cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jernbane i Georgia
Ulykker
Banene i Abkhasia og Sør-Ossetia er ikke under Georgian Railway LLC's kontroll. Banene fra Nikozi til Tskhinvali (5 km) og fra Otjamtjira til Inguri-elven er ikke i bruk. Jernbanestrekningene fra Psou til Otjamtjira og fra Otjamtjira til Tqvartjeli regnes som en del av den abkhasiske jernbanen.
Jernbaneforbindelser til naboland
Georgia har jernbaneforbindelse til følgende land:
Eggesteinen
Eggesteinen er en runestein fra 1150-1350, som tidligere stod ved den gamle allfarveien over Eggemoen, på grensen mellom Hadeland og Ringerike. Steinen markerte også grensen mellom gårdene Egge i Haug sogn, Norderhov og Berger i Jevnaker kommune. I 1866 ble steinen utsatt for hærverk. Den ble reparert og forbundet med jernbånd og satt opp igjen, men ble igjen utsatt for hærverk i 1875. Da ble den flyttet til Universitetets Oldsaksamling. På Eggemoen står en kopi, som visstnok er plassert på eller nær det opprinnelige stedet.
Steinen
De fysiske målene på steinen er 40 cm på det bredeste, mellom 15 og 17 cm tykk og 149 cm høy.
Datering
Dateringen på steinen er satt til omtrent 1100 tallet.
Innskriftene
Steinen inneholder fire runeinnskrifter (A, B, C og D), hvorav kun tre er leselige. Innskriftene lyder:
Oversatt: «Da ristet meg, og reiste (steinen), Åmunde Ormsteinsson på Sætrang»
Oversatt: «Herfra går grensen øst i Langefossen»
Steinen har også en nyere innskrift som oversatt lyder: «1689 den 24. mars»
Portugal under EM i friidrett 1971
Portugal deltok med 5 utøvere under EM i friidrett 1971 som ble arrangert 10.–15. august 1971 i Helsingfors. Portugal tok ingen medaljer under mesterskapet.
Klobuk
Klobuk er en del av den klerikale påkledning som den bæres av østortodokse og av katolikker av den bysantinske ritus og noen andre riter. Ordet betyr hatt på enkelte slaviske språk, og kommer antagelig fra det tyrkiske kalpak.
I den russiske tradisjon benyttes denne hatten i klostre og dessuten av biskoper. Den består av en kamilavkion med et slør. I den athonittiske tradisjon blir en epanokamelavkion lagt (drapert) over denne kamilavkion, i andre tradisjoner blir den festet.
Ibaté
Ibaté er en kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.
Klobuk
Klobuken bæres tradisjonelt av munker under gudstjenesten. For visse seremonier, som for eksempel hyldester av helgener, blir den tatt av og lagt på venstre skulder. Nonner får som regel ikke ta av seg sin klobuk under gudstjenesten. Også når nonner selves, blir bare pannen frilagt, men ikke hele klobuken tatt av.
Klobuken bæres svært ofte av biskopene. Vanlige biskoper bærer den enkle klosterklobuk. På forsiden av klopuken båret av en slavisk erkebiskop eller metropolitt er det som regel et lite kors som tegn på deres rang. Metropolitittbiskopper bærer hvit klobuk i stedet for svart.
Patriarken av Romania bærer både hvit klobuk og hvis ryassa. Patriarken av Moskva bærer en hvit hodeutsmykning som på lignende måre som klobuken er avrundet ved spissen, er dekorert med en påsydd seraf og et kors.
Den koptiske katolske kirkes patriark og dens biskoper, og de armensk-katolske biskoper, benytter også klobuk, selv om dette ikke er brukelig i de tilsvarende gammelorientalske kirker. Røde klobuker bæres av den koptisk-katolske patriark og likeså av storerkebiskopen for den ukrainsk-katolske kirke, når denne eventuelt er blitt utnevnt til kardinal. Ukrainsk-katolske vanlige biskoper benytter fiolette kobuker.
Ivan Kristoffer Nilsen
Ivan Kristoffer Nilsen (født 28. mars 1989) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte BUL.
Han vant 10 NM-gull i høyde og stafett i perioden 2010–2017.
Peter av Blois
Peter av Blois (fransk Pierre de Blois, latin Petrus Blesensis) (født ca. 1135, død ca. 1203) var en fransk poet og diplomat som skrev på latin. Han studerte lov i Bologna og teologi i Paris. Det var sannsynligvis i løpet av hans studentdager at han skrev et antall latinske sekvenser, en form for liturgisk hymner i stil med Goliard-gruppen, noen av disse er bevart i samlingen Carmina Burana.
Peter av Blois dro sammen med Stephen du Perche og Walter fra Palermo (italiensk Gualtiero Offamigli) til Sicilia i 1166 og der ble de lærere for kong Vilhelm II av Sicilia året etter. Han var en av få franskmenn som overlevde opptøyene under Stefan du Perches år som kansler på Sicilia. En gang rundt 1173 dro han til England hvor han tjente under Henrik II av England og de påfølgende erkebiskopene av Canterbury som sekretær i latin. Han tjente senere som latinsekretær for Eleanora av Aquitaine, enke til Henrik II. Mange av hans brev har blitt bevart. Han har ukorrekt blitt assosiert med Pseudo-Ingulfs Croylandkrøniken.
Jan Espen Kruse
Jan Espen Kruse (født 5. juli 1956 i Stavern ) er en norsk journalist.
Liv og virke
Kruse er fra Hønefoss, og var første gang i Sovjetunionen som 17-åring i 1973, etter å ha vunnet en stilkonkurranse. Kruse var allerede frilansjournalist i Ringerikes Blad og etter videregående studerte han blant annet russisk, før han begynte å arbeide i NRK. Kruse har arbeidet i NRKs utenriksredaksjon siden 1990. Han var NRKs korrespondent i Moskva fra 1991 til 1996, i Washington, D.C. fra 2003 til 2007 og på nytt i Moskva fra 2018 til 2022.
Félix Martínez
Félix Martínez (født 18. mai 1974) er en puertoricansk friidrettsutøver, som konkurrerer i sprintløp. Han representerte Puerto Rico under Sommer-OL 2008, der han ble utslått i de innledende rundene.
Tsjornaja (Nenetsk)
Tsjornaja (russisk: Чёрная) er ei elv i Nenetsk i Russland. Den største sideelva er Urerjakha.
Elva har utspring på Bolsjezemelskaja Tundra, og renner først mot nordøst, deretter mot øst, før den etter samløpet med Urerjakha snur mot nordvest. Den munner ut i Petsjorahavet ved landsbyen Tsjornaja, som har navn etter elva. Tsjornajas løp er svært svingete med mange meandere.
Knut Simensen
Knut Simensen (1951–2020) var en norsk regissør, skuespiller og lærer. Han var utdannet skuespiller fra Den Nationale Scene i Bergen. Han hadde roller ved teatret i 1970- og 1980-årene.
De siste årene før pensjon jobbet han som dramalærer ved Hartvig Nissens skole i Oslo.
Buchanan County (Iowa)
Buchanan County er et fylke i den amerikanske delstaten Iowa. Fylket hadde 20,958 innbyggere i 2010. Buchanan County ble opprettet i 1837 i det daværende Wisconsin-territoriet og fylkessetet er Independence.
Navn
Fylket har navn etter president James Buchanan.
Åsa Solberg Iversen
Åsa Solberg Iversen (1929-2009) var en norsk sosialkurator og politiker (Ap) fra Kråkerøy. Hun var stortingsrepresentant fra Østfold i tre perioder fra 1982 til 1993. I den første perioden rykket hun opp til fast representant etter at Ingvar Bakken døde i juni 1982.
I det sivile liv arbeidet hun som kontorassistent, bokholder, og sosialkurator.
Fra 1. januar 1973 til 1. januar 1976 var hun personlig sekretær for statsrådene Sonja Ludvigsen og Tor Halvorsen i Sosialdepartementet.
Air Seychelles
Air Seychelles er Seychellenes nasjonale flyselskap. Det ble opprettet i 1978 som et innenriksselskap, og startet med internasjonale flyvninger til Frankfurt am Main og London i 1983.
De flyr pr. februar 2005 til Dubai, Frankfurt am Main, Johannesburg, London, Malé, Mauritius, Mumbai, Paris, Roma, Singapore og Zürich.
Innenriks går de fleste flyvninger til feriesteder på forskjellige øyer.
Flåten består pr. februar 2005 av to Boeing 767-300 ER, en Boeing 737-700 NG, en SHORT SD 363 SD Sherpa, tre DHC-6 Twin Ottere og en Islander.
Fylkesvei 1430
Fylkesvei 1430 går mellom Skui og Økrisletta i Bærum.
Veien var frem til 26. mai 2009 del av europavei 16.
Frem til 2019 hadde veien mellom Bjørgumsaga og Vøyenenga betegnelsen fylkesvei 182. Per oktober 2021 var denne traséen overført til fylkesvei 168.
Makkoren kraftverk
Kraftverket ble satt i drift i 2013 og erstattet Høyanger 4.
Anlegget eies og drives av Statkraft.
Golconda
Golconda eller Golkonda er en ruinby 11 km vest for byen Hyderabad i delstaten Telangana i India. Byen var hovedstad i Golconda-sultanatet og er kjent for sin gamle festning. Golconda var handelssted for diamanter fra de rike gruvene som fantes i området.
Festningen har en lang historie som strekker seg tilbake til Kakatiya-dynastiet (1083–1323). I 1363 gikk byen og festningen til Bahmani-sultanatet. Da dette sultanatet gikk i oppløsning ble Golconda hovedstad i Golconda-sultanatet og festningen ble ombygget og utvidet. Festningen i Golconda er omgitt av en sju kilometer lang festningsmur med vollgrav. Muren har åtte porter og 87 bastioner. Den ytre muren omsluttet byen Golconda.
Buchananmedaljen
Buchananmedaljen er en pris innstiftet i 1897 av det britiske Royal Society. Den gis til personer uten hensyn til nasjonalitet eller kjønn som har utrettet noe storslagent innen de medisinske vitenskapene.
Golconda
Festningen er nominert til UNESCOs verdensarvliste.
Buchananmedaljen
Fra begynnelsen ble medaljen delt ut hvert femte år, men siden 1994 deles den ut hvert annet år.
Mozia
Mozia (Motia, Motya, San Pantaleo) er en øy på bare 45 hektar straks utenfor kysten av Sicilia helt i vest, ca. 30 km sør for Trapani. Gjennom historien har mange forskjellige kulturer hatt tilhold på øya, noe som gjør at det er funnet fortidsminner i et overraskende omfang, øyas ubetydelige størrelse tatt i betrakning. Av tidligere beboere kan nevnes kartagere og romere, men det er særlig  fønikere som har etterlatt seg mange spor. Mozia var en av de aller viktigste fønikiske kolonier, og den eneste på Sicilia som ikke er bygget over.
Øya lå brakk fra 379 f.Kr. da den ble ødelagt av syrakusere, til vinprodusenten og amatørarkeologen Joseph Whitaker  overtok den tidlig på 1900-tallet; han nedla et stort arbeide i å ta vare på funnene som ble gjort på Mozia, eller Motya som fønikerne kalte stedet. Whitaker bygget bolig på øya, samt et lite museum som er åpent den dag i dag og som huser de tallrike arkeologiske funn. Høydepunket i samlingen er kanskje den elegante greske statuen i hvit marmor, funnet i 1979, men ellers gir det interessante og sjarmerende – om enn noe slitte – museet et godt innblikk i Sicilias fønikiske fortid.
Øya hadde fastlandsforbindelse i form av en bred dekket vei som nå befinner seg straks under havoverflaten og som var kjørbar så sent som på 1970-tallet.
Det har de siste årene hevet seg kritiske røster som mener at Mozia nå er på vei inn i sin andre forfallsperiode ettersom de italienske myndighetene ikke tar ansvar for dette unike stedet i tilstrekkelig grad. Bare 4% av øya er arkeologisk undersøkt.
Øya er åpen for publikum og har guidede omvisninger på italiensk og engelsk.
Tsjornaja
Tsjornaja kan vise til:
Zadie Smith
Tidlig liv
Zadie Smith ble født som Sadie Smith i nordvestlige London i bydelen Brent. Hennes mor hadde vokst opp på Jamaica og utvandret til England i 1969.
Som student jobbet hun som jazzsanger.
Utdannelse og karriere
Smith gikk på King's College ved University of Cambridge hvor hun studerte engelsk litteratur. Ved Cambridge utga hun en rekke noveller i en samling av studentskrifter kalt May Anthologies. Disse tiltrakk seg oppmerksomhet fra en utgiver som tilbød henne kontrakt for hennes første roman. Smith besluttet å kontakte en litterær agent og ble opptatt hos Wylie Agency.
Zadie Smith synes å ha blitt avvist for en posisjon i Cambridge Footlights av den populære britiske komiske dobbeltvirkende Mitchell & Webb mens de alle tre var studenter ved Cambridge i 1990-årene.
Hvite tenner (White Teeth) ble introdusert for forlagene i 1997, lenge før den var fullført. På grunnlag av et delvis manuskript startet en auksjon for rettighetene blant ulike utgivere, og Hamish Hamilton vant i Storbritannia. Smith fullførte Hvite tenner i løpet av hennes siste år ved Cambridge, og boken ble utgitt i 2000.
Romanen ble tilpasset for fjernsyn i 2002 av Channel 4. Hun hadde også posisjonen som «forfatter i residens» ved ICA i London og deretter utga som redaktør en antologi av tekster om sex, Piece of Flesh, som var kulminasjonen av denne rollen.
I 2002 ble hennes andre roman, The Autograph Man, ble utgitt.
Etter utgivelsen av hennes andre roman besøkte Smith USA som medlem (fellow) i 2002–2003 på Radcliffe Institute for Advanced Study Fellow ved Harvard University. Hun begynte arbeidet på en fortsatt upublisert bok med essay, Romanens moral (The Morality of the Novel), også kjent som «Mislykkes bedre» («Fail Better»).
Mens hun for tiden underviser i fiksjon ved Columbia University School of the Arts vil hun gå til New York University som fast ansatt professor i skjønnlitteratur fra 1. september 2010.
Privatliv
Zadie Smith møtte Nick Laird, poet og romanforfatter, ved Universitetet i Cambridge. De giftet seg i 2004 i Cambridge.
Vik skole (Hole)
Skolen ble innviet i 1962, da de fire skolekretsene Stein, Løken, Sundvollen og Nes ble slått sammen. Skolen er tegnet av Nils Slaatta og Kjell Lund.
Rektor er Michelle Varga Weme.
Midtbanespiller
En midtbanespiller er den posisjonen i fotball som ligger midt på banen. Oppgaven til midtbanespillerne er å være bindeleddet mellom angriperne og forsvarerne til laget, det vil si å skape målsjanser for laget sitt, i tillegg til å hindre motstanderne i å skape målsjanser. Midtbanespillere kan deles inn i sentrale, inkludert defensive og offensive midtbanespillere, og vinger.
Sentral midtbanespiller
Sentrale midtbanespillere, eller indreløpere, (på engelsk centre midfielder eller central midfielder) har utgangspunkt sentralt i banen. De kan ha både offensive og defensive oppgaver. I moderne fotball handler mye av spillet om å vinne kampen sentralt på banen. Derfor spiller mange lag med tre sentrale midtbanespillere.
Defensiv midtbanespiller
Den defensive midtbanespilleren (engelsk defensive midfielder) har i hovedsak som oppgave å hindre motstanderne å skape målsjanser. Utgangsposisjonen er ofte dypt i banen, foran sine egne midtstoppere. I den posisjonen kan de både markere bort angriperne til motstanderne, men også støte fremover mot de sentrale midtbanespillerne til motstanderlaget.
En defensiv midtbanespiller kan også ha en viktig rolle i oppbyggingen av spillet. Fra den dype posisjonen sin på midtbanen kan den defensive midtbanespilleren ha bra overblikk over spillet og en dyktig pasningsspiller kan fra den posisjonen kontrollere tempoet i kampen og sette i gang angrep med forløsende langballer. På italiensk blir denne rollen kalt regista, regissør, siden spilleren har som oppgave å styre og dirigere spillet til laget.
Offensiv midtbanespiller
En offensiv midtbanespiller (på engelsk offensive midfielder eller attacking midfielder) har en liknende rolle som hengende spiss. Rollen innebærer en utgangsposisjon som er foran de andre sentrale midtbanespillerne og oppgavene til spilleren foregår hovedsakelig på den offensive banehalvdelen. Gjennom kreativitet, fantasi og teknikk forventes spilleren å være den som skaper målsjanser for laget sitt. På italiensk kalles ofte rollen for trequartista og indikerer at spilleren opererer i den tredje «kvarten», mellom den andre, midtbanen, og den fjerde, angrepet. Spilleren kan også ha mer defensive oppgaver, for eksempel forstyrre den spilleoppbyggende defensive midtbanespilleren hos motstanderlaget.
Ving
En ving eller kantspiller (på engelsk winger, wing-half eller outside midfielder) er en offensiv spiller med utgangspunkt på kanten. En ving kan, etter hvor høyt opp i banen han starter, regnes som både angriper og midtbanespiller. Rollen til vingen var tradisjonelt å gjennom fart og teknikk ta seg forbi sidebackene til motstanderne for å så innlegg mot midten. I moderne fotball har mange lag valgt å benytte seg av vinger som isteden går innover i banen for å komme på skuddhold. Denne posisjonen blir på engelsk kalt inverted winger.
Nasjonalt kompetansesenter for legevaktmedisin
Nasjonalt kompetansesenter for legevaktmedisin (NKLM) er et kompetansesenter innen kommunal legevaktmedisin og overgrepsmottak.
NKLM ble etablert i 2005 av Helsedepartementet. Senteret er organisert i NORCE Research og er faglig knyttet til Forskningsgruppe for allmennmedisin, Universitetet i Bergen, og til Nasjonalt kompetansesenter for helsetjenestens kommunikasjonsberedskap (KoKom). NKLM har et årlig budsjett på ca. 14 millioner kroner og har omkring 25 medarbeidere. Senteret ledes av forskningsleder Jesper Blinkenberg.
NKLMs hovedoppgave er å bidra til nasjonal og internasjonal faglig utvikling innen kommunal legevaktmedisin og overgrepsmottak. Dette innebærer å etablere nødvendige nasjonale faglige standarder og å bidra til og delta i forskning innen fagfeltet. NKLM har etablert og kvalitetssikrer registre innen norsk legevakt. En sentral oppgave er å sikre nasjonal kompetansebygging og spredning av kunnskap om legevakt, blant annet gjennom undervisning, både i grunn-, etter og videreutdanning. Senteret gir råd og faglig støtte til legevakter og kommuner vedrørende organisering og drift av legevakt, og bidrar til råd, høringssvar og utredninger til Helsedirektoratet og Helse- og omsorgsdepartementet.
NKLM er faglig ansvarlig for beslutningsstøttevertøyene Telefonråd og Legevakthåndboken.
Titina
Titina er en norsk-belgisk animasjonsfilm fra 2022. Filmen er produsert av Mikrofilm ved og, regissert av Kajsa Næss og har Per Schreiner som manusforfatter. Musikken er ved Kåre Vestrheim. Filmen er løselig inspirert av virkelige hendelser og omhandler Roald Amundsen og Umberto Nobiles ferd over Nordpolen med luftskipet «Norge» i 1926. Filmen inneholder også dokumentarfilm og stillbilder fra 1920-årene.
Hovedrolleinnehaveren Titina er Umberto Nobiles hund, en terrier.
Liste over sørkoreanske filmer fra 1955
Liste over sørkoreanske filmer fra 1955 er en kronologisk liste over filmer som ble lansert i Sør-Korea i 1955.
Stålstikk
Stålstikk, også kalt siderografi, av gresk sideros, «jern», og grafein, «risse», eller på fransk taille dure, betegner en grafisk dyptrykksteknikk der motivet som skal trykkes, risses inn i en stålplate ved hjelp av en svært hard stikkel. Stålstikk er også betegnelse på avtrykket fra den graverte platen. Metoden oppstod like før 1820 da moderne metallurgi frambrakte passende stålplater og risseverktøy, og den ble særlig tatt i bruk for trykking av frimerker og pengesedler.
Stålstikk er i prinsippet det samme som kobberstikk, men gir enda finere linjer.
Historikk, teknikk m.m.
Stålstikket ble oppfunnet av amerikaneren Jacob Perkins (1766–1849) og første gang tatt i bruk for seddeltrykk i 1809. Teknikken ble videreutviklet for kunsttrykk etter at Perkins i flyttet til London i 1818 og i 1820 slo seg sammen med Charles Heath. Stålstikket spredte seg snart til Tyskland, Frankrike og andre land, men ble særlig populært i England. Teknikken kan ses som en videreutvikling av jernetsningen som Albrecht Dürer og andre benyttet århundrer tidligere.
Stikkelen eller radernålen som brukes, må være nesten like hard som diamant for å fungere over tid, mens platen er av mykt, dekarbonisert stål, det vil si uten karbonrester, som siden herdes i svak syre før trykkingen. Avtrykket kan også overføres til nye plater og stålvalser i spesielle pressmaskiner. Metoden gjør det mulig å lage trykk med fine, sirlige linjer og små punkter og i svært store opplag uten at trykkvaliteten forandrer seg vesentlig.
Ståltrykk er en videreutvikling av det egentlige stålstikket. Trykkplatene til penger og tildels også frimerker blir nå fremstilt maskinelt, mens en del frimerker fortsatt er fremstilt av stålstikk som blir risset for hånd.
Stålstikkere, det vil si gravører som lager stålstikk, er en fåtallig gruppe i Norge, men omfatter også frimerkekunstnere som ikke står tilbake for andre lands.
Biologisk krigføring
Biologisk krigføring, også kjent som bakteriologisk krigføring, er å gjøre bruk av enhver form for mikroorganisme (bakterie, virus eller sopp Protozo ), eller et giftstoff (toksin) fra disse, som stridsmiddel. Formålet er å uskadeliggjøre, drepe eller virke demotiverende på en motstander (fiende).
FNs konvensjon om biologiske våpen av 1972 forbyr produksjon og lagring av biologiske våpen, og er undertegnet av over 100 medlemsland, i forbindelse med de grusomme virkningene slike våpen har. Bruk er ikke inkludert, slik at utilsiktet bruk ikke medfører straffeansvar (ved for eksempel at noen som er smittet, overfører smitten til andre).
Ut ifra et militært synspunkt er bruken av biologiske våpen av mindre interesse. Hovedsakelig fordi de ikke har en øyeblikkelig virkning, men at det tar flere dager før en ønsket virkning gjør seg gjeldendene på de som blir eksponert, og slik sett ikke egner seg for å stanse en fiende i fremrykning. Det er også vanskelig å forhindre at egne styrker blir smittet. Ved bruk mot et annet lands sivilbefolkning gjør inkubasjonstiden det mulig for en motstander å svare med samme midler.
I enkelte tilfeller kan likevel biologiske stridsmidler tenkes brukt, da spredningsmåten tross alt er vanskelig å oppdage. Slik bruk kan lamme et samfunn og dermed gjøre det lettere å oppnå en militær seier.
Historikk
Opp gjennom historien har biologisk krigføring gjentatte ganger blitt brukt som virkemiddel for å vinne en konflikt. I det 6. århundre f.kr. dopet assyrerne sine fiender ved å ha giftig sopp i drikkevannsbrønnene deres. I år 184 f.kr. fikk Hannibal giftige slanger puttet i leirkrukker, som hans soldater siden kastet om bord i pergamoniske skip. Rundt middelalderen skal engelske soldater ha skutt kuer med katapult etter at kuene hadde vært døde i flere uker, som en del av forgiftning for å gjøre fiendene svake eller døde.
Historiske opptegninger fra middelalderen beskriver i detalj hvordan mongoler, tyrkere og andre folkegrupper tok i bruk infiserte dyreskrotter for å forgifte sine fienders drikkevann. Forut for svartedauden skal mongolske og osmanske styrker etter sigende ha kastet mennesker, som hadde dødd av byllepest, inn i beleirede byer ved hjelp av katapult. I 1710 gjorde russiske styrker bruk av samme metode under beleiringen av svenske styrker som hadde forskanset seg i Tallinn. Dette er forøvrig det siste kjente tilfelle hvor dette skal ha bli gjort.
Mange, eller kanskje flesteparten av indianerene i Amerika, ble smittet av europeere, med sykdommer som blant annet kopper, tyfus, influensa, meslinger, byllepest, kikhoste og gulfeber, som på grunn av de innfødtes mangelfulle immunforsvar medførte stor dødelighet. Det var også enkelte sykdommer som ble overført andre veien, blant dem sannsynligvis en form for syfilis. Selv om disse smittene var utilsiktet fra europeernes side, er det tilfeller der de bevisst tok i bruk smittsomme sykdommer, slik som britenes bruk av koppe-infiserte tepper utdelt til Lenape-folket under Pontiac-krigen. Det er også mistanke om at biologisk krigføring ble brukt mot indianerne i andre tilfeller, uten at dette er blitt dokumentert.
Gelada
Gelada (Theropithecus gelada) er en fjellbavian som hører til gruppen Papionini (bavianer og deres like). Den er eneste nålevende art i slekten Theropithecus (geladaer, kappebavianer eller fjellbavianer), som en gang i tiden talte flere lignende arter (selv om det kan være uenighet om klassifiseringen av fossile funn). Fem er utdødd. Den gjenlevende geladaen er endemisk for de etiopiske høylandene og lever i høyder omkring 1 800–4 400 moh. To underarter er beskrevet. Theropithecus er trolig søstergruppen til Papio (bavianer).
Biologisk krigføring
Historikk
Under den kinesisk – japanske krig og andre verdenskrig gjennomførte «Enhet 731» fra den keiserlige japanske hær eksperimenter på flere tusen mennesker, flesteparten kinesere. I løpet sin fremrykning tok den japanske hæren i bruk biologiske våpen både mot kinesiske soldater og sivilbefolkningen. Denne bruken har i stor grad blitt ansett som lite virkningsfull, grunnet ineffektive utplasserings–metoder. I løpet av de siste ti årene har det dog fremkommet hentydninger om en mer bevisst bruk fra japansk side. Øyenvitner har hevdet at japanerne  forgiftet befolkningen både med pestsmittet mat, som grønsaker og bakverk, så vel som gjennom vannforsyningene. Det er anslått at over 580 000 kinesere døde, hovedsakelig som følge av pest- eller kolera-smitte, i tillegg til ytterlige ofre som følge av gjentatte sesongbetonte utbrudd de senere årene.
Gelada
Beskrivelse
Geladaer har lang og tett grålig pels (en adapsjon til de ekstreme forholdene disse dyra lever under) og en flatere snute enn tradisjonelle bavianer. De har et rødt område på brystet med bar læraktig hud. Arten viser tydelig kjønnsdimorfisme, i det hannene er betydelig større enn hunnene og lett gjenkjennelige på den karakteristiske manken og kappelignende pelsen de bærer på ryggen.
Biologisk krigføring
Historikk
Som en følge av mistanken om at Tyskland og Japan utviklet biologiske stridsmidler, startet USA, Storbritannia og Canada et biologisk våpenprogram i 1941 og videreutviklet miltbrann, bruselose og botulisme til mulige våpen. Det amerikanske senteret for biologisk våpenforskning lå i Fort Detrick i Maryland, mens noe forskning på bekjempelse av kjemiske og biologiske våpen ble foretatt i Utah, ved det som ble kalt «Dugway Proving Grounds». Britisk forskning og eksperiment med miltbrann under andre verdenskrig førte til at den skotske øya Gruinard ble såpass forurenset at den var ubrukelig for mennesker og dyr i over 48 år.
Betydelig forskning på området ble gjort av USA, Sovjetunionen og antakelig andre større nasjoner, under den kalde krigen, men det er en gjennomgående oppfatning at disse våpnene aldri har vært tatt i bruk. Dette synet er blitt bestridt av Kina og Nord-Korea, som har anklaget USA for i stor skala å ha gjennomført utprøvning av biologiske våpen mot deres styrker under Koreakrigen. Disse anklagene er blitt støttet opp om av Stephen Endicott og Edward Hagerman i boken The United States and Biological Warfare: secrets of the early Cold War and Korea (Bloomington, Indiana University Press, 1998), men aldri blitt bevist.
Gelada
Beskrivelse
Geladaer holder sammen i grupper som består av en dominant hann og flere hunner. Men flere grupper kan også være sammen på et sted, slik at det kan være mange aper i en flokk. Antallet har kommet helt opp i over 600. De kommuniserer med hverandre ved hjelp av kroppsspråk som består av en rekke ansiktsuttrykk og kroppsstillinger.
Freight Train (sang)
«Freight Train» er en amerikansk folkesang. Den ble skrevet av Elizabeth Cotten i begynnelsen av 1900-tallet og popularisert under den amerikanske nyinteressen for folkemusikk på 1950- og 1960-tallet. I henhold til Cotten i BBC-serien Down Home (1985) komponerte hun «Freight Train» som tenåring, inspirert av lyden av togene som rullet inn på jernbanesporene i nærheten av hennes hjem i Nord-Carolina.
Biologisk krigføring
Historikk
I 1986 brukte den amerikanske regjeringen 42 millioner dollar på forskning til utvikling av botemidler mot smittsomme sykdommer og giftstoffer, noe som var ti ganger mer enn det som ble brukt i 1981. Pengene gikk til 24 amerikanske universiteter i håp om at det ville bli utviklet antistoffer mot blant annet japansk hjernebetennelse (encefalitt), harepest og shigella. Da biologi-avdelingen ved Massachusetts Institute of Technology (MIT) vedtok å fraskrive seg midlene de mottok fra Pentagon for forskning på området, truet Reagan-administrasjonen med å stoppe annen økonomisk støtte, slik at forskningen  fortsatte.
Gelada
Inndeling
Inndelingen under følger i hovedsak Mammal Species of the World og er i henhold til Groves (2005). Slekten Rungwecebus er lagt til i henhold til Davenport et al. (2006) og Mittermeier, Rylands & Wilson (2013). Norske navn og beskrivelser i parentes er nødvendigvis ikke offisielle navn og beskrivelser.
Fylogeni
Fylogenien nedenfor er i henhold til Xing et al. (2005).
Biologisk krigføring
Historikk
Det har blitt rapportert at den amerikanske hæren har utviklet miltbrann-sporer til bruk som våpen ved Dugway Proving Ground allerede siden 1992. I henhold til konvensjonen om biologiske våpen har nasjoner lov til å utvikle små mengder biologiske våpen, til forsvarsmessig forskning. USA vedtok for øvrig i november 1969 (under Richard Nixons regjeringstid) å aldri bruke biologiske våpen under noen omstendigheter.
Freight Train (sang)
En innspilling av sangen ble gjort av Mike Seeger i Cottens hjem i Washington D.C. i 1957-58.
Biologisk krigføring
Historikk
Ved lagring over tid mister biologiske våpen sin virkningskraft og må derfor kasseres (kastes). Flere NATO-land benytter seg av USAs avfallsanlegg for kjemiske våpen på den lille Johnston-atollen, beliggende midt i Stillehavet, for å bli kvitt sitt avfall.
Freight Train (sang)
Ramblin' Jack Elliott spilte inn sangen. Den ble utgitt på plate i 1957. Hans versjon finnes på CD-platen The Lost Topic Tapes: Cowes Harbour 1957.
Biologisk krigføring
Historikk
Ifølge det amerikanske forsvarsdepartementet har for tiden over ti land et biologisk våpenprogram, eller er i ferd med å utvikle et. Mistanker om dette er rettet mot blant annet Russland, Israel, Kina, Iran, Libya, Syria og Nord-Korea.
Freight Train (sang)
Norsk versjon
Terje Mosnes har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Måne, måne».
Biologisk krigføring
Egenskaper
Ideelt sett (ønskelig) har biologiske våpen: 1) kraftig påvirkning, 2) høy smitteevne, 3) motstandsdyktighet overfor vaksine og 4) mulighet til å spres ved hjelp av aerosoler. De smittestoffer som da ville bli brukt, ville medføre høy dødelighet (ved riktig utplassering) og ha stor overlevelsesevne (og slik gjøre bruk av aerosoler mulig).
Freight Train (sang)
Listeplassering
Versjonen til Chas McDevitt Skiffle Group featuring Nancy Whiskey kom på den britiske singlelisten 13. april 1957 og lå der i 18 uker med nummer fem som høyeste plassering.
Biologisk krigføring
Egenskaper
Per i dag er biologiske smittestoffer, tenkt brukt som våpen, enkle å lage og har kort produksjonstid. Hovedproblemet er å få utplassert dem på en effektiv måte mot lett tilgjengelige mål.
For eksempel er miltbrann ansett som et utmerket stridsmiddel/våpen. Den er her valgt som eksempel fordi den er historisk viktig og nok informasjon er kjent om den, slik at dette ikke kan brukes som en «bruksanvisning» for produksjon av et biologisk våpen. Først og fremst gjør det at den danner herdede sporer, den utmerket for bruk som aerosol. Dernest gir lungeinfeksjoner utløst av miltbrann ingen tilleggsinfeksjoner hos andre mennesker. Dermed forblir sykdommen vanligvis begrenset til selve «målet». Et sykdomsforløp starter med symptomer som på en vanlige forkjølelse, men går raskt over i en mer alvorlig tilstand, med en dødelighet på over 80 %. Avgjørende for bruk er at eget personell lett kan beskyttes på forhånd med eksisterende antibiotika.
Smittestoffer/sykdommer som er kjent brukt, eller vurdert brukt, som stridsmiddel er: miltbrann, ebola, byllepest, kolera, harepest, bruselose, shigella, tyfus, papegøyesyke, japansk hjernebetennelse (encefalitt), gulfeber og kopper.
Typer av smittestoffer
Miltbrann (en: anthrax) er en bakterie som smitter lett og gir en ondartet infeksjonssykdom, og kan smitte både mennesker og dyr. Sykdommen er ofte dødelig, og symptomene kan i begynnelsen ligne en vanlig forkjølelse. Sykdommen smitter ikke fra menneske til menneske, og det finnes vaksine, selv om den er lite effektiv og har mange bivirkninger.
Zeki Çelik
Mehmet Zeki Çelik (født 17. februar 1997) er en tyrkisk fotballspiller som spiller for den italienske klubben.
Biologisk krigføring
Typer av smittestoffer
Siste registrerte tilfelle av miltbrann i Norge hos et menneske, var på 1930-tallet. Sykdommen har en lang historie. Bibelens beskrivelse av den femte landeplagen i Egypt antas å kunne ha vært miltbrann hos buskapen.
Zeki Çelik
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Biologisk krigføring
Typer av smittestoffer
Botulisme er en sykdom som kommer fra en gift-bakterie (Clostridium botulinum) som finnes i mudder og jord. Botulisme-toksinet er et av de mest giftige stoffer man kjenner til. Symptomene på forgiftning er lammelse av øyemusklene og problemer med å svelge og snakke. I alvorlige tilfeller kan den medføre åndedrettskollaps, som igjen kan føre til døden. Det finnes en motgift (antitoksin) mot toksinet.
Angrep på avlinger og buskap
Biologiske våpen kan også utvikles spesielt for å ødelegge planter og avlinger. I løpet av andre verdenskrig utviklet USA og Storbritannia sprøytemidler som virket hemmende (og drepende) på planters utvikling og tok disse i bruk under Vietnamkrigen og Malakka-konflikten.
Cara Mia
«Cara Mia» er en populærmusikksang. Den ble publisert i 1954 og ble en hit for den engelske sangeren David Whitfield i 1954 og for den amerikanske popgruppen Jay and the Americans i 1965. Tittelen betyr min elskede på italiensk.
Whitfield spilte inn sangen på platen med the Mantovani orchestra i 1954. Den innspillingen nådde de amerikanske hitlistene og i Storbritannia var Cara Mia den første platen som tilbrakte ti sammenhengende uker på den britiske singelistens førsteplass. Whitfields andre nummer én-sang var én av de bestselgende britiske platene før rock and rollmusikken kom. Den solgte godt over én million eksemplarer verden over og Whitfield sluttet seg sammen med Vera Lynn til den vesle rekken av britiske stjerner som fikk en Top 10-hit i USA.
Sigurd Holemark
Sigurd Holemark (født 8. september 1934 i Norderhov i Buskerud, død 12. august 2004 i Sarpsborg i Østfold) var en norsk industrimann og politiker (H). Han var stortingsrepresentant for Østfold 1981–1993.
Holemark kom inn i politikken i midten av 1960-årene. Han var innvalgt i Sarpsborg bystyre 1968–1979, og ledet Sarpsborg Høyre i periodene 1965–1967 og 1998–1999 samt Østfold Høyre i periodene 1974–1978 og 1980–1982. Holemark var innvalgt på Stortinget fra Østfold 1981–1993, etter å ha møtt flere ganger som vararepresentant etter 1973. Han var sterkest engasjert i industri- og utenrikspolitiske spørsmål, og satt i forsvarskomiteen, finanskomiteen, landbrukskomiteen samt energi- og industrikomiteen. Han var tilhenger av norsk EF-medlemskap, satt i Høyres EF-utvalg og deltok i arbeidet frem mot folkeavstemningen i 1994.
Cara Mia
Sangens opphav var kreditert Tulio Trappani og Lee Lange. I virkeligheten var Lee Lange et psevdonym for Whitfields produsent Bunny Lewis og Tulio Trappani var et psevdonym for sangens arrangør Mantovani.
Norsk versjon
Jacob Hjelte har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den også tittelen «Cara Mia».
Sjøhester
Sjøhester er en gruppe fisker i nålefiskfamilien. Det er omkring 54 arter som klassifiseres i slekten med det vitenskapelige navnet Hippocampus.
Biologisk krigføring
Angrep på avlinger og buskap
Moderne plantevernmidler til bruk mot insekter stammer fra tysk forskning på nervegasser.
Sjøhester
Anatomi
Sjøhestene svømmer oppreist. De drives frem av vibrering med den lille ryggfinnen. De har en lang og tynn snute og en bitteliten munn. De har en hale som holdes krøllet sammen.
Biologisk krigføring
Beskyttende tiltak
Bruken av biologiske våpen er vanskelig å oppdage før sykdommen har brutt ut og sykdomstegn viser seg hos mennesker eller dyr.
Sjøhester
Utbredelse
Sjøhester hører stort sett hjemme i tropiske strøk. I europeiske farvann finnes artene Hippocampus guttulatus (= H. ramulosus) og Hippocampus hippocampus. De påtreffes i Middelhavet og i Atlanterhavet nord til Den engelske kanal. H. hippocampus er også funnet i munningen av Themsen og i Vadehavet utenfor kysten av Nederland.
Biologisk krigføring
Beskyttende tiltak
Den beste måten å beskytte seg mot biologiske våpen, er å vaske hendene i varmt vann og med såpe eller andre desinfiserende midler etter å ha vært i kontakt med noe man har mistanke om er infisert. Det er også viktig at rifter og sår blir godt tildekket. Ved inntak av mat og drikke bør man forsikre seg om at disse er kontrollert og godkjent av autorisert personell. En medisinsk metode i forsvaret av sivilbefolkningen er lagre av antibiotika og vaksiner, og en opplæring av medisinsk personell for raskt og nøyaktig å kunne stille en diagnose og gjennomføre behandling. Allmennpraktiserende leger og helsepersonell er stort sett ukjent med hvordan smittestoffer er blitt omgjort til potensielle våpen og hva det innebærer.
Sjøhester
Føde
Sjøhesten spiser amfipoder, som er rekelignede dyr. De spiser også andre sjødyr.
Sjøhest som symbol
Sjøhest er også betegnelsen på et fabelvesen benyttet i myter og bildende kunst som en allegorisk og grafisk figur. Betegnelsen havhest er også brukt på denne figuren. Fabelvesenet har forpart av en hest og bakpart av en fiskehale.
Biologisk krigføring
Beskyttende tiltak
Beskyttelsesrom med et høyere trykk enn luften utenfor er én mulighet, og vil gi god beskyttelse, men dette vil ikke være «lønnsomt» i stor skala, og bør derfor bare benyttes for særs viktige installasjoner (slik som Stortinget). Dette fordi i de fleste situasjoner vil et smittestoff spre seg i en smal, elipseformet sky med vindretningen fra utslippsstedet. Personer utenfor dette området vil ikke bli rammet, med unntak av sekundære infeksjoner. Personer innenfor området vil allerede ha blitt rammet og ikke kunne bli behandlet med eksisterende forsvarsmetoder. De vil trenge øyeblikkelig medisinsk behandling.
Nye forbindingsmetoder, slik som «biobandasjering», er ment å hjelpe til i behandlingen av personer som er skadelidende i områder rammet av biologiske våpen.
Helsevesenets rolle
Det er verdt å merke seg at mange klassiske og moderne smittestoffer i biologiske våpen er hentet fra syke dyr (dyresykdommer), med unntak av kopper. Sånn sett er det sannsynlig at husdyr vil vise tegn på smitte samtidig som, eller til og med før, mennesker.
I forbindelse med det største «uhellet» som hittil er kjent, miltbrann-utbruddet i Sverdlovsk (Jekaterinaburg), 1979, ble sauer som befant seg så langt unna som 200 km fra utslippstedet (kjent som Område 15), smittet av sykdommen. Anlegget er den dag i dag fremdeles avstengt for utenforstående.
Sett i lys av dette kan muligens et velutviklet overvåkingssystem, hvor medisinske personell og veterinærer deltar, identifisere et biologisk angrep i starten av en epidemi og forhindre utbrudd blant den delen av befolkningen og/eller buskapen som er blitt smittet, men ennå ikke har utviklet sykdommen. For eksempel vil det ved et utbrudd av miltbrann være sannsynlig at en liten del av befolkningen (de med nedsatt immunforsvar eller som befant seg nære utslippstedet ) innen 24–36 timer vil fremvise klassiske symptomer på smitte. Ved gjentatte modelleringer har det vist seg at hvis disse opplysningene blir gjort tilgjengelig for lokalt helsepersonell i sanntid, vil mer enn 80 % av de som er blitt smittet kunne behandles med antibiotika, og slik forhindre nye utbrudd av sykdommen og dermed redusere dødeligheten.
Anders Michelsen
Anders Michelsen (født 27. september 1970) er en norsk tidligere fotballspiller. Han startet karrieren i Langhus, før han sammen med sin tvillingbror Thomas Michelsen gikk til 2. divisjonsklubben i 1990. Der gjorde de seg såpass bemerket at foran 1993-sesongen hentet dem til Eliteserien. Etter Lyns nedrykk, dro de tilbake til Drøbak/Frogn i 1994. Derfra gikk ferden deres videre til Skeid i 1995, før Anders Michelsen i 1998 havnet i. Han debuterte i hjemmekampen mot, og forble i Drammen frem til 2003 da han bestemte seg for å legge opp. Michelsen spilte totalt 136 serie og cupkamper for Godset. Han startet i 98 av kampene, og scoret tilsammen 31 ganger for klubben.
Georges Pompidou
Georges Jean Raymond Pompidou (født 5. juli 1911 i Montboudif i Cantal i Frankrike, død 2. april 1974 i Paris i Frankrike) var en fransk politiker (UDR) som var Frankrikes president fra 1969 til sin død i 1974.
Bakgrunn
Etter sin khâgne ved Lycée Louis-le-Grand, der han ble en venn av den senere senegalesiske dikter og statsmann Léopold Sédar Senghor, tok han eksamen fra École normale supérieure med en agrégationsgrad i litteratur.
Politikk
Som en nær støttespiller til Charles de Gaulle tjenestegjorde han under ham som statsminister fra 16. april 1962 til 13. juli 1968. Som statsminister under studentdemonstrasjonene i 1968 fikk Pompidou et godt omdømme for å ha sørget for at demonstrasjonene gikk fredelig for seg. Han trakk seg som statsminister etter å ha vunnet parlamentsvalget 23. og 30. juni 1968.
Hans sterke posisjon, særlig etter håndteringen av studentdemonstrasjonene, gjorde at mange så på ham som de Gaulle naturlige etterfølger da de Gaulle trakk seg som president, og Pompidou erklærte sitt kandidatur i januar 1969, og ble valgt ved valgene 15. juni samme år.
Skjønt han var gaullist, var Pompidou mer pragmatisk en de Gaulle, noe som viste seg ved at han la til rette for at Storbritannia fikk ble medlem av EF den 1. januar 1973. Han la ut på en industrialiseringsplan og initierte Arianespace-prosjektet, så vel som TGV, og fremmet det franske sivile atomprogram. Han var skeptisk til sin statsminister Jacques Chaban-Delmas «nye samfunn»-program. I 1972 erstattet han Chaban-Delmas med Pierre Messmer, en mer konservativ gaullist.
Mens venstreopposisjonen organiserte seg og fremla et «fellesprogram» før velgene i 1973, klarte Pompidou å utvide sin presidentielle majoritet ved å knytte til sentristiske pro-europeiske partier. Han engasjerte seg også for problemløsning på regionale og lokale plan, og styrket dermed også sit parti, Union des Democrates pour la Ve République (UDR), som dermed ble en sentral og varig drivkraft i den gaullistiske bevegelse.
Han bestrebet seg på å modernisere hovedstaden Paris på forskjellige vis. Han stod i spissen for et nytt museum for moderne kunst - Centre Beaubourg (etter hans død ble det hetende Centre Pompidou) i utkanten av Marais-området i Paris.
Han døde mens han satt i embedet, av Waldenströms sykdom, den 2. april 1974.
Xiaomi Pocophone F1
Xiaomi Pocophone F1 (Xiaomi Poco F1 i India) er en smarttelefon utviklet av Xiaomi Inc, annonsert 22. august 2018 i New Delhi, India. Den er en del av Xiaomis helt nye smarttelefonlinje av mid-range-enheter som gir spesifikasjoner lik et toppmodell, til en mye lavere pris enn andre konkurrenter. Denne enheten er tilgjengelig globalt i et begrenset antall, men i India er det bredere tilgjengelighet.
Kamera
Pocophone F1 har to bakkameraer basert på Sonys EXMOR RS IMX363 1/2.55"-sensor med 12 MP, f/1,9 blenderåpning og 1,4 µm pikselstørrelse. Det sekundære kameraet fungerer som en dybdesensor med 5 MP, blender f/2,0 og pikselstørrelse på 1,12 µm og en dobbel LED-blits. Kameraet har HDR og valg for panorama. Video kan bli tatt med 2160p@30fps, 1080p@30fps (gyro-EIS), eller 1080p@240fps-modus. Kameraet har en manuell modus også; brukere kan justere hvitbalansen (forhåndsinnstillinger og lystemperatur), du kan angi en lukkerhastighet (1/1000s-32s) og ISO (100-3200). Det finnes også en manuell fokus med focus peaking. En programvareoppdatering i januar 2019 la til 960fps slow-motion videoopptak og nattmodus.
Bilder kan være tatt i JPEG- eller RAW-format.
Minne
Pocophone F1 leveres med enten 256 GB med 8 GB RAM eller 64/128 GB med 6 GB RAM; begge har utvidbart minne via et microSD-kort opp til 256 GB (bruker det andre sim-sporet).
Programvare
Pocophone F1 kjører på MIUI 10 basert på Android Oreo 8.1. Siden 6. desember 2018, er den oppgraderbar til en stabil versjon av Android 9.0 Pie.
Batteri
Pocophone F1 har et 4000, opprinnelig 3900, mAh Li-Po batteri. Batteriet er "Quick Charge™ 3.0"-type utviklet av Qualcomm hvor lading (USB Type-C-port) er vesentlig bedre enn standard USB. Det har 94 h av utholdenhet som testet av GSMarena.
Salg
Siden den ble annonsert i august 2018, ble den umiddelbart Xiaomis bestselger med 700 000 enheter solgt frem til 6. desember 2018. Den var den høyeste rangerte smarttelefonen i 3. kvartal av 2018 i India. I oktober 2018 ble det annonsert at Xiaomi ville bringe Pocophone til Sør-Korea. Den ble sluppet 19. november 2018.
Guppy
Guppy er en populær akvariefisk. De har også blitt benyttet i biologisk bekjempelse av malariamygg. Den har blitt klassifisert under en rekke vitenskapelige navn, men beskrives i dag som Poecilia reticulata. Guppy er en av få tilpasningsdyktige fiskearter som har spredd seg til alle kontinenter unntatt Antartika. Guppyer finnes hovedsakelig i ferskvann, men også i brakkvann selv med høy saltkonsentrasjon.
Forplantning og yngel
En regenererende guppybestand i fangenskap krever vanligvis minst to hunner per hann.
Eggene klekkes inne i hunnen umiddelbart før «fødselen», så det er ikke snakk om ekte levendefødende, men såkalte ovovivipari. Drektighetstiden er på fem uker, og kullene er vanligvis på 10-80 yngel, avhengig av hunnens alder og helse. Ny kjønnsmodne guppyer får vanligvis kun 1-11 yngel i hvert kull.
Den anselige forskjellen i størrelsen på kullene kan sees i sammenheng med predatorer; der det finnes mange rovdyr er kullene store og yngelen fødes relativt små. Med færre predatorer blir kullene mindre, men yngelen større og mer velutviklede. Dermed overlever omtrent like mange yngel fra hvert kull fram til kjønnsmoden alder, uansett størrelsen på kullene, til tross for at den prosentvise andelen overlevende varierer sterkt mellom kullene. Forskjellen på hunnen og hannen er at hunnen er større enn hannen, og hannen er mer fargerik og har en spissere finne nede ved buken. Hannen har også haleslør eller annen halepynt.
Fødsel og oppvekst
Guppyer blir vanligvis kjønnsmoden etter 2 måneder.
Yngel vil helst vil holde seg der det er mye flyteplanter (Hornblad) eller andre gjemmesteder i toppen av akvariet. Yngelen oppbevares ofte i et eget kar til dem, siden guppyene kan spise den opp. Når guppyene er halvparten av sin voksne størrelse, er de for store til å bli spist opp av andre guppyer.
Varianter
Det finnes mange avlsvarianter av guppy. En av de mest oppsiktsvekkende er den såkalte slørhaleguppyen, som har fått navnet på grunn av sin store halefinne, som kan ha mange forskjellige fargesprakende mønstre. De ulike variantene lages ved selektiv avl over mange generasjoner, og reduserer derfor det genetiske materiale tilgjengelig slik at avkommet til disse avlsvariantene får mer eller mindre samme mønster som foreldrene.
Avlsvarianter av guppy hvor de har et distinkt mønster kalles ofte for showguppy eller utstillingsguppy i akvariehobbyen. Visse varianter er svært sjeldne og kan ha en mye høyere prislapp enn vanlige fisk.
Endlers guppy ble skilt ut som en egen art (Poecilia wingei) den 25. mars 2006.
Invaderende art
Guppyen er naturlig utbredt i nordlige Sør-Amerika mellom Venezuela og nordlige Brasil og på flere av øyene i området, som Trinidad og Tobago. Den har stor fenotypisk plastisitet og endrer i løpet av få generasjoner morfologi og levevis for å tilpasse seg nye miljøer. Den kan, i hvert fall i korte perioder, tåle saltholdighet like høy som sjøvann, og den overlever vanntemperaturer mellom 12–40 °C. Disse egenskapene gjør at guppy har stort potensial som invaderende art.