cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Trondhjems Mekaniske Værksted
Verftets gullalder - 1890 til 1920
TMV hadde da et areale på 53 000 kvm. På fire beddinger kunne det bygges skip opp til 380 fot. I to tørrdokker på 280 og 310 fot kunne det foretas reparasjonsarbeider. Standard skipsstørrelse som ble bygget ved århundreskiftet var på om lag 1100 BRT. Verftet hadde om lag 700 ansatte og var landets 8. største bedrift. Hele prosessen, fra planlegging til utrustning av skipene skjedde på verftet. Verftet hadde eget maskinverksted, kjeleverksted og støperi. I snekkeravdelingen ble skipsinnredningene produsert.
Verftet leverte i denne periode en rekke skip til rederier over hele landet, i 1907 DS Haakon VII til Det Nordenfjeldske Dampskibsselskab.
Motgangstider for TMV - 1920 til 1960
De økonomiske nedgangstidene etter første verdenskrig rammet også TMV. Mange kontrakter ble kansellert og ordrebeholdningen ble sterkt redusert. En oppsving kom i gang i slutten av 1930-tallet, men ble stoppet av andre verdenskrig.
Den franske okkupasjonssonen
Den franske okkupasjonssonen (tysk: Französische Besatzungszone), også kalt vestsonen, var en av fire okkupasjonssoner i Tyskland, opprettet ved Berlin-erklæringen i juni 1945. Sonene ble opprettet av den allierte seiersmakten vest for Oder-Neisse-linjen etter Wehrmachts betingelsesløse kapitulasjon i mai 1945, og ble opprettet på grunnlag av de alliertes okkupasjonsrett. Den franske sonen ble dannet ut fra deler av den britiske okkupasjonssonen og den amerikanske okkupasjonssonen.
Trondhjems Mekaniske Værksted
Motgangstider for TMV - 1920 til 1960
Ettersom Nidelv bru stengte Nidelva for større skip, anla TMV en dokk i Ytre havnebasseng. Den ble i 1930 flyttet til Nyhavna.
i 1940 overtok de tyske okkupasjonsmyndighetene styringen av verftet. En del uferdige byggeoppdrag ble ferdigstilt og levert til tyske rederier. TMV ble brukt til å reparere fartøy i tysk tjeneste.
I 1960 leverte verftet hurtigrutenskipet MS Harald Jarl, som var byggenummer 244 ved TMV. Ved leveringen var den hurtigruteflåtens største skip.
TMVs siste år
TMV ble en del av Aker-gruppen etter at Akers mekaniske verksted overtok aksjemajoriteten i 1960. I denne perioden ble det fortrinnsvis produsert fiskefartøy. Det var høy aktivitet, og en ny beddinghall ble reist i 1966.
Bedriftens tidligere område huser i dag den nye bydelen Nedre Elvehavn. Flere av dokkene og bygningene er bevart og gir den nye bydelen sitt særpreg.
Liste over skip bygget ved Trondhjems Mek. Værksted
Listen er ikke fullstendig.
Svamper
Svamper er den mest primitive gruppe flercellede dyr. Svamper har ingen organer og lever av å filtrere næring fra vannet gjennom et system av porer, kanaler og utstrømsåpninger. De har et støtteskjelett bestående av spikler (nåler) som er kittet sammen. De ulike klassenes navn reflekterer hva nålene hos majoriteten av artene innen hver gruppe består av; kalk (kalksvampene), silisium (glassvampene), kitin og kisel (horn- og kiselsvampene).
En avvikende gruppe er familien Cladorhizidae i ordenen Poecilosclerida innen Demospongiae. Hos disse er poresystemet gått tapt, og de kan ikke lenger ernære seg av å filtrere vannet for næringsstoffer. I stedet fanger de smådyr, først og fremst hoppekreps. Fangsten skjer ved at byttet blir hengende fast så snart det berører klebrige blærer på svampen, eller det hukes på tynne og sylskarpe pigger som er spesialiserte spikler, alt avhengig av arten. Offeret dekkes deretter av et lag med celler som gror over det, før det til slutt fordøyes.
Det finnes ca. 10 000 svampearter over hele verden, både i salt- og ferskvann. I Norge er det registrert 263 arter, 5 av disse i ferskvann. Artene som lever i ferskvann er; vanlig ferskvannssvamp (Spongilla lacustris), skjørsvamp (Eunapius fragilis), elvesvamp (Ephydatia fluviatilis), myllersvamp (Ephydatia mülleri) og rydersvamp (Racekiela ryderi, også kalt Anheteromeyenia ryderi). Svamper lever i kolonier eller enkeltvis, noen lever også i symbiose med alger eller bakterier. De finnes helt fra tidevannssonen til de største dyp, og varierer i størrelse fra mindre enn 1 cm til over 2 meter.
Artsbestemmelse av svamper er vanskelig og systematikken er ikke helt ut forstått. I tidligere verker opererer man med en fjerde delgruppe, korallsvamper, men disse er nå gruppert sammen med horn- og kiselsvamper.
Svamper kan formere seg aseksuelt ved knoppskyting eller seksuelt. Eggene klekker direkte til en morula med flimmerhår som likner på nesledyrenes planulalarve. Utviklingen videre til voksent individ er direkte.
Japans kolonisering av Korea
Japans kolonisering av Korea (koreansk: 일제시대, Ilje sidae, engelsk: Japanese Occupation Period, Japanese Imperial Period, Japanese administration, Joseon of the Japanese-Governed Period, japansk: 日本統治時代の朝鮮, Nippon Tōchi-jidai no Chōsen) henviser til en periode i Koreas historie som varte fra 22. august 1910 til 15. august 1945, der Korea ble annektert og styrt som en del av Keiserriket Japan.
Det japanske styret i kolonitiden har til den dag i dag kastet en skygge over de koreansk-japanske forholdene i etterkrigstiden, særlig som en følge av de påtvugne traktatene som tvang Korea til å åpne landet for handel, samt utenlandsk politisk og kulturell påvirkning. Selv om den japanske kolonimakten bygde fabrikker, veier og jernbane var livet for den jevne koreaner under okkupasjonen hard. Koreanere ble blant annet tvunget til å bruke japansk språk, og ta japanske navn.
Ganghwatraktaten (1876)
Japans engasjement i Korea startet allerede i 1876 med Ganghwatraktaten under Kongedømmet Joseon. Denne traktaten gjorde det slutt på Joseons status som skattland for Qing-dynastiet, i det minste i øynene til Joseon og Japan, og åpnet tre havner for japansk handel. Avtalen sikret Japan mange av de fordelene i Korea som vestlige handelsmenn hadde hatt i Japan, så som ekstraterritoriell status (japanere i Korea ble straffeforfulgt etter japansk lov og ikke koreansk lov.).
Taft-Katsuraavtalen (1905)
Den hemmelige Taft-Katsuraavtalen som inngått den 29. juli 1905 mellom USA og Japan slo fast at USA anerkjente at Korea er en del av Japans interessesfære, mens Japan i bytte erkjenner at Filippinene er en del av USAs interessesfære. Avtalen ble først kjent i 1924 og var ikke en normal bilateral avtale, men mate et møtememorandum, ment for å lette de japansk-amerikanske forholdene.
Eulsatraktaten (1905)
Det japanske attentatet på Keiserinne Myeongseong i 1895 økte innflytelsen ytterligere. Det hele kulminerte med Eulsatraktaten i 1905 som kom til som en direkte følge av den japanske seieren over Russland etter den russisk-japanske krig. Russland gav Japan en rekke viktige innrømmelser etter tapet, blant den viktigste var å gi Japan kontrollen over Korea. Sammen med den hemmelige Taft-Katsuraavtalen der USA aksepterte å ikke blande seg inn Japanske forhold i Korea lå alt til rette for at Japan kunne formalisere sin innflytelse over Koreahalvøya. Ifølge avtalen overtok Japan det fulle ansvar for Koreas utenrikspolitikk og all handel fra koreanske havner ble satt under japansk kontroll. Traktaten ble ratifisert ved signaturen til fem koreanske ministre. Disse er senere gjort kjent av koreanske historikere som de fem Eulsa-svikerne.
Rolls-Royce Merlin
Rolls-Royce Merlin var en serie 12-sylindrede, V-stilte flymotorer produsert av britiske Rolls-Royce under andre verdenskrig. Motortypen ble også lisensbygget av amerikanske Packard. Merlin-motorene regnes som noen av de mest vellykkede flymotorer fra andre verdenskrig, og som noen av de mest vellykkede stempelmotorer noensinne.
Jardim Olinda
Jardim Olinda er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Rolls-Royce Merlin
Utvikling og egenskaper
Merlin-serien startet som et privat initiativ fra Rolls-Royce, under betegnelsen PV (private venture) 12 i 1934. Motoren var allerede fra starten av såpass lovende, at Air Ministry i Storbritannia utlyste spesifikasjon F.36/34 for et jagerfly for denne motoren. To jagerfly kom ut av denne spesifikasjonen, den stødige Hawker Hurricane og den smidige Supermarine Spitfire. Det er i første rekke disse flytypene som i dag forbindes med Merlin-motorene, selv om de etter hvert ble brukt i flere kjente flytyper som bombeflyet Avro Lancaster og den amerikanske eskortejageren P-51 Mustang.
Japans kolonisering av Korea
Den japansk-koreanske annekteringstraktaten av 1907
Den japansk-koreanske annekteringstraktaten av 1907, ble signert 24. juli etter at den koreanske keiser Gojong i hemmelighet hadde sendt tre diplomater til den andre fredskonferansen i Haag for å protestere mot urettferdigheten som lå i Eulsatraktaten. Stormaktene avviste imidlertid å la Korea få delta i konferansen; Korea hadde i Esulatraktaten gitt Japan rettighetene til å representere Korea diplomatisk overfor andre land. Japans hevn var at Gojong måtte abdisere til fordel for sin sønn Sunjong, samt den nye traktaten som utvidet Esulatraktaten ved å gi Japan rett til å ansette og sparke høyere offiserer og at alle høyere tjenestemenn i den koreanske regjeringen måtte være japanske, noe som effektivt gav Japan all kontroll over Korea.
Rolls-Royce Merlin
Utvikling og egenskaper
Merlin-motorene hadde et relativt lite slagvolum sett i forhold til samtidige flymotorer med samme styrke. Kraften skyldtes først og fremst at Rolls-Royce' ingeniører klarte å holde vekten på motoren nede samtidig som de fant fram til stadig bedre måter å øke kammertrykket. Dette lave slagvolumet gjorde at Merlin-motorene brukte mindre drivstoff enn andre motorer med samme styrke, noe som var en medvirkende årsak til at Mustang-jagerne kunne oppnå den ekstreme rekkevidden.
Japans kolonisering av Korea
Den japansk-koreanske annekteringstraktaten (1910)
Den japansk-koreanske annekteringstraktaten ble signert 22. august 1910 av representanter fra Korea og Japan og gjort gjeldende fra 29. august samme år og offentliggjort samme dag. Traktaten ble starten på den japanske okkupasjonen av Korea som varte til slutten av den andre verdenskrig. Traktaten hadde åtte paragrafer, der nummer en lød: «Hans Majestet Keiseren av Korea gjør denne fullstendige og permanente overlatelse til Hans Majestet, Keiseren av Japan, av alle suverene rettigheter over hele Korea».
Hvorvidt traktaten er legal eller ikke diskuteres fremdeles, men fra koreansk side er trakaten avvist siden som et lovlig dokument. Det gjorde også de allierte under andre verdenskrig.
Sami Hyypiä
Sami Tuomas Hyypiä (født 7. oktober 1973 i Borgå i Finland) er en finsk fotballtrener og tidligere fotballspiller. I løpet av sin karriere har han ved flere anledninger vært fast kaptein for, og han var også en del av laget da Liverpool FC vant Mesterligaen i 2005.
Japans kolonisering av Korea
Den japansk-koreanske annekteringstraktaten (1910)
Årsaken ligger i at den koreanske keiser, Yung-hui nektet å signere traktaten som avtalt. Traktaten bærer nasjonens segl, men ikke keiserens signatur, noe som kreves etter daværende koreansk lov. Traktaten ble i stedet signert av den koreanske statsminister Lee Wan-Yong og den japanske generalguvernør Grev Terauchi Masatake. I sitt testamente skriver keiser Yung-hui i 1926 at traktaten ble tvunget igjennom av ministre som dels ble truet, dels var bestukket av japanerne.
X (film)
X er en norsk film fra 1986 skrevet regissert av Oddvar Einarson og med Bettina Banoun og Jørn Christensen i hovedrollene. Filmen startet gjennom filmkollektivet Filmgruppe 84, og ble sluttført gjennom Einarsons eget produksjonsselskap Christiania Film Compani.
Japans kolonisering av Korea
Avslutning (1945)
Japans okkupasjon av Korea sluttet med den andre verdenskrigens slutt. De allierte hadde under Kairokonferansen i 1943 bestemt at Korea skulle gjenoppstå som en fri og uavhengig nasjon. Etter Japans kapitulasjon 1945 ble Korea delt i to midlertidige okkupasjonssoner; Sovjetunionen besatte den nordlige delen og USA den sørlige. Demarkasjonslinjen mellom okkupasjonssonene ble trukket langs den 38. breddegrad, der japanske styrker overga seg til de allierte styrkene fra USA i sør, og til sovjetiske styrker i nord.
X (film)
Filmen fikk juryens spesialpris ved Filmfestivalen i Venezia 1987 og ble kåret til beste norske kinofilm under Amandaprisen 1987.
Japans kolonisering av Korea
Avslutning (1945)
Dette ble samtidig starten på Delingen av Korea.
Sami Hyypiä
Hyypiä ble regnet for å være sterk i luftrommet i tillegg til at han hadde et fornuftig og konstruktivt spill langs bakken. Han viste også gode disiplin og lederegenskaper, noe som førte til at han i perioder har vikariert som Liverpools kaptein. Hele syv ganger har han blitt kåret til «Årets finske spiller». Den 2. mai 2011 offentliggjorde Hyypiä at 2010/11-sesongen ble hans siste sesong som profesjonell fotballspiller, og det ventes at han vil gå inn i en trenerrolle i Bayer Leverkusen.
Japans kolonisering av Korea
Traktat om basisrelasjoner mellom Japan og Republikken Korea (1965)
I normaliseringstraktaten mellom Sør-Korea og Japan signert i 1965 erklærte partene:
''det bekreftes at alle traktater eller avtaler inngått mellom keiserdømmet Japan og keiserdømmet Korea på eller før 22. august 1910 allerede er ugyldige''.
X (film)
Filmen ble gitt ut på DVD i 2010, med et lengre intervju med regissøren som ekstramateriale.
Handling (Begynnelsen)
Jon Gabriel er en ung fotokunstner som er dyktig på sitt område, men hjelpeløs i omgang med mennesker. 13-årige Flora er hjemløs, men livserfaren, nærværende og tilstede i sin kamp for å klare seg. Filmen skildrer utviklingen i forholdet mellom de to.
Rolls-Royce Merlin
Forbedringer av motoren
Etter krigen stoppet utviklingen mot større motorstyrke, og rettet seg i stedet mot større slitasjestyrke og pålitelighet for det sivile luftmarkedet. Med unntak av Douglas DC-4-serien var det imidlertid få sivile fly som brukte Merlin-motorene, siden krigens slutt i stor grad falt sammen med overgangen fra propellmotorer til turboprop- og jetmotorer.
X (film)
Musikk
Norsk undergrunnsrock spiller en viktig rolle i filmens lydbilde. Den inneholder musikk av Andrej Nebb, og en opptreden av Holy Toy. Filmen inneholder også de to første låtene Backstreet Girls spilte inn i studio. De spiller også i en scene i filmen.
Sami Hyypiä
MyPa
I 1995 prøvespilte Sami for Newcastle United FC, noe som ga ham hans første smak av engelsk fotball da han var 20 år. Hyypiä sa «''They (Newcastle) certainly helped my career. I had a two-week trial in 1995 under Kevin Keegan and it gave me an insight into English football. I was a young player in Finland and I didn't really expect it to lead to anything. I just went for the experience, but it was good experience and I enjoyed my time there. It helped me a lot at the time to see a big English club at close hand and I always look forward to going back.''»
Willem II
Senere i 1995 gikk Hyypiä til den nederlandske klubben Willem II. Han hadde en svært suksessfull tid i klubben og ble svært populær hos fansen. Han spilte 100 seriekamper for laget og skårte 3 mål før han ble solgt til Liverpool.
Liverpool FC
Hyypiä ble hentet til Liverpool fra nederlandske Willem II sommeren 1999 av Gérard Houllier. Hyypiä debuterte for Liverpool mot Sheffield Wednesday FC 7. august 1999. Hyypiä formet med en gang en suksessfull duo med sveitsiske Stéphane Henchoz i sentralforsvaret. I 2000/01-sesongen delte Hyypiä kapteinsrollen med Robbie Fowler mens Jamie Redknapp, den vanlige kapteinen, var ute med en langtidsskade. I denne perioden ledet Hyypiä og Fowler laget frem til en historisk cup-treble: Ligacupen, FA-cupen og UEFA-cupen.
I 2002 ble Hyypiä fast kaptein etter at Redknapp og Fowler forlot klubben. Hyypiä ble erstattet som kaptein av Steven Gerrard i 2003.
I 2004 flyttet den nye manageren Rafael Benítez Jamie Carragher fra backplass til midtstopper som ny partner for Hyypiä i midtforsvaret. Dette så ut til å gi Sami nytt liv, og laget fikk en suksessfull sesong, blant annet ved å vinne Mesterligaen, delvis basert på deres solide forsvarsspill. 10. august 2005 ble det meldt at Hyypiä hadde forlenget kontrakten sin ut sesongen 2007/08.
Selv etter spekulasjoner sommeren 2007 som koblet Hyypiä til lag som Fulham FC, Newcastle United, Reading FC og Wigan Athletic, insisterte Hyypiä på at han blir til kontrakten sin utgår. 25. august 2007 brakk Hyypiä nesen sin i en bortekamp mot Sunderland FC. Han kom imidlertid raskt tilbake og erstattet skadede Jamie Carragher i kvalifiseringskampen til Mesterligaen 2007/2008 mot Toulouse FC 28. august 2007. Der scoret han det andre målet mens han var kaptein for Liverpool i skadefraværet til kaptein Steven Gerrard og visekaptein Jamie Carragher.
I april 2008 signerte Hyypiä en forlengelse av avtalen sin frem til sommeren 2009, der Benitez uttalte at han var en god rollemodell for de unge forsvarsspillerne som Martin Skrtel og Daniel Agger. 2008/2009 sesongen markerte finnens tiende sesong i klubben. I august 2008 avviste Liverpool et bud på 2,5 millioner pund for finnen fra nyopprykkede Stoke City. Den 1. desember 2008 spilte finnen sin 454. kamp for Liverpool og kom dermed inn blant de 20 spillerne med flest kamper for Anfield-klubben.
Bayer Leverkusen
Den 4. mai 2009 signerte Sami toårskontrakt med Bayer Leverkusen. Han fikk 53 kamper for klubben og scoret tre mål inntil han ga seg som profesjonell fotballspiller i mai 2011.
Meritter
MyPa Liverpool
Personlige utmerkelser
Trivia
Hyypiä ble kjøpt i 1999 av det laget han heiet på som gutt, Liverpool FC, etter å ha blitt anbefalt til tidligere leder Peter Robinson av en TV-kameramann.
Hyypiä er gift med Susanna Rissanen. De har to sønner; Rico Nestor Hyypiä og Kasper Erik Hyypiä.
Häusern vannkraftverk
Häusern vannkraftverk, også kjent under navnet Schluchsee 1, er et vannkraftverk langs elva Rhinen, i Landkreis Waldshut i det sørlige Schwarzwald, helt sørvest i Tyskland.
Østerliveien (Oslo)
Navnet ble vedtatt i 1926.
Häusern vannkraftverk
Schluchsee-anleggene beliggende i Regierungsbezirk Freiburg, er plassert slik ovenfra og nedover i høydenivå, med suksessive magasiner, og kraftstasjoner mellom over- og undermagasiner:
Anlegget er forbundet til magasininnsjøen Schluchsee med tunneler, og avgir vann til både Schwarzabecken og Albbecken. Middlere fallhøyde er 200 meter. Häusern vannkraftverk er et såkalt pumpekraftverk med både et nedre og et øvre vannmagasin, og har installert vannkraftkapasitet på 100 MW. Anlegget har 4 turbiner og ble bygget ut 1929–1932.
Østerliveien (Oslo)
I nr. 9A er Berg (gnr./bnr. 160/18), et småbruk som ble utskilt fra Abildsø i 1906. Lambertseter alders- og sykehjem er i nr. 42. I nr. 56 er en boligblokk som ble oppført i 1950–51 og går for å være landets første drabantbyblokk.
Filmåret 1908
Filmåret 1908 er en oversikt over lanserte filmer, fødte og avdøde filmpersonligheter i 1908.
Volodymyr Tratsjuk
Volodymyr Borysovytsj Tratsjuk (ukrainsk Володимир Борисович Трачук; født 3. januar 1985 i Kremenets ) er en ukrainsk kombinertløper.
Han debuterte i verdenscupen i kombinert 3. februar 2007, og hans beste individuelle verdenscup-plassering er en 18.-plass fra 2009.
Tratsjuk representerte Ukraina under Vinter-OL 2006 og 2010.
OL-resultater
Torino 2006
Vancouver 2010
Israels herrelandslag i fotball
Kilder
Kagge Forlag AS, OSLO. ISBN 82-489-0244-7
Rød ryggjelledøgnflue
Rød ryggjelledøgnflue (Ephemerella ignita) er en døgnflue som tilhører familiegruppen ryggjelledøgnfluer. Den fått sitt norske navn på grunn av at hanner har røde øyne.
Voksne (imago)
Kroppen er 6-10 millimeter lang. Kroppen er gul eller oliven på farge. Vingene er mer grå eller gråblå, de er trekantet og holdes rett opp og ut fra kroppen i hvile. Lengst bak på bakkroppen er det tre haletråder (cerci). Hanner har røde øyne. Den ligner på liten ryggjelledøgnflue både i størrelse og på farge.
Nymfer/larver
Nymfene er mellom 6-10 millimeter lange og har en rød eller mer orange kropp. De har fem gjellepar, men det bakerste er dekket av det foran, slik at det ser ut som den bare har fire. Gjellene ligger langs kroppen uten å stikke ut. Bakkroppsleddene har hver to tydelige, torne lignende utvekster på sidene, på det tredje til sjette bakkroppsleddet. Haletrådene har korte spredte hår.
Levevis
Rød ryggjelledøgnflue finnes i små bekker og større elver med mose og gress. Den lever mesteparten av sitt liv som larver eller nymfer.
Eggene slippes av hunnen ned på vannoverflaten. De synker straks til bunnen. Nymfene lever på mose og gress i elven. De spiser små partikler av organisk materiale, som alger, planterester eller råtnende planter. Men også av andre mindre dyr. I Norge har den vanligvis et nymfestadium på 2 år.
Rød ryggjelledøgnflue tilhører gruppen insekter med ufullstendig forvandling, som betyr at den ikke har et puppestadium mellom nymfestadiet og «Fluestadiet» (imago). Døgnfluenes livssyklus er enestående i dyreriket på grunn et mellomstadie kalt subimago som ingen andre kjente insektsgrupper gjennomgår. Fluefiskere kaller dette stadiet for dun (engelsk).
De voksne flyr fra juli til september. De voksne kan ikke ta til seg føde eller fuktighet som voksne individer. Hanner lever sjeldent mer enn ett døgn.
Våghalsen (Oslo)
Våghalsen (1–9, 2–14) er en vei på Ila i bydel Sagene i Oslo. Den går fra Maridalsveien til Sagveien.
I nr. 2–12 er det trehusbebyggelse, for det meste vertikaldelte tomannsboliger, oppført i 1983–85, men tilpasset områdets gamle trehusbebyggelse.
Jataizinho
Jataizinho er en kommune i delstaten Paraná i sørregionen av Brasil.
Ernst Mayr
Ernst Mayr (uttales som meier; født 5. juli 1904 i Kempten i Tyskland, død 3. februar 2005 i Bedford i USA) var en av 1900-tallets mest kjente og mest produktive evolusjonsbiologer. Av kolleger ble Mayr omtalt som «Darwins vaktbikkje»  en uoffisiell ærestittel som først ble brukt på Thomas Henry Huxley.
Livsløpet
Mayr ble født i den tyske alpelandsbyen Kempten, men vokste opp i Sachsen. Allerede i barndommen begynte han å interessere seg for fugler. Han ga derfor også etter kort tid opp medisinstudiet i Greifswald til fordel for zoologi. Etter fullført doktorgrad ved det zoologiske museet i Berlin dro han til New York i 1931 for å bli konservator ved American Museum of Natural History. Senere vekslet han til museet for komparativ zoologi ved Harvard University, der han var fortsatte sin forskning fram til sin død.
Darwinismens moderne syntese
Mayr var en av bidragsyterne til evolusjonsbiologiens «moderne syntese», dvs. integrasjonen av Charles Darwins opprinnelige teori (darwinisme) med nyere funn innen genetikken, utviklingsbiologien, paleontologien og systematikken. Resultatet av denne aktiviteten, som pågikk på 1930- og 40-tallet, var teorien som i dag er kjent som nydarwinisme. Mayrs bidrag lå fremfor alt på det systematiske område, dvs. han integrerte systematikkens funn i den nydarwinistiske teorien. Også etter denne perioden  og helt frem til sin død  fortsatte han å forbedre og forklare evolusjonsteorien i både vitenskapelige og populærvitenskapelige fora.
Arter
På sine ornitologiske ekskursjoner til Stillehavet og Ny-Guinea mellom 1928 og 1930 begynte Mayr å reflektere over artsdannelse og artsbegrepet. Hva en art er, hadde man tidligere ikke hatt noen klare forestillinger om. Darwin hadde unngått dette spørsmålet nesten fullstendig (han så på dem som nokså vilkårlig definerbare enheter), og heller ikke i årtiene som fulgte hadde artsproblemet fått noen særlig oppmerksomhet, for ikke å snakke om noen tilfredsstillende løsning. På 1940-tallet kom Mayr, i samarbeid med Theodosius Dobzhansky og andre genetikere, til å formulere sin forestilling om hva slags enhet en art er: en gruppe av naturlige populasjoner som forplanter seg med hverandre, og som forplantningsmessig er isolert fra andre slike grupper. Denne definisjonen er i dag kjent som det biologiske artsbegrepet. Mange andre definisjoner har sett dagens lys i etterkant, men disse er enten variasjoner over Mayrs definisjon eller definerer artsgrenser basert på større eller mindre grad av skjønn. Sånn sett kan Mayr sies å ha vært opphavsmannen til erkjennelsen av at arter er objektive, dvs. reelt eksisterende enheter i naturen.
Artsdannelse
Det var også denne innsikten som satte Mayr i stand til å besvare et annet viktig problem, nemlig hvordan nye arter i det hele tatt kan oppstå. Hvis det som utgjør en art, er genflyt, er det opprettelsen av en forplantningsbarriere mellom to populasjoner som gjør dem til to nye arter. Mayrs teori på hvordan dette kunne skje, var at populasjonene må ha vært adskilt over en viss periode, slik at evolusjonen kunne drive dem i hver sin retning, inntil de hadde blitt så forskjellige at paringer mellom dem ikke lenger var mulige. Dette ville gå spesielt raskt hvis den ene av populasjonene var liten og perifer. Denne artsdannelsesmekanismen kalles allopatrisk spesiasjon og er i dag bredt anerkjent. Mayr forfektet også synet på at dette var den eneste mulige artsdannelsesmekanismen, at arter altså ikke kunne oppstå i sympatriske populasjoner, dvs. slike som hele tiden har mulighet for paringer. Dette er et av de få punktene der Mayr tok feil. I dag vet man at både allo- og sympatrisk artsdannelse forekommer.
Systematikk
Mayr kom også til å spille en viktig rolle i «systematikkstriden», som nådde et høydepunkt på 1960- til 1980-tallet. I dette tidsrommet så to nye systematiske skoler dagens lys, numerisk og fylogenetisk systematikk. Mayr inntok en posisjon som en av de mest markerte motstanderne av begge de nye skolene. Alternativet, den «tradisjonelle» systematikken, hadde tidligere manglet et velfundert teoretisk grunnlag. Mayr og bl.a. George Gaylord Simpson sørget nå for å forankre denne skolen i evolusjonsteorien. Mayr var også den som døpte denne tradisjonelle skolen evolusjonær systematikk. Striden ble etter hvert bilagt ettersom nye metoder, særlig DNA-sekvensering og kladistikk flyttet interessen bort fra den rene systematikken og over til fylogenetikk, der det rekonstrueres stamtrær. Mange lærebøker og leksika bruker imidlertid Mayrs evolusjonære systematikk. Derfor er legfolks oppfatning av hva systematikk er, fortsatt sterkt preget av Mayrs evolusjonære systematikk.
Biologisk vitenskapsteori
Etter at han ble pensjonert i 1975 kom Mayr dessuten med flere verdifulle bidrag til biologisk idéhistorie, vitenskapshistorie og vitenskapsteori. Blant disse er analyser av
Grunnkretser i Midtre Gauldal kommune
Grunnkretser i Midtre Gauldal kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Midtre Gauldal kommune, Trøndelag, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Liste over store norske datatreff
Liste over store norske datatreff er en liste over markante i. Samlingene i listen har gjerne en markant størrelse eller en historisk interesse.
Laksefjordskatten
Laksefjordskatten er navnet på et arkeologisk funn som ble gjort sommeren 1929 i Vestre Eikvik i Laksefjorden i Finnmark. Samen Erik Johnsen fant under en stein på sin eiendom én stor og fem mindre gullringer, et gullsmykke og en armring av sølv sammen med noen beinrester. Han solgte skatten i 1929 til fiskeskipper og kaptein Lars Ask fra Ålesund for 5 kroner og to kasser sild. Ask solgte skatten videre i 1931 til Aalesunds Museum for 1050 kroner etter at den av Oldsaksamlingen var taksert til en metallverdi på 950 kroner, det er 408 gram gull i skatten. Man antar at gjenstandene er fra folkevandringstiden, vikingtiden eller tidlig middelalder.
Omstridt
Skatten ble utstilt i Ålesund sommeren 2008. I 1970 var den utstilt på Tromsø Museum. Gamvik museum vil gjerne ha en kopi av skatten eller aller helst ha den tilbakeført til kommunen hvor den ble funnet. I utgangspunktet var loven slik da skatten ble funnet, at dette var Statens eiendom. Men det visste ikke finneren, så han solgte den. Og etter 80 år mener noen at Staten ikke kan ekspropriere funnet, kravet om statlig eierskap er foreldet.
Allerede i 1938 tok arkeologen Guttorm Gjessing til orde for at funnet burde deponeres i Tromsø og beklaget at Tromsø Museum ikke hadde penger til å løse ut Laksefjordskatten, så den befinner seg derfor fremdeles i Ålesund.
Aleš Vodseďálek
Aleš Vodseďálek (født 5. mars 1985 i Liberec) er en tsjekkisk kombinertløper.
Han debuterte i verdenscupen i kombinert 21. januar 2006, og hans beste individuelle verdenscup-plassering er en 23.-plass fra 2009.
OL-resultater
Torino 2006
Vancouver 2010
Marcus Claudius Marcellus (Julo-claudiske dynasti)
Marcus Claudius Marcellus (født 42, død 23 f.Kr.) var den eldste sønn av Octavia den yngre, Augustus' søster, og Gaius Claudius Marcellus den yngre, en tidligere konsul. Han var etterkommer, gjennom sin far, av Marcus Claudius Marcellus, en berømt general under den andre punerkrig.
Manaen
Manaen var med i gruppen som bad for Saulus og Barnabas og deretter sendte dem ut på Pauli første misjonsreise. Han skal ha vokst opp som fosterbror til Herodes Antipas.
Manaens minnedag er 24. mai.
Karl Martitsch
Karl Martitsch (født 19. november 1917 i Ratnitz i Østerrike, død 20. august 2000 i Toronto, Canada) var en østerriksk skiløper. Etter at han avsluttet sin karriere som utøver, utvandret han til Canada og var idrettsleder, hoppbakkekonstruktør og skihoppdommer. Som utøver representerte han SV Faakersee.
Martitsch var aktiv utøver innen skihopping, kombinert, langrenn og alpint. Han ble blant annet østerriksk juniormester i slalåm i 1936, og østerriksk mester i nordiske grener i 1946. I OL i St. Moritz i 1948 ble han nummer 21 i kombinert og nummer 64 (av 83 fullførende deltakere) på 18 km langrenn. I VM i Lake Placid i 1950 deltok han i kombinert og ble nummer 38 av 40 deltakere i spesielt hopp.
Han flyttet til Canada i 1951, og arbeidet som sivilingeniør. Han var involvert i byggingen av 70-metersbakken Hiawatha Park i Sault Ste. Marie i Ontario, og konstruerte senere blant annet hoppbakkene på Intervales Hill i Lake Placid, USA (brukt i OL i 1980), Alberta Ski Jump Area i Calgary (brukt i OL i 1988) og Big Thunder i Thunder Bay (brukt i VM i 1995). Martitsch var også internasjonal hoppdommer, medlem av FIS' hoppkomité og hoppbakkekomité, og medlem av det canadiske skiforbundets styre.
Kongsgård øvre-Gimlekollen
Kongsgård øvre-Gimlekollen er et av 18 såkalte «delområder» i Kristiansand. Området har 5200 innbyggere (2014) og tilhørte tidligere Oddernes kommune.
Følgende 10 grunnkretser inngår i området:
Området ligger vest for Varoddbroa og øst for Lund og har en større andel eneboliger enn gjennomsnittet i byen.
Gimlekollen er skilt ut fra Gimle gård, mens Øvre kongsgård og Nedre Kongsgård, naturlig nok, opprinnelig lå til kongsgården Oddernes kongsgård som ble beordret bygget av Christian IV i 1635. Noen av grunnkretsene er skilt ut fra gårdene Bjørndalen, Gill og Greppestøl.
På Gimlekollen bor det mange barnefamilier og mange eldre mennesker. Stedet er preget av mange eneboliger.
Tretjønn og Vollevannet er populære badevann, sammen med Gillsvannet, som også er kjent som vannet der Kristiansand Kajakklubb trener og avholder stevner. Utgravinger har vist at det har bodd folk i bydelen (på Bjørndalssletta) i hundreårene før Kristi fødsel. Først på slutten av 1960-tallet ble det fart på byggingen i området. De fleste veiene i bydelen har navn fra kongesagaen.
Raimund Resch
Raimund Resch (født 1964) er en østerriksk tidligere skihopper. Han deltok i verdenscupen i årene 1983-1987, med 27.-plass i 1984/85 som beste sammenlagtplassering. Hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 4.-plass i St. Moritz 13. februar 1985. I den tysk-østerrikske hoppuka var 19.-plass i 1986/87 hans beste sammenlagt. Resch ble østerriksk mester i normalbakke i 1985.
Kongsgård øvre-Gimlekollen
Like ved Gimlekollen, ligger Jegersberg. Dette er et stort turområde for mennesker som bor i Kristiansand. Den omvendte båt og "vaffelbua" ligger i dette turområdet.
Mediehøgskolen Gimlekollen (tidligere Gimlekollen Mediesenter) holder til på Gimlekollen. Ellers har området to barneskoler, Fagerholt skole og Presteheia skole i tillegg til flere barnehager. Idrettsklubben heter Gimletroll. Klubben har hovedvekt på fotball og håndball for aldersbestemte lag. De er mest kjent som arrangør av Trollcup, en av landets største turneringer for barn og unge.
Major County
Major County er et fylke i den amerikanske delstaten Oklahoma. Det ligger nord i staten og det grenser mot Woods County i nordvest, Alfalfa County i nordøst, Garfield County i øst, Kingfisher County i sørøst, Blaine County i sør, Dewey County i sørvest og mot Woodward County i vest.
Major Countys totale areal er 2 481 km² hvorav 3 km² er vann. I 2000 hadde fylket 7 545 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Fairview som også er fylkets største by.
Super Bowl XLII
Super Bowl XLII var en amerikansk fotballkamp mellom New York Giants, vinnerne av National Football Conference (NFC) og vinnerne av American Football Conference (AFC) New England Patriots, som avgjorde ligamesterne for National Football League (NFL) for -sesongen. Giants slo Patriots 17–14. Kampen ble utpsilt 3. februar 2008 i University of Phoenix Stadium i Glendale i Arizona.
Kampen blir sett på som en av de største upsets i profesjonell idretts historie, samt en av de beste Super Bowl-kampene noensinne. Patriots var det første laget siden Miami Dolphins i 1972 til å ha et perfekt seriespill, og var det eneste laget til å gå ubeseiret gjennom seriespillet siden det ble utvidet til 16 kamper i 1978. Giants, som avsluttet seriespillet 10–6, var ute etter å bli det første wildcard-laget fra NFC til å vinne et Super Bowl, og var også på jakt etter lagets tredje Super Bowl-seier og første siden Super Bowl XXV 17 år tidligere. Det var en omkamp fra siste kamp i seriespillet, hvor New England vant 38–35.
Kampen er best kjent for Giants' kampvinnende drive i fjerde kvarter. Giants lå under 14–10 da de fikk ballen på egen 17-yard linje med 2:39 igjen av kampen, og flyttet ballen 83 yards ned banen. På tredje down tok David Tyree imot en ball som skulle bli drivets mest minneverdige play, «Helmet Catch», hvor han hoppet opp og presset ballen mot sin egen hjelm med høyre hånd etter å ha tatt imot den for 32 yards. Etter at Steve Smith sikret en ny første down etter en 3rd-and-11 scoret wide receiver Plaxico Burress en kampvinnende touchdown etter å ha tatt imot en 13-yard pasning med 35 sekunder igjen av kampen.
Kampen var jevn og begge lagenes forsvar dominerte helt til slutten av kampen. Det ble kun scoret ti poeng i kampens tre første kvarter. Giants satte en Super Bowl-rekord da de brukte ni minutter og 59 sekunder på sitt åpningsdrive, som ble avsluttet med et field goal. Patriots svarte så med en 1-yard touchdown på løp av running back Laurence Maroney på første play i andre kvarter. Etter et målløst tredje kvarter kom det en ny Super Bowl-rekord i fjerde kvarter da lagene byttet på å holde ledelsen tre ganger. Etter at Tyree tok imot en 3-yard touchdownpasning i begynnelsen av kvarteret tok New Englands wide receiver Randy Moss imot en 6-yard touchdown med 2:42 igjen av kampen før New York tok over med sitt kampvinnende drive. Giants' quarterback Eli Manning, som fullførte 19 av 34 pasninger for 255 yards og to touchdowns, med en interception, ble utpekt til Super Bowl MVP. Giants' defensive end Michael Strahan, som pensjonerte seg etter seieren, hadde to taklinger og en sack. Det var første gang siden Super Bowl IX i 1975 (Pittsburgh Steelers slo Minnesota Vikings 16–6) at ingen av lagene scoret over 20 poeng.
Super Bowl XLII ble rangert som nummer fem på NFL.coms liste over tidenes 100 beste kamper, den høyest rangerte Super Bowl-kampen, og Tyrees mottakelse var rangert som nummer tre på NFL.coms liste over historiens 100 beste plays.
TV-dekningen av kampen på Fox satte en rekord for det mest sette Super Bowl noensinne med i snitt 97,5 millioner seere i USA.
Valg av vertsby
Til slutte endte NFL opp med tre finalister: Washington, D.C., Phoenix og Tampa. Eierne i NFL endte eventuelt opp med å velge University of Phoenix Stadium i Glendale i Arizona for Super Bowl XLII under et møte i Chicago 30. oktober 2003. Raymond James Stadium i Tampa ble tildelt Super Bowl XLIII og det foreslåtte West Side Stadium ble midlertidig utpekt til stadionet for Super Bowl XLIV. Kampen ble senere flyttet til Sun Life Stadium i Miami Gardens i Florida da det ble åpenbart at stadionet i New York City ikke ville bli bygget før kampen i februar 2010.
Stadion
Avspark fant sted 16:32 MST (23:32 UTC). Dette var den første gang et Super Bowl ble spilt på en innfellbar bane av naturlig gress; University of Phoenix Stadiums baneoverflate, som kan fjernes, er unik blant amerikanske stadioner.
Under en seremoni med Arizonas guvernør Janet Napolitano avduket NFL og Arizona Super Bowl Host Committee slagordet «Who Wants It More?» og maskoten «Spike the Super Ball» (en antropomorf amerikansk fotball med solbriller og joggesko) samt en stor «Super Bowl XLII Countdown Clock» ved Phoenix Sky Harbor International Airport. Logoen for Super Bowl XLII ble også avduket. Den var formet etter delstaten Arizona i rødt, med to horisontale hvite striper over midten som representerte de vertikale linjene på University of Phoenix Stadium. Romertallene, i turkis, representerte det amerikanske urfolkets kulturelle arv i delstaten. Den røde stjernen representerte AFC og den blå representerte NFC. Dette var også det siste Super Bowl hvor ligaens gamle logo var malt på midtbanen; sesongen etter lanserte NFL et nytt design for sin primærlogo.
New York Giants
Det var lave forventninger til New York Giants på vei inn i sesongen etter at running back Tiki Barber pensjonerte seg. Giants hadde tapt i wildcard-runden av sluttspillet de to siste sesongene, og hadde ikke vunnet en kamp i sluttspillet på syv år. Quarterback Eli Manning, lillebroren til MVP i Super Bowl XLI Peyton Manning, hadde hatt problemer med å konsekvent prestere på et høyt nivå. I hans tre sesonger som kampstarter hadde han fullført under 54% av sine pasninger med en passer rating på 73,4. Selv om han generelt ble sett på som en solid quarterback hadde han ikke klart å oppnå de samme resultatene som Philip Rivers og Ben Roethlisberger, som begge også ble draftet i 2004, og hvor sistnevnte allerede hadde vunnet et Super Bowl (Super Bowl XL). Innen 2007-sesongen var det flere sportsjournalister som stilte spørsmål om hvorvidt Eli noensinne kom til å leve opp til forventningene for en spiller som blir plukket opp først i et draft.
Kritikken mot Manning fortsatte etter at Giants tapte sine to første kamper i seriespillet. Giants kom seg derimot med seks seiere på rad, og avsluttet seriespillet 10–6. De klarte å sikre en tur til sluttspillet som wildcard-lag, til tross for å ha mistet running back Derrick Ward, defensive end Mathias Kiwanuka, og fire-ganger Pro Bowl tight end Jeremy Shockey til skader. I sesongfinalen spilte Giants hjemme mot da ubeseirede New England Patriots. Selv om Giants allerede hadde en plass i sluttspillet og hadde ingenting å tjene på å vinne kampen valgte trener Tom Coughlin å spille alle sine kampstartere. New York, som åpenbart spilte for å vinne mot det beste laget i ligaen, tapte knapt 38–35. Kampen så uansett ut til å ha en positiv effekt på Giants før sluttspillet. Manning ledet laget til tre borteseiere i Tampa, Dallas og Green Bay uten å kaste en eneste interception. Giants' tre seiere i sluttspillet gav dem en NFL-rekord med ti borteseiere på rad. De avsluttet sesongen med kun 77 straffer, færrest i en sesong av lagets historie.
Manning avsluttet 2007-sesongen med 3 336 yards, 23 touchdowns og 20 interceptions. Hovedmålet hans, Plaxico Burress, tok imot 70 pasninger for 1 050 yards og 12 touchdowns. Amani Toomer, lagets beste receiver noensinne og en av kun to spillere fra Super Bowl XXXV som fremdeles var på laget, var også en pålitelig receiver med 59 mottakelser for 760 yards, mens Shockey hadde 57 mottakelser for 619 yards og tre touchdowns før han pådro seg en sesongavsluttende skade i uke 15. På bakken var Giants ledet av running back Brandon Jacobs, som på 193 cm og 118 kg var en av ligaens største halfbacks. Han avsluttet sesongen med 1 009 yards og i snitt fem yards per løp, med 23 mottakelser, til tross for at han kun stilte til start i ni kamper.
Giants hadde en forsvarsrekke ledet av defensive ends Osi Umenyiora (den eneste spilleren på laget utvalgt til Pro Bowl, det laveste antallet et Super Bowl-lag hadde hatt noensinne), Michael Strahan og Justin Tuck. Umenyiora ledet forsvaret med 13 sacks og forårsaket fem fumbles. Strahan, en annen veteran fra Giants' siste Super Bowl i 2000, hadde ni sacks for en karrieretotal på 141,5 og slo dermed lagrekorden som tidligere hadde tilhørt Lawrence Taylor. Tuck hadde ti sacks og 48 solotaklinger. I Giants' secondary ledet cornerback Sam Madison og safety Gibril Wilson laget med fire interceptions hver. Cornerback R.W. McQuarters hadde ingen interceptions i seriespillet, men sikret en i hver av Giants' tre første sluttspillkamper. Punter Jeff Feagles spilte i sitt første Super Bowl etter 20 år i ligaen. Dette var også Giants' atletiske trener John Johnsons siste kamp med laget, etter å ha vært med Giants i 60 år.
Giants ble kun det fjerde laget til å vinne Super Bowl uten å ha spilt en eneste hjemmekamp i sluttspillet samme sesong, etter Green Bay Packers (som vant Super Bowl I mot Kansas City Chiefs), Kansas City Chiefs (som vant Super Bowl IV mot Minnesota Vikings) og Pittsburgh Steelers (som vant Super Bowl XL mot Seattle Seahawks). Green Bay måtte derimot kun vinne to kamper, Kansas City måtte vinne tre, og Pittsburgh og Giants måtte vinne fire, for å oppnå dette. Siden har Green Bay Packers klart dette igjen etter å ha vunnet tre bortekamper på vei mot seier i Super Bowl XLV over Pittsburgh Steelers i 2010. Packers klarte derimot dette som sjette seed, og Giants klarte det som femte seed. I tillegg slo Green Bay lagene med de tre høyeste seeds på bortebane, mens New York slo fjerde, første og andre seed på bortebane.
Giants var det eneste laget fra NFC til å nå flere Super Bowls i løpet av tiåret. Etter Rams i 2001 var det ni forskjellige lag som representerte NFC i de ni siste sesongene av sluttspillet Rams, Buccaneers, Panthers, Eagles, Seahawks, Bears, Giants, Cardinals, Saints og Packers.
New England Patriots
Patriots' forsvarslinje var ledet av nose tackle Vince Wilfork, som ble utvalgt til sitt første Pro Bowl; han ble også bøtelagt for unødvendig røffing fire ganger i løpet av sesongen. Patriots hadde flere veteraner blant linebackerne, som samlet hadde blitt utvalgt til Pro Bowl 16 ganger. Outside linebacker Mike Vrabel hadde sin statistisk beste sesong noensinne. Han ledet laget i sacks med en personlig rekord på 12,5, forårsaket fem fumbles og ble valgt til sitt første Pro Bowl. Adalius Thomas, som ble signert fra Baltimore Ravens i offseason, hadde seks sacks. Junior Seau, som hadde blitt utvalgt til Pro Bowl 12 ganger i sin karriere uten å vinne et Super Bowl var tilbake for sin 18. sesong, og hadde 74 taklinger med 3,5 sacks. Tedy Bruschi hadde 92 taklinger og to sacks. I Patriots' ble cornerback Asante Samuel, som ledet laget med seks interceptions, også valgt til Pro Bowl.
Sluttspill
Giants ble det første laget fra NFC (tredje noensinne) til å nå Super Bowl ved å vinne tre sluttspillkamper på bortebane. Etter å ha slått fjerde seed Tampa Bay Buccaneers 24–14 slo Giants første seed Dallas Cowboys 21–17, etter at McQuarters intercepted en pasning fra Cowboys quarterback Tony Romo i målsonen idet tiden løp ut. New York gikk videre til Super Bowl etter en 23–20 seier på overtid mot andre seed Green Bay Packers i NFC Championship Game, som var den tredje kaldeste kampen i NFLs historie ( ved avspark, med vindkjøling) etter at en interception av Corey Webster gjorde det klart for Lawrence Tynes' kampvinnende 47-yard field goal. Det var den lengste scoringen på et field goal av en kicker på besøk i Lambeau Field i sluttspillhistorien. Dette endte opp med å bli Brett Favres siste kamp for Packers.
Patriots fortsatte å sette NFL-rekorder på vei til Super Bowl. Først satte Brady NFL-rekorden for prosentandel fullførte pasninger i en kamp (92,9%) med 26 fullførte av 28 forsøk for 268 yards og tre touchdowns da de slo Jacksonville Jaguars 31–20 i divisjonsrunden, mens safety Rodney Harrison tangerte en NFL-rekord med en interception i sin fjerde sluttspillkamp på rad. En uke senere slo Patriots San Diego Chargers 21–12 i AFC Championship Game. Selv om Brady kastet tre interceptions i kampen skapte Patriots' forsvar to turnovers og holdt San Diego til fire field goals, mens Maroney løp for 122 yards og en touchdown for andre kamp på rad.
Merknader før kampen
New England var store favoritter i kampen og bli det første laget i NFLs historie til å gå gjennom seriespillets 16 kamper og sluttspillet ubeseiret. Hadde Patriots vunnet hadde de etter Miami Dolphins i NFL-sesongen 1972 blitt det andre laget til å vinne NFLs ligatittel uten nederlag eller uavgjort i sesongen. Andre kommentatorer mente derimot at Giants hadde en sjanse til å vinne. New Yorks ti borteseiere på rad inkluderte fem lag som var klare favoritter mot dem. De sikret sluttspillseiere mot Cowboys (som hadde slått New York to ganger i seriespillet) og Packers (som hadde slått Giants i uke 2).
Patriots og Giants hadde møttes i siste uke av seriespillet. Teknisk sett hadde resultatet i kampen ikke vært viktig ettersom at begge lagene hadde sikret sine plasser i sluttspillet. Ettersom at Patriots var på vei til en ubeseiret sesong var derimot kampen en av de mest sette i ligaens historie. NFL Network skulle originalt dekke kampen som en del av Saturday Night Football, med dekning av WCVB og WWOR lokalt i henholdsvis Boston og New York. Ikke lenge før kampen kjøpte CBS og NBC rettighetene til kampen og NFL Networks dekning ble dermedd sendt på begge nettverkene, som markerte første gang i NFLs historie at en kamp ble sendt på tre nettverk samtidig. Patriots vant den første kampen mellom de to og avsluttet dermed seriespillet med et perfekt resultat. Kampen var kompetitiv og begge lagene spilte med kampstartere gjennom hele kampen. New England vant 38–35 etter å ha ligget under med 12 poeng i tredje kvarter, den største negative poengforskjellen for Patriots i hele sesongen. «There is nothing but positives»", sa Giants' hovedtrener Tom Coughlin etter kampen. «I told the players in playing this game everything would be positives, there would be no negatives and that is how I feel. I don't know any better way to be prepared for the playoffs than to go against a team that was 15–0.»