cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mexico
Mellomkrigstid og etterkrigstid
1940- og 50-tallet var preget av økonomisk oppsving, blant annet drevet fram av eksportmulighetene som følge av USAs krigsdeltakelse, samt mangelen på importvarer som igjen fremmet innenlandsk industriutvikling. I 1968 arrangerte Mexico by OL, og i forkant ble hundrevis av studenter massakrert under en demonstrasjon i Tlatelolco i Mexico by. Mexico arrangerte Fotball-VM i 1970 og i 1986. Mens åttitallet var preget av oljedrevet rikdom, ble nittitallet en nedtur. I 1994, ved utgangen av Carlos Salinas' presidentperiode, falt pesoen kraftig i verdi, noe som førte landet ut i dyp krise, en krise som Carlos Salinas fikk skylden for. Denne krisen førte i sin tur til allmenn diskreditering av partiet PRI og undergraving av PRIs maktmonopol. I 2000 måtte PRI gi fra seg makten til Vicente Fox fra det konservative partiet PAN. I Fox' presidentperiode bygget Mexico seg langsomt opp igjen etter peso-krisen. Politisk har PRI fortsatt holdt på makten i mange av delstatene, og fortsetter å vinne guvernørvalg. Også det venstreorienterte partiet, PRD, anført av Mexico bys tidligere ordfører Andrés Manuel López Obrador står politisk sterkt. Presidentvalget 2006 ble meget jevnt. Valgets vinner ble Felipe Calderón fra det nasjonale handlingspartiet PAN. Calderon vant med omtrent 250 000 stemmer foran Lopez Obrador. Venstresiden i Mexico har ved flere anledninger beskyldt høyresiden for valgfusk og López Obrador hadde ennå ikke akseptert valgresultatet da Felipe Calderón avla sin ed som Mexicos president den 1. desember 2006.
Styresett
Ifølge grunnloven av 5. februar 1917 er Mexico en demokratisk, føderal og representativ republikk av 31 uavhengige og suverene delstater og ett forbundsdistrikt hvor forbundet styres fra. Styresettet i delstatene og i forbundet deles i tre makter, utøvende, lovgivende og dømmende. Den utøvende makten ligger hos republikkens president. Presidenten er samtidig både statssjef og regjeringssjef, og han utnevner regjeringsmedlemmene. Presidentperioden er på seks år, og presidenten kan ikke gjenvelges. Skulle presidenten være forhindret fra å fullføre sin periode, vil en interimspresident utpekes av kongressen. Fra 2006 har presidenten i Mexico vært Felipe Calderón Hinojosa. Den lovgivende makten utgjøres av Unionskongressen, Congreso de la Unión, som er delt i to kamre: Senatskammeret, Cámara de Senadores (kort senado, senatet) og Deputertkammeret, Cámara de Diputados (kort Cámara baja, underhuset). Senatet utgjøres av 128 senatorer, minst tre fra hver delstat. Senatet velges hvert sjette år, og perioden tilsvarer presidentperioden. Deputertkammeret består av 300 deputerte fra enmannskretser og 200 valgt i flermannskretser. De sistnevnte kan sammenlignes med de norske utjevningsmandatene. Hver delstat er representert med minst fire representanter i Deputertkammeret, og de deputerte velges hvert tredje år. Verken senatorene eller de deputerte kan gjenvelges til det samme kammeret. De folkevalgte kan ikke frasi seg stillingen, men kan om nødsfall søke om å fratre. Den dømmende makt ligger hos Nasjonens høyesterett, Suprema Corte de Justicia de la Nación, og hos en sammensetning av ulike allmenne og spesialiserte domstoler. Høyesterett er satt samme av 11 dommere utnevnt av Unionskongressen. Høyesterettsdommerne virker i 15 år.
Administrativ inndeling
Mexico er oppdelt i 31 delstater (estados) og et føderalt distrikt (Mexicos føderale distrikt), som er hjemsted for hovedstaden Mexico by. Begrepet «føderale enheter» brukes som en samlebetegnelse for alle delstatene og det føderale distriktet. Den største delstaten i areal er Chihuahua, mens den minste er Tlaxcala. Den mest folkerike er Estado de México, og delstaten med færrest innbyggere er Baja California Sur. Da De forente meksikanske stater ble grunnlagt i 1824, besto republikken av 19 delstater og tre føderale territorier. Senere samme år ble det føderale distriktet opprettet, og Tlaxcala ble det fjerde føderale territoriet. Mexico mistet etter hvert store landområder til USA. Flere av de gjenværende delstatene ble med årene delt opp i mindre enheter, og de føderale territoriene ble litt etter litt omgjort til delstater. I 1974 fikk Baja California og Quintana Roo, de to siste gjenværende føderale territoriene, status som delstater.
Valg og politiske partier
Valgene i Mexico overvåkes av Instituto Federal Electoral, Det føderale valginstituttet, IFE. IFE ble skapt for å gjøre valgavviklingen i Mexico mer gjennomsiktig. Etter presidentvalget i juli 1988 ble det daværende Secretaría de Gobernación beskyldt for å ha manipulert stemmegivningen. Foran presidentvalget i 2006 var åtte politiske partier godkjent for å stille presidentkandidat. Et parti kan miste godkjennelsen dersom det får mindre enn 2 % ved foregående valg. Felipe Calderón fra det konservative partiet PAN vant knepent foran Andrés Manuel López Obrador fra det venstreorienterte PRD. PAN ble etter valget beskyldt for valgfusk, både av partiets politiske motstandere og av utenlandske valgobservatører. López Obrador nektet å godta resultatet, og omtalte seg selv som Mexicos president, samtidig som det ble utført en rekke protestmarsjer og veiblokkeringer i hovedstaden av PRDs tilhengere i tida som fulgte.
Folkegrupper
Det finnes to hovedgrupper i landet, nemlig urbefolkningen («indigenas») og mestisene. Det finnes også noen få av ren europeisk avstamning, og både afrikanske og asiatiske innlag forekommer. Mange afrikanere ble ført til Mexico som slaver, som så blandet seg med mestisene. På kystene er det et synlig innslag av afrikanere. I statene Puebla og Michoacán finnes det samfunn som snakker italiensk, og i Nord-Mexico finnes det små samfunn av tysktalende menonitter. Begge gruppene kom til Mexico i løpet av det 19. århundre. Kineserne som kom til Mexico for å bygge jernbaner i løpet av det 19. århundre ble møtt med sterke fordommer, og denne gruppen er nå tilnærmet helt assimilert i befolkningen. Tysktalende jøder, mange flyktninger fra nazitiden, danner også en liten gruppe i hovedstadsområdet.
Urfolk i Mexico
Som «indígena», eller urfolk, regnes en som i folketellinger oppgir å snakke et av landets 62 opprinnelige språk. Denne gruppen utgjør ca. 10 % av Mexicos innbyggere. De mest talte opprinnelige språkene er nahuatl i området rundt Mexico by og Puebla, yukatansk maya på Yucatánhalvøya, zapotekisk og mixtekisk i Oaxaca, tzotzil i Chiapas og otomí i Hidalgo. Sørlige stater som Chiapas, Oaxaca og Yucatán har flest indígenas, og innslaget er også stort i de sentrale delene av landet. Mot nord er imidlertid urfolksgruppene få og spredte. I alle fall 20 av de 62 språkene snakkes i dag av svært små grupper, og er sterkt truet. Urfolkene er generelt de fattigste i samfunnet, og befolker gjerne slumstrøk i Mexico by. Likevel identifiserer meksikanerne seg med sine urfolkskulturer, og representanter fra urfolkene har blitt valgt til president; den første var Benito Juárez.
Mestisene
De øvrige stammer både fra urfolk og spanjoler, men bruker spansk språk. Ofte kan man ikke se forskjell på urfolk og mestiser, dersom ikke urfolkene bærer folkedrakter.
Meksikansk spansk
Mexico er verdens største spansktalende land. Spansken som brukes i Mexico har innslag av prekolumbiske språk, særlig nahuatl. Spesielt gjelder dette betegnelser på mat, råvarer, lokale dyr og innen slang. Imidlertid legger svært mange meksikanere vekt på å snakke et korrekt, internasjonalt spansk. Mexico er en stor produsent av filmer, popmusikk og telenovelaer. Dermed er meksikansk spansk kjent og forstått i hele den spansktalende verden. Noen dialektforskjeller eksisterer innen Mexico, og spesielt i nord og på kystene på begge sider snakkes markerte dialekter, men disse er ikke er altfor langt fra standard latinamerikansk spansk.
X-problematikken
Noe som med en gang møter en reisende til Mexico, er stedsnavn med x-er strødd liberalt utover. En x kan komme midt i ordet, slik som México eller Oaxaca, eller i begynnelsen, som Xalapa og Xochimilco. Det er ikke forventet å vite hvordan dette skal uttales. Xalapa og Oaxaca uttales med j-lyd, mens Xochimilco uttales med -s. I ordet Tlaxcala uttales det -ks.
Dette er et særmeksikansk fenomen, og skyldes samspillet mellom spansk ortografi og urspråkene i Mexico. På 1500-tallet var x mye brukt i spansk ortografi, og kunne beskrive ulike lyder. Når så rettskrivningen ble strammet inn, hadde x-en i stedsnavn allerede blitt så vanlig at det ble umulig å endre skrivemåten.
Religion
Tross dette problematiske forholdet er 82,7 % av befolkningen katolsk, og livet for de fleste meksikanere er preget av et nært forhold til kirken. Nesten halvparten av befolkningen går til messe minst én gang i uka. Jomfruen av Guadalupe er Mexicos skytshelgen, og hennes dag den 12. desember er en uoffisiell nasjonaldag.
Katolske ritualer er ofte sterkt påvirket av urfolkenes kultur i mange områder, og i noen tradisjonelle urfolkssamfunn er den katolske troen bare et ytre ferniss. De fleste av den libanesiske minoriteten er maronitter, som er en av kirkene i Midtøsten som anerkjenner paven. Maronittene har egne kirker i de største byene.
6 % av befolkningen er ulike protestanter, mormonere og Jehovas vitner, og spesielt stor er andelen blant urfolk i Sør-Mexico. Noen få urfolkssamfunn har også beholdt sin opprinnelige religion. I Mexico by bor det en liten jødisk minoritet. Islam er også representert i Mexico, først og fremst ved innvandrere fra Midtøsten, men det finnes også et lite samfunn av urfolk som har gått over til islam i delstaten Chiapas.
Økonomi
Mexico er ifølge Verdensbanken verdens 12. største økonomi målt i kjøpekraftsparietet, og 13. størst målt nominelt. Landet spiller som sådan en stor rolle i verdensøkonomien. I 1994 gjennomgikk Mexico en dyp krise med fall i peso-kursen overfor dollar som gikk sterkt utover vanlige folks kjøpekraft. Siden har Mexico gjennomgått en imporerende forbedring. Ifølge Verdensbankens ansvarlige for Mexico har antallet absolutt fattige sunket fra 24,2 til 17,6 i perioden 2000-2004. Meksikanerne selv regner med ca. 20 % absolutt fattige, mens 50 % er fattige, men ikke absolutt fattige. De øvrige 30 % utgjør middelklassen, og noen hundre familier er svært rike.
Landet er veldig avhengig av svingningene i USAs økonomi, og nedturen etter 2001 har vært merkbar også i Mexico. 85 % av handelen går til USA. En større innenlandsk kjøpekraft har imidlertid holdt veksten oppe. Mexico er med i NAFTA, og har dermed fått etablering av amerikansk og kanadisk industri, men har til gjengjeld måttet åpne opp for konkurranse på industrivarer og jordbruksprodukter på hjemmebane. Videre har Mexico frihandelsavtaler med en rekke land, blant annet EU og Japan.
Mexico er en stor eksportør av olje og gass. Oljeutvinningen foregår i det sørlige Veracruz og i den lille, rike delstaten Tabasco, til dels også på kontinentalsokkelen utenfor. Landets industrisektor er konsentrert i storbyene i det sentrale høylandet, slik som Mexico by, Puebla, Guadalajara og León, samt i landets første egentlige industriby, Monterrey, i nordøst. Områdene i sør og på landsbygda er utpreget fattige.
Ny industri har vokst fram langs grensen til USA, hvor «maquiladoras», amerikanske og kanadiske industribedrifter lokket av lavere lønninger, har etablert produksjon av ferdigvarer. Hit kommer fattige fra landets sørlige deler for å arbeide i industrien, og regionen opplever stor befolkningsøkning og stigende velstand. Noen byer, som Tijuana, Mexicali og Hermosillo, har fordoblet sitt folketall hvert tiende år.
Flere millioner meksikanere i USA bidrar til økonomien ved å sende penger hjem. Disse pengene landets nest viktigste inntekskilde etter oljen.
Kultur
Få land i verden har et så stort særpreg innen alt fra mat, musikk, dans, folkekunst og folkedrakter. I tillegg setter Mexico sitt preg på populærkultur og kunstgenre som maleri og litteratur.
Mat og drikke
Grunningrediensene i meksikansk mat er delvis prekolumbiske, slik som mais, bønner, avokado, tomat, grønn tomat, chili, squash og kalkun, og noen er innført, slik som hvete, oksekjøtt, svinekjøtt, kylling, vin, oliven osv.
Kjøkkenet i den sentrale delen av Mexico er preget av forfinet eleganse, med nasjonalretten mole poblano i høysetet. Kjøkkenet i nord er enklere og mer rustikt, mens kjøkkenene i sør er preget av eksotiske innslag som gresshopper og mat pakket inn i bananblader. Over grensa mot USA finnes det avleggere av kjøkkenet, nemlig tex-mex-kjøkkenet, som er det vi kjenner som meksikansk i Norge.
Vin produseres i små mengder, mens lett meksikansk øl har blitt kjent verden over. Tequila er brennevin utvunnet av saft fra agaveplanten, mens pulque er en agavedrikk med lavt alkoholinnhold.
Musikk og dans
Mexico kjennes igjen på musikken. Den mest kjente musikkformen er mariachi fra Jalisco, som er preget av gitar og lett ustemte trompeter, og er blitt et varemerke for meksikansk musikk. Fra Sinaloa kommer den rytmiske banda-musikken, mens norteño fra nordøst er preget av country og tex-mex. Son Jarocho fra Gulfkysten spilles typisk på harpe, og har karibiske innslag. Marimba er det foretrukne instrumentet på Yucatán-halvøya.
Mange urfolk har unike tradisjoner innen sang og dans, den mest spesielle er muligens voladores fra totonac-kulturen i staten Veracruz. Fire menn kaster seg ut fra en høy, vertikal stang med tau rundt beina. Så lar de seg langsomt snurre ned opp ned til bakken til rytmen av en enslig tromme.
Cumbia, som egentlig kommer fra Colombia, er den foretrukne rytmen for dans på lokalet, og ses på med den samme forakt av intellektuelle som dansebandmusikk i Norge. Samme skjebne lider de populære, karibiske rytmene salsa og merengue. Middelklassen i storbyen hører like gjerne på pop og rock, enten importvare eller spanskspråklig fra Mexico og resten av Latin-Amerika.
Oppsvinget for latino-musikken har ført til stor interesse for meksikansk populærmusikk over hele verden: Thalía, Luis Miguel, Paulina Rubio, Gloria Trevi, RBD og andre har vakt oppsikt også internasjonalt.
Sangen Cielito Lindo er et uoffisielt nasjonalsymbol for Mexico, og blir sunget for å uttrykke nasjonal identitet og nasjonalfølelse og for å heie fram landet under internasjonale idrettsarrangementer.
Folkekunst
Folkekunsten i Mexico oppviser stor variasjon og høy kvalitet. Svart keramikk dreies på en tallerken etter urgamle metoder blant indianerne i Oaxaca, mens klassiske, spanske mønstre brukes i vaser og veggfliser i majolika fra Puebla og Jalisco. Guerrero er kjent for sine spesielle masker, mens huichol-nasjonen i Jalisco lager unike garnmalerier.
Veving og søm oppviser fargerike og varierte mønstre over hele Mexico, spesielt hos urbefolkningen. Musikkinstrumenter, lærvarer, treskulpturer i sterke farger og utsmykninger i blikk har også lange tradisjoner.
Fester og tradisjoner
I Mexico er det stadig noe som skjer, og festivaler og opptog med dans og musikk er en del av livet. Blant de viktigste dagene for meksikanerne er følgende (se mer her):
Film og TV
Mexico er også en storprodusent av telenovelas, eller såpeoperaer. Disse sendes ikke bare i Mexico, men har et stort marked både i spansktalende land og mange andre steder i verden.
Kunst
Prekolumbisk kunst er bevart i mengder i museer i Mexico, og tempelfriser og skulpturer fra de ulike kulturene oppviser eleganse og variasjon. De eldste kunstverkene er de store steinhodene fra Olmec-kulturen på Gulfkysten.
Mexico er også et skattkammer av kunst og arkitektur fra kolonitiden. De eldste kirkene stammer fra tiden rett etter erobringen, og er typiske forsvarskirker med sengotisk interiør og fasader i plateresco-stil (tidlig renessanse). Noen kirker oppviser også mudéjar-innflytelse, inspirert av maurisk spansk arkitektur. En mer utviklet renessansestil, kalt herresco, utvikles på sent 1500-tall, det flotteste monumentet i denne stilen er Catedral Metropolitana i Mexico by, påbegynt i 1573. Fra 1600-tallet av preger barokken arkitekturen, og i løpet av 1700-tallet utvikles den frodige, originale churriguresco-stilen. Den mest kjente kirken i denne stilen er Santa Prisca i Taxco. Utsmykningen både i kirker og verdslige hus utføres i stor grad av urfolkskunstnere, som nytolker de europeiske strømningene og tilfører kraftigere farger og mer liv.
Mexicos mest originale bidrag til kunsten er de mange monumentale fresco-maleriene fra 1920-tallet og fremover, som typisk presenterer landets historie med revolusjonær glød. Blant de mest kjente muralistene er Diego Rivera. Hans kone Frida Kahlo er kjent for sine høyst personlige selvportretter.
Litteratur
Mexicos litteratur kan skilte med navn som nobelprisvinneren Octavio Paz, samt Laura Esquivel, som har hatt stor suksess med boka Como agua para chocolate, på norsk «Hjerter i chili». Det finnes bevart litteratur fra førkolumbisk tid, og i tida rett etter erobringen utga prester oppbyggelige bøker på nahuatl.
Sport
Mexicos nasjonalidrett er hestesporten charrería.
Oppføring på UNESCOs lister
Verdensarvsteder
Oppføringer på UNESCOs verdensarvliste (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvsteder.
Mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv
Oppføringer på UNESCOs liste knyttet til aktivt vern av immateriell kultur (Intangible Cultural Heritage). Årstallet angir når det ble listeført hos UNESCO.
Adolphe Thiers
Bakgrunn
Adolphe Thiers kom fra en embedsmannsfamilie. Hans far var Pierre-Louis-Marie Thiers, som arbeidet i byarkivet og senere ble forretningsmann. Han var eldste sønn av den tidligere borgermester og parlamentsadvokat Louis-Charles Thiers.
Fra 1806 gikk Adelphe ved lycéet i hjembyen. I 1815 begynte han å studere rettsvitenskap i Aix-en-Provence. I 1820 ble han advokat.
Han var imislertid sterkere tiltrukket av litteratur enn av advokatsvirke, og begynte å beskjefige seg med historiske studier på fritiden.
Historiker
Adolphe Thiers skrev i sin ungdom et stort verk om den franske revolusjon. Han var også forfatter til et verk om konsulatet. Histoire du consulat et de l'Empire var en innflytelserik bok i samtiden. Skriftserien ble avsluttet i 1862.
Politiker
Adolphe Thiers var innenriksminister i 1832 og 1834, ministerpresident i 1836 og 1840, og motstander av Louis Bonaparte og det annet keiserdømme. Etter Napoleon IIIs statskupp ble han fengslet i 1851, og satt i Mazasfengselet i Paris. Fra 1863 ble Thiers lederfiguren for den liberale opposisjonen mot Napoleons regime.
I mai 1871 ble på hans ordre Pariserkommunens oppstand slått ned. Han fikk hjelp til dette av Bismarck, som løslot 100 000 franske krigsfanger.
Den 31. august 1871 ble Thiers den første presidenten i den tredje franske republikk, en stilling han innehadde frem til 1873. Som fransk president ledet han fredsforhandlingene med Otto von Bismarck på de tyske styrkenes hovedkvarter i Versailles, som ledet frem til freden i Frankfurt og avsluttet den fransk-prøyssiske krig.
Han ble et av karikaturtegneren André Gills favorittmotiver i tidskrifter som La Lune og L’Eclipse. Også Karl Marx gikk hardt ut mot Thiers, som i sin omtale av «Borgerkrigen i Frankrike» (1871) for hans politikk i denne tid og benytter seg relativt rundhåndet av pejorative karakteristikker, i det hele holdt i en helt annet prosa enn den som han benytter for eksempel i det tungrodde verket Kapitalen.
Litteratur
Listes kronologisk:
Microfalculidae
Utbredelse
Familien er bare kjent fra Madagaskar.
Peder Syv
Peder Pedersen Syv (eller Petrus Petri Septimus født 22. februar 1631 i Syv ved Roskilde i Danmark, død 17. februar 1702) var en dansk språkforsker, folkeminnesamler og prest.
Liv og arbeid
Peder Syv ble født i landsbyen Syv ved Roskilde og tok senere navn etter fødebyen. Circa 1663 flyttes han som rektor til Nestved lantinskole. Han var ikke lenge i rektorstillingen før han ble kallet til sogneprest ved Helsted meninghet i Stevns herred allerede palmesøndag i 1664.
Han er blitt karakterisert som «Den danske Sprogforsknings Fader».
I Norge er Peder Syv best kjent for Kjempeviseboka som han gav ut i 1695. Dette var en nyutgave av Anders Sørensen Vedels Hundreviseboka. Peder Syv la til hundre nye viser og Kjempeviseboka er derfor også blitt kjent som Tohundreviseboka. De fleste visene har han hentet fra gamle visehåndskrifter eller fra muntlig tradisjon. Noe stoff er også nydiktet på 1600-tallet. Kjempeviseboka ble straks populær, ikke bare i Danmark, men også i Norge og på Færøyene. Norske visehåndskrifter fra 1700-tallet og første delen av 1800-tallet inneholder ofte lange sekvenser med viser skrevet av fra Kjempeviseboka. Han utgav ellers den første danske grammatikkboka, Den danske Sprogkunst fra 1685, og en samling danske og norske ordspråk i to bind, Almindelige Danske Ordsprog utgitt i 1682 og 1688.
Peder Syv, med Kjempeviseboka, Peder Claussøn (1545–1614), med oversettelsen av Heimskringla og Petter Dass (1646–1707), med Bibelsk visebok regnes som de tre viktigste personene for folkelesinga i Norge. I Setesdal gikk disse tre skribentene under navnet «Dei tri Perane» ifølge Johannes Skard.
Jes Holtsø
Jes Holtsø (født 30. desember 1956) er en dansk scenograf, skuespiller og sanger.
Dikotisk lytting
Dikotisk lytting (DL) betyr en simultan presentasjon av to ulike lyder, en i hvert øre. Vanligvis benyttes enkle språklyder, som konsonant-vokalstavelser (forkortet CV-stavelser), der to ulike stavelser blir presentert samtidig via hodetelefoner. DL er en vanlig metode i nevropsykologi og eksperimentell psykologi og er blitt brukt i mange forskjellige sammenhenger, for eksempel som komplement til invasive metoder for lokalisering av språkfunksjon ved epilepsi-kirugi (Wada-test), eller i forbindelse med utredning av språkproblemer ved dysleksi. Den regnes i dag som en relativt pålitelig metode for å bestemme hvilken hjernehalvdel (hemisfære), venstre eller høyre, som er dominant for språkfunksjon. Det nevronale signalet fra høyre øre krysser over til venstre side i hjernen og vice versa. Signalet fra det motsatte øret dominerer over signalet fra det samme øret - dette betyr at signalet fra høyre øre vil bli overført til den venstre hemisfære, mens signalet fra venstre øre vil bli overført til høyre hemisfære. Om den venstre hjernehalvdel er dominant for bearbeiding av språklyder vil da forsøkspersonen rapportere flere lyder fra høyre øre og vice versa for personer med en språkdominans på høyre side.
En konsekvens av dette er at DL kan benyttes som et mål på både lokalisering av språkfunksjon til den venstre eller høyre hemisfæren (kalt for hemisfærespesialisering/ språkdominant hemisfære), og som et mål på graden, eller styrken, av en slik hemisfærespesialisering gjennom å sammenligne graden av svarprosent for høyre og det venstre øret mellom individer (det finnes interindividuell variasjon). En annen konsekvens er at preferanse for å rapportere signalet fra høyre respektive venstre øret kan benyttes som en indikator på ulike former av klinisk relevante språkrelaterte avvik i utredning og diagnostikk innenfor for eksempel logopedi.
Jes Holtsø
Jes Holtsø spilte også opp gjennom 1970-tallet rollen som William Olsen, sønn av flytteman Olsen i serien Huset på Christianshavn, og i filmen Ballade på Christianshavn i 1971.
Ingrid Noll
Ingrid Noll (født 29. september 1935 i Shanghai i Kina), egentlig navn Ingrid Gullatz, er en tysk forfatter.
Jes Holtsø
Jes Holtsø hadde i tillegg også en rolle i filmen Stine og drengene i 1969. Han var dessuten også rekvisitør i filmen Olsen-banden ser rødt. Han arbeider i dag som scenetekniker på Det Kongelige Teater og synger på fritiden.
Ingrid Noll
Noll vokste sammen med tre søsken opp i Nanjing som datter av en tysk lege. Hun flyttet i 1949 til Tyskland, hvor hun tok avsluttende eksamen fra gymnaset (Abitur) og startet på et ufullført studium i germanistikk og kunsthistorie. Hennes debutroman Der Hahn ist tot kom først da Noll var 56 år gammel, i 1991. Som grunn for den sene debuten oppgir Noll selv at hun ikke tidligere hadde kunnet finne tid til å skrive, da hun hadde ansvaret for å oppdra tre barn og assistere sin ektemann i hans legepraksis.
Dikotisk lytting
Den venstre hjernehalvdel er vanligvis den som er språkdominant. Det er anslått at hos 80-90% av høyrehendte personer vil venstre hjernehalvdel være den språkdominante, mens tallet er noe lavere blant venstrehendte personer. De fleste forsøkspersoner gjengir derfor vanligvis flere korrekte stavelser presentert i det høyre øret, sammanlignet med antall korrekte stavelser gjengitt fra venstre øre i DL-testen. Dette kalles for en "høyreørefordel", på engelsk; Right Ear Advantage (REA). Se figur 1 nedenfor vedrørende illustrasjon av DL og fenomenet REA. Forklaringen på REA er at akustisk signal presentert til et øre blir projisert til de auditive sentrene i hjernen på samme side (ipsilateral) og til motsatt side (kontralateral) av hjernen. Forskning har vist at de kontralaterale nervebanene er sterkere representert enn de ipsilaterale nervebanene. Grunnet sterkere representasjon av de kontralaterale nervebanene er tanken at det kontralaterale signalet «blokkerer» for det ipsilaterale signalet, noe som medfører at signalet fra høyre øre initialt blir projisert til den venstre hemisfæren, mens signalet fra det venstre øret initialt blir projisert til den høyre hemisfæren. Figur 1 illustrerer de kontralaterale projeksjonsbaner fra høyre (vist med rød farge) respektive venstre (blå farge) til de auditive sentrene i hjernen. Nyere forskning har dessuten vist at den høyre hemisfære i liten grad bearbeider enkle språklyder, slik at signalet fra det venstre øret projiserer videre over hjernebjelken (corpus callosum) til språksentra i den venstre hemisfære (dette sees i Figur 1 som tverrgående horisontal blå strek). En tenker også at overføringen over corpus callosum forsinker signalet fra det venstre øre, noe som medfører at hjernen allerede har bearbeidet signalet fra det høyre øre, når det andre signalet ankommer.
Historie
DL har en lang historie i psykologisk forskning, og ble for første gang brukt i 1954 av Donald Broadbent. Han benyttet DL som et mål på hvor mye samtidig innkommende informasjon flygeledere kunne håndtere i sine undersøkelser av oppmerksomhet. Imidlertid er det en modifisert versjon utviklet av Doreen Kimura, som vanligvis benyttes i dag. Kimura presenterte DL som en teknikk for måling av lateralitet (det at en side er mer dominerende enn den andre) i hjernen og kom i 1967 med sin klassiske strukturelle forklaringsmodell for DL. En bør imidlertid merke seg at Kimura benyttet tall-lyder og ikke stavelseslyder i sine opprinnelige forsøk, der forsøkspersonene også ble instruert til å huske rekker av tall presentert i høyre og venstre øre. Kimuras metode inneholdt derfor også en hukommelseskomponent i tillegg til en ren språkpersepsjonskomponent. I 1983 foreslo Bryden, Munhall og Allard å instruere forsøkspersonene til aktivt å rette oppmerksomheten mot lyden enten i det høyre eller venstre øre som en eksperimentell kontroll for å få utelukke at resultatene kom seg av at forsøkspersonene brukte selektiv oppmerksohet når de skulle avgjøre hvilken lyd de ville rapportere ved hver presentasjon. Hugdahl og Andersson foreslo i 1986 at instruks om å rette oppmerksomhet mot enten høyre eller venstre øre ville være en ny måte å studere oppmerksomhet på, og ikke bare være en kontrollbetingelse. DL testen har i ettertid blitt benyttet innen en rekke ulike forskningsområder med ulike typer av presenterte stimuli, ikke bare CV-stavelser, det eksisterer også ulike varianter av selve testen, der både lyder og instruks varierer, avhengig av i hvilken faglig kontekst metoden blir benyttet. Kenneth Hugdahl ved Universitetet i Bergen har i en årrekke brukt den utvidede varianten av DL testen, med instruks om rettet oppmerksomhet mot enten høyre eller venstre øre.
Ingrid Noll
Nolls første roman ble en øyeblikkelig bestselger i Tyskland. Hennes psykologiske thrillere er oversatt til et tyvetalls språk og er blitt brukt som grunnlag for flere filmer. Hun regnes som Tysklands kanskje mest suksessfulle moderne krimforfatter. I hjemlandet er hun blitt omtalt som «Tysklands Patricia Highsmith».
Noll er hittil ikke oversatt til norsk.
Dikotisk lytting
Historie
I en rekke studier har Kenneth Hugdahl og hans gruppe ved Universitetet i Bergen vist at DL testen i tillegg til å måle språkdominans også måler evne til oppmerksomhet og eksekutivfunksjoner, og at testen er godt egnet til å avdekke svekkelser i disse kognitive funksjonene hos en rekke kliniske grupper, bl.a. dysleksi, ADHD, schizofreni, Parkinsons sykdom, depresjon, multippel sklerose (MS) og epilepsi for å nevne noen eksempler.
DL-testen er også blitt benyttet i sammenheng med såkalt hjerneskanning med funksjonell magnet resonans avbildning (fMRI) og med positronemisjonstomografi (PET), der en måler blodgjennomstrømmingen i hjernen når personer utfører DL-testen. Disse forsøkene har påvist en økt gjennomstrømming i språkområdene i hjernen, da spesielt i venstre bakre tinninglappen, som gir støtte for at REA fordelen ved DL gjenspeiler en reell fordel for den venstre hjernehalvdel ved bearbeiding av språklyder. Ved hjelp av disse undersøkelsesmetodene har en og kunne studere hva som skjer i hjernen ved instruks om å rette oppmerksomhet - sett i sammenheng med DL-testen - og da hvordan pasienter med psykiske lidelser har svekket blodgjennomstrømmingen til de fremre delene av hjernen (frontallappen) i disse undersøkelsene.
Tossevikelva
Tossevikelva er ei lita elv som dannes på sørsiden av Vikerfjell, det nordligste av Ådalsfjellene, og renner sørøstover. Elva renner ut vest i Sperillen, rett sør av Karlsrudhaugen i Vestre Ådal, Ringerike kommune.
Tossevikelva er navngitt etter matrikkelgården Tossevika (gnr. 297 bnr. 1) i Vestre Ådal.
Kyrre Lindanger
Kyrre Lindanger (født 17. juni 1975) er en norsk lokalpolitiker (Ap) som var ordfører i Bokn kommune i Rogaland fra 2007 til 2015. Han var kommunens første Ap-ordfører på 60 år. Ordførerjobben var bare halv stilling, og Lindanger arbeidet samtidig som etterforsker ved Tysvær lensmannskontor.
Pahari
Paharispråk (fra पहाड़ी (devanagari), ਪਹਾੜੀ (gurmukhi), پہاڑی (shahmukhi), fra pahar 'fjell') er en geografisk gruppe indoariske språk i India, som snakkes i de lavere delene av Himalaya, fra Nepal i øst til de indiske statene Uttarakhand, Himachal Pradesh og Jammu and Kashmir i vest.
Paharispråk faller i tre grupper:
Oncobryidae
Oncobryidae er en gruppe familie med seksbeinte leddyr som hører til ordenen spretthaler (Collembola). Gruppen omfatter bare én kjent fossil art fra kritt-tiden.
Alfred Nilsen
Alfred Nilsen (født 28. desember 1892 i Tromsø, død 22. mars 1977) var en norsk politiker for Venstre. Han var stortingsrepresentant for kjøpstedene i Nordland, Troms og Finnmark (Bodø, Hammerfest, Narvik, Tromsø, Vadsø, Vardø) fra 1950 til 1953, og vararepresentant for Troms fra 1954 til 1961. Han satt i bystyret i Tromsø fra 1922 til 1964. Han var ordfører fra 1937 til 1941 og i 1945, og var medlem av formannskapet fra 1947-1955. Han drev også malermesterforretning i Tromsø 1916-1956.
Alfred Nilsen var ved krigens utbrudd ordfører i Tromsø, og tok initiativ til produksjon av et stort antall hvite kamuflasjedrakter til norske soldater. I 1941 fikk han sparken som ordfører, da han nektet å undertegne en støtteerklæring om det tyske angrepet på Sovjetunionen. Frem til høsten 1943 var han dypt involvert i etterretningsarbeid, og fikk sine oppdrag fra og rapporterte til Secret Intelligence Service (MI6) i London. Han hadde blant annet hovedansvaret for å kartlegge forsvaret av Tirpitz før det vellykkede angrepet med miniubåter i Altafjorden (Operation Source). I 1943 måtte han rømme til Sverige og ble der ansatt ved Den norske legasjonen i Stockholm, med spesielt ansvar for etterretningsstasjonen «Kari» ved Leinavatn.
Knut Rønbeck
Knut Rønbeck (født 19. juni 1949) er en norsk psykolog. Han er mye brukt som sakkyndig i barnefordelingssaker i rettsvesenet.
Rønbeck ble cand.psychol. i 1977 og tok doktorgraden i psykologi i 2008 med avhandlingen Konflikt og forsoning – en evalueringsundersøkelse, om barnefordeling i rettsapparatet.
Musikkens historie
Musikk finnes i alle kjente kulturer, både i fortid og nåtid, med store variasjoner mellom ulike steder og tider. Menneskeheten antas å ha oppstått i Afrika for 160 000 år siden, og å ha begynt å utvandre for 50 000 år siden; tatt i betraktning at alle kjente kulturer har musikk, er det grunn til å anta at musikk er eldre enn 50 000 år. Musikken i en gitt kultur er påvirket av alle forhold som påvirker kulturen, så som sosiale og økonomiske forhold, klima og tilgang på teknologi. Hva som knyttes til og uttrykkes gjennom musikken og i hvilke situasjoner det spilles musikk, er vidt forskjellig.
Prehistorisk musikk
Føristorisk eller prehistorisk betegner musikk fra før skrivekunsten ble utviklet og historien nedtegnet. Den første musikken er det naturlig å anta at har ha blitt utviklet ved lett tilgjengelige lyder og rytmer; de første musikkinstrumentene kan ha vært stemmen og hendene. Førhistorisk musikk, betegner all musikk fra kulturer fra før lesekunsten ble utviklet. Siden musikk stadig er i utvikling er det svært vanskelig å vite noe om denne musikken, i og med at den ikke er bevart i skriftlige kilder. Man har funnet mange utskårne beinfløyter. Divje-Babe fløyten, som er utskåret fra lårbenet til en hulebjørn, er anslått til å være minst 40000 år gammel. I Indusdalen har man gjort arkeologiske funn av fløyter med 7 hull, og forskjellige typer strengeinstrumenter. India har en av de eldste sammenhengene musikktradisjonene i verden. Det finnes henvisninger til indisk klassisk musikk i Vedaene, hindutradisjonens antikke verk. Den eldste og største samlingen av prehistoriske musikkinstrumenter ble funnet i Kina og kan dateres til mellom 7000 og 6600 f. kr. Den såkalte Hurritiske sang som er skrevet med kileskrift på leirtavler kan tidfestes til omtrent 1400 f. kr. Det er det eldste noterte musikkverket som har blitt bevart fram til i dag.
Oldtidsmusikk
Med skrivekunsten sluttet førhistorien. Musikken fra perioden som fulgte, kalles oldtidsmusikk. Den eldste kjente nedskrevne sangen er skrevet i kileskrift, og er 4000 år gammel fra Ur og kalles den "Hurritiske sang". Skriften har blitt tydet til å vise en harmonisk struktur som bygger på terser. Oldtidsmusikken utviklet seg i mange forskjellige kulturer, i India, Kina, Persia, antikkens Hellas, antikkens Roma og Mesopotamia. Harmoniske strukturer, som skalaer, ble fastlagt i større og mindre grad. Systemene for å notere musikken varierte.
Vestlig kunstmusikk
Den europeiske musikkhistorien kan oppdeles i følgende overordnede perioder:
Beskrivelsen av den europeiske musikkhistorien i nyere tid må dessuten inkludere begivenheter, personer og tendenser utenfor Europa. I den forbindelsen skal nordamerikansk musikk ses i forlengelse av den europeiske musikktradisjonen. I det 20. århundre går påvirkningen i like høy grad den motsatte veien, idet mange sjangere innenfor særlig populærmusikken i det 20. århundre har oppstått i USA (under påvirkning av både den europeiske og andre musikktradisjoner).
Antikkens og en stor del av middelalderens musikk var énstemmig, med utfoldelser i rytme og melodi, slik man hører i gregoriansk musikk. Flerstemmigheten var i første omgang kun parallelle stemmer med en kvarts eller kvints avstand. Dette er allikevel et svært viktig skille i europeisk musikk. Oppfinnelsen av notesystemet og mensuralnotasjon rundt år 1000 var også viktige for den videre utviklingen. Den musikalske kulturen som utviklet seg ved hjelp av musikknotasjon var lenge forbeholdt kirken, men ble mot middelalderens slutt til en kunstmusikktradisjon knyttet til fyrstehoff og etterhvrt borgerskapet. Denne kunstmusikken la stor vekt på flerstemmighet.
Folkemusikk
Folkemusikken er naturligvis også en stor del av musikkhistorien, og har i skiftende perioder påvirket utviklingen av både den klassiske musikken og populærmusikken. Folkemusikk brukes som fellesbetegnelse på musikk som utvikles og benyttes utenfor akademiske kretser. Tidligere har folkemusikk vært samtidens populærmusikk, og har gjerne vært tilknyttet ulike hverdagslige eller høytidelige situasjoner. Mye folkemusikk er funksjonell, for eksempel voggeviser, dansemusikk og arbeiderviser. Ettersom betegnelsen folkemusikk først og fremst sier noe om den sosiale klassen musikken har utviklet seg i, og ikke om den kommer fra en landsby i Tyskland eller Indonesia, er det svært vanskelig å finne stilistiske kjennetrekk uten å spesifisere sjangeren nærmere.
Popmusikk
Begrepet pop brukes i dag om to forskjellige ting. Pop er en forkortelse for populær, folkelig musikk. Navnet popmusikk kommer fra engelske «popular music». Swing regnes 1930-tallets populærmusikk, og rock and roll-musikk eller (rock) regnes som 50-tallets populærmusikk. Med beatmusikken på 1960-tallet ble dette og popmusikk nærmest brukt som synonyme begrep. Hva som er popmusikk er et vanskelig musikkfilosofisk spørsmål, ettersom det både brukes om en sjanger med helt bestemte tradisjoner og stiltrekk, i tillegg til at man kan tolke begrepet som en klassifisering av hva slags musikk som er populær. Den dag i dag kan man bruke betegnelsen popmusikk om utrolig mange underdelte sjangre med svært forskjellige stilistiske trekk, men alle har det til felles at de har en annen tradisjon enn kunstmusikken. Så kan man si at mye popmusikk er kunst og mye kunstmusikk er populær, og det er noe av grunnen til at disse betegnelsene kan ses på som problematiske.
Referanser
Epoche (Musik)
Magisk kvadrat
Et magisk kvadrat er et kvadrat som er inndelt i mindre kvadrat, hvert kvadrat er forsynt med et tall på en slik måte at summen av tallene i de horisontale rekkene er lik summen av de vertikale og dessuten lik summen av tallene i diagonalene. Magiske kvadrater skriver seg fra India. De har vært betraktet som et slags talisman.
Mercadier
Mercadier (død 10. april 1200) var en hensynsløs fransk leiesoldat fra Provence på slutten av 1100-tallet, og leder for routiers (leiesoldater, fra fransk routier, «selskap») i tjeneste hos Rikard I av England.
I 1183 nevnes Mercadier som en leder av en gruppe leiesoldater fra Brabant i sørlige Frankrike. Han gikk i Rikard Løvehjertes tjeneste i 1184, angrep og herjet landområdene til Aimar V av Limoges. I 1188 greide han å erobre hele 17 festninger fra greven av Toulouse. Han fulgte Rikard på det tredje korstoget, men kongen sendte ham tilbake da Filip II August, den franske kongen, forlot korstoget under henvisning til sykdom. Da Mercadier og hans soldater var tilbake på engelske områder i Frankrike (Angevin-riket) forsvarte de Rikards besittelser mens kongen selv ikke var tilstede.
Etter at Rikard kom tilbake fra Midtøsten og sitt fangenskap i Tyskland ble han fulgt av Mercadier overalt som sin militære høyrehånd, reiste og kjempet ved hans side. Kongen lovpriste Mercadiers handlinger og hensynsløse dyktighet i sine brev, og belønnet ham med eiendommer som var overtatt fra Ademar de Bainac i Limousin da denne hadde dødd uten å etterlate seg arvinger en gang rundt 1190. I løpet av de ulike krigene mellom Rikard og Filip II August av Frankrike kjempet Mercadier etter hverandre i Berry, Normandie, Flandern og Bretagne.
Da Rikard ble dødelig såret i 1199 under beleiringen av den relativt ubetydelige festningen Château de Chalus-Chabrol var det Mercadiers egen feltlege som stelte kongen. Denne legen ble av kronikøren Roger av Hoveden beskrevet som «en slakter» som bidro til at kongen døde av koldbrann. Etter at kongen var død tok Mercadier hevn ved å storme festningen, henge forsvarerne og fikk den unge bueskytteren, som hadde skutt kongen, flådd levende og hengt, til tross for at kongen på sitt dødsleie hadde gitt gutten pardon.
Mercadier gikk deretter i tjeneste av Englands nye konge, Johan av England, og herjet blant annet Gascogne og byen Angers. Påskemandag den 10. april 1200 ble han myrdet mens han var på besøk i Bordeaux for å vise sin respekt for Rikard og Johans aldrende mor, Eleanora av Aquitaine, som førte Blanka av Castilla, sin datterdatter, fra Spania for å bli gift med kong Ludvig VIII av Frankrike. Den som til slutt tok livet av Mercadier var en soldat, ansatt av Brandin, en rivaliserende kaptein av leiesoldater, også i tjeneste hos kong Johan.
En av broene i Chateau-Gaillard er navngitt etter ham.
Dødsfall i 2010
Referanser
2010 2010 2010
Nam Theun II vannkraftverk
Nam Theun II vannkraftverk, også kjent som Nam Ngun 2, er et elvebasert «run-of-river» vannkraftverk med demning i elva Nam Theun i Khammuanprovinsen i Laos. Kraftverket har en installert produksjonskapasitet på 1 075 MW, og ble med sin nåværende kapasitet tatt i bruk i mars 2010. Operatør er SouthEast Asia Energy Limited, i samarbeid med thailandske Ratchaburi Electrical Generating Holding Co Ltd. Da anlegget ble bygget ut med 615 MW i 2010 nådde det opp i 1 075 MW vannkrafteffekt.
Det har vært protester mot utbyggingen, som gir en oversvømming som førte til flytting av minst 6 200 personer 2008–09, mens 120 000 personer nedstrøms fikk redusert vannkvalitet, tap av fiskerier, eller andre negative følger.
Huron County (Michigan)
Huron County er et fylke i den amerikanske delstaten Michigan. Det ligger øst på den sørlige halvøya ved Huronsjøen og grenser mot Sanilac County i sørvest og mot Tuscola County i sørvest.
Fylket ble grunnlagt i 1840 av land fra Sanilac County og har fått sitt navn etter beliggenheten ved Huronsjøen.
Morgan De Sanctis
Morgan De Sanctis (født 26. mars 1977) er en italiensk tidligere fotballspiller.
De Sanctis har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet SSC Napoli, Udinese og Juventus fra Italia.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Væla
Væla kan vise til:
Primera División 1930–1931
Primera División 1930-1931 var den tredje sesongen av den spanske toppdivisjonen i fotball. Athletic Bilbao ble seriemester for andre gang, mens Agustín Sauto Arana fra Athletic Bilbao ble seriens toppscorer med 27 mål.
Bolesławiec
Bolesławiec (tysk: Bunzlau) er en by i Sørvest-Polen. Byen ligger i Nederschlesiske voivodskap og har litt over 40 000 innbyggere.
ODESSA
Organisation der ehemaligen SS-Angehörigen (ODESSA) – norsk: organisasjon av tidligere SS-medlemmer – er angivelig et nettverk opprettet av tidligere SS-offiserer mot slutten av andre verdenskrig for å hjelpe nazister med å rømme fra krigsoppgjøret.
Nettverket er angivelig basert i Buenos Aires og hadde forbindelser til Tyskland, Sveits, Italia og Vatikanstaten, og skal ha hjulpet Adolf Eichmann, Josef Mengele, Erich Priebke og mange andre krigsforbrytere med å søke tilflukt i Latin-Amerika.
Historieprofessor Gerald Steinacher skriver i boken ''Nazis auf der Flucht. Wie Kriegsverbrecher über Italien nach Übersee entkamen'' (Studien Verlag, 2008) at ODESSA ikke er noe annet enn en myte. Den tyske historikeren Wolfgang G. Schwanitz skriver at ODESSA var reelt nok og en betegnelse brukt av USAs etterretning fra 1947. Flere hundre amerikanske etterretningsrapporter fra 1947 av bruker betegnelsen ODESSA og er Schwanitz mener det neppe er oppdiktet av amerikanske agenter. Schwanitz mener at ODESSA i det minste var en paraplyorganisasjon eller en felles plattform for samarbeidende grupper eller individer.
Cotalpa
Utseende
Middelsstore (17-26 millimeter), ovale, blanke, med eller mindre rødbrune skarabider. Når de er i live, er fargen ganske lys, gjerne kremgul, døde eksemplarer mørkner en del.
The Star-Spangled Banner
«The Star-Spangled Banner» er USAs nasjonalsang. Den ble skrevet av Francis Scott Key i 1814.
Francis Scott Key fikk inspirasjonen til sangen under den britisk-amerikanske krig da han så bombardementet av Fort McHenry i Baltimore 13.–14. september 1814. I øsende regnvær ble fortet bombardert sammenhengende i 25 timer av den britiske marine. Gjennom hele natten kunne ikke Scott Key, som var om bord i et nøytralt skip i nærheten, se annet enn lyset fra granatene som eksploderte i luften. Men i morgengryet – «the gleam of the morning's first beam» – så han at et ekstra stort flagg, som var spesialsydd nettopp med tanke på det antatt forestående britiske angrepet, ble heist over festningen. Av dette ble han så rørt at han samme morgen begynte å skrive på diktet «The Defense of Fort McHenry», som senere skulle få navnet «The Star Spangled Banner». Sangen ble av kongressen i 1931 gjort til offisiell nasjonalsang.
Cotalpa
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige og sørvestlige Nord-Amerika, nordover til Maine.
Væla (Ådal i Ringerike)
Væla er ei lita sideelv med utspring fra Søre Vælsvatnet, på åsen mot Jevnaker. Elva drenerer sørvestover og munner ut i Ådalselva ved evja innerst i Henstjern, like nord for tettstedet Hen i Ytre Ådal, i Ringerike kommune.
Catherine Oxenberg
Catherine Oxenberg (født 1961) er en amerikansk skuespillerinne kjent fra tv-serien Dynastiet.
Oxenberg er født i New York, men vokste opp i London. Hun er datter til Prinsesse Elizabeth av Jugoslavia og Howard Oxenberg og er i slekt med flere i den britiske kongefamilien.
Hun tv-debuterte i rollen som Prinsesse Diana i den amerikanske tv-filmen The Royal Romance of Charles and Diana (1982). I 1992 gjentok hun rollen i tv-filmen Charles and Diana: Unhappily Ever After. Fra 1984 til 1986 hadde hun rollen som Amanda Bedford Carrington i serien Dynastiet. Etter Dynastiet har hun hatt faste tv-roller i serier som Acapulco H.E.A.T. (1993–1994) og Watch Over Me (2006–2007). Hun har hatt flere gjesteopptredener i Kjærlighetsskipet (1984 og 1986). I 2020 medvirket hun i dokumentarserien The Vow som skildrer hennes forsøk på å få datteren India Oxenberg ut av sekten NXIVM. Hun har også spilt i en rekke tv-filmer, deriblant K-9000 (1990), Time Served (1999), The Flying Dutchman (2000), The Miracle of the Cards (2001) og Premonition (2005).
Hun filmdebuterte i vampyrfilmen Legenden om den hvite orm (1988) og har utover dette medvirket i en del mindre kjente B-filmer.
Iran-Contras-skandalen
Iran-Contras-skandalen (også kalt Irangate) var en utenrikspolitisk skandale i USA i 1980-årene. Midt på 80-tallet solgte USA i all hemmelighet våpen til Iran, angivelig for å få frigitt amerikanske gisler i Libanon (Arms for Hostages). Iran var på samme tid engasjert i Iran–Irak-krigen og trengte våpen. Inntektene fra salget ble i realiteten brukt til å skaffe våpen til Contras i Nicaragua, som kjempet mot sandinistregjeringen.
Alfei Menashe
Alfei Menashe (hebraisk אלפי מנשה – «tusener fra manassestammen»), er en israelsk bosetning på den okkuperte Vestbredden. Folketallet er på 6,300 (2008) og arealet er 4,616 dunam. Bosetningen ligger i det palestinske Qalqilya-guvernementet og blir, sammen med de andre israelske bosetningene på Vestbredden, regnet som ulovlig etter folkeretten, noe Israel bestrider. Israels separasjonsmur/-gjerde svinger rundt Alfei Menashe, og skiller dermed bosetningen fysisk fra resten av Vestbredden.
Pass It Records
Pass It Records er et plateselskap som fokuserer på hiphop. Plateselskapet er kjent for å ha tette bånd til NOKAS-siktede Toska.
Pass It første gjennombrudd var med Equicez, som består av Geir «Cast» Kristiansen og Axel «F'EM one» Purcell. De ga ut albumet «State of Emergency» som vant Spellemannprisen og Alarmprisen i 2004. For samme album fikk de også flere Norwegian Hip-Hop awards.
Kollstien (Oslo)
Kollstien (1–3B) er en gangvei på Øvre Ljanskollen i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Hauketo stasjon forbi enden av Ingolf Ruuds vei og til Øvre Ljanskoll vei.
Veien fikk navn i 1947.
Martin Buß
Martin Buß (født 7. april 1976 i Berlin) er en tidligere tysk friidrettsutøver som konkurrerte i høydehopp.