cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lars Oftedal (1877–1932)
Lars Oftedal var statsråd i Sosialdepartementet i Otto Albert Blehrs andre regjering som tiltrådte 22. juni 1921. Fra 20. oktober 1922 ble han flyttet til Handelsdepartementet der han satt ut regjeringsperioden til 5. mars 1923. Han ble igjen leder av Sosialdepartementet i Johan Ludwig Mowinckels første regjering fra 25. juli 1924 til 4. mars 1926, og ledet Handelsdepartementet i Mowinckels andre regjering fra 15. februar 1928 til 11. mai 1931.
Fra 1916 til 1918 var Oftedal vararepresentant til Stortinget for Holmen krets i Stavanger. Han møtte noen uker i 1917. Han ble innvalgt som fast representant i 1922 og 1925 for kjøpstedene i Vest-Agder og Rogaland. Han var igjen vararepresentant 1928–30. Som fast representant var han medlem av sosialkomiteen.
Kulekoordinater
Kulekoordinater er et tredimensjonalt koordinatsystem. Posisjonen til et punkt er gitt ved en radiell koordinat r som angir avstanden fra et fast origo samt to vinkler (θ,φ) som angir retningen til punktet. Disse tre koordinatene tilsvarer derfor et punkt på en kuleflate med radius r, noe som har gitt opphav til navnet kulekoordinater. Alternativt blir også navnet sfæriske koordinater benyttet.
Lars Oftedal (1877–1932)
Oftedal var elev ved Kongsgaard skole i Stavanger. Han tok juridisk embetseksamen i 1899 og var redaktør for Stavanger Aftenblad fra 1900 til 1921. Han gjorde avisen til et ledende organ for Venstre på Vestlandet. Han satt i Stavanger bystyre fra 1908 til 1921, i formannskapet fra 1914.
Kulekoordinater
Vinkelen θ måles ut fra en polar akse som står loddrett på et plan. Projeksjonen av punktet ned i dette planet har en azimutal vinkel som er φ. Denne varierer derfor i intervallet 0° - 360°, mens den polare vinkelen θ varierer i intervallet 0° - 180°. Uttrykt i radianer tilsvarer det at θ varierer mellom 0 og π , mens φ varierer mellom 0 og 2π . På Jordens overflate tilsvarer disse to vinklene geografiske koordinater hvor φ er lengdegrad og 90° - θ er breddegrad.
Lars Oftedal (1877–1932)
Han var sønn av sogneprest og redaktør Lars Oftedal og hustru Olava Mathilde Ohlsen. Det er reist en statue til minne om ham i Stavanger sentrum. Han var gift med Alice Stephansen (1877–1938) og hadde barna Sven Oftedal, Christian S. Oftedal og Per Oftedal.
Kulekoordinater
når den azimutale vinkelen måles ut fra x-aksen.
Kulekoordinater kan generaliseres til rom med et vilkårlig antall dimensjoner. For to dimensjoner tilsvarer de polarkoordinater. I alle dimensjoner vil en av koordinatene angi avstanden til et punkt fra origo, mens de andre angir et punkt på en multidimensjonal kuleflate. De kan benyttes også i generell relativitetsteori og kalles da for Schwarzschild-koordinater etter Karl Schwarzschild som benyttet dem til å finne den første beregning av et sort hull. Den radielle koordinaten r angir da ikke lenger en avstand fra et origo, men har en mer abstrakt betydning.
Ulike konvensjoner
Det finnes ulike konvensjoner for hvilke symboler som brukes for de tre kulekoordinatene. I denne artikkelen viser r til radius, θ til polar vinkel og φ til azimutal vinkel. Dette er i tråd med ISO-standard 31-11, og er vanlig i fysikk og mer praktiske anvendelser. Noen ganger benyttes ρ for den radielle koordinaten. I matematisk litteratur kan det forekomme at vinklene θ og φ byttes om eller får andre betegnelser.
Differensielle egenskaper
Kulekoordinater blir brukt ved løsninger av differensialligninger og integrasjon av funksjoner som har enkle egenskaper under rotasjoner. Dette kan da lettere utføres ved å benytte egenskapene til koordinatene uttrykt ved det differensielle linjeelementet. I det omsluttende, kartesiske koordinatsystemet er dette d r = dx ex + dy ey + dz ez. Ved direkte utregning fra transformasjonsligningene finner man da at det kvadrerte linjeelementet = dx2 + dy2 + dz2 kan skrives som
Et differensielt flateelement på en kule med radius r er derfor Hele kuleflaten har arealet
På tilsvarende vis er blir det differensielle volumelementet dV = r2 sinθdφdθdr. Det kan benyttes til å finne volumet av en kule med radius R,
På denne måten kan man utføre alle integrasjoner hvor integranden bare avhenger av den radielle koordinaten r.
Denne diagonale formen kan brukes til å konstruere Laplace-operatoren i kulekoordinater. Når den virker på en skalar funksjon, gir den Laplace-ligningen
I det spesielle tilfellet at funksjonen er uavhengig av den radielle koordinaten r, blir løsningen av differensialligningen gitt ved sfærisk harmonisk funksjoner.
Sfæriske basisvektorer
I kulekoordinater kan det differensielle linjeelementet nå skrives som d r = dxμ eμ  hvor de nye basisvektorene eμ = ∂r/∂xμ  er tangenter til koordinatlinjene  i dette koordinatsystemet. Ved å sammenligne med linjeelementet i kartesiske koordinater, finner man da direkte fra transformasjonsligningene at
Mens basisvektoren er  peker i radiell retning, er de angulære basisvektorene eθ  og eφ  tangentvektorer til en kule. Disse tre vektorene står i hvert punkt vinkelrett på hverandre. Det kommer til uttrykk ved at den metriske tensoren gμν = eμ⋅eν  har bare diagonale elementer. Disse angir de relative lengdene til vektorene.
Christoffel-symbol
Basisvektorene har forskjellige retninger i forskjellige punkt. Flytter man seg fra et punkt til et nærliggende punkt separert med d r = dxα eα , vil forandringen av vektorene være en lineærkombinasjon av de eksisterende basisvektorene. Dette kan skrives som
mens alle andre er null.
EM på skøyter 1983, kvinner
EM på skøyter 1983, kvinner ble avholdt på Thialf Isstadion i Heerenveen, Nederland den 22. og 23. januar 1983 med 28 deltakere fra 11 nasjoner.
Østtyske Andrea Schöne vant mesterskapet foran landsmanninnen Karin Enke og sovjetrussiske Natalja Petrusiova. Norge var representert ved Bjørg Eva Jensen som kom på 5.-plass i sammendraget, Edel Therese Høiseth (18.-plass) og Turid Lillehagen (25.-plass).
Meganisoptera
Mgeanisoptera er en utdødd insektgruppe. Gruppen er trolig forholdsvis nært beslektet med øyenstikkerne, som de lignet sterkt på. I denne gruppen finner vi de største insektene som er kjent fra noen tidsperiode.
Utseende
Store til enorme (vingespenn 12-70 centimeter) insekter. Meganisoptera omfattet de største insektene man noen gang har funnet rester av, arten Meganeuropsis permiana kunne ha et vingespenn på over 70 centimeter. Protodonatene var overflatisk ganske like moderne øyenstikkere, med to par store vinger med et tett årenett og lang, tynn bakkropp. Imidlertid mangler de vingemerke (pterostigma), noe alle øyenstikkere har, og årenettet er noe mer forenklet. Hannene manglet de sekundære kjønnsorganene som er et fellestrekk for alle øyenstikkere. Hodet hadde kraftige, skarpe kjever og store fasettøyne. Frambeina var piggete for å gripe byttedyr. Nymfene lignet øyenstikkernymfer.
Levevis
Sannsynligvis hadde de et lignende levevis som sine moderne slektninger øyenstikkerne, med rovlevende nymfer i vann.
Fossiler
Gruppen er hovedsakelig kjent fra løsrevne vinger, sjeldnere med deler av kroppen bevart. Gruppen er kjent fra fossiler fra karbon og perm.
Systematisk inndeling
thumb|400px| Rekonstruksjon av Meganeura monyi Sammen med øyenstikkerne og den utdødde gruppen Geroptera utgjør de gruppen (overordenen) Odonatoptera. Gruppen har vært kjent som Protodonata Brongniart, 1885, en gruppe som flere av artene var plassert i. Men type-arten for Protodonata blir ikke lenger regnet som et medlem av gruppen som omfatter Meganeura og lignende slekter, så dette navnet kan ikke brukes om denne gruppen.
Kongsgårdsgata
Kongsgårdsgata er en gate i Midtbyen i Trondheim. Den strekker seg fra Kongsgårdsplassen ved Erkebispegården til Bispegata. Veien er oppkalt etter Kongsgården, som ble brukt som navn på Erkebispegården etter reformasjonen i 1537. Gateløpet er svært gammelt, og følger samme trasé som Brogeilan fra middelalderen.
FlyViking
FlyViking AS var et norsk regionalt flyselskap med hovedkontor på Lyngseidet i Troms og hovedbase i Tromsø. FlyViking hadde regionale flyvninger i Nord-Norge, samt flyvninger til/fra Trondheim. I tillegg fløy selskapet en kort periode ruten Oslo-Ørland.
I desember 2017 ble det kjent at FlyViking innstiller driften etter manglende økonomiske resultater. Siste flyvning gikk 12. januar 2018.
Historie
FlyViking ble etablert i mars 2016, men var grunnlagt i 1989 som Lofotfly. Selskapet ble omdøpt til Fly Taxi Nord i 2000, og fløy da Piper PA-31 fly, både frakt og passasjerer. I november 2015 kjøpte Ola O.K Giæver jr. selskapet og gav det navnet FlyViking.
Ola Giæver ble sagt opp fra Widerøe i april 2015, etter uenigheter innad selskapet. Han gikk til rettssak fordi han mente han var usaklig oppsagt, men tapte saken mot Widerøe i Salten tingrett. Dette førte til at han ville starte sitt eget flyselskap og konkurrere mot Widerøe på kortbanenettet i Norge.
Flåte
FlyViking hadde følgende fly:
Smøla museum
Smøla museum er en avdeling av Stiftelsen Nordmøre museum og består av tre avdelinger: Sanden på Veiholmen, Rangnes gamle skole og Rosvoll prestegard.
Sanden på Veiholmen er en gammel væreiereiendom og består av fem bygninger fra 1700-tallet. Den har tilhørt Eckhoff-familien fra 1795 og helt fram til 1984 da Smøla museum kjøpte eiendommen av arvingene.
Den siste av Eckhoffene som bodde i Sanden, var Astrid. Hun døde i 1983. Eiendommen står i dag slik hun forlot den. Det autentiske miljøet er noe av særpreget i Sanden. Du blir tatt med tilbake til den tida da Astrid og broren bodde der. I brygga henger garn og fiskeutstyr og i naustet ligger båtene. Inne i huset står kopper og kar slik de alltid har gjort og i andre etasje står sengene oppredd og klærne henger i klekottet.
Dzogchen Ponlop Rinpoche
Den '''7. Dzogchen Ponlop''' (Karma Sungrap Ngedön Tenpa Gyaltsen, født 1965) er en abbed ved Dzogchenklosteret, grunnlegger og åndelig leder av Nalandabodhi, grunnlegger av Nītārtha Institute for Higher Buddhist Studies, en ledende lærd innenfor tibetansk buddhisme, og en mester i meditasjon. Han er en av de høyeste tulkuer innenfor Nyingma og en fremtredende linjeholder innenfor Karma Kagyu.
Zapadnaja Litsa (base)
Zapadnaja Litsa (russisk: Западная Лица) er, ved siden av hovedbasen i Severomorsk, den største og viktigste marinebasen i den russiske Nordflåten. Basen ligger ved Litsafjorden på Kolahalvøya, rundt 45 kilometer fra riksgrensa mot Norge; elven Zapadnaja Litsa som når til havet her er den navnegivende.
Zapadnaja Litsa-basen begynte som Malaja Lopatka (Малая Лопатка) fra 1950-tallet, og var havn til Sovjetunionens første atomubåt, K-3 Leninski Komsomol. Basen har fem pirer og en reparasjopnmsdokk. Etterhvert tilkom det flere anlegg annetsteds langs fjorden, slik at det da dreier seg om fire sjømilitære fasiliteter. De andre er Andrejevabukta, Bolsjaja Lopatka og Nerpitsja.
I 1958 ble det opprettet en bosetning ved den første basen, kalt Zaozernyj. Bosetningen ble senere til byen Zaoziorsk, som ble holdt hemmelig og hadde flere forskjellige navn. Den ligger 120 kilometer fra Murmansk.
Hele Zapadnaja Litsa-området er i dag gjenstand for alvorlig bekymring på grunn av de omfattende lagrene av radioaktivt avfall i regionen.
Andre verdenskrig
Ved begynnelsen av andre verdenskrig ble fjorden ved Zapadnaja Litsa brukt som marinebase for tyske skip under navnet Basis Nord, som et resultat av Molotov–Ribbentrop-pakten.
Finn Egil Tønnessen
Finn Egil Tønnessen (født 22. april 1952 i Arendal) er en professor ved Universitetet i Stavanger.
Han tok examen artium (baccalauréat) ved Lycée Pierre-Corneille i Rouen, Frankrike 1972, fikk mag.art. graden (PhD) i filosofi (filosofisk logikk) i 1979 og ble cand. theol. (teolog) i 1980.
Tønnessen var førsteamanuensis i teologi ved Universitetet i Stavanger 1982-1990. Fra 1989 var han med i etableringen og oppbyggingen av Senter for Leseforsking (Lesesenteret) ved Universitetet i Stavanger. I 1994 ble han dr.philos (PhD) i medisinsk og biologisk psykologi, og fra 1995 til 2020 professor i spesialpedagogikk ved Universitetet i Stavanger.
Han forsket og veiledet primært innen leseferdighet og dysleksi, og underviste hovedsakelig innen statistikk, metodelære og vitenskapsteori. Fra 2001 til 2014 var Tønnessen professor II ved Universitetet i Agder. Fra 2020 er han sjefredaktør (Editor-in-Chief) for tidsskriftet Creative Education (Scientific Research Publishing).
I dysleksi- og leseforskingen har Tønnessen lagt særlig vekt på begrepet «ferdighet». F.eks.: Finn Egil Tønnessen. Can we read letters? Reflections on fundamental issues in reading and dyslexia research. 2015. Rotterdam/Boston/Taipei: Sense Publishers., Finn Egil Tønnessen og Per Henning Uppstad. 2021. Leseferdighet. I Kjersti Lundetræ og Finn Egil Tønnessen (red.). Å lykkes med lesing. Tidlig innsats og tilpasset opplæring. 2. utgave. Oslo: Gyldendal, s. 89-110., Finn Egil Tønnessen og Per Henning Uppstad. 2021. Leseflyt. I Kjersti Lundetræ og Finn Egil Tønnessen (red.). Å lykkes med lesing. Tidlig innsats og tilpasset opplæring. 2. utgave. Oslo: Gyldendal, s. 111-119., Finn Egil Tønnessen og Per Henning Uppstad. 2021. Leseundervisning. I Kjersti Lundetræ og Finn Egil Tønnessen (red.). Å lykkes med lesing. Tidlig innsats og tilpasset opplæring. 2. utgave. Oslo: Gyldendal, s. 120-129. Han definerer «ferdighet» som en situasjonstilpasset og optimal kombinasjon eller veksling mellom det automatiske og det bevisste. Det bevisste trekkes inn i overvåkningen av det automatiske og i styringen av handlinger som ikke er automatiske. Tønnessen hevder at tolking er det som kjennetegner leseferdigheten. Her baserer han seg på hermeneutikk som innebærer at helhet og del må forstås i lys av hverandre. Dette gjelder for hele leseprosessen fra identifisering av bokstaver til forståelse av hele tekster. Andelen av det automatiske og det bevisste avhenger av hvor vanskelig eller fremmed teksten er og av hvor rutinert leseren er. Når Tønnessen mener at hele leseprosessen baserer seg på en tolkingsferdighet, avviker han fra den tradisjonelle oppfatningen som skiller skarpt mellom avkoding av bokstaver og forståelse av hele tekster.
Tønnessen trekker inn tre psykologiske teorier i forklaringen av ferdigheter generelt og leseferdighet spesielt: behaviourisme (det automatiske), kognitivisme (det bevisste) og connectionism (nevrologiske forklaringer av forholdet mellom det automatiske og det bevisste).
VM i basketball for menn 1994
VM i basketball for menn 1994 (verdensmesterskapet i basketball for menn) ble arrangert i Canada i 1994.
The Brussels Affair ’73
Deler av den første konserten 17. oktober 1973 ble opprinnelig mikset kvadrofonisk, og ble sendt på radioprogrammet King Biscuit Flower Hour i 1974. Sangen «Star Star» som her er kalt «Starfucker» ble ikke sendt på radio, den gang. Sangene «Brown Sugar», «Starfucker» og «Midnight Rambler» stammer fra første konsert, mens resten er fra den andre.
Alle sangene fra konserten er Jagger/Richards-sanger fra perioden 1968-1973. Stones spilte to konserter på hver plass, der hver konsert bestod av 14 sanger. The Brussels Affair '73 består av 15 sanger fordi Stones spilte «Dancing with Mr. D.» bare på den ene konserten og «Doo Doo Doo Doo Doo (Heartbreaker)» på den andre i Brussel.
Om setlista uttalte Mick Jagger før turnéen i august 1973: "Det eneste jeg ikke liker ved å spille konserter er å måtte spille gamle sanger, selv om det er det mange vil høre oss spille"
The Brussels Affair '73 er det første albumet i en rekke nedlastbare arkivkonserter fra tidsperioden 1973-2005. I løpet av 2011 og 2012 har Stones utgitt 7 hele konserter.
Sporliste
Alle sanger er skrevet av Mick Jagger og Keith Richards.
Øvrige arkivkonserter
Alle sanger er skrevet av Mick Jagger og Keith Richards, med mindre noe annet er oppgitt.
Some Girls Live in Texas '78
Innspilt 18. juli 1978, Fort Worth, Texas. Utgitt 15. november 2011. Også utgitt som DVD/Blu-ray.
Hampton Coliseum (Live 1981)
Ble sendt direkte som Pay-per-view (PPV) 18. desember 1981. Utgitt 30. januar 2012. Se også "Still Life"  (1982).
L.A. Friday (Live 1975)
Innspilt 13. juli 1975 i Los Angeles. Utgitt 2. april 2012. Se også Love You Live (1977).
Light the Fuse (Toronto 2005)
Innspilt 10. august 2005 i Toronto. utgitt 16. oktober 2012.
Brøsetvegen
Brøsetvegen er en vei i Trondheim. Den går mellom området øst for Belbuan ved Strindheim og Leangen, forbi Brøset, til Jonsvannsveien på Moholt. Ved Strindheim har veien forbindelse til Falkenborgvegen. Brøsetvegen ble regulert i 1947 og oppkalt etter gården Brøset.
Nikos Galis olympiske innendørs basketarena
Hallen ble bygget om på 2010-tallet; ombyggingen var ferdig i 2016. Samme år ble hallen omdøpt og oppkalt etter den greske basketballspilleren Nikos Galis. Tidligere var hallen kjent som OAKA olympiske innendørs basketarena.
Hallen brukes hovedsakelig til basketballkamper og har en kapasitet på 18,500 tilskuere i tillegg til 300 seter reservert pressen.
Ulykken på Ulriksbanen
Ulykken på Ulriksbanen i Bergen skjedde 9. juli 1974 da en av banens gondoler falt ned. Om bord i gondolen var sju passasjerer og én vognfører. Fire av passasjerene omkom i ulykken, de andre fire ble skadet. Først fem år etter ulykken ble Ulriksbanen reparert og tatt i bruk igjen.
Hendelsen inntraff like før klokka 12. Trekkabelen røk i det en gondol var på vei inn til stasjonen på toppen av fjellet Ulriken. Gondolen raste nedover på bærekabelen til den vippet over den første masten nedenfor toppen og hoppet av bærekabelen. Gondolen falt i bakken og ble knust. De åtte personene som var om bord ble kastet ut av gondolen og landet i en svært bratt skråning. De fire passasjerene som landet på steinknauser og hardt underlag omkom av skadene de pådro seg, mens vognføreren og de tre andre passasjerene, som landet på gresset i skråningen, overlevde.
Blant personene om bord var et ektepar fra Bergen som hadde med seg sitt åtte år gamle barnebarn. Gutten overlevde mens besteforeldrene omkom. To kvinner fra Canada omkom begge i ulykken. De tre siste overlevende var en tysk mann og hans voksne datter, samt vognføreren.
Årsaken til at trekkabelen røk var at den var skadet av langvarig slitasje. Under granskingen av ulykken kunne det ikke fastslås hvorfor slitasjeskaden hadde oppstått. Den automatiske nødbremsen som skulle slå inn da kabelen røk, fungerte ikke. Årsaken til det ble ikke funnet. Gondolen hadde også en manuell nødbrems, men vognføreren ble kastet bakover da kabelen røk, og greide ikke å nå nødbremsen før gondolen sporet av og falt ned.
Vraket av taubanegondolen ble liggende i fjellskråningen i lang tid etter ulykken.
Cala Mesquida
Cala Mesquida er en bukt beliggende på det nordøstlige hjørnet av kysten på øyen Mallorca i den spanske øygruppen Balearene i Middelhavet.
Bukten består av en sandstrand. Stranden her er av de bredere strendene på Mallorca, og strekker seg et godt stykke innover land. Lengden på stranden er 300 meter, og den har en gjennomsnittlig bredde på 130 meter. Cala Mesquida er tilhørende kommunen Capdepera. Det ligger ingen byer eller større tettsteder i umiddelbar tilknytning til bukten, men det er noe bebyggelse på vestsiden for stranden, først og fremst hotell- og turistfasiliteter.
Enkel takling
Enkel takling er en måte å holde fast tampen, sikre at den forblir hel, og ikke disintegrerer til kordeler eller enda mindre deler. Takling også beskytter tauet ved at taklingens surring utgjør et ekstra slitelag. Takling kan også binde to tau for eks. for å feste tampen til langparten utenfor en knute.
Planetvandring
Planetvandringer oppstår når en planet eller andre satellitter rundt en stjerne vekselvirker med en skive av gass eller planetesimaler, noe som fører til en endring i satellittenes baneparametere, spesielt store halvakse. Den generelt aksepterte teorien for planetdannelser fra en protoplanetarisk skive sier at slike planeter ikke kan dannes så nær sine stjerner på grunn av at det ikke er tilstrekkelig masse ved så lave radier og temperaturen er for høy til at stein- eller is-planetesimaler kan dannes.
Det har også blitt klart at planeter med terrestrisk masse kan være gjenstand for en rask vandring innover hvis de dannes mens gasskiven fremdeles finnes. Dette kan påvirke dannelsen av kjernene i kjermpeplanetene (som har masser i størrelsesorden 10 ganger jordens), hvis disse planetene dannes via kjerneakkresjonsmekanismer. Planetvandringer er den mest sannsynlige forklaringen på hot Jupitere, eksoplaneter med jovianske masser og baner på kun et par dager.
Norgesmesterskapet i orientering 2019
Norgesmesterskapet i orientering 2019 bestod av flere arrangementer som i 2019 kåret norgesmestere i orientering.
Hovedmesterskapet ble arrangert i Tønsberg 12.–15. september. Kongepokalene ble vunnet av Andrine Benjaminsen og Olav Lundanes.
Sprint
Dato: 25. mai
Knockoutsprint
Dato: 21. september
Sted: Verdal
Mellomdistanse
Dato: 14. september
Sted: Tønsberg Lengde: 4.53 km
Langdistanse
Dato: 12. september
Ultralang distanse
Dato: 12. mai
Sted: Bjugn Lengde: 16 km
Nattorientering
Dato: 17. oktober
Sted: Rælingen Lengde: 7.2 km
Stafett
Dato: 15. september
Sted: Tønsberg
Sprint
Sted: Oslo Lengde: 4.02 km
Mellomdistanse
Sted: Tønsberg Lengde: 5.57 km
Langdistanse
Sted: Tønsberg Lengde: 15.1 km
Ultralang distanse
Sted: Bjugn Lengde: 21.6 km
Nattorientering
Sted: Rælingen Lengde: 10.34 km
Sprintstafett
Dato: 26. mai
Sted: Oslo
Leikvin Kulturminnepark
Leikvin Kulturminnepark er et område på Grøa i Sunndal kommune. Kulturminneparken består av Sunndal Bygdemuseum, Phillipshagen, Gravfeltet på Løykja og kirkegården på Løykja.
Politikkåret 1486
Politikkåret 1486 er en oversikt over hendelser, valg, fødte og avdøde personer med tilknytning til politikk i 1486.
A2-rustfritt stål
A2 rustfritt stål (ISO-betegnelse), også kjent som næringsmiddelstål, 18/8 , 18/10  eller SAE-304, er den vanligste typen rustfritt stål, og er blant annet utbredt i utstyr og redskaper som brukes til næringsmiddel. A2-stål inneholder krom (15 % til 20 %) og nikkel (2 % til 10,5 %)[1] som viktigste ikke-ferrøse bestanddeler. A2 er et austenittisk rustfritt stål. Det er mindre elektrisk og termisk ledende enn karbonstål, og er i hovedsak ikke-magnetisk.
A2-stål har høyere korrosjonsmotstand enn vanlig sort stål, og er mye brukt ettersom det er enkelt å forme. Sammenlignet med A4-stål (også kalt syrefast stål, kirurgisk stål eller SAE-316) er A2 rimeligere, men mindre korrosjonsbestandig.
A2-sammensetningen ble utviklet i 1924 av William Herbert Hatfield i det britiske selskapet Firth-Vickers, og ble markedsført under handelsnavnet navnet "Staybrite 18/8".
Korrosjonsbeskyttelse
A2-rustfritt stål har utmerket motstand mot et bredt spekter av atmosfæriske miljø og mange etsende væsker. A2 er imidlertid utsatt for korrosjon og erosjon i varme kloridmiljø samt spenningskorrosjon over ca. 60 °C. A2 er vurdert som motstandsdyktig mot gropkorrosjon i vann med kloridinnhold på opptil ca 400 mg/L ved romtemperatur (25 °C), redusert til ca. 150 mg/L ved 60 °C.
I tilfeller hvor det kan oppstå heftig korrosjon og A2 anses som følsom for gropkorrosjon, erosjon av klorider eller generell korrosjon på grunn av surt miljø, byttes gjerne A2-stål byttes ofte ut med A4.
Bruk
A2-rustfritt stål brukes i mange husholdnings- og industrielle applikasjoner for mat og næringsmiddel, skruer, maskindeler og eksosgrenrør. A2-rustfritt stål brukes også mye for vannrør i utendørs arkitektur. Det er også et vanlig materiale i fordampere.
Forskjellen mellom 304, 304H og 304L
304, 304H og 304L har samme nominelle krom- og nikkelinnhold og har dermed samme motstand mot korrosjon, og er like enkle å forme og sveise.
Karboninnholdet i 304H (UNS S30409) er begrenset til 0,04–0,10 %, hvilket gir optimal styrke ved høye temperaturer.
Karboninnholdet i 304L (UNS 30403) er begrenset til maksimum 0,03 %, hvilket hindrer sensibilisering under sveising. Sensibilisering er dannelsen av kromkarbider langs korngrenser når et rustfritt stål utsettes for temperaturer i området 480-810 *C. Den påfølgende dannelsen av kromkarbider resulterer i redusert motstand mot korrosjon langs korngrensen, hvilket gjør det rustfrie stålet utsatt for korrosjon i miljøer hvor 304 ville forventes å være korrosjonsbestandig. Denne typen korrosive angrep er kjent som intergranulær korrosjon.
Karboninnholdet i 304 (UNS 30400) er begrenset til maksimalt 0,08 %. Dermed er ikke 304 egnet for etsende miljøer hvor sveising er nødvendig, for eksempel tanker og rør hvor etsende væsker skal flyte, og i slike tilfeller er 304L dermed foretrukket. Mangelen på et minimum karboninnhold gjør at 304 ikke er ideelt for høye temperaturer hvor optimal styrke er nødvendig, og i slike tilfeller er 304H foretrukket. Enkel 304 er dermed vanligvis begrenset til materialer som vil bli maskinert og hvor sveising ikke er nødvendig, eller materiale som bare skal formes til utstyr som for eksempel kjøkkenvasker eller kokeutstyr som ikke trenger sveising.
Karboninnholdet har sterk innflytelse på styrken i romtemperatur, og minimum strekkfasthet for 304L er dermed 34 MPa mindre enn 304. Imidlertid har nitrogen også sterk innflytelse på styrken i romtemperatur, og et lite tillegg av nitrogen gir 304L samme bruddstyrke som 304. Av denne grunn sertifiseres praktisk talt alt som produseres av 304L både som 304 og 304L, hvilket betyr at det både oppfyller minimumskravene til karboninnhold i 304L og minimum strekkfasthet for 304.
Lørdagskveld (Vestnorge-album)
Lørdagskveld er et musikkalbum med Vestnorge, utgitt den 18. mai 2012.
Long Island Rail Road
Long Island Rail Road (forkortet LIRR) er et jernbaneselskap i New York i USA, som betjener pendlere mellom øyene Manhattan i New York City og Long Island. LIRR driver den travleste nærbanen i Nord-Amerika, med cirka 335 000 passasjerer i døgnet. Som det eneste pendlertogselskapet i USA, kjører LIRRs tog døgnet rundt, alle årets dager, med en del tog utenfor myldretiden, i helger og på helligdager. Det er til sammen 124 stasjoner og mer enn 1100 kilometer med jernbanespor.
Bryllupssangeren
Bryllupssangeren (orig. The Wedding Singer) er en amerikansk romantisk komedie fra 1998. Filmen er regissert av Frank Coraci, skrevet av Tim Herlihy og har Adam Sandler og Drew Barrymore i hovedrollene.
Handling
Robbie (Adam Sandler) drømmer om å bli rockestjerne, men tjener i stedet til livets opphold som bryllupssanger. I et av bryllupene han synger i møter han servitrisen Julia (Drew Barrymore), og de finner umiddelbart tonen. Når Robbie selv skal gifte seg, blir han dumpet av forloveden Linda foran alteret, og verden hans blir helt svart. I neste bryllup, der Julia igjen er servitør, er Robbie fortsatt i depressiv tilstand, og han dummer seg ut. Julia, som naturligvis legger merke til det, trøster Robbie. De kommer nærmere hverandre og bestemmer seg for å bli venner.
Julia skal også gifte seg, med en mann hun bryr seg dypt om, men som hun vet ikke egentlig er den rette for henne. Hun spør Robbie om hjelp. Han har falt for Julia og ser nå sitt snitt til å stjele hjertet hennes rett før bryllupet.
Belarus’ herrelandslag i bandy
Belarus’ herrelandslag i bandy representerer Belarus i internasjonal bandy for menn. Laget trenes av Sergej Tsjernetskij. Belarus ble medlem av Det internasjonale bandyforbundet i 1999 og deltok i verdensmesterskapet første gang i 2001.
Zdenka Rusova
Zdenka Rusova ble utdannet på 1950 og 60-tallet, ved Statens kunstindustrihøyskole i Praha. Hun har eksamen som cand.mag. ved Universitetet i Oslo.
Mellom 1981 og 1985 var hun førsteamanuensis i grafikk ved Statens kunstakademi i Oslo, deretter hadde hun samme stilling ved Vestlandets kunstakademi i Bergen fra 1985 til 1987. Fra 1987 til 1995 hadde hun et profesorat i grafikk ved Statens Kunstakademi i Oslo. I perioden 1989 til 1992 var hun rektor samme sted. Zdenka Rusova er innkjøpt til flere samlinger og museer.
DeWangen-produksjoner
Claire de Wangen/ de Wangen-produksjoner lager scenekunst som fokuserer på det man kan kalle site immersive performance og stedsspesifisitet, og har vært en pionér for denne formen i Norge.
Selve stedet er som oftest utgangspunktet, og danner grunnlaget for universet, karakterene og hendelsen. Hver forestilling søker etter nye innfallsvinkler og særegen dynamikk mellom sted, fiksjon og publikum, mellom teater og tilskuer.
deWangen-produksjoner ledes av Claire de Wangen (regi, manus, prod) og Morten Bendiksen (visuelt, teknisk og prod) og tilvirker forestillinger i tett samarbeid med øvrige medvirkende kunstnere; i ulik sammensetning fra prosjekt til prosjekt.
Erlend Dahl Reitan
Erlend Dahl Reitan (født 11. september 1997) er en norsk fotballspiller som spiller for.
Han er storebroren til håndballspilleren Eskil Dahl Reitan.
Rosenborg
Den 27. mars 2015 fikk han sin A-lagsdebut for Rosenborg i en treningskamp mot.
Den 13. april 2016 fikk han sin offisielle A-lagsdebut for Rosenborg mot i 1. runde i cupen.
Den 18. september 2016 fikk han sin Tippeliga-debut for Rosenborg mot. Han scoret også sitt første Tippeliga-mål for Rosenborg på straffespark i samme kamp. . I sin andre kamp scoret han igjen etter bare fire minutter mot.
Den 1. november 2016 skrev han under på sin første A-lagskontrakt med Rosenborg. Han skrev under på en 3-årskontrakt ut 2019.
Den 6. november 2016 ble han tildelt Ivers talentpris i pausen mellom Rosenborg og Bodø/Glimt.
I sesongen 2016 var han med å vinne både Tippeligaen og Cupfinalen.
Den 22. desember 2017 skrev han under en ny treårskontrakt med Rosenborg ut 2020.
Den 26. april 2018 var han med å vinne Mesterfinalen i fotball for menn 2018. Rosenborg vant 1-0 mot Lillestrøm.
I sesongen 2018 var han med å vinne Eliteserien og Cupen.
I januar 2023 skrev han under en ny kontrakt ut 2025-sesongen.
Bodø/Glimt (lån)
Den 12. juli 2017 ble han lånt ut til OBOS-liga-laget Bodø/Glimt.
Den 6. august 2017 fikk han sin første kamp for Bodø/Glimt mot Arendal.
Den 19. september 2017 scoret han sitt første mål for Bodø/Glimt mot Tromsdalen.
Sesongen 2017 var han med på å rykke opp fra OBOS-ligaen til Eliteserien med Bodø/Glimt.
Den 16. januar 2019 ble han igjen lånt ut til Bodø/Glimt ut sesongen 2019.
Australia under Paralympiske sommerleker 1964
Australia deltok i Paralympiske sommerleker 1964 i Tokyo i Japan. Troppen bestod av sytten utøvere, tretten menn og fire kvinner. De australske utøverne vant 30 medaljer, 12 gull, 11 sølv og 7 bronse - de endte på fjerdeplass på medaljetabellen.
Mimohomonoea
Mimohomonoea er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Levevis
Larvene lever inne i død ved. De kan også finnes inne i store urter. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.
Utbredelse
Slekten er kjent fra Vanuatu.
Porta Flumentana
Porta Flumentana var en antikk byport i den servianske mur i Roma. Den stammet fra 5. århundre f.Kr., og ble likesom hele denne bymuren fornyet i det 4. århundre f.Kr.
Porta Flumentana lå nær Tiberen, derav navnet - flumen betyr «flod, elv». Den befant seg uten tvil mellom Kapitol og elven, ettersom det her var et område kjent som å ligge extra portam Flumentanam og at porten var i sørlige del av campus Martius – en områderder de aller fleste innbyggere var velstående mennesker. En mer nøyaktig lokalisering er ikke mulig, skjønt sannsynligheten taler for at den var mellom den nåværende kirken San Teodoro al Palatino og den gate som fremdeles kalles Vico Jugario, eller nær Portunustempelet. Nev må ha vært umiddelbart nær porta Carmentalis, nær insula Tiberiana. Området var frem til augusteisk til stadig flomrammet.
Portenåpnet seg mor den luksuriøse forretningsgaten vicus Tuscus, som var den økonomiske hovedåren for den av etruskere bebodde bydel mellom Kapitol og Velabrum.
Dag Vidar Hanstad
Dag Vidar Hanstad (født 3. desember 1962) er en norsk tidligere håndballspiller, trener og journalist, forfatter og professor i sport management ved Norges idrettshøgskole (NIH), samt gjesteprofessor (20 prosent stilling) ved Høgskolen i Innlandet. Hans spesialområder er organisasjon og ledelse i idrett, doping og antidoping i et samfunnsvitenskapelig perspektiv, toppidrett, media og idrettsarrangement. De siste årene har han stått i spissen for digitalisering av undervisningen ved NIH. Høsten kommer et helt nytt nettbasert emne i idrett og bærekraft. Per 2021 er han programleder for bachelorutdanningen i sport management ved NIH.
Yrkeskarriere
Hanstad tok doktorgrad en ved NIH i 2009. Avhandlingen hadde tittelen ''Anti-Doping in Sport. A Study of Policy Development since 1998''. Han ble veiledet av Sigmund Loland og Ivan Waddington. Før han ble ansatt ved NIH i 2004 jobbet han blant annet som journalist, kommentator og sportsredaktør i Aftenposten, Dagbladet, Fædrelandsvennen, Nordlandsposten og Østlendingen. Han ble professor i november 2014.
VM i basketball for menn 2002
VM i basketball for menn 2002 (verdensmesterskapet i basketball for menn) ble arrangert i Indianapolis i USA i 2002.
Liste over kraftverk på New Zealand
Dette er en liste over kraftverk på New Zealand.
Geotermiske kraftverk
Kilde:
I drift
Kilde:
Kraftverk som kun produserer elektrisitet
Kilde:
Samgenereringskraftverk
Kilde:
Under bygging
Kilder:
Foreslåtte nye kraftverk
Kilde:
Anthony McGill
Anthony McGill (født 5. februar 1991) er en skotsk profesjonell snookerspiller.
McGill ble profesjonell i 2010, etter å ha blitt nummer 4 på PIOS-rankingen. Hans gjennombrudd kom da han vant Indian Open i 2016, etter å aldri kommet videre fra kvartfinalen i en ranking-turnering tidligere.
Hans beste resultat fra VM i snooker er kvartfinale i 2015 og 2020.
Mari Kristin Sisjord
Mari Kristin Sisjord (født 3. oktober 1952) er en norsk idrettssosiolog og professor ved Institutt for idrett og samfunnsvitenskap ved Norges idrettshøgskole (NIH). Hun jobber blant annet med likestilling, idrett og mangfold.
Sisjord fullførte sin doktorgrad på NIH i 1994 med avhandlingen ''Idrett og ungdomskultur. Bø-ungdom i tall og tale.''
Videospillmuseet i Berlin
Videospillmuseet i Berlin (tysk: Computerspielemuseum Berlin) er et museum i Friedrichshain i Berlin som ble grunnlagt i 1997. Museet fikk i 2011 lokaler i den tidligere Cafe Warschau i Karl-Marx-Allee, men finnes også online.
Museets faste utstilling er kalt «Computerspiele. Evolution eines Mediums» (engelsk: «Computer Games. Evolution of a Medium») og inneholder mer enn 300 objekter.
Sanny Åslund
John Sanny Åslund (født 29. august 1952 i Torsby) er en svensk tidligere fotballspiller og fotballtrener. Åslund, som var spiss, har i tillegg til Malmö FF og AIK spilt for spanske RCD Espanyol og tyske Werder Bremen. Åslund har også spilt landslagsfotball for Sverige.
Åslund har trent flere svenske lag, blant disse AIK og IFK Norrköping.
Giuseppe Mercalli
Giuseppe Mercalli (født 21. mai 1850 i Milano, død 19. mars 1914 i Napoli) var en italiensk katolsk prest som ble en ledende seismolog og vulkanolog. Han utviklet den såkalte Mercalliskalaen for bestemmelsen av jordskjelv styrke.
Liv og virke
Etter sin prestevielse studerte Mercalli geologi under Antonio Stoppani. Han ble professor ved presteseminarene i Milano og Domodossola. I 1892 kom han til universitetet i Catania, der han underviste i mineralogi og geologi, og i 1892 til universitetet i Napoli swe han underviste i vulkanologi. Fra 1911 til 1914 var han leder for Vesuvobservatoriet ved Napoli.
I 1889 utkom Mercallis bok om verdens aktive vulkaner. Mercalli utviklet i 1902 en skala for måling av jordskjelvstyrker, som han publiserte i 1903, og en kategorisering av vulkanutbrudd.
Now You See Me
Now You See Me er en amerikansk thriller fra 2013. Filmen er regissert av Louis Leterrier, og har Jesse Eisenberg, Mark Ruffalo, Woody Harrelson, Isla Fisher, Dave Franco, Mélanie Laurent, Morgan Freeman og Michael Caine i hovedrollene.
Om filmen
Filmen hadde norsk premiere 26. juli 2013.
Randi Rønning Balsvik
Randi Rønning Balsvik (født 21. januar 1939 i Vardø) er en norsk historiker og professor emerita. Hun har vært ansatt ved Institutt for arkeologi, historie, religionsvitenskap og teologi (AHR) ved UiT Norges arktiske universitet fra 1981, som professor fra 1991, og som professor emerita fra 2007. Randi Rønning Balsvik har hatt afrikansk historie som spesialfelt, herunder særlig Etiopia. I tillegg strekker hennes forfatterskap seg over tema som kvinnehistorie, nordnorsk lokal- og regionalhistorie og sosialhistorie.
Randi Rønning Balsvik ble immatrikulert ved Universitetet i Oslo i 1958 og avla sin Cand. philol ved Universitetet i Bergen i 1969 med hovedfag i historie, og med engelsk og norsk i fagkretsen. Hovedfagsoppgaven bar tittelen U-hjelpsdebatten i Det norske storting 1952-1965. I perioden 1963-66 hadde Balsvik bodd i Asella i Etiopia der hun arbeidet som lærer og lærte seg språket amharisk. Dette ble starten på en livslang interesse for Etiopia og Afrikansk historie. I 1970 fikk Balsvik et treårig forskningsstipend fra NAVF (nå NFR). Dette tok hun med seg til Etiopia, der hun bodde i hovedstaden Addis Abeba og knyttet seg til forskningsmiljøet ved Institute for Ethiopian Studies ved Addis Abeba University. I denne perioden utviklet det seg et studentopprør som resutlerte i Den etiopiske revolusjonen og Haile Selassie's fall i 1974. Balsvik returnerte til Norge i 1973, men hadde i sin forskningsperiode fått anledning til å samtale med flere av de sentrale aktørene i studentbevegelsen. Hennes feltstudier ble et nybrottsarbeid mht historiefaglig bruk av muntlige kilder, og resulterte i doktoravhandlingen Haile Selassie's Students - Rise of Social and Political Consciousness 1951-1977, som Balsvik disputerte over til graden Dr. philos ved UiT i 1980. Avhandlingen ble publisert av Michigan University Press i 1985, og gjenprintet av Addis Abeba University Press i 2005.
Balsviks forfatterskap kan deles i to hovedretninger. Den første perioden omhandlet Etiopia og tema relatert til Afrika, men etter 1985 utviklet hun et forskningsmessig tyngdepunkt også i nordnorsk historie, med byhistorien ''Vardø. Grensepost og fiskevær, 1850 -1950 i to bind og hennes bidrag til Nordnorsk Kulturhistorie. Balsvik har imidlertid hele tiden forsket og publisert også på tema knyttet til Afrika og utenomeuropeiske perspektiver, og i 2010 utga hun Det 20. århundrets historie – et globalt perspektiv''.
Randi Rønning Balsvik har hatt en rekke verv, blant annet som leder for (daværende) historieseksjonen ved ISV, UiT, medlem av universitetsstyret for UiT og i styret for henholdsvis Fredssenteret og Kvinnforsk ved UiT, samt deltatt i faggrupper ved Norges forskningsråd. Hun var også med å arrangere Women's Worlds 99, The 7th International Interdisciplinary Congress on Women, 20.–26. juni 1999 i Tromsø med 1,750 deltakere fra hele verden.
Ved starten Russlands invasjon av Ukraina 2022 kritiserte hun vestlig våpenhjelp til det ukrainske forsvaret. Hun mente at Ukraina skulle ha overgitt seg uten kamp. Hun hevdet at det er to forskjellige standarder når man har militært forsvar og samtidig verdsetter liv, frihet og personlig sikkerhet. Hun fastholdt sin kritikk mot våpenhjelpen også etter at Ukraina hadde gjenerobret og frigjort store områder ved hjelp av våpenforsyningene. I 2023 uttalte Balsvik at det var «nærmest uforståelig og trist» at krigen hadde ført til at land som Sverige og Finland ønsket å slutte seg til NATO.
Jenner Institute
Jenner Institute er et britisk forskningsinstitut som inngår i Nuffield Department of Medicine ved University of Oxford. Instituttet har sitt navn etter den britiske immunologen Edward Jenner, som var en pioner innen vaksinasjon og bidro til å utvikle koppervaksinen.
Jenner Institute ble grunnlagt i 2005 i partnerskap mellom University of Oxford og Institute for Animal Health.
Curt Christoph von Koppelow
Curt Christoph von Koppelow eller Cort Christopher von Caplau (noen ganger også Koppelöu, Kaplan, Coplou og Coppelouwe; født cirka 1624, død 13. mars 1705) var en norsk-tysk adelsmann og offiser i Norge.
Jenner Institute
Koronavaksine
Siden januar 2020 har instituttet under Sarah Gilbert arbeidet med utvikling av en covid-19-vaksine, kalt AZD1222, i et prosjekt som finansieres av den britiske regjeringen. Prosjektet er gjennomført i samarbeid med Advent Srl (del av IRBM-gruppen) i utviklingsarbeidet og Merck Group vedrørende teknologi for vaksineproduksjon.
Curt Christoph von Koppelow
Biografi
Von Koppelow var i perioden 1700 til 1704 kommandant ved Munkholmen festning i Trondheim. Han var far til den norske generalmajor Jürgen Christoph von Koppelow.
Jenner Institute
Koronavaksine
Alt innen påbegynte fase 3-studier var ferdige, ble forberedelser for produksjon gjort ved en avtale mellom University of Oxford og AstraZeneca i april 2020. AstraZeneca inngikk produksjonsavtale med Serum Institute of India vedrørende en milliard doser på årsbasis.
Curt Christoph von Koppelow
Biografi
Som en ung adelsmann av den tyske slekten von Koppelow fra Hertugdømmet Mecklenburg-Schwerin i Tyskland ble han i 1658 invitert til å tjene feltmarskalk Hans Schack i Danmark. Von Koppelow deltok i slaget ved Nyborg på Fyn, som endte krigen mellom Danmark-Norge og Sverige (1658–1660) med en avgjørende seier for Danmark-Norge og landets kontinentale allierte.
Jenner Institute
Historikk
Tidligere var Edward Jenner Institute for Vaccine Research et uavhengig forskningsinstitutt som fra 1996 var samlokalisert med Compton Laboratory innen Institute for Animal Health i Compton i Berkshire. Det flyttet til et nytt laboratoriebygg i 1998. Daværende finansiering av instituttet fortsatte til oktober 2005, da den ble erstattet av en felles finansiering av University of Oxford og Institute for Animal Health.
Curt Christoph von Koppelow
Biografi
I 1662 tjente han som kornett i det Nordenfjeldske kavaleri. Senere var han en del av Brockenhuus sitt kavaleri frem til 1. september 1675. Han ble forfremmet til løytnant i Reckes kavaleri i april 1676, under den skånske krig. I juni 1676 deltok von Koppelow i invasjonen av Bohuslän, Sverige som del av Bülows kavaleriskvadron.
Etter den skånske krig ble von Koppelow forfremmet til major og fikk kommandoen over Gauldal dragonregiment mellom 1689 og 1699.
I juli 1704 tok kommandant von Koppelow imot Frederik IV av Danmark og Norge på Munkholmen. Kongen var på sin første Norgesreise og ble værende i byen frem til den 10. august 1704. Etter besøket pensjonerte von Koppelow seg fra tjenesten, men ble boende i kommandantboligen på Munkholmen.
Ceará Sporting Club
Ceará Sporting Club er en brasiliansk fotballklubb fra byen Fortaleza i delstaten Ceará. Klubben ble stiftet 2. juni 1914.
Spillerstall
16. april 2021
Love It to Deathpunk – The Life & Times of Turbonegro
Love It to Deathpunk – The Life & Times of Turbonegro er et samlealbum med Turboneger, utgitt i juli 2001.
VM i basketball for menn 2014
VM i basketball for menn 2014 (verdensmesterskapet i basketball for menn) ble arrangert i Spania i 2014.
Savinja
Savinja er en elv nordøst i Slovenia som hovedsakelig renner gjennom Øvre og Nedre Savinjadalen (slovensk Zgornja i Spodnja Savinjska dolina) og gjennom byene Celje og Laško. Savinja er den største elven i Kamnik-Alpene. Den munner ut i Sava ved stedet Zidani Most. Elven har ofte hatt flom, som i 1960-årene, 1990 og 1995. Savinja er ca. 102 km lang.
Elven oppstår ved Rinkafossen, som renner gjennom et regulert område i den nedre delen av Logarskadalen, der den renner sammen med Jezera og blir Savinja. Denne kilden er erklært et naturarvsted, og Rinkafossen er en av de mest kjente i Slovenia. Fossefallet er det høyeste av 20 fosser i Logardalen og blir besøkt året rundt. Om vinteren er stedet populært hos isklatrere.
De største sideelvene til Savinja er Lučnica ved Luče, Ljubnica ved Ljubno, Dreta ved Nazarje, Paka ved Šmartno ob Paki og Ložnica og Voglajna med Hudinja ved Celje.
Vannkvaliteten regnes som førsteklasses ved Radmirje, men faller deretter gradvis til andre og tredje klasse.
Fra Ljubno ble det vanlig med tømmerfløting på elven fram til 1950-årene. Det finnes et monument av en tømmerfløter (Splavar) ved elven i Celje.
Leo Löthman
Leo Löthman (født 1948 i Åbo) er en svenskspråklig finsk romanforfatter fra Åland.
Han ble nominert til Nordisk råds litteraturpris fra Åland i 2012 for romanen Transportflotte Speer.
Kingussie
Historie
Stedsnavnet Kingussie kommer fra gælisk, Ceann a' Ghiuthsaich som betyr på engelsk «Head of the Pine Forest», omtrentlig «Furuskogens topp/åskam». Det går tilbake da bosetningen var omgitt av en omfattende furuskog, som nå hovedsakelig forsvunnet.
Den eldste bosetningen synes å ha oppstått østsiden av Spey på 1200-tallet da det ble bygget en festning der, en gang rundt 1229, antagelig av adelsfamilien Comyn som var jarler av Buchan, og som også eide Kingussie-godset. Alexander Stewart, jarl av Buchan og lord av Badenoch (1343–1405), også beryktet omtalt som «ulven av Badenoch», hadde en av sine baser ved Ruthven. En gang rundt 1440 begunstiget kong Jakob II herredømmet over Badenoch til Alexander Seton, den senere Alexander Gordon, 1. jarl av Huntly, og i 1464 ble Kingussie opprettet som en baroniburgh av Jakob III med jarlen av Huntly som landeier.