cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paal-André Grinderud
I kjølvannet av hans debutbok Alene – nå igjen og den store oppmerksomheten som fulgte, startet han Wanda-senteret i Drammen. Dette var et senter for barn av rusgiftbrukere som ble drevet av frivillige. Etter at senteret ble nedlagt i 1999, ble det ble opprettet en stiftelse i Øvre Eiker kalt PAG-stiftelsen og et nytt senter i Bodø. Dette senteret la ned driften i 2009.
I 2014 sto han foran Stortinget i tre uker og demonstrerte mot regjeringens forslag om å utvide Vinmonopolets åpningstider. Grinderud ville blant annet ha julaften som symboldag for alle barn som sliter med alkoholiserte foreldre. Han fikk til slutt gjennomslag for dette, og Vinmonopolet holdes fortsatt stengt julaften.
Den 18. februar 2016 hadde forestillingen Frodig Barndom premiere i Feiring Kirke. Dette er en barneforestilling for voksne av og med Paal André Grinderud og musiker Evald Fredholm, som handler om de gode minnene fra Grinderuds barndom.
Grinderud har utdannelse innen ernæring og har tidligere arbeidet ved flere sykehus, blant annet som seksjonsleder ved diettseksjonen på Buskerud sentralsykehus.
Bar
BAR og Bar kan sikte til:
Worapoj Petchkoom
Worapoj Petchkoom (født 18. mai 1981 i Surat Thani) er en thailandsk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen bantamvekt. Petchkoom fikk sin olympiske debut da han representerte Thailand under Sommer-OL 2004, der han tok sølvet bak Guillermo Rigondeaux fra Cuba. Han representerte også Thailand under Sommer-OL 2008, der han ble slått ut i kvartfinalen av Yankiel Leon fra Cuba i vektklassen bantamvekt. Han deltok også i Verdensmesterskapet i 2007 i Chicago, USA der han røyk ut i andre runde.
Skjermdump
Skjermdump, også kjent som skjermbilde, skjermutklipp eller Print Screen, er en funksjon som tar et bilde av skjermen.
Dette er en tast som finnes på de fleste tastatur. Når man trykker på denne tasten, åpner et bilde/tegneprogram som for eksempel Paint, hvor man kan lime inn det bildet man har tatt som en bildefil. Om man ikke vil ta bilde av hele skjermen, bare av det aktive vinduet, holder man ned Alt-tasten samtidig som man trykker på Prt Scr. Funksjonaliteten er lik på Linux- og FreeBSD-systemer med GNOME- og KDE-grensesnitt.
May-Brith Ohman Nielsen
May-Brith Ohman Nielsen (født 25. august 1962) er en norsk historiker. Hun er professor ved universitetene i Agder og Stavanger
Hun tok hovedfag i 1989 om okkupasjonshistorie, og doktorgrad om Bondepartiet i det politiske system fra og med første til andre verdenskrig i 1997 Hun har særlig forsket på historiedidaktikk, historiebevissthet og kildekritisk metode.
Skjermdump
Opprinnelig bruk
Under kommandlinjebaserte operativsystemer som MS-DOS, vil teksten på skjermen bli kopiert til den printerporten som var standard, vanligvis LPT1. Uansett hva som befant seg på skjermen når tasten ble trykket ned (så lenge det var tekst) ble det skrevet ut. Denne tasten har Unicode-karakter U+9113.
May-Brith Ohman Nielsen
Hun gjennomført tre større historieforskningsprosjekt: Mennesker, makt og mikrober, 1830-1880 og Feber og fellesskap, 1820-1920. Nielsen har skrevet Samlagets historieverk for videregående skole (Portal) om verdens- og norgeshistorie etter 1750, og et læreverk om norgeshistorie etter 1850. I 2011 var hun forfatter for to av de fire bindene i historieverket Norvegr: Norges historie, de av bindene som omhandlet norgeshistorien etter 1840. Hun har også skrevet Små paradiser – Hager gjennom et århundre, som er en praktbok om småhagers kultur- og sosialhistorie, sett gjennom en kolonihageforening i Kristiansand.
I 2016 ble hun tildelt historikerorganisasjonen HIFOs formidlingspris, Sverre Steen-pris, hvor juryen omtalte hennes arbeid som «Temaområdene spenner vidt og tverrfaglig, fra kloakk, kolera og spanskesyke til fotballaget Radar, handlevogner og Wergelandenes Kristiansand.»
Brandkontoret
Brandkontoret er det folkelige navnet på de sammenbygde husene Aglaurus 1 & 2, også kalt Rosenadlerska- och Collinska huset, på Mynttorget 4 i Gamla Stan sentralt i Stockholm. Kvartealet rommer fra begynnelsen av 1800-tallet Stockholms stads brandförsäkringskontor. Kvartalet Aglaurus er vernet som byggnadsminne.
Rosenadlerska huset
Aglaurus 1 er den eldste bygningen i området nordvest for slottet. Nicodemus Tessin d.e. tegnet huset som stod ferdig i 1679 for apotekeren Christian Heraeus. I første etasje lå fram til 1764 Apoteket Morianen, et av de eldste i Stockholm. Etter at apotekerenken Heraeus ble insolvent ble huset i 1699 solgt på offentlig auksjon og kjøpt av familien Behm. Datteren i huset giftet seg med Uppsalaprofessoren Johan Upmark som ble adlet Rosenadler, og dermed fikk huset navnet Rosenadlerska huset eller palasset.
Huset ble bygd om i 1764 etter Carl Fredrik Adelcrantz' tegninger, der fasaden mot Mynttorget ble utstyrt med joniske kolossalpilastre hugget i gotlandsk sandstein. Säteritaket ble fjernet og den øverste etasjen ble forhøyet.
Collinska huset
På hjørnetomten Aglaurus 2 ved Västerlånggatan og Salviigränd ble det i 1785 oppført et bolighus for slottsbyggmesteren Adolf Ulrik Kirstein. Fasadene ble tilpasset det Rosenadlerska huset. Huset ble kalt for det Kirsteinska huset eller Collinska etter handelsmannen Adolf Collin som var eier av huset på slutten av 1700-tallet.
Stockholms stads brandförsäkringskontor
I 1806 kjøpte Stockholms stads brandförsäkringskontor det Rosenadlerska huset for 21,700 riksdaler, og innredet ekspedisjonslokaler i husets hovedetasje mot Mynttorget. I 1819 ble det Collinska huset ervervet for 15,000 riksdaler og dermed eide selskapet hele kvartalet. Ved ombygginger ble de to husene forbundet. Til å begynne med ble det leid ut leiligheter i store deler av husene, men etter hvert som behovene for lokaler økte, ble kvartalet gjort om til kontorer.
Gulløye fra Nord-Norge
Gulløye fra Nord-Norge er betegnelsen på potet av sorten Gulløye som er dyrket nord for polarsirkelen. Produktbetegnelsen er en opprinnelsesbetegnelse. Den rettmessige bruker av produktbetegnelser er produsentorganisasjonen Ottar. Poteten skal ha lys gul skallfarge med rødfarge i og rundt grohull og gul kjøttfarge. Knollene skal være runde eller rundovale og svakt flattrykte. Gulløye fra Nord-Norge skal ha et tørrstoffinnhold over 22 %, og skal etter pakking hos produsent ha maksimum 12,00 feilenheter.
Gulløye fra Nord-Norge skal produseres i Nord-Norge nord for polarsirkelen avgrenset mot sør av kommunene Saltdal, Beiarn og Meløy.
Historikk
Gulløye er en gammel potetsort uten kjent opprinnelse, en såkalt landsort. Sorten er registrert i Offisiell norsk sortsliste og er tatt vare på i Nordisk Genbank (NGB nr. 3175). Gulløye dyrkes i dag kommersielt bare i Nord-Norge og på Island. Sorten har også vært dyrket i nordlige områder i Finland og i Sverige.
Trolig kom Gulløye til Kvæfjord i Troms med svenske rallarer i 1905. Allerede fra 1924-1930 var poteten med i sorts- og kvalitetsutprøving på Holt i Troms, men det er først noe senere at den blir en av de viktigste sortene i Nord-Norge. I et skriv fra 1948 (Flovik) omtales Gulløye slik; «den er en meget god matpotet og er derfor ganske sterkt etterspurt til bruk i privathusholdninger». Poteten var nå spredt over hele Troms og også i enkelte distrikter i Finnmark. De fleste dyrket poteten til hjemmebruk, men enkelte også for salg. I et skriv fra 1956 (Furnes) omtales Gulløye sammen med Mandel som den mest utbredte kvalitetssort i Nordland.
Egenskaper
Gulløye er godt tilpasset vekstvilkårene i Nord-Norge med kjølig klima og sollys døgnet rundt i store deler av vekstsesongen. Gulløye er en halvtidlig sort, og trenger ikke så stor varmesum for å utvikle seg. Dyrket i Nord-Norge gir Gulløye meget bra avlinger og god kvalitet (høyt tørrstoffinnhold). Sorten har meget dårlig resistens mot de fleste potetsykdommer som bl.a. tørråte og potetvirus. Det relativt kjølige klimaet i Nord-Norge hemmer imidlertid forekomsten og smittegraden av disse potetsykdommene, og hittil er det ikke registrert tilfeller av tørråte i Nord-Troms og Finnmark.
Gulløye har god matkvalitet, og er sammen med sortene Mandel og Ottar rangert på topp med hensyn til smakelighet. Gulløye har et omdømme som en spesiell nordnorsk potet og regnes der som selve gourmetpoteten.
Produksjon
Utgangsmaterialet av Gulløye fra Nord-Norge skal være oppformert ved et godkjent klonsavlsenter. Miniknoller (P3-materiale) skal oppformeres videre i det avgrensede geografiske området. Bruksmaterialet skal dyrkes hos godkjent settepotetdyrker i det avgrensede geografiske området. Gulløye fra Nord-Norge skal dyrkes i moldblandet sandjord eller siltholdig sandjord fri for stein. Vekstskifte skal skje med et omløp på minimum 4 år. Hvert år skal det kjøpes inn statskontrollerte settepoteter tilsvarende 15 % av arealet. Disse skal settes for seg og avlingen skal brukes til full utskifting påfølgende år. Nytt materiale skal holdes atskilt fra gammelt materiale.
Settepotetene skal forgroes før setting, vanligvis i slutten av april måned. Groene skal være tykke og seige. Potetene skal settes fra midten av mai til begynnelsen av juni. Det skal gjødsles sparsomt med nitrogen. Opptak skal fortrinnsvis skje i første halvdel av september. Poteten skal tas opp på en mest mulig skånsom måte, og pakkes i storsekk for lagring inntil pakking i forbruksenheter. Poteten skal lagres ved relativ fuktighet på 90-95 %.
Lapu Lapu-monumentet
Lapu Lapu-monumentet er en 20 meter høy minnestatue av bronse reist i Punta Engaño på øya Mactan i provinsen Cebu på Filippinene, til ære for datu Lapu-Lapu, som slo tilbake de angripende spanjoler og drepte den portugisiske oppdagelsesresende Ferdinand Magellan i 1521.
Moment (band)
Moment er en norsk jazzkvartett startet av bassist Jens Fossum og pianist Jørn Øien. 30. april 2008 ga de ut sitt første album Paradiso på Schmell records. For albumet ble de nominert til Spellemannprisen 2008 i klassen jazz.
Lincoln County (Kentucky)
Lincoln County er et fylke i den amerikanske delstaten Kentucky. Det ligger i de sentrale delene av staten og det grenser mot Boyle County i nordvest, Garrard County i nordøst, Rockcastle County i øst, Pulaski County i sør og mot Casey County i vest.
Lincoln Countys totale areal er 871 km² hvorav 1 km² er vann. I 2000 hadde fylket 23 361 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Stanford.
Agamer
Agamer er en familie av øgler med 55 slekter, og omkring 400 arter. De er utbredt i Afrika (unntatt Madagaskar), Asia, Australia, og Sør- og Øst-Europa. Disse øglene ligner på, og fyller de samme økologiske nisjene, som iguanene i Den nye verden.
Utseende
Størrelsen varierer mye hos de ulike artene. Den australske Pogona microlepidota har en kroppslengde på bare 14 cm, mens seiløglen (Hydrosaurus amboinensis) kan ha en totallengde på 145 cm. Alle agamer har et stort, trekantet hode, lang hale og kraftige bein. Mange har skarpe klør for å grave med, eller klatre i trær. Synet er alltid godt, og akkurat som hos kameleoner og iguaner, kan noen arter skifte farge raskt. I motsetning til mange andre øgler, kan agamene ikke kaste halen ved å knekke den mellom to ledd. Noen arter kan derimot kaste halen ved å knekke den i et ledd, men halen vokser da aldri ut igjen. Det er vanlig med hakelapper og hudfolder. Enkelte agamer har svært spesielt utviklede hudfolder, som flygehuden hos flygeagamene, eller kragen til krageagamen. Mange har forstørrede skjell med tagger langs ryggen og på halen, noe som kan gi et eiendommelig utseende.
Levevis
Ulike agamer er tilpasset et liv i alle slags områder med varmt klima. Mange lever i ørkener, men de er også vanlige oppe i trærne i tropiske regnskoger. Noen er delvis akvatiske, og lever i, og ved bredden, av ferskvann. Agamer eter for det meste insekter og andre smådyr, men noen er delvis planteetere. Nesten alle artene legger egg.
Systematikk
Søstergruppen til agamene er kameleonene. Sammen utgjør de gruppen Acrodonta, der tennene er festet til toppen av kjevebeinet uten at de sitter i en fordypning. Acrodontas søstergruppe er iguanene, som i likhet de fleste andre øgler, har tenner festet på innsiden av kjevebeinet. I linneansk systematikk regnes agamene som familien Agamidae. Genetiske undersøkelser viser at agamene kan fordeles på seks underfamilier, som vist i følgende kladogram:
Amphibolurinae
Utbredelse: Australia og Ny-Guinea, én art i Sørøst-Asia
Draconinae
Utbredelse: Sør- og Sørøst-Asia
Noen slekter:
Europeiske arter
I Europa har agamene en svært begrenset utbredelse, men ganske mange arter, som hovedsakelig lever i Asia, har en utbredelse som så vidt går inn i verdensdelen.
Schweriner See
Schweriner See er en innsjø i den tyske delstaten Mecklenburg-Vorpommern, beliggende mellom byene Schwerin og Hohen Viecheln. Innsjøen er ca 25 km lang, 6 km bred, og har en overflate på ca. 65 km². Dette gjør den til Tysklands fjerde største sjø med hensyn til overflate. Schweriner See er 52 meter på det dypeste, og ligger ca. 37,8 meter over havet.
Schweriner See renner i sør ut gjennom Störkanalen til elva Elde og videre til Elben. I nord renner den ut gjennom kanalen Wallensteingraben som har sin munning i Østersjøen ved Wismar. Innsjøen tilhører det som tradisjonelt er kalt Mecklenburgische Seenplatte.
Ulrik Løvdal
Ulrik Aarnæs Løvdal (født 19. desember 1999) er en norsk ishockeyspiller. Løvdal spiller per 2021 back i den norske 1. divisjonsklubben Gjøvik. Han er opprinnelig fra Fredrikstad og har spilt for Stjernen Hockey og senere for Storhamar Hockey.
Han er nevøen til Ørjan Løvdal, som spilte i Stjernen.
Pachylocerus
Pachylocerus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, nokså kraftige, brunlige til brunsvarte trebukker. Slekten kjennes lett på antennene, som er korte og tykke, omtrent halvparten så lange som kroppen. Pronotum har rundede sider og er noe tverr-rynket. Dekkvingene er parallellsidige, gjerne med lyse tegninger.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra Pakistan i vest til Java i øst.
Lili Anna Tóth
Lili Anna Tóth (født 17. september 1998) er en ungarsk friidrettsutøver som konkurrerer i hinderløp.
Johan Frederik Nikolai Vermehren
Johan Frederik Nikolai Vermehren (født 12. mai 1823 i Ringsted, død 10. januar 1910 i København) var en dansk genre- og portrettmaler.
Lili Anna Tóth
I 2021 representerte hun Ungarn på øvelsen 3000 meter hinder under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun løp forsøksheat, men kvalifiserte seg ikke til finalen.
Johan Frederik Nikolai Vermehren
Bakgrunn og virke
Selv om hjemmet var fattig, lyktes det foreldrene å få den begavede gutten inn på Sorø akademi, der han skulle forberede seg til studenteksamen. Her lærte han tegning av den i sin tid vel ansette landskapsmaleren Johannes Georg Smith Harder. Etter at han hadde blitt student, kom han til kunstakademiet i København der han studerte en årrekke samtidig med at han malte under Jørgen Roeds veiledning.
Allerede med sine første bilder, som han stilte ut i 1847, vakte Vermehren oppsikt, et av hans bilder ble innkjøpt av Christian VIII. Et annet bilde, «En qvinna som spinner» ble innkjøpt av Selskapet for nordisk kunst, som også kjøpte hans «Reservsoldatens afsked», et bilde han hadde malt kort etter sin hjemkomst fra den første slesvigske krig. (Bildet er nå i den kongelige malerisamling.) Bildet er gjennomtrengt av en trykket og sørgelig stemning, men den er skildret med kraft og sannhet og figurene gjennomført med omsorg og respekt for detaljene. Innen dansk kunst er det bare senere verk av ham selv som overgår dette.
I 1851 og 1853 laget Vermehren to av sine mest kjente arbeider, «Hvetebrødsselgeren» og «En jysk fårehyrde på heden». I disse bildene har han funnet sitt egentlige område: Den rent objektive og fullkomment ulidenskapelige skildringen av den ene figuren i den mest mulig rolige situasjonen. Særlig i «Fårehyrden» er karakteristikken fortreffelig, med uforlignelig klarhet og fullstendighet har han framstilt den stille, fattige mannen med den noe innskrenkede synskretsen. Bildets poesi hviler for øvrig på dets dype, uendelige vemod. Som landskapsskildring står kunstverket høyt, øyet følger milevidt den mørke, trøstesløse overflaten som bare avbrytes av enkelte lyngtuer og hvor de levende skapningene synes å markere inntrykket av stillheten i området enda sterkere. Bildet ble publisert i Danmark i Skildringer og Billeder af danske Forfattere og Kunstnere av Martinus Galschiøt i 1884.
Fra 1855 til 1857 besøkte Vermehren Italia, hvor han malte enkelte figurbilder, dog mest interiører, partier fra hede og landskap. Etter en kort periode i Paris malte han etter sin hjemkomst flere av sine ypperste arbeider, «En såmann» og «Huslig scene fra en fattig bondestue» fra 1858 havnet begge i den kongelige malerisamlingen, det siste fikk også utstillingsmedalje. I 1863 kjøpte kong Fredrik VII hans «Hestegardist, sysselsatt med å pusse sine våpen». Det utmerker seg gjennom mesterlig utførelse av enkelthetene såvel i farge som i form.
Fra 1862 til 1863 studerte Vermehren i Nederland, Paris og Italia. I 1864 ble han medlem av Akademiet og kort tid etterpå lærer ved dets modellskole og han arvet Wilhelm Marstrands professorat der ved dennes død i 1873. Til hans beste verker fra årene etter er en serie portretter i kroppsstørrelse, for eksempel av maleren Sonne og general Jonquiéres, det siste er i Fredriksborgsmuseet. Også disse arbeidene imponerer gjennom en særdeles dyktig gjengivelse av formen og ikke mindre gjennom den ærlighet og grundighe som naturen er oppfattet med og skildret i smått og stort. I sitt foredrag er Vermehren den ypperste av alle danske malere.
Ramsåsen naturreservat
Ramsåsen naturreservat ligger i Vestmarka, sørvest i Bærum kommune. Naturreservat utgjør Ramsåsens 2,5 km lange østhelling ned mot Jordbrudalen og består av høye stup, skogkledde og nakne rasmarker, bergvegger og en dypt innskåret dal, Ramsåsdalen. I reservatet er terrenget mange steder vanskelig tilgjengelig og skogen er dermed lite påvirket av skogbruk.
Reservatet har mange vegetasjonstyper, som gammel edellauvskog med stor tetthet av viktige nøkkelelementer. Nord for Ramsåsdalen ligger en klassisk alm-lindeskog som en tynn stripe mellom høye berg i overkant og åpen rasmark i nedkant. Løvskogen med alm, lind og hassel dominerer, og skogen har grove trær. I Ramsåsdalen er det stor og urørt barskog, mens det sør for dalen er mer variasjon av treslag.
Naturreservatet er ut fra topografiske forhold et vanskelig tilgjengelig verneområde. De mest brukte stiene går rett i utkant av reservatet.
Norway Chess 2017
Magnus Carlsen innledet turneringen ved å vinne fem partier og spille remis i fem partier under den innledende lynsjakkturneringen, og endte på topp med 7,5 av 9 mulige poeng. I hovedturneringen endte han på niendeplass.
Spillere
Deltagende spillere sortert etter FIDE-ratingen for juni 2017:
Solveyg W. Schafferer
Solveyg W. Schafferer (født 4. april 1928 i Østerrike) er en norsk billedhugger.
Hun er utdannet fra Kunstskolen i Trondheim (1948–1950) og Statens kunstakademi (1951–1955). Hun er også cand.philol. fra Universitetet i Oslo i religionshistorie (1990–1998). Hun debuterte på Høstutstillingen i 1951.
Héctor Manzanilla
Héctor Manzanilla (født 28. juni 1985 i Los Teques) er en venezuelansk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen bantamvekt. Manzanilla har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Venezuela under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i kvartfinalen av Bruno Julie fra Mauritius i vektklassen bantamvekt. Han deltok også i Verdensmesterskapet i 2007 i Chicago, USA der han kom til kvartfinalen og tapte mot Enkhbatyn Badar-Uugan fra Mongolia. Han har også et gull fra sør-amerikalekene fra 2006.
Solveyg W. Schafferer
Hun fikk Statens 3-årige arbeidsstipend 1972–1974 og Statens garantiinntekt for kunstnere fra 1977.
Mannefjorden
Mannefjorden er en fjord i Mandal i Lindesnes kommune i Agder. Fjorden har innløp fra Skagerrak og strekker seg om lag fem kilometer nordover mot Mandal by.
Ryvingen fyr ligger på østsiden av innløpet til fjorden, rett sør for Skjernøya. Andre øyer på østsiden er Ferøy, Stussøy og Gismerøya, som har bruforbindelse over til fastlandet ved Kleven. På vestsiden ligger øyene Storøy, Mannevær, Hatholmen, Risøya og Aspholmen.
I sentrum av Mandal munner Mandalselva ut i Mannefjorden.
British American Racing
British American Racing (BAR) var en formel 1-konstruktør som konkurrerte fra 1999 til 2005. Laget var oppkalt etter selskapet British American Tobacco (BAT), som eiet og sponset laget for å markedsføre sigarettmerket Lucky Strike. Honda kjøpte en 45% eierandel i laget i november 2004 og de gjenværende 55% i september 2005, slik at laget ble omdøpt til Honda Racing F1 for 2006-sesongen. BAT vil fortsette som tittelsponsor med Lucky Strike i 2006, men trekker seg helt ut av formel 1 etter dette.
Tumbling
Tumbling er et apparat og en øvelse innen troppsturn (teamgym). Apparatet er 13–15 meter langt, satt sammen av glassfiberrør tett i tett med en matte over. Tumblingen har litt sprett, lite i forhold til trampett, men mye i forhold til et frittståendefelt. Utøverne har tilløp og utfører akrobatiske elementer på apparatet (salto, stift, araber, flikkflakk etc).
Eksterne lenker
[http://www.gymogturn.no/konkurranse/troppsgym/reglementer/Reglementer/Reglement%20troppsgymnastikk%20gjeldende%20fra%2015032010%20versjon%203.doc Norges Gymnastikk- og Turnforbund. Reglement troppsturn]
Andy Serkis
Andy Serkis (født 20. april 1964) er en engelsk skuespiller, født og oppvokst i Ruislip vest i London.
Serkis har spilt over 30 roller i filmer og TV-serier. Han er mest kjent for å ha gitt stemme og liv til den dataanimerte figuren Gollum i filmtrilogien Ringenes Herre. Regissøren Peter Jackson ble så fornøyd med rolleprestasjonen at han gav Serkis rollen som ytterligere en figur dataanimert ved hjelp av motion capture, nemlig kjempegorillaen King Kong i sin neste film, King Kong fra. Serkis spilte også animasjonsfiguren kaptein Haddock i Steven Spielbergs På eventyr med Tintin: Enhjørningens hemmelighet i. Han har også rollen som Snoke i etterfølgerne av Star Wars og skurken Ulysses Klaue i storfilmen Black Panther fra.
Randi Anda
Randi Anda (født Friestad; 29. desember 1898 i Egersund, død 7. mai 1999) var kinamisjonær tilknyttet Norsk Luthersk Misjonssamband. Hun var gift med kinamisjonæren Arne Anda, og virket som misjonær i  Kina fra 1920 til 1938.
Tilbake i Norge ble hun politisk engasjert i Kristelig Folkeparti, og ble vararepresentant for Rogaland til Stortinget i stortingsperiodene 1954–1957, 1958–1961, 1961–1965 og 1965–1969.
Nelly Winterhalder
Nelly Winterhalder (født 1979 i Baden-Württemberg, Tyskland) er dramatiker og skuespiller. Hun har mastergrad i scenetekst fra Statens Teaterhøgskole, og mastergrad i italiensk og tysk litteraturvitenskap samt teatervitenskap fra Ludwig-Maximilians-Universität i München.
Hun er bosatt i Oslo og skriver scenetekster på både norsk og tysk.
Tekstene hennes ble utvalgt til Norsk Dramatikkfestival i 2009 og 2011. Hun var nominert til Retzhofer Literaturpreis for 2009 i Østerrike og fikk publikumsprisen på Secondofestivalen i Sveits i 2011.
Lincoln County (Mississippi)
Lincoln County er et fylke i den amerikanske delstaten Mississippi. Det ligger i de sørøstlige delene av staten og det grenser mot Copiah County i nord, Lawrence County i øst, Walthall County i sørøst, Pike County i sør, Amite County i sørvest, Franklin County i vest og mot Jefferson County i nordvest.
Lincoln Countys totale areal er 1 523 km² hvorav 6 km² er vann. I år 2000 hadde fylket 33 166 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Brookhaven.
Fylket er oppkalt til ære for USAs 16. president Abraham Lincoln.
Daniel Berger
Daniel Berger er navnet til flere personer:
Akhil Kumar
Akhil Kumar (født 27. mars 1981 i Faizabad) er en indisk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen bantamvekt. Kumar har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte India under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i kvartfinalen av Veaceslav Gojan fra Moldova i vektklassen bantamvekt. Han har også et gull fra Samveldelekene i Melbourne i 2006.
Daniel Berger (skuespiller)
Daniel Berger (født 14. februar 1965 i Köln) er en tysk skuespiller.
Mellom 1985 og 1989 gikk Berger på skuespillerskolen i Bochum. Etter fullført utdannelse spilte han i syv år i et ensemble ved Düsseldorfer Schauspielhaus. Etter dette hadde han ulike oppdrag. Han spilte blant annet ved flere teatre i Koblenz og Essen.
Ved siden av dette startet han en karriere som film- og tv-skuespiller. I 1991 spilte han i kinofilmen Gossenkind. I samme år fikk han sin første hovedrolle, som Clemens Niebisch i Nordkurve. Etter dette hadde han flere opptredener i kino- og kortfilmer, såvel som i ulike tv-serier. Han deltok ved siden av dette i produksjon av hørespill.
Fra 2005 til 2009 holdt Berger forelesninger ved Folkwang Universität der Künste innenfor faget rollestudie i fagområdene musikal og skuespill.
Cees Nooteboom
Cornelis Johannes Jacobus Maria Nooteboom (født 31. juli 1933 i Haag, Nederland) er en nederlandsk forfatter. Hans verker omfatter romaner, noveller, reiseberetninger og dikt, og han har også vært virksom som journalist og litteraturkritiker. Hans bøker har mottatt tallrike utmerkelser, og han er oversatt til mer enn 15 språk.
Kvadratrot
I matematikken er kvadratroten til et tall a det tallet som multiplisert med seg selv gir a som resultat. Kvadratroten til a skrives \sqrt a. For eksempel er \sqrt9=3, siden.
Det finnes to tall x som tilfredsstiller ligningen x^2 = a (unntatt hvis a = 0, som har den eneste løsningen x = 0), og begge disse tallene betegnes som kvadratrøttene til a. Hvis a er et positivt reelt tall, er kvadratrøttene ett positivt og ett negativt tall med samme absoluttverdi. For eksempel er kvadratrøttene til 9 lik 3 og -3. Symbolet \sqrt9=3 refererer likevel alltid til den positive kvadratroten. Hvis a er et negativt tall, er begge kvadratrøttene imaginære, og hvis a er kompleks, er begge kvadratrøttene også komplekse.
En annen måte å skrive kvadratroten av x på, er å opphøye i en halv, altså: eller mer generelt:.
Claudio Magris
Claudio Magris (født 10. april 1939 i Trieste) er en italiensk forfatter og oversetter. Han studerte germanistikk i Torino, og har fra 1978 vært professor i moderne tyskspråklig litteratur ved universitetet i Trieste. Han er dessuten virksom som essayist og skriver kommentarer i den italienske avisen Corriere della Sera og andre europeiske aviser. Hans forskning fokuserer på sentraleuropeisk kultur, som han anses som en av de fremste eksperter på i Italia. Han er medlem av en rekke europeiske akademier, og fra 1994 til 1996 var han italiensk senator.
Kvadratrot
Noen regneregler
Følgende egenskaper for kvadratrøtter gjelder for alle positive, reelle tall x og y, og de kan utledes fra potensreglene:
Claudio Magris
Verk
I årenes løp har Magris skrevet en lang rekke essayer, romaner og bøker om historie og kultur. Særlig hans romaner har vunnet en rekke internasjonale priser, og han nevnes tidvis som en kandidat til Nobelprisen i litteratur.
Kvadratrot
Metode for å regne ut kvadratrot uten kalkulator
Her beskrives en nesten 4000 år gammel metode/oppskrift fra ca 1800 f.Kr. fra Babylonia. Inderne hadde også tidlige metoder for dette.
Claudio Magris
Verk
Hans første bok handler om den habsburgske mytos i moderne østerriksk litteratur. Han har skrevet essayer om blant annet Hoffmann, Roth, Ibsen, Svevo, Musil, Hesse og Borges
Kvadratrot
Metode for å regne ut kvadratrot uten kalkulator
La x være \sqrt a.
Claudio Magris
Verk
Hans noveller og teaterproduksjoner omfatter på norsk:
Kvadratrot
Metode for å regne ut kvadratrot uten kalkulator
Først gjetter man seg frem til et tall x_0, deretter setter man det inn i en formel:
Claudio Magris
Verk
Dessuten finnes:
Kvadratrot
Metode for å regne ut kvadratrot uten kalkulator
Deretter går man videre med samme metode, denne gangen med x_2:
Claudio Magris
Verk
Hans mest kjente verk og litterære gjennombrudd er Donau, en litterær reise langs Donau med vekt på Donauområdets multikulturelle historie.
Kvadratrot
Metode for å regne ut kvadratrot uten kalkulator
Grunnen til at man fortsetter med x_2, x_3, osv., er at jo lengre man kommer, desto mer nøyaktig blir svaret.
Eksempel:
Denne metoden er en avart av den mye nyere og mer generelle Newtons metode som også kan brukes på andre utregninger. De fleste moderne CPUer har kvadratrotutregning og mange andre flyttallsoperasjoner innbygget i hardware slik at det kan kjøres flere titalls eller hundretalls millioner av dem pr. sekund.
Jan-Erik Knudsen
Jan-Erik James Knudsen (født 9. juli 1957) er en norsk forfatter med skotske aner. Knudsen er oppvokst i Asker, er utdannet pedagog, og arbeider i dag ved Oslo universitetssykehus.
Knudsen skriver kriminallitteratur og utga sine to første bøker hos Aschehoug. Han debuterte i 2008 med boken En fiende å frykte. Bok nummer to, Memo fra en morder, kom i 2010. Begge bøkene fikk gjennomgående gode til svært gode kritikker. Hovedpersonene i bøkene er etterforskerne Eddie Samson og Bernhard Fiske fra KRIPOS. Bok nummer tre, I skyggen av stråleglansen, kom i juni 2019, og benytter pedofile nettverk i plottet.
Jon Olav Alstad
Jon Olav Alstad (født 9. august 1968 på Skatval i Nord-Trøndelag) er en norsk kommunikasjonsrådgiver og tidligere politiker (Ap).
Alstad var leder i Stjørdal AUF 1987–1989, medlem av Stjørdal kommunestyre 1988–1993 og leder i Nord-Trøndelag AUF 1991–1993. Han var med på å etablere Ungdom mot EF og ledet organisasjonen i Nord-Trøndelag foran folkeavstemningen om EU-medlemskap i 1994. Alstad var innvalgt på Stortinget fra Nord-Trøndelag 1993–2001, deretter 1. vararepresentant 2001–2005. På Stortinget var han medlem av Stortingets familie-, kultur- og administrasjonskomité. Alstad er særlig opptatt av kulturpolitikk, og har vært mediepolitisk talsmann i Arbeiderpartiet. Han var leder i Nord-Trøndelag Arbeiderparti 2002–2004 og igjen medlem av Stjørdal kommunestyre 2007–2011. Han var styreleder i Snøscooterforeningen 2007–2014.
Alstad var med på å etablere kommunikasjonsselskapet Tankesmia i 2005. I 2009 ble han politisk rådgiver i NAF, hvor han ledet politikk- og forbrukerseksjonen 2011–2016. I 2016 ble han seniorrådgiver i kommunikasjonsselskapet Footprint.
British American Tobacco
British American Tobacco Plc, BAT, er verdens nest største tobakksselskap (etter Philip Morris). Selskapet har sitt hovedkontor i London, England og ble grunnlagt i 1902. British American Tobacco Norway AS er en del av selskapet.
Litteraturåret 1936
Litteraturåret 1936 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1936.
Dødsfall
|| forfatter, teolog, filosof, dramatiker, journalist, taler, kunst- og litteraturkritiker, biograf og apologet for kristendommen ||align=center|62 ||align=center|1874 ||
João Pedro Junqueira de Jesus
João Pedro Junqueira de Jesus (født 26. september 2001) er en brasiliansk fotballspiller som spiller for den engelske klubben.
Jacques Le Goff
Jacques Le Goff (født 1. januar 1924 i Toulon, død 1. april 2014 i Paris) var en fransk kulturhistoriker. Han er særlig kjent for sin forskning om 1100- og 1200-tallet.
Le Goff tilhører tredje generasjon av den såkalte Annales-skolen i fransk historieforskning. Fra 1972 to 1977 var han leder for École des hautes études en sciences sociales (EHESS). Hans trolig mest kjente verk er La naissance du Purgatoire fra 1981 hvor han hevdet at forestillingen om skjærsilden oppstod på 1200-tallet.
Han har siste tiår også skrevet to biografier. Den ene om forestillingsverden og hoffkultur under den franske kong Ludvig 14., den andre om den italienske klosterbroren Frans av Assisi.
Ingen av hans bøker er oversatt til norsk.
Lincoln County (Missouri)
Lincoln County er et fylke i den amerikanske delstaten Missouri. Det ligger øst i staten og det grenser mot Pike County nord, St. Charles County i sørøst, Warren County i sørvest og mot Montgomery County i vest. Det har også grense mot delstaten Illinois i øst der elven Mississippi danner en naturlig grense.
Lincoln Countys totale areal er 1 659 km² hvorav 26 km² er vann. I 2000 hadde fylket 38 944 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Troy.
Søre Ål kirke
Byggverket er i betong og tre og har 250 plasser.
Dagens orgel er det tidligere orgelet i Lillehammer kirke.
Magne Henriksen (musiker)
Magne Henrik Henriksen (født 1. februar 1945, død 17.juli 2021) er en norsk musiker som er mest kjent som trekkspiller og vibrafonist.
Han var leder av Magne Henriksens kor og orkester, og musiker i orkestrene Sturm und Drang, Gypsy Stars of Grünerløkka og Café Zigan. Han var tidligere musiker i dansebandene Bent Sølves, Terje Fjærns Orkester og Terje Dyruds Orkester. Han har medvirket på en rekke plateinnspillinger, også med Kristian Bergheims Quintet.
Meiringen
Meiringen er en by og kommune i Sveits.
Meiringen er blant annet er kjent som åsted for den fiktive detektiven Sherlock Holmes' død og som opphavsstedet for marengs.
Fylkesvei 4042
Fylkesvei 4042 går mellom Bjærum bru i Hægebostad og Øvre Øydna i Lyngdal.
Holocaust
Holocaust (gresk for fullstendig brent, brukt om brennoffer), også kjent som ha-shoah (hebraisk, tilintetgjørelse) (jiddisk , halokaust, eller mer korrekt , khurbn) og porajmos eller samudaripen på romani, var det statsledede folkemord av jøder, i Europa og Nord-Afrika som det nasjonalsosialistiske Tyskland gjennomførte fra 1941 til 1945. Holocausts gjerningsmenn tok livet av cirka 6 millioner jøder.
Fylkesvei 4042
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 512 (Vest-Agder).
Holocaust
Da nasjonalsosialistene (nazistene) kom til makten i Tyskland 30. januar 1933, begynte undertrykkelsen av jødene etter kort tid. Dels som lover med det mål å utelukke jødene fra samfunnslivet og undergrave dem økonomisk, dels som kampanjer med propaganda, trakassering og vold. Målet var blant annet å presse jødene til å utvandre. Med den tyske okkupasjonen av det vestlige Polen i 1939 kom 2 millioner polske jøder under tysk herredømme. I Polen ble jødene stuet sammen i gettoer der det i Warszawagettoen alene var flere jøder enn i Tyskland. Jødene i Polen ble brukt som slavearbeidere.
Den systematiske utryddelsen av jødene begynte i form av massehenrettelser to dager etter invasjonen av Sovjetunionen (operasjon Barbarossa) 22. juni 1941. Massakrene på sovjetisk område inkludert de baltiske landene ble utført ved skyting av flere Einsatzgruppen som fulgte rett etter fremrykkende tyske militærstyrker (Wehrmacht og Waffen-SS). Den systematiske utryddelsen fortsatte i utryddelsesleirer i det okkuperte Polen, særlig Auschwitz, Treblinka, Sobibór, Bełżec (utryddelsesleir), Kulmhof og Majdanek. I leirene ble jødene avlivet med gass og likene som regel brent. Omkring halvparten av de jødiske ofrene var polske og 1 million var sovjetiske borgere, og de fleste av disse var drept ved utgangen av 1942. Folkemord på jødene og andre folkegrupper foregikk i hovedsak i området som tilsvarer Polen, Hviterussland, Ukraina, Litauen og Latvia. Disse område ble også hardt rammet av undertrykkelsen under Stalin. Holocaust kulminerte med drap på de ungarske jødene i 1944 og evakuering av dødsleirene i det okkuperte Polen til arbeidsleirer i Tyskland (dødsmarsjene) mot slutten av krigen.
Massedrapene bak østfronten ble påvist av britisk etterretning et par måneder etter at det begynte sommeren 1941. Utryddelsesleirene ble kjent gjennom etterretningsrapporter fra Polen  i 1942. I løpet av 1942 var det allment kjent at holocaust pågikk.
Det er ikke dokumentert noen skriftlige ordre fra toppledelsen om å sette i gang massedrapene i forbindelse med invasjonen av Sovjetunionen. Overordnet beslutninger ble trolig tatt og overordnete planer lagt etter at massedrapene hadde pågått i uker eller måneder. Det er fortsatt uklart i hvilken grad nazistene hadde en stor, systematisk plan i utgangspunktet. Massedrapene på jøder, sovjetiske krigsfanger og andre ble gjennomført særlig av SS, tysk politi og Wehrmacht og til dels av politi eller milits i okkuperte områder. Motivasjonen hos de tusenvis som utførte drapene debatteres og studeres stadig. Anslagsvis 200,000 personer utenfor Tyskland medvirket på en eller annen måte til gjennomføringen av holocaust.
Etymologi og skriveformer
Betegnelsen «holocaust» kommer fra det greske ordet «holókauston», som betyr dyreoffer gitt til en gud og der hele («holo») dyret er fullstendig brent («kaustos»). Dets latinske form (holocaustum) ble først brukt med spesifikk referanse til en massakre på jøder av kronikøren Roger av Howde og Richard av Devizes i 1190-årene.
I hundrevis av år ble ordet holocaust brukt på engelsk til å bety store ofre, slakt og massakre. Det har vært og blir også brukt (i tråd med ordets opprinnelige betydning) om katastrofebranner som Peshtigo-brannen, hvor hundrevis av mennesker bokstavelig talt ble til aske som ble spredt med vinden.
Holocaust eller holokauston ble brukt om folkemordet på armenerne under første verdenskrig. Massakren på 30,000 etniske armenere i Kilikia i 1909 ble av minst en forfatter beskrevet med det greske ordet.
I løpet av andre verdenskrig ble ordet brukt om nasjonalsosialismens grusomheter uansett om ofrene var jøder eller ei. Siden 1960-årene har begrepet blitt brukt av noen fagfolk og forfattere utelukkende om forsøket på å utrydde jødene. Men også uttrykk som Sigøynernes Holocaust og homofiles holocaust er i bruk om nasjonalsosialistenes forsøk på å utrydde dem. Dekningen av rettssaken mot Adolf Eichmann i 1961, og utfyllende historisk stoff i forbindelse med rettssaken gjorde informasjon om holocaust bredt tilgjengelig i USA: Dette var første gangen amerikanere fikk presenterte holocaust som en historisk hendelse i seg selv og ikke bare som del av nazistenes brutale fremferd generelt. Betegnelsen «holocaust» om folkemordet på det europeiske jødene ble etablert i USA som følge saken mot Eichmann. Uavhengighetserklæringen for staten Israel i 1948 brukte betegnelsen «shoah» som i den offisielle oversettelsen til engelsk var «holocaust». Innen 1970 var «holocaust» den dominerende betegnelsen i USA på folkemordet.
Begrepet gikk inn i vanlig bruk etter 1978 da TV-serien Holocaust ble sendt på den amerikanske TV-kanalen NBC. Serien viste at emnet hadde stor offentlig interesse så vel som at den ble leverandør av en begrepsbruk som har gått inn i de aller fleste språk. I Sovjetunionen i årene etter krigen ble ikke jøder omtalt som ofre spesielt, alle ofre nazismen skulle ifølge retningslinjene omtales som sovjetiske borgere. Minnesmerket ved Babij jar nevnte ikke jøder før etter oppløsningen av Sovjetunionen. Betegnelsen Holocaust var lenge ukjent og ble vanlig først i 1990-årene. Tidligere var utslettelse eller katastrofe brukt.
Det bibelske ordet shoah (שואה) (også stavet sho'ah og shoa), som betyr «katastrofen», ble standard hebraisk benevnelse for holocaust fra 1940-årene av Shoah foretrekkes fremfor «holocaust» av mange grunner, deriblant den teologiske betydningen av ordet som refererer til greske hedenske skikker.
I skriftlig form brukes både Holocaust med stor forbokstav og holocaust med liten forbokstav  for å karakterisere nasjonalsosialistenes massakre/massedrap på jøder. Respekt for hendelsene gjør at mange mener at navnet bør skrives med stor forbokstav. Språkrådet anbefaler liten forbokstav, etter generelle retningslinjer for navn på historiske hendelser.
Jødenes situasjon i mellomkrigstiden
I Øst-Europa arbeidet jødiske borgere i hovedsak innenfor småhandel og håndverk, men gikk etter hvert inn i akademiske yrker da de fikk anledning til å ta utdanning. I Polen, Romania, Ungarn og de baltiske landene ble jødene hindret fra å arbeide i offentlig sektor, mens det i Sovjetunionen var slutt på tsartidens diskriminering og mange jøder søkte seg til offentlig tjeneste. Sekularisering av jødisk utdanning begynte midt på 1800-tallet i Vest-Europa og tidlig på 1900-tallet i Øst-Europa. I Polen og Sovjetunionen var hebraisk eller jiddisch det vanlige undervisningsspråket for jødiske barn.
Russland og Sovjetunionen
Jødene i tsarens Russland ble diskriminert på alle områder. De hadde lenge vært tvunget til bo i et bestemt område vest i imperiet. De fikk heller ikke bo i byene, var utelukket fra visse yrker og fra deler av utdanningssystemet. Jødene ble presset sammen i landsbyer, shetl, og hadde ofte småhandel og håndverk som eneste yrkesmuligheter. I 1804 fikk jødene lov til å bosette seg i det sørlige Ukraina langs Svartehavet og på Krim - områder som på 1700-tallet var erobret fra det osmanske riket. Odessa fikk etter hvert et stort jødisk samfunn. Tsaren annekterte i 1812 Bessarabia og lot jøder bosette seg der. Pogromer og diskriminering gjorde at om lag 1,85 millioner jøder forlot Russland fra 1880 til første verdenskrig. Ved utbruddet av første verdenskrig var det 5,2 millioner jøder i det russiske imperiet. Begrensingen i geografisk bosetting ble delvis oppløst under første verdenskrig på grunn av krigshandlingene der og etter revolusjonen i 1917 ble diskrimineringen fra tsartiden opphevet. Frigjøringen av jødene førte til økende integrasjon eller assimilering for eksempel ved at stadig færre, særlig i storbyene, regnet jiddisch som sitt morsmål. Jødene fikk anledning til å ta høyere utdanning og i Ukraina og Hviterussland var i 1939 halvparten eller mer av leger, tannleger og farmasøyter jøder. Fra å være en marginalisert del av befolkningen under tsaren, ble jødene i Sovjetunionen trukket inn i samfunnslivet på linje med andre. De sovjetiske myndighetene drev i mellomkrigstiden aktive tiltak mot antisemittisme. Myndighetene drev også kampanjer mot religion ved blant annet å stenge synagoger og etterlot rabbinerne uten rettigheter og levebrød.
Polen
Polen var del av Tsar-Russland til første verdenskrig, og de jødiske innbyggerne var underlagt restriksjoner. Ved siste folketelling før andre verdenskrig var 3,1 millioner av Polens borgere jøder, og utgjorde 10 % av befolkningen. De fleste jødiske polakkene bodde i byer og utgjorde enkelte steder flertallet. Polen var før krigen et multietnisk land, der etnisk polske utgjorde omtrent to tredjedeler av innbyggerne (andre store etniske grupper var jøder, tyske, ukrainere og hviterussere), og etnisk polske var i mindretall i de østlige områdene. Etter første verdenskrig da Polen ble løsrevet fra Russland, ble jødene utsatt for diskriminering og pogromer. Den russiske revolusjonen førte til at Polen ble sentrum for jødisk kultur i Europa. Landet fikk i mellomkrigstiden en demokratisk forfatning som i prinsippet garanterte like retter for folkegrupper. Antisemittismen tiltok i 1930-årene. For eksempel ble schächting (rituell slakting) forbudt, noe som i praksis bare berørte jøder. I 1938 ble flere tusen polske statsborgere av jødisk opphav deportert fra Tyskland til Polen, og de ble tvunget til å slå leir langs grensen fordi polske myndigheter mente at statsborgerskapet var utgått etter lang tid utenlands.
Jødiske polakker var stort sett fattige, men de fleste av Polens leger, advokater og kjøpmenn var jøder, og jøder betalte mer enn en tredjedel av all skatt i Polen. Jødiskeide virksomheter stod for rundt halvparten av landets utenrikshandel. Der var omtrent like mange assimilerte jøder i Polen som i Tyskland. Men for hver assimilerte polske jøde var det ti jiddischtalende med et mer ortodokst forhold til religion. Jøder i Polen hadde et parallelt skolesystem, partisystem og en parallell presse. De hadde formel, juridisk status, og de jødiske institusjonenes virke var anerkjent av myndighetene i form av fødselsattester, vielser, gravferd og utdanning.
Białystok overgikk til tsaren fra Preussen i 1807, og videreførte den prøyssiske diskrimineringen av jødene, blant annet fikk ikke jøder gifte seg, skifte arbeid eller bosted uten myndighetenes tillatelse. Jødene ble også pålagt å ha familienavn. Białystok hadde på den tiden flertall jødiske innbyggere. Under pogromen i 1906 ble nær 100 av Białystoks jødiske innbyggere drept, og et stort antall boliger og butikker tilhørende jøder plyndret. Før første verdenskrig hadde over 60,000 av Białystoks 90,000 innbyggere vært jødiske. Krigshandlinger, hungersnød og utskriving til hæren reduserte folketallet. Fra 1916 begynte også utvandring til USA. Etter første verdenskrig ble Białystok en del av Polen. Tilflytting av etnisk polske gjorde at folketallet vokste til nær 100,000 i 1936, mens andelen jødiske innbyggere falt til 40 %. De jødiske innbyggerne drev stort sett handel og annen næringsvirksomhet i byens sentrum, mens etniske polakker var bønder bosatt i utkantene. Det var egne jødiske skoler med undervisning på jiddisch eller hebraisk, alt etter politisk orientering, og det ble utgitt en rekke jødiske tidsskrifter på jiddisch eller polsk. Myndighetene i Białystok forsøkte å begrense det jødisk preget ved blant annet å kreve alle oppslag og skilt skrevet på feilfritt polsk.
Vest-Europa
Nederland hadde i 1940 om lag 140,000 (halvparten i Amsterdam) godt integrerte jødiske innbyggere samt 15,000 flyktninger. Antisemittismen i landet tiltok i 1930-årene på grunn av tysk påvirkning. Mange jøder innvandret til Belgia fra Øst- og Sentral-Europa tidlig på 1900-tallet, og antallet jødiske innbyggere var i 1940 om lag 66,000 hvorav bare 10 % var statsborgere. De fleste bodde i Brüssel eller Antwerpen. De nylig innvandrede snakket hovedsakelig jiddisch. I Luxembourg bodde det 3 500 jøder, de fleste innvandret fra Øst-Europa eller flyktninger Tyskland og Østerrike. Jødene i Luxembourg var assimilert i majoritetsbefolkningen og spilte liten rolle politisk. Omkring 2,000 jøder flyktet før krigen til Danmark, der det fra før var 6 000 jødiske dansker. I Norge var det omkring 1 700 jødiske innbyggere med fulle borgerretter.
Frankrikes jødiske innbyggere hadde fulle rettigheter etter frigjøringen på 1800-tallet. Tross antisemittismen rundt århundreskiftet (noe som kom til syne i Dreyfus-saken) var de franske jødene godt integrert og giftet seg ofte med ikke-jøder. I mellomkrigstiden innvandret mange jøder fra Øst-Europa til Frankrike og utgjorde halvparten av de 350,000 jødene i landet i 1940. Omkring halvparten av jødene i Frankrike hadde ikke statsborgerskap i landet. To tredjedeler bodde i Paris. De nylig innvandrete jødene hadde sine egne foreninger og aviser på jiddisk. På slutten av 1930-årene strammet myndighetene inn muligheten for å komme inn i landet som flyktning, og de som kom, ble holdt i leirer.
Jødene i Italia, som utgjorde 0,1 % av befolkningen, hadde oppnådde fulle borgerretter og var godt integrert. Assimilering var tiltagende blant annet ved utbredt ekteskap med andre italienere. Mussolini innførte ikke antisemittiske tiltak etter maktovertakelsen i 1922. Etter Hitlers maktovertakelse i 1933 svingte Mussolini mellom å erklære sin sympati for jødene og uoffisielle antijødiske tiltak. Jødenes juridiske situasjon var uendret til 1938 da Mussolini innførte raselover, og i 1940 utstedte han antijødiske dekreter.