. Nr. 5 er en av etydene som ikke ble endret mye siden originalversjonen.
Tekniske utfordringer
Etyden har tilnavnet "Feux Follets" (Will o' the wisp), og blir på denne måten en musikalsk framstilling av fenomenet. Som i mange av Liszts etyder er det ikke bare én teknisk vanskelighet å finne. Lange, raske intervaller med sekster, kvinter, kvarter og terser i høyrehånden veves sammen med en underfundig melodi i venstre. Melodien bytter imidlertid ofte mellom hendene. Man finner også triller, kromatiske skalaer og andre kompliserte tekniske utfordringer i verket, og alt skal spilles med en lett hånd, med vekt på å formidle den mystiske atmosfæren. Etyden regnes for å være en av de vanskelige i settet.
William Kristoffersen
William Kristoffersen (født 24. desember 1951 i Nord-Odal) er norsk musiker, komponist og tekstforfatter, mest kjent som medlem av dansebandet Ole Ivars.
Kristoffersen er utdannet faglærer i musikk ved Musikkhøgskolen i Oslo med trompet som hovedinstrument. I 1983 startet han som bassist i Ole Ivars. Han har siden vært bandets hovedlåtskriver og står bak sanger som «Nei så tjukk du har blitt», «Jag trodde änglarna fanns», «En får væra som en er», «Kongen av campingplassen», «Kalle med fela», «Spellemannsblod» og «Fem gule enker». Kristoffersens sanger har blitt kåret til beste sang på Norsktoppen tre år på rad, med «Spellemannsblod» i 1993 og 1994 og «Fem gule enker» i 1995. «Spellemannsblod» er også den sangen som har ligget nest lengst på Norsktoppen med 77 uker, kun slått av Ola Bremnes sin «Mi Pia. Din gutt» og kom på tredjeplass under kåringen av tidenes melodi på listen i 2003. På albumet «En annen dans» fra 2004, gjorde 19 kjente, norske artister, hver sin versjon av Kristoffersens sanger: Trond Viggo Torgersen, Mia Gundersen, Olav Stedje, Lava, The Real Thing, Mambo Companeros, Asgeir Borgemoen & Kvikksølvguttene(featuring Diesel Dahl), Notodden blues band, Ketil Bjørnstad, Banana Airlines, Kvarts, Kari Svendsen, Roar Engelberg, 3 Busserulls, Terje Tysland, Vestlandsfanden, Kjågen & Atletene, Odd Børretzen og Lars Martin Myhre, Kim William, samt Nidarosdomens Guttekor med Trondheims-Solistene, gjorde alle sine versjoner til ære for Ole Ivars. Dette skjedde i forbindelse med bandets 40-årsjubileum i Vikingskipet på Hamar.
I 1999 ble sangen «Nei så tjukk du har blitt» kåret til årets dansebandlåt på NRK TV. Kristoffersen mottok i 2002 det færøyske melodihorn for flest førsteplasser på Færøytoppen med sangen «Jag trodde änglarna fanns». I 2013 ble denne sangen sunget inn i Nashville i Kristoffersens engelske tekstversjon med countrysangeren Lynn Anderson. I denne versjonen heter sangen «You are the light of my life», og Anderson synger sammen med Ole Ivars. I 2017 oppnådde sangen ytterligere store høyder da den hemmelighetsfulle, norske artisten, Kamferdrops spilte den inn i en EDM-versjon. Det ble til at sangen ble kalt årets sommarhit i Sverige, og i november 2020 er sangen streamet mer enn 52.000.000 ganger på Spotify, Tidal o.a.
Kristoffersen har skrevet sanger, tekster og instrumentalmusikk til mange norske danseband, bl.a. Gluntan, Anne Nørdsti, Dænsebændet, Trond Erics, Jhohans, Lasse Johansen, Contrazt, Bjørns orkester og Rune Rudberg. Kristoffersens sanger er også innspilt av svenske, danske, islandske og finske artister. Av de svenske artistene som har spilt inn sangene hans kan nevnes: Kikki Danielsson, Sven-Ingvars, Matz Bladhs og Fernandoz. Av de finske versjonene av hans sanger er bandet Tommys sin innspilling av «Kjäringen min kan inte spela dragspel», den mest kjente,Totalt er det registrert over 550 av hans verk hos TONO.
Kristoffersen har også skrevet musikk for det kirkelige rom. I 2006 skrev han kantaten «Den første julekvelden», et bestillingsverk til sopranen Mona Julsrud. Samme år spilte fiolinisten Arve Tellefsen inn hans klassiskinspirerte verk «Julefløyten» sammen med TrondheimSolistene og Nidarosdomens Guttekor. Trompetisten Kai Robert Johansen fikk et spesialskrevet verk, «Juletrompeten», i 2013. Det ble arrangert av Henning Sommerro, og spilt inn av Johansen på trompet, med Nidarosdomens guttekor under ledelse av Bjørn Moe, og med domorganisten i Nidarosdomen. Da Råholt kirke fylte 125 år i desember 2013, skrev han «Gud ga oss en kirke», et verk for orgel, blandet kor, trompet og obo.
I februar 2013 viste NRK1 Spellemannsblod, et portrettprogram, basert på Kristoffersens liv og karriere. I april 2014 startet musikalsuksessen «En får væra som en er- En Ole Ivars-musikal», på Torshov teater(Nationaltheatret). Det ble spilt 40 forestillinger. Forestillingen ble satt opp på ny i januar og februar 2015. I tillegg hadde Nationaltheatrets hovedscene premiere på den samme forestillingen 17. februar 2015. Musikalen ble satt opp enda en gang på «Nasjonal», med 24 forestillinger sommeren 2016. Nesten all tekst og musikk til denne musikalen er skrevet av William Kristoffersen. Ti av hans sanger ble grunnlaget for manus til TV-musikalen, "En får væra som en er", som ble vist på TV 2 sommeren 2019.
Heder og ære
William Kristoffersen ble i 2008 tildelt Paul Harris Fellows utmerkelse av Rotary for sin innsats innen norsk dansebandmusikk. I 2009 fikk han Kongens fortjenstmedalje for sitt arbeid som musiker og komponist. I 2011 mottok han Kardemommestipendet, en pris gitt av Thorbjørn Egners arvinger. Den deles ut en gang i året til komponister eller tekstforfattere som har markert seg spesielt med egne verk i norsk musikkliv.
Familie
Kristoffersen er gift og har fire barn; de to eldste fra tidligere ekteskap. De eldste sønnene, Kim William Kristoffersen og Alexander Kristoffersen Lykke, er utøvende musikere og vokalister. Alexander Kristoffersen Lykke er vokalist i det trønderske progrock- bandet Vicinity. William Kristoffersen bor i dag på Råholt, i hjembygda Eidsvoll.
Teinopalpus
Teinopalpus er en slekt av sommerfugler i gruppen svalestjerter.
Coleford (Gloucestershire)
Coleford er en liten markedsby vest i Deanskogen Gloucestershire, England. Den er administrasjonssenter for distriktet Forest of Dean, og ligger omkring 6,5 km øst for grensen til Wales og nær dalføret Wye Valley, noe som betyr at byen er populære blant sykkel-, kano- og fotturister. I henhold til folketellingen i 2001 var det 8 351 innbyggere, og det hadde økt nesten umerkelig til 8 359 ved folketellingen i 2011.
Teinopalpus
Levevis
Larvene lever på tysbast-slekten (Daphne), de kan også leve på magnolia.
Coleford (Gloucestershire)
Beskrivelse
Byen er en av de eldste i distriktet. Den ble lite påvirket av kullgruvedriften i området på 1800- og begynnelsen av 1900-tallet, og er derfor svært forskjellig fra Cinderford, den eneste andre byen på samme størrelse i distriktet. Arkitekturen er for det meste georgiansk på overflaten; det dreier seg i de fleste tilfeller om fasader som er satt på eldre bygninger. Klokketårnet i sentrum var opprinnelig tårnet til en kirke som ble reist i 1821. I 1882 fant man at kirken var altfor liten, og en ny, St. John's, ble bygget i en åsside i utkanten av byen. Den gamle ble revet, men klokketårnet fikk stå. Den gamle markedshallen sto ved siden av tårnet til 1960-årene, da man valgte å rive flere eldre bygninger som ikke lenger tjente noe praktisk formål.
Teinopalpus
Utbredelse
Denne slekten er utbredt fra Nepal i vest til Vietnam og Hainan i øst.
Systematisk inndeling
Slektskapsforholdene mellom svalestjertenes delgrupper og slekter er avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje.
Coleford (Gloucestershire)
Beskrivelse
Da gruvene begynte å stenge i 1950-tallet klarte Coleford seg bedre enn mange andre steder i området, dels ettersom den aldri ble så avhengig av gruvedriften, og dels ettersom den som en eldre og mer etablert by hadde flere bein å stå på. Turisme er nå en svært viktig næringsvei. Det finnes også en stor fabrikk, som opprinnelig ble drevet av Beechams og som nå tilhører GlaxoSmithKline. Fabrikken er det eneste produksjonsstedet i Storbritannia for Ribena og Lucozade.
Byen har navn fra elven Cole, som møter en annen elv ved et naturlig krysningspunkt (en ford) i sentrum. Elven ble lagt i rør på 1800-tallet, men i 2001 åpnet man en strekning igjen.
Heibreen
Heibreen er en isbre i Fimbulheimen i Dronning Maud Land. Den strømmer nordvestover mellom Robinheia med Heikampen og Hamrane i H.U. Sverdrupfjella.
Breen ble oppdaget og fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. Detaljert kartlegging ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under Maudheimekspedisjonen og den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.
Isingbreen
Isingbreen er en isbre i Fimbulheimen i Dronning Maud Land. Den strømmer nordvestover mellom Isingen og Kvitkjølen i H.U. Sverdrupfjella.
Breen ble oppdaget og fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. Detaljert kartlegging ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under Maudheimekspedisjonen og den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.
Tom Stensaker
Tom Stensaker (født 28. august 1954), også kjent under kallenavnet Milslukeren, er en norsk skiløper. Han er trolig det mennesket som har gått lengst på ski gjennom alle tider. Stensaker er utdannet arkitekt, men da han ble arbeidsledig i 1992 begynte han å gå på ski mer eller mindre på heltid. Han har senere startet egen arkitektpraksis, og tatt på seg oppdrag, blant annet for Skiforeningen, hvor han har tegnet nye Kikut (åpnet 2010), nye Vangen (åpnet 2011) og ny fasade på Løvlia (2017).
Langrenn
Tom Stensaker har gått over 350 000 km på ski totalt (april 2021), noe som tilsvarer avstanden fra jordoverflaten til månen når den er på den nærmeste. Tom var aktiv langrennsløper i  mange turrenn fra 1984–1993 og trente aktivt i skigruppa i OSI før han ble hekta på milslukinga i 1992. Han har gått Grenaderløpet på 4,48 (1986), Birken på 3.20 (1988), Skarverennet på 1.37 (1990) og Vasaloppet på 4.52 (1987).
Yerres
Yerres er en kommune i departementet Essonne i regionen Île-de-France. Yerres er en av de sørlige forstedene til Paris og ligger 18,3 km fra sentrum av Paris. Innbyggerne kalles for Yerrois.