cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Irsk setter
Opprinnelse og alder
Rasen ble trolig først formet i Irland et godt stykke innpå 1800-tallet. Man tror den er et resultat av selektiv avl på rødt innslag i irsk rød og hvit setter, som regnes som eldre. På gaelisk heter denne hunden modder rhu. Den skal ha fått sitt endelige navn i 1876. I 1882 ble The Irish Red Setter Club dannet i Irland, som den første raseklubben. Rasestandarden ble fastlagt 29. mars 1885 i Dublin. Oberst J. K. Millner, som var en av menneskene bak rasestandarden, drev selv med oppdrett og eksporterte flere hunder til Skandinavia. Han dømte bl.a. rasen på en hundeutstilling i Sverige i 1911 og 1913.
Utseende, anatomi og fysikk
Irsk setter ligner engelsk setter og gordon setter av type, men var opprinnelig noe mindre enn disse. I dag er de omtrent like i størrelse. Irsk setter er en middels stor, langhåret, harmonisk bygget fuglehund. Den har god reisning og virker edel, og gir inntrykk av evne til stor fart og utholdenhet.
Irsk setter skiller seg fra andre settere gjennom å være ensfarget rødbrun. Pelsen er lang og glatt. Kort og fin på hodet og framsiden av beina, middels lang ellers på kroppen, og lang og fin på baksiden av beina. Undersiden av halen og buken skal ha såkalt fanepels (lang). Foran i brysten er også pelsen noe lengre enn ellers og silkeaktig. En ung hund har 28 melketenner, mens en voksen hund har 42 tenner.
Bruksområde
Irsk setter er en typisk jakthund på fugl, og da spesielt på storfugl. Den søker gjerne mer vidstrakt enn gordon setter, og regnes som dyktig og energisk fuglehund som passer i alle typer terreng, selv om den opprinnelig var avlet for å jakte på våtmark og sumplignende terreng. Den er også er ypperlig familiehund, spesielt for folk som er glade i å ferdes mye ute i naturen.
Lynne og væremåte
Irsk setter er normalt en godlynt, energisk og svært utholdende hunderase som trenger mye mosjon for å trives maksimalt. Den er forholdsvis rolig av natur, regnes som lett å håndtere og skal være flink med barn. Pelsen krever normalt vedlikehold, men må undersøkes jevnlig for flått o.l. De aller fleste avlslinjene på irsk setteren er rolige.
Masseødeleggelsesvåpen
Masseødeleggelsesvåpen er ikke-konvensjonelle våpen som har evnen til å medføre store, ukontrollerbare tap. Begrepet ble formentlig brukt første gang i 1937 med referanse til masseødeleggelsen av Guernica i Spania ved luftbombing. Deretter ble det brukt om bombingen av Hiroshima og Nagasaki. Under den kalde krigen endret begrepet betydning og ble kun brukt om såkalte ikke-konvensjonelle våpen. Under opptakten til invasjonen av Irak i 2003 fikk begrepet stor utbredelse og ble flittig anvendt i pressen.
Betegnelsen masseødeleggelsesvåpen anvendes vanligvis primært blant sivilister. I militær terminologi anvendes i stedet begrepet CBRN-våpen. CBRN er en engelsk forkortelse for chemical, biological, radiological, nuclear (norsk: kjemiske, biologiske, radioaktive og nukleære). CBRN er således en militær betegnelse for alle typer masseødeleggelsesvåpen eller kampstoffer som anvender ett eller flere av de fire elementene. CBRN er en nyere betegnelse, som delvis har avløst norsk og NATOs eldre betegnelser ABC (atomic, biological, chemical) og den senere NBC (nuclear, biological, chemical).
Forkortelsen NBC-våpen (på norsk: nukleære, biologiske og kjemiske våpen) ble introdusert etter oppfinnelsen av hydrogenbomben, som ikke er en atombombe, men et nukleært våpen, da det anvender isotoper av hydrogen som fusjonsmateriale. CBRN inkluderer, til forskjell fra de eldre betegnelsene, radiologiske våpen, som er våpen som er konstruert til å spre radioaktivt materiale uten en egentlig fisjon. En såkalt skitten bombe er nettopp en sådan type radiologisk våpen, hvor det radioaktive stoffet spres ved hjelp av konvensjonelt sprengstoff – det er altså ikke tale om en egentlig atombombe i alminnelig forstand.
Det tales i blant også om CBRN-hendelser. Dette omfatter både egentlige kamphandlinger, men også hendelser som har karakter av, og kan ha samme følgeskader som, egentlige kamphandlinger begått med våpen innenfor ovenstående kategorier, men som er å betrakte som uhell. Begrepet kalles også ROTA (r eleases other than attack).
Fjell (Østre Toten)
Fjell er en matrikkelgard på Nordlihøgda i Østre Toten (gnr. 133). Eiendommen ble på 1700-tallet delt i to bruk, Ner-Fjell (Nigarden) og Øver-Fjell (Oppigarden).
En av Øver-Fjells eiere var Kristian Tokvam (1928–2002). Han grunnla i 1958 Tokvam-verkstedet, som fra 1960-åra ble en av landets største produsenter av snøfresere.
Slettebison
Slettebison er en av to underarter av den amerikanske bison. Det er denne arten som utgjør hovedelen av bisonbestanden i Nord-Amerika.
I 2006 ble de første slettebisonene sluppet ut i Elk Island National Park i Alberta i Canada. Det var første gangen denne typen bison har vært i dette landet siden den ble utryddet fra området omkring århundreskifte.
Bramwell Booth
Bramwell Booth (født 8. mars 1856, død 16. juni 1929) var William og Catherine Booths sønn. Han ble utpekt av sin far William Booth til å bli Frelsesarmeens andre general og verdensleder.
Han het egentlig William Bramwell Booth og var født i Halifax i Yorkshire i England som den eldste sønnen, av åtte barn, til William Booth og Catherine Booth. Han jobbet fulltid sammen med sin far i 1874 og var med da Frelsesarmeen ble startet i 1878.
I 1881 utnevnte general William Booth sin sønn til «Chief of the Staff of The Salvation Army» på norsk oversatt med stabssjef. Denne tittelen innehadde Bramwell helt til sin fars død i da han i farens testamente ble utpekt til den nye generalen.
Bramwell Booth gav ut flere bøker bl.a. Echoes and Memories og These Fifty Years. Etter hans død ble mange av de åndelige artiklene han hadde skrevet samlet i andaktsboka Bramwell Booth Speaks.
I november 1928 ba Frelsesarmeens høye råd generalen om å gå av på grunn av sviktende helse. Bramwell Booth nektet dette. Frelsesarmeens høye råd kom da sammen i januar 1929, og vedtok at Bramwell Booth skulle pensjoneres "med generals rang og verdighet". Deretter valgte man en ny general. Det ble kommandør Edward Higgins som da var Bramwell Booths stabssjef. Bramwell Booth stevnet Frelsesarmeens høye råd for retten på grunn av dette, men i 1929 tapte han denne rettssaken. Etter dette har alle Frelsesarmeens generaler gått av enten ved oppnådd pensjonsalder eller på grunn av sykdom. Evangeline Booth etterfulgte Edward Higgins som Frelsesarmeens fjerde general. Prosedyrene rundt et valg av ny general i Frelsesarmeen er, ikke uberettiget, blitt sammenliknet med prosedyrene for valg av ny pave i Den katolske kirke.
Et kjernepunkt i konflikten var spørsmålet om hvordan en ny general i Frelsesarmeen skulle pekes ut. William Booth hadde selv pekt ut Bramwell som sin etterfølger, og Bramwell hadde også deponert en konvolutt hos Frelsesarmeens advokat med navnet til den han ville skulle overta. Høyst sannsynlig var det et av hans egne barn, trolig den eldste datteren Catherine Bramwell-Booth. En av dem som arbeidet mest intenst for at det skulle etableres en annen prosedyre for utpeking av ny general, var Bramwells søster Evangeline Booth.
Bramwell Booth ble pensjonert som Frelsesarmeens general "med full rang og verdighet", som det het i vedtaket Det høye råd fattet. Få måneder senere døde han, 73 år gammel. I 2009 ga John Larsson, som da var pensjonert fra stillingen som Frelsesarmeens verdensleder, ut boka 1929, der det fortelles nokså detaljert om de drøftingene og den maktkampen som foregikk i 1929 i forbindelse med Bramwell Booths avgang.
På Bramwell Booths gravstein så står det:
Roopa Farooki
Roopa Farooki (født i 1974) er en britisk forfatter av sørasiatisk herkomst, født i Lahore i Pakistan av en pakistansk far og bangladeshisk mor.
Karriere
Hun studerte filosofi, økonomi og samfunnsvitenskap ved Universitetet i Oxford, og begynte etterpå å jobbe innenfor forretningsfinansiering, og reklame før hun begynte å skrive skjønnlitterært på fulltid. I 2007 debuterte hun som forfatter med romanen Bitter Sweets. Den kom ut i Norge samme år under tittelen Bittersøt. Boken handler om en familie og strekker seg over tre generasjoner. Hun skrev romanen mens hun var gravid med sitt første barn og renoverte et hus. Boken ble kortlistet for Orange-prisen for nye skribenter det samme året. Hun utga sin andre roman, Corner Shop, i 2008 og den tredje romanen året etter: The Way Things Look To Me. Hennes fjerde roman, Half Life, ble utgitt i 2010 og nominert for en rekke priser. Den femte, The Flying Man, kom først i 2012.
Farookis romaner har blitt meget godt mottatt og hun har blitt sammenlignet med andre kvinnelige romanforfattere av ulik etnisitet fra Storbritannia som blant annet Andrea Levy, Zadie Smith, og Monica Ali. I et intervju med Metro i 2010 under tittelen «Nationality is Not The Issue» uttalte Farooki at hun var smigret av sammenligningen, men sa at hovedforskjellen mellom dem var at hun hadde gjort en bevisst beslutning om ikke å fokusere på kulturelle motsetninger i sine romaner, og heller skrive om universale emner.
Personlig liv
Roopa Farooki er datter av den avdøde Nasir Ahmad Farooki, en pakistansk romanforfatter og en framstående figur i de pakistanske litterære sirkler på 1960-tallet. Hennes far forlot henne da hun var 13 år, senere giftet seg med en kinesisk-amerikansk kvinne. Hennes mor, Nilofar, hadde et langvarig forhold til engelsk-iraker av jødisk opprinnelse. Til tross for å være av både pakistansk og bangladeshisk opprinnelse snakker Farooki kun engelsk ettersom hennes foreldre var ivrige på å tilpasse seg London og snakket kun engelsk med henne.
Farooki nevner sin far som litterær inspirasjon, og har skrevet likeframt om sitt forhold til sin far og hans påvirkning på sitt arbeid. Hun har også skrevet om sine erfaringer med hudsykdommer som eksem og behandling for fruktbarhet. Hennes seneste romaner har figurer med aspergers syndrom og bipolar lidelser.
Hun bor i sørvestlige Frankrike med sin anglo-irske ektemann, sine to unge sønner og to unge tvillingdøtre, og hvor hun underviser i kreativ skriving. Hun har vært foreleser i masterprogrammet for prosatekster ved Canterbury Christ Church University i England.
Jovanka Radičević
Jovanka Radičević (født 23. oktober 1986 i Titograd) er en montenegrinsk håndballspiller, som spiller for den montenegrinske klubben og det montenegrinske kvinnelandslaget.
Klubb
Radičević spilte 7 år i den montenegrinske klubben før hun signerte for den ungarske storklubben. Etter to sesonger i Ungarn flyttet hun til Nord-Makedonia og klubben.
Landslag
Hun ble sammen med landslagsvenninne Katarina Bulatović tatt ut på All Star-laget under Håndball-EM 2012 for kvinner.
Neem
Neemtreet (Azadirachta indica) er en viktig del av vegetasjonen på landsbygda i India. Det tåler dårlig jord og utstår tørke. Derfor vokser det overalt og gir skygge og beskyttelse. Helt siden oldtiden har det vært en viktig del av indisk folkemedisin, og er fremdeles en av de mest brukte legeplantene i India og andre land i Asia. Gandhi kalte det «favorittreet» og brukte neem hver dag.
På det gamle indiske språket sanskrit blir neem omtalt som «nimba», som er avledet av uttrykket «nimbati swastyamdadati», som betyr «gir god helse». I India kaller de treet for «landsbyapoteket», fordi alle deler av treet blir brukt til medisiner. De som sverger til og bruker indisk folkemedisin mener at neem er en av de mest fantastiske plantene på denne jord. De mener at den kan være til hjelp ved en rekke plager og sykdommer.
- «Throughout India village people use Neem twigs and leaves to brush their teeth, and keep their gums free of disease and infection even though they have limited access to modern dental care. The ancient Ayurvedic practice of using Neem to heal and rejuvenate gum tissue and to prevent cavities and gum disease is verified in modern clinical studies.»
Oversatt:
''- «Hele befolkninger fra Indias bygder bruker Neemkvister og -blader til å pusse tennene med, og selv om de har begrenset tilgang til moderne tannpleie, holder de tannkjøttet fritt for sykdom og smitte. Den gamle Ayurvediske praksis ved bruk av neem for å helbrede og forynge tannkjøttvev, forebygge hull i tennene og tannkjøttsykdommer, bekreftes i moderne kliniske studier.» ''
I boka Den store togbasaren av Paul Theroux er forfatteren på reise med tog gjennom sørlige deler av India. Han vet kanskje ikkje at det er neem han beskriver i dette sitatet: ”Tamilene er mørkhudede og tynne. De har tykt glatt hår og store tenner som er skinnende hvite etter grundig tannpuss med grønne kvister de flerrer barken på. Å se en tamil pusse tennene med en tjue centimeter lang kvist, kan nesten få en til å tro at han forsøker å dra en gren opp av magen. Noe av det forlokkende ved denne banen er at den går gjennom skogene i Madhya Pradesh, der de beste tannbørstekvistene kommer fra. De selges i bunter ombundet som cerutter på stasjonene i provinsen”.
Shangzhi
Shangzhi (kinesisk: 尚志; pinyin: Shàngzhì) er et byfylke i den subprovinsielle by Harbin i provinsen Heilongjiang i Folkerepublikken Kina.
Dredolo Mørch
Marvolo Gaunt Elvis Marvolo Gaunt Marvolo Gaunt Familjen Gaunt
Shangzhi
Befolkningen var på 598,158 innbyggere i 1999.
Byen het tidligere Zhuhe (kinesisk: 珠河, pinyin: Zhūhé). I 1946 fikk den nytt navn, etter en berømt motstandskjemper, Zhao Shangzhi, som hadde kjempet mot japanernes okkupasjon av Mandsjuria.
Den mest kjente byen i Shangzhi byfylke er Yabuli (亞布力 / 亚布力), med Asias største skisenter.
Samferdsel
Kinas riksvei 301 går fra Suifenhe via blant annet Mudanjiang, Harbin og Qiqihar til Manzhouli i Indre Mongolia.
Onega (by)
Onega (russisk: Онега) er en by i Arkhangelsk oblast i Russland, ved munningen av elva Onega.
Stedet begynte som bosetningen Ust-Onega, og fikk bystatus den 19. august 1780.
Onega er en liten havn i Onegabukta i Kvitsjøen. Om vinteren er Onegabukta som regel tilfrosset. Jernbanelinjen mellom Arkhangelsk og Murmansk har stasjon her.
Litt utenfor byen ligger øya Kij, der det en gang lå et kloster. Onega var en av Kvitsjøhavnene som hadde handelsforbindelser med Norge ved pomorhandelen.
Krigsropet
Krigsropet er Norges eldste ukeblad, gis ut av Frelsesarmeen, og har varierte saker om troende, tvilende og reflekterende mennesker, og om sosiale saker som Frelsesarmeen er opptatt av. Magasinet spenner over mange områder: Kultur, samfunn, livsstil, tro og mye mer. Menneskene som leserne møter er forfattere, folk i Frelsesarmeen, artister, bostedsløse, politikere, kunstnere, idrettsutøvere, samfunnsengasjerte, hverdagsslitere og andre.
Bakgrunn og historie
Distribusjonen av bladet skjer dels ved abonnement, dels ved løssalg på gaten av soldater og offiserer (salvasjonister). Disse utgår fra sitt lokale korps (menighet) som betaler en liten sum for bladene. Overskuddet, som ofte inkluderer en ekstra gave lagt på bøssa, går til korpsets arbeid. Sammen med den tradisjonelle julegryta finansierer salget betydelige deler av korpsenes sosiale arbeid.
Krigsropet ble startet som fire siders fullformat avis 19. mai 1888, samme år som Frelsesarmeen ble startet i Norge. Da het det Krigsraabet og drev sterke og direkte kampanjer mot drukkenskap og relaterte plager; kriminalitet, omsorgssvikt, fattigdom, vold, arbeidsledighet.
Krigsraabet skrev også om hva som skjedde i Armeen og trykte evangeliserende tekster. Synliggjøringen av sosiale problemer lokalt, nasjonalt og internasjonalt er fremdeles en av bladets grunnpilarer. Dessuten speiler det ulike menneskers kristne tro i alle varianter, både kjendiser, salvasjonister (soldater og offiserer) og den vanlige mannen i gata.
I 2019 startet Nasjonalbiblioteket arbeidet med å digitalisere tidligere utgaver av Krigsropet.
Navnet
Selve navnet Krigsropet kommer av den militære terminologien som preger Frelsesarmeen. Man vet ikke nøyaktig hvordan navnet kom til, men det har sannsynligvis sammenheng med populære vekkelsessanger med linjer som «Ever is our war cry, victory» (Alltid er vårt krigsrop, seier). Bladets tittel er det samme i de aller fleste land, på respektive språk – The War Cry (engelskspråklige land), Der Kriegsruf (Tyskland), Stridsropet (Sverige), Il Grido de Guerra (Italia), Herópið (Island). Danmark er blant de få land der bladet har hatt et annet navn, som til gjengjeld speiler dets innhold mer direkte: Mennesker og tro. Men i 2012 tok man tilbake det tidligere navnet "Krigsråbet"; det var det navnet folk flest forbandt med Frelsens Hær.
I Frankrike heter bladet "En Avant" (Framover), men i andre fransktalende land heter det "Le Cri du Guerre". Da Frelsesarmeen startet opp igjen arbeidet i Russland (1991) valgte man av strategiske grunner å gi bladet navnet ”Вестник Спасения” (”Frelsens budbringer”). Kanskje ikke så underlig når bevegelsen måtte ta sin sak helt til Den europeiske menneskerettsdomstolen i Strasbourg (2006) for å bli kvitt stemplet som en ”paramilitær” organisasjon på linje med IRA.
Redaktører
Krigsropet er Frelsesarmeens utadrettede magasin. Interne nyheter ivaretas primært i egne bulletiner. I begynnelsen var det kun offiserer og soldater som lagde Krigsropet. Flere av de mest kjente frelsesoffiserene i Norge har vært redaktører for bladet. blant dem Henry Albert Tandberg og Bernhard B. Fjærestrand.
Gjennom mesteparten av bladets historie har Krigsropets redaktører vært ordinerte frelsesoffiserer, men siden 2008 har den menige soldaten Hilde Dagfinrud Valen vært ansatt som redaktør.
Kunde
Kunde refererer til et individ eller en husstand som kjøper varer og tjenester generert innen økonomien. I videre sammenheng er alle som kjøper varer eller tjenester kunder, også forvaltning og bedrifter.
Kundebehov kan defineres som varene eller tjenestene en kunde krever for å oppnå spesifikke mål. Forskjellige behov er av varierende viktighet til kunden. Kundeforventninger er påvirket av kulturelle verdier, reklame, markedsføring og annen kommunikasjon, både med leverandøren og med andre kilder.
Både kundebehov og -forventninger kan defineres gjennom intervjuer, undersøkelser, samtaler, databasesøking eller andre metoder for å samle informasjon. Kunder har til tider ingen klar overbevisning om hva som er deres behov. Assistanse til å bestemme behovene kan være en verdifull tjeneste for kunden. I den prosessen kan forventninger bli justert for å svare til kjente produkters muligheter eller tjenester.
Kate Hudson
Katherine Garry Hudson (født 19. april 1979 i Los Angeles i California) er en amerikansk skuespillerinne som har vært Oscar-nominert.
Tidlig liv
Hudson ble født i Los Angeles. Foreldrene var William Louis Hudson (en artist, komiker og medlem av Hudson-brødrene) og Goldie Hawn (filmskuespillerinne).
Foreldrene skilte seg kort tid etter at Hudson var født, og hun og hennes bror, Oliver Hudson, ble oppdratt av deres mor, og morens daværende kjæreste, Kurt Russell. Hudson har tre halvsøsken, Emily og Zachary Hudson (fra farens påfølgende ekteskap med skuespillerinnen Cindy Williams), og Wyatt (fra morens forhold til Russell).
Hudson ble uteksaminert fra Crossroads dramaskole i Santa Monica i 1997
Karriere
Hudsons gjennombruddsrolle var som «Penny Lane» i Cameron Crowes film Almost Famous fra 2000, en rolle hun ble Oscar-nominert for i kategorien for beste kvinnelige birolle. Tidligere hadde hun opptrådt i mindre kjente filmer som Gossip og 200 sigaretter.
I 2008 spilte Kate Hudson i musikalen Nine sammen med Oscar vinnerne Daniel Day-Lewis, Marion Cotillard, Nicole Kidman, Penélope Cruz, Judi Dench og Sophia Loren med Grammy Award-vinner «Fergie» i biroller. Filmen hadde premiere i november 2009.
Privatliv
På grunn av at Hudsons biologiske far var fraværende gjennom det meste av hennes barndom, kjenner ikke de to hverandre. I 2000 fortalte Hudson at hennes far «ikke kan skille meg fra et hull i veggen» til Vanity Fair. Hun anser sin mors kjæreste, Kurt Russell som sin far.
I 2000 giftet Kate seg med frontpersonen i The Black Crowes, Chris Robinson. Sammen har de en sønn, Ryder Russell Robinson, som ble født 7. januar 2004. Nå er hun sammen med Muse-vokalist Matthew Bellamy, og sammen har de en sønn, Bingham Hawn Bellamy.
Jørn Are Gaski
Jørn Are Gaski (født 7. april 1966 i Vadsø) er en norsk, samisk politiker og jurist. Han representerer Arbeiderpartiet.
Gaski var sametingsrepresentant for alle fem periodene 2001-2017 for Valgkrets 7 Sør-Norge. Han har vært medlem i oppvekst-, omsorg og utdanningskomiteen, møtelederskapet og kontrollkomiteen og gruppestyremedlem i Arbeiderpartiets sametingsgruppe. Fra 2007 var han også medlem av Sametingsrådet og Nærings- og kulturkomiteen.
Tidligere har han bl.a. vært hovedsekretær i Norske Samers Riksforbund, leder for Bergen Sámiid Searvi, leder i Hordaland Aps samepolitiske utvalg og landsstyremedlem i Europabevegelsen.
Han er utdannet cand.jur., og har jobbet i NAV og Helsedirektoratet. Han jobber for tiden som advokatfullmektig i Bergen. Han er samboer og har ett barn.
Fujin
Fujin (kinesisk: 富锦; pinyin: Fùjǐn) er et byfylke i byprefekturet Jiamusi i provinsen Heilongjiang i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 424,491 innbyggere i 1999.
Administrative enheter
Subdistrikter: Storkommuner: Statsskoger: Statsgårder:
Dessuten en statlig såkornsdyrkingsstasjon (种蓄场) og en statlig svineoppdrettsgård (种猪场).
Samferdsel
Kinas riksvei 221 løper gjennom området. Den begynner i Harbin og løper til Tongjiang, begge i Heilongjiang.
Zbigniew Brzeziński
Zbigniew Kazimierz Brzeziński (født 28. mars 1928 i Warszawa, død 26. mai 2017 i Falls Church i Virginia i USA ) var sikkerhetspolitisk rådgiver for USAs president Jimmy Carter. Han ble senere professor i amerikansk utenrikspolitikk ved Johns Hopkins University i Baltimore og rådgiver ved Center for Strategic and International Studies (CSIS) i Washington.
Brzeziński ble regnet som til den såkalt realistiske skole i internasjonal politikk og stod geopolitisk i samme tradisjon som Halford Mackinder og Nicholas J. Spykman. Partipolitisk stod han demokratene nærmest. Han ble ofte avgrenset mot sin konservative «rival» Henry Kissinger, skjønt fellesnevnerne mellom de to var flere enn forskjellene. Brzeziński ble tilskrevet en konsekvent unilateralisme. I dette henseende sammenlignes Brzeziński gjerne med de følgende teoretikere: Francis Fukuyama, Robert Kagan, William Kristol, Richard Perle, Charles Krauthammer, Edward Luttwak, Samuel Phillips Huntington og Paul Wolfowitz.
Bakgrunn
Zbigniew Brzeziński var sønn av den polske diplomaten Tadeusz Brzeziński og hans hustru Leonia Roman. Familien var adelig. Han tilbrakte en del av sin sin barndom i Frankrike og Tyskland før han flyttet med sin familie til Canada. Han studerte på McGill-universitetet i Montréal der han tok en Bachelor of Arts i 1949 og en Master of Arts i 1950.
Akademisk virke
I 1953 tok han doktorgrad i statsvitenskap på Harvard University der han også kom til å bli lærer. I 1960 flyttet han over til Columbia University der han overtok ledelsen av det nye instituttet for kommunistiske anliggender (Institute on Communist Affairs). Mot slutten av sitt liv var han knyttet til Paul H. Nitze School of Advanced International Studies (SAIS) ved Johns Hopkins University i Washington, D.C.
Brzeziński konkluderte i 1997 (boken The Grand Chessboard) med at uten Ukraina er ikke Russland et eurasiatisk imperium. Han trodde at dersom Russland gjenerobret Ukraina ville Russland på ny bli en stormakt. Brzeziński forutså at Ukrainas utvikling ville være avgjørende for sikkerhetspolitikken i Europa etter den kalde krigen.
Politisk virke
Brzeziński ble amerikansk statsborger i 1958. På 1960-tallet var han rådgiver i Kennedy- og Johnson-regjeringene. I president Lyndon B. Johnsons siste år som president var han Hubert Humphreys utenrikspolitiske rådgiver.
I 1973 ble Brzezinski den første lederen for den såkalte trilaterale kommisjon, en gruppe av prominente politiske, akademiske og økonomiske ledere fra USA, Vest-Europa og Japan. Gruppens mål var å styrke båndene mellom disse regioner. Den kommende amerikanske presidenten Jimmy Carter var medlem, og da han i 1974 offentliggjorde sitt presidentkandidatur ble Brzeziński, kritiker av Nixon-Kissingers utenrikspolitikk, hans rådgiver for utenrikspolitiske spørsmål.
Etter sin seier i 1976 gjorde Carter så Brzeziński til sin nasjonale sikkerhetsrådgiver. Brzeziński fikk som Carters sikkerhetsrådgiver (1977-1981) et rykte på seg som hard (hardliner), fremfor alt i sin politikk overfor Sovjetunionen.
Han var gift med skulptøren Emilie Benes. Med henne fikk han tre barn: ekspert i utenrikspolitikk Ian Brzezinski, jurist og ambassadør Mark Brzezinski og journalist og programleder Mika Brzezinski.
Brzeziński ble i 1981 tildelt Presidentens frihetsmedalje. I 1995 mottok han Den hvite ørns orden fra Polens president.
St. Olavs hospital
St. Olavs hospital, Universitetssykehuset i Trondheim, tidligere Regionsykehuset i Trondheim, er et av Norges største helseforetak og en sammenslutning av alle offentlige sykehus i Sør-Trøndelag. Det meste av virksomheten er samlet på Øya i Trondheim hvor et av Nord-Europas mest moderne sykehus ble bygd i perioden 2005 til 2013. Det nye St. Olavs hospital kostet 12 milliarder kroner og ble offisielt åpnet av Kong Harald sommeren 2010. Kunnskapsenteret stod imidlertid ikke ferdig før 2013. Omtrent 80 % av bygningene til det gamle sykehuset er erstattet med nye.
St. Olavs hospital eies av Helse Midt-Norge, som igjen eies av staten. Det har både regionale og nasjonale oppgaver.
I tillegg til virksomheten på Øya, består St. Olavs hospital av St. Olav - Røros, Orkdal Sjukehus, to psykiatriske sykehus (Østmarka og Brøset), tre distriktspsykiatriske sentre (Orkdal DPS, Nidaros DPS og Tiller DPS), Barne- og ungdomspsykiatrisk klinikk, Psykiatrisk ungdomsteam, Habiliteringstjenesten for voksne – og en rekke psykiatriske poliklinikker.
St. Olavs hospital har «flere nasjonal oppgaver og landsfunksjoner innen fostermedisin og fotoferesebehandling. Universitetssykehuset har i alt åtte nasjonale kompetansesentre [...]».
Historie
Kilde: 18. juni blir den første pasienten innskrevet. I løpet av den første driftsdagen blir totalt 92 personer skrevet inn. Den nybygde Barneklinikken åpnes. 28. mai går Stortinget enstemmig inn for å bygge det nye universitetssykehuset på Øya.
Organisering og ledelse
Sykehuset ledes av administrerende direktør Grethe Aasved. I den sentrale sykehusledelsen (sentral stab) inngår ulike direktører og andre personer i stabsfunksjoner, herunder utdanningskoordinerende overlege.
Virksomheten er organisert i 18 klinikker og to divisjoner.
2005
Nøkkeltall 2005 for St. Olavs hospital
Liggedager somatikk: 332,670
Liggedager psykiatri: 101,343
Innlagte pasienter somatikk: 59,085
Innlagte pasienter psykiatri: 1,977
Dagpasienter somatikk: 28,772
Polikliniske konsultasjoner somatikk: 274,441
Polikliniske konsultasjoner psykiatri: 88,692
Gjennomsnittlig liggetid somatikk: 5,6
Andel øyeblikkelig hjelp somatikk: 64 %
Antall senger somatikk: 1,053
Antall senger psykiatri: 313
Ventetid poliklinikk somatikk: 81
Ventetid dagbehandling somatikk: 110
Ventetid innleggelse somatikk: 134
Ventetid voksenpsykiatri: 84
Pasienter på venteliste somatikk: 17,116
Pasienter på venteliste voksenpsykiatri: 745
Pasienter på venteliste BUP: 209
DRG-indeks: 1,149
Antall årsverk: 6,966
Antall ansatte: 8,691
Driftskostnader totalt: 5,108,442
Jan Gulbrandsen
Jan Erik Gulbrandsen (født 29. mai 1938 i Oslo, død 4. september 2007 samme sted) var en norsk organisasjons- og idrettsmann. Han var hekkeløper og spesialiserte seg i 400 meter hekk. Han representerte SK Vidar.
Yrkeskarriere
Gulbrandsen var cand.mag. i realfag fra Universitetet i Oslo og hadde eksamen fra Statens gymnastikkskole.
Han var avdelingsleder ved Norges idrettshøgskole fra 1968 til 1973. Deretter var han underdirektør og direktør i Oslo Park og Idrett fram til 1984, bortsett fra en periode som statssekretær i Miljøverndepartementet (A) (1974–75). Han var så direktør i Norges Automobil-Forbund og seinere ved Beitostølen Helsesportsenter.
Idrettskarriere
Gulbrandsen begynte å trene friidrett som medlem av IF Rollo, men representerte SK Vidar størstedelen av karrieren. Han debuterte på det norske friidrettslandslaget i 1957 i en landskamp mot Frankrike i Paris. Han deltok i alt i 35 landskamper, i svært mange som kaptein. Han var med i EM i friidrett 1958 og 1962, hvor han begge gangene blei slått ut i forsøksheatet, samt i Sommer-OL 1960 der han nådde semifinalen.
Hans personlige rekord på 400 meter hekk var 51,5, en berømt tid som var norsk rekord i 16 år. Den ble satt på Gjøvik i 1964 og sto helt til i 1980. I 110 meter hekk deltok han bare på nasjonalt nivå. Hans personlige rekord var 14,5 sekunder, satt 17. august 1962 under Norgesmesterskapet i Drammen. For alt dette fikk han Norges Friidrettsforbunds høyeste utmerkelse, Gullmedaljen, i 1963.
Etter sin aktive karriere var han blant annet styremedlem i Norges olympiske komite fra 1973 til 1988, herunder formann fra 1985.
Hammer DeRoburt
Hammer DeRoburt (født 25. september 1922, død 15. juli 1992) var Naurus første president, og regjerte i landet i mye av dets første tjue uavhengige år.
Han overlevde at nauruerne ble sendt til Truk (1942–1946), og ble valgt in i Naurus lokale regjering på 1950-tallet, så valgt til høvding i 1955. Han var hovedforhandlingsmann for å få prosenter av Australias utnyttelse av fosfatressursene på øya, som administrerte den under et FN-mandat.
DeRoburt ledet landet til selvstendighet 31. januar 1968, og var president store deler av tiden fram til 17. august 1989. I desember 1976 fikk yngre politikere en majoritet og innsatte Bernard Dowiyogo som president, men DeRoburt fikk igjen makta i mai 1978. Han var også avsatt i korte perioder i september og desember 1986.
Han ble adlet av dronning Elizabeth II i 1982, og døde i Melbourne i 1992.
Jörgen Lennartsson
Dan Inge Jörgen Lennartsson (født 10. april 1965 i Växjö) er en svensk fotballtrener.
Han har tidligere trent Stabæk Fotball og før det var han sammen med Tommy Söderberg trener for Sveriges U-21-herrelandslag i fotball. Han har også vært trener for BK Häcken i tre år, som med han i spissen tok seriegull i Superettan 2004.
Sveriges U21-landslag
Lennartsson ble først ansatt som assistentrener for Sveriges U21-landslag i 2005, før han i 2006 gikk over i rollen som hovedtrener. Denne rollen hadde han ut 2010, da han forlot det svenske U21-landslaget til fordel for Tippeliga-klubben Stabæk.
Stabæk
Den 2. august 2010 annonserte Stabæk Fotball at Lennartson ville ta over som hovedtrener for Jan Jönsson fra og med 1. januar 2011. Lennartssons første Tippeligaseier med Stabæk kom i kampen mot Jan Jönssons nye klubb, Rosenborg, 3. april 2011. Stabæk vant bortekampen 1-2. Jørgen Lennartsson valgte å forlate Stabæk etter 2011-sesongen på grunn av omstendighetene rundt Nadderud Stadion og mulighetene for en fireårskontrakt med den svenske toppklubben, IF Elfsborg.
Lillestrøm
Den 13. juli 2018 bekreftet Lillestrøm at Jörgen Lennartsson har signert en 2,5 kontrakt med klubben. Kontrakten ble oppsagt 2. desember 2019.
Julerefrenget
Julerefrenget er et musikkalbum med Thore Skogman og Inger Jacobsen, utgitt i 1977.
Miljøvern
Miljøvern er tiltak som har som mål å bevare natur og økosystemer og å begrense endringer på natur eller rense eller rydde opp skader i ettertid.
Myndighetenes politikk og aktivisme som har miljøvern som mål omtales som miljøpolitikk. Organisasjoner som har miljøvern som hovedmål kalles gjerne miljøorganisasjoner.
Miljøvern har en bredere betydning enn naturvern, som forbindes med å begrense menneskelige inngrep naturområder. For eksempel ved å frede uberørt natur. Begrepet miljøvern ble et vanlig begrep i norsk fra slutten av 1960-tallet til begynnelsen av 1970-tallet.
Blant saker som regnes som viktige i miljøvern er
Regjeringer rundt om i verden har opprettet egne miljøverndepartementer, slik at miljøvern skal få en viktigere plass når politikken utformes. Norge ble et politisk foregangsland i miljøvern, da Olav Gjærevoll ble utnevnt til verdens første miljøvernminister i 1972.
FNs miljøprogram
FNs miljøprogram (UNEP) startet opp i 1973.
Uttrekk, transformasjon og lasting
Uttrekk, transformasjon og lasting (engelsk: extract, transform, load, ETL) er betegnelsen for en type IT-verktøy som henter store datamengder fra eksterne kilder, bearbeider dem og laster dem inn i et eller flere lokale målsystemer.
Begrepet og verktøyet oppsto som et behov i forbindelse med implementasjon og vedlikehold av datavarehusløsninger. I slike løsninger laster man normalt på daglig, ukentlig eller månedlig basis, store datamengder fra operasjonelle systemer til et forretningsinnsikts-system. Kompleksiteten i disse systemene pleier å være relativt stor og behovet for en type system som forvalter lastejobber på en oversiktlig måte vokste frem.
De fleste leverandører av ETL-verktøy tilbyr et grensesnitt med grafisk visualisering av stegene i prosessen. Forskjellige typer operasjoner eller kilder/mål representeres med symboler som viser hva det er. For eksempel en databasetabell. Mellom operasjoner og kilde/målobjekter går det piler som illustrerer dataflyten.
Denne måten å representere dataflyt og datamanipulasjon på er effektiv for å kunne spore data tilbake til kilden med full behandlingshistorikk. I tillegg eksponeres forretningslogikken som brukes mye mer effektivt enn for eksempel med SQL kode.
Hovedprinsippet er at man gjør uttrekk (ekstraherer) data fra kilder, deretter transformerer disse dataene slik at de passer til målet, og til slutt laster de transformerte dataene inn i en måltabell eller fil.
De enkelte transformeringene, som gjøres i transform delen, faller som regel inn under noen relativt få standardoperasjoner. Disse styrer dataflyt og datamanipulasjon:
ETL kontra ELT
En variant som også leveres er uttrekk, lasting og transformasjon (ELT), hvor rekkefølgen av de to siste operasjonene er byttet om. I praksis er dette en løsning hvor filosofien er å bruke måldatabasens funksjonalitet for å gjøre operasjonene.
Andre utviklinger
Mens førstegenerasjons-ETL var mer eller mindre ensidig opptatt av det grafiske brukergrensesnittet, har andregenerasjonsproduktene løst problemer med datakvalitet, metadatahåndtering, skalerbarhet (i forhold til datavolum), dataprofilering og så videre.
En viktig ny tenking i forhold til ETL er at man mer og mer åpner for sanntidsoppdateringer, via tjenesteorientert arkitektur (SOA), av mindre datamengder. Dette i motsetning til den tradisjonelle satsvis (batch-) orienterte lasten som kjennetegnet førstegenerasjons ETL.
Den østerrikske utlandstjenesten
Gedenkdienst
Minnetjenesten er opptatt av ofrene for nasjonalsosalisme. Minnetjenester jobber på holocaustminnesteder som museer og forskningsinstitusjoner, for eksempel Simon Wiesenthal Center eller Yad Vashem.
Sozialdienst
Sosialtjenestedeltakere arbeider i prosjekter som fremmer den økonomiske og sosiale utvikling til et bestemt land. De som tar sosialtjeneste jobber for eksempel med barn som må leve på gata eller på prosjekter for forbedring av drikkevannforsyningen i utviklingsland.
Friedensdienst
Fredstjenestedeltakere er opptatt med tiltak som nytter veien til eller sikringen av fred i sammenheng med væpnet konflikter. De jobber for eksempel i Israel hvor de organiserer arbeidsgrupper rundt felles initiativer fra konfliktpartene.
Finansiering
Den østerrikske republikken stiller enhver utlandstjenesteforening et viss budsjett til rådighet. Et beløp fra 10 000 euro blir regnet for hver utlandstjener. På grunn av denne begrensete økonomien er det ikke mulig for alle interesserte å avtjene en utlandstjeneste.
Austrian Memorial Holocaust Award (AHMA) er en utmerkelse innstiftet av den østerrikske organisasjonen Österreichischer Auslandsdienst. Prisen ble opprettet og første gang utdelt i 2006 og skal hvert år tildeles en person som særlig har bidrag til minnet om holocaust.
Siden 1992 har unge østerrikere avtjent «minnetjenesten» (noenlunde tilsvarende den norske siviltjenesten) sin i Argentina, Belgia, Kina, Tyskland, England, Frankrike, Israel, Italia, Litauen, Nederland, Polen, Tsjekkia, Ukraina, Ungarn og USA. På den måten viser unge østerrikere på mange steder i verden ansvar og avsky for forbrytelser som ble begått av østerrikske nasjonalsosialister.
Eksterne lenker
Østerrikske Utlandstjenesten
Ian Woosnam
Ian Woosnam (født 2. mars 1958) er en britisk golfspiller som representerer Wales. Woosnam var en av «De fem store» europeiske golfspillerne, alle født innen 12 måneder fra hverandre, som alle vant major-turneringer og gjorde Europa konkurransedyktig mot USA i Ryder Cup. (De andre var Seve Ballesteros, Nick Faldo, Bernhard Langer og Sandy Lyle.)
Woosnam er født i Oswestry i England. Han er lav for å være mannlig golfspiller, 164 cm høy, men han er en kraftfull spiller. Han spilte som amatør i regionale turneringer i det engelske grevskapet Shropshire sammen med Sandy Lyle. Han ble profesjonell i 1976 og begynte å spille på Europatouren i 1979. Etter tre beskjedne sesonger tok karrieren av i 1982 da han vant Swiss Open og endte som nummer åtte på Europatourens pengeliste, Order of Merit. Etter dette ble Woosnam blant de ti beste på pengelisten hvert år fra 1983 til 1991, og igjen i 1993, 1996 og 1997; totalt 13 ganger.
I 2006 ledet han som kaptein det europeiske laget til seier i Ryder Cup.
VM i fotball 2010 – Gruppe A
Denne artikkelen tar for seg resultatene i Gruppe A i VM i fotball 2010. Kampene i Gruppe A ble spilt mellom 11. og 22. juni 2010. Gruppen bestod av vertsnasjonen Sør-Afrika,, og. Frankrike og Uruguay møtte hverandre sist i fotball-VM 2002, da endte oppgjøret 0–0. Dette var også andre gang at Frankrike, Mexico og Uruguay havnet i samme gruppe som vertsnasjonen. Det var i fotball-VM 1966 at dette sammentreffet skjedde for første gang. Den gang gikk vertsnasjonen og Uruguay videre fra gruppespillet.
Vinneren av denne gruppen ble Uruguay, som i åttendedelsfinalen møtte Sør-Korea (nr. 2 i Gruppe B). Mexico kom på andreplass i Gruppe A og møtte Argentina (vinneren av Gruppe B) i åttendedelsfinalen. Dette var første gang i VM-historien at vertsnasjonen ble slått ut i gruppespillet. Sør-Afrika endte bak Mexico på målforskjell. Frankrike, som var VM-finalist i 2006, klarte heller ikke å avansere etter å ha tapt to kamper og fått en uavgjort.
Gruppe A ble spesiell på flere måter. Frankrike – som på forhånd var ansett til å være gruppas kanskje sterkeste lag – hadde mye intern uro, og endte sist i gruppa med 1 poeng og 1 scoret mål. Sør-Afrika på sin side ble første vertsnasjon noensinne som ble utslått allerede i gruppespillet. Uruguay vant som sagt til slutt gruppa ganske klart etter de slo toer Mexico i den siste kampen. Hadde det blitt uavgjort i siste kamp ville tabellen likevel blitt den samme, da Uruguay hadde best målforskjell etter sin 3-0 nedsabling av Sør-Afrika på kampdag 2.
Alle tider er lokale (UTC+2)
Sør-Afrika – Mexico
11. juni 2010 – 16:00
Soccer City, Johannesburg
Tilskuere: 84 490
Uruguay – Frankrike
11. juni 2010 – 20:30
Green Point Stadium, Cape Town
Tilskuere: 64 100
Sør-Afrika – Uruguay
Loftus Versfeld Stadium, Pretoria
Tilskuere: 42 658
Frankrike – Mexico
17. juni 2010 – 20:30
Johan Gunnar Andersson
Johan Gunnar Andersson eller An Desheng 安德生 (født 3. juli 1874 i Knista i Närke i Sverige, død 29. oktober 1960) var en svensk arkeolog, paleontolog og geolog. Internasjonalt ble han kjent først og fremst for banebrytende arkeologiske oppdagelser i Kina og som grunnlegger av Östasiatiska museet i Stockholm. I Sverige fikk han tilnavnet Kina-Gunnar og Kina-Andersson.
VM i fotball 2010 – Gruppe A
Frankrike – Mexico
Tilskuere: 35 370
Johan Gunnar Andersson
Liv og virke
Jan Gunnar Andersson var sønnav landbrukerne Johan Andersson og Hedvig Lekberg. Han studerte ved Universitetet i Uppsala.
VM i fotball 2010 – Gruppe A
Mexico – Uruguay
22. juni 2010 – 16:00
Johan Gunnar Andersson
Polarforsker
Han deltok som 25-åring på en ekspedisjon til Spitsbergen. I 1898 ledet han sin egen ekspedisjon til samme område, og i 1902 deltok han på Otto Nordenskjölds reise til Antarktis.
VM i fotball 2010 – Gruppe A
Mexico – Uruguay
Royal Bafokeng Stadium, Rustenburg
Johan Gunnar Andersson
Forskning i Kina
I 1906 ble Andersson som professor leder for det svenske organ for geologiske undersøkelser. I 1914 ble han engasjert av den kinesiske regjering som geologisk rådgiver. Johan Gunnar Anderssons tjenestested var det nyopprettede nasjonale geologiske institutt (Dizhi kaochasuo) og han ble snart god venn med dets leder Ding Wenjiang. På denne tid hjalp Andersson med utdannelsen av kinesiske geologet og oppdaget enkelte jernmalmforekomster, noe som var til stor hjelp for den fremadstormende kinesiske industri.
VM i fotball 2010 – Gruppe A
Mexico – Uruguay
Tilskuere: 33 425
Johan Gunnar Andersson
Forskning i Kina
Senere oppdaget Andersson sammen med sine kinesiske kolleger, som forskeren Yuan Fuli, så langt ukjente avlagringer fra yngre steinalder. Disse lå i provinsen Henan ved Guleelven. Epoken funnene stammet fra fikk navnet Yangshaokulturen, etter en landsby der man i 1921 hadde gjort de første funnene. Mellom 1923 og 1924 var Andersson med på arkeologiske utgravninger i provinsene Gansu og Qinghai. Mest anerkjennelse høstet han for dateringen av funnene i Zhoukoudian i nærheten av Beijing (Pekingmennesket), som han kunne legge til eldre steinalder.
VM i fotball 2010 – Gruppe A
Frankrike – Sør-Afrika
Free State Stadium, Bloemfontein
Johan Gunnar Andersson
Forskning i Kina
I 1926 fikk Johan Gunnar Andersson i oppdrag av den svenske Riksdagen å grunnlegge et museum som skulle overta de arkeologiske gjenstander som Andersson hadde tatt med seg fra Kina. Allerede samme år oppstod så det som nå heter Östasiatiska museet i Stockholm, under ledelse av Johan Gunnar Andersson fra 1928. En større del av samlingen skulle så sendes tilbake til Kina som følge av en svensk-kinesisk avtale. Dette skjedde så med syv sendinger mellom 1927 og 1936. Denne delen av samlingen gikk snart etter tapt under den annen sino-japanske krig.
VM i fotball 2010 – Gruppe A
Frankrike – Sør-Afrika
Tilskuere: 39 415
Johan Gunnar Andersson
Forskning i Kina
Under sitt siste besøk i Kina 1936-38, hadde han i Nanjing nært samarbeid med Fu Sinian, direktør ved Academia Sinica, Institutt for Historie og Filologi.
Johan Gunnar Andersson publiserte en rekke bøker og vitenskapelige rapporter. De siste ble for det meste publisert i museets egne årsskrifter. Ha er også kjent for boken Den gula jordens barn, som ble oversatt til mange språk.
Det onde øye (bok)
Det er i hovedsak en samling frittstående tekster om verker og forfattere, så som William Faulkner, Beckett, Strindberg, Edgar Allan Poe, Kierkegaard, Ján Ondrus og Emmanuel Bove. Men her er også et essay om Peter Handkes omstridte agitasjon for serbernes sak på Balkan, og en lengre refleksjon over Adolf Hitlers rolle som symbol for det onde, som et kulturelt vrengebilde for etterkrigstidens demokratiske Europa. En underliggende felles tematikk for essayene er det man kan kalle "det ondes problem". Forfatteren insisterer på kunsten og litteraturen som et område hvor alminnelige moralske regler ikke gjelder, et sted der både forfatteren og leseren kan utforske yttergrensene av den menneskelige erfaring, uten de bånd og forpliktelser som ellers holder oss tilbake.
Run Rabbit Run
«Run Rabbit Run» er en britisk sang med melodi av Noel Gay og tekst av Ralph Butler. Sangen ble opprinnelig fremflørt av Flanagan and Allen.
Sangen ble skrevet til Gays show, The Little Dog That Laughed, som hadde premiere 11. oktober 1939, på en tid da de fleste store London-teatre var stengt. Den ble en populær sang under den andre verdenskrig, særskilt etter at Flanagan og Allen forandret teksten for å holde narr av tyskerne («Run, Adolf, Run Adolf, Run, Run, Run»........).
Teksten ble anvendt som et trassig spark mot det angivelig ieneffektive Luftwaffe. Den 13. november 1939, kort etter utbruddet av den andre verdenskrig og også kort etter at sangen hadde premiere, satte Tyskland i gang sitt første luftangrep mot Storbritannia på flybåter som lå i ly i Sullom Voe, Shetland. To kaniner ble antatt drept av en bombe, selv om det ble antydet at de i virkeligheten var skaffet fra en slakterforretning og anvendt av publisitetshensyn.
Inntil nylig var sangen en populær barneregle sunget av barn i mange deler av Storbritannia, selv om dens popularitet har sunket betraktelig i de seneste få tiårene.
Microsoft Visual Studio
Microsoft Visual Studio er et integrert utviklingsmiljø (IDE) for Microsofts .NET platform. Programmet hjelper utviklere å utvikle programmer for Windows, såkalte Windows Forms, websider og mobil programvare for Microsofts mobile operativsystemer.
Nangqên
Nangqên (kinesisk: 囊谦县; pinyin: Nángqiān Xiàn) er et fylke i det autonome prefektur Yushu i provinsen Qinghai i Folkerepublikken Kina.
Microsoft Visual Studio
Programmeringsspråk
Visual Studio støtter følgende programmeringsspråk:
Databasestøtte
Visual Studio har i senere versjoner også grafiske verktøy for databasehåndtering.
Nangqên
Kulturminner
Chörtenene til de tredve generalene til kong Gesar av Ling og Dana-tempelet (Gesa'er sanshi da jiangjun Ling ta he Dana si) ble i 2006 tilføyd på listen over Folkerepublikken Kinas kulturminner.
Samferdsel
Kinas riksvei 214 løper gjennom området. Den fører fra Xining i provinsen Qinghai til Jinghong i Yunnan.
Timothy Detudamo
Timothy Detudamo (født i Uaboe, død 11. april 1953) var en naurisk politiker og lingvist. Han var faren til Buraro Detumado. Han er kjent for å ha stiftet det moderne nauriske samfunnet. I sine tidlige år jobbet han som prest.