cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
New Zealand
Lokale styresmakter
Siden 1876 har det vært kommunalt selvstyre. På grunn av sin arv fra den britiske kolonitiden, har de kommunale enhetene vært basert på britisk modell. I årenes løp har en del av disse lokale enhetene blitt slått sammen eller fått nye grenser. Noen få nye områder er også blitt opprettet. I 1989 reorganiserte regjeringen det lokale styresettet. Dette er det nåværende todelte systemet med regioner, regional councils og mindre geografiske områder kalt territorial authorities.
New Zealand har tolv regional councils som har som hovedoppgave å administrerer miljø og transport. Det finnes 74 territorial authorities som administrerer veinett, kommunale tjenester og har andre lokale ansvarsområder. Av de 74 territorial authorities er det 16 bystyrer, 57 distriktstyrer og Chatham Islands Council.
Regionene er:
(Regioner markert med * utgjør en enhetlig myndighet.)
Næringsliv
New Zealand har en moderne og velutviklet økonomi. Landets primære eksportindustrier er jordbruk, hortikultur, fiske, skogbruk og informasjonsteknologi. Andre viktige næringer inkluderer turisme og internasjonale studenter/eksport av utdanning. To nye og lovende inntektskilder er industriene film og vin.
Siden 1984 har alle regjeringer bidratt til stor økonomisk restrukturering. Dette har ført til at New Zealand har gått fra å være en lukket og regulert økonomi, til en liberalisert frihandelsøkonomi. Til tross for perioder med dynamisk vekst på midten av 1980-tallet og tidlig på 1990-tallet har den gjennomsnittlige økonomiske veksten vært lavere enn forventet. Landet har derfor vært avhengig av stor innvandring for å styrke BNP. Siden 1999 har forøvrig New Zealand nytt godt av en sterk økonomisk vekst.
Et av målene for den sittende regjeringen er å heve landet opp fra den nedre delen av listen over OECD-land rangert etter økonomi, til en plass på den øvre halvdel av listen. Strategiene for å lykkes med dette er å inngå frihandelsavtaler, å «lukke gapet» mellom etniske grupper samt å bygge en «kunnskapsøkonomi».
Til forskjell fra tidligere tiår har New Zealand nå innført inflasjonsdempende verktøy, noe som betyr at tosifrete inflasjonstall hører fortiden til.
New Zealand er tungt avhengig av handel, spesielt innenfor jordbruk, for å fremme veksten. Landet har derfor blitt påvirket av den globale økonomiske mangelen på vekst og fall i råvarepriser. Siden jordbrukeksport er sensitiv til valutakurser og en stor andel av konsumentvarer er importert, fører dette til at den minste endring i kursen på newzealandsk dollar har en stor innvirkning på økonomien.
I 2004 begynte New Zealand å forhandle om frihandel med Kina som et av de første landene i verden.
På slutten av 1980-tallet solgte den newzealandske staten mange av sine største bedrifter. Dette inkluderte det statlig eide telekommunikasjonsselskapet, jernbaneverket, flere radiostasjoner og finansinstitusjoner. Den newzealandske stat eier fremdeles et betydelig antall bedrifter. Disse blir kollektivt beskrevet som State-Owned Enterprises. De blir imidlertid holdt på arms avstand gjennom aksjeeierskap. Det blir også krevd at de greier å operere med profitt, akkurat som privateide selskap. Forskjellige beskyttende lover gjør at regjeringen ikke kan blande seg inn i den daglige driften av sine bedrifter. Post, elektrisitetsverk, TV- og radiokringkastere, og sykehus drives på denne måten. De grunnleggende tjenestene som staten direkte involverer seg i er, statsdepartementer, justis- og politi- samt sosialtjenester.
Utdanning
I 1877 ble det innført obligatorisk og avgiftsfri skolegang for alle barn mellom 7 og 13 år. Dette har senere blitt endret til alle barn mellom 6 og 16 år, men det fins også barn som begynner i 5-årsalderen. 99 prosent av den voksne befolkningen kan lese og skrive, og over halvparten av befolkningen i alderen 15-29 har skolegang ut over grunnskolen. I den voksne befolkningen har 14,2 prosent har en bachelorgrad eller høyere, 30,4 prosent har en form for videregående utdanning som høyeste kvalifikasjon og 22,4 prosent har ingen formell kvalifikasjon.
Transport
New Zealand har et veinett av statlige veier med totalt litt i underkant av 11,000 km lengde, hvorav 170 km er motorvei. Dessuten er det cirka 80,000 km lokale offentlige veier. Landet har venstrekjøring. Det newzealandske jernbanenettet er på cirka 4 000 km og når alle hoveddeler av landet. Jernbanedriften står det statlige selskapet KiwiRail for. Det er ingen fast forbindelse mellom Nordøya og Sørøya, men det er en fergeforbindelse som tar passasjerer, kjøretøy og tog. Fergen tar cirka tre timer mellom havnene. Det finnes ingen bilferger fra andre land, men det går andre fraktfartøy. Nesten alle besøkende fra andre land kommer med fly, et transportmiddel som også er viktig for innenriksreiser, framfor alt mellom de to hovedøyene. New Zealand har over hundre flyplasser og sju av dem er internasjonale, men i dag er det bare to av dem som tar imot trafikk fra andre land enn Australia og Fiji.
Tidssone
New Zealands standardtid er UTC+12, det vil si 12 timer foran UTC. Mellom den siste søndagen i september og den første søndagen i april det følgende året brukes sommertid, og New Zealand ligger da 13 timer foran UTC. Chathamøyene har sin egen tidssone, 45 minutter foran standard- og sommertid for resten av landet.
Offentlige helligdager
Disse helligdagene er lovfestet av det newzealandske parlamentet.
Det er også provinsielle helligdager, Provincial Anniversary Days, der man feirer opprettelsesdagen, eller dagene de første kolonistene ankom de forskjellige provinsene på New Zealand. Feiringen av slike helligdager varierer til og med innenfor samme provins. Dette henger sammen med lokal skikk, fritid og hvor nær dagen er andre sesongbetonte arrangementer eller helligdager. Markeringsdagen kan derfor være en annen enn den historiske eller de hendelser som blir feiret.
Kultur
Newzealandsk kultur er en sammensmelting mellom maorikultur og den som de hovedsakelig britiske innflytterne brakte med seg. Britisk kultur på New Zealand er mindre preget av klasseforskjeller enn i Storbritannia.
Selv om britisk kultur er den dominerende, er maorikultur i fremvekst og blir ofte identifisert med New Zealand. Dette kan sees i sammenheng med haka-framvisningen utført av newzealandske idrettslandslag og de titusener av besøkende som hvert år opplever, filmer og fotograferer maoritilstelninger på steder som Rotorua.
Britisk kultur på New Zealand har også opplevd betraktelig påvirkning fra maoriske og andre polynesiske kulturer. Den skotske innflytelsen er sterk på Sørøya med hovedsete i områdene rundt Otago og Dunedin. Tidlige innvandrere fra andre deler av Europa, Asia og flyktninger etter andre verdenskrig (spesielt nederlendere) ble raskt assimilert.
Små lommer av disse tidlige immigrantkulturene består den dag i dag som øyer i en sjø av britisk kolonikultur. Til forskjell fra Australia har ikke New Zealand opplevd særlig immigrasjon fra middelhavslandene i Sør-Europa og Lilleasia. I de senere år har det vært en strøm av immigranter fra Asia. Disse utgjør nå en betydelig del av befolkningen, spesielt i Auckland.
Av forskjellige grunner har mange maorier og stillehavs-immigranter blitt sosiale tapere og en underklasse i enkelte områder. For å rette på dette har nå kultursensitive innflytelser blitt vektlagt innen utdanning og helsevesen i en politisk manøver kalt «closing the gaps». Dette gjelder spesielt i områder med høy konsentrasjon av disse befolkningsgruppene. New Zealands immigrasjonspolitikk har ofte vært kontroversiell. Enkelte politikere hevder at innvandringsstrømmen er for stor til å bli absorbert i det newzealandske samfunnet og at nye immigranter har problemer med å bli assimilert. Dette er av andre sett på som en kynisk appell for å samle stemmer rundt valgtider. Generelt sett er heller ikke dette synet støttet av flertallet i den newzealandske befolkningen.
Idrett
New Zealands mest populære sport er rugby, primært rugby union. Men også rugby league er populært. Fotball (den mest populære sporten blant barn), cricket (de blir også kalt som Black Caps), og netball (sporten med flest aktive utøvere) vinner stadig ny grunn. Ellers praktiseres sportsgrener som golf, tennis, roing, seiling, slalåm og snøbrett av en del. New Zealand har en bronse og to sølvmedaljer i Oseaniamesterskapet i håndball for herrer.
Dessuten har New Zealand et kjent internasjonalt navn innenfor hestesport, med storheter som Mark Todd.
Rugby
Rugby er som sport nært knyttet til landets identitet. Det nasjonale rugbylaget går under navnet All Blacks og har flest seire av noe internasjonalt rugby lag i verden. «All Black» eller «helsvarte» på norsk har bestemt navnestilen for andre sportslag fra New Zealand. Fargene på New Zealands sportsdrakter er ikke hentet fra flagget, men er svart og hvitt. Hvitt er hentet fra nasjonalplanten sølvbregne.
Før sportsstevner eller kamper starter blir ofte en haka utført. Dette er en tradisjonell maori-utfordring.
Yachting, America's Cup
Seiling er en av nasjonalidrettene på New Zealand og seierne i America’s Cup i 1995 (San Diego, USA) og 2000 (Aukland) var store nasjonale begivenheter. I 2003 tapte man imidlertid i Aukland til båten Alinghi fra Sveits. På dette laget ledet av Ernesto Bertarelli var styrmannen Russel Coutts og navigatøren Brad Butterworth, to tidligere Team New Zealand-medlemmer. Disse var i stor grad å takke for de to foregående seirene til Team New Zealand i 1995 og 2000. Deltagelsen deres på det sveitsiske laget var derfor kontroversiell blant mange newzealendere.
Oppføring på UNESCOs liste
Verdensarvsteder
Oppføringer på UNESCOs verdensarvliste (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvsteder.
Altötting
Altötting er en by i en landkrets med samme navn i Oberbayern. Landkretsen inkluderer småbyen Marktl, som er pave Benedikt XVIs fødested. Altötting er en del av Det europeiske marianettverket (Europäische Marianische Netzwerk) av valfartskirker. Paven besøkte byen i 2006.
Allround-NM på skøyter 1961 for herrer
Allround-NM på skøyter 1961 for herrer ble avholdt 28. og 29. januar 1961 i Bugårdsparken, Sandefjord. Teknisk arrangør var Sandefjord Skøiteklub.
Norgesmester ble Knut Johannesen, Arbeidernes SK.
Paul Massey
Paul Mackintosh Orgill Massey (født 12. mars 1926, død 21. oktober 2009) var en britisk roer som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Massey vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1948 i London. Han var med på den britiske åtteren som kom på andreplass bak USA. Roøvelsene ble gjennomført i perioden 5. til 8. august 1948 på Themsen. Mannskapet på den britiske båten var roerne; Christopher Barton, Michael Lapage, Guy Richardson, Ernest Bircher, Paul Massey, Charles Lloyd, John Meyrick, Alfred Mellows og Jack Dearlove som var styrmann.
Haderslev kraftvarmeverk
Haderslev kraftvarmeverk er et varmekraftverk utenfor Haderslev på sørlige Jylland i det sørlige Danmark. Dette anlegget er et såkalt kraftvarmeverk som utnytter inntil 90% av energien i det fossile brenselet, ved at spillvarmen utnyttes til levering av fjernvarme. Operatør er DONG Energy.
Pipetobakk
Dyrking
Tobakk tar smak og aroma fra jordsmonn og solforhold, og etter hvilken variant av planten som dyrkes. I den videre behandling utvikles disse trekkene videre ved forskjellige metoder slik at hver plantasje kommer på markedet med sine varianter. Kvaliteten går også på om det er de store bladene nede eller de finere i toppen på planten som selges. Fabrikanten har sin representant som har erfaring for hva som lar seg kombinere til den tobakken som i slutten av prosessen kommer ut med samme smak fra dåsen, som en dåse kjøpt for flere år siden. En dåse med tobakk kan inneholde tobakk fra flere land og distrikter. se forøvrig artikkel:Tobakk.
Distrikter og land
De fleste pipetobakker har bestanddeler fra amerikanske områder. Dette har nok historiske årsaker: Engelske tobakksfabrikanter var vant med det slik, og hadde funnet sine oppskrifter. Tobakk dyrket på andre kanter hadde sine markeder og bruksområder. Noe eksotisk tobakk kom likevel inn som ingredienser. Etter at tobakken var kommet til England, var der lover som satte grenser for hva som kunne tilsettes. Lovene var formulert slik at det ble mulig å blande allerede behandlede tobakker fra utlandet, med visse begrensninger, slik at lovgiverne fikk ha sine blandinger.
Virginia, USA leverer hovedingrediensene til de fleste blandinger. Virginiatobakken går gjennom forskjellige modningsprosesser og kan etter disse enten leveres ren, eller i blandinger. Der er forskjell på smak etter område. Farge fra lys til nesten svartbrun. Den er også vanlig bestanddel i Cavendishtobakk.
Perique er en sær tobakkssort som nekter å trives andre steder enn i et lite område i Louisiana. Den gjennomgår en spesiell modningsprosess som gjør den sterk og rik i smaken, men så sær, at den bare brukes i blandinger. Et uforberedt møte med en tobakk som har mere enn 20% perique kan være en åndeløs opplevelse. Tobakken er mørkebrun i dåsen, og får mellombrune tobakker til å se lyse ut. Den lukter litt bittert.
Burley blir ofte ovnstørket i egne tørkehus, hvor en fyrer med hickoryved. Den er også gjæret og modnet på annen måte. Også en sterk opplevelse i ren form. Smaken er spisst syrlig og lukten bittersøt. Brukes i en del krydrede miksturer. Vanlig i sausete tobakker.
Latakia er et område i midtøsten hvo en dyrker en annen tobakksvariant som blir 15 – 20 cm. høy. Hele planten blir gjæret og tørket blant annet ved hjelp av røyk i 3 til 6 måneder. Resultatet er svart og stramt på smak. De svarte kornene i mange miksturer viser at den er med, men i begrensning. Ren latakiatobakk smaker brent, men er nikotinsvak.
Pakningen
I plastpakke er tobakk ferskvare, og tørker fort opp i vanlig inneklima. Pipetobakk er en vare som selges langsomt. De fleste fabrikantene satset derfor på dåser av blikk i forskjellige utforminger. Disse kan lagres uåpnet i årevis. Tørkingen starter når boksen er åpnet. Boksen bør da lagres ved en luftfuktighet på 65%, hvis mulig.
Olriks kategorier
Disse kommer ofte på store runde dåser. Inni er der brun, ofte nesten ensfarget tobakk som enten er skårne blader eller pressede tobakksplater som er rubbet ut. Noen av tobakkene er finskårne, men alle er lette å stappe i en pipe. Regnes for gode begynnertobakker. Miksturene er tilsatt flere forskjellige smaksrike tobakker. «Ukrydret» må derfor oppfattes som «mildt krydret» på indonesisk restaurant: av og til stemmer det, andre ganger blir man svett. De fleste krydres med Latakia- og Perique-tobakk, men noen få er uten. De kommer uten unntak på store runde dåser.
Disse finnes på små dåser, som gjerne er firkantede. Tobakken er behandlet i store kaker som er blitt skåret opp til skiver som er lagt kompakt i boks. Det er ikke meningen at den skal smuldres noe særlig før den stappes, bare nok til at stappen blir jevn. Riktig brukt vil den brenne helt ned. Disse tobakkene var svært populære og fantes i mange varianter fra lette virginia til sterkt krydrede og sære smaker.
Når man åpner en av disse store dåsene, vil en få et inntrykk av spraglet tobakk i flere sjatteringer av brunt, kanskje med litt grønnaktige strimler innimellom. Både lukt og smak er svært forskjellig. Tiedemanns Tobakksfabrikk leverte en utmerket mikstur kalt «Garter Mixture». Den ble for lite solgt, og er forlengst stoppet.
Når man ruller sammen tobakksblader og skjærer den i skiver, får man Curly Cut. Størrelsen på krøllene varierer fra gammel tiøringsstørrelse til portugisisk Escudo(Perique og Virginia), (dvs.ca. 20-kroning). Stappes mest mulig usmuldret. Dåsene er relativt små, og kan være både runde og firkantede.
Historien bak Cavendishtobakken omfatter et par romfat som var sendt fra England til påfyll i Vestindia, men levert i Virginia og ved en glipp fylt opp med tobakk og sendt til England. De som skulle ha tobakken mente det var feil, og sendte tønnene i retur uten å tømme dem – men de fortsatte å reise til Lord Cavendish fant at skipets lastekapasitet ble misbrukt. Han kjøpte tønnene og var innstilt på å lide seg gjennom et stapp eller tre, før han eventuelt vraket resten. Mange av de «ekte» cavendishtobakkene som selges i dag er tilsatt karamellsaus og andre søtningsmidler.
Disse er bare i liten grad laget i England. Tilsetning av eplesaus og lignende var ikke lovlig der, noe irer og skotter ikke var hemmet av. Mange av disse tobakkene lukter parfymert. Vanlige ingredienser også i dag er whisky, rum, sviskesaus, eplesaus og karamellsaus, ofte med billigere tobakker som utgangspunkt. De typiske vannpipetobakkene som en får kjøpt i midtøsten og Asia hører inn i denne kategorien.
Disse tobakkene er rene, som for eksempel ren latakia eller ren burley og selges til dem som vil piffe opp andre tobakker med en dose av noe annet. Har man forøvrig kjøpt en tobakk man ikke liker, kan den også bli et interessant tillegg i en annen og mere smakelig tobakk.
Oppbevaring
Rester av tobakk som er blitt for tørr i dåsen kan med fordel legges på en krukke og samles opp. Fukting foregår ved at man fukter en svamp eller et trekkpapir og plasserer det slik at vanndampen kan gå fra vannkilden til tobakken uten å gjøre den gjennomvåt. Moderne hus er så tørre innendørs at det er viktig å passe på at fuktigheten blir i tobakken. Noen tilsetter en dose rom, noe som endrer smaken betraktelig.
A Kind of Hush
A Kind of Hush er et musikkalbum med The Carpenters fra juni 1976.
Albumet ble produsert av Richard Carpenter.
Brennivín
Brennivín (n.: Brennevin) eller svartedauden er en islandsk snaps og sies å være den nasjonale alkoholdrikken. Den fremstilles av potet og er smaksett av spisskummen, karve og kvann. Den blir brukt til þorramatur (torremat), da spesielt til hai.
Matilda Ksjesinskaja
Matilda Feliksovna Ksjesinskaja (russisk Матильда Феликсовна Кшесинская, polsk Matylda Krzesińska, etter 1921 også kjent som Hennes Høyhet Prinsesse Romanova-Krasinskaja), (født i Ligovo, død 7. juni 1971 i Paris) var en polsk-russisk danser, historiens første russiske prima ballerina assoluta. Hun er også kjent for sin romanse med den fremtidige russiske tsar Nikolaj II.
Ksjesinskaja studerte hos Christian Johansson og Enrico Cecchetti ved den keiserlige ballettskole i St. Petersburg. Etter å ha fullført undervisningen i 1890 danset hun – i likhet med hele sin polske familie – ved Marinskij-teateret. Hun var den andre danseren i historien (etter Pierina Legnani) som kunne utføre 32 fouettés en tournant. Ksjesinskaja danset i balletter som Tornerose, La Sylphide, Esmeralda, Nøtteknekkeren og Svanesjøen. I 1911 danset hun i London med Vatslav Nizjinskij i Svanesjøen for Djagilevs Ballets Russes.
Etter den russiske revolusjon reiste hun til Paris, hvor hun i 1921 giftet seg med tsarens fetter, storfyrst Andrej Vladimirovitsj Romanov, som hun hadde en sønn med (i 1902) – Prins Vladimir Romanovskij-Krasinskij. I 1929 åpnet hun sin egen ballettskole, hvor hun underviste blant annet Margot Fonteyn, Alicia Markova, André Eglevsky og Tamara Toumanova. Hun opptrådte for siste gang i en alder av 64 år, og i 1960 utgav hun autobiografien Souvenirs de la Kschessinska.
Sortflekkete anakonda
Sortflekkete anakonda (vitenskapelig navn Eunectes deschauenseei) er en kvelerslange og hører til boaslangenes familie (Boidae). Den finnes i det nordøstlige Brasil, Guyana og ved kysten av Fransk Guyana.
Anders Renolen
Anders Renolen (født 6. oktober 1939) var konsernsjef i Postverket fra 1995 til 2000. Han ble etterfulgt av Kaare Frydenberg.
Renolen ble ansatt i Postverket i 1957. Fra 1975 til 1985 var han leder og nestleder i Den norske Postorganisasjon i LO. Han var viseadministrerende direktør i Postverket fra 1993 til han overtok som administrerende direktør etter Bjørn Flage Pettersen i 1995.
Tafjordfjellene
Tafjordfjellene er et fjellområde i Møre og Romsdal (kommunene Stranda, Rauma og Fjord) og Innlandet (Skjåk kommune). De to høyeste fjellene er Puttegga (1999 moh.) og Karitinden (1982 moh.). Navnet kommer av Tafjord ved den innerste fjordarmen (Tafjorden) som går innover mot fjellområdet. Ålesund-Sunnmøre Turistforening har hytter og vedlikeholder løyper i området. Den største hytten ligger i Reindalen. Området avgrenses i vest fylkesvei 63, i sør av Ottadalen (riksvei 15) og i nord av Romsdalen og Langfjelldalen. Mot sørøst overlapper området dels med Reinheimen nasjonalpark. Tafjord Kraft utnytter fallhøyder og nedbørsfelt til kraftproduksjon. En rekke vann er regulert til magasin og lange tunneler fører vannet frem til kraftstasjonene.
Valbo-Ryr
Valbo-Ryr, sted i sydvestligste Dalsland nåværende Västra Götalands län.
Den 14. desember 1659 fant slaget ved Valbo-Ryr mellom norske og svenske styrker sted her.
Nehe
Nehe (kinesisk: 讷河; pinyin: Nēhé) er et byfylke i byprefekturet Qiqihar i provinsen Heilongjiang i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 710,648 innbyggere i 1999.
South Yorkshire
South Yorkshire er et grevskap i England. Det tilhører regionen Yorkshire og Humber, og grenser mot West Yorkshire, North Yorkshire, East Riding of Yorkshire, Lincolnshire og Nottinghamshire.
Det ble opprettet den 1. april 1974 i den sørlige delen av den tradisjonelle regionen West Riding of Yorkshire som et resultat av loven om lokalregjering av 1972.
I 1986 ble grevskapsrådet oppløst, og de fire distriktene ble dermed de facto enhetlige myndigheter. Enkelte tjenester blir organisert felles for alle distrikter i grevskapet, som politivesen, brannvesen og offentlig transport.
Johnsonville kraftverk
Johnsonville kraftverk  er et varmekraftverk i Humphreys County i delstaten Tennessee, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 1.372 MW fordelt på 20 gassturbiner, på inntil 60-90 MW hver. Operatør er energiselskapet Tennessee Valley Authority.
Kraftverket stod ferdig utbygd i 1975 med utvidelse i 2000. Brenselkilden er naturgass.
Germania Superior
Germania Superior eller Øvre Germania var en romersk provins fra år 90 e.Kr. til utgangen av 200-tallet. Det inkluderte deler av dagens Sveits, Frankrike og Sørvest-Tyskland, også kalt Agri decumates eller Decumatland, området mellom elvene Rhinen, Neckar og Main. Provinsen grenset i nord til Germania Inferior (= Nedre Germania, senere Germania Secunda), vest til Gallia Belgica, Gallia Lugdunensis og i sørvest og sørøst til Gallia Narbonensis. Området øst for provinsens grense, Limes, som aldri ble inlemmet i Romerriket, ble omtalt som Germania Magna. Setet for provinsguvernøren var Mogontiacum, i dag Mainz.
Historie
Med Augustus kampanje i årene 13/12 f.Kr. kom den venstre bredden av Rhinen under romersk kontroll. Fram til opprettelsen av provinsen i 90, var området administrert militært (exercitus superior). Spesielt i 100-tallet, kom det gjennom erobringer på Rhinens høyre bredd til en territorial ekspansjon, og provinsens grenser ble presset østover (Decumatland). Med et samlet areal på 93 500 km² var Øvre Germania en av Romerrikets mellomstore provinser. Provinsens betydning lå likevel ikke i størrelsen, men den sårbare grensebeliggenheten. Derfor var militæret tungt representert her. Mellom 260 og 280 oppga den romerske hær å holde Decumatland, og den militære grensen ble trukket tilbake til Rhenus (Rhinen) og Danubius (Donau). Etter keiser Diokletians reform i 297 ble provinsen Germania Superior delt i Germania Prima i nord, med Maxima Sequanorum i sør og en del av bispedømmet (dioecesis) Gallia med den keiserlige byen Trier (Augusta Treverorum) som hovedstad. Keiser Valentinian I bygget rundt 370 festninger langs grensen i et forsøk å sikre den.
I 406 krysset germanske stammer Rhinen og plyndret flere romerske byer. I starten av 400-tallet kontrollerte burgundere (411-34) området som foederati sammen med vestromerske enheter. Rundt 455 kom alamannerne og til slutt, etter slaget ved Zülpich (496), overtok de merovingiske frankere arven etter det romerske riket ved Rhinen.
Lise Klaveness
Lise Klaveness (født 19. april 1981 i Meland) er en norsk jurist og tidligere fotballspiller som fra mars 2022 er president i Norges Fotballforbund (NFF). I løpet av sin første tid som president, har hun blant annet fokusert på menneskerettigheter og like muligheter for alle, uavhengig av for eksempel hudfarge eller om de tilhører LHBT+.
I perioden 1997–2011 var hun profesjonell fotballspiller for ulike toppklubber og hun spilte til sammen 73 kamper for Norges A-landslag. Etter spillerkarrieren jobbet hun også som ekspertkommentator for NRK. Fra 2018 til 2022 hadde hun direktøransvaret for elitefotball i toppledelsen i Norges Fotballforbund.
Idrettskarriere
Hun startet karrieren i Idrettslaget Kvernbit, en klubb i Meland kommune like utenfor Bergen. I 1997 debuterte hun både på Idrettslaget Sandviken og på J16-landslaget, der hun scoret hun to mål i debuten mot Danmark. Hun spilte tilsammen 39 kamper aldersbestemt før hun debuterte på A-landslaget.
Lise Klaveness har spilt for til sammen fem klubber i Toppserien og opplevd å spille på tre lag som rykket ned mens hun var i stallen. I 1999 rykket Sandviken ned, og dermed gikk hun til Bjørnar, hvor hun ble ett år. I 2001 spilte hun så for Athene Moss og for andre gang rykket laget hennes ned. I dette tilfelle ble laget oppløst som seniorlag, og Klaveness endte i Asker, der hun ble fra 2002 til 2005, da laget ble tvangsnedflyttet.
Klaveness fant seg igjen ny arbeidsgiver i Umeås kvinnelag, et av verdens beste klubblag for kvinner. Der vant hun Damallsvenskan to år på rad, og svenska cuppet i 2007. Etter to sesonger i Umeå vendte imidlertid Klaveness tilbake til Norge og Asker. I 2008 spilte hun 20 av 22 kamper, og scoret 13 mål, over dobbelt så mange som hennes tidligere rekord. For hennes innsats ble hun kåret til årets spiller i Toppserien 2008 og til årets toppscorer i Toppserien 2010 med 23 mål på 22 kamper, som er over ett i snitt per kamp.
Meritter
Med Asker:
Med Umeå: Med Stabæk:
Individuelt:
Landslagsspill
Lise Klaveness spilte til sammen 73 landskamper for Norges A-landslag. På Norges kvinnelandslag i fotball gikk det varierende: Hun debuterte den 23. januar 2002 mot USA, og ble ofte brukt deretter. Imidlertid viste det seg at det oppstod store problemer mellom henne og landslagstrener Bjarne Berntsen, som tok over i 2005. Etter to år skal Berntsen i oktober 2007 ha sagt fra at hun ikke lenger passet til landslaget, noe han visstnok sa på flyplassen etter en 14 timers flytur. Ragnhild Gulbrandsen gikk i den anledning Klaveness i forsvar, og dette var første tegn til en splid mellom trener og spillere. Lise Klaveness bestemte seg deretter for å slutte på landslaget den 15. oktober samme år, og konsentrerte seg om klubbspill med Asker. Klaveness ble med over til Stabæk. Klaveness gjorde comeback på landslaget under tidligere Asker-trener Eli Landsem i Landsems første kamp, og spilte fast etter dette frem til hun la opp etter 2011-sesongen.
Annen karriere
Klaveness er utdannet jurist med master i rettsvitenskap fra Universitetet i Oslo i 2007. Hun har siden 2008 arbeidet som advokat i Advokatfirmaet Hjort, og som dommerfullmektig i Oslo tingrett siden 2012. Fra 2016 var hun også spesialrådgiver for Norges Bank.
Ekspertkommentator
Etter sin aktive tid har hun også arbeidet som fotballekspert for NRK, og ble ifølge sin arbeidsgiver NRK, den første kvinnelige norske kommentator i et herre-VM for NRK under Fotball-VM 2018 i Russland. Hun ga seg om ekspertkommentator mot slutten av VM.
Norges Fotballforbund
I 2022 ble hun valgt til president i Norges Fotballforbund. Hun etterfulgte Terje Svendsen. Under FIFA-kongressen i Doha i mars 2022 holdt Klaveness en lidenskapelig tale som fremmet at det internasjonale fotballsamfunnet burde gjøre mer for å «hjelpe migrantarbeidere i Qatar, mer for å beskytte LHBT-supportere under verdensmesterskapet og mer for å gjøre det globale spillet innbydende for alle». Hun tok et kraftig oppgjør med FIFA og deres tildeling av Qatar som vertsnasjon for VM i fotball 2022. Innholdet i talen måtte sikkerhetsklareres først av norsk myndigheter. Det samme måtte selve reisen til Qatar. Siden Klaveness er gift med en kvinne, risikerte hun 7 år i fengsel bare med å reise dit.
Priser og utmerkelser
Hun ble i april 2022 tildelt Fritt Ords honnør «for sin modige og direkte tale om menneskerettighetsbrudd og diskriminering, på kongressen til det internasjonale fotballforbundet FIFA i Qatar 31. mars». I oktober 2022 ble hun tildelt YS’ likestillingspris og i desember 2022 fikk hun Idrettspolitisk Pris fra Idrettspolitisk Forum. Av Dagbladet ble hun 20. desember 2022 kåret til «Årets navn», bare to dager senere ble hun kåret til «Årets navn» også av VG. 11. februar 2023 ble hun tildelt Fredrikkeprisen, 8. mai samme år ble det kunngjort at hun dagen etter skulle motta prisen som Årets Peer Gynt.
Horsens kraftvarmeverk
Horsens kraftvarmeverk er et varmekraftverk ved Horsens i Østjylland i Danmark. Dette anlegget er et såkalt kraftvarmeverk som utnytter inntil 90% av energien i det fossile brenselet, ved at spillvarmen utnyttes til levering av fjernvarme. Operatør er DONG Energy.
Anlegget ble ferdigbygd i 1992. Brenselskilden er industrivarme (varmedamp) fra et avfallsforbrenningsanlegg i området. Kraftvarmeverket produserer 35 MW elektrisitet og 45 MJ/sek fjernvarme. Årsproduksjonen er 124 GWh strøm og 886 TJ varme.
Horsens kraftvarmeverk er tegnet av Boje Lundgaard & Lene Tranberg arkitekter og mottok Betonelement-Prisen i 1995.
1055 Tynka
1055 Tynka er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaget 17. november 1925 av Emil Buchar ved Observatoire astronomique d’Alger - Bouzaréah i Alger.
EVE Online
EVE Online er et MMORPG-spill i science fiction-genren, hvor handlingen finner sted i et univers ved navn «New Eden».
Spillet er utviklet av det islandske selskapet CCP Games. Spillet ble først publisert av Simon & Schuster Interactive i mai 2003 fram til desember. CCP kjøpte så tilbake rettighetene, og begynte å distribuere spillet selv.
EVE er open-ended, det vil si at spilleren ikke er begrenset til å følge en bestemt historie, men kan gjøre hva han eller hun selv ønsker. Når spilleren starter en ny karakter finnes flere ulike raser å velge mellom. Rasene man kan velge mellom er Amarr, Caldari, Gallente og Minmatar, alle med egne karakteregenskaper og grunnleggende ferdigheter. Hva spilleren velger å gjøre etter starten, hvilke ferdigheter den velger å lære seg, hvilke skip den flyr og hvilken rolle den velger å ta er helt opp til spilleren selv.
Alle spillerne i EVE Online befinner seg på samme server samtidig. Andre spill i samme sjanger velger ofte å dele opp spillerbasen over flere servere grunnet geografisk plassering, eller begrensninger av størrelsen på spillverdenen. Et eksempel på dette er World of Warcraft som deler opp spillerbasen over mindre servere.
CCP tildeler server noder for hvert solsystem for å balansere lasten over universet. Solsystemer med lite trafikk får en standard node, mens systemer med mye handel eller PvP blir tildelt ressurser for å unngå forsinkelser.
Grasrotbevegelse
Grasrotbevegelse er en politisk eller kulturell aksjonsform som har sitt utspring i folket. Slike bevegelser kan også ha sine ideologer og talspersoner, og grasrotbevegelser kan gjerne gi støtte til ledere eller selv få en samlende person, men selve organisasjonsformen er likevel flat.
Aksjonsformen med flat struktur har sin styrke i at det ikke er så lett for autoritetene å kneble den, ettersom organisasjonen ikke kan rammes ved at en arresterer eller likviderer ledergruppen, slik myndighetene i enkelte tilfeller har lyktes i å ramme de hierarkisk oppbygde organisasjonene.
For at en grasrotbevegelse skal kunne vokse til en massebevegelse må den klare å samle store tilhengerskarer om gitte strategiske mål. Ofte opptrer slike bevegelser som protestaksjoner mot upopulære direktiver gitt av de styrende autoriteter. Slike bevegelser har eksempelvis vist enorm sprengkraft overfor antidemokratiske og militære juntastyrer og ulike former for totalitære regimer.
Det finnes flere eksempler på at den jevne kvinne og mann gjennom mobiliseringer på grunnplanet har oppnådd tilslutning og oppmerksomhet nok til å erobre reell makt, som igjen har ført til omvetninger innenfor de eksisterende styringssystemene. Det finnes imidlertid også eksempler på at makthaverne har klart å sprenge grasrotbevegelser ved å angripe demonstrasjonstog, -møter og arrangementer, og skape allmenn frykt for deltakelse før disse har rukket å bli en tilstrekkelig sterk samfunnsfaktor.
Se også
풀뿌리 민주주의
Skyt ikke på tannlegen
Skyt ikke på tannlegen (originaltittel: The In-Laws) er en amerikansk krim-komedie fra 1979 med Alan Arkin og Peter Falk i hovedrollene. Regi er ved Arthur Hiller. Filmen handler om en tannlege som høyst ufrivillig blir dradd inn i en storpolitisk affære i Sør-Amerika takket være sin kommende stefar som påstår å være CIA-agent.
Kuhistoni Badakhshon autonome provins
Kuhistoni Badakhshon (Viloyati Mukhtori Kuhistoni Badakhshon) er en autonom provins i Tadsjikistan. Provinsen utgjør den tadsjikiske halvparten av regionen Badakshan. Den øvrige delen av Badakshan utgjøres av Badakshan-provinsen nord i Afghanistan. Navnet Kuhistoni betyr høyfjell på tadsjikisk – altså betyr navnet noe tilnærmet Fjell-Badakshan.
Skyt ikke på tannlegen
Handling
Tannlegen Sheldon Korpnett undrer på om ikke Vince Ricardo, den snodige faren til datterens tilkommende, egentlig er gangster – selv om han påstår å være CIA-agent med ansvaret for planleggingen av Grisebukt-affæren i Cuba. Dagen etter at de har sittet å diskutert sine barns bryllup stikker Vince innom Sheldon på kontoret og spør ham om han ikke kan hjelpe ham med å hente noen papirer for ham på kontoret. Vince forklarer at det står noen skumle typer og venter på ham fordi han skylder penger. Sheldon, som ikke er noe særlig begeistret for ideen, går omsider med på å dra. Like etter at han kommer inn på hans kontor blir han overfalt og beskutt. Han unnslipper og en vill jakt begynner. Ferden fører dem til en liten søramerikansk bananrepublikk, der de begge må hanskes med en sprø diktator med skumle planer rettet mot USA.
Kuhistoni Badakhshon autonome provins
Det tidligere navnet på provinsen var det russisk-inspirerte navnet Gorno-Badakhshan, men dette er endret til det tadsjikiske Kuhistoni Badakhshon.
Geografi
Kuhistoni Badakhshon utgjør den sørøstlige delen av Tadsjikistan og grenser mot Afghanistan i sør, Kina i øst og Kirgisistan i nord. Provinsen er 64 200 km², det vil si ca 45% av Tadsjikistans areal. Nesten hele provinsen er dekket av fjell og daler – det er nesten ikke noen sletter eller dyrkbar jord. Det er få områder lavere enn 3000 meter over havet, og følgelig minimalt med skog ettersom det meste ligger over tregrensen. Både Tadsjikistans høyeste fjell Pik Ismail Samani (7495 m) og Tadsjikistans største naturlige innsjø Karakul ligger i Kuhistoni Badakhshon. Provinsens hovedstad er Khorugh med ca 29 000 innbyggere. Ingen andre byer i Kuhistoni Badakhshon har over 10 000 innbyggere.
Skyt ikke på tannlegen
Om filmen
I 2003 kom en nyinnspilling med Michael Douglas og Albert Brooks i hovedrollene.
Kuhistoni Badakhshon autonome provins
Kilder
http://tajikistan.orexca.com/gorno_badakhshan_region.shtml
Skyt ikke på tannlegen
I rollene
(utvalg)
Upshur County (Vest-Virginia)
Upshur County er et fylke i den amerikanske delstaten Vest-Virginia. Det ligger i de sentrale delene av staten og grenser mot Harrison County i nord, Barbour County i nordøst, Randolph County i sørøst, Webster County i sør og mot Lewis County i vest.
Upshur Countys totale areal er 919 km² hvorav 0 km² er vann. I 2000 hadde fylket 23,404 og administrasjonssenteret ligger i byen Buckhannon.
Fylket ble grunnlagt i 1851 av land fra fylkene Randolph, Barbour og Lewis County. Det er oppkalt etter statsmannen Abel Parker Upshur som var utenriksminister under USAs tiende president, John Tyler.
Alexis Sánchez
Alexis Alejandro Sánchez Sánchez (født 19. desember 1988) er en chilensk fotballspiller som spiller for den franske klubben. Han er også en del av.
Sánchez har tidligere spilt for en rekke andre klubber, blant annet engelske Arsenal, spanske Barcelona, chilenske Colo-Colo, argentinske River Plate og italienske Udinese.
Cobreloa
Sánchez startet sin seniorkarriere i ungdomsklubben Cobreloa i 2005, der han fikk et år før han ble hentet til den italienske klubben Udinese. Han fikk 47 kamper og scoret 9 mål for Cobreloa.
Udinese
Sánchez skrev under for Udinese i 2006, og ble umiddelbart lånt ut. Det bar tilbake til Chile, men denne gangen til topplaget Colo-Colo. Han fikk godt med spilletid, og Udinese var fornøyd med utviklingen av Sanchez, og lånte han ut til argentinske River Plate året etter. Chileneren fortsatte utviklingen, og imponerte også da han fikk sjansen for Udinese. Nå begynte storklubbene i Europa å få øynene opp for den tekniske, lille vingen. Under fotball-VM 2010 i Sør-Afrika fikk Sánchez sitt gjennombrudd for Chile, og fulgte opp suksessen med en fantastisk sesong for Udinese, hvor han endte opp på 12 ligascoringer i Serie A.
Arsenal
Den 10. juli 2014 meldte han overgang til den engelske klubben på en overgangssum verdt mellom 30 og 35 millioner britiske pund. I 2015 ble han kåret til årets spiller i Premier league i 2014/15 sesongen
Landslaget
Han ble tatt ut til fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Han ble tatt ut i s tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Den 22. juni 2017 scoret han sin 38. landslagsmål for og slo Marcelo Salas sin rekord på 37 landslagsmål.
Bakkropp
Bakkroppen (abdomen) er en del av kroppen. Hos utvokste (imago) insekter utgjør abdomen bakkroppen.
Ytre organer
Bakkroppen (abdomen) består hos virvelløse dyr, opprinnelig av elleve segmenter, pluss en såkalt «hale» (telson), men mange arter har færre synlige bakroppssegmenter, fra noen få, som hos husfluen, som bare har fem store synlige segmenter på bakkroppen.
I mange arter er rester etter utvekster bevart på bakkroppen i form av haletråder (cerci), eggleggingsbrodder (gonopoder) og noen styli med ukjent funksjon. Hos larver av holometabole insekter er bakkroppsspissen forsynt med en fingerformet utvekst (pygopodium), som noen ganger er besatt av små torner, og som fungerer som en sjuende fot.
Hvert bakkroppsledd er horisontalt delt i en øvre del, et ryggskjold (tergitt), og en nedre del, et bukskjold (sternitt).
Brukt til kommunikasjon
Honningbien bruker bakkroppen til å kommunisere med de andre biene ved å «danse» og bevege seg i ulike mønster. Dette for å gi opplysninger om hvor og hvor langt det er til rike forekomster av mat.
Lysbiller har spesielle lysproduserende organene er plassert på bakkroppen. Larvene lyser nok som en advarsel til rovdyr om at de kan inneholde giftige kjemikalier. Men for de voksne er det ofte hunnen som sender ut lysblink. Hun er vingeløs, sitter i vegetasjonen og gjør det for å tiltrekke seg partnere.
Conrad Veidt
Hans Walter Conrad Veidt (født 22. januar 1893 i Berlin i Det tyske keiserrike, død 3. april 1943 i Hollywood i California) var en tysk skuespiller, best kjent for sine roller i filmen Dr. Caligaris Kabinett (1920), Tyven i Bagdad (1940) og Casablanca (1942).
Liv og virke
I perioden fra 1916 og til sin død klarte Veidt mesterstykket å spille i mer enn 100 filmer, hvor flere av disse må betraktes som klassikere. En av de største rollene fikk han i filmen Mannen som ler fra 1928, en rolle som senere ble inspirasjonen til Batmans største fiende Jokeren. Veidt medvirket også i Das Land ohne Frauen fra 1929; Tysklands første talefilm.
Conrad Veigt var gift med en jødisk kvinne og betraktet seg selv som jøde med antinazistiske holdninger, noe som førte til at han måtte flykte fra Tyskland i 1933, siden hans liv sto i fare. Han slo seg ned i England hvor han fortsatte som skuespiller, hvorav tre filmer i regi av Michael Powell må fremheves: Den sorte spion (1939), Contraband (1940) og Tyven i Bagdad (1940). Senere flyttet han til Hollywood og døde av hjerteslag mens han spilte golf i Los Angeles i en alder av 50 år.
Referanser
<References/>
John Turturro
John Michael Turturro (født 28. februar 1957) er en amerikansk skuespiller.
Privatliv
John Turturro ble født i Brooklyn i New York City, sønn av Katherine og Nicholas Turturro, henholdsvis jazzsangerinne og snekker. Han har to brødre, læreren Ralph og skuespilleren Nicholas, og er fetteren til skuespilleren Aida Turturro, som spiller Janice Soprano i Sopranos. Har sine aner fra Giovinazzo i Italia, som faren emigrerte fra som seksåring.
Karriere
Turturro fikk sin skuespillerutdannelse State University of New York og Yale School of Drama. Han debuterte i Martin Scorseses Raging Bull (1980), og har siden spilt i over 60 filmer og TV-serier. Han er spesielt kjent for sitt utstrakte samarbeid med Spike Lee og Joel og Ethan Coen. Turturro har mottatt en rekke priser og nominasjoner for sitt skuespill. Blant annet vant han i 2004 en Emmy Award for sin innsats i den amerikanske TV-serien Monk, og i 1991 vant han Best Actor Award i filmfestivalen i Cannes for tittelrollen i Barton Fink.
Maabjerg kraftvarmeverk
Maabjerg kraftvarmeverk er et varmekraftverk utenfor Holstebro i Holstebro kommune på nordlig-sentrale Jylland i det nordvestlige Danmark. Dette anlegget er et såkalt kraftvarmeverk som utnytter inntil 90% av energien i det fossile brenselet, ved at spillvarmen utnyttes til levering av fjernvarme. Operatør er DONG Energy.
Anlegget ble ferdigbygd i 1992. Brenselskilden er biomasse i form av strå, og store mengder industrivarme (varmedamp) fra avfallsforbrenningsanlegg i området Holstebro og Struer. Det brennes også litt naturgass som støttefyring for kokerne. Kraftvarmeverket produserer 28 MW elektrisitet og 68 MJ/sek fjernvarme, nok til å dekke behovet for fjernvarme i mesteparten av gamle Holstebro og Struer kommuner. Årsproduksjonen er 146 GWh strøm og 1 579 TJ varme.
Det eksisterer planer om å bygge et stort biogassanlegg I Maabjerg, som skal omdanne store mengder husdyravfall, kloak og andre organiske avfallsmaterialer til biogass til bruk i kraftverket.
Unknown Pleasures
Sporliste
Alle sangene er skrevet av Joy Division.
Personell
Andre medvirkende
Charles Lloyd (roer)
Lloyd vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1948 i London. Han var med på den britiske åtteren som kom på andreplass bak USA. Roøvelsene ble gjennomført i perioden 5. til 8. august 1948 på Themsen. Mannskapet på den britiske båten var roerne; Christopher Barton, Michael Lapage, Guy Richardson, Ernest Bircher, Paul Massey, Charles Lloyd, John Meyrick, Alfred Mellows og Jack Dearlove som var styrmann.
Sacrament
Sacrament er det fjerde studioalbumet til Lamb of God, utgitt den 22. august 2006. Albumet kom på 8.-plass på Billboard 200 med over 65 000 solgte plater på en uke.
Singelen «Redneck» ble nominert til en Grammy for Best Metal Performance i 2007, men tapte mot Slayer med «Eyes of the Insane».
Eksterne lenker
Sacrament
Verdensrankingen i golf for menn
Verdensrankingen i golf for menn er et system for å gradere prestasjonsnivået til profesjonelle mannlige golfspillere. Systemet ble introdusert i 1986 og har tilslutning fra de fire store golfturneringene og de seks store profftourene PGA-touren, Europatouren, Asiatouren, Australasiatouren, Japantouren og Sunshine-touren. Det utdeles også poeng for høye plasseringer på andre tourer, blant annet Korn Ferry-touren, Challenge-touren, Canadatouren, Koreatouren, Latinamerikatouren og Swedish Golf Tour.
Rankingen er viktig for profesjonelle golfere. Alle som ligger på topp 50 får automatisk adgang til de fire major-turneringene, og rankingpoeng er også et av kriteriene for å kunne delta på det europeiske laget i Ryder-cupen.
Nåværende ranking
Verdensrankingen for menn 🇵🇪.
Historikk
Fra desember 1968 publiserte idrettsagenten Mark McCormack en uoffisiell liste, Mark McCormack's world golf rankings. Denne rankinglisten var den første som tok utgangspunkt i alle de profesjonelle tourene fra USA til Asia. Listen belønnet spillere etter resultater over en treårsperiode (i motsetning til dagens system som går over to år), med større vekt på nylige turneringer, og flere poeng tildelt i major-turneringer og turneringer med spesielt sterke startfelt enn i svakere turneringer.
Den første listen ble toppet av Jack Nicklaus, en av McCormacks egne klienter, og han ledet listen gjennom nesten hele 70-tallet, frem til 1977 da Tom Watson overtok. Watson toppet listen helt til 1983. Seve Ballesteros lå på toppen fra 1983 og helt til listen ble overtatt av Royal and Ancient Golf Club of St Andrews i 1986. De kalte listen Sony Rankings. I 1995 ble navnet endelig Official World Golf Rankings.
Tidligere nummer 1
Siden 1986 har 24 spillere ligget øverst på rankingen (årstall tilsier første gang):
Call of Duty: World at War
Call of Duty: World at War er det femte spillet i Call of Duty-serien. Det ble lansert 11. november 2008 i Nord-Amerika og 14. november 2008 i Europa. Spillet finnes til PC, PlayStation 3, Xbox 360, Wii og PlayStation 2. Spillene til Wii og PlayStation 2 er forskjellige fra hovedversjonen, de er ikke utviklet av Treyarch. Handlingen i spillet er lagt til den andre verdenskrigen. Spillet går gjennom to historier. I den ene er spilleren en russisk soldat som er med på å presse tyskerne tilbake til Berlin. I den andre er spilleren en amerikansk soldat som slåss mot japanere på stillehavsøyene.
I tillegg til modus for spille alene, har spillet co-op- og flerspiller-modus. I co-op skal flere spillere løse oppdrag. I flerspiller kan spillerne velge mellom seks forskjellige spilltyper, blant annet Team Deathmatch, Headquarters, Sabotage og Search and Destroy. Flerspiller er bygget opp med et rankingsystem som gir spillerne tilgang på nye våpen etterhvert som de stiger i gradene. Spillere må skaffe seg erfaringspoeng (experience points (XP) )for å få høyere rang. Det er to måter å oppnå XP på; å gjennomføre utfordringer (challenges) eller å drepe andre. Rangsystemet er basert på militære grader.
Mottagelse
Call of Duty: World at War fikk generelt gode anmeldelser. GameSpot sa at spillet gjorde det bra, men var ikke helt fortreffelig. IGN konkluderte med at World at War var et bra og sikkert førsteperonsskytespill, med noe for både nye og mer erfarne spillere. Official Xbox Magazine beskrev spillet som en utvidelespakke til Call of Duty-serien, istedenfor et fullverdig spill.
IGN roste Treyarch for å vise hendelsene i Stillehavet i andre verdenskrig. IGN roste også tillegget av en co-op-modus som hjalp spillets gjenspillbarhet, og flerspillerdelen ble også godt likt. GameSpot likte handlingen i enspillerdelen, spesielt dialogen.