cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tysklands Grand Prix 2005
Tysklands Grand Prix 2005 var et Formel 1-løp som ble arrangert den 24. juli 2005 på Hockenheimring.
Timothy F. Geithner
Timothy Franz Geithner (født 18. august 1961 på Manhattan i New York City i USA) er en amerikansk politiker som i perioden januar 2009 til januar 2013 var USAs finansminister i Barack Obamas regjering.
Tysklands Grand Prix 2005
Rapport
Kimi Räikkönen hadde ledelsen i løpet fram til runde 35, da han fikk tekniske problemer med bilen. Dette førte til at han måtte bryte løpet, og at Fernando Alonso tok over ledelsen.
Både Michael Schumacher og Rubens Barrichello slet igjen med at Bridgestonedekkene deres ikke holdt hele løpet. Spesielt Schumacher, som hadde valgt mykere dekk enn Barrichello, fikk problemer mot slutten av løpet. Dette førte til at Jenson Button kunne passere han, men rett etter dette måtte han gjøre sitt andre depostopp. Montoya som også hadde passert Michael Schumacher ventet litt lenger med sitt stopp og dermed han kom ut før Button når begge han gjort ferdig sine depotstopp. Mot slutten av løpet ble Michael Schumacher også passert av Giancarlo Fisichella, og tyskeren måtte til slutt nøye seg med en femteplass.
Timothy F. Geithner
Bakgrunn
Geithners mors forfedre nedstammet fra Mayflower-innvandrere og tilhørte en familie fra New England. Hennes far, Charles Frederick Moore jr., var visepresident for public relations for Ford Motor Company fra 1952 til 1964, og var rådgiver for president Dwight D. Eisenhower, og for Nelson Rockefeller og George W. Romney da de forsøkte å vinne presidentvalg. Hans onkel, Jonathan Moore, arbeidet i forsvars-, justis- og utenriksdepartementene, og ved De forente nasjoner.
Tysklands Grand Prix 2005
Rapport
Alonso kunne kjøre over målstreken til sin sjette seier for sesongen og økte sin ledelse i sammendraget med ti poeng til finnen Räikkönen som nå lå 36 poeng bak. På de neste plassene fulgte Montoya, Button og Fisichella.
Timothy F. Geithner
Bakgrunn
Geithner har bachelorgrad fra Dartmouth College i statsvitenskap og asiakunnskap. Han tok mastergraden i samfunnsøkonomi og asiakunnskap ved Paul H. Nitze School of Advanced International Studies i 1985. Han har studert japansk og kinesisk og har bodd i Øst-Afrika, India, Thailand, Kina og Japan.
Tysklands Grand Prix 2005
Rapport
Den føreren som var mest innblandet i uhell var canadieren Jacques Villeneuve. I den første runden krasjet han med Barrichello, i runde 4 med Robert Doornbos og i runde 27 var det han og Tiago Monteiro som hadde et sammenstøt.
Timothy F. Geithner
Karriere
Etter endt utdannelse jobbet han i tre år for Kissinger Associates før han gikk over i det amerikanske finansdepartementet i 1988.
Tysklands Grand Prix 2005
Løpet
Noter til tabellen:
Timothy F. Geithner
Karriere
I 1999 fikk Geithner stillingen som undersekretær for internasjonale saker i Finansdepartementet. Han tjenestegjorde da under finansministrene Robert Rubin og Lawrence Summers.
North Atlantic Salmon Fund
North Atlantic Salmon Fund (NASF) ble etablert av og ledes av Orri Vigfusson på Island og har som mål å stoppe garnfiske etter laks. Dette gjøres blant annet ved å kjøpe ut garnfiskerne. Hovedkvarteret ligger i Reykjavík med filialer i alle land omkring Nordatlanterhavet. Organisasjonen ble etablert i 1989.
Timothy F. Geithner
Karriere
Geithner gikk i 2001 over til Council on Foreign Relations. Han arbeidet så i Det internasjonale pengefondet før han fikk sin stilling i Federal Reserve i 2003. Han var tidligere president i Federal Reserve Bank of New York og, som en del av dette vervet, også viseformann i Federal Open Market Committee.
Finansminister
Den 21. november 2008 ble det meldt at Barack Obama hadde utnevnt ham til finansminister i regjeringen sin, og ble godkjent av Senatet 26. januar 2009 med 60 mot 34 stemmer.
Geithner ble portrettert av Billy Crudup i HBO-filmen Too Big to Fail fra 2011. Høsten 2013 ble det klart at Geithner ville ble ansatt som president i private equity-fondet Warburg Pincus.
I april 2016 var Geithner en av flere tidligere amerikanske ministre som oppfordret Storbritannia til å forbli medlem av den europeiske union under Folkeavstemningen om Storbritannias EU-medlemskap 2016
Tahitifestivalen
Tahitifestivalen er en musikkfestival som arrangeres i Kristiansund hvert år. Festivalen arrangeres av Frode Alnæs og kafeen Dødeladen på Innlandet, og ble opprinnelig skapt for å skape entusiasme rundt bydelen, som tidligere ble kalt Tahiti. Festivalen ble arrangert for første gang i 2000.
Taubanetilsynet
Taubanetilsynet var en norsk statlig virksomhet som ble utøvd av det private selskapet Det Norske Veritas på oppdrag fra Samferdselsdepartementet. Virksomheten bestod i:
Tahitifestivalen
I 2006 var det konserter med blant andre Madrugada, Åge Aleksandersen og Sambandet , Kari Bremnes Trio , Lynni og Frode , D'Sound og Bigbang , og festivalen hadde 20 000 besøkende.
Gregg Giuffria
Gregg Giuffria (født 28. juli 1951) er en amerikansk keyboardist. Han har spilt keyboard i heavy metal-bandene Angel, House of Lords og Giuffria.
Tahitifestivalen
I 2007 besøkte Åge Aleksandersen, Hellbillies og deLillos festivalen, og Dance With a Stranger, Alnæs' eget band, opptrådte også. Dette året hadde besøkstallet økt til 21 000.
I 2008 var det konserter med blant andre Madcon, Kim Larsen, Vidar Johnsen, Raga Rockers, Henning Kvitnes, Glenn Hughes, The Margarets, Jan Eggum, Postgirobygget og John Mayall.
Taubanetilsynet
Taubanetilsynet var organisert i Avdeling for myndighetsoppdrag i Det Norske Veritas Certification AS, sammen med blant annet Park- og tivolitilsynet og en del andre mindre DNV-tjenester. Virksomheten var selvfinansierende, ved at konsesjonshaverne for taubaner dekket tilsynets utgifter. Oppgavene ble overført til Statens jernbanetilsyn fra 1. januar 2012.
Pitztal
Pitztal er en sydlig sidedal til Oberinntal i Tirol. Den ligger mellom Kaunertal i øst og Ötztal i vest, og begynner omtrent vis-à-vis Imst. Derfra strekker den seg 40 km sydover inn i Ötztal-Alpene. Disse fjellene, som omgir dalen, når 3772 moh. i Wildspitze. Dalens elv heter Pitze og har et tilsigsfelt på 309 km².
Pitzdal har 7 500 innbyggere i fire kommuner. Fra dalinngangen og oppover (sørover) er dette:
Ved Wenns er en forbindelse til Kaunertal over passet Pillerhöhe.
Liste over ICAO-flyselskapskoder (W)
Dette er en liste over ICAO kodene flyselskaper:
Vernio
Vernio er en kommune i Provinsen Prato i den italienske regionen Toscana.
Nabokommunene er Barberino di Mugello (FI), Camugnano (BO), Cantagallo, Castiglione dei Pepoli (BO).
No Remorse
No Remorse er et samlealbum fra heavy metal-bandet Motörhead.
Albumet ble utgitt i 1984 og er et sammendrag av årene hvor bandet hadde kontrakt med Bronze Records og den siste utgivelsen på plateselskapet. I tillegg var fire originale låter med, fremført av bandets nye besetning: Lemmy Kilmister, Phil Campbell, Würzel og Pete Gill. «Killed by Death» ble gitt ut på singel og nådde 51.-plass i Storbritannia. De andre premierene var «Snaggletooth», «Steal Your Face» og «Locomotive». Foruten materiale som hadde vært med på album, var noen B-sider fra singler inkludert, og to låter fra en EP Motörhead gjorde sammen med Bronze-kollegaene Girlschool i 1981, St. Valentine’s Day Massacre: Johnny Kidd & the Pirates-coveren «Please Don't Touch» og «Emergency».
Vortetorvmose
Vortetorvmosen (Sphagnum Papillosum) er en mose i torvmosefamilien. Vortetorvmosen har ikke røtter slik som andre planter, denne mosen tar imot vann og næringsstoffer fra overflaten. Mosen har evnen til å absorbere store mengder vann, opptil 20 ganger sin egen vekt, når den er tørr.
Nesten alle eksemplarer av Sphagnum papillosum har papiller i klorofyllcellene til grenbladene. Det finnes dog noen glatte varianter. Disse har stengelblader med delte hyaline celler, mens i de beslektede artene Sphagnum palustre og Sphagnum centrale er slike celler sjeldne eller ikke til stede. Stilken er brun med synlige, spiralformede forsterkende fibriller, som vanligvis har 1-2 porer per celle. Kamfibriller mangler på innerveggen. Stilkbladene måler 1,3 × 0,7 mm. Hodene er generelt ikke betydelig forstørret. Grenene er korte og butte, og danner klynger med to spirende og 2-3 hengende grener med utstående blader.
Grenstilkene har hyaline, udekorerte celler med stort sett én pore. Grenbladene er eggformede, 1,7 × 1 mm i størrelse, med hyaline celler som har runde til elliptiske porer ved festet. Celleveggene til grenbladene er vortede der hyaline celler overlapper klorofyllceller. Klorofyllcellene fremstår i bladets tverrsnitt som trapesformet til flate-elliptiske, og er jevnt fordelt på begge overflater, men kan være mindre fremtredende på den konvekse siden. Kapslene har mange kolonne-lignende cellegrupper og inneholder sporer som måler mellom 26 til 36 µm. De har en mer vortet tekstur nærmere overflaten sammenlignet med dypere deler. Kapslene modnes fra midten til slutten av sommeren.
Karantania
Karantania er en historisk region i det nåværende Østerrike, som dekkes av delstatene Kärnten og Steiermark, samt det nordlige Slovenia. Det var et slavisk fyrstedømme som oppsto på andre halvdel av 600-tallet og forløperen til mark- eller grenseområdet Karantania som opprettet innenfor Frankerriket i 889.
Opphavet til navnet
Navnet Karantania er av før-slavisk opprinnelse. Paulus Diaconus omtaler «slavere i Carnuntum som feilaktig kalt for Carantanum» (Carnuntum, quod corrupte vocitant Carantanum).
En annen mulig etymologi er at det kan ha blitt formet fra en toponymisk basert carant- som er til sist avledet fra en før-indoeuropeisk rotord *karra i betydningen «fjell, berg», eller det er av keltisk opprinnelse og avledet fra *karantos i betydningen «venn, alliert». Dets slovenske navn, *korǫtanъ, var overtatt fra det latinske *carantanum. Toponymet Carinthia (slovensk: Koroška < urslavisk: *korǫt’ьsko) er også hevdet å være etymologisk beslektet, avledet fra før-slaviske *carantia.
Historie
Omkring år 600 bosatte slavere seg under avarenes herredømme i regionen, og det ble opprettet et selvstendig hertugdømme omkring 630. Mellom 741 og 765 søkte slaverne hjelp i nabolandet Bayern for å frigjøre seg fra avarisk styre, men måtte i stedet underkaste seg Bayern.
Sammen med de øvrige bayerske territoriene ble de innlemmet i Frankerriket i 788. Karolingerne skiftet ut omkring 828 sin slaviske fyrste med frankisk styre. Blant annet var kong Karlomans illegitime sønn Arnulf, som senere ble keiser, leder over provinsen Karantania.
I 976 ble den såkalte grevskapsforfatningen innført, og provinsen ble inndelt i ulike fyrstedømmer, hvorav Kärnten ble det dominerende.
Achensee
Achensee og Achental danner grensen mellom Karwendelfjellene i vest og Rofan i øst. Ved sjøen og i dalen bor 4800 innbyggere fordelt over en rekke mindre landsbyer som hører til kommunene Eben am Achensee og Achenkirch. Dalen drenerer egentlig nordover mot Bayern (via Ache og Isar til Donau), men gjennom bygningen av et vannkraftverk ved Achensee ledes nå mesteparten av dalens vann sydover til Inn. Siden Achental hører til det tyrolske distriktet Schwaz, oppfattes den også som en sidedal av Inndalen, selv om den altså geografisk sett er en sidedal av Isar. Den nærmeste byen i Inndalen er Jenbach. Forbindelsen dit skjer både via vei og via tannhjulbanen Achenseebahn, som korresponderer med linjebåtene på Achensee. Nordover består en veiforbindelse fra Achental til Bayern i Tyskland.
Paznaun
Paznaun (uttales «pats-n ao n») eller Paznauntal er en fjelldal i Nord-Tirol ved grensen til Vorarlberg og Sveits (Graubünden). Den begynner 6 km vest for Landeck med et trangt juv (Gföllschlucht) og strekker seg 30 km sydvestover. Øverst forbinder passet Bielerhöhe Paznaun med den vorarlbergske dalen Montafon.
Paznaun har 6700 innbyggere som fordeler seg over fire kommuner. Nedenfra og oppover er dette: I dag er turismen den viktigste næringsgrenen i dalen. Spesielt de to øverste kommunene er kjente vintersportssteder.
Dalen er omkranset av fjell på begge sider. I nord ligger Verwall (3168 moh. i Hoher Riffler), i syd Silvretta (3411 moh. i Piz Linard). Dalens elv heter Trisanna. Etter å ha forlatt Paznaun, danner den – sammen med Rosanna fra Stanzer Tal – elven Sanna og munner ut i Inn ved Landeck.
Paznaun var lenge ubebodd på grunn av juvet ved dalinngangen. Kolonialiseringen skjedde derfor uten unntak over fjellpassene rundt dalen. Først ble Paznaun brukt som sommerbeite av befolkningen i Nedre Engadin, dvs. sydfra. De fleste stedsnavn har derfor retoromanske røtter – inkludert selve dalen (Paznáun) og to av kommunene (Galtǘr, Ischgl). Bosettingen gjennom tysktalende innbyggere begynte først fra 1300-tallet, og også denne skjedde over fjellene, ikke nedenfra. Galtür og Ischgl ble kolonialisert av walsere fra Montafon (i vest), Kappl fra Stanzer Tal (i nord), og See fra Serfaus (i sydøst). Administrativt fortsatte Paznauns tilhørighet til Engadin helt inntil begynnelsen av 1800-tallet.
Kōsuke Kitajima
Kosuke Kitajima (født 22. september 1982 i Tokyo) er en japansk brystsvømmer. Han er 1.77 meter høy og veier 71 kilogram.
Driftsbygning
Færrest mulig tak å vedlikeholde var også en av parolene, og det ble agitert for å bruke mest mulig bestandig bygningsmateriale. Bygg fjøs av stein var oppfordringen, for fjøs av tømmer råtner fort ned. Det gjaldt å spare skogen.
Driftsbygning var de landbrukskyndiges betegnelse på en slik bygning. Den kunne kalles for uthuset, eller for løa, låven eller fjøset.
En driftsbygning ble om mulig plassert slik at det ble inngang fra terrenget til to eller tre plan. Om nødvendig ble det bygd ei høy bru opp til låven, låvebrua. Her ble ofte treskemaskinen plassert. Hesten kunne trekke høylassene opp på låvebrua, og høyet kunne styrtes ned i det store løerommet. Fra løerommet var det grei transportvei inn til fjøs og stall. Og fra fjøset var det som regel møkkluke som kunne åpnes mot møkkakjelleren under. Hest med kjerre eller slede kunne kjøres helt inntil møkkjelleren, for møkka skulle kjøres ut på åkrene i løpet av våren.
Who Do We Think We Are
Who Do We Think We Are er det syvende studioalbumet av Deep Purple, utgitt i 1973. Dette er det siste albumet med «Mark II»-besetningen inntil de ble gjenforent med albumet Perfect Strangers i 1984.
Driftsbygning
Da traktoren ble innført på 1950-tallet fikk mange et problem med de gamle driftsbygningene. Låvebrua var ikke dimensjonert til traktor. Samtidig ble silo tatt i bruk som alternativt for, og silo krevde spesielle bygningsmessige arrangementer. Melkemaskiner og nye krav angående dyrevelferd har også kommet til. På 1970-tallet fikk mange bønder anledning til å bygge nye driftsbygninger hvor siloene var bedre integrert.
Who Do We Think We Are
I USA ble albumet gitt ut i januar 1973, men i Storbritannia og Europa ble først konsertalbumet Made in Japan utgitt. Who Do We Think We Are måtte vente til februar 1973 her. I USA ble Made in Japan utgitt i mai.
Albumet ble innspilt i Roma og Frankfurt am Main sommeren og høsten 1972 av et Deep Purple som var utkjørt etter å ha spilt inn plater og holdt konserter nesten uavbrutt i tre år. Det ble i løpet av den påfølgende turneen klart at Ian Gillan ville forlate bandet, og sommeren 1973 sluttet både han og bassist Roger Glover. Da Ian Gillan var ferdig i Deep Purple var Blackmore bare villig til å fortsette hvis også Glover sluttet.
«Woman from Tokyo» ble innspilt i juli 1972, bare en måned før de reiste til Japan for første gang og spilte inn konsertalbumet Made in Japan.
Sporliste
Alle låtene er skrevet av Ritchie Blackmore, Ian Gillan, Roger Glover, Jon Lord og Ian Paice.
Roger Christian
Roger Allan Christian (født 1. desember 1935 i Warroad i Minnesota, død 9. november 2011 i Grand Forks i Nord-Dakota ) var en amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1960 i Squaw Valley og 1964 i Innsbruck.
Eldar Einarson
Eldar Einarson (født 8. mai 1947) er en norsk filmskaper og forfatter.
Roger Christian
Christian ble olympisk mester i ishockey under vinter-OL 1960 i Squaw Valley. Han var med på det amerikanske ishockeylaget som vant turneringen foran Canada og Sovjetunionen. Det var ti lag som deltok, etter gruppespillet spilte de seks beste lagen en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. USA vant alle fem kampene i sluttspillsserien og vant serien med maksimale ti poeng foran Canada med åtte og Sovjetunionen med fem poeng.
Eldar Einarson
Etter fullført maskinisteksamen mønstret han av som sjømann på slutten av 1960-tallet for å begynne som scenearbeider/skuespiller ved Scene 7 og Riksteatret.
Roger Christian
Christian ble verdensmester i ishockey 1960, OL-turnering i Squaw Valley var også det 27. verdensmesterskapet i ishockey. Han spilte i fem ishockey-VM, i tillegg til OL-turneringene i 1960 og 1964 var han med på USAs lag under ytterligere tre verdensmesterskap i ishockey.
Eldar Einarson
Fra 1972 til 1982 lagde han over tretti dokumentarfilmer  for NRK. På spillefilmsiden har han vært både kameraoperatør, innspillingsleder, produksjonsleder, produsent, manusforfatter og regissør. I perioden 1982 til 1985 var Einarson tilknyttet Kreditkassens filmselskap Movieteam a/s og produserte film og video for næringslivet.
Roger Christian
OL-og VM-medalje
Turneringen under OL var også verdens- og europamesterskap i ishockey.
Eldar Einarson
I 1975 debuterte han som spillefilmregissør med Faneflukt etter eget originalmanus. Etter det fulgte Kosmetikkrevolusjonen (1977) og Pakketur til Paradis (1980), og til slutt For dagene er onde (1991). Som forfatter debuterte han i 1999 med barneboken Rotteøgleskogen.
Familie
Eldar Einarson er sønn av karikaturtegneren Odd Einarson, og bror av filmskaperen Oddvar Einarson.
Hilde Vemren
Hilde Vemren (født 4. juli 1953) er en norsk maler.
Hilde Vemren er utdannet keramiker fra Statens Håndverks- og Kunstindustriskole 1971-1974. I perioden 1977-1981 studerte hun maleri ved Statens kunstakademi.
Vemren debuterte i 1983 i Galleri K i Oslo, hvor hun senere også har hatt en rekke utstillinger. Hun har i tillegg stilt ut i Kunstnerforbundet i Oslo, Trondheim Kunstmuseum og Bergen Kunstforening, og deltatt på en rekke kollektive mønstringer, som Høstutstillingen, Norske Bilder, samt utstillinger i Milano og München. Hilde Vemren er innkjøpt av blant annet Nasjonalgalleriet, Riksgalleriet, Norsk kulturråd, Kunstindustrimuseet, Oslo kommunes kunstsamlinger, Sten Stenersen Jr Samlinger og en rekke andre private og offentlige samlinger.
Vemren var formann for den nasjonale juryen for Høstutstillingen i 1990 og 1991. Hun har dessuten vært gjestekunstner for Porsgrunds Porselænsfabrik og for designfirmaet Alessi.
Hilde Vemren har bodd i Trolltun Borettslag på Bøler i Oslo.
Kaunertal
Kaunertal er en sydlig sidedal til Oberinntal i Tirol. Den ligger øst for Pitztal og begynner ved Prutz. Derfra strekker den seg først litt østover og så 20 km sydover inn i Ötztal-Alpene. Dalen slutter ved Gepatschferner, en av Østerrikes største isbreer. Hele dalen er vernet som naturpark. Dalens elv heter Faggenbach.
Kaunertal har 1700 innbyggere i fire kommuner. Fra dalinngangen og oppover er dette:
Krabber
Krabber (Brachyura) er en gruppe av tifotkrepser. Krabbene er krepsdyr og karakteriseres ved den sterkt reduserte bakkroppen, som alltid er bøyd innunder det brede og vanligvis flate brystet.
Krabbene har fem velutviklede benpar, hvorav det første paret har kraftige klosakser, som de bruker til å fange eller holde føden med. Eggene bæres av hunnen en tid, før de klekkes til pelagiske larver.Krabbelarvene ligner ikke de voksne krabber. I sine første stadier har de en rekke lange pigger på skallet og en lang hale. Det siste stadiet ligner noe på en liten hummer. Antall larvestadier varierer fra art til art, men to-fem er vanlig.
Levevis
Krabbene varierer i størrelse, alt fra 5 mm til 30 cm. Krabbene livnærer seg stort sett på åtsel, men kan også aktivt finne mat ved å fange for eksempel fisk. De lever for det meste i havet, men særlig i tropene finnes det arter i ferskvann og på land. Langs norskekysten er det funnet om lag 30 ulike arter av krabbe. En nylig innvandret art er kinaullhåndskrabbe. I Norge drives kommersiell fangst av taskekrabbe, kongekrabbe (utenfor Øst-Finnmark) og fra 2017 også snøkrabbe (utenfor Svalbard). Alminnelig kjent blant våre øvrige 30 krabbearter er strandkrabbe, hvis ryggskjold blir opptil 8 cm bredt, og som fangstes mest av yngre fritidsfiskere.
Krabber kan brukes til mat, og har en del E-vitaminer. Taskekrabbe kan man fange hele året. De aller beste får man på forsommeren, i mai og juni, og aller helst i slutten av september og begynnelsen av oktober. Etter at krabbene har rundet to år, skifter de skall en gang i året, og i juli graver de seg ned for å skifte skall.
Systematikk
Krabber utgjør en infraorden av orden tifotkrepser, ved siden av blant andre reker, anomurer og langhalekreps. Mange krepsdyr som bærer navnet «krabbe», slik som trollkrabber, porselenskrabber og dolkhaler er ikke krabber i det hele tatt, og hører hjemme i andre deler av leddyrenes stamtre. Kongekrabben, som er blitt vanlig i Finnmark, tilhører trollkrabbene, og er altså ikke en krabbe i snever forstand.
Krabbene er en svært artsrik gruppe med oppunder 100 familier, like mye som resten av krepsdyrene tilsammen. Familiene er fordelt på fire grupper, formelt kalt «seksjoner». Den klart mest artsrike krabbegruppen er Eurbachiura, de ekte krabbene som inneholder de fleste kjente krabbeartene.
Systematikken til krabbenegis nedfor i tråd med 2013-revisjonen, etter oversikten i WoRMS-databasen. .
Bjørn Kolsrud
Bjørn "Donald" Roald Kolsrud (født 26. november 1960 i Oslo) er en tidligere norsk ishockeyspiller. Han spilte 16 offisielle OL og VM kamper for det norske hockeylandslaget og hele 279 kamper i den norske Eliteserien for Vålerenga som han vant fem norgesmesterskap med (1982, 1985, 1987 og 1988). Kolsrud vant også to norgesmesterskap i aldersbestemte klasser med Forward. Kolsrud har i senere år satset stort innen næringslivet, i tillegg til å bli hesteeier til flere av Norges beste travhester har han bygget opp Kolsrud Transport, som har vist seg å bli svært lukrativt for den tidligere landslagsbacken. Kolsrud sitter også som eier av Vålerenga Ishockey AS. Han har en sønn ved navn Patrich Kolsrud. Patrich har gått i sine fars spor og jobber i Vålerenga Hockey som trener for u-19 laget.
Bob Gaudio
Robert John «Bob» Gaudio (født 17. november 1942 i The Bronx i New York) er en sanger, låtskriver og musikkprodusent fra USA. Han spilte keyboard og sang i den opprinnelige besetninga av gruppa The Four Seasons, som blei innvalgt i Rock and Roll Hall of Fame i 1990 og i Vocal Group Hall of Fame i 1999. Gaudio er også medlem av Songwriters Hall of Fame siden 1995.
Femten år gammel blei Gaudio, som da bodde i New Jersey, med i The Royal Teens. Han var med på å skrive «Short Shorts», som gav gruppa en tredjeplass på hitlistene i USA i 1958. Året etter blei han med i Frankie Vallis band The Four Lovers, som etter kort tid endra navn til The Four Seasons.
Under dette navnet fikk gruppa ei rekke slagere, og Gaudio komponerte mange av dem (mens Bob Crewe gjerne skreiv tekstene), blant annet «Sherry», «Big Girls Don't Cry», «Walk Like a Man», «Dawn (Go Away)», «Ronnie», «Rag Doll», «Save It for Me», «Big Man in Town», «Bye Bye Baby», «Girl Come Running», «Beggin'» (i 2007 en stor hit med Madcon) og «Can't Take My Eyes Off You». Crewe og Gaudio har også skrevet topplåter for andre artister, for eksempel The Tremeloes («Silence Is Golden») og The Walker Brothers («The Sun Ain't Gonna Shine Anymore»).
Gaudio er også en aktiv produsent. Han har arbeidd med blant andre Diana Ross, Michael Jackson, Barry Manilow, Roberta Flack og Neil Diamond. Han har komponert musikalene Peggy Sue Got Married og Jersey Boys. Sistnevnte handler om The Four Seasons og har fått flere Tony- og Grammy-priser. Erich Bergen hadde rollen som Gaudio i over tusen oppsetninger og også i en film med samme navn, regissert av Clint Eastwood.
Gaudio og Frankie Valli er jamnbyrdige eiere av varemerket The Four Seasons og det meste av gruppas innspillinger. De siste tiåra har imidlertid Gaudio sjelden deltatt som musiker i gruppa.
Open Clip Art Library
Open Clip Art Library (akronym OCAL) er et prosjekt som ta sikte på å skape en samling av fri vektorgrafikk og clip art. Prosjektet ble startet tidleig i 2004 av Jon Phillips og Bryce Harrington for å samle design på flagg fra hele verden. Det gikk svært bra, og prosjektets mål ble utvidet til generisk clip art. Det inneholdt i oktober 2007 on 10 000 bilder fra mer enn 500 kunstnere, og tilbyr hele samlingen for gratis nedlastning. Alle bildene har blitt sluppet som public domain av opphavspersonene. Bildene er lagret som Scalable Vector Graphics (SVG) ofte med mindre versjoner i Portable Network Graphics (PNG) format.
For å kunne håndtere denne store mengden filer, har prosjektet tatt i bruk Creative Commons' ccHost software.
Noen Linux-distribusjoner, som Mandriva og Ubuntu kommer med mye av samlingen som svg, png, eller Open Office-filer - Disse distribusjonene baserer seg på en eldre versjon av ccHost, da det har vist seg umulig å trekke ut alle bildene fra den nyeste versjonen.
Asias historie
Asiatisk historie viser til den asiatiske delen av kontinentet Eurasia og kan ses på som den kollektive historien for flere forskjellige perifere kystregioner, Øst-Asia, Sør-Asia og Midtøsten, knyttet sammen av en indre eurasisk steppe.
Dagný Brynjarsdóttir
Dagný Brynjarsdóttir (født 10. august 1991 i Hella) er en islandsk fotballspiller. Brynjarsdóttir, som er midtbanespiller, spiller for Bayern München og Islands kvinnelandslag i fotball.
Klubbkarriere
Brynjarsdóttir startet fotballkarrieren i KFR. Hun spilte fra 2007 for Valur i Úrvalsdeild.
Brynjarsdóttir var tilsluttet Florida State University fra 2011 til 2014, og hun spilte collegefotball for Florida State Seminoles, men spilte for Valur i sommersesongen. I 2014 spilte Brynjarsdóttir for UMF Selfoss. I 2015 signerte hun for tyske Bayern München.
Landslagskarriere
Brynjarsdóttir spilte sin første landslagskamp for Island 24. februar 2010, da Island tapte 0–2 for USA.
Brynjarsdóttir var en del av Islands tropp til EM i 2013, og hun ble matchvinner med kampens eneste scoring da Island tok seg til kvartfinalen i turneringen. Det viste seg senere at Brynjarsdóttir hadde gjennomført kampen med et brudd i et ben i høyre fot.
Arne Billkvam
Arne Kristian Billkvam (født 7. april 1960 i Oslo) er en tidligere norsk ishockeyspiller. Han spilte 69 offisielle OL- og VM-kamper for det norske ishockeylandslaget og hele 449 kamper i den norske Eliteserien for Vålerenga som han vant fem norgesmesterskap med (1982, 1985, 1987, 1988 og 1991). Han spilte deretter for Furuset Ishockey (1992-1993, andreplass i NM) og Sparta Sarpsborg (1993-1994) og Lørenskog (eliteserien i sesongen 1996-1997).
Billkvam deltok i vinter-OL for Norge i 1988 i Calgary, i 1992 i Albertville og i 1994 på Lillehammer.
12 fortapte menn
12 fortapte menn (originaltittel: The Dirty Dozen) er en amerikansk action-krigsfilm fra 1967 regissert av Robert Aldrich. Filmen handler om en gruppe straffedømte amerikanske soldater som under andre verdenskrig blir trent og sendt ut på et vanskelig oppdrag bak fiendenes linjer. Hovedrollen spilles av Lee Marvin, mens sentrale biroller spilles av Ernest Borgnine, Charles Bronson, Jim Brown, John Cassavetes, Richard Jaeckel, George Kennedy, Trini Lopez, Ralph Meeker, Robert Ryan, Telly Savalas, Donald Sutherland, Clint Walker og Robert Webber. Filmen er basert på roman av E. M. Nathanson fra 1965.
Handling
England i 1944: Andre verdenskrig begynner å gå mot slutten og begge sider begynner å bli desperate. Oppi alt dette loves tolv straffede amerikanske soldater amnesti mot å delta i en topphemmelig operasjon kalt Project Amnesti. Oppdraget og går ut på å gjennomføre et meget dristig kommandoraid mot en borg i okkuperte Frankrike hvor en stor gruppe tyske offiserer befinner seg.
De tolv utvalgte utgjør en meget brokete forsamling som rammer alt fra fjols og småkriminelle til brutale mordere. Den idealistiske, men tøffe Major John Reisman får i oppdrag å trene dem. Forberedelsene foregår i England, men oppgaven blir alt annet en enkel. Blant annet så forsøker noen av soldatene å gjøre opprør, mens andre har store tilpasningsvansker. I tillegg utsettes de for sabotasje fra en annen gruppe soldater ledet av en arrogant oberst. Reisman befinner seg under et stadig sterkere press og enkelte av hans overordnede stiller seg tvilende om hvorvidt han klarer å disiplinere soldatene såpass at oppdraget lar seg gjennomføre. Hvis ikke vil de avblåse hele aksjonen og soldatene må ta sin idømte straff. Til tross for alle utfordringene klarer de omsider å overbevise offiserene om sin dugelighet under en storstilt militærøvelse som avholdes. Alt er klart for å iverksette aksjonen. Majoren skjønner at oppdraget blir svært vanskelig og at mange av dem ikke vil komme fra det med livet i behold.
Popularitet og økonomi
12 fortapte menn ble en stor publikumssuksess, spesielt i USA hvor den innbrakte $45 millioner og ble den sjette mest innbringende filmen. Den ble den tiende mest sette filmen i Norge i 1968, med et besøkstall på drøyt 455 000 og en omsetning på rundt 2,5 millioner kr.
Anmelderne
Den ble godt mottatt av anmelderne, noe som blant annet gjenspeiles i at den har fått 88 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den 3 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin har gitt den 3,5 av 4 stjerner i sin Movie Guide.
Den fikk ganske god mottakelse av de norske kritikerne. Arbeiderbladet var mest begeistret. VG gav den terningkast fire, mens Dagbladet gav den tre. Den har fått 3 av 5 stjerner i Den store film- og videoguiden.
Priser
Den ble tildelt en Oscar for beste lydeffekter. Den ble i tillegg nomiert til Oscar for beste lyd, beste klipp og beste mannlige birolle (John Cassavetes). Cassavetes ble også nominert til en Golden Globe i samme klasse.
AFI har kåret den til 65-plass på deres liste AFI's 100 Years…100 Thrills.
Oppfølgere
12 fortapte menn har fått tre direkte oppfølgere som alle ble produsert for TV: The Dirty Dozen: Next Mission (1985), The Dirty Dozen: The Deadly Mission (1987) og The Dirty Dozen: The Fatal Mission (1988). Flere av besetningene i den opprinnelige filmen medvirker i disse. Lee Marvin medvirker i den første av dem, mens Borgnine medvirker i alle tre. Telly Savalas spiller hovedrollen i de to siste, men i en annen rolle enn originalen siden den karakteren ble drept der. I 1988 lanserte FOX en kortlivet TV-serie.
I 1970 lagde Aldrich filmen Too Late the Hero, som anses som en slags uoffisiell oppfølger. Den ble ingen suksess.
I 1977 kom den engelskspråklige italienske actionfilmen The Inglorious Bastards som kan sees på som en slags nyinnspilling. I denne medvirker flere amerikanske skuespillere, blant annet Bo Svenson og Fred Williamson.
Maos lille røde
Maos lille røde er en samling sitater fra den kinesiske kommunistlederen Mao Zedong (1893–1976) som var svært populær som ideologisk inspirasjonskilde for rødegardistene under den kinesiske kulturrevolusjonen på 1960-tallet. Det egentlige navnet er Sitater fra formann Mao (毛主席语录; pinyin: Máo zhǔxí yǔlù), og boken ble første gang utgitt i 1960. I den formen den ble verdenskjent, i et praktisk lommeformatet med rødt omslag, ble den systematisk utgitt fra 1964. Boken er oversatt til en lang rekke språk og fikk fra 1968 stor utbredelse også i Vest-Europa. Den ble oversatt til norsk og flittig brukt også av norske maoister.
Boka er i dag (2008) en yndet salgsartikkel blant kinesiske gateselgere i turistområdene i landet; den har ingen politisk betydning i Kina lenger.
Tilnavn og historisk kontekst
De første utgavene var smykket av en kalligrafi av Lin Biao (1907–1971), en av Maos nærmeste medarbeidere fra kulturrevolusjonen. Forordet til det andre kinesiske opplaget i 1966 var skrevet av Lin Biao. Det begynte slik:
NASF
NASF kan vise til:
Maos lille røde
Tilnavn og historisk kontekst
I Kina ble restopplaget med Lins forord ødelagt etter hans politiske fall og mystiske død i 1971, og eiere av boken ble oppfordret til å rive ut forordet av sine eksemplarer.
Det verdensomspennende opplaget kom opp i godt over én milliard eksemplarer. Dette gjør den lille røde til den boken som har nest høyest opplag på verdensbasis, dog nokså langt bak nummer én, Bibelen.
Norsk utgave
Boka kom i en «uoffisiell» norsk utgave i 1967, under tittelen Mao Tse-tungs røde bok : Sitater fra Mao Tse Tungs skrifter 1926-64. Boka var oversatt fra kinesisk av Henry Henne og ble utgitt av Aschehoug forlag. Samme året kom imidlertid den offisielle kinesiske utgaven i norsk versjon, utgitt av Forlaget for fremmede språk i Peking, som den kinesiske hovedstaden den gang het på norsk. Tittelen var Sitater fra formann Mao Tse-tung.
Etter Lin Biaos fall presenterte det kinesiske forlaget i 1972 en ny, revidert norsk utgave. Bokas svart-hvitt-bilde av Mao var erstattet av et fargebilde – og boka kom nå uten Lin Biaos forord.
Etter Maos død
Etter Maos død dalte bokens popularitet svært raskt i Kina, særlig etter at den var blitt karakterisert som venstreavvik. I dag selges den gjerne som en billig souvenir til vestlige turister. Det dreier seg da om piratopptrykk, ofte i en tospråklig form, som kinesisk-engelsk. Noen «offisiell» nyutgivelse etter Maos død er ikke kommet.
Struktur og innhold
Sitatene spenner over førti år i Maos liv. Med unntak av den tematiske utformingen og selve utvalget er de ikke tilrettelagte – ingen progresjon fra det ene til det neste sitat og ingen kommenterende tekst.
Zakarpatska oblast
Zakarpatska oblast (ukrainsk: Закарпатська область, Zakarpats'ka oblast’; «Transkarpatiske fylke») er et fylke (oblast) i Ukraina. Fylkets areal er 12 777 km². I 2006 hadde Zakarpatska oblast 1 241 887 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Uzjhorod.
Zaha Hadid
Zaha Hadid (arabisk: زها حديد, født 31. oktober 1950 i Bagdad i Irak, død 31. mars 2016 i Miami ) var en irakisk-britisk arkitekt. Hadid ble i 2004 den første kvinne som mottok Pritzker-prisen for arkitekter.
Zakarpatska oblast
Fylket ligger helt vest i Ukraina og grenser til Romania i sør, Ungarn i sørvest, Slovakia i vest, Polen i nordvest, Lviv oblast i nord og til Ivano-Frankivsk oblast i øst.
Zaha Hadid
Liv og virke
Zaha Hadid studerte arkitektur ved Architectural Association School i London under Rem Koolhaas, og arbeidet etter studiene flere år i Koolhaas' studio Office for Metropolitan Architecture (OMA). Fra 1979 drev hun sin egen arkitektpraksis i London: Zaha Hadid Architects.
Zakarpatska oblast
Zakarpatska oblast tilsvarer omtrentlig den historiske regionen Karpato-Rutenia. Navnet «Zakarpatska» henspiller på at fylket, i motsetning til resten av Ukraina, ligger på den andre siden av fjellene i Karpatene.
Zaha Hadid
Liv og virke
I 1988 arrangerte Philip Johnson en utstilling på MoMA i New York City som het «Deconstructivist Architecture» og presenterte her Zaha Hadid, Frank Gehry, Peter Eisenman, Rem Koolhaas, Daniel Libeskind og Bernard Tschumi som fremtidens dekonstruktivister. Samtlige ble berømte arkitekter, men deres stiler skulle glidd langt fra hverandre.
Mye av Zaha Hadids arbeid har kun eksistert som skissemateriale. Hun blir likevel ansett å være en av de mest banebrytende blant samtidens arkitekter. Hennes bygninger er særskilt nyfuturistiske, karakterisert av «kraftfull, buete former til hennes langstrakte strukturer» med «tallrike perspektivpunkter og fragmentert geometri som framkaller kaoset i moderne liv.»
Det kom til å drøye ganske lenge innen Zaha Hadid fikk noen større bygning oppført, selv etter at hun var et kjent navn blant arkitekter. Gjennombruddet kom i 1993 med en brannstasjon i Weil am Rhein, som senere er blitt et møbelmuseum for det sveitsiske møbeldesignselskapet Vitra. Phaeno Science Centre i Wolfsburg i Tyskland ble påbegynt i 2000 og stod ferdig i 2005. Bygningen er et vitenskapshus med vitenskapelige eksperimenter for barn og voksne. Bygningen er opphøyd på konelignende strukturer som inneholder entréer, butikker med mere. Bygningen har ingen direkte tilknytning til sitt omliggende miljø, men skaper sitt eget landskap med sine dekonstruktivistiske former. Bygningens organiske former og funksjonalitet blir en felles tråd med bygningens innhold.
Zaha Hadid ble også professor ved Universitet for anvendt kunst i Wien (Universität für angewandte Kunst Wien).
JDAM
Joint Direct Attack Munition (JDAM) er et tilleggsett som omdanner enkle gravitasjonsbomber til «smarte bomber». Bomber utstyrt med JDAM styres mot målet ved et treghetsnavigasjonssystem, supplert ved en GPS mottaker for økt nøyaktighet. JDAM gir en rekkevidde på inntil 15 nautiske mil fra utløsningspunktet. JDAM gir svært stor nøyaktighet for en rimelig pris (ca. 21 tusen US dollar pr bombe), presisjon er mellom 10-30 meter.
JDAM er utviklet i fellesskap for USAF og US Navy og leveres også til et antall land, blant de Norge. Det er våpenprodusenten Boeing som produserer JDAM.
Norges Grunnlov § 100
§ 100 i Norges Grunnlov sikrer at alle har rett til ytringsfrihet og rett til tilgang til offentlig informasjon.
Paragrafen hadde stått uendret fra vedtagelsen i 1814 og frem til 2004. I september 2004 ble det foretatt omfattende endringer av paragrafen.
Paragrafen ble sist endret 2. februar 2006 sammen med en rekke andre paragrafer. Endringene bestod i endring av språkform.
Paragrafens nåværende tekst
Ytringsfrihet bør finne sted.
Ingen kan holdes rettslig ansvarlig for å ha meddelt eller mottatt opplysninger, ideer og budskap med mindre det lar seg forsvare holdt opp imot ytringsfrihetens begrunnelse i sannhetssøken, demokrati og individets frie meningsdannelse. Det rettslige ansvar bør være foreskrevet i lov.
Frimodige ytringer om statsstyret og hvilken som helst annen gjenstand er tillatt for enhver. Det kan bare settes klart definerte grenser for denne rett der særlig tungtveiende hensyn gjør det forsvarlig holdt opp imot ytringsfrihetens begrunnelser.
Forhåndssensur og andre forebyggende forholdsregler kan ikke benyttes med mindre det er nødvendig for å beskytte barn og unge mot skadelig påvirkning fra levende bilder. Brevsensur kan ikke settes i verk utenfor anstalter.
Enhver har rett til innsyn i statens og kommunenes dokumenter og til å følge forhandlingene i rettsmøter og folkevalgte organer. Det kan i lov fastsettes begrensninger i denne rett ut fra hensyn til personvern og av andre tungtveiende grunner.
Det påligger statens myndigheter å legge forholdene til rette for en åpen og opplyst offentlig samtale.
Paragrafens originaltekst i Grunnloven av 17. mai 1814
''Trykkefrihed bør finde Sted. ''
''Ingen kan straffes for noget Skrift af hvad Indhold det end maatte være, som han har ladet trykke eller udgive, medmindre han forsætligen og aabenbar enten selv har viist, eller tilskyndet andre til Ulydighed mod Lovene, Ringeagt mod Religionen, Sædelighed eller de constitutionelle Magter, Modstand mod disses Befalinger, eller fremført falske og ærekrænkende Beskyldninger mod nogen. ''
Frimodige Yttringer om Statsstyrelsen og hvilkensomhelst anden Gjenstand ere Enhver tilladte.
Nick Massi
Nick Massi (opprinnelig Nicholas Macioci, født 19. september 1927 i Newark i New Jersey, død 24. desember 2000 i West Orange i New Jersey) var en rockemusiker fra USA. Han spilte bassgitar og sang bass-stemmen i gruppa The Four Seasons.
Han forlot gruppa i 1965 og blei da erstatta av Charles Calello, og etter hvert av Joe Long. Massi døde av kreft i 2000.
The Four Seasons – med original bestening – blei innvotert i Rock and Roll Hall of Fame i 1990.
Romandie rundt
Romandie rundt er et etapperitt som er del av UCI ProTour. Rittet kjøres i den gamle Romandie-regionen i den fransk-talende delen av Sveits. Den første utgaven ble arrangert i 1947 for å markere 50-årsjubileet til UCI.
Rittet startet i en periode fram til og med 2009 med en tempo-prolog i Genève og ble avsluttet med enda en tempoetappe i det kuperte terrenget i Lausanne. Den siste tempoen startet vanligvis på et stadion nord for Lausanne og gikk sørover mot Genfersjøen i nedoverbakke, for så å stige opp mot stadionet igjen.
Joe Lovano
Joseph Salvatore «Joe» Lovano (født 29. desember 1952 i Cleveland i Ohio i USA) er en jazzsaksofonist. Siden slutten av 80-tallet har Lovano vært en av verdens ledende tenorsaksofonister.
Bakgrunn, opplæring
Som unggutt fra Cleveland i Ohio ble Lovano tidlig eksponert for jazz gjennom faren, Tony «Big T» Lovano. Han hadde særlig John Coltrane, Dizzy Gillespie, og Sonny Stitt som sine forbilder. Han tok sine studier ved Berklee College of Music, hvor han studerte under Herb Pomeroy og Gary Burton. Han hadde også en slags lærlingstilling i Woody Herman's Thundering Herd og Mel Lewis Jazz Orchestra.
Karriere
For tiden regnes Lovano som jazzartist på høyeste internasjonalt nivå. Har har vært lærer for Jeff Coffin etter han fikk NEA Jazz Studies Grant i 1991.
Lovano har spilt på saksofoner av merket Borgani siden 1991. Han har sin egen serie kalt Borgani-Lovano.
Han har mottatt Grammyprisen for sine utgivelser. Han er gift jazzsangerinnen Judi Silvano.
Norgesbesøk
I 1993 og 2007 besøkte Lovano Kongsberg Jazzfestival, der han også i 2010 sto på plakaten sammen med McCoy Tyner.
Snurrepiperier
Snurrepiperier (fra lavtysk: «verdiløse saker») er et gammelt uttrykk for noen sært utformede gjenstander fra «gamle dager». Uttrykket var i ferd med å gå ut av norsk språk, inntil det ble brukt i tittelen på en programserie i NRK-TV: Antikviteter & snurrepiperier (1994-2002), hvor en fant fram saker og ting som kunne virke som rare for mennesker av i dag. Snurrepiperiene var vanligvis konstruert av en ildsjel som syntes at alle burde se behovet for disse. Tingene er ofte godt tenkt, men utviklingen har vanligvis gått en annen vei. Mange er også havnet i kategorien kuriosa.
Utvandring
Utvandring eller emigrasjon (latin emigratio «utvandring», av emigro «utvandre») er å forlate sitt bosted for å bosette seg utenlands. Det er det samme som innvandring, bare sett fra det opprinnelige bostedet. Grunnene til at folk utvandrer kan være mange, men skyldes ofte politiske, religiøse eller økonomiske årsaker.
Å ekspatriere (fra fransk; expatrier) er å sende eller forvise en person fra vedkommendes fedreland, mens den refleksive formen å ekspatriere seg er å forlate sitt fedreland for å ta varig opphold i et annet land.
Den høye andelen norskamerikanere skyldes norsk utvandring til USA på 1800- og 1900-tallet. Til Norge i har mange utvandret fra Polen.
Under Vietnamkrigen utvandret rundt ett hundre tusen av USAs borgere for å slippe tvangsutskrivning til militærtjeneste som kunne føre til oppdrag utenfor landets grenser.
Byoriginaler fra Kristiansand
Byoriginaler fra Kristiansand er blant annet personligheter som Kjutta og Laumann. Hvis fortellingene om Laumann stemmer levde han samtidig med Kjutta. Han arbeidet som nattmann og tømte utedoer i byen med hest og kjerre. (Laumann er omtalt under Reymert (slekt).)
Kjutta
«Kjutta», egentlig navn Oluf Severin Andreassen, er en byoriginal kjent fra Kristiansands bybilde i første halvdel av forrige århundre. Han døde i 1955. Han var født i Aust-Agder, men kom til Kristiansand i voksen alder fra Nedenes Tvangsanstalt og bodde og fikk sin pleie på forskjellige institusjoner i byen, både i Elvegaten (Aldershjemmet) og i Tordenskjoldsgate (Dollhuset).
Oluf Severin Andreassen var funksjonshemmet både fysisk og mentalt. Høyresiden av kroppen var lammet, han kunne ikke bevege høyre arm og han hadde klumpfot. Klumpfot ble kalt «tjuttefot» på denne tiden – av dette er navnet «Kjutta» avledet.
En rekke historier med sørlandsk glimt i øyet er tillagt «Kjutta», og det er utgitt bok hvor Kjuttahistorier er samlet. Men det er en uoverstigelig avstand mellom virkelighetens «Kjutta» og den, etter sørlandsk målestokk, raske replikk han er tillagt. Ifølge blant annet Halvard C. Hanssen i Dagbladet fortalte de som kjente ham at Andreassen selv aldri kom med en vittig kommentar, men gikk til spott og spe i byen. Han skal ha tatt ertingen og de mange historiene om seg selv svært tungt. Ikke desto mindre er «Kjutta» blitt et begrep for det sørlandske både i Kristiansand, på Sørlandet og ellers i landet.
Han er hedret med å få en del av fritidsparken i Kristiansand Dyrepark, «Kjuttaviga», oppkalt etter seg.
Da John G. Bernander og andre ønsket å hedre Kjuttas minne ytterligere med en skulptur, reiste det debatt. Fra Bernanders side var initiativet ment som et uttrykk for «kjærlighet til den som fra all sin annerledeshet er blitt en vi kjenner, kjennes ved og er glad i». Motstanden fra de som mente Andreassen nå burde få fred ble imidlertid så stor at prosjektet ikke fikk den nødvendige fremdrift. Da skulptøren Nils Aas døde 9. februar 2004 stoppet det hele opp.
Landets daværende statsminister, Kjell Magne Bondevik, brukte en historie tillagt «Kjutta» i en hilsningstale i forbindelse med Sørlandets 100-årsjubileum, 16. mars 2002. Bondevik fortalte følgende: «Mange her har sikkert også hørt om da «Kjutta» var til den obligatoriske legeundersøkelsen som alle pensjonærene på hjemmet måtte gjennom fra tid til annen. Legen var ikke fornøyd med tilstanden:
– Det gjør´ke no, sa Kjutta, æ har go ti!»
«Kjuttahistorier» som denne er blitt ensbetydende med en «anekdote som forteller noe om det sørlandske sinnelag». Historiene har bestemt ikke noe med den egentlige «Kjutta» å gjøre, men den representerer et felleseie for svært mange mennesker. At så en næringsdrivende velger å kalle sin virksomhet «Kjutta Pizza» bekrefter vel endelig at begrepet i dag lever sitt eget liv, helt uavhengig av personen som gav opphav til begrepet. Kanskje har han vært så morsom som vitsene tilsier, men antallet vitser med Kjutta som hovedperson er så betydelig at den generelle vitsefortellerkulturen mest sannsynlig har tillagt ham en del.
''En av de mest kjente vitsene er fra Tysklands angrep på Norge den 9. april 1940 da han spaserte i byen mens angrepet skjedde. Et tysk fly skjøt av toppen av kirkespiret på Kristiansand domkirke, og da Kjutta så det sa han:''
– Nei, nå syns æ møndighedan skulle gribe inn!
I Kjuttavitsene er Laumann person nr. 2, og Kjutta er alltid hovedpersonen. Mer unntaksvis fortelles historier der Laumann er hovedperson.
Andre byoriginaler fra Kristiansand
I etterkrigstiden (ca. 1950-1960) var det også en tredje mann som gikk for å være byoriginal, Trygve Beget. Kjutta og Laumann var da døde, men lokalt kjent gjennom vitsene. Trygve Beget knyttes ikke til noen spesielle godt kjente historier, men var synlig i bybildet og ble assosiert med byoriginalene.