cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Midnestunnelen
Midnestunnelen er en veitunnel på fylkesvei 53 i Vestland. Tunnelen er 1240 m lang og inngår i veianlegget langs Årdalsvatnet i Årdal. Den ble åpnet i 1981 og avløste da tre kortere tunneler og vei i dagen nærmere innsjøen. Den første veien mellom Årdalstangen og Øvre Årdal ble anlagt av okkupasjonsmakten under andre verdenskrig. Det var på det meste fem tunneler på veien langs Årdalsvatnet. Tunnelen ble rustet opp for 30 millioner kroner i 2014.
Terrorangrepet i Piliyandala 25. april 2008
'''Terrorangrepet i Piliyandala 25. april 2008''' skjedde da en bombe gikk av på en buss i byen i Piliyandala like ved Colombo, Sri Lanka.
Bakgrunn
Tamiltigrene har slåss siden 1983 for en uavhengig stat for Sri Lankas etniske tamilminoritet i nord og øst, etter tiår med å bli marginalisert av den Sinhalese-dominerte regjeringer. Kampen har krevd livene til mer enn 70 000 mennesker.
Sentrale representanter for regjeringen har lovet å knuse opprørsgruppen innen 2008, og kampene har rast i månedsvis på frontlinjene av den de facto staten i nord.
Den srilankiske hæren har i tiden før dette terrorangrepet drevet med flere militære offensiver nord i landet hvor Tamiltigrene er sterkest. Tidligere i uka ble nesten 60 opprørere drept i løpet av to dager med kamper. I januar 2008 brøt regjeringen en våpenhvileavtale fra 2002. Myndighetene hevdet at våpenhvilen ble brukt av Tamiltigrene til å omorganisere seg og ruste opp.
Angrepet
En bombe plassert på taket, gikk av ombord på en buss på ettermiddagen (lokal tid).
Skader
Ti mennesker ble drept momentant iflg meldinger i media, mens 14 skal ha dødd på vei til sykehus, mens 63 ble såret i terrorangrepet. Alle drepte og sårede var sivile, ifølge politiet. To av de sårede døde senere.
Ansvar
Ingen tok på seg ansvaret, men tilsvarende angrep har en beskyldt Tamiltigrene for å stå bak. Myndighetene arresterte etterhvert 9 personer, som de anklaget for å ha noe med angrepet å gjøre.
Se også
Informasjon om tilsvarende angrep på busser på Sri Lanka i 2008:
Porto Vitória
Porto Vitória er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Tata Steel Chess
Tata Steel Chess (tidligere Corus Chess Tournament) er en sjakkturnering som arrangeres årlig i januar, i den lille byen Wijk aan Zee i den nordlige delen av Nederland. Den er årets første store sjakkturnering, og er sammen med Linares-turneringen og Dortmund-turneringen blant de mest prestisjefylte sjakkturneringene som arrangeres årlig.
Resultater
Magnus Carlsen vant C-gruppen i 2004 og kvalifiserte seg dermed til B-gruppen året etter. I 2005 endte han på ellevteplass i B-gruppen, og i 2006 kvalifiserte han seg til A-gruppen ved å komme på delt førsteplass i B-gruppen. Debuten i A-gruppen i 2007 endte med delt sisteplass med ni remiser og fire tap. Året etter ble det delt førsteplass med Levon Aronjan. I 2010 vant han så turneringen alene, og fulgte opp med å gjenta bedriften i 2013, 2015 og 2016. Han sto over turneringen i 2014, like etter at han hadde blitt verdensmester.
Gérard Domar
Gérard Domar (død 27. september 1343) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Han ble kreert til kardinal 20. september 1342 av sin onkel, pave Klemens VI.
Coulman Island
Coulman Island er en isdekket øy som består av flere vulkaner, beliggende i Rosshavet i Antarktis. Øyas er om lag 34 km lang og 15 km bred, med høyeste punkt 1998 moh. I sørenden av øya ligger en fem kilometer bred og 700 meter dyp kaldera. Coulman Island ligger 13 km sør-sørøst for Cape Jones i Victoria Land og er skilt fra fastlandet med et dypt sund.
Øya er tilholdssted for keiserpingviner og adeliepingviner.
Coulman Island ble oppdaget 17. januar 1841 av James Clark Ross som kalte den opp etter sin svigerfar, Thomas Coulman.
Annie Get Your Gun
Annie Get Your Gun er en musikal med tekst og musikk av Irving Berlin og historie av Herbert Fields og hans søster Dorothy Fields. Historien er en fiksjonsversjon av historien om livet til Annie Oakley (1860–1926), en skarpskytter fra Ohio i USA, og hennes mann, Frank Butler.
Forestillingen hadde premiere på Broadway i 1946, og ble en suksess med 1 147 forestillinger i New York, oppsetning i London, spillefilm (1950) og tv-versjoner. Flere av musikalens låter fikk hit-status, da blant annet «There's No Business Like Show Business», «Doin' What Comes Natur'lly», «You Can't Get a Man with a Gun», «They Say It's Wonderful» og «Anything You Can Do».
Forestillingen hadde norsk premiere i 1964 på Det norske teatret med Sølvi Wang i hovedrollen som Annie.
Filmatisering
En amerikansk film basert på musikalen hadde premiere i 1950. Filmen Annie Get Your Gun vant en Oscarstatuett for beste musikkarrangement i en musikkfilm, og ble nominert til Oscar i ytterligere tre kategorier.
Halvautomatisk girkasse
En halvautomatisk girkasse, også kjent som semiautomatisk overføring, kløtsjfri manuell overføring, dobbel kløtsjoverføring, automatisk manuell overføring, e-gir, eller rattgir (engelsk paddle shift), er et system som bruker elektroniske sensorer, prosessorer og klemmer til å skifte gir fra kommandoen fra bilføreren. Dette fjerner behovet for en pedal til å kløtsje med som føreren vanligvis trenger til å trykke ned før man skifter gir, siden kløtsjen trykker seg selv ned ved hjelp av elektronisk utstyr som kan synkronisere timingen og vridningsmomentet nødvendige til å lage girskiftet raskt og behagelig. Systemet er designet av "European automobile manufacturers" for å forbedre kjøreopplevelsen, spesielt i byer hvor køer ofte fører til at man må krypekjøre og bruke kløtsjen veldig ofte.
Strømsø
Strømsø er et byområde i Drammen med 7 068 innbyggere (2015), som også er en del av bydelen Strømsø/Danvik.
Strømsø befinner seg sør for elven som deler Drammen i byområdene Strømsø og Bragernes. Drammen var opprinnelig delt i to byer på hver sin side av Drammenselven.
Strømsø sentrum har jernbanestasjon, idrettsanlegg, handel, kontorbygg, industri og skoler. Resten av Strømsø består i hovedsak av boligområder.
De siste årene (fra 2006) har Strømsø hatt en sterk utvikling, blant annet med stor utbygging på den såkalte Papirbredden, det gamle fabrikkområdet for papirfabrikken Union. Her har det blitt etablert blant annet Statens hus, som en del av en rekke med tre forretningseiendommer med fasade mot elven, og nå pågår en stor utbygging av leiligheter og ikke minst, etablering av Kunnskapsparken. Strømsø er et områdeprosjekt i FutureBuilt, som jobber med klimaeffektiv arkitektur og byutvikling i Drammen, Oslo og Bærum. Med forslaget "Look to Drammen" vant Norconsult og Alliance arkitekter idékonkurransen om Strømsø.
Historie
Strømsø var en del av Strømsgodset. En antar at Strømsø-området ble tørrlagt mellom år 1400 og 1500; dette antas siden området ca. 100 år senere ble brukt beitemark for krøtter. På 16- og 1700-tallet utviklet det seg et lite bysamfunn, basert på eksport av tømmer og trelast. I 1811 hadde ladestedet Strømsø egen kirke, rådhus, skole og byvåpen. Dette året ble ladestedene Strømsø og Bragernes samt Tangen slått sammen til Drammen.
Mye av den gamle småhusbebyggelsen har forsvunnet. Mye av dette skyldes bygging av Strømsøbrua og motorveibrua Drammensbrua. Likevel står flere gamle 1700-tallsgårder igjen, slik som Bangegården, Cappelengården, Lærumgården og Børneasylet.
Strømsø en rekke skoler: Brandengen skole fra 1914, Marienlyst skole fra 2010 og Drammen videregående skole fra 1956.
I dag er Tollbugata på Strømsø blitt en flerkulturell gate kjent for sitt mangfold av nasjonaliteter og kulturer.
Historisk oversikt
18. århundre og tidligere
Strømsø steg opp av elvevannet rundt år 1400 som flere små øyer som gradvis vokste seg større. Øyene ble brukt til beitemark før de på 1600-tallet ble bebygget. 1620-årene ble de første bosetningene etablert på Strømsø og i 1640-årene starter etableringen av handelsmenn. Etter hvert ble Strømsø etablert som ladested og en sentral havn for tømmerhandelen med Holland. Tollboden på Strømsø åpnet i 1652, deretter i 1667 ble Strømsø kirke oppført på initiativ og med midler fra Daniel Knoff. 1715 fikk Strømsø kjøpstadsrettigheter og Strømsø fattigskole blir etablert i 1722.
19. århundre
Drammen blir grunnlagt når Strømsø, Bragernes og Tangen blir forenet til en by i 1811, samme år ble den første bybrua over elva ble oppført. Etter etableringen av bybrua ble tyngdepunktet på Strømsø forskjøvet fra Gyldenløves plass og kirken til det som skal bli Strømsø Torg. 1859 etablerer Hermann Arnemann den første dampsagen og i 1866 åpner Drammen jernbanestasjonen. 1868 åpnet Randsfjordbanen fulgt av Drammenbanen i 1872 og Vestfoldbanen i 1881 som gjorde Drammen til et knutepunkt for togtrafikken.
20. århundre
Innføringen av elektrisitet i 1903 ga grunnlag for ny infrastruktur med trolley-buss og utvidelse av jernbanekapasitet. I 1926 ble stasjonsbygningen utvidet med en ekstra etasje, 1936 ble den nåværende bybrua åpnet. Etter krigen var en blomstringstid for byens næringsliv men Strømsø var fortsatt preget av et uregelmessig gatenett som ga grunnlag for at en ny reguleringsplan ble utarbeidet i 1953 blant annet med mål om å videreføre infrastrukturen knyttet til den nye bybrua. 1964 blir Holmenbrua over Bragernesløpet ble bygd fulgt av Strømsøbrua over Strømsøløpet i 1966.
21. århundre
Navnets opprinnelse
Navnet Strømsø er etter den adelige setegården Strøm som fikk navnet sitt av strømmen i Drammenselva, siste del av navnet kommer av at Strømsø opprinnelig utgjorde tre øyer.
Orlando Brown
Orlando Brown (født 4. desember 1987 i Los Angeles i California) er en amerikansk skuespiller og artist. Han er kjent fra TV-serien That's so Raven og filmen The Moving.
Spaniolen
Spaniolen er en dramatisk-lyrisk diktsyklus av den norske forfatteren Henrik Wergeland, utgitt i mars 1833.
Samlingen veksler mellom flere sjangre: monologer, dialoger, scener. Verkets hovedperson er en frihetskjemper som forfølges av den spanske kong Ferdinand VII. I diktets verden blir mannen jaget av kongens onde genius (ånd), og beskyttet av dronningens milde genius. Som flyktning forviller han seg til Norge, hvor han dør av kulde innunder Fanaråken, mens som en røst fra oven forkynner at også den spanske kongen dør samtidig.
Wergeland fikk ideen til diktet etter at han under sin vestlandsreise sommeren 1832 fikk høre om en sydlandsk utseende mann som hadde frosset ihjel ved den samme breen. Diktsamlingen er tilegnet irlenderen Robert Major, omtalt som «en gammel grå republikaner», som forfatteren hadde møtt via foreldrene mens familien Wergeland bodde i Kristiansand.
Prado Ferreira
Prado Ferreira er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Kleopatra V Tryfaena
Kleopatra V Tryfaena (gresk: Κλεοπάτρα; født ca. 95 f.Kr. - død ca. 69/68 f.Kr. eller ca. 57 f.Kr.) var dronning av det ptolemeiske kongedømme i Egypt. Det hviler en rekke usikkerheter over hennes identifisering og hun er kun sikkert dokument som hustru av kong Ptolemaios XII Auletes.
Avstamning og ekteskap
Kleopatra kan ha vært en illegitim datter av Ptolemaios IX Lathyros eller en datter av Ptolemaios X Aleksander. I en del kilder er Kleopatra Tryfaena som hustru av Ptolemaios XII referert til som Kleopatra VI, men nummereringen av ptolemeerdynastiet er en usikker øvelse.
Hun er første gang nevnt i 79 f.Kr. i to papyrus. I det året giftet hun seg med Ptolemaios XII Auletes, konge av Egypt. Ptolemaios XII var selv et illegitimt barn av Ptolemaios IX Lathyros, men det er uklart om Tryfaena og Auletes var fulle eller halve søsken. De mottok guddommelig dyrkelse som theoí Philopátores kai Philádelphoi («far-, bror- og søsterelskende guder»).
En annen teori er at Tryfaena kan ha vært en datter av Ptolemaios X Aleksander da Kleopatra VII avslører å ha vært et barnebarn av denne og ettersom historikeren Strabon hevder at hun var mor til Kleopatra VIIs søster Berenike IV Epifaneia. I dette tilfellet kan hennes mor ha vært Kleopatra Berenike III.
Død og identitet
Det er uklart hvor lenge Kleopatra V Tryfaena levde, og i hvilken omtaler av en «Kleopatra Tryfaena» i de historiske nedtegnelsene som burde bli identifisert med da nummereringen som ble benyttet for å skille ptolemeerne er en moderne oppfinnelse. Kleopatra V Tryfaena forsvinner (i form av manglende omtale) på rundt den tiden da Kleopatra VII ble født, det vil si rundt 69 f.Kr. Hennes navn begynner å forsvinner fra monumenter og papyruser, og det er en inskripsjon av Ptolemaios XII fra 68 f.Kr. som ikke nevner henne, noe som er forventet om hun fortsatt levde. Det er en del indikasjoner at hun kan ha dødd i 69 eller 68 f.Kr. — hun kan ha død i barsel eller blitt myrdet. Om virkelig hadde død så tidlig, da er den «Kleopatra Tryfaena» som er nevnt siden — etter at Ptolemaios XII ble forvist — som medregent av Egypt sammen med Berenike IV i 58 og 57 f.Kr. og døde en gang rundt 57 f.Kr. ha vært hennes datter, nummerert av en del historikere som Kleopatra VI Tryfaena. Dette er også støttet av Porfyrios.
På den annen side er det en dedikasjon på tempelet i Idfu fra 57 f.Kr. som har inngravert Kleopatra Tryfaenas navn ved siden av navnet til Ptolemaios XII, hvilket vil ha betydd at hun var kongens hustru enn som datter, og det synes usannsynlig om hans hustru hadde dødd tyve år tidligere. Således betrakter de fleste moderne historikere Kleopatra V for å være identisk med den påståtte Kleopatra VI Tryfaena, og har plassert hennes dødsdato til rundt 57 f.Kr. Det vil være i overens med redegjørelsen til Strabon som rapporterte at Ptolemaios XII hadde kun tre døtre; de som med tillit kan bekreftes er Berenike IV, Kleopatra VII, og Arsinoe IV, og det er det ikke plass igjen for en Kleopatra VI.
Historikeren Werner Huß mener at Ptolemaios XII fornektet sin hustru Kleopatra V og giftet seg med en egyptisk adelskvinne fra en høyere prestefamilie i Memfis. Denne antatt andre hustruen av ham kan ha vært mor til Kleopatra VII og denne datterens yngre søsken, mens Berenike IV var datteren av Kleopatra V ettersom Strabon kun kaller den eldste datteren av Ptolemaios XII for et legitimt barn. Om denne teorien er riktig, da er tok Kleopatra V makten sammen med sin datter Berenike IV etter at Ptolemaios XII ble forvist i 58 f.Kr. og døde før slutten av det neste året da hennes navn igjen forsvinner fra dokumentene etter 57 f.Kr.
Buehakefly
Buehakefly (Polia hepatica) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er utbredt nord til Møre og Romsdal i Norge.
Utseende
Et ganske stort (vingespenn 44 – 51 mm), grått nattfly. Vingene har markerte tegninger. Det beste kjennetegnet er at forkroppen (thorax) har to flekker av brunrøde hår, en midt på ryggen og en lenger bak, over scutellum. Forvingen er grå. Mellomlinjene, som avgrenser vingens midtfelt, er doble og brede. I den fremre delen av midtfeltet sitter tydelige, svartkantede nyre- og ringmerker. Nyremerket er ofte rødlig på farge. Bak ringmerket er det en oval, svartkantet flekk (tappmerke) som er festet i indre mellomlinje. Bølgelinjen, som går langs vingens ytterkant, er smal og mørk, på to steder (midt på og ved bakhjørnet) utvidet til svarte flekker. Bakvingen er mørkgrå.
Levevis
Arten har larver som lever på forskjellige løvtrær, busker og urter, blant andre bjørk og pors. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juni – juli og kommer gjerne til lys.
Utbredelse
Buehakeflyet er utbredt i Europa. I Norge er den funnet nord til Møre og Romsdal
Karsten Johannessen
Karsten Johannessen (født 30. november 1925, død 16. desember 2018 ) var en norsk fotballspiller og -trener.
Han var også spiller på Start i etterkrigstiden. Han debuterte 19 år gammel i 1945, få måneder etter at han slapp ut av fangenskap på Grini.
I 1981 ble han utnevnt til æresmedlem av IK Start. Den 20. juni 2011 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv for sin innsats for fotballen på Sørlandet.
Utover fotballen ble Johannessen medlem av partiet Demokratene og var medlem av Kristiansand bystyre for Fremskrittspartiet. I 2009 ble han styremedlem i Stiftelsen Arkivet i Kristiansand.
Scipio Colombo
Scipio Colombo (født 25. mai 1910 i Vicenza i Italia, død 13. april 2002 Gernsbach i Tyskland) var en italiensk operasanger/baryton som sang et vidt spekter av roller.
Liv og virke
Han studerte først filosofi ved Universitetet i Padova før han vendte seg mot musikken. Han studerte i Milano med Venturini og i Roma med Giuseppe de Luca, og debuterte i Alessandria, som Marcello i La bohème i 1937.
Han sang også alle de store barytonrollene i det italienske repertoaret: Rigoletto, di Luna, Germont, Count Almaviva, Don Giovanni, Guglielmo, Lescaut, Marcello, Cavaradossi, etc.
På plate kan han høres i komplette innspillinger av Don Pasquale, Luisa Miller, Fedora, Tosca.
Fra 1963 underviste han ved Musikhochschule i Karlsruhe. Han døde i Gernsbach i Tyskland.
Blekketjern (Aurskog-Høland, Søndre Mangen)
Blekketjern (eller Blekketjenn) er et vann på Søndre Mangen, øst for tettstedet Lierfoss i Aurskog-Høland kommune i Viken. Vesletjern ligger sør for Store Garsjøen.
Forbrukersamfunn
Forbrukersamfunn er et uttrykk som oftest brukes for å beskrive samspillet mellom enkeltindivid (forbruker) og samfunn i en vekstøkonomi. Uttrykket brukes både i positiv og negativ betydning.
Økonomi
Innen mikroøkonomi brukes begrepet vanligvis for å beskrive fremming av forbrukeres interesser. Samfunnet er avhengig av forbruk, og med grunnlag i denne avhengigheten tilskrives den enkelte forbruker påvirkningskraft, og i noen tilfeller rettigheter. Grunnleggende refererer dette til teorien om at forbrukernes valg bestemmer samfunnets økonomiske struktur.
Makroøkonomisk brukes begrepet normalt som en referanse til tesen om at økt forbruk er økonomisk og samfunnsmessig ønskelig.
Kritisk teori
Innen kritisk teori brukes begrepet ofte for å beskrive et samfunn hvor materielt forbruk har tatt over for andre verdier som sentralt lykkebærende element. Dette verdiskiftet beskrives som ødeleggende både for enkeltindividet og for samfunnet i sin helhet, både på et psykisk og fysisk plan. Noe av denne kritikken kan ses igjen i fremveksten av bevegelser som Simple living og Buy nothing day.
Miljøvern
Miljøbevegelsen har alltid stått for en skarp kritikk av forbrukersamfunnet, og med Brundtlandkommisjonens introduksjon av begrepet bærekraftig utvikling i 1987 fikk miljøvernbevegelsenes synspunkter også mer gehør innen økonomisk planlegging.
Hat-trick i VM i fotball for menn
Hat-trick i VM i fotball for herrer er en liste over alle spillere som har scoret hat-trick i et eller flere VM-sluttspill i fotball for menn. Hat-trick er når en spiller scorer tre mål i en og samme kamp. Hat-trick i VM-sluttspill er relativt sjeldent, kun 51 stykker på over 800 kamper og over 20 mesterskap.
Det første hat-tricket ble scoret av Bert Patenaude for i 1930. Det hittil siste ble scoret av Cristiano Ronaldo for i 2018. Det eneste VM det ikke er scoret hat-trick i er 2006. Mesterskapet det ble scoret flest hat-trick i (8), var i 1954 i Sveits.
Stanisław Pawlusiak
Stanisław Pawlusiak (født 30. april 1958 i Wilkowice) er en polsk tidligere skihopper som representerte BBTS Włókniarz Bielsko-Biała.
Guillaume de la Jugée
Guillaume de la Jugée  (født i 1317 i Eyrein i Frankrike, død 28. april 1374 i Avignon) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var kannik og erkediakon i Paris.
Stanisław Pawlusiak
Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i 1978/79 og 1979/80, og ble henholdsvis nummer 26 og 49 sammenlagt. Hans beste plassering i enkeltrenn var 20.-plass i Oberstdorf 30. desember 1978. I verdenscupens første sesong, 1979/80, ble han nummer 43 sammenlagt, med 5.-plass i storbakken i Zakopane 27. januar 1980 som beste plassering i enkeltrenn.
Guillaume de la Jugée
Han ble kreert til kardinal 20. september 1342 av sin onkel pave Klemens VI, med San Clemente som tittelkirke; senere overført til Santa Maria in Cosmedin.
Stanisław Pawlusiak
I OL i Lake Placid i 1980 ble han nummer 40 i normalbakken og 43 i storbakken.
Stanisław Pawlusiak er bror av langrennsløperen Anna Pawlusiak, kombinertløperen Józef Pawlusiak og skihopperen Tadeusz Pawlusiak, som alle har deltatt i OL.
Anton Winkler
Anton Winkler (født 23. februar 1954 i Bischofswiesen, Berchtesgadener Land i Bayern, død 8. oktober 2016 i Berchtesgaden) var en vesttysk aker som deltok i de olympiske vinterleker 1976 i Innsbruck og 1980 i Lake Placid.
Elgtjern (Aurskog-Høland, Busåsen)
Elgtjern (eller Elgtjenn) er et vann ved Busåsen, nordøst for tettstedet Lierfoss i Aurskog-Høland kommune i Viken.
Det har tidligere ligget et sagbruk ved Elgtjern.
Tjølling Idrettsforening
Tjølling Idrettsforening (stiftet 23. desember 1888) er en norsk idrettsforening fra Tjølling i Larvik. Tjølling IF deltar i seriespill i håndball og fotball, samt har allidrett for barn i alderen 2-7 år.
Klubben har 27 fotballag totalt. Ni av disse er kvinnelag, og 18 er herrelag. De har også 18 barnelag, seks ungdomslag, tre voksenlag, og 23 trenere.
Idrettsforeningen har også andre tilbud, som aktivitetstilbud for tidligere medlemmer. I tillegg til dette arrangerer de årlig Tjøllingmila, og er medarrangør av Vestfold Maraton.
Kystfiskeutvalget for Finnmark
Kystfiskeutvalget for Finnmark ble oppnevnt i 30. juni 2006. Utvalget fikk som hovedoppgave å utrede samers og andres rett til fiske i havet utenfor Finnmark. Utvalget ble bedt om å foreta en historisk gjennomgåelse av samers og andres utøvelse av fiske i Finnmark. Utvalget skulle videre utrede blant annet folkerettslige kilder og norsk rett som kunne ha betydning for retten til fiske.
Tidligere høyesterettsjustitiarius, Carsten Smith ble oppnevnt som leder for utvalget. Utvalget leverte sin innstilling, NOU 2008: 5 «Retten til fiske i havet utenfor Finnmark», 18. februar 2008 i Tana. Utvalget har holdt åpne høringsmøter i alle Finnmarks kystkommuner. Formålet med møtene var å innhente informasjon og synspunkter fra de yrkesgrupper og miljøer som er knyttet til fjord- og kystfiske i Finnmark.
Utvalgets forslag
De viktigste forslag fra utvalgets side var:
Sametingets vedtak
Sametingets plenum diskuterte Kystfiskeutvalgets forslag 29. mai 2008. Sametingets plenum støtter forslaget til Kystfiskeutvalget.
Folkemøter
Sametinget har arrangert flere folkemøter i slutten av 2008 og begynnelsen av 2009. Sametinget har ønsket innspill til det videre arbeidet med Kystutvalgets innstilling. Det har også vært flere møter med samiske fiskeriorganisasjoner om utvalgets forslag.
Nelidovo
Nelidovo ble grunnlagt i 1900 som en bosetning ved en jernbanestasjon med samme navn på Moskva – Riga-banen. Den fikk innvilget bystatus i 1949.
Idrettsklubben Start i 2012
Oppholdet i 1. divisjon ble gjort kortest mulig, og klubbens åttende opprykk til Eliteserien var tangering av s rekord. Start viste seg med dette som et «heislag» i norsk fotball med sitt femte opprykk siden. Opprykket ble avgjort mot tre runder før slutt, men ble etterfulgt av 0-5 mot  - laget største tap i 1. divisjon på.
Seieren mot i mai markerte første borteseier i en seriekamp siden åpningskampen. Denne ble fulgt opp med 7-0 hjemme mot, største seier siden 10-1 mot i cupen i  og den største i seriesammenheng siden. Besøkstallene på Sør Arena var også hyggelige, med et snitt på 4 375 - fler enn fem av Eliteserieklubbene. Og samtlige hjemmekamper trakk fler tilskuere enn den best besøkte bortekampen (2 342 mot ).
Det var en til tider kontroversiell avgjørelse da bystyret i Kristiansand bestemte å bytte ut naturgresset på Sør Arena med kunstgress. Både spillere og NISO engasjerte seg for å få kommunen til å omgjøre vedtaket om å fjerne landets fineste underlag, uten at det hjalp. 28. mai ble Ernest Asante siste målscorer på ekte gress med et straffespark mot. Deretter ble spillepausen under Fotball-EM brukt til å bytte ut gresset, og 30. juni sto det nye underlaget klart til toppkampen mot - forøvrig tidenes første oppgjør mellom de to lagene.
Kampen mot i september ble ledet av den danske dommeren  som ledd i en nordisk uteksling av unge dommere, og i den betydningsløse kampen mot  i siste runde stilte Start med Golden Goal-programleder Henrik Elvestad som materialforvalter.
Start fikk også to utmerkelser etter sesongslutt da NISO kåret Solomon Owello til årets spiller i 1. divisjon, mens klubben ble kåret til beste arrangør i 1. divisjon av Norges Fotballforbund.
Blant årets nye spillere var islendingene Guðmundur Kristjánsson og Matthías Vilhjálmsson. Sistnevnte scoret i de sju første hjemmekampene og ble klubbens toppscorer med 18 seriemål, flest siden Petter Belsvik i.
toppscorer Ole Martin Årst var dratt hjem til, og Espen Søgård gikk tilbake til i august. Christer Kleiven og Mads Stokkelien gikk begge gikk til før sesongstart og fikk med det oppleve nedrykk fra Eliteserien to år på rad. Veteranen Fredrik Strømstad spilte sin siste kamp for Start mot.
Cupkamper
Utdypende artikkel: Norgesmesterskapet 2012
Start 2
Start 2 spilte i 2012 i 3. divisjon (nivå 4). Laget endte på 3.-plass i avdeling 6 og spiller i 3. divisjon også i 2013.
Røa bydelsutvalg
Røa bydelsutvalg var bydelsutvalget, dvs. den politiske forsamlingen, i Bydel Røa, en tidligere bydel i Oslo vest. Røa var en av fire bydeler hvor det i 1995, 1999 og 2003 ble gjennomført direkte valg til bydelsutvalget, som en forsøksordning. Etter at Røa ble slått sammen med Vinderen til Bydel Vestre Aker, ble Røa bydelsutvalg avløst av Vestre Aker bydelsutvalg. Elin Horn Galtung (Høyre) var leder for Røa bydelsutvalg fra 1991 til 2003, og ble deretter leder for Vestre Aker bydelsutvalg.
Grunnkretser i Ringsaker kommune
Grunnkretser i Ringsaker kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Ringsaker kommune, Hedmark, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Baldwin av Exeter
Baldwin av Exeter (født ca. 1125, død 19. november 1190) var erkebiskop av Canterbury mellom 1185 og 1190. Som sønn av en prest studerte han både kirkerett og teologi i Bologna og var lærer for nevøen til pave Eugenius III før han dro tilbake til England for tjene en rekke biskoper ved Exeter. Etter å ha blitt cistercienermunk ble han forfremmet til abbed av sitt kloster før han ble valgt til bispesetet Worcester. Før han ble biskop skrev han en rekke teologiske verker og prekener hvor flere har blitt bevart for ettertiden.
Han imponerte kong Henrik II av England mens han var biskop og kongen insisterte på at Baldwin måtte bli erkebiskop av Canterbury. Som erkebiskop kranglet Baldwin med sine underprester om kirkens fundament, noe som førte til at de ble holdt fengslet i deres kloster for over et år. Han tilbrakte også en del tid i Wales sammen med Gerald av Wales, ga prekener og samlet inn penger for å finansiere det tredje korstog. Etter kroningen av kong Rikard I av England ble Baldwin med kongen på korstog og ble selv involvert i politikken i kongedømmet Jerusalem. Baldwin døde i Det hellige land under korstoget. Hans krangling med sine prester førte til at han en del krøniker beskrev ham ganske overdrevet som en verre fare for kristendommen enn selveste Saladin.
Tidlig liv
Baldwin ble født i Exeter en gang rundt 1125 som sønn av Hugh d'Eu, erkediakon av Totnes og en kvinne som man ikke kjenner navnet på, men som senere ble nonne. I henhold til Gervase av Canterbury kom han fra en beskjeden bakgrunn, men dette har blitt tilbakevist av moderne forskning. Det er mulig at han studerte ved Bologna på 1150-tallet sammen med den framtidige pave Urban III Robert Warelwast, som var biskop av Exeter fra 1138 til 1155, skal etter sigende ha sendt til Baldwin til Italia for å studere kirkerett. I 1150 eller kanskje i 1151 skal pave Eugenius III utpekt Baldwin til å undervise hans nevø. Ved 1155 synes det som om han hadde reist tilbake til England hvor han gikk inn i husholdningen til Robert av Chichester, biskop av Exeter.
Han tiltrakk seg oppmerksomheten til Bartholomew Iscanus, biskop av Exeter, som gjorde ham til erkediakon av Totnes rundt 1161 etter at hans far døde. Han ble deretter en munk og før han ble abbed ved cistercienerkloster i Forde en gang rundt 1170. Han var en velkjent spesialist i kanonisk rett. Etter å ha studert kirkerett fungerte han ofte som dommerdelegat for paven, hørte saker som hadde nådd romersk Curia og blitt løslatt tilbake til lokale eksperter for avgjørelse. Det var Baldwin, da han var erkediakon, som John av Salisbury i 1166 adresserte sin Expectiatione longa i løpet av kontroversen med Thomas Becket. Det var sannsynligvis på samme tid at Bladwin skrev De sacramento altaris, som er hans lengste bevarte verk. Andre arbeider omfatter 22 prekener, og et skrift om troen.
Biskop av Worcester
Baldwin ble biskop av Worcester den 10. august 1180. Mens han var biskop ble kong Henrik II av England imponert over hans fromme innblanding i en verdslig sak for å forsøke å unngå en henging på en søndag. Selv om Walter Map sa at Baldwin var fast bestemt på å fortsette å skrive til tross for hans utnevnelse som biskop er det ingen av hans skrifter som kan bli datert til denne tiden, med unntaket av en preken.
Erkebiskop av Canterbury
Baldwin ble overført fra setet i Worcester til setet i Canterbury i desember 1184 etter at Henrik II lot det bli kjent at han ville kun akseptere Baldwin ved Canterbury. Munkene selv hadde fremmet tre kandidater fra Canterburykatedralen på den tiden da Baldwin ble overført: Odo som hadde hadde vært prior ved katedralen og deretter abbed ved klosteret Battle Abbey; Peter de Leia, en clunisk prior av klosteret Wenlock Priory og deretter biskop av St. Davids; og Theobald, abbed av Cluny-klosteret, men ingen av disse fant gunst hos de engelske biskopene som valgte kongens valg.
Opptrapping av striden
Striden eskalerte da Baldwin fratok munkene en del av inntektene fra eiendommene. Etter dette da Baldwin foreslo å etablere en kirke dedikert til Becket i Canterbury selv, bemannet med verdslige geistlige, og ikke munker. Munkene ved katedralens ordenskapittel så på forslaget som det første skritt i et forsøk på å endre setet i Canterbury fra et klosterkapittel, en særegenhet ved den engelske kirke, til et mer normalt mønster av verdslig geistlighet. Det er ikke opplagt at Baldwin selv hadde dette som hensikt, men det var opplagt at enkelte andre som støttet forslaget som ønsket dette, blant dem kongen og mange av de andre biskopene. Baldwin søkte råd fra Hugh, biskop av Lincoln, som rådet Baldwin å legge planen død da den ville bare skaffe strid mellom alle grupperinger. Striden var langvarig og involverte ved et tidspunkt at alle munkene ble fengslet i de deres egne bygninger for et og et halvt år, fra januar 1188 til august 1189. Dette førte til suspendering av liturgien i katedralen. Til slutt ble samtlige eklektiske og klosterhus i Europa tvunget i velge side i striden. I oktober 1189, i et forsøk på få kontroll, utnevnte Baldwin Roger Norreys som kapittelets prior, en utnevnelse som var i stor utstrekning kjent for å ha gi en stilling til en fullstendig ubrukbar fyr. Hans plan for å finansiere kirken involverte å oppmuntre bidrag fra givere ved å love en tredjedels reduksjon fra botsøving i de årlige donasjonene.
I kong Henriks tjeneste
I 1188 kalte kong Henrik II av England en tiendedel for å støtte et nytt korstog, det tredje, etter at Jerusalem var blitt tatt av Saladin i 1187. Tiendedelen ble proklamert i kongens franske besittelser i 1184 (i franske nedtegnelser kalt for «Dime» i betydningen 1/10). Tiendedelen ble senere tilskrevet Rikard I av England som ble kjent for hans iver etter å skaffe midler for å finansiere korstoget, blant annet hans bemerkning om å selge London til høyeste bud, skjønt det beløp som ble samlet inn, rundt 1 denarius for hver voksen, ble langt distansert av tvungne bidrag fra de jødiske «servi camerae» i England. Det ble populært kjent som «Saladin-tiendedelen» og var den mest omfattende skatt noensinne samlet inn i England fram til da. På grunn av det faktum at det var en tiende og ikke en verdslig skatt, ble den samlet inn av bispesetene enn av shirene, og Baldwin ble spesielt anklaget for dens strenghet. Han tilbrakte det meste av 1188 i Wales hvor han prekte om korstoget, fulgt av krønikeskriveren Gerald av Wales, skjønt fra februar til mai var Baldwin i Normandie sammen med kongen, foruten også Baldwins rådgiver Peter av Blois.
Baldwin var sammen med Henrik II før hans død, uten hell tok han del i forhandlingene med Rikard Løvehjerte som hadde gjort opprør mot kongen. Etter at Henrik II var død søkte Rikard og fikk syndsforlatelse for å være sin far ulydig fra både Baldwin som Walter de Coutances, erkebiskop av Rouen. Baldwin kronet Rikard ved Westminster Abbey den 13. september 1189. Det var den første engelske kroningen hvor en detaljert beskrivelse av hendelsen er blitt bevart.
Under kong Rikard
Med Henrik IIs død og etterfølgelsen av Rikard I av England innklaget munkene ved Canterburykatedralen Baldwin for kong Rikard og oppmodet ham om å ta en avgjørelse i den langvarige striden mellom dem og erkebiskopen. I november 1189 reiste Rikard og hele hoffet, inkludert dronningmoren Eleanora av Aquitaine, til Canterbury for å løse striden før paven ble involvert. Rikard greide endelig å avgjøre striden ved å overtale Baldwin til å forlate kirkeprosjektet og avskjedige Norreys. Kort tid etter dette forlot Rikard England og Baldwin erklært at han ville gå videre med den foreslått kirke i Lambeth, og deretter bli med kongen på korstog.
Både kong Rikard og Baldwin var enige om å utpeke Norreys til abbed av klosteret Evesham Abbey da den tidligere lederen, Adam av Evesham, hadde nylig dødd. Denne utnevnelse førte til sist til, etter at Baldwin selv var død, til den beryktede «Saken i Evesham». Det var i august 1189 at Boldwin protesterte til ekteskapet til prins Johan, den senere kong Johan av England, til Isabel, grevinne av Gloucester, på grunn av blodsslektskap. Johan lovte å skaffe pavens tillatelse, men gjorde det aldri. Baldwin la da Johans besittelser under interdikt, men bannlysningen ble fjernet av en pavelig legat som erklærte at ekteskapet var lovlig.
Det tredje korstog
I april 1190 fulgte Baldwin kong Rikard på korstog. I juni 1190 kom han fram til Akko sammen med de første engelske styrkene mens Rikard selv ikke kom fram før i 1191. På denne tiden lå byen under beleiring av franske styrker ledet av kong Guy av Lusignan og dronning Sibylla som igjen var beleiret av Saladin og de muslimske styrkene. Kort tid etter at Baldwin var kommet oppsto det etterfølgekrise i kongeriket Jerusalem. Sibylla, kusine av Henrik II, og hennes to unge døtre, døde i juli, noe som etterlot Guy uten lovlig krav på kongedømmet da han holdt riket på vegne av sin hustru. Arvingen til kongedømmet var Sibyllas halvsøster Isabella. Hun var allerede gift med Humphrey IV av Toron, men han var lojal til Guy og synes å være uten ambisjoner å bli konge. En mer lovende kandidat var Konrad av Montferrat, onkel av den siste ubestridte konge Balduin V.
Baldwin støttet Guys krav, men Ubaldo, erkebiskop av Pisa, Filip av Dreux, biskop av Beauvais, og Heraclius, den latinske patriarken av Jerusalem, støttet alle Konrad. Isabella og Humphreys ekteskap ble oppløst ved tvang. Baldwin, allerede skrantende, ville bannlyse alle som var involvert i oppløsningen, men han døde den 19. november.
Ettermæle
Baldwins lange strid med hans katedralkapittel fikk kronikøren Gervase av Canterbury til å vurdere erkebiskopen som «en større fiende av kristendommen enn Saladin». Herbert av Bosham dedikerte hans «Thomas-fortelling», en historie om Thomas Becket, til erkebiskopen på slutten av 1180-tallet. Da nyheten om Baldwins død nådde fram til England i 1191 ble han raskt etterfulgt av Reginald fitz Jocelin, biskop av Bath og Wells; Reginald døde derimot selv raskt og setet sto ledig fram til 1193 da Hubert Walter, biskop av Salisbury, en medkorsfarer av Baldwin, ble valgt til ny erkebiskop. Historikeren A. L. Poole har kalt Baldwin for en «fornem lærd og dypt religiøs mann, [men] var uforstandig og for streng til å bli en god leder»." . Baldwin var også kjent som en teolog foruten også en advokat for kirkerett. Hans skriver, Joseph av Exeter, fulgte ham på korstog, og skrev to verker etter at han kom tilbake, det ene Antiocheis var et episk dikt om kong Rikard på korstog, og det andre var De Bello Trojano, en omskrivning av den trojanske krigen.
Litteratur
Southern, R. W. (1985): «Peter of Blois and the Third Crusade» i Studies in Medieval History Presented to R. H. C. Davis. Mayr-Harting, Henry & R. I. Moore: ss. 207–218, London: Hambledon Press.
Georg Hammer
Georg «Goggen» Hammer (født 11. desember 1950 i Kristiansund ) er en norsk tidligere fotballspiller. Han er vinner av fire cupmesterskap og to seriemesterskap, samt spill for det.
Han spilte for hjembyens Kristiansund FK frem til 1969. Landskjent ble han som spiller for Skeid FK (1969-76, 74 kamper, en scoring) da han vant Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1974. Deretter var han i Lillestrøm SK der han startet i angrep, men ble forsvarer (1977-79, 1981-86, 117 kamper, seks scoringer) og vant Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1977 og 1. divisjon fotball for herrer 1977.
Hammer var på Norges herrelandslag i fotball som kvalifiserte seg til Sommer-OL 1980 (7 kamper, 3 scoringer). Etter en sesong i Kristiansund FK og 2. divisjon fotball for herrer (1980) mistet han nesten armen grunnet komplisert brudd etter en svenskekamp og var mye borte i et par sesonger. Tilbake i LSK 1981-86 vant han 1. divisjon fotball for herrer 1986 og Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1985.
Senere trente han sporadisk i klubbene LSK (under Tom Lund), Skeid og Lyn FC (1989). Hammer flyttet i 2001 tilbake til Kristiansund der han er kommunal idrettskonsulent.
Naustbukttunnelen
Historikk
Den første Nausbukttunnelen ble åpnet i 1939 og var 47 m lang. Senere ble det åpnet en ny og lengre tunnel på 686 m på samme sted. Strekningen var fortsatt utsatt for ras og veistengning, og tunnelen ble derfor utvidet til dagens lengde på 1060 m og åpnet 4. mars 2009.
Elgtjern (Aurskog-Høland, Søndre Mangen)
Elgtjern (eller Æljtjenn) er et vann på Søndre Mangen, øst for tettstedet Lierfoss i Aurskog-Høland kommune i Viken. Elgtjern ligger sørvest for Store Garsjøen.
Wołyner Sził-synagogen
Wołyner Sził-synagogen (polsk Synagoga Wołyner Sził, også kjent som «Den litauiske synagoge» (Synagoga Litewska)) var en synagoge ved Wólczańska-gaten 6 i Łódź.
Synagogen ble bygd i årene 1899–1904 etter tegninger av Gustaw Landau-Gutenteger, og ble brukt av jøder fra Litauen. Under andre verdenskrig ble den brent ned av tyske nazister natt til 11. november 1939.
Bygningen hadde rektangulær form med tre etasjer. Over den doble inngangen var en trekantet spiss med en arkadisk frise, og over denne et rosevindu. Elevasjonen var utsmykket med vinduer i forskjellige størrelser, og på toppen fantes små tårn med kupler.
Presidente Castelo Branco (Paraná)
Presidente Castelo Branco er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Bukhan-san nasjonalpark
Bukhan-san nasjonalpark (hangul: 북한산국립공원) er en nasjonalpark i Sør-Korea, som ligger i Seoul og naboprovinsen Gyeonggi. Den ble opprettet 2. april 1983. Bukhan-san betyr «fjellene nord for Hanelva»
Parken omfatter skogområder, templer og fjelltopper. De tre viktigste toppene er Baekundae (836,5 moh), Insubong (810,5 moh) og Mangnyeongdae (799,5 moh). Parken er et kjent utfartsområde for Seoul og omegns beboere med anslagsvis 5 millioner besøkere hvert år, og deler av parken stenges i et rotasjonssystem for å ta vare på miljøet.
Grått hakefly
Grått hakefly (Polia nebulosa) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er utbredt nord til Møre og Romsdal i Norge.
Utseende
Et ganske stort (vingespenn 47 – 57 mm), grått nattfly. Forvingen har mer eller mindre tydelige nyre- og ringmerker, bak ringmerket er det en ganske stor, oval, svartkantet flekk (tappmerke). Mellomlinjene, som avgrenser vingens midtfelt, er lyse, smale, bølgete og ofte ganske utydelige. Bølgelinjen langs vingens ytterkant er knapt synlig, men det er små, svarte flekker midt på ytterkanten og ved bakhjørnet. Bakvingen er mørkgrå.
Levevis
Arten finnes helst i skog. Larvene går på ulike løvtrær, busker og urter, blant andre bjørk og viere. De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli og kommer gjerne til lys.
Utbredelse
Grått hakefly er utbredt i Europa. I Norge er den funnet nord til Møre og Romsdal.
Fylkesvei 8074
Fylkesvei 8074 går mellom Hopseidet i Lebesby og Skjånes i Gamvik kommune. Veien er 24,6 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 264 (Finnmark).
Fylkesvei 78
Fylkesvei 78 (tidligere Riksvei 78; kalles Fjordveien i Mosjøen og Mosjøveien ute på Helgelandskysten), forkortet Fv78, er en veistrekning som går mellom krysset ved E6 i den nordlige bydelen Halsøya i Mosjøen og krysset mot fylkesvei 17 ved Stormoen i Leirfjord kommune. Den ca. 44 kilometer lange strekningen er en tverrforbindelse mellom indre og ytre deler av Helgeland. Den gir fergefri forbindelse til Leirfjord og Alstahaug kommuner. Veien går gjennom den 10,5 km lange Toventunnelen.
Historikk
Veien mellom Halsøya og Rynes ble bygd før 1880. Mellom 1901 og 1908 ble veien bygd videre til Forsmo. Veianlegget fra Drevja til Leirfjord ble påbegynt på 1930-tallet og åpnet i 1962.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Søyr
Søyr (etablert 1976 i Trondheim) er en norsk musikkgruppe, fra starten ledet av trompetisten Torgrim Sollid. Søyr var fra starten inspirert av folkemusikk fra Stor-Elvdal (bl.a. Ole Mørk Sandvik) og utga Søyr (MAI 7705, 1977) og Cierny Peter (1983), samt fremførte på Kongsberg Jazzfestival 1977. Bandet var kontinuerlig aktivt og var blant annet på turné i Sør-Afrika sommeren 2004. Søyr ble nedlagt i 2006, men restartet ved 2 nye plateinnspillinger ("Meson", 2021 og "Film", 2022) Begge innspillinger vil bli utgitt i 2022, og konserter er planlagt.
Original besetning
Bandet flyttet (med leder Sollid) til Oslo og antok en mer avantgarde stil,
med storband-tilsnitt. «Nye Søyr» ga ut komposisjoner av Vidar Johansen, Rune Klakegg, Torgrim Sollid, Rob Waring og Jon Balke på platen Vectors (Hot Club Records, 1988)
På Curling Legs utkom etterhvert tre plater: Bussene lengter hjem (1994), Med kjøtt og kjærlighet (1997) med poesi av Niels Fredrik Dahl og Torgeir Rebolledo Pedersen, Alene hjemme (2001). Fristaten «Søyr» ble etablert på Moldejazz 1997.
Primeiro de Maio
Primeiro de Maio er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Drammen kommunale foreldreutvalg
Drammen kommunale foreldreutvalg bestod i 2008 av i alt syv medlemmer og tre vararepresentanter fra grunnskoler i Drammen.
Bôcherprisen
Bôcherprisen (engelsk: Bôcher Memorial Prize) er en pris innen matematikken innstiftet til minne om den amerikanske matematikeren Maxime Bôcher. Prisen deles ut hvert femte år siden 1923. Den som nomineres til prisen skal i løpet av de fem foregående årene ha publisert minst én artikkel i emnet analyse i et ansett nordamerikansk vitenskapelig tidsskrift. Reglene ble sist endret i 1993.
Ecotwin
Ecotwin var et studentprosjekt for å bygge en bil som skulle delta i Shell Eco-marathon Europa 2010. Gruppen bestod av 11 sivilingeniørstudenter fra Institutt for Matematiske realfag og teknologi (IMT) ved Universitetet for miljø- og biovitenskap (UMB). Shell Eco-marathon er et miljøbilløp hvor hensikten er å kjøre lengst mulig på en energimengde tilsvarende en liter bensin og Ecotwin stiller i klassen UrbanConcept hvor de i tillegg til drivstoffeffektivitet konkurrerer innenfor blant annet design, sikkerhet og markedsføring.
Det var første gang UMB stilte eget med eget lag, og de ønsket å kjempe i toppen sammen med de andre norske deltagerne fra Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) og Høgskolen i Østfold (HiØ).
Ådel Gjøstein Blom
Hun drev sammen med sin mann, høyesterettsdommer Knut Blom (1916–1996), illegalt arbeid under krigen. Da freden kom var hun med på å avvæpne kollaboratører for den tyske okkupasjonsmakten. En spesiell episode, som hun selv omtalte som en hoderystende dumhet, var da hun med sin mann og noen venner i frigjøringsdagene i mai 1945 rykket ut da det ble meldt om skyting i Storgaten. Heldigvis var skytingen over innen de kom frem, for de hadde selv verken skytevåpen eller noen forutsetning for å utrette noe i en slik situasjon. Ådel Blom tok høyere utdanning i voksen alder, og tok magistergraden i folkloristikk i 1967. Hun ble forskningsstipendiat gjennom NAVF og hjelpelærer ved Universitetet i Oslo, universitetetslektor i 1973 og senere førsteamanuensis. Hun ble innført i arbeidet med de norske middelalderballadene av professor Svale Solheim.
Som katolikk fattet hun blant balladegenrene spesielt interesse for legendevisene, og det var også dette som ble hennes emne for doktorgraden i 1984. Ådel Blom døde av kreft etter et kort sykeleie og etter å ha vært pensjonist i kun ett års tid.
Gårdsøya
Gårdsøya (også kalt Gorsøya) utgjør sammen med Måøya, Aursøyan, og Geitøya øygruppa Mausund i Frøya kommune i Trøndelag. Selve tettstedet med navnet Mausund ligger på Måøya og Gårdsøya, som er knyttet sammen med en broforbindelse.
Migrene med aura
Migrene med aura kalles også klassisk migrene og er en hodepinelidelse som ligner migrene uten aura, men i tillegg til de tre fasene den har, så har migrene med aura også har en fjerde fase, kalt aura.
Ikke bruk triptaner i aurafasen
Dersom du lider av migrene med aura, så ta ikke triptaner i aurafasen. I denne fasen er nemlig blodkarene i hodet allerede sammentrukket, og triptaner vil krympe dem ytterligere og kanskje virke mot hensikten. Tilstanden øker altså risikoen for hjerneslag.
Aura er sanseinntrykk
I engelsk medisinsk terminologi er fenomenet kjent som «aura». Ofte kjennetegnes det av ett eller flere symptomer som lysomfintlighet, oppfattelse av merkelig sterkt lys, forvirrede tanker og synsforstyrrelser. Man kan også oppleve forstyrrelser i hørsel og luktesans, ved å bli overfølsom for høy lyd eller lukte merkelige lukter.
Den rammede kan også oppleve midlertidig blindhet og delvise lammelser, vanligvis på en side av kroppen, og ofte i ansiktet, etterfulgt av prikking i huden. Deretter kan den rammede føle svimmelhet, utmattelse og tretthet, og får behov for å legge seg ned. Etterfølges ofte, men ikke alltid av et kraftig migreneanfall. Tidsrommet fra anfall til migrene kan være fra minutter til flere timer. Enkelte pasienter kan oppleve frykt og panikk som følge av at de ikke kjenner igjen sine tanker, og fordi det føles som alvorlig sykdom.