cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Filip IV av Spania
England
England var den største konkurrenten når det kom til sjømakt, men før rivaliseringen begynte var forholdet overraskende positivt. En del av dette skyldes det planlagte ekteskapet mellom Filips søster, Infanta Maria Anna, med den britiske arvingen Karl. Tilslutt nektet Filip søsteren å gifte seg med en protestant, noe som fornærmet det engelske hoffet. Etter Karl I kom på tronen begynte han med en anti-spansk politikk, som fortsatte etter hans henrettelse. Målet med denne politikken var å ha en kontinuerlig kamp med den spanske marinen, selv om dette ikke var truende til selve Spania, bare systematisk fanging av skip med sølv som skulle til Spania.
Frankrike
I 1618 hadde Spania blitt dratt inn i det som ble trettiårskrigen ,og i 1628 ble de med i den Mantuanske krigen om etterfølgelse, som viste seg å være både dyr og unødvendig, og som agiterte Spanias naturlige alliansepartnere. Frankrike vant denne krigen. Det var noen få tidlige militære triumfer, blant dem i 1624 overgivelsen av Breda fra Nederlandene og kongens brors seier over Svenskene i 1634, i slaget om Nördlingen, som ble udødeliggjort av Diego Rodriguez de Silva Velásquez, og Peter Paul Rubens. I 1635 erklærte Spania og Frankrike gjensidig krig, som sluttet i 1659 med Pyreneertraktaten ( som inkluderte et dobbeltbryllup som tilslutt skulle gi den spanske tronen over til Bourbon dynastiet). Frankrike var Spanias største fiende, da de ble med i 30års krigen i 1635. Grunnen til dette var at mange protestanter tapte slagene mot Det Hellige romerske riket, som ble støttet av Spania. Frankrike gikk dermed over til å alliere seg med Sverige, Holland og Savoi, og erklærte krig mot Spania for å lette på trykket til de andre allierte i Det Hellige Romerske riket. Habsburgerne ble nå fanget mellom to fronter, og deres opprinnelige suksess endret seg til nederlag.
Filip gjennomgikk også den stadig mer poengløse krigen med Nederlenderne, som endte med traktaten i Münster i 1648 og uavhengigheten til de forente koloniene. I 1640 måtte Filip utholde opprør både i Catalonia og i Portugal. Den førstnevnte endte uten hell for catalonierne i 1652; og den siste sluttet i 1668 etter kongens død, med uavhengighet til Portugal.
Fredsavtale
Etter at Filip og Spania nådde bunnen når det kom til politikk, økonomi og militæret, var han nødt til å inngå Freden av Pyreneene med Frankrike i 1659. Spania fikk lite godt ut av denne avtalen, da den gav mye land til Frankrike og Ludvig XIV. For å sikre freden måtte Filips datter, Maria Teresa, gifte seg med Solkongen. Framtidige franske krav på spansk arv ble sterkere da de spanske Habsburgerne sto ved utryddelse. Filips sønner var svake, og det var usikkert om de ville overleve.
Freden var kortvarig, da brudd på flere deler av avtalen (inkludert medgiften til Maria Teresa) førte til nye konflikter. Spania mistet mer territorium, med deler av de spanske Nederlandene overført til Frankrike. Krigen som kom, krigen av gjenforeninger gav flere territorielle tap.
Krise i Spania
Innenlands slet Spania på 1600-tallet med en dyp økonomisk krise. Demografisk tilbakegang og forandringer, tilbakevendende epidemier, døde avlinger og industriell stagnasjon, samt et høyt skattenivå i Castilla, var alt linket til den pågående krigføringen, og førte til den berømte ”Spanske Nedgangen”, som var mer nyansert enn den ofte blir beskrevet, men som allikevel var udiskutabel og har blitt synonymt med Filips regjeringstid.
Grunnet dette havnet Spania i en krise. Kongemakten ble konfrontert med opprør i flere deler av kongeriket, mot skatteøkningen som kom for å kunne dekke krigsutgiftene i en tid hvor økonomi var trangt fra før. Den verste krisen var når Portugal ble uavhengig i 1640, som Filip var nødt til å akseptere, da han ikke hadde nok makt eller krefter til å forhindre det.
Olivares falt fra makten i 1643, og hans regjeringssystem falt i grus. Dette året møtte Filip, og kom under innflytelse av, Sor María de Jesús de Agreda (1602-1665) en spirituell rådgiver som han korresponderte med resten av livet, og som han mottok både spirituelle og politiske råd fra. Filip fikk også en ny favoritt, Olivares nevø Ludvig de Haro (1598-1661), som styrte over Spanias gradvise nedtrapping fra europeiske og innenlandske konflikter. Spanias ydmykelser som Filip følte seg ansvarlig for, gjorde kongens siste år til noen melankolske år. Av like stor bekymring var fraværet av en arving. Hans første kone, Isabel av Bourbon, som døde i 1644 hadde en sønn, som døde i 1646 i en alder av 17. Filip giftet seg så med sin niese Mariana av Østerrike, hvis andre sønn Karl arvet tronen etter Filips død i 1665. Den svake Karl var den siste av de Spanske Habsburgerne.
O.T.O. Norge
O.T.O. Norge er den nasjonale seksjonen for Ordo Templi Orientis i Norge. Denne administrerer rundt hundre medlemmer fordelt på forskjellige byer og avdelinger og står for dag til dag driften av Ordenen nasjonalt og kontakten med Ordo Templi Orientis sitt internasjonale hovedkvarter.
Divan
Divan (fra tyrkisk divan, opprinnelig fra persisk devan) er en sofa som skiller seg ut fra konvensjonelle modeller ved ikke å ha ryggstøe eller armlener. Den er normalt dekket av et teppe og/eller store puter og er gjerne plassert i oppholdsrom. En utslått sovesofa kan ha form som en divan.
Uttrykket og sofaene kom til Europa i romantikken, om lag mellom 1820 og 1850. Uttrykket kommer fra Det osmanske rike. Deres riksråd ble kalt divan, og i møterommet var det utplassert sofaer langs veggene. Men forfølger man ordets etymologiske historie bakover i tid, kommer man til at det opprinnelig var et persisk ord som omtrent betyr diktsamling.
Ruth Dreifuss
Ruth Dreifuss (født 9. januar 1940 i St. Gallen) er en sveitsisk politiker fra Sozialdemokratische Partei der Schweiz.
Dreifuss kommer fra kantonen St. Gallen, og bor i Endingen i Aargau i den tyskspråklige delen av landet. Hun ble 10. mars 1993 innvalgt i Forbundsrådet, den føderale regjeringen, i Sveits. Hun gikk av 31. desember 2002. Som medlem av Forbundsrådet ledet hun Eidgenössisches Departement des Innern, det sveitsiske innenriksdepartementet.
I 1999 var hun forbundspresident, dvs. leder for regjeringen og statsoverhode, i Sveits. Hun var visepresident året før.
Ruth Dreifuss har jødisk opprinnelse, men betegner seg som ateist. Hun var den andre kvinnen og den første med jødisk bakgrunn som ble innvalgt i Forbundsrådet. Hun var også den første kvinnelige presidenten i Sveits.
Uaru
Uaru er en liten gruppe ciklider som består av bare to arter.
Ruth Dreifuss
Hun snakker tysk, fransk, italiensk, engelsk og spansk.
Uaru
De blir opptil 30 cm lange. Kroppsformen er sammentrykket fra sidene.
Akvaristikk
Dette er rolige fisk som krever god filtrering og utskifting av vannet. De holder seg helst i små grupper. På grunn av størrelsen bør de holdes i akvarier på 500 liter eller mer.
De foretrekker en pH mellom 5,5 og 7,4 og en temperatur på 26-30 grader. De tar det meste av fôr som de blir tilbudt.
Filosofiåret 1240
Filosofiåret 1240 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1240.
Sandnes skole
Flere skoler heter Sandnes skole
Jon Laberg
Jon Laberg (født 29. april 1859 i Bergen, død 1948) var lærer, lokalhistoriker og statsstipendiat.
Han hadde lærerutdannelse fra Balestand (1876) og Stord (1882), og arbeidet som lærer flere steder: Hoddevik på Stad 1876-1878, Erdal i Lærdal 1878-1883, ved Kalmargaten skole for psykisk utviklingshemmede i Bergen 1883-1886, og overlærer ved Bergens folkeskole 1886-1926.
Han representerte Venstre i Bergen bystyre 1888-1921, var varaordfører i to år og skolestyreformann i ti år. Vararepresentant til Stortinget 1895-1900. Statsstipendiat fra 1917. Mottok Borgerdådsmedaljen, avholdsbevegelsens Klostermedaljen og var æresmedlem i Sogn historielag.
Hiromu Arakawa
Hiromu Arakawa (født 8. mai 1973 i Hokkaido, Japan) er en japansk tegneserietegner av manga.
Hun har selv sagt at hun vokste opp på en gård ute på landet, hvilket mest sannsynlig inspirerte en del av historien i mangaen Fullmetal Alchemist.
Som en mangaskaper har hun mange serier bak seg. Hennes første verk ble kalt Stray Dog, og vant førstepremien i «Shounen Gangan» i 1999. De neste mangaene hun lagde ble Totsugeki Tonari no Enikksusu og Shanghai Youma Kikai (norsk tittel Spøkelsesmysteriet i Shanghai), som begge kom ut i 2000.
I 2001 kom hun ut med Fullmetal Alchemist, noe hun mottok en pris i «Shogakukan Manga Awards» for. Fullmetal Alchemist holdt det gående i fire år og mer enn 100 kapitler ble gitt ut. I 2003 ble mangaen også en kilde for inspirasjon for en anime-serie med samme navn på 51 episoder og en film.
Arakawa ga ut en ny mangaserie i 2005, kalt Raiden-18.
EM i fotball for kvinner 1984 kvalifisering
Kvalifiseringen for EM i 1984 ble arrangert mellom 18. august 1982 og 28. oktober 1983. Bare gruppevinnerne ble kvalifisert. Ettersom bare halvparten av de landslagene som var registrert i UEFA deltok, er dette ikke en offisiell turnering.
Gruppe 1
Gruppe 2
Gruppe 3
Gruppe 4
Lyntog
Lyntog er i norsk og (særlig) dansk brukt om visse typer raske tog. De senere år er lyntog i norsk brukt synonymt med høyhastighetstog.
Lyntog i Danmark (1935-)
I 1935 fikk Danmark en serie på fire lyntog med tre vogner eller ledd, og i 1937 ytterligere fire med fire slike. De var dieselelektriske, og tydelig inspirert av det tyske Fliegender Hamburger som var introdusert i 1933. I Danmark ble disse togene ofte kalt røde lyntog. Toppfarten var lavere enn for Fliegender Hamburger (120 mot 160 km/t). Sammen med åpningen av Lillebæltsbroen reduserte de i 1935 like fullt kjøretiden København–Aalborg fra 10½ til 6½ time. Disse togene er kalt en dansk trafikkrevolusjon. De ble utfaset i perioden 1967-73, dvs. at levetiden var 30-38 år. Senere har de danske statsbaner (DSB) tatt flere generasjoner lyntog i bruk. Betegnelsen lyntog ble gjerne brukt om DSBs til enhver tid raskeste tog, for det meste motorvognsett; enkelte lokomotivdrevne tog ble kalt sorte lyntog. I 1997 ble betegnelsen lyntog erstattet med InterCityLyn.
Perioden 1945-77
NSB anskaffet i 1945-46 noen togsett med tre vogner som også lignet på Fliegender Hamburger, og som også ble kalt lyntog. NSBs lyntogpark bestod av fire elektriske Type 66 og seks dieselelektriske Type 88. Også disse hadde en toppfart på opptil 120 km/t, men NSB hadde knapt strekninger hvor de kunne komme i nærheten av dette. Lyntogene ble brukt på lengre strekninger. Men da NSB trengte flere elektriske tog, bl.a. i forbindelse med Vekk med dampen-programmet, valgte en i stedet dels lok og vogner, dels motorvognsettet 68. De norske lyntogene var i drift til 1977.
Ved NSBs 100-årsjubileum 1954 beæret Postverket lyntogene med et frimerke i valøren 30 øre. Mens lyntogene som de eneste av NSBs tog var malt i kremgult og mørkeblått, var frimerket rødt, som vanlig for frimerker beregnet på brev innenlands på den tiden.
Betegnelsen lyntog er eldre enn ovennevnte danske og norske tog og var brukt en rekke ganger i Aftenposten fra 1887 av. I Sverige brukes den tilsvarende betegnelse blixttåg sjelden, vanligvis brukes snälltåg eller snabbtåg.
Lyntog = høyhastighetstog
I Norge brukes lyntog synonymt med høyhastighetstog, særlig i pressen, antagelig fordi ordet er kortere (f.eks. «De nye damene i Samferdselsdepartementet og Jernbaneverket blåser støvet av lyntogvisjonene» ), og ikke minst egnet til større overskrifter og i sammensetninger. Tilsvarende kalles høyhastighetsbane for lyntogtrasé. NSB og Jernbaneverket foretrekker «høyhastighetstog» og «høyhastighets(jern-)baner», f.eks. i forbindelse med Follobanen. I motsetning til NSB (og senere Vy) har Flytoget AS ofte brukt hastigheten i markedsføringen. Både flytogene (Type 71 og de beslektede Type 73 har en toppfart på 210 km/t.
Referanser
I Danmark er Lyntog siden 1935 en betegnelse på hurtige tog. I dag går de med 160–180 km/h.
Vandresteinen i Rogalandsgaten naturminne
Vandresteinen i Rogalandsgaten  er en flyttblokk. Den ble vernet 10. juli 1959. Steinen ligger rett sør i enden av Rogalandsgaten i Stavanger.
Olaf Zinke
Olaf Zinke (født 9. oktober 1966) er en tysk tidligere skøyteløper som spesialiserte seg på distansene 1,000 og 1,500 meter. Han fikk sitt internasjonale gjennombrudd med seier på 500 m i EM 1989. Under et verdenscupstevne i Helsingfors i 1990 vant han 1,000 meter foran Dan Jansen og Eric Flaim, og 1,500 meter foran Johann Olav Koss.
Karrierens høydepunkt var OL 1992 i Albertville, der han ble olympisk mester på 1,000 meter etter å ha slått koreaneren Kim Yoon-man med ett hundredels sekund.
Antonio Barragán
Antonio Juan Barragán Fernández (født 12. juni 1987) er en spansk fotballspiller som fra den 30. juni 2022 er klubbløs. Spanjolen spiller stort sett som høyreback, med offensive tendenser i spillet sitt. Han ble kjøpt til Liverpool fra den spanske klubben Sevilla for £240 000, i august 2005 av Rafael Benitez.
Han var del av det spanske laget som vant U19-EM i 2006.
Eksterne lenker
Liverpool.no om Barragán
Adverbial-kasus
Adverbial er en grammatisk kasus. Det finnes i språk som finsk.
Tveitagjengen
Tveitagjengen var en kriminell gjeng som oppsto rundt Tveita-senteret i Oslo rundt 1985.
Sandnes skole (Arendal)
Sandnes skole er en barneskole på Kongshavn, Tromøy i Arendal kommune, Aust-Agder. Skolen har 257 elever. 3. trinn og 5. trinn har sine parallelle, formelle klasser mens alle andre trinn, bortsett fra 7. trinn, er delt inn i parallelle grupper. (2016) Skolen har skolefritidsordning. Rektor/Enhetsleder ved skolen er Synnøve Solheim Pedersen.
Tveitagjengen
På begynnelsen av 1980-tallet startet de med innbrudd mot gullsmeder, fotobutikker og andre butikker med sikkerhetsgitter, hvor de benyttet stjålne Ford Cosworth-biler som rambukker, og fikk derved tilnavnet «Cosworth-gjengen». De drev også med sjokkbrekk mot minibanker.
Adverbial-kasus
Det sentrale bruksområdet til adverbial er når, hvordan, hvorfor osv. en handling skjer. For eksempel: de bor der/i Oslo, de kom da/i går, de løper slik/langsomt, derfor/fordi det snødde kom de.
Tveitagjengen
I 1999 var politiet usikre på hvor mange personer som var i miljøet, men omtrent 50 personer ble anslått. Politiet mistenkte dem for hovedsakelig å drive med narkotikaforbrytelser, spritsmugling, torpedovirksomhet og sjokkbrekk. Flere i miljøet slo seg også opp i hallikvirksomhet.
Drapet på «Bønna»
Bjørn Arild Skjørsæther, kjent under kallenavnet «Bønna», hadde tatt steget over fra småkriminalitet til torpedovirksomhet, og var kjent for sine aggressive fremgangsmåter. Han ble skutt i 1993 av sin gjengkamerat Tom Sigolsen utenfor en blokk i Erlends vei på Tveita. Sigolsen ble frikjent, da det ble fastslått at han handlet i nødverge. På rekke og rad sto medlemmer av Tveitagjengen fram i retten og fortalte om Bønnas brutale fremferd, om trusler, vold og drap. Bønna skal ha blitt politianmeldt for drapstrusler flere ganger, senest dagen før han ble drept. Et vitne som ble truet, fortalte at en politimann hadde gitt ham beskjed om at det ikke nyttet å gjøre noe, fordi Bønna ble sluppet løs av personspaningen på Politihuset. Andre vitner bekreftet oppfatningen om at Bønna samarbeidet med en politimann, og ville bli sluppet fri fordi politiet hadde bedre nytte av ham på frifot enn i fengsel. Dette førte igjen til at flere som følte seg truet av Bønna, ikke så annen utvei enn å bevæpne seg.
Adverbial-kasus
Den andre bruksfunksjonen angir talerens forhold til setningens innhold eller sannhetsverdi, slik som:de kjøper forhåpentligvis/kanskje/ ikke ny bil.
Tveitagjengen
Drapet på «Bønna»
I 2004 uttalte etterforskningsleder Stein Erik Olsen ved Stovner politistasjon at Tveitagjengen ikke eksisterte lenger, at den opphørte da «Bønna» ble drept i 1993. I oktober 1993 foretok beboerne på Tveita en symbolsk begravelse av Tveitagjengen i påsyn av daværende politimester Willy Haugli i et forsøk på å ta et oppgjør med ungdomsgjengen som ifølge politiet hadde terrorisert bydelen i årevis. Uken etter skrev imidlertid Aftenposten at Tveitagjengen fortsatt eksisterte. En ny generasjon som selv kalte seg «Arven», var i ferd med å ta over. Et eldre gjengmedlem hevdet at miljøet hardnet til med våpenbruk da flere hadde begynt med narkotika to-tre år i forveien. Like før drapet på «Bønna» skal angivelig en sentral person i Tveitamiljøet ha sendt sju skudd i bilen til et gjengmedlem som ble beskyldt for tysting til politiet.
Medlemmene ble så spredt, og ingen av dem bor på Tveita lenger, mange av skikkelsene som ble sett på som ledere, er også døde av forskjellige årsaker.
Flere av dem som tidligere var med i gjengen, har tilknytning til Munch-ranet og NOKAS-ranet.
Personer som har blitt knyttet til Tveitagjengen
Tveitagjengen hadde ikke bare medlemmer fra Tveita. Mange kom fra nabobydeler som Oppsal og Haugerud, men disse har aldri blitt forbundet med gjenger i samme grad som Tveita.
Monsieur Dupont (sang)
«Monsieur Dupont» er en tysk sang med melodi av Christian Bruhn og tekst av Georg Buschor.
Sangeren Manuela, Orchester Dieter Zimmermann, utgav sangen på singlen Telefunken U 55 979 i 1967.
«Monsieur Dupont» ble i 2008 opptatt på listen over Die 100 Schlagers des Jahrhunderts.
Den ble en stor slager i Quebec i en franskspråklig versjon med Les Milady's.
Norsk versjon
Marit Trulsrud har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den også tittelen «Monsieur Dupont». Den finnes med Rannveig Kvello & Beefeeters på singlen Nor-Disc NOR 196 fra 1969.
Casino (brus)
Casino var produktnavn på en brus med sitron- og limesmak, tappet av Nora Mineralvann A/S fra 1987 til 1996, da den forsvant fra norske butikkhyller. Brusflaskene hadde blå etikett med CASINO i gule bokstaver og bildet av liten, gul sitron.
I en kort periode førte Lidl en ny type brus fra produsenten 66° NOR. Brusen het "Sitron Lime", og var veldig lik Casino i smak.
De kantabriske fjell
De kantabriske fjell (spansk Cordillera Cantábrica) er en fjellkjede i det nordvestlige Spania. Den er en forlengelse av Pyreneene og strekker seg 480 km langs Spanias nordkyst.
Fjellkjedens høyeste punkt er Torre de Cerredo (2648 moh.)
EM i turn for menn 1989
Det 18. europamesterskapet i turn for herrer ble arrangert i Stockholm i Sverige i 1989.
Francesco Ragonesi
Francesco Ragonesi (født 21. desember 1850 i Bagnaia nær Viterbo i Italia, død 14. september 1931 i Poggio a Caiano nær Pistoia) var en italiensk kardinal. Han virket i hjembispedømmet i flere tiår, og deretter i det pavelige diplomati og i Den romerske kurie. Han var prefekt for Den apostoliske signatura 1926–1931.
I 1904 var han apostolisk delegat i Colombia og engasjerte seg for åpningen av Panamakanalen. Han var nuntius i Spania 1914–1921.
Han ble kreert til kardinal i 1921 av pave Benedikt XV, med San Marcello al Corso som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1922 som valgte pave Pius XI.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
México Top 100
México Top 100 er en ukentlig liste som viser de 100 mest populære musikkslagere i Mexico basert på salg og avspilling i radio. Listen ble begynt tatt i bruk i 2002.
Jordbearbeiding
Redskapene for bruk av mennesker er oftest hakke, spade eller greip.
Trekkdyr bruker ard, plog og harv.
Til traktor brukes plog, harv og kultivator.
Denis Clement
Han ble med progrockgruppen Camel i 2000 og var med under deres turné etter bandets utgivelse Rajaz. Clement var også involvert i innspillingen av albumet A Nod and a Wink fra 2002 og livealbumet The Paris Collection fra 2001 samt den omfattende farvelturnéen i 2003.
I dag bor Denis Clement i Gatineau, Québec, Canada, hvor han er frilanser som trommeslager og studiomusiker. Han arbeider også som musikklærer. Idag 2008, bor Denis i Flyinge, Sverige och arbetar fortfarande med musik. Han spelar bl.a. med Prince Robinson runt omkring i Europa men även med det lokala bandet The Boogie Dukes.
Akademi
Et akademi (gresk akademeia) er en utdanningsinstitusjon eller forening til støtte for høyere læring innenfor ulike disipliner som vitenskap eller kunst.
Navnet stammer fra Platons skole for filosofi og læring i Athen, grunnlagt ca. 385 f.Kr.. Skolen i Athen lå i nærheten av et tempel i utkanten av byen som etter tradisjonen skulle være oppkalt etter helten Akademos. Navnet på tempelet kom også til å betegne Platons skole.
Det første offisielle kunstakademiet, Accademia del Disegno, ble grunnlagt i 1563 i Firenze av Giorgio Vasari med hertug Cosimo I de' Medici og Michelangelo som ledere. En viktig oppgave for dette og senere akademier var å overflødiggjøre laugsystemet og heve kunstnerens status over håndverkerens ved å gi både teoretisk og praktisk undervisning.
Vitenskapelig akademi
I dag brukes begrepet akademi i en rekke sammenhenger. En bestemt type moderne institusjon er vitenskapelige akademier (eller lærde akademier), som er vitenskapelige, eventuelt også kunstneriske, institusjoner med fremtredende akademikere (eventuelt kunstnere) som medlemmer. Medlemskapet er som regel eksklusivt, slik at man velges inn som livsvarig medlem på grunnlag av vitenskapelige og/eller kunstneriske meritter. Noen eksempler på vitenskapelige akademier er:
Marinestasjon København
Marinestasjon København (tidligere Marinestasjon Holmen) var fra om lag 1690 til 1990 hovedbase for den danske orlogsflåten, beliggende på det som vanligvis betegnes som Holmen i København. Her hadde flåten alle de viktigste anleggene sine; beddinger, dokker, arsenal og andre lagerbygninger. Området hadde mastekran og egen hovedvakt og ved Flådens Leje, Flåtens red, lå orlogsflåten ankret opp. Det ble bygget skip på Holmen helt frem til 1972 og anlegget var i sin tid Danmarks største arbeidsplass. Kulturarvsstyrelsen har utpekt Holmen som nasjonalt industriminne.
Holmen har opp gjennom årene gått under flere forskjellige navn. Det har blitt kalt Nyholm, selv om dette bare er navnet på én av øyene. Andre navn det har gått under er Orlogsværftet, Flådens Leje og Flådestationen eller Flådestation København. Området har aldri hett Flådestation Holmen, selv om denne betegnelsen har blitt benyttet utenfor Søværnet (marinen).
Historie
Erik Menved (1274–1319) var den første kongen som etablerte flåtehavn i København. Under Valdemar Atterdag (1320–1375) ble flåten flyttet til Vordingborg, men Erik av Pommern (1382–1459) flyttet den tilbake til København. Senere opprettet kong Hans (1455–1513) et verft for flåtens skip i byen og kong Hans betraktes i dag som flåtens egentlige grunnlegger. Det første skipet man vet han fikk bygget på Bremerholm var «Maria», som ble ferdigstilt i 1514, året etter kongens død. Skipet var på ca. 600–800 tonn.
Christian IV (1577–1648) anla en «krigshavn» på Slotsholmen, men havnebassenget er for lengst fylt opp og utgjør nå tomten til Det Kongelige Bibliotek. Et spor av anlegget er de gamle fortøyningsringene. Bygningene rundt havnen var opprinnelig forskjellige magasiner for flåten, blant annet tøyhus (depot), provianthus, galeihus m.m.
Under Christian VI ble det i 1739 etablert et dokkanlegg på Christianshavn, omtrent der Strandgade ligger. Dette anlegget eksisterte helt frem til 1871 da det ble overtatt av havnevesenet og dokken ble fylt igjen. Navnet Gammel Dok vitner om at en del av flåtens verft lå på stedet.
Nyholm
Etter hvert som København vokste var det ikke hensiktsmessig å ha orlogsflåten liggende midt i byen. Skipene utgjorde en stor brannfare ettersom de var bygget av tre. Det var også kutyme at sjømennene om bord i skipene kastet avfallet sitt direkte i havnen, noe som hadde stor negativ innvirkning på helsetilstanden i byen.
I 1680 begynte man derfor å flytte flåten utenfor byen. Ansvarlig for flytteplanene var admiral Niels Juel. Vest for en lav sandgrunne som ble kalt Refshalen begynte man å senke utrangerte skip ved å fylle dem med sten. Arbeidet ble utført av straffanger. Ut fra Christianshavn ble det i 1685 bygget ut et forsvarsanlegg bestående av en voll med syv bastioner. Bastionene eksisterer fremdeles og i Carls Bastion og Wilhems Bastion kan man se de opprinnelige kruttmagasinene, de er blant Holmenområdets eldste bygninger, hhv. fra 1688 og 1690. Den nordligste bastion var Charlotte Amalies Bastion og nord for denne ble det etablert to kanonbatterier, Batteriet Quintus og Batteriet Neptunus. Det siste navnet stammet fra det senkede skipet, som var grunnlaget for batteriet. Dette batteriet ble senere døpt om til Christiani Sixti Batteri, nå kjent som Batteriet Sixtus eller bare Sixtus.
På Nyholm anla man beddinger til bygging av orlogsskip og det første skipet som ble sjøsatt derfra var «Dannebrog» i 1692. Skipet sprang forøvrig i luften den 4. oktober 1710 under kamp mot svenskene i slaget i Køge bukt. Etter hvert flyttet byggingen av alle store skip til Nyholm. På Gammelholm ble det bygget mindre skip, men flåten opprettholdt aktiviteter i området helt frem til midten av 1800-tallet.
Etter 1692 ble det bygget atskillige skip på Nyholm og her så man i 1750 for første gang en dansk konge, Frederik V, i sjøoffisersuniform i forbindelse med sjøsettingen av et nybygget skip. I 1807 ødela engelskmennene tre skip på beddingen på Nyholm, men selv om det var dårlige tider for flåten, ble det fortsatt bygget skip på beddingene. Det siste skipet løp av stabelen i 1918, hvoretter skipsbyggeriet og en rekke andre verksteder ble flyttet fra Nyholm til det sydligere beliggende Frederiksholm. Orlogsværftet ble skilt ut fra flåten og ble en sivil virksomhet med egen direktør.
Nyholm var opprinnelig noe mindre enn i dag. Den strakte seg omtrent fra den nåværende nordlige enden ved Sixtus til der Vestre Gamle Takkeladshus ligger i dag. Senere ble øya utvidet ned til Charlotte Amalies Bastion, den utstrekningen øya har i dag. Denne utvidelsen fant sted mellom 1780 og 1820.
Arsenaløen
Holmens sydligste øy er Arsenaløen. På samme tid som man begynte å anlegge Nyholm ble det kjøpt en liten øy som var helt uten forbindelse med både Nyholm og Christianshavn. Øya het opprinnelig Motzmanns Plads og lå rett nord for Christianshavn. Senere ble den døpt om til Christiansholm. En ny øy ble skapt ved oppfylling øst for Christiansholm og på denne øya begynte man i 1742 å bygge et stort arsenal, som først ble ferdigstilt rundt 1770. Den nye øya fikk navnet Arsenaløen. Senere ble øya utvidet mot øst og rundt 1860 hadde den fått den størrelsen som Arsenaløen har nå.
På Arsenaløen fantes opprinnelig hovedporten til Nyholm. Adgangen til området foregikk sjøveien. Å seile til Holmen var den eneste muligheten man hadde for å komme dit. En «ferge» seilte til Christiansholm og herfra gikk man over en bro til Arsenaløen. Her kom man så inn til Nyholm gjennom en portal som nå vender ut til en kanal mellom Arsenaløen og Christiansholm. Porten kaltes Kongeporten. Den sees ikke lenger av særlig mange mennesker. Dette skyldes ikke minst at Arsenaløen midt på 1800-tallet ble landfast med Christianshavn, slik at det ble etablert en ny hovedinngang til Holmen, den såkalte Værftsbrovagt. Dermed opphørte fergeturen til Christiansholm og Kongeporten ble ikke lenger benyttet.
Frederiksholm
Øst for Langøen fantes en grunne kalt Mudderøen og området mellom Langøen og Mudderøen samt selve Mudderøen ble fylt opp og slik oppsto Frederiksholm. Her var det meningen at det skulle bygges boliger for flåtens personale som erstatning for Nyboder, men planene ble aldri realisert. I stedet ble det ført opp skur til oppbevaring av skipenes master. Det ble også oppført en rekke andre bygninger på øya. Etter «kanonbåtkrigen» ble det oppført skur til oppbevaring av kanonbåtene. Da Nyholm som nevnt var blitt utvidet og var vokst sammen med Ballastøen og Ankerøen til det nåværende Nyholm, anla man en ny Ballastø og en ny Ankerø vest for Frederiksholm. Da man forlot Gammelholm på midten av 1800–tallet, ble de fleste aktivitetene herfra plassert på Frederiksholm og i 1918 etablerte man så Orlogsværftet her samt på Dokøen.
Dokøen
Denne øya, som ble fylt opp vest for Langøen, kom til å inkludere såvel Ankerøen som Ballastøen. De to øyene hadde navn etter sitt formål; på Ballastøen kunne skipene laste og losse ballast og Ankerøen ble brukt til opplagring av skipenes ankre. På den nye øya bygget man i 1788 en bygning til oppbevaring av ankerstokker (Stokhuset), men huset ble revet ned allerede i 1925 da Orlogsværftet skulle ha plass til nye verksteder.
I 1858 anla man en stor tørrdokk som avløsning for dokken på Christianshavn på øya, som dermed fikk sitt nåværende navn, Dokøen (Dokk-øya). Øya har siden 1925 vært landfast med Frederiksholm, men beholdt sitt eget navn. Også denne øya var opprinnelig betydelig mindre enn den er i dag, men vokste i årene etter den ble anlagt ved ytterligere oppfylling mot syd, ned mot Christiansholm.
Batteriet Quintus
På Batteriet Quintus, bak det nåværende Nyholm og skilt fra denne av Søminegraven, holdt Søværnets Minevæsen til. Her skjedde en stor katastrofe i 1951 da det brøt ut brann i et mineverksted og atskillige miner eksploderte. 2 personer fra marinen ble drept og 14 brannmenn fra Københavns Brandvæsen og Falcks Redningskorps mistet livet da minene eksploderte mens de var i gang med slukkingen. Over 60 mennesker ble såret i ulykken. Etter ulykken flyttet man minedepotene vekk fra Holmen og til ubebygde områder rundt om i landet.
Arnor
Arnor er et fiktivt sted fra J.R.R. Tolkiens bøker. Arnor var kongeriket til Dúnedain av Midgard som ble grunnlagt i 3320 i det andre tideverv av Elendil som også ble første konge av Arnor og dets søsterrike Gondor. I sin storhetstid bestod Arnor av alt land mellom elven Bruinen (Stribrumla) som lenger nede blir til Gwathló (Gråflåma) og elven Lhûn (Lune).
Marinestasjon København
Margretheholm
Utenfor vollgraven, bak Charlotte Amalies Bastion, ble det under første verdenskrig bygget en sjøflystasjon og her holdt Søværnets Flyvevæsen til frem til 1950, da tjenesten ble overført til det nyopprettede flyvåpenet. Inn på området flyttet deretter en rekke av marinens skoler. Navnet Margretheholm fikk området etter den daværende tronfølger, nåværende dronning Margrethe.
Arnor
I motsetning til Gondor var Arnor ikke velsignet med hell, og Dúnedain av Nordens undergangen begynte med ulykken ved Sverdliljevollene i året 2 i det tredje tideverv. Det nærmeste Arnor hadde en gullalder var i det første århundre etter at det ble grunnlagt. Det var ulike grunner til at det ikke hadde samme suksess som Gondor: en tynnere befolkning, hardere klima, splittelsen fra Gondor, og splittelsen til tre mindre riker som etterhvert førte til at de ble knust av Hekseriket Angmar. Til tross for dette forsvant ikke dynastiet av herskerne av Arnor (Isildurs slekslinje). Isildurs arvinger ble til stammefyrster av de få gjenlevende Dúnedain i Norden, helt til etter Ringkrigen da Arnor ble gjenopprettet av kong Elessar (Aragorn).
Historie
Etter Isildurs død var det hans eneste overlevende sønn Valandil som ble konge av Arnor. Men siden han bare var 13 år da faren døde måtte han vente åtte år før han ble kronet. Hans fetter Meneldil, sønn av Anárion, ble konge av Gondor. Selv om Valandil og hans etterfølgere ikke gjorde krav på Gondors trone fortsatte de å bruke tittelen Høykonge til tross for at de bare styrte Arnor.
Marinestasjon København
Holmens status i dag
Holmen var hovedbase for den danske flåten fra 1690 til 1993. Etter andre verdenskrig, ble det bygget to flåtestasjoner i henholdsvis Korsør og Frederikshavn, men selv om flere aktiviteter flyttet ut til disse, bevarte Holmen sin status. I 1991 ble Orlogsværftet stengt og i de påfølgende årene flyttet flere og flere aktiviteter ut fra Holmen. 1. mai 1993 ble Flådestation København offisielt nedlagt og skiftet status til marinestasjon. Marinestasjonens aktiviteter er i dag konsentrert på Nyholm. Inntil sommeren 2006 hadde Søværnets Materielkommando (SMK) aktiviteter på Arsenaløen, men bygningene er overtatt av Forsvarskommandoen og SMKs aktiviteter er flyttet til Ballerup.
Arnor
Historie
Arnor forble et forent kongedømme frem til Arnors tiende konge, Eärendur, døde i år 861 TT. Hans tre sønner kranglet om tronen, og for å unngå en borgerkrig ble det tatt en avgjørelse om å splitte riket i tre mindre riker: Arthedain i nordvest, Rhudaur i nordøst, og Cardolan i sørøst. Alle tre ble senere beseiret og okkupert av Hekseriket Angmar, styrt av Heksekongen, som senere viste seg til å være Nazgûlenes Herre.
Marinestasjon København
Bygninger, anlegg og gater m.m. på Holmen
Dette avsnittet beskriver noen av bygningene på Holmen – eller mer riktig; de bygninger som var på Holmen da området ble åpnet for offentligheten. Noen av bygningene er vekk og erstattet av nybygg, men flesteparten av de nevnte bygningene er fredet og eksisterer fremdeles, selv om de benyttes til andre formål enn de opprinnelig var bygget for.
Arnor
Historie
Rhudaur var det mest isolerte og mest korrupte av disse rikene. Her var Dúnendain i et mindretall, mens flesteparten var de innfødte åsmennene som mislikte dem. Grunnen var fordi åsmennene hadde vonde minner fra Númenors tid da de ble undertrykket av de númenorske konger. Det er derfor ikke overraskende at Rhudaur ble det første av de tre rikene til å falle. På et tidspunkt etter år 1300 T.T., da Angmar ble grunnlagt i nord, frarøvet åsmennene tronen av Rhudaur og drepte Isildurs arving som styrte her. Åsmennene styrte Rhudaur som en vasall av Angmar, frem til år 1409 T.T. da Rhudaur ble nærmest avfolket. Kort tid etter ble landet annektert av Angmar.
Marinestasjon København
Bygninger og anlegg på Arsenaløen
Det er ikke så mange bygninger igjen på Arsenaløen, men et par stykker er det verdt å nevne. Forsvaret har også aktiviteter her, noe som gjør at de fleste bygningene er lukket for offentligheten.
Arnor
Historie
Cardolan var det andre riket som falt. Der bodde det en blanding av Dúnendain og mellommennesker. Det var noen konflikter med dets naboer angående kontrollen av befestninger Amon Sûl (Blåsertopp) med dens verdifulle palantír. Denne krangelen fortsatte frem til Rhudaur ble en vasall for Angmar, og Cardolan ble da Arthedains viktigste allierte. De måtte slåss mot Angmars og Rhudaurs sammenslåtte styrker. Det viste seg snart at Cardolan ikke kunne stå imot Angmars styrker, og i de siste årene holdt folkene der seg samlet rundt hovedområdet, Tyrn Gorthad (Dyssehaugene). Der ble det ulevelig etter at Angmar sendte onde ånder for å bo i dyssene (Haugvetter). Arthedain var selv under angrep, og var derfor ute av stand til å yte særskilt mye hjelp. Rundt år 1409 T.T. ble Cardolan ødelagt.
Marinestasjon København
Bygninger og anlegg på Arsenaløen
Værftsbrovagten: Værftbrovagten med de to vaktbygningene er fra 1863 og er tegnet av arkitekt Jens Giødvad Zinn. Dette var i mange år hovedporten til Holmen. Værftsbroen forbant Arsenaløen med Christianshavn, men kanalen som den førte over, er for lengst forsvunnet. Navnet er imidlertid bevart. Rett innenfor porten til venstre lå i mange år et «gartneri» med et drivhus. Her dyrket man vin i form av stiklinger fra Holmens berømte vinstokker. Fra Værftsbrovagten gikk Holmens gamle «hovedvei» gjennom hele området. Veien heter i dag Danneskiold-Samsøes Allé, oppkalt etter Frederik Danneskiold-Samsøe, som var flåtens øverste leder på midten av 1700-tallet, og som var drivkraften bak Holmens utvikling i denne perioden. Rett etter vakten går en sidevei til høyre, Arsenalvej. I enden av denne lå det tidligere et ammunisjonslaboratorium.
Arnor
Historie
Arthedain var det siste av disse tre rikene til å falle, og blir regnet som det sanneste riket av gamle Arnor. Annúminas, Arnors første hovedstad, befant seg her, men siden det nå var blitt så underbefolket ble Fornost den nye hovedstaden ettersom det da var den største byen i landet. En annen kjent by i Arthedain var Bri, som etter Arthedains fall ble den vestligste bosettingen av mennesker. Den første kongen av Arthedain var Amlaith, som var den egentlige arvingen til Eärendur. Kongene av Rhudaur og Cardolan ble aldri navngitt i Tolkiens bøker.
Marinestasjon København
Bygninger og anlegg på Arsenaløen
Forsvarskommandoen: Bygningen på Danneskiold-Samsøes Allé 1, den første bygningen til venstre, benyttes fortsatt av forsvaret og inneholder kontorer for Forsvarskommandoen. Bygningen er fra 1917.
Arnor
Historie
Under styret til Argeleb II (1589-1670 T.T.) begynte mange hobbitter å migrere til Arthedain. Kongen gav dem tillatelse til å bosette seg i et landområde som var underbefolket for mennesker, og til gjengjeld ba ham dem anerkjenne ham som deres herre. Rundt år 1630 TT ble Hobsyssel dannet, og hobbitene regnet seg selv som undersåtter av kongen av Arnor. Etter Arthedains fall forble Hobsyssel et politisk uavhengig område.
Marinestasjon København
Bygninger og anlegg på Arsenaløen
Kuglegården: Bak hovedbygningen, med adgang via Kuglegårdsvej eller Søartillerivej ligger Kuglegården. Også dette bygningskomplekset benyttes fremdeles. Siden juli 2006 har Forsvarskommandoen holdt til her. Området er lukket for offentligheten, men bygningene ut mot kanalen er det opprinnelige Arsenal fra 1770. Bygningene er oppført etter tegninger av Philip de Lange og Jacob Fortling har stått for dekoren. Kuglegården ble bygget om på slutten av 1990-tallet og det ble oppført en ny bygning ved Karsten Rønnows Tegnestue og Hans Scheving. Mellom de to arsenalbygningene finnes Kongeporten som omtalt under Arsenaløens historie. Foruten de to arsenalbygningene ble det senere bygget to sidefløyer, og det ble lukket med en mur mot øst, slik at det virkelig ble snakk om en gård. Kuglegårdens nordlige sidebygning var opprinnelig proviantmagasin og her fantes tidligere de store saltkarene som ble brukt til å salte det kjøttet som skipene fikk med seg som proviant.
I Kuglegården er et par kanoner fra vraket til «Indfødsretten» stilt opp. Skipet ble erobret av engelskmennene under slaget på Reden, men sank senere ved Middelgrunden, hvor kanonene senere ble funnet.
Arnor
Historie
Mot slutten av Arthedains historie ble det gjort et forsøk på å gjenforene det med dets sørlige sørsterrike Gondor. Det begynte med at Arthedains fjortende konge, Araphant, dannet en allianse med Gondors konge, Ondoher, for å gjenetablere et nytt vennskap mellom de to rikene. Dessverre kom ikke denne alliansen til noe nytte, ettersom Gondor og Arthedain hadde hver sine kriger å bekymre seg for, og kunne derfor ikke sende hjelp til hverandre. Men alliansen resulterte med et ekteskap mellom Araphants sønn og arving, Arvedui, og Ondohers datter, Fíriel, noe som forente slektshusene av Isildur og Anárion. Etter at Ondoher og hans to sønner ble drept av Vognrytterne i år 1944 T.T., gjorde Arvedui krav på Gondors trone. Han begrunnet sitt krav med at han var en etterkommer av Elendil, og var gift med Ondohers datter og eneste arving. Ifølge gamle númenoreanske lover skulle enhver arving være det eldste barnet til kongen, uavhengig av kjønn. Til tross for dette valgte rådet i Gondor og dets riksforstanderen Pelendur å gi tronen til Ondohers fjerne slektning, Eärnil II, siden han var en etterkommer av Anárion. Pelendur sa følgende i en beskjed til Arvedui: ''Kronen og kongeligheten i Gondor tilhører bare ætlingene til Meneldil, sønn av Anárion, som Isildur tiltrodde riket til. I Gondor blir denne arvtakningen bare regnet gjennom sønner, og vi har ikke hørt at loven er annerledes i Arnor''. I midlertid lovte Eärnil å holde et vennskapelig forhold til Arvedui, og sende hjelp dersom han hadde behov for det.
Marinestasjon København
Bygninger og anlegg på Arsenaløen
Bygningene på den motsatte siden av Danneskiold-Samsøes Allé skal likeledes inneholde kontorer for forsvarets ledelse.
Arnor
Historie
Da Arvedui ble den femtende kongen av Arthedain i 1964 T.T., strevde riket hans med å holde tilbake Angmars styrker. I 1973 T.T. ba han Gondor om hjelp, men hjelpen ville ikke komme før riket hans hadde falt. Heksekongen klarte å okkupere Arthedains hovedstad Fornost året etter, og Dúnendainene flyktet. Arvedui flyktet til den isbelagte bukta Forochel, for å spør om hjelp fra snømennene. I 1975 sendte skipsbyggeren Círdan et skip for å redde kongen av Arthedain, som valgte å trosse advarsler om at han ikke ville overleve båtturen i det forferdelige uværet. Skipet ble fanget i en snøstorm og forliste, og Arvedui døde. Han forsvant sammen med to av palantirene fra Arnor. Spåmannen Malbeth hadde forutsett at Arvedui skulle bli den siste kongen av Arthedain, noe som forklarer Arvedui sitt navn som betyr ' siste konge'.
Marinestasjon København
Bygninger og anlegg på Arsenaløen
Halv Tolv: Langs veien Halv Tolv ligger det nybygde boligblokker og en butikk. Opprinnelig var det ikke veien, men hele dette nordøstlige hjørnet av Arsenaløen som gikk under navnet Halv Tolv. Kanonbåtskurene lå i 11 nummererte grupper med fem eller seks i hver, pluss en siste med bare tre, som ble kalt nummer halv tolv. En annen, spøkefull forklaring er at navnet er oppstått fordi arbeiderne her fikk frokostpause en halv time før de øvrige arbeiderne på grunn av den lange spaserturen til marketenteriet på Frederiksholm. De fleste av kanonbåtskurene er revet ned og stort sett hele området er bebygget med boligblokker.
Bygninger på Frederiksholm
Det er mange bygninger på Frederiksholm, og alle benyttes til et annet formål enn det de opprinnelig ble oppført til. Frederiksholm har i perioder ligget som en stor byggeplass, og det er her det er skjedd de største forandringene siden Søværnet forlot området i 1993.
Arnor
Historie
Samme år som Arvedui døde ble Angmar endelig beseiret av en hær fra Gondor ledet av Prins Eärnur, og en hær av alver fra Lindon ledet av Glorfindel og skipsbyggeren Círdan, noe som førte til slutten på den 500 år gamle Angmar-krigen. Eärnur ble senere konge av Gondor før han ble drept av Heksekongen i år 2050 TT uten å etterlate seg noen arvinger. Men dette var ikke slutten på ættlingene av Isildur og Anárion. Arvedui sin sønn Aranarth overlevde, og han ble den første høvdingen over Dúnedain. Det var gjennom ham at kongeslekten til begge rikene fortsatte.
Marinestasjon København
Bygninger på Frederiksholm
Bohlendachhuset: Det første huset til høyre når man kommer over broen til Frederiksholm, kalles Bohlendachhuset. Huset er bygget i 1801 og arkitekt var Boye Magens. Det som gjør huset spesielt er takkonstruksjonen. Huset er det eneste av sitt slag i Danmark. Bygningen eies av sangeren og komponisten Anne Linnet.
Arnor
Historie
Kongeriket Arnor ble ikke gjenetablere før år 3019 T.T., etter Ringkrigen da Sauron hadde blitt beseiret for godt. Da ble Isildurs og Anánions arving, Aragorn, kronet til Kong Elessar av det Gjenforente kongeriket.
Marinestasjon København
Bygninger på Frederiksholm
Gamle Bådeværft: Bak Bohlendachhuset ligger en lang, lav bygning. Det er det gamle båtverftet fra 1865, hvor det tidligere ble bygget redningsbåter m.m. I dag er bygningen innredet som rekkehus.
Arnor
Referanser
Regionen und Orte in Tolkiens Welt
Marinestasjon København
Bygninger på Frederiksholm
Bygningen er tegnet av C.T. Andersen, som var Holmens arkitekt i andre halvdel av 1800-tallet. Den ble fredet i 1992, som mange av Andersens øvrige hus.
Kanonbåtskurene: Langs Frederiksholms østlige bredde ligger 32 sortmalte treskur. De ble opprinnelig oppført i 1813 av Sø-Etaten for å huse de kanonbåtene – store robåter – man bygde, etter at den dansk-norske flåtens skip var blitt bortført av engelskmennene. Båtene ga navn til «kanonbåtkrigen». Da man ønsket å kunne trekke båtene opp på land, hadde man derfor behov for noen skur til disse. Først i 1850 var man ferdig med å oppføre alle skurene.
Senere ble kanonbåtene erstattet av mer moderne fartøyer, men skurenes opprinnelige formål med å gi le var fortsatt nyttig. Derfor benyttet man dem til mindre motorbåter og tilsvarende øvelsesfartøyer. I 1964 besluttet man å frede skurene.
Da Søværnet flyttet fra Holmen i 1996, var treskurene preget av lengre tids utilstrekkelig vedlikehold. På denne bakgrunn ble det gjennomført et omfattende restaureringsarbeid på foranledning av eiendomsselskapene Søtoftegård og Keops, som i de påfølgende årene kjøpte de gamle kanonbåtskurene.
Etter restaureringen benytter en rekke mindre virksomheter skurene til f.eks. kontorer. Blant annet huset den den nedlagte avisen Dagen.
Kanonbåtskurene har gitt navn til Kanonbådsvej, som går langs skurene i retning nord/syd ved Frederiksholms østlige bredde.
Masteskurene: Overfor Bohlendachhuset ligger Masteskursvej. Her lå de masteskurene som var de første bygningene på Langøen, da den ble oppfylt. De høye bygningene lengst mot syd er Mærsehuset, hvor delene til skipenes mers ble oppbevart. Tidligere var det også masteskur nord for magasinbygningene, men disse er for lengst revet ned.
Saugværket og Saugværkspladsen: Mellom Danneskiold-Samsøes Allé og Masteskurene ligger eiendommen Saugværket (oppført 2005) og Saugværkspladsen. Her lå tidligere Saug- og Høvleværket (sagen og høvleriet).
Exercerhuset er også tegnet av C.T. Andersen og er fra 1892.
Magasinbygningene: Langs Takkeloftsgraven, mellom Frederiksholm og Dokøen, strekker det seg to lange bygninger; hver av dem er 140 meter lang. Det er Søndre og Nordre Magasinbygning, som ble bygget i 1767 som magasin for skipenes takkelasje (bommer, vant, fall, skjøter m.m.), kalt Takkelloftet eller Takkelloftsbygningen, samt som hovedmagasin for flåten. Denne bygningen ble kalt Hovedmagasinbygningen. Opprinnelig var de to bygningene i to etasjer, men senere ble det bygget til en ekstra etasje.
Begge bygningene ble tegnet av Philip de Lange i 1753, men ble ikke ferdigstilt før etter hans død i 1766. Murermester Johan Bernhardt Schottmann sto for oppføringen etter de Langes tegninger.
I de senere år ble bygningene brukt som depot for flåtestasjonen, og i dag er det innredet leiligheter i den Søndre Magasinbygning. Dette kan blant annet sees i den danske TV-serien Ørnen. Den Nordre Magasinbygning benyttes av arkitektskolen. Mellom de to bygningene var det opprinnelig en portal, som tilsvarer den som er mellom Kuglegårdens bygninger, men denne portalen er for lengst revet. Som flere andre bygninger på Holmen er også disse bygningene tegnet av Philip de Lange, som imidlertid døde innen han fikk se bygningene ferdige.
Paramount Airways
Paramount Airways er et ikke fungerende indisk flyselskap som opererte fra Chennai. Selskapet har ikke lenger lisens til å fly siden lisensen ble trukket tilbake 19. april 2010. Selskapet siktet hovedsakelig mot forretningsmarkeet og hadde sin hovedbase på Chennai International Airport. Paramount Aiways var det første flyselskapet i India som kjøpte den nye generasjonen Embraer 170/190 Family fly.