cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Colossal Cave Adventure
Handling
Colossal Cave Adventure er et tekst-basert eventyr-spill hvor spilleren skal utforske en stor mystisk hule, som ifølge ryktene skal være fylt med gull eller andre verdifulle skatter. Spilleren må utforske hele hule-systemet, og løse gåter ved å ta i bruk gjenstander de finner for å få tak i de forskjellige skattene - og deretter forlate hulen. Spilleren skriver inn kommandoer med ett eller to ord for å flytte karakteren sin gjennom hule-systemet, samhandle med gjenstander man finner i hulen, plukke opp ulike gjenstander, eller utføre andre handlinger.
Symfoni nr. 3 (Valen)
Fjerde sats: Finale: «Allegro»
Satstypen er i likhet med første sats sonatesatsform. Hovedtemaet presenteres av førstefioliner:
Colossal Cave Adventure
Handling
Det er dusinvis av rom spredt gjennom hele systemet, og kan inneholde forskjellige gjenstander eller andre hindringer som må løses før spilleren kan komme seg videre. Programmet fungerer også som en forteller, og beskriver for spilleren deres plassering i hule-systemet og resultatene av enkelte handlinger. Hvis programmet ikke forstår spillerens kommandoer, kan den be spilleren skrive inn handlingene sine en gang til. Spilleren kan dø ved å falle i en grop, eller bli drept av dvergene som også holder til i hulene.
Symfoni nr. 3 (Valen)
Annet
Forfatteren Jan Inge Sørbø har skrevet en roman med tittelen Symfoni No.3, Opus 41 som er en biografisk roman basert på Fartein Valens liv.
Diskografi
Bergen Filharmoniske Orkester / Aldo Ceccato (dirigent) (innspilt 1986?) Stavanger Symfoniorkester / Christian Eggen (dirigent) (innspilt 2006)
Vannagamer
Vannagamer er en slekt av store, delvis akvatiske, agamer. Det er to arter:
Utbredelse: Thailand, Kambodsja, Vietnam, Sør-Kina Utbredelse: Australia (New South Wales, Queensland, Victoria)
Eksterne lenker
Physignathus (genre) Водяные ящерицы
Dingodile
Dingodile er en av figurene i Crash Bandicoot-serien, en spillserie for Gameboy og PlayStation. Han er en av de mest fremtredende hjelperne til Crash' nemesis, Dr. Neo Cortex. Dingodile er ikke bare en følgesvenn, men faktisk en av de smartere i hæren på tross av at han er en blanding av hunderasen dingo og en krokodille. Han har australsk aksent og elsker å lese Shakespeare og spille krokket. Han har så godt som alltid med seg sin trofaste følgesvenn, flammekasteren.
Oversikt
Han har opptrådt i disse spillene:
Team Racing og Nitro Cart
I de aller fleste av disse spillene opptrer Dingodile som «boss» eller en annen slags hindring på veien. Men i to av spillene: Crash Team Racing og Crash Nitro Kart er Dingodile en spillbar figur.
Referanser
List of Crash Bandicoot series characters Personnages de Crash Bandicoot Luettelo Crash Bandicoot -pelisarjan hahmoista Crash Bandicoot
Maries gate (Oslo)
Maries gate (5-9, 6-12) er en gate i grenseområdet mellom Frogner og Majorstuen i Oslo. Den tar av på skrå fra Majorstuveien og krysser Neuberggata og Jacob Aalls gate. Det finnes også et lite stykke på nordsiden av Kirkeveien. Det er imidlertid ikke mulig å krysse Kirkeveien her, så det nordlige stykket nås bare fra Kirkeveiens vestgående løp. For øvrig er det gangveiforbindelse til en rekke andre gater i området.
Gaten fikk navn i 1879 etter Marie Samson, hvis mann Louis Samson eide en rekke eiendommer i området. Stykket mellom Majorstuveien og Neuberggata het tidligere Teklas gate etter Marias svigermor Tekla Samson.
Dendrocygna
Dendrocygna (treender) er en slekt i andefamilien (Anatidae) som inngår i underfamilien av plystreender (Dendrocygninae). Slekten teller åtte arter, som alle gir fra seg en karakteristisk plystrelyd når de flyr (noen også når de eter). Seks av artene er monotypiske, mens to består av henholdsvis to og tre taxa.
Etymologi
Det vitenskapelige navnet på denne slekten (Dendrocygna) er satt sammen av de to greske uttrykkene dendron (δενδρον) og cygnus. Førstnevnte betyr tre, mens sistnevnte betyr svane. Dendrocygna kan således altså oversettes som tresvaner, men det er mer vanlig å kalle fuglene i denne slekten treender. Årsaken til det vitenskapelige navnet er trolig at disse fuglene har for vane å vagle seg på greiner.
Biologi
Treender minner mer om små gjess (Anserini) enn ender (Anatinae), men nebbet ligner mer på endenes og har pusteåpninger som sitter nær basen av overnebbet. Kroppen er mer smekker og langstrakt enn hos tradisjonelle ender, men de er fysisk ganske mye mindre enn tradisjonelle gjess. Artene i denne gruppa har evnen til å vagle seg i trær, noe som er opphavet til benevnelsene treender og tresvaner. Føttene er forlenget og tærne er lange, og de strekker seg lenger enn svømmehuden mellom dem. Artene har også forlenget baktå. Klørne er også lange og slanke og svakt kurvet (buet). Hunnene blir gjennomgående noe større enn hannene, men det er svært liten forskjell mellom kjønnene. Det gjelder også for fjærdrakten.
Artene er i hovedsak utbredt i våtmarksområder i tropiske, subtropiske og (på den sørlige halvkule) varmere tempererte strøk. Fuglene varierer i størrelse, fra den minste arten som veier cirka 450–600 g, til den største der hunnen kan veie opp mot 1 400 g.
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Carboneras (2018). Norske navn på arter følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Eventuelle benevnelser i parentes er kun midlertidige beskrivelser, i påvente av et offisielt navn på arten.
Sims
Sims er en amerikansk snøbrettprodusent og varemerke for produktene derfra. Tom Sims lagde i 1963 verdens første snowboard på sløyden på skolen, og derfra har selskapet blitt til en av de største brettprodusentene i verden.
Paris Metrolinje 12
Metroen i Paris' linje 12 går mellom Porte de la Chapelle og Mairie d'Issy, og ble tatt i bruk i 1910. Lengden er 13,9 km.
Denne linjen var opprinnelig eiet av Compagnie Nord-Sud, med sin direktør Jean-Baptist Berlier, og drevet som linje A frem til 1. januar 1930 da dette firmaet ble overtatt av Compagnie du chemin de fer métropolitain de Paris (CMP) som driver alle de andre metrolinjene i Paris.
Historikk
Linje 12 er planlagt forlenget mot nord til Proudhon-Gardinoux, begrenset av Saint-Denis (Seine-Saint-Denis) og Aubervilliers. Deretter kommer to nye stasjoner, Pont de Stains og Mairie d'Aubervilliers. Linjen blir ytterligere forlenget frem til Courneuve med overgangsmuligheter til forstadsbanens linje B &ndash; tunnelen blir gravet men finansiering for driften av denne, siste biten er ennå ikke klar.
Materiell
Ved oppstarten i 1910 brukte linjen Sprague-vogner med både pantografer ( 600V) og strømavtagere (-600V). I 1930, ved overtagelsen av CMP, forsvant strømlinjen og pantografene. Men materiellet var fremdeles spesielt for denne linjen, ikke minst fargene &ndash; grå-blå og gul-rød i motsetning til grønn og rød.
I 1972 mottar linje 7 nye vogner av typen MF67 og overgir sine tidligere Sprague-vogner til linje 12.
Fra 1978 har linje 12 har brukt vognsett av typen MF67.
Flylege
En flylege er en lege med spesialutdanning innen flymedisin. I enkelte land har flylege blitt opprettet som en egen godkjent legespesialitet, enten som en isolert spesialitet (for eksempel i USA) eller som en sub-spesialitet med forutsetning av at legen også har en hovedspesialitet i bunn (for eksempel i Singapore eller Tyskland). I disse landene omtales en flylege som flight surgeon, aviation medicine physician eller aerospace physician. I EU/EØS-land brukes betegnelsen aeromedical examiner (AME) for en sivil flylege som utfører undersøkelser og seleksjonsmedisinske vurderinger av flygende personell og flygeledere.
I Norge har man brukt fellesbetegnelsen flylege for følgende tre kategorier:
Stjørdalen
Stjørdalen er et dalføre og et distrikt i Trøndelag. Stjørdalselva renner 55 km i østlig–vestlig retning fra riksgrensen ved Storlien og gjennom hoveddalføret, og munner ut i Stjørdalsfjorden, en arm av Trondheimsfjorden. I nord avgrenses distriktet naturlig mot Innherred ved Langstein. Kirkesogn i Stjørdalen er Meråker, Hegra, Lånke, Stjørdal (Værnes) og Skatval. Stjørdalen prestegjeld ble opprettet som ett formannskapsdistrikt (kommune) i 1837, men delt i Øvre og Nedre Stjørdalen i 1850. Siden 1962 har Meråker utgjort en egen kommune, mens resten utgjør Stjørdal kommune.
Stjørdalshalsen med 12 000 innbyggere har bystatus og er distriktets trafikale og økonomiske sentrum; her finnes Trondheim lufthavn, Værnes, og E6 møter E14. På Hell møtes Nordlandsbanen og Meråkerbanen. Både Meråkerbanen og E14 følger Stjørdalselva gjennom hoveddalføret og til riksgrensen. Sør for Stjørdalen ligger Neadalen med bygdene Selbu og Tydal, som iblant regnes til distriktet og også har Stjørdalshalsen som trafikalt knutepunkt med Fv705. Historisk var Neadalen en del av Stiordølafylke. Frosta og Åsen har historisk sett hatt både sjøveis kontakt med Stjørdalen og landveis kontakt med Innherred, og kan regnes til begge distriktene, men tilhørte opprinnelig Strindafylke. Mellom Stjørdalen og Trondheim ligger Malvik, som også lå i Strindafylke.
Stjørdal, Meråker, Selbu, Tydal, Frosta og Malvik kommuner deltar i det interkommunale regionrådet Værnesregionen. Til sammen har kommunene i Værnesregionen nærmere 45 000 innbyggere og dekker et areal på 5 020,43 km². Stjørdal og Malvik kommuner deltar også i Trondheimsregionen. Stjørdalen og Innherred har delvis sammenfallende administrativ historikk, iblant under navnet Inntrøndelag, men trafikalt og økonomisk har Stjørdalen vært vel så tett forbundet med Trondheim.
Navn
Opphavet til navnet Stjørdalen er uavklart, men den mest anerkjente teorien er at Stjørdalselvas gamle navn, norrønt Stjóri eller Stjóra, kan bety «styre» eller «styreredskap». Dalens form kan ha minnet om en åre, slik at navnet viser til en dal som styrer elva ut i fjorden. Før svartedauden brukes formen Stjoradal, hvor innbyggerne omtales som stjørdølir. Dansk ble enerådende skriftspråk fra 1400-tallet, og embedsmennene benyttet en rekke forskjellige skrivemåter, deriblant Støwredal (1464), Styerdall (ca. 1530), Schørdall (1632) og Steurdall (1665). Etterhvert ble Størdalen og Stjørdalen enerådende, og Stjørdalen ble dominerende fra 1880-årene. Ved herredsdelingen i 1902 fikk Stjørdalshalsen navnet Stjørdal herred, i ubestemt form. Stjørdalen uttales som Sjørdarn på trøndersk.
Administrative inndelinger
Her behandles distriktet i sin videste utstrekning, slik det er i det interkommunale regionrådet Værnesregionen.
John Flanagan
John Joseph Flanagan (født 9. januar 1873 i Kilbreedy i Irland, død 3. juni 1938) var en irsk-amerikansk friidrettsutøver. Han ble tre ganger olympisk mester i sleggekast: 1900, 1904 og 1908.
Flanagan flyttet til USA i 1897, og i 1900 representerte han sitt nye hjemland under OL i Paris. Han kastet 51,01, og slo sølvvinneren, lagkameraten Truxton Hare, med 4,75 meter.
I 1904 deltok Flanagan under OL 1904 i St. Louis. I sleggekast satte han ny verdensrekord med resultatet 51,23. I tillegg tok han sølv i vektkasting, og kom på fjerdeplass i diskos.
Under OL 1908 i London forbedret Flanagan sin egen verdensrekord i sleggekast med 51,92 m. John Flanagan deltok også i tautrekking. 24. juli 1909 satte Flanagan igjen ny verdensrekord, denne gang med et kast på 56,18.
Bungie
Bungie, Inc. er en amerikansk videospillutvikler etablert som Bungie Software Products Corporation i Chicago i 1991. De har produsert titler som Halo: Combat Evolved og Halo 2, de to mest solgte spillene til den originale Xbox-konsollen. Deres første spill til Xbox 360 var Halo 3. Spillet kom 25. september 2007 og fortsatte historien der den slapp i Halo 2. De utviklet videre Halo: ODST og deres siste Halo-spill; Halo: Reach.
Bungie ble kjøpt opp av Microsoft i 2000 og ble igjen uavhengig i 2007.
I juli 2022 ble Bungie en del av Sony Interactive Entertainment, men Bungie forblir et eget selskap.
John Flanagan
Under OL 1928 i Amsterdam ble sleggekastøvelsen for første gang vunnet av et annet land enn USA. Gullet gikk til iren Patrick O'Callaghan, som hadde blitt trent av John Flanagan.
Ahmed I
Ahmed I (arabisk: أحمد الأول, født 18. april 1590 i Manisa i Det osmanske rike, død 22. november 1617 i Konstantinopel) var sultan av Det osmanske rike fra 1603 i 14 år frem til sin død.
Bakgrunn
Ahmed var en sønn av Mehmed III, som han etterfulgte på tronen i 1603. Dermed var han den første osmanske sultan som overtok makten mens han ennå var mindreårig.
Sultan
Ahmed fulgte ikke den skikk å beordre drept alle sine direkte konkurrenter til tronen, som broren Mustafa Han skulle så i sin tid etterfølge Ahmed på tronen. Hen han lot imidlertid sin bestemor Safiye, som egentlig hadde styrt regjeringsverket frem til hans tronbestigning, innesperre i haremet.
Ahmed I hadde to hustruer. Den første var Mahfiruze Hatice Sultan, mor til Osman II, og den andre var Kösem Mahpeyker, som han skal ha vært offisielt gift med og som han hadde seks barn med: Sønnene Mehmet, Murad IV, Ibrahim I og Kasim, og døtrene Ayşe Sultan, Fatma Sultan, Gevher Sultan og Atike Sultan.
I begynnelsen av sin embedstid viste han en del beslutningskraft. Denne skulle forta seg etterhvert. Krigene i Ungarn (den tredje østerrikske tyrkerkrig / den lange tyrkerkrig) og i Persia, som ledsaget hans tronbestigning, endte ugunstig for Det osmanske rike. Hans prestisje fikk sin første knekk med undertegnelsen av fredsavtalen i Zsitvatorok i 1606, so mavskaffet de årlige østerrikske tributtytelser.
Under det gjenværende av hans embedstid hengav Ahmed seg et fornøyelsenes liv. Demoralisering og korrupsjon i den offentlige forvaltning ble nå likeså allesteds nærværende som disiplinløsheten i den osmanske hærs rekker. Man sier at det var under Ahmed I at tyrkernes nytelse av tobakk ble innført og fikk fotfeste.
Sultan Ahmed I døde av tyfus og mageblødning 22. november 1617, i en alder av 27 år. Han ble begravet i mausoleet ved siden av Den blå moské.
Torbjørn Brundtland
Torbjørn Brundtland (født 10. mai 1975) er en musiker fra Tromsø. Han spiller i duoen Röyksopp sammen med Svein Berge. De to vant Spellemannprisen 2009 i klassen årets populærkomponist for musikken til albumet Junior mens bandet vant klassen elektronika under samme utdeling. De ble også nominert til Spellemannprisen 2014 i klassen komponist for musikken til to album: The Inevitable End og Do it again.
Sykling under Europalekene 2015
Sykling under Europalekene 2015 blir arrangert i Baku fra 13. til 28. juni. Terrengsykling ble arrangert lørdag 13. juni. Landeveissykling ble arrangert 18., 20. og 21. juni, mens BMX ble arrangert fra 26. til 28. juni.
Amarildo Tavares da Silveira
Amarildo Tavares da Silveira (født 29. juli 1940) er en brasiliansk tidligere fotballspiller som blant annet spilte for Milan.
Han ble tatt ut til VM i fotball 1962, der laget hans vant gull.
Leo II (keiser)
Flavius Leo II (født 467, død 17. november 474) var keiser over Østromerriket fra 18. januar til 17. november 474. Han var sønn av Ariadne, keiser Leo Is datter, og var dermed Leo Is nærmeste mannlige arving. Så da bestefaren døde ble den seks år gamle Leo utnevnt til hans etterfølger, med sin far Zenon som regent. Men Leo døde av sykdom allerede samme året, og Zenon overtok deretter posisjonen som keiser.
Nevelsk
Nevelsk (russisk: Невельск, japansk: Honto) er en by i Sakhalin oblast i Russland. Den ligger på vestkysten av Sakhalin, rundt 75 km sørvest for Juzjno-Sakhalinsk. Innbyggertall: 18 639 (folketelling 2002).
Byen ble ødelagt i jodskjelvet på Sakhalin i 2007, som gjorde rundt 2000 mennesker hjemløse.
Árnafjall
Árnafjall (Ørnefjell) er det høyeste fjellet på Vágar, en av Færøyene. Fjelltoppen har en høyde på 722 moh., og er dermed det 37. høyeste fjellet i hele øyriket. Árnafjall ligger på Vágars vestkyst, like ved bygda Gásadalur.
Det er også et fjell på Mykines ved navn Árnafjall, hvilket er 350 moh.
Den svenske brødrestriden
Den svenske brødrestriden var en langvarig svensk konflikt mellom kong Birger Magnusson og hans to yngre brødre, hertugene Erik Magnusson og Valdemar Magnusson. Striden ble avsluttet med at hertugene Erik og Valdemar ble tatt til fange og sultet ihjel i Nyköpingshus i 1317. Striden var mer enn indre svensk konflikt da også Danmark og Norge var involvert.
Forspillet
Svenskekongen etterlot seg tre sønner som alle var mindreårige. Formynderregjeringen under Torgils Knutsson overtok styrelsen av kongeriket. Etterhvert som brødrene vokste opp ble de to yngste, særlig Erik Magnusson, misfornøyde med sin andel av makten.
Torgils Knutsson forsøkt etter best evne å beherske hertugene, men ga opp og oppløst formynderregjeringen i 1303 for å innsette en ny regjering underlagt kong Birger. De to hertugene hadde egne militære ressurser i hertugdømmene og var en makt utenfor kontroll av den svenske kongemakten eller den nye regjeringen. Kongen og marsken tok grep i 1304, tvang Erik og Valdemar til å signere et dokument som i praksis frarøvet dem full råderett i hertugdømmene. Forbitret over dette flyktet Erik og Valdemar vestover til Norge.
Erik Magnusson var ikke rådløs, han hadde norske kontakter og kontakt med den norske kongen Håkon V Magnusson. Norge og Danmark hadde vært i våpenstillstand siden 1295. Kong Håkon ønsket Sverige på sin side mot Danmark og knyttet en allianse med den svenske kongeslekten ved å forlove Erik Magnusson og den norske kongedatteren Ingebjørg Håkonsdatter. En betingelse i trolovelsesavtalen var at norske Konghelle og deler av Båhuslen ble gitt til hertug Erik, kanskje for at dette området kunne fungere som en buffer mot det danske kongeriket.
Opprøret i 1304 snudde alt på hodet. Kong Håkon støttet hertugene og da gikk den danske kongen Erik Menved inn i en fornyelse av den gamle danske alliansen med det svenske kongehuset.
Norge lånte ut den norske festningen Ragnhildsholm til hertug Erik som dermed fikk en solid base for egne krav. Erik Menved anså tiden var moden for å angrepe mot nordlige Halland som var underlagt dansker som hadde knyttet seg til den norske kongen. Det danske angrepet førte til krig mellom Norge og Danmark i 1305. Kong Håkon overtok nordlige Halland og overført dette til hertug Erik som da fikk ytterligere styrket sin stilling, ikke minst ved at han var snar til å slutte forlik med danskekongen
Hertugenes opprør
De kongelige styrkene under kong Birger og marsk Torgils Knutsson umiddelbart rykket inn i hertugdømmet Södermanland og deler av Uppland der de beleiret alle viktige holdepunkter inkludert borgen Nyköpingshus i Nyköping som ble inntatt utover året. I mellomtiden hadde hertugene med norsk støtte samlet seg en sterk hær i Kongehelle som avansert langs Göta älv inn i Västergötland og Dalsland som ble underlagt brutal herjing. Det viktige havnestedet Lödöse ble erobret og ødelagt av hertugene med en karakterisk hensynsløshet. De tok västgöternes styresmann for kongen, Bengt Hafridson, til fange.
Svenskekongen sendt en fortropp vestover for å bryte ned den strategiske viktige broen Amnabro på østsiden av sjøen Vänern der Värmland, Västergötland og Närke møttes. Den kongelige fortroppen ble overfalt og slått av en avantgarde under ledelse av ridderen Mathias Kettilmundsson i en strid ved Amnabro. Men til tross for den heldige starten på hærtoget fant hertugene seg ovenfor en stor overlegenhet i den kongelige hæren som er sagt å ha vært på 10 000 mann. Hertugene måtte retirerte tilbake til grensen mellom Dalsland og Båhuslen med den norsk-svenske hæren som var altfor undertallig for å våge et slag.
Ved nyttåret inn i 1305 startet forhandlinger mellom hertugene og kongen på Kolsäters gård ved den norsk-svenske grensen. Hertugene måtte regelrett kapitulerte ved å frasverge seg enhver krav på tronen gjennom en akseptelse av kong Birgers sønn Magnus som tronfølger, de måtte underkastet seg kongens nåde ved ed om troskap. Men overenskomsten som avsluttet opprøret og krigen mellom Norge og Sverige, var ikke tatt på alvor av hertugene. Tre uker senere hadde hertug Erik fått lenet i Nord-Halland av den norske kongen.
Torgils Knutsson og Håtunaleken
Etter freden begynte hertugene deres intriger om å styrke deres maktposisjoner i det svenske maktspillet mellom stormennene og omkring kongemakten. De klart å lokke kong Birger over på deres side mot marsken som fremdeles utgjort det fremste hindret for disses ambisjoner, de visste at kongen hadde ikke vært fornøydt med at Torgils hadde beholdt mye makt gjennom sterk innflytelse og personlig troverdighet som en dyktig politiker.
I september 1306 inviterte svenskekongen sine brødre til en fest på hans gård Håtuna nord for Mälaren, men på natten etter festlighetene styrte hertugene seg inn på det kongelige sovekammeret der de fant Birger Magnusson og dronning Margrete som ble overrasket og tatt ført vekk som fanger. Flere av stormennene som også hadde deltatt i festen, ble arrestert likesom erkebiskop Nils Kettilsson. Kongesønnen, den unge Magnus Birgersson, ble i siste liten smuglet ut av en soldat som ført ham til Danmark.
Erik Menved av Danmark som hadde giftet sin søster Margrete Eriksdatter til svenskekongen, erklærte krig mot kuppmakerne som hadde oppdaget at de manglet støtte hos svenskene som var lite stemt over det frekke og krenkende kuppet på Håtuna kjent i ettertiden som Håtunaleken.
Storkonflikten
Danskekongen hadde satt sammen en sterk hær som gikk langs Ätran mot sørlige Västergötland i vinteren 1306 til 1307, men de støttet på liten motstand utover nedbrente gårdbygninger, herjede landskap og flyktninger rundt om som ble trakassert av fremmede soldater i tjeneste for hertugene som for det meste hadde kun leiesoldater i deres oppstilte hæravdelingene. Ved bruk av det brente jord hadde hertugene håpet å stoppe danskene, men lykkes ikke i dette og måtte samlet deres egne styrker til en hær som stod ved Bogesund, nåværende Ulricehamn ovenfor den danske hæren. Det ble likevel ikke et slag, for den strenge vinteren hadde vært hardt på begge sider som var snart gått tom for proviant.
Erik Menved dessuten hadde ikke mulighet for en forlenget krig med hertugene dersom han var allerede i krig med flere nordtyske fyrster som krevde hans oppmerksomheten. Han måtte forhandlet med hertugene som gjorde bruk av stor diplomatisk dyktighet for å få gjennomslag for en våpenstillstand fra 8. januar 1307. Erik Menved trakk seg tilbake med hæren. Men om våren kom en krigserklæring fra Norge som startet et brutal sjøtog fra nord inn i de danske stredene som ble underlagt strandhugg med plyndring og herjing.
Dette ble ikke bedre i foråret 1308 da Erik Menved skulle til Örkelljunga for et nytt møte om et forlik mellom svenskekongen og hertugene. Hertugene hadde planlagt å gjenta Håtunaleken ovenfor den danske kongen. Men Erik Menved ble advart om denne planen som omfattet en konspirasjon mellom de svenske hertugene og den danske hertug Christoffer av Halland som hadde fått kontroll over festningene i Skåne.
Danskene rykket på nytt med en stor hær ved våren oppover langs Lagan i Halland som hadde blitt underlagt det brente jords taktikk i forveien av hertugene med deres usedvanlige brutale leiesoldatene av tysk opprinnelse som hadde demonstrert en brutalitet mot omgivelsene som sett ved Söderköping utenfor enhver kontroll, de plyndret, herjet, myrdet og voldtatt skritt for skritt i tjeneste for hertugene eller som arbeidsledige. Svenskene var spesielt hardt rammet av denne hensynsløse krigføringen.
Ved Berga kyrka en mil nord for Ljundby møttes Erik Menveds hær hertugenes hær som dessuten hadde den nylige løslatte svenskekongen med seg. Etter forhandlingene som ble avsluttet den 2. mai 1308, ble en ny våpenstillstand inngått for andre gang. Kong Birger Magnusson som hadde blitt løslatt på hertugenes vilkårer, avverget danskekongen fra å angripe den svenske hæren og deretter ønsket en fredsløsning i den akutte situasjonen der tre kongeriker var kastet ut i krig. Igjen viste hertugene seg troløst.
Norges krig mot hertugene
Håkon V Magnusson hadde sett seg lei på hertug Eriks enerådighet og selvstendighet, bryter med ham over krav om retur av Ragnhildarholm festning og Varberg festning og tok kontakt med danskekongen for et forlik. Kong Birger Magnusson fulgte med Erik Menved fra Ljundby over til Danmark for et samarbeid om den videre politikken omkring Sverige. Forlovelsen mellom hertug Erik og prinsesse Ingebjørg ble opphevet.
I september 1308 angrepet en norsk hær Ragnhildsholm festning som lå på en holme utenfor Kongehelle, men klart ikke å ta den etter fem ukers beleiring. Kong Håkon V valgte etter råd fra grev Jakob å anlegge en ny befestning lengre oppe i elven for å kunne avskjære hertugenes forsyningslinjene langs Göta älv. Denne festningen het Båhus festning for ettertiden.
Om vinteren ved julen 1308 marsjerte en svensk hær inn i Viken fram til byen Oslo som ble brannherjet av leiesoldatene som startet beleiringen av Akersborg, omgivelsene rundt om hadde blitt plyndret, herjet og ødelagt tilsynelatende uten motstand av befolkningen som entens flyktet vekk eller ble underkuet med brutale metoder. Tre tusen mann fra Opplandene samlet seg ved Nedre Foss langs Akerselva der de møtte hertug Eriks hær under et forrykket slag. Utfallet av slaget ved Oslo 1308 er uklart, men hertugen som hadde blitt syk under beleiringen, måtte dro tilbake til Sverige med hæren som hadde stor tap under kampene mot festningen og leidangen. Et felttog mot Jemteland og Trøndelag i samme tidsrommet hadde støttet på så sterk motstand av trønderne at svenskene måtte trukket seg tilbake.
De norske stormennene som hadde latt være å organisere motangrep på eget territorium, foretrakk gjengjeldelsesaksjoner i tråd med datidens krigføring som gikk ut på streiftoger rundt om for herjing og plyndring uten å støtte på organiserte motstand. De fulgte etter inn i Dalsland som to ganger ble herjet og utplyndret av nordmennene om vinteren og våren 1309. Under det siste hærtoget i Dalsland ble nordmennene innhentet av en svensk styrke fra borgen Dalaborg som fordrevet disse etter et slag. Stormennene var interessant i deres egne berikelse mens kong Håkon V var opptatt av det strategiske forsvaret av Viken ved å holde borgen på Akersneset utenfor Oslo. Et forsvar av eiendeler eller folk var nær ikke-eksisterende.
En norsk krigsflåte kom ut for en svensk flåteavdeling utenfor øyene Öckerö og Björkö der et sjøslag i to omganger ble utkjempet. Slaget ved Kalvsund ble det første svenske sjøslaget på vesterhav i historien ved mai eller juni 1309. Krigsflåten fortsatte til København der forliket mellom Norge og Sverige etter over tjue år med ufred ble sluttført og bekreftet av til sammen 270 norske riddere med en forbundsavtale mot de svenske hertugene.
I høsten 1309 angrepet kong Håkon V byen Konghelle som ble erobret og etter en kort beleiring av Ragnhildsholmen festning valgte den norske stormannen Tore Unge å åpne portene for den norske hæren. I et slag hadde nordmennene gjenerobret nedre Båhuslen med den viktige byen og festningen Ragnhildsholmen.
Erik Menveds felttog i Sverige
I september 1309 gikk danskekongen på ny inn i det svenske kongeriket, tok seg over Småland mot nord med en imponerende dansk-tyske hærstyrke som etter «Jyske Krønike» skulle ha bestått av 60 000 mann hvorav 2 500 pansrede rytterne som med deres utstyr utgjorde et betydelig utgiftspost. Som ved de to tidlige danske felttogene under krigen tok hertugene i bruk den brente jords taktikk som rammet den svenske befolkningen svært hardt. Erik Menved sendte ut avdelinger etter forsyninger på landsbygda, men de ble forhindret av hertugenes styrkene som alltid var nær nok til å forstyrre danskene uten å bli innhentet.
Etter byen Jonköping var passert, rykket danskene nordøstover til byen Nyköping der de i oktober innledet beleiring av festningen Nyköpingshus. Men plasseringen av den strategiske viktige festningen var ikke godt for danskene fordi med havet i øst, innsjøen Mälaren og uframkommelig skog i nord samt skoger og sumper i sør var det bare to ruter, nordøst og sør. Mot nordøst blokkerte festningen veien, mot sør hadde hertug Erik oppstilt seg i en flankeposisjon med en hær på Västergötland. Erik Menved for tredje gang opplevde at felttoget ble for kostbart å oppholde i lengre perioder. Matmangel og formangel hadde sannsynlig meldt seg i forkanten av vinteren utenfor Nyköpingshus.
Et dansk mytteri brøt ut anført av de danske stormennene som hadde blitt ganske betenkt over situasjonen med matmangel, sykdomsutbrudd og en truende svensk hær på deres flanke mot vest, ledet til oppløsning av den store dansk-tyske hæren. De tyske leiestyrkene var generelt bedre disiplinert og mer lojale ovenfor den danske kongen som fikk stoppet det danske mytteriet ved hjelp av disse. Men en retrett tilbake til Danmark var nå uunngåelig, Erik Menved hadde ikke annet valg enn å innlede forhandlinger med hertugene for en tredje gang.
Hertugene inngikk en ny våpenstillstandsavtale med danskene som vil ble etterfulgt av et fredsmøte det neste året. Med det var trusselen av danskekongen avverget så hertugene vender seg på nytt mot Norge som hadde gåtefullt ikke foretatt et solidt angrep inn i Sverige til støtte for danskene i det hele tatt i etteråret 1309.
I vinteren 1309 til 1310 ble den norske byen Konghelle sammen med festningen Ragnhildsholm gjenerobret av hertug Erik som sendte et brev med trusler til den norske kongen. En norsk hær som hadde vært sendt til unnsetning for borgherren Tore Unge i på Ragnhildsholmen, var stoppet og beseiret av hertug Eriks styrkene under et militært sammenstøt. Den norske stormannen Bjarne Lodinsson i hertugenes tjeneste hadde en viktig rolle under striden. Tore Unge overgav festningen som var ikke lenge beskyttet av elven i den strenge vinteren og gikk over til hertugene. Borgherren Tore Unge var budbringeren for brevet der Hertug Erik truet med å legge Båhuslen og Viken øde om nordmennene ikke gav seg og gikk med på forhandlingene.
Håkon V Magnusson måtte erkjente at videre motstand var ikke lenge mulig, hans utenrikspolitikken mot Danmark hadde blitt tilintetgjort og krigene hadde vært destruktivt spesielt for nordmennene. Den 12. mars 1310 ble en våpenstillstandsavtale underskrevet i Stensjö.
Etterspillet
Våpenstillstandsavtalene ble ikke brutt av hertugene i dette omgang, den norske kongen forsonet seg med hertug Erik som dessuten restartet det norsk-svenske forbundet mot danskekongen som hadde svenskekongen Birger Magnusson med seg. Forlovelsen mellom hertug Erik og prinsesse Ingebjørg som hadde i 1309 vært festet bort til danskekongens sønn Magnus, ble også gjenopptatt. Dette sluttet med ekteskap i høsten 1312. Den norske kongen hadde skiftet side på nytt og lagt et nytt press på Erik Menved som i juli 1310 var nødt til å slutte fred med hertugene.
Under et viktig fredsmøte i Helsingborg ble en fredstraktat utarbeidet og signert av partene. Sverige ble delt i tre, den ene tredjedelen gikk til kongen som bare ble konge i navnet på hertugenes delene. Det var bestemt i overenskomsten om å ha forsoning innad i det svenske kongeriket, men det var ikke tatt høyde for bøter på overtredelsene som hadde vært begått spesielt av hertugene.
Kong Birger Magnusson som hadde sett seg nødt til å akseptere fredstraktatens bestemmelsene, fikk bare Hälsingland, Fjädrundaland (i Uppland), deler av Västmanland, Närke, Södermanland, Östergötland, Gotland, Tiohäred i Småland og Viborgs län i Finland. I disse landsdelene opplevde han folkelige opprør, intrigeri og misnøye med hans styre som vist seg å være mindre foretrekkende enn hos hertug Erik eller hertug Valdemar. Dette var et resultatet av freden, for kongestyret krevde store økonomiske ressurser som ikke lenge var tilgjengelig så landsdelene måtte bære de tunge byrdene.
I flere år hersket freden i det svenske kongeriket, men kong Birger som hadde vært hatsk mot sine brødre, inviterte disse til fest i Nyköping for julen i desember 1317. Erik og Valdemar dro til Nyköping, men der ble de arrestert og kastet i et fangehull av kongen på et tårn i Nyköpingshus festning. Denne begivenheten, Nyköpings gjestebud, var opprinnelig ment på å få et slutt på brødrestriden til fordel for kongemakten. Men i kongens fraværelse hadde hertugene bygget seg et politisk nettverk av venner, allierte og kamerater, de var mer populære enn den svenske kongen. En borgerkrig brøt ut.
Krigen mot Birger Magnusson sluttet med et mord på en tronfølger, svenskekongens eldre sønn Magnus Birgersson ved et klart overgrep ble henrettet av de svenske stormennene den 2. juni 1320 som hadde tatt makten ved å svekke kongestyret for deres egne fordel, fordrevet deres konge til Danmark for godt og valgt hertug Eriks sønn Magnus Eriksson som konge. De to hertugene hadde omkommet i fangenskapet i Nyköpingshus festning. Brødrestriden hadde blitt en ulykksalig periode for det svenske folket, og verre ble det fordi uten et stabilt kongestyre med et aristokrati som hadde blitt sterkere som et resultat av Folkungastriden, ville flere store ulykker komme i den nære fremtiden.
Erik Menved opplevde en katastrofe i sine siste årene som konge fram til sin død, for Sverigesfelttoget hadde utløst et enormt krigsgjeld som måtte betales idet uår dukket opp flere år på rad. Krigsskatten utløst det midtjyske bondeopprøret som avslørte konspirasjonen mellom de svenske hertugene og hertug Christoffer. Dette innledet en dansk borgerkrig som utløst en katastrofal utvikling mot den danske kongeløse tiden.
Credo (album)
Credo er et musikkalbum med Carola, utgitt 31. mai 2004.
Den svenske brødrestriden
Etterspillet
Håkon V Magnusson døde den 8. mai 1319, etterfulgt av hans svigersønn hertug Eriks sønn Magnus VI Eriksson som ble valgt som svensk konge den 8. juli 1319 på Mora äng utenfor Uppsala. Med det var en personalunion mellom kongerikene Norge og Sverige opprettet omkring en konge med to ulike administrasjoner i hver sitt land. Trolovelsen som hadde vært inngått opprinnelig for et forbund mellom svenskene og nordmennene mot danskene, produserte begynnelsen på en union som startet et nordisk spill om alle tre kongeriker med hver sin krone med alle konsekvenser.
Gateshead AFC
Gateshead Association Football Club var en engelsk fotballklubb fra Gateshead i Tyne and Wear. Klubben ble etablert i South Shields i 1889 som South Shields Adelaide Athletic, fra 1910 bare South Shields. Etter at klubben vant North Eastern League i årene før første verdenskrig, ble de innvalgt til The Football League i 1919. Klubbens første hjemmebane var Hartington Terrace. De spilte også på Stanhope Road fram til 1908 da de flyttet til Horsley Hill.
South Shields fikk økonomiske problemer på 1920-tallet og klubben flyttet til Gateshead i 1930 og tok navn etter sin nye hjemby. Her spilte de på Redheugh Park fram til 1973. I 1973 spilte de også kamper på Gateshead Youth Stadium. Klubben var medlem av Football League til 1960, da de overraskende ikke ble gjenvalgt og måtte forlate ligaen. Gateshead spilte i lokale ligaer fram til de ble oppløst i 1973.
I 1974 flyttet en annen klubb fra South Shields til Gateshead og tok navnet Gateshead United, men denne klubben ble oppløst i 1977. I 1974 ble også nok en klubb med navnet South Shields etablert og denne klubben spiller per 2017 i Northern Premier League Division One North.
José Luis Meza
José Luis Meza (født 24. september 1984 i Zamora Chinchipe) er en ecuadoriansk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen lett fluevekt. Meza har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Ecuador under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i 8.-delsfinalen av Paddy Barnes fra Irland i vektklassen lett fluevekt.
John Innes Mackintosh Stewart
John Innes Mackintosh Stewart (født 30. september 1906 nær Edinburgh i Skottland, død 12. november 1994 i Coulsdon i London i England) var en skotsk forfatter og akademiker. Som skjønnlitterær forfatter og for sine sakprosabøker benyttet han navneformen J.I.M. Stewart, mens han under pseudonymet Michael Innes var en kjent krimforfatter.
Stewart studerte engelsk litteratur ved University of Oxford. Etter fullførte studier i 1929 studerte han i ett år psykoanalyse i Wien. Fra 1930 til 1935 foreleste han i engelsk ved Universitetet i Leeds. I 1936 flyttet Stewart til Australia, hvor han fram til slutten av andre verdenskrig var professor ved Universitetet i Adelaide. Deretter underviste han ved Universitetet i Belfast i Nord-Irland fra 1946 til 1948. I 1949 kom han til Christ Church ved Universitetet i Oxford, hvor han ble fram til han ble pensjonert i 1973. Han var deretter professor emeritus ved Oxford.
Stewart debuterte som forfatter med kriminalromanen Death At the President's Lodging (1936), skrevet mens han var underveis til Australia. Her introduserte han sin mest kjente etterforsker, inspector John Appleby ved Scotland Yard (senere commissioner sir John Appleby). Mellom 1936 og 1986 utga han et femtitalls kriminalromaner som regnes blant klassikerne fra den britiske kriminallitteraturens gullalder. H.R.F. Keating inkluderte i 1987 Appleby's End (1945) på sin liste over tidenes 100 beste krimromaner.
Under eget navn skrev Stewart fra 1949 en betydelig mengde litteraturkritiske verker og skjønnlitteratur. I hans levetid fikk også J.I.M Stewarts bøker oppmerksomhet, men etter hans død er det bøkene forfattet under pseudonymet Michael Innes som fremdeles kommer i nye opplag.
Stewarts siste bok ble selvbiografien Myself And Michael Innes: A Memoir (1987).
Mustafa I
Mustafa I (arabisk: مصطفى الأول) (født 1592 i Manisa, død 20. januar 1639 i Topkapipalasset i Konstantinopel) var sultan for Det osmanske rike i to perioder; fra 1617 til 1618 og fra 1622 til 1623. Han var bror til Ahmed I som regjerte fra 1603 til 1617. Det er antatt at Mustafa I var mentalt tilbakestående eller nevrotisk, og han var aldri noe mer enn et verktøy for andre. I sin brors regjeringsperiode var han nær sagt fengslet på sitt rom i 14 år.
Trebokstavsforkortelse
Trebokstavsforkortelser (TBF) eller trebokstavs akronym er forkortelser eller akronymer på tre bokstaver. Disse er ofte bestående av den første bokstaven i hvert ord av navn eller beskrivelser og skrives med stor bokstaver.
Cameron University
Cameron University  er et delstatseid universitet i Lawton i delstaten Oklahoma, USA. Det ble opprettet i 1908.
Ved universitetet var det 5 734 studenter og 313 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 3 432 for studenter folkeregistrert i delstaten. Studiene gis opp til mastergradsnivå.
Trebokstavsforkortelse
Bruken av trebokstavsforkortelser kan være svært nyttig, men kan også brukes til å få ting til å framstå mer nytt, spennende og effektivt enn hva det egentlig er, for eksempel innen ledelse.
Mustafa I
I 1618 ble han avsatt til fordel for hans mye yngre nevø Osman II (1618–1622), men etter han ble drept ble igjen Mustafa I sultan og ble der i ett år. Han ble avsatt og fengslet av Osman II sin bror Murat IV (1623 – 1640). Mustafa I døde 16 år senere.
Peter Holten
Peter Holten (født 25. november 1816 i København, død 27. september 1897 samme sted) var en dansk embedsmann og medlem av det danske Landstinget for Færøyene 1864–1865.
Etter studentereksamen i 1834 og juridisk embedseksamen i 1840 fikk Holten ansettelse ved tollkammeret i Helsingør, hvor farbroren Nicolai Holten og senere C.A. Bluhme var direktører. Holten tok avskjed som sekretær og stempelforvalter ved tollkammeret i 1858. I 1862 ble han utnevnt til amtmann og kommandant på Færøyene. I 1865 ble embedet som kommandant på Tórshavns skanse nedlagt, idet garnisonen ble erstattet med et politikorps, og Holten fortsatte bare som amtmann. Som amtmann ledet han også forhandlingene på det færøyske Lagtinget. På Færøyene har Holten blitt beskrevet som «militant og stordansk». Han motsatte seg et eget lærerseminar på øyene i frykt for at undervisning på færøysk ville svekke båndet mellom Færøyene og Danmark, men forberedte den nye skolelovgivningen av 1871 og det kommunale selvstyret av 1872. I 1871 ble han utnevnt til amtmann på Bornholm; han tok avskjed i 1892 og flyttet tilbake til København.
Holten ble tildelt ærestittelen «virkelig kammerråd» i 1854 og frasa seg den i 1871. I 1876 ble han utnevnt til kammerherre. Han var ridder av Dannebrogordenen fra 1857 og kommandør av 2. klasse av samme orden fra 1892. Han ble også tildelt Dannebrogordenens hederstegn i 1891.
Gagrafjellene
Gagra (russisk: Гагрский хребет, Gagrskij hrebet) er en fjellkjede i Store Kaukasus i Abkhasia, den selvstyrte republikken i Georgia. Fjellkjeden går mellom dalene til elvene Bzyb og Psou sør for Store Kaukasus, hovedsakelig i en nord-sør retning. Det høyeste fjellet er Agepsta på 2 256 m.
Gagrafjellene nærmer seg Svartehavet nær byen Gagra, og spiller en viktig rolle for klimaet her siden de blokkerer for kald, kontinentalvind fra nord og øst.
Fjellkjeden består hovedsakelig av kalkstein og har utpreget karsttopografi med mange dype fjellkløfter formet av elvene. Den dypeste grotten i verden, Voronjagrotten, ligger i Arabikamassivet i fjellkjeden Gagra.
Hovedveien til innsjøen Ritsa går langs fjellkjeden, langs elvene Bzyb, Iupshara og Gega.
Heparin
Heparin brukes i behandlingen av tromboemboliske sykdommer som dypvenøs trombose og hjertesykdommer som atrieflimmer og hjerteinfarkt. Heparin er et av de eldste legemidlene som fremdeles er i bruk. Fordi det fordøyes om det inntas peroralt må heparin administreres subkutant eller intravenøst. Intramuskulær injeksjon unngås på grunn av faren for å skape hematomer. På grunn av den korte halveringstiden på rundt en og en halv time, må heparin administreres ofte eller som en kontinuerlig infusjon.
Adelosebastes latens
Adelosebastes latens er en fiskeart i gruppen Sebastinae. Den er den eneste arten i slekten Adelosebastes. Arten blir inntil 30 cm lang og lever på dybder mellom 900 og 1200 m.
Forstørrende nærbrille
Mangelfull endelse.
Mounted games
Mounted Games er stafett på ponniryggen utført i høy fart og med høy presisjon. Det konkurreres i lag på 4-5 ryttere, par og individuelt. Hver av rytterne skal igjennom en øvelse (race). Gjør de feil må rytteren rette opp denne før nestemann kan ri ut.
Heparin
I dag er vanlig heparin ofte erstattet av lavmolekylære varianter som dalteparin (Fragmin) eller enoksaparin (Klexane).
Maria Montessori
Maria Montessori (født 31. august 1870, død 6. mai 1952) var en italiensk lege og læringsreformator. Hun utførte vitenskapelig arbeid innen flere felt: psykiatri, pedagogikk og antropologi.
Mounted games
Sporten har sin opprinnelse fra England da H.R.H Prins Phillip etterlyste en konkurranseform for barn som ikke krevde dyre og renrasede ponnier. Den første konkurransen ble gjennomført under Horse of The Year Show i 1957 og siden den gang har sporten lokket til seg mange ivrige ryttere. Mounted Games kom til Norge i 1999 og foreningen IMGAN (International Mounted Games Association Norway) ble dannet. Foreningen ble i 2013 en gren under Norsk rytterforbund. Det som startet som en liten sport med få utøvere har utviklet seg kraftig de siste årene og den er fortsatt i jevn vekst.
Kommandørøyene
Kommandørøyene (av rus. Командо́рские острова́ eller Komandorskije ostrova) er ei gruppe med skogløse øyer som tilhører Russland og ligger i vest i Beringhavet, cirka 175 km øst for Kamtsjatkahalvøya. Øyene består av Beringøya (95 km lang, 15 km bred), Mednyj (55 km lang, 5 km bred), og femten mindre øyer, der de største er Kamen Toporkov (0,15 km²) og Arij, som ligger henholdsvis 3 og 13 km vest for den eneste bosetningen, Nikolskoje. Administrativt hører øyene til Aleutskij rajon i Kamtsjatka kraj.
Mounted games
Alle ryttere må stille med banebyggere og linjedommere, miljøet er slik at du lett kommer inn i oppgavene som må utføres.
Kommandørøyene
Geografi og natur
Kommandørøyene utgjør den vestligste delen av Aleutene, men øyene ligger flere hundre kilometer fra resten av øygruppa. Øyene har vulkansk opprinnelse og har oppstått som følge av vulkansk aktivitet langs kanten av Stillehavsplaten og Den Nord-Amerikanske platen. Terrenget er forholdsvis variert med foldefjell, vulkanplatå, terrasseforma sletter og lave fjell. Det høyeste punktet er Steller på Beringøya, som måler 755 moh. Det høyeste punktet på Mednyj er Stenjegertoppen, som måler 647 moh.
Mounted games
Internasjonale konkurranser
Mounted Games-miljøet er preget av mye sosial omgang og vennskap på tvers av landegrensene. Hvert år sender Norge ut lag til å delta på flere internasjonale konkurranser i forskjellige land, enten på egne ponnier eller på lånte. Landslaget deltar under EM, VM, nordisk og nordeuropeisk mesterskap, de senere år med gode resultater. Under VM i Belgia i 2007 klarte Norge for første gang å kjempe seg til en plass i A-finale og endte på historisk 8.-plass, mens i 2008 gikk det av stabelen i Australia, og der kom Norge til en B-finale.
Kommandørøyene
Geografi og natur
Klimaet er relativt mildt og maritimt med en del nedbør (220–240 nedbørsdager i året). Somrene er kjølige og ofte tåkefulle. Vegetasjonen domineres av lav, mose og forskjellige assosiasjoner av sumpplanter med lavt gress og dvergtrær. Svært høye skermplanter er også vanlige. Øyene har dessuten tallrike bestander av ulike sjøpattedyr og fugler, der spesielt sjøfuglene kan opptre i milliontall. Den eneste større permanente bosetningen på øyene er landsbyen Nikolskoje nordvest på Beringøya. I 2005 var det cirka 750 innbyggere der, hvorav de aller fleste var enten russere og aleuter i 2002.
Mounted games
Internasjonale konkurranser
I 2013 ble EM avholde i Irland og det norske open laget var en hårsbredde unna A-finale.
Bikol
Bikol, er et nordvest-austronesisk (filippinsk) språk som først og fremst snakkes på Bikolhalvøya på Luzon i Filippinene av 2 til 2,5 millioner mennesker.
Maria Montessori
Biografi
Foreldrene hennes ønsket at hun skulle utdanne seg til jordmor, men hun ville ikke akseptere en tradisjonell kvinnerolle. Hun begynte i stedet å studere matematikk og teknikk, før hun fikk interesse for biologi og medisin. Hun tok medisineksamen i 1896. Sin første ansettelse som lege fikk hun ved universitetets psykiatriske klinikk, og der kom hun for første gang i kontakt med utviklingshemmede barn. Hun ble overbevist om at disse barna kunne lære mye bare de fikk tilrettelagt undervisning.