cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Romanias deputertkammer
De fleste deputerte blir valgt ved forholdstallsvalg, men det er en liten kvote for nasjonale minoriteter, som velges i ved flertallsvalg i spesielle nasjonale enmannskretser. Bare medlemmene av de nasjonale minoritetsbefolkningene kan stemme ved valget i emannskretsene.
Deputertkammeret velges for en periode på fire år. Sperregrensen er fem prosent.
Amundsen race
Amundsen Race er hundekjøringsløp over 420 km, som går fra Östersund i Sverige til Røros i Norge.
Marte Sæteren
Marte Sæteren (født 23. desember 1988) er en norsk skuespillerinne. Hun hadde i perioden 2011-2014 rollen som bloggeren Vanessa Nyman i TV 2s såpeserie Hotel Cæsar, en rolle hun fikk etter å ha deltatt i en auditionkonkurranse.
Hun var konferansier på datapartyet The Gathering i 2014.
23. juli 2016 giftet hun seg med sin medskuespiller Carl Filip Stav, som også hadde vært med i Hotel Cæsar (hvor deres respektive karakterer kort var kjærester og fortsatte å ha et godt øye til hverandre).
Nils Tveranger
Nils Gregoriussen Tveranger (født 27. februar 1874 på Tveranger i Solund, død 13. juli 1953 i Aurland) var en skomaker i Aurland, kjent som mannen bak aurlandsskoen.
Som syttenåring dro Nils til Boston, Massachusetts. I Bostons skomakermiljø fikk han seg arbeid som skomakersvenn og lærte seg skomakeryrket. Nils dro hjem til Norge som nittenåring og bosatte seg i Aurland i 1894. Her åpnet han eget skomakerverksted. Med seg fra Boston hadde han kunnskap om produksjon av blant annet mokasiner, men det var først i 1926 han utviklet en mokasin-lignende sko. Basert på den amerikanske mokasinmodellen og den lokale tese-skoen utviklet Nils Tveranger aurlandsskoen.
Tveranger hadde 15 mann i arbeid på verkstedet sitt. På det meste ga produksjonen av den spesielle skoen arbeid til 90 personer i Aurland, fordelt på 19 skomakerverksted.
Nils Tveranger var kjent som skomaker før han utviklet aurlandskoen. «Nasjonalskoen» ble et begrep for den mest typiske bunadskoen for menn og kvinner. Typisk for denne var snøresko med hælhøyde. Han fikk førstepris for denne skoen under landsutstillingen i Bergen i 1910.
I tillegg til å være en god og nyskapende skomaker, var han også en dyktig selger.
I 1895 giftet han seg med Hansine Toraldsdotter Onstad (1872–1933). De fikk fire barn.
Referanser
<References />
Mansi
Mansi er et uralsk språk som snakkes av mansiene i Khanty-Mansia i Russland.
Robert Bodley
Robert Bodley (født 31. juli 1878, død 6. november 1956) var en sørafrikansk sportsutøver som deltok i de olympiske leker, 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen.
Bodley vant en olympisk bronsemedalje i skyting under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det sørafrikansk laget som kom på andreplass i lagskytingen liggende 600 meter armégevær bak USA. De andre på laget var Ferdinand Buchanan, George Harvey, Fred Morgan, David Smith. Alle tre lagene, USA, Sør-Afrika og Sverige skjøt 279 poeng og det måtte to omskytinger til for å kunne fordele medaljene. Bodley skjøt 59 poeng som var det beste resultatet på det sørafrikansk laget.
Tour of Norway
Tour of Norway er et norsk etapperitt i landeveissykling som ble arrangert for første gang 1.–5. juni 2011. Rittet var i den første utgaven klassifisert som 2.2, og hadde deltakelse fra kontinentallag, nasjonslag og norske klubblag, men rittdirektør Birger Hungerholdt hadde et mål om at Tour of Norway skulle oppgraderes.
Rittet ble i 2012 oppgradert til kategori 2.1, og ble siden da igjen oppgradert til 2.HC i 2014, hvilket innebærer at kun WorldTour-lag, profesjonelle kontinentallag og norske kontinentallag får delta.
Tour of Norway slik man kjenner det i dag er resultatet av en fusjon mellom Tour des Fjords og Tour of Norway før 2019-utgaven.
Fylkesvei 992 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 992 i de følgende fylkene:
Tour of Norway
Tour des Fjords AS, som ble stiftet av Stavanger Sykleklubb og Nordsjørittet AS, er nå eier og arrangør av rittet. Tidligere har Tour des Fjords AS arrangert sykkelrittene Tour des Fjords og Hammer Stavanger.
Tour of Norway 2020 ble avlyst på grunn av koronaviruspandemien. , men kom sterkt tilbake i 2021, hvor Ethan Hayter (Ineos Grenadiers) vant sammenlagtseieren. Også Jonas Vingegaard (Team jumbo-Visma) deltok på rittet. Vingegaard har siden da vunnet Tour de France.
Rittet var i 2022-utgaven på seks etapper, hvor starten gikk i Bergen og sluttet i Stavanger. For første gang var Gaustatoppen inkludert som etappeavslutning. Remco Evenepoel tok seieren på etappen, og vant siden da også sammenlagtseieren. Etter etappen sa Evenepoel, at han aldri hadde syklet på så fint et fjell i karrieren sin. Evenepoel vant senere på sesongen både Vuelta a España og VM i landeveissykling.
Inntil nå er det publisert, at Tour of Norway 2023 starter med en prolog i Bergen, hvor Fløyen blir en del av løypen.
Kongens Fald
Kongens Fald er en historisk roman skrevet av den danske forfatteren Johannes V. Jensen. Romanen handler om landsknekten Mikkel Thøgersen, som er ansatt hos kong Christian II.
Perioden som beskrives strekker seg fra slutten av 1400-tallet til midten av 1500-tallet og begivenhetene er dominert av grevefeiden og Stockholms blodbad. Kongens Fald kom ut i tre deler i årene 1900–01. Første del, Forårets død, andre del, Den store sommer og siste del, Vinteren.
Kongens Fald er tatt opp i Danmarks kulturkanon.
Den norske litteraturkritikeren og forlagskonsulenten Eugenia Kielland holdt et radiokåseri om Kongens Fald som hun ga ut i bokform i 1950, i samlingen ''Evige venner. Klassisk litteratur i et nøtteskall''.
Allround-NM på skøyter 1938 for damer
Allround-NM på skøyter 1938 for damer ble avholdt 22. og 23. januar 1938 på Tønsberg stadion, Tønsberg. Teknisk arrangør var Tønsbergs Turnforening. Norgesmester ble Undis Blikken, Oslo SK.
Frants Dræby
Dræby ble født i København som sønn av en brennevinsprodusent. Etter å ha fullført Kiøbenhavns Skole, studerte han teologi ved Københavns Universitet. Rundt 1766 ble han ansatt som huslærer i Norge. Som huslærer for James Collett i 1760-årene hadde Dræby nær kontakt med handelsborgerne i Christiania, herunder den ledende norske familien Anker.
Etter flere år som huslærer, hvor han bl.a. foretok flere reiser i Europa, ble han i 1777 ansatt som sekretær i Økonomi- & Kommercekollegiet i København, med funksjon som leder for Kommercekollegiets norske sekretariat. I statsadministrasjonen i Danmark-Norge gjorde han karriere, og oppnådde han rang som kammerråd i 1781, som justitsråd i 1797, og som etatsråd i 1804.
Oversettelsen kom i stand med bakgrunn i to andre medlemmer av Kammerskollegiet, Andreas Holt og Carsten Anker. Sistnevnte hadde sammen med sin bror Peter truffet Adam Smith i Glasgow i 1762 og to år senere i Toulouse. Dræby påbegynte muligens oversettelsen av Adam Smiths økonomiske hovedverk allerede i 1776, da den første utgaven kom ut i London. I 1779 ble oversettelsen utgitt under tittelen Undersøgelse on National-Velstands Natur og Aarsag på Gyldendal Forlag i København. Hovedtyngden av kundene holdt sannsynligvis til i Norge.
Dette var den første offisielle oversettelsen av An Inquiry into the Nature and Causes of the Wealth of Nations til noe språk. Korrespondansen mellom Andreas Holt og Adam Smith viser at Smith var meget beæret over at boken var oversatt til dansk.
Adam Mednick
Adam Mednick (født 9. september 1966) er en svensk profesjonell golfspiller på Europatouren og Challenge Tour.
Mednick ble profesjonell i 1989. Turneringen han vant i 2002, North West of Ireland Open, var delarrangert av Europatouren og Challenge Tour. I tillegg til denne hadde han mellom 1990 og 1996 ytterligere fem seire på Challenge Tour, og en på den svenske Telia Tour i 1998.
Gundabadfjellet
Ifølge dvergene våknet dvergenes eldste far, Durin den udødelige, ved Gundabad fjellet nord i Tåkefjellene, bare kort tid etter alvenes oppvåkning. Gundabadfjellet forble et hellig sted for dvergene for all senere tid.
I det tredje tideverv krevde Angmars orker Gundabadfjellet til sin hovedstad, og dette var en av grunnene til at krigen mellom dverger og orker startet og dvergene hatet særlig orkene. Etter Angmars fall forble Gundabadfjellet holdt av orkene, helt til dvergene renset dem ut i krigen mellom dvergene og orkene.
Napoleon (andre betydninger)
Napoleon kan vise til:
Padling under Sommer-OL 1980
Padling under Sommer-OL 1980. Padling var med som olympisk øvelse for tiende gang under OL-1980 i Moskva. Det ble konkurrert om elleve olympiske titler. Det var fem klasser for kajakk og fire i kano for herrer og to i kajakk for kvinner. Sovjetunionen ble beste nasjon foran Øst-Tyskland begge med fire gullmedaljer.
All We Wanna Do
All We Wanna Do er et musikkalbum med Splash, utgitt i 2002. Dette ble gruppas siste album.
Mardonius
Mardonius kan være:
Rick Parfitt
Richard Parfitt (født 12. oktober 1948 i Woking i Surrey i England, død 24. desember 2016 i Marbella i Spania ) var en engelsk musiker og låtskriver som er mest kjent som rytmegitarist og sanger i det engelske rockebandet Status Quo.
Parfitt var en av de fire som kan regnes som den klassiske besetningen i Status Quo. Ved siden av ham regnes Francis Rossi, Alan Lancaster og John Coghlan med i den.
Bakgrunn
Rick Parfitts far var forsikringssalgsmann henfallen til drikk og gambling og moren arbeidet i kakeforretninger. I skoletiden oppdaget han sitt musikalske talent. Han lærte seg å spille klaver først, etterpå begynte han med gitar.
Han lærte tidlig å presentere sin dyktighet for større publikum. Han vant enkelte talentkonkurranser og grunnla, sammen med tvillingsøstrene Gloria og Jean Harrison, (selv benyttet han kunstnernavnet Ricky Harrison) gruppenThe Highlights.
Han arbeidet en tid som tilsynsmann og animator på engelske feriesteder, men ble etterhvert booket til mindre foranstaltninger, slik at karrieren skjøt fart fra det.
Karriere
Parfitt ble i 1965 kjent med Francis Rossi og de to ble venner. I 1967 ble Parfitt med i Rossis band Traffic Jam, som var utgått av Spectres. Ved denne anledning endret man navnet til The Status Quo.
Parfitt var gift flere ganger, og han mistet en datter i en drukningsulykke. Richard Parfitt spilte flere ganger i Norge med Status Quo.
Parfitt hadde sluttet i Status Quo to måneder før han døde.
Eemshaven
Eemshaven er en havn i provinsen Groningen, Nederland.
Inverteringsstasjonen til HVDC NorNed ligger i Eemshaven. Den tilsvarende strømretterstasjonen ligger i Feda i Vest-Agder.
Fra april 2022 trafikkerer rederiet Holland Norway Lines en rute mellom Kristiansand og Eemshaven.
Enghauk
Enghauk (Circus pygargus) er en rovfugl. Den ligner på myrhauken, men er mindre og slankere.
Kjennetegn
Størrelse: 39 – 45 cm. (omtrent som en kråke). Vingespennet er opptil 110 cm. Hunnen er større enn hannen. Vekt: ca. 240g (♂), ca. 325g (♀). Hannen er lys blågrå, vingespissene er svarte. Hannen har også en svart stripe på oversiden av vingen. Hunnen er brungrå, liksom ungfuglene, og begge kjønn har grå overgump. Undersiden er lysere, hos hunner og ungfugler med brune streker. Hannen har hvit underside med røde spetter.
Stemme
Stemme fra https://web.archive.org/web/20070927224957/http://www.cserkesz.hu/~szazs/egyeb/madarhang/Circus.pygargus.mp3
Utbredelse og bestandsstatus
Enghauken hekker ikke i Norge, men det er noen få enkeltobservasjoner på Sørlandet og på Jæren. Arten hekker i Sverige (først og fremst på Øland) og Danmark, men bestanden har gått tilbake i begge land, til ca. 20 par i Danmark (2010), ca. 30 par på Øland og 10-20 par i resten av Sverige inkludert Gotland. I Finland hekker noen få par i den sørvestre delen. Forøvrig finnes den sparsomt i midtre og sørlige Europa og i vestre deler av Asia. Den er en trekkfugl som overvintrer i midtre- og østlige deler av Afrika og i India. Bestanden er noe minkende, da moderne landbruk ødelegger dens naturlige hekkeområde.
Arten finnes opprinnelig i: Nord-Makedonia, Zambia og Zimbabwe.
Biotop
Enghauken er avhengig av heder og dyrket mark.
Hekking
Enghauken legger redet på bakken i gress og gresshøy vegetasjon, der den legger 4-5 nesten hvite egg i mai. Rugetiden er 27-30 dager. Redetiden er 35-40 dager.
Føde
Føden er vesentlig smågnagere, småfugl, krypdyr, insekter og fugleegg.
Bến Tre
Bến Tre (Khmer: Kampong Russey) er en by i Mekongdeltaet i det sydlige Vietnam. Det er hovedstaden i Bến Tre-provinsen.
Vietnamkrigen
Ett av de mest berømte sitatene fra Vietnamkrigen var en uttalelse tilskrevet en anonym amerikansk major av AP korrespondenten Peter Arnett den 7. februar 1968. I denne mente Arnett at majoren hadde uttalt at: Det ble nødvendig å ødelegge byen for å redde den. («it became necessary to destroy the town to save it.»)
Бенче Бенче Bençe
Aleksej Petrovitsj Jermolov
Aleksej Petrovitsj Jermolov (russisk: Алексей Петрович Ермо́лов) født, død ) var sammen med Pjotr Ivanovitsj Bagration og Jakov Petrovitsj Kulnev blant de mest populære russiske generaler under Napoleonskrigene. Jermolov ble hyllet i dikt av blant annet Aleksandr Pusjkin for sin karismatiske ledelse av tsarens arméer.
Fylkesvei 3310
Fylkesvei 3310 går mellom Lunde i Nome og Drangedal. Veien er 36,5 km lang.
Lyndon B. Johnson
Lyndon Baines Johnson, også kalt LBJ, (født 27. august 1908 i Stonewall i Texas i USA, død 22. januar 1973 samme sted) var en amerikansk politiker og representerte det demokratiske partiet. Han var visepresident i USA under John F. Kennedy fra 20. januar 1961 til 22. november 1963. Han ble USAs 36. president etter mordet på Kennedy.
Fylkesvei 3310
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 109 (Telemark).
Lyndon B. Johnson
I 1960 stilte han som presidentkandidat i primærvalget, men ble slått av John F. Kennedy. Kennedy nominerte Johnson til visepresident, og sammen slo de såvidt Richard M. Nixon og Henry Cabot Lodge jr. i presidentvalget i november.
Presidentperioden
Johnson avla presidenteden om bord på Air Force One i Dallas etter at det ble bekreftet at Kennedy var død. I 1964 ble han valgt til president med en solid margin på 61 prosent av stemmene mot Barry Goldwater.
1960-tallet var preget av frykten for atomkrig i USA, og president Johnson var meget avansert i sine valgkampstrategier med utstrakt bruk av svært negativ PR mot den republikanske motkandidaten Barry Goldwater. I 1964 brakte Johnson negativ PR til nye høyder ved å bruke Goldwaters uttalelser mot ham i TV-reklamer. Johnson avviste likevel, i siste øyeblikk, å sende en reklame som viste Ku Klux Klan-medlemmer i ferd med å brenne kors, mens de uttaler støtte til Goldwaters kandidatur. Goldwater gjorde det også klart at han ikke ønsket klanens støtte. Den ikke-viste reklamen dukker opp i en episode av serien Mad Men. Johnson fremmet også sitt eget budskap, blant annet i en TV-reklame som pekte på «The Great Society» og opphevelsen av raseskillet i Sørstatene i 1964. Goldwater selv var mer konservativ, med støtte fra TV-kjendiser som Dean Martin. Johnson stilte ikke til gjenvalg i 1968. I en tale til nasjonen 31. mars samme år, erklærte han at bombeangrepene mot Nord-Vietnam ville bli innstilt, og at han hverken ville forsøke eller godta gjenvalg til president. Hans presidentperiode sluttet i januar 1969. I senere intervjuer og i sine erindringer fremstår han som en mann plaget av Vietnamkrigen og hvordan den ble håndtert.
Ettermæle
Johnsons presidentperiode og ettermælet hans skulle bli sterkt preget av Vietnamkrigen. Han er også kjent for innføring av nye og vidtgående sosiale reformer gjennom det såkalte «Great Society»-programmet. Han hadde vært historiens yngste senatsleder fra 1954 til 1961 og var godt kjent med arbeidsprosessene. Tross all sin fine retorikk hadde John F. Kennedy oppnådd lite innenrikspolitisk. Både hans lovede borgerrettighetslov og skattereduksjon ble blokkert av kongressen, mens Johnson som president fikk begge deler fremlagt innen en måned og vedtatt på nyåret. Bare i 1965 fikk Johnson 80 lovforslag vedtatt. Som han sa: «Uansett hva som ellers kan sies om meg, så forstår jeg meg på makt. Jeg vet hvor jeg skal finne den, og hvordan jeg skal bruke den».
En gang en avstemning ikke gikk slik Johnson ønsket, reiste han seg og ropte til senator Allen Frear fra Delaware: «Gjør om stemmen din, Allen!» Da Frear ikke etterkom dette, ropte Johnson så det gjallet: «Gjør om stemmen din, Allen!» Frear endret da sin avlagte stemme.
LBJs viktigste ettermæle er knyttet til at han presset gjennom stemmerettsloven for afroamerikanske velgere i 1965. Da hans rådgivere ba ham unngå slike lovforslag som kom til å provosere kongressens sørstatspolitikere, svarte han: «Men hva er presidentjobben til for da!?» Han innførte helseforsikring til eldre (Medicare, som verdsettes også av republikanere) og helseforsikring for fattige (Medicaid), 60 utdanningslover, matkuponger til å avhjelpe akutt nød, samt miljøvernlover. Skjønte han at et kongressmedlem trengte overtalelse for å stemme som Johnson ønsket, ga han ham «LBJ-behandlingen», som bestod i at vedkommende fikk et innledende klapp på skulderen og deretter ble hanket inn etter jakkeslaget, samtidig som Johnson hamret pekefingeren inn i personens skjortebryst. Fingeren hamret hardere og hardere til det kom et ja. Da fikk vedkommende en klem. Kom det ikke noe ja, lente Johnson seg frem og truet lavmælt med noe. Med sjarm, kompromisser og rått press satte han dagsorden, slik at USA i dag er mer preget av Lyndon B. Johnson enn av noen annen president i etterkrigstiden.
Lyndon B. Johnson ble den første amerikanske presidenten som ble advart om global oppvarming og fare for klimaendringer. I 1964 ble presidenten advarte hans vitenskapsrådgivere om at utslipp fra forbrenning av fossilt brennstoff kunne føre til global oppvarming og påfølgende klimaendringer.
Han døde 22. januar 1973 av hjerteinfarkt. To dager senere ble han den siste president i det 20. århundre som fikk en statlig begravelse. I 1980 fikk han Presidentens frihetsmedalje posthumt av Jimmy Carter. Som visepresident i Kennedys regjering kom Johnson til Oslo den 10. september 1963 på offisielt besøk til Norge. «Den dummeste kongen jeg har møtt noengang,» sa han om kong Olav. 25. april 1968 møttes de igjen, da kong Olav var æresgjest i en offisiell statsmiddag i Det hvite hus.
Johnson yndlingssitat fra Bibelen var Esaias 1:18: «Kom og la oss gå i rette med hverandre, sier Herren; om eders synder er som purpur, skal de bli hvite som snø; om de er røde som skarlagen, skal de bli som den hvite ull.»
Slaget ved Tannenberg (1410)
Slaget ved Tannenberg (polsk: Bitwa pod Grunwaldem, «slaget ved Grunwald»; litauisk: Žalgirio mūšis, «slaget ved Žalgiris» – žalias: «grønn», giria: «skog»; navn etter Tannenbergs nabolandsby Grunwald) fant sted 15. juli 1410.
Bakgrunn
Etter å ha gjennomført et korstog i det baltiske område i 1226 ble Den tyske orden av hertugen av Mazowsze, Konrad Mazowiecki, forlenet med store landområder i Polen og Preussen. Men ordenens stormester Hermann von Salza valgte å gi landområdene til Paven og skapte derved grunnlaget for det som skulle bli Preussen. I århundrene som fulgte utvidet ordenen sine besittelser.
Polakkene fastholdt kravet på området og førte flere kriger med Den tyske orden inntil ordenens nederlag i slaget ved Tannenberg i 1410.
I 1385 gikk Litauen i allianse med kongeriket Polen, og året etter giftet storfyrsten av Litauen Vladyslav Jogaila seg med den polske dronning og mottok den polske trone. Han ble kristen og tok navnet Vladislav Jagello. I 1401 overlot Jagello den litauiske storfyrstetittelen til sin fetter Vytautas den store av Litauen, så han selv kunne konsentrere seg om de polske forhold.
Krig
Den tyske ordens riddere hærtok og besatte både polske og litauiske landområder, men selv unionen mellom Litauen og Polen følte seg ikke sterk nok til å stå imot ordenen.
Den 14. august 1409 erklærte ordenens stormester Ulrich von Jungingen krig mot Polen og Litauen, men foreslo samtidig en våpenhvile, da ingen av partene var rede til kamp. Våpenhvilen skulle vare fra den 8. oktober 1409 til den 24. juni 1410.
Jagello sendte spioner inn i ordenens område, og overalt i Polen og Litauen forberedte man seg på den kommende krig. Men også Den tyske orden forberedte seg og tilkalte hjelp fra Frankrike, England og Holland.
Også Jagello skaffet seg fremmed hjelp. Hans utsending til Kiev fikk tartarene til å sende 1500 ryttere, fra Böhmen skulle det komme 3,000 mann under Jan Sokol, og Moldova og Russland ville også sende hjelp, da de alle innså betydningen av det kommende slag.
I desember 1409 møttes Jagello, Vytautas, og tartarenes leder Jalal-ed-din i Brest-Litovsk (polsk: Brześć Litewski) for å planlegge hvordan de skulle nå Marienburg (polsk: Malbork) og knuse Den tyske orden.
Opptakten til slaget
Den 3. juli satte den polske og litauiske hæren seg i bevegelse, og tirsdag den 15. juli 1410 møtte de fienden på ordenens territorium ved landsbyene Grünwald (polsk Grunwald), Tannenberg (polsk Stębark), Faulen (polsk Ulnowo), og Ludwigsdorf (polsk Łodwigowo). Jagello rådet over 18,000 ryttere, 11,000 væpnere og 4,000 fotfolk, i tillegg kom 11,000 liauiske ryttere og fotfolk, 1,100 tartarer og 6,000 andre.
Ulrich von Jungingen rådet over 21,000 tunge ryttere, 6,000 tungt bevæpnede fotfolk og 5,000 oppassere, som også hadde fått kamptrening. Dessuten hadde han 100 kanoner, mot Jagellos 16 kanoner. Den tyske orden hadde også de beste feltherrene, utover Ulrich von Jungingen var det Frederik von Wallenrode, Kuno von Lichtenstein, som var en av århundrets beste sverdfektere, samt Albrecht von Schwarzenberg. Alle var i full rustning, ringbrynjer, i motsetning til polakkenes platerustninger.
Alvik
Alvik er en bydel i Bromma bydelsområde i Västerort i Stockholm kommune. Alvik fungerer som et av knutepunktene for kommunikasjon i Bromma och Västerort. Her finner man endeholdeplass for Tvärbanan, en mindre bussterminal og et lite handelssentrum. I forbindelse med Alvik stasjon finnes også en av tunnelbanens vognhaller.
Slaget ved Tannenberg (1410)
Opptakten til slaget
Den tyske orden var tallmessig underlegen. En grunn til dette var at ordensmesteren i Livland, Conrad von Vytinghove i 1409 hadde sluttet en separatfred med storfyrsten av Litauen, og følte seg forpliktet av denne traktaten til ikke å komme sin høymester til hjelp. Til gjengjeld var ridderordenen overlegen i rustning og bevæpning, erfaring og ikke minst i ledelse.
Slaget
Fra kl. 5 om morgenen kunne den kjempemessige ridderhæren sees vente med hvite kapper og sorte kors, men polakkene lot dem vente – og svette – i den brennende solen. Så begynte kampene.
Striden så ut til å kunne vinnes av ordensridderne da de med sitt tunge rytteri klarte å bryte opp de lettere rustede litauerne og lipka-tatarene på den polsk-litauiske høyrefløyen anført av kong Jagellos fetter Vytautas Didysis (Vytautas den store). Da ble et tungt kavalleriangrep ledet personlig av den teutoniske stormester Ulrich von Jungingen mot den sterkeste enhet i den polsk-litauiske armé - Krakówregimentet, som ble ledet av Zyndram av Maszkowice. Regimentet, som bestod av tunge riddere, hadde oppdraget å beskytte hele arméens flagg som var det største i den polske hæren.
Ordensridderne klarte å drepe fanebæreren og felle den polske hærs flagg, noe som spredte stor skrekk hos de inntilstående enheter som så sin sterkeste enhet vakle. Kong Jagello beordret at man skulle sette sammen en styrke som raskt forsterket og gjenerobret Krakówregimentets fane. I motangrepet som ble akkompangert av Jagello selv, ble den teutonske stormesteren Ulrich von Jungingen drept.
Mye takket være hviterussernes hardnakkede standhaftighet i senter klarte de tyngre rustede polakkene og deres tsjekkiske allierte på venstrefløyen til slutt å trenge bort ordensridderne. Seieren ble fullstendig da de tidligere spedte litauerne og tatarerne lyttet på Vytautas Didysis' oppfordringer og uventet vendte tilbake til slagfeltet og deltok i jakten på de flyktende ordensridderne.
Ettervirkninger
Ordenens stormester Ulrich von Jungingen og drøye 9,000 av ordenens hær falt. Seieren førte til at den jagellonske ættens stilling ble markant styrket og ble opptakten til den polsk-litauiske stormaktstid som varte til 1696. Den tyske ordens tidligere dominans i Nordøst-Europa ble kraftig svekket.
I 1466 erobret Polen også festningen Marienburg og fordrev Den tyske ordens riddere til Königsberg.
Slaget er blitt vevd inn i handlingen av nobelpristakeren Henryk Sienkiewicz' roman Krzyżacy (Korsridderne).
Ben Moody
Ben Robert Moody III (født 22. januar 1981 i Little Rock i Arkansas) er sanger og låtskriver, multiinstrumentalist, plateprodusent og skuespiller. Han er mest kjent som medgrunnlegger, gitarist og låtskriver i det Grammy Award-vinnende rockebandet Evanescence fra 1995 til oktober 2003. Siden han forlot Evanescence, har Moody samarbeidet med en rekke artister vokalt, instrumentalt og som komponist. Han er nå medlem av bandet We Are the Fallen.
Evanescence
Moody møtte Amy Lee i 1994 på en ungdomsleir og de to ble etter hvert venner. De begynte snart å spille musikk i lokale forretninger. Etter et par år begynte paret å selge EP-er på lokale spillejobber, og det kulminerte i at de ble oppdaget av Wind-up Records, og utgivelsen av deres debutalbum, Fallen, i 2003. Moody forlot bandet brått i oktober 2003 under deres Europaturné, på grunn av «kunstneriske ulikheter».
We Are the Fallen
Kort tid etter utgivelsen av All for This, ble det annonsert at Moody startet opp, og er nå også medlem av et nytt band, kalt We Are the Fallen. Medlemmene i bandet inkluderer American Idol-finalisten Carly Smithson som vokalist, de tidligere Evanescence-medlemmene Rocky Gray og John LeCompt og Moodys venn Marty O'Brien. We Are the Fallen gjorde sin første offentlige opptreden sammen på en pressekonferanse på SIR i Los Angeles 22. juni 2009. Bandet spilte to låter, inkludert deres første singel, «Bury Me Alive», og Evanescence-låten «Going Under».
Solokarriere
Fra 2004 begynte Moody å samarbeide med en rekke artister i flere forskjellige sjangere. Det året var han med å skrive sangen «Nobody's Home» for Avril Lavignes andre album, Under My Skin, og skrev og spilte inn låten «The End Has Come» med Jason C. Miller og Jason «Gong» Jones for The Punisher-soundtrack. Han skrev da med David Hodges, Kelly Clarkson og andre for Clarksons andre album, Breakaway, på sangene «Because of You» og «Addicted».
Tidlig i 2005 spilte Moody gitar på sangen «Forever in Our Hearts», en sang til inntekt for tsunami-ofre laget eksklusivt for iTunes. Han samarbeidet med sangeren Anastacia på sangen «Everything Burns», som er med på hennes album Pieces of a Dream og musikk til filmen Fantastic Four. Moody hjalp deretter Lindsay Lohan på albumet hennes A Little More Personal (Raw) og jobbet med Bo Bice på sangen «My World» (en coverlåt fra SR-71) på hans debutalbum The Real Thing.
I april 2006 begynte Moody arbeider på debutalbumet til sangeren og låtskriveren Hana Prestle. Han var med-produsent og skrev låter sammen med Michael «Fish» Herring, og bidrog med sang og instrumenter til albumet. Senere produserte han Godhead-albumet The Shadow Line med Julian Beeston, og spilte en klovn i musikkvideoen deres for sangen «Push». Han samarbeidet med David Hodges igjen på American Idol-deltakeren Chris Daughtrys debutalbum, Daughtry, på sangen «What About Now».
I 2007 jobbet Moody med Celine Dion på hennes album Taking Chances, og begynte å arbeide med sitt eget soloalbum.
I desember 2008 ga Ben Moody ut en EP, Mutiny Bootleg E.P., og annonserte at hans soloalbum ville bli sluppet 3. mars 2009. Denne utgivelsen ble forsinket, noe som ble antydet i 2009, da Moodys offisielle hjemmeside viste utgivelsen som «tilgjengelig 2009» i stedet for utgivelsedato. 9. juni 2009 ble Moodys første soloalbum, All for This, utgitt digitalt via Amazon.com, iTunes, og Amie Street gjennom Moodys plateselskap, FNR Records.
Film
I tillegg til sin musikalske karriere, jobber Moody med sitt TV- og filmproduksjonsselskap, Makeshift Films. Han har også gjort en del filmarbeid, slik som hans opptreden som zombie i Resident Evil: Apocalypse. Han kan også sees i 2007-utgaven av en lavbudsjettsutgivelse fra Lionsgate film, Dead and Gone.
Skärmarbrink tunnelbanestasjon
Skärmarbrink tunnelbanestasjon er en stasjon på Stockholms tunnelbane i bydelen Johanneshov.
Stasjonen ble innviet 1. oktober 1950 som den femte stasjonen. Den trafikkeres av linje 1 (grønn linje) og ligger mellom stasjonene Gullmarsplan og Hammarbyhöjden (linje 17) og Blåsut (linje 18/28).
Stasjonen består av en utendørs plattform med inngang via en gangbro som går mellom Pelargatan i Johanneshov og Palandergatan i Hammarbyhöjden.
Fra 1. oktober 1950 til 16. april 1958 het stasjonen Hammarby.
DS «Øieren»
DS «Øieren» var et dampskip med byggenummer 3 fra Nylands mekaniske verksted som i 1860 hadde begynt med skipsbygging. Prøveturene startet i 1862, og 31. august 1863 ble den overlevert til Christiania Tømmerdireksjon som straks tok den i bruk som slepebåt. Den seilte fram til 1937 da den ble tatt ut av drift. Senere ble den hugget opp på Stasjonsstranda i Fetsund i 1944.
Hjuldamperen DS «Øieren» med sine 100 hestekrefter var atskillig kraftigere enn forgjengeren DS «Kong Hakon», og hadde en imponerende trekkraft som viste seg å være blant de beste på innsjøen Øyeren. Som en lang, smal og elegant hjuldamper med høy overbygning midtskips samt styrehuset foran skorsteinen, gjorde den inntrykk på omgivelsene. Utseendet ble delvis kopiert til andre fartøy, inkludert søsterskipet DS «Glommen» fra 1874.
Som hjuldamper hadde den større trekkraft enn et tilsvarende propelldrevet skip. I et forsøk i 1912 sammen med den propelldrevne «Mørkfos» viste «Øieren» at den var best på brenseløkonomi. Den ga 25 kg trekkraft per kg kull mens «Mørkfos» ga 15 kg trekkraft per kg kull. Et uvanlig problem med «Øieren» var at trekkraften var så stor at den kunne dra tømmeret under ringbommen. Et vanlig slep var i 1882 på om lag 7 000 tylft tømmer i over 20 ringbommer (1 tylft = 12 stykker).
Martin Schongauer
Martin Schongauer (født omkring 1450 i Colmar, død 2. februar 1491 i Colmar) var en tysk maler og gravør. Schongauer var i hovedsak virksom i Colmar. Hans grafikk utøvde en stor innflytelse på Dürer og på den grafiske teknikkens utvikling i Tyskland.
Bakgrunn
Martin Schongauer var sønn og elev av guldsmeden Caspar Schongauer og utdannet seg i tilslutning til nederlandsk kunst, særlig Rogier van der Weyden, hvis verker han kanskje har sett i Nederlandene og i Beaune i Frankrike.
Kunstner
Der finnes bare ytterst få holdepunkter til opplysning om hans liv og datering av hans verker. Det store maleri Madonna im Rosenhag i museet i Colmar er på baksiden troverdig datert 1473. Foruten dette tilskrives ham av stilistiske grunner et mindre antall malerier, som hverken er signerte eller daterte, således madonnabilder i München og Wien og Kristi Fødsel i Berlin.
Berømt er han særlig blitt ved sin virksomhet som kobberstikker. Der kjennes i alt 115 blader av ham, alle signerte med hans forbokstaver men intet datert. Ved i ytre kjennetegn — formen av bokstaven M i signaturen — og stilistiske kan rekkefølgen av stikkene imidlertid noenlunde fastsettes. De eldste går sannsynligvis tilbake til slutten av 1460-årene. Til dem hører Madonna kronet av engler (Max Lehrs 40), Markedsreisen (Lehrs 90), Den hellige Antonius (Lehrs 54), Madonna med papegøyen (Lehrs 37) og fire blader av et Marienleben (Lehrs 5—7, 16), deriblant det meget virkningsfulle av Marias død. Deretter følger blant annet hans største blad, Gangen til Golgata (Lehrs 9), en rekke scener av Kristi liv (Lehrs 17, 18, 4, 8, 15), en apostelrekke (Lehrs 41—52); endelig regnes til hans senere og seneste blader blant annet Den hellige Agnes (Lehrs 67), Den hellige Laurentius (Lehrs 61) og Forkynnelsen (Lehrs 2—3).
Martin Schongauer er en typisk representant for den sengotiske stil i annen halvdel av det 15. århundre. Med dens blanding av naturalisme og en sirlig og presiøs form, særlig fremtredende i den meget maniererte behandling av draperiene med de utallige folder og bukler. Trangen til å gi livfulle, virkelighetstro bilder viser seg ikke alene i de morsomme folkelivsblader, men gir seg også noe pågående uttrykk i de religiøse skildringer; den enkle, storladne stemning som finnes både i den kunst som ligger forut for ham, og i den som følger umiddelbart etter, kan han ikke fastholde, men det er ofte i hans skikkelser en stor ynde og overordentlig følelsesfullhet. Dessuten er han teknisk sett en av sin tids beste kobberstikkere — det viser seg blant annet i hans glimrende ornamentblader — og er særlig i de senere blader nådd til stor fasthet og kraft i figurfremstillingen.
Romanias parlament
Romanias parlament består av to kamre, deputertkammeret og senatet, som begge velges for en periode på fire år.
Antall deputerte og senatorer skal være proporsjonalt med folketallet. Det skal være en deputert for hver 70 00. innbygger og en senator for hver 160 000. innbygger. Etniske minoriteter som ikke oppnår minst en representant til henholdsvis senat og deputertkammer, men som på nasjonalt plan oppnår minst fem prosent av stemmene, har rett til å bli representert i hvert av kamrene.
Valgbarhetsalderen er 23 år for deputertkammeret og 35 for senatet. Bortsett fra disse forskjellene er de to kamrene identiske. De velges på samme måte og har lik makt. Parlamentet holder til i Parlamentspalasset i București.
Tifariti
Tifariti er den største byen i den frigjorte delen av Vest-Sahara. Byen er foreslått som ny hovedstad i Den saharawiske arabiske demokratiske republikk, så lenge El Aaiún er okkupert av Marokko. Tifariti er eneste sted i frigjorte Vest-Sahara med relativt mye bebyggelse. De fleste store møtene til frigjøringsbevegelsen Polisario holdes her.
Tifariti er et viktig arkeologisk sted og har hulemaleri og helleristninger som daterer seg tilbake til rundt 8000 før Kristus. Byen var et viktig strategisk sted under Vest-Sahara-krigen. Marokko tok kontroll over byen i 1987 og okkuperte den til Polisario vant den tilbake i 1991 etter harde kamper. Området har fortsatt mange rester fra krigen som utbrente stridsvogner, flyvrak, ødelagte bygg og minefelt. Det har vært SADRs politikk å ikke bruke mye ressurser på å bygge opp det frigjorte Vest-Sahara, siden det fort vil bli bombet i stykker av det marokkanske flyvåpenet i en eventuell ny krig.
Hvert år arrangeres Sommeruniversitetet i Tifariti i byen. Det finnes ikke høyere utdanningstilbud i Vest-Sahara, så alle som vokser opp i De saharawiske flyktningleirene i Tindouf, må til utlandet dersom de skal ta høyere utdanning. Gjennom å ta høyere utdanning i utlandet, får de ikke opplæring i saharawisk historie, språk og kultur. Derfor tilbyr Sommeruniversitetet i Tifariti dette for studenter som er hjemme fra utenladsstudier på sommeren. Mange hundre studenter deltar hvert år.
Byen har også et sykehus og er hovedkvarteret for organisasjonen Landmine Action som er delfinansiert av Norge og arbeider med å fjerne de mange landminene og ueksploderte våpen.
Etappene i Giro d’Italia 2008
Dette er en oversikt over resultater og sammenlagtstilling under Giro d'Italia 2008.
1. etappe: Palermo > Palermo, 28.5 km (Lagtempo)
<SMALL>10-05-2008</SMALL>
2. etappe: Cefalù > Agrigento, 207 km
<SMALL>11-05-2008</SMALL>
3. etappe: Catania > Milazzo, 208 km
<SMALL>12-05-2008</SMALL>
4. etappe: Pizzo Calabro > Catanzaro, 187 km
<SMALL>13-05-2008</SMALL>
5. etappe: Belvedere Marittimo > Contursi Terme, 170 km
<SMALL>14-05-2008</SMALL>
6. etappe: Potenza > Peschici, 247 km
<SMALL>15-05-2008</SMALL>
7. etappe: Vasto > Pescocostanzo, 179 km
<SMALL>16-05-2008</SMALL>
8. etappe: Rivisondoli > Tivoli, 208 km
<SMALL>17-05-2008</SMALL>
10. etappe: Pesaro > Urbino, 36 km (Tempo)
<SMALL>20-05-2008</SMALL>
12. etappe: Forlì > Carpi, 171 km
<SMALL>22-05-2008</SMALL>
13. etappe: Modena > Cittadella, 192 km
<SMALL>23-05-2008</SMALL>
15. etappe: Arabba > Passo Fedaia, 153 km
<SMALL>25-05-2008</SMALL>
16. etappe: San Vigilio di Marebbe > Krönplatz, 13,81 km (Tempo)
<SMALL>26-05-2008</SMALL>
17. etappe: Sondrio > 15px|Sveits Locarno, 192 km
<SMALL>28-05-2008</SMALL>
18. etappe: Mendrisio > Varese, 182 km
<SMALL>29-05-2008</SMALL>
19. etappe: Legnano > Presolana, 228 km
<SMALL>30-05-2008</SMALL>
20. etappe: Rovetta > Tirano, 224 km
<SMALL>31-05-2008</SMALL>
Beckomberga
Beckomberga er en bydel i Bromma bydelsområde i Västerort i Stockholm kommune.
I 1927 kjøpte Stockholm by opp området og gjorde det til en del av byen.
World Wrestling Entertainment
World Wrestling Entertainment, Inc. (WWE) (tidligere kjent som World Wrestling Federation) er et amerikansk selskap som driver virksomhet innen fribryting. Bedriften omtaler selv sin bransje for sportsunderholdning.
De tre avdelingene produserer ukentlige show som sendes på ulike TV-kanaler, henholdsvis mandag og torsdag. I tillegg produseres flere mindre TV-show som WWE Superstars, WWE Main Event.
WWE markedsfører også «betal-per-kamp»-produkter, hvorav de mest kjente er WrestleMania, Royal Rumble, SummerSlam og Survivor Series.
Selskapet er et allment aksjeselskap, og 70 % av aksjene kontrolleres av WWE-formann Vince McMahon, hans kone Linda McMahon. Hovedkontoret til WWE ligger i Stamford, Connecticut.
Historie
Selskapet har de siste 15-20 år utviklet seg i en retning der det blir lagt mindre og mindre vekt på det sportslige, og mer vekt på underholdning. WWE kaller bransjen «Sports Entertainment» (sportsunderholdning). WWE, ledet av Vince McMahon, førte en svært vellykket strategi på 1980-tallet der en av grunntankene var å blande fribryting med underholdning. Man fikk popstjerner som Cyndi Lauper og Alice Cooper og skuespillere som Mr. T til å vise seg og delta på fribrytingsstevner. Dette gjorde 1980-tallet og starten av 1990-tallet til en gyllen epoke for fribryting. Navn som Hulk Hogan, Andre the Giant, «Rowdy» Roddy Piper, «Macho Man» Randy Savage, Ultimate Warrior, Jimmy «Superfly» Snuka, Bret Hart, Shawn Michaels, Undertaker, Triple H, Stone Cold Steve Austin og The Rock ble husholdningsnavn i land som sendte programmene. Wrestling var i denne perioden blant de arrangementene som trakk flest tilskuere. WrestleMania III i 1987 ble for eksempel sett av mellom 78 000 og 93 000 tilskuere på tribunene i Pontiac Silverdome (det eksakte tallet er omdiskutert). I 1992 trakk et annet show, SummerSlam, over 80 000 tilskuere til Wembley Stadium i England.
Selskapet ble i 2000 saksøkt av World Wildlife Fund (WWF) for brudd på en avtale om bruk av initialene WWF i England. World Wrestling Federation besluttet da å endre navnet til World Wrestling Entertainment. Enkelte vil også hevde at dette er et tegn på mer fokusering på underholdningsdelen og mindre på det sportslige. I 2001 kjøpte Shane McMahon World Championship Wrestling fra Ted Turner. I 2006 gjenopprettet Triple H Extreme Championship Wrestling (ECW) som et TV-program ved siden av RAW og SmackDown!, og ga tidligere ECW-eier Paul Heyman ansvaret for programmet.
Makkaur
Makkaur er et tidligere fiskevær i Båtsfjord kommune i Finnmark. Stedet ligger ytterst på Makkaurhalvøya, øst for innløpet til Båtsfjorden. Makkaur er et gammelt fiskevær i Finnmark og er nevnt allerede i nedtegnelser på 1500 tallet som eget kirkested.
Et kapell ble innviet 11. september 1934 av biskop Eivind Berggrav.
Stedet ble ikke brent under tvangsevakueringen av Finnmark i 1944.
Under andre verdenskrig ble det anlagt et tysk kystbatteri i Makkaur, restene etter dette sees fortsatt. Batteriet, Heeres Küsten Batterie Makkaur 2/448, ble oppsatt med fem 14,5 cm kanoner med skuddvidde 19 000 m, i mai 1942.
Rundt 1950 ble stedet fraflyttet da man ikke kunne ankre opp større båter på havnen, og den lille eksisterende steinkaien ble ødelagt under andre verdenskrig.
Makkaur Skolekapell ble i 1955 flyttet inn til Nordfjord i Syltefjorden, og er nå Syltefjord kapell. Fortsatt står muren etter Makkaur Skolekapell like ved Makkaur nye kirkegård.
Det er nevnt at Makkaur hadde egen kirke i 1589. På 1600-tallet foregikk det flere hekseprosesser på stedet.
Makkaur fyr er et kjent landemerke som ligger på Molvikpynten.
Makkaur er i dag et fritidsboligområde.
Iceland Express
Iceland Express var et lavpris-flyselskap med base på Keflavík internasjonale lufthavn utenfor Reykjavík på Island.
Historie
Flyselskapet Iceland Express ble opprettet i 2002, og den første flyvningen fant sted den 27. februar 2003. Til å begynne med opererte selskapet flyvninger mellom London Stansted og København. Ruten var betjent med en Boeing 737-300. I 2010 satte selskapet i gang med flyvninger til New York i USA og Winnipeg i Canada.
21. november 2011 opphørte Astraeus som var eneoperatør for Iceland Express flyvningene, med øyeblikkelig virkning og Iceland Express begynte å leie to Airbus A320 fra Holidays Czech Airlines (et datterselskap av Czech Airlines)
Cables
Cables er et norsk rock/punk-band med tilholdssted i Oslo etablert i 2000. Bandet ga i 2005 ut EP-en Oh La La. Sammen med Ida Maria vant de Zoom Urørt-finalen i 2006 og fikk i premie en landsdekkende Zoom Urørt-turné våren 2007. Bandet spilte i løpet av 2008 inn sitt første album med Tommy Akerholdt fra Serena Maneesh og Silver som produsent. I 2009 gav de ut debutalbumet ”Same Places, Same Faces” som fikk en rekke bra anmeldelser.
I den stille perioden har de skrevet nye låter, friska opp line-up'en og er nettopp ferdig med innspillingen av album nummer to som ble sluppey Januar 2013. Det er Tommy Akerholt Turboneger Silver / Serena Maneesh) som igjen har produsert Cables sitt andre album.
I tillegg til Inger Hellgren på vokal og Silje Dybedahl på gitar, er bandet nå forsterket med Lene Vinje (Cocktail Slippers) på bass, Håvard Lunøe-Nielsen (Bloodlights) på gitar og Steffen Skau Linnert (Upstrokes / Anton Ruud & The Wrong Way Home) på trommer.
Polessk
Den tyske orden bygget en borg her, og ga den navnet Labiau. Den ble en del av Hertugdømmet Preussen. Labiauavtalen mellom Brandenburg og Sverige ble underskrevet her 20. november 1656.
Etter andre verdenskrig ble byen annektert av Sovjetunionen, og den tyske befolkningen ble utvist. I 1946 ble bynavnet endret til Polessk.
Polesskkanalen starter i byen og går mot nordøst.
Demografi
Befolkningsutvikling: ! År || Folketall || Kilde
Dimmelsvik
Dimmelsvik er et tettsted i Kvinnherad kommune i Vestland. Stedet ligger på østsiden av Hardangerfjorden, omtrent 4 km sør for Rosendal. Fra Dimmelsvik går det vei innover Omvikdalen og til Matre. Tettstedet har innbyggere per 1. januar.
Dimmelsvik er et gammelt handelssted, og var administrativt sentrum i Kvinnherad frem til etter andre verdenskrig. Her ligger fremdeles Tinghuset, det første rådhuset i kommunen, bygd rundt 1870. Her lå også en tønnefabrikk og en treskofabrikk.
Administrasjonsbygget til Kvinnherad energi ligger i Dimmelsvik. HardangerRock har et sandtak og pukkverk som leverer ulike sand- og steinprodukter. Bygda er den største jordbruksbygda i kommunen, med omtrent 5340 dekar jordbruksland, og 31 bruk med melkekvote (2002).
Liste over slott
Eksterne lenker
https://web.archive.org/web/20040722235638/http://www.travelwriter.at/ueber/schloesser-und-burgen/
Ferdinand Buchanan
Ferdinand Lindley Augustus Buchanan (født 8. mars 1888, død 14. april 1967) var en sørafrikansk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Buchanan vant en olympisk bronsemedalje i skyting under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det sørafrikansk laget som kom på andreplass i lagskytingen liggende 600 meter armégevær bak USA. De andre på laget var Robert Bodley, George Harvey, Fred Morgan, David Smith. Alle tre lagene, USA, Sør-Afrika og Sverige skjøt 279 poeng og det måtte to omskytinger til for å kunne fordele medaljene. Buchanan skjøt 58 poeng som var det nest beste resultatet på det sørafrikansk laget.
Fylkesvei 3396
Fylkesvei 3396 går mellom Grimdalen og Svingen i Tokke kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 810 (Telemark).
Ole Lukøie
Ole Lukøie fra 1841 er en eventyrfortelling av den danske forfatteren H.C. Andersen. Den bygger på, og er en delvis gjenfortelling av, historiene omkring Jon Blund.
Thor Soltvedt
Thor Soltvedt (født 17. november 1955) er lektor og skjønnlitterær forfatter, bosatt i Fredrikstad.
Han arbeidet som lektor på Årstad videregående skole i mange år, og hadde per 2022 skrevet 20 bøker. Soltvedt debuterte i 1997 med Historien om Glenn Anton, som han fikk Kultur- og kirkedepartementets debutantpris for. I tillegg til yrkesskoleeleven «Glenn Anton» er «HyPer» en gjennomgangsfigur i flere bøker. Den ni-årige Per Viggo er hyperaktiv. De to siste utgivelsene for voksne er romanene Nedtelling fra 2012 og Voksesmerter fra 2013. Voksesmerter handler om en oppvekst på Landås i Bergen på 1960-tallet. I desember 2014 kom ungdomsromanen Levende vegg ut. Oppfølgeren Fire minutter på overtid fulgte i juni 2015. Romanene er de to første bindene i en trilogi om fotballaget Fart. Det avsluttende bindet i trilogien med tittelen Fair Play kom ut i mai 2016. I juni 2018 kom romanen Rektor Grås siste reise ut. Thor Soltvedt debuterte som dramatiker på Det Norske Teatret i Oslo i november 2018 med stykket Hyper i Egypt regissert av Petter Næss. I april 2019 kom ungdomsromanen Hibernian ut som omhandler homofili i et fotballmiljø. I mai 2021 kom ungdomsromanen/skoleromanen "Å greie seg på egne hender. Stanley Motts historie" ut.
Octavia Sperati (skuespiller)
Octavia Salmine Sperati (født 19. februar 1847 i Kristiansand, død 22. mars 1918 i Bergen) var en norsk skuespiller, opprinnelig født Svendsen.
Hun debuterte i 1865 på Centralteatret i Akersgaten i stykket Gamle Minder, samtidig som hun bodde og arbeidet i sin tante Marthine Lunds fotoatelier. Senere var hun en tid knyttet til den norske scene i Møllergaden 1. Hun gikk derfra til Den Nationale Scene i Bergen, da denne startet i 1876. Dette holdt til i Komediehuset på Engen, hvor Ole Bulls Norske Theater hadde drevet sin virksomhet fra 1850 til 1863. Det hadde senere vært leid ut til omreisende teatertrupper.