cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Angkor
Angkor er en stor ruinby i nordre Kambodsja, rett nord for Tonlé Sap-sjøen et stykke utenfor den nåværende byen Siem Reap. Byen var sentrum i et rike med samme navn fra 800-tallet til 1400-tallet (se Khmerriket).
Det finnes omkring 72 større ruiner i området og opp mot tusen mindre. De er samlet på et område som er omtrent 24 kilometer fra øst til vest og omtrent 8 kilometer nord til sør; noen plasser ligger riktignok lengre derfra, sånn som Kbal Spean, omtrent 48 kilometer nordover. Det er bare bygningene i stein som har blitt bevart ettersom de i tre har råtnet bort. Man tror at det foruten de mange templene, murene og annet i stein også har forekommet store trebygninger, blant annet et kongelig palass.
Angkor ble ført opp på UNESCOs verdensarvsliste i 1992. Et omfattende restaureringsarbeide pågår, deriblant rydding av skog, reparasjoner av grunnen og installasjon av drenering for å beskytte bygningene fra vannskader. For å kunne redde visse templer har det vært nødvendig å ta dem fra hverandre stein for stein og bygge dem opp på mer stabil grunn. Angkor er mål for massiv turisme med opp mot en million besøkende i året, noe som forvansker restaureringsarbeidet.
Historie
Fra cirka 860 e.Kr. tjente Angkor som hovedstad og religiøst sentrum i Khmerriket. Byen ble grunnlagt av Yashovarman etter shivaitisk mønster med shivatemplet Thom Bakheng som byens sentrum. Byen fortsatte å vokse under Yashovarmans etterfølgere. Det største tempelet, Angkor Vat, ble bygget mellom 1112 og 1150 av Suryavarman II.
Angkor ble inntatt og rasert av chamfolket i år 1177, men ble siden restaurerert av den buddhistiske kong Jayavarman VII, som bygde Angkor Thom, en tempelby rett nord for Angkor Vat, hvor det berømte Bayon ble oppført i sentrum. Under denne mahayanabuddhistiske tid ble mange templer omgjort fra hinduistiske til buddhistiske, for senere, da hinduismen igjen ble statsreligion, igjen bli hinduistiske, før statsreligionen definitivt ble theravadabuddhistisk på 1300-tallet.
Etter at kong Ponhea Yat ble beseiret av Siam (Thailand) i år 1431, ble Angkor forlatt til fordel for det sydligere beliggende Phnom Penh, som var mindre mottagelig for thailendernes angrep; Angkor Vat fortsatte likevel å være en helligdom for buddhistiske pilegrimer.
Angkor forble i stor grad bortglemt og overvokst av jungelen frem til slutten av 1800-tallet da franske arkeologer innledet en lang restaureringsprosess, fra 1907 til 1970 under ledelse av École Française d'Extrême-Orient. Arbeidet måtte opphøre på grunn av borgerkrigen i Kambodsja, men ble gjenopptatt i 1993, koordinert i fellesskap av Frankrike, Japan og UNESCO.
1349 (band)
Historie
1349 er kjent for sin trommeslager Frost fra Satyricon. Bandets musikkstil og oppbygging ligner veldig på den andre bølgen av norsk black metal tidlig på 1990-tallet og inneholder ikke synthesizer. 1349 blir ofte sammenlignet med Enslaved, Emperor, Burzum, Gorgoroth, Darkthrone, Immortal og Mayhem. Bandet turnerer fra tid til annen. Liveopptredene deres starter ofte med ildspruting av Archaon og Frost. På deres debutalbum Liberation fremførte bandet en cover av Mayhems «Buried by Time and Dust». De har også covret Celtic Frost, et band som Ravn mener er hovedinnspirasjonen til 1349. De turnerte sammen med Celtic Frost i USA i 2006. Ravn opptrådte også på Celtic Frosts album Monotheist. Han hadde gjestevokal på bonuslåten «Temple of Depression». Bandet er meget respektert i metalmiljøet.
Musikkvideoen til Sculptor of Flesh ble utgitt sammen med albumet Hellfire i 2005. Videoen bytter mellom bandets fremførelse av sangen og en operasjon.
Bandet ble nominert til Spellemannprisen 2014 i klassen metal for albumet Massive Cauldron of Chaos.
Navnet 1349 ble valgt fordi det er det året svartedauden kom til Norge.
Eksterne lenker
1349 (nombor)
Gemeinschaftshaus undergrunnsstasjon
Gemeinschaftshaus er en undergrunnsstasjon på Nürnbergs undergrunnsbanenettverk. Gemeinschaftshaus er på linjen U1. Stasjonen befinner seg under bakkenivå.
1412 Lagrula
1412 Lagrula er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaget 19. januar 1937 av Louis Boyer ved Observatoire astronomique d’Alger - Bouzaréah i Alger.
Setesdalsmuseet
Setesdalsmuseet ble etablert i 1935 for å ta vare på kulturgjenstander i Setesdal etter at mye var solgt ut av dalen.
Setesdalsmuseet er i dag organisert som en avdeling av Aust-Agder museum og arkiv (IKS).
Rygnestadtunet er det mest kjente visningsstedet for Setesdalsmuseet. Hovedkontor og administrasjon ligger på Rysstad i Valle kommune. Museet har ansvar for ca. 70 bygninger, nesten 30 000 gjenstander og 50 000 fotografier.
Kloreker
Kloreker er en gruppe reker. De fleste artene holder til i ferskvann, men noen bebor brakkvann, og mange krever salt i vannet i løpet av larvenes utvikling.
Mange arter er populære i akvaristikken.
Det vitenskapelige navnet på gruppen beskriver rekenes lange armer. Makrós betyr «lang» på gresk, og brāchium betyr «overarm» på latin. Disse rekene kalles da også ofte «langarmreker», «langarmede reker» eller «kloreker» på norsk.
Cella
Greske og romerske templer
I templer fra antikkens Hellas og i Romerriket er cella et rom i bygningens sentrum, vanligvis med en statue eller et kultbilde av den spesielle guddommen som tempelet var viet til. I tillegg kunne cellaen inneholde et bord eller en sokkel som offergavene kunne legges på.
Cellaen er vanligvis et enkelt, vindusløst, rektangulært rom med en dør eller en åpen inngang midt på en av kortveggene. I større templer kunne cellaen være delt i to eller tre «skip» skilt av søylerekker. Den kunne også inneholde en adyton, et område som bare ypperstepresten kunne bruke.
Templer i oldtidens Egypt
I den ptolemeiske perioden i oldtidens Egypt refererte cella til det som er gjemt og ukjent i den innerste helligdommen i et tempel, det som eksisterer i totalt mørke, som skulle symbolisere universets tilstand før skapelsen.
Etruskiske templer
Ifølge Vitruvius hadde etruskiske templer tre cellae ved siden av hverandre.
Kristne kirker
I tidlig kristen arkitektur  bl.a. i katakombene ble navnet cella brukt om det kapellet som var reservert for gjennomføringen av liturgien. Senere har små kapell og munkeceller også blitt kalt cella.
Naos brukes også i bysantinsk arkitektur som navn på rommet midt i korskuppelkirken.
Swedish Match
Swedish Match AB er et svensk (Stockholm) industrikonsern som produserer tobakkprodukter, fyrstikker og lightere. Firmaet har sitt opphav i Svenska Tändsticksaktiebolaget som ble grunnlagt i 1917 og Svenska Tobaksmonopolet som ble grunnlagt i 1915. Selskapet byttet til sitt nåværende navn i 1980. Swedish Match er notert på Stockholmsbörsen siden 1996, og største eiere er svenske og utenlandske institusjonelle investorer.
Swedish Match utvikler, produserer og selger varemerker innen produktområdene snus, andre tobakksprodukter (amerikanske massemarkedssigarer og tyggetobakk), samt fyrstikker og engangslightere. Konsernets virksomhet er global med en nettoomsetning på 14 204 MSEK (2009), og produktene selges over hele verden. Produksjonen foregår i syv land, og antall medarbeidere var i gjennomsnitt 3 900 i 2009. Den 1. oktober 2010 overførte Swedish Match sigar- og pipetobakksvirksomheten som et ledd i oppbygningen av det nye Scandinavian Tobacco Group (STG). Swedish Match eier 49 prosent av STG. Unntatt fra salget var den amerikanske virksomheten for massemarkedssigarer og minoritetsandelen i Arnold André. Lars Dahlgren er administrerende direktør i Swedish Match siden juni 2008, og Conny Karlsson har vært styreformann siden 2007.
Snus markedsføres først og fremst i Norden, hvor Sverige er det største markedet, men også i USA og Sør-Afrika. Eksempler på varemerker er General, Göteborgs Rapé og Catch, samt Timberwolf og Longhorn på det amerikanske markedet. Selskapet produserer og markedsfører i tillegg massemarkedssigarer for det amerikanske markedet. Viktige merker er White Owl, Garcia y Vega og Game by Garcia y Vega. I mer enn 100 år har Red Man tilbudt amerikanske konsumenter tyggetobakk.
Ettan
Ljunglöfts Ettan er det mest solgte snusmerket i Sverige gjennom tidene. I 1822 fikk snusprodusent Jacob Fredrik Ljunglöf en lys idé som kom til å revolusjonere tilvirkning av snus. Sammen med kjemikeren Jacob Berzelius lyktes han i å forkorte tilberedingstiden fra et halvt år til en uke. Ettan ble født og ble en snus fri for unødvendige smakstilsetninger med ren tobakkskarakter som kjennetegner urtypen av svensk snus den dag i dag. Produktet har hatt den samme smaken fra lanseringen frem til i dag.
GothiaTek
GothiaTek stiller krav til:
Ambisjonen med kvalitetsstandarden er å arbeide for å redusere antatte helserisikoer i svensk snus, samt bidra til å øke kunnskapen om egenskaper ved og bruk av snusprodukter. Swedish Match ønsker å samarbeide med lovgivere og myndigheter slik at lover og regler baseres på fakta og tilgjengelig kunnskap.
Produkter
Bellman er et tobakkmerke er basert på tobakk fra Java, Brasil og Cuba.
Produktene i Bellman-serien er maskinlagede (dvs. ikke håndrullede) og består av sigarer og cigarillos. De er kun markedsført og solgt i Europa og er dermed vanskelig å få tak i resten av verden.
Bellmans selges i den mer upmarket «Moments»-serien, og også i de noe billigere «Gold»- og «Silver»-variantene. «Moments» finnes både med og uten filter, og er relativt kraftig i smaken. «Gold» er det mest solgte Bellman-merket og har lange tradisjoner. Dette merket inneholder i motsetning til de to andre også kolombiansk tobakk. «Silver» er noe mildere i smaken enn «Gold» og «Moments».
Zecharia Sitchin
Zecharia Sitchin (født 11. juli 1922 i Baku i den aserbajdsjanske SSR i Sovjetunionen, død 9. oktober 2010 i New York City, New York, USA) var en forfatter av bøker som forsøker å forklare menneskets opprinnelse gjennom forskjellige former for pseudovitenskap, som blant annet innbefatter pseudoarkeologi og teorier om besøk av astronauter fra verdensrommet i urgamle tider.
Sitchin hevder at den gamle sumeriske kulturen ble skapt av Anunnaki, en rase av utenomjordiske fra en planet han kaller Nibiru. Han hevder at denne planeten har en lang, elliptisk bane i vårt eget solsystem og hevder videre at hans teorier bekreftes av sumerisk mytologi.
Håkon Helle
Håkon Helle (født 12. august 1941, død 20. mars 2007 i Stavanger) var en norsk høyesterettsadvokat som har praktiserte i Stavanger siden 1968 og hatt egen praksis siden 1982. Han hadde arbeidsrett som sitt spesialfelt, og satt også i Advokatforeningens lovutvalg for strafferett og straffeprosess. Blant hans mest kjente klienter var fetteren til Birgitte Tengs. Han var også engasjert i å begrense adgangen til avlytting.
Håkon Helle var aktiv i Arbeidernes kommunistparti og var medlem av rådet til Nei til EU.
Zecharia Sitchin
Hans spekulasjoner er blitt totalt avvist av profesjonelle naturvitere, historikere og arkeologer, som har påvist en rekke feil i hans oversettelser av gamle tekster og feil i hans forståelse av fysikk.
Olga Pall
Olga Pall (født 3. februar 1947) er en tidligere østerriksk alpinist.
Under Vinter-OL 1968 i Grenoble vant hun gullmedaljen i utfor.
I tillegg til den olympiske triumfen vant Olga Pall to verdenscuprenn i løpet av karrieren, begge i utfordisiplinen.
Ling Jihua
Karriere
Ling kom fra en kommunistisk politikers familie som gav alle sine tre sønner navn som var knyttet til kommunistiske nøkkelord på deres tid. Navnet Jihua betyr «planlegging».
I 1973 ble han som mange andre unge kinesere sendt til feltarbeid på landsbygden under kulturrevolusjonen. i 1975 ble han medlem av den kinesiske kommunistiske ungdomsliga i Pinglu, og ble etter kort tid fylkeskomiteens sekretær. Han ble medlem av kommunistpartiet i 1976. I desember 1978 ble han overført til partikomiteen for prefekturet Yuncheng, og i 1979, som 23-åring, ble han engasjert i ungdomsligaens nasjonale propagandakomite.
Han studerte ved Hunanuniversitetet og fra 1983 studerte han politisk utdanning ved Den kinesiske ungdoms politiske akademi. I juli 1985 ble Ling nestsjef for teoriseksjonen ved ungdomsligaens propagandadepartment. På den tid var Hu Jintao lederen for den kommunistiske ungdomsliga. Ling fikk gjennom årene en rekke høyere embeder i ungdomsligaen: Kontorsjef for sentralsekretariatet, visedirektør for sentralkomiteens sentralbyrå, sjefredaktør for Den kommunistiske ungdomsliga og direktør for propagandadepartmentet.
Etter ti år i ungdomsligaen ble Ling Jihua i desember 1995 overført til generalbyrået for det kinesiske kommunistpartis sentralkomite, og ble der leder for forskningsbyråets tredje gruppe. I desember 1999 ble han visedirektør for partiets generalbyrå. Senere var han også viseminister for generalbyrået fot Statsrådets statskommisjon for reform av offentlig sektor, og direktør for Hu Jintaos kontor.
Den 19. september 2007 etterfulgte han Wang Gang som direktør for generalkontoret for kommunistpartiets sentralkomite. Den 31. august 2012 ble han flyttet fra dette embede til stillingen som leder for partiets forente arbeidsfrontsdepartement - en viktig, men likefullt vesentlig mindre sentral, stilling. Dette skjedde etter at det ble alment kjent at hans sønn, Ling Gu, hadde råkjørt og krasjet med sin toseters Ferrari Spider 458 i mars på en motorvei i Beijing, og hadde forulykket og alvorlig skadet sine to «halvnakne» kvinnelige passasjerer. Sønnen og en av passasjerene, en kvinnelig amerikaner, døde.
Ling ble ekskludert fra Kommunistpartiet og arrestert i juli 2015.
Dom
I mai 2016 ble Ling dømt til livsvarig fengsel for korrupsjon, ulovlig innhenting av statshemmeligheter og maktmisbruk.
Langwasser Süd undergrunnsstasjon
Langwasser Süd er en undergrunnsstasjon på Nürnbergs undergrunnsbanenettverk. Langwasser Süd er den sørlige endestasjonen på linjen U1.
TIMSS
TIMSS (Trends in International Mathematics and Science Study) er en internasjonal vurdering av kunnskapene i matematikk og naturfag til elever på 4. og 8. klassetrinn. TIMSS ble utviklet av International Association for the Evaluation of Educational Achievement (IEA) for at medlemslandene skulle kunne sammenlikne elevenens kunnskapsnivåer på tvers av landegrenser. Den første TIMSS-undersøkelsen ble gjennomført i 1995, og deretter med fire års mellomrom. I 1995 deltok 41 land i studien, i 2007 hadde antallet økt til ca. 60.
TIMSS består av en vurdering av elevenes kunnskaper i matematikk og kunnskap, i tillegg til spørreskjemaer for elever, lærere og skolene. Testen omfatter emner elevene skal ha hatt på nivåene opptil 4. og 8. årstrinn. For å kunne vurdere elevenes kunnskaper har oppgavene en rekke ulike vanskelighetsgrader. Elevenes spørreskjemaer er utformet for å samle inn informasjon om studentenes bakgrunn og holdninger til skolegang og læring, informasjon om deres erfaringer fra klasserommet m.m. Lærerne og skolene blir blant annet spurt om tilretteleggingen av undervisningen, omfanget av undervisningen i matematikk og naturfag, skolepolitikk, lærernes bakgrunn og forberedelser.
I Norge er det Institutt for lærerutdanning og skoleutvikling ved Universitetet i Oslo som står for gjennomføringen av TIMSS-undersøkelsene.
Askunu
Askunu er et indoarisk språk som tales av folkegruppa askunuer i Afghanistan. Språket tales i området rundt Pech-dalen rundt Wama, nordvest for Asadabad i provinsen Komar.
Skagen fyr
Fyrets roterende linse veier noe over 2 tonn og flyter på kvikksølv. Lyskilden er en natriumpære på 400W. Lyset (et lynblink hvert 4. sekund) kan sees på 20 nautiske mils avstand.
Fyret er åpent for publikum på dagtid, og 210 trinn fører til toppen av fyret hvor det er vid utsikt over Grenen, Skagen, Kattegat og Skagerrak.
Skagen fyr ble fredet i 1977. Fredningen omfatter selve fyret samt fyrmesterboligen med uthus.
Peter Krause
Peter William Krause (uttalt /ˈkraʊzə/; født 12. august, 1965) er en Emmy- og Golden Globe Award-nominert og Screen Actors Guild Award-vinnende amerikansk film- og TV-skuespiller og filmprodusent. Han er kanskje best kjent for sine roller som Nate Fisher i HBO-serien Six Feet Under og Nick George i ABC-dramaet Dirty Sexy Money.
Skagen fyr
Historie
Utenfor Skagen finns ett stort rev som forflytter seg hvert år.
Peter Krause
Biografi
Peter Krause ble født i Alexandria i Minnesota. Da han vokste opp i Roseville, viste han et stort talent for friidrett, men skadet seg i en ulykke da han trente stavhopp. Dette gjorde slutt på en eventuell karriere som idrettsmann. Han gikk på Gustavus Adolphus College i St. Peter, Minnesota og ble interessert i teater. Da han gikk ut fra Gustavus Adolphus i 1987 bestemte han seg for å forsøke å bli skuespiller og gikk inn i Master of Fine Arts programmet ved New York University. Mens han arbeidet som bartender i New York City, møtte han manusforfatteren Aaron Sorkin.
Skagen fyr
Historie
Det første fyret på Skagen ble oppført 1560 på ordre fra kong Fredrik II, som hadde bestemt at fyr skulle byggas i Skagen og på Anholt og Kullen. Klager hadde kommet fra flere hold, bl.a. fra hollandske skippere som seilte på Østersjøen. De påpekte at det var risikabelt å runde Skagen i mørke for å seile mot Øresund. Ved å kreve inn en høyere toll i Øresund skulle den danske staten finanisiere bygging og drift av fyrene.
Det første fyret i Skagen var et enkelt fyrfat. I 1625 ble et vippefyr tatt i bruk på Fyrbakken i Østerbyn på Skagen. Det hvide fyr, som var i bruk mellom 1745 og 1858, er bevart.
Ravensburger
Ravensburger er en puslespillprodusent fra Tyskland. Hovedkontoret ligger i Ravensburg i Baden-Württemberg. Selskapet ble startet som et bokforlag, Verlag-Otto-Maier, men allerede året etter starten i 1883, begynte forlaget å gi ut brettspill. Det var først i 1964 man begynte å gi ut puslespill.
Utfor
Utfor eller utforrenn er en disiplin innen alpin skiidrett.
Disiplinens fartsfylte preg, ofte med spektakulære hopp og dramatiske fall, gjør at utforkonkurransene vanligvis omfattes med større publikums- og medieinteresse enn de langsommere disiplinene.
Utfor er en olympisk gren. Den har stått på programmet siden OL 1948. Det ble også kjørt utfor under OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen, men da ble det bare kåret mester i kombinasjonsøvelsen.
Alej
Alej (russisk: Алей) er ei elv i Altaj kraj i Russland. Den er ei venstre sideelv til Ob, og er 858 km lang, med et nedbørfelt på 21 100 km².
Alej har sitt utspring i de nordvestligste utløperne av Altajfjellene i Kasakhstan nær grensen til Russland. Elva løper sterkt meanderende over steppene i Altaj kraj, og munner ut i Ob ved Ust-Aleika sør for Barnaul. Før munningen er elva rundt 70 m bred og 1,5 m dyp. Middelvannføringen ved Khabasino, 46 km før munningen er 33,8 m³/s (minimum i februar: 3,5 m³/s, maksimum i mai: 144 m³/s). Alej er frosset over fra november til april.
Ved Alej ligger byene Rubtsovsk og Alejsk. Elva brukes til vanning i de nærliggende jordbruksområdene.
Sascha Gerstner
Sascha Gerstner (født 2. april 1977) er en tysk gitarist. Han spilte i power metal-bandet Freedom Call fra 1998 til 2001. I 2002 fikk han jobben som gitarist i Helloween, der han erstattet Roland Grapow.
Hessdalen
Hessdalen er en vel 12 km lang fjelldal som ligger i Holtålen kommune i Trøndelag, om lag 120 km sør for Trondheim. Det bor ca. 150 mennesker i dalen.
Hessdalen er blitt kjent etter at det fra desember 1981 ble sett uforklarlige lysfenomener i dalen, og folk begynte å snakke om observasjoner av uidentifiserte flygende objekt. Lokalt har dette vært kalt Hessdalsfenomenet
1413 Roucarie
1413 Roucarie er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Eos. Den ble oppdaget 12. februar 1937 av Louis Boyer ved Observatoire astronomique d’Alger - Bouzaréah i Alger.
Fremskrittspartiets Utredningsinstitutt
Historie
Frp-formannen Carl I. Hagen tok initiativ til å etablere FUI etter modell fra amerikanske tenketanker høsten 1988. Ifølge Profet i eget land fra 2006, en uautorisert biografi om Frp-lederen skrevet av VG-kommentatoren Elisabeth Skarsbø Moen, skal Hagen ha villet gi tyngde bak argumentene etter beskyldninger om at han spilte på «grumsete» holdninger i folket. Investoren Christen Sveaas ga økonomisk støtte til dannelsen av instituttet. Også andre ga penger til tenketanken.
Frem til 1990 var Jan Arild Snoen instituttets eneste ansatte. Siden var det tre ansatte i tankesmien, men etter 1992 var det nesten ingen aktivitet igjen. Etter Fremskrittspartiets landsmøte 1994 på Bolkesjø hotell, der Carl I. Hagen tok et oppgjør med liberalistene i partiet, ble FUI formelt nedlagt samme år.
Donald Finlay
Donald «Don» Osborne Finlay (født 27. mai 1909 i Christchurch i Dorset, død 18. april 1970) var en britisk friidrettsutøver og jagerfly-pilot. Han deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles, 1936 i Berlin og 1948 i London.
Finlay vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Han kom på tredjeplass på 110 meter hekk bak George Saling og Percy Beard begge fra USA.
Fire år senere, under Sommer-OL 1936 i Berlin, ble han nummer to på 110 meter hekk bak Forrest Towns fra USA.
Under Sommer-OL 1948 i London var det Filay som avla den olympiske ed for utøverne.
Clifford Darling
Clifford Darling (født 6. februar 1922 på øya Acklins i Bahamas, død 27. desember 2011 i Nassau) var generalguvernør på Bahamas fra 1992 til 1994 da han trakk seg.
Schutzstaffel
Schutzstaffel (tysk for «beskyttelsesavdeling» eller livvakt), forkortet SS (i blant skrevet med doble sieg-runer ), oppsto som en paramilitær organisasjon knyttet til det tyske nasjonalsosialistiske (nazistiske) partiet NSDAP som livvakt for lederen Adolf Hitler i 1920-årene. Organisasjonen utviklet seg etter hvert til en del av det tredje rikes militær- og ordensvesen, og bestod under andre verdenskrig av tre ulike hovedgrupper: Allgemeine-SS (sivile partiavdelinger), Waffen-SS (infanteri-, artilleri- og panserstyrker) og Sicherheitsdienst (SD) (politisk overvåkingsorgan).
SS var organisert i egne hæravdelinger, men var utenfor kontrollen til Wehrmacht. Nasjonalsosialistene så på SS som en eliteorganisasjon, dannet for å beskytte partiet og føreren, gjennom den første avdelingen Leibstandarte-SS Adolf Hitler. Medlemmene ble plukket ut på rasemessige og ideologiske kriterier. SS ble for en stor del rekruttert fra middelklassen, var disiplinerte og lojale mot partiet. Sturmabteilung (SA) ble særlig rekruttert fra arbeidsledige og fra arbeiderklassen. SS gjorde seg skyldig i flere forbrytelser mot menneskeheten, blant annet driften av konsentrasjonsleirene og Einsatzgruppen.
I starten av krigen var de kun på regimentsnivå, underlagt vanlige hærdivisjoner. Men ettersom krigen utviklet seg og den tyske hæren fikk mindre å si, klarte nasjonalsosialistene å utvide SS-styrkene til divisjoner. SS-divisjonene ble som regel benyttet som «brannkorps» ved fronten, høyt mekaniserte avdelinger i reserve som ble satt inn der fronten sviktet. I motsetning til den vanlige oppfatning, hadde SS-divisjonene sjelden bedre våpen og utstyr enn andre enheter; det som gjorde dem til spesielt sterke enheter, var først og fremt fanatisme frembragt gjennom politisk indoktrinering.
You Won’t Find Another Fool Like Me
«You Won't Find Another Fool Like Me» er en britisk popsang med melodi og tekst av Tony Macaulay og Geoff Stevens. The New Seekers med Lyn Paul spilte den inn på singelen Polydor 2058 421. Arrangør var Gerry Shury. Produsent var Tommy Oliver. Den ble utgitt i november 1973.
Schutzstaffel
De ikke-tyske frontkjemperne (nordmenn, dansker, belgiere, bosniere og så videre) deltok innenfor Waffen-SS. Den norske enheten Germanske-SS Norge var en underavdeling av Germanske-SS, samtidig som organisasjonen formelt var underlagt Nasjonal Samling og Vidkun Quisling.
You Won’t Find Another Fool Like Me
Norsk versjon
Bjørn Borkenhagen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Vi har hengt isammen hele tiden». Sangen ble utgitt av Thom Fredie Waade, Einar Jemtlands kor og orkester på singelen EMI 7E 006-39080 i 1974.
Schutzstaffel
Forløper
SS hadde opphav i nazistenes tidlige periode omkring 1922. Heinrich Himmler ble riksleder for SS i 1929 og det var under ham at organisasjonen for alvor begynte å vokse. SS vokste til over 50,000 medlemmer i 1932 og til 200,000 i slutten av 1933. På grunnlag av en völkisch-ideologi omskapte Himmler SS til en elitestyrke som skilte seg fra massebevegelsen Sturmabteilung (SA). Rekrutteringen til SS var blant annet basert på forestillinger om arisk utseende. Etter likvideringen av SA-ledelsen 30. juni 1934 fikk SS en særstilling innenfor nazibevegelsen. I 1936 ble Himmler sjef for både SS og det tyske politiet. Reichssicherheitshauptamt (RSHA) ble etablert 27. september 1939 og ble snart den viktigst aktøren i undertrykkelsen av okkuperte områder og etter hvert i gjennomføringen av folkemord. Sicherheitsdienst (etablert av Reinhard Heydrich i 1931) og Gestapo var en del av apparatet under RSHA. SS overtok konsentrasjonsleirene fra SA i 1934. SS påvirket etter hvert alle deler av statsapparatet.
You Won’t Find Another Fool Like Me
Listeplasseringer
«You Won't Find Another Fool Like Me» var bandets andre og siste nummer 1-singel i Storbritannia og lå én uke øverst på listen i januar 1974.
Schutzstaffel
Forløper
Forgjengeren til SS ble etablert i 1923 som en avdeling innen SA. De skulle ha ansvaret for å beskytte framtredende medlemmer av NSDAP på partimøter og under demonstrasjoner. Den øverste avdelingen ble ledet av Adolf Hitlers livvakt Emil Maurice, og bestod av 8 mann.
Etter det mislykkede ølkjellerkuppet i München i 1923 ble denne livvaktavdelingen og (SA) lagt ned for en periode. De ble gjenopprettet i 1925. Livvaktavdelingen fikk navnet Stosstrupp Adolf Hitler, og de hadde som oppgave å beskytte Hitler på partimøter. Samme året ble Stosstrupp Adolf Hitler etablert på nasjonalt nivå i Tyskland. Nå fikk organisasjonen navnet Schutzstaffel. Nå skulle de beskytte framtredende medlemmer av NSDAP over hele Tyskland. Hitler var selv medlem nr. 1, mens Emil Maurice var medlem nr. 2.
Reorganisering under Himmler
Innen slutten av 1933 hadde antallet medlemmer innen SS steget til 209 000 mann. Mange var støttemedlemmer ved å donere en pengesum regelmessig.
SS' motto var «min ære er troskap». Rangeringssystemet i SS var basert på det systemet som SA hadde. Heinrich Himmler og hans nestkommanderende Reinhard Heydrich konsoliderte makten i SS. Heydrich fikk i 1931 i oppgave å bygge ut en etterretningstjeneste innen SS som fikk navnet Sicherheitsdienst. Ved begynnelsen av den andre verdenskrig hadde antallet medlemmer i SS steget til 250 000 mann. SS tok også kommandoen over Gestapo i 1934. Samme året fikk SS ansvaret for å drive alle konsentrasjonsleirene.
I juni 1934 drepte SS Ernst Röhm og 100 av hans menn under påskudd av at SA truet Hitlers autoritet. Etter dette vokste SS' makt i nazistaten.
Himmlers apparat vokste betraktelig da det tyske politiet ble en del av SS i 1936 og da Waffen-SS ble etablert i 1939-1940. En militær gren av SS, SS-Verfügungstruppe, ble bygget opp fra 1934 til 1938, og ble innlemmet i Waffen-SS i forbindelse med invasjonen av Polen i 1939. Himmler forsøkte å skape en korpsånd i SS og ta til seg jødehatet han formidlet. Ideologisk opplæring og indoktrinering var sentralt i SS fra midten av 1930-årene. Offiserene i SS og politi begynte å se seg selv som Staatsschutzkorps med ansvar for å beskytte riket mot indre fiender.
Grader og hierarki
Mannskapene på laveste nivå hadde betegnelsene SS-Mann, Sturmmann (tilsvarende visekorporal i militæret) og Rottenführer (tilsvarende korporal). Underoffiserene var rangert fra Underscharführer til Sturmscharführer (sersjant eller oversersjant i hæren). Offiserene var rangert fra Untersturmführer (fenrik) til Oberstgruppenführer samt den ene Reichsführer SS (Himmler selv fra 1929)-
Lønn og goder
Vanlige medlemmer av SS hadde relativt lav lønn og tilgang til forskjellige privilegier og andre goder var derfor viktig for at medlemmene skulle stimuleres. I 1936 innrettet Himmler et opplegg for dekning av utgifter og til å dekke medlemmenes gjeld. Dette ble til dels finansiert ved private donasjoner fra Freundeskreis der Wirtschaft som var et nettverk av tyske kapitalister etablert i 1932. Donasjonene ble gitt i håp om kontrakter med staten og for å unngå bråk med SS. Konsentrasjonsleirpersonell fikk to-tre ganger så høy lønn som andre. Lederne sikret seg til dels verdier fra internerte og drepte, og ledere i leirene brukte tjenere og slavearbeidere fra leirene til egen bekvemmelighet. Toppene i nazihierarkiet levde i luksus og en del hadde dyre biler med sjåfør og tilgang til egne fly. Himmler utnevnte i oktober 1942 Erich von dem Bach-Zelewski til fullmektig for bekjempelse av partisaner, et oppdrag Bach-Zelewski hadde bedt om i over ett år. Bach-Zelewski hadde storslått hovedkvarter i Mahiljow og et palass i Minsk, limousin med sjåfør og Göring ga ham et Junker 52 (et påfallende statussymbol i Det tredje riket og symbol på at Bach-Zelewski var nær toppen av hierarkiet).
Under krigen
Heydrich var sjef for RSHA og samtidig stedfortredende riksprotektor for Böhmen-Mähren. Ernst Kaltenbrunner overtok RSHA da Heydrich ble drept av tsjekkiske partisaner i 1942. Fra 1939 var Adolf Eichmann leder for Gestapos kontor for jødesaker. RSHAs ansvar for jødespørsmålets endelige løsning fremgår av et brev fra Hermann Göring til Heydrich 31. juli 1941.
RSHA og WVHA var etter Himmler og hans stab de mektigste delene av SS.
Hovedkvarterer
I ettertiden, særlig basert på konsentrasjonsleirene og Waffen SS, har hovedinntrykket vært at SS-tjenestemenn var primitive og mislykkede personer. Den sentrale ledelsen som sto for planlegging var godt utdannet og besto av en stor andel jurister. De 200-300 unge menn (født 1900-1914) som utgjorde toppsjiktet i RSHA var generelt godt utdannet og 20-30 % hadde doktorgrad. Dette var den sentrale gruppen ansvarlig for utforming og gjennomføring av nazistenes forfølgelser og folkemord. Den tyske historikeren Michael Wildt (født 1954) konkluderte med at RSHA for en stor del besto av unge sosiale klatrere som ikke hadde blitt rekruttere fra samfunnets marginer men fra en ny, velutdannet borgerlig elite.
Grener
På slutten av andre verdenskrig bestod SS av følgende grener:
Det ordinære SS
Med det ordinære SS menes den organisasjonen som ble drevet i 1920- og 1930-årene.
Allgemeine SS
Allgemeine-SS («det allmenne SS» eller «det vanlige SS») utgjorde hovedtyngden av SS' medlemsmasse. Dette var deltidsmedlemmer av SS som dannet avdelinger over hele Tyskland. Disse avdelingene var delt inn i Standarten, som igjen var delt inn i Abschnitt og Uberabscnitt. Det vanlige SS ble sett på som reservestyrker, og mange av medlemmene tjenestegjorde i andre våpengrener. Mange gjorde også tjeneste som vakter i konsentrasjonsleire.
Soldater i Waffen-SS ble ofte plassert i Allgemeine SS etter å ha gjort fronttjeneste i en periode, slik at de kunne gjenvinne kreftene.
Peter Nicolai Arbo
Peter Nicolai Arbo (født 18. juni 1831, død 14. oktober 1892) var en norsk maler som spesialiserte seg i å male historiske motiver og bilder fra norrøn mytologi. Blant hans historiske og mytologiske malerier nevnes gjerne «Åsgårdsreien» som det viktigste.
Schutzstaffel
SS-kavaleriet
SS kavalerikorpset bestod av Reiterstandarter og Reiterabschnitt. Rytterkorpset ble dannet for å trekke til seg medlemmer av den tyske overklassen. På 1930-tallet ble dette rytterkorpset starten på en militær organisasjon innen SS. Rytterkorpset var forgjengeren til Waffen-SS. I 1941 var rytterkorpset bare en liten sosial klubb innen SS. De aller fleste medlemmene hadde søkt seg over til Waffen-SS.
Peter Nicolai Arbo
Biografi
Peter Nicolai Arbo vokste opp på Gulskogen gård ved Drammenselva. Han var sønn av overlærer Christian Fredrik Arbo og kona Marie Christiane von Rosen. Hans bror Carl Oscar Eugen Arbo var militærlege. Arboslekta kan føres tilbake til Ærø i Danmark, og navnet Arbo er trolig en avledning av Arøbo. Slekta kom til Norge med Peter Arbo (1689–1761) som startet en trelastforretning på Strømsø.
Schutzstaffel
Germanske-SS
Germanske-SS drev virksomhet i erobrede land og territorier, og var en organisasjon som besto av ikke-tyske medlemmer som drev virksomheten på deltid. De drev med lokal sikkerhet og nasjonalsosialistisk indoktrinering. Danmark og Belgia var de største medlemslandene innen Germanske-SS, men det fantes også avdeling i Norge (Germanske-SS Norge). Medlemmer av Germanske-SS hadde egne modifiserte SS-titler og symboler. Alle avdelingene i Germanske-SS ble administrert fra hovedkontoret til SS i Tyskland.
Peter Nicolai Arbo
Biografi
Arbo startet kunstutdannelsen med et år ved Helsteds Tegneskole i København 1851-1852. Etter det reiste han til Düsseldorf og studerte ved kunstakademiet der fra 1852. Fra 1853 til 1855 studerte han under Karl Ferdinand Sohn som var professor i figurmaling, og fra 1857–1858 under Emil Johannes Hünten som var slag- og dyremaler. Under Hünten var det særlig hestemalerier Arbo arbeidet med, og han utviklet seg til en utmerket skildrer av hester.
Schutzstaffel
Waffen-SS
Waffen-SS var den stridende delen av SS. Avdelingen ble betraktet som en del av Wehrmacht og var operativt men ikke juridisk underlagt Wehrmacht (SS etablerte en egen jurisdiksjon for SS-soldater uavhengige av de militære domstolene). Waffen-SS hadde også mange avdelinger som bestod av utlendinger. I utgangspunktet var det kun germanere (herunder skandinaver og nederlendere) som ble akseptert, men etter hvert begynte man også å opprette avdelinger bestående av ikke-germanere.
Peter Nicolai Arbo
Biografi
I Düsseldorf var han en tid privatelev hos historiemaleren C. Mengelberg, han hadde kontakt med Adolph Tidemand og ble god venn med Hans Gude som han også i flere år leide husvære av. Tidemand og Gude var professorer ved kunstakademiet i Düsseldorf.
Schutzstaffel
Konsentrasjonsleirtjenesten
Fra 1934 var det SS som fikk i oppdrag å drive de tyske konsentrasjonsleirene. Denne delen av SS ble kalt Totenkopfverbände. Det var Theodor Eicke som startet denne organisasjonen. Totenkopfverbände var delt inn i flere regimenter. Hvert regiment tjenestegjorde ved hver sin konsentrasjonsleir. Den største leiren var Dachau. I 1938 ble også Totenkopfverbande en stridende enhet innen Waffen-SS.
I 1939 vokste Totenkopfverbände sterkt. De utviklet organisasjonen i tre ulike grener for å betjene de ulike typene konsentrasjonsleire. I 1944 eksisterte det tre divisjoner i Totenkopfverbände. Dette var den delen som drev konsentrasjonsleirene i Tyskland, arbeidsleirene i okkuperte land og utryddelsesleirene i Polen.
Peter Nicolai Arbo
Biografi
I 1861 flyttet Arbo hjem til Norge, og han dro året etter på en studiereise sammen med Gude og Frederik Collett i hjemlandet. I 1863 malte han den første versjonen av Hesteflokk på høyfjellet, et motiv han seinere tok opp igjen flere ganger. Versjonen fra 1889 er i Nasjonalgalleriet, og regnes blant de viktigste verkene hans.
Drammens Teater
Drammens Teater, Øvre Storgate 12 i Drammen, ble bygd i 1869 og åpnet 8. februar 1870 og er tegnet av arkitekten Emil Victor Langlet.
Peter Nicolai Arbo
Biografi
Arbo malte også portretter av blant andre Christian Boeck, Robert Collett, Andreas Christian Conradi og Marcus Jacob Monrad.
Schutzstaffel
Konsentrasjonsleirtjenesten
I 1942 ble det av administrative grunner slik at medlemmer av Totenkopfverbande også ble medlemmer av Waffen-SS. I tillegg ble konsentrasjonsleirene plassert administrativt under Avdelingen for forvaltning og økonomi (WVHA).
I 1944 ble konsentrasjonsleirene en integrert del av Waffen SS og administrert av WVHA. Dette ble gjort for å kunne rullere på mannskapene pga. mannskapsmangel. Sårede SS-soldater kunne tjenestegjøre i konsentrasjonsleirene i en periode før de kom til hektene igjen. Denne ordningen førte til at mange innen SS fikk kjennskap til og deltok i grusomhetene i leirene.
Peter Nicolai Arbo
Biografi
Fra 1863 til 1871 bodde Arbo for det meste i Paris. Arbo gifta seg som 43-åring i 1882 med den 23 år yngre kunstutdannede Eliza Thomas (1854–1921) i Meudon utenfor Paris. De bosatte seg i Oscarsgate 46 i Kristiania.
Arbo som illustratør
Axvalla-album (1858) var et oppdrag fra forleggeren Christian Tønsberg. Arbo tegnet ulike motiver fra den store norsk-svenske miltærøvelsen på Axvall i 1858. Ut fra tegningene ble det utarbeidet 10 litografier: «Borgen med omgivelser», «Udsigt over den vestlige del af leiren», «Bivoukscene», «St Hans Aftens-fornøielse», «Rast i skoven», «Parti af fægtningen» (2 plansjer), «Parti af cavalleri-leiren», «Gudstjenesten» og «Parti af den store defilering».
Fürth Hardhöhe undergrunnsstasjon
Fürth Hardhöhe er en undergrunnsstasjon på Nürnbergs undergrunnsbanenettverk. Fürth Hardhöhe er den nordlige endestasjonen for linjen U1. Stasjonen befinner seg under bakkenivå.
Schutzstaffel
Einsatzgruppen
I 1939 ble Einsatzgruppen omorganisert. Under angrepet på Polen i 1939 var Einsatzgruppens oppgave å drepe medlemmer av den polske overklassen, slik at de ikke kunne danne en motstandsbevegelse mot tyskerne.
Peter Nicolai Arbo
Arbo som illustratør
I 1860 gav Christian Tønsberg ut Billeder af Norges Historie, en kortversjon av P.A. Munchs Det norske folks historie. Dette var tenkt som et større verk fra starten av, men i 1860 var Tønsberg i økonomiske vansker (mye på grunn av nettopp P.A. Munchs Det norske folks historie), og billedverket utkom bare med dette ene heftet. Arbo leverte 3 akvareller til Tønsberg, som var grunnlag for trykkene i heftet: «Olav Tryggvasons ankomst til Norge», «Olav Tryggvason kåres til konge på Øreting» og «Olav den helliges fall i slaget på Stiklestad». På tittelbladet stod det: Billeder af Norges Historie tegnede af P.N. Arbo og ledsagede af en kort oplysende Text efter P.A. Munch.
Schutzstaffel
Einsatzgruppen
I 1941 ble Einsatzgruppen sendt til Russland for å utrydde jøder, sigøynere og kommunistledere.
Einsatzgruppen fikk sine ordrer fra SS' øverste ledelse og ble ledet av folk fra Sicherheitsdienst og Gestapo. SS bemannet Einsatzgruppen med medlemmer fra Sicherheitsdienst, Gestapo, Waffen-SS, ordenspolitiet, fra politibataljoner og enheter innen den tyske hær. Einsatzgruppen rekrutterte også folk fra lokalbefolkningen når det trengtes.
Peter Nicolai Arbo
Arbo som illustratør
I 1879 utkom Asbjørnsen og Moes Norske Folke- og Huldre-Eventyr, illustrert av norske kunstnere, som tobindsverk. Bind I inneholder ''Norske Folke- og Huldre-Eventyr i udvalg ved P.Chr. Asbjørnsen'', illustrert av blant andre Hans Gude, Otto Sinding, Adolph Tidemand, Erik Werenskiold og Peter Nicolai Arbo. Bare to av tegningene skriver seg fra Arbo, en til «Per Gynt» og en til «Jutulen og Johannes Blessom». I senere utgaver av eventyrene, som «Norske kunstneres billedutgave» fra 1939, er originaltegningene gjengitt uten å gå veien om stikk, og der er også noen flere Arbo-illustrasjoner tatt med.
Forleggeren Asbjørn Knutsen utga i 1879 Billeder til Norgeshistorien for Skolen og Hjemmet, innspirert av Christian Tønsbergs Billeder af Norges Historie. Arbo leverte 11 tegninger til verket, og fikk her brukt noen av arbeidene som Tønsberg ikke rakk å bruke.
Schutzstaffel
Einsatzgruppen
Det var SS og politiledere som hadde det øverste ansvaret for Einsatzgruppen i de områdene de opererte i. De fleste ble etter krigen dømt for krigsforbrytelser, eller begikk selvmord.
Up with People
Organisasjonen organiserer ettårige turneer med vekt på å lære deltakerne om andre land og leveforholdene til andre folkeslag. Turneene går over hele verden og de presenterer show-programmer preget av et budskap om personlig og samfunnsmessig ansvar.
Drammens Teater
Teateret ble tegnet etter samme modell som pariserteatrene Théâtre de la Porte-Saint-Martin og Théâtre du Châtelet, og er utført i en sammensatt nyrenessansestil med symmetriske fasader og rundbuede vinduer. Teateret ble det første «moderne» teaterhus i Norge, og ble regnet som et av de vakreste i Norden.
Up with People
Bevegelsen ble grunnlagt av medlemmer av og med støtte fra organisasjonen Moralsk opprustning, tidligere kjent som Oxfordgruppen.
Schutzstaffel
Uniformer og flagg
Før 1932 hadde SS-mennene samme uniform som Sturmabteilung (SA). Senere ble den beryktede svarte uniformen innført. De hadde SS-symbolet på jakkeslaget, og i tillegg ble dødninghodet brukt som kjennetegn. Videre gjenkjennes SS på sin «Ermvogel» («ermefugl»); I Wehrmacht bar en den tyske ørn over høyre brystlomme, SS hadde den på venstre overarm. SS-symbolet som enkelte bar på høyre kragespeil, var en gammel germansk sieg-rune, som stod for seier. Like før andre verdenskrig ble uniformen duegrå. Medlemmer av Waffen-SS bar en grå uniform ute i felten. På slutten av krigen hadde mange SS-soldater på seg en kamuflasjefarget uniform.
Drammens Teater
Den 10. desember 1993 ble Drammens Teater påtent og totalt ødelagt ved brann. Bare ytterveggene stod igjen, men på grunnlag av en rekke kilder og fotografier kunne huset rekonstrueres. Arkitekt for gjenoppbygningsarbeidet var Jan Øyvind Berntzen. Det gjenoppbygde teateret sto ferdig 8. februar 1997 med oppgradert, moderne funksjonalitet. Teatersalongen ble gjenskapt av Hans Gabriel Finne. Teatrets gipsornamenter – blant annet den store rosetten i taket i salongen, med en omkrets på 45,3 meter – ble laget av foretaket Gipsmakeriet i Oslo. Den høytidelige gjenåpningen ble foretatt av kong Harald V
Schutzstaffel
Uniformer og flagg
SS-uniformene ble designet og produsert av blant andre Hugo Boss, som i 1932 også leverte uniformer til Hitler-Jugend og Sturmabteilung (SA).
Hodeskallesymbolet
Dødningehodet var et symbol SS overtok etter husarene til Fredrik II av Preussen, som hadde båret merket på uniformsluene, liksom soldatene fra første gardereservepionérregiment under første verdenskrig. Sistnevnte var de som introduserte flammekasteren som våpen. Den tyske kronprinsen tildelte 28. juni 1916 regimentet enerett på å bære dødningehodet på ermet med ordene: «Jeg er overbevist om at dette ytre tegnet alltid vil anspore den unge troppen til å fortsette sin videreutvikling i den dødsforaktende kampgledens ånd!»
Symbolsk betydning
De svarte SS-uniformene med hodeskalleluer, hakekorsbind og høye skaftestøvler er blant de mest kjente uniformene i historien. Dette skyldes blant annet den massive nasjonalsosialistiske propagandaen før og under krigen, der uniformer, flagg og visuelle symboler preget all virksomhet og massekommunikasjon. Det henger også sammen med SS' avskyvekkende aktiviteter og rolle hos motstanderne. Uniformene har siden blitt brukt mye i vestlig populærkultur, både som symbol på Nazi-Tyskland og brutal og effektiv statskontroll, men også på sadisme og karikert «ekstremnazisme».
Etter krigen
Like etter at Adolf Hitler begikk selvmord og Karl Dönitz overgav det tredje riket til de allierte, ble SS nedlagt. Like før Hitlers død hadde SS ingen ledere. Hitler hadde beskyldt Himmler og hans menn for å være forrædere fordi han trodde de førte forhandlinger med de allierte. I de siste månedene av 1945 opplevde SS store massedeserteringer fra folkene som bemannet konsentrasjonsleirene og etterretningsorganisasjonene. De så at nederlaget var nær og tok ikke sjansen på å bli stilt for retten som krigsforbrytere.
En del prominente SS-medlemmer reiste til Argentina i Sør-Amerika. Der etablerte de ODESSA, en organisasjon som skulle hjelpe tidligere medlemmer av SS og NSDAP med å flykte til utlandet. Organisasjonen hadde hovedkvarter i Buenos Aires med forbindelseslinjer til Tyskland, Sveits og Italia. De hjalp Adolf Eichmann, Josef Mengele, Erich Priebke og mange andre krigsforbrytere med å flykte til Sør-Amerika.
30. september 1946 ble hele SS erklært som en kriminell krigsforbryterorganisasjon under krigsforbryterdomstolen i Nürnberg. Denne påstanden ble underbygget med SS' systematiske drap av jøder, brutal administrasjon av okkuperte områder, ledelse av slavearbeidsprogrammet, og mishandling og drap på krigsfanger.
Ålands landshøvding
Ålands landshøvding (svensk: Ålands landshövding) er den finske statens representant på det selvstyrte Åland. Embetet har eksistert siden 1918. På grunn av det ålandske selvstyret skiller oppgavene til Ålands landhøvding seg fra oppgavene til overdirektørene i regionforvaltningsverkene i det øvrige Finland. Landshøvdingens viktigste oppgave er å være representant for Finlands regjering, og dermed verne om gode relasjoner mellom Åland og Finland. Han leder Statens embetsverk på Åland. Landshøvdingen er videre ordfører i Ålandsdelegasjonen, et juridisk organ hvis medlemmer oppnevnes av Ålands lagting og av Finlands regjering. Endelig har landshøvdingen sete og uttalerett i Ålands lagting.
Ålands landshøvding oppnevnes av Finlands president, i samråd med Ålands lagtings formann (sv. talman). Om det ikke oppnås enighet skal presidenten utnevne landshøvdingen blant fem personer som har blitt foreslått av Ålands lagting.
Johann Georg Hiedler
Johann Georg Hiedler (født 28. september 1792 i Spital i Østerrike, død 9. februar 1857 samme sted) var sønn av Martin Hiedler (født 17. november 1762, død 10. januar 1829) og Anna Maria Goschl (født 23. august 1760, død 7. desember 1854).
Johann Georg Hiedler ble i 1876 posthumt oppført som far til Alois Hitler og dermed som farfar til Adolf Hitler. Men farskapet er ikke sikkert belagt; ingen vet hvem som var Hitlers farfar.
Hiedlers opphav og erklærte farskap
Hiedler tjente til livets opphold som omreisende møllersvenn. Han giftet seg med sin første kone i 1824, men hun døde i barsel fire år etter. I 1842 giftet han seg med Maria Anna Schicklgruber og ble dermed stefar til hennes fem år gamle sønn, Alois, født utenfor ekteskap, men tyve år etter Johann Georgs død erklært som dennes biologiske sønn. Den som avla erklæring under ed om dette, var Johann Georgs egen bror Johann Nepomuk Hiedler.
Alois vokste opp hos denne Johann Nepomuk sammen med dennes datter Johanna Hiedler, som ble mor til Alois' tredje kone Klara Pölzl, Adolf Hitlers mor.
Hitlers farfar
Begge brødrene Hiedler kan ha vært Alois' far og dermed Adolf Hitlers farfar.
En tredje og ellers ukjent kandidat, sønn av en velhavende jødisk kjøpmann ved navn Frankenberger, ble foreslått av Hans Frank da han satt i alliert fangenskap i 1945. Frank hevdet at Maria Anna Schicklgruber hadde vært kokke hos en jødisk familie Frankenberger i Graz, og at sønnen i familien hadde betalt henne barnebidrag fra tiden rundt Alois' fødsel til han var 14 år. Dermed skulle Adolf Hitler være kvartjøde. Men Frankenberger er ikke noe jødisk navn, og det finnes heller ingen spor etter noen avtale om barnebidrag mellom en Frankenberger og en Schicklgruber. Adolf Hitlers brorsønn, William Patrick Hitler, påstod i skandalebladet Paris Soir i 1939 at jødens navn hadde vært Leopold Frankenreiter, men det navnet er heller ikke jødisk, og den jødiske menigheten i Graz har ikke registrert noen Frankenberger eller Frankenreiter, så dette er utelukket.
På Bucureștis jødiske gravplass ligger hattemakeren Adolf Hittler (1832–92), gravlagt. Han var ikke far til Alois Hitler, ettersom han var fem år gammel i 1837 da Alois ble født. Gravsteinen i Bucuresti ble restaurert i 1987 etter å ha vært utsatt for hærverk.