cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Håndball-VM 2019 for menn
Gruppe B
-
--
Gruppe C
---
--
Diguan Pigot
Diguan Pigot (født 24. juni 1994) er en surinamsk svømmer som spesialiserer seg i brystsvømming. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i de innledende rundene på 100 meter bryst.
Håndball-VM 2019 for menn
Gruppe C
-
Gruppe D
--
-
Plasseringskamper om 21.- til 24.-plass
--
Plasseringskamper om 17.- til 20.-plass
--
Plasseringskamper om 13.- til 16.-plass
--
Gruppe I
--
-
Gruppe II
---
--
-
Paris–Nice 2011
Paris–Nice 2011 var den 69. utgaven av Paris–Nice. Rittet ble arrangert fra 6. til 13. mars 2011.
Håndball-VM 2019 for menn
All-starlag
All-starlaget ble annonsert 27. januar 2019: Kilde: IHF
Paris–Nice 2011
I tillegg til de 18 ProTeams ble Bretagne-Schuller, Cofidis, Europcar og FDJ invitert til å delta. Tony Martin vant rittet sammenlagt.
Mesterligaen 2015/2016
Mesterligaen 2015/2016 er den 61. utgaven av en europeisk fotballturnering organisert av UEFA, og den 24. siden formatet og navnet ble innenfor dagens Mesterliga. UEFA bestemte 18. september 2014 at finalen skal spilles på San Siro i Milano.
Nye regler
Styret i UEFA bestemte i mai 2013 at følgende endringer skal iverksettes i Mesterligaen med virkning fra 2015/2016-turneringen og i en tre årsperioden fram til og med 2017/2018-sesongen:
Koeffisienttabell for Europaspill i 2015-2016
Totalt deltar 78 lag, fra de 54 medlemsforbundene i UEFA. De ulike landene får deltakelse iht UEFA-koeffisientene, basert på de resultatene lag fra de ulike forbundene har oppnådd i Mesterligaen og Europaligaen i sesongene 2009/10 til 2013/14:
Deltakende lag
Ligaplasseringen som danner grunnlaget for deltakelsen i parentes.
Sykkelrytteren
Sykkelrytteren (originaltittel: De renner) er en kortroman av den nederlandske forfatteren Tim Krabbé, første gang utgitt av forlaget Bert Bakker i Nederland 1978.
Innhold
Boka skildrer Tim Krabbés deltakelse i sykkelrittet Tour du Mont Aigoual den 26. juni 1977. Det 137 kilometer lange rittet går i to sløyfer rundt landsbyen Meyrueis i Lozère og leder over flere fjellpass i Cevennene.
Mesterligaen 2015/2016
Kvalifisering
Det er to forskjellige kvalifiseringsveier. Den ene for klubber som har vunnet sin nasjonale liga, uten å være automatisk kvalifisert til gruppespillet. Den andre, såkalte League Route, er for lag som ikke vant sin liga og ikke er automatisk kvalifisert til gruppespillet og disse lagene kommer med fra 3. kvalifiseringsrunde. I de to første kvalifiseringsrundene er det kun seriemestere fra de nasjonale ligaene som deltok. I kvalifiseringsrundene spiller lagene mot hverandre hjemme og borte. Alle lag i kvalifiseringsrundene og play off runden blir delt inn i seedede og ikke-seedede lag, basert på deres UEFA-koeffisient for 2015. Lag fra sammen nasjonale forbund kan ikke bli trukket mot hverandre.
Sykkelrytteren
Innhold
Boka omfatter hendelser i perioden 1948 til 1978, men sykkelrittet opptar det meste av plassen og fortelles i nåtid, resten som flashbacks som midlertidig bryter inn i den kronologiske framstillingen av rittet. Romanen starter med at jeg-personen gjør sine siste forberedelser, vurderer konkurrentene og undersøker en kort strekning av løypa. Rittet skildres gjennom jeg-personens subjektive opplevelser og tanker på ulike punkt i løypa, eksempelvis er de to første:
Mesterligaen 2015/2016
Første kvalifiseringsrunde
I første kvalifiseringsrunde deltok åtte seriemestere fra de nasjonale ligaene som var rangert fra 47-54. De fire lagene som vant over to kamper avanserte til andre kvalifiseringsrunde. Kampene ble trukket 22. juni 2015. Første runde ble spilt 30. juni og 1. juli, med returkamper 7. juli 2014.
Sykkelrytteren
Innhold
I løpet av rittets gang gjennomgår jeg-personen ulike faser, han møter «veggen», han føler han flyr og utvikler en tese om at det er hans viljestyrke som skaper denne illusjonen, han hallusinerer på grunn av utmattelse og han ser for seg og planlegger sluttspurten mot sin argeste konkurrent, Reilhan.
Mesterligaen 2015/2016
Tredje kvalifiseringsrunde
Inn i tredje kvalifiseringsrunde kommer det også ti lag som ikke er nasjonale mestere, men fra land med så høy UEFA-koeffisient at de har flere lag med i turneringen. Disse spiller mot hverandre i den såkalte League Route, mens de 20 nasjonale mestrene spiller mot hverandre i den såkalte Champions Route, med de 17 vinnerne fra andre kvalifiseringsrunde. Følgende lag var direkte kvalifisert til denne runden via Champions Route:
Sykkelrytteren
Innhold
I avbruddene fra selve rittet forteller Krabbé om sin sykkelkarriere, om sykkelsporten i sin alminnelighet, beretter sykkelhistorier, og legger inn et lite «sykkelalfabet».
Mesterligaen 2015/2016
Tredje kvalifiseringsrunde
Taperne i denne runden går inn i play off-runden i Europaligaen i fotball for menn 2015/16.
Trekning for denne runden var 17. juli 2015, og kampene ble spilt 28./29. juli, med returkamper 4./5. august.
Play-off
Play off-runden vil også bli delt i to seksjoner, en for de 10 vinnerne som kvalifiserer seg gjennom Champions Route i tredje kvalifiseringsrunde (kampene 1-10) og en for de øvrige, ikke nasjonale mesterne gjennom League Route som i tillegg får fem direkte kvalifiserte lag inn i denne runden. Lagene seedes i henhold til klubbkoeffisienten 2014/2015. Et seedet lag blir trukket mot et ikke-seedet lag, likeledes trekkes det hvem som skal ha første hjemmekamp.
Trekningen av play off-runden var 7. august og første kamp blir spilt 18. og 19. august, og med returkamper 25. og 26. august 2015.
De tapende lagene i begge seksjoner går inn i gruppespillet i Europaligaen.
Gruppespill
I gruppespillet deltar de 22 forhåndskvalifiserte lagene, og de 10 lagene (5 fra mestergruppen og 5 fra league route) som har kommet seg igjennom kvalifiseringen.
Sluttspill
Kampene i sluttspillet spilles over to kamper hvorav en kamp spilles hjemme og en borte, bortsett fra finalen som spilles på en nøytral arena. I åttendedelsfinalene er gruppevinnerne seedede, mens fra og med kvartfinalene er ingen lag seedede, og alle kan bli trukket mot hverandre.
Åttendedelsfinaler
I trekningen av åttendedelsfinalene er i henhold til følgende bestemmelser:
Trekningen av åttendedelsfinalene vil være den 14. desember 2015. Den første kampen blir spilt 16., 17., 23. og 24. februar, og returoppgjørene blir spilt 8., 9., 15. og 16. mars 2016.
Finale
Finalen ble spilt den 28. mai 2016 på San Siro i Milano.
Filosofiåret 1491
Filosofiåret 1491 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1491.
Anisy
Anisy er en kommune i departementet Calvados i regionen Normandie, nord i Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Creully som ligger i arrondissementet Caen. I hadde Anisy 0 innbyggere.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Anisy
Referanse: INSEE
Republikken Baden
Republikken Baden (tysk: Republik Baden) var en tysk stat i mellomkrigstiden under Weimarrepublikken. Staten overtok etter storhertugdømmet Baden i 1918. Nå er området en del av delstaten Baden-Württemberg.
Bjørnegårdtunnelen
Bjørnegårdtunnelen er en 1900 meter lang motorveitunnel med to løp på E16 like utenfor utenfor Sandvika sentrum i Bærum i Akershus. Det første løpet hadde gjennomslag 31. oktober 2016. Sørgående løp ble åpnet for toveis trafikk natt til 5. oktober 2018. Tunnelen åpnet for trafikk i begge løp i høsten 2019.
Von Troil
von Troil er en svensk adelsslekt.
Bjørnegårdtunnelen
Finansiering
E16 Sandvika-Vøyen finansieres med 75 % fra Oslopakke 3 og 25 % fra staten. Det er ikke bompenger på denne del av E16, men Oslopakke 3 finansieres til stor del av bomringen i Oslo
Von Troil
Dessverre døde de ut på den svenske sverdsiden i 1880 da Samuel von Troil (1804–80) døde. Han fikk kun en pike. Heldigvis finnes de fortsatt (2018) fra den finske friherrerestanden de innførte i 1809.
Christian Gartner
Christian Gartner (ca. 1642–1716) var en kjent gartner, hageplanlegger og hagebokforfatter fra Flensburg, som på hans tid var del av Danmark-Norge. Han oppnådde både berømmelse og respekt som fagmann på grunn av sin bok Horticultura, Norges første håndbok i hagebruk, som utkom første gang i 1694. Boken er også det første litterære bidraget til norsk plantegeografi. Horticultura var et standardverk gjennom hele 1700-tallet, og den er utgitt flere ganger senere. I Ringve botaniske hage er det anlagt en renessansehage etter Gartners angivelser i boken.
Han bodde fra 1670 til sin død i Trondheim og omtales som den første bygartneren i Norge.
Navnet
Gartner var ikke et slektsnavn, men et tilnavn som viste til yrket hans, slik skikken var (andre eksempler: Johan Contrafeier og Johan Bilthugger). I tidlige kilder ble han kalt Christian Urtegaardsmand. Urtegaardsmand var det vanlige danske ordet for gartner på 1600- og  første halvdel av 1700-tallet. Hans far het Hans, så hans «borgerlige navn» var Christian Hansen. I offentlige dokumenter, som Trondhjems Pantebog og det kongelige dokument som ga ham privilegium som frøhandler, er han omtalt med både patronymikon og tilnavn: Christian Hansen Gartner (i det kongelige dokument fra 1675 til og med «Christian Hanszen Gartner» ).
Christian Gartners barn og senere etterkommere brukte Gartner som slektsnavn.
Familie
I en kilde fra 1899 står det at det ikke er lyktes å finne noen opplysninger om Gartners herkomst, til tross for søk i alle aktuelle, tilgjengelige arkiver i Trondheim. Forfatteren antar, ut fra flere omstendigheter, at Gartner var tysk. Et eksempel var at Gartner i forordet til sin bok Horticultura skriver «Tilmed er jeg det Danske sprock ikke saa mægtig, som jeg gjerne vilde». Forfatteren fra 1899 slutter dermed at han ikke hadde dansk som morsmål. Senere forskere og forfattere skriver at Gartner kom fra Flensburg. Slesvig-Holstein var på denne tiden en del av Danmark-Norge, men språket i området var tysk.
Gartner var gift to ganger, begge ganger i Trondheim. Hans første kone var Ane Timotheusdatter Stoch. De giftet seg i 1677. Hun var datter av trondheimsborgeren Timotheus Stoch. Hun døde i 1685. De fikk tre barn sammen.
Året etter at Ane døde, giftet han seg på nytt, med Anne Marie Mathiasdatter Krenchel, datter av kjøpmann, auksjonsmester og notarius publicus i Trondheim, Mathias Krenchel og hans kone Margrethe Mathiasdatter von Westen. I anledning inngåelse av ekteskap nummer to ble det holdt en skifteforretning, som viser at Christian Gartner var en velhavende mann. Med sin andre kone fikk han seks barn. Hun døde i 1705. Gartner overlevde henne med 11 år.
Læretid og år i utlandet
I Paris møtte han rikmannssønnen Peder Tønder (1641–1694) fra Trondheim, som hadde studert teologi ved Københavns Universitet og deretter oppholdt seg flere år i utlandet. Han overtalte Gartner til å reise sammen med ham til Trondheim. Tønder kom hjem til Norge i 1670, og det er derfor naturlig å tro at Christian Gartner kom til Trondheim dette året.
Frøhandler og gartner
Med hjelp fra Tønderfamilien, fikk Gartner privilegium som frøhandler. Han må ha skaffet seg dette kort tid etter at han ankom byen. Det eksisterer et kongelig dokument datert København Slott 26. april 1675, der det fremgår av teksten at Gartner allerede da hadde privilegium på enerett som frøhandler i byen. Slike privilegier måtte forsvares og fornyes flere ganger. Det kongelige dokumentet fra 1675 antas å være en slik fornyet tillatelse. Der står det blant annet at han skal «[…] urtefrøe frembdeles hereffter i Voris bye allene selge och forhandle […]».
Lite er kjent om Gartners private gartnerivirksomhet, men det er kjent at han innførte og prøvde ut ulike planter som kunne passe i det trønderske klima. I et æresdikt skrevet til ham av apoteker von Westen, går det frem at han hadde grønnsaker, krydder-, medisin- og prydplanter i sin planteskole («Baume Schal», antagelig feilskrift for Baumschule, eller treskole, som planteskole het på den tiden).
Hagearkitekt og -planlegger
Gartner hadde stor innflytelse på anlegg av hager og hagedyrking i Trondheim. Mot slutten av det 17. århundre var det vanlig at velhavende folk i byen hadde hager. I et innlegg i en grensetvist mellom Vår Frue og Domkirkesognet nevnes 38 hager. De fleste av disse lå antagelig på løkkene vest for Munkegaten. Flere av disse nevnes i Gartners bok Horticultura. De hagene Gartner beskrev i Horticultura, og som han hadde arbeidet med i Trondheim og områdene rundt, er borte i dag. Unntaket er gården Mølmannsdalen ved Røros, der en fortsatt kan se restene etter et terrassert hageanlegg som ble anlagt for bergverksdirektør Henning Jürgens’ (Irgens) lystgård. Christian Gartner beskriver denne hagen i Horticultura som en «liden smuck Have i Absetz mod Soelen», og med nesten alle slags urter og stauder som kommer fra frø, løk og knoller.
Også i det 20. århundre fikk Gartner ros som fagmann. Professor Carl W. Schnitler berømmer ham i sitt verk Norske haver i gammel og ny tid fra 1916. Schnitler tar for seg grunntrekkene i den særegne «trondheimsgruppen» av norske hager, som han mener må ha hatt den samme utbredelse som den egenartede trønderske byggeskikken i embets- og andre storgårder. Han skriver om hagene at de ligger i et sikkert beregnet forhold til den firkantede husgruppen, rett bak hovedbygningen «i akse med de lange staselige, snorrette alléer, som er en pryd for Trondheims gater og omegn. Havenes korsgang er gjerne ogsaa centralt betonet ved lysthus ell. lign. Denne haveform tilhører det flate terræn, eller den hviler paa en enkelt, bred terrasse.» Han formoder at den særpregede trønderske hageform har vært den alminnelige gjennom hele det 18. århundre, siden Christian Gartners dager.
«Planermester for byens gader»
Balvoll og Weisæth skriver følgende: «Christian Gartner kan seiast å ha vore den førstes bygartnaren i Noreg.» Etter den store bybrannen i 1681, ble generalmajon Johan Caspar von Cicignon beordret til å omregulerere byen. Etter hans reguleringsforslag ble sentrumsgatene stukket ut med stor bredde og i et regulært rutenett. Det ble ikke tatt hensyn til tidligere gater eller bebyggelse. Christian Gartner ble utnevnt («beskikket») til stillingen som «planermester for byens gader», med ansvar for opparbeidelsen av gatene før kong Christian den femtes besøk i 1685. Gartner hadde ansvar for rundt 50 soldater og senere dels soldater og dels menn fra borgerskapet, som var beordret til dette arbeidet av magistraten og generalløytnant Johan Vibe. Opparbeidelsen av gatene tok mange år. I 1711 skrev Gartner i et brev til magistraten at arbeidet ennå ikke var klart. Han skrev også at han ikke hadde fått noen betaling for arbeidet, unntatt for årene etter at kong Frederik den fjerde besøkte byen i 1704. Da ble han bevilget skattefrihet og en årlig betaling på 20 riksdaler. I brevet skriver han til sist: «… jeg håper dette fortsetter, ettersom arbeidet mere skjer til byens beste, enn således som en del vil mene, til min egen profitt.» Han hadde stillingen til 1713.
Vertshusholder
Gartner-, hageplanlegging- og frøhandelvirksomheten var til en viss grad sesongbasert, og Gartner startet tidlig med et bierverv, som etter hvert ble hans hovederverv: Han etablerte et vertshus. I vicestatholder Johan Vibes karakteristikk av Trondheims Bys Magistrat og Borgerskab fra 1708, finnes følgende om Christian Gartners vertshus: «Christian Gartner, der holder det fornemste Værtshuus med Logering og Spisning […]» I et dokument fra 1701 står det at han hadde vertshus og krambu i bygården sin. Skifteforretningen i hans dødsbo viser at han i sine «sidste levedage» var kjøpmann. Han hadde fortsatt privilegium på salget av urtefrø. Dette kan ha vært utgangspunkt for kjøpmannsbetegnelsen. Skifteprotokollen omtaler en ubetalt regning for en halv tønne «hafue eller urtefrøe» fra Hamburg og viser at han drev frøhandel til det siste.
En aktet og velstående mann
Han nøt sine medborgeres fulle tillit og aktelse, noe som vises ved at han var blant de menn som ble oppnevnt til å avgjøre en grensetvist mellom Vår Frue og Domkirkens sogn. Dette var et ærefullt verv, som kun ble gitt til menn som «nyder Aktelse».
Da Gartner døde i 1716 var han fortsatt en velstående mann. Han hadde eiendommer i sentrum av byen, men formuen hadde skrumpet betraktelig. I skifteprotokollen i dødsboet angis årsaken til denne tilbakegangen: «Og som den salige Mand hafver tagen stor Ildskade ved hans Huus og Gaards Afbrændelse den hand igjen af nye maatte opbygge og der over tilsadt sine største Midler, ja sedt sig i Gjeld hos andre, derfor uden de store Skatter hand nu i mange Aar haver maattet betale […]»
Horticultura
Etter at Gartner hadde vært i Trondheim i rundt 20 år, skrev han det som skulle bli Norges første bok om hagebruk og hagekunst, med den omfattende tittelen ''Horticultura : det er: En kort Underviisning og Anledning, Hvorledis En liden Lyst- Urte- Frugt- eller Kiøcken-Have i disse Nordiske Lande, særligen her Nordenfields, best kand funderis, anleggis, indhægnis, afdeelis, Jorden dyrkis, plantis, saaes, vandis, formeeris og bevaris. Udi nogle faa Capitler afdeelet.'' I boken står det at manuskriptet var ferdigskrevet i 1692, og i 1694 ble den trykt i København. I tillegg til plantelister på latin og norsk og gode råd, inneholder boken en omfattende dedikasjon til Peder Tønder, æresdikt fra flere fremstående trondheimsborgere, og et innledningskapittel med opplysninger om Gartners læretid.
Som nevnt, unnskylder Gartner i fortalen til Horticultura at han ikke er så dyktig i dansk språk som han gjerne ville, men, fortsetter han: Det er ikke min profesjon å gjøre bøker, men å gjøre hager.
Horticultura ble sett på som et viktig skrift. Biskop Erik Pontoppidan omtaler boken i sitt verk fra 1752 Det første Forsøg paa Norges Naturlige Historie. Der skriver han blant annet om hvordan løk, hvitkål og «allehaande Rødder» tidligere måtte importeres fra Holland og England, men «i dette Seculo, særdeeles paa en snes Aars Tid, har man fundet sig mindre trængt hertil, siden Gartneriet er bleven bedre bekjent, maaske til dels i Anledning af en liden nyttig Tractat, kaldet den Norske Horticultura, udgiven af Christian Gartner i Trondhiem».
Horticultura var et standardverk for hagebruk gjennom hele 1700-tallet, og etter Gartners død er det utkommet flere utgaver. Boken er også det første litterære bidraget til norsk plantegeografi, og er karakterisert som et klassisk verk på sitt område. I 1746 ble den utgitt i Trondheim uten dedikasjonen til Peder Tønder, innledningskapitlet og æresdiktene som fantes i første utgave. I 1898 utkom boken i Christiania, denne gang basert på et eksemplar av den første utgaven fra 1694. NTH utga 500 eksemplarer i 1959, trykt som faksimile av 1746-utgaven.
TV-året 1967
TV-året 1967 er en oversikt over hendelser, program og fødte og avdøde TV-personligheter i året 1967.
That’s Why God Made the Radio
That's Why God Made the Radio er det 29. albumet fra The Beach Boys, utgitt 5. juni 2012 i forbindelse med bandets 50-årsjubileum. Albumet ble produsert av Brian Wilson og Joe Thomas. Albumet er bandets første med nye låter siden Summer in Paradise fra 1992. Det er også David Marks' første album med bandet siden albumet Little Deuce Coupe fra 1963.
Michele MacNaughton
Michele MacNaughton (født 18. november 1973) er en sørafrikansk landhockeyspiller.
Karen Roberts (landhockeyspiller)
Karen Roberts (født 10. juni 1967) er en sørafrikansk landhockeyspiller.
Hun representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2000 i Sydney, hvor laget hennes ble nummer 10.
SuperPower 2
SuperPower 2 er et sanntidsstrategispill utviklet av Golemlabs og utgitt av Dreamcatcher Interactive i 2004. Spillet ble utgitt mellom 11. oktober og 19. november i 2004 i Nord-Amerika og Europa. 18. april 2014 ble spillet gitt ut på spillplattformen Steam.
Spillet var ikke egnet for skjermer på denne tiden så følgende oppdateringer for spillet har gjort det mulig å spille med fullskjerm og forbedret ytelsen.
Spillet tar plass på en 3D-modell av jorden der spillerne kan velge mellom 193 land å spille som. Med mindre spilleren spiller med en spillmodifikasjon starter spillet alltid i 2001. Spillerens perspektiv er sett fra verdensrommet men kan zoomes inn på ulike steder på jorden. Når spillet begynner kan man styre landet som spilleren valgte før spillet startet. Spilleren må jobbe hardt for å oppnå ulike mål slik som å oppnå verdensfred, ta over verden, øke BNP en med 50% eller utvikle en land. Spilleren sine valg påvirker andre nasjoner som blir spilt av kunstig intelligens. Spillerens valg har enten positive eller negative virkninger på andre nasjoner, men det kommer an på hvilket land det er. For eksempel, viss en spiller gjør ytringsfrihet ulovlig i sitt land blir forholdet med andre land der ytringsfrihet er lovlig verre, mens forholdet med land der ytringsfrihet er ulovlig blir bedre eller forblir det samme.
International Computers and Tabulators
International Computers and Tabulators (ICT) var et britisk IT-selskap selskap som ble dannet i 1959 gjennom en sammenslåing av British Tabulating Machine Company og Powers-Samas. I 1963 ble selskapet utvidet gjennom en sammenslåing med datadivisjonen til Ferranti. Selskapet eksporterte datamaskiner til mange land rundt omkring i verden før det i 1968 ble en del av International Computers Limited.
Eloise (sang)
«Eloise» er en svensk slagerlåt fra 1993, skrevet av Gert Lengstrand og Lasse Holm, og fremført av dansebandet Arvingarna. Sangen vant svenske Melodifestivalen i 1993 og representerte Sverige i Eurovision Song Contest 1993 i Millstreet. I den internasjonale finalen endte «Eloise» som nummer 7 av 25 deltakere.
Bakgrunn
«Eloise» var én av ti deltakerlåter i den svenske Melodifestivalen lørdag 5. mars 1993, og var skrevet av Gert Lengstrand og Lasse Holm. Sangen ble fremført av det svenske dansebandet Arvingarna, og sangen vant den svenske finalen som første gang brukte telefonavstemning for å kåre vinneren. Dette var Lasse Holms femte og hittil siste seier i Melodifestivalen. Han hadde tidligere vunnet som låtskriver for «Dag efter dag» (1982), «Främling» (1983) og «Bra vibrationer» (1985) og som låtskriver og artist i «E' de' det här du kallar kärlek» (1986).
Som vinner ble «Eloise» det svenske bidraget til Eurovision Song Contest 1993 som ble arrangert i Millstreet i Irland, lørdag 15. mai 1993. I den internasjonale finalen var Sverige det 13. bidraget ut på scenen av 25 deltakere. I avstemningen fikk sangen 89 poeng og endte på en syvendeplass. Den norske juryen ga ingen poeng til «Eloise».
Listeplasseringer
Singelen nådde en tiendeplass på den svenske singellisten, og den lå på Svensktoppen i ti uker fra 18. april til 20. juni 1993, med andreplass som beste notering.
Ruth Elder
Ruth Elder (født 1902, død 1977) var pilot og skuespiller. Hun fikk private pilot-sertifikat P675, og var kjent som «Miss America of Aviation.» Hun var medlem av Ninety-Nines.
I 1927 tok hun av fra New York i flyet «American Girl», sammen med sin co-pilot, George Haldeman i et forsøk på å bli den første kvinne til å kopiere Charles Lindberghs transatlantiske flyvning til Paris. Mekaniske problemer tvang dem til å lande på havet, 3 600 km fra land, men de hadde da satt en ny rekord, fløyet 2 623 miles over åpent hav. Det var også på den tid den lengste flyvning noensinne gjennomført av en kvinne. Hun og George ble hedret med en ticker-tape parade da de kom tilbake til New York.
Paola Vidulich
Paola Vidulich (født 20. april 1977) er en sørafrikansk landhockeyspiller.
Ruth Elder
I 1929 deltok i det første Women's Air Derby, hun fløy sitt Swalow NC8730, og kom på femteplass.
Paola Vidulich
Hun representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2000 i Sydney, hvor laget hennes ble nummer 10.
Ruth Elder
Skuespiller
Hun spilte i Moran of the Marines (1928) og Glorifying the American Girl  (1929). Hun var gift seks ganger, sist med Ralph King, som hun var gift med i 21 år, og som overlevde henne. Hun led av emfysem flere år før hun døde. Hun hadde en sønn, William Trent Schauer (1940–2008), fra sitt ekteskap med pioneren på filmeffekter, A. Arnold Schauer. I 2013 ble det utgitt en barnebok om henne, skrevet av Julie Cummins og illustrert av Malene R. Laugesen, med tittelen, Flying Solo: How Ruth Elder Soard into America's Heart..
Riksherold
Riksheroldembetet ble opprettet i 1818. Etter hvert fikk riksherolden en prangende embetsdrakt inspirert av middelalderen og heroldsdrakter i flere land, med betegnelsen «tabard» eller «tappert». I Sverige ble lignende drakter brukt av egne ordensherolder for seremonier i hver av de forskjellige ordenene som kongene delte ut.
Det norske riksheroldsembetet forsvant da Holger Collett tok avskjed i 1865. Det finnes et maleri av Peter Nicolai Arbo fra 1881 som viser Collett i full embetsdrakt ved Karl XVs kroning i 1859.
I Sverige var det en «riksheraldiker» i tiden 1734-1953 med heraldikk som arbeidsfelt. I Storbritannia er det fortsatt «våpenkonger» med både seremonielle og heraldiske arbeidsoppgaver hos College of Arms og Lord Lyon King of Arms.
Geir Ove Vegsund
Geir Ove Vegsund (født 5. mai 1963) er en norsk lokalpolitiker. Han representerer Høyre og var ordfører i Sula kommune fra 2011 til 2015. Før dette hadde han én periode bak seg i kommunestyret. Fra 2014 til 2017 var Vegsund også leder i Møre og Romsdal Høyre.
Da han blei ordfører, var Vegsund direktør i skipsbyggingsselskapet STX OSV Accommodation. Han er utdanna siviløkonom fra BI. Fra juni 2016 er han administrerende direktør for rehabilitetsenteret Muritunet AS i Valldal i Norddal kommune.
1. divisjon håndball for menn 2023/24
1. divisjon håndball for menn 2023/24 er det nest høyeste nivået i norsk herrehåndball sesongen 2023/24. Ligaen starter 2. september 2023 og blir avsluttet 13. april 2024.
Christian Prahl Reusch
Christian Prahl Reusch (født 26. mai 1900 i Bergen, død 14. juni 1987) var en norsk diplomat.
Etter Utenriksdepartementets aspirantkurs 1930 (karakter 2,17) var han seks år ved legasjonen i Tokyo som sekretær. På 1940-tallet var han ambassaderåd ved Norges ambassade i London. Han ble i 1947 Norges diplomatiske utsending til det allierte hovedkvarter i Japan, med rang av minister stasjonert i Tokyo og fra 1952 sendemann. Fra 1953 til 1960 var han minister ved legasjonen i Kairo med sideakkreditering Damaskus, dit han blant annet måtte i 1957 for å forhandle om den forsvunne Otto Helleren. Reusch hentet ham ut fra fengselet i Mezza. Sendemann til Amman i Saudi-Arabia var han også. Han ble kommandør av St. Olavs Orden i 1959, og var ambassadør ved Norges ambassade i Lisboa 1960–1963 og så til Santiago i Chile fra 1966 med Lima i Peru som sideakkreditering.
Han var sønn av kontorist og kjøpmann Ditlef Christian Reusch (1868–1936) og Elisabeth Christiane (Lizzie) Prahl (1876–1948), som giftet seg 1896. Han var bror til Lizzie Prahl (1905–1978) som var kostymesjef og skuespiller på Nationaltheatret, kjent fra Tante Pose.
Norgesmesterskapet i skiskyting 2006
Norgesmesterskapet i skiskyting 2006 ble arrangert i Trondheim 29. mars – 2. april.
Johnny Hallyday
Johnny Hallyday, opprinnelig Jean-Philippe Smet (1943-2017), var en fransk skuespiller og rockesanger.
Norgesmesterskapet i skiskyting 2006
Kongepokalene ble vunnet av Ole Einar Bjørndalen og Liv Grete Skjelbreid Poirée.
Johnny Hallyday
Bakgrunn
Johnny Hallyday ble født 15. juni 1943 i Paris som Jean-Philippe Smet. Han hadde belgisk far, artisten Léon Smet, og fransk mor, modellen Huguette Eugénie Pierrette Clerc. Han vokste opp hos sin tante Hélène Mar, og tok scenenavnet fra en slektning fra Oklahoma som opptrådte som Lee Halliday. Slektningen kalte Jean-Philippe «Johnny» og ble en farsfigur som introduserte gutten for amerikansk populærmusikk.
Karriere
Hallyday begynte karrieren som sanger i 1960. Han fremførte hovedsakelig franskspråklige versjoner av amerikanske rocke- og pophits.
Hallyday hadde også flere filmroller.
Johnny Hallyday ble svært populær i Frankrike, der «den franske rockekongen» eller bare «Johnny» ble kjent for sin stemme, sine sceneshow og stadionkonserter. Han solgte i alt 110 millioner plater, hovedsakelig i den fransktalende verden. Han slo aldri gjennom i angloamerikansk populærkultur.
Død
Hallyday døde 6. desember 2017 i Marnes-la-Coquette.
Flere titusen (opp til 100,000 eller 1 million ifølge en kilde) møtte opp langs ruten da kisten i desember 2017 ble fraktet i bilkortesje gjennom Paris og langs Champs-Élysées til begravelsen som ble overført direkte på flere fjernsynskanaler. Langs ruten holdt 1500 politifolk vakt. President Macron, og de tidligere presidentene Hollande og Sarkozy, deltok i begravelsen. Eiffeltårnet var opplyst med skiltet «Merci Johnny» i forbindelse med begravelsen. Hallydays død utløste den største kollektive sorg i Frankrike siden Edith Piaf døde i 1963.
Bjørn Olav Nordahl
Bjørn Olav Nordahl (født 1. november 1963) er en norsk journalist og forfatter fra Drammen, bosatt i Mjøndalen i Buskerud.
Nordahl begynte i 2011 i NRK Buskerud. Før det hadde han arbeidet fem år i Vårt land og i 13 år som feature- og gravejournalist i Dagens Næringsliv.
For sin jobb i pressen har han blitt tildelt Den store journalistprisen i 2005 og fem SKUP-diplomer.
Jannike Snoek
Jannike Snoek har sittet i Den rettsmedisinske kommisjon siden 2007. Hun var med på å behandle de sakkyndige rapportene i forbindelse med rettssaken mot Anders Behring Breivik.
Inke van Wyk
Inke van Wyk (født 17. februar 1971) er en sørafrikansk landhockeyspiller.
Hun representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2000 i Sydney, hvor laget hennes ble nummer 10.
Carina van Zyl
Carina van Zyl (født 20. mai 1975) er en sørafrikansk landhockeyspiller.
Hun representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2000 i Sydney, hvor laget hennes ble nummer 10.
Ingvar Nistad
Ingvar Nistad (født 3. oktober 1954 i Sunnfjord) er en norsk lærer, keramiker, forfatter og lyriker fra Fjaler, bosatt i Strandvik i Hordaland.
Nistad gikk ut fra lærerhøgskolen i Sogndal i 1977, og studerte ved Kunsthøgskolen i Bergen fra 1979 til 1983.
Erichius femoralis
Erichius femoralis er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En nokså liten (14-21 millimeter), avlangt oval, litt flat, matt svartbrun hjortebille. Hannens mandibler er noe kortere enn hodet og har en kraftig, firkantet tann på undersiden. Hodet er forholdsvis stort bredt, med en butt tann bak hvert fasettøye, fasettøynene er ganske små. Pronotum og dekkvingene er kledt med gulaktig skjell langs ytterkantene. Pronotum er nesten rektangulært med en svak midtfure. Dekkvingene mangler punktrader eller opphøyde ribber. På beina er lårene rødlige.
Hansel and Gretel: Witch Hunters
Hansel and Gretel: Witch Hunters er en amerikansk action/eventyr/skrekkfilm fra 2013. Filmen er skrevet og regissert av Tommy Wirkola, produsert av Will Ferrell, og har Jeremy Renner og Gemma Arterton i hovedrollene.
Erichius femoralis
Levevis
Artene mangler flygevinger og kan ikke fly.
Hansel and Gretel: Witch Hunters
Handling
Søsknene Hansel (Jeremy Renner) og Gretel (Gemma Arterton) fra eventyret om Hans og Grete har blitt voksne. Etter å ha vært gjennom en traumatisk opplevelse som barn, bestemte de seg for å bli dusørjegere. Nå utgjør de en drømmeduo av hevngjerrige fredløse som finner og tar livet av hekser verden over. Når blodmånenatten nærmer seg, rekrutteres de av borgermesteren av Augsburg, Tyskland, for å stoppe den onde heksa Muriel (Famke Janssen) fra å ofre barn under blodmånen.
Erichius femoralis
Utbredelse
Arten er utbredt i Chile og Argentina.
Systematisk inndeling
Arten har tradisjonelt blitt regnet til slekten Pycnosiphorus.
IBM System/360 modell 20
IBM System/360 modell 20 var en modell i IBMs System/360-familie av stormaskiner. Modellen ble annonsert av IBM den 18. november 1964, og ble lansert i mars 1966. Det var den billigste modellen. Den hadde så lite som 4 Kb hovedminne, åtte 16-biter prosessorregistere i stedet for 16 stk 32-biter generelle registere, og et instruksjonssett som var delvis inkompatibelt med de andre modellene.
I senere år vil den ha blitt klassifisert som en minidatamaskin, snarere enn en stormaskin, men navnet «minidatamaskin» var ennå ikke blitt tatt i bruk.
Peter Joachim Christian Blunck
Han blei boende i byen, og etablerte i 1852 firmaet C. Blunck A/S. Som handelsborger var han registrert som smed, gjørtler, kopper- og blikkenslager, snekker, maler og lakkerer. 31. august 1859 blei han den første autoriserte rørleggeren i hovedstaden sammen med Wilhelm Nessler og Johan Werner.
Han hadde fra 1857 en gård med verksted og bolig i Grensen 2. Denne blei etter hvert for liten, og i 1872 kjøpte han ei ubebygd tomt på tre mål i det som seinere er blitt hetende Karl Johan-kvartalet. Adressen var Kristian IVs gate 8–10. Her lot han bygge to store bygninger, tegna av arkitekt Heinrich Ernst Schirmer. I bygget mot gata var det leiligheter, mens bakbyggets første etasje husa Bluncks verksteder. I andre etasje og på loftet holdt Christiania Tekniske Skole til. Gården fikk seinere navnet Eventyrgården.
Artek (leir)
Allunions-pionerleiren Artek var den sentale pionerleir for Pionerorganisasjonen Vladimir Iljitsj Lenin i Sovjetunionen. Det ligger ved byen Hurzuf på Krimhalvøya.
Historie
Pionerleiren ble grunnlagt den 16. juni 1925 som Allunions-rekreasjonsleiren for barn og var til å begynne med rekreasjonssted for barn som led av tuberkulose. Pionerleiren Artek ble fra 1961 betjent av verdens lengste trolleybuss-linje. Den blir drevet av firmaet Krymskij trolejbus og trafikkerer mellom Simferopol, Alusjta og Jalta.
I mars 1993 fikk det som nytt navn Det internasjonale barnesentrum «Artek» og er blitt tilgjengelig for alle barn.
Asteroiden (1956) Artek, oppdaget i 1969, er oppkalt etter leirstedet.
Ray Bonneville
Historien
Da han kom tilbake fra krigen, jobbet Bonneville i Boston som taxisjåfør for å betale regningene, og han lærte seg å spille munnspill mellom oppdragene.
Han opptrådde på små klubber over hele USA, og varmet opp for blant annet B.B. King, Muddy Waters og Dr. John.
På 1970-tallet lærte Bonneville, mens han var i Colorado, å fly et og supplerte inntekten sin ved å jobbe som flyinstruktør i New Orleans og Boston, i tillegg til å fly med reklame-bannere over Cape Cod, Massachusetts. I 1988 returnerte Bonneville til Quebec for å jobbe som bushpilot. Fra mai til oktober fraktet han jegere, fiskere og landmålere inn og ut av avsidesliggende områder i et de Havilland Beaver sjøfly.
Endre Asbjørnsen Ugland
Endre Asbjørnsen Ugland (født 7. februar 1854 i Greipstad, død 26. desember 1918 i Kristiansand) var en norsk lærer, gårdbruker, handelsmann og politiker for Venstre.
Ray Bonneville
Historien
Bonnevilles musikk er sterkt påvirket av tiden han tilbrakte i New Orleans på 1980-tallet og senere. Brad Hayes samarbeidet en del med Bonnevilles og spilte også på hans CD-er. Andre artister som han kan sammenlignes med og som har påvirket hverandre er Tony Joe White, Mississippi John Hurt og J.J. Cale.
Endre Asbjørnsen Ugland
Ugland gikk 1869–70 på Søgne Lærerskole og var deretter lærer i rundt fem år. I 1875 kjøpte han gården Underåsen i Greipstad og dreiv denne. Han var også landhandler og trelasthandler, i tillegg til at han dreiv ei mølle og et sagbruk. I 1887 solgte han Underåsen og overtok farsgården til kona, Stokkeland, og flytta dit.
Ray Bonneville
Historien
"Bonneville skriver sanger av naturtro karakterer som snubler seg gjennom en røff verden av vold, håp og fortvilelse" (Jim Blum, NPR).
Endre Asbjørnsen Ugland
Han var medlem av herredsstyret i Greipstad 1892–1904 og 1907–10 og varaordfører 1896–1901. Han var forlikskommissær fra 1898 og noen år formann i skolestyret. Ellers var han formann i såvel skogselskapet i amtet som i Vest-Agder folkevæpningssamlag. Han var også ordfører for forstanderskapet i den lokale sparebanken. Han satt i landsstyret i Norges Landmandsforbund.
Ray Bonneville
Priser og anerkjennelse
Han har utført et solid låtskriverhåndverket de siste 35 årene, "Bonnevilles rå fortellingsstil har gitt ham mye kritikerroste" (Blum, NPR). Bonneville har blitt nominert til tre Juno-priser, og vant i 2000 Best Blues Album for sitt tredje album Gust of Wind (1999). Hans fjerde utgivelse Rough Luck ble også nominert, og det samme ble hans 2004 Roll It Down, som gjorde han populær i USA, og han høstet strålende anmeldelser fra DownBeat og No Depression. Siden den gang har stjernen hans vært stigende, med sin prisbelønte utgivelse Goin' By Feel, hans versjon av Bob Dylans sang "It Takes a Lot to Laugh, It Takes a Train to Cry" og han mottok i 2009 Folk Alliance International Song of the Year for "I Am the Big Easy". Bonneville har "delt scene med blues-tungvektere B.B. King, Muddy Waters, J.J. Cale og Robert Cray, og har opptrådt på scenene til South by Southwest og Folk Alliance" (Blum, NPR). Ved den 15. Genie Awards mottok Bonneville og Hayes en Genie Award nominasjon for beste originale sang for sangen "Say These Things" fra filmen The Myth of the Male Orgasm.
Strandsolvikler
Strandsolvikler (Pammene gallicana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).
Utseende
En liten (vingespenn 10-13 millimeter), brunspraglete vikler. Forvingen er nokså mørkt brun med uregelmessige, sølvfargede tverrstriper. Bakvingen er lysbrun.
Levevis
Denne arten finnes først og fremst ved kysten. Larvene lever av modnende frø på planter i skjermplantefamilien, særlig på vill gulrot (Daucus carota), men også på sløke, bjørnekjeks, pastinakk og andre. De spinner noen frå sammen med silke og lever inne i dette spinnet. De voksne viklerne flyr i juli-august, mest om dagen.
Utbredelse
Arten er utbredt i Mellom- og Vest-Europa og finnes også i det nordlige Asia. I Norge er den funnet i Akershus og langs kysten fra Vest-Agder til Hordaland.
Livadia
Kommunen
Kommunen Livadia ble opprettet i 2001 i henhold til reform i lokalstyre ved å slå sammen fem tidligere kommuner, som da ble kommunale enheter:
Kommunen Livadia består av følgende fjerntliggende bosetninger (foruten byen selv): Agios Nikolaos Livadias (befolkning: 25), Analypsis Livadias (befolkning: 184), Elikon (befolkning: 43), Perachora (befolkning: 279), Stathmos (befolkning: 3), Tzimeika (befolkning: 25) og Tsoukoulades (befolkning: 149).
Historie
Pausanias, som skrev på 100-tallet e.Kr., rapporterte at det opprinnelige navnet på byen var Mideia, og at det tok navnet Lebadeia fra Lebedos fra Athen som flyttet byen til dens nåværende lokaliseringen ved breddene av elven Herkyna. Byens guddommelige beskytter var helteguden Trofonios. Hans orakel, som involverte en rystende nedstigning til et undergrunnskammer, var kjent utenfor Hellas. Ved kildene fra elven Herkyna er det grunne grotter med nisjer og marmorlevninger som det hevdes er setet til orakelet.
På høyden over er det en liten borg fra middelalderen, hovedsakelig arbeidet til spanske leiesoldater på 1300-tallet. Lengre vest med storslått utsikt fra åsene ved Profitis Ilias, er det ruiner av et stort tempel for Zevs Basileos, kanskje påbegynt på 200-tallet f.Kr., men aldri fullført.
Katedralkirken for sankt Georgios huser en betydningsfull relikvie, levningen av sankt Georgios' hode. Det ble fraktet til Venezia på 1400-tallet, men gitt tilbake til Livadia som en håndslag på god interkirkelig samarbeid i 1999.
I middelalderen var det rekke vannmøller langs elven. En av disse er blitt bevart.
Caverion
Caverion Group er et finsk aksjeselskap med virksomhet innen entreprise, facility management og bygge- og anleggsnæringen. Selskapet har sin historie tilbake til 1912, da det svenske ingeniørselskapet Allmänna Ingeniörsbyrån etablerte en avdeling i det som da var Storfyrstedømmet Finland.
Caverion Group ble etablert gjennom en fisjon av YIT-konsernets segmenter Building Services og Industrial Services 1. juli 2013. Entreprenørvirksomheten og boligsatsingen i Finland, Baltikum og Russland forble i YIT, mens de delene av YIT som omfatter tekniske bygginstallasjoner og service, inngikk i et nytt selskap, Caverion Group.
Caverion Group hadde i 2021 en omsetning på cirka 2,1 milliarder euro og rundt 14,000 ansatte fordelt på ti land i Europa. Selskapet er børsnotert på NASDAQ OMX Helsingfors, og har hovedkontor i Helsingfors. Konsernsjef er dansken Jacob Götzsche.
Caverion i Norge
Caverion er også en leverandør av service på tekniske bygginstallasjoner og tjenester for eiendomsdrift. Selskapet er sertifisert av Det Norske Veritas og innehar sertifikatene NS-EN ISO 9001 (kvalitet), NS-EN ISO 14001 (det ytre miljø) og OHSAS 18001 (HMS).
Adm.direktør for Caverion i Norge er Knut Gaaserud.
Snøbrett under Vinter-OL 2014 – Snowboardcross menn
Snøbrett under Vinter-OL 2014 – Snowboardcross menn var tredje gang snowboardcross var med på det olympiske snøbrettprogrammet. Konkurransen ble avviklet 18. februar 2014 i Roza Khutor ekstrempark.
Konkurransen skulle egentlig bli avviklet dagen før, men ble utsatt til morgentimene etter grunnet tåke. Da også dagen derpå startet med tåke, ble seedingrunden avlyst. Åttendedelsfinaleheatene ble derfor satt opp etter verdenscuprankingen.
Pierre Vaultier fra Frankrike tok gull foran Nikolaj Oljunin fra Russland og Alex Deibold fra USA. Regjerende verdensmester, Alex Pullin fra Australia, ble slått ut i kvartfinalen.
Regjerende og to-ganger olympisk mester, Seth Wescott fra USA, som var utsatt for en korsbåndsskade i april 2013, deltok ikke under disse lekene. Wescott falt i kvalifiseringsrunden til Vinter-X-Games 2014 og den fjerde amerikanske OL-plassen gikk dermed til Nick Baumgartner. Sammen med landsmann og 7-ganger-Vinter-X-Games-vinner; Nate Holland, ble Baumgartner slått ut allerede i Åttendedelsfinalen.
Neocorvicoana
Neocorvicoana er en slekt av biller som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen Scarabaeoidea.
Snøbrett under Vinter-OL 2014 – Snowboardcross menn
Kvartfinaler
De 3 beste i hvert heat avanserte til semifinalene.
Semifinaler
De 3 beste i hvert heat avanserte til A-finalen, mens de 3 andre måtte kjempe om 7-12.-plass i B-finalen.
Neocorvicoana
Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige (subtropiske) Sør-Amerika.
Snøbrett under Vinter-OL 2014 – Snowboardcross menn
Finaler
Pierre Vaultier fra Frankrike tok gull foran Nikolaj Oljunin fra Russland og Alex Deibold fra USA.
Simin Tander
Biografi
Tander er født i Tyskland av afghansk journalistfar, som døde da hun var barn, og tysk lærermor. Hun vokste opp i Köln og hennes eldre søster Mina Tander ble skuespiller. Da Tander avsluttet videregående skole, var hun nære ved å få en platekontrakt som pop-sanger. Gennom sin utdannelse som operasangerinne, forstod hun at hun hadde mer dragning mot vokal improvisasjon enn klassisk sang. Hun fikk pianoundervisning og startet sitt eget band. Fra 2002, studerte hun jazzsang ved Konservatoriet ArtEZ i Nederland. Der gikk hun ut med en Master i muskk i 2008. De følgende årene spilte hun med trompetisten Eric Vloeimans i Nederland og med Bo van de Graaf's I Compani, der hun bidro til albumene Fellini (2004), Garbo of Extended 2013. I Tyskland kunne hun høres på lydsporene til Tatort og to episoder av ZDF filmen Der Kriminalist. Som leder av sin egen Kvartett til medvirkninger på Jeroen van Vliet (vinner av Boy-Edgar-Preis 2014), Etienne Nillesen and Cord Heineking. Med denne kvartetten har hun også gitt ut to albums and spilt på internasjonale scener, som North Sea Jazz Festival, Bohemia Jazz Festival (Chekia), Catania Jazz Festival (Italia), Madrid International Jazz Festival (Spania), OCT LOFT Festival (China), Hong Kong Jazz Festival og Jarasum Jazzfestival (Sør-Korea). Simin var også invitert flere ganger av UN Women Kommitte for å representere Tyskland i internasjonale sammenhenger og i juni 2015 tolket hun UN kvinnesangen One Woman ved de 20. Beijing-konferansen.
Tander har samarbeidet med den norske pianisten Tord Gustavsen og trommeslageren Jarle Vespestad siden 2014. De ga ut albumet What Was Said i 2016. De spilte også på Vossajazz 2016. I tillegg bidrar hun regelmessig på andre prosjekter, slik som i 2015 på TFF Rudolstadt med 'Ruth ausgezeichnete Ensemble' Eurasians Unity under ledelse av Caroline Thon, eller Heiner Schmitz' Sins & Blessings. Siden 2012 har hun fortsatt å undervise i jazzsang ved Institut für Musik Osnabrück og bor i Köln.
Barsegh Geghamjan
Barsegh Geghamjan (armensk: Բարսեղ Գեղամյան, født 1850 i Jerevan) var en armensk embets- og tjenestemann og ordfører i Jerevan.
Geghamjan var utdannet i Moskva og returnerte deretter til Armenia hvor han fra 1875 var i statstjeneste i det russiske guvermentet Jerevan, etter hvert med rang som kollegieassessor (etter den sivile russiske rangtabellen i tsartiden).
Fra september 1884 til desember 1893 var Geghamjan ordfører i hjembyen Jerevan, og i en periode i 1893 også prefekt i Nor Bajazet (idag kjent som Gavar).
Utmerkelser
Geghamjan mottok to russiske og en persisk orden:
Ormebløtdyr
Ormebløtdyr (Aplacophora) er en klasse med ørsmå ormelignende marine bløtdyr. Klassen har to undergrupper, nå mistenker man at Aplacophora allikevel kan være monofyletisk:
Einar Aune
Einar Aune (født 8. august 1962) er en norsk lokalpolitiker (H) som var ordfører i Skånland kommune fra 2011 til 2015.
Aune er utdanna ingeniør og hadde kommunen som arbeidsplass da han blei valgt til ordfører.
Halimione verrucifera
Halimione verrucifera er en dvergbusk i amarantfamilien. Den blir 20–50 cm høy. Stammen er forvedet med lysegul til gråbrun bark. Greinene er ettårige. Bladene er motsatte og helrandete, og hele planten er grå. De små, enkjønnede blomstene sitter i toppstilte blomsterstander.
Planten vokser på salt eller alkalisk jord, mellom sanddyner og langs vegkanter. Den er utbredt i det eurasiske steppe- og halvørkenbeltet fra Romania, Moldova og Ukraina østover til vestlige Mongolia og nordlige Xinjiang.
Jorunn Elisabet Gleditsch Lossius
Jorunn Elisabet Gleditsch Lossius (født 29. februar 1980) er en norsk politiker for KrF. Hun var fast møtende vararepresentant på Stortinget i perioden 2018- 2021, og satt som 2.nestleder i Familie- og kulturkomiteen. Hun ble innvalgt i Lillesand bystyre i 2015 og var varaordfører i kommunen. Hun er i dag leder for Agder KrF og jobber som leder for kommunikasjon og samfunnskontakt i Mercy Ships Norge.
Bakgrunn og utdannelse
Lossius har studert kristendomskunnskap, drama/teater og historie ved Høyskolen i Agder. Ved siden av studiene jobbet hun som lærervikar og som selger i møbel- og klesbutikker. Etter studiene jobbet hun i Lindesnes barnehage en del år, før hun gikk over i Norsk Søndagsskoleforbund hvor hun var konsulent i Vest-Agder krets med ansvar for de ca. 130 søndagsskolegruppene som finnes i fylket. I 2012 ble hun ansatt som fylkessekretær i Aust-Agder og Vest-Agder Kristelig Folkeparti.