cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brakeprisen
Prisens formål er «å stimulere til leselyst, å øke oppmerksomheten om litteratur i Drammens nærområde ... og å rette oppmerksomheten mot nye og gryende forfatterskap fra byen». Den blir stemt fram av bibliotekets lånere fra en liste nominert av fem bibliotekarer.
Prisens navn henspiller ifølge bibliotekets hjemmeside på guden Brage, bydelen Bragernes (tidligere Brakernes), at ordet kan bety ener (i betydningen einer) mens vinneren også skal være ener (i betydningen vinner). Et hint til Brageprisen er også tilsiktet.
VM i skiskyting 1989
10 km sprint
Dato 11. februar 1989
20 km
Dato: 7. februar 1989
4 x 7,5 km stafett
Dato: 12. februar 1989
Lagkonkurranse
Dato: 9. februar 1989
15 km
Dato: 7. februar 1989
3 x 5 km stafett
Dato: 12. februar 1989
Oppegård kirke
Oppegård kirke er en kirke konstruert i en rektangulær form, fra 1876 i Svartskog i Nordre Follo kommune, Viken fylke.
Byggverket er i tre og har 125 sitteplasser. Den ble reist under ledelse av byggmester Andreas Keitel og innviet 1. november 1876.
Tidligere kirker
Dagens kirke er den tredje på stedet. Den første kirken var en stavkirke som man kjenner fra en besiktigelse foretatt i 1688. Utfra denne beskrivelsen antas det at stavkirken har bestått av et rektangulært skip og et lavt, smalt kor.
Stavkirken ble revet og man oppførte en ny kirke av laftet tømmer i 1722. Den ble innviet av «...Ædle Welærwærdighed, Prousten Herr Lars Rasch, den 16de October 1722.» Kirken hadde rektangulært skip, et lavere og smalere kor, også dette rektangulært, samt tårn med pyramidetak i vest. Da kirken ble reist hadde den takrytter midt på taket, men det ble revet da man i stedet bygget tårn i 1839. Kirken fra 1722 ble revet i 1875.
Dagens kirkebygning
Dagens kirke ble reist på samme tomten og Keitel har i hovedsak beholdt den tidligere planen med rektangulært skip, lavt, smalt og rektangulært kor, samt tårn i vest. Under byggingen ble deler av de gamle materialene brukt. Taket og tårnet er tekket med skifer.
Altertavlen er en portalaltertavle antagelig skåret av brødrene Jaspersen fra Ås. Maleriet i det store feltet i midten viser nattverden og er antatt utført etter et stikk fra 1600-tallet. Altertavlen kom til kirken rundt 1760 og er altså fra 1722-kirken.
Døpefonten i hvit marmor var en gave fra en herr Lassen. Foten har en innskrift hvor det står: «F. Tacquier, Caen, France.» Prekestolen har seks fag og åttekantet fot.
Ellers finnes flere rituelle kar, dåpsfat. m.m., en del av dette er utstyr fra tidligere kirke. Noe av inventaret ble solgt på auksjon i 1885, blant annet hadde kirken to votivskip, begge ble solgt. Det ene har senere blitt kjøpt inn av Norsk Folkemuseum.
Kirkegård
På kirkegården finnes en del eldre gravminner. Kirkens byggmester Andreas Keitel ligger også begravet her. Kirkegården er fredet.
Kusymre
Kusymre (Primula vulgaris) er en plante i nøkleblomfamilien. Slektsnavnet Primula betyr «den første om våren», og viser til at dette er en vårblomstrende plante. Blomstring varierer imidlertid fra januar og utover avhengig av lokasjon i landet. Den har enkeltstående gulhvite blomster.
Planten er opprinnelig fra Vest- og Sør-Europa, med utbredelse fra Færøyene og Norge sørover til Portugal, øst til Tyskland, Ukraina, Krimhalvøya og Balkan, Nordøstst-Afrika (Algerie) og Sørvest-Asia (fra Tyrkia til Iran). I Norge er kusmyre vanlig i kyststrøk fra Aust-Agder til Sør-Trøndelag. Planten vokser i fuktig skyggefull skog og gressbakker. Trives og i maritimt miljø nær sjø.
Kusymre er ikke giftig, både blomster og blad av kusymre er spiselige, og skal ha en blodrensende effekt. Planten har og vært brukt som medisinsk urteplante. Den antas å ha effekt som slimløsende, krampeløsende, svakt smertestillende og beroligende. Urten har og vært brukt som ormemiddel og brekkmiddel. Kan gi allergiske reaksjoner.
David Meca
Meca testet positivt for det ulovlige steroidet nandrolon under en konkurranse i Brasil i 1999. Han ble idømt to års utestengelse, men klaget saken inn for Den internasjonale voldgiftsretten for sport i Lausanne, som reduserte straffen til ett års utestengelse.
Meca tok sølv i 5 km under VM 2000 på Hawaii. Han tok også sølv i 25 km og bronse i 10 km under VM i 2003 i Barcelona i Spania.
David Meca svømmer for klubben Club Natació Sabadell.
Filippinerhavet
Filippinerhavet eller Filippinhavet er den delen av Stillehavet som omkranses av Filippinene, Taiwan og Japan i vest, av Marianene og Palau i øst og Indonesia i sør.
Guldholm kloster
Guldholm kloster var et cistercienserkloster i middelalderens Sydslesvig. I 1191 innviet Slesvigs biskop Valdemar Knudsen, en illegitim sønn av Knud V, klosteret på en liten halvøy ved Langsjøen nær Slesvig by i Angel.
Årsaken til Guldholm klosters grunnleggelse var begivenhetene i det lille kluniasensiske munke- og nonnesamfund i St. Michaels kloster i Slesvig. Der lå abbeden og noen av munkene hans døddrukne nede i et av byens ølhus, hvor de hadde sviret og hygget seg med jenter. Denne episoden fikk biskop Valdemar til å beslutte seg for å flytte klosteret fra Slesvig til Guldholm under cistersienserne fra Esrums regler.
De forskjellige slags munker kunne dog ikke enes. Da biskop Valdemar ble fengslet i 1192, dro sortebrødrene (kluniasensene) tilbake til det gamle kloster og hjemsøkte Guldholm med strid og plyndring. Paven og kongen viste dog cisterciensene sin støtte, men i 1209-10 flyttet disse til Ryd kloster ved det senere Lyksborg.
Det er ikke funnet rester av klosteret på stedet.
Håndball-VM 1954 for menn
Håndball-VM 1954 for menn ble spilt i Sverige i perioden 13. – 17. januar 1954. Det var andre gang som VM i håndball ble arrangert, 16 år etter det første mesterskapet. Seks nasjoner deltok, to grupper med tre lag i hver og deretter plasseringskamper. Hjemmenasjonen Sverige møtte regjerende mester Tyskland i finalen som de beseiret med 17-14 og ble verdensmestere for første gang.
Jelisaveta av Jugoslavia
Jelisaveta Karađorđević (serbisk: Њ.К.В. Кнегиња Јелисавета Карађорђевић; født 7. april 1936 i Beograd er medlem av Karađorđević-familien, også kjent som menneskerettighetsforkjemper og tidligere presidentkandidat for Serbia. Hun kjennes også under navnet Elizabeth av Jugoslavia.
Bakgrunn
Jelisaveta er datter av Pavle av Jugoslavia, som var regent i Jugoslavia. Familien måtte i eksil til Sør-Afrika under annen verdenskrig. Hun begynte med sin skolegang i Kenya, og fortsatte den i Storbritannia og Sveits. Ved siden av sitt serbiske morsmål behersket hun etterhvert også engelsk, fransk, spansk og italiensk.
Ekteskap og karriere
Den 19. januar 1961 giftet hun seg med den amerikanske tekstilfabrikanten Howard Oxenberg (1919–2010). Fra dette ekteskap stammer de to døtre Catherine Oxenberg (født 1961, skuespiller) og Christina (født 1962). Paret ble skilt i 1966. Hun inngikk et nytt ekteskap den 23. september 1969 med den britiske politiker og senere europaparlamentmedlem Neil Balfour (født 1944). De fikk sønnen Nicholas (født 1970). Dette ekteskapet brøt sammen på grunn av Elisabeths forhold til skuespilleren Richard Burton og endte med skilsmisse i 1978.
Sitt tredje ekteskap inngikk hun den 28. februar 1987 i New York City med Perus tidligere statsminister Manuel Ulloa Elías (1922–1992).
I slutten av 1990 grunnla hun Princess-Elizabeth-stiftelsen for barn fra krigsområder. På dette tidspunkt var det blitt mulig for henne å bosette seg i fødebyen igjen. Den gamle kongelige redidens var blitt konfiskert av det tidligere regime, men den nye regjering var innstilt på å gi den tilbake til arvingene, som imidlertid ikke var enige seg i mellom. I 2013 ble det kunngjort at villaen "Crnogorka", i Uzicka-gaten i bydelen Dedinje skulle returneres til prinsesse Jelisaveta. Denne villaen var blitt kjøpt av prinsesse Olga av Hellas og Danmark i 1940, og tatt av staten i 1947. Det ble etterhvert stilt til rtådighet som residens for ambassadøren for Montenegro.
Ved presidentskapsvalgene i Serbia i 2004 stilte hun som kandidat, noe som utløste hennes nevø Jugoslavias sterke mishag. Hun kom på sjetteplass med 63 991 stemmer (ca 2 % av stemmene). Allerede tidligere hadde hun gått inn for det fredelige samliv mellom golkene i det tidligere Jugoslavia, noe som borgerkrigene da gjorde umulig. Hun gikk også inn for avskaffelse av atomvåpen.
Elisabeth markedsfører to egne parfyme merker og forfatter barnebøker.
Airway
Airway var en amerikansk mikrobil med to seter som ble produsert av T. P. Hall og Everett Miller mellom 1949 og 1950 i San Diego. Hall hadde tidligere forsøkt å ta fram en flyvende bil, men valgte et mer konvensjonelt design for denne bilen.
Den hadde bare ett gir med hydraulisk drift, og et nødgir i tillegg.
Bilen var utstyrt med chassis og karosseri av aluminium, og en 10 hestekrefters luftkjølt bensinmotor fra Onan montert bak. Stylingen var strømlinjeformet og moderne, og med små hjul så den større ut enn den egentlig var. Akselavstanden var 2540 mm (100 tommer), og 1270 mm sporvidde (50 tommer). Bare to ble laget, en kupé og en sedan.
Prisen var USD 750 for begge modellene.
Eidsvåg Idrettslag
Eidsvåg Idrettslag kan vise til:
Ketil Gjessing
Ketil Gjessing (født 18. februar 1934 i Oslo) er en norsk lyriker og oversetter.
Gjessing har vært medlem i følgende organisasjoner: Den norske forfatterforening (DnF), Norsk forfattersentrum, Norsk oversetterforening, Språklig samling, Folkereising mot krig (FMK) og Norsk Tjenestemannslag.
Andre utgivelser
Gjessing har også utgitt dikt og artikler i tidsskrifter som Edda, Pax, Profil, Samtiden, Vinduet og andre tidsskrift, også i utlandet, og i forskjellige aviser. Han var også representert i flere antologier, med novelle i «Norske sengehester» (1966), som også ble utgitt på japansk og svensk, og med dikt i «Ti unge», «Nye navn i norsk kunst», «I grenselandet», «Amor Roma», «La hundre blomster blomstre», «Moderne norsk lyrikk» og andre. Han er også representert i en slovakisk antologi over norsk lyrikk.
Miyu Uehara
Miyu Uehara (født 2. mai 1987, død 12. mai 2011) var en japansk TV-personlighet og glamour-modell.
Californiabukta
Californiabukta (spansk: Golfo de California) er den bukta som Stillehavet danner mellom Californiahalvøya og Fastlands-Mexico.
Miyu Uehara
Uehara ble født på øya Tanegashima som ligger i prefekturet Kagoshima, som den yngste av 10 søsken. Uehara flyttet til Tokyo der hun ble oppdaget da hun arbeidet som vertinne i Tokyo. Uehara døde i sin egen leilighet i Meguro, Tokyo tidlig 12. mai 2011 i en alder av 24 år, dødsårsaken ble fastslått til selvmord ved hengning.
J3-klassen
Klassen var de største undervannsbåtene som ble bygget i Japan før utbruddet av krigen i Stillehavet. De var en videreutvikling av KD4-klassen med hangar- og flyarrangement som J2-klassen, og var klassifisert som junsen «krysserubåter» med høy overflatehastighet og god rekkevidde. De var utstyrt med vanntett hangar for ett sjøfly og katapult.
Størrelsen på undervannsbåtene i J3-klassen gjorde at de i overflatestilling var svært sjødyktige, hadde høy hastighet og god rekkevidde. J3-klassen var imidlertid samtidig selv sårbare da de brukte lang tid på å dykke og manøvrerte dårlig neddykket. De kunne heller ikke dykke spesielt dypt.
J3-klassen bestod av:
WSDL
Web Services Description Language (WSDL) er et markeringsspråk for å beskrive vevtjenester (elektroniske tjenester over verdensveven/«World Wide Web»). Hensikten er å ha en velkjent (standard) måte for å etablere dialog mellom kunder og tilbydere av elektroniske tjenester. WSDL lar en tilbyder angi hvilke tjenester den har å velge mellom, og (for hver slik tjeneste), hvilke protokoller som kan brukes for å styre dialogen mot kunden, samt hvilket format som kan brukes i samtalen.
Språket er utviklet av den frittstående organisasjonen World Wide Web Consortium. Den opprinnelige formulering (versjon 1.0) kom i 2000, mens man i dag finner en revidert og utvidet beskrivelse (version 2.0). Der beskrives protokollene SOAP og HTTP, samt dialogformatering i henhold til metaspråket XML.
Otello Capitani
Otello Capitani (født 1890) var en italiensk turner.
Moldova under Sommer-OL 2000
Moldova under Sommer-OL 2000. Trettifire sportsutøvere, tjueni menn og fem kvinner fra Moldova deltok i sju sporter under Sommer-OL 2000 i Sydney. Det var andre gangen som Moldova deltok i et sommer-OL. De kom på delt 61.-plass med en sølv- og en bronsemedalje.
Supperådet
«Supperådet» er en TV-sketsj fremført av komikerduoen Wesensteen (Harald Heide-Steen jr. og Rolf Wesenlund) på NRK Fjernsynet i 1969. Sketsjen var et innslag i humorserien Og takk for det.
I sketsjen skal en reporter (Wesenlund) intervjue Balle Clorin (Heide Steen jr.), lederen av Norsk Supperåd, et offentlig organ med 400–500 ansatte. Clorin er overstrømmende munter, muligens alkoholpåvirket, og meget åpenhjertig når det gjelder rådets nytteverdi og arbeidsmetoder: Det produserer det meningsløse bladet Suppe i Sentrum med oppdiktet statistikk som viser at blomkålsuppe går opp og tomatsuppe ned, produserer tullete slagord; kort og godt: «Det er bare tull alt sammen! Bare tull!»
Johann Andreas Quenstedt
Johannes Andreas Quenstedt (født 13. august 1617 i Quedlinburg i Tyskland, død 22. mai 1688 i Wittenberg) var en tysk luthersk dogmatiker. Han var en viktig eksponent for den lutherske ortodoksi, nærmere bestemt en av de siste representanter for høyortodoksien (1600–1680).
Supperådet
Selv om sketsjene opprinnelig var en parodi på opplysningskontorer og bransjeråd som gjerne ble dannet for å kunne få sendetid i NRK uten å regnes som reklame, har supperådssketsjen blitt den definitive parodien på overflødig byråkrati. «Supperåd» er anerkjent som et begrep i norsk språk; det betegner et byråkratisk organ uten reell innflytelse eller funksjon.
Johann Andreas Quenstedt
Bakgrunn
Johann Andreas Quenstedt ble født i Quedlinburg. Faren var Ludolf Quenstedt, en av Quedlinburgs patrisiere, og kanoniker ved St. Mariakirche i Halberstadt. Moren, Dorothea, var søster til Johann Gerhard, datter av Ratskämmerer i Quedlinburg Bartholomäus Gerhard og hans hustru Margaretha Berndes. Johann Andreas ble oppkalt etter morens to brødre, Johann Gerhard og Andreas Gerhard.
Han fikk sin utdannelse på Universitetet i Helmstedt 1637-43 under Georg Calixt, og han ble påvirket av den synkretistiske retningen, men gikk siden under sine studier i Wittenberg over til den lutherske ortodoksi. Han ble uteksaminert fra Universitetet i Wittenberg i 1644.
Teologisk karriere
Ved dette universitetet foreleste han etter hvert over geografi og var adjunkt professor ved det filosofiske fakultet 1646-49. Ordinær professor i logikk og metafysikk og assistent professor i teologi 1649-60, og ordinær professor i teologi fra 1660 til sin død.
Frukten av hans over tredve års arbeid som foreleser i teologi ved universitetet ble publisert under tittelen Theologia didactico-polemica sive systema theologicum (Wittenberg, 1685; Leipzig, 1715), et verk i henhold til den strenge standarden til den lutherske ortodoksi basert på Theologia, positiva acroamatica av Johann Friedrich König. Den betegnes som klassisk, mindre på grunn av originalitet, enn gjennom omfattende lærdom og klarhet og en utmerket sammenfatning av den lutherske ortodoksis dogmatiske arbeider.
Han var kjent i samtiden for sin milde, irenistiske ånd og tilbakeholdenhet, samt gudfryktige lynne, som også ses i hans pastorum et instructio cathedralis (1678), hvor han råder til saktmodig å motstå heretikere, og å skille mellom fristerne og fristelsene, advarer mot pedanteri fra prekestolen, og anbefaler lesing av Johann Arndts Vom wahren Christenthum.
Karbonatisering
Karbonatisering er en prosess med en kjemisk reaksjon mellom herdet betong og karbondioksid. Prosessen foregår i all betong som er eksponert for karbondioksid, det vil si at reaksjonen ikke foregår på betong under vann eller betong påført et lufttett sjikt.
Betong er et svært basisk materiale med et pH-nivå på 11–13. Karbonatiseringen fører til at pH-verdien i betongen synker. Reaksjonen begynner ved betongoverflaten og arbeider seg innover i betongen. Det sjiktet i betongen hvor pH-verdien er 9,5 kalles karbonatiseringsfronten. Hastigheten på karbonatiseringsfronten avhenger av betongkvaliteten, og er vanligvis noen millimeter pr tiår. Den er størst de første årene og avtar med tiden.
Det høye pH-nivået i betongen fører til at det dannes en oksidfilm på overflaten til armeringsstålet som ligger innstøpt i betongen. Oksidfilmen beskytter armeringen mot korrosjon. Hvis betongens pH-verdi synker til under 9,5 vil oksidfilmen forsvinne og armeringen utsettes for korrosjon. Et resultat av karbonatiseringen er nettopp at betongens pH-verdi synker til under 9,5. Karbonatisering er en av de viktigste årsakene, om ikke den aller viktigste årsaken, til skader på armert betong (betong eksponert for klorider (salter) fører til et raskere og mer alvorlig skadeforløp).
En positiv miljømessig konsekvens av karbonatiseringen er at betongen tar opp og binder CO2. Avhengig av hvordan betongen er eksponert for luft, kan opptil 70 % av den karbondioksiden som ble frigjort ved kalsineringen, bli tatt opp igjen i betongen. En nedknusing av betong, for eksempel ved riving, øker karbonatiseringshastigheten.
Renminuniversitetet
Renminuniversitetet, eller Kinas Folkeuniversitet, eller Renmin University of China (RUC), (kinesisk: 中国人民大学, pinyin: Zhōngguó Rénmín Dàxué, kalt 人大 Réndà) er et nasjonalt universitet i Beijing i Kina.
Det tilhører gruppen av eliteuniversiteter som støttes av Prosjekt 211.
Historie
Forløper for universitetet var Shaan Bei offentlige skole som ble opprettet av Det kinesiske kommunistparti i 1937 under den annen sino-japanske krig. Senere ble navnet Nordkinas forente universitet og så Nordkinas universitet.
Kinas Folkeuniversitet ( rénmín = folk) ble offisielt opprettet i 1950 som Folkerepublikken Kinas første nasjonale universitet. Opprinnelig var tanken at dette universitetet skulle bli landets fremste, men den ambisjonen fikk man etter kort tid et mer avslappet forhold til. Universitetet er ikke desto mindre havnet i det absolutte toppskikt. Det har i dag (2007) 23 fakulteter og 13 forskningsinstitutter. I et nasjonalt rangeringssystem for universiteter havner en rekke av Renmin-universitetets fakulteter som regel på førsteplass.
Universitetet har hovedcampus i Zhongguancungaten i Beijings Haidiandistrikt. Det ligger bare fem til ti minutters kjøretid unna en rekke andre ledende universiteter, som Pekinguniversitetet, Tsinghuauniversitetet, Beijings teknologiske institutt og Beijing Foreign Studies University. Det er også mindre enn ti minutter fra både det gamle sommerpalasset og det nye sommerpalasset.
NM i ishockey 2008
NM i ishockey 2008 var det 69. norgesmesterskapet i ishockey.
vant sitt sjette norgesmesterskap etter å ha vunnet finalen 4–2 i kamper mot.
Lyn 1896 Fotballklubb
Lyn 1896 Fotballklubb (stiftet 3. mars 1896) er en norsk fotballklubb fra Oslo, som er en del av allianseidrettslaget Ski- og Fotballklubben Lyn. Klubben er en av de eldste fotballklubbene i Norge og har vunnet to seriemesterskap og åtte norgesmesterskap. Lyn var initiativtager til stiftelsen av Norges Fotballforbund i 1902 og pådriver for Ullevaal Stadion, som har vært Norges nasjonalstadion fra og med 1927 og Lyns hjemmebane i perioden 1926–2009.
Da elitelaget gikk konkurs i 2010, ble gjelden knyttet til deres andrelag gjort opp. Laget ble deretter overført innad i SFK Lyn til breddeavdelingen, slik at Lyn i 2011 spilte i 4. divisjon. Lyn spilte i 3. divisjon i sesongen 2012; laget vant sin avdeling i 2012 og rykket opp til Oddsenligaen fra 2013. I 2015 rykket laget ned fra Oddsenligaen. Lyn spilte i 3. divisjon i 2018. Hovedtrener ut sesongen 2021 var Bent Inge Johnsen, som etter tre år forlot klubben i november 2021. Fra 2022 var Jan Halvor Halvorsen klubbens nye hovedtrener. I 2022-sesongen kvalifiserte Lyn seg for opprykk til 2. divisjon fotball for menn.
Klubbens hjemmebane er Bislett stadion.
Historie
Lyn ble stiftet på St. Hanshaugen 3. mars 1896. På fotballsiden kan klubben skilte med åtte cupmesterskap og to seriemesterskap. Klubben var fra starten av en maktfaktor og ble regnet blant aristokratene i norsk fotball. Lyn var en av tre klubber som i 1902 stiftet Norges Fotballforbund, og er den eneste av disse som fremdeles eksisterer. Av fremtredende fotballspillere kan det nevnes, Arne Brustad, Øyvind Holmsen, Fredrik Horn, Magnar Isaksen, Jørgen Juve og Frithjof Ulleberg. Disse seks var med og tok OL-bronse for Norge i 1936.
Lyn vant serien for første gang i 1964. På laget som vant både serie og cup i 1968 var Harald Johan «Dutte» Berg og Ola Dybwad Olsen sentrale spillere. Et av høydepunktene i klubbens historie kom samme sesong da laget tok seg til kvartfinalen i Cupvinnercupen og gikk på et knepent tap mot Barcelona. Laget fortsatte treningene ut på nyåret for at det skulle være i form til kvartfinalen som gikk over to kamper rundt månedsskiftet januar/februar 1969. På grunn av værforholdene i Norge på denne årstiden ble begge kampene spilt i Spania. Lyn tapte den første kampen 2-3 og i den andre kampen ledet Lyn 2-0 frem til det gjensto ett kvarter. Kampen endte til slutt 2-2 og dermed var Lyn ute. Lyn rykket ned i 1969, men rykket direkte opp igjen og kom seg til cupfinalen samme år. Påfølgende sesong endte med 2.-plass. Dessverre for Lyn ble triumfene på 60- og tidlig 70-tall etterfulgt av dårlige tider. Da Lyn rykket ned igjen i 1973 skulle det ta 30 år før klubben klarte å holde seg i mer enn tre sesonger i landets øverste divisjon. I disse årene bedrev klubben skytteltrafikk mellom divisjonene og var helt nede i 3. divisjon senest i 1986. I denne perioden mistet laget mange potensielle tilhengere, og i dag er det nærmest en generasjonskløft mellom dagens unge Lynsupportere og den eldre garde.
På starten av 90-tallet klarte Lyn for første gang på ti år å holde seg i eliteserien, fra 1991 til 1993. I 1994 kom Lyn seg til cupfinalen hvor de ble slått 3-2 av Molde.
Brynestad-perioden (1999–2008)
I lang tid slet Lyn med økonomien, og var mange ganger nær konkurs. I 1999 ble klubben reddet ved at finansmannen Atle Brynestad kjøpte den for en symbolsk sum. Elitelaget ble organisert som et aksjeselskap ved navn «FC Lyn Oslo AS», eid av investeringsselskapet «CG Holding AS». Året etter at Brynestad ble eier, rykket Lyn opp.
I 2002, med Sture Fladmark som midlertidig trener, ledet Lyn serien med 10 poeng da den var halvspilt. I løpet av sesongen rakk Hrvoje Braovic å bli ansatt i og å trekke seg fra trenerjobben. Fladmark tok igjen over roret, og Lyn endte på bronseplass. For denne bedriften fikk han Kniksenprisen som årets trener.
Teitur Thordarson ble ansatt som trener før 2003-sesongen, og forventningene var store. Etter syv strake tap trakk Teitur seg samme høst. Tommy Berntsen tok over midlertidig, og plassen i Tippeligaen ble reddet. Det samme året ble Lyn Fotball stiftet, og startet klatringen fra bunnen av seriesystemet. Dette var ment å være et hobbylag for trenere og andre med hjertet i Lyn.
Sesongen 2004 gikk bedre for Lyn. Treneransvaret var todelt mellom Hans Knutsen og Espen Olafsen. Lyn endte på 6.-plass dette året, og kom til cupfinalen. Finalen skulle vise seg å bli en stor skuffelse, som endte 4–1 til Brann.
16. mai 2008 meldte NRK at eieren av Lyn, Atle Brynestad, ønsket å selge seg ut. Etter lengre forhandlinger ble det 22. juli sluttgjort en avtale som innebar at Lyn overtok aksjene til «FC Lyn Oslo AS» fra «CG Holding AS», mot at Brynestad slettet gjeld på nær 16 millioner kroner. En del av avtalen var også at Brynestad skulle få en del av salgssummen dersom Odion Ighalo ble solgt.
Tiden etter Brynestad og konkurs (2008–2010)
Da Brynestad gikk ut, hadde Lyn for store kostnader i forhold til inntekter. Med unntak av i 2006, da John Obi Mikel ble solgt, hadde Brynestad dekket underskudd i Lyn hvert år siden han overtok i 1999. Lyn trengte dermed penger og, i overgangsvinduet sommeren 2008 solgte Lyn Odion Ighalo og Jo Inge Berget samlet til Udinese. En rekke spillere på utløpende kontrakter ble imidlertid ikke solgt, og valgte etter sesongen å gå vederlagsfritt. Deriblant profiler som Kniksenvinner for årets keeper i 2008 Eddie Gustafsson, toppscorer Espen Hoff og Tomasz Sokołowski. Trener Henning Berg, som var klar for Lillestrøm fra og med 2010, ble løst fra kontrakten, og assistenttrener Kent Bergersen tok over. Lyns investorjakt ble i denne perioden hemmet av at Chelsea truet Lyn med gigantsøksmål over Mikel-overgangen, etter at Lyns tidligere klubbdirektør Morgan Andersen ble dømt i Oslo tingrett for å ha forfalsket dokumenter knyttet til nevnte overgang. Tvisten mellom Lyn og Chelsea ble lagt død utenfor rettssalen 1. desember. Lyn endte på 7.-plass i serien.
2009 ble et dramatisk år for Lyn. Selv om laget rykket ned fra Tippeligaen denne sesongen, lå fokuset et annet sted enn på det sportslige. I april ble det kjent for offentligheten at Lyn var i betydelige økonomiske problemer, og lønnskutt ble nevnt. Lyn hadde budsjettert med 10 millioner kroner i spillersalg, men da overgangsvinduet før sesongstart stengte, hadde ikke Lyn solgt en eneste spiller. I tillegg viste de budsjetterte sponsorinntektene seg å ha vært for optimistiske. På grunn av manglende betalingsevne utover sesongen, havnet Lyn i en lang rekke konflikter som ble bredt dekket av media. I sommervinduet for overganger oppnådde Lyn salgsbudsjettet på 10 millioner kroner, og det ble gjort lønnskutt, men dette var ikke nok. En redningsaksjon reddet i september drift ut sesongen for Lyn. Blant bidragsyterne var sponsorer for klubber som ville tape på at Lyns Tippeliga-resultater ble strøket. Først på årets siste dag fikk Lyn på plass positiv egenkapital, slik at de kunne spille i Adeccoligaen i 2010. Administrerende direktør Erik Langerud gikk av etter sesongen.
Foran 2010-sesongen forsvant flere spillere, og Lyn ble spådd en vanskelig sesong. 3. mars skiftet «FC Lyn Oslo» navn til «Fotballklubben Lyn». Sesongen startet med stortap borte mot Bodø-Glimt, men de neste fem kampene ga to seire, to uavgjort og et uheldig tap hjemme mot Fredrikstad. Men igjen sprakk sponsorbudsjettet, og nok en gang var Lyn i økonomiske problemer. Lønnkutt på opp til 60 prosent ble annonsert. Den økonomiske usikkerheten syntes å påvirke spillerne, og laget gikk på fem strake tap. Den siste kampen til Lyn ble spilt 6. juni. Lyn meldte seg konkurs 30. juni, og ble suspendert fra seriesystemet i påvente av booppgjør. På det tidspunktet lå laget på nedrykksplass til 2. divisjon, noe som ikke hjalp på investorjakten. Suspensjonen fra seriesystemet betød at resultatene til første- og andrelaget (som spilte i 3.-divisjon) ble strøket, slik at de automatisk rykket ned.
«Nye» Lyn etter konkursen (2010–2013)
Samtidig som elitelaget kjempet sportslig og økonomisk i Adeccoligaen, kjempet seniorlaget til breddeklubben «Lyn Fotball» i toppen av sin 6.-divisjonsavdeling. Lyns tilhengere besluttet å støtte opp om dette laget etter konkursen. Den første kampen til «Lyn Fotball» etter elitelagets konkurs var 11. august borte mot Christianssand, og endte med 10–1 seier. Den første hjemmekampen mot Vinderen ble en enorm fest med seier og over 2000 tilskuere på Frogner Stadion. Av spillerne på det tidligere elitelaget, var det kun Endre Fotland Knudsen som ble med ned, men til den første hjemmekampen stilte også de gamle Lyn-heltene Steven Lustü og Jo Tessem. Knudsen ble en stor bidragsyter med 10 mål på 6 kamper. Målet for sesongen var opprykk til 5. divisjon, og den ble sikret på målforskjell i siste serierunde, da Lyn vant 14–1 borte mot Nesøya. Laget ble også kretsmestere etter seier over både Hasle-Løren 2 og Teisen IF.
På kort tid skulle trener Finn Bredo Olsen sette sammen et helt lag fra bunnen av. En kombinasjon av trenerens lange erfaring og store nettverk, og Lyns velkjente navn, gjorde at mange ønsket å spille for Lyn. Laget som ble satt sammen, besto hovedsakelig av unge, lokale spillere. De fleste av spillerne hadde tidligere vært i Lyn-systemet og blitt trent av Finn Bredo Olsen. Noen av dem hadde hatt opphold i andre klubber i mellomtiden, mens andre spilte på 6.-divisjonslaget til Lyn og/eller juniorfotball for Lyn året før. Spillestilen var ballbesittende i 4-2-3-1-formasjon. Laget møtte flere motstandere fra divisjonen over i treningskampene før sesongen, men vant allikevel 6 av 7 kamper – kun slått av Oslo City, som var et forventet topplag i divisjonen over. I sesongpremieren søndag 10. april slo Lyn Lokomotiv Oslo 6–0 foran 1922 tilskuere. Lyn kunne etter den første kampen rapportere om 622 solgte sesongkort i tillegg til de 1200 utsendte til klubbmedlemmer. Antall solgte endte på 681 - flere enn året før da de spilte i Adeccoligaen. 16. mai ble en ny festaften for klubben, da 2078 tilskuere så Lyn nedsable Øvrevoll Hosle 10–0. Lyn rykket opp etter å ha vunnet samtlige kamper i serien, og ble i tillegg kretsmester etter uavgjort og seier mot henholdsvis Skeid 2 og Nesodden 2.
Den lille ungarske slette
Den lille ungarske slette eller Lille Alföld (ungarsk: Kisalföld, slovakisk: Malá dunajská kotlina, tysk: Kleine Ungarische Tiefebene) er en slette på rundt 8 000 km² nordvest i Ungarn, sørvest i Slovakia (Podunajská nížina – Donau-lavlandet) og øst i Østerrike. Den er en del av Den pannoniske slette som dekker det meste av Ungarn.
Lyn 1896 Fotballklubb
Retur til Toppfotballen og retur til bredden (2013-
Lyn hentet inn hele 9 spillere for å være rustet til spill i 2. divisjon i 2013. 7 av de 9 nye hadde tidligere spilt for Lyn. De tre største navnene var Andreas Moen, Gøran van den Burgt og Tom Kristoffersen. I årets første kamp slo Lyn Bossekop 2-1 samt sin egen tilskuerrekord på Frogner Stadion da 2384 fotballfrelste tok turen. I cupen røk Lyn etter ekstraomganger i 2. runde, da Adeccoliga-laget Mjøndalen ble et nummer for store på bortebane. Debutsesongen i Toppfotballen endte med en respektabel 4.-plass.
12. september 2013 bestemte klubben i et møte at seniorlagene og juniorlaget, som siden sommeren 2010 hadde ligget under breddeklubben Lyn Fotball, fra 1. januar 2014 skulle utgjøre Lyn Toppfotball.
Den lille ungarske slette
Geografi
Sletten grenser til Karpatene i nord, Bakony-Vértes-åsene (ved Balatonsjøen) i sør, og Wienbekkenet og Alpene i vest. I Ungarn inkluderer den det meste av fylkene Győr-Moson-Sopron og Vas, og de vestlige delene av Komárom-Esztergom og Veszprém.
Lyn 1896 Fotballklubb
Retur til Toppfotballen og retur til bredden (2013-
Før 2014-sesongen ble storskårer Armin Sistek hentet sammen med Jørgen Richardsen fra Alta. Tarjei Omenås kom hjem etter et kort opphold i Skeid. Første sesong under nytt navn startet med fire tap på fem kamper og det snudde heller aldri for Lyn. Til tross for et på papiret slagkraftig lag stod sesongen ikke i stil med forventningene til hverken spillere, ledere eller fans. Hovedtrener Finn Bredo Olsen sluttet i juni og Jonas Rygg tok over trenergjerningen. Laget beholdt plassen i 2. divisjon på målforskjell i siste runde. Av store kamper dette året kan kun thrilleren på Kadettangen mot Bærum i NMs 2. runde trekkes frem.
Sesongen 2015 startet med nyheten om at Trond Andersen hadde blitt ansatt som trener for A-laget etter suksess med juniorlaget sesongen før. Etter ni spilte runder hadde laget kun klart å skaffe seg ett fattig poeng mot Skeid i et målløst byderby 1. mai på Nordre Åsen. Trond Andersen ble erstattet av Mikal Emil Aaserud og Tresor Egholm i juni og duoen tok poeng i sin første kamp på Bislett mot Ullern. Med nye krefter på bane og benk økte poengfangsten utover høsten. Jonas Scheie Hammer og Birger Rasmussen bidro sterkt til at 23 poeng ble tatt etter sommerferien. Til tross for en oppløftende sesongavslutning som toppet seg med 9-2 seier over Holmen lyktes det ikke å berge plassen i 2.divisjon og laget rykket ned på målforskjell. Likevel hersker det optimisme i Lynleiren med tanke på framtiden.
Den lille ungarske slette
Geografi
Sletten er delt i to av Donau, som deler seg i flere grener mellom Bratislava og Komárno og danner store øyer. De største sideelvene i området er Váh, Rába, Rábca og Marcal.
Lyn 1896 Fotballklubb
Retur til Toppfotballen og retur til bredden (2013-
Sesongen 2016 endte med Lyn med å vinne sin avdeling i 3. divisjon med 15 poeng, men på grunn av omleggingen av seriesystemet rykket ingen lag opp fra 3. divisjon den sesongen.
Den lille ungarske slette
Geografi
Lille Alföld består av Hanság, Seewinkel, Neusiedlbekkenet, Rábaköz, Szigetköz, Marcalibekkenet, Mosonsletta, Komárom-Esztergom-sletta og Žitný ostrov.
Lyn 1896 Fotballklubb
Retur til Toppfotballen og retur til bredden (2013-
Før 2017-sesongen overtok Thomas André Ødegaard ansvaret som hovedtrener i Lyn. Han kom fra en stilling som assistenttrener for eliteserielaget Strømsgodset. Lyn gjorde en sterk sesong, men opprykket glapp 12 minutter før full tid i siste serierunde, da Korsvoll klarte å ro i land et 2-2-resultat foran over 2000 Lyn-tilhengere på Bislett stadion. Med seier hadde Lyn rykket opp, men i stedet vant rekruttene i Stabæk billetten opp til 2. divisjon.
Den lille ungarske slette
Geografi
Naboområdene Kemeneshát, Sopron-Vas-sletten og Steirisches Hügelland regnes av og til som en del av Lille Alföld, men ungarske og østerrikske geografer bruker uttrykket i en smalere betydning.
Lyn 1896 Fotballklubb
Retur til Toppfotballen og retur til bredden (2013-
Året etter, i 2018, endte Lyn på 3. plass bak Senja og Frigg.
Den lille ungarske slette
Historie
Sletten har vært et viktig jordbruksområde siden steinalderen. Den sørlige delen av den hørte til den romerske provinsen Pannonia mellom 1. hundreåret og 400-tallet, og ble senere befolket av tyskere og slavere, og siden omtrent 900 av ungarere. Fra rundt år 1000 hørte området til Kongedømmet Ungarn. Etter første verdenskrig ble Lille Alföld delt mellom Ungarn, Tsjekkoslovakia og Østerrike. I 1990-årene bygde Slovakia store demninger og vannkraftverk ved Gabčíkovo.
Lyn 1896 Fotballklubb
Retur til Toppfotballen og retur til bredden (2013-
4. juni 2018 annonserte klubben at toppsatsingen i Lyn endrer navn fra Lyn Toppfotball til Lyn 1896 Fotballklubb.
Den lille ungarske slette
Bosetning
Landegrensene følger ikke de språklige grensene, særlig gjelder dette nord på sletten der ungarere er en majoritet i de to sørligste distriktene Dunajská Streda og Komárno og en minoritet i de andre distriktene. Det finnes også en mindre gruppe kroater nær trestatsgrensen. Viktige byer i området er Győr (UN), Komárom (UN), Komárno (SK), Dunajská Streda (SK), Nové Zámky (SK) og Mosonmagyaróvár (UN).
Lyn 1896 Fotballklubb
Retur til Toppfotballen og retur til bredden (2013-
Før 2019-sesongen tok Bent Inge Johnsen over som hovedtrener, og hentet inn Karl Marius Aksum som assistenttrener.
Hjemmebane
Tidlig på 1900-tallet spilte Lyn sine kamper på Frogner sportsplass, og senere på Frogner Stadion, som ble bygget i 1914.
I 1924 tok Lyn initiativ til et stadion på Ullevål og i 1926 ble den nye hjemmearenaen, Ullevaal Stadion, innviet med Kong Olav V (daværende kronprins) som «igangsparker». Kong Olav var æresmedlem i Ski- og Fotballklubben Lyn, og er antageligvis klubbens mest berømte supporter gjennom tidene. Opprinnelig var Lyn majoritetseier i stadion, men i 1960 fikk Norges Fotballforbund størst andel i eierselskapet «Ullevaal Stadion AS», og i 2007 solgte Lyn seg helt ut.
I 2010 byttet Lyn til Bislett Stadion av økonomiske årsaker. Da elitelaget til Lyn gikk konkurs samme år, ble de resterende kampene til seniorlaget til breddeklubben flyttet til Frogner Stadion, og det var altså duket for et gjensyn med et stadion klubben først spilte på nesten 100 år tidligere. Frogner Stadion var Lyns hjemmebane frem mot 2014-sesongen. Deretter flyttet Lyn igjen tilbake til Bislett.
Supportere
Lyns supporterklubb heter Bastionen og ble stiftet i 1992 under navnet «Lyn Supporter Clubb». Det sies at grunnen til at man skrev «clubb» var at med «klubb» ville forkortelsen bli LSK (som i Lillestrøm Sportsklubb), en uholdbar situasjon. Senere skiftet klubben navn til «Bastionen». Fra å være en liten gruppe ivrige sjeler, talte Bastionen på et tidspunkt mer enn 2 500 medlemmer. I tiden etter 2010 har Bastionen vist seg å være ytterst lojale og oppofrende når det gjelder støtte på tribunen så vel som andre steder hvor klubben har trengt hjelp. Noe som kommer frem av Bastionens motto: «Lyn for alltid – Alt for Oslo». Kvaliteten som blir levert fra tribunene der Lyn spiller kamper ligger langt over nivået klubben spiller på. Etter at 2022-sesongen var ferdig spilt talte medlemstallet i Bastionen over 500.
«Bastionen Tifo» er supporterklubbens tifogren.
Rivalisering
Lyns største rival er Vålerenga. Bærumslaget Stabæk var i senere tid også rivaler, og historisk har rivaliseringen med Frigg og Skeid vært markant. Vestkantklubben Lyn har tradisjonelt sett vært en klubb for borgerskapet, mens Vålerenga har vært klubben for arbeiderne på østkanten. I dag er ikke lenger disse skillene like tydelige, men stereotypene om øst og vest blir holdt i hevd av begge lags supportere gjennom sang og humoristiske tilrop på tribunene.
Lyn tapte ikke mot Vålerenga i serien mellom 29. juli 1981 og 20. september 2009. Da den 15 kamper lange rekken stoppet, var Lyn så godt som klare for nedrykk, og laget svært svekket etter spillersalg grunnet den økonomiske situasjonen.
Etter konkursen i 2010 har Lyn fått nøye seg med å møte mindre kjente lag, men har likevel spilt kamper mot andre Oslo-lag som Skeid og Frigg.
Tilskuerrekorder
Lyn innehar tilskuerrekorden for fotball i Norge med 35 000 mot Sarpsborg i semifinalen i NM i 1946. Siden det kom langt flere mennesker enn det var plass til på Ullevaal, spekuleres det i at kan det ha vært så mange som 60 000 mennesker til stede for å se og høre på kampen.
Den 22. august 2010 tok Lyn høyst sannsynlig en ny tilskuerrekord. Denne gangen for 7. nivå i norsk fotball. 2120 personer – hvorav kun en håndfull var bortesupportere – så Lyn slå Vinderen 5–2 i den første hjemmekampen på Frogner Stadion etter konkursen.
Den 1. mai 2012 satte Lyn rekord i høyest antall tilskuere i 1. runde i cupen, da 11 273 tilskuere så kampen mot Vålerenga på Bislett Stadion. Vålerenga vant 2-1. Den gamle rekorden ble satt tilbake i 1945, og var på 5625 tilskuere.
Nåværende spillerstall
''oppdatert 29. mars 2023.''
Kjente spillere
Ordnet etter når den enkelte spiller debuterte for A-laget (år i parentes):
Tidligere hovedtrenere
• 1963-1964: John Sveinsson
• 1966: John Sveinsson
• 1967-1969: Knut Osnes
• 1970-1971: Per Mosgaard
• 1972-1974: Andreas Morisbak
• 1975-1976: Erik Eriksen
• 1979-1980: Anders Fægri
• 1981-1982: Øyvind Ramnefjell
• 1983: Anders Fægri
• 1984: Geirr Anfinnsen og Jan Rodvang
• 1984: Jan Rodvang
• 1985-1988: Egil Olsen
• 1989: Georg Hammer
• 1989: Dag Roar Austmo, Jo Lunder og Stein Gran
• 1990: Erling Hokstad
• 1991-1992: Teitur Thordarson
• 1993: Ole Dyrstad
• 1994-1995: Olle Nordin
• 1995-1998: Hallstein Saunes
• 1998-2001: Vidar Davidsen
• 2001: Stuart Baxter
• 2002: Hrvoje Braovic
• 2003: Teitur Thordarson
• 2003: Tommy Berntsen
• 2004-2005: Hans Knutsen og Espen Olafsen
• 2005: Hans Knutsen
• 2005-2008: Henning Berg
• 2008-2009: Kent Bergersen
• 2009-2010: Gunnar Halle
• 2011-2014: Finn Bredo Olsen
• 2014: Jonas Rygg
• 2014-2015: Trond Andersen
• 2015-2016: Tresor Egholm og Mikal Emil Aaserud
• 2017-2018: Thomas André Ødegaard
• 2019-2020: Bent Inge Johnsen
• 2022- Jan Halvor Halvorsen
Sesongoversikt (1963–)
Toppscorer og tilskuersnitt gjelder kun seriespill.
Kilde: lynfotball.net (avvik i 2011 og 2012 skyldes at kretsmesterskap og strøkne kamper ikke er inkludert).
Seriemesterskap (2)
1964 og 1968
Cupmesterskap (8)
1908, 1909, 1910, 1911, 1945, 1946, 1967 og 1968
Oslomester i fotball (8)
1915, 1917, 1922, 1926, 1930, 1935, 1936 og 1937
Jørn Lande
Jørn Marumsrud Lande (født 31. mai 1968 på Rjukan i Telemark) er en norsk heavy metal-vokalist best kjent som Jørn Lande eller Jorn.
Lande er mest kjent som vokalist i det tyske power metal-bandet Masterplan, og for sin solokarriere Jorn. Han begynte tidlig å spille i et band som het «Motgang». I 1998 ble Lande vokalist i Whitesnake-coverbandet The Snakes med Sid Ringsby og Willy Bendiksen og de tidligere Whitesnake-gitaristene Bernie Marsden og Micky Moody. Marsden og Moody startet i 1999 The Company of Snakes som varte frem til 2004. Samtidig som Tore Moren ble med i The Snakes spilte også nordmennene i bandet Wild Willy's Gang med Ronni Le Tekrø fra TNT. The Snakes ble oppløst i 1999. Året etter startet Lande bandet Jorn. I tillegg var han vokalist i det tyske power metal-bandet Masterplan fra 2001-2006 og 2009-2012.
I 2021 deltok han/Jorn i den norske Melodi Grand Prix-konkurransen med "Faith Bloody Faith", men kom ikke til finalen på første forsøk men vant 'Siste sjansen' og nådde den norske finalen på den måten. I finalen gikk han videre til de fire siste deltageren, men røk ut når de to siste deltakeren ble stemt frem.
Diskografi
Se: Jørn Lande diskografi
Déodat Gratet de Dolomieu
Déodat Gratet de Dolomieu (født 23. juni 1750 i Dolomieu i Dauphiné i Frankrike, død 26. november 1801 i Châteauneuf) var en fransk geolog. Mineralet dolomitt og et krater på vulkanen Piton de la Fournaise er oppkalt etter ham.
Bakgrunn
Déodat de Dolomieu ble født som et av elleve barn til marki de Dolomieu og hans kone Marie-Françoise de Berenger. Allerede som barn viste Déodat betydelige intellektuelle evner og interesse for naturen rundt hjemstedet i Alpene i sørøstlige Frankrike.
Den franske revolusjon, forskervirke
Dolomieu var i begynnelsen en sterk tilhenger av den franske revolusjonen, som begynte i 1789. Imidlertid ble flere av hans nære venner og slektninger halshugget med giljotin og da snudde han og ble imot revolusjonen.
I mars 1799 under en ekspedisjon til Egypt ble Dolomieu svært syk og han ble tvunget til å forlate Alexandria og reise tilbake til Frankrike. Under reisen tilbake til Frankrike ble skipet hans fanget i en storm og de søkte tilflukt ved havnen i Taranto i Italia der Dolomieu ble tatt til krigsfange. Byen Taranto var på denne tiden en del av kongeriket De begge Sicilier, som da lå i krig med Frankrike. Dolomieu ble overført til Messina i Sicilia der han ble fengslet under forferdelige forhold, i isolat, for de neste 21 månedene.
Fengslingen av en verdensberømt forsker, under slike forhold, var forkastelig ifølge det intellektuelle fellesskapet i Europa. Selv det vitenskapelige fellesskapet av England (som også var i krig med Frankrike) protesterte mot innesperring av Dolomieu under slike forhold.
Dolomieu ble til slutt løslatt og han gjenopptok sine vitenskapelige studier og mange ekskursjoner. Men hans helse, forverret av det lange fengselsopphold på Sicilia, ga etter under en ekspedisjon til Alpene. Déodat de Dolomieu døde den 28. november 1801 i hjemmet til søsteren i Châteauneuf, som ikke lå fra hans barndomshjem i Dauphiné.
Fiske
Fiske betegner fangst av viltlevende fisk og krepsdyr i saltvann og ferskvann. Fangst av muslinger regnes også tradisjonelt til fiske, mens fangst av sjøpattedyr benevnes som fangst (hvalfangst, selfangst osv.). Akvakultur, dvs. oppdrett av fisk, krepsdyr og muslinger i tilrettelagte anlegg, regnes vanligvis ikke til fiske.
Kommersielt fiske kalles vanligvis fiskeri. Fiske som form for friluftsliv kalles sportsfiske.
Det finnes mange ulike fiskeredskaper. For fiske i liten skala brukes gjerne en fiskeinnretning (fiskestang, oterfjøl m.m.) med snøre og en eller flere fiskekroker i enden. Alternativt kan man bruke et stikkvåpen, som en lystregaffel, men dette er nå forbudt i Norge.
For fiske i større skala brukes gjerne fiskegarn, not, line eller jukse.
MG34
Maschinengewehr 34 (MG34) er et tysk maskingevær.
Historie
Våpenet ble hovedsakelig designet av Heinrich Vollmer ifra Mauser, og ble først produsert og godkjent for bruk av i 1934, men ble først tatt i bruk av militære enheter i 1935. Det ble brukt som standard maskingevær for infanteriet i 1930-årene, var hovedvåpen på armerte kjøretøy og militære fly til forsvarsbruk. Det ble først tatt i bruk under den spanske borgerkrig. Våpenet skulle etter intensjonen bli skiftet ut med den moderniserte utgaven av samme våpen, MG42, men det ble aldri produsert nok av sistnevnte til at dette ble gjort. Derfor ble MG34 brukt helt frem til slutten av den andre verdenskrig.
Teknisk
MG34 er luftkjølt og kamret for ammunisjon i kaliber 7,92 x 57 mm Mauser, og har samme egenskaper som lignende mellomstore maskingevær. Skuddtakten er på mellom 800 og 900 patroner i minuttet. Våpenet ble designet til å kunne brukes som lett maskingevær med tofot og lukket våpenmagasin, og som mellomstort maskingevær med større stativ og med belteforing av patroner. I praksis ble det mest brukt av infanteriet i sistnevnte utførelse.