cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Harry Aikines-Aryeetey
Idrettskarriere
Aikines-Aryeetey kom på 2.-plass på 60 meter ved Botnia Games i Finland i februar 2014, og vant 60 meter ved Birmingham Games. I slutten av måneden kom han på 6.-plass ved Prague Indoor i Praha. IAAF arrangerte i mai 2014 for første gang IAAF World Relays, der Aikines-Aryeetey deltok på det britiske stafettlaget på 4 x 100 meter stafett. Britene løp inn på tiden 38,19, og kom på 3.-plass i denne øvelsen. Han løp 100 meter på 10,08 ved FBK Games i Hengelo i juni, der han kom på 5.-plass. Det britiske mesterskapet i friidrett i juni var også uttakning til EM i friidrett 2014. Han kom på 2.-plass i det britiske mesterskapet, med tiden 10,14, kun slått av Dwain Chambers. , og ble med det tatt ut til EM. Han deltok ved Samveldelekene 2014 i slutten av juli, der England kom på 2.-plass på 4 x 100 meter stafett, bak Jamaica. Han deltok også på 100 meter, men ble slått ut i semifinalen, der han løp på 10,25 og kom på 4.-plass i sin semifinale. Ved EM i friidrett vant han sin første internasjonale medalje individuelt, da han løp inn til bronsemedalje på 100 meter, bak James Dasaolu og Christophe Lemaitre. Han deltok i tillegg på 4 x 100 meter stafett, der Storbritannia vant finalen.
Bild
Bild, også kalt Bild-Zeitung, som tidligere var avisens offisielle navn, er en tysk tabloidavis. Regnet etter opplag er Bild den største avisen i Europa og den største avisen i verden utenfor Japan. Den utgis av det konservative mediekonsernet Axel Springer AG.
Avisen har utkommet siden 1952. Den var fra begynnelsen politisk konservativ og sterkt antikommunistisk. Et av forbildene for avisen var engelske Daily Mirror.
Bild er en av de internasjonalt mest kjente tabloidaviser. Sex, kriminalitet og krig spiller en stor rolle, og om kjendisstoff og sport skrives det også meget. Avisen er kjent for sine brutale artikler, særlig rettet mot krefter på venstresiden. Den spilte en viktig rolle i kampanjen mot studentopprørerne og venstreekstremister i 1968 og utover på 1970-tallet, noe som er tema i Heinrich Bölls kjente roman Katharina Blums tapte ære.
Avisen har et daglig opplag på 3,9 millioner. På 1980-tallet var opplaget over 5 millioner. Anslagsvis har avisen 12,11 millioner daglige lesere.
Silkeorm
Silkeormen (Bombyx mori) er en sommerfugl, navnet …orm, kommer fra larven som holdes i kulturer for å produsere naturlig silke (råsilke). Den er svært viktig økonomisk.
Silkeormen hører til gruppen av nattsvermere, og er plassert i familiegruppen silkespinnere (Bombycidae).
En silkeorm spiser kun bladene fra morbær-trær. Silkeormer har god appetitt og spiser morbærblader både dag og natt og vokser svært fort. Larven har ikke et indre skjelett, men et ytre hudskjelett. Vekst skjer ved at den skifter hud. Når fargen på hodet mørkner, er det et tegn på at den snart får et hudskift. Larven har fire hudskiftskift. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Siste gangen får den en mer gulaktig farge og skinnet blir mindre. Dette er et tegn på at de snart kommer til spinne en kokong av råsilke omkring seg. Silkeormen tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Om silkeormen ligger i kokongen gjennom hele puppestadiet og klekker til den voksne sommerfuglen, vil den spise seg ut av kokongen, på naturlig vis. Da blir silketrådene avspist og forkortet og dermed mindre verdt. Silkeorm er opprinnelig fra Nordøst-Kina, men holdes i kulturer (oppdrett) over hele verden. Larvene oppdrettes til de kommer til puppestadiet. Kokongen er laget av en sammenhengende tråd som er mellom 300 og 900 meter. Kokongene blir lagt i kokende vann som dreper puppen (larven). Det varme vannet gjør det også lettere å nøste opp silketråden i kokongen. Den kokte silkeormen blir ofte spist.
Rohirrim
Rohirrim (Sindarin: Hesteherrene) er et folk i J.R.R. Tolkiens Midgard, kjent som fantastiske ryttere. Deres land er Rohan, som ligger nord for Kvitklettene og øst for elven Anduin.
Rohirrim stammer fra Éothéod (Gammel Engelsk: Hestefolk), som bodde lenger nord. Når østerlinger angrep Gondor rundt 2500 i det Tredje tideverv sendte Cirion, daværende riksforstander av Gondor, et bud om hjelp til alle sine naboer, blant annet Éothéod. Éorl Unge, som var leder av Éothéod, skjønte at hvis Gondor falt var håpet ute for Vesten. Han samlet derfor en stor hær og kom til utsetning for Cirion. De nådde frem akkurat i tide til slaget, og under Slaget på Celebrants mark vant Gondor takket være Eorl's hjelp.
Som takk ga Cirion den nordre provinsen av Gondor, Calenardhon, til Éothéod, og Eorl sverget Eorls ed som et vennskap mellom kongerikene. Éothéod kalte seg selv Eorlingas, (Rohansk: Eorls følgere), men på Sindarin ble de kjent som Rohirrim, og deres land var Rohan.
Det er spekulert at rohirrims kultur er inspirert av angelsakserne, blant annet fordi deres språk er nettopp det.
De fleste fra Rohan var høye, lyse i huden, med blå øyne og blondt, langt hår. Lenger vest i Rohan var rohirrim blandet med dunlendingene som egentlig bodde der, og de var derfor lavere og mørkere i øyne og hår.
Hessen-Darmstadt
Hessen-Darmstadt kan sikte til:
Evenstad
Evenstad er en liten bygd i Stor-Elvdal kommune. Bygden ligger omtrent 20 kilometer sør for kommunesenteret Koppang.
Eidsvollsmannen Ole Olsen Evenstad bodde på Evenstad gård. Høgskolen i Hedmark har en avdeling på gården, den tidligere Evenstad skogskole, som har over 200 studenter.
På toppen av Tronkberget på Evenstad, ligger Norges eneste bevarte krigsvarde.
Den amerikanske skuespilleren Linda Evans var født med etternavnet Evenstad. Hennes farfar og oldemor emigrerte fra Evenstad til USA på slutten av 1800-tallet.
Linum
Linum kan ha flere betydelser:
Rett fra hjertet (William Kristoffersen-album)
Rett fra hjertet er et musikkalbum med Ole Ivars-sangene som William Kristoffersen synger. Albumet ble utgitt den 25. november 2011.
Namdaemun
Namdaemun (eller Sungnyemun ) er et landemerke i Sør-Koreas hovedstad Seoul. Navnet betyr direkte oversatt «Den store sørlige porten», og navnet kommer av at dette var en port i bymuren rundt Seoul, bygd av Kongedømmet Joseon. Muren ble brukt for å beskytte byen mot sibirtigre.
Offisielt blir porten kalt for Sungnyemun eller «Gate of Exalted Ceremonies».
Namdaemun er nå en port for Namdaemun-markedet, som selv har en århundrelang historie, og som i dag er åpent døgnet rundt.
Fylkesvei 1068
Fylkesvei 1068 går mellom Balke og Noatun i Moss kommune.
Namdaemun
I videospillet World of Warcraft, er byporten til Darnassus basert på Namdaemun.
Fylkesvei 1068
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 333.
Namdaemun
Historie
Namdaemun er det eldste trebygget som er igjen i Seoul. Konstruksjonen av porten begynte i 1395 under Kong Taejo av Joseon og ble ferdigsstilt i 1398. Den gjenværende strukturen gjennomgikk restaureringsarbeider under Kong Sejong den store (1447) og igjen under Kong Seongjong av Joseon (1479).
Under den japanske okkupasjonen av Korea ble bymuren ødelagt av den japanske regjeringen, angivelig for å lette trafikken i området. Porten ligger halvveis mellom Seoul stasjon (Seoul-yeok) og Seoul City Plaza.
Namdaemun ble skadet under Koreakrigen og fikk sin siste større reparasjon i 1962, da det fikk status som «nasjonalskatt nummer en», den 20. desember 1962.
Nikolaus von Falkenhorst
Paul Nikolaus von Falkenhorst, egentlig Paul Nikolaus von Jastrzembski, født 17. januar 1885 i Breslau i Nedre Schlesien, død 18. juni 1968 i Holzminden i Niedersachsen, var en tysk general under andre verdenskrig. Han er best kjent for å ha planlagt og gjennomført den tyske invasjonen i Danmark og Norge i 1940. Han var også øverstkommanderende for de tyske styrkene i Norge fram til 1944.
Auguste Wilhelmine Maria av Hessen-Darmstadt
Auguste Wilhelmine Maria av Hessen-Darmstadt (født 14. april 1765 i Darmstadt i landgrevskapet Hessen-Darmstadt, død 30. mars 1796 i Rohrbach) var datter av prins Georg Wilhelm av Hessen-Darmstadt og Maria Luise Albertine av Leiningen-Dagsburg-Falkenburg.
Nikolaus von Falkenhorst
Falkenhorst ble etter krigen dømt til døden for krigsforbrytelser. Straffen ble omgjort til 20 års fengsel, men han ble løslatt allerede i 1953.
Auguste Wilhelmine Maria av Hessen-Darmstadt
Gjennom sitt ekteskap med Maximilian I av Bayern (siden 1785) var hun dronning av Bayern.
Nikolaus von Falkenhorst
Bakgrunn
Han kom fra en gammel schlesisk offisers- og adelsfamilie uten jordeiendommer, hvor både faren og bestefaren var offiserer, men ikke spesielt velstående. Tolv år gammel ble han tatt opp på kadettskolen i Wahlstatt og ble offisersaspirant i Grenaderegiment nr. 1 i Liegnitz. Han gikk deretter på krigsskolen i Potsdam i 1904 som sekondløytnant. 8. oktober 1908 giftet han seg med Margarete Dorette Elise Ulrich (født 14. mars 1885 i Holzminden). Hans familienavn var Jastrzembski (ref. Jastrzębie-Zdrój), men han valgte selv som ung offiser i 1911 under Kulturkampf å oversette sitt slavisk-schlesiske familienavn til dets germaniserte form Falkenhorst («falkerede»).
Namdaemun
Brann
Namdaemun ble delvis ødelagt i en brann som startet rundt halv ni om kvelden 10. februar 2008. Brannen ødela det meste av trekonstruksjonen på toppen av den gamle byporten. Over tre hundre mannskaper fra brannvesenet forsøkte å få kontroll med brannen. Ingen skader på mennesker er rapportert.
Nikolaus von Falkenhorst
Første verdenskrig
Etter krigsskolen vendte han som offiser tilbake til Grenaderegiment nr. 1, hvor han ble utnevnt til oberleutnant 18. april 1913. Han var kompanisjef da første verdenskrig brøt ut i 1914, og regimentet ble sendt i felttjeneste i Galicia. 24. desember samme år ble han forfremmet til kaptein. I løpet av verdenskrigen ble han tildelt flere oppgaver i regimentsforband og forskjellige stabsfunksjoner på østfronten.
John Porcelly
John «Porcell» Porcelly er en amerikansk hardcore-gitarist fra USA. Sammen med Ray Cappo, som han hadde spilt sammen med i Violent Children dannet han i 1985 bandet Youth of Today, der han var med gjennom hele bandets eksistensperiode. Han spilte også gitar i Judge mellom 1987 og 1991, og var vokalist i konseptbandet Project X. Senere ble han med i Cappos nye band Shelter, som han forlot i 2000 fordi han mente det sviktet sine spirituelle røtter og fordi han stiftet familie. Han driver i dag plateselskapet Fight Fire With Fire og spiller i det gjenforente bandet Bold.
Nikolaus von Falkenhorst
Den finske borgerkrigen
Etter at kampene på østfronten var over, ble han overført fra Øst-Galicia til Østersjødivisjonen og satt inn i Den finske borgerkrigen hvor han var ledende generalstabsoffiser (Erster Generalstabsoffizier) for grev Rüdiger von der Goltz. Her fikk Falkenhorst erfaring med både krigføring i polare strøk og med amfibieoperasjoner som gjorde at han senere ble valgt til å lede invasjonen av Norge i 1940.
Under Weimarrepublikken
Etter krigen tjenestegjorde han i den sammensatte militære styrken Grenzschutz Ost som besto av ulike frikorps-enheter og frivillige mannskaper, før han i februar 1920 gikk inn som stabsoffiser i 6. Reichswehrbrigade som fra 1. oktober ble innlemmet i det nyopprettede Reichswehr. Fra mars 1922 tjenestegjorde han i Riksvernsministeriets Truppenamt («Troppekontor»), fra 1. februar 1925 som major. Fra 1928 var han sjef for en bataljon i et prøyssisk infanteriregiment, og ble 1. januar 1930 utnevnt til oberstløytnant. 1. oktober 1931 ble han stabssjef for 4. divisjon, fra 1. oktober 1932 som oberst.
Under nasjonalsosialistene
Etter den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen ble han sendt som militærattaché ved ambassadene i Tsjekkoslovakia, Jugoslavia og Romania. 1. juli 1935 ble han utnevnt til generalmajor og stabssjef for 3. arme, fra 1. august 1937 som generalløytnant.
Polenfelttoget
I 1939 ble han overført til XXI. armékorps og ledet dette i angrepet mot Polen. Etter at dette felttoget gikk mot sin slutt, ble han 1. oktober 1939 forfremmet til infanterigeneral (General der Infanterie). Han ble deretter sammen med XXI armekorps forlagt ved Bacharach am Rhein, som en del av Sitzkrieg, i påvente av et felttog vestover.
Norge
21. februar 1940 gav Adolf Hitler Falkenhorst i oppdrag å forberede invasjonen i Danmark og Norge, operasjon Weserübung. Ved hjelp Karl Baedekers Reisehåndbok for Norge, en turistbok han kjøpte i en bokhandel, la han opp en plan som Hitler godkjente. Som Wehrmachtbefehlshaber Norwegen sørget han for at besettelsen av Norge og Danmark ble gjennomført i henhold til de fastlagte planene, og de eneste større tyske tapene under invasjonen var da den tunge krysseren «Blücher» ble senket i Oslofjorden. Den 10. april fløy Falkenhorst fra Hamburg til Fornebu.
Dumbarton
Dumbarton (skotsk-gælisk: Dùn Breatann eller Dùn Breatainn, «Festningen til britonerne» er en by og burgh som er den administrative senteret for West Dunbartonshire, og tidligere for det historiske grevskapet Dunbartonshire i den vestlige og sentrale delen av det skotske lavlandet. Byen ligger på nordbredden av elven Clyde hvor elven Leven flyter ut i elvemunningen til Clyde.
Nikolaus von Falkenhorst
Norge
Han var fram til han ble pensjonert øverstkommanderende for de tyske styrkene i Norge. Etter stadige konflikter med den tyske sivile administratoren Josef Terboven, ble Falkenhorst avløst av generaloberst Lothar Rendulic 18. desember 1944, og en måneds tid senere overtok general Franz Böhme. Falkenhorst mente selv at han ble avsatt som følge av at etter at de tyske styrkene under ledelse av Rendulic måtte trekke seg ut av Finland, var det to tyske øverstkommanderende i Norge, og at Rendulic ble foretrukket framfor ham da han var en «partigeneral». Falkenhorst ble deretter pensjonist og hadde ikke flere kommandoer under krigen. Arvid Brodersen beskriver Falkenhorst som en soldat av «den gamle skole, nøysom og uredd, noe primitiv i sin tenkning, men ærekjær og opptatt av at han selv og hans tropper skulle gjøre en korrekt og disiplinert inntrykk i befolkningens øyne». Falkenhorst var rendyrket militær, og han var verken nazist eller antinazist. Han avslo Terbovens tilbud om å bo på slottet, og ble i stedet innkvartert på KNA-hotellet. Forholdet mellom de to var spent, og Falkenhorst var nøye med at Terboven eller Gestapo ikke trengte seg inn på Wehrmachts ansvarsområde. Samtidig blandet han seg ikke i politikk og det som angikk den ikke-militære okkupasjonsmyndighet, men reagerte i noen tilfeller på overgrep fra Reichskommissariats og Gestapos side. Falkenhorst hadde lite til overs for Quisling og NS.
Etter krigen
I september-oktober 1945 kom Falkenhorst til avhør i Oslo. En britisk militærdomstol dømte ham til døden i 1946, hovedsakelig på grunn av behandlingen av britiske krigsfanger etter at han hadde overlatt britiske kommando-soldater til Gestapo, som henrettet dem. Straffen ble omgjort til 20 års fengsel etter appell fra blant andre Sven Hedin. Han ble løslatt fra fengselet i Werl av helsemessige grunner 23. juli 1953. I 1957 flyttet han til Detmold, og senere til Holzminden ved Weser, nord for Kassel, hvor han døde i 1968 som en følge av et hjerteinfarkt.
Dumbarton
Per 2011 hadde byen i henhold til folketellingen en befolkning på 20 035 innbyggere, beregnet til 20 220 for 2014, og utgjør en storby med de nærliggende Alexandria, Bonhill og Renton som har en kombinert beregnet befolkning på rundt 44 690 innbyggere.
John Porcelly
Porcell er kanskje først og fremst kjent som en live-gitarist, der han er kjent for ikke å holde seg i ro. Gitarspillet hans har også hatt en stor innvirkning på straight edge-gitarister i ettertid, ikke minst fordi flere av bandene hans har vært toneangivende innenfor området. Siden midten av 1990-tallet har Porcell også vært medlem av Hare Krishna-bevegelsen.
Louis Clarke
Louis Alfred «Pinky» Clarke (født 23. november 1901, død 24. februar 1977) var en amerikansk friidrettsutøver. Han var med på å vinne gull på den 4 x 100 m stafett under OL 1924 i Paris.
Dumbarton
Dumbarton fungerte som hovedstad for det brytonske kongeriket Alt Clut, senere kalt for Strathclyde, i tidlig middelalder. Senere ble det hovedbyen for grevskapet Dunbartonshire. Festningen Dumbarton Castle står på toppen av en vulkansk plugg av basalt, den 73 meter høye Dumbarton Rock, og som dominerte området. Dumbarton var en kongelig burgh mellom 1222 og 1275. Fra 1975 til 1996 var byen kjernen i distriktet Dumbarton. I 1996 ble området delt mellom regionene West Dunbartonshire og Argyll and Bute. Dumbarton ligger i førstnevnte region, og er dens administrasjonsby.
Louis Clarke
Han løp den andre stafettetappen. De andre deltakerne på USAs lag var Loren Murchison, Frank Hussey og Alfred LeConey. I finalen satte laget ny verdensrekord med tiden 41,0.
Dumbarton
Dumbarton utviklet seg på 1800-tallet som et senter for skipsbygging, framstilling av glass, og produksjon av whisky. Imidlertid har disse industriene siden hatt tilbakegang, eller forsvunnet helt, og Dumbarton har i dag på begynnelsen av 2000-tallet i økende grad blitt en pendlerby for det større urbane senteret Glasgow som ligger kun 21 km øst-sørøst.
Den lokale fotballklubben er Dumbarton FC som har en logo med elefant som bærer en festning ettersom Dumbarton Castle etter sigende skal ligne en elefant. De har sine hjemmekamper på Dumbarton Football Stadium som ligger rett ved den gamle festningen. Klubbens tilnavn er «The Sons» («sønnene»), avledet fra frasen «Sons of The Rock», et begrep som benyttes for de som er født i byen Dumbarton.
I Dumbarton er også lokaliseringen av BBC Scotlands studioer for drama, kjent for innspilling av dramaserier som River City (såpeopera), Hope Springs (komediedrama) og Personal Affairs (komediedrama).
Nättraby
Nättraby er et tettsted i Karlskrona kommune i Blekinge län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 3 109 innbyggere.
Namdaemun
Brann
Det ble først antatt at brannen var en ulykke, men flere vitner observerte en mistenkelig person i området like før brannen startet. To lightere ble funnet ved brannstedet.
Seouls politi arresterte en 69 år gammel mann, som var siktet for å sette fyr på Changgyeongpalasset i Seoul i 2006. Mannen tilstod dagen etter at han hadde tent på kulturskatten, fordi han var i en krangel om eiendomsrett til noen landområder.
Sør-Koreas kulturminnemyndighet mener at det vil ta tre år og koste 21 millioner USD å gjenreise minnesmerket.
Restaureringsarbeidet startet 10. februar 2010. Planen er å åpne det restaurerte byggverket mot slutten av 2012.
Babafjellene
Babafjellene (pasjto Bâbâ Ǧar, farsi  Koh-e Bâbâ) er en fjellkjede i Afghanistan som er en vestlig forlengelse av Hindukush. Kjeden er rundt 6 mil lang. Den høyeste fjelltoppen i kjeden, Shah Fuladi, er 5143 moh. og ligger like sør for Bamiyan.
.22 Long Rifle
.22 Long Rifle (metrisk betegnelse 5.6×15mmR), ofte forkortet .22 LR, er en patron for rifle og pistol. Patronen blir ofte referert til som salongpatron eller finkaliber (grunnet liten kulediameter), men denne betegnelsen kan også inkludere andre små patroner som f.eks. .17 HMR eller 22wmr
Patronen ble designet av Peters Cartridge i 1887, og er en av de mest brukte patroner i dag. Den kom først i Marlin og Stevens enkelskuddsrifler. Marlin modell 1891 bøylerifle, forgjengeren for dagens modell 39A, var den første repetergeværet som ble kamret for patronen.
Bruk
Et stort antall pistoler, revolvere og rifler er kamret for denne populære patronen. Populariteten skyldes i første rekke at ammunisjonen er svært rimelig og har svak rekyl. Dette gjør .22 LR til en svært egnet ammunisjon for skytesport. Både Det frivillige Skyttervesen, Dynamisk Sportsskyting Norge og Norges Skytterforbund har konkurranseprogrammer hvor man benytter .22 LR-ammunisjon.
Riflestigning
Piper til .22 LR har vanligvis en riflestigning på 405 mm (1:16 tommer).
Rödeby
Rödeby er et tettsted i Karlskrona kommune i Blekinge län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 3 402 innbyggere. Rödeby ligger cirka 12 kilometer nord for Karlskrona, og er etter Karlskrona det største tettstedet i kommunen.
I Rödeby ligger en av Sveriges størst grunnskoler, Rödebyskolan, med like over 1000 elever. I tilknytning til Rödebyskolan er det tennisbaner, lysløype, svømmehall og utendørsbasseng.
Her ligger også et av kommunens tre vanntårn som er i bruk. I Rödeby er det sykehjem, og servicehus for eldre. Her er det også helsestasjon med tannlege og apotek.
I 2007 falt Skuddene i Rödeby like nord for Rödeby.
Bad Religion
Bad Religion er et amerikansk punkband fra Los Angeles i California og har vært et av USAs mest populære og mestselgende band innenfor sjangeren punk-rock. De sier selv at de spiller en blanding av indie, punk og rock. Gitaristen Brett Gurewitz (Mr. Brett) har et eget plateselskap som heter Epitaph Records. Epitaph gir ut CD-er for Bad Religion og andre profilerte band som for eksempel The Offspring, NOFX, Pennywise og Rancid. De var nr 36 på hitlistene i USA med låta A Walk.
Nils Östensson
Nils Östensson (født 29. april 1918, død 24. juli 1949) var en svensk langrennsløper som konkurrerte i 1940-årene. Han vant gull på 4 x 10 km stafett og sølv på 18 km under OL 1948 i St. Moritz.
Östensson vant gull på både 18 og 50 km i Holmenkollrennene i 1949.
Han døde i en motorsykkelulykke samme år, bare 31 år gammel.
Sónar
Sónar er en festival for elektronisk og eksperimentell musikk som avholdes i Barcelona hvert år i midten av juni. Festivalen varer tre dager og er en av Europas mest prestisjefylte i sin sjanger. Den ble starta opp i 1994 av Ricard Robles, Enric Palau og Sergi Caballero, og arrangeres i dag av selskapet Advanced Music.
Jakobsli
Jakobsli er en gård og nærliggende boligområde i den administrative bydelen Østbyen i Trondheim. Gården het opprinnelig Grinnan og lå under gården Nedre Tesli, men ble fradelt i 1803 og solgt til Jakob Iversen Kuråsen, som den siden har hatt navn etter. Siden 1946 har store deler av gårdens grunn blitt utstykket til boligbebyggelse. Jakobsli danner en sammenhengende bebyggelse med Charlottenlund i nord. For statistiske formål utgjør de delområdet Charlottenlund–Jakobsli i Trondheim kommune.
Forveksling med Charlottenlund
I dagligtale og hos private aktører har Jakobsli feilaktig tatt over for Øvre Charlottenlund, på grunn av poststedene 7058 og 7059 Jakobsli. Desember 2019 ble det opprettet et innbyggerforslag for å erstatte poststedsnavnet Jakobsli med Charlottenlund, da området tidligere lå under 7050 Charlottenlund (1907-1969). Forslaget oppnådde 800 underskrifter, hvorav 80% kom fra husstander på Charlottenlund-Jakobsli. Våren 2021 sa flertallet i Trondheim bystyre ja til innbyggerforslaget. Og i 2023 ble det klart at postnumrene 7058 og 7059 Jakobsli blir til 7058 og 7059 Charlottenlund fra den 1. oktober 2023.
Nederland under Sommer-OL 1908
Nederland under Sommer-OL 1908. 113 sportsutøvere fra Nederland, alle menn, deltok i elleve sportsgrener under Sommer-OL 1908 i London. OL-troppen besto av tjueto turnere, nitten friidrettsutøvere, sytten skyttere, tretten fekterte, tolv fotballspillere, ni brytere, sju vannpolospillere, fem syklister, fire roere, tre svømmere og to tennisspillere. Nederland kom på syttendeplass på medaljestatistikken med to bronsemedaljer.
Munthehuset
Munthehuset er navnet på det gamle stovehuset på storgården Ytre Kroken i Luster. Stedet har utsikt sørover mot Ornes og Urnes stavkirke. Munthehuset er nyrestaurert.
Eksterne lenker
Munthehuset
Reidar Kobro
Reidar Kobro (født 16. oktober 1911 i Mandal, død 4. november 2003 i Oslo) var domprost i Oslo domkirke fra 1971 til 1981.
Han gikk ut av Kristiansand katedralskole i 1930 og studerte deretter teologi på Menighetsfakultetet. Han ble cand.theol. i 1935 og etter praktikum i 1936 var han hjelpeprest i Åsnes et år før han kom tilbake til MF som sekretær, en stilling han hadde til 1946. I 1937 giftet han seg med Berit Mørland, datter av Arnt J. Mørland.
Under krigen måtte Reidar Kobro flykte til Sverige, hvor han i 1943 ble engasjert som prest for flyktningene der. I 1945 kom han tilbake til Norge og året etter ble han prest i Oslo småkirkeforening. I 1949 ble han sjømannsprest i London, fra 1952 også ambassadeprest der. I 1957 kom han som prest til Nøtterøy og fra 1965 til 1971 var han sokneprest i Uranienborg kirke.
Reidar Kobro er gravlagt på Vestre gravlund i Oslo. Reidar Kobros vei, nær Diakonhjemmet i Oslo er oppkalt etter hans far, Reidar Kobro (1878–1966), som også var domprost i Oslo, men som fra 1913-1928 var forstander for Diakonhjemmet.
Festival Grec
Festival Grec er en internasjonal musikkfestival som arrangeres i Barcelona hvert år siden 1976. Festivalen varer halvannen måned, fra slutten av juni til starten av august. Festivalen samler artister fra den internasjonale musikk- og dansescenen. Den arrangeres av Barcelonas bystyre.
Navnet kommer av at festivalen de første åra ble arrangert kun i Teatre Grec på Montjuïc. I dag avholdes det konserter på mange ulike scener rundt om i byen.
Provinsen Palermo
Provinsen Palermo (italiensk: provincia di Palermo; siciliansk: pruvincia di Palermu) var en provins i regionen Sicilia i Italia. Palermo var provinsens hovedstad.
Provinsen Palermo ble 1. januar 2017 erstattet av Storbyområdet Palermo.
Geografi
Provinsen Palermo grenset:
Ivar Bleiklie
Ivar Bleiklie (født 17. desember 1948 i Bergen) er norsk statsviter og professor ved Universitetet i Bergen.
Forskningsinnsatsen til Bleiklie har vært konsentrert rundt offentlig forvaltning og politikk om tema som spenner fra forholdet mellom forvaltningen og den enkelte til kryssnasjonale studier av biopolitikk og høyere utdanningspolitikk. Hovedtyngden av hans internasjonale publikasjoner er studier av norsk og europeisk høyere utdanningspolitikk, -forvaltning og -organisering.
Bleiklie er utdannet cand.polit. med hovedfag i administrasjon og organisasjonsvitenskap og avla dr.philos-graden i 1990 på en avhandling publisert som Service Regimes in Public Welfare Administration. Han har vært ansatt ved Institutt for administrasjon og organisasjonsvitenskap, Universitetet i Bergen siden 1986 som førsteamanuensis og som professor fra 1998. I perioden 2005–09 var han ansatt som Instituttleder. Bleiklie var knyttet til Norsk senter for forskning i ledelse, organisasjon og styring (LOS-senteret) som forsker fra 1992 til 1998 og som direktør fra 1999 til 2002. Han var en av intiativtagerne til etableringen av Rokkansenteret i 2002 og var siden knyttet til senteret først som nestleder og senere forsker i perioden 2002–07.
Bleiklie har hatt flere forskningsopphold ved utenlandske institusjoner som gjesteprofessor ved Institut d’Etudes Politiques de Paris (Science Po), og gjesteforsker ved Harvard University, State University of New York, Stanford University og Boston College. Han har hatt en rekke nasjonale og internasjonale verv som: redaktør av Norsk statsvitenskapelig tidsskrift 1998–2000; programstyreleder for NFR sitt forskningsprogram Kunnskap, Utdanning og Læring 2002–2008; medlem av NFRs planutvalg for forskning om Latin-Amerika 2008; medlem av UNESCOs Scientific Committee for Europe and North America of the UNESCO Forum on Higher Education, Research and Knowledge 2004-2009; medlem av styret i Scandinavian Consortium for Organizational Research (Scancor) ved Stanford University 2004–08; styremedlem i Consortium for Higher Education Researchers (CHER) 2001–09; medlem av den vitenskapelige komitéen til Institut Francilien Recherche, Innovation Société (IFRIS) fra 2008; og medlem av den vitenskapelige komiteen til forskningsprogrammet Higher Education and Social Change (EuroHESC) under European Science Foundation (ESF) 2009–12. Bleiklie er medlem av redaksjonsrådene i tidsskriftene Higher Education, European Journal of Education og Vest, Journal for Science and Technology Studies.
Amuse-bouche
Amuse-bouche eller amuse-gueule i dagligtalen, er en liten hors d'œuvre som fungerer som appetittvekker. I motsetning til en forrett blir amuse-geule ikke bestilt à la carte, men serveres gratis etter kokkens forgodtbefinnende, før forretten. Noen betrakter dette som en «gratisprøve» på hva kjøkkenet leverer, men i praksis inngår prisen i den øvrige menyen. I visse restauranter serveres et antall amuse-bouches og det er blitt en viktig del av restaurantens mulighet til å gi gjestene en så god helhetsopplevelse av besøket som mulig. Begrepet «amuse-geule» brukes også utenfor restaurantsammenheng om appetittvekkere før et måltid.Begrepet «amuse-bouche» er først og fremst i bruk i restauranter.
Begrepet amuse-geule/bouche er fransk og betyr «munn-glede».
Polis
For den kypriotiske byen Polis, se Polis (Kypros) Polis (gresk πόλις) er navnet på de greske bystatene i antikken.
Hver by var satt sammen av flere stammer eller demer som igjen bestod av fratrier og til slutt gentes''. ''Metoiker (utlendinger bosatt i byen) og slaver lå utenfor denne organiseringen. Det var oftest en leder eller flere ledere som fikk sin posisjon ved at de var rike, og dermed kunne ordne med utstyr til polisens egen hær, jordbruk osv. Hver polis tilba et antall guddommer som beskyttere og holdt særegne festivaler og vaner.
En polis var egenrådig og passet på seg selv. Polisene var ofte i krig med hverandre om makt og rikdommer. En av de lengre krigene var Sparta mot Athen i Peloponneskrigen. Men i perserkrigene samlet mange av de greske bystatene seg for å stoppe invasjonen av det mektige Perserriket på de greske øyene.
I østen bortenfor Lilleasia var Aleksander den stores fremste instrument for hellenisering polisen. Han skal ha grunnlagt ikke mindre enn 70 byer som ble sentre for gresk innflytelse. Den største majoriteten av disse var i land hvor byliv var nesten ukjent. Hans eksempel ble fulgt av hans etterfølgere, diadokiene.
Befolkningen i polisen var delt inn i grupper med ulik status: borgere, fremmede og slaver. borgerne var opprinnelig menn som eide jord og var i stand til å delta i forsvaret av byen. De fremmede var folk utenfra som ikke eide noen jord. Slavene hadde ingen rettigheter i det heletatt og ble sett på som eiendom og ikke personer. Filosofen Aristoteles definerte slaver som «et talende redskap». Hvis en borger drepte en annen manns slave ville han ikke bli anklaget for mord, men for skade av en annen manns eiendom. Bare borgere kunne delta i politikken (Styret av polisen). De kunne møte i en folkeforsamling og stemme over forslag. Polisen hadde også en rådforsamling og embetsmenn som ble valgt til å styre for ett år av gangen. Hvem som kunne sitte i rådsforsamling og bli valgt til embetsmenn, varierte fra polis til polis. Mange steder var det forbeholdt de rikeste, men det fantes også poliser der fattige borgere fikk være med å styre. Kvinner kunne ikke delta i politikk, selv om de var borgerslekt. Grekerne mente at offentlig virksomhet bare var for menn. Kvinnene skulle holde seg til arbeidet hjemme.
Polis' historie
Polisene ble til i arkaisk tid ved Egeerhavet, og spredte seg ut over middelhavsområdet.
I den klassiske tid (500-323 f.Kr.) slår gresk kultur og kunst ut i full blomst. De greske polisene spiller en ledende rolle i middelhavsområdet. Perioden starter med perserkrigene og avsluttes med Aleksander den store.
Gresk sivilisasjon spredte seg i hellenistisk tid (323-31 f.Kr.) ut over det riket som Aleksander erobret. Polisene mister hovedrollen og makten overføres til Aleksanders generaler og etterkommerne deres. Utover i perioden kommer den greske verden mer og mer under romernes velde.
Avledede ord
Avledede ord av polis er vanlig i mange moderne europeiske språk. Avledede norske ord inkluderer politikk og politi.
En del ord har endingen «-polis». De fleste henviser til en spesiell type byer og/eller stater.
Andre henviser til en del av en by eller en gruppe byer som:
Baca County
Baca County er et fylke i den amerikanske delstaten Colorado. Det ligger i det sørøstlige hjørnet av staten og det grenser mot Prowers County i nord, Las Animas County i vest og mot Bent County i nordvest. Det har også grense mot delstatene New Mexico og Oklahoma i sør og mot Kansas i øst.
Chelsea girl
Chelsea girl (også kjent som chelsea, skinhead girl, skingirl, skinbird eller Renee) er et slanguttrykk for en pike/kvinne som er en del av skinheadmiljøet.
Baca County
Baca Countys totale areal er 6,623 km² hvorav 4 km² er vann. I 2000 hadde fylket 4,517 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Springfield som også er fylkets største by.
Chelsea girl
Uttrykket refererer til hårstilen som innebærer at toppen og issen barberes mens pannehåret, nakken og tinningene får vokse og gres frem. Stilen kalles av og til feather cut i Storbritannia. Selv om navnet Chelsea er mer vanlig i USA enn i Storbritannia, kan navnet ha oppstått ut fra den tro at stilen først var vanlig i Kings Road i Chelsea i London. Fra 1960-tallet til midten av 1980-tallet var Kings Road et samlingssted for ungdom fra subkulturer som mod, skinhead og punk. Kvinner som tilhørte suedehead-kulturen ble kalt sorts.
Frisyren i populærkultur
Flere av skinheadjentene i filmen This is England har en frisyre som kan defineres som Chelsea girl.
Bernd Pischetsrieder
'''Dr.ing. Bernd Pischetsrieder''' (født 15. februar 1948 i München) er en tysk ingeniør og bedriftsleder.
Bernd Pischetsrieder gjorde karriere i BMWkonsernet fra 1973, og ble sjef for hele konsernet i 1993. Pischetsrieder var en av dem som drev igjennom oppkjøpet av britiske Rover i 1994. Kjøpet av Rover ble et økonomisk mareritt for BMW, og Pischetsrieder fikk skylden og gikk av som sjef i 1999. Han var sjef for Volkswagenkonsernet i perioden 2002–2006.
Magnar
Utbredelse
Magnar er kjent i Norge fra 1878 og i Sverige fra 1886. Magnar var mest populært som navn på nyfødte gutter i Norge i perioden ca. 1920–1950, men har aldri vært blant de mest populære navnene. Navnet var i begynnelsen mest utbredt i Møre og Romsdal.
Lysøya (Nærøysund)
Lysøya er en halvøy på nordsida av Mellom-Vikna i Nærøysund kommune i Trøndelag.
Lysøya tilhører grunnkretsen Drag i Nærøysund.
Området er noe dyrket utmark med mindre fiskevann. Fra fylkesvei 770 ved Drag går fylkesvei 505 norøstover til Lysøya og langs sørsiden av halvøya, hvor det er boliger og feriesteder.
Gården «Lisønn» / «Lyssønn» var krongods i 1549. "I en avisartikkel som stod på trykk i avisa Nordtrønderen & Namdalen 25.08.1980, fortalte fiskeren Bjarne Lysø om hvordan han observerte en sjøorm på Lysøyvika en augustdag i 1926. Denne dagen dro han og kameraten Johan Eriksen utmed seksringen for å fiske stormakrell med strandvarpa. Plutselig så de noe som beveget seg nord på Lysøyvika. Jeg trodde først det var en ubåt, men så fikk jeg se at det var en sjøorm som svømte med bra fart og rundet Balan. Jeg anslo lengden til ca. 200 meter og med 60 buktninger. Dette pågikk i rundt 10 minutter. Jeg var verken full eller galen, sa Bjarne i avisartikkelen."
Tavda (elv)
Tavda (russisk: Тавда) er ei elv i Sverdlovsk og Tjumen oblast i Russland. Den er ei venstre sideelv til Tobol. Den dannes ved samløpet av elvene Lozva og Sosva, og er 719 km lang.
Elvas tilsigsfelt er på 88 100 km². Ved byen Tavda, 237 km oppstrøms fra munningen, er middelvannføringen 440 m³/s (minimum i mars med 65 m³/s, maksimum i juni med 1200 m³/s). I det nedre løpet er elva rundt 270 m bred, 4 m dyp og strømhastigheten er 0,4 m/s.
Tavda fryser over tidlig i november og er frosset til slutten av april. Den største sideelva er Pelym (russisk: Пелым). Tavda er farbar for båter, og blir benyttet til tømmerfløting.
Den Kongelige Grønlandske Handel
Den Kongelige Grønlandske Handel (KGH) var et handelsselskap, som i 1774 ble opprettet av den danske staten for å drive handel med kolonien Grønland.
Fra 1721 av var dette ivaretatt av private handelskompanier, som «Grønlandske Compagnie» stiftet i Bergen av Hans Egede og lokale kjøpmenn med kongelig oktroa til å drive slik virksomhet.
Yngvar Lundh
Yngvar Gundro Lundh (født 19. mars 1932, død 15. august 2020 på Tolvsrød) var en norsk sivilingeniør og pioner innen teknologutvikling i Norge. Han er kjent for å ha brakt Internett til Norge (som det første landet utenfor USA) og for å ha utviklet noen av landets første datamaskiner. I 2021 ble Lundh posthumt lagt inn i Internet Hall of Fame.
Den Kongelige Grønlandske Handel
KGH hadde fra starten av monopol på all handel med Grønland. Fra 1782 innførte Danmark til og med en lov som forbød kontakt mellom grønlendere og europeere, og bare danske embedsmenn hadde lov til å komme til Grønland. Dette skulle være til grønlendernes eget beste, men bidro i stor grad til å låse dem til sitt daværende levesett, som fangstmenn. Lovgivningen var økonomisk gunstig for Danmark, ettersom den holdt andre handelsfolk borte fra øya, og sikret kontroll over påvirkninger grønlenderne kunne utsettes for utefra, som alkohol og sykdommer.
Yngvar Lundh
Bakgrunn
Lundh vokste opp ved Tønsberg (1932–1938), i Son (1938–1949) og i Råde, hvor han var odelsgutt til en slektsgård. Han tok eksamen i svakstrømteknikk ved Norges tekniske høgskole (NTH) i Trondheim i 1956.
Den Kongelige Grønlandske Handel
Fram til 1950 beholdt KGH sitt monopol og solgte kun de aller nødvendigste varene på Grønland, basert på bytteøkonomi, ikke bruk av penger. KGH tok imot dyrepelser, spekk og andre varer fra fangstmennene, som i bytte fikk våpen, trevirke, bomull og andre tekstiler. Trevirke må importeres, da det ikke vokser trær på Grønland.
Selv om monopolet opphørte i 1950, fantes selskapet til 1985, da eksportdelen ble utskilt under navnet Proeks (senere Royal Greenland).
KGH var statseid til 1992, da selskapet ble overtatt av Grønlands hjemmestyre som videreførte selskapet under navnet KNI.
Yngvar Lundh
Karriere
Lundh arbeidet som forsker ved Forsvarets forskningsinstitutt (FFI, 1957–1984) og var gjesteforsker ved Massachusetts Institute of Technology (1958) og Bell Labs (1970).
Han var sjefingeniør i Televerket/Telenor 1985-1996 og drev deretter eget konsulentselskap Vista Telematikk. Han var professor II i informatikk ved UiO fra 1980, og startet der undervisning i mikroelektronikk og i datanett.
Lundh samlet en gruppe på 8-10 nyutdannede forskere, kalt siffergruppen, ved FFI. Den gjennomførte flere nyskapende prosjekter med anvendelse av sifferteknikk (eng. digital techniques). Spesielt gjaldt det bruk av transistorer og trykte kretser i datamaskiner, og flere datamaskiner for simulering (SAM), signalbehandling (Lydia og Martinus) automatisk kontroll og telekom (Rasmus). Videre utviklet Lundh en ny form for distribuerte, digitale telefonsentraler, kalt knutepunktsteknikk. Den ble grunnlaget for produkter markedsført som Digimat og Tadkom. Flere av gruppens medlemmer var senere sentrale ved firmaer eller produkter som utgjorde en ny industrigren basert på datateknikk. (Norsk Data, AS Informasjonskontroll, Kongsberg Våpenfabrikks datadivisjon, Alcatel).
Lundh samarbeidet med ARPA om utvikling av teknikken for Internett i perioden 1972-1981. Han samlet etter hvert en gruppe på fem forskere på FFI for dette. Utviklingen benyttet et eksperimentelt nett – Arpanet – som laboratorium. En av forskerne, Pål Spilling, var senere aktivt til hjelp for universiteter og høyskoler med å koble seg til Internett. Interessen for Internett begynte å vokse, langsomt i begynnelsen, fra sist i 1980-årene. For å utnytte de nye muligheter tilbød Lundh i 1985 å utvikle elektronisk post til en offentlig tjeneste for Televerket. Det resulterte i firmaet Telepost, som vokste raskt, inntil midt i 1990-årene, da interessen for internett innhentet de tradisjonelle tekniske standardene.
Lundh var medlem av Norges Tekniske Vitenskapsakademi. I 2008 ble han første prisvinner av Norges tekniske vitenskapsakademis ærespris.
Han var radioamatør fra før han ble student og hadde kallesignal LA7ZC.
Asmund Bjørken
Asmund Bjørken (født 19. august 1933 i Verdal, død 29. januar 2018 i Levanger ) var en norsk musiker (trekkspill og saksofon) innen jazz og gammeldans.
Han var sønn av en gårdbruker på Verdal som spilte fiolin. Asmund var autodidakt (selvlært) og ble med faren på spillejobber.
Bjørken var medlem i Harry Waagens orkester som 1949–53 var sentralt i Trondheim. Så ledet han orkester i Steinkjer omkring 1956 og i Trondheim fra 1957. Besetningen har blant annet vært Kalle Holst på klarinett og saksofon, Kjell Johansen på trommer og Bjørn Alterhaug på bass. I 1990 besto orkesteret av Oddmund Finnseth, sønnen Ove Bjørken på gitar, Per Olaf Green og Rolf Skogstad.
Blant utenlandske samarbeid var Bengt Hallberg, Benny Bailey, Mads Vinding. På 1980-tallet spilte han i Egil Kapstad/Rowland Greenberg kvartett.
Fra 1990 ledet han sin Swing Sekstett, der blant andre Ove Bjørken, Bjørn Alterhaug og Bjørn Krokfoss var med, samt Erling Aksdal på piano.
Selvbiografien Spellemann, på gammel rutine og støgg mistanke utkom i 2003. Der fremkommer det at han komponerte «Frøsøminner» til minne om et besøk til øyen Frösön utenfor Östersund.
Et portrett av ham ble sendt i NRK TV i 2003 kalt Asmund i Himmelriket, av Andreas Lunnan.
Steinar Supphellen
Steinar Supphellen (født 15. juni 1939, død 1. mai 2023) var en norsk historiker. Han var professor ved Institutt for historie ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) i Trondheim, og var i flere år instituttleder samme sted. Hans forskningsinteresser var innen norsk og europeisk historie 1500–1800, politisk og administrativ historie, sosial- og skolehistorie, byhistorie og kirkehistorie. Han var preses i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab (DKNVS) 2005–2010.
I 2004 ble Supphellen tildelt SINTEFs pris for fremragende pedagogisk virke. I 2015 mottok han, sammen med professor Kristian Fossheim, DKNVS' høyeste utmerkelse, Gunnerusmedaljen, for sitt arbeid med selskapets 250-årsjubileum.
Første slag ved St. Albans
Første slag ved St. Albans var det første slaget som ble utkjempet i rosekrigene. Det ble utkjempet 22. mai 1455 i St. Albans i Hertfordshire, England, omtrent 35 km nord for London.
Slaget
Slaget sto rett utenfor datidens sentrum, med styrkene på hver sin side av det som i dag er hovedgaten, St. Peter's Street. Kongens styrke på omkring 2000 mann hadde trukket seg tilbake og forskanset seg, mens 3000 yorkister sto oppmarsjert på jordene rundt dem.
Lancastrianerne forsøkte å holde byen ved å opprette to barrikader i Hollywell og St. Peter's Street. Yorkistene angrep østfra. Det meste av kongens styrke ble overrasket av Richards raske angrep. De fleste soldatene hadde regnet med en fredelig løsning, som den de hadde fått i Blackheath i 1452. Lederne hadde begynt å forhandle bare minutter før det overraskende angrepet. To frontalangrep inn i gatene førte ikke frem, og yorkistene hadde nokså store tap.
Warwick tok sine reserver gjennom en ubevoktet åpning i forsvarsverkene ved å gå gjennom bakgater og hager. Da jarlen plutselig dukket opp på markedsplassen, hvor kongens tropper satt og hvilte seg, ser det ikke ut til at de klarte å forsvare seg skikkelig. Mange av soldatene hadde ikke engang hjelmer på. Warwick angrep umiddelbart med sin lille styrke og delte lancastrianernes linje i to. Angrepet har gått inn i militærhistorien som et særs vellykket angrep med en underlegen styrke.
Jarlen beordret så sine bueskyttere til å skyte mot mennene rundt kongen. Noen av de adelige ble drept eller såret, inkludert kongen og hertugen av Buckingham. Warwick drepte selv Somerset utenfor Castle Inn.
Mennene som bemannet barrikadene forsto at fienden var på torget, og fryktet et angrep bakfra. De overga derfor sperringene til yorkistene, som raskt klatret over og sluttet seg til Warwick.
Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya
Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya («Barcelonas symfoni- og Catalonias nasjonalorkester», forkorta OBC) er et symfoniorkester i Barcelona. Det er det største symfoniorkesteret i Catalonia og blant de største i Spania. Det er medlem av Asociación Española de Orquestas Sinfónicas.
Første slag ved St. Albans
Slaget
Militært sett var St. Albans et lite slag, med omkring 300 døde på den tapende siden. Politisk var det en fullstendig seier, ettersom York tok kongen til fange og presset gjennom et kompromiss som gav ham stor makt. I tillegg hadde hans rival Somerset falt i slaget, mens Warwicks erkefiender Henry Percy, 2. jarl av Northumberland og Lord Clifford falt under flukten.
Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya
Orkesterets nye hovedsete er auditoriet l'Auditori, som sto ferdig i 1999.
Navigasjonsakten
Navigasjonsakten eller mer presist, Lovene om handel og navigasjon (engelsk: Acts of Trade and Navigation), var en lang rekke engelske lover som ble utviklet, fremmet og regulerte engelske skip, skipsfart, handel og handel mellom andre land og med egne kolonier. Lovene regulerte også Englands fiskerier og begrenset utlendingers deltakelse i kolonihandelen. Mens de var basert på tidligere presedenser, ble de først vedtatt i 9. oktober 1651 under det republikanske engelske samveldet.
Loven var rettet mot nederlendernes sterke stilling i den internasjonale skipsfarten, og det bidro til å redusere deres innflytelse kraftig. Den bidrog også til den amerikanske revolusjon da de engelske kolonier i Nord-Amerika kunne bare handle med England, eller via England.
Systemet ble gjeninnført og utvidet med restaureringen (gjeninnføringen av monarkiet) ved loven av 1660, og videreutviklet og strammet inn ved navigasjonslovene av 1663, 1673 og 1696. På dette grunnlaget i løpet av 1700-tallet ble lovene modifisert ved påfølgende utvidelser, endringer og tillegg av mekanismer for håndheving og ansatte. I tillegg førte en stor endring i selve formålet med handlingene på 1760-tallet – det å generere inntekter fra koloniene, i stedet for bare å regulere imperiets handel – til betydelige endringer i gjennomføringen av lovene. seg selv, og til store og betydelige opprør mot lovene.
Lovene forbød generelt bruk av utenlandske skip, krevde ansettelse av engelske og koloniale sjøfolk for 75% av mannskapene, også skip fra Det britiske ostindiske kompani. Lovene forbød kolonier å eksportere spesifikke produkter til andre land enn Storbritannia og disse landenes kolonier, og ga mandat at import kun skulle hentes gjennom Storbritannia.
Samlet sett dannet lovene grunnlaget for engelsk (og senere) britisk oversjøisk handel i nesten 200 år, men med utviklingen og gradvis aksept av frihandel ble lovene til slutt opphevet i 1849. Lovene reflekterte den europeiske økonomiske teorien om merkantilisme som forsøkte å beholde alle fordelene ved handel innenfor sine respektive imperier, og å minimere tapet av gull og sølv, eller fortjeneste, til utlendinger gjennom kjøp og handel. Systemet ville utvikle seg med koloniene som leverer råvarer til britisk industri, og i bytte for dette garanterte markedet at koloniene ville kjøpe produserte varer fra eller gjennom Storbritannia.
Norge
Innføringen av Navigasjonsakten fremmet også utviklingen av skipsfart i Norge, med varer som trelast og fisk.
Denne loven ble opphevet i 1849. Opphevelsen av denne loven ble regnet som en seier for prinsippet om fri handel over landegrenser.
Charon (måne)
Charon er en av de fem kjente månene til dvergplaneten Pluto. Den ble oppdaget av astronomen James Christy 22. juni 1978.