cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bonnie & Clyde
Fengsel og løslatelse
Fra midten av februar 1930 møttes Bonnie og Clyde jevnlig, og politiet holdt hennes mors hus under oppsikt i håp om å pågripe den etterlyste Barrow. Han ble arrestert der og sendt til fengsel i to år for innbrudd og biltyverier. Clyde satt i fengsel i Texas State Prison på Eastham Farm frem til begynnelsen av 1931, unntatt én uke da han rømte, men ble fanget i Ohio. I dette fengslet skal han for første gang hat tatt livet av et menneske, en beryktet serievoldtektsmann ved navn «Big Ed». På 1930-tallet ble denne typen mord på fanger som avtjente lange straffer, ofte oversett. Han inngikk derfor en avtale med en fange som skulle sitte inne i 30 år, at dersom han tok på seg skylden for mordet, skulle Clyde hjelpe ham med å rømme.
De seksuelle overgrepene som Clyde selv var blitt utsatt for i fengselet kan ifølge noen historikere ha gitt ham varige psykologiske mèn og ført til at han utførte voldsomme handlinger senere i livet.
Etter løslatelsen i 1932 flyttet Clyde til Massachusetts. Men innen få uker var han tilbake i Texas, innblandet i en operasjon for å hjelpe Raymond Hamilton og andre fra Eastham-fengslet med å rømme. Han begynte å samle sammen folk, penger og våpen for å kunne gjennomføre operasjonen.
I april så en nattevakt Barrow og Ralph Fults bryte seg inn i en jernvarebutikk. De flyktet etter en skuddveksling. Gjenforent med Bonnie forsøkte de å forlate området. Denne episoden kom til å danne et mønster for Bonnie & Clyde som fortsatte frem til deres død: desperat flukt i høy hastighet på dårlige veier i stjålne biler og med stadig bytting av stjålne registreringsskilt. Til tross for Clydes kjøreferdigheter og evne til å unngå lovens menn (som senere motstrebende respekterte og beundret hans evne til å slippe unna), endte denne episoden galt. Kanskje skyldtes det at de ble nødt til å stjele muldyr for å ta seg frem i Texas jordbrukslandskap. Clyde kom seg unna, men Bonnie og Fults ble tatt. Hun hevdet at hun var blitt kidnappet, og juryen frikjente henne. Etter å ha tilbrakt to måneder i arresten i Kaufman i Texas returnerte hun til Dallas i juni 1932 og var snart tilbake på veiene sammen med Clyde.
Drap
Mens Bonnie satt i varetekt, hadde Clyde deltatt i drapet på en butikkeier under et ran, selv om han bare var sjåfør. Offerets hustru så et fotografi av Clyde på politistasjonen og pekte ham ut som en av de som hadde skutt. I august 1932, da Bonnie var på besøk hos sin mor, drakk Clyde og hans kumpaner alkohol under et dansestevne i Oklahoma, hvilket var forbudt i forbudstiden. Da sheriffen og visesheriffen kom, åpnet Ray Hamilton og Clyde ild og drepte visesheriffen. Dette var det første drapet på en politimann av det som senere skulle få navnet Barrow-gjengen.
Landveisrøvere
Mellom 1932 og 1934 kidnappet Barrow-gjengen ved flere anledninger enten lovens voktere eller ransofre som de senere satte fri langt fra utgangspunktet. Noen ganger ble de løslatte gislene utstyrt med kontanter slik at de skulle kunne komme seg hjem igjen. Historier om disse møtene har bidratt til Bonnie og Clydes mytiske aura – et par som både ble hånet og beundret av folk. Det finnes dog ikke noen klare bevis på at Bonnie drepte eller skjøt noen, men Clyde og hans kumpaner derimot nølte aldri med å skyte verken politi eller sivilpersoner om bandens sikkerhet var truet. Clyde var sannsynlig den som avfyrte våpenet ved cirka ti drap. Andre medlemmer av Barrow-gjengen som en vet eller tror var med på å drepe, var Raymond Hamilton, W.D. Jones, Buck Barrow, Joe Palmer og Henry Methvin. Med tanke på gjengens lange kriminelle løpebane og at et stort antall våpen, biler og mennesker var innblandet kan historiebøkene kun spekulere rundt det direkte ansvarsspørsmålet og om detaljer rundt alle ran og drepte som er knyttet til Bonnie og Clyde. Mange av handlingene ble utført på avsides plasser med få vitner og begrensede muligheter til åstedsundersøkelser.
Joplin
Barrow-gjengen klarte å flykte fra Joplin. W.D. Jones var imidlertid blitt såret, og da de flyktet måtte de etterlate de fleste av eiendelene sine i den leide leiligheten; blant annet et fotoapparat og en filmrull. Filmen ble senere fremkalt av avisen «Joplin Globe» og resulterte i mange bilder som nå er berømte, hvorav to kan ses her. Senere brukte Bonnie og Clyde klærne og hattene sine for å skjule registreringsskiltene på de stjålne bilene mens de fotograferte dem.
Uenighet
Tross det glamorøse bildet som er blitt malt og som forbindes med Barrow-gjengen, var de som oftest desperate og misfornøyde. Blanche Barrow forklarte i et nylig publisert håndskrevet dokument at de alltid var på flukt. Clyde var som en robot bak rattet og kjørte på farlige veier og søkte etter plasser der de kunne få sove og spise uten å bli oppdaget. En av medlemmene var alltid på vakt. Selv om Barrow-gjengen hadde tusenvis av dollar fra et ferskt bankran, var det en vanskelig oppnåelig luksus for dem å få sove i en seng, og å få sove i ro var nesten en umulighet.
Buck Barrows død
Etter episodene i Joplin hadde flere delstater spredt oppslag der folk ble bedt om å holde øynene åpne etter ukjente personer som kjøpte medisiner og andre apotekvarer. En apoteker i Platte City ringte politiet da en fremmed (sannsynligvis Blanche, selv om hennes forklaring peker på at det var Clyde og W.D.) kjøpte sanitetsartikler til Bonnie 19. juli 1933. Etter at han også hadde fått andre rapporter om mistenkelig oppførsel var sheriffen sikker på at han var på sporet av Barrow-gjengen. Han kalte sammen en stor styrke og en armert bil og gikk til angrep samme natt. Men det ble en relativ lett affære for Barrow-gjengen som nylig hadde ranet en våpenbutikk og derfor disponerte en betydelig ildkraft. Gjengen unnslapp nok en gang, men prisen var høy: Buck Barrow ble skutt i hodet, og Blanche ble nesten blindet av glass-splinter i øynene. Mulighetene til å klare seg på flukt ble mindre, og 24. juli 1933 ble Barrow-gjengen overrasket i et bakhold i en øde park nær Dexter i Iowa. Buck ble truffet flere ganger, og han og Blanche ble tatt. Clyde, Bonnie og W.D. flyktet til fots. Fem dager senere døde Buck på et sykehus i Perry, Iowa.
Den siste flukten
22. november 1933 gikk Bonnie og Clyde igjen inn i et bakhold da de møtte slektninger nær Sowers i Texas, men nok en gang klarte de å flykte.
I januar 1934 utførte Bonnie, Clyde, Floyd Hamilton (broren til Raymond Hamilton) og Jimmy Mullens et vellykket raid mot Eastham fengsel og fikk satt Raymond Hamilton, Joe Palmer, Henry Methvin og Hilton Bybee fri. Joe Palmer drepte en vakt og skadet en annen.
Clyde Barrow og Henry Methvin drepte to unge trafikkbetjenter nær Grapevine i Texas 1. april 1934 og en politimann fem dager senere nær Commerce i Oklahoma.
Bonnie og Clyde ble overfalt i et bakhold og drept 23. mai 1934 på en øde veistrekning nær skjulestedet sitt ved Bienville Parish i Louisiana. De ble skutt av en politistyrke på fire menn fra Texas og to fra Louisiana. (De to fra Louisiana var der av juridiske grunner, et utslag av det amerikanske rettssystemet før FBI ble etablert og som Clyde hadde utnyttet fullt ut da han valgte plasser å rane og gjemme seg på.) Styrken ble ledet av den tidligere Texas Ranger-kapteinen Frank Hamer, som aldri før hadde møtt verken Bonnie eller Clyde. Han begynte jobben med å spore opp paret 10. februar 1934 og i løpet av en måned eller to hadde han truffet en representant for Henry Methvins foreldre i Bienville Parish.
21. mai 1934 befant styrken seg på fire i Shreveport i Louisiana da de fikk greie på at Bonnie og Clyde skulle komme dit i løpet av kvelden sammen med Henry Methvin. Clyde hadde besluttet at foreldrehjemmet til Methvin i Bienville Parish skulle være møtested hvis de kom fra hverandre. Methvin, som nå samarbeidet med politiet, etterlot Bonnie og Clyde i Shreveport, og hele styrken, inkludert de to fra Louisiana, la seg i bakhold ved veien nær møtestedet, på Highway 154 mellom Gibsland og Sailes i Louisiana. De var på plass fra klokken ni på kvelden og ventet til neste dag, 22. mai, men Bonnie og Clyde dukket ikke opp.
Da klokken var ti over ni om morgenen den 23. mai var styrken, som hadde ligget gjemt i buskene hele natten, på vei til å gi opp da de plutselig hørte Clydes stjålne Ford V-8 nærme seg. Da han stoppet for å snakke med faren til Henry Methvin som var utplassert der med sin lastebil denne morgenen for å distrahere Clyde og tvinge han over på den siden av veien som lå nærmest politistyrken, åpnet politimennene ild med automatvåpen. De tømte flere magasiner i bilen, og Bonnie og Clyde ble skutt og drept. Det ble aldri ropt noen advarsel eller oppfordring til de ettersøkte om å overgi seg. Clyde døde momentant av skuddet gjennom hodet, avfyrt med en lånt Remington «modell 8» av Prentis Oakley. Bonnie døde ikke like raskt. I ettertid har de som var med, fortalt at de hørte hennes siste lange skremte skrik mens kulene slo inn i bilen.
Epilog
Bonnie og Clyde hadde ønske om å bli gravlagt sammen side ved side, men familien Parker gikk ikke med på det. Bonnies mor ville innfri sin datters siste ønske, som var å bringe henne hjem, men det var ikke mulig på grunn av den store folkemassen som samlet seg rundt familiens hus. Over 20 000 møtte opp til Bonnies begravelse, hvilket gjorde at Parker hadde problemer med å komme frem til graven.
Clyde Barrow ble gravlagt på Western Heights Cemetery og Bonnie Parker i Crown Hill Memorial Park, begge i Dallas i Texas.
På plassen der Bonnie og Clydes ble drept, som ligger ganske avsides til langs Highway 154 i Bienville Parish, Louisiana, er det to minnesmerker, et av stein (som nesten er helt ødelagt av suvenir-jegere) og en nyere av metall. Hvert år holdes det en «Bonnie og Clyde-festival» i byen Gibsland i Louisiana.
Tre år etter deres død ble den første filmen om Bonnie og Clyde spilt inn; You Only Live Once med Henry Fonda og Sylvia Sydney.
Bonnie og Clyde var blant de første kjendisskurkene i moderne tid. Det påstås at Clyde skrev et brev til Ford Motor Company der han lovpriset deres «dandy car». Det er imidlertid aldri fastslått om det var hans håndskrift. Ford skal også ha fått et lignende brev fra en som utga seg for å være John Dillinger. Begge brevene ble brukt i markedsføringen. Bonnies dikt «The Story of Bonnie and Clyde» ble publisert i flere aviser.
I 1967 kom Bonnie and Clyde, en romantisk filmversjon av historien med Faye Dunaway og Warren Beatty i hovedrollene. Det amerikanske filminstituttet har kåret filmparet til filmhistoriens 32. beste skurkeskikkelser. Sangeren Georgie Fame hadde på den samme tiden også en viss platesuksess med sangen «The Ballad of Bonnie and Clyde».
Bamsens fødselsdag
«Bamsens fødselsdag» er en norsk barnesang med melodi og tekst av forfatteren, visedikteren og tegneren Thorbjørn Egner (1912–1990). Visa ble første gang framført i NRKs radioprogram Barnetimen 15. januar 1952. Sangen ble raskt spilt inn med Kringkastingsorkestret og Frank Robert, til bruk i Ønskekonserten. Teksten og melodien kom på trykk første gang i sangboka Nye viser fra barnetimen i 1952.
Sangen om Bamsefar som fyller femti år og de navnløse dyra teksten forteller om, skal ha inspirert Egner til å dikte videre om Klatremus og de andre dyrene i Hakkebakkeskogen der visa etter hvert ble en del av historien. Fortellingen om Hakkebakkeskogen ble utgitt som egen bok i 1953, da uten «Bamsens fødselsdag». I 1955 ble boka filmatisert med de kjente sangene. Historien ble dramatisert i 1959 som dokketeater og i 1964 med skuespillere. I 1966 kom en musikalsk hørespillversjon på grammofonplate med musikken arrangert av Egil Monn-Iversen og med Birgit Strøm som den muntre Klatremus, Knut Risan som den upålitelige Mikkel Rev og Sølvi Wang som Bestemor Skogmus og Bjørnemor.
Innspillingen med Leif Juster ble gjort i desember 1952. Per Asplins versjon ble også utgitt på LP-platen Hei alle barn! - Gøy med Per Asplin.
Grøtøya
Grøtøya kan vise til:
Nikolaus Harnoncourt
Nikolaus Harnoncourt (1929–2016) var en østerriksk dirigent, cellist, musikkskribent og pionér innen historisk oppføringspraksis.
Liv og virke
Harnoncourt vokste opp i Graz i Steiermark og tok musikkutdannelsen i Wien. I perioden 1952-69 var han ansatt som cellist ved Wiener Symphoniker. Samtidig dannet han ensemblet Concentus Musicus Wien sammen med kona Alice Hoffelner, som var fiolinist. Formålet med ensemblet var å framføre musikk fra middelalder, renessanse og barokk så tidsriktig som mulig ved å anvende originalinstrumenter.
I 1971 startet Harnoncourt og Gustav Leonhardt et prosjekt med å spille inn alle Johann Sebastian Bachs kantater. Prosjektet ble avsluttet i 1990.
Harnoncourt oppførte musikkverk med en rekke ulike orkestre som bruker moderne instrumenter, men hadde fortsatt øye for autentiske instrumenter. I årene 1972-92 underviste Harnoncourt i direksjon og kunnskap om historiske instrumenter ved Mozarteum i Salzburg. Harnoncourt var medlem av den svenske Kungliga Musikaliska Akademien.
Ivan Sjevitsj
Ivan Sjevitsj (født 4. april 1838, død 24. februar 1912) var en russisk offiser og adelsmann, og guvernør for det russiske Guvernementet Livland i perioden 1883–1885.
Tyra Danebod
Thyra Danebod - på sin manns runestein til hennes minne blir hun kalt Thorvi - var en dansk dronning, gift med kong Gorm den gamle og mor til Harald Blåtann.
Kilder om livet hennes
De eneste skriftlige kildene om henne er tekstene på runesteinene i Jellinge. På Store Jellingstein minnes Harald Blåtann sine foreldre Gorm og Thyra. Hennes tilnavn «Danebod» er avledet av de to siste ordene på Lille Jellingstein, tanmarkar but (= Danmarks pryd). Det er likevel noe usikkert om teksten henviser til henne eller Gorm, og hva ordet but betyr. Én tolkning har vært «pryd», en annen at ordet betyr «bot», hvorav hennes tilnavn Danebot, «den som bøtet på/forbedret/hjalp Danmark». Dette skapte oppfatningen av at Thyra var den som fikk reist og vedlikeholdt Danevirke, forsvarsverket mot angrep sørfra. Men arkeologiske undersøkelser har vist at Danevirke ble påbegynt i folkevandringstiden, senest i år 500. Utbedringer ble foretatt blant annet i Harald Blåtanns tid, men ikke i Thyras tid. Da Gorm reiste steinen til minne om Thyra, må man gå ut fra at hun døde før ham, altså en gang før år 958. Ut fra det har man antatt at hun ble født helt i begynnelsen av 900-tallet, men vi vet lite om hennes opprinnelse. Saxo Grammaticus (død ca 1220) skriver at hun var datter av «Æthelred, konge av England», hvilket i så fall må ha vært Ethelred av Wessex, men det er ikke sannsynlig eller troverdig. Snorre Sturlason (død i 1241) mener at hennes far var en konge eller jarl av Jylland eller kanskje Holstein og het Harald Klakk Halvdansson. Snorre er også her langt mer troverdig enn Saxo.
Nordhaugen i Jelling, også kalt «Thyras haug», er 8,5 meter høy og 65 meter bred, og dermed Danmarks største gravhaug. På toppen var en dam som trolig var i ferd med å tørke ut i 1820, da bøndene mente den var et kildeutspring som var blitt tilstoppet. Derfor gravde de seg rundt 5 meter ned i haugen, og fant et gravkammer av tre. Her tok de seg inn, og oppdaget at gravrøvere hadde vært på ferde. Like fullt oppstod det rykter om at det var blitt funnet gull som var solgt i Vejle. Faktisk ble det gjort småfunn av sølv og bronse, samt Jellingebægeret. Begerets ornamenter ga navn til en av vikingtidens stilarter, «Jellingestilen». Det ble ikke funnet spor etter Thyra i gravhaugen.
Sagn og overleveringer
På 1800-tallet ble Thyra fremstilt som den symbolske vokter av Danmarks sørgrense. Uten noen rot i kilder fra hennes samtid ble hun fremstilt som en besluttsom og sterk dansk dronning som fikk reist Danevirke, enda forsvarsverkene er langt eldre enn henne. Hun ble avbildet og skildret som Danmarks beskytter i dikt, sanger og ikke minst malerier.
Urubici
Urubici er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Jerry García
Jerome John «Jerry» Garcia (født 1. august 1942 i San Francisco, død 9. august 1995) var en amerikansk musiker og en av grunnleggerne av det amerikanske rockebandet Grateful Dead. Han var gitarist, vokalist og låtskriver i bandet og var en sentral aktør i det som senere blant annet har fått merkelappen San Francisco Sound.
Privat
Garcia og flere medlemmer av Grateful Dead brukte ofte narkotika, spesielt hallusinogene stoffer som marihuana og LSD. På 1960-tallet gikk Garcia under kallenavnet «Captain Trips». Han var i flere år avhengig av heroin. I tillegg var han overvektig, en storrøyker, hadde problemer med søvnapné og var diabetiker. I 1986 falt han i diabetisk koma og var bevisstløs i fem dager. Etter at han våknet måtte han lære å spille gitar på nytt. Garcia hadde flere opphold på rehabiliteringsklinikker for å ta kontroll på avhengigheten. 9. august 1995 døde han av hjerteinfarkt på en rehabiliteringsklinikk i Marin County i California.
Mikhail Zinovjev
Mikhail Zinovjev (født 19. februar 1838, død	2. desember 1895) var en russisk offiser og administrator, og guvernør for det russiske Guvernementet Livland i perioden 1885–1895.
Gigasekund
1 gigasekund er lik:
Og motsatt:
Seløyna
Seløyna er den nordligste av de store øyene i Øygarden kommune i Hordaland. Det er veiforbindelse med broer til Bergen via øvrige øyer i Øygarden og Sotra og Lillesotra. Arealet er 8,7 km².
Godkjent skrivemåte av navnet er Seløyna.
Tom T. Hall
Tom T. Hall (født 25. mai 1936 i Olive Hill i Kentucky i USA, død 20. august 2021 i Franklin i Tennessee) var en amerikansk countrymusiker og låtskriver.
Han hadde kallenavnet «The Story Teller» og skrev sanger til mange kjente countryartister, blant andre Johnny Cash, George Jones, Loretta Lynn, Waylon Jennings, Alan Jackson og Bobby Bare.
Bakgrunn
Tom Hall organiserte som tenåring et band kalt The Kentucky Travelers, som opptrådte før filmen for et omreisende filmteater. Han gjorde militærtjeneste i US Army, og tilbragte det meste av den tiden i Vest-Tyskland.
Karriere
I United States Army opptrådte Hall på den amerikanske Armed Forces Radio Network og skrev komiske sanger om opplevelsene i hæren. Hans tidlige karriere omfattet også å være radioannonsør på WRON, en lokal radiostasjon i Ronceverte i Vest-Virginia. Hall var også speakeren på WMOR 1330AM i Morehead i Kentucky, og speakeren på WSPZ, som senere ble WVRC Radio i Spencer i Vest-Virginia, på 1960-tallet.
Halls store gjennombrudd som sangskriver kom i 1963, da sangeren Jimmy C. Newman innspilte hans sang «DJ For a Day.» Snart etter flyttet Hall til Nashville, dit han ankom til i 1964 med 46 dollar og en gitar; og innen få måneder var gått hadde han sanger som klatret opp på hitlistene. Hall fikk tilnavnet «The Storyteller», og han skrev sanger for mange countrystjerner.
Hans kanskje mest kjente sang er «Harper Valley PTA» (på norsk Fru Johnsen) som ble spilt inn i 1968 av Jeannie C. Riley og som solgte over seks millioner eksemplarer. Sangen ble også til film og et TV-program med samme navn. I 2008 ble han innvalgt som medlem i æresgalleriet Country Music Hall of Fame.
Den opprinnelige amerikanske innspillingen fra 1968 var med Jeannie C. Riley, og den nådde førsteplassen på Billboard Hot 100 og Hot Country Singles Chart bare én uke etter hverandre, og vant både en Grammy og en CMA Award. Sangen inspirerte til en film og et tv-program av samme navn. Hall spilte selv også denne sangen inn på hans album The Definitive Collection (som sang nummer 23).
Halls innspillingskarriere tok fart etter Rileys utgave av sangen, hvorpå han utgav en rekke hits fra slutten av 1960-årene til begynnelsen av 1980-årene. Noen av Halls største hits var «A Week in a Country Jail», «(Old Dogs, Children and) Watermelon Wine», «I Love,» «Country Is», «The Year That Clayton Delaney Died», «I Like Beer» og «Faster Horses (the Cowboy and the Poet)». Han er også kjent for sine barneorienterte sanger, som «Sneaky Snake» og «I Care»; sistnevnte nådde førsteplassen på country-hitlisten i 1975.
I 1979 var Hall med i PBS-musikkprogrammet Austin City Limits i løpet av sesong 4.
Fra midten av 1980-årene gikk det langsomt tregere med platesalget, og da begynte Hall å skrive bøker. Han forfattet blant annet en roman, en samling noveller og den selvbiografiske A Storyteller’s Nashville.
Peter Schreier
Liv og virke
Schreier vokste opp i Gauernitz, Landkreis Meißen. I 1945 ble han medlem av Dresdner Kreuzchor hvor lederen Rudolf Mauersberger oppdaget talentet hans og skrev et soloparti i sin Dresdner Requiem for ham. Opptak fra denne tiden dokumenterer hvorfor han vakte oppsikt allerede i guttealder.
Etter stemmeskiftet sang Schreier tenor og ble tidlig verdenskjent som evangelist i Johann Sebastian Bachs oratorier. Han sang enkelte operaroller i Fidelio, Bortførelsen fra Serailet, Tryllefløyten, Das Rheingold, Hans Pfitzners Palestrina, stort sett ved Staatsoper Unter den Linden i Berlin. Han hadde et bredt repertoar og ved siden av lieder, oratorier og operaer sang han også operetter.
Mother Love
«Mother Love» var den siste sangen til det britiske rockebandet Queen før vokalisten Freddie Mercury døde av sykdommen aids. I sangen synger Mercury om moren sin og livet sitt, altså «mors kjærlighet».
På slutten av sangen kan man høre mange lyder, de lydene er hver eneste sang Queen noen gang har laget satt sammen.
Peter Schreier
Liv og virke
Peter Schreier sang sin avskjedskonsert som lyrisk tenor 22. desember 2005 i Praha.
Fra 1981 ledet han mesterklasser i sang. Som dirigent arbeidet han blant annet med Berlinfilharmonien, Hamburger Symphoniker, Dresdner Staatskapelle,Wiener Symphoniker, Mozarteumorchester Salzburg, Gürzenich-Orchester, Philharmoniker Hamburg og Los Angeles Philharmonic.
Schreier bodde i Dresden-Loschwitz, var gift og har to sønner.
Arnulf Øverlands galleri
Arnulf Øverlands galleri ble etablert i 2007 og ligger i Wirum brygge på Innlandet i Kristiansund.
Galleriet viser internasjonal kunst, men hovedvekten ligger på salgsutstillinger med norske malere. Mellom hver utstilling vises det arbeider av, og arbeidsplassen til, Arnulf Øverland (født 1889 i Kristiansund, død 1968 i Oslo).
Carol Greider
Carolyn Widney Greider (født 15. april 1961) er en molekylærbiolog som er ansatt ved Johns Hopkins University. Hun var medoppdager av enzymet telomerase i 1984 mens hun jobbet under Elizabeth Blackburn ved University of California, Berkeley.
I tillegg til nobelspris i medisin har hun fått flere andre utmerkelser og medaljer for sitt forskningsarbeid.
Landskapsmaleri
Landskapsmaleri er en sjanger innen maleriet som innebærer en realistisk eller stilisert fremstilling av et landskap, ofte i kombinasjon med staffasjer og arkitekturelementer.
Landskapsmotiv har vært kjent fra hellenismen og i romersk keisertid. I andre halvdel av 1300-tallet gjenoppstod sjangeren. Den var mye brukt i Nederland på 1500-tallet.
På 1600-tallet ble motivet videreutviklet av en gruppe malere i Roma til det ideale landskap, et vidt panoramabilde med store rolige former. Landskapet kan være utstyrt med antikke monumenter og ha et mytologisk innhold og blir da kalt heroisk landskap. Sentrale her er Claude Lorrain og Nicolas Poussin.
Landskap er også kjent i kinesisk og japansk kunst fra 1500-tallet og fremover.
Ekkoland
Ekkoland er debutromanen til den norske forfatteren Per Petterson. Boka ble skrevet i 1989, og handler om Arvid som vokser opp i Oslo på sekstitallet.
Rana kommunestyre 1964−1967
Rana kommunestyre 1964−1967 er en oversikt over representanter og vararepresentanter («varamenn») i Rana kommunestyre, etter kommunestyrevalget i 1963.
Dette var det første lokalvalget i Rana i forbindelse med sammenslåingen av de tidligere kommunene Mo, Nord-Rana, deler av Sør-Rana og deler av Nesna kommune. Valget ble avholdt høsten 1963, og det nye kommunestyret ble konstituert i 1964.
Kommunestyrevalget 1963
Med 57,7 % av stemmene, og 37 representanter, hadde Det norske Arbeiderparti rent flertall i kommunestyret under hele perioden. Partiet fikk 10 av de 15 plassene i formannskapet.
Iput
Iput, eller Iputs (russisk: Ипуть – Iput, belarusisk: Іпуць – Iputs), er ei elv i Smolensk og Brjansk oblast i Russland, og Mahiljow og Homjel voblast i Belarus. Den er ei venstre sideelv til Sozj, og er 437 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 10 900 km².
Rana kommunestyre 1964−1967
Kommunestyrevalget 1963
Fra 1964 til 1965 var Per Karstensen ordfører, og Alf Andreas Øverli varaordfører. I 1965 overtok Alf Andreas Øverli vervet som ordfører, og Sigbjørn Eriksen ble ny varaordfører.
János Kádár
János Kádár (født Giovanni Czermanik; 26. mai 1912, død 6. juli 1989) var en ungarsk politiker, leder for det ungarske kommunistpartiet fra 1956 til 1988 og landets statsminister i to perioder (1956–1958 og 1961–1965). Da oppstanden i Ungarn var slått ned av Sovjetunionen, ble han innsatt som statsminister.
Heinz Holliger
Heinz Holliger (1939–) er en sveitsisk oboist, komponist og dirigent.
Urupema
Urupema er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
János Kádár
Unge år
Kádár tilbrakte sine første seks år med fosterforeldre i Kapoly i fylket Somogy, til han ble gjenforent med sin mor i Budapest. Hun arbeidet som vaskekone og som sendte ham til skole inntil han var 14 år. Første i 1960 møtte han sin biologiske far, som var landeier, og sine tre halvbrødre.
Politisk aktivitet før og under den annen verdenskrig
Han utdannet seg som skrivemaskinmekaniker, ble med i fagforeningens ungdomsgruppe da han var 17. Han ble medlem i det Ungarske Kommunistparti i 1931. Flere ganger ble han arrestert for ulovlig politisk aktivitet og i 1933 ble han dømt til to års fengsel. Senere, som et dekke for ulovlige kommunistaktiviteter, ble János Csermanek med i det ungarske Sosialdemokratiske Parti og satt i komiteen i dets avdeling i Budapest.
Han ble arrestert i 1937 av Horthy-regimet og sendt i fengsel i tre år. Da han ble satt fri drog han ikke til Sovjetunionen, men drev kommunistpartiets undergrunnsvirksomhet sammen med sin venn László Rajk. Fra 1943 gjorde han dette under navnet János Kádár. (Kádár betyr «bøkker» på ungarsk.) I 1944 prøvde han å krysse grensen til Serbia for å få kontakt med Titos partisaner. Han ble arrestert og sendt med en transport jøder til Mauthausen konsentrasjonsleir. På veien til Komarno greide han å unnslippe og drog tilbake til Budapest.
Årene 1945–1956. Fra lederskap til arrangert rettssak
Etter at Ungarn var okkupert av Sovjetunionen og de Moskva-baserte medlemmene av det ungarske kommunistpartiet hadde vendt hjem, ble Kádár utnevnt til visepolitimester for Budapests nye politi.
I 1946 bla han valgt til visegeneralsekretær i det ungarske kommunistpartiet. I 1949 etterfulgte han László Rajk som innenriksminister. Rajk ble utnevnt til utenriksminister av kommunistpartiets leder Mátyás Rákosi. Rajk var allerede da i all hemmelighet blitt utpekt som hovedtiltalt i de fiktive rettssakene som snart skulle holdes av Rákosi som en analogi til Moskva-prosessene. Rajk og hans "spionring" ble tiltalt for å ha konspirert med Tito, og de ble henrettet.
I et machiavelliansk komplott satte Rákosi Kádár, som var venn med både Rajk og hans kone Julia, i innenriksministerens sted for å være sikker på at Kádár var synlig involvert i Rajks rettssak. Det var i virkeligheten ÁVH, det ungarske hemmelige politi, som styrte prosessen, og disse tok sine ordrer direkte fra Rákosi. Men som innenriksminister måtte Kádár fordømme Rajks «forbrytelser» og prøve å tvinge en tilståelse ut av ham. Han var også til stede da Rajk ble henrettet 15. oktober 1949.
Ett år senere var Kádár selv tiltalt i en arrangert rettssak; han ble beskyldt for å ha vært spion for Horthys politi. Denne gangen var det Kádár som ble slått av det hemmelige politiet og tvunget til å «tilstå». Han ble funnet skyldig og dømt til livsvarig fengsel. Han satt på enecelle i tre år under forhold langt verre enn det han opplevde som fange under Horthy-regimet.
Han ble løslatt i juli 1954 etter Stalins død og etter utnevnelsen av Imre Nagy som statsminister i 1953. Kádár tok imot tilbudet om å fungere som partisekretær i det tungt industrialiserte 13. distrikt i Budapest. Han steg raskt i gradene og bygget opp en stor krets av tilhengere blant arbeidere som forlangte økt frihet for fagforeninger.
Iput
Elva fryser til i slutten av november og er frosset over til vårløsningen i månedsskiftet mars-april. De største sideelvene er Voronitsa og Unetsja. Byene Surazj og Dobrusj ligger ved Iput.
János Kádár
Rolle i den ungarske revolusjonen i 1956
Nagy startet en liberaliseringsprosess: han fjernet statlig kontroll over pressen, løslot mange politiske fanger og uttrykte ønsker om å melde Ungarn ut av Warszawa-pakten. Han dannet en koalisjonsregjering. Selv om de sovjetiske lederne sendte ut en erklæring der det het at de ønsket å etablere et nytt forhold til Ungarn på grunnlag av gjensidig respekt og likhet, bestemte presidiet i Sovjetunionen seg i begynnelsen av november for å knuse den ungarske revolusjonen med makt.
János Kádár kunngjorde sitt 15 punkts program for den nye regjeringen:
Det femtende og siste punktet ble annullert etter press fra USSR, som fant det for antikommunistisk. Kádár så det også som fordelaktig at den 200,000 mann sterke sovjetiske garnisonen ble stående i Ungarn. Det tillot ham å redusere de store militærutgiftene til fordel for velferdstiltak.
Janos Kádár beholdt makten i Ungarn til 1988, da han gikk av som partileder på grunn av sviktende helse og store økonomiske problemer. Han ble avløst som statsminister av Károly Grôsz, som videreførte hovedlinjene i hans politikk, men i en justert form. Kádár ble utsett til å fortsette som partileder, men ville ikke ta gjenvalg. Da det ble åpenbart at han var rammet av tiltagende senilitet, ble han fjernet fra politikken. Han døde kort tid etter.
Kádárs omdømme ble sterkt påvirket av at han ble oppfattet som en forræder og en lakei for Sovjetunionen, men etterhvert ble han sett på som en av de mest moderate østeuropeiske kommunistlederne. Mens han forble trofast mot Sovjetunionens utenrikspolitikk, var hans fremste politiske mål å skape nasjonal enighet rundt innenrikspolitikken. Han åpnet tidlig for et tettere samarbeid med sosialdemokratene i Vest-Europa, men følte seg alltid forpliktet til holde landet innenfor Warszawa-pakten.
DDR (andre betydninger)
DDR er en forkortelse som kan vise til:
Mikhail Pusjkov
Mikhail Pusjkov var en russisk offiser og administrator, og guvernør for det russiske Guvernementet Livland i perioden 1901–1905.
Fylkesvei 6572
Fylkesvei 6572 (Fv6572) går mellom Fossem og Holtmoen i Midtre Gauldal kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen fylkesvei 656.
Dronningens utsikt (Hole)
Dronningens utsikt er et utfartssted og utkikkspunkt som ligger over Steinsfjorden i Hole kommune.
Nord-Herøy
Nord-Herøy er den største øya i Herøy kommune i Nordland. Arealet er 8,9 km².
Mot sørvest ligger Herøysundet med Herøysundet bru til Sør-Herøy. Mot sørøst ligger Alstenfjorden og Alsten i Alstahaug. Mot øst-nordøst ligger Hjartøya. Mot nord ligger Dønnessundet og Dønna. Mot nordvest ligger Hestøya, med veiforbindelse videre til Indre og Ytre Øksningan, Staulen, Seløy og Åkviksundet bru til Dønna.
Kommunesenteret Silvalen ligger ved Herøysundet.
Cossinia
Cossinia  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Urussanga
Urussanga er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
Liste over byer i Israel
Følgende liste over israelske byer er basert på nåværende registre hos Israels statistiske sentralbyrå (CBS). Innen Israels lokalstyresystem kan et urbant område bli gitt bystatus når innbyggertallet er over 20 000. Uttrykket «by» refererer generelt ikke til lokalstyrer eller byområder, selv om en definert by ofte inkluderer innbyggerne i et urbant område eller en forstad. 75 israelske kommuner har status «by».
På grunn av dette forteller listen ingenting om en bys sosiale eller økonomiske status. Jerusalem har høyere innbyggertall enn Tel Aviv, selv om forstedene til Tel Aviv (Gush Dan) er mange ganger større på grunn av de mange drabantbyene og forstadene. Fordi de identifiseres med den mest sentrale byen i området, som er økonomisk, kulturelt og ofte politisk senter i området, inkluderer definisjonen på byene ofte hele regionen. For eksempel blir Ben Gurion International Airport referert til som «Tel Aviv Airport» selv om den egentlig ligger nærmere Lod og Jehud-Monosson.
Liste over byer
Israel har 14 byer med over 100 000 innbyggere, inkludert Jerusalem med over 500 000 og Tel Aviv, som nærmer seg statusen «verdensby». Totalt er 74 israelske byområder fått bystatus av CBS, der den siste byen som fikk bystatus er den israelsk-arabiske bosetningen i Kafr Qasim. Følgende liste er sorterbar, og inneholder alle israelske byer etter navn, distrikt, areal og innbyggertall etter informasjon fra Israels statistiske sentralbyrå i 2006 :
Byer med høy innvandringsbefolkning
Følgende er en liste over byer med høy innvandringsbefolkning. Med begrepet innvandrer mener man de som kom til Israel etter 1990. De fleste kom fra den tidligere Sovjetunionen, selv om det også kom mange fra Etiopia og Argentina.
Fylkesvei 4116
Fylkesvei 4116 går mellom Borhaug og Borshavn i Farsund kommune. Veien er 206 meter lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 658 (Vest-Agder).
Nikolaj Svegintsev
Nikolaj Svegintsev (født	28. april 1848, død 9. desember 1920 i København) var en russisk offiser og administrator, og guvernør for det russiske Guvernementet Livland i perioden 1909–1914.
Henri de Toulouse-Lautrec
Henri Mari Raymond de Toulouse-Lautrec (født 24. november 1864 i Albi, død 9. september 1901) var en fransk kunstmaler og litograf.
Tidlig liv
Han kom fra en aristokratisk bakgrunn og var sønn av grev Alphonse-Charles de Toulouse. Lautrecs foreldre var fetter og kusine. Det var ikke unormalt blant adelen i Frankrike på den tiden å gifte seg innen familien da de på denne måten slapp å dele opp formuen.
Som barn var Lautrec ofte syk og veldig svak, derfor tilbragte han mye tid innendørs og fikk mye tid til å tegne og male.
Han brakk begge bena i barndommen (det venstre da han var 12 og det høyre da han var 14) og bena ble ikke skikkelig leget. Dette førte til at bena hans ikke vokste slik de skulle, og i voksen alder hadde han uvanlige korte ben. Han var bare 150 cm høy.
Paris
I 1882 begynte Lautrec på Léon Bonnats atelier i Paris, og i 1883 hos Fernand Cormon. Der traff han blant annet Vincent van Gogh, Auguste Renoir, Camille Pissarro, Vincent Rafaëlli, Jean-Louis Forain og Edgar Degas. I 1886 bosatte han seg på Montmartre hvor han besøkte masse sirkus, danselokaler og bordeller. Han var også sportsinteressert og likte både hesteveddeløp og sykling.
Kunst
Lautrec er mest kjent for plakatene han lagde. I motsetning til andre impressjonister var han mer interessert i formen enn i lyset. Han stilte ut kunsten sin på Salon des Indépendants i 1889 og ble med i kunstnergruppen Les XX i Brussel. Hans første plakat fikk masse oppmerksomhet i 1891 og året etter arbeidet han med fargelitografi. Kjennetegnene på plakaten hans var bruken av sterke farger, klart avgrensede flater og den faste konturen. Lautrec har jobbet med både litografi, pastell, akvarell og olje. I tillegg til plakatene lagde han også typiske impressjonistiske malerier med tydelige penselstrøk. Han malte blant annet prostituerte og underholdningsartister som han besøkte.
Alkoholproblemer
For å bli en del av nattlivet (og samtidig beskytte seg mot folks mobbing av utseendet hans) begynte han å drikke tett. I 1890-årene begynte dette å få helsemessige konsekvenser. Han var en periode innlagt på sykehus og ble siden holdt hjemme mens moren stelte for ham. Til tross for dette holdt han seg ikke unna alkoholen. Han døde den 9. september 1901 i familiens hjem i Malrome, 36½ år gammel. Rett før han døde fortalte hans mor ham at et av hans verk var akseptert av Louvre. Toulouse-Lautrec ble derfor en av svært få kunstnere som fikk denne æren i levende live, selv om gleden varte bare en kort stund.
Etterspørsel
I ettertid har plakatene og kunsten hans (spesielt fra Moulin Rouge) vært svært etterspurt.
Galleri
Utvalgte verk og fotografi av Toulouse-Lautrec.
Filmer
Toulouse-Lautrec har blitt portrettert i flere filmer:
Cupania
Cupania  er en planteslekt i såpebærfamilien (Sapindaceae). Den tilhører hovedgruppen i familien, dvs. den store underfamilien Sapindadeae som omfatter ca. 135 av familiens anslått 140 arter.
Eksamen av høyere grad
Eksamen av høyere grad, høyere grads eksamen, høyere eksamen eller høyere grad (engelsk: Postgraduate education, postgraduate degree) er det generelle uttrykket for ulike akademiske grader på nivå tilsvarende mastergrad (dvs. til sammen minst 4–5 års studier i de fleste land). Eksamen av høyere grad utgjør andre syklus innen høyere utdannelse, og tas etter at man har eksamen av lavere grad, dvs. bachelorgrad eller annen utdannelse tilsvarende 3 års studier. Høyere eksamen bygger videre på eksamen av lavere grad og holder et mer avansert nivå. I norsk sammenheng var kravet til høyere grads eksamen før Kvalitetsreformen (gradvis gjennomført 2003–2008) for det meste mellom fem og seks års universitetsstudier (fire år hvis man regner siviløkonom som høyere grad). I USA, Storbritannia og mange andre land er kravet som regel fire eller fem års studier. I Norge etter Kvalitetsreformen er kravet standardisert til fem års studier.
Eksamen av høyere grad er som regel et krav for å bli tatt opp på doktorgradsprogrammer (tredje syklus i høyere utdannelse).
Postgraduate education
Elektrisk ledning
Elektrisk ledning er en elektrisk leder som ofte er beskyttet med gummi eller polyvinylklorid utenpå. Den kan bestå av en hel kjerne eller ha flere ledere tvinnet rundt sin egen akse (kordeller). Ledningen brukes til å lede elektrisk strøm i eller til elektriske maskiner og apparater, det vil si overføre og fordele elektrisk energi. Ledningen består av et ledende materiale som har lav resistans (elektrisk motstand) og god lederevne – gjerne metall som kobber eller aluminium. Det ledende materialet er som regel omgitt av et hylster av et beskyttende og isolerende plastmateriale.
Ledningene kan inneholde én massiv metalltråd eller flere sammensnodde tråder, være blanke eller isolerte, alt etter bruken. Ledninger omgitt av isolerende materiale anvendes til elektriske maskiner, apparater, transformatorer osv.
Vargem (Santa Catarina)
Vargem er en kommune i delstaten Santa Catarina i sørregionen av Brasil.
BMW
Bayerische Motoren Werke Aktiengesellschaft (BMW AG) er et tysk konsern som produserer biler og motorsykler. Konsernet har 116 324 ansatte (2014), en omsetning på 46,66 milliarder euro og et resultat på 2,24 milliarder euro.
BMW eide i perioden 1994–2000 det britiske MG Rover Group der bilmerkene Rover, MG, Mini og Land Rover inngikk. BMW eier fremdeles bilmerket Mini og selskapet som produserer luksusbilmerket Rolls-Royce er et heleid datterselskap. BMW produserer motorsykler under sitt eget merke, de produserte også samt sykler under merke Husqvarna frem til 2013 da Husqvarna ble solgt.
BMWs hovedkontor «Vierzylinder» i München i Bayern ble bygd på begynnelsen av 1970-tallet og er en futuristisk bygning som forestiller fire sylindre. Ved hovedkontoret ligger en av konsernets bilfabrikker og BMW-museet BMW Welt.
BMW-symbolet er inspirert av logoen til Rapp Motorenwerke da BMW tok over selskapet i 1917. Motivet og farvene er de samme som i det bayerske statsvåpenet.
Historie
7. mars 1916 ble bedriften Bayerische Flugzeug-Werke (BFW) grunnlagt. Denne datoen anser BMW som sin stiftelsesdato, selv om BFW ikke var BMW. BMW deler sin historie mellom BFW og Rapp-Motorenwerk. Sistnevnte endret navn til Bayerische Motoren Werke GmbH – BMW den 20. juli 1917. I 1922 kjøpte BMW opp Bayerische Flugzeug-Werke (BFW).
Flymotor- og motorsykkelprodusent
BMW etablerte seg som flymotorprodusent under første verdenskrig. Frem til 1918 la den tyske krigsmakten inn store bestillinger på flymotorer fra blant annet BMW. En stor fabrikk ble bygd utenfor Münchens flyplass Oberwiesenfeld. Tysklands nederlag i krigen medførte at BMW fra og med 1919 måtte stanse all produksjon av flymotorer. Dette var en del av fredsvilkårene i Versaillestraktaten. På 1920-tallet startet en diversifisering av produktporteføljen for å holde liv i bedriften og allerede i 1923 begynte de å lage motorer for båter og lastebiler, samt også komplette motorsykler.
Sjefskonstruktør Max Friz er BMWs ledende mann innenfor motorsykkelproduksjon når man presenterer den første motorsykkelen BMW R32 på den internasjonale bilutstillingen IAA i Berlin i 1923.
I 1924 forsvant forbudet mot flymotorproduksjon og BMW starter opp på nytt. BMW produserte flymotorer frem til 1965 da man solgte produksjonen til MAN. Det skulle gå 25 år til BMW på nytt startet opp flyproduksjonen da man sammen med Rolls-Royce startet et felles selskap i 1990. BMW solgte det felles selskapet til Rolls-Royce etter ti år, og bedriften heter i dag Rolls-Royce Deutschland.
BMW blir bilprodusent
Mange tyske bilfabrikker slet tungt i siste halvdel av 1920-årene: Mercedes og Benz slo seg sammen, GM overtok Opel, Ford brøytet seg inn i landet med lisensfabrikk, og BMW overtok bilfabrikken Dixi i Eisenach, som bygde den engelske folkebilen Austin Seven på lisens. BMW lagde også en sportsutgave av Austin Seven under navnet Wartburg. I tillegg produserer BMW en bil som til daglig ble omtalt som «Dixi», BMW 3/15 PS. BMW oppnår stor suksess med bilen som produseres i 16 000 eksemplarer frem til 1932. Den konkurrerte med datidens storselger Opel Laubfrosch og kostet i grunnutgaven 2 200 riksmark. Dixi-modellene ble bygget frem til 1932, da BMW kom med sin første egenkonstruerte bil BMW 3/20 PS.
I 1933 begynte de med rekkeseksere, en motortype som de fortsatt er kjent for. Den første var på bare 1,2 liter. Modellen het 303, og var konstruert av Fritz Fiedler.
I 1936 lanserte BMW den legendariske BMW 328 som ga BMW et godt renommé innenfor baneracing og dominerte til tider i sporten. BMW 328 vant det første løpet bilen deltok i, det gikk på Nürburgring med Ernst Henne som sjåfør. BMW 328 vant 141 av 172 løp som den deltok i. BMW 328 ble kun produsert i 464 eksemplarer og er et ettertraktet samlerobjekt. Motoren i denne ble brukt i løp fram til 1950-tallet.
I 1939 ble BMW 335 lansert, BMWs første store bil. BMWs utvikling i løpet av den siste tiårsperioden var imponerende, med en utvikling fra den lille småbilen BMW 3/15 til storbilen BMW 335, som var egnet for langkjøring på Autobahn. BMW var ikke alene om denne utviklingen i denne perioden. Opel presterte det samme, men de fikk støtte fra den amerikanske giganten General Motors. BMW 335s fremgang stoppet da det som skulle forandre bedriftens og verdenshistorien startet samme år, andre verdenskrig.
Krigsproduksjon
Under krigen produserte BMW over 30 000 eksemplarer av sin 801-flymotor. Fra 1942 startet man også produksjon av raketter, og dette er hovedgrunnen til at BMW ble tvunget til å demontere sine fabrikker etter krigsslutt. BMWs fabrikk i München ble bombet til ruiner i 1944–45, og var frem til da en viktig del av Tysklands krigsproduksjon.
BMW gjorde seg bruk av mange tusener av krigsfanger og utenlandske tvangsarbeidere til sin krigsproduksjon. I fabrikkene i Allach arbeidet det jevnlig mellom 6 500 og 9 000 tvangsarbeidere som ble stilt til rådighet av SS og Organisation Todt, og kom fra konsentrasjonsleirer i Bayern, ikke minst fra Dachau. Kanskje var det i løpet av krigsårene så mange som 20 000 sammenlagt. Etter at det på 1990-tallet ble meget blest rundt alle de ufrivillig utkommandertes lidelser i den tyske industris tjeneste, erklærte BMW-ledelsen at dersom den tyske regjering opprettet et fond for de tidligere tvangsarbeiderne, ville firmaet yte bidrag til det.
Etterkrigstiden
De første årene etter krigen hadde de også mer enn nok med å fylle etterspørselen av motorsykler. Bilproduksjonen startet igjen i 1952, og da ble fabrikken flyttet til München. Bilene som ble laget på 30-tallet hadde modellnavn som startet med 3, og de bilene som ble laget på 50-tallet fikk modellnavn på 5, bl.a. 501 og 502. Bilene var imidlertid tunge, og hadde for svake motorer. De slet med salget og økonomien. Salget av sportsutgavene 503 og 507 gikk også svakt.
Økonomisk fremgang
Det som reddet økonomien var mikrobilen Isetta. Karosseriet var fra italienske ISO, og motoren var en BMW motorsykkelmotor. I 1957 kom den større modell 600, som ble en stor fiasko, og selskapet var nær konkurs. Det var også på nippet at Daimler-Benz kjøpte opp BMW. I 1959 kom modell 700, med hekkmotor. Denne solgte brukbart, og holdt hjulene i gang for BMW.
På 1960-tallet hadde de ambisjoner om å komme seg inn i det markedssegmentet som lå mellom Opel og Mercedes. Dette markedet var på denne tiden dominert av Carl Borgwards modell Isabella. Han hadde meget god drift, og banken hjalp ham alltid over vinteren fram til nybilsalget tok seg opp på våren. BMW hyret en advokat som krevde å se tallene hans under vinteren 1960/61. Disse så ikke så bra ut, noe BMW lagde så mye støy rundt at han ble slått konkurs i 1961. Dette var til tross for at han nylig hadde investert i nye produksjonshaller, og hadde flere nye modeller på gang som var signert det italienske bildesignfirmaet Pietro Frua.
Nye modellserier
På 1960-tallet lanserer BMW nye modeller med BMW 1500 i 1961 som en viktig milepæl. BMW 1500 var designet av nettopp Pietro Frua. Denne hadde svært mange feil, men senere modeller 1600, 1800 og 2000 hadde bedre kvalitet, og solgte også godt. I 1966 kom 02-serien, med toppmodellen BMW 2002, forløperen til dagens 3-serie.
1970-tallet innebærer ny medgang for BMW, som posisjonerer seg med ett helt nytt modell-program som fremdeles består: 5-serien i 1972, 3-serien i 1976 og 7-serien i 1977. 6-serien kom også i 1977. Supersportsbilen M1 kom i 1979, og M-en brukes den dag i dag på de trimmede versjonene av BMWs biler (M3, M5). BMW markerer sin suksess med innvielsen av det nye hovedkontoret i München med landemerket «firesylinderen» i 1972. En internasjonalisering tar til, da BMW satser på nye eksportmarkeder og bygger sin første utenlandske bilfabrikk i Sør-Afrika i 1972.
På 1980-tallet fortsetter BMW sin positive utvikling med å lansere nye modeller, der stasjonsvognutgavene av 3-serien og 5-serien tilhører de største nyhetene. I tillegg lanserer BMW modeller med dieselmotor og firehjulsdrift. BMW satser stort på utvikling og åpner to nye utviklings- og designsentre.