cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tigeren fra Montana
Herjingene til den effektive, moderne banden bekymrer myndighetene, ergo sender Hallbing både Morgan Kane og hans følgesvenn og motpol Jesse Rawlins inn i handlingen. Rawlins kommer fra en jobb som vakt på horehus, og har inside info om at bandens Kid Curry (Egentlig navn Harvey Logan) og Ben «The Tall Texan» Kilpatrick er stamkunde hos et par av de prostituerte. Ergo blir det snart skyting blant horer og kjeltringer, der bandens Bob Lee stuper mens de andre kommer unna. Ben rømmer østover med sin prostituerte Della Rose til St. Louis, Kid nordover med sin prostituerte Annie Rogers.
Dermed fortsetter jakten. Selv om Hallbing flytter begivenhetene i tid og skriver Kane og Rawlins inn er han i store trekk tro mot den virkelige historien. Verken Kilpatrick eller Logan døde under denne flukten, og det er kanskje grunnen til at Hallbing heller ikke lar sine revolversvingere drepe dem.
Mottagelsen av boka
Kane-serien var de første årene etter at den startet i 1966 blitt utgitt i nokså normale pocket-opplag på 12-16000, men fra 1969 hadde forlaget merket en økende interesse. Forleggeren Finn Arnesen beskriver utviklingen etter det som «rakettferden mot kjempeopplagene». Året før Tigeren fra Montana kom ut hadde førsteopplaget nådd 40,000, og i løpet av 1972 skulle det nå 60,000.
Seriens popularitet gjorde at Tigeren fra Montana snart måtte trykkes i nye opplag. Mens den fortsatt ble utgitt i Bladkompaniets opprinnelige pocket-serie kom boka i minst tre opplag. I tillegg ble den solgt i hardcover-versjon da Bladkompaniet i årene 1972-1974 lanserte serien i innbundet utgave, med to bøker i hvert bind.
Og utgivelsene var ikke begrenset til Norge.
Boka kom i 1977 i Danmark på Winther som Tigeren fra Montana og året etter i Sverige som Den långa jakten. I Finland kom den i 1980 på Otava som Veriset jäljet. Også Island fikk sin utgave: Tígrisdýrid frá Montana.
Senere utgivelser
Da Bladkompaniet i 1991 ga ut serien på nytt besluttet de å publisere bøkene i kronologisk rekkefølge, der man begynte med Kanes fødsel og sluttet med Den siste jakten. Nå havnet Tigeren fra Montana i bok nr. 36, sammen med Den gale hunden fra Utah. Da Bladkompaniet/Schibstedforlagene i årene 2002–2008 gjenutga bøkene i dobbelt-pocket kom Tigeren fra Montana i 2007 som bok 69 i bind 69–70.
Etter at Aller forlag i 2008 tok over rettighetene kom bøkene fra 2009 enkeltvis, fortsatt i kronologisk rekkefølge, men med noen justeringer. Nå kom den i 2015 som bok nr. 71 i serien.
Plasseringen som bok 71 i serien er ført videre i senere utgivelser, som i Cappelen Damms lydbokversjon fra 2021, lest inn av Torgeir Reiten.
Eksikator
Eksikator er et apparat som brukes til å tørke et hydrert fast stoff.
Eksikatorer er vanligvis utformet som en stor glassbolle med en fordypning i bunnen, hvor en har i et tørkemiddel, f. eks silica gel. Over tørkemiddelet settes en rist og oppå der igjen det stoffet som en skal tørke, og et lokk settes over igjen. Andre eksikatorer bruker vakuum i stedet for tørkemiddel ettersom kokepunktet synker dersom trykket blir under 1 atmosfære
Martin Jacobson
Martin Jacobson (født 30. juni 1987) er en svensk profesjonell pokerspiller. Han vant i 2014 som første svenske World Series of Pokers main event i Las Vegas, hvilket gav 10 millioner dollar i prispenger.
Vivian Bullwinkel
Vivian Bullwinkel (født 18. desember 1915 i Kapunda, Sør-Australia, død 3. juli 2000 i Perth i Vest-Australia) var en australsk militær sykepleier under andre verdenskrig.
Hun var den eneste overlevende fra Banka Island-massakren, der den japanske hæren drepte minst 21 av hennes kollegaer blant sykepleierne ved Radji Beach, Bangka Island i Indonesia, den 16. februar 1942. Hun ble utdannet som sykepleier og jordmor i Broken Hill, New South Wales, og begynte på sin karriere innen sykepleie i Hamilton, Victoria, før hun ble forflyttet til Jessie McPherson Hospital, senere ble hun ansatt ved Matron av Melbourne's Fairfield Hospital.
Japanske soldater invaderte Britisk Malaya i desember 1941 og de begynte umiddelbart å rykke sørover, der de vant en rekke seire, og i slutten av januar 1942. Byllwinket og flere andre sykepleiere valgte å evakuere til Singapore for å unnslippe hæren. Men det kortvarige forsvaret av øya endte i et nytt nederlag, og den 12. februar gikk Bullwinkel og 65 andre sykepleiere ombord på skipet SS «Vyner Brooke» for å rømme fra øya.
To dager senere ble skipet senket av japanske krigsfly. Bullwinkel, 21 andre sykepleiere og en stor gruppe menn, kvinner og barn klarte å komme seg i land på Radji Beach ved Banka Island. De andre passasjerene om bord gikk enten ned med skipet, ble skutt mens av de japanske flyene mens de lå i vannet eller de ble feid vekk av strømmen og ble aldri funnet igjen. Bullwinkel og de andre sykepleierne som overlevde sluttet seg neste dag sammen med om lag 100 britiske soldater. De valgte å overgi seg til de japanske soldatene.
Japanske soldater kom og drepte alle mennene for deretter å skyte på de gjenlevende kvinnelige sykepleierne med maskinpistoler bakfra. Bullwinkel ble truffet av en kule som gikk gjennom henne, men som bommet på hennes viktige indre organer. Bullwinkel var den ene av kun 24 av de til sammen 65 sykepleierne som overlevde hele krigen. En annen overlevende av sykepleierne var Pat Darling, som først døde i 2007. Vivian pensjonerte seg fra hæren i 1947 og ble i stedet ansatt som direktør for Fairfield Hospital. Hun viet seg til sykepleiefaget og for å hedre de drepte på Banka Island, samlet hun inn penger for et minnesmerke over de falne sykepleierne.
Vivian Bullwinkel har i årenes løp blitt tildelt en rekke æresbevisninger, inkludert Florence Nightingale-medaljen. Hun ble utnevnt til medlem av Order of the British Empire i 1973, og hun er offiser av Order of Australia.
Hun giftet seg i 1977, og endret sitt navn til Vivian Statham. Hun dro tilbake til Banka Island i 1992 for å avduke et minnesmerke til de sykepleierne som ikke hadde overlevd den andre verdenskrigen. Hun døde av et hjerteinfarkt den 3. juli 2000 da var hun 84 år gammel.
Fritz Bartholomae
Fritz Bartholomae (født 29. oktober 1886, død 12. september 1915) var en tysk roer som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Bartholomae vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1912 i Stockholm. Han var med på den tyske båten, med mannskap fra roklubben Berliner Ruderverein von 1876, som kom på tredjeplass i rokonkurransen for åttere. De tapte semifinalen til den britiske båten med mannskap fra Leander Club som siden vant finalen over New College en annen britisk åtter.
Totalt deltok elleve båter fra åtte nasjoner og konkurransen ble avholdt i perioden 17 til 19. juli 1912. Deltakerne på Berlins åtter var Otto Liebing, Max Bröske, Max Vetter, Willi Bartholomae, Fritz Bartholomae, Werner Dehn, Rudolf Reichelt, Hans Matthiae og Kurt Runge som styrmann.
Vitenskapsåret 1470
Vitenskapsåret 1470 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1470.
Stuping under Sommer-OL 2012 – 3 meter synkronstup menn
Stuping under Sommer-OL 2012 – 3 meter synkronstup menn finner sted den 1. august 2012 på London Aquatics Centre.
Luigi Variara
Luigi Variara (født 15. januar 1875 i Viarigi i Piemonte i Italia, død 1. februar 1923 i San José de Cúcuta i Norte de Santander i Colombia) var en italiensk katolsk prest og misjonær. Han æres som salig i den katolske kirke med minnedag 1. februar.
Biografi
Luigi Variara sluttet seg til salesianerne i 1891 og avla sine løfter påfølgende år. I 1894 reiste han til Colombia for å misjonerr og oppfostret barn av leprasyke foreldre. I 1905 grunnla han kongregasjonen Jesu og Marie hellige hjertes døtre, som blant annet bestod av døtre av leprasyke; disse unge damer hadde vanskeligheter ned å bli tatt inn i en tradisjonell orden.
Han ble presteviet i 1909.
Med tiden sviktet pater Variaras helse og han tilbragte i hovedsak sin siste tid i bønn og eukaristisk tilbedelse.
Norsk litteraturvitenskapelig tidsskrift
Norsk litteraturvitenskapelig tidsskrift er et vitenskapelig tidsskrift i litteraturvitenskap som utgis av Universitetsforlaget. Det ble etablert i 1998. Tidsskriftet publiserer bl.a. fagfellevurderte litterære analyser og teoretiske artikler, anmeldelser av faglitteratur, bokessays og litteraturvitenskapelige eller fagpolitiske debattinnlegg.
Graphical Network Simulator-3
Graphical Network Simulator-3 er et dataprogram og en nettverks-emulator som gjør det mulig å simulere nettverk med komplekse topologier. Programmet ble første gang lansert i 2008. Det benytter en kombinasjon av virtuelt og virkelig utstyr. Det benytter programmet Dynamips for å emulere programvare og å simulere operativsystemet Cisco IOS.
Fylkesvei 873 (Rogaland)
Fylkesvei 873 i Rogaland gikk mellom Norheim og Raglamyr i Karmøy kommune. Veiens lengde var 1,8 km. Strekningen ble opprinnelig tildelt vegnummer.
Etter bekymringsmelding fra Karmøy lensmannskontor og Haugesund politistasjon angående potensiell fare for forveksling i nødsituasjoner i forbindelse med at fylkesvei 47 består av flere delstrekninger, besluttet Rogaland fylkesting å tildele strekningen nytt midlertidig veinummer inntil varig løsning foreligger.
Veien er skiltet som fylkesvei 47. 2019 ble veien del av fylkesvei 4848.
Marianne Thieme
Marianne Louise Thieme (født 6. mars 1972 i Ede) er en nederlandsk politiker for Dyrenes parti. Hun har fra 2006 vært leder av sitt partis gruppe i Tweede Kamer.
Alf Waaler
Alf Waaler (født 30. juni 1935) er en norsk tidligere kappgjenger som representerte TIF Viking.
Han vant 5 NM-gull, 4 NM-sølv og 4 NM-bronse i perioden 1961–1968. Han vant kongepokalen i 1963.
Thomas Südhof
Thomas C. Südhof (født 22. desember 1955 i Göttingen, Tyskland) er en biokjemiker som i 2013 ble tildelt Nobelprisen i medisin. Han har tidligere fått en rekke andre priser.
Ulf Berget
Ulf Berget (født 1947) er en norsk tidligere judoutøver som representerte Norsk Judo og Jiu-jitsu Klubb.
Xu Shousheng
Xu Shousheng (født i 1953 i Nantong i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker. Xu har vært guvernør for provinsen Gansu fra 2007 til 2010, da han overtok som guvernør for Hunan.
Johannes Sannesmoen
Johannes Sannesmoen (født 27. mars 1938 i Skien ) er en norsk bistandsarbeider.
Sannesmoen er siviløkonom fra Norges Handelshøyskole i Bergen og har utdanning i bedriftsfinansiering fra Universitetet i Köln. I sitt yrkesaktive liv har Sannesmoen arbeidet med misjons- og utviklingsarbeid i Afrika, særlig på Madagaskar og i Mali. Han har arbeidet for Det Norske Misjonsselskap og i Norad. I 1991 ble Sannesmoen ansatt som regiondirektør for Vest-Afrika i Strømmestiftelsen. Han ble senere ansvarlig for Strømmestiftelsens arbeid med mikrofinans.
Bente Onsager Lund
Bente Onsager Lund (født 13. mars 1921, død 6. mars 1995; født Fredriksen) var en norsk psykolog, forsker, kvinnesaksforkjemper, sjokoladefabrikkeier og filantrop.
Johannes Sannesmoen
Utmerkelser
Sannesmoen har mottatt en rekke utmerkelser for sitt virke. Kongen utnevnte i desember 2006 Sannesmoen til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for langvarig og mangfoldig innsats for Det Norske Misjonsselskap, Den Lutherske kirke, NORAD og Strømmestiftelsen når det gjelder misjons- og utviklingshjelp i fattige land i Sør-Amerika, Asia og Afrika.» Han er utnevnt til ridder av Madagaskars nasjonalorden for sin innsatsen i forbindelse med oppbygningen av Den Lutherske Kirkens Helsedepartement på Madagaskar. Sannesmoen ble i 2006 utnevnt til ridder av Malis nasjonalorden for innsats for å fremme kultur og utdanning i Mali.
Bente Onsager Lund
Karriere og samfunnsengasjent
Hun tok examen artium ved reallinjen på Frogner skole i 1939 og ble cand.psychol. ved Universitetet i Oslo i 1953. Hun arbeidet fra 1963 som forsker ved Institutt for samfunnsforskning og siden ved Institutt for anvendt sosialvitenskapelig forskning (INAS; nå NOVA). Hun gjennomførte bl.a. et større forskningsprosjekt om enslige mødres livssituasjon, i samarbeid med Per Olav Tiller.
Hun var aktivt engasjert i kvinnesaken, miljøsaken, fredsbevegelsen, Amnesty International og Human-Etisk Forbund. Hun var styremedlem i Oslo Kvinnesaksforening fra 1958, nestleder 1960–1962 og leder i Oslo Kvinnesaksforening og landsstyremedlem i Norsk Kvinnesaksforening fra 1970 til 1972. Hun var opprinnelig med i Arbeiderpartiet, men var medstifter av Sosialistisk Folkeparti i 1961.
Hun hadde en stor formue og var kjent som storaksjonær i sjokoladefabrikken Freia; hun og søsteren Grete arvet aksjene etter faren, som var sjef for Andresens Bank. I 1990-årene fikk hun mye oppmerksomhet da hun motsatte seg salg av bedriften til et amerikansk storkonsern. Hun gav betydelige gaver (flere millioner) til både Norsk Kvinnesaksforening, Amnesty International og tiltak for psykisk helsehjelp til barn og unge. Norsk Kvinnesaksforening fikk sine lokaler i Majorstuveien 39 i gave fra Lund, og hun finansierte også et forskningsprosjekt ved Senter for kvinneforskning ved Universitetet i Oslo om foreningens historie som resulterte i boken Stolthet og kvinnekamp: Norsk kvinnesaksforenings historie fra 1913 (Gyldendal, 1996).
Birgit B. Wiig skrev at Lunds engasjement var preget av en udogmatisk interesse for å formidle nye ideer; «Bente Lund var ikke selv kveker, men hun fikk sterke impulser i det åndelige fellesskap hun hadde med sin svigermor Sigrid Helliesen Lund. Indira Gandhi, Indias senere statsminister, oppholdt seg en tid i familien, og satte spor etter seg».
Bakgrunn
Hun var datter av banksjef i Andresens Bank Oscar Fredriksen, som kjøpte seg stort opp i sjokoladefabrikken Freia tidlig på 1900-tallet.
Hun var gift med diplomaten Bernt H. Lund, kjent som departementsråd i Departementet for utviklingshjelp og assisterende utenriksråd. Deres sønn er Diderik Lund, professor i samfunnsøkonomi ved UiO. Hennes svigermor var Sigrid Helliesen Lund; hennes svigerfar Diderich H. Lund var en pioner innen norsk utviklingshjelp og også medlem i Norsk Kvinnesaksforening.
Bahrain under VM i friidrett 2017
Bahrain deltok under VM i friidrett 2017 (utendørs) fra 5. august til 13. august 2017 i London i Storbritannia.
Resultater
Resultatene var som følger: (Q, q – kvalifisert, PB – personlig rekord, SB – årsbeste)
Carl Benjamin Boyer
Carl Benjamin Boyer (født 3. november 1906, død 26. april 1976) var en amerikansk matematiker og vitenskapshistoriker. Han er kjent for flere bøker om matematikkens historie og for en rekke artikler om vitenskapshistorie.
Boyers bok fra 1968 A history of mathematics er i en bokomtale i The Mathematics Teacher (1992) omtalt som «en av de best skrevne og mest nyttige bøkene om matematikkens historie». Boka er gitt ut på flere språk, i en lang rekke utgaver. Forfatteren David Foster Wallace kaller Boyer for «matematikkhistoriens Gibbon», i en sammenligning med historikeren Edward Gibbon.
Liv og virke
Foreldrene til Carl Boyer var Howard Franklin Boyer (1873-1925) og Rebecca Catherine Eisenhart (1877-1962). Faren var ingeniør og landmåler. Carl ble født Hellertown i Pennsylvania, men vokste opp i New York. Her ble han uteksaminert fra Newtown High School i Elmhurst i 1924. Han ble rangert som bestemann i klassen.
I 1934 ble Boyer «Instructor in mathematics» ved Brooklyn College. I juni 1935 giftet han seg med Marjorie Duncan Nice (1912-2009), som han hadde møtt på en seminar i vitenskapshistorie ved Columbia. Majorie fullførte en doktorgrad i historie ved Columbia i 1958. Sammen hadde de fire sønner.
Boyer fikk doktorgraden fra Columbia i 1939. Doktorgradsarbeidet ble publisert samme år, som boka The concepts of calculus.
Ved Brooklyn College fikk Boyer i 1948 opprykk til «Assistant professor» og i 1952 til «Full professor». Som akademiker publiserte han en rekke vitenskapelige artikler om vitenskapshistorie, knyttet både til matematikk og fysikk. Han var en drivende kraft i History of Science Society, der han hadde en rekke tillitsverv.
Boka med doktorgradsarbeidet fra 1939 ble gitt ut på nytt i 1959, med tittelen The history of the calculus and its conceptual development. Den mest kjente boka, A history of mathematics ble utgitt første gang i 1968. Mellom 1968 og 2012 ble denne boka utgitt i 76 utgaver, på fem ulike språk. Også de andre bøkene til Boyer har kommet i en lang rekke utgaver, både i originalspråket og i oversatte versjoner.
Boyer døde av hjerteinfarkt i april 1976.
Columbia University deler hvert år ut «Carl B. Boyer Memorial Prize in the History of Science», en pris på $7000 til en laveregradsstudent for beste essay om et vilkårlig emne i matematikkhistorie.
Bangladesh under VM i friidrett 2017
Bangladesh deltok med én utøver under VM i friidrett 2017 (utendørs) fra 5. august til 13. august 2017 i London i Storbritannia.
Carl Benjamin Boyer
Bibliografi
Reviderte utgaver:
Trafalgar House
Trafalgar House Public Limited Company var et britisk konglomerat med interesser i eiendomsinvestering, utvikling av eiendom, prosjektering, bygging, transport, hotell, energi og publisering. Det ble notert på London Stock Exchange og var en tilknyttet FTSE 100-Indeksen men til slutt strandet i midten av 1990-tallet.
Historie
Selskapet ble utviklet av en ung entreprenør som het Nigel Broackes, hvis interesser i aksjehandel og eiendomsutvikling brakte ham i kontakt med styret i Eastern International Investment Trust, en liten Trust som er notert på London Stock Exchange. I 1959, Broackes kjøpte en 42 prosent eierandel i Easten Prooerty's datterselskap, Eastern International Property Investmets. To år senere slo Broackes  seg sammen med Commercial som kjøpte aksjer i EIPI og en virket som en finansiell støttespiller for @eiendomsutvikling. Nesten umiddelbart etter at EIPI kjøpte en 55 prosent eierandel i Commercial Union's datterselskap, Westminster & Kensington Freeholds og dermed skaffet de seg kontroll over en eiendelsportefølje 3,3 m ilion Pund med en egenkapital på bare 550 Pund. De valgte Trafalgar House som navnet på dette selskapet.
Ingunn Utsi
Ingunn Eldbjørg Utsi (født 1948) er en norsk samisk billedkunstner fra Repvåg i Nordkapp kommune. Pr. 2004 hadde hun deltatt på mer enn 50 utstillinger i inn- og utland. Hun har også hatt flere store utsmykningsoppdrag og er kjent for skulpturene sine, der hun ofte bruker tre, gjerne drivved, og kombinerer dette med andre materialer, som pleksiglass, stein og bladgull.
Hun har vært sentral i oppbygging av samiske kunstnerorganisasjoner og har engasjert seg i å synliggjøre urfolks kunst, blant annet gjennom UNESCOs prosjekt Arts from the Arctic.
Oppvekst
Da Utsi begynte i første klasse på internatskole i Repvåg i 1955, var alle barna fra hjemplassen Repvågsstranda samisktalende. Det bodde bare samer i bygda, som tidligere ble omtalt som «Finneby». Etter hvert ble det et språkskifte i Nordkapp, og i Lafjorden, på Laholmen og på Repvåg snakket ungene norsk. Utsi var et av de siste barna fra Repvågstranda som var samisktalende.
Kåre Teigland
Han vant to NM-gull, fem NM-sølv og tre NM-bronse i perioden 1963–1968. Han vant kongepokalen i 1965.
Ingunn Utsi
Oppvekst
Hun er datter av barnebokforfatteren Ivar Utsi.
Utdannelse
Sin kunstfaglige utdannelse fikk Utsi ved Kunstskolen i Trondheim (KiT)(nå: Kunstakademiet i Trondheim) i periodene 1973–1975 og 1977. Ved KiT gikk hun på malerlinjen, men tegnet for det meste. Hun hadde blant annet maleren John Anton Risan som lærer. I 1999 var hun representert på utstillingen John Anton Risan og hans elever i Trondheim kunstmuseum.
I 1990–1991 deltok hun på videreutdanning av kunstneriske konsulenter ved Nordnorsk Kunstnersenter.
Hun har foretatt studiereiser til blant annet Firenze og Siena i Italia, Mexico City, New York, Baltikum og Russland.
Før hun begynte sin kunstnerutdannelse, tok hun grunnfag i samisk ved Universitetet i Oslo.
Kunst
Ifølge tidligere konservator ved Nordkappmuseet Kjersti Skavhaug er det det medmenneskelige perspektivet som preger Utsis verker. Motsetninger preger motivvalg og tema. Kontraster er tydelige i bildene hennes og i materialbruken i skulpturene. Mye handler om å være inkludert eller ekskludert. Hun er påvirket av sin egen oppvekst og visuelle minner, men det er vanskelig å se om hun har hatt noen kunstneriske forbilder som har preget arbeidene hennes.
Tegning
"«I Ingunn Utsis tegninger utvikler det seg et interessant fenomen. Det oppstår en symbiose mellom fugl og menneske. I flere av hennes bilder kan man se at fuglene har menneskeøyne […] Mens fuglene tidligere var realistisk gjengitt, har kunstneren lagt inn et menneskelig element, som gjør at det blir lettere å identifisere seg med dem. De er ikke lenger 'noe annet', men har en egenskap som gjør at deres skjebne også angår oss.» Irene Snarby i Billedkunstneren Ingunn Utsi" Hun har illustrert bøker av andre, blant annet av faren Ivar Utsi, og hun skaper selvstendige verk. De frittstående tegningene hennes har ofte sjøfugler, som lundefugl og alker, som motiv. I verkene er hovedmotivet gjengitt nærmest fotografisk, mens bakgrunnen kan være et stilisert landskap av horisontale striper. Til tider er også gjenstander, som for eksempel fjær, integrert i verkene, så de fremstår som «mixed media» eller collager.
Skulptur
"«Når jeg jobber med tredimensjonale treobjekter, lager jeg nesten aldri noen skisser. Jeg jobber direkte med materialet og lar det snakke med tankene mine, øynene og hendene mine. På mange måter kan jeg se resultatet ved å la materialet være min guide, men det er overraskelser eller krav i selve treet, og det må jeg ta i betraktning. Mens jeg former materialet, vokser det og blir kunstverket mitt» Ingunn Utsi om sitt arbeid med treskulpturer"
Ingunn Utsi har i mange år brukt drivved og trestammer som utgangspunkt for skulpturene sine. Hun eksperimenterer med å sette andre naturlige elementer, som fjær, pels og stein sammen med tre, og kombinerer de naturlige materialene med pleksiglass, metall og bladgull.
Offentlige innkjøp og utsmykninger (utvalg)
Utsis kunst er innkjøpt til flere offentlige samlinger og institusjoner, bl.a. De Samiske Samlinger, Sametinget, Norsk kulturråd, Finnmark fylkeskommune og Nordnorsk Kunstmuseum.
Hun er er opptatt av at utsmykningene hun skaper skal ha tilknytning til stedet, og ha betydning for menneskene som bruker rommet.
En omfattende oversikt over innkjøp og utsmykninger, er gjengitt i Skavhaug (2004) Billedkunstneren Ingunn Utsi, s. 63
Utstillinger
En omfattende oversikt over utstillinger Utsi har deltatt på frem til utgivelsesdato, er gjengitt i Skavhaug (2004) Billedkunstneren Ingunn Utsi, s. 62
Engasjement for urfolkskunst
Historisk sett har ikke samene forholdt seg til landegrenser i nordområdene, og da Sámi dáiddacehpiid searvi /Samisk kunstnerforbund (SDS) ble dannet i 1979, tok de inn medlemmer fra både Norge, Sverige, Finland og Russland. I dag har organisasjonen over 70 medlemmer som arbeider med forskjellige medier, fra duodji og kunsthåndverk til billedkunst og fotografi.
Det største kunstprosjektet som er blitt realisert gjennom SDS er vandreutstillingene «Arts from the Arctic», som opprinnelig var initiert som en verdensutstilling av urfolkskunst av World Craft Council og lansert i Kyoto i Japan i 1980. Prosjektet besto av fem utstillinger med samtidskunst og kunsthåndverk av arktiske urbefolkninger i Alaska, Canada, Russland, Grønland og Sápmi, fordelt på disse fem regionene. Ingunn Utsi hadde, sammen med Rose-Marie Huuva, arbeidet med å organisere dette fra samisk side, noe som var et nybrottsarbeid. Utstillingene hadde som målsetting å vise bredden i den arktiske samtidskunsten. En av forutsetningene for utvelgelse av kunstverk var at dette skulle skje i nært samarbeid med de deltagende folkegruppene, på urfolkkunstnernes premisser. Totalt besto de fem utstillingene av rundt 200 kunstnere og kunsthåndverkere fra 20 forskjellige urfolksgrupper, hvorav 37 samiske kunstnere. Arbeidet med utstillingen strakte seg fra 1984 til 1995. Resultatet var en stor begivenhet hvor mange av urfolkkunstnerne fikk en større bevissthet om verdien av egen kunst. «Arts from the Arctic» åpnet også øynene til mange kunstinteresserte for de kvalitetene som ligger i urfolkkunst, både fra egen region og i det sirkumpolare området.
Wonder Woman (2017)
Wonder Woman er en amerikansk eventyr- og superheltfilm fra 2017 regissert av Patty Jenkins. Den er basert på tegneseriefiguren Wonder Woman av William Moulton Marston og DC Comics. Tittelrollen spilles av Gal Gadot. Andre sentrale roller innehas av Chris Pine, Connie Nielsen, Robin Wright, Lucy Davis og Lisa Loven Kongsli.
Handlingsreferat
I nåtidens Paris mottar Diana Prince et fotografi fra Wayne Enterprises (ledsaget av et brev fra Bruce Wayne) av seg selv og fire menn tatt under første verdenskrig, noe som får Diana til å huske fortiden hennes. Datteren til dronning Hippolyta, Diana, er oppvokst på den skjulte øya Themyscira, hjemmet til amazonene, fryktinngytende kvinnelige krigere skapt av de olympiske gudene for å beskytte hele menneskeheten.
I 1918 redder Diana, nå en ung kvinne, en amerikansk pilot kaptein Steve Trevor (spilt av Chris Pine) når flyet hans krasj-lander utenfor kysten av Themysciran. Hele øya blir snart invadert av tyske soldater, som hadde fulgt etter Steve. Amazonene dreper mannskapet, men Antiope ofrer seg selv for å redde Diana. Steve blir forhørt av Lasso of Hestia og avslører at en stor krig fortærer omverdenen, og at han er en hemmelig spion. Han har stjålet en notatbok fra en tysk kjemiker, Dr. Isabel Maru, som planlegger å konstruere en dødeligere sennepsgass etter ordre fra general Erich Ludendorff.
I London leverer de Dr. Marus notatbok til Supreme War Council, hvor Sir Patrick Morgan prøver å forhandle frem en varig våpenhvile med Tyskland. Diana oversetter notater fra Dr. Maru, og avslører at tyskerne planlegger å bruke den dødelige gassen ved vestfronten. Steve rekrutterer i hemmelighet spionen Sameer fra Marokko, den skotske snikskytteren Charlie og den indianske smugler-høvdingen Napi for å forhindre at gassen blir brukt. De reiser først til Belgia. Diana går alene gjennom fiendens område, og frigjør landsbyen Veld ved hjelp av allierte styrker. Laget feirer og tar et fotografi i landsbyen, hvor Diana og Steve blir forelsket.
Laget oppdager at det skal holdes en galla for den tyske overkommandoen. Steve og Diana infiltrerer hver for seg festen. Steve har til hensikt å finne gassen, og ødelegge den. Men dette mislykkes, og general Ludendorff slipper løs gassen på Veld og alle dreper innbyggerne. Diana følger etter Ludendorff til en tysk base hvor gassen blir lastet i et bombefly med kurs mot London. Diana forsøker å drepe generalen. Men blir forvirret og desillusjonert når hans død ikke stopper konflikten.
Nils Bruland
Nils Bruland (født 27. september 1922, død 23. januar 2000) var en norsk billedhugger fra Eivindvik i Gulen. Han var bosatt i Jølster store deler av livet sitt.
Biografi
Nils Bruland var sønn til Arne Bruland og Helga, født Brosvik. Han utdannet seg ved Kunstfackskolan i Stockholm, der han selv underviste i kunsthåndverk i mange år. Han jobbet ofte sammen med professor Carl Malmsten. Da mora til Nils Bruland, Helga døde i 1947, ble hun gravlagt i Koparvik. Nils Bruland ønsket å lage et minne etter henne, og han fikk reist ei gravstøtte i Rutledal, hjembygda hennes.
Han var sterkt knyttet til hjemfylket, og i et intervju med Bergens Tidende, uttalte han: "Naturen her er noko av det vakraste vi kan finne på jordkula, men like mykje har folka ein livsrytme og livsrøynsle som er umåteleg verdfull. Eg kjenner heile dette området som ein heim."
Nils Bruland arbeidet mye med treskulpturer, men har også laget flere krigsminnesmerke til norske kommuner. Han ble gift med Inga, og de ble boende i Gjesdal i Jølster fra 1974. Bruland ble foreslått til fylkeskulturprisen i 1980, men fikk ikke prisen.
Inga døde i 1998, og Nils laget selv gravminnet etter henne. Hun ble gravlagt i Utvik i Stryn. Da han selv døde to år etter, ble han gravlagt på samme stedet.
Vladimir Semitjastnyj
Semitjastnyj døde av hjerneslag den 12. januar 2001.
Ningdong kullkrafterk
Ningdong kullkraftverk (宁东发电厂) er et kullkraftverk beliggende i et steppefjellområde ved landsbyen Donghanjia, i et helt nybygget industriområde 45 km sørøst for byen Lingwu i provinsen Ningxia i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 660 MW, i blokker av 330 MW hver. Det er under prosjektering en utbygging med ytterligere 4 x 1 000 MW, slik at total kapasitet kan komme opp i 4 660 MW.
Procramptonomyiidae
Utseende
Middelsstore mygg med ovale vinger med mange årer. Radialåren delte seg i fire grener, medialåren i fire grener som alle gikk ut fra en lukket celle midt i vingen.
Ningdong kullkrafterk
Anlegget ligger bare 40 km sørvest for grensen mot Indre Mongolia.
Procramptonomyiidae
Fossiler
Gruppen er kjent fra fossiler fra øvre trias, jura og kritt, i et langt tidsspenn mellom 235-140 millioner år før nåtid.
Systematisk inndeling
Av nålevende familier er denne familien trolig nærmest beslektet med urmygg (Pachyneuridae).
Wales under Samveldelekene 2022
Wales deltar under Samveldelekene 2022 fra 28. juli til 8. august 2022 i Birmingham, England. Wales har deltatt i alle utgavene av lekene siden starten i 1930 og det er dermed den 22. gangen nasjonen deltar.
Geraint Thomas og Tesni Evans var landets flaggbærere under åpningsseremonien av lekene.
Tina Guo
Tina Guo er en kinesiskfødt amerikansk cellist og erhuist. Hun har blant annet vært soloist i San Diego Symphony.
The Price of Possession
The Price of Possession er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Hugh Ford.
Handling
Etter at Jim Barston på mystisk vis blir myrdet i Australia, gjør hans kone Helen, krav på eiendommen til Gerald Mortimer Barston i England. Hun påstår at ektemannen hennes var den savnede sønnen og arvingen til Barston-eiendommen. I virkeligheten var Jim søskenbarnet til den sanne arvingen, som også heter Jim Barston. Til tross for at hun ikke har noe juridiske beviser, klarer Helen snart å overbevise bobestyrerne om å godta påstandene hennes.
Pavel Miljukov
Pavel Nikolajevitsj Miljukov (russisk: Павел Николаевич Милюков, født 15. januar 1859 i Moskva, død 31. mars 1943 i Aix-les-Bains i Frankrike) var en russisk politiker og dosent i historie.
Miljukov var leder for det liberale kadettpartiet i tsarenes siste år og medlem av dumaen fra 1907. Partiet gikk inn for avskaffelse av eneveldet og innføring av et konstitusjonelt monarki. I en tale i dumaen i november 1916 gikk han til hardt angep på statsminister Boris Stürmer som han anklaget for høyforræderi. Såvel Stürmer som tsaritsaen Aleksandra av Hessen var svært upopulære under første verdenskrig på grunn av deres tyske røtter. Anklagen, som Miljukov senere innrømmet var helt grunnløs, førte til Stürmers avgang og styrket de revolusjonære strømninger.
Han møtte professor Thomas Garrigue Masaryk i London, og konsulterte med ham orign og nåværende tilstand av den tsjekkoslovakiske legionen i Russland på den tiden.
Etter den russiske revolusjons februarrevolusjon i 1917 ble Miljukov utenriksminister og var sammen justisminister Aleksandr Kerenskij den russiske provisoriske regjeringens mest betydelige medlem. Han var monarkist og forsøkte forgjeves å overtale storfyrst Mikhail Aleksandrovitsj å etterfølge sin eldre bror Nikolaj II som tsar. I sin korte tid som utenriksminister var han pådriver for å fortsette krigen mot Tyskland.
Etter en maktkamp innen regjeringen og mot det mektige Petrogradsovjetet måtte han og krigsminister Aleksandr Gutsjkov gå av i mai 1917. Statsministeren og partivennen fyrst Georgij Lvov, forble imidlertid på sin post fram til juliurolighetene samme år.
Macram Max Gassis
Macram Max Gassis (født 21. september 1938 i Khartoum i anglo-egyptisk Sudan, død 4. juni 2023 i Mechanicsburg i Pennsylvania i USA ) var en sudanesisk katolsk biskop av El Obeid.
Bakgrunn
Macram Max Gassi gikk på en skole drevet av combonianere i sin hjemby Khartoum. Årene 1955-1964 fikk han sin filosofiske og teologiske utdannelse i Storbritannia og i Italia på combonianernes presteseminarer.
Prest
Macram Max Gassis trådte inn i misjonskongregasjonen Combonimisjonærene, avla profess 9. september 1957, og ble presteviet 28. juni 1964 i Verona.
Etter at han konmtilbake til Sudan var fader Gassis kapellan i Wad Medani i landets midtre del. Så arbeidet han i menigheter i Gedaref, Kassala og New Halfa øst i landet. I 1971 ble han kansler i bispedømmekurien. Fra 1973 til 1983 var han generalsekretær for Den sudanesiske bispekonferanse.
I 1979 tok han en grad i kirkerett og administrasjon fra Catholic University of America i Washington, D.C..
Biskop av Obeid
Som den eneste arabisktalende biskopen av den sudanesiske bispekonferanse holdt han samtaler med myndighetspersoner.
I 1991 informerte et kristent medlem av militærjuntaen Den hellige stol om at msr Gassis ikke burde vende tilbake til sitt hjemland. Siden bode han hovedsakelig i Kenya, men sluttet ikke å reise til Europa og Nord-Amerika for å be om hjelp til å håndheve menneskerettighetene i Sudan. Den informerte publikum om religiøs forfølgelse mot den kristne befolkningen, bombing av bosetninger og terrorisme ved sult og drap. Ved sitt virke fremmet han også aktivering av humanitære prosjekter av forskjellig slag rettet mot etablering av brønner og sykehus og til fordel for utdanning av lokalbefolkningen.
Den sudanesiske regjeringen tok ut tiltale mot Gassis etter at han kom med en uttalelse til Den amerikanske kongressen der han informerte om forbrytelser begått av myndighetene mot hans eget folk. Gassis ble tildelt mange priser for sitt virke til forsvar for den kristne befolkningen i ditt land og oppfordring til respekt for menneskerettighetene av regjeringen i Khartoum. Han fortsatte å reise rundt i Europa og Nord-Amerika, og ba om hjelp til å håndheve menneskerettighetene i Sudan. Han informerte publikum om den religiøse forfølgelsen av den kristne befolkning, bombingen av menneskelige bosetninger, terrorisme, sult og drap.
I 2011 besøkte Gassis Polen i anledning av den tredje dag for solidaritet med den forfulgte kirke.
Airlink
SA Airlink (Pty) Ltd., kjent som Airlink, er et regionalt flyselskap basert i Johannesburg, Sør-Afrika. Det er privateid, og dens viktigste oppgave er å fungere som et mellomledd fra små byer til større lufthavner. Det har code-sharingsavtaler med South African Airways og South African Express.
Macram Max Gassis
Biskop av Obeid
Den 28. oktober 2013 innvilget pave Frans hans aldersbetingede fratreden.
Airlink
Historie
Airlink ble dannet i 1992, etter kjøpet av det likviderte Link Airways business, som hadde innlemmet en rekke andre flyselskaper: Midlands Aviation (grunnlagt i 1967), Lowveld Aviation Services, Magnum Airways, Border Air og Citi Air. Det har en andel på 40 prosent i Swaziland Airlink. I 1997 ble Airlink med South African Airways og South African Express Airways i en strategisk allianse styrt av en franchise-avtale.
Thorhild Sarpebakken
Thorhild Sarpebakken (født 31. oktober 1953) er en norsk tidligere kappgjenger som representerte Rygge IL.
Macram Max Gassis
Biskop av Obeid
Han døde i Mechanicsburg i Pennsylvania i USA den 4. juni 2023, i en alder av 84 år.
Thorhild Sarpebakken
Hun vant fem NM-gull i perioden 1972–1973. Hun vant kongepokalen i 1972.
Airlink
Historie
23. desember 2009 ila SA luftfartsverket flyforbud for Airlinks flåte på 13 BAe Jetstream 41 fly. Etter gjennomganger av flyselskapets prosedyrer fikk flyene returnere til tjeneste. Et problem med en forsegling i flyets Honeywell motorer ble funnet å være årsaken til sikkerhetsproblemene.
Kystspydedderkopp
Kystspydedderkopp (Silometopus ambiguus) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae).
Airlink
Historie
3. mai 2017, ble Airlink det første flyselskapet i historien med kommersielle charterfly til St. Helena i Sør-Atlanterhavet, en Avro RJ85 maskin landet på den nybygde Saint Helena lufthavn for å plukke opp passasjerer strandet der når øyas eneste forbindelse med omverdenen, den britiske RMS «St. Helena» led en propellskade.
Kystspydedderkopp
Utseende
Kystspydedderkopp er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Airlink
Historie
Ingen andre kommersielle passasjerfly landet på St. Helena til 14. oktober 2017, når Airlink begynte historiens første planlagte kommersielle flyservice til Saint Helena Lufthavn, med en Embraer E190-100IGW maskin med 78 passasjerer ombord. Etter en flytur på ca seks timer fra Johannesburg med et stopp i Windhoek, Namibia. Flyturen begynte rutetrafikk en gang ukentlig mellom Johannesburg og Saint Helena.
Eierskap
Airlink er privateid, men har offentliggjort navnene på sine aksjonærer:
Sishen Iron Ore Company Community Development Trust, via sitt datterselskap Sishen Iron Ore Company Community Development Trust Investment Holdings, kjøpte en 32.51% eierandel i selskapet i juni 2012. De opprinnelige grunnleggerne av Airlink, Rodger Foster og Barrie Webb, forbli aksjonærer.
Hovedkontor
Airlinks hovedkontor er i den 3. kontor blokken av Greenstone Office Park i Greenstone Hill i forstaden Ekurhuleni i Gauteng, Sør-Afrika.
Flåten
Airlink flåte består av følgende fly:
Oksevåg
Oksevåg er et fraflyttet fiskevær i Lebesby kommune som ligger innerst i Oksfjorden i Finnmark. På 1800-tallet var det en hvalfangststasjon der.
I 1903 ble hvalfangststasjonen beskyttet av et norsk selskap for å hindre ødeleggelse på grunn av Mehamn-opprøret.
Under andre verdenskrig var det en kort stund en sovjetisk radiostasjon i Oksevåg, men russerne ble angitt av en lokal laksefisker i frykt for dødsstraff ved og tie. Som tidligere ble brukt under opprullingen av radiostasjonene i Øst-Finnmark. «Heldigvis» ble russerne drept etter en kort kamp, slik at det ikke var risiko for at de nevnte kontakt med lokalbefolkning, som ville bety horrible straffer som i f.eks. Kiberg
Som resten av Finnmark ble Oksevåg brent av tyskerne og de ca. 100 innbyggere ble tvangsevakuert. Etter krigen ble det bestemt av Oksevåg ikke skulle bygges opp igjen.
Liste over Guineas statsministre
Liste over Guineas statsministre omfatter regjeringssjefene i Guinea etter at embetet som statsminister ble opprettet i 1972.
Rosenborgshuset
Rosenborgshuset er en femetasjes eiendom som ligger ved Stureparken på Östermalm i Stockholm. Det ble bygget i perioden 1883-1884 etter tegninger av Ferdinand Boberg.
Isak Gustaf Clason hadde tegnet opp en skisse av Rosenborg slott på baksiden av en konvolutt og utfra denne skissen utviklet Boberg tegningene for eiendommen. Detaljer som kom til å kjennetegne Bobergs bygninger merkes allerede her med det hengende tårnet og den befestningslignende graderingen på husets høye sokkel. Byggherre og byggmester var CM Söderlind och SA Sundblad.
Dag Hammarskjöld har bodd i huset.
Vår tids helt
Vår tids helt (Герой нашего времени) er en russisk roman av Mikhail Lermontov. Han begynte å skrive den i 1838, mens han var i eksil i Kaukasus, og boken kom ut i 1840.
Mikhail Suslov
Mikhail Andrejevitsj Suslov (russisk: Михаи́л Андре́евич Су́слов, født 21. november 1902 i Shakhovskoye i Russland, død 25. januar 1982 i Moskva, Den russiske sovjetiske føderative sosialistrepublikk) var en sovjetisk politiker. Fra 1965 var han andresekretær i Sovjetunionens kommunistiske parti, og en uoffisiell sjefsideolog for partiet frem til sin død i 1982. Suslov var ansvarlig for partidemokratiet og maktfordelingen innenfor kommunistpartiet. Hans harde linje mot opposisjonelle, gjorde ham til en av de fremste anti-reformistiske sovjetpolitikerne.
Fra 1952 til 1953 og fra 1955 til 1982 var han medlem av partiets viktigste organ politbyrået.
Mr. Nobody
Filmen hadde premiere ved Filmfestivalen i Venezia, hvor den ble tildelt to priser.
Sammendrag
I år 2092 har menneskeheten oppdaget hvordan man kan overvinne dødeligheten, gjennom endeløs fornyelse av celler i kroppen. Den nå 118 år gamle Nemo Nobody (spilt av Jared Leto) det siste dødelige mennesket på jorden, kommer snart til å dø av alderdom. Mr. Nobody snakker med Dr. Feldheim, en psykiater, som tar i bruk hypnose for å hjelpe Nemo med å huske noen av de tidligere minnene hans. Men Nemo forteller andre minner til en journalist, og Nemo kommer med en rekke motstridende uttalelser. Nemo forteller om livet sitt fra tre hovedpunkter: Da han var 9 år gammel, når foreldrene hans ble skilt. 15 år gammel, da han ble forelsket for første gang. I en alder av 34 år som voksen. Alle tre historiene utfolder seg i sine mange mulige utfall.
Nemo forklarer at barn før de blir født husker alt som kommer til å skje i deres liv. Men i unnfangelsesøyeblikket visker "Angels of Oblivion" ut hukommelsen deres. Englene glemmer imidlertid å viske ut hukommelsen til Nemo, slik at han har muligheten til å huske forskjellige mulige fremtider for seg selv. I en alder av ni år ved en jernbanestasjon blir han tvunget til å velge, når moren hans går om bord et tog. Men faren hans blir stående på plattformen. I en historie går Nemo om bord på toget. Men i en annen historie blir han stående hos faren sin.
Hans Matthiae
Hans Matthiae (født 22. desember 1884, død ukjent) var en tysk roer som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Matthiae vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1912 i Stockholm. Han var med på den tyske båten, med mannskap fra roklubben Berliner Ruderverein von 1876, som kom på tredjeplass i rokonkurransen for åttere. De tapte semifinalen til den britiske båten med mannskap fra Leander Club som siden vant finalen over New College en annen britisk åtter.
Deniz Öncü
Deniz Öncü (født 26. juli 2003 i Oslo ) er en tyrkisk motorsykkelsjåfør som per 2023 konkurrerer i Moto3 for Red Bull KTM Tech3. Hans tvillingbror, Can Öncü, er også profesjonell motorsykkelfører, og brødrene har den tyrkiske tidligere verdensmesteren Kenan Sofuoğlusom som mentor. De har har norsk mor, norsk pass og snakker norsk, og bor i Alanya i Tyrkia hvor deres far kommer fra. Brødrene kjører med både det norske og det tyrkiske flagget på hjelmene.
Tidlig karriere
I 2016 konkurrerte Deniz og tvillingbroren Can i Asia Talent Cup, hvor Deniz endte på 10.plass og Can på 9. plass. De deltok også i 2017, og Deniz ble da mester og Can nummer 3.
I 2017 Red Bull MotoGP Rookies Cup kom Deniz på 4. plass og Can på 3.plass. De deltok også i 2018 hvor Deniz endte som nummer 2 bak broren Can som ble kronet til mester.
I 2018 deltok de igjen i Red Bull Rookies Cup. Begge brødrene ble med på laget Ajo Motorsport, og deltok i 2018 FIM CEV Moto3 Junior-verdensmesterskapet hvor Deniz endte på 14. plass og Can på 7.plass med tre pallplasser.
Red Bull KTM Ajo (2019)
I 2019 deltok Deniz i to løp i Moto 3 med wildcard for Red Bull KTM Ajo etter å ha nådd minimumsalderen på 16 år. Han ble han nummer 18 i Tyskland og 17. i Tsjekkia. Can hadde fått lov til å delta fra sesongstart til tross for at han var under minstealderen på 16 etter dispensasjon fra Dorna etter å ha vunnet 2018 Red Bull MotoGP Rookies Cup og Valencias Grand Prix 2018 på wildcard. Deniz erstattet Can i ytterligere tre runder etter at Can pådro seg en skade i Misano-helgen, og Deniz endte da på 16., 24. og 19. plass.
Red Bull KTM Tech3 (2020-2022)
I 2021-sesongen fortsatte Deniz med Tech3, og fikk sin første Moto3-pallplass med 3. plass i Barcelona, etterfulgt av to 2. plasser i Østerrike og Aragon. Han fikk også sin første pole position i Østerrike, men måtte starte bakerst fordi Tech3-teamet valgte å bytte til mønsterløse dekk, men ikke rakk å montere dem før noen få sekunder etter 3-minuttersgrensen før start. Etter løpet i Austin ble han utestengt i 2 løp etter å ha fått skylden for massiv krasj som startet med at han traff Jeremy Alcoba sitt forhjul, som så rullet på tvers av banen og hvems sykkel ble truffet av Andrea Migno og Pedro Acosta som begge ble kastet opp i luften. På mirakuløst vis gikk alle uskadd fra hendelsen, og Deniz ble erstattet av Daniel Holgado i de to løpene han var utestengt. Deniz avsluttet sesongen med tre pallplasser og kom på 11. plass i mesterskapet med 95 poeng.
Tilbake til Red Bull KTM Ajo (2023)
I 2023 konkurrerer Deniz for Red Bull KTM Ajo sammen med lagkamerat Joshua Carlos Antonio Rueda.
Den sentralafrikanske republikk under VM i friidrett 2017
Den sentralafrikanske republikk deltok under VM i friidrett 2017 (utendørs) fra 5. august til 13. august 2017 i London i Storbritannia.
Oskars Bārtulis
Oskars Bārtulis (født 21. januar 1987) er en latvisk profesjonell ishockeyspiller som for tiden spiller for den ukrainske klubben HC Donbass Donetsk i Kontinental Hockey League (KHL).
Statspolitiet (1931–1936)
Statspolitiet var en utrykningsstyrke på 76 mann som hadde bekjempelse av opprør som hovedoppgave. Den ble opprettet ved stortingsvedtak 11. juni 1931 direkte underlagt Justisdepartementet. På dette tidspunktet var politiet for øvrig et kommunalt ansvar. Mest kjent og beryktet ble statspolitiet for sin innsats mot de streikende under Menstadslaget. Dette førte til at arbeiderbevegelsen etter regjeringsovertakelsen i 1935 gikk i gang med å reformere politietaten. Statspolitiet ble oppløst og skiftet navn til Utrykningspolitiet da Politiloven av 13. mars 1936 ble vedtatt og politivesenet underlagt staten.
Byströms villa
Byströms villa (også kalt Prins Carls palass) er en bygning på Djurgården i Stockholm med adresse Djurgårdsvägen 21.
Byströms villa
Navnet Byströms villa kommer fra husets skaper Johan Niclas Byström. Etter å ha bodd mange år i Italia besluttet han i 1828 å returnere til Sverige og bygge et kunstmuseum over seg selv og sine arbeider. Villaen skulle bli Byströms livsverk, «något djevla gentilt» som han selv uttrykte det. Arkitekturen var i romersk stil med atrium, rotunde og lanternin. Han benyttet marmor fra sitt eget marmorbrudd i Carrara og kjøpte fontener, vaser, alabastkolonner og annet utstyr til huset. Bygningen sto ferdig i 1844, men Byström fikk ikke mye glede av den ettersom han døde i Italia i 1848.