cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
«Dear Boss»-brevet
Politiets reaksjon
I utgangspunktet ble brevet ansett for å være bare en av mange svindelbrev, men da kroppen av Catherine Eddowes ble funnet med en øreflipp kuttet av den 30. september ble Metropolitan Police Services oppmerksomhet tiltrukket av brevskriverens løfte om å «klippe dameørene av». Politiet publiserte løpesedler med faksimiler av brevet, samt også «Saucy Jacky»-postkortet i håp om noen ville gjenkjenne håndskriften, men ingenting kom ut av dette. Mange aviser gjenga teksten i sin helhet eller deler av den. Disse to, postkortet og brevet fikk verdensomspennende berømmelse etter de ble publisert. Det var første gang navnet «Jack the Ripper» hadde blitt brukt til å referere til morderen, og begrepet fanget publikums fantasi. Snart kom hundrevis av andre brev som hevdet å være fra «Jack the Ripper», mest en kopiering av setninger fra brevet og postkortet.
Senere hendelser
En journalist hevdet at han forfalsket dette brevet, samt andre brev og postkort som det ble hevdet å stamme fra «Jack the Ripper», for å «holde virksomheten i live».
Som mange andre gjenstander knyttet til Ripper-saken forsvant «Dear Boss»-brevet fra politiets arkiv, ikke lenge etter at etterforskningen var avsluttet. Det kan ha blitt tatt som en suvenir av en av politiets etterforskere. Det ble returnert anonymt til Metropolitan Police i 1987, hvorpå Scotland Yard offentliggjorde alle dokumenter fra sine arkiver som nå befant seg i National Archives i Kew.
I 1993 ble håndskriften i Dear Boss-brevet sammenlignet med en dagbok påstått å tilhøre James Maybrick. Rapporten bemerket at «stilen i ‘Dear Boss’-brevet fulgte den tids skrivestil og viste en god skriftlig ferdighet».
Kortbane-VM i svømming 2018 – 200 meter fri kvinner
200 meter fri for kvinner under Kortbane-VM i svømming 2018 fant sted 11. desember 2018 i Hangzhou Sports Park Stadium.
Rekorder
Før mesterskapet var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:
Forsøksheat
Forsøksheatene startet kl. 09:59.
Finale
Finalen ble avholdt kl. 19:09.
Auvergne
Auvergne er en historisk provins og en tidligere administrativ region som ligger sentralt i Frankrike.
Regionen besto av departementene Puy-de-Dôme, Cantal, Haute-Loire og Allier. Den hadde i 2010 i overkant av 1,3 millioner innbyggere. Regionene Auvergne og Rhône-Alpes ble fra 1. januar 2016 slått sammen til en ny region med navnet Auvergne-Rhône-Alpes.
Auvergnes hovedstad er Clermont-Ferrand, og den er delt inn i 14 arrondissementer, 150 kantoner og 1310 kommuner.
Geografi
Auvergne ligger sentralt i Frankrike, og grenser i nord mot regionene Centre og Bourgogne, i øst mot Rhône-Alpes, i sør mot Languedoc-Roussillon og Midi-Pyrénées og i vest mot Limousin.
Arealet er 26,013 km², noe som tilsvarer 4,8% av Frankrikes totale areal. Auvergne er en av de mindre regionene i Frankrike.
Auvergne er kjent for sine fjellkjeder og sovende vulkaner. Tilsammen har Monts Dore og Chaîne des Puys omkring 80 vulkaner. Puy de Dôme er den høyeste vulkanen i regionen med sine 1465 moh. Puy de Sancy er det høyeste punktet i Auvergne med 1885 moh.
Det er to hovedelver i Auvergne. Loire renner gjennom regionen i sørøst og danner grensen i nordøst, og Allier som renner fra sør til nord gjennom regionen og senere løper sammen med Loire. Gjennom mange år har Allier gravd ut dype kløfter. Auvergne har omkring 50 innsjøer, noen av dem i høyfjellet med vulkansk opphav. Lac de Guéry er den høyest beliggende innsjøen i Auvergne, den ligger 1243 moh.
Putins palass
Residensen på Idokopasneset (Резиденция на мысе Идокопас), kjent som Putins palass (Дворец Путина), er et palasskompleks i italiensk stil ved Svartehavskysten i nærheten Gelendzjik, Krasnodar Kraj, Russland. Varsleren Sergej Kolesnikov og det russiske antikorrupsjonsfondet (FBK) hevder at palasset ble bygget for president Vladimir Putin.
Offentliggjøring
Tross offisielt avvist i 2010 av president Vladimir Putins talsmann Dmitrij Peskov, har det lenge vært hevdet at datsjaen ble bygget for personlig bruk av Putin, og at byggingen begynte i løpet av Putins første presidentskap. Detaljerte krav om prosjektet, angivelig gjort gjennom utilbørlig bruk av statlige ressurser, ble satt opp av Sergei Kolesnikov, en forretningsmann med bånd til Putin fra hans tid i St. Petersburg før han gikk inn i Kremls politiske miljø.
Varslers påstand
Kolesnikovs brev til Medvedev, og påfølgende intervjuer med medier, blant annet til Novaja Gazeta, David Ignatius fra Washington Post og Masha Gessen fra nettstedet snob.ru, gav en redegjørelse for hva varsleren avslørte, og var kjent for deltakere som «prosjekt sør».
Finansiering
Figuren nedenfor viser sammenhengen og samspillet mellom virksomheter og kontantstrømmer involvert i finansieringen av byggingen.
Andre palasser
Putin eier angivelig 20 palasser totalt. En av dem er kalt Villa Sellgren.
På gården Tveit
«På gården Tveit» er en skillingsvise fra rundt 1915, og er også kjent under titlene «Ryntveitvisa» eller «Mordet i Saude». Denne tragiske hendelsen fant sted i Sauherad på begynnelsen av 1900-tallet, da Knut Ryntveit drepte den 17 år gamle Aasta Gunnarsrud. «Til bys det bar og i arrest ble satt», heter det i visa, og det er riktig nok, men folkemeningen var at det var Knuts mor som var ansvarlig for drapet. Hun var kjent som en herskesyk dame. Historien forteller og at lensmannen som måtte arrestere Knut Ryntveit syntes det var en meget trist sak. Knut ble dømt til livsvarig fengsel for mordet på Aasta Gunnarsrud, men han ble benådet i 1914. Han kom tilbake til Telemark, og ble godt mottatt av folket. Han levde deretter et stille liv til han døde på midten av 1950-tallet. På Aasta Gunnarsruds gravplass kan man lese følgende inskripsjon: «''Her hviler støvet av tjenestepiken Aasta Gunnarsrud født den 30. januar 1886. Forsmaaet og dræbt av sin elsker 23. juli 1904. Reist av venner av frihet og rettferdighet i 1910''». Skillingsvisa er innspilt på Frem fra Glemselen kap. 6 med Helge Borglund.
Teksten
han hadde en sønn, den staute gjeve Knut,sin faders stolthet og sin moders pryd. til henne Knut en heftig elskov fikk, og ofte Knut han til sin Åsta gikk. ja alt, ja alt jeg ofret for deg Knut, nå vil du sikkert ta meg som din brud. Men moren svarer ham med vrede ord: Den skam skal aldri over huset bo. før jeg vil se deg med Åsta som din brud, før vil jeg se deg som fange på Akershus. han roper: Åsta, Åsta kom hit hen, og Åsta løper så glad mot skogen hen. mens Åsta så trakk Knut sin slirekniv, og sådan endte han sin Åstas liv. Der får han tid til å tenke på sin sorg, for dommen lød: Du fange er for godt. du slapp å se meg med Åsta som min brud, nå kan du se meg som fange på Akershus. men Knut for alltid var en knekket mann, mens Åsta hviler søtt bak gravens rand.
Eksterne lenker
En samling av dokumentasjon om Ryntveitmordet
Måløy Musikklag
Måløy Musikklag er et janitsjarkorps hjemmehørende i Måløy i Vågsøy kommune. Tallet på medlemmer er rundt 50. Musikklaget ble stiftet 18. oktober 1904. Laget legger stor vekt på det sosiale og på å spre musikalsk glede for Vågsøy sine innbyggere.
Musikklaget var tidlig ute med å holde showkonserter for korps, komporkester og sangsolister, og har holdt mange store konserter, med blant andre Øystein Wik og tyske Sanni Luis som solister. Eksempel på tema er musikaler, Tom Jones, Elvis, Las Vegas og Pop Classics.
Nissefest
I desember hvert år arrangerer musikklaget Nissefest for små og store. Nissefesten er en slags revyforestilling med sketsjer, sang og musikk. Dette er en fest på tvers for alle generasjoner, med mye humor, dramatikk og julestemning. Nissefesten er det største og viktigste sosiale kulturarrangementet i Vågsøy, med 6-700 gjester hvert år. Den ble arrangert i Turnhallen i Måløy, men har siden 1980 vært arrangert i Samfunnshallen på Tennebø. Den første Nissefesten ble arrangert 11. desember 1950 og den er fulgt opp av en uavbrutt rekke av førjulsfester hvert år helt til i dag og musikklaget kunne i 2009 derfor feire forestilling nr. 60. I 1999 ble laget hedret med Vågsøy kommune sin kulturpris.
DKW
DKW var et tysk bil- og motorsykkelmerke startet av dansken Jørgen Skafte Rasmussen. Firmaet eksisterte fra 1919 til 1932, da det gikk sammen med Audi, Horch og Wanderer og stiftet Auto Union. Merket ble brukt fram til og med 1965. Auto Union ble da en del av VAG.
I Norge
I 1928 begynte Otto Kahrs, senere grunnlegger av Statens Bilsakkyndige, å ta inn DKW-biler. With & Wessel tok inn DKW motorsykler. Kahrs lyktes ikke kommersielt, og With & Wessel tok over agenturet for bilene også i 1930.
Fram til andre verdenskrig hadde With & Wessel omsatt rundt 1150 person- og varebiler og enda flere motorsykler.
Det er solskinn, sommer solskinn
«Det er solskinn, sommer solskinn» er en søndagskolesang skrevet av engelske Eliza Edmunds Hewitt i 1883. Melodien er laget av John R. Sweney (1837–1899). Han var militærmusiker, men etter en religiøs frelsesopplevelse viet han seg til kristen musikk.
Denne visa er kjent i Norge fra 1890, og kom til landet via Sverige. Visa er innspilt på Frem fra Glemselen kap. 6 med Rita Engebretsen.
Teksten
har nattens skygger drevet bort, og Jesus solen er. REF: ''Det er solskinn, sommer solskinn og så fredfullt tankens timer går. I Jesu åsyn ser jeg inn, det er sollyst i mitt sinn.'' fra hjertet stiger toner fler enn jeg kan juble frem. i hjertets hage vokser frem et nådens blomsterflor.
Sudirman Cup 1999
Sudirman Cup 1999 (VM i badminton for mikslag) ble arrangert i København i Danmark i 1999.
Aquitaine
I tidligere tider var «Aquitania» navnet på Frankrike sør for Garonne. Den romerske provinsen Gallia Aquitania strakte seg til Loire. Gjennom historien har Aquitania vært både eget hertugdømme og kongedømme. Området tilhørte England i tre hundre år fram til avslutningen av hundreårskrigen i 1453.
Den administrative regionen besto av departementene Dordogne, Gironde, Landes, Lot-et-Garonne og Pyrénées-Atlantiques. Regionen hadde i 2010 i overkant av 3,2 millioner innbyggere.
Regionene Aquitaine, Limousin og Poitou-Charentes ble fra 1. januar 2016 slått sammen til en ny region med det midlertidige navnet Aquitaine-Limousin-Poitou-Charentes. Det ble foreslått å kalle den nye regionen Nouvelle-Aquitaine (Ny-Aquitaine), et regionnavn som også ble offisielt vedtatt samtidig som administrasjonssetet ble bekreftet til å være Bordeaux.
Geografi
Aquitaine dekker et areal på 41 308 km², som er 7,6% av det totale arealet til Frankrike. Regionen grenser til Spania i sør, til Midi-Pyrénées i øst, til Poitou-Charentes og regionen Limousin i nord og til Biscayabukta og Atlanterhavet i vest.
Noen store byer i regionen er Bordeaux, Pau, Bayonne, Mont-de-Marsan, Biarritz, Bergerac og Périgueux.
Noen kjente geografiske kjennemerker er:
Kornblom
Kornblom, eller kornblomst, er en plante i kurvplantefamilien.
Den er en ettårig urt med opprett stengel, smale blad og intenst blå blomster. Stengelen er ofte forgrenet og kan bli nesten én meter lang. Både blad og stengel er gråfiltet.
Pollen fra kornblom er funnet i torv som ble dannet rett etter istidens slutt, noe som viser at den var en pionerplante i den åpne og næringsrike jorda som fantes da. Da menneskene begynte å dyrke korn, ble kornblom et vanlig ugras i kornåkre, sammen med for eksempel kornvalmue, gullkrage og klinte. Bedre frørensing har ført til at disse plantene nesten er forsvunnet, men kornblomst dyrkes i hager på grunn av de vakre blomstene. Hageplantene kan ha hvite eller rosa blomster.
Kornblom er egentlig en europeisk plante, men har spredt seg til andre verdensdeler der korn dyrkes i temperert klima, som Nord-Amerika, Argentina, Sør-Afrika og Australia. I Norge er kornblom funnet nord til Troms, men den er nå blitt sjelden.
Artsdatabanken skiller kornblom og noen nærstående arter ut i ei egen kornblomslekt Cyanus. Det vitenskapelige navnet blir da Cyanus segetum. Internasjonalt er det likevel vanligst å regne Cyanus som ei underslekt av knoppurtslekta Centaurea slik at det vitenskapelige navnet er Centaurea cyanus.
Argyrophorus
Argyrophorus er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Det er kjent fire arter, men bare to av dem er hittil formelt beskrevet.
Utseende
Middelsstore (vingespenn ca. 40 millimeter) sommerfugler med avrundede vinger. Vingenes overside er silkeaktig eller sølvaktig hvit, det samme gjelder den ytre delen av forvingens underside, den indre delen er oransje. Bakvingens underside er spraglet i brunt og hvitt. Fargen på oversiden hos denne slekten er ganske unik og gjør den lett å kjenne.
Levevis
Larvene lever på ulike slags gras.
Utbredelse
Argyrophorus argenteus lever i Argentina og Chile. I tillegg er det kjent to hittil ubeskrevne arter fra Peru.
Ales Adamovitsj
Ales Adamovitsj (hviterussisk: Алесь Адамовіч, russisk: Алесь Адамович, født 3. september 1927 i Minsk voblast i Den hviterussiske sosialistiske sovjetrepublikk i Sovjetunionen, død 26. januar 1994 i Moskva) var en sovjetisk-hviterussisk forfatter og kritiker.
Adamovitsj var professor og medlem av Vitenskapsakademiet i Hviterussland, doktor i filologi, og medlem av Det øverste sovjet 1989-1992. I 1988 deltok han, sammen med blant andre Andrej Sacharov, i grunnleggelsen av menneskerettsorganisasjonen Memorial. Adamovitsj var høyt respektert for sin sivilkurasje og kompromissløse ærlighet.
Adamovitsj skrev på russisk og hviterussisk. Han er mest kjent for bøkene Хатынская повесть (Fortellingen om Khatyn) og Блокадная книга (Blokadeboken). Den sistnevnte handler om livet i Leningrad under tyskernes beleiring av byen under andre verdenskrig. Adamovitsj skrev boken sammen med Daniil Granin.
Sammen med filmregissøren Elim Klimov skrev han manus til filmen Gå og se (Иди и смотри, 1985). Den hviterussiske forfatteren og nobelprisvinneren i litteratur - Svetlana Aleksijevitsj - er sterkt inspirert av Adamovitsj.
Briskebyvegen (Hamar)
Briskebyvegen er en gate i Briskebyen på Hamar. Den går fra Stangevegen til Arenavegen, og har navn etter bydelen den ligger i.
Sangen til mor
«Sangen til mor» er en skillingsvise. Denne visa er fra slutten av 1800-tallet, og er en av mange skillingsviser som omhandler mor. Den er innspilt på platen Frem fra Glemselen kap. 6 med Helge Borglund.
Teksten
og kjærlighet der inne er, og barndommen synes for sjelen og stå, så edel og skjønn som den er. Så lenge som tankene der inne bor, så lenge jeg minnes deg mor. mens tanken steg opp til Guds sønn. Hun over meg nevnte med hvisken hans navn, og ba så til slutning en bønn. Den bønn visst med virkning til himmelen fór, nei aldri forglemmes du mor. og sa: Du må ei gjøre så. Hvem var det som førte meg på marken ut, hvor blomster og trærne gror. Hun sagde at Gud hadde skapt denne jord, nei aldri jeg glemmer deg mor. og far hadde lagt seg til ro, og lyset der inne forlengst var slukt ut, vi satt der så ensom vi to. Vi talte om tiden da jeg skulle bli stor, nei aldri jeg glemmer deg mor. kom jeg moderens lærdom i hu, den sto der så klar som en lyserød sky, og slik står den stedse i dag. Vel elsker jeg fader og søster og bror, men mest dog jeg elsker deg mor. og jeg lukker øyet ditt mor, så vit mens jeg lever jeg glemmer deg ei, jeg minnes ditt smil og din gråt. Når blomster og trær på graven din gror, da vokser og minnet ditt mor.
Kyunghyang Shinmun
Kyunghyang Shinmun (eller Kyunghang Sinmun) er en sørkoreansk dagsavis som gis ut i Seoul. Avisen kom ut første gang i 1946, etter initiativ fra den katolske kirken, derav avisnavnet, som kan oversettes til den latinske vendingen Urbi et Orbi. Avisen har ikke lenger noen forbindelse til den katolske kirken. Kyunghyang Shinmun heller sammen med The Hankyoreh mot en mer regjeringskritisk holdning i sin rapportering, og følger en «moderat, progressiv» redaksjonell linje.
Kyunghyang Shinmun ble midlertidig lagt ned av Syngman Rhees regime i mai 1959 for å ha trykket «falske ledere», men ble utgitt på nytt etter regimeskiftet i 1960.
I 1990 ble avisen kjøpt av chaebolet Hanwha. Hanwha gav opp kontrollen over avisa som en følge av Asiakrisen i 1997, samtidig som konkurrenten Hyundai gav opp å gi ut avisa Munhwa Ilbo. Kyunghyang Shinmun ble så kjøpt opp av sine egne ansatte.
Tarif Novogodnij
Tarif Novogodnij (originaltittel: Тариф «Новогодний») er en russisk film fra 2008, regissert av Jevgenij Bedarev.
Handling
Nyttårsaften er alltid full av mirakler og overraskelser.
Miraklene i vår tid skjer ofte takket være teknologiske fremskritt, men ikke uten deltagelse av julenissen.
Trimetylboran
Trimetylboran (TMB) er en giftig, pyrofor gass med formelen B(CH3)3 (som også kan skrives som Me3B, hvor Me representerer metyl).
Egenskaper
Som væske er den fargeløs. Den sterkeste linjen i det infrarøde spekteret er ved 1330 cm−1 etterfulgt av linjer ved 3010 cm−1 og 1185 cm−1.
Smeltepunktet er -161,5 °C, og kokepunktet er -20,2 °C.
Damptrykk er gitt ved log P = 6,1385 + 1,75 log T − 1393,3/T − 0,007735 T, hvor T er temperatur i kelvin. Molekylvekt er 55,914. Fordampningsvarmen er 25,6 kJ/mol.
Forberedelse
Trimetylboran ble først beskrevet i 1862 av Edward Frankland, som også nevnte dets addukt med ammoniakk. På grunn av sin farlige natur ble forbindelsen ikke studert før i 1921, da Alfred Stock og Friedrich Zeidler utnyttet reaksjonen mellom bortrikloridgass og dimetylsink. Selv om stoffet kan tilberedes med Grignard-reagenser, er produksjonen forurenset av uønskede produkter fra løsningsmidlet. Trimetylboran kan lages i liten skala med 98 % utbytte ved å reagere trimetylaluminium i heksan med bortribromid i dibutyleter som løsningsmiddel. Enda en metode er å reagere tributylborat med trimetylaluminiumklorid, eller kaliumtetrafluorborat med trimetylaluminium. Enda en annen metode er å tilsette bortrifluorid i eter til metylmagnesiumjodid.
Bruk
Trimetylboran har blitt brukt som nøytronteller. For denne bruken må den være veldig ren. Det brukes også i kjemisk dampavsetning der bor og karbon må avsettes sammen.
Lysthaugen
Lysthaugen er et tettsted i bygda Ness i Verdal, Trøndelag. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger på sørsiden av Verdalselva omtrent 11 kilometer sørøst for kommunesenteret Verdalsøra og ca. ni kilometer vest for tettstedet Vuku. Brorparten av husene i Lysthaugen er bygd på 70-tallet, etter en enorm befolkningsvekst i kommunen. Boligfeltet er delt i to av Jamtlandsvegen, men er koblet sammen med bru, slik at man trygt kan forflytte seg til fots mellom feltene. Lysthaugen ligger ganske høyt i forhold til omgivelsene, Nessleira ligger knappe 16moh, noe som medfører veldig god utsikt, både innover Inndalen, men også utover hele nedre Verdal. Ness Oppvekstsenter ligger i den nedre delen av feltet, og fungerer som midlertidig skole før nedleggelse, mens Vinne skole rehabiliteres.
Innbyggerne i Lysthaugen har gode turmuligheter i nærområdet, slik som Kvindfjellet og Bjørkvatnet.
På folkemunne har Lysthaugen blitt kalt "Golanhøydene" på grunn av høyden over resten av bygda, men også på grunn av ufred under oppbygging av feltet på 70-tallet.
Kommunen har skilt ut 30 nye tomter sør i feltet, og våren 2017 pågikk et arbeid for å bygge ferdig vei, vann og avløp til 15 av tomtene. Tomtene ble lagt ut for salg, men kommunen hadde problemer med å få solgt dem.
Pansergjenger
Pansergjenger (tysk Panzergewinde) eller panserrørgjenger er en tidligere standard for gjenger som ble brukt for å koble sammen trekkrør og kabelnipler til elektriske ledninger. Fordi veggene på trekkrør vanligvis er relativt tynne ble gjengedybden på pansergjenger begrenset ved å benytte en flankevinkel på 80 grader.
Størrelser på pansergjenger blir angitt med prefikset PG pluss et nominelt tall som omtrent svarer til den maksimale kabeldiameteren (i millimeter) som kan føres gjennom et passende rør.
Historie
Pansergjengene ble opprinnelig standardisert av Den tyske bransjeforeningen for elektroteknikk, elektronikk og informasjonsteknologi (Verband der Elektrotechnik, Elektronik und Informationstechnik, VDE). Standarden ble så utviklet og kodifisert som DIN 40430 av Deutsches Institut für Normung. Standarden var opprinnelig laget for koblinger laget av stål, men har siden også blitt brukt på koblinger av PVC.
Utfasing og erstatning
I 2000 ble pansergjenge-standarden trukket tilbake og offisielt erstattet av nye europeiske standarder.
Fortsatt bruk i dag
Selv om pansergjenger er en utgått standard finnes den fremdeles på noe utstyr til kjemiske reaktorer og bioreaktorer (for eksempel PG13.5 for å skru inn sensorer) og samt til diverse annet utstyr, skap, koblingsbokser og kontakter.
Patrik Fitzgerald
Fitzgerald ble regnet som en punkpoet. Han var assosiert med punk helt fra 1975, da han prøvespilte, i likhet med hundrevis av andre, for London SS, der innflytelsesrike personer som Mick Jones, Paul Simonon, Terry Chimes, Topper Headon (senere The Clash), Brian James og Rat Scabies (senere The Damned) og Steve New (senere samarbeid med Glen Matlock før Matlock ble med i Sex Pistols) var innom. Fitzgerald skilte seg fra det meste av punken for øvrig og bidro dermed til bredden i kulturfenomenet med poetiske tekster og dikt ved siden av sangene. Blant inspirasjonskildene hans er David Bowie, Ray Davies og Bertolt Brecht.
Tower Hamlets Arts Project ga i 1979 ut Fitzgeralds bok Poems. Spoken Word Archives i Storbritannia har to opptredener av Fitzgerald som poet.
Den herlige stund
«Den herlige stund» er en gammel skillingsvise fra slutten av 1800-tallet. Visa er innspilt på platen Frem fra Glemselen kap. 6 med Rita Engebretsen. Sangen er beskrevet som «...ei av dei tristaste skillingsvisene vi kjenner, om ei jente som forelska seg i ein sjømann, og lova å vere trufast til han kom att, men båt og mannskap forliste og fekk si grav på havet, og jenta lengter etter den dagen ho sjølv døyr, og får møte han att i himmelen.» Sangen er publisert i boken Frem fra glemselen (2007)
Teksten
da som andre jeg eide en venn, for mitt hjerte en sjømann jeg ga, som fór ut på det stormende hav. da vi satt i den grønnkledte lund, i denne grønnkledte lunden ved stranden, ga jeg hjertet og kroppen til ham. så til høsten jeg kommer igjen. Vil du være meg trofast min brud, så skal jeg dagligen be til min Gud. men en dag kom det sørglige bud, at i natt på det stormende hav, har både mannskap og skip gått i grav. det var da vi skulle treffes igjen. Og jeg sukker og roper hans navn, men vi kommer ei mere i favn. vinden fører dem til blånende hav. Men jeg vet at i den himmelske havn, får jeg hvile som brud i hans favn.
Zuzana Piussi
Zuzana Piussi  (født 21. oktober 1971) er en slovakisk filmregissør, teaterregissør, manusforfatter, filmfotograf og dokumentarist. Hun studerte  ved Academy of Music and Performing Arts   i Bratislava  (VŠMU). Hun debuterte med dokumentarfilmen  Výmet (Wipe out)  i år 2003
1971
1971 (MCMLXXI) i den gregorianske kalenderen var et år uten skuddag som begynte på en fredag.
Musikk
Karriere start
Opptredener
Populære låter i Norge
Debutalbum
Andre album
Sigrid Svendsdatter
Sigrid (– død 1066) var en av kong Svend Estridsens frilledøtre, og ble gift med den vendiske fyrsten Godskalk (Gottschalk) (død 1066), som noen kilder oppgir som sønn av obotritterfyrsten Prinbinjew og en dansk mor som var opplært i Mikaelsklosteret i Lüneburg.
Saxo mente at det var Henrik som lurte kong Niels for morsarven hans. Saxo skildrer slaget ved Ljutka slik at det minner om slaget ved Niså i 1062 mellom Svend Estridsen og Harald Hardråde.
Det er mulig at Sigrid som enke giftet seg med markgreve Udo 3. av Stade.
Arlington Road
Arlington Road er en amerikansk thriller fra 1999 regissert av Mark Pellington.
Handling
Michael Faraday (spilt av Jeff Bridges) er enkemann og professor ved George Washington University. Han har en 10 år gammel sønn som heter Grant. En dag møter Michael en annen gutt, Brady, som snubler inn i nabolaget deres med forferdelige skader på hendene. Michael tar ham med til sykehus, og møter guttens foreldre Oliver (spilt av Tim Robbins) og Cheryl Lang (spilt av Joan Cusack) og oppdager at de er hans nye naboer. De blir etter hvert venner, og sønnene deres blir med i "Discoverers" en speider-gruppe for barn.
Handlinger hos Lang-familien vekker snart mistanker hos Michael. Han legger blant annet merke til tegninger i deres hjem, som ikke er fra byggeprosjektet slik Oliver, en bygningsingeniør, påstår. Et feil-levert brev antyder også at Oliver løy om hvor han gikk på college. Michael sin avdøde kone Leah en tidligere FBI-agent, som ble drept på jobb, sier Oliver at myndighetene burde straffes for deres feilgrep. Michaels nåværende kjæreste, Brooke, og Leahs tidligere FBI-kollega, Whit Carver, avviser Michaels bekymringer som paranoia. Oliver forteller Michael at Grant ønsker at noen kan bli straffet for morens død, noe som igjen vekker Michaels mistanker. Han oppdager snart i et arkiv at Olivers egentlige navn var William Fenimore, og at Oliver tidligere forsøkte å sprenge et postkontor i Kansas i en alder av 16 år.
Oliver forteller ham at han ønsket å hevne seg på amerikanske myndigheter fordi han mener at de skal ha forårsaket farens selvmord, og innrømmer å ha endret sin egen identitet i forsøk på å skjule fortiden sin for barna sine. Noen få dager senere ser Brooke at Oliver bytter bil med en fremmed person på en parkeringsplass, og følger etter ham til et leveringsdepot hvor flere metallkasser byttes. Hun legger igjen en melding på telefon-svareren til Michael om at mistankene hans kan ha vært korrekte, men hun blir oppdaget av Cheryl. Michael får deretter vite om Brookes død over nyhetene, hvor det ser ut til at hun døde i en bilulykke. Dagen etter oppdager Michael ved en tilfeldighet at meldinger som var på telefonsvareren hans har blitt slettet.
Vuku
Vuku er et sogn i Verdal i Trøndelag. Sognets kirke er Vuku kirke som står på Prestgarden, og ligger ved Verdalselva omtrent ni kilometer øst for tettstedet Lysthaugen og 15 kilometer øst for administrasjonssentret Verdal. Tettstedet har innbyggere per 1. januar.
Arlington Road
Handling
Michael besøker faren til avdøde Dean Scobee, anklaget for å sprenge en føderal bygning, hvor Lang-familien hadde flyttet fra. Dr. Scobee er sikker på at sønnen var uskyldig, og at 10 barn døde i angrepet. Michael skynder seg deretter til en ekskursjon med "Discoverer" for å hente sønnen sin. Men lederen forteller at Grant allerede har blitt hentet av noen andre. Michael konfronterer Oliver hjemme hos ham, hvor han bekrefter at gruppen hans drepte Brooke. Michael oppdager også hva de planlegger som neste mål: FBIs hovedkvarter.
Stian Aker
Stian Aker (født 17. juni 1980) er en norsk polfarer. Han vant kappløpet til Sørpolen som et medlem av «Team Missing Link», i 2008/2009. Dette var det første kappløpet til Sørpolen siden Scott og Amundsen sitt historiske kappløp i 1911/1912. De fullførte det 770 km lange løpet på 17 dager og 11 timer.
Hortenfestivalen
Hortenfestivalen er en norsk musikkfestival, som årlig arrangeres i Horten. Den ble først arrangert fra 1975 til 1981, og ble startet opp igjen i mindre skala i 1992.
Popol Ace og Ole Paus var blant de største navnene første året ellers var det lokale band og omkring 2000 betalende. I 1976 var det omkring 3500 tilstede og artister fra Sverige, Peps Blodsband og Janne Schaffer, og engelske Jack the Lad. Janne Schaffer var tilbake året etter og selv om det også dette året var utenlanske artister tilstede var det nok norske Folque som var hoved artisten. Tilskuertallet hadde doblet seg til omkring 7000.
1978 ble det store året for Hortenfestivalen med hovedattraksjonen Bob Marley som var på sin Kaya Tour. Det ble solgt 11 000 billetter, Jon Skolmen og Trond Viggo Torgersen var konferansierer og Janne Schaffer og Rory Gallagher var blant artistene. Året etter var det ingen norske artister men utenlandske artister som Jeff Beck & Stanley Clarke, Loudon Wainwright III og Peter Tosh, det kom 12 000. Neste år var det med norske artister, Stavangerensemblet og Ole Paus, fra utlandet kom Eric Andersen, Billy Cobham og Rick Wakeman.
I 1981 leid de et sirkustelt fra Cirkus Berny og festivalen varte over to dager. Man startet med Pelle Parafins Bøljeband og fortsatte med band som The Aller Værste og Sanne Salomonsen. Neste dag var det Ian Dury & The Blockheads, Pugh Rogefeldt og norske Olav Stedje, Flax, Clink og Suzanne Fuhr Band. Været var dårlig og det ble underskudd.
Veterinærhøgskolen
NMBU Veterinærhøgskolen (VET), tidligere Norges veterinærhøgskole (NVH), er et fakultet ved Norges miljø- og biovitenskapelige universitet. Fakultetet ble opprinnelig opprettet som Norges veterinærhøgskole i 1935 og utdanner veterinærer og dyrepleiere og har en omfattende forskningsaktivitet innenfor akvamedisin, mattrygghet, komparativ medisin og på sykdommer, helse og dyrevelferd hos pattedyr. Forskningen spiller en sentral rolle som grunnlag for undervisning og faglig utvikling.
Veterinærhøgskolen driver en omfattende doktorgradsutdanning, og tilbyr også to engelskspråklige, internasjonale masterstudier – ett i mattrygghet og ett i akvamedisin.
I 2014 ble NVH slått sammen med Universitetet for miljø- og biovitenskap til én institusjon under navnet Norges miljø- og biovitenskapelige universitet. .
Om høyskolen
Veterinærhøgskolen ligger på Ås i Viken fylke etter at den i 2021 flyttet fra Adamstuen i Oslo. Veterinærhøgskolen har avdelinger i Sandnes og Tromsø. Høgskolen har rundt 430 ansatte og 460 studenter.
Høgskolen driver et undervisningshospital med avanserte diagnostiske hjelpemidler, gode behandlingstilbud og høy kompetanse, og har et viktig nettverk ut til alle brukere av veterinære tjenester. Dette skjer gjennom klinikk- og laboratorievirksomhet og gjennom forskningssamarbeid. Klinikk- og laboratorievirksomhet er nødvendig for å drive en god undervisning. Norges veterinærhøgskole har en allsidig forskningsaktivitet innen veterinærmedisinsk grunnforskning, mattrygghet og miljø, akvamedisin, komparativ medisin, dyrehelse og dyrevelferd for pattedyr og fisk.
Statens veterinære forsøksgård for småfe, etablert i Stavanger i 1942 og flyttet til Sandnes ca. 1968 ble lagt til veterinærhøgskolen som eget institutt i 1991 under navnet Institutt for småfeforskning. Veterinærmedisinsk senter i Tromsø ble etablert i 1992, og ble i 1995 innlemmet i veterinærhøgskolen som Institutt for arktisk veterinærmedisin.
Dyrepleierstudiet
Dyrepleierstudiet en treårig bachelorgrad. Ferdige kandidater får tittelen autorisert Dyrepleier (fra 2016). Mattilsynet autoriserer dyrepleiere. Høsten 2004 ble 14 dyrepleierstudenter tatt opp. Dyrepleierstudiet er yrkesrettet, og utdanningen fokuserer hovedsakelig på stell, pleie og behandling av dyr. Utdanningen består av veterinærmedisinske og biologiske fag, og opplæring i praktisk klinikkdrift.
Veterinærstudiet
Veterinærstudiet gjennomføres på 5 1/2 – 6 år (11 semestre). Ferdige kandidater får tittelen cand. med. vet. Mattilsynet autoriserer veterinærer. Høsten 2004 ble 60 studenter tatt opp, høsten 2005 48 studenter, på grunn av pålegg fra departementet. Det er planlagt en gradvis opptrapping til 70 studenter innen 2007. Inntakskravene til både veterinærstudiet og dyrepleierstudiet er svært høye, likefullt er strykprosenten blant elevene høy.
Masterstudiet
Fra høsten 2004 ble det startet to engelskspråklige masterstudier ved NVH. Master i mattrygghet og master i akvamedisin. Masterstudiet er 2-årig og bygger på bachelorgrad innen relevant fagområde. Det tas sikte på å ta opp 15 studenter innen hvert fagområde årlig.
Doktorgradsstudiet
NVH tildeler graden philosophiae doctor (PhD).
Behandling av dyr
NVH driver et døgnåpent undervisningshospital for smådyr, hest og produksjonsdyr. I tillegg har høgskolen en ambulerende dyrlegeordning for produksjonsdyr og hest. Klinikkene er svært sentrale for undervisningen og forskningen ved høgskolen. Studentene får gjennom klinikkdriften grunnleggende diagnostiske og praktiske ferdigheter.
Flytting til Ås
Stortinget vedtok i 2008 at skolen skulle flyttes fra Adamstuen til Ås og integreres i Universitetet for miljø- og biovitenskap, dog som egen enhet. Begrunnelsen fra regjeringens side var at dette ville desentralisere utdanningsstrukturen i Norge, samt styrke Universitetet i Ås.
Kritikk
Beslutningen ble umiddelbart omstridt, og særlig Marit Nybakk (Ap) uttalte seg i mot. Inge Lønning (H) og Siv Jensen (FrP) stilte seg også svært kritisk til vedtaket, og hevdet blant annet at flytting ikke bare ville gå ut over forskningen på høyskolen, men også ut over av andre høyskoler i Norge. Nybakk mente at dette var den største utflyttingen siden Gardermoen flyplass og at det ville gå ut over mattryggheten i Norge. Motstanden var særlig stor innenfor Oslo Ap, hvor også Jan Bøhler reagerte sterkt og hevdet at dette var en «hjemmeseier for Åslaug Haga, som bor kun et par kilometer fra Universitetet for miljø- og biovitenskap». Bøhler uttalte videre at han hadde vanskelig for å tro at regjeringen ville gå imot et samlet forskningsmiljø, som ønsket å slå høgskolen sammen med Universitetet i Oslo.
Daværende minister for forskning og høyere utdanning, Tora Aasland, besvarte kritikken med et debattinnlegg i Aftenposten hvor hun hevdet at kostnadene kunne reduseres ved å selge eiendommen på Adamstuen. I tillegg poengterte hun at vedtaket om flyttingen hadde vært underlagt flere grundige utredninger som også Stortinget hadde fått seg forelagt. som også hadde gått i mot flytting.
Analyser
Norges veterinærhøgskole har en høy faglig kompetanse innen laboratorietjenester, og sammen med gode, kvalitetssikrede laboratorier, gjør dette høgskolen attraktiv for en rekke eksterne aktører.
Laboratorievirksomheten jobber med alt fra legemiddelrester i næringsmidler til algegifter og farskapstesting av hund og katt. Flere laboratorier er akkrediterte og fungerer som referanselaboratorier for blant annet Mattilsynet og fiskerinæringen. NVH gjør også mikrobiologiske undersøkelser av rent/hygienisk drikkevann. Andre store oppdragsgivere er Veterinærinstituttet, Veterinærmedisinsk Oppdragssenter (VESO) og de ulike avlslagene.
Sentrallaboratoriet ved NVH er et veterinærmedisinsk, klinisk-patologisk service- og forskningslaboratorium. Staben ved laboratoriet deltar i undervisningen og utfører analyser av prøver for høgskolens undervisningshospital og for veterinærer i hele landet. Laboratoriet benytter moderne analysesystemer og utfører mer enn 200.000 analyser hvert år.
Pts.OF.Athrty
«Pts.Of.Athrty» er den første singelen fra Linkin Park-albumet Reanimation og er en remix av sangen «Points of Authority» fra albumet Hybrid Theory. Det er ikke så stor forskjell mellom remixen og originalen. «Pts.Of.Athrty» fikk ganske bra kritikk og var den singelen fra Reanimation som fikk best kritikk.
Musikkvideoen ble vist på Cartoon Network i en reklamepause, dette ble gjort på grunn av at musikkvideoen er dataanimert.
Nyhetsbyrå
Et nyhetsbyrå er et foretak som produserer og formidler nyhetsstoff, og ofte også bilder, til pressen og andre massemedier. Blant de største og mest kjente nyhetsbyrå er Reuters, Agence France-Presse (AFP), Agenzia Nazionale Stampa Associata (ANSA) og Associated Press (AP). Norges første nyhetsbyrå het Norsk Telegrambyrå (NTB), og ble grunnlagt i 1867.
Historie
Det eldste nyhetsbyrået er Agence France-Presse (AFP). Det ble grunnlagt av franskmannen Charles-Louis Havas i 1835 under navnet Agence Havas. To av hans ansatte, Paul Julius von Reuter og Bernhard Wolff, etablerte senere konkurrerende nyhetsbyrå i henholdsvis London og Berlin.
Sudirman Cup 2001
Sudirman Cup 2001 (VM i badminton for mikslag) ble arrangert i Sevilla i Spania i 2001.
Motpave
Historie
Den første motpave, Hippolyt, ble valgt av en skismatisk gruppe i Roma i 217, i opposisjon til Callistus I. Enkelte av motpavene ble forsont med kirken, og Hippolyt er en av dem. Ettersom han døde i eksil på Sardinia, der han var satt til tvangsarbeid i gruvene av romerske myndigheter, blir han regnet som martyr og er derfor helgenkåret. En av de han var sammen med på Sardinia, som også døde der i 235, var pave Pontian.
Perioden hvor antipaver var mest tallrike var i under striden mellom paver og keisere fra det tysk-romerske rike på 1000- og 1100-tallet. De tysk-romerske keisere ble kronet av paven og fikk således autoritet fra Gud (via paven). Tittelen keiser (Imperator) innebar følgelig at man hadde en viktig rolle som beskytter av den katolske kirke. Keiserne fremmet jevnlig sine egne kandidater til Den hellige stol, for å sikre seg at paven fungerte i henhold til deres egen politikk. Pavene på sin side ga jevnlig støtte til en rivaliserende fordringshaver til den tysk-romerske tronen («anti-konge»; tysk: Gegenkönig) i Tyskland, for å bekjempe en særskilt keiser.
Det vestlige skismaet (splittelsen) begynte i 1378, da de franske kardinalene hevdet at valget av pave Urban VI ikke var gyldig. De valgte derfor i stedet Klements VII som pave. Det førte til at to, og til sist tre, rivaliserende linjer med fordringshavere til den hellige stol: Roma, Avignon (Klements VII hadde sete i franske Avignon) og Pisa. Pavesetet i Pisa ble dannet etter at kirkerådet i Pisa hadde valgt Alexander V som tredje fordringshaver og motpave. For å få en avslutning på skismaet avsatte konsilet i Konstanz i mai 1415 motpave Johannes XXIII fra Pisa. Pave Gregor XII i Roma gikk av i juli 1415. I 1417 avsatte rådet også formelt Benedictus XIII av Avignon, men han nektet å trekke seg. Pave Martin V ble valgt og ble akseptert overalt, unntatt i et lite og raskt minskende område som forble trofaste mot Benedictus XIII. Skandalen forbundet med det vestlige skismaet skapte en motstand og negative følelser mot pavedømmet som til sist bidro til den protestantiske reformasjonen på begynnelsen av 1500-tallet.
Den siste egentlige motpaven ble valgt i 1439. Senere har det dog vært andre som har tatt pavetittel, flere ganger etter å ha blitt valgt av skismatiske grupper. Dette er de såkalte sedevakantistene, også kalt konklavister, som mener at pavestolen står tom og at de dermed må velge en av sine egne til å fylle den. Vatikanet inkluderer i sine offisielle lister over paver også motpavene fram til Felix (V), som døde i 1449, men tar ikke med sedevakantistene. Årsaken til dette er at motpavene som er oppført på Vatikanets lister ble valgt av personer som befant seg innenfor den katolske kirke, mens sedevakantistenes paver er valgt av personer som befinner seg utenfor og har dannet egne kirkesamfunn. De anses derfor av Vatikanet som ledere av konkurrerende katolske eller katolskinspirerte grupper.
I katolsk kirkerett er det å la seg velge til motpave en skismatisk handling, som automatisk fører til ekskommunikasjon.
Liste over motpaver
Se Liste over paver, der motpaver er satt i kursiv.
Konklavistiske motpaver
Blant de meste fremtredende av dem er:
Dollar (andre betydninger)
Dollar er navnet på en rekke valutaer. Dollar kan også referere til:
Årets stjerneskudd
Årets stjerneskudd er en norsk musikkpris som deles ut hvert år under musikkonferansen og -festivalen by:Larm. Prisen deles ut til den ferske artisten som festivalen har mest tro på.
Prisen deles ut i samarbeid med Norsk Tipping og ble delt ut første gang i 2018. Vinneren mottar et pengebeløp som ved første utdeling var 300,000 kroner, og ble endret til 500,000 kroner i 2019.
Oseaniamesterskapet i håndball for menn 1994
Oseaniamesterskapet i håndball for menn 1994 ble arrangert i Canberra i Australia i 1994.
Louis-Édouard-François-Desiré Pie
Louis-Édouard-François-Desiré Pie  (født 26. september 1815 i Pontgouin ved Chartres i Frankrike, død 18. mai 1880 i Angoulême) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Poitiers 1849–1880.
Prest
Pie gikk på bispedømmet Chartres' presteseminar og så på presteseminaret St. Sulpice i Paris. Den 25. mai 1839 ble han presteviet for bispedømmet Chartres. Deretter var han vikar i Chartres-katedralen.
Som ung prest fikk han ry på seg for på argumentere for den ultramontane sak mot gallikanske professorer, og utviklet et nært vennskap med abbé Lecomte, pastor for katedralen i Chartres. I 1844 ble han utnevnt til bispedømmets generalvikar.
Abbé Lecomte, som gjentatte ganger hadde avslått bispeutnevnelser, var en ultramontan forsvarer av pavens ufeilbarlighet, og en stor beundrer av Joseph de Maistres tanker. Han ble noe av en beskytter og åndelig far for fader Pie.
Biskop
Hans valg til biskop av Poitiers fulgte den 29. mai 1849, og valget ble bekreftet av pave Pius IX den 28. september 1849. Biskopen av Chartres, msgr Claude-Hippolyte Clausel de Montals, konsekrerte ham til biskop den 25. november samme år. Medkonsekranter var Pierre-Louis Parisis, biskop av Langres, og Jean-Nicaise Gros, biskop av Versailles.
Raskt ble biskop Pie lederen av de franske untramontane. Han tok som biskop et oppgjør med de «liberale» katolikker og vendte seg mot msgr Félix Antoine Philibert Dupanloup, biskop av Orléans, som gikk inn for en mildere lesemåte av den pavelige Syllabus errorum. Han var den bestemmende personlighet under kirkeprovinsen Bordeaux' provinsialsynode.
Biskop Pie opprettet mange nye menigheter. Et av hans viktigste anliggender var å fremme venerasjonen av den hellige Hilarius av Poitiers. Derfor etablerte han det nasjonale relikvieskrin til hans ære. Biskop Pie grunnla også den ambrosianske orden Oblatene av den hl. Hilarius av Poitiers, og hentet både jesuittene og benediktinerne til sitt bispedømme.
Biskop Pie deltok på første Vatikankonsil og var ikke med på forslaget om dogmatisk definisjon av infallibilitet (selv om han fast trodde på dette som korrekt teologi). Men etter at dogmet var definert, støttet og forsvarte han det.
Kardinal
Han ble kreert til kardinal 12. mai 1879 av pave Leo XIII, med Santa Maria della Vittoria som tittelkirke.
Død
Kardinal Louis Pie døde i Angoulême den 18. mai 1880, dit han var kommet for å preke. Han ble bisatt i katedralen i Poitiers.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Nedre Briskebyveg
Nedre Briskebyveg er en gate i Briskebyen på Hamar, gata er smal og er enveiskjørt. Gata går fra Stangevegen til Andreas Sæhlies gate.
Herefordshire County Cricket Club
Herefordshire County Cricket Club er en av fylkesklubbene som utgjør de minste fylkene i den engelske cricketstrukturen og representerer det historiske Herefordshire Fylke. De spiller i Minor Counties Championship og MCCA Knockout Trophy.
De minste fylkene spiller 3-dagerskamper, som er nivået under first class cricket. Herefordshire spiller i Western Division i Minor Counties Championship. Herefordshire har vunnet Minor Counties Championship en gang, da dem delte tittelen med Norfolk i 2002. Klubben ble med i ligaen i 1992, da dem erstattet Durham som fikk first-class status samme år. Klubben har vunnet MCCA Knockout Trophy en gang siden den ble startet i 1983. Det var i 2000.
Farvel du moder Norge
Farvel du moder Norge» er en emigrantvise.
Visen var i sin tid svært populær, og ble blant annet utgitt som skillingsvise. I immigrantmiljøene i Amerika og Canada ble den ofte sunget med like stor nasjonalfølelse som den norske nasjonalsangen «Ja, vi elsker». Som andre populære skillingsviser finnes den i mange varianter og med mange motstridende opplysninger når det gjelder forfatter og årstall. En innsender til Prøysens visespalte i «Magasinet for alle» mener at den er skrevet av Kristian Tangabråten fra Grue i Solør. Tangabråten utvandret i 1860-1870-åra. Andre mener at den er skrevet av Marie Løsset Osdalen fra Osen i Østerdalen i 1883. I et innlegg i «Decorah Posten» hevdes det at visa er skrevet i 1874, mens en tredje innsender til «Magasinet for alle» mener visa kommer fra Arnafjord i Sogn. Visa finnes også på svensk (Farvel o moder Svea) og på finsk, men det er umulig å fastslå hvilken språkversjon som er den opprinnelige.
Visa har blitt innspilt på plate av flere artister. Elin Prøysen spilte den inn på plate i 1976. Den finnes også på platen Frem fra Glemselen kap. 6 med Rita Engebretsen. Den har også gitt navn til albumet Moder Norge, en samling sanger fra Rogaland innspilt med folkemusikktrioen Tindra og utgitt i 2011.
Teksten
og sier deg så mange takk fordi du fostret meg. Du ble for knapp i kosten i mot din arbeidsflokk, men dine lærde sønner du giver mer enn nok. og vil så nødig bytte med Vestens prærieland, men når det gjelder brødet, det er så strengt et bud, at vi som skogens fugler vi må av redet ut. der lekte jeg som barn og gjette sauer, kyr og lam. Der har jeg veltet steiner, der har jeg sanket bær, ei noen plett på jorden kan blive meg så kjær. og over verdenshavet, det store brede vann, der kan man finne føde hvis man vil bruke flid, vi takke må Coloumbus som viste veien dit. da falt det mange tårer og hjertet sto på klem, jeg vendte meg på veien for en gang til å se, de mange vakre tomter og mangt et lindetre. jeg var nok tung om hjertet for jeg var uten hjem. Der traff jeg emigranter av store og av små, de skulle bli mitt følge hen over bølgen blå. vi skulle holde følge til vestens fjerne land. Vi ba da alle sammen Vårherre følge med, og gikk ombord i dampern som sto der klar på red. som neppe kunne sige et ord av bare gråt, Han sagde: Søster kjære Vårherre signe deg jeg kan ei lenger følge jeg må forlate deg. vi svingte da med hatten til dem som sto på land, farvel da Norges strender, farvel da Norge kjær, jeg tenkte at jeg aldri ville komme deg mer nær. mitt kjære gamle Norge forsvinne i det blå, ja jeg skal gjerne tilstå mitt hjerte sto i brann da jeg så Norge dukke ned i horisontens rand. de ligger nå og sover i Norges kolde jord, men der på deres graver skal stå et kors på vakt, som vise vil det stedet hvor mor og far er lagt. jeg kommer der tilbake, da går jeg like dit, der er mitt hjerte hjemme, der så jeg solen først, jeg aldri kan det glemme for lengsel i mitt brøst.
John Toland
John Toland (født 30. november 1670 i Inishowen, Irland, død 11. mars 1722 i Putney ved London) var en irsk filosof og fritenker fra den tidlige opplysningstida.
Liv og virke
Toland ble født inn i en katolsk familie, men konverterte til protestantismen som 16-åring. Han studerte teologi og filosofi i Glasgow, Edinburgh og Leiden. I 1696 publiserte han sin første bok, Christianity not Mysterious. Inspirert av sitt forbilde John Locke hevder han her at Bibelen ikke inneholder mysterier, men at et tilstrekkelig opplyst menneske kan forstå og forklare trosdogmene. Verket ble offentlig brent av bøddelen i Dublin 1697 og forfatteren foreslått brent på bålet. Toland var allerede kommet seg til London, der han med unntak av noen reiser på kontinentet bodde resten av sitt liv. I 1699 gav han ut en samleutgave av den kjente, men den gang omstridte John Milton, noe som igjen førte til oppstyr. Toland forsvarte seg i skriftet Amyntor.