cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gaetano Donizetti
Verk
I tillegg til å være en produktiv operakomponist skrev Donizetti 19 strykekvartetter, 16 symfonier, 3 oratorier og 28 kantater. Videre skrev han en mengde sanger, instrumentalkonserter, sonater og annen kammermusikk.
71 operaer kan dokumenteres å stamme fra Donizettis hånd. Mange av de tidlige verkene er tapt. Bare L'elisir d'amore (1832), Lucia di Lammermoor (1835), La fille du régiment (1840) og Don Pasquale (1843) har vært oppført uavbrutt fram til vår tid. De andre falt i glemsel, enten etter uroppføringen eller på midten av 1800-tallet. En rekke av Donizettis operaer ble gjenoppdaget under den nyere tids bel-canto-bølge, framfor alt gjelder det Tudor-operaene Anna Bolena, Maria Stuarda og Roberto Devereux, men også Lucrezia Borgia, La favorite, Linda di Chamounix og Viva la Mamma.
Nesten alle bevarte Donizetti-operaer er spilt inn, også de lite oppførte.
Transcendental meditasjon
Transcendental Meditasjon (TM) er en mental teknikk basert på vedisk kunnskap som er blitt bevart i India. Man praktiserer TM teknikken 2x20 minutter mens man sitter avspent med lukkede øyne. Personer som ønsker å lære teknikken tilbys dette gjennom et kurs på ca. 16 timer med en autorisert lærer. Etter å ha gjennomgått et kurs skal man kunne praktisere teknikken resten av livet på egen hånd.
Historikk
Maharishi Mahesh Yogi introduserte teknikken for den vestlige verden for ca. 60 år siden, og ble for alvor gjort kjent i den vestlige verden da popgruppen The Beatles reist til India i 1968 for å lære teknikken.
På 1990-tallet sto TM-organisasjonen bak opprettelsen av såkalte «naturlovpartier» i en rekke land, deriblant Norge. Organisasjonen tilbyr kurs i «yogisk flyvning». «Yogisk flyvning» er en del av kurset TM-Sidhiprogrammet som forutsetter at man har lært Transcendental meditasjon. Utøvelsen av TM-Sidhiprogrammet bygger videre på erfaringsgrunnlaget fra utøvelsen av Transcendental meditasjon. Videre hevder TM-organisasjonen at TM-meditasjon og TM-Sidhiprogrammet kan redusere kriminalitet og naturkatastrofer. Hypotesen er at utøvere av TM-meditasjon og TM-Sidhiprogrammet samles i store grupper som sprer harmoni og positivitet i omgivelsene gjennom utøvelsen av TM-meditasjon og TM-Sidhiprogrammet. Denne angivelige innvirkningen på samfunnet har blitt kalt 1 %-effekten eller Maharishieffekten.
Forskning
Det finnes ikke solid vitenskapelig grunnlag for at TM har noen positive helseeffekter, eller for den påståtte Maharishieffekten. Det som er gjennomført av forskning på teknikken er gjennomgående av lav kvalitet. En studie fra 2006 antyder at Transcendental Meditasjon virker normaliserende på blodtrykket og forebygger således en del andre hjerterelaterte lidelser, mens en annen fra 2013 viser tilsvarende resultater.
Falko Zandstra
Falko Zandstra (født 27. desember 1971 i Heerenveen) er en nederlandsk tidligere skøyteløper.
Han deltok i sitt første internasjonale mesterskap på seniornivå under EM i 1992, og ble da den yngste europamester på skøyter siden 1969. Året etter, i 1993, vant han både EM og VM sammenlagt. Samme år ble han tildelt Oscarstatuetten for sesongens største skøytebragd.
Fahnenjunker
Fahnenjunker (fanejunker) eller kadett betegner i Tyskland en soldat i laveste underoffisersgrad, som er under utdannelse til offiser. I den tyske marinen heter denne tjenestegraden Seekadett (sjøkadett).
I Sverige finnes spesialistoffisersgraden fanjunkare, tjenstegraden er siden 2009 plassert mellom fenrik og løytnant i det nye befalssystemet i Sverige.
Evenstad bru
Evenstad bru er ei fagverksbru i Stor-Elvdal kommune i Innlandet. Brua krysser Glomma ved Evenstad og ble åpnet i 1996. Den er ei trebru i trykkimpregnert furu. Brua er 180 meter lang og har 5 spenn på 36 meter hver. Seilingshøyden er 4-5 meter. Evenstad bru er del av en sidearm til Fylkesvei 2188.
Goetheprisen
Goetheprisen av Frankfurt am Main (Goethepreis der Stadt Frankfurt) er en tysk litteraturpris som ble innstiftet i 1927, og som blir utdelt i «bokbyen» Frankfurt am Main på Goethes fødselsdag 28. august. Prisen deles ut til personer som gjennom sitt virke viderefører og støtter opp under Goethes tankesett og virke. Prismottakere trenger ikke være forfattere.
Historie
Ideen til opprettelsen av prisen kom fra litteraturhistorikeren og Goethe-forskeren Ernst Beutler (som i 1960 selv ble tildelt prisen). Den 31. august 1926 ga bystyret i Frankfurt sin tilslutning, og stilte midler til rådighet for 10 000 riksmark i prispenger og 3000 riksmark i administrasjonskostnader.
Den første prisvinneren, Stefan George, stilte seg først avvisende til å motta prisen, men ga etter for offentlig press og tok i mot den likevel.
Allerede i 1930 kom det til en meget kontroversiell pristildeling, i det man med 7 mot 5 stemmer besluttet å gi prisen til psykoanalysens far, Sigmund Freud.
Alle pristildelinger fram til 1942 (samt den i 1960, til Beutler) fant sted i Goethe-huset i Frankfurt.
Goetheprisen i det tredje rike
Fra 1933 til 1942 fant pristildelingene sted i regi av det nasjonalsosialistiske regimet. Prisvinnerne Kolbenheyer (1937) og Schäfer (1941) erklærte offentlig sin troskap til nazi-styret.
Etter 1945
Den første prisvinneren etter andre verdenskrig var fysikeren Max Planck i 1945. Planck hadde først blitt foreslått året før, i 1944, men ble da avvist av Rikskulturministeriet grunnet hans motstand mot nasjonalsosialismen.
Fra 1948 har alle pristildelingene, med unntak av 1960 og 1988, funnet sted i Frankfurts Paulskirche, som også er åsted for utdelingen av De tyske bokhandlernes fredspris.
Prisvinnere
Prismottakeren får et pergamentskrevet diplom og 50 000 Euro.
Prisen var opprinnelig årlig, men ble fra 1949 treårig. Prismottakere har vært:
Joe Astley
Joseph Emmanuel «Joe» Astley (født 1. april 1899 i Dudley, West Midlands, død oktober 1967 i Manchester) var en engelsk fotballspiller. Han spilte for Manchester United, Cradley Heath og Notts County. Han kom til Manchester United i august 1924 fra Cradley Heath. Han gjorde det ganske bra på reservelaget, men det ble bare to kamper for Uniteds førstelag. Etter fire år i United gikk turen til Notts County i 2. divisjon.
Tord Asle Gjerdalen
Tord Asle Gjerdalen (født 3. august 1983 i Ringerike) er en norsk langrennsløper. Han går for Fossum Idrettsforening og gikk for Team Ragde Eiendom til 2020. Han ble verdensmester på 4×10 km stafett i 2011 og 2013. Han har vunnet Marcialonga  tre ganger, og han vant Vasaloppet 2021.
Gjerdalens varemerke er å gå skirenn iført pilotbriller av typen Ray Ban Aviator. Gjerdalen har derfor fått Ray Ban som personlig sponsor. Gjerdalen er utdannet lege ved Universitetet i Oslo.
Fylkesvei 4312
Fylkesvei 4312 går mellom Kløgtveit og Eikeland i Bjerkreim kommune.
Tord Asle Gjerdalen
2000–2007
Gjerdalen har to ganger takket nei til å være med på det norske langrennslandslaget, for å prioritere medisinstudiene. Som 16–17-åring var Tord Asle nesten uslåelig, men påfølgende sesong, da han var 18 år gammel, slet han mye med sykdom. Gjerdalen debuterte i verdenscupen i Trondheim i 2004. Etter en god forsesong i 2005/06-sesongen ble han tatt ut på det norske laget til OL i Torino. Han fikk gå både jaktstart og 50 km fellesstart. Han fikk sin beste plassering med 15.-plass på 50 km, der han også var beste nordmann.
Scotiabank Saddledome
Scotiabank Saddledome, tidligere Olympic Saddledome, Canadian Airlines Saddledome og Pengrowth Saddledome, er en ishall i Calgary, Canada. Arenaen har plass til 19 289 tilskuere og er hjemmebane for Calgary Flames i National Hockey League, Calgary Roughnecks i National Lacross League og Calgary Hitmen i Western Hockey League. Den er kommunal og ble ferdigstilt i 1983. Under Vinter-OL 1988 ble ishockey og kunstløp arrangert i denne hallen.
Tord Asle Gjerdalen
2007–2013, i verdenstoppen
Da Petter Northug vant 50 km fristil i VM i Liberec 2009 ble Gjerdalen av mange tildelt mye av æren for at Northug vant gullet, blant annet ved å bremse tet-feltet mens Northug byttet ski. Gjerdalen endte selv på 20.-plass etter et stavbrekk noen få kilometer før målgang.
Under Ski-VM i Oslo i mars 2011 tok Gjerdalen bronsemedalje på 50 km fellesstart, og han gikk på det norske laget som tok gull på 4×10 km stafett. De andre på laget var Martin Johnsrud Sundby, Eldar Rønning og Petter Northug.
I Ski-VM 2013 i Val di Fiemme tok Gjerdalen bronse på 15 km fri teknikk med intervallstart etter Petter Northug og Johan Olsson. Gjerdalen gikk første etappe på det norske laget som tok gull på 4×10 km stafett. De andre på laget var Eldar Rønning, Sjur Røthe og Petter Northug. Gjerdalen ble nummer tolv på 30 km duatlon og nummer seks på 50 km klassisk med fellesstart.
Han ble nummer seks sammenlagt i Tour de Ski 2013/14.
Langløp
Gjerdalen begynte i 2014 å satse på langløp. Han vant Marcialonga tre år på rad fra 2015 til 2017, og han vant Toblach-Cortina både i 2016, 2017 og 2018. Han vant Kaiser Maximilian Lauf i 2017 og 2018, og han vant La Diagonela og Reistadløpet i 2018.
Raffaele Scapinelli di Leguigno
Raffaele Scapinelli di Leguigno (født 25. april 1858 i Modena i Italia, død 16. september 1933 i Forte di Marmi nær Massa Carrara) var en italiensk kardinal. Han tilbragte hele sin karriere i den romerske kurie, for det meste i Statssekretariatet, men var også nuntius i Østerrike-Ungarn 1912–1916.
Han ble kreert til kardinal av pave Benedikt XV i 1915.
Han deltok ved konklavet 1922 som valgte pave Pius XI.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Nordland Janitsjar
Nordland Janitsjar (NoJa) (tidligere Nordland Kretskorps) er et norsk janitsjarkorps som består av musikanter i alderen 11–19 år. Nordland Janitsjar er Norges Musikkorps Forbunds tilbud for de flinkeste korpsmusikantene fra Nordland fylke i den aktuelle aldersgruppa.
Nordland Janitsjar drives ved at det arrangeres fire til fem helgesamlinger i året. Korpset drives av en ansatt produsent og fra 2010 er Irene Anda dirigent for korpset.
Korpset ga i 2005 ut et album som var spilt inn i Fauske kino i 2004.
Kjemisk formel
En kjemisk formel (også kalt molekylær formel eller molekylformel) er en konsis måte å uttrykke informasjon om atomene som utgjør en bestemt kjemisk forbindelse. Den identifiserer hver type grunnstoff etter dets kjemiske symbol og identifiserer antallet atomer av det grunnstoffet som er i hvert avgrensede molekyl av den forbindelsen. Antallet atomer (hvis større enn ett) blir angitt med senket skrift (selv om bøker fra 1800-tallet ofte brukte hevet skrift). For ikke-molekylære substanser angir senket skrift forholdstallet mellom elementene i den empiriske formelen. En kjemisk formel som blir brukt for en rekke forbindelser som skiller seg fra hverandre med en konstant enhet kalles generell formel. En slik serie blir kalt en homolog serie mens medlemmene i den blir kalt homologer. Hill-systemet er en vanlig konvensjon for å skrive og sortere formler.
Molekylformler og strukturformler
Et eksempel, metan, et enkelt molekyl som består av ett karbon-atom bundet til fire hydrogen-atomer, har den kjemiske formelen:
og glukose med seks karbon-atomer, tolv hydrogen-atomer og seks oksygen-atomer har kjemisk formel:
En kjemisk formel kan også gi informasjon om typer og romlig organisering av bindinger i kjemikalien, selv om den ikke nødvendigvis angir den eksakte isomeren. For eksempel består etan av to karbon-atomer men enkeltbinding til hverandre, hvert av dem har tre hydrogen-atomer bundet til seg. Dets kjemiske formel kan skrives som CH3CH3. Hvis det var en dobbeltbinding mellom karbon-atomene (og hvert karbon følgelig hadde to hydrogen), kunne man ha skrevet den kjemiske formelen: CH2CH2, og det faktum at det er en dobbeltbinding mellom karbon-atomene blir antatt. En mer eksplisitt og korrekt metode er imidlertid å skrive H2C:CH2 eller H2C=CH2. De to prikkene eller linjene indikerer at en dobbeltbinding forbinder atomene på hver side av dem.
En trippelbinding kan bli uttrykt med tre prikker eller linjer, og hvis det kan oppstå uklarhet kan en enkelt prikk eller linje bli brukt til å indikere en enkeltbinding.
Molekyler med flere funksjonelle grupper som er like kan bli uttrykt på følgende måte: (CH3)3CH. Imidlertid impliserer dette en ulik struktur enn andre molekyler som kan dannes ved bruk av de samme atomene (isomerer). Formelen (CH3)3CH impliserer en kjede av tre karbon-atomer, med det midtre karbon-atomet bundet til et annet karbon.
Og de gjenværende bindingene på karbonene går alle til hydrogen-atomer. Det samme antallet atomer (10 hydrogen og 4 karbon, eller C4H10) kan riktignok bli brukt til å lage en rett kjede: CH3CH2CH2CH3.
Alkenet but-2-ene har to isomerer som den kjemiske formelen CH3CH=CHCH3 ikke identifiserer. Den relative plasseringen av de to metyl-gruppene må angis med ytterligere notasjon som viser hvorvidt metyl-gruppene er på den samme siden av dobbeltbindingen (cis eller Z) eller på motsatte sider av hverandre (trans eller E).
Polymerer
For polymerer blir parenteser brukt til å omslutte det elementet som blir gjentatt. For eksempel er et hydrokarbon-molekyl som er beskrevet som: CH3(CH2)50CH3 et molekyl med 50 repeterende enheter. Hvis antallet repeterende enheter er ukjent eller variabelt, kan bokstaven n brukes til å angi dette: CH3(CH2)nCH3.
Ioner
For ioner kan ladningen på et bestemt atom bli angitt ved hevet tekst på høyre side. For eksempel Na+, eller Cu2+. Den totale ladningen på et ladd molekyl eller et fleratomisk ion kan også bli vist på denne måten. For eksempel: hydronium, H3O+ eller sulfat, SO42-.
Isotoper
Selv om isotoper er mer relevante innen kjernekjemi eller stabil isotop-kjemi enn i konvensjonell kjemi, kan ulike isotoper bli angitt med hevet skrift på venstre side i en kjemisk formel. For eksempel er fosfat-ionet som inneholder radioaktivt fosfor-32 32PO43-. En studie som inkluderer stabile forholdstall mellom isotoper kan og inneholde 18O:16O.
Senket skrift på venstre side blir noen ganger unødvendig brukt for av praktiske grunner å angi atomnummeret.
Empirisk formel
I kjemi er den empiriske formelen til en kjemikalie en enkel beskrivelse av det relative antall av hver atom-type eller forholdstall mellom grunnstoffene i den. Empiriske formler er standarden for ioniske forbindelser, slik som CaCl2, og for makromolekyler, slik som SiO2. En empirisk formel gir ingen informasjon om isomerisme, struktur eller det absolutte antall atomer. Termen empirisk henviser til grunnstoffanalyse, en teknikk innen analytisk kjemi anvendt for å fastslå den relative prosentvise sammensetningen av en ren kjemisk substans etter grunnstoff.
For eksempel kunne heksan ha en kjemisk formel CH3CH2CH2CH2CH2CH3, noe som ville fortelle at det har en rett kjedestruktur, 6 karbon-atomer og 14 hydrogen-atomer. Molekylformelen for heksan er C6H14, men den empiriske formelen for det samme molekylet vil være C3H7, idet det er forholdstallet 3:7 man kommer fram til ved støkiometriske analyser.
Ikke-støkiometriske formler
Hovedartikkel: Ikke-støkiometrisk forbindelse
Kjemiske formler bruker som oftest naturlige tall for hvert av grunnstoffene. Det finnes imidlertid hele klasser av forbindelser, kalt ikke-støkiometriske forbindelser, som ikke kan angis med veldefinerte naturlige tall. En slik formel kan skrives ved å bruke reelle tall, som i Fe0.95O, eller den kan inneholde en variabel del som blir representert av en bokstav, som i Fe1–xO.
Gunstein Instefjord
Gunstein Instefjord (født 1965) er en norsk organisasjonsarbeider, statsviter, direktør og politiker for KrF. Han har arbeidet som rådgiver for partiet i flere perioder. Han har også arbeidet mye med bistandspolitikk.
Instefjord født og oppvokst i Høyanger i Sogn og Fjordane. Han har hovedfag i statsvitenskap fra UIO.
På 1990-tallet arbeidet han ved Nordisk råds Oslo-kontor og var i samme periode rådgiver for partileder Valgerd Svarstad Haugland. I perioden 1997–2000 var han politisk rådgiver for statsminister Kjell Magne Bondevik, deretter var han informasjonssjef i Akademikernes Fellesorganisasjon og leder i utviklingspolitisk avdeling i Kirkens Nødhjelp. I 2011 ble han ansatt som fagdirektør i Forbrukerrådet.
Kammerkoret GNEIS
Kammerkoret GNEIS er basert i Bergen. De fremfører først og fremst ny kormusikk av nålevende, vestnorske komponister. Koret ble stiftet av dirigent Tore Kloster i 2005.
Gunstein Instefjord
Han har også vært styreleder i Initiativ for Etisk Handel og leder for det regjeringsoppnevnte Utviklingsutvalget som leverte en rapport om hvordan norsk politikk, innenfor andre sektorer enn bistand, kunne bidra til utvikling i fattige land (2008).
Kammerkoret GNEIS
Koret har spilt inn platen Aldri før i 2006 med musikk av Knut Vaage, Magnar Åm, Torstein Aagaard-Nilsen, Eilert Tøsse og Glenn Erik Haugland. Koret har et tett samarbeid med komponister knyttet til vestlandet, og det har urfremført en rekke verk. Bl. a. "Credomotett" av Eilert Tøsse og "Til eit Astrup-bilete" og "Den lange svevnen" av Knut Vaage. Konsertprodusjonen "Feberhett hvisket i mørket"(2011) bestod hovedsakelig av bestillingsverk, og ble fremført som et helhetlig scenisk konsept skapt av scenograf Silje Sandodden Kise.
Gunstein Instefjord
I 1990 meldte han seg ut av Krf i en kort periode i protest mot at bystyregruppen i Oslo ønsker et samarbeide med Frp.
Kammerkoret GNEIS
Kammerkoret GNEIS har hatt flere konsertturneer i Hordaland: "Tonar i vestavind – vestnorsk korpoesi i et Hauge-år" (2008) og "Fra to sider" (2010).
Sankta Sunniva Kammerkor
Sankta Sunniva Kammerkor (StaS) er et blanda kor for unge sangere som ønsker å utvikle seg som ensemblesangere i Bergen. Koret ble startet av Tore Kloster i januar 2002 under navnet Sankta Sunniva Ungdomskor. Sankta Sunniva Kammerkor bruker ofte og gjerne navneforkortelsen StaS. Koret er et tilbud til unge sangere med interesse for god, klassisk kormusikk. Medlemmene er i alderen 18–30 år. StaS har både norsk og utenlandsk kirkemusikk, madrigaler og folkeviser på repertoaret. Koret arbeider med alt fra renessansemusikk til helt nyskrevet musikk. I 2010 ble koret en del av Bergen Domkirke menighets aktivitetstilbud, og fikk øvingssted i Johanneskirken i Bergen på onsdager kl. 18.45. Koret ble fra starten av ledet av grunnleggeren Tore Kloster, men er per 2022 ledet av dirigent Eivind Berg.
Virksomhet
StaS har hatt konserter mange steder rundt om i Bergen, inkludert Domkirken, Håkonshallen og Grieghallen, men de har også turnert ellers på Vestlandet og hatt flere konserter i Oslo.
Koret har årlige konsertturer til London, og har gjennomført lengre utenlandsturneer blant annet til Transilvania, Latvia, Ungarn, Toscana i Italia, Tsjekkia og Russland, Latvia og Litauen.
BY
BY, By, bY og by kan bety:
Bryan
Utbredelse
Bryan var et populært navn i USA i 1970- og 1980-årene.
I de fleste land er Brian den vanligste formen, men i fransktalende land brukes Bryan mer.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
BX
BX, Bx, bX og bx kan bety:
Was mir behagt, ist nur die muntre Jagd
Was mir behagt, ist nur die muntre Jagd (BWV 208), også kjent som «Jaktkantaten», er en kantate av Johann Sebastian Bach.
Opprinnelse
Bach skrev kantaten som festlig taffelmusikk til Christian av Sachsen-Weißenfels' fødseldagsfeiring i 1713, og den ble oppført i Jägerhof i Weißenfels om kvelden etter en lengre jaktutflukt.
Tematikk
Librettoen er skrevet av Salomon Franck. Dikteren tar for seg tekster fra den klassiske mytologien: Diana, jaktens gudinne (sopran), Endymion (tenor), Pan (bass) og Pales (sopran) priser fyrst Christian.
Instrumentering og struktur
Bach spesifiserte ikke uttrykkelig et større kor.
Karakteristika
Kantaten er ikke fullstendig bevart i sin opprinnelige form, autografen mangler åpningssinfoniaen og begynner rett på et kort resitativ.
Viktor Pfeifer
Viktor Pfeifer (født 16. mai 1987 i Graz) er en østerriksk kunstløputøver. Han har vunnet det nasjonale østerrikske mesterskapet fem ganger (i 2003, 2005, 2006, 2009 og 2010). Pfeifer representerte Østerrike under Vinter-OL 2006, der han fikk en 22.-plass.
Før 2006/2007-sesongen flyttet han til USA for å kunne konkurrere for USA, men han kom seg ikke videre til det amerikanske mesterskapet. Han gikk da tilbake til å konkurrere for Østerrike igjen.
Program
I 2009-2010 har Pfeifer hatt følgende program:
Pforzheim
Pforzheim er en by i den tyske delstaten Baden-Württemberg, i det sydvestlige Tyskland.
Ernst Zündel kommer fra og bor i Pforzheim.
Graham Greene
Selv om Greene sterkt protesterte mot å bli beskrevet som en katolsk forfatter framfor utelukkende som en forfatter som tilfeldigvis var katolikk, er de katolske religiøse temaene ofte grunnleggende i mye av det han skrev, særlig de fire betydelige katolske romanene: Brighton Rock, The Power and the Glory, The Heart of the Matter og The End of the Affair. Flere verker, slik som The Confidential Agent, The Third Man, The Quiet American, Our Man in Havana og The Human Factor, viser også en begjærlig interesse for livet innenfor internasjonal politikk og spionasje.
Greene led av bipolar lidelse, noe som hadde en grunnleggende effekt på hans forfatterskap og privatliv. I et brev til sin hustru Vivien fortalte han henne at han hadde «en karakter gjennomgående motsatt virkende til ordinært hjemlig liv», og at «ulykkeligvis er denne lidelsen også ens materiale.» William Golding beskrev Greene som «den endelige kronikør av 1900-tallets menneskes bevissthet og angst.» Greene mottok aldri nobelprisen i litteratur, skjønt han var på annenplassen etter Ivo Andrić i 1961.
Liv og virke
Greene ble født i Berkhamsted i Hertfordshire. Han fikk sin grunnskoleutdanning ved Berkhamsted skole, hvor faren var rektor. Deretter studerte han ved Balliol College i Oxford. Hans første utgivelse, en diktsamling, kom i 1925, mens han fortsatt studerte. Etter endt studium begynte han å arbeide som journalist. I 1926 konverterte han til katolisismen, blant annet fordi han var forelsket i Vivien Daryell-Browning, som tidligere hadde konvertert. De giftet seg i 1927.
Trollpollen naturreservat
Naturreservatet omfatter landområdene rundt Trollpollen, sør for Varpelva og Varpvågen, og nord for Sag- og Hillingspollen, og østover forbi Hillingspolltjønna. Det totale arealet er på 5 385 dekar, hvorav 5 071 dekar er forskjellige typer skog.
Graham Greene
Liv og virke
Som journalist drev han blant annet med filmanmeldelser, inntil han forårsaket nedleggelsen av tidsskriftet han arbeidet for, da han skrev en kommentar om Shirley Temple som førte til erstatningssøksmål.
Hans romaner er skrevet i en realistisk og samtidsrettet stil, og inneholder ofte figurer som strever med lav selvtillit og tvil, og lever under dårlige eller rotløse forhold. Tvilen som kommer frem er ofte av religiøs natur, og speiler Greenes egen katolske tro.
Trollpollen naturreservat
Området er et skogkledd åslandskap, hovedsakelig i to høydenivåer, med en berggrunn som består av granitt og granodioritt. Ved de grunne strandbuktene er det fine gradienter mellom strandvegetasjonen og den fattige kystfuruskogen. De eldste trærne i furuskogen er trolig 5 - 600 år gamle.
Graham Greene
Liv og virke
Han var gjennom hele livet opptatt av å kunne reise langt vekk fra England, til det han kalte «ville og avsidesliggende» steder. Han var eventyrsøkende, og etter å ha blitt rekruttert til Secret Intelligence Service av Kim Philby fikk han mulighet til å spionere for Storbritannia i Sierra Leone. Mange av personene han møtte i forskjellige sammenhenger ble modeller for figurer i romanene.
Greene bodde i Vevey i Sveits de siste årene, og ble gravlagt i Corseaux etter sin død i 1991.
I oktober 2004 kom det tredje og siste bind av den offisielle biografien The Life of Graham Greene av Norman Sherry. I biografien kommer det blant annet frem at Greene gjennom hele livet rapporterte til den britiske etterretningstjenesten.
Trollpollen naturreservat
Formålet med fredningen er «å bevare et skogsområde med alt naturlig plante- og dyreliv og med alle de naturlige økologiske prosessene. Av spesielle kvaliteter kan nevnes at området har en typisk og lite påvirket kystfuruskog med tilhørende vegetasjonstyper.»
Kvannskogen naturreservat ligger nord for Varpvatnet.
Trollpollen ligger under Statens naturoppsyns lokalkontor i Fauske.
San Pellegrino Terme
San Pellegrino Terme er en liten by og kommune nord i Italia. Kommunen ligger i Lombardia-regionen i provinsen Bergamo og har 4952 innbyggere (2013. Kommunen har følgende frazioni: Alino, Antea, Aplecchio, Ca' Boffelli, Ca' de Rizzi, Falecchio, Frasnadello, Frasnito, Piazzacava, Pradello, Santa Croce, Spettino, Sussia, La Torre, La Vetta og Vettarola.
AutoCAD
AutoCAD er en applikasjonsprogramvare for 2D og 3D dataassistert konstruksjon (computer-aided design (CAD)) som har vært tilgjengelig siden 1982 som en skrivebordsapplikasjon, og siden 2010 som en mobil web- og skybasert applikasjon, AutoCAD 360.
Språk
AutoCAD 2014 og AutoCAD LT 2014 er tilgjengelig for engelsk, tysk, fransk, italiensk, spansk, japansk, koreansk, kinesisk, og brasiliansk portugisisk. russisk, tsjekkisk, polsk, ungarsk vil være tilgjengelig senere. Omfanget av lokalisering varierer fra full oversettelse av produktet til kun dokumentasjon. AutoCAD-kommandosettet er lokalisert som en del av programvaren lokalisering.
Studentversjon
AutoCAD er lisensiert gratis for kvalifiserte studenter og lærere med en 18-måneders fornybar lisens. Studentversjonen av AutoCAD er funksjonelt identisk med den fulle kommersielle versjonen, men med ett unntak: DWG-filer som opprettes eller redigeres i studentversjonen blir flagget med en «intern bit-flaggruppe» («educational flag»). Når en slik DWG-fil endres i AutoCAD eldre enn AutoCAD 2014 SP1 inkluderes et tomt stempel/vannmerke på alle fire sider av objektet. Objekter som er opprettet i studentversjonen kan ikke brukes til kommersiell bruk. Objekter fra studentversjonen «infiserer» en kommersiell versjon av DWG-filen dersom den importeres i eldre versjoner av AutoCAD.
Øll
Øll eller ol er en gammel mengdeenhet som har blitt benyttet i Skandinavia, ofte i telling av fisk. En øll var lik 80 enheter/stykker og tilsvarte 1/3 meis, 4 snes eller 8 vorder. Øll blir i noen tilfeller også kalt voll, spesielt i forbindelse med telling av fisk.
Trappa (Oslo)
Trappa er en gangvei i bydel Gamle Oslo. Den går fra Jordalgata opp en liten bakke til St. Halvards gate. Gata er en av Oslos korteste og svært anonym, men er viktig fordi den blant annet knytter endeholdeplassen til busslinje 20 og 67 sammen med by- og regionbusslinjene som har stoppested i Strømsveien.
Ingen bygninger har denne adressen.
Jean Paul Getty
Jean Paul Getty (født 15. desember 1892 i Minneapolis i Minnesota i USA, død 6. juni 1976 på Sutton Place i Surrey i England) var en amerikansk oljemagnat og kunstsamler, og grunnlegger og eier av selskapet Getty Oil.
Getty var en av verdens første dollarmilliardærer og i lang tid en av de mest formuende personene i verden. I 1960-årene var han blant annet fast skribent i tidsskriftet Playboy, der han skrev om hvordan tjene seg rik, hvordan håndtere en formue uten å gå dukken, hvordan han investerte, og hvordan han fikk fagforbundene til å arbeide med og ikke mot seg.
Han var en entusiastisk kunstsamler, spesielt av kunst fra antikken og renessansen. Han testamenterte en stor del av sin betydelige formue til et museum som skulle samle kunsten og vise den for allmennheten. Museet heter J. Paul Getty Museum (ofte bare kalt Getty Museum). Den først tiden holdt kunstsamlingene til i en stor villa i middelhavsstil som Getty kjøpte i åsene i Topanga i California, mellom Santa Monica og Malibu. På 1990-tallet ble det oppført et nytt museum, i moderne stil, i Brentwood i California. Dette er idag Los Angeles fornemste kunstmuseum og en av verdens fremste samlinger av spesielt antikk og renessansekunst.
Getty var gift fem ganger og hadde fem barn og flere barnebarn. Hans eldste barnebarn, John Paul Getty III, ble kidnappet i Italia i 1973. Kidnapperne krevde løsepenger, men familien vegret seg først for å betale. Etter at kidnapperne skar av høyre øre og sendte det til en italiensk dagsavis, ble det betalt en redusert sum og barnebarnet ble sluppet fri.
Terror
Terror, fra engelsk terror, «redsel», fra fransk terreur, fra latin terror, «stor frykt», et substantiv avledet fra det latinske verbet terrere i betydningen «å skremme», er uttrykk som i utgangspunktet var en beskrivelse av sinnstilstand som innebærer at man ble overveldet av en følelse av intens, umiddelbar fare. Det har siden blitt knyttet til politiske handlinger som innebar både undertrykkelse og grov vold, først benyttet for å karakterisere det styre som jakobinerne drev under den franske revolusjon (1789–1799): på fransk «la Terreur», på engelsk «Reign of Terror» og som på norsk har blitt kalt for «terrorveldet» eller «skrekkveldet». Den franske sivilbefolkningen opplevde også terror da den konservative franske regjeringen, med støtte fra det konservative regimet i Tyskland, angrep Pariskommunen og myrdet opptil 30 000 mennesker i 1871.
Terror ble imidlertid også utøvd tidligere, som av liberalistiske europeiske kolonialister. For disse liberalistene ble terroren et verktøy ved den forbryterske eksproprieringen av land bebodd av urfolk, samt i den påfølgende systematiske undertrykkelsen og utslettelsen av urfolk i Amerika og Afrika fra 1500- til 1900-tallet. Målet var å berike det vestlige borgerskapet, og terroren ble rettferdiggjort gjennom en stadig mer systematisert og allment akseptert raseteori.
I moderne språkbruk er terror «organiserte voldshandlinger som skal skape sterk frykt», å undertrykke et folk med vold og terror og psykisk terror. Å terrorisere er å bruke terror for å oppnå et mål, eksempelvis ved å true med vold eller utøve vold. Terrorisme er således bruk av terror i forsøk på å oppnå et politisk mål. Terror satt i politisk system refereres gjerne til terrorvelde eller redselherredømme.
Terror kan utøves av statlige eller ikke-statlige aktører. Et eksempel på statlig utøvd terror i nyere tid, kan være USAs atombombing av de japanske byene Nagasaki og Hiroshima i 1945, hvor hensikten var å skremme, demonstrere makt og å prøve ut et nytt våpen. Hundretusenvis av mennesker døde.
Terror og terrorisme
David Forte har hevdet at det primære forskjellen mellom terror og terrorisme er at mens terror kan være en form nøytral ondskap, eksempelvis tilfeldig vold utøvet av forbrytere, voldtektsmenn og selv soldater, har terrorisme et tillegg i form av en politisk eller moralsk dimensjon ved at systematisk bruk av tilfeldig vold av organiserte grupper mot sivile mål har til hensikt å påvirke et politisk formål.
Terror ved kolonialisme og totalitarisme
I løpet av 1940-tallet ble terror knyttet opp til totalitarisme og totalitære regimer. Adolf Hitler og Josef Stalin anvendte systematisk terror og ideologisk krigføring mot sine fiender. I Hannah Arendts “Origins of Totalitarism”, kan vi lese at totalitarisme ikke eksisterer uten terror. Et totalitært styre trenger terror for å legge til rette for historien og naturens lover. Den tjener elimineringen av den objektive fienden, som er ideologisk definert.
For Nazismen kommer naturens lover til uttrykk i den sosialdarwinistiske tankegangen, hvis ideologi er å skape et raserent, organisk fellesskap. Jøder regnes som et viktig hinder for dette fellesskapet. Historisk lov kommer til uttrykk ved å eliminere bolsjevikene, eller andre verdenssyn og fiender.
For stalinismen kommer historiens lover til uttrykk i kampen om klasseløshet, inspirert av Marx og Engels kommunisme. Naturens lover kommer til uttrykk i transformasjonen av homo sapiens: Mennesket vil for alvor bli et harmonisk vesen under kommunismen, et overmenneske sådan. Stalinistene mente at terroren ikke mister sin funksjon selv om motstand er brutt ned. Den totalitære overbevisning om besittelse av innsikt i den historiske prosessen, underbygger de totalitære ledernes ufeilbarhet og legitimerer likvideringen av sosiale grupper som på en eller annen måte ikke passer inn, eller står i veien for fremgang i den historiske prosessen.
Nazismen gjorde krav på å være ufeilbarlig og kompromissløs. Hitler påberopte seg vitenskap, historiens gang og naturlover. Nazismen er partikularistisk, og hadde rett til å tvinge sine prinsipper på hele den tyske nasjonen. Stalinismens ambisjoner var universelle. Verden skulle være en sammenhengende verden, og den skulle være kommunistisk, slik stalinistene mente at kommunismen skulle være, altså udemokratisk. Handlingsideologien hos stalinismen går ut på å forandre verden. For Hitler handlet det om å rive ned det gamle og bygge opp det nye.
Trine Angelsen
Trine Anita Angelsen (født 6. juli 1965) er en norsk forfatter fra Kabelvåg, i dag bosatt på Fauske.
Hun er forfatteren bak den suksessrike debutserien Havets datter, som er utgitt på Damm. Havets Datter ble i 2009 utgitt i Polen. Hun forfattet en ny serie, Thea, som ble utgitt på Schibsted fra 2006. I 2017 kom Thea ut i nytt opplag i Norge. Thea er også utgitt i Polen og Sverige.
CB
CB, Cb, cB og cb kan bety:
One Size Fits All (Ole Evenrud-album)
One Size Fits All er et musikkalbum utgitt av Ole Evenrud i 1989. Albumet ble utgitt på CD i 2005.
Pascal Feindouno
Pascal Feindouno (født 27. februar 1981, Conakry, Guinea) er en guineisk fotballspiller som spiller for AS Monaco i Frankrike. Han er også kaptein for det guineiske landslaget.
Karrieren hans startet i franske Bordeaux, og vant den franske Ligue 1 i 1999 med klubben. Senere var han en periode innom FC Lorient før Bordeaux solgte Feindouno videre til St-Étienne.
Giulio Tonti
Giulio Tonti (1844–1918) var en italiensk kardinal. Han arbeidet under hele sin preste- og bispetid i Vatikanets og det pavelige diplomatis tjeneste, skjønt han i en periode på 1890-tallet både var apostolisk nuntius i Haiti og erkebiskop av Port-au-Prince der. Han var også nuntius i Brasil og i Portugal (måtte avbryte det vervet på grunn av den portugisiske revolusjon i 1910), og fikk derpå oppgaver i Vatikanet.
Mannheim
Mannheim er en by i den tyske delstaten Baden-Württemberg, i det sydvestlige Tyskland. Byen ligger ved elven Neckar, der denne har samløp med Rhinen.
Giulio Tonti
Han ble kreert til kardinal av pave Benedikt XV i 1915.
Mannheim
Historie
Mannheim er først nevnt i dokumenter fra 766, da med navnet Mannenheim. Navnet er tolket som "Mannos hjem", dvs. hjemmet til f.eks Hermann. Mannheim var en liten landsby gjennom middelalderen. I 1606 beordret kurfyrsten Fredrik IV av Pfalz bygging av festningen Friedrichsburg og den tilhørende byen. Byen ble planlagt på tegnebrettet, ifølge det som var tidens ideal for byplanlegging. I tredveårskrigen ble byen ca 1622 sterkt ødelagt. Og igjen ødelagt i 1689 i niårskrigen.
Næringsliv
I Mannheim ligger det europeiske hovedsetet til byggemarkedkjeden Bauhaus, som har 220 varehus i 15 europeiske land. Byen er også kjent for at traktorprodusenten John Deere har fabrikk her.
Universitet og høyskoler
I Mannheim ligger en av Tysklands eldste handelshøgskoler, som nå er en del av byens universitet. Universitetet regnes som landets beste innen økonomi, rettsvitenskap, og samfunnsvitenskap. Universitetet er også ledende innen tysk språkvitenskap, på Leibniz-Institut für Deutsche Sprache.
Annet
Mannheims bykjerne kalles die Quadratestadt. Dette har ledet til at byen er en av de få i verden som adresserer bysentrum kvartalsvis, og ikke med gatenavn, som er det vanlige. Det er blitt ordnet i et koordinatsystem med tall og bokstaver. Noe som minner om dette finnes blant annet i Tokyo.
Washington County (Pennsylvania)
Washington County er et fylke i den amerikanske delstaten Pennsylvania. Det ligger i sørvest i staten og det grenser mot Beaver County i nord, Allegheny County i nordøst, Westmoreland County i øst, Fayette County i sørøst og mot Greene County i sør. Det har også grense mot delstaten Vest-Virginia i vest.
Washington Countys totale areal er 2 230 km² hvorav 10 km² er vann. I 2000 hadde fylket 202 897 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Washington.
Fylket ble grunnlagt i 1781 og er oppkalt etter USAs første president George Washington.
Snøfrisk
Snøfrisk er en norsk fersk kremost, laget av TINE i Ørsta. Den ble lansert i forbindelse med vinter-OL i 1994 på Lillehammer. Osten er laget av 80% geitemelk og 20% kufløte med bare 1,5% tilsatt salt og ingen andre tilsetningstoffer. Smaken er frisk og syrlig med en karakteristisk, men svak geitesmak. Den er solgt i en trekantformet plastboks, og kommer i naturell og fire smaksvarianter: dill, rødløk & timian, grillet pepper og kantarell.
Osten eksporteres også, og siden 2012 har Russland vært ostens største eksportmarked.
Lisa Kara Fröyland
Lisa Kara Fröyland (født 1974 i Lørenskog) er en norsk lærer og politiker (MDG).
Fröyland var nasjonal talsperson for partiets ungdomsorganisasjon Grønn Ungdom i tre år før hun fikk vervet som nasjonal talsperson for Miljøpartiet De Grønne i 1999. Det vervet beholdt hun fram til 2002. Hun har vært lokal talsperson for partiet i Oslo bare med korte opphold mellom 1997 og 2005. Fra 1996-1998 var hun også president i Nordens Grønne Ungdomsforbund, som bestod av Grønn Ungdom i Norge, Grön Ungdom i Sverige, Vihreat Nuoret i Finland og Grønn Ungdom i Danmark.
Fröyland har i flere år vært aktiv i Norges Miljøvernforbund og i Nei til EU. I årene 2000-2003 jobbet hun som journalist i Gamlebyposten i bydel Gamlebyen i Oslo.
I de senere årene har hun vært engasjert i Norsk cøliakiforening, der hun fra februar 2009 til 2012 var fylkesleder i Oslo og Akershus.
Fröyland er utdannet allmennlærer og lektor, og har hatt flere jobber i ungdomsskolen som lærer i norsk, engelsk, fransk, spansk og mediefag. Fra skoleåret 2020/21 er hun ansatt som undervisende skoleleder (avdelingsleder) ved Groruddalen skole i Oslo.
Fröyland ble innvalgt i Lørenskog kommunestyre for perioden 2015-2019 som 2.kandidat for Miljøpartiet De Grønne og ble gruppeleder for den grønne gruppa. Hun ble gjenvalgt til kommunestyret for perioden 2019-2023 og fortsatte som gruppeleder.
Djurgårdens IF
Djurgårdens Idrottsförening er en svensk idrettsforening som ble grunnlagt på Djurgården i Stockholm den 12. mars 1891 av cirka 20 ungdommer.
Djurgården er den flerseksjonsforeningen i Sverige som har flest SM-gull; den mest fremgangsrike sesjionen er boksningssesjonen. Foreningen har sesjioner for bandy, fotball, ishockey, handball etc. Siden 1991 er foreningen en allianseforening.
Vittorio Amedeo Ranuzzi de’ Bianchi
Vittorio Amedeo Ranuzzi de' Bianchi (født 14. juli 1857 i Bologna i Kirkestaten, død 16. februar 1927 i Forte di Marmi nær Massa Carrara) var en italiensk kardinal. Han arbeidet først i sitt hjembispedømmet og deretter i det pavelige diplomati før han ble utnevnt til biskop av Loreto og Recanati i 1903. I 1911 ble han knyttet til Det pavelige hushold i Vatikanet, og ble majordomo der i 1914.
Han ble kreert til kardinal av pave Benedikt XV i 1916, med Santa Prisca som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1922 som valgte pave Pius XI.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Holbergprisen
Holbergprisen (tidligere Ludvig Holbergs internasjonale minnepris) er en internasjonal vitenskapspris som deles ut for fremragende forskning innenfor fagfeltene humaniora, samfunnsvitenskapene, juss og teologi. Prisen er oppkalt etter den dansk-norske forfatteren og vitenskapsmannen Ludvig Holberg (1684-1754) og prisbeløpet er 6 millioner kroner. .
Holbergprisen ble opprettet av det norske Stortinget i 2003. Prisen finansieres over statsbudsjettet, og administreres av Universitetet i Bergen på oppdrag fra Kunnskapsdepartementet. Prisen ble for første gang utdelt i 2004. Prisvinneren kunngjøres i mars, og prisen deles ut under en seremoni i Universitetsaulaen i Bergen i juni hvert år.
Historie
Holbergprisen har fått sitt navn etter den norsk-danske akademikeren og forfatteren Ludvig Holberg. Som forfatter og vitenskapsmann spilte Ludvig Holberg en viktig rolle ved å bringe opplysningstiden til de nordiske landene. Han er også kjent sitt bidrag til moderniseringen av flere akademiske disipliner og undervisningsmetoder. I 2003 ble Holbergprisen opprettet av det norske Stortinget. Ambisjonen var å skape en internasjonal forskningspris innenfor de fagfeltene som ikke ble dekket av Nobelprisen. Holbergprisen har sin parallell i Abelprisen i matematikk.
Utvelgelse av prisvinnere
Vinneren av Holbergprisen skal "på en avgjørende måte ha påvirket internasjonal forskning på området, for eksempel ved utvikling av ny teori, ny bruk av eksisterende teorier eller ved metodene som benyttes."
Organisering
Prisen finansieres over statsbudsjettet, og administreres av Universitetet i Bergen på oppdrag fra Kunnskapsdepartementet. Universitetet i Bergen utnevner Holbergstyret, som består av en styreleder og fem styremedlemmer. Minst en av styremedlemmene skal til enhver tid skal ha sin institusjonelle forankring utenfor universitets- og høgskolesektoren. Styreleder og styremedlemmer velges for en periode på fire år og kan gjenvelges en gang. Holbergstyret består av Kjersti Fløttum (styreleder, Universitetet i Bergen), Knut Olav Åmås (Fritt Ord), Lise Rye (Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet), Hans Petter Graver (Universitetet i Oslo), Siv Ellen Kraft (Universitetet i Tromsø) og Torkild Hovde Lyngstad (Universitetet i Oslo).
Styret er ansvarlig for alle arrangementer og aktiviteter som gjennomføres i regi av Holbergprisen og Nils Klim-prisen, og velger medlemmer til prisenes fagkomitéer. Styret velger også prisvinnere for Holbergprisen og Nils Klim-prisen i februar hvert år, etter innstilling fra fagkomiteene.
Tidligere komitémedlemmene er blant andre Mary Jacobus (University of Cambridge), Helga Nowotny (ETH Zurich), Kwame Anthony Appiah (New York University), Toril Moi (Duke University), Stein Kuhnle (Det Norske Videnskaps-Akademi), og Johan P. Olsen (Universitetet i Bergen).
Holberguken
I forbindelse med at vinnerne av Holbergprisen og Nils Klim-prisen ankommer Bergen, arrangeres Holberguken i juni hvert år. I løpet av Holberguken blir det arrangert fagsamtaler og diskusjoner med prisvinnerne og andre prestisjetunge internasjonale gjester innenfor akademia. På programmet står blant annet Holbersymposiet, Nils Klim-seminaret, og Holbergforedraget. Alle arrangementene i løpet av Holberguken, med unntak av prisutdelingen og regjeringsbanketten, er åpne for alle og har gratis inngang.
Holbergdebatten
Holbergdebatten er et årlig arrangement i regi av Holbergprisen. Debatten er en markering av Ludvig Holbergs opplysningstanke og søker å finne svar på sentrale samfunnsspørsmål. Holbergdebatten ble arrangert første gang i 2016 og har siden da blitt avholdt årlig, på den første lørdagen i desember. Formålet er å sette sentrale samfunnsspørsmål under debatt og å synliggjøre relevansen av de fagfelt Holbergprisen omfatter: humaniora, samfunnsvitenskap, jus og teologi. Holbergdebatten henvender seg derfor både til universitetsmiljøene og til allmennheten for øvrig, og det legges vekt på å invitere kjente samfunnsdebattanter, både med bakgrunn fra akademia og fra andre områder.
Tidligere deltakere i Holbergdebatten er Slavoj Žižek, Timothy Garton Ash, Jostein Gripsrud, Kari Steen-Johnsen, Jonathan Heawood, John Pilger, og Julian Assange.
Holbergprisen i media
Samfunnsforskeren Jon Elster spilte i 2006 en sentral rolle i en debatt i norske akademiske miljøer om prisen. I en artikkel i Nytt Norsk Tidsskrift samt i en kronikk i Aftenposten i 2006 beskrev han tildelingen av prisen til Julia Kristeva som «skandaløs» og var også kritisk til tildelingen til Shmuel N. Eisenstadt. Elster hevdet at tildelingene skyldtes at medlemmer av priskomitéen sto prisvinnerne nær. I 2013 fulgte Elster opp med ny kritikk av Holberg-prisen. Denne gang kritiserte han utdelingen av prisen til franskmannen Bruno Latour. I korte trekk mente Elster at utdelingen representerte et lavmål for Holberg-prisen, fordi Latour «...så eksplisitt (skjønt han er aldri helt eksplisitt om noe) forkaster tanken om at forskningen søker kunnskap og sannhet». Selv mente Latour at kritikken fra Elster var «...ganske tullete». I 2016 kritiserte Gresk-professor Gjert Vestrheim tildelingen av Holbergprisen til den amerikanske litteraturforskeren og historikeren Stephen Greenblatt. Vestrheim mente at tildelingen ikke var rettmessig grunnet den faglige kritikken som var rettet mot ett av Greenblatts større verk.
Andre priser tilknyttet Holbergprisen
Som en del av formidlingsarbeidet knyttet til Holbergprisen for anerkjenne banebrytende vitenskapelig arbeid innenfor humanistiske, samfunnsvitenskapelige, juridiske og teologiske fag, samt å bidra til å heve disse fagenes status i samfunnet og stimulere barn og unge til å bli interessert i fagene, blir det også delt ut to andre priser:
CE
CE, Ce, cE og ce kan bety:
Millionæren
Millionæren (kjent som Miljonären i Sverige og Den falske millionær i Danmark) er en skandinavisk reality-serie som ble sendt på TVNorge i 2004. Her skulle en vanlig mann fremstille seg selv som millionær overfor sju norske, sju danske og sju svenske kvinner. Den var basert på den amerikanske realityserien Joe Millionaire.
Innhold
Den svenske fabrikkarbeideren Patrik Nestler fikk oppgaven med å spille den fiktive millionæren. Han fikk hjelp og veiledning av den danske butleren Carsten Boesgaard. Millionæren skulle i hver episode kvitte seg med den kvinnen han likte minst. Til slutt sto kun to av hans favorittkvinner tilbake og når han hadde foretatt sitt valg måtte han avsløre sin virkelige identitet. Handlingen foregikk på et spansk gods.
Romansen mellom Patrik og hans utvalgte (Christabel) varte noen få uker etter seriens slutt. Han forsøkte deretter å kontakte norske Renate, som var blant de to siste, men dette mislyktes.
Seertall og mottakelse
Programmet ble en seermessig skuffelse, både i Norge, Sverige og Danmark. 190 000 så finalen i Norge.
Det fikk Terningkast 1 hos VG.
Reaksjoner
Psykiater Harald Reppesgaard gikk ut mot programkonseptet fordi han mente TVNorge utnyttet deltagerne på en kynisk måte for å få seere og penger til kanalen.