cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ġ
Ġ og ġ (G med prikk over) er den syvende bokstaven i det maltesiske alfabetet mellom f og g, og representerer en stemt postalveolar affrikat, som med lydskrift skrives som [dʒ]. I Unicode har den kombinasjonene U+0120 og U+0121.
Richard Stebbins
Richard Vaughn Stebbins (født 14. juni 1945), amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo.
Stebbins ble olympisk mester i friidrett under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det amerikanske stafettlaget som vant 4 x 100 meter stafett, med tiden 39,06 som var ny verdensrekord, foran Polen og Frankrike. Stebbins løp tredje etappe, de andre på laget var Gerald Ashworth, Paul Drayton og Bob Hayes.
Bjergsted Blåseensemble
Bjergsted Blåseensemble er et janitsjarkorps med base i Stavanger.
Korpset ble stiftet 28. april 2016.
Blåseensemblet deltok i elitedivisjonen i forbindelse med NM for janitsjarkorps 2023.
Kari Svendsen
Kari Svendsen (født 5. september 1950 i Oslo), ofte omtalt som Banjo-Kari, er en norsk artist, visesanger, gitarist og banjospiller.
Kari Svendsen startet sin musikalske karriere i 1966. Hun ble i begynnelsen kjent som medlem av gruppa Christiania Fusel & Blaagress, men opptrådte fra 1970-tallet som soloartist og etter hvert i flere revyer. Hun er kjent for å holde de norske revyvisene i hevd, særlig de av det munnrappe slaget. Hun overgår Arvid Nilssens hurtighet i sin versjon av Finn Bø og Bias Bernhofts «Trikkevisa» («Bare døtt på!») fra 1942 om en trikkekonduktør. Hun fikk Gammleng-prisen i klassen vise i 1994. Hun spilte rollen som en jovial vaktmester i ungdomsserien Borgen skole på NRK TV.
Kari Svendsen var tidligere gift med artisten Lillebjørn Nilsen. I 2011 ble hun tildelt St. Hallvard-medaljen for sin posisjon som visesanger i Oslo.
I 1995 startet hun Josefine Visescene sammen med Jørn Simen Øverli, Lars Klevstrand og Kirsti Kinsarvik.
Zakynthos internasjonale lufthavn, «Dionysios Solomos»
Zakynthos internasjonale lufthavn, «Dionysios Solomos» er en flyplass på Zakynthos i Hellas.
Flyplassen ble tatt i bruk i 1972, men da bare for innenlandsruter. I juni 1981 ble flyplassen utvidet og begynte å ta i mot fly fra utlandet.
Barra da Estiva
Barra da Estiva er en kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil.
Juliane av Sachsen-Lauenburg
Juliane (født 2. desember 1589, død 1. desember 1630) var en tysk prinsesse gift hertuginne av Nordborg.
Stadium Arcadium
Stadium Arcadium er et musikkalbum av Red Hot Chili Peppers' niende studioalbum, utgitt i 2006. Albumet er på 28 sanger fordelt på to CD-er med fjorten sanger på hver. Albumet inneholder blant annet singlene «Dani California», «Snow ((Hey Oh))», «Desecration Smile», «Hump de Bump» og «Tell Me Baby», som det også har blitt laget musikkvideoer av. Albumet vant Grammy for beste rockalbum 2006, og singelen «Dani California» vant prisene beste vokal (rock) av en duo eller gruppe og Beste rocksang.
Juliane av Sachsen-Lauenburg
Hun var datter av hertug Frantz II av Sachsen-Lauenburg (1547-1619) og Maria av Braunschweig-Lüneburg (1566-1626). Den 1. august 1627 giftet hun seg med hertug Frederik av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Nordborg, en sønn av Hans den yngre, lillebror til Frederik II av Danmark og Norge. De fikk sønnen Hans Bugislav.
Allerede etter tre års ekteskap døde hun i barselseng den 1. desember 1630 i Nordborg. 9. februar 1631 ble hun bisatt i det hertugelig kapell i Egen kirke. I 1813 ble eketreskisten overført til Nordborg kirke. På kisten leses: V. G. G. Juliana geborn zu Sachsen Engern und Westphalen, Herzogin zu Schleswig-Holstein Stormarn und der Ditmarschen, Gräfin zu Oldenburg und Delmenhorst.
Tussa kraftverk
Tussa Kraftverk er et vannkraftverk ved Bjørke i Storfjorden i Volda kommune i Møre og Romsdal.
Kraftverket utnytter et fall på 637 meter mellom Tussevatn og sjøen. Det samles også inn vann fra flere bekkeinntak.
Tussevatn reguleres mellom 656 og 611 moh. Kraftverket er bygget i fjell.
Midlere årsproduksjon er på 276 GWh og installert effekt er på 64 MW.
Kraftverket startet produksjonen i 1961 og ble modifisert i 1995 og 2018. Den siste oppgraderingen øker produksjonen med 12 GWh.
Eier er Tussa.
Pardosa buchari
Pardosa buchari er en av edderkoppene i gruppen ulveedderkopper (Lycosidae).
Utseende
Lengden på hannen er 5,4 mm lang, mens lengden på hunnen er 6,2 mm.
Mange av artene i slekten Pardosa er ganske lik hverandre og er variable i farge, selv om enkelte kan ha artstypiske flekker (mønster). For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og et hode-bryst parti (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne, hvorav de to midterste er langt større enn de andre.
Heraldisk Tidsskrift
Heraldisk Tidsskrift er et nordisk tidsskrift som utgis i København av det skandinaviske Heraldisk Selskap (Societas Heraldica Scandinavica). Utgivelsen startet i 1960 og kommer vanligvis med to hefter pr år. I mars 2017 er tidsskriftet kommet til bind 12 og hefte nummer 115.
Tidsskriftet har artikler om heraldiske emner og aktiviteter, alle typer våpenskjold og en del beslektede emner; flagg, bumerker, seglmerker, symboler m.m. Det er særlig artikler om nordiske forhold, men også om heraldikk i andre land, internasjonale kongresser og annet. I så å si hvert hefte er det artikler på norsk og/eller som angår Norge.
Forfatterne av artiklene er for det meste nordiske, men også enkelte fra andre land. Blant dem som har skrevet i tidsskriftet er Hallvard Trætteberg, Hans Krag, Gunnar Scheffer (Sverige; statsheraldiker), Sven Tito Achen (Danmark; i en årrekke dets redaktør), Jan Raneke (Sverige), Ernst Verwohlt (Danmark), Allan Tønnesen (Danmark; tidligere dets redaktør), Knud Prange (Danmark), Nils G. Bartholdy (Danmark), Bruno Heim (Vatikanet). Dessuten er artikler skrevet av blant andre følgende fra Norge: Harald Nissen, Knut Johannessen, Thorbjørn Bergersen, Geir Helgen, Tom Sverre Vadholm, Tore Vigerust, Kaare Seeberg Sidselrud og Hans Cappelen.
Tidsskriftet er rikt illustrert - også med fargebilder. Lengre artikler har et «abstract» på engelsk - det kan være enkelte artikler som i tillegg har et sammendrag på andre språk.
Primater
Primater (Primates) (fra latin, primus, den første) tilhører gruppen Primatomorpha og er en orden av placentale pattedyr som omfatter to underordener; Strepsirrhini (våtneseaper) og Haplorhini (tørrneseaper). Gruppen teller omkring 478–480 arter, fordelt i 78 slekter. En studie fra 2013 estimerer, at alle nålevende primater har en felles progenitor som levde for omkring 69–66 millioner år siden, noe som antyder at primatene skilte seg ut i en egen linje nær K/T-grensen. Primatologi er læren om primatene, og utgjør dermed en gren av mammalogien og zoologien.
Utbredelse
Ser man bort fra menneskene, så er primatene i hovedsak utbredt i den tropiske og subtropiske sonen. De fleste artene er trelevende og forekommer i alle typer skog, fra mangroveskoger og regnskoger til temperert lauvskog og barskog. De lever i høyder fra havnivået og opp mot 3 000 moh. eller mer. De eneste artene som trives i temperert klima, er noen makaker (for eksempel japanmakaken), høylandsmangabeyen, geladaen og oss mennesker. Disse artene er ikke primært trelevende, men snarere terrestriske og ofte ganske store, som gorillaer (jungel) og bavianer (savanne). Terrestriske arter kan leve i høyder opp mot 4 400 moh eller mer, som for eksempel geladaen. Mennesket er imidlertid eneste art som har spredd seg til samtlige klimasoner, og i så måte er vi unntaket.
Biologi
Siden primatene har hatt mer enn 60 millioner år med evolusjonær utvikling, har de hatt god tid til å utvikle et bredt og variert utvalg av spesialiserte anatomiske særtrekk og adaptive nisjer. I så måte har menneskelig kognisjon vært avgjørende for artenes suksess.
At primater i hovedsak er trelevende reflekteres i artenes anatomi, selv om mange også tilbringer deler eller det meste av tiden på bakken. Likheten gjelder for eksempel gripehender (hender med opponerende tomler) og føtter til å forflytte seg med, og et godt utviklet syn. Artene har dessuten opponerende stortær på føttene, men graden er varierende. De trelevende artene har mest utviklede gripeføtter, mens mennesket har tapt denne egenskapen. Noen arter i den nye verden har dessuten utviklet halen til et ekstra (femte) gripeorgan. Hos primatene har fingre og tær ikke klør, men negler. Mennesket er imidlertid den eneste nålevende primaten som fullt ut er bipedal, altså helt og fullt tobeint med oppreist gange.
Primatenes stamart hadde tannformelen 2-1-3-3. Dette innebærer en reduksjon av én fortann. Denne tilstanden er bevart hos mange primater, men flere ytterligere reduksjoner har forekommet.
Atferd
Det fins både nattaktive (de fleste våtneseaper) og dagaktive (de fleste tørrneseaper) primater. Mange arter har komplisert sosial atferd. Noen arter lever i parforhold, mange i grupper med rangordener, f.eks. haremer.
De fleste primatene er planteetere som i hovedsak lever av frukt og blader, men noen er også altetere. Rene kjøttetere er sjeldne, men spøkelsesaper er i hovedsak insektetere.
Slektskap
Det første kladogrammet under viser primatenes slektskap til andre grupper, slik man har regnet det i senere år, blant annet i henhold til Kriegs et al. (2007). Det andre kladogrammet viser en nyere inndeling av dette slektskapet, og er i henhold til Meredith et al. (2011) og Zhou et al. (2015). Selv om det ser ut til å være generell enighet om, at Scandentia (trespissmus) har en basal plassering i slektstreet, er det fortsatt usikkerhet knyttet til den nøyaktige plasseringen.
En ny inndeling plasserer Scandentia (trespissmus) som søstergruppen til Glires (gnagere og haredyr) og ekskluderer dermed Euarchonta.
Caprice of the Mountains
Caprice of the Mountains er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av John G. Adolfi.
Primater
Etterkommere
Inndelingen av primatenes etterkommere følger Groves (2005).
Caprice of the Mountains
Handling
Den velstående playboyen Jack Edmunds tilbringer litt tid i en liten fjell-by, hvor han blir kjent med den lokale jenta Caprtice Talbert og inviterer henne til leiligheten hans. Når faren til Caprice oppdager dette – selv om ingenting har skjedd mellom dem – tvinger han de to til å gifte seg. De to nygifte flytter deretter til Jacks hjem i storbyen.
Men det oppstår snart en rekke problemer mellom de to, ettersom Jack fremdeles er irritert over bryllupet - og han egentlig ikke ønsket å gifte seg enda. I tillegg oppdager Caprice snart at hun ikke orker å bo i storbyen, og hun ønsker å reise hjem til landsbyen hvor hun hører hjemme.
Henry Borden vannkraftverk
Henry Bordon vannkraftverk er et vannkraftverk i Brasil, som ligger i Cubatão i delstaten São Paulo, men får kraft fra framledet vann fra elva Tietê som er ei nordlig sideelv til Paraná. Installert effekt i turbinene er 889 MW. Utbyggingen av anlegget var ferdig i 1956, og kraftverket drives av selskapet Eletropaulo.
Kinesisk Taipei under Vinter-OL 2006
Kinesisk Taipei under Vinter-OL 2006. Én mannlig sportsutøver fra Taiwan deltok i aking under Vinter-OL 2006 i Torino i Italia. Kinesisk Taipei vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 28.-plass i aking ener menn. Det var sjuende gangen sportsutøvere fra Taiwan konkurrerte for Kinesisk Taipei under et vinter-OL.
Thomas Ruff
Thomas Ruff (født 10. februar 1958 i Zell am Harmersbach) er en tysk fotograf fra Düsseldorf.
Liv
Thomas Ruff studerte fra 1977 til 1985 fotografi med Bernd og Hilla Becher ved Düsseldorf kunstakademi. Ruff ser seg selv som påvirket av blant andre Walker Evans, Eugène Atget, Karl Blossfeldt, Stephen Shore og William Eggleston. I 1999 ble han professor for fotografi ved Staatlichen Kunstakademie Düsseldorf og ledet fra 2000 til 2006 klassen for fotografi, den tidligere "Becher-klassen", som er blitt kjent som Düsseldorfer Fotoschule, og blir regnet som en betydningsfull gruppe innen fotokunst.
Allerede i løpet av studietiden begynte han sin konseptuelle praksis med å fotografere i serier. Temaene var interiører; innendørsbilder av tyske oppholdsrom med typiske innredninger fra 1950- til 1970-tallet (hele rom og detaljer). Dette ble etterfulgt av portretter og fasader av bygninger. Portrettene ligner vanligvis passbilder av overdimensjonerte personer fra Ruffs vennekrets med et høyt detaljnivå og et alvorlig blikk. I en samtale med Philip Pocock (Journal of Contemporary Art, 1993) trekker Ruff en parallell mellom denne portrettserien, og overvåkningsmetodene politiet benyttet på 1970-tallet, i sammenheng med yrkesforbud og RAF-terrorisme. Thomas Ruffs bilder av bygninger er på samme måte distansert, og forstyrrende detaljer redigerer han bort digitalt – en fremgangsmåte for å fremheve det typiske, vise fasadens eksemplariske karakter. (Ruff: "Slike bygninger representerer mer eller mindre ideologien og næringslivet i forbundsrepublikken Tyskland i de siste tretti år.") Hva gjelder lys, perspektiv og ståsted, måten Ruff fotograferer på standardisert. Fra 1989 blir disse seriene etterfulgt av bilder av stjernehimmelen som ikke bygger på hans egne fotografier. I årene fra 1992 til 1995 tar han nattfotografier, og med teknologi som bevisst spiller på militær bruk av denne, for eksempel i spionasje. Fra 1994 til 1996 lager han stereobilder. En annen serie fra 1990-tallet er Zeitungsfotos (avisbilder). I likhet med stjernebildene benytter Ruff her fotografier tatt av andre;  avisutklipp som han forstørret uten den opprinnelige undertittelen.
I 2003 publiserte Ruff fotoboken Nudes med tekst av den franske forfatteren Michel Houellebecq. Ruffs bilder i dette tilfellet bygger på pornobilder fra internett, som han endrer i stor eller mindre grad bearbeider og manipulerer digitalt.
Utstillingen hans i Münster (2011) het "Stellar Landscapes". Til denne hadde han bearbeidet til sammen 60 bilder av Mars fra NASA på en slik måte at betrakteren så landskapet som ut av et flyvindu.
I 2012 arbeidet Ruff sammen med 3D-eksperten Wenzel S. Spingler med en serie kalt "Fotogramme". Disse knytter seg til det historiske fotogrammet, men ble helt og holdent laget digitalt ved simulering av et virtuelt mørkerom, og delvis gjengitt med superdatamaskinen Juropa ved Forschungszentrum Jülich. Resultatet ble et rent virtuelt, farget skyggebilde i stort format. Billedserien ble i 2014 blant annet stilt ut i galleri David Zwirner i New York, S. M. A. K. i Gent, og Kunsthalle Düsseldorf. Sistnevnte som første institusjonelle separatutstilling i hjembyen hans.
Fra 2014 jobbet han på serien "Negative". I den bearbeidet han digitalt historiske, analoge fotografier av akter, portretter, maleratelierer, landskap osv., og endret disse med en sepiatoning som er typisk for cyan, og skrev dem tilsvarende som i cyanotypi-prosessen ut som et negativ.
Utstillinger (utvalg)
Ruff har hatt en rekke utstillinger over hele verden siden han hadde sin første i Galerie Rüdiger Schöttle, München, i 1981; blant annet ved documenta IX (1992), Venziabiennalen (1995 og 2005), Biennale of Sydney (1996) og Bienal de São Paulo (2002).
Fennomani
Fennomani (av latin fennus, og gresk mani'a, «lidelsesfull kjærlighet»), «finskhetsvermeri», er en språklig nasjonal bevegelse i Finland, som første gangen dukket opp i det svenske tidsskriftet «Lyceum». Bevegelsen førte i 1851 til opprettelsen av en lærestol i det finske språk ved Helsingfors universitet og til den generelle anerkjennelsen av finsk som et offisielt språk.
Ayşenur Duman
Ayşenur Duman (født 1. mars 1999) er en tyrkisk langrennsløper.
Fennomani
En sentral talsmann for fennomanidoktrinen var Johan Vilhelm Snellman, som i tidsskriftet Saima i årene 1844-1846 formulerte dens teser på en klar og entydig måte. Snellman var påvirket av de tyske nasjonalteoriene og tysk språkpurisme, som hevdet at et folks regelmessige utviklingsgang ble forstyrret av å oppta fremmedelementer i sin herkomst og sitt språk.
Ayşenur Duman
Hun representerte Tyrkia under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 86 på 10 kilometer fristil.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 86 på sprinten.
Luqu
Luqu (kinesisk: 碌曲县; pinyin:  Lùqū Xiàn) er et fylke i provinsen Gansu i Folkerepublikken Kina. Det ligger i det autonome prefekturet Gannan for tibetanerne.
Befolkningen var på 30,039 innbyggere i 1999.
Samferdsel
Kinas riksvei 213 løper gjennom området. Den begynner i Lanzhou i Gansu og fører via Chengdu og Kunming til byen Mohan ved grenseovergangen til Laos.
Fonsecagolfen
Fonsecagolfen (spansk: Golfo de Fonseca) er en golf i Mellom-Amerika. Den er en del av Stillehavet og befinner seg ved kysten av El Salvador, Honduras og Nicaragua. Golfen dekker et areal på om lag 3 200 km². Den har en 261 km lang kystlinje, hvorav 185 km er i Honduras, 40 km i Nicaragua og 29 km i El Salvador.
Den første europeeren som oppdaga golfen, var spanjolen Gil González Dávila i 1522. Han kalte den opp etter erkebiskop Juan Rodríguez de Fonseca.
Pierre Deligne
Bakgrunn
Pierre Deligne viste tidlig interesse for matematikk, og interessen vokste da han som 14-åring fikk låne flere bind av Nicolas Bourbakis Eléments de mathématique. Som student ved Université Libre de Bruxelles var Delignes opprinnelige ambisjon å bli lærer og drive med matematikk som hobby, før han oppdaget at «det går an å leve av å leke, det vil si å drive med forskning innenfor matematikk» som han selv har uttalt det.
I 1966 tok han, tilsvarende bachelorgrad, og i 1968 (doktorgrad) ved samme institusjonen.
Karriere
For arbeidene som omfattet en blanding av algebraisk geometri og algebraisk tallteori, ble Deligne tildelt Fieldsmedaljen i 1978 og Crafoordprisen i 1988, sistnevnte delt med Alexandre Grothendieck. Delignes løsninger krevde at det ble innført en ny type algebraisk topologi.
I 1968 arbeidet han med Jean-Pierre Serre; deres arbeid førte til viktige resultater om l-adiske representasjoner assosierte til modulære former, og de formodede funksjonalekvasjonene av visse L-funksjoner. Delignes arbeidet også med Hodgeteori. Han introduserte vekter og testet dem på objekter i kompleks geometri. Han samarbeidet med David Mumford om en ny beskrivelse av modulrom for kurver. Deres arbeid kom til å bli betraktet som en introduksjon til en form av teorien av algebraiske stacks, og er blitt benyttet i spørsmål som oppstår i stringteori.
Kanskje hans mest berømte bidrag var hans bevis av den tredje og siste av de formodninger som var blitt fremsatt av André Weil (Weil-formodningene). Dette fullbyrdet programmet innledet av, og i stort sett utviklet av Alexander Grothendieck. Som et korellat beviste han Ramanujan–Peterssons formodning for modulære former av vekt større enn ett; tilfellet med vekt ett var blitt bevist i hans arbeide med Serre.
Deligne ble i 2006 adlet som vicomte (nederlandsk: burggraaf).
Folkets Fredspris
Folkets Fredspris er en norsk pris som ofte gis som en motreaksjon til utdelingen av Nobels fredspris. Pengene er innsamlet av forskjellige organisasjoner og blant folket; derav navnet.
Jan Christian Ødegaard
Jan Christian Ødegaard (født 20. september 1960) er bedriftsøkonom, ingeniør, cand.scient., MBA og brigader i Hæren fra 2007. Han er uteksaminert fra Hærens yrkesskole for våpenteknisk befal, Stavanger Ingeniørhøgskole, Universitetet i Oslo, Handelshøyskolen BI, Forsvarets stabsskole og Forsvarets høgskole.
Ollan Cassell
Ollan Conn Cassell (født 5. oktober 1937 i Nickelsville i Virginia) er en amerikansk tidligere friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo.
Cassell ble olympisk mester i friidrett under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det amerikanske stafettlaget som vant 4 x 400 meter stafett, med tiden 3.00,7 som var ny verdensrekord, foran Storbritannia og Trinidad og Tobago. Cassell løp første etappe, de andre på laget var Michael Larrabee, Ulis Williams og Henry Carr.
Carlos José Ramos dos Santos
Carlos José Ramos dos Santos (født 22. september 1934 i São Paulo i Brasil, død 9. mai 2020 i Rio de Janeiro), bedre kjent som bare Carlos José, var en brasiliansk singer-songwriter innen sjangeren seresta.
Liv og virke
Han startet sangerkarrieren på Um Instante Maestro, et radioprogram ledet av Flávio Cavalcanti som ble sendt på Rádio Nacional Rio de Janeiro.
Han var aktiv som musiker og komponist fra 1957 til 2020. I løpet av karrieren utga han åtte studioalbum. To av albumene var samleplater med hans største hits. Han utga i tillegg en plate med særlig lang spilletid.
Han hadde juridisk utdannelse og praktiserte som jurist i et par år før han ble fulltidsmusiker.
Den 9. mai 2020 døde han i Rio de Janeiro av komplikasjoner knyttet til Covid-19. .
Røkenes bedehus
Røkenes bedehus er en langkirke fra 1982 i Lavangen kommune, Troms og Finnmark fylke.
Byggverket er i tre og har 140 plasser.
Karel Schummelketel
Karel Johan Schummelketel (født 24. september 1897 i Breda, død 8. januar 1981 i Harderwijk) var en nederlandsk rytter som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.
Schummelketel vant en olympisk sølvmedalje i feltritt under OL 1932 i Los Angeles. Han og hesten «Duiveltje» var med på det nederlandske laget som kom på andreplass, bak USA, i lagkonkurransen i feltritt. De andre på laget Charles Pahud de Mortanges på «Marcroix» og Aernout van Lennep på hesten «Henk». Schummelketel ble nummer seks i den individuelle konkurransen i feltritt på «Duiveltje».
Monterrey Open 2017
Monterrey Open 2017 var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2017 som fant sted i Monterrey i Mexico fra 3. til 9. april 2017.
Euplectalecia
Utseende
Middelsstore, avlange, blanke praktbiller, mørke med lyse tegninger, uten påfallende metallglans.
Levevis
Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den Neotropiske økosonen inkludert Karibia.
María Cecilia Domínguez
María Cecilia Domínguez (født 8. april 1981) er en argentinsk langrennsløper.
Hun representerte Argentina under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 87 på 10 kilometer fristil.
Rødbyhavn
Rødbyhavn er en by på Lollands sydskyst i Danmark med 1544 (2022) innbyggere.
Byen ligger 30 km sydøst for Nakskov, 5 km syd for Rødby og 20 km sydøst for Maribo. Rødbyhavn, som tilhører Lolland kommune og ligger i Region Sjælland, ble grunnlagt i 1912. Byens kirke ble oppført i 1966.
Ask (Gjerdrum)
Ask var i riksmedia da det i 2020, gikk et stort kvikkleireskred, hvor nabolag og hus ble revet med.
Ulis Williams
Ulis C. Williams (født 24. oktober 1941 i Hollandale i Mississippi) er en amerikansk tidligere friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo.
Williams ble olympisk mester i friidrett under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det amerikanske stafettlaget som vant 4 x 400 meter stafett, med tiden 3.00,7 som var ny verdensrekord, foran Storbritannia og Trinidad og Tobago. Williams løp tredje etappe, de andre på laget var Michael Larrabee, Ollan Cassell og Henry Carr. På 400 meter kom Willians på femteplass.
Anna Comarella
Anna Comarella (født 12. mars 1997) er en italiensk langrennsløper.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 26 på 10 kilometer klassisk intervallstart.
Ordenen Bulgarias tretten århundrer
Ordenen Bulgarias tretten århundrer (bulgarsk: Орден „13 века България“) er en bulgarsk orden innstiftet 16. oktober 1981 av statsrådet i Folkerepublikken Bulgaria til minne om grunnleggelsen av Bulgaria i året 681. Den kunne tildeles bulgarere og utlendinger for fremragende fortjenester av Bulgaria. Ordenen rangerte sammen med Georgi Dimitrov-ordenen og Stara Planina-ordenen som de fremste i Folkerepublikken Bulgarias ordensvesen. Da Bulgaria i 1990 innførte flerpartidemokrati og markedsøkonomi ble Ordenen Bulgarias tretten århundrer avskaffet.
Inndeling
Ordenen Bulgarias tretten århundrer har én klasse.
Insignier
Ordenstegnene for Ordenen Bulgarias tretten århundrer består av et ordensbånd med ordenstegn til å bære over skulderen, samt en ordensstjerne. Ordenstegnet består av en hvitemaljert femtagget stjerne i gull. I midten av stjernen finnes en kvadratisk gullrute med en liten løve i midten av et ornament. Motivet er basert på arkitektoniske detaljer fra middelalderpalassene i byen Preslav, som var hovedstad i Det første bulgarske riket. Over kvadraten står årstallet 681. Firkanten er omgitt av en grønnemaljert laurbærkrans. Ordenstegnet er opphengt i et hvitt ordensbånd, som har midtsriper i hvitt, grønt og rødt, fargene fra Bulgarias flagg. Ordensstjernen har firkanten fra ordenstegnet lagt på en rødemaljert skive omgitt av laurbærkransen, det hele igjen lagt på en femtagget stjerne av doble strålegrupper i sølv.
Tildeling
Ordenen Bulgarias tretten århundrer ble tildelt i anledning festlighetene for og feiringen av Bulgarias 1300-årsdag. Blant mottagerne var sentrale politikere som Todor Zjivkov og Georgi Atanasov, samt kulturpersonligheter som patriark Maxim av Bulgaria og operasangeren Nicolai Ghiaurov.
Sørbrandal kraftverk
Sørbrandal Kraftverk er et vannkraftverk i Sørbrandal i Vanylven kommune i Møre og Romsdal.
Ordenen Bulgarias tretten århundrer
Tildeling
Til sammen 110 personer ble hedret med denne ordenen.
Sørbrandal kraftverk
Kraftverket utnytter et fall på 366 meter mellom Børevatnet og Rovdefjorden. Det samles også inn vann fra Trollevatnet.
Kraftverket startet produksjonen i 1951 og ble modifisert i 2003.
Eier er Tussa.
Lavangen kirke
Lavangen kirke er en langkirke i Lavangen kommune, Troms og Finnmark fylke. Den ble vigslet 6. oktober 1891 av biskop Johannes N. Skaar. Den var opprinnelig kapell-kirke i Ibestad prestegjeld, etter dette har den også vært under Salangen prestegjeld før den nå er eget prestegjeld/sogn i Lavangen.
Det var byggmester O. Scheistrøen fra Namsos som bygde kirken, arbeidet startet våren 1890. Kirken er en laftet tømmerkirke. Det ble gjort flere endringer under byggingen, blant annet ble tårnet flyttet til enden av kirken og ikke plassert på midten slik som på tegningene. På grunn av takstein måtte taket ha en brattere vinkel og da ble mønet høyere, og de valgte derfor også å bygge tårnet høyere. Kirken er godkjent for å ha 360 plasser.
Adkomst til stedet er via fylkesvei 84, og deretter ligger kirken på en høyde på enden av Kirkeveien.
Inventar
Mye av inventaret i kirken har blitt tilført etter at kirken var vigslet. Betydelig mengde av inventaret er gitt i gaver eller penger som er donert.
Orglet
I 1907 ble det gamle orglet til Ibestad kirke tatt i bruk, dette var reparert med penger fra Ibestad Sparebank, kommunen og Aa-Soløy kvinneforening. Dagens orgel ble tatt i bruk 1. desember 1946, det var opprinnelig bygget til Melhus kirke i 1892 av firma August Nielsen. Orglet har 17 stemmer, to manualer og pedaler.
Prekestolen
Utsmykkingen av prekestolen med de fire evangelistene er foretatt av kunstneren Karl Erik Harr i 2005 og gitt som gave til Lavangen kirke som et minne om hans mormor som kom fra Lavangsnes.
PFK Litex Lovetsj
PFK Litex Lovetsj (bulgarsk: ПФК Литекс Ловеч), også kjent som bare Litex, er en bulgarsk fotballklubb fra byen Lovetsj i provinsen med samme navn. Klubben spiller for øyeblikket i A PFG, som er landets øverste divisjon. Litex Lovetsj ble grunnlagt i 1921 og spiller sine hjemmekamper på Lovetsj stadion.
Klubbens trener er Atanas Dzhambazki. Lagets draktfarger er orange hjemmedrakter med hvit shorts, mens bortedraktene er lyseblå med svart underdel. Klubben har siden grunnleggelsen vunnet det bulgarske seriemesterskapet fire ganger (senest i 2011) og det bulgarske cupmesterskapet fire ganger. Litex Lovetsj har også deltatt i UEFA-cupen en rekke ganger samt i kvalifisering til Mesterligaen ved flere anledninger. Deres beste plassering i Europa var da klubben nådde første utslagsrunde etter gruppespillet under UEFA-cupen 2005/06.
Emmanuelle (film)
Emmanuelle er en fransk erotisk film fra 1974 med Sylvia Kristel i tittelrollen som Emmanuelle. Andre sentrale roller spilles av Alain Cuny og Marika Green. Regien er ved Just Jaeckin. Filmen er basert på den halvbiografiske 1959-romanen Emmanuelle: The Joys of a Woman av franske Emmanuelle Arsan.
Lindsay Anderson
Lindsay Anderson (født 17. april 1923 i Bangalore i India, død 30. august 1994 i Frankrike) var en indisk-engelsk regissør, filmkritiker og skuespiller i filmer, teater og dokumentarer. Han er mest kjent for filmen Hvis..., som vant Grand Prix under Filmfestivalen i Cannes i 1968.
Emmanuelle (film)
Handling
I denne første Emmanuelle-filmen er Emmanuelle den hjemmeværende kona til en fransk ambassadefunksjonær i Thailand. Av kjedsomhet blir hun involvert i forskjellige former for seksuell aktivitet. Hun har en rekke sexforhold med begge kjønn, til slutt med den aldrende Mario som har sin egen sexfilosofi og fungerer som hennes «guide» på området.
Lindsay Anderson
Han har spilt over 30 teater-roller og medvirket i 7 filmer. I tillegg har han vært medprodusent for over 20 dokumentarer.
Emmanuelle (film)
Om filmen
Filmens softcore-erotikk vakte en del rabalder da den kom, og Emmanuelle ble en enorm publikumssuksess. Den skal kun ha kostet en halv million dollar å produsere men ha spilt inn 100 millioner dollar på verdensbasis.
Nanchang (Nanchang)
Nanchang (kinesisk: 南昌县; pinyin:  Nánchāng Xiàn) er et fylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Nanchang.
Emmanuelle (film)
Om filmen
Emmanuelle fikk en rekke oppfølgere.
Oppfølgere
Filmen fikk en rekke oppfølgere og etterligninger som ofte ble laget billig og raskt for å tjene på originalens popularitet. Den polske regissøren Walerian Borowczyk regisserte Emanuelle 5.
Liste over plantefamilier
En alfabetisk oversikt over plantefamilier med norsk navn finnes i artikkelen Liste over plantefamilier med norsk navn.
En fullstendig, systematisk (taksonomisk) oversikt over plantefamiliene og deres overgrupper finnes i artikkelen karplanter.
En evolusjonært hierarkisk (fylogenetisk) oversikt over plantefamiliene finnes i artikkelen blomsterplanter.
Se også den alfabetiske listen over planteordenener.
A
Acanthaceae
Achariaceae
Nanchang (Nanchang)
Befolkningen var på 986,031 innbyggere i 1999.
Samferdsel
Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.
Captain Jinks of the Horse Marines
Captain Jinks of the Horse Marines er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Fred E. Wright.
Handling
Robert Carrolton Jinks og hans følgesvenner danner en klubb for å støtte valg-kampanjen for General Ulysses S. Grant som ønsker å stille til valg som president i USA. De designer fantastiske kostymer, og lager oppstyr når de dukker opp i de nye kostymene sine. Jinks blir snart gjort til kaptein for klubben, og gruppen deres bruker kallenavnet «Captain Jinks of the Horse Marines»
Samtidig som han diskuterer de videre planene for kampanjen, får Jinks øye på en plakat som kunngjør at Madame Trentoni, en kjent opera-sangerinne, snart skal komme til området. Jinks og hans to venner bestemmer seg for å gå til båten for å møte henne, kledd i deres beste uniformer og akkompagnert av et band - bare som en spøk.
Men båten blir en time forsinket til havnen, og band-lederen oppdager at han har spilt musikken sin for ingenting. Men Jinks blir umiddelbart forelsket i Madame Trentoni, så snart han får øye på henne - og en rekke uforutsette problemer finner sted.
Liste over plantefamilier
A
Achatocarpaceae
Acoraceae
Actinidiaceae
Adoxaceae
Aextoxicaceae
Agapanthaceae (ikke anerkjent hos Watson & Dallwitz, 1992-)
Agavaceae
Aizoaceae
Akaniaceae
Casey at the Bat
Casey at the Bat er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Lloyd Ingraham.
Liste over plantefamilier
A
Alliaceae
Alseuosmiaceae
Alstroemeriaceae
Altingiaceae
Alzateaceae
Amaranthaceae
Amaryllidaceae
Anacardiaceae
Anarthriaceae
Ancistrocladaceae
Anisophylleaceae
Annonaceae
Aphanopetalaceae
Aphloiaceae
Aphyllanthaceae
Apiaceae
Apocynaceae
Apodanthaceae (*) (økende anerkjennelse, men inngår her i Rafflesiaceae)
Aponogetonaceae
Aquifoliaceae
Araceae
Araliaceae
Aralidiaceae
Arecaceae
Argophyllaceae
Aristolochiaceae
Asparagaceae
Asphodelaceae
Asteliaceae
Asteraceae
Asteropeiaceae
Atherospermataceae
Aucubaceae (inngår nå i familien Garryaceae)
Austrobaileyaceae
B
Balanophoraceae (*)
Balsaminaceae
Barbeuiaceae
Barbeyaceae
Basellaceae
Bataceae
Begoniaceae
Berberidaceae
Berberidopsidaceae
Betulaceae
Biebersteiniaceae
Bignoniaceae
Bixaceae
Blandfordiaceae
Bonnetiaceae
Boraginaceae
Boryaceae
Brassicaceae
Bretschneideraceae (inngår nå i familien Akaniaceae)
Bromeliaceae
Brunelliaceae
Bruniaceae
Burmanniaceae
Burseraceae
Butomaceae
Buxaceae
C
Cabombaceae
Cactaceae
Calceolariaceae
Calycanthaceae
Calyceraceae
Campanulaceae
Campynemataceae
Canellaceae
Cannabaceae
Cannaceae
Caprifoliaceae
Cardiopteridaceae
Caricaceae
Carlemanniaceae
Caryocaraceae
Caryophyllaceae
Celastraceae
Centrolepidaceae
Cephalotaceae
Ceratophyllaceae
Cercidiphyllaceae
Chloranthaceae
Chrysobalanaceae
Circaeasteraceae
Cistaceae
Clethraceae
Clusiaceae
Cochlospermaceae
Colchicaceae
Columelliaceae
Combretaceae
Commelinaceae
Connaraceae
Convolvulaceae
Coriariaceae
Cornaceae
Corsiaceae
Corynocarpaceae
Costaceae
Crassulaceae
Crossosomataceae
Crypteroniaceae
Ctenolophonaceae
Cucurbitaceae
Cunoniaceae
Cyclanthaceae
Cymodoceaceae
Cynomoriaceae (*)
Cyperaceae
Cyrillaceae
Cytinaceae (*)
D
Daphniphyllaceae
Dasypogonaceae
Datiscaceae
Desfontainiaceae
Dichapetalaceae
Didiereaceae
Didymelaceae
Diegodendraceae
Diervillaceae
Dilleniaceae
Dioncophyllaceae
Dipentodontaceae (*)
Dipsacaceae
Dipterocarpaceae
Dirachmaceae
Donatiaceae
Doryanthaceae
Droseraceae
Drosophyllaceae
E
Ebenaceae
Elaeagnaceae
Elaeocarpaceae
Elatinaceae
Emblingiaceae
Eremosynaceae
Ericaceae
Eriocaulaceae
Erythroxylaceae
Escalloniaceae
Eucommiaceae
Euphorbiaceae
Euphroniaceae
Eupomatiaceae
Eupteleaceae
F
Fabaceae
Fagaceae
Flagellariaceae
Fouquieriaceae
Frankeniaceae
Fumariaceae
G
Garryaceae
Geissolomataceae
Gelsemiaceae
Gentianaceae
Geraniaceae
Gesneriaceae
Gisekiaceae
Gomortegaceae
Goodeniaceae
Goupiaceae
Griseliniaceae
Grossulariaceae
Grubbiaceae
Gunneraceae
Gyrostemonaceae
H
Haemodoraceae
Halophytaceae
Haloragaceae
Hanguanaceae
Heliconiaceae
Helwingiaceae
Hemerocallidaceae
Hernandiaceae
Hesperocallidaceae
Heteropyxidaceae
Himantandraceae
Huaceae
Humiriaceae
Hyacinthaceae
Hydatellaceae
Hydnoraceae
Hydrangeaceae
Hydrocharitaceae
Hydrostachyaceae
Hypericaceae
Hypoxidaceae
Hypseocharitaceae (inngår nå i familien Geraniaceae)
I
Icacinaceae
Illiciaceae
Iridaceae
Irvingiaceae
Iteaceae
Ixioliriaceae
Ixonanthaceae
J
Joinvilleaceae
Juglandaceae
Juncaceae
Juncaginaceae
K
Kingdoniaceae
Kirkiaceae
Koeberliniaceae
Krameriaceae
L
Lactoridaceae
Lamiaceae
Lanariaceae
Lardizabalaceae
Lauraceae
Laxmanniaceae
Lecythidaceae
Ledocarpaceae
Lepidobotryaceae
Lepuropetalaceae
Limnanthaceae
Limnocharitaceae
Linaceae
Linnaeaceae
Loasaceae
Lobeliaceae
Loganiaceae
Lophopyxidaceae
Loranthaceae
Lythraceae
M
Maesaceae
Magnoliaceae
Malpighiaceae
Malvaceae
Marantaceae
Marcgraviaceae
Martyniaceae
Mayacaceae
Medusagynaceae
Medusandraceae (*)
Melanophyllaceae
Melanthiaceae
Melastomataceae
Meliaceae
Melianthaceae
Memecylaceae
Menispermaceae
Metteniusaceae (*)
Mitrastemonaceae (*)
Monimiaceae
Montiniaceae
Moraceae
Moringaceae
Muntingiaceae
Musaceae
Myodocarpaceae
Myristicaceae
Myrtaceae
N
Nartheciaceae
Nelumbonaceae
Nepenthaceae
Neuradaceae
Nitrariaceae
Nothofagaceae
Nyctaginaceae
Nymphaeaceae
Nyssaceae
O
Ochnaceae
Olacaceae
Oleaceae
Oliniaceae
Onagraceae
Oncothecaceae
Opiliaceae
Orchidaceae
Oxalidaceae
P
Paeoniaceae
Pandaceae
Pandanaceae
Papaveraceae
Paracryphiaceae
Parnassiaceae
Passifloraceae
Paulowniaceae
Pedaliaceae
Peganaceae
Pellicieraceae
Penaeaceae
Pentadiplandraceae
Pentaphylacaceae
Peridiscaceae
Petrosaviaceae
Phellinaceae
Philesiaceae
Philydraceae
Phrymaceae
Phyllonomaceae
Physenaceae
Phytolaccaceae
Picramniaceae
Picrodendraceae
Piperaceae
Pittosporaceae
Plantaginaceae
Platanaceae
Plocospermataceae
Poaceae
Podostemaceae
Polemoniaceae
Polygalaceae
Polygonaceae
Pontederiaceae
Portulacaceae
Posidoniaceae
Potamogetonaceae
Pottingeriaceae (*)
Primulaceae
Proteaceae
Psiloxylaceae
Pteridophyllaceae
Pterostemonaceae
Q
Quiinaceae
Quillajaceae
R
Rafflesiaceae (*)
Ranunculaceae
Rapateaceae
Resedaceae
Restionaceae
Rhamnaceae
Rhizophoraceae
Rhoipteleaceae
Rhynchocalycaceae
Roridulaceae
Rosaceae
Rousseaceae
Rubiaceae
Ruppiaceae
Ruscaceae
S
Sabiaceae
Salicaceae
Salvadoraceae
Santalaceae
Sapotaceae
Sarcolaenaceae
Sarraceniaceae
Saururaceae
Saxifragaceae
Schisandraceae
Schlegeliaceae
Scrophulariaceae
Setchellanthaceae
Simmondsiaceae
Siparunaceae
Sladeniaceae
Smilacaceae
Solanaceae
Sparganiaceae
Sphaerosepalaceae
Sphenocleaceae
Sphenostemonaceae
Stachyuraceae
Staphyleaceae
Stegnospermataceae
Stemonaceae
Stemonuraceae
Stilbaceae
Strasburgeriaceae
Styracaceae
Surianaceae
Symplocaceae
T
Tamaricaceae
Tapisciaceae
Tecophilaeaceae
Ternstroemiaceae