cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Helsepsykologi
Utdanning innen helsepsykologi i Norge
NTNU i Trondheim har en bachelor i samfunnsvitenskapelige fag med fordypning i psykologi. Den tar sikte på ulike problemstillinger innenfor psykologien, eksempelvis den sosiale konstruksjonen av sykdom og helse, og sykefravær og omstillinger i arbeidslivet. Videre kan en ta masteren i psykologi med spesialisering i helse-, organisasjons og kommunikasjonspsykologi.
Universitetet i Tromsø fører bachelorprogrammet i psykologi fram til graden Bachelor i kultur- og samfunnsfag. Helsepsykologi er her en tilleggsdisiplin til basaldisiplinene. Masterprogrammet her preges av tverrfaglige tilnærminger hvor en selv kan velge tilnærmingen i masteroppgaven.
Alle mastergradene ved de ulike universitetene kvalifiserer til doktorgradsstudium.
Ansgar Teologiske Høgskole i Kristiansand tilbyr et bachelorprogram i psykologi med religion og helse. Her er helsepsykologi, religionspsykologi og religion og helse blant fordypningsfagene.
Helsepsykolog er ingen egen tittel i Norge foreløpig, og en trenger ikke nødvendigvis å gå den ovennevnte veien for å få en utdannelse for å jobbe med helsepsykologi i Norge. Mange som jobber med tilnærmingen har utdannelse fra andre disipliner som for eksempel klinisk psykologi, helse- og sosialfag og medisin. Jobbmuligheter er et bredt spekter av arbeidsoppgaver innen samfunn og næringsliv; bl.a. utredningsarbeid, konsulentvirksomhet, administrativt arbeid, forebyggende helsearbeid, undervisning og pedagogikk, videre utdanning innenfor eget fagfelt og rådgivning, både i privat og offentlig sektor, samt frivillige organisasjoner.
Swiss International Air Lines
Swiss International Air Lines (også kun SWISS) er det største flyselskapet i Sveits, med et rutenett som inkluderer de fleste større byer i Europa, samt enkelte i Nord-Amerika, Sør-Amerika, Afrika og Asia. Swiss er et datterselskap av tyske Lufthansa, og har sine hovedkontor på Basel-Mulhouse-Freiburg lufthavn og et kontor i Zürich
Historie
Swiss International Air Lines ble dannet etter Swissairs konkurs i 2002. Rett før Swissair ble likvidert, ble store deler av selskapets eiendeler overført via Swissairs eiere, Credit Suisse og UBS, til Crossair. Crossair var et regionalt datterselskap av Swissair.
31. mars 2002 begynte SWISS sine flygninger i eget navn. SWISS hadde muligheten til å bli med i selskapsalliansen Oneworld, men selskapet takket nei til tilbudet i 2004.
Tyske Lufthansa offentliggjorde i mars 2005 sin plan om å bli majoritetseier i SWISS. Denne overtakelsen ble fullbyrdet i 2007. Som en følge av dette ble SWISS medlem av alliansen Star Alliance i 2006, og fikk også samme bonusprogram som det tyske eierselskapet; Miles & More.
19. juni 2009 startet Swiss daglige flyvninger mellom Zürich og Oslo lufthavn, Gardermoen.
Serviceprofil
Swiss kaller seg et fullserviceselskap som vektlegger kvalitet. Selskapet tilbyr økonomi- og businessklasse og dessuten 1. klasse på langdistanseflyvninger med Airbus A340 og A330. For å markere posisjonen som alpelandets nasjonale selskap, har Swiss valgt å gi passasjerer gratis transport av ski, staver, støvler og hjelm eller snøbrett, støvler og hjelm på flyvninger til og fra Sveits.
Swiss fikk 1. april 2009 prisen for europas beste flyselskap.
Underselskaper
246px|right|En [[BAe 146|Avro RJ100 fra datterselskapet Swiss European Air Lines]] Følgende selskap er underlagt Swiss International Air Lines-gruppen:
Edelweiss Air (charterselskap basert på Zürich lufthavn)
Swiss AviationSoftware (dataselskap)
Swiss Aviation Training
Swiss European Air Lines (regionalt underselskap i SWISS, flyr kortdistanseruter i Europa)
Swiss Private Aviation (underselskap i SWISS, som tilbyr businessjet-flygninger)
Swiss World Cargo (SWISS' fraktdivisjon)
Rutesamarbeid
Gjennom Star Alliance-samarbeidet tilbyr SWISS rutesamarbeid og muligheten til å bestille gjennomgående billetter til mange forskjellige destinasjoner. I tillegg til dette har SWISS avtaler om rutesamarbeid med selskap som Air Malta, Edelweiss Air, El Al, Lufthansa, SAS og Qatar Airways på utvalgte ruter.
Flåte
SWISS' opererer med en flåte bestående av følgende fly:
Destinasjoner
Se egen liste: Swiss International Air Lines' destinasjoner
SWISS' rutenett dekker de fleste større lufthavner i Europa, samt flere innenriks i Sveits. Selskapet har også et antall ruter spredt rundt om i Nord-Amerika, Sør-Amerika, Asia og Afrika.
Thomas Muirhead
Thomas Muirhead (født 11. april 1995) er en britisk curlingspiller.
Han representerte Storbritannia under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor laget hans endte som nummer 5.
NM i hopp uten tilløp 1964
NM i hopp uten tilløp 1964 var en del av NM i friidrett 1964.
Mesterskapet ble arrangert i Trondheim 23. februar. Arrangør var Freidig.
Jacob Stolt-Nielsen
Jacob Stolt-Nielsen jr. (født 12. mai 1931 i Haugesund, død 15. februar 2015 i Oslo ) var en norsk skipsreder.
Bakgrunn
Stolt-Nielsen jr. kom fra en rederfamilie. Både bestefaren Botolf Stolt-Nielsen (1863–1937) og faren Jacob Stolt-Nielsen sr. (1899–1974) var skipsredere. Jacob jr. bygde imidlertid i stor grad opp sitt eget konsern, Stolt-Nielsen SA, fra grunnen av til å bli et av verdens største rederier innen kjemikalietankere.
Forretningsmann
Etter fullført handelsskole dro Stolt-Nielsen jr. til London for å arbeide innen skipsmekling. Han blei involvert i prosjekter med ombygging av oljetankere til såkalte parcel-skip, dvs båter som kunne flere ulike laster av flytende produkter. I 1959 kjøpte han sitt første egne skip og fikk det bygd om etter dette prinsippet. En regner dette som starten på konsernet.
Stolt-Nielsen jr. fortsatte på samme kurs, og etter hvert satsa han også på nybygg. Da det blei krise i skipsfartnæringen mot slutten av 1970-tallet, inngikk han et vellykka samarbeid med British Petroleum (BP), og rederiet fortsatte å vokse. I 1988 flytta firmaet til USA og det gikk på børs.
I tillegg til hovedvirksomheten med kjemikalietankere var konsernet lenge en av verdens største operatører innen undervannsoperasjoner gjennom Stolt-Nielsen Seaway (seinere Stolt Offshore). Dette videreføres nå av firmaet Acergy, og Stolt-Nielsen-konsernet har solgt seg ut av virksomheten. Gjennom datterselskapet Stolt Sea Farm drives ni oppdrettsanlegg i Norge, Portugal, Frankrike og Spania, pluss kaviarproduksjon i California. Selskapet er verdens største produsent av piggvar.
Stolt-Nielsen jr. leda konsernet fram til 2000, da han overlot sjefsstillinga til sønnen Niels Gregers. Jacob Stolt-Nielsen var imidlertid fortsatt styreleder fram til 2009, og deretter styremedlem. Han trakk seg først tilbake fra styret 15. desember 2014, 83 år gammel.
Stolt-Nielsen jr. var en av stifterne av Det Norske Oljeselskap.
I 2008 ble Stolt-Nielsen utnevnt til æresdoktor ved John B. Lacson Foundation Maritime University på Filippinene.
Familie
Han var sønn av skipsreder Jacob Stolt-Nielsen (1899–1974) og Ruth Amlie (1906–97). I 1956 giftet han seg med Nadia Hayek (1935–) som han møtte i studietidens USA. Et relieff utført i bronse av Per Ung (født 1933) ble i 2001 avduket ved døren til Skimuseet. I 2001 uttalte han at de hadde bodd fast i London i tyve år, og at de ellers eide et stort landsted i Slevikkilen og en olivengård i franske Grasse.
Sønnene Niels Gregers Stolt-Nielsen (født 1965) og Jacob B. Stolt-Nielsen (født 1963) er i dag i ledelsen. Datteren Lise (født 1959) ble gift med fast food-distributøren John Victor Holten fra Kristiansund, mens datteren Siri (født 1958) er London-bosatt kunstner og i sentralstyret for Human Rights Watch.
Sagengveien (Jevnaker)
Sagengveien (15-57, 4-62 ) er en vei i Jevnaker kommune. Den starter fra Olumslinna rett ved Olumslinna 420, og går sørover til Sagenga, i parallell med Gjerdingsveien.
Veien ligger cirka 380 meter over havet ved Olumslinna.
Google Chrome
Google Chrome er en nettleser utviklet av Google. Nettleseren brukte tidligere layout-motoren WebKit, men bruker nå Blink-motoren, som også blir utviklet av Google. Store deler av Chromes kildekode er gitt ut som åpen kildekode, inkludert layout-motoren Blink og JavaScript-motoren V8. Kildekoden er tilgjengelig gjennom Chromium-prosjektet.
Historie
Beta-versjonen av nettleseren Google Chrome ble lansert 2. september 2008. Betaperioden utgikk 11. desember da Google lanserte den fullførte versjonen. Googles tidligere toppsjef Eric Schmidt ville opprinnelig ikke utvikle en nettleser, men Google ansatte utviklere som hadde jobbet med Mozilla Firefox for å lage en prøveversjon av Chrome. Da Schmidt fikk se prøveversjonen ombestemte han seg.
Funksjoner og egenskaper
Google Chromes mål er å være en rask og brukervennlig nettleser. For å oppnå dette skilte nettleseren seg tydelig fra andre produkter ved sin lansering. Et eksempel på dette er Chromes karakteristiske brukergrensesnitt, som på mange måter var unikt da det først ble introdusert. Chromes ytelse blir også trukket fram som en av nettleserens styrker, og ved lansering ble Chrome rangert som en av de raskeste nettleserne av flere uavhengige kilder. Selv om Chrome var den første til å implementere mange funksjoner, hadde mange utviklere tidligere annonsert at de ville implementere lignede funksjoner i sine nettlesere. For eksempel ble kombineringen av adresselinjen og søkefeltet annonsert av utvikleren Mozilla for deres nettleser, Firefox, lenge før Chromes lansering.
Brukerdata-synkronisering
I tillegg til dette lar Chrome brukeren synkronisere installerte nettapplikasjoner, brukertema, utvidelser, lagrede passord, og autofyll-data gjennom Google-kontoen sin.
Nettstandardstøtte
Fra og med versjon 4 bestod nettleseren alle Acid-testene. Disse testene måler i hvilken grad en nettleser støtter diverse nettstandarder.
Ytelse
Chrome tar i bruk sin egen JavaScript-motor, kalt V8. Ved Chromes lansering utførte mange nettsider tester av nettleserens JavaScript-ytelse. Resultatene som ble lagt fram viste at Chrome var mye raskere enn de andre nettleserne på markedet. I nyere ytelsestester har forskjellene mellom nettlesernes ytelse blitt mindre.
Chrome implementerer forhåndshenting av DNS‑oppføringer. Når brukeren besøker en nettside, vil Chrome automatisk hente DNS-oppføringen for hver lenke på siden. Dette gjør at nettleseren allerede har DNS-oppføringen for domenet som kobles til, dersom brukeren skulle navigere til en av sidene linket til på den opprinnelige nettsiden.
Chrome kan ta i bruk SPDY-protokollen istedenfor HTTP. SPDY-protokollen regnes som raskere enn HTTP, og er også utviklet av Google. Bruk av SPDY krever at tjeneren Chrome kobler til støtter dette.
Sikkerhet og stabilitet
Chrome tar i bruk en svarteliste for fiendtlige nettsteder. Denne blir oppdatert av Google, og inneholder informasjon om phishing-nettsteder og nettsteder som distribuerer ondsinnet programvare. Dersom en bruker navigerer til en slik side, vil nettleseren vise en advarsel.
Utgivelseskanaler
Chrome har et utgivelsessystem som baserer seg på fire «kanaler»: Stable, Beta, Dev, og Canary.
Stable-kanalen gir brukeren den mest stabile versjonen av Chrome, og er anbefalt dersom du ønsker å unngå programfeil. Det er denne utgivelseskanalen du er på som standard dersom du laster ned Chrome. Kanalen blir oppdatert ca. hver tredje uke for små oppdateringer, og hver sjette uke for omfattende oppdateringer.
Beta-kanalen gir brukere en forsmak på funksjoner og forbedringer som snart blir implementert, men ikke er fullt ut testet for programfeil. Kanalen blir oppdatert omtrent hver uke, med en omfattende oppdatering hver sjette uke.
Dev-kanalen lar brukeren se hvilke funksjoner som aktivt blir jobbet med. Kanalen blir oppdatert en til to ganger i uken, og er hovedsakelig myntet på utviklere (derav «Dev», som i «Developer»). Kanalen blir fortsatt testet for feil, men kravene til stabilitet er ikke like høye som i de andre kanalene.
Canary-kanalen gjenspeiler hvordan utviklingen av Chrome ser ut akkurat nå. Den blir oppdatert daglig, og blir ikke testet. Det er ikke noen garanti for at brukeren engang kan starte nettleseren, og kanalen er hovedsakelig myntet på utviklere.
Chrome for Android
En betaversjon av Chrome for Android 4.0 ble lansert 7. februar 2012 på Google Play. Den første stabile versjonen av nettleseren ble først utgitt 27. juni 2012. I tillegg til en ny UI kom Chrome med en rekke nye funksjoner:
Chrome for iOS
Google Chrome for iOS er tilgjengelig for iPod touch, iPad og iPhone med iOS 6.0 eller nyere. Appen ble tilgjengelig på App Store 26. juni 2012. Ifølge undersøkelsesfirmaet Chitika står Chrome-appen for 3 % av webtrafikken på iOS i Nord-Amerika per 10. oktober 2013, noe som er det dobbelte av markedsandelen Chrome hadde i 2012.
Chrome OS
I 2009 annonserte Google at de ville utvikle et nytt operativsystem, Chrome OS. Interaksjon med operativsystemet foregår i hovedsak gjennom nettleseren Chrome. I 2011 lanserte Samsung og Acer de første bærbare datamaskinene som kjørte Chrome OS.
Bruk
Google Chrome har siden 2008 gradvis gått opp i antall brukere, og er nå verdens mest brukte nettleser. Da Google Chrome ble lansert i betaversjon 2. september 2008, var det Microsofts Internet Explorer som regjerte på verdensbasis med en markedsandel på over 68 %. Ifølge StatCounter ble Google Chrome i mai 2012 verdens mest brukte nettleser med en andel på 32.43 %, med Internet Explorer rett under seg. I juni 2013 hadde Google Chrome 43,12 % av alle brukerne av nettlesere på verdensbasis, en prosentandel som er den høyeste Chrome har hatt noensinne. En undersøkelse utført blant nordmenn i oktober 2013 viste at Chromes brukerbase hovedsakelig bestod av personer mellom 13 og 25 år. Dette gjaldt både for PC og mobil.
Glen Muirhead
Glen Muirhead (født 10. april 1989) er en britisk curlingspiller.
Han representerte Storbritannia under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor laget hans endte som nummer 5.
Quiet Exit
Produksjon
Albumet ble produsert av Knut Schreiner, bedre kjent som Euroboy, gitarist i Turbonegro og vokalist/gitarist i Euroboys. Han fikk med Euroboys gitarist Trond Mjøen på gitar, mens Tom Rudi Torjussen fra Jim Stärk spiller trommer/perkusjon. Ole Kristian Wetten spiller bass. Nikolaisens eldre bror, Emil Nikolaisen fra Serena Maneesh bidro også med bakgrunnsvokal på tre av låtene. Alle tekster og melodier ble skrevet av Nikolaisen. Innspillingen fant sted i Athletic Sound Studio i Halden og var ferdig i september 2005.
Flere anmeldere var positive til albumets produksjon. En anmelder roste Schreiner og backingbandet for de "mange spennende detaljer i lydbildet [som] åpenbarer ... noe nytt hver gang man hører låtene". Thorstein Krogedahl fikk også ros for sin rolle på saksofon i refrenget av Egypt Song.
Kyle Waddell
Kyle Waddell (født 15. desember 1993) er en britisk curlingspiller.
Trichogomphus bronchus
Trichogomphus bronchus er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
En stor (ca. 50 millimeter) og kraftig, blank, svart eller mørkbrun hornbille. Hannen har et langt og kraftig horn på hodet, litt sagtakket i spissen, og fem horn på pronotum; to korte, tykke på sidene og tre lengre og tynnere midt oppe på pronotum, der det midterste er lengst, området mellom disse hornene er ganske blankt. Hunnen hos denne arten mangler horn på hodet, har bare en liten knøl, og pronotum er rundet uten noen horn eller uthulinger, svært grovt punktert foran, blankt bak. Dekkvingene hos begge kjønn er blanke, hos hunnen med fine punktrader. Disse billene er meget kraftig bygde, også til hornbiller å være.
Utbredelse
Arten er utbredt på Borneo og Filippinene.
Friidrett under Samveldelekene 2014
100 meter
Finale: 28. juli Vind: 0,0 m/s
200 meter
Finale: 31. juli Vind: 0,5 m/s
400 meter
Finale: 30. juli
800 meter
Finale: 31. juli
1500 meter
Finale: 2. august
5000 meter
Finale: 27. juli
10 000 meter
Finale: 1. august
Maraton
Finale: 27. juli
110 meter hekk
Finale: 29. juli
Vind: -0,3 m/s
400 meter hekk
Finale: 31. juli
3000 m hinder
Finale: 1. august
4 x 100 m stafett
Finale: 2. august
4 x 400 m stafett
Finale: 2. august
Stavsprang
Finale: 1. august
Lengdehopp
Finale: 30. juli
Tresteg
Finale: 2. august
Kulestøt
Finale: 28. juli
Diskoskast
Finale: 31. juli
Sleggekast
Finale: 29. juli
Spydkast
Finale: 2. august
Tikamp
28./29. juli
Susanne Aalto
Susanne E. Aalto (født 1964 i Eskilstuna) er siden 2013 professor i radioastronomi ved Chalmers tekniska högskola. I 1994 ble hun Sveriges første kvinnelige doktor i radioastronomi med en avhandling om stråling fra molekyler som en metode for å undersøke galakser som danner mange stjerner samtidig (starburstgalakser).
Mellom 1994 og 1999 var hun postdoc ved Steward-observatoriet ved University of Arizona og California Institute of Technology i USA. I 1999 ble hun tildelt Albert Wallins pris av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg. Siden 2000 har hun arbeidet ved Chalmers og Onsala romobservatorium hvor hun ble assisterende professor i 2010. Aalto forsker på galaksenes utvikling og bevegelser ved hjelp av radioteleskop og stråling fra molekyler.
Perccottus glenii
Den hører hjemme i nedslagsfeltet til den store østasiatiske floden Amur i Russlands fjerne østen, nordøstlige Kina og nordlige Korea. Den blir opptil 20–25 cm lang og har en kraftig kropp. Munnen er stor, og fisken har to ryggfinner. Fremre ryggfinne har 6–8 piggstråler, bakre ryggfinne har 1–2 piggstråler og 9–11 bløtstråler og gattfinnen har 1–3 piggstråler og 7–10 bløtstråler. Hele kroppen er dekket av skjell, sidelinje mangler og fargen er ganske mørk. Finnene har striper. Brystfinnene er ikke vokst sammen til en sugeskive, slik de er hos kutlinger.
Arten ble sluppet løs i europeisk Russland ved minst to tilfeller. Først i St. Petersburg i 1912 og deretter i Moskva i 1948. I ettertid har den spredt seg over et enormt område i Øst-Europa og Sibir. Spredningen har skjedd ved at akvariefisker er blitt sluppet løs og ved at arten har fulgt med østasiatiske karpefisker som brukes i oppdrett. I Sibir er den innført til Ob, ved Bajkalsjøen og i Sjilka, men den er ikke funnet i Jenisej og Angara nedstrøms for Bajkal. Rapporter fra Sentral-Asia skyldes forveksling med den beslektede arten Micropercops cinctus. På slutten av 1990-tallet ble de første funnene gjort i Donaus nedslagsfelt, og i 2013 ble den for første gang påvist i Tyskland.
Kystmauremåler
Utseende
En middelsstor (vingespenn 22 – 27 mm), slank, grålig måler. Den ligner stor mauremåler (Epirrhoe rivata), men er noe mindre og tydelig mørkere på farge enn denne. Forvingen er grå ved roten, i midten med et bredt, mørkegrått tverrbånd som har en tannformet utbuktning midt på ytterkanten. Dette båndet er bredt kantet med lysgrått (ikke hvitt) på inner- og yttersiden. Ytre del av forvingen er lysgrå, med en firkantet, mørkere flekk nær vingespissen. Bakvingen er gråhvit, silkeaktig, med utydelige, grå tverrbånd. Larven er naken bortsett fra noen korte børster, brun med mørke og lyse lengdestriper.
Perccottus glenii
Denne arten finnes helst i små dammer og meandersjøer med rik plantevekst. Den tåler godt eutrofiering og lavt oksygeninnhold og overlever selv om dammen bunnfryser vinterstid. Hvis dammen tørker ut om sommeren, kan den grave seg ned i mudderet og vente til vannet kommer tilbake. Percottus glenii liker ikke sterk strøm og har vanskelig for å spre seg oppstrøms i vassdrag, men sprer seg raskt nedstrøms ved å følge med flomvann.
Kystmauremåler
Levevis
Arten forekommer i åpne områder, helst ved kysten. Larvene lever på ulike arter av maure, blant andre kystmaure (Galium saxatile). Biotopen er blomsterrike tørrenger nær kysten. De voksne målerne flyr i juni – august. Arten er sjelden i Norge og ble listet som sårbar (VU) i den nyeste norske rødlisten fra 2015.
Perccottus glenii
Gytingen starter når vanntemperaturen blir høyere enn 15° C. Eggene festes på planter, steiner og røtter, og hannen vokter eggene til de klekkes etter 10–12 dager. Percottus glenii eter mange ulike dyr og kan ta ganske store bytter. Den tar krepsdyr (vannlopper, hoppekreps, storkrepser), larver og imago hos insekter (døgnfluer, øyenstikkere, tovinger, vårfluer, biller), bløtdyr, fisk og amfibielarver. Arten er selv bytte for gjedde, abbor og gjørs.
Percottus glenii betraktes som en farlig invaderende art. Små dammer er viktige som yngleplass for amfibier. Det er påvist at forekomst av Percottus glenii fører til en reduksjon i bestanden av både salamandere og springpadder. Arten kan også være skadelig for insekter, og innfødte fisker som lever i slike habitater, som karuss, hundefisk, regnlaue og bitterling.
Kystmauremåler
Utbredelse
Kystmauremåleren finnes over det meste av Europa og også i Nord-Afrika og de nordlige delene av Asia. I Norge er arten kjent fra i overkant av 20 lokaliteter fra Arendal i Agder til Bærum i Akershus. Dessuten foreligger det et gammelt uforklarlig funn fra Hol i Hallingdal. En angivelse fra Hordaland på lepidoptera.no uten belegg eller foto må forkastes. Det er gjort få funn etter år 2000.
Rødlistevurdering
Trusler mot arten er gjengroing, utbygging og slitasje. Påvirkningene gjør at forekomstene reduseres og fragmenteres. Arten rødlistes i 2021 som sterkt truet EN.
Senior-VM i curling
Senior-VM i curling er en årlig curlingturnering for spillere som er minst 50 år gammel.
Turneringen startet i 2002 med syv herrelag og 4 damelag, men har senere økt til 15 herrelag og 12 damelag.
Let Me Be There
«Let Me Be There» er en populær sang, skrevet av John Rostill. Den ble først innspilt på plate av Olivia Newton-John i 1973 og utgitt på singlen MCA MCA-40101 i juli 1973. Let Me Be There ble arrangert og produsert av Bruce Welch og John Farrar. B-siden var «Then I'll Think of You»
«Let Me Be There» var hentet fra hennes LP-plate med samme tittel (MCA MCA-389).
Den countryinfluerte sangen var Newton-Johns første Top 10-single i USA og lå som # 6 på Billboard Hot 100-listen. Den gav henne også Grammy Award for Best Female Country Vocalist. Let Me Be There ble sertifisert til gull av the RIIA.
Singlen inneholder Mike Sammes på bassvokal, selv om det feilaktig har blitt antatt i årenes løp at Cat Stevens sang på sporet.
Norsk versjon
Britt Viberg har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «La meg bli der».
Hasle kirke (Aarhus)
Hasle kirke er en dansk kirke som ligger i Hasle, en forstad til Aarhus, nord for Viborgvej. Den ble oppreist på 1100-tallet, mens klokketårnet og våpenhuset ble lagt til senere. På 1800-tallet gikk kirken gjennom flere ombyggelser.
Døpefonten er fra samme periode som kirken, altertavlen er fra 1600-tallet og har blitt renovert flere ganger. Dåpsfatet er også fra 1600-tallet, mens mesteparten av kirkens øvrige inventar er fra 1900-tallet. Bygget inneholder to relieffer innhugget i stein; en messiasfigur innendørs og en hjørnesten med tre figurer på et av yttermurens hjørner. Det finnes flere gravminner i kirken, hvor en er i romansk stil mens flere andre stammer fra 1600-tallet.
I den østlige delen av kirkegården er det oppreist en minnestein for gjenforeningen i 1920, med innskriften "Rejst til minde om genforeningen 1964 - 1920". Historikeren Paul Holt (1900-80) er gravlagt på kirkegården.
Historie
Hasle kirke var et av Århus domkapitels eldste prebender, bygget på 1100-tallet.
Tårnet ble oppført mot slutten av 1400-tallet, og kirkeklokken ble installert i 1577.
Kongen gav i 1968 kirken til sognepresten Hans Christensen Lundegaard. Lundegaards etterkommer, Bertel Mygind, overførte kirken til Christan Althalt i Lyngbygård i 1716. Kirken tilhørte Lyngbygård de neste 60 årene, frem til Johan Arnt Althalts enke gav kirken til Jens Lassen i Gråmølle den 26. april 1776. Allerede 19. desember samme år erklæret Andersen Rasmussen i Brendstrup i en melding til biskopen at han da var kirkens eier. Etter Rasmussens død solgte arvingene kirken videre til Rasmus Faurschou i 1809, som overførte kirken til sønnen JEns Lassen Faurschou i 1860.
Det nåværende våpenhuset ble oppført mellom 1871 og 1872, som da erstattet det opprinnelige våpenhuset som var oppført med bindingsverk. Våpenhuset ble utvidet i 2005.
Kirken ble renovert mellom 1879 og 1880, og fasaden ble restaurert i 1903. 1. januar 1911 ble kirken omgjort til selveie i sammenheng med avløsningen av tiende. I 1965 ble kirken igjen renovert.
Kirkebygningen
Koret og midtskipet er romanske og stammer fra midten av 1100-tallet. Senere ble et sengotisk kirketårn tilføyd på vestsiden, og på sørsiden ble et våpenhus oppført mellom 1871-72 som erstatning for et tidligere våpenhus i bindingsverk.
De eldste delene av kirken er oppført i granittkvadre, med markstein og kløyvd kampestein innvendig. Murene er siden blitt reparert med tegl. På nordsiden av midtskipet står et av de opprinnelige vinduene, som på utsiden står i en nisje. Døren på nordsiden er forsvunnet, men døren på sørsiden er velbevart i en dekorert portal i kvadersten. . Kirken har et treloft som ble fornyet mellom 1684 og 1685. Loftet ble i 1862 beskrevet som perlefarget, men loftet i koret og midtskipet ble få år senere gipset. Bjelkene i loftet er i dag synlige og gråmalte. I samme beskrivelse ble gulvet i midtskipet beskrevet som bygget av murstein, med to liksteiner i midtgangen. I koret ble det lagt nytt gulv etter at en begravelse på begynnelsen av 1800-tallet hadde ført til en fordypning i gulvet. I dag er gulvet flisbelagt, med unntak av i koret hvor et sementgulv er tildekt med et teppe.
I 1933 og 1956 ble det avduket fem innvielseskors fra sengotikken: Et på nordveggen i koret, et på hver side av korbuen mot midtskipet og et på hver av langveggene i midtskipet. Alle er hengt opp omtrent 180 cm over gulvet.
De tre spissbuede vinduene på sørsiden ble utstyrt med jernsprosser i 1863-65, som erstattet de runde trerammene. To jernvinduer på nordsiden ble inkludert få år senere.
I 1909 fikk kirken en ovn for oppvarming, som på 1920-tallet ble erstattet med en mer moderne enhet. Elektrisk oppvarming ble installert i 1956, før fjernvarme ble installert i 1968.
Fylkesvei 402 (Akershus)
Fylkesvei 402 i Akershus gikk mellom Hakadal og Nittedal stasjon i Nittedal. Veiens lengde var 10,0 km.
2019 ble veien erstattet av fylkesvei 1538, fylkesvei 1483, fylkesvei 1485, fylkesvei 1543, fylkesvei 1545 og fylkesvei 1547.
Hasle kirke (Aarhus)
Kirkebygningen
En del av kirkens ytre fasade er i dag renset, så kvadrene er mer synlige. Koret, tårnet og våpenhuset samt de øvre gavlene på midtskipet er hvitkalket.
Sørportalen og andre romanske dekorasjoner
Sørportalens åpning er 202 cm høy og 110 cm bred og har store karmsteiner; den østre er i ett stykke med målene 192 cm høy, 79 cm bred og 32 cm dyp. Tverrliggeren har et uthugget tympanonelt med avbildning av den korsfestede kristus. Under tverrliggeren og langs siden på den østre karmsteinen som vender inn mot åpningen finner man et plantemønster. På fronten er det innhugget to løver, en stor med hodet vendt opp og ryggen mot portalåpningen og en mindre med hodet mot portalåpningen, som ser på den større løven. Begge løvenes haler ender i plantemotiver. På nederste trinn, som danner basen for den vestlige karmsteinen, er det uthugget et menneskehode, som enten har en lue eller hårpryd på hodet.
Øst for tverrliggeren er det uthugget et dyr med fire føtter, hale og synlige ribbein. Der er også en løve i gulvhøyde på hver side av portalen, som fortærer en drage og en mann. .
Det finnes flere forskjellige tolkninger for hjørnekvadren. Mouritz Mackenprang mente at det var en illustasjon om historion om "den dumme djevelen", mens T. Hinrichsen i "Sponsalien-Stein" i Wissenschaftsberichte aus der Universität Hamburg, VIII (1975), s. 152-159, ser på det som en djevel i en eselskikkelse som glefser etter ringen, noe han tolker som et symbol på ekteskapspakten mellom mannen og kvinnen. Hjørnekvadren har også et sagn tilknyttet, som sier at den var oppsatt til minne om at to menn hadde overfalt og drept en tredje.
Koret
Forskjellen i hvordan mursteinene i koret er organisert i forhold til midtskipet indikerer at de ikke ble oppført samtidig. .
Korbuens konsoller er på langsidene dekorert med båndslyng og tovstav, hvor endeflatene mot skipet har løver hvis haler avsluttes i bladornamenter.
Tårnet
Det sengotiske tårnet, som er i to etasjer, er oppført i munkesten, mens fasadene - især mot vest og nord - inneholder en del granittkvader, trolig tatt fra skipets vestgavl. Tårnrommet har et treloft og er forbundet med midtskipet via en spissbuet arkade som stikker høyere opp en midtskipets loftsbjelker. I klokkestokkverket er der flatbuet åpning mot sør og en spissbuet åpning mot nord, mens åpningene mot øst og vest er rundbuede. Før 1956 hang kirkeklokkene i åpningen mot høst, men ble da flyttet til takrommet.
Noen årstall som er risset inn i tårnet henviser trolig til mer omfattende reparasjoner, men omfanget er ikke kjent. På vestgavlen er det risset inn 1749, og på sørsiden står det 1839 med RFTF over, som trolig står for Rasmus Faurschou og hans kone (Johanne) Kathrine, trolig kalt Trine.
Våpenhus
Våpenhuset ble bygd i 1871-72 og består i hovedsak av små gule stener og en gavl med horisontale trinn. Forgjengeren fra 1681-82 i bindingsverk fikk et vindue på 1860-tallet. Kirken hadde et våpenhus før det nåværende. I 2005 ble det restaurert og utvidet. .
Inventar
Alterbordet er fra 1955 og lagd av granittkvader, mens altertavlen er fra rundt år 1600. Den er i renessansestil og består av eik og furu. De tre smale feltene innrammes av glatte søyler, hvis kapitél trolig er korintiske av opprinnelse. Øverst ser man en lav trekantsgavl. I midtfeltet finner man i dag et maleri av John Sparre Christensen som viser nattverden skjærtorsdag. Dette erstattet i 1981 et maler fra 1841 av Søren Lave Hiernsøe som viste korsfestelsen, med Maria på kne ved foten av korset. En forstørret utgave av maleriet var mellom 1844 og 1883 inkludert i altertavlen i Skejby kirke. Opprinnelig var det trolig et maleri av korsfestelsen som var malt direkte på treet, men det eneste spor av dette er en 10 cm bred plate som senere ble brukt som forsterkning på baksiden av tavlen. Det ble erstattet en gang rundt 1820 av et oljemaleri som trolig var en avbildning av nattverd. Et fragment av maleriet på 62x27 cm bevares i Den Gamle By.
I 1933 ble altertavlen oppusset av Nationalmuseet ved Povl Jensen. Han kunne konkludere med at tavlen hadde blitt malt over i 1687, 1729, 1820, omtrent 1840 (trolig 1841) og rundt 1875 (trolig 1878). Maleriet fra 1841 ble igjen satt i altertavlen etter oppussingen, etter at det i 1905 hadde blitt erstattet av en utgave av Bertel Thorvaldsens Kristus fra Vor Frue Kirke i gips.
Hiernsøes altermaleri kan i dag finnes på nordveggen i tårnet, ved siden av orgelet.
Kirkens alterkalk og patene ble erstattet i 1882 etter en brann i prestegården. Det tidligere settet hadde blitt kjøpt under en auksjon i Aarhus en gang mellom 1683 og 1684. Alterstakene ble kjøpt for ni sølvdaler en gang mellom 1685 og 1686, og er 40 cm høye.
Alterringen er fra 1955, og kirkens messehagel er fra 1982, designet av Flemming Bau og vevet av Inge-Lise Bau.
Kirkens døpefont er i romansk stil av granitt med rødskjær. Det antas at den er like gammel som kirken, og stammer i så fall fra 1100-tallet. Skålen har en diameter på 70,5 cm. På sidene er det utskåret tre par løver hvor hvert par har et felles mannshode. Halene ender i en palmekrone. Foten på døpefonten er utformet som et omvendt terningkapitél med en tykk avrundet kant. I bunnen av hvert hjørne er der et menneskehode med skjegg og store øyer. Nederst på foten er det utskåret buefelt med palmeblader, med menneskehoder over buene. Fonten har vært plassert forskjellige steder i kirken. I 1862 stod den i koret, nær nordsiden av korbuen. I 1917 stod den i det nordvestlige hjørnet i midtskipet, og i 1953 ble den flyttet ut mot midtgangen.
Døpefatet har en diameter på 45 cm og stammer fra rundt 1600, og er laget av messing. I bunnen er der en blomst med inskriften "Got sei mit uns" repteret fire ganger. Den nåværende dåpskannen er fra 1962 og erstattet da en kanne i tinn fra rundt 1862.
Orgelet er av "Hørve"-typen og ble bygget av Th. Frobenius & Co. i 1963. Det har ti stemmer, sammenlignet med det forrige orgelets fire, som stammet fra 1925 og var bygget av A.C. Zachariasen i Aarhus. Det ble donert til kirken i 1926 av gårdseier Møller og ombygget i 1956 av A.C. Zachariesn & Søn.
Kirkeklokken er støpt av Hamen Meier i 1577 og har en diameter på 62 cm. Den har to innskrifter på halsen: "Harmen Meier hat mir gegaten" og "Verbvm dommini manet in aeternvm. anno 1577". Den tyske teksten er i majuskler i renessansestil, mens den latinske teksten er skrevet med versaler hvor bokstaven N er forkorttet. Klokken ble tatt ned og reparert i 1955 etter at en revne oppstod.
Gravminner
I tårnets vestmur kan man finne en romansk gravsten som ble avdekket i 1978. Den er utformet i lysegrå granitt og er formet som et trapes. Målene er 125x42-37 cm. Utsmykningen er ikke lenger lett å skjelne, men sentralt finner man et stort prosesjonskors med ringer rundt korsstaven og i møtet mellom korsstaven og korsarmene, som flettes inn i hverandre. På hver side av stangen står en person med en utstrakt arm; den ene foran stangen og den andre bak. De to er iført drakter som rekker til knærne og har kjegleformete luer. En engel med en glorie bærer korset.
På sørsiden av tårnet er der tre gravstener. Fra vest til øst:
Frem til sommeren 2005 kunne man også finne to gravstener på vestsiden av våpenhuset. I forbindelse med restaurering og utvidelse av våpenhuset ble de to flyttet til kapellet.
Kirkegården
Observasjoner fra 1862 beskriver en muret inngangsportal som på et punkt etter 1883 ble erstattet med et par søyler og en dobbel jernport. De nåværende trappene og støttemurene av kampesten med busker ble bygget i 1956.
Sonja Stenmarck
Hun var på NRK radio i 1967 med programmet Sosialtjeneste for kvinner. Videre var hun barnevernsfullmektig i Oslo kommune 1971–73 og lærer ved Rosenvilde videregående skole i Bærum frem til 1976 da hun begynte som informasjonssjef i Nasjonalforeningen for folkehelsen. Hun vant Karl Evangs pris i 1987 på 35 000 kroner for sitt arbeide med helseopplysning. Stenmarck pensjonerte seg i 1997, og var så sammen med Bodil Riisberg sentral i venneforeningen for Godthaab Godthaab Helse og Rehabiliteringssenter.
Stenmarck var styreleder i Kringkastingorkestrets venneforening.
Hasle kirke (Aarhus)
Kirkegården
Frem til 1917 var kirkegården omkranset av et stengjerde med en rekke asketrær. . I 1917 ble sørsiden oppusset, og kirkegården ble senere utvidet mot nord og øst. Deler av den originale muren, som var 30x50 meter, er derfor ikke blitt bevart.
I det sørvestlige hjørnet av kirkegården står en gravsten for Christian Nissen Fausbüll med følgende innskrift (linjeskift markert med /): "CHRISTIAN/ NISSEN FAUSBÜLL/ * 1.10.1779 † 23. 9. 1840/ Sognepræst/ til Hasle, Skejby og Lisbjerg/ 1833 – 1840/ Stamfader til den kongenrigske/ Gren af Slægten Fausbøll/ DOROTHEA APPOLONE/ F. HAKSEN/ * 20.10.1780 † 29.1.1863/ Slægtssamfundet Fausbøll/ satte dette Minde". Pastor Fausbüll var far til Michæl Viggo Fausbøll (1821-1908).
Morten Moldskred
Morten Opsahl Moldskred (født 13. juni 1980 i Ulsteinvik) er en norsk tidligere fotballspiller.
Moldskred spilte for Hødd, Moss FK, Aalesunds FK, FK Haugesund, Tromsø IL, Rosenborg, AGF og Finnsnes IL i løpet av sin karriere. Han fikk ni A-landskamper og scoret ett mål for det norske landslaget.
Hødd og Moss
Moldskred startet sin karriere i Hødd fra Ulstenvik, hvor han A-lagsdebuterte i 1999, og spilte ut 2001-sesongen før han gikk til Moss. I 2002-sesongen fikk han prøvd seg på det øverste nivået, og fikk elleve seriekamper (ett mål) for Moss, som rykket ned samme år.
Aalesunds FK
Moldskred signerte for Aalesund foran 2003-sesongen, og spilte alle Aalesunds kamper i sin første sesong i klubben. Fasiten ble fire seriemål, men Moldskred opplevde for andre år på rad å være med på et nedrykk fra Eliteserien. I 2004-sesongen fikk han sin til da beste sesong, da han scoret 15 mål på 29 kamper i Adeccoligaen, og bidro til at AaFK igjen rykket opp til den gjeveste divisjonen. Gjensynet med Eliteserien året etterpå ble ingen suksess og Moldskred endte sesongen med kun ett mål på 24 kamper, og opplevde nedrykk for tredje gang. Moldskred scoret tidenes siste mål på Kråmyra stadion i 2004, da AaFK slo Kongsvinger 3-1.
Haugesund FK
Etter 2005-sesongen gikk kontrakten med AaFK ut, og Moldskred signerte for FK Haugesund. Kort tid etter overgangen pådro Moldskred seg en korsbåndskade og måtte opereres.
Tromsø IL
Hans tidligere trener i AaFK Ivar Morten Normark, som på dette tidspunktet var TIL-trener, hadde tro på sin tidligere elev, og hentet den skadde spissen til Tromsø i mars 2006. Det var ventet at Moldskred skulle være ute hele sesongen, men han gjorde store fremskritt og fikk sin debut i TIL-trøya allerede 30. juli 2006 i hjemmekampen mot Molde. Men det skulle bare bli to kamper til før uhellet var ute igjen, og Moldskred måtte gjennom en ny operasjon og var ute for resten av 2006-sesongen. Da Ole Martin Årst ble solgt til Start sommeren 2007, fikk Moldskred endelig sitt store gjennombrudd. Skadefri og spillelysten scoret han mål nærmest på bestilling høsten 2007 og dannet sammen med Sigurd Rushfeldt et av de mest fryktede spisspar i Eliteserien. Etter en fantastisk høst endte han til slutt opp med 12 seriemål, men den skadeforfulgte spissen var nok en gang uheldig og fikk ødelagt oppkjøringen til 2008-sesongen av skader. Han kom på en niendeplass i kåringen av Årets tromsøværing i 2007.
I 2009 scoret Moldskred sju Tippeligamål for Tromsø, og ble også tatt ut på landslaget for første gang. Han debuterte for Norge i en VM-kvalifiseringskamp mot Island 5. september 2009.
Rosenborg
Moldskreds kontrakt med Tromsø gikk ut etter 2009-sesongen, og 11. januar 2010 ble det bekreftet at Moldskred hadde skrevet under på en treårskontrakt med Rosenborg. Moldskred klarte ikke å finne nettmaskene like regelmessig i RBK-trøya som han gjorde i Tromsø, og scoret bare åtte mål i løpet av to sesonger på Lerkendal. Han bokførte imidlertid sitt første og eneste landslagsmål som RBK-spiller, i en privatlandskamp mot Slovakia 3. mars 2010. I 2012 ble Moldskred solgt til danske AGF Aarhus, men dette oppholdet ble kortvarig, og Moldskred ble fristilt fra kontrakten med AGF våren 2013, og han returnerte deretter til Tromsø.
Statistikk
(Sist oppdatert 7. desember 2017) * Kun seriekamper.
Arendal videregående skole
Arendal videregående skole er en videregående skole i Agder som befinner seg i Arendal sentrum. Skolen dekker studieforberedende programområde og service og samferdsel på yrkesfaglig studieprogram. Skolen er autorisert som Interational Baccalaureate (IB)-skole, og tilbyr IB Diploma Programme som et internasjonalt alternativ for motiverte elever.
Historie
Skolens historie går tilbake til 1805, under navnet «Arendals offentlige skole for høiere allmennutdannelse». Den lå på Nedre Tyholmen omtrent hvor Statens hus idag ligger, før den ble flyttet til dagens bygning på Tyholmen som ble bygget spesielt for formålet. Årsaken til flyttingen var at forholdene i den gamle bygningen var kummerlige, og den manglet lærerværelse, spiserom og gymnastikksal. I 2004 ble skolen, som da het Tyholmen videregående skole og Barbu videregående skole, slått sammen. Skolen feiret sitt 200-årsjubileum i 2005. Den er fylkets nest eldste skole. Den har hatt mange navn, men er mest kjent under navnet Arendal Gymnas.
Bygninger
Skolens to bygninger ligger på hver sin kant av byens sentrum. Elever har ofte fag i begge byggene i løpet av en skoledag, noe som fører til pendling.
Bygningen på Tyholmen
Tidligere Tyholmen videregående skole holder skolens administrasjon, og er en stor og vakker skolebygning som sto ferdig i 1881. Bygningen er tegnet av arkitekt Wilhelm von Hanno i en slags nyrenessansestil. Bygningen omtales i Arendal som borgen, og den minner på mange måter om en borg, på toppen av Tyholmen.
Sammen med Trefoldighetskirken (Arendal) er skolebygningen på Tyholmen to av de viktigste og mest iøynefallende kulturminner fra Arendals gullalder i seilskutetida på 1800-tallet.
Bygningen på Mølleheia
Tidligere Barbu videregående skole er et "pent" jugendbygg fra 1912. Den ble bygd som folkeskole/barneskole i 1911 under navnet Barbu skole. I 1980 ble elevene og lærerne flyttet til Moltemyr skole. Arendal Handelsskole ble så flyttet til bygget, etter at det ble påbygd og ombygd i 1985. Handelsskolen skiftet så senere navn til Barbu videregående skole.
Programfag
Arendal videregående skole tilbyr følgende programfag for VG2- og VG3-studenter:
Post & Tele Museum
Post & Tele Museum er et dansk museum som ligger i Købmagergade 37 i København. Museet inneholder utstillinger om alt fra postvesenet på Christian IVs tid og frem til vår tid. Det inneholder også teleutstyr fra telegrafens oppfinnelse, og frem til nåtidens mobiltelefoner og internett.
Museet ble åpnet i 1913 i Tietgensgade som Dansk postmuseum. Museets samling var basert på de gjenstandene overpostmester Jens Wilcken Mørch begynte å samle kort tid etter at han ble ansatt i postvesenet i 1856. Han overdro sin samling til postvesenet i 1907, men da var det ingen plass å stille ut samlingen. Da Centralpostbygningen i Tietgensgade ble tatt i bruk i 1912, fikk museet tildelt tre lokaler på tilsammen 310 kvm. Samtidig overtok museet Generaldirektoratets frimerkesamling.
I 1919 måtte museet stenge for å gi plass til det nyopprettede postgirokontoret. Da postgirokontoret forlot bygningen i 1925 kunne museet flytte inn igjen. Museet ble gjenåpnet i 1926. Da Posten ble slått sammen med Telegrafverket i 1927 ble det besluttet å utvide museet med en samling av telegrafens tekniske artikler. Den nye delen ble innviet 21. mai 1931 og museet ble døpt om til den Danske Post-og Telegraph Museum.
I juli 1940 okkuperte tyske styrker museet og museumsledelsen fikk to dager på seg til å forlate bygningen. Under krigen ble museumsbygningen brukt til et kontor for brevsensur.
Museet ble gjenåpnet i 1945, men da innsamlingen hadde fortsatt under krigen ble plassmangelen prekær. Til tross for dette fikk ikke museet mer plass, de måtte i stedet avgi 50 kvm.
I 1954 måtte museet igjen forlate sine lokaler, men de fikk plass i Valkendorfsgade da Københavns Bymuseum flyttet derfra. Museet ble gjenåpnet den 15. september 1956 i Valkendorfsgade. Museet holdt til her til 1998, da det flyttet til 3 000 kvm store lokaler i Købmagergade.
EM i roing 2012
EM i roing 2012 (europamesterskapet i roing) ble arrangert i Varese i Italia i 2012.
Noatun
Noatun (norrønt Nóatún), i norrøn mytologi guden Njords bolig.
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2010 – Lagtempo kvinner
Lagtempo damer var en av øvelsene i hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2010 og ble avholdt på Richmond Olympic Oval 26. og 27. februar 2010.
Rekorder
Før konkurransen var gjeldende verdens- og olympisk rekorder som følger:
Trubizj
Trubizj (Ukrainsk: Трубіж) er en 113 km lang elv i Ukraina. Den er en venstre sideelv til Dnepr som renner ut i Kanivreservoaret. Byen Perejaslav-Chmelnytskyj ligger der hvor sideelven Alta møter Trubizj.
Elvens nedslagsfelt er om lag 4,700 km².
Diskontert kontantstrømsmetoden
Diskontert kontantstrømsmetoden er en metode for å sette en verdi på en eiendel som over tid vil ha inn- og utbetalinger (kontantstrømmer) for eksempel et selskap, prosjekt eller en obligasjon. Metoden går ut på å diskontere alle kjente fremtidige kontantstrømmer til en passende diskonteringsrente for å finne en nåverdi på eiendelen. Denne nåverdien blir verdien på eiendelen. Diskonteringsrenten representerer et nominelt avkastningskrav som må ta hensyn til inflasjonsforventningene. Renten vurderes på grunnlag av risikoen. Den skal være individuelt fastsatt for hver investering, for å reflektere ulike risikonivåer.
Metoden brukes blant annet til å verdivurdere obligasjoner med kuponger, prosjekter eller selskaper.
Bruk ved ukjente kontantstrømmer
Det må videre vurderes om det skal benyttes ulik rente på kontantstrøm og restverdi, eller om det skal benyttes en felles rente. Renten skal komme tydelig frem i verdivurderingen. Verdien av eiendommen beregnes som summen av nåverdien av kontantstrømmen og nåverdien av salgsverdien ved kalkyleperiodens slutt.
Bruk ved verdivurderinger av selskaper
Diskontert kontantstrømsmetoden brukes ofte ved verdivurderinger av selskaper. Dette er investeringer som gir ukjente fremtidige kontantstrømmer. De kjennetegnes også ved at de er delvis bygd opp med egenkapital og gjeld og at forholdet mellom disse kan variere. Det er derfor blitt skapt egne fremgangsmåter for å verdivurdere selskaper som baseres på å diskontere fremtidige kontantstrømmer.