cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
.yu
Historie
.yu-domenet ble opprinnelig tildelt Jugoslavia, og etter oppdelingen av landet i 1992 ble domenet «arvet» av Rest-Jugoslavia, som igjen skiftet navn til Serbia og Montenegro i februar 2003, og til slutt ble oppløst i juli 2006.
Domenet ble administrert av YUNET, en organisasjon basert på fakultetet for elektrisk ingeniørvitenskap ved Universitetet i Beograd.
Etter oppløsningen av Jugoslavia var .yu et av de få ccTLD-ene som ikke korresponderte til en eksisterende ISO 3166-1 tobokstavskode. Koden YU ble erstattet av CS i juli 2003, etter den offisielle endringen av landets navn i februar samme år, og ccTLD-et .cs ble reservert for Serbia og Montenegro etter navneforandringen, men den ble aldri tatt i bruk.
I september 2006 foreslo ISO kodene .rs for Serbia og .me for Montenegro, og den 26. september 2006 godtok ISO 3166 Maintenance Agency endringen av ISO 3166-1 Alpha-2 koden CS til RS.
Registrering
Alle domenene under .yu var reservert for kun selskaper og organisasjoner, ikke enkeltpersoner. Toppnivådomener var reservert føderale institusjoner og offisielle regjeringsinstitusjoner, så vel som internettleverandører. Den serbisk-ortodokse kirke ble også tillatt å benytte .yu domenet.
Registrering ble gjort på tredje nivå, under følgende etablerte subdomener på andre nivå:
Eksterne lenker
Toppdomän
Minnie Vautrin
Minnie Vautrin brukte mye av barndommen og tenåringsårene til å spare penger for å kunne gå på college. Da hun var 17 studerte hun ved Illinois State University i Normal i Illinois. Hun studerte deretter ferdig ved universitetes avdeling i Urbana-Champaign. Hun begynte så som lærer, først ved en high school i LeRoy i Illinois.
Da japanerne invaderte i desember 1937 arbeidet hun og andre utlendinger i byen, blant annet John Rabe, med å beskytte de sivile som hadde søkt tilflukt i Nanjings sikkerhetssone. Ginling Girls College ble et fristed for flyktninger, og til tider var det rundt 10 000 kvinner der i et anlegg som var beregnet på å huse mellom 200 og 300. Med bare sin snarrådighet og et amerikansk flagg klarte Minnie Vautrin for det meste å avvise inntrengere til kollegiet som var ute etter kvinner de kunne ta med seg og voldta. Vanligvis ble de voldtatte drept etterpå, gjerne med bajonettsår i magen.
Minnie nedtegnet begivenhetene i sin dagbok fra 1937. Et eksempel:
"There probably is no crime that has not been committed in this city today. Thirty girls were taken from language school last night, and today I have heard scores of heartbreaking stories of girls who were taken from their homes last night—one of the girls was but 12 years old. Food, bedding and money have been taken from people. … I suspect every house in the city has been opened, again and yet again, and robbed. Tonight a truck passed in which there were eight or ten girls, and as it passed they called out 'Jiu ming! Jiu ming!'—save our lives. The occasional shots that we hear out on the hills, or on the street, make us realize the sad fate of some man—very probably not a soldier."
Etter krigen ble Vautrin posthumt tildelt Det blå jadeemblemet av den kinesiske regjering for sin heroisme under massakren.
Litteratur
Romaner:
Jens-Lars Fleischer
Jens-Lars Fleischer (født 1. januar 1960 i Ikerasak) er en Grønlandsk politiker. Han representerer partiet Siumut.
Han har vært medlem av kommunestyret i Uummannaq kommune siden 1989, og startet i 2005 sin andre periode som borgermester. Hans første periode var 1997–2001. Han har sittet på Landstinget siden 2005, og sitter også i Siumuts hovedstyre.
I tillegg var han formann for KANUKOKA fra 2001-05, og han var formann for Grønlandsdelegasjonen i ICC-Greenland i perioden 2002 – 2005.
Av utdanning er han politi.
Hoisinsaus
Hoisinsaus (eller haixiansaus, Hǎixiānjiàng, også kalt spegrissaus) er en tyktflytende mørk saus som benyttes i det kinesiske kjøkken.
Navn
Ordet "hoisin" kommer fra hvordan man i Guangdong uttaler "海鮮". Oversatt betyr det fisk eller sjømat. Men selv om hoisin (海鮮, kantonesisk: hoi2 sin1 mandarin: hǎixiān) er kinesisk for sjømat, har sausen ingen ingredienser knyttet til sjøen - navnevalget handler om at den anses som å passe særlig godt til sjømat.
Utbredelse og bruk
Sausen stammer opprinnelig fra det kantonesiske kjøkken. Bruken av hoisinsaus har også spredt seg til Vietnam, der denne sausen blir brukt i utstrakt grad.
Hoisinsausen er kraftig og søtlig. Den benyttes særlig til kjøttretter, og som dypp også til andre retter.
Ingredienser
Hovedingrediensene er gjærede røde soyabønner, sukker, hvetemel, hvitløk, eddik og chilipepper. I tillegg inneholder sausen salt og sesamolje. I den tradisjonelle hoisinsausen er det også søtpoteter.
Antoni Gaudí
Antoni Gaudí i Cornet (født 25. juni 1852 i Reus, Catalonia, død 10. juni 1926 i Barcelona) var en katalansk arkitekt.
Antoni Gaudí var sønn av en kobbersmed og fikk sin utdannelse ved Arkitekthøyskolen i Barcelona (Escola Superior de Arquitectura) fra 1873 til 1877. Antoni Gaudí var veldig stolt av hjemlandet sitt, og var stolt av hans kunsteriske arv.
I løpet av sin karriere tegnet han og fikk oppført en rekke særpregede byggverk og et parkanlegg. Om lag halvparten av bygningene befinner seg i Barcelona. Flere av dem er på UNESCOs verdensarvliste, blant dem kirken Sagrada Familia, som fortsatt er under arbeide, og er planlagt fullført i 2026.
Gaudís byggverk kjennetegnes av hans tanker om naturlige former, der rette linjer sjelden forekommer. Han ble tidlig påvirket av jugendstil eller art nouveau, i Spania kalt modernismo. Denne stilretningen kom særlig til uttrykk i møblene han tegnet for sine klienter. En annen inspirasjonskilde var tradisjonelt katalansk håndverk, særlig i smijern og murverk. Han var også begeistret for middelhavslandenes tradisjon for bruk av mosaikk, som han selv ofte anvendte som kledning på fasader og innvendige vegger. Benkene i Parc Güell viser hans frie og eksperimentelle bruk av denne teknikken. Benkenes dobbeltkrumme flater er kledd med mosaikk av bruddstykker av fargerike glaserte keramikkfliser og potteskår fra knuste tallerkener og kar. På takene over leiegården Casa Milà har luftekanaler og skorsteiner gjerne plante- og blomsterlignende former, eller former som foregriper kubismen. Formspråket i leiegårdene fra årene etter 1900 tilhører ellers overveiende art nouveau-stilen.
Konstruktivt arbeidet Gaudí mye med murte hvelv og buer. For å unngå strekkpåkjenninger konstruerte han buer med samme form som kjedelinjen, kurven som en fritthengende kjetting eller kabel danner. (Engelsk catenary curve, tysk katenoide, av latin catena, kjetting.) Gaudí laget modeller til mange konstruksjoner ved hjelp av snorer og lodd, som han så snudde opp ned for å finne den optimale formen som bare skulle ta opp trykk-krefter. Takene over Casa Milà og Casa Batlló bæres av tettstilte buer som følger slike kjedelinjer. I kirken Sagrada Familia følger de hvelvbærende søylene skråstilte kurver som fortsetter videre i hvelvribbene og tilsammen danner kjedelinjer. Søylene og ribbene er til dels formet som strå eller plantestilker, og som i naturen forgrener de seg ofte.
Gaudí ville helst stå for alle detaljer i sine egne byggverk, helt ned til dekorative detaljer, sanitærutstyr og møbler. Han fikk derfor et begrenset antall klienter, men manglet ikke oppdrag, siden flere av dem var meget velstående og ville ha ham til å tegne flere byggverk for seg. Han var hele livet en dypt religiøs mann, som henga seg til asketisk livsførsel. Den siste perioden av livet viet han seg helt til byggingen av kirken Sagrada Familia, som ennå var langt fra halvferdig da han døde.
Gaudí døde 74 år gammel, etter å ha blitt påkjørt av en sporvogn. Han hadde da trukket seg helt tilbake fra offentligheten og var så fattigslig kledd at ingen kjente ham igjen. Hans lik ble til slutt funnet på et sykehus for fattige. Ved begravelsen fulgte store deler av Barcelonas befolkning den populære arkitekten til den siste hvile.
Gunnar Henningsmoen
Gunnar Henningsmoen (født 17. september 1919, død 23. april 1996) var en norsk paleontolog.
Henningsmoen ble født i Kristiania som sønn av oberst Nils H. Henningsmoen. I 1962 giftet han seg med Kari Egede Larssen.
Han ble student i 1939 og ble uteksaminert med en cand.real. grad fra Universitetet i Oslo i 1946. Under andre verdenskrig var han noen år i eksil i Sverige, etter at Universitetet i Oslo ble stengt. Han ble ansatt som kurator ved Paleontologisk Museum i 1948 og forfremmet til førstekurator i 1956. Han fullførte dr.philos.-graden i 1957 med arbeidet The trilobite family Olenidae. Han var generalsekretær i Den Internasjonale Kommission for Stratigrafi fra 1960 til 1965, gjesteprofessor ved University of Kansas fra 1966 til 1967, og professor ved Universitetet i Oslo fra 1967. I tillegg til sine vitenskapelige publikasjoner, er han kjent for den populærvitenskapelige utgivelsen Trilobitter i 1977.
Han var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi fra 1965 og var styremedlem av Norges geologiske undersøkelse i 1970.
Duke University
Duke University er et privat forskningsuniversitet i USA, lokalisert i Durham i delstaten Nord-Carolina. Det ble stiftet av metodister og kvekere i byen Trinity i 1838, men lærestedet flyttet til Durham i 1892, fem km sørvest for Trinity. I 1924 etablerte tobakksfabrikanten og metodisten James Buchanan Duke stiftelsen Duke Endowment, og følgelig endret institusjonen sitt navn til ære for hans far, Washington Duke.
Universitetets campus strekker seg over 35 km² på tre sammenhengende områder i Durham, foruten også et maritim laboratorium i Beaufort ved atlanterhavskysten. Universitetets hovedcampus, i stor grad formgitt av arkitekten Julian Abele, omfatter nygotikkiske elementer i det 64 meter høye kirken Duke Chapel i sentrum av campus. Østlige del for førsteårsstudenter har georgiansk arkitektur, mens vestdelen er i klassisk gotisk arkitektur etter forbilde til byggestilen ved universitetene i Cambridge og Oxford i England. Kirken Duke Chapel har sitteplass til 1 600 og et orgel med 5 200 piper. I 1939 ble ingeniørstudiet skilt ut som en egen skole, mens Fuqua School of Business kom til i 1970. På 1960-tallet var lærestedet åsted for intens aktivisme, og 14. november 1964 talte Martin Luther King jr. ved skolen om rasespørsmål, samme år som president Lyndon B. Johnson opphevde det siste formelle raseskillet i USA.
Studier og forskning
Duke har to lavere grads skoler og åtte høyere grads skoler:
Skolepengene ved Duke er høye (2006), hele US$ 33 068, pluss mer enn $ 9 000 i årlig internatpris. Det undervises opp til doktergradsnivå. Det tilbys mer enn 80 høyere gradsprogrammer. Studentene kommer fra alle 50 delstater og 106 andre nasjoner.
Av tidligere studenter kan nevnes president Richard Nixon (jus 1937), presidentkandidat Ron Paul (medisin 1961), senator Elizabeth Dole, og Chiles president Ricardo Lagos. Av nobelprisvinnere finnes fysikerne Hans Dehmelt og Robert C. Richardson.
Campus ligger i landlige omgivelser i den 29 km² store Duke Forest, et skogsområde som brukes i forsknings- og undervisningsøyemed i naturfagsdisiplinene. Her er det også en zoologisk hage og et arboret – Sarah P. Duke Gardens med 300 000 besøkende årlig.
Levine Science Research Center (1994) er USAs største samlede interdisiplinære forskningsmiljø samlet på én campus. Duke University Medical Center er tilknyttet universitetet og et av USAs aller fremste medisinske forskningsmiljøer med Duke Hospital og Duke Childrens' Hospital som sentrale, publikumsrettede institusjoner.
Biblioteker og museer
Bibliotekene ved Duke University har 5 561 millioner titler, som gjør det til USAs trettiende største bibliotek (2006), men det tiende største private. Antall manuskripter er 17,7 millioner, mens det er samlet 1,2 millioner offentlige dokumenter.
Bibliotekene er:
SpaceX Crew-2
SpaceX Crew-2 var en romferd til Den internasjonale romstasjonen i regi av NASA. Romferden ble levert av SpaceX med romfartøyet Dragon 2 som en del av Commercial Crew Program. Oppdraget var å levere fire astronauter til romstasjonen.
Duke University
Biblioteker og museer
Nasher Museum of Art ble ferdigstilt i 2005 og har 13 000 kunstgjenstander, inkludert verk av Andy Warhol, Pablo Picasso og Henri de Toulouse-Lautrec.
Kredittkort
thumb|Delene på et vanlig, elektronisk [[betalingskort (både debet- og kredittkort):
1. Bankens logo
2. EMV-brikke (standard for Europay, Mastercard og Visa)
3. Hologram
4. 16-sifret kortnummer
5. Logo for korttypen
6. Utløpsdato
7. Navnet til kortinnehaveren
(Standard størrelse: 85.60 mm bred, 53.98 mm høy.)]] Kredittkort er et betalingskort der kortutsteder låner ut penger (eller gir kreditt) til kortbrukeren, som bruker kredittkortet i stedet for kontanter til å betale for varer og tjenester. Et kredittkort er gjerne et magnetkort. Gjennom å benytte et kredittkort, kan man kjøpe varer og tjenester uten å ha tilgang på kontanter, eller for å unngå at bankkontoen belastes umiddelbart.
Når man benytter et kredittkort, vil kortutsteder legge ut for kortbrukeren, og gjøre opp med brukerstedet direkte, mens kortbrukeren i sin tur og orden gjør opp med kortutstederen. Dette betyr at betalingen blir en avtale mellom kortbruker og kortutsteder, og at brukerstedet får oppgjøret sitt i løpet av kort tid. Normalt blir fakturaen fra kortutsteder utsendt og gjort opp månedlig, men et kredittkort kan også brukes til kjøp på avbetaling, noe som betyr at kortbrukeren fordeler tilbakebetalingen over flere måneder eller år. I tilfeller der brukerstedet ikke leverer varen som avtalt, eksempelvis via fjernsalg, vil dermed kortselskapet være ansvarlig for kortbrukerens tapte utgifter.
For å benytte et kredittkort vil man inngå en avtale med en spesifikk bank eller kortutsteder, og undertegne en avtale der betingelser for tilbakebetaling, maksimal kredittramme og andre vilkår for bruk fastsettes. Avtalen fastsetter også hvilken rente og avdrag kortbrukeren må betale til kortutsteder til enhver tid.
Noen banker krever et kundeforhold for å utstede kredittkort, mens andre ikke har slike krav.
Historikk
De første moderne kredittkortene som ble introdusert på markedet, var resultatet av et samarbeid mellom flere ulike banker. Visa-kortene ble lansert i 1958, under navnet BankAmericard, igangsatt av Bank of America, som på den tiden bare var en liten lokal bank. I 1966 opprettet BankAmericard en franchisemodell tilknyttet sin kredittkortløsning. Franchisemodellen ble ikke populær, og ble avviklet i 1967. Samtidig som BankAmericard-løsningen ble nedlagt etablerte en konkurrent en løsning de kalte MasterCharge, senere Mastercard.
Kredittkortet har i prinsippet alltid vært populært, men den kanskje viktigste oppfinnelsen var «fordelsprogrammet», som ble lansert for å øke lojaliteten og forbruket blant kortbrukere. Fordelsprogrammet førte også til at flere anså det som attraktivt å skaffe seg et kredittkort, fordi det innebar en mulighet for økonomisk gevinst. Det første fordelsprogrammet ble lansert så sent som i 1989, da amerikanske Citibank inngikk en avtale med American Airlines om å tilby bonuspoeng basert på forbruk (såkalte «consumer reward points»).
Gebyrer
De ulike kredittkortselskapene har forskjellige inntektsmodeller på kredittkortene sine, men i hovedsak får alle selskapene inntektene sine dels fra gebyrer og renter som betales av kortinnehavere som benytter kortet til kjøp på avbetaling, samt fra brukerstedene (forretninger o.l.) som betaler transaksjonskostnader til kortselskapet. Foretakene som utsteder kredittkortene kan også tjene penger på ulike gebyrer, slik som en prosentsats ved kontantuttak, ved overtrekk av kredittgrense eller som en fastsatt årlig sats (årsgebyr). På grunn av stor konkurranse i kredittmarkedet har det blitt mer vanlig med kredittkort som kortinnehaveren hverken betaler årsavgift eller andre gebyrer for å ha. Per februar 2021 finnes det ifølge Finansportalens oversikt 256 ulike norske kredittkort-typer. Den samme oversikten viser at av de 256 korttypene finnes det 242 som slipper å betale årsavgift for.
Påløpte renter ved forsinket betaling er ofte høyere på et kredittkort enn på tradisjonelle banklån.
Utforming og bruk
Standard kredittkort er utformet etter ISO/IEC 7810 ID-1, som tilsvarer den internasjonale standarden for identifikasjonskort. Dimensjonene utgjør et rektangel, med en bredde på 85.60 mm og en høyde på 53.98 mm. Dermed er det omtrent likt forholdene i et gyllent rektangel. Fra 2021 er det også mulig å benytte flere kredittkort gjennom Apple Pay, slik at man ikke behøver det fysiske kortet i lommeboken. Det er også muligheter for tæpping av kortet uten å taste inn PIN-kode.
Fordeler
En fordel med mange kredittkort er en inkludert reiseforsikring. For å benytte reiseforsikringen er vanligvis kravet at man betaler mer enn 50% av reisens totale kostnad med kredittkortet.
Noen kredittkort gir også cashback på ulike varer eller produktgrupper. Gjennom en slik løsning vil den oppgitte cashbacken trekkes fra neste faktura, eller overføres direkte tilbake til kontoen. De ulike fordelene varierer mellom land, og i Norge utpeker spesielt drivstoffrabatt seg som en populær type cashback.
Det finnes også andre typer kredittkort som gir bonuser ved kjøp av flybilletter, leiebil og booking av hotell, som oppsamles i form av poeng til fremtidig benyttelse. Andre kort tilbyr også forsikringsfordeler utover reiseforsikringen, eksempelvis forsikring mot ID-tyveri. Noen inkluderer dette i kredittkortet, blant annet Credits Gold, mens andre utstedere av kredittkort tilbyr det som en tilleggstjeneste, som eksempelvis Bank Norwegian.
Historikk i Norge
Det første kredittkortet i Norge var American Express, som ble introdusert på markedet på begynnelsen av 1970-årene. Andre populære aktører er VISA, Mastercard og Diners Club. Samlet finnes det ca. 1,4 millioner kredittkort i omløp i det norske markedet. Da bank- og kredittkort ble mer og mer vanlig hos forbrukerne, var det bankene selv som ble hovedutstedere av kort. De vanligste var og er fortsatt som oftest Visa og Mastercard.
Innføring av Gjeldsregisteret
I juli 2020 ble Gjeldsregisteret lansert. Gjeldsregisteret skal være et verktøy for bankene til å kunne ta bedre beslutninger vedrørende privatpersoners økonomi. Det er et verktøy som raskt gir samlet overblikk over den økonomiske stillingen, herunder også usikret gjeld, noe som tidligere har vært vanskelig å innhente dokumentasjon på. Dette skaper et bredere beslutningsgrunnlag for å behandle en kredittsøknad, samtidig som det vil redusere usikre forhold og legge til rette for bedre kalkulasjoner.
Mislighold av kredittkort er noe som koster bankene store summer hvert eneste år. En av de store fordelene med Gjeldsregisteret er at det også kan benyttes som privatperson, slik at man raskt får oversikt over egen gjeld. Ønsker man å avslutte et kredittkort, har dette tilleggsvis blitt en enklere prosess som følge av registerets virkeområde. Etter at kredittgrensen ble medregnet i den maksimale fem ganger inntekt-lånerammen, har flere valgt å avslutte sitt kredittkort.
Grimstadporten tunnel
Grimstadporten er en tunnel på europavei 18 i Grimstad kommune i Agder. Tunnelen er 552 meter lang og ble åpnet som en del av motortrafikkveien mellom Arendal og Grimstad i 2000.
Valgus
Levevis
Larven utvikler seg i morken ved. De voksne billene kan finnes på blomster, ofte flere sammen.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Nord-Amerika, Asia og Europa, dessuten finnes det én art i Sør-Afrika.
Stangnes
Stangnes er en bydel i Harstad, sørøst for sentrum. Mot vest ligger Gangsåstoppen og Åsby, og Kanebogen mot sørvest. Mot nord og øst ligger Vågsfjorden.
På Stangnes finner en et stort industriområde, Stangnesbasen, som ble bygget ut på 1980-årene i forbindelse med forventninger om oljeboringsvirksomhet i Barentshavet. På sørsiden ligger Hestevika, hvor det er fergeforbindelse med Sørrollnes via fylkesvei 848.
Stangnes preges ellers av et større boligområde med Stangnes barneskole og Stangneslia barnehage. I tillegg ligger Stangnes videregående skole der, hovedsakelig med yrkesrettet utdanning. På Stangnesodden i nordøst finner man et tidligere militært anlegg. Det finnes også flere viker som egner seg for bading om sommeren, blant annet Brurvika og Hestvika på nordsiden, vest for Stangnesodden.
Historie
På 1300-tallet var sørlige delen av Stangnes bebodd mens den nordlige, ubebodde delen tilhørte Trondenes kirke og var i kirkens eie inntil gården ble kjøpt av private.
Metropolitan Museum of Art
Metropolitan Museum of Art, ofte bare kalt The Met, er et av verdens største og viktigste kunstmuseer, og det største museum i USA. Det ligger på Manhattans Upper East Side, langs Fifth Avenue på Central Parks østside.
Museet åpnet i februar 1872, og har siden vært en av New Yorks mest besøkte attraksjoner. Med 7,06 millioner besøkende i 2016 var museet det tredje mest besøkte i verden, og det femte mest besøkte museum uansett type. Dets faste utstillinger inneholder over to millioner verker, fordelt mellom 17 kuratoriske avdelinger. Hovedbygningen på østkanten av Central Park langs Museum Mile i Manhattan. En sekundær og langt mindre lokalisering, The Cloisters ved Fort Tryon Park i Øvre Manhattan, inneholder en omfattende samling med kunst, arkitektur og gjenstander fra middelalderens Europa. Den 18. mars 2016 åpnet museet et nytt museum kalt Met Breuer for moderne og samtidskunst ved Madison Avenue i bydelen Upper East Side.
Museet er nevnt i boka Percy Jackson og lyntyven av Rick Riordan. Percy og klassen hans besøker museet i starten av boka.
The Unwelcome Guest
The Unwelcome Guest er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av D. W. Griffith.
Handling
Rett før hun dør, gjemmer en eldre gift kvinne en større sum penger som hun i all hemmelighet har samlet opp. Etter hennes dødsfall, må ektemannen hennes som tror at han nå er fullstendig pengeløs, forlate deres gamle hjem.
Enkemannen flytter inn hos sønnens familie, hvor den gamle mannen blir behandlet uten særlig respekt eller hensyn. Men hjemme hos familien sin møter han også en nylig ansatt vennlig ung husholderske (spilt av Mary Pickford) og hun blir snart nære venner med den gamle mannen. De velger etter hvert å stikke av sammen.
Torsnestunnelen
Torsnestunnelen er en veitunnel i Ullensvang. Tunnelen knytter sammen med Jondalstunnelen kommunene på og rundt Folgefonnhalvøya sammen og går fra Nordrepollen, Mauranger i Kvinnherad kommune til Torsnes i Ullensvang kommune. Tunnelen hadde gjennomslag 25. januar 2011 og ble åpnet 7. september 2012. I anleggsperioden het tunnelen Ødegårdstunnelen.
Creatures of the Night
Creatures of the Night er det tiende studioalbumet fra hard rock-bandet Kiss. Albumet ble utgitt i 1982 og er bandets siste på Casablanca Records.
Opptakten
Bandets popularitet hadde falmet siden de disco-orienterte musikkalbumene Dynasty og Unmasked ble utgitt i henholdsvis 1979 og 1980. Mange fans hadde snudd ryggen til de nye retningene, og bandet svarte med å love å gi ut sin hardeste plate noensinne i 1981. Planen ble derimot endret drastisk før platen ble sluppet, og resultatet ble Music from "The Elder", et konseptalbum som blant de fleste er regnet som gruppens desidert største feilskjær noensinne. Etter fiaskoen innså Kiss at de var nødt til å komme seg tilbake på hardrock-sporet de hadde vært på i sine glansdager, bare hardere for å skape en skikkelig kontrast i et forsøk over å dekke over de siste utgivelsene.
Utskifting av gitarist
Et problem gruppen måtte takle under innspillingen var gitarist Ace Frehleys fravær. Frehley hadde stort sett gitt seg etter utgivelsen av den forrige platen grunnet original-trommeslager Peter Criss sitt fravær og dermed en ubalanse i det som hadde vært en demokratisk bandpolitikk. Nå styrte Gene Simmons og Paul Stanley alt, og Frehley var misfornøyd med eksperimenteringen og sluttet til slutt å bidra aktivt i tidlig 1982. Gitarinnspillingene ble foretatt av en rekke studio-gitarister, blant andre Vincent Cusano, senere kjent som Vinnie Vincent. Cusano viste stort talent som gitarist og låtskriver, noe som til slutt sikret ham plassen som Frehleys arvtaker. Frehley hadde imidlertid ikke forlatt gruppen offisielt da Creatures of the Night ble gitt ut, og etter Simmons og Stanleys ønske om å beholde et inntrykk av integritet, i tillegg til kontraktdetaljer, er Frehleys ansikt å se på albumomslaget. I tillegg var Frehley med i musikkvideoen til singelen I Love it Loud og deltok også på en kort promoteringsturne i Europa sent i 1982. Etter at Frehley sluttet ble Vincent Cusano, etter en lang auditionprosess, utpekt som erstatter. Han tok navnet Vinnie Vincent og fikk designet sitt eget kostyme, kalt «The Ankh Warrior».
Stil
Stilmessig er Creatures of the Night et av gruppens absolutt hardeste musikkalbum. Trommene og gitarene låter tyngre og hardere, og det er lett å høre at to av originalmedlemmene som var med å utgjøre originalbesetningens lydbilde, ikke lenger var tilstede. Platen er blitt omtalt av både band, presse og fans som et av de beste Kiss har gitt ut noensinne. Dette ble også trommeslager Eric Carrs virkelige introduksjon siden Music from the Elder stort sett ble oversett.
Mottakelse
Til tross for anerkjennelse og gode mottakelser fra kritikere var albumet i begynnelsen nok en fiasko. Publikum brydde seg ikke lenger om effektene og stilen som opprinnelig hadde gjort bandet kjent. Albumet solgte først til Gullplate 9. mai 1994. Den følgende turneen var alt i alt en flopp i USA. Kiss spilte imidlertid noen konserter i Brasil sommeren 1983, der de først på dette tidspunktet var begynt å ta av. Resultatet var tre konserter med enormt oppmøte; opp mot 200 000 mennesker. Likevel ble dette ingen redning for Kiss, og de valgte før neste plate, Lick It Up å endelig ta av seg de berømte maskene, noe som gjør Creatures of the Night til gruppens siste utgivelse i den opprinnelige sminkeperioden.
Spor til konserter
Sangene «Creatures of the Night», «War Machine», «I Still Love You» og «I Love It Loud» ble ofte spilt fra utgivelsen til gjenforeningsturneen i 1996. Etter dette er det imidlertid kun den sistnevnte som spilles ofte på gruppens konserter.
Personell
Band
Andre musikere
Sølve Sesseng
Sølve Sesseng (født 25. januar 1956) er en norsk overlege i radiologi og politiker (FrP). I perioden 1. mars 2016 til og med 1. oktober 2017 var han valgt som varaordfører i Sørum kommune i Anette Carnarius Elseths permisjonstid.
Sikorsky SH-60 Seahawk
Sikorsky SH-60 Seahawk er et amerikansk militært maritimt flerbrukshelikopter produsert av Sikorsky. Helikopteret er basert på Sikorsky UH-60 Black Hawk og de er begge varianter av Sikorsky S-70.
Den amerikanske marinen bruker helikopteret under betegnelsene SH-60B, SH-60F, HH-60H, MH-60R og MH-60S. Det blir blant annet brukt ombord på fregatter, jagere, kryssere, amfibiske landingsskip og hangarskip til antiubåtkrigføring (ASW), anti-overflatekrigføring (ASUW), spesialoppdrag, søk og redning (SAR), transport og forsyninger og medisinsk evakuering.
Design og utvikling
På 1970-tallet begynte den amerikanske marinen å se etter et nytt helikopter til å erstatte Kaman SH-2 Seasprite. SH-2 helikoptrene ble brukt som plattform for Light Airborne Multi-Purpose System (LAMPS) Mark 1. Da Mark 2 versjonen av systemet ble planlagt så en at utstyret tok for stor plass til at SH-2 helikopteret kunne brukes. Samtidig på midten av 70-tallet vurderte den amerikanske hæren Sikorsky YUH-60 og Boeing Vertol YUH-61 til bruk for sitt Utility Tactical Transport Aircraft System (UTTAS), og marinen bestemte da å basere sine spesifikasjoner for nye helikoptre på dette for å redusere kostnadene. Både Sikorsky og Boeing Vertol leverte forslag til maritime versjoner av sine helikoptre i april 1977. Tidlig i 1978 valgte marinen Sikorsky sitt S-70B design som vinner og det fikk betegnelsen SH-60B Seahawk.
SH-60B Seahawk
SH-60B Seahawk er 83% lik UH-60 Black Hawk. Forskjellene inkluderer blant annet korrosjonsbeskyttelse, kraftigere motorer og flytting av bakre landingshjul slik at helikopteret er mindre plasskrevende. Fem YSH-60B LAMPS III prototyper ble bestilt, og første flyging ble gjennomført 12. desember 1979. Den første produksjonsversjonen SH-60B gjennomførte første flyging 11. februar 1983 og ble satt i aktiv tjeneste i 1984.
SH-60B LAMPS III er hovedsakelig utplassert på fregatter, jagere og kryssere og har som hovedoppgave å bedrive antiubåt- og anti-overflatkrigføring. SH-60J er en versjon av SH-60B for japans marine. SH-60K er en modifisert versjon av SH-60J. Begge versjonene blir produsert av Mitsubishi på lisens.
SH-60F Seahawk
Etter at SH-60B var satt i tjeneste begynte den amerikanske marinen å utvikle SH-60F for å erstatte SH-3 Sea King helikoptrene. En tidlig modell av SH-60B ble bygget om og var prototype for SH-60F. Sikorsky ble tildelt kontrakten for de første syv SH-60F helikoptrene i januar 1986, og første flyging ble gjennomført 19. mars 1987. SH-60F blir primært brukt til antiubåt-krigføring i en Carrier Strike Group.
HH-60H Seahawk
HH-60H ble utviklet sammen med US Coast Guard sitt HH-60J helikopter. De første fem HH-60H helikoptrene ble bestilt i september 1986, og først flyging ble gjennomført 17. august 1988. Primæroppgavene til HH-60H versjonen er søk og redning i kampsituasjoner, spesialoppdrag og anti-overflatekrigføring.
MH-60R Seahawk
MH-60R er utviklet for å kombinere egenskapene til SH-60B og SH-60F og skal etter hvert erstatte SH-60B og SH-60F.
Regjeringen besluttet i mars 2023 å kjøpe seks Seahawk MH-60R som vil erstatte NH90-helikoptrene som ble satt på bakken i 2022. Helikoptrene skal i første omgang brukes av Kystvakten, men de vil også være klargjorte for utstyr til antiubåt operasjoner. Forventet kostnadsramme er 12 milliarder kroner, og helikoptrene skal etter planen leveres i periode 2025 til 2027. USAs utenriksdepartement godkjente forespørselen om salget i april 2023. Kjøpet krever at Stortinget godkjenner prosjektet.
MH-60S
I 1997 ble det bestemt at den amerikanske marinen skulle erstatte sin CH-46 Sea Knight helikoptre. Sikorsky ble tildelt kontrakten i 1998. Versjonen hadde da betegnelsen CH-60S, men i 2001 ble dette forandret til MH-60S. MH-60S er basert på UH-60L og er utplassert ombord på hangarskip, amfibiske landingsskip, skip tilhørene Military Sealift Command, og hurtigående support skip. Primæroppgavene er blant annet transport av forsyninger, medisinsk evakuering, søk og redning i kampsituasjoner, anti-overflatekrigføring, overvåking og rekognisering og spesialoppdrag.
Eric Marshall
Eric Marshall (født 29. mai 1879, død 26. februar 1963) var en britisk lege og oppdagelsesreisende som deltok på Nimrod-ekspedisjonen 1907–1909 til Antarktis under ledelse av Ernest Shackleton. Han deltok i gruppen på fire som forsøkte å nå Sydpolen, men den 9. januar 1909 måtte de snu ved 88°23' sørlig bredde. Dette var det sørligste punkt til da nådd av mennesker.
Pyraloidea
Pyraloidea er en artsrik gruppe (overfamilie) av sommerfugler som finnes i alle verdensdeler. Før regnet man gjerne alle medlemmene til én familie, Pyralidae, men i dag er det vanlig å dele Pyraloidea opp i to nært beslektede familier, gressmott (Crambidae) og mott (=halvmøll, Pyralidae). Et viktig fellestrekk er at de har høreorganer ("ører") på undersiden av bakkroppen, men bygningen av disse er forskjellig for det to familiene. De fleste artene er små til middelsstore, slankbygde, ofte bleke, grå eller brunlige møll, men mange unntak finnes. Antennene er trådformede og palpene er oftest lange og framoverstrakte. Larvene er nesten nakne, sylindriske, korte og tykke, og lever vanligvis skjult, enten inne i planter eller i silkerør som de spinner. En bemerkelsesverdig gruppe er underfamilien Nymphulinae, som omfatter de eneste sommerfuglene med larver som utvikler seg under vann. En del arter av mott gjør skade på lagrede matvarer, og noen gressmott er alvorlige skadedyr i jordbruket i varme områder.
Eric Marshall
Marshall studerte teologi ved Emmanuel College ved University of Cambridge i 1899 før han fortsatte å studere ved St. Bartholomew's Hospital Medical College i London. I 1906 ble han uteksaminert som kirurg.
Marshall var også en ivrig idrettsmann. Ved Cambridge deltok han på det lokale laget i roing, og i London var han en habil rugbyspiller.
Hundsund grendesenter
Hundsund grendesenter (også kalt HUGS) ligger på Snarøya og består av en barnehage, ungdomsskole, skolerestaurant, miljøverksted, svømmehall, flerbrukshall, helårs fotballbane, samt isbane i vinterhalvåret. Grendesenteret ble åpnet i august 2008. Det finnes også et annet grendesenter med skole like nord for Hundsund, som det ikke må forveksles med, nemlig Storøya grendesenter innenfor Forneburingen. Der flyttet Lysaker skole midlertidig inn etter en brann i 2010.
Bjørg Nakling var grendeleder på Hundsund fra oppstarten i august 2008 og frem til omorganiseringen i august 2010. Ved omorganiseringen ble grendesenteret delt opp i selvstendige enheter, med barnehage og ungdomsskole hver for seg.
Hundsund ungdomsskole
Etter omorganiseringen av grendesenteret i august 2010, ble Hundsund ungdomsskole skilt ut som en egen enhet, på lik linje med de andre ungdomsskolene i Bærum kommune. Rektor fra august 2010 var Nina Fjeldheim. I april 2014 tok Hans-Marius Christensen over som rektor.
Skoleåret 2017/2018 hadde ungdomsskolen omtrent 300 elever, fordelt på 6 storklasser.
Hundsund skolerestaurant
Hundsund grendesenter har landets første (og foreløpig eneste) skolerestaurant som serverer varm lunsj til elever og barnehagebarn. Menyen er variert og næringsrik, med fiskemåltid to ganger i uken, samt egen salatbar.
Nõva kommune
Nõva  (estisk: Nõva vald) er en tidligere landkommune i Lääne fylke i det vestlige Estland, og lå helt nord i fylket med kyststripe mot Finskebukta i nord. Kommunen hadde cirka 465 innbyggere og et areal på om lag 130 km². Kommunens administrasjonssenter lå i Nõva.
Stinte
Stinte kan vise til to ulike fiskearter:
Banks County
Banks County er et fylke i den amerikanske delstaten Georgia.
Oliver Sundberg
Oliver Sundberg (født 16. februar 1982) er en dansk tidligere skøyteløper, som har sin bakgrunn fra rulleskøyter.
I likhet med Cathrine Grage startet han med trening på lengdeløpsskøyter i 2005, og slo raskt de 40 år gamle danske rekordene på 500 og 1,500 meter. Sist gang det stilte en dansk løper i en stor internasjonal konkurranse var Kurt Stille som deltok i sitt siste i allround-VM i 1964.
I 2007 deltok Sundberg i skøyte-EM med en 26.-plass, noe som var 6 plasseringer bedre enn året før under EM på Hamar.
Binga
Binga er en by i provinsen Mongala i Den demokratiske republikken Kongo. Per 2010 hadde den et beregnet folketall på 64.639 innbyggere. Binga betjenes av Binga lufthavn.
Området rundt er preget av en del avskoging.
Aggresjon
Aggresjon (av lat. aggredior, angripe) er et begrep innenfor psykologi og atferdsbiologi som beskriver atferd som har til hensikt å forårsake ydmykelse, skade eller smerte. Aggresjon kan være enten fysisk (slag, bitt, spark m.m.), mental (psykisk terror) eller verbal (trusler). Aggresjon i seg selv er ikke vold, selv om den kan lede til det. Det finnes to former for aggresjon. Reaktiv aggressivitet blir definert som en stabil tendens til å bli sint i møte med frustrasjoner eller provokasjoner, slik at en lar sinne få utløp i negative handlinger. Dette fører ofte til en mer intens emosjonell aktivering (Roland & Idsøe, 2001). Proaktiv aggresjon er definert som en intendert negativ handling hvor målet er å oppnå makt eller tilhørighet ved å påføre andre skade (Roland & Idsøe, 2001).
Aggresjon hos mennesker
Menneskers aggresjon er kompleks av natur sett i lys av kulturforskjeller, moralske ståsteder og ulike holdninger.
Det finnes mange situasjonelle faktorer som kan være med på å utløse aggresjon hos mennesker. Det er for eksempel vist at aggressive voldshandlinger utspiller seg på spesifikke dager i uken (Anderson& Anderson, 1984). Andre eksempler kan være frustrasjon, mangel på søvn og næring, og fysisk ubehag.
Temperaturens påvirkning på aggresjon
Allmenn kunnskap tilsier at det er et forhold mellom temperatur og aggresjon. Kjente ordtak som «det koker over for en», eller at en må «kjøle seg ned» når en er sint, er lett identifiserbare. Forskere har tatt denne kunnskapen et hakk videre ved å studere om det faktisk finnes en reel sammenheng mellom temperatur og aggresjon. Tester på dette er gjort både i laboratorium og i naturlige omgivelser. Til å begynne med forholdt man seg kun til laboratoriene, men det ble satt spørsmålstegn rundt om dette kunne generaliseres til å gjelde i den virkelige verden.
Aggressiv adferd var tidligere antatt å bli hyppigere ved økt temperatur opp til et visst punkt, for så å synke når temperaturen økte ytterligere. (Baron & Bell 1976). Hypotesen ble testet ved laboratorieforsøk der deltagerne ble utsatt for gradvis økende varme. Spørsmålet var om funnene hadde relevans i forhold til virkeligheten, da forsøkspersonene visste at de ville unnslippe varmen så snart forsøket var over. I tillegg kunne det opptre andre situasjonelle faktorer som kunne være med å påvirke resultatet, slik at deltakerne ikke opptrådte naturlig i laboratorienes kunstige omgivelser.
Anderson og Anderson ønsket å finne ut mer av dette fenomenet og gikk videre og så på sammenhengen mellom kriminelle handlinger og temperatur i Chicago over en 90 dagers periode sommeren 1977. De fant da en klar korrelasjon mellom temperaturen og antall rapporterte kriminelle handlinger.
For å videre støtte opp om sin hypotese, gikk de i gang med en lengre studie i Houston, der de skilte mellom voldelig kriminalitet (mord og voldtekt) og ikke-voldelig (ran og brannstiftelse). Ved å gjøre dette, falt eventuelle forstyrrende faktorer i deres første studie bort. De samlet inn relevante data fra Houston Chronicle, som nesten hver dag publiserte data fra politiet om det siste døgns lovbrudd. Informasjonen de fikk tak i ble videre sammenlignet med Houstons maks temperatur per dag hentet fra National Oceanic and Atmospheric Administration. Dette viste også en klar lineær korrelasjon mellom voldelig kriminalitet og høye temperaturforhold (Anderson & Anderson 1984).
Andre studier støtter opp om samme problemstilling, for eksempel en studie gjennomført av Kenrick og MacFarlane. Den viser at sannsynligheten for aggressiv atferd hos bilsjåfører øker når de befinner seg i omgivelser med høy temperatur. Sjåførene viste irritabilitet og aggressivitet ved å bruke bilhornet dersom bilen foran ikke begynte å kjøre med en gang når trafikklyset skiftet til grønt. Sjåførene som ble testet hadde vinduet rullet ned, og man antok da at de ikke hadde klimaanlegg i bilen. Resultatet på studiet viste en direkte lineær økning i antall tut i forhold til økt temperatur.
Til tross for at funnene som ble gjort korrelerer, er det likevel en tanke å se på hva som skjer dersom temperaturen fortsetter å stige. Som mennesker har vi begrensninger på hva vi kan tåle, og for høye temperaturer fører til at vi til slutt tørster ut og dør. Dette vil føre til svært lite aggressiv handling, så man kan diskutere om det ikke er et kurvlineært forhold likevel.
Aggresjon hos dyr
Aggresjon hos dyr er naturlig og kan i mange sammenhenger være seksuelt betinget, spesielt hos ville dyr av samme art. Det handler om retten til å formere seg. Matrelatert aggresjon og territorial aggresjon er også normal atferd hos mange dyr, spesielt ville. Blant flokkdyr er dominansaggresjon også normalt.
Aggresjon hos tamhund
Det er to typer aggresjon hos tamhunden, ønskelig og uønskelig, sett fra et menneskelig ståsted. Fordi tamhunden lever i nær tilknytning til mennesker, er hundens atferd av stor betydning for både den og menneskenes velvære. Hovedproblemet i dette forholdet er hundens tendens til aggresjon mot mennesker og andre dyr.
Ønskelig aggresjon
Flere hunderaser er selektivt utvalgt for sin aggresjon, og da spesielt aggresjon mot fremmede. Rottweiler, dobermann, schæferhund og Akita er eksempler på hunderaser som har blitt selektert på grunn av slik atferd, og Hart og Hart (1985) har dokumentert at nettopp disse rasene figurerer i toppsjiktet blant hunderaser med et sterkt territorialforsvar. Selektivt utvalgt for sin aggresjon er også mange andre hunderaser, raser vi i dag gjerne forbinder med vakthunder, vokterhunder og kamphunder.
Uønskelig aggresjon
Gjennom årene er det gjort mange forsøk på å inndele hundens aggresjonsmønster, men det hersker fortsatt stor uenighet omkring hvordan dette kan gjennomføres med størst mulig nøyaktighet. Problemet henger sammen med vanskeligheten med å velge ut rett populasjon som referansegruppe. Overall (1997) delte aggresjonen inn i 13 subgrupper; maternal, lek, frykt, smerte, territorial, beskyttelses-, hunder imellom, avstraffelses-, matrelatert, eiendomsrelatert, røversk, dominans-, og idiopatisk aggresjon.
I en studie fra Animal Behaviour Clinic, College of Veterinary Medicine, Cornell University i USA, ble hunderaser med aggresjon mot fremmede og angstrelatert aggresjon sammenlignet med hunderaser som ble presentert ved Veterinary Medical Teaching Hospital i samme tidsrom. Kun individuelle hunderaser med 10 eller flere hunder innen hvert atferdsproblem (kategori) ble evaluert. Undersøkelsen viste at engelsk springer spaniel var betydelig mer vanlig blant hunder som viser aggresjon mot sine eiere (10,7%) enn blant dem som viser aggresjon mot fremmede (0,0%). Blant hunderaser som viser aggresjon mot fremmede utgjorde labrador retriever hele 12%, sammenlignet med 0,0% aggresjon mot sine eiere. Engelsk springer spaniel og rottweiler (men altså ikke schæferhund) viste betydelig (P < 0,005) større aggresjon mot sine eiere enn andre hunderaser i undersøkelsen. Studien viser også (første gang dokumentert) at rottweiler hyppigere enn før antatt fremviser dominant aggresjon.
Aggresjonsproblemene med engelsk springer spaniel støttes også av annen forskning, blant annet Borchelt, 1983 ; Landsberg, 1991 ; Line and Voith, 1986. Endringer i neurotransmitternivåene hos engelsk springer spaniel antyder en genetisk årsak, der et enkelt gen kan vise seg å være ansvarlig. Reisner m.fl. (1996) hevder at det kan se ut som om at hunderasen har reduserte stoffskiftenivåer av serotonin og dopamin.
Aggresjon og pelsfarger
Fordi mange studier med pelsdyr har vist at utfargingen kan påvirke atferden hos dyr, ble det igangsatt en studie med sort, brun og gul labrador retriever, for å avdekke om pelsfargen påvirket aggresjonsmønsteret. Hundene som inngikk i studien var alle pasienter med medisinske problemer ved The Veterinary Medical Teaching Hospital of Cornell University i USA. Resultatene ble sammenlignet med resultater fra Animal Behavior Clinic for aggression, der hundene var pasienter med aggresjonsproblemer.
Podberscek og Serpell (1996) avdekket at ensfarga cocker spaniel oftere var aggressive enn partyfarga. Blant ensfarga var røde oftere aggressive enn sorte individer.
Hipólito Ocalia
Hipólito Ocalia (født 22. juli 1916 på Curaçao, død 20. april 1984 samme sted) var en kunstner fra Curaçao.
Ocalia malte i olje på tre. Hans fargerike malerier omtales som naiv kunst. I 1971 grunnla han Fundashon di Artista.
Selv om han holdt sin første utstilling i 1965, ble han kjent først etter sin død. I 1988 og 1991 ble malerier utstilt i Nederland og på Curaçao, mens det i 1995 ble arrangert en soloutstilling av Ocalias kunst. Hans kunst er representert i Curaçaosch Museum, samt i Stichting voor Culturele Samenwerking (Sticusa) og Stedelijk Museum Amsterdam i Nederland.
Newcastle Brown Ale
Newcastle Brown Ale er et mørkebrunt øl. Ølsorten har blitt brygget i Newcastle upon Tyne nord i England siden 1927. Bryggeriet har vært Newcastle Breweries, som nå er en del av bryggerikonsernet Scottish and Newcastle. Ølmerket er gitt Protected Geographical Indication (PGI) av Den europeiske union (EU). PGI vil blant annet si at et produkt bare kan produseres innenfor et visst område. I april 2004 ble det meldt at bryggeriet ved Tyne skulle flyttes til Dunston Federation Brewery i Gateshead. Hvis ikke PGI-statusen blir opphevet, må bryggeriet enten bli værende i Newcastle, eller så må navnet endres.
Det var stort sett umulig å få tak i ølet i sør- og midt-England frem til en vellykket kampanje på slutten av 1980-årene. Etter hvert har det blitt et av de ledende ølmerkene på flaske.
På samme måte som det mer kjente Guinness-merket har Newcastle Brown Ale blitt markedsført med suksess i USA. Ølmerket er relativt godt tilgjengelig der, både på flaske og fat.
Silje Sprakehaug
Silje Sprakehaug (født 4. februar 1991) er en norsk skihopper som hopper for Vikersund Idrettsforening, Flying Team Vikersund. A-landslagshopper for Norge fra og sesongen 2008/09. Hun tok bronse i Norgesmesterskapet på ski 2008. Silje har deltatt i JR-VM i 2007 (24 plass), 2008 (22 plass) og 2009 (23 plass).
Eva Bosáková
Eva Bosáková-Věchtová (født 18. desember 1931 i Mladá Boleslav, død 10. januar 1991 i Praha) var en tsjekkoslovakisk turner som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors, 1956 i Melbourne og 1960 i Roma.
Bosáková vant en olympisk bronsemedalje i turn under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Hun var med på det tsjekkoslovakiske laget som kom på tredjeplass i damens lagkonkurrane bak Sovjetunionen og Sveits. De andre på laget var Věra Vančurová, Hana Bobková, Jana Rabasová, Alena Chadimová, Alena Reichová, Božena Srncová og Matylda Šínová.
Fire år senere, under Sommer-OL 1956 i Melbourne, vant hun en sølvmedalje i bom. Hun ble olympisk mester i samme øvelse under Sommer-OL 1960 i Roma.
Arn av Würzburg
Arn von Würzburg (født før 855, død 13. juli 892) var biskop av Würzburg fra 855 til 892.
Tid som biskop
Han deltok aktivt på riksdager og rikssynoder.
Arn kjempet som aktiv hærfører for eksempel i 884 sammen med Heinrich, markgreve av Friesland, i Sachsens forsvar mot et sterkt angrep fra nordmennene (fra Skandinavia). I 892 dro han sammen med Poppo, hertugen av den sorbiske Mark, på et lite fremgangsrikt felttog mot bøhmerne. På hjemveien ble biskop Arn og hans ledsagere drept av slaviske styrker.
Gravstedet - konkurrerende oppfatninger
Stedet der han falt - det vil si for hans martyrium fordi han i samtiden ble betraktet for å blitt drept av hedninger for sin tros skyld - er imidlertid ikke kjent.
Rundt hundre år etter hans død beskrev kronikøren Thietmar av Merseburg at åstedet var «in pago Chutizi». Over stedet for martyrdøden skulle de ha vært å betrakte merkverdige stjerner. Selv slaverne i trakten trodde at det måtte dreie seg om lys fra martyrenes sjeler.