cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jeg husker godt da jeg forlovet blev
Teksten
8.Nu vil jeg slutte med min simple sang nu vil jeg reise hjem for siste gang. Og se det sted hvor lille vennen bor og med en tåre væte hennes jord.
Det første serbiske opprøret
Mange overlevde derimot janitsjarenes henrettelser, inkludert Karađorđe. I februar 1804 startet han et opprør i sentrale Serbia. Med militær støtte fra Det osmanske riket evakuerte janitsjarene Beograd i juli 1804, og søkte tilflukt på øya Ade Kaleh. En gruppe serbere drepte de fire dahijene, og janitsjarene ble bekjempet.
Serberne ønsket økt selvstyre innenfor Det osmanske riket, men partene ble ikke enige, og i 1805 erklærte osmanene krig mot Serbia.
Den serbiske hæren beseiret osmanene ved Ivankovac i 1805, Mišar, Deligrad og Beograd i 1806. Tross seierne ønsker mange av de serbiske militære lederne å avsette Karađorđe, og de organiserte en rekke opprør mot ham. I 1813 innledet osmanene en stor offensiv mot serberne, som slo ned opprøret.
Arad (fylke)
Arad er et fylke (județ) i Romania. Det ligger i regionen Banat. Administrasjonssenteret er byen Arad. Fylket hadde 430 629 innbyggere ved folketellingen i 2011
Eidgenössische Technische Hochschule Zürich
Eidgenössische Technische Hochschule (ETH) Zürich er en teknisk høyskole i Zürich i Sveits. I det tyskspråklige Sveits kalles høyskolen også Poly, etter det tidligere navnet Polytechnikum. ETH ble opprettet i 1854 som Eidgenössische polytechnische Schule og innledet sin virksomhet i Zürich i 1855.
ETH hadde i 2006 10 223 studenter: 14 % utenlandske, 2 794 doktorander. Høyskolen hadde 6 297 heltidsansatte, hvorav 359 professorer.
ETH er et av Europas mest velrenommerte universiteter og tilbyr utmerkede forskningsmuligheter. Skolen har uteksaminert 21 nobelprisvinnere. Blant prisvinnerne er Wilhelm Conrad Röntgen (1901) og Albert Einstein (1921), som begge studerte her (Röntgen 1865–1869 og Einstein 1896–1900) og siden arbeidet som professorer ved ETH.
Avisen The Times rangerer årlig verdens universiteter og plasserte i 2004 ETH på en 10.-plass (21. i 2005 og 24. 2006), og ETH regnes blant de beste tekniske universitetene i Europa sammen med Cambridge og Oxford.
Det første slaget ved Öland (1564)
Det første slaget ved Öland 30. til 31. mai 1564 var et meget blodig sjøslag mellom den svenske krigsflåten på 35 skip med 5.200 menn ombord under kommando av admiral Jakob Bagge og den allierte krigsflåten på 36 skip med over 6.600 menn under kommando av admiral Herluf Trolle. Det blodige sjøslaget har blitt en legende for ettertiden der det største krigsskipet på Østersjøen ble overvunnet og senket etter meget blodige bataljer i flere eksplosjoner som tok livet av opptil ett tusen svensker, dansker og tysker. Dette svenske storskipet etter sitt endelikt er kjent for ettertiden som «Makalös».
Otsego County (Michigan)
Otsego County er et fylke i den amerikanske delstaten Michigan. Det ligger på den sørlige halvøya (Lower Peninsula) og grenser mot Cheboygan County i nord, Montmorency County i øst, Crawford County i sør, Antrim County i vest og mot Charlevoix County i nordvest.
Otsego Countys totale areal er 1 362 km² hvorav 30 km² er vann. I 2000 hadde fylket 23 301 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Gaylord.
Fylket ble grunnlagt i 1840 av land fra Mackinac County og het frem til 1843 Okkudo County. Det har fått sitt navn etter et fylke med samme navn i delstaten New York; Otsego County.
Alla Sjabanova
Alla Sergejevna Sjabanova (russisk: Алла Сергеевна Шабанова, født 25. oktober 1982 i Dresden, Sachsen i Øst-Tyskland), er en russisk skøyteløper som representerte Russland under Vinter-OL 2010 i Vancouver.
Personlige rekorder
Oppdatert pr 20. mai 2011
Internasjonale mesterskap
Olympiske leker (Vinter) deltatt i ett OL ved 2 konkurranser.
Allround-VM på skøyter deltatt i ett allround-VM.
Sprint-VM på skøyter deltatt i ett sprint-VM.
Enkeltdistanse-VM på skøyter deltatt i ett enkeltdistanse-VM ved 2 konkurranser.
EM på skøyter deltatt i ett EM.
Junior-VM på skøyter deltatt i ett VM ved en konkurranse.
Sammenlagt i Verdenscupen
Oppdatert etter sesongen 2010/11.
Akershus universitetssykehus
Akershus universitetssykehus HF (Ahus) er et universitetssykehus i Norge, som ligger i Lørenskog i Akershus, like øst for Oslo. Sykehuset har rundt 12 000 ansatte og en kapasitet på nærmere 1 000 senger. Det er ett av to universitetssykehus tilknyttet Universitetet i Oslo, ved siden av Oslo universitetssykehus.
Sykehuset ble etablert under navnet Sentralsykehuset i Akershus (SiA) i 1961. I forbindelse med at det fikk status som universitetssykehus endret det navn til Akershus universitetssykehus i 2001. Sykehuset er lokal- og områdesykehus for ca. 600,000 innbyggere. Hovedoppgavene er pasientbehandling, forskning, undervisning og pasientopplæring. Sykehuset har pasienttilbud innen somatikk, psykisk helsevern og rusbehandling.
Ahus har ansvar for innbyggerne i Follo og Romerike samt Kongsvinger, Grue, Nord-Odal, Sør-Odal og Eidskog i Innlandet. I tillegg er Rømskog kommune i Østfold og de tre nordligste bydelene i Oslo; Alna, Grorud og Stovner, en del av sykehusområdet. Virksomheten foregår på Nordbyhagen i Lørenskog, Ski, Kongsvinger og ved ulike behandlingssteder for psykisk helsevern og rusbehandling.
Mellomkrigstiden
I mellomkrigstiden hadde ikke Akershus fylke et eget fylkessykehus; det var kommunale sykehus i Aker (før dette ble en del av Oslo), i Bærum og på Eidsvoll. Øvrige sykehusplasser ble kjøpt i Oslo – hovedsakelig på Rikshospitalet. Befolkningen i Akershus økte kraftig i første del av forrige århundre, og i mellomkrigstiden kom planene om et eget fylkessykehus. Den første komiteen for å utrede et nytt sykehus ble nedsatt i 1920, men fylkestinget utsatte saken en rekke ganger frem til 1934. Da man i stedet besluttet å gjøre avtale med Rikshospitalet om at Akershus skulle disponere 300 plasser i sykehuset. Planene om et eget sykehus ble lagt på is.
Etterkrigstiden
Akershus fylke overtok i 1946 sykehuset svenske Røde Kors hadde drevet på Midtstuen i Oslo under krigen. Slik gikk det til at Akershus sitt første fylkessykehus var plassert like ved Holmenkollen. Midtstuen skulle være en midlertidig løsning frem til fylket fikk reist sitt eget sykehus. Selv om det formelt var fylkets oppgave å etablere nye sykehusplasser, var det også en annen aktør som ønsket å ha et ord med i laget. Det var det statlige Helsedirektoratet, med den handlekraftige og meningssterke Karl Evang på toppen. Evang var tilhenger av plan- og sentraliseringspolitikken, som Arbeiderpartiet stod for i etterkrigstiden. Han ønsket derfor at staten ved Helsedirektoratet skulle ha mest mulig innflytelse over nye sykehusbygg, og at de skulle etableres etter to hovedkriterier: Sentralisering av medisinsk kompetanse og ekspertstyring; styrt av leger etter retningslinjer fra nasjonale helsemyndigheter – ikke lokalpolitikere eller andre interessegrupper.
Etter påtrykk fra Evang ble en sykehuskomité nedsatt av fylkesutvalget i 1946. I Evangs ånd var dette i høy grad en fagkomité, bestående av fire leger, tre lokalpolitikere, en arkitekt og en sykepleier. Komiteen hadde til oppgave å besvare tre spørsmål:
Lokaliseringsdebatt
Lørenskogs ordfører Bjarne Haugen var styret til Akershus fylkessykehus Midtstuen, og hadde fått førstehåndskunnskap til sykehusdrift, og forståelse for hvilken betydning en slik institusjon ville få for lokalsamfunnet. Han hadde allerede før sykehuskomiteens beslutning sett etter en passende tomt i Lørenskog. Da det var besluttet at et sykehus skulle reises i traktene omkring Lillestrøm, hadde han et forslag klart for formannskapet om en tomt som burde tilbys.
Forslaget var den 570 mål store tomten Nordby gård. Her bodde de eldre søsknene Johan, Martin og Anne Nordby. Det var ikke livsarvinger til gården. Området lå åpnet og fritt til, nær flere kommunikasjonsårer. Formannskapet støttet forslaget, og søsknene Nordby avsto mer enn gjerne gårdsbruket til det gode formål – mot en kompensasjon fra kommunen. Nordby gård var imidlertid ikke det eneste forslaget. I utgangspunktet hadde Nordbyhagen tre konkurrerende tomter: ved Strømmen stasjon, i Lillestrøm sentrum og Huseby gård ved Skedsmokorset. De to første falt bort fordi tomten på Strømmen var for dyr og den i Lillestrøm for liten. I diskusjonen mellom Huseby og Nordby var det imidlertid bare representanter fra Follo, som støttet Lørenskog.
Etter vedtaket om nye utredninger ble fylkesmann Carl Platou møtt med kraftig kritikk fra det byggfaglige miljøet, blant annet Norske arkitekters landsforbund. De mente at tomtespørsmålet måtte avgjøres raskt, for ikke å forsinke prosjektet ytterligere. Platou var nå i tvil, men i stedet for å ta saken tilbake til Fylkestinget valgte han å koble inn Helsedirektoratet, som fagkyndig instans. Dermed var saken nok en gang løftet opp på statlig nivå, og dette representerte noe nytt innen sykehusutbygging i Norge. Ikke bare hadde statlige organer tatt initiativ til saken og fått legge hovedpremissene. Nå fikk de også innflytelse i den lokalpolitiske lokaliseringsdebatten. Karl Evang utpekte sin nestkommanderende i Helsedirektoratet; medisinalråd John Caspersen til å lede gruppen av sakkyndige, som skulle gi Helsetilsynets anbefaling i tomtesaken. De kom på befaring i midten av juli 1946.
Helsetilsynets sakkyndige konkluderte med at til tross for at Huseby hadde en vakrere beliggenhet, var infrastrukturen bedre ivaretatt på Nordby. I tillegg var tomtens plassering mer sentral i forhold til Oslo, Lillestrøm og sydlige deler av Akershus. Etter at statens organ hadde sagt sitt, snudde lokalpolitikerne. Det ble samme høst besluttet at Sentralsykehuset i Akershus skulle plasseres på Nordbyhagen i Lørenskog, og at det burde stå ferdig i løpet av fire år; innen 1950.
Knapphet på materialer og arbeidskraft
Arkitekt Ole Øvergaard vant i 1948 arkitektkonkurransen med et utkast der sykehuset ble planlagt som et 13 etasjers høybygg i syd-nord, med et sentralt trappe- og heistårn, som ga direkte adkomst til avdelingene. Selv om hovedideen ble beholdt, måtte arkitekten ta flere runder med byggekomiteen, som hadde blitt nedsatt for å gjennomføre planene. De endelige tegningene ble godkjent året etter; juli 1949, og nå skulle egentlig alt være klart for bygging av det nye sykehuset. I etterkrigstiden var imidlertid landet preget av stort behov for byggevarer til bruk i gjenreisingen etter krigen, og det var mangel på slike varer i hele Europa. Videre var det vanskelig å få tak i kvalifisert arbeidskraft og riktig utstyr. Dette var det lite man kunne få gjort noe med, og i påvente av tilstrekkelige ressurser måtte man bare ta tiden til hjelp.
Det var imidlertid ikke knappheten på varer og arbeidsfolk, som skapte problemer. En annen og minst like viktig årsak til at byggestarten lot vente på seg, lå på det politiske og administrative plan. I 1948 ble Aker kommune (i dag nordøstlige bydeler i Oslo) skilt ut fra Akershus og ble en del av Oslo. Noe som førte til nye diskusjoner knyttet til sykehusets størrelse og finansieringsgrunnlag.
Arbeidet med råbygget startet i 1955, og snart ble hele området forvandlet. I tillegg til sykehuset, ble det også reist sykepleierhøgskole og hele 285 boenheter for ansatte. Byggingen ble avsluttet i 1959. Det nye bygget stod klar til bruk, men det var likevel ikke klart for drift; det manglet både utstyr og personell. Først kom det store mengder med utstyr, som ble lagret på sykehuset våren 1960, og sommeren samme år kom det første personellet. Morgenen 6. oktober 1960 gikk det en kortesje av ambulanser og drosjer mot Lørenskog, og selv om dette var en stor begivenhet hadde ikke sykehusledelsen noe ønske om publisitet.
Den anonyme starten ble likevel oppveid av stor festivitas den 15. mai 1961, da Sentralsykehuset i Akershus ble offisielt åpnet. Da var Kong Olav og statsminister Einar Gerhardsen til stede.
Fjellsjø gruve
Fjellsjø gruve var en liten gruve til Røros Kobberverk beliggende i det såkalte Nordgruvefeltet ca 14 km nord-nordvest for Røros. Gruven ligger i Gråhøgda, knappe tre km nordvest for det mer kjente Kongens gruve. Det ble gjort forsøksdrift 1953-56 uten at malmforkomsten ble funnet drivverdig.
Fjellsjøforekomsten ble påvist i 1945 ved Turammålinger, og på grunnlag av diamantboringer ble forsøksdrift satt i gang i 1953. Det ble drevet ned en slepsynk til ca. 80 meters dyp (lengde 120 m) med tverrorter for å undersøke forekomsten. Forekomsten er plateformet, med stor utstrekning (>2000 m i Ø-V retning og bredde 200-450 m). Den ligger fra 30-80 m under dagen og er relativt flattliggende med et slakt fall mot øst. Malmen består av pyritt med mindre mengder sinkblende og kobberkis. Mektigheten viste seg for liten til drift og hengfjellet viste seg også å være av meget dårlig kvalitet. Forsøksdriften ble derfor innstilt i 1956.
Nye boringer i 1975 viste tilstedeværelse av underliggende malmsone, ca 35 m under hovedsonen, bestående av flere striper med massivmineralisering bestående av pyritt, magnetkis, kobberkis og sinkblende. SP i det ene borhullet som gikk gjennom sonen antyder enten en begrenset utstrekning eller lav ledningsevne på denne mineraliseringen.
Norsk Elektrisk & Brown Boveri
Norsk Elektrisk & Brown Boveri AS, bedre kjent som NEBB, var fra 1908 til 1988 et norsk datterselskap av sveitsiske Brown, Boveri & Cie. (BBC). Selskapet ble i 1988 en del av ABB. NEBB bygde blant annet elektrisk utrustning til lokomotiver og motorvogner for NSB ved fabrikkene på Skøyen og Strømmen.
Tidsskrift for rettsvitenskap
Tidsskrift for rettsvitenskap (ofte forkortet TfR) er et nordisk vitenskapelig tidsskrift som har som målsetning å være et organ for nordisk rettsvitenskap. Foruten å publisere artikler på et høyt vitenskapelig nivå, legger tidsskriftet stor vekt på å bringe informasjon om ny juridisk litteratur gjennom litteraturstudier, bokanmeldelser og boklister.
Tidsskriftet utgis av Universitetsforlaget og er tilgjengelig elektronisk på tidsskriftdatabasen Idunn.no. Tidsskriftet er klassifisert som et nivå 2-tidsskrift, det høyeste kvalitetsnivået, i Norsk vitenskapsindeks.
Tidsskriftets navn ble skrevet Tidsskrift for Retsvidenskab i perioden 1888–1932 og Tidsskrift for Rettsvidenskap i perioden 1932–1939.
En artikkel publisert i Tidsskrift for rettsvitenskap har mottatt den nordiske prisen Årets tidsskriftartikkel, Gøran Østerman Thengs' artikkel «En standardtilnærming til Grunnloven § 112» (2017).
Jakovlev Jak-17
En prototype med typebetegnelsen Jak-15U som var en videreutvikling av Jak-15, fløy første gang i juni 1947. Den største synlige forskjellen fra Jak-15 var det nye landingsunderstellet. I mars 1948 ble flyet bestilt for serieproduksjon og typebetegnelsen ble endret til Jak-17. Det ble først vist offentlig i 1949. Kun to varianter ble bygget: Jak-17 som var et enseters jagerfly, og Jak-17UTI som var et toseters treningsfly. Totalt ble det i tidsperioden 1948–1949 produsert 430 fly.
Jak-17 hadde mange negative egenskaper, slik som lav hastighet, kort rekkevidde og upålitelig motor. Motoren var basert på den tyske Junkers Jumo 004, og hadde en svært komplisert oppstartprosedyre. På den andre side var den enkel å bruke og svært lik de populære propelldrevne jagerflyene Jak-3 og Jak-9, noe som gjorde Jak-17 relativt lett for flygerne å konvertere til.
Axel Paulsen
Axel Rudolf Paulsen (født 18. juli 1855 i Christiania, død 9. februar 1938 på Nesodden) var en norsk skøyteløper og kunstløper. Han fant opp kunstløphoppet axelhoppet, som er oppkalt etter nettopp ham. Paulsen var en av Norges første idrettsstjerner og folkehelt.
Karriere
Axel Paulsen tilhørte en velstående kjøpmannsfamilie i Kristiania, og vokste opp i den tiden skøyteløp ble byens mest populære fritidssyssel vinterstid. Faren lærte opp både sønner og døtre til skøyteløpere, men bare Axel og broren Edwin utviklet seg til konkurranseløpere. En Europa-turné på 1870-tallet ble mislykket, men på 1880-tallet konkurrerte brødrene med suksess både i Europa og Nord-Amerika. Begge hevdet seg i kunstløp, mens Axel også var suveren i lengdeløp. I 1880 noterte han den første, uoffisielle verdensrekord på 5 000 meter, i samløp med en ung Fridtjof Nansen. Senere satte han en rekke verdensrekorder på distanser målt i engelske mil, sjømil med mere. Skøytesporten var på denne tiden profesjonell, og Edwin fungerte etter hvert som brorens «manager».
I 1884 turnerte brødrene i Nord-Amerika. 2. februar vant Axel tittelen Champion Skater of the World, i konkurranse med amerikanske, canadiske og norske løpere i et løp over 25 miles fellesstart i Brooklyn, New York. Underveis brøt han rekordene ved alle passeringer. Paulsen ønsket å forsvare sin tittel mot den frisiske mesterløperen Renke van der Zee. Siden begge ønsket å avholde løpet etter sitt eget lands regler, ble det vanskelig å komme til enighet. «Matchen» ble imidlertid avholdt etter norske regler på Frognerkilen ved Kristiania vinteren 1885. Løpet gikk over tre runder på en oppmerket rundbane på 1400 meter. Paulsen lå bak tidlig i løpet men passerte van der Zee midt ut i andre runden, og vant med over 400 meters klaring. Under «matchen» mot van der Zee var tilskuertallet like stort som Kristianias samlede befolkning.
ISO 639
I Norge anbefaler staten å bruke ISO 639 for deklarering av språkkoder for offentlige nettsider (i HTML).
De eksisterende standardene er: Eksempler: Eksempler: = Norsk bokmål
ISO 639-2 har to forskjellige koder for 22 språk, en for bibliografisk bruk (ISO 639-2/B) og en for terminologisk bruk (ISO 639-2/T).
Axel Paulsen
Karriere
Etter avsluttet idrettskarriere drev Paulsen som kjøpmann. Sønnen Harry ble norsk mester i kunstløp flere ganger.
Ettermæle
Axel Paulsens gate, som ligger i nærheten av Siddishallen i Stavanger er oppkalt etter ham.
ISO 639
Øvrige deler av ISO 639 er:
Ellipsoide
En ellipsoide er et tredimensjonalt legeme med tre ulike akser der "diameteren" av ellipsen er større eller mindre langs den ene aksen, og diameteren er lik mellom de to andre aksene. Den kan sees på som den tredimensjonale utgaven av en ellipse.
Sømandssang
«Sømandssang» er et skillingstrykk av ukjent opprinnelse. Det fjerde verset i visa har et annet rimemønster enn resten. Her rimer første og tredje linje, og andre og fjerde. I resten av visa er det motsatt. Det kan tyde på at dette verset er kommet inn fra en annen vise. Elin Prøysen mener at visa muligens kan være dansk opprinnelig.
Ellipsoide
En gjennomskjæring av en ellipsoide vil alltid gi en ellipse. Om to av ellipsens akser er like lange, kan man tenke seg at ellipsoiden er dannet ved å la en ellipse rotere rundt en akse. Dette kalles en rotasjonsellipsoide eller sfæroide. Den er flatklemt eller forlenget, ettersom om rotasjonen er gjort rundt ellipsens lille eller store akse. Jorden og andre himmellegemer har tilnærmet formen til flatklemte sfæroider. En noe mer presis form av Jorden kalles geoiden.
Sømandssang
Teksten
1.En sømands brud har bølgen kjær, det stolte hav hun fjernt og nær betragter som sin brudeseng og vugge for sin dreng.
Ellipsoide
En ellipsoide har to brennpunkter som ligger langs aksen som kan være lengst.
Sømandssang
Teksten
2.I vindens susen, stormens brag orkanens hyl om sjunkne vrag, hun hører kun sin elskers venn det bringer ham igjen.
Ellipsoide
En bølge som starter i det ene brennpunktet og reflekteres av ellipsoidens overflate, samles i det andre brennpunktet.
Sømandssang
Teksten
3.Ja stolt er sømands vilde liv naar elementer staar i kiv. Hans kamp imellom død og liv for ham er tidsfordriv.
4.Det hvide kors i dugen rød staar for hans blik som farens hegn. Thi blod er varsel vel om død men korset frelsens tegn.
Ellipsoide
Summen av avstandene til de to brennpunktene fra et hvilket som helst punkt på ellipsoidens overflate, vil være den samme for hele overflaten.
Sømandssang
Teksten
5.Misund ei derfor sømands lod hans liv er som den lette baad der tumler om paa verdens hav thi bølgen blir hans grav.
6.Men selv paa havets dype bund han priser end av hjertets grund den ven der tog han i sin favn og ga ham hedersnavn.
Jiří Trnka
Jiří Trnka (født 24. februar 1912, død 30. desember 1969) var en tsjekkisk billedkunstner, illustratør, animatør, dukkemaker og filmskaper.
Jiří Trnka lagde flere populære, kunstneriske tegne- og dukkefilmer, for eksempel Keiserens nattergal (1948) etter H. C. Andersens eventyr Nattergalen, Shakespeares En midtsommernattsdrøm (1959) og kortfilmene Præriens sang (1949) og den satiriske Hånden (1965). Han illustrerte også en rekke eventyrbøker for barn, blant annet Jan Karafiáts Billefolket.
Brackets
Brackets er et redigeringsprogram for kildekode, skrevet i HTML, CSS, og JavaScript, med et primærfokus på webutvikling. Brackets er fri programvare med åpen kildekode, lisensiert under MIT-lisensen. Brackets ble skapt av Adobe Systems og vedlikeholdes i dag på GitHub. Brackets er tilgjengelig for nedlastning til Linux, Mac, og Windows.
Jiří Trnka
Jiří Trnkas tegninger er preget av sikker strek, varm og folkelig stil samt karakteristiske figurer med runde ansikter.
Mann Oh! mann
Konsept
I dette underholdningsprogrammet stilte menn opp til ulike oppgaver, og ble heiet frem av et kvinnelig publikum, samtidig som vertinner dyttet taperne ut i et basseng. De ti mennene skulle gjennom både selvvalgte og pålagte «øvelser». I første runde skulle alle synge, danse, eller finne på noe selv. Damene bestemte hvilke tre menn som måtte gå i vannet og dermed var ute av konkurransen. Så skulle gutta improvisere overfor tre damer som de møter i forskjellige situasjoner. Fire nye menn skulle så i vannet. Deretter ble det sang (karaoke), og til sist skulle de gutta som var igjen posere.
I løpet av 11 program skulle det kåres 11 vinnere som møttes til en finale på den spanske øya Ibiza. Michael Teschl fra Danmark vant i første sesong, og fikk dermed en laurbærkrans og en Suzuki-jeep. Norske Lars Petter (22) fra Mathopen holdt følge til nest siste slutt.
Konseptet hadde sine avleggere i både Sverige og Danmark.
Vinnere
Anmelderne og seertall
Første sesong av programmet ble blant de mest sette programmene på TV3 våren 1994. Den mest sette episoden hadde 163 000 seere. Senere falt seertallene betrakelig i Norge, og i 1995 til under 100 000 seere.
Barkglansbiller
Barkglansbiller (Cerylonidae) er en ganske artsrik familie av stort sett små, blanke og flate biller som gjerne finnes under barken på døde trær. De er sannsynligvis rovdyr.
Utseende
Dette passer på underfamilien Ceryloninae, som er den eneste som forekommer i Nord-Europa. De andre underfamiliene er ofte kortere, rundere og mer hvelvede, og kan ha tydelige hår. Knøttsmå til små (0,8 – 3 mm), avlange, flate, glatte, blanke, mørkt rødlige eller gulbrune biller. Hodet er forholdsvis lite, fasettøynene er ganske små, sterkt utstående, med grove fasetter. Antennene er nokså korte, 6-11-leddete, med en kraftig, 1-3 leddet kølle ytterst. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, grovt og spredt punktert og temmelig blankt. Dekkvingene er parallellsidige og har tydelige punktrekker, beina er ganske korte og slanke.
Levevis
Barkglansbillene finnes vanligst under barken på døde trær, men kan også forekomme i kompost og annet råtnende plantemateriale. Man vet lite konkret om biologien deres, men man antar at de er rovdyr som lever av andre smådyr. De synes sjelden å være spesielt tallrike, men de er lette å overse på grunn av sin beskjedne størrelse.
Madara Uchiha
Madara Uchiha (på japansk うちは マダラ Uchiha Madara) er en fiktiv figur og hovedantagonist i mangaserien Naruto, skapt av Masashi Kishimoto.
I fortellingen er Madara (sammen med Hashirama Senju) den som grunnla den skjulte landsbyen Konoha i Ildlandet. Han er også tidligere leder av Uchiha-klanen. Det er ikke blitt fortalt mye om Madara i serien, men det er blitt avslørt at han overlevde en kamp mot Hasirama Senju. Han reddet livet til Obito Uchiha, og fortalte ham om sin plan for å skape fred. Målet til Madara er å sette alle menneskene under en genjutsu via månen. Madara døde ikke så lenge etter det, og deretter gjennomlivet som planlagt (selv om det ikke var nøyaktig som han planla det).
TULF
TULF kan være en forkortelse for blant annet:
Bruce Mahler
Bruce Mahler (født 12. september 1950) er en amerikansk skuespiller, produsent og forfatter. Han er kjent for sin rolle som Sgt. Fackler i komediefilmene Politiskolen og som Rabbi Kirschbaum i sitcom-serien Seinfeld.
Polyphylla
Polyphylla er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
Ganske store (20-40 millimeter), avlangt ovale, høyt hvelvede skarabider, mørke med hvite tegninger. Hannene har antenner med påfallende lange lameller (blader). Oversiden er glatt og hårløs. Dekkvingene er gjerne svart- og hvitspraglete, eller brune med lyse lengdestriper.
Levevis
Larvene lever i to-tre år, og lever av røttene på mange ulike planter. Eggene legges i flere omganger i jorden. For de artene som lever i kaldt klima overvintrer larvene ved å trekke seg ned i jorden under frostlaget. Neste vår kommer de opp og eter videre eller klekker til voksne biller. De voksne billene er oftest skumrings- eller nattaktive og kommer gjerne til lys. De er planteetere og eter blader.
Utbredelse
Slekten er utbredt i den palearktiske sone og Nord- og Mellom-Amerika.
Enter the Wu-Tang (36 Chambers)
Enter the Wu-Tang (36 Chambers) er rap-kollektivet Wu-Tang Clan sitt debutalbum.
Albumet ble utgitt 9. november 1993 på Loud Records. Mange kritikere anser Enter The Wu-Tang som et av de beste albumene fra 1990-tallet og et av de beste hiphop-albumene noensinne. Alle ni medlemmene er med på minst en sang hver, og Method Man og GZA har egne solosanger. Albumet var i 2005 med i boka 1001 album du må høre før du dør.
Ellen Anete Hætta
Hun representerer Kautokeino Fastboendes Liste, og er én av partiets tre representanter i kommunestyret i Kautokeino for perioden 2007-11.
Hætta er første vararepresentant for Isak Mathis O. Hætta på Sametinget for perioden 2005-09.
Bryting under Sommer-OL 1996
Bryting var med på det olympiske programmet for 22. gang 1996 i Atlanta. Det ble konkurrert om tjue olympiske titler, ti i gresk-romersk stil og ti i fristil, kun for menn. Russland ble beste nasjon med 4 gullmedaljer foran USA og Polen med tre hver.
Chelidura acanthopygia
Chelidura acanthopygia (Géné, 1832)) er et insekt i ordenen saksedyr. De lever vanligvis noe bortgjemt, under bark. Det norske navnet kommer av habitatet (leveområdet) og «tangen» eller saksen bak på kroppen.
Utseende
Saksedyr kjennes lett på «tangen» på bakkroppen, som brukes til forsvar, å fange byttedyr med og under parringsleken. Hannens tang er ganske stor og buet slik at den danner en nesten lukket sirkel. Men tuppene på tangen berører ikke hverandre. Hunnens tang er mindre, ikke krummet og peker rett bakover. Tangen kan virke skremmende, men saksedyr er helt ufarlige.
Chelidura acanthopygia kan ligne vanlig saksedyr men skilles på tangens utforming og at de har reduserte vinger og ikke kan fly. De er også generelt noe mindre, finnes helst i skog og sjeldent i hager og hus.
Levevis
Chelidura acanthopygia har bitende munndeler og lever av forskjellig organisk føde, men kan gjerne ta mindre levende byttedyr. Skogsaksedyret lever i skog med noe død ved, det vil si mer urørt skog som ikke hogstpåvirket. De lever under løs bark i eikelunder, eldre edelløvskog, eldre granskog og ganske glissen furuskog. Saksedyr er nattaktive og gjemmer seg om dagen. Før det lysner om morgenen leter de opp et fint sted å oppholde seg.
Himjar
Historie
Det himjarittiske rike var det dominerende statssamfunn i Arabia fram til 525. Dets økonomi var basert på landbruk og utenlandshandel sentrert rundt eksport av virak og myrra. I mange år var riket også et betydelig handelsledd som knyttet Øst-Afrika sammen med sivilisasjonene rundt Middelhavet. Denne handelen besto hovedsakelig av eksport av elfenbein fra Afrika som ble solgt til Romerriket. Skip fra Ḥimjar seilte jevnlig langs kysten av Øst-Afrika, og riket fikk stor innflytelse både kulturelt, religiøst og politisk over handelbyene i Øst-Afrika mens disse byene forble uavhengige. Det greske verket Periplus Maris Erythraei beskrev handelriket Ḥimjar og dets hersker Karibael (Karab El Watar Yuhan'em II) som det ble sagt hadde et vennskapelig forhold til Roma:
Tidlig periode (115 f.Kr.-300 e.Kr.)
I løpet av denne perioden erobret Ḥimjar kongedømmene Saba og Qataban, og Raydan/Zafar som siden ble hovedstad framfor Ma'rib; av den grunn har de blitt kalt for Dhu Raydan (arabisk: ذو ريدان). Tidlig på 100-tallet e.Kr. fikk Saba og Qataban uavhengighet fra Ḥimjar, men i løpet av noen få tiår ble Qataban erobret av Hadhramaut helt sør i Jemen (som selv ble erobret av Ḥimjar på 300-tallet), mens Saba ble endelig erobret av Ḥimjar sent på 200-tallet.
Ruinene av Zafir ligger fortsatt i Mudawwarfjellet i nærheten av byen Jarim. I løpet av denne perioden begynte riket å miste sin betydning. Handelen forsvant i stor grad, for det første grunnet at nabateere dominerte over nordlige Ḥijāz (vestkysten av Arabia); for det andre grunnet romernes overherredømme over handelen langs sjørutene etter de romerske erobringene av Egypt, Syria og nordlige Ḥijāz; og for det tredje grunnet krigføring mellom stammene i Jemen. På grunn av disse tre faktorene ble Qaḥṭān-slekten oppsplittet og spredt over hele Arabia.
Jødisk monarki
Kongene i Ḥimjar synes å ha forlatt polyteismen (troen på flere guder) og latt seg konvertere til jødedommen i tiden rundt 380. Det skjedde flere tiår etter at det etiopiske kongeriket Aksum konverterte til kristendommen en gang rundt 340. Det er usikkert om det var noe samsvar mellom de to rikene i religiøs henseende. Det skjedde ingen endring av skriftspråk, kalender eller språk i Ḥimjar, i motsetning til i Aksum. Denne tiden markerer likevel slutten på en epoke i rikets historie med tallrike inskripsjoner om navnene og gjerningene til kongene, og bygninger dedikert til både lokale guddommer (som Wagal og Simyada) og til mer utbredte (som solguden Almaqah som ble dyrket av de fleste stammer i Jemen). I løpet av 380-årene ble templene forlatt og dedikasjoner til de gamle gudene opphørte, de ble istedet erstattet med referanser til Rahmanan, «herre av himmelen og jorden». Den politiske konteksten for denne konversjonen kan ha vært Arabias interesse å opprettholde en nøytralitet og gode handelsforbindelser med konkurrerende riker som Østromerriket, som gikk over til kristendommen som statsreligion under Konstantin den store (regjerte 306-337), og Sasanideriket, som alternerte mellom zurvanisme (en retning innen zoroastrismen) og manikeisme.
Abu-Kariba
En av de første jødiske kongene, Tubba Abu Karab As'ad (regjerte 390-420), er antatt å ha utført en militær ekspedisjon inn i nordlige Arabia for å motvirke bysantinsk innflytelse. De bysantinske keiserne hadde sine øyne festet på den arabiske halvøy og forsøkte å få kontroll over den lukrative krydderhandelen og handelsrutene til India. De håpet å etablere et protektorat ved å konvertere innbyggerne til kristendommen. En del framgang hadde blitt gjort i nordlige Arabia, men de hadde mindre suksess i Ḥimjar.
Abu-Karibas styrker nådde fram til Yathrib (som ble hetende Medina i islamsk tid) og møtte ingen motstand. De passerte gjennom byen, etterlot kongens sønn som guvernør, men ikke lenge etter fikk Abu-Kariba høre at folket i Yathrib hadde drept sønnen hans. Han snudde om for å ta hevn over byen. Etter å ha hogd ned palmetrærne som innbyggerne hadde størstedelen av sine inntekter fra, la han byen under beleiring. Jødene i Yathrib kjempet side om side med sine arabiske naboer.
I løpet av beleiringen ble Abu-Kariba alvorlig syk. To jødiske lærde i Yathrib, Ka'ab og Asad, ble tilkalt og benyttet sin kunnskaper i medisin for å lege ham. Mens de stelte kongen tryglet de ham om å heve beleiringen og gjeninnføre freden. Det ble sagt at legenes appell overtalte Abu-Kariba; han avbrøt beleiringen, og omfavnet jødedommen, og med ham også hele hæren. På hans bestemte anmodning fulgte de to jødiske lærde ham tilbake til Ḥimjar. Her krevde kongen at hele folket skulle konvertere til jødedommen. Innledningsvis var det stor motstand, men etter at en ildprøve hadde rettferdiggjort kongens krav og bekreftet sannheten i den jødiske troen, konverterte mange himjaritter til jødedommen. En del historikere har argumentert med at religiøse konverteringer ikke skjedde ved politiske motivasjoner, men ved at religionens filosofiske og strenge vesen var attraktivt for det semittiske folket.
Abu-Kariba fortsatte å føre krig og møtte sin død under uklare omstendigheter. En del forskere tror at han ble drept av sine egne soldater. Han etterlot seg tre sønner, Ḥasan, 'Amru, og Zorah, som alle var mindreårige på denne tiden. Etter Abu-Karibas død var det en hedning ved Dhū-Shanatir som overtok tronen. Under styret til Subahbi'il Yakkaf, sønn av Abu Karib Assad, ble en kristen misjonær ved navn Azqir fra Najrān henrettet etter at han hadde reist et kapell med et kors. Kristne kilder tolker denne hendelsen som martyrdød for jødiske hender. Det ble sagt at stedet hvor han ble henrettet, Najrān, ble valgt etter råd fra en rabbi, men innenlandske kilder har ingen omtaler av forfølgelse på grunnlag av tro, og det kan ha hatt sin årsak i bysantinsk innflytelse.
De første invasjonene fra Aksum skjedde på 400-tallet og ble utløst av at en del bysantinske handelsmenn ble drept. To kristne kilder, inkludert Zuqninkrøniken ble skrevet tre århundrer senere av en amatørhistoriker som hadde moral som mål, ikke historie i moderne forstand. Krøniken hevdet at at kongen i Ḥimjar motiverte drapene ved å si: «Dette er fordi at landene til romerne, de kristne, ondskapsfullt plager jødene som lever i deres land og dreper mange av dem. Derfor lar jeg disse menn drepe.» Som hevn og gjengjeldelse ble Himjar angrepet og invadert fra Aksum som senere etablerte en bispedømme og bygde kristne kirker i Zafar.
Benito Carbone
Benito Carbone (født 14. august 1971 i Bagnara i Calabria i Italia) er en italiensk tidligere fotballspiller som har spilt for elleve italienske, fem engelske og en australsk klubb. Han spilte sist for AC Pavia i perioden 2007–2010.
Himjar
Religiøs kultur
I løpet av denne perioden forsvant referanser til hedenske guder fra de kongelige inskripsjoner og tekster på offentlige bygninger, og ble erstattet med referanser til en enkelt guddom. Inskripsjoner på sabeisk, og tidvis på hebraisk, kalte den guddommen for Rahmanan eller Rahman («den nådefulle»), «herre av himmelen og jorden», og «Israels gud». Bønn ble rettet for Rahmans velsignelser for «Israels folk» og ble ofte avsluttet med de hebraiske ordene shalom og amen.
Det er bevis på at solgudinnen Shams i særlig grad var tilbedt i Ḥimjar, og hun ble forstått som en nasjonal guddom og muligens en stammor.
Vertugade
Vertugade, vertugadin eller vertugale er ulike typer historiske kvinneplagg i den europeiske overklassemoten på 1500- og 1600-tallet for å gi skjørt og kjoler større vidde. Opprinnelig var det krinolineliknende underskjørt av lerret eller filt som var avstivet i klokke-, tønne- eller traktform ved hjelp av ringer laget av vidje, metall eller fiskebein (hvalbarder). Seinere utviklet plaggene seg til vatterte hoftekranser, puter omkring livet og tilsvarende draktelementer.
Historikk
Vertugader oppstod i Spania sist på 1400-tallet som en første variant av seinere tiders krinoliner og spileskjørt. Omkring 1550 ble vertugaden traktformet og dannet sammen med korsettet den spanske renessansedrakten. Vertugade var i bruk i den europeiske damemoten fram til omkring 1625. Bruken fortsatte imidlertid ved det spanske hoffet der vertugaden ble flat foran og bak og svært bred. Denne draktskikken utviklet seg omkring midten av 1700-tallet til det franske fiskebeinsskjørtet panier.
Navn
Betegnelsen vertugade kommer av det spanske verdugado som betyr «skjørt stivet med vidje», et ord som er avledet av verdugo, «grønn vidje», som igjen kommer fra det senlatinske viriducus. Vertugade uttales omtrent «værtygad», vertugadin «værtygadeng» og vertugale «værtygal». Plaggene ble på dansk og eldre norsk også omtalt som fiskebenskørt eller bare klokke.
Det spanske verdugado har gitt opphav til den tilsvarende engelske draktbetegnelsen farthingale.
Stangs gate
Stangs gate ligger i sentrum av Hønefoss og strekker seg fra øst mot vest, fra inngangen til Søndre park til Holmboes gate. Gata er en 3. tverrgate til Kongens gate, samt 2. tverrgate til Storgata og Norderhovsgata. Den er dessuten hovedinnfartsåra fra vest.
Fra Søndre park (i øst) er gata stengt for både inn og utkjøring til Kongens gate. Mot Holmboes gate (i vest) er den lysregulert i krysset med Kongens gate. På sørsiden av gata, mellom Kongens gate og Storgata, ligger Hønefoss videregående skole. På nordsiden av samme strekning ligger Kvernberggata og Sentrum stopp. Mellom Storgata og Norderhovsgata ligger Hønefoss hjelpefengsel på nordsiden av gata. Mellom Norderhovsgata og Holmboes gate ligger kjøpesentret Kuben mot nord.
Innkjøring til østre del av Stangs gate (strekningen fra Kongens gate til Søndre park) kan bare skje via Sundgata og Dronningens gate på Løkka.
Gata har trolig sitt navn fra statsråd og senere statsminuster Fredrik Stang (1808-1884), som skal ha bidratt til at Hønefoss ble kjøpstad og fikk bystatus i 1952. Gata er navngitt på kart i 1856.
Referanser
<References />
Mahmud II
Mahmud II (osmansk tyrkisk: محمود ثان Mahmud-ı sānī) var (født 20. juli 1785, død 1. juli 1839) var den 30. sultanen av Det osmanske riket. Han hersket fra 1808 til sin død i 1839.
Mahmud II sitt styre huskes ofte for omfattende militære og rettslige reformer, blant annet avskaffelse av janitsjarkorpsene.
TransMilenio
TransMilenio er et bussmetroystem i Bogotá i Colombia. Det består i dag av ni linjer og 114 stasjoner. Bussene har egne kjørefelt, vanligvis to hver kjøreretning, mens stasjonene er opphøyde og befinner seg i midten av de to kjøreretningene.
Systemet blei innvia 4. desember 2000. Det frakter i gjennomsnitt over 1,6 millioner passasjerer daglig.
Linjer
TransMilenio har for tida ni linjer, som identifiseres med hver sin bokstav og farge. Linjene er oppkalt etter endestasjonen, ettersom hver rute er sammensatt av flere linjer og de ulike rutene dermed starter ved endestasjonen til en annen linje enn den den slutter ved. Den eksakte kjøreruta spesifiseres av et tall etter endestasjonens bokstav. Det er heller ikke alle rutenummerne som stopper ved alle stasjonene.
Luis León Sánchez
Luis León Sánchez Gil (født 24. november 1983) er en spansk syklist som sykler for Astana Qazaqstan Team.
Hans bror, Pedro León, er profesjonell fotballspiller.
Norwegian Archaeological Review
Norwegian Archaeological Review (forkortet NAR) er et norsk arkeologisk forskningstidsskrift. Tidsskriftet ble startet opp i 1968 etter en idé av arkeologen Bjørn Myhre, som også var første sjefredaktør. Siden 2008 har NAR blitt utgitt av forlaget Routledge.
Tidsskriftet er klassifisert på nivå 1 i CRISTIN.
Kjell Nes
Kjell Nes (født 1949) er en norsk lokalpolitiker fra Kristelig Folkeparti. Han var ordfører i Finnøy kommune i Rogaland fra 2007 til 2011. Nes er opprinnelig fra Karmøy. Han er bonde og har tidligere jobbet som lektor og som rektor på Vinterlandbruksskolen.
Multi
Multi er Gyldendals matematikkverk for grunnskolens 1.-7. trinn. Forfattere er: Bjørnar Alseth, Ann-Christin Arnås og Mona Røsseland. Multi 3. utgave er revidert i tråd med Læreplan i matematikk 1.–10. trinn (MAT01‑05) fra 2020.
I Multi finnes varierte aktiviteter og oppgaver som gir rom for utforsking og setter i gang matematiske samtaler. Du kan velge mellom bøker - Multi Elevbok, Multi Øvebok og Multi Lærerens bok - eller du kan bruke den digitale versjonen Multi Skolestudio. I tillegg kan du supplere med digitale verktøyene Multi Smart Øving og Multi Smart Vurdering. I Multi Smart Øving tilpasses oppgavene til hver enkelt elev, umiddelbart og underveis i arbeidet. Eleven får alltid utfordringer tilpasset sitt nivå og hjelp til å tette kompetansehull. Multi Smart Vurdering er et vurderingsverktøy for 1.-7. trinn. Det består av en prøvemodul for elevene og en oppfølgingsmodul for læreren. Prøvene gjennomføres hvert halvår.
Uchiha
Uchiha (うちは) er en fiktiv klan i anime- og manga-serien Naruto, skapt av Masashi Kishimoto.
«Uchiha» er en annen måte å uttale ordet «uchiwa», som betyr «papir-vifte», noe som også er klanens symbol. En uchiwa kan brukes for å puste til flammer, for å gjøre flammen varmere – refererer til det faktumet at Uchiha er en klan av ild-jutsu utøvere.
Historie
Uchiha-klanen var en av de adelige familiene som grunnla landsbyen Konohagakure. På grunn av deres egen avanserte blodslinje-teknikk (Kekkei-genkai), kjent som «Sharingan», utmerket klans-medlemmene seg med sine evner til å lese og parere motstanderes angrep. Dette gjorde dem til utmerkede kandidater til å etablere Konoha's Militære Politi Korps. Organisasjonen kom til å inkorporere klanens vifte-symbol som sitt offisielle merke.
Klanen er kjent for sin bruk av ild. For at ett klans-medlem skal kunne tre inn i de voksnes rekker, må han eller hun kunne utføre en Ild-elements teknikk, «Katon jutsu (火遁 術)» som for eksempel Great Fireball Technique (豪火球の術 Gōkakyū no Jutsu).
Således er båndet mellom ild-manipulasjon og tankesettet til en Uchiha.
Sharingan
Sharingan (写輪眼, bokstavelig «Copy Wheel Eye», Engelsk manga: «Mirror Wheel Eye») er en øye-teknikk ( 瞳術, dōjutsu) som forekommer naturlig hos medlemmer av Uchiha-klanen. Sharingan stammer fra Sage of Six Paths (Den mest kjente personen med Rinnegan) som fikk to sønner. Den ene fikk Sharingan, den andre fikk Wood Style Jutsu. Dette beviser at Sharingan ikke stammer fra Byakugan.
Sharingan opptrer ikke automatisk fra fødselen, men aktiveres vanligvis for første gang når en Uchicha befinner seg i livsfare, og hvor kraften til Sharingan kan redde dem. Etter at Sharingan har blitt aktivert for første gang, kan brukeren benytte seg av teknikken når som helst.
Kraften i en sharingan bedømmes ut ifra antall kommalignende virvler rundt brukerens pupiller, fra 1 til maksimum tre i hvert øye.
Sharingan's første evne er å se Chakrasystemet til de brukeren ser på. Denne evnen får man når man har ett kommategn.
Sharingan's mest kjente evne (Kan brukes etter Sharinganen har fått sin andre kommalignende tegn) er å memorisere en hver teknikk den er vitne til. Den kan memorisere en hver standard type teknikk med perfekt nøyaktighet, noe som tillater brukeren å utføre teknikken som sin egen (selv om han aldri har trent på den). Derimot, for å kunne benytte seg av en kopiert teknikk, må man ha de nødvendige ferdigheter eller evner. Ett utmerket eksempel er Rock Lee's Strong Fist Taijutsu. Selv om Sasuke Uchiha er istand til å kopiere Lee's bevegelser, påfører de ham mye større belastning fordi han ikke har gjennomgått den samme treningen som Lee.
Klansmedlemmer
Listet i alfabetisk rekkefølge:
Fugaku Uchiha
Fugaku Uchiha (うちは フガク, Uchiha Fugaku) var far til Sasuke Uchiha og Itachi Uchiha. Han tjenestegjorde som Kaptein i Det Militære Politikorpset.
Navnet «Fugaku» betyr «ulært».
Fugaku så Itachi som klanens fremtid, og sterk i troen, brukte han all sin tid for at det skulle gå i oppfyllelse. Dette førte til at han ofte forsømte Sasuke, som var tvunget til å vokse opp i skyggen til sin eldre bror.
Itachi ville ofte tvinge sin far til å tilbringe mer tid sammen med Sasuke, men selv da var tankene hans fokusert på Itachi.
Han hadde store vanskeligheter med å forstå Itachi's motivasjoner og handlinger, noe som ga ham store kvaler, siden han hadde store forhåpninger om sin eldste sønn. Da Itachi begynte å distansere seg fra klanen, skled han og faren fra hverandre. Dermed begynte Fugaku å bruke mer tid på Sasuke, og kom til å se ham som klanens stolthet. Etter å ha trent den yngste sønnen sin i Uchiha-klanens grunnleggende teknikker, formante han Sasuke til ikke å følge i sin brors fotspor.
Den skjebnesvangre kvelden da hele Uchiha-klanen ble massakrert, ble Fugaku drept sammen med sin kone i familiens hjem. Hånden som holdt sverdet var ingen annen enn Itachi, Fugaku's egen sønn, som han hadde hatt slike forhåpninger til.
Inabi Uchiha
Inabi Uchiha var en Militær-politimann fra Uchiha-klanen. Sammen med to andre konstabler, avhørte han Itachi Uchiha om hvor han oppholdt seg da Shisui Uchiha angivelig begikk selvmord.
Navnet «Inabi» kan være en forkortelse av ordet «inabikari» som betyr «lyn-glimt».
Izuna Uchiha
Izuna Uchiha, broren til Madara Uchiha. Døde etter broren hans Madara tok ut øynene hans.
Madara Uchiha
Madara Uchiha (うちはマダラ, Uchiha Madara) Grunnlegger av Konoha sammen med den første Hokage. Han kjempet mot den Første Hokage i det som er kjent som «Valley of the End», han skal angivelig ha tapt denne kampen. Ett monument har blitt reist i dalen, til minnet om de to ninjaene.
Mikoto Uchiha
Mikoto Uchiha var konen til Fugaku Uchiha, og mor til Sasuke Uchiha og Itachi Uchiha.
En snill og god mor, Mikoto var den eneste i familien som tok seg tid til å være sammen med Sasuke. Da Sasuke prøvde å finne ut hvorfor faren hans bare var sammen med Itachi, beroliget hun ham med at når de var alene snakket Fugaku kun om ham [Sasuke]. Når Itachi ikke kunne, tilbød hun seg å hjelpe Sasuke med Shuriken treningen hans, han takket nei da det egentlig var oppmerksomhet fra broren sin han ønsket.
Mikoto ble drept av sin sønn Itachi, samme natt som han utryddet hele klanen, med unntak av Sasuke.
Navnet «Mikoto» betyr «Herskeren's ord».
Obito Uchiha
'''Obito Uchiha er litt ukjent, men det er ikke mange som vet hvem han er. Obito var i samme gruppe med Hatake Kakashi og Rin når de var rundt 12 årsalderen. På et oppdrag ble de angrepet av ninjaer fra Iwagakure (stone village). Denne kampen endte med at Obito fikk knust halve kroppen sin. Det var den dagen kakashi hadde blitt utropt til Jonin og Obito hadde ikke gitt ham noen gave. Han fikk Rin til å operere ut øye sitt med den gjenværende sharingan og gi det til Kakashi. Sharingan er den eneste grunnen til at Kakashi kan kontrollere Raikiri. Obitos grav (der han døde) ble ikke sjekket av noen. Hver morgen står Kakashi opp for å besøke Obitos grav.
Shisui Uchiha
Shisui Uchiha ble kalt den «dyktigste» av medlemmene i Uchiha-klanen. Han skal angivelig ha begått selvmord ved å drukne seg i Nakano elven. Shisui og Itachi Uchiha skal ha vært nære venner.
Senere i serien får vi vite at Shisui ble myrdet av Itachi, for at sistnevnte skulle klare å aktivere sin mangekyou sharingan.
Navnet «Shisui» betyr «stillestående vann».