cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011 i Hordaland
Jondal
I Jondal var det lister fra A, Sp, KrF og H. Senterpartiet gikk fram 6,6 prosentpoeng til 51,2 og fikk slik reint flertall i kommunestyret. Arbeiderpartiet tapte omtrent like mye – minus 6,8 til 22,8. Valgdeltakelsen var 75,4 prosent.
Kvam
Kvam hadde en stor listemeny: A, SV, R, Sp, KrF, V, H, Frp, samt to nye lokale lister; Bygdeliste for Norheimsund og Kvam tverrpolitiske liste. Lista Dei uavhengige, som i 2007 fikk 11,5 prosent og tre mandat, stilte ikkje i 2011. Den tverrpolitiske lista fikk imidlertid omtrent same resultat (11,3), mens Norheimsund-lista ikkje nådde opp til kommunestyreplass. Senterpartiet er størst med 21,5 prosent (fram 1,4), og Høyre kommer på andreplass med 16,4 (opp 3,7). Arbeiderpartiet gikk tilbake 6,3 poeng til 14,1 prosent. Valgdeltakelsen var 70,1 prosent.
A, H, V og SV samarbeidde ved konstitueringa, slik at Asbjørn Tolo (H) blei valgt til ordfører og Atle Naterstad (A) til varaordfører. Kandidatene fikk 14 av 27 stemmer.
Kvinnherad
I Kvinnherad stilte A, SV, R, Sp, KrF, V, H, Frp og Innbyggjarpartiet. Høyre økte med 21,5 prosentpoeng og svingte seg opp på førsteplass med 31,9 prosent. Arbeiderpartiet gikk også fram, med 4,6 poeng til 25,7. Det meste av tilbakegangen stod Innbyggjarpartiet (ned 7,2 til 2,9) og Venstre (ned 8,1 til 5,6) for. I tillegg var det to lokale lister fra 2007 som ikke stilte: Tverrpolitisk samlingsliste og Uavhengig sentrum. Disse hadde i alt 7,7 prosent og ett mandat hver. Valgdeltakelsen var 65,7 prosent.
Valgresultatet gav mulighet for at Høyres Leif Sverre Enes kunne bli ordfører, men slik blei det ikke. En av Senterpartiets innvalgte representanter, Knut Prestnes, meldte seg nemlig – etter tjue års medlemskap – ut av partiet på grunn av uenighet om hvilke partier en burde samarbeide med. Prestnes fikk tilbud om ordførervervet om han kom tilbake til Sp, men takka nei. Han inngikk isteden avtale med Arbeiderpartiet, Venstre og Fremskrittspartiet, slik at Synnøve Solbakken (A) fikk fortsette som ordfører. Elisabeth Eide Tharaldsen (Frp) blei varaordfører.
Lindås
I Lindås var det lister for A, SV, R, Sp, KrF, V, H, Frp og MdG. Kristelig Folkeparti var valgvinneren med dobla oppslutning på 26,4 prosent (opp 12,4). Også Høyre hadde framgang, opp 6,7 prosentpoeng til 22,1. Fremskrittspartiet tapte 13,1 poeng og fikk 14,9 prosent. Sosialistisk Venstreparti mista sin kommunestyreplass. Valgdeltakelsen var 67,3 prosent.
Astrid Aarhus Byrknes (KrF) og May Eva Sandvik (H) blei valgt til ordfører og varaordfører etter at samtlige parti hadde blitt enig om dette før konstitueringsmøtet i kommunestyret.
Masfjorden
Karstein Totland (H) blei ordfører og fikk med seg Marit Steinestø (KrF) som varaordfører.
Meland
I Meland kunne en stemme på A, Sp, KrF, V, H, Frp og MdG, samt ei fellesliste med betegnelsen R, SV og sosialdemokrater. Høyre er størst med 24,2 prosent (opp 7,1), etterfulgt av Arbeiderpartiet (18,0; opp 4,4) og Senterpartiet (16,6; ned 4,9). Valgdeltakelsen var 68,6 prosent.
Et valgteknisk samarbeid mellom Høyre, FrP, KrF og Venstre gjorde at Nils Marton Aadland (H) fikk fire år til som ordfører. Lars Barstad fra Venstre blei ny varaordfører.
Verdenscupen i langrenn 2017/18
Verdenscupen i langrenn 2017/18 startet i Ruka i Finland 24. november 2017, og ble avsluttet i Falun i Sverige 18. mars 2018.
Siemke Böhnisch
Siemke Böhnisch (født 1964) er professor i teatervitenskap ved Universitetet i Agder. Hun tok sin ph.d. i dramaturgi ved Aarhus Universitet. Hun fikk Universitetsforlagets pris Årets tidsskriftartikkel i 2014 for artikkelen «Å gi Breivik en scene? Scenekunst etter 22. juli. Med en næranalyse av Milo Raus 'Breiviks Erklährung'».
Verdenscupen i langrenn 2017/18
For kvinnene vant Heidi Weng både total- og distansecupen, mens Maiken Caspersen Falla vant sprintcupen. Tiril Udnes Weng ble beste norske i U23-cupen med 7.-plass. For mennene vant Johannes Høsflot Klæbo total-, sprint- og U23-cupen, og ble med det tidenes yngste verdenscupvinner, mens sveitsiske Dario Cologna vant distansecupen.
Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011 i Hordaland
Modalen
Knut Moe fra Samlingslista blei gjenvalgt som ordfører i Modalen. Denne lista tok også varaordførervervet ved Kristin Nåmdal. Konkurrenten Solrenningslista, som fikk seks av de tretten plassene i kommunestyret, argumenterte for at de burde få varaordføreren, men de blei ikke bønnhørt.
Odda
Odda-velgerne kunne plukke blant følgende lister: A, R, Sp, V, H, Dem og Nye Odda. Arbeiderpartiet gikk tilbake 3,3 prosentpoeng, men er med 33,1 prosent fortsatt størst. Høyre gikk fram 6,7 poeng til 17,0, og Nye Odda gikk fram 4,1 til 16,0. Rødt hadde en tilbakegang på 2,0 poeng, men med 11,5 prosent er Odda likevel en av partiets beste kommuner. Også Demokratene gjør det relativt bra her, opp 3,9 poeng til 6,3 – og inn med to representanter i kommunestyret. Fremskrittspartiet og SV, som i 2007 hadde henholdsvis 2,1 og 7,1 prosent av stemmene, stilte ikke lister denne gangen. Valgdeltakelsen var 67,8 prosent.
Industribygda Odda fikk for første gang på 89 år ordfører fra Høyre, John Opdal. Varaordfører blei Elisabeth Wesenlund Hauge fra Nye Odda. Maktskiftet skyldtes at Rødt valgte å inngå et valgteknisk samarbeid med de borgerlige partia i stedet for å støtte gjenvalg av Arbeiderpartiets Gard Folkvord. Dette standpunktet førte til en del oppstuss, blant annet i LO lokalt, der Terje Kollbotn er leder. Han er også gruppeleder for Rødt i kommunestyret. Det kom krav om at Kollbotn måtte kastes fra LO-vervet, men situasjonen roa seg noe da Rødt valgte å fremme sin egen kandidat til ordfører. Det var dermed ingen kandidater som fikk reint flertall i første avstemningsrunde. I andre runde (omvalg mellom de to som fikk flest stemmet i første runde) stemte Rødt blankt. Da holdt det at Opdal hadde flere stemmer enn Folkvord.
Os
I Os var dette listene: A, SV, R, Sp, KrF, V, H, Frp, MdG og den lokale «Tverrpolitisk samlingsliste – bygdaliste for Os». Fremskrittspartiet gikk tilbake 7,1 prosentpoeng til 37,7, men er fortsatt størst i kommunen. Arbeiderpartiet gikk fram 5,3 til 19,4, og Høyre økte med 4,5 til 16,0 prosent. Ellers var det bare mindre endringer, men for SVs del nok til at partiet mista plassen i kommunestyret. Valgdeltakelsen var 68,9 prosent.
Verdenscupen i langrenn 2017/18
Utestengelser
30. november 2017 kunngjorde Det internasjonale skiforbundet (FIS) at Aleksandr Legkov, Jevgenij Belov, Maksim Vylegzjanin, Aleksej Petukhov, Jevgenija Sjapovalova og Julija Ivanova skulle utestenges fra verdenscupen denne sesongen i kjølvannet av McLaren-rapporten, som viste at dopingprøver avgitt av russiske utøvere under Vinter-OL 2014 ble byttet ut med rene prøver for å skjule doping.
Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011 i Hordaland
Os
Terje Søviknes (Frp) og Marie Lunde Bruarøy (H) fortsatte som henholdsvis ordfører og varaorfører.
Osterøy
I Osterøy stilte A, R, Sp, KrF, V, H og Frp lister. Fremskrittspartiet blei halvert til 17,1 prosent (ned 16,0 prosentpoeng). Partiet rykka dermed ned fra å være kommunens største til nummer tre. Arbeiderpartiet økte med 7,0 poeng til 34,7, og Høyre vokste med 7,3 til 21,8 prosent. SV, som i 2007 fikk 4,7 prosent og ett mandat, stilte ikke denne gangen. Valgdeltakelsen var 70,6 prosent.
Verdenscupen i langrenn 2017/18
Kalender
'''Forklaring: K = Klassisk. F = Fristil.'''
Verdenscupen sammenlagt
Oversikten viser de 10 beste utøverne, i tillegg til de øvrige norske plasseringene.
Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011 i Hordaland
Osterøy
KrF, Arbeiderpartiet og Senterpartiet inngikk en avtale som gav Kari Foseid Aakre (A) hennes tredje ordførerperiode. Jarle Skeidsvoll (KrF) blei varaordfører.
Radøy
Det var A, R, Sp, KrF, V, H og Frp som stilte til valg i Radøy. Senterpartiet bekrefta sin topposisjon ved å øke med 6,6 prosentpoeng til 36,7 prosent. Også Høyre hadde god vekst, opp 6,1 til 20,2. Størst tilbakegang hadde Fremskrittspartiet, ned 7,9 poeng til 10,0. Ei fellesliste mellom SV og Rødt (den gang RV) i 2007 fikk da 3,0 prosent og ett mandat. Nå stilte altså R aleine og oppnådde 1,9 prosent, noe om ikke holdt til en plass i kommunestyret. Valgdeltakelsen var 67,1 prosent.
Jon Askeland (Sp) kunne gjennom et samarbeid med Arbeiderpartiet, Venstre og KrF fortsette som ordfører. Ann Christin Hoen (A) blei varaordfører. Høyre, som i foregående periode samarbeidde med A og Sp, prøvde å få til en avtale bare med Arbeiderpartiet, men det gikk ikke.
Samnanger
I Samnanger var det lister for A, Sp, KrF, H, Frp og Bygdalista. Samtlige parti fikk over 10 prosent av stemmene, noe som er uvanlig. Arbeiderpartiet blei størst med 26,3 prosent (ned 1,8), mens toeren Kristelig Folkeparti fikk 19,7 (ned 5,4). Valgdeltakelsen var 69,7 prosent.
Marit A. Aase (KrF) blei ordfører med stemmene fra KrF, A, H og Bygdalista. Brigt Olav Gåsdal (A) blei vara.
Stord
Listeutvalget i Stord var A, SV, R, Sp, KrF, V, H, Frp og Dem. Arbeiderpartiet er størst med 26,9 prosent (opp 2,8 prosentpoeng), men pustes i nakken av Høyre, som etter en oppgang på 7,6 poeng har 26,3 prosent. Nedgangen var fordelt på de øvrige partia. Valgdeltakelsen var 65,9 prosent.
Liv Kari Eskeland (H) blei gjenvalgt som ordfører med stemmene fra Høyre, Senterpartiet, Kristelig Folkeparti, Venstre og Demokratene. Leif Steinar Alfsvåg (KrF) blei varaordfører.
Sund
Det var stortingspartia som hadde lister i Sund: A, SV, Sp, KrF, V, H og Frp. Høyre styrka seg i toppen, gikk opp 5,7 prosentpoeng til 43,9 prosent. Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet kom på de neste plassene, med henholdsvis 20,1 (ned 1,6) og 16,3 (ned 1,8). Størst prosentuell nedgang hadde Senterpartiet, ned 5,8 til 7,4 prosent. SV stilte med ny liste og kom med 2,7 prosent inn i kommunestyret. Valgdeltakelsen var 65,5 prosent.
Høyres Ove Trellevik blei valgt til ordfører. Forslaget var i samarbeid med Venstre og KrF, men det var ikke andre forslag og valget var enstemmig. Høyre fikk også varaordføreren, Kari-Anne Landro. Her var det et motforslag fra Arbeiderpartiet.
Sveio
I Sveio kunne folk velge mellom A, Sp, KrF, V, H, Frp og Kystpartiet, pluss ei nyetablert fellesliste mellom SV og MdG. Høyre økte kraftig og blei størst, opp 13,6 til 23,1 prosent. Arbeiderpartiet gikk ned 9,4 poeng til 20,6, mens Fremskrittspartiet var stabilt på 20,1 (ned 0,4). Kystpartiet mista sitt mandat. Felleslista fikk 4,5 prosent, en oppgang på 0,2 i forhold til det de to partia klarte da de i 2007 stilte separate lister. Resultatet var også ett mandat, noe ingen av dem klarte sist. I 2007 var det også ei bygdeliste som stilte – den fikk da 4,0 prosent og ett mandat, som altså gikk tapt nå. Valgdeltakelsen var 68,8 prosent.
Ved konstitueringa av det nye kommunestyret blei Ruth Grethe Eriksen fra Høyre valgt til ny ordfører. Som ny varaordfører blei valgt Jarle Jacobsen fra Kristelig Folkeparti.
Tysnes
I Tysnes var det lister for A, Sp, KrF, V, H og Frp. Arbeiderpartiet var den klare valgvinneren, idet partiet økte med 20,9 prosentpoeng til 32,4 prosent. Også Høyre hadde en viss vekst: opp 3,2 til 17,7 prosent. På tredjeplassen ligger Fremskrittspartiet med 17,2 prosent (ned 1,7). Nedgangen var det imidlertid hovedsakelig Senterpartiet (ned 8,5 til 10,4) og Venstre (ned 5,8 til 7,7) som stod for. I tillegg var det ledige prosenter fra ei tverrpolitisk liste, som fikk 8,7 prosent og to mandater i 2007, men som ikke stilte denne gangen. Valgdeltakelsen var 72,4 prosent.
Helge Hauge gikk av etter tjue år i ordførerstolen. Han overlot plassen til Kjetil Hestad fra Arbeiderpartiet. Varaordfører blei Aud Kaldefoss (KrF).
Ullensvang
Listealternativa i Ullensvang var A, SV, R, Sp, KrF, V og H. Venstre gikk fram 11,9 prosentpoeng til 21,9 og må regnes som en vinner. Senterpartiet er imidlertid fortsatt størst med 35,9 prosent, tross en nedgang på 7,7. Valgdeltakelsen var 72,5 prosent.
Solfrid Borge (Sp) fikk ved konstitueringa støtte fra Arbeiderpartiet og SV (11 av 21 stemmer) og kunne ta fatt på sin tredje periode som ordfører. Gard Hjørnevik Risan (A) blei ny varaordfører.
Ulvik
Fem parti stilte i Ulvik. Det var A, SV, Sp, V og H. Venstre er stort og stabilt med 33,3 prosent av stemmene, en tilbakegang på 0,1. De øvrige partia hadde større endringer: Arbeiderpartiet fram 5,0 til 20,0; Senterpartiet tilbake 3,0 til 19,2; Høyre fram 11,6 til 17,5; SV tilbake 5,4 til 10,1. Bygdelista, som i 2007 fikk 8,1 prosent og ett mandat, stilte ikke til valg i 2011. Valgdeltakelsen var 75,5 prosent.
Hans Petter Thorbjørnsen (A) overtok ordførervervet etter Venstres Mona Haugland Hellesnes. Varaordfører blei Stig Yngve Røkenes (H). Til tross for at det er et flertall kvinner i kommunestyret, blei det bare plass til ei kvinne blant de fem i formannskapet.
Vaksdal
I Vaksdal kunne en velge mellom A, SV, R, Sp, KrF, V, H og Frp. Resultatet skilte seg ikke veldig fra 2007 – alle endringer var på under fire prosent. De tre største partia gikk fram: Arbeiderpartiet (44,1; opp 3,3), Høyre (16,3; opp 1,0) og Senterpartiet (12,6; opp 3,5). Bortsett fra Venstre, som hadde ny liste, gikk de øvrige tilbake – Kristelig Folkeparti mest (10,0; ned 3,9). Valgdeltakelsen var 67,5 prosent.
Voss
Vossingene kunne stemme på A, SV, R, Sp, KrF, V, H, Frp og MdG. Arbeiderpartiet blei størst med 28,6 prosent (ned 2,6 prosentpoeng). Høyre gikk fram 11,0 poeng og tok med 18,8 prosent andreplassen. Senterpartiet hadde størst tilbakegang, 5,2 poeng til 17,6. Valgdeltakelsen var 67,1 prosent.
Hans-Erik Ringkjøb (A) blei valgt til ny ordfører, støtta av 24 representanter – fra A, Sp, SV og Rødt. Motkandidaten Iril Schau Johansen (H) fikk 18 stemmer, mens en var blank. Sigbjørn Hauge (Sp) blei gjenvalgt som varaordfører.
Øygarden
I Øygarden var det lister for A, SV, KrF, H, Frp, samt Tverrpolitisk valliste for Øygarden. Sistnevnte er størst i kommunen, også etter en nedgang på 6,9 prosentpoeng til 33,2 prosent. Arbeiderpartiet fikk 30,5 prosent (ned 1,1). Framgangen var det særlig Høyre som stod for med 16,3 prosent. I 2007 stilte ikke partiet egen liste, men ei borgerlig fellesliste fikk da 5,2 prosent av stemmene. Valgdeltakelsen var i 2011 73,5 prosent.
Som ordfører valgte kommunestyret Otto Harkestad fra Arbeiderpartiet, og som varaordfører Anne-Grethe Solbakk fra Høyre.
Triplophysa
Triplophysa er en slekt av ferskvannsfisker.
Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011 i Hordaland
Fylkestingsvalget
Opposisjonskandidatene Ruth Grung (A) og Benthe Bondhus (Sp) fikk 23 stemmer.
Triplophysa
Størrelsen varierer, men de største smerlingartene tilhører denne slekten. Kroppen er enten litt flattrykt, eller helt sylindrisk. Skjell mangler helt. Sidelinjen er som regel fullstendig. Det er en tydelig kjønnsdimorfisme; brystfinnene hos hannene er fortykket og dekket av vorter.
Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011 i Hordaland
Kommunevise resultater
Tabellen viser prosent av antall avgitte stemmer i kommunen.
Triplophysa
De fleste artene finnes i Tibet, men utbredelsen strekker seg østover til Nord-Kina og vestover til Sistan på grensen mellom Afghanistan og Iran.
Det nøyaktige forholdet mellom Triplophysa og dets slektninger er uklart. Muligens er slekten en polyfyletisk gruppe. Kottelat (2012) gir de tidligere underslektene Hedinichthys, Qinghaichthys, Labiatophysa, Indotriplophysa og Tarimichthys status som egne slekter.
Den assyriske demokratiske organisasjon
Den assyriske demokratiske organisasjon (gammelsyrisk:ܡܛܟܣܬܐ ܐܬܘܪܝܬܐ ܕܝܡܩܪܛܝܬܐ; arabisk: المنظمة الديمقراطية الآشورية), også kjent som Mtakasto eller forkortet ADO, er en pro-demokratisk organisasjon som ble grunnlagt i Syria i 1957. Organisasjonen er den største assyriske politiske organisasjonen i Syria og Europa, og er blitt forbudt i Syria av syriske myndigheter.
Ukruttkartet
Magical_objects_in_Harry_Potter
Tryggve Andersen
Tryggve Andersen (født 27. september 1866 i Ringsaker, død 10. april 1920 i Gran) var en norsk forfatter. I sin diktning framstår han som dyptpløyende kulturhistoriker, romantiker – og faktisk – som realist. Stilistisk er han mye av en impresjonist.
Bakgrunn og oppvekst
Andersen ble født på gården Kindli på Ringsaker. Farsslekten var fra Fredrikshald. Faren ble lensmann på Ringsaker og senere fogd. Moren var av den kjente Fougnerslekta fra Gausdal, og en ættegren slo seg ned på garden Kråkvik på Ringsaker. Tryggve Andersens mor var søster av litteraturforskeren Anders Krogvigs far. Begge foreldrene til Tryggve Andersen, og særlig moren, var begavet med fortellerevne, og sønnen må ha hørt godt etter, for han kom senere til å gjøre seg nytte av overleveringene i sitt forfatterskap. Rolf Thesen skriver: «Det har vel skapt ei viss kløyving hos diktaren, det at han hadde sterke røter i både bondekulturen og i embetsmanns- og bykulturen, men tydeleg og ein viss trong til å forsone og sameine desse to kulturane» (Thesen 1955: Diktaren og bygda. Natta og draumen s. 78).
'Gammel' og 'ny' romantikk
I 1885 ble Tryggve Andersen student etter å ha avlagt examen artium ved Hamar katedralskole hvor Nils Collett Vogt var hans skolekamerat, og ved siden av grundige filologiske studier ved Universitetet i Oslo skrev han lyrikk. Hans Digte, som først utkom 1898, skriver seg fra denne tida. I en tid som var preget av realisme, ville Andersen gjeninnsette poesien i sin rett i litteraturen. Han interesserte seg tidlig for tysk romantikk med diktere som Novalis, Tieck og Hoffmann, og var fenglet av den mystikk og melankoli han fant hos disse og andre romantiske diktere. Blant nordiske diktere beundret han på den tid Jens Peter Jacobsen (gjerne omtalt som I. P. Jacobsen). Et verk som Jacobsens Fru Marie Grubbe kan ha gitt en viss inspirasjon til Andersens bok I Cancelliraadens Dage. I studietida samlet han om seg ungdom som var interesserte i romantikken og utbredte forestillingene om en ny romantikk. Han la også fram sine tanker i Studentersamfundet.
Stanset akademisk karriere
Tryggve Andersen ble ansett som en lovende egyptolog, men ble utsatt for ondsinnet sladder. Det førte til at han ble bortvist fra universitetet for to år. Han vendte aldri tilbake. Da det ble umulig å forfølge en akademisk karriere, måtte han ta kontorpost, først i Mandal. Her gjorde han forarbeider til det som siden skulle bli Mod Kvæld.
I Cancelliraadens dage
Etter oppholdet i Mandal, slo han seg ned på Hamar for en tid der han hjalp sin bror på fogdkontoret. Han kom i kontakt med gamle arkiv som han hentet mye informasjon i. Etter sterke oppfordringer om å skrive, slo han seg ned i inspirerende omgivelser på garden Kvissellien på Ringsaker. Kona på gården hadde tjent på Kindli i hans barndom. Her skrev han utkastet til det som fire år senere skulle bli hans første og best kjente bok,I Cancelliraadens dage (1897). Undertittelen er Interiører og skildringer fra Oplandene.
Boka gav ham med ett slag en sikker posisjon i norsk diktning og litteraturhistorie. Verket består av en rekke fortellinger fra bønders og embetsmenns liv i begynnelsen av 1800-tallet, nærmere bestemt fra ca. 1798-1812. Fortellingene danner til sammen en helhet. Bondeføreren Hans Dahlbye er tegnet etter bondeføreren Halvor Hoel. Ved sin bruk av talemål fra mjøsbygdene i replikkene, er han en forløper for Ingeborg Refling Hagen, Alf Prøysen og Hans Børli.
Verket bygger på morens fortellinger og på grundige studier. Det gir levende bilder av folk og miljø, og ikke minst uforglemmelige portretter av embetsmenn som er i ferd med å gå i frø. Emnet er i slekt med Familien paa Gilje, men Andersen går enda dypere inn i det og legger handlingen til slutten av dansketida. Siste kapittel bærer overskriften "Den store nød", og skildrer nødsåret 1812 med stor skrivekunst. Kapittelet åpner på denne måten:
Så skulle man kanskje tro at alt er som det skal være en vakker sommerdag i en av landets rikeste kornbygder. Men snart kommer det andre signaler:
Snart herjer sult og sott, og på siste side finner man cancelliråden selv død i sin seng. Han har, som ei kone sier, «stritt den siste stria, hænn aa da-.»
På denne måten finner verket sin avslutning. Det handler ikke minst om en embetsstand
Mod Kvæld
Handlingen i undergangsromanen Mod Kvæld (1900) er lagt til en kystby med preg av Mandal. Hovedpersonen, sakfører Erik Holk, er en sjelesyk mann som strever for å finne sammenheng og balanse i sitt liv. En dag ser han sin egen dobbeltgjenger, og krisen tiltar i styrke. Panikk og dommedagsstemning brer seg i ham og i byen, og en dag er sammenbruddet totalt:
Edvard Beyer skriver:
Mod kvæld er både et tidstypisk og samtidig et dypt personlig verk.
Andersen var også en fremragende novellist. Novellen "Gamle Folk" nyter ry som noe av det beste i sitt slag som er skrevet.
Tre ekteskap
Tryggve Andersen ble første gang gift med Margrethe (Gertha) Schønberg. Hun var lærer på Hamar, men født i Kragerø. Med henne fikk han to gutter. Etter tre års ekteskap ble hun syk av tuberkulose. Også den eldste sønnen fikk sykdommen, og døde før sin mor. Tryggve Andersen pleiet mor og sønn, samtidig som han slet med romanen Mot Kvæld. Den lot han gå som føljetong i Verdens Gang for å skaffe livsopphold til seg og sine mens familien bodde i København. «Han var sykepleier og barnepleier dag og natt og skrev, skrev for livet.» (Christian Gierløff (1942): Tryggve Andersen.) Hustruen hustru døde i 1901. Den andre sønnen overlot han til sin mor mens han i 1902-03 dro ut på en sjøreise for å komme til krefter igjen. Men sjøreisa ble strabasiøs, preget av mangelsykdommer og lengsel etter gutten i Norge. Han førte dagbok under hele reisa.
I 1906 giftet han seg med forfatterinnen Regine Normann. Ekteskapet var til å begynne med lykkelig. I hjemmet deres i Kristiania oppsto det et rikt litterært miljø, og Andersen ble både da og siden oppsøkt av unge dikterspirer som fikk kyndig veiledning som de skulle komme til å uttrykke dyp takknemlighet for. Ektefellene gled imidlertid gradvis fra hverandre. Det viste seg også at han selv hadde utviklet tuberkulose. Samlivet ble formelt oppløst i 1913.
Han giftet seg da med en 25 år yngre tysk forfatterinne og fikk to barn med henne. Han bodde med sin familie på gården Sjo på Gran da han døde i 1920. Ved en skjebnens tilskikkelse døde han i samme hus som A. O. Vinje endte sine dager i 50 år tidligere.
Lord Jim
Lord Jim (engelsk Lord Jim) er en roman skrevet av den britiske forfatteren Joseph Conrad, utgitt i 1900. Romanen blir regner blant de viktigste i Conrads forfatterskap. Teksten ble første gang utgitt i Blackwood's Magazine i perioden fra oktober 1899 til november 1900.
Ivar J. Seime
Ivar Johnsen Seime (født 9. juni 1871 på Seime i Breim, død 17. februar 1956 på Seime) var en norsk bonde og politiker fra Gloppen kommune. Han var ordfører i Breim kommune i perioden 1932–1937.
Lord Jim
Hovedpersonen Jim er lovende ung mann som arbeider som styrmann på et skip som skal frakte 800 muslimske pilegrimer på Hajj til Mekka i den gamle båten Patna. Mannskapet fryktet for at båten skulle gå ned i en storm, og forlater den uten å varsle alle pilegrimene ombord, da de frykter panikk skal ta livet av alle. I forvirring, panikk og etter press fra de eldre offiserene blir Jim med de andre. Ved et under synker ikke båten, og alle pilegrimene blir reddet. Etter en fryktelig seilas kommer mannskapet til land, og blir senere dømt for sitt svik.
Tryggve Andersen
Ubestikkelig kunstner
Tryggve Andersen arbeidet omhyggelig med sine verker, tok seg god tid, nådde høyt, og etterlot seg et lite, men verdifullt forfatterskap. Hans E. Kinck skrev alt i 1916 innsiktsfullt om Tryggve Anderen i essayet: «En hovmodig digter». Han stiller Andersen opp mot en motepreget nyromantikk som han har lite til overs for, og vektlegger det genuint romantiske ferment hos ham. Kinck avslutter sitt essay på denne måten:
Lord Jim
Jim mister styrmannsertifikatet og alle sine drømmer. I vanære flakker han rundt i Østen, før han begir seg inn i jungelen i Malaisia. her bygger han seg opp en posisjon blant de innfødte, men blir innhentet av fortiden og må treffe enda mer krevende valg enn det han gjorde på Patna.
Tryggve Andersen
Ubestikkelig kunstner
Charles Kent uttrykker seg på denne måten: «Tryggve Andersen ofret alt for sin kunst. Blant det han ofret var også publikumssuksessen i sin levetid. Til gjengjeld vil han leses gjennem alle tider -»
Lord Jim
Boken er bygget opp ved at skikkelsen Marlow forteller historien gjennom et stadig skiftende perspektiv og fokuserer på hvordan en rettskaffen og skikkelig person som Jim kan svike i det avgjørende øyeblikk.
Boken er filmatisert to ganger, en versjon fra 1925, regissert av Victor Fleming og i 1965, regissert av Richard Brooks og med Peter O'Toole i tittelrollen.
Hette
En hette er en type hodeplagg som dekker det meste av hode og nakke. Noen hetter dekker også ansiktet. Hetter kan nyttes som beskyttelse mot vær og vind, som moteplagg, eller som uniform eller en form for tradisjonell bekledning. Hetter kan også ha som funksjon å skjule bærerens identitet, eller i noen tilfeller for å hindre at bærer kan se.
Hettetyper
Hetter er ofte poseformede overtrekk som er en del av et større klesplagg, for eksempel jakker, hettegensre, ponchoer, kapper eller anorakker. Slike hetter kan trekkes over hodet, eller dras bak slik at de blir hengende fra nakken. Hetter festet til en anorakk eller regnjakke er ofte laget slik at de kan skjules i plaggets krave, eller så kan de være avtagbare slik at de fjernes når behovet ikke er til stede.
Noen organisasjoner er kjent for sin bruk av hetter, slik som Ku Klux Klan. Klanen hadde tidligere også maskelignende hetter som dekket ansiktet. «Ku Klux Klan-hettene» minner sterkt om capiroter fra spansk middelalder, hodeplagg som fortsatt brukes i seremonielle opptog i katolske middelhavsland, men skal være utviklet uavhengig av disse.
Hetter som skjuler ansiktet kalles gjerne for finlandshetter eller balaklava. Denne typen hetter ble laget for beskyttelse fra snø, vind og kaldt vær, men forbindes gjerne med personer som vil skjule egen identitet i forbindelse med kriminelle handlinger eller andre situasjoner egen identitet ikke ønskes avslørt. En slik hette dekker gjerne hele ansiktet utenom øyner, og eventuelt munn, og kan dermed også kalles for maske.
Annet
Oret hette kan også brukes om hetteformede deksler og liknende, for eksempel fenghetter, tennhetter, eggehetter (til å holde kokte egg varme) og skorsteinshetter (røykfangere).
Steve Wozniak
Stephan Gary «Steve» Wozniak (født 11. august 1950 i San Jose i California) er en amerikansk teknologigründer. Han grunnla 1. april 1976 dataselskapet Apple sammen med Steve Jobs og Ronald Wayne. Den første datamaskinen ble bygd sammen på hans kontor hos Hewlett Packard i Cupertino, mens det meste av jobben med selve firmaet foregikk på soverommet til Jobs. Garasjen ble stort sett brukt som et sted de kunne ta imot besøk. Etter hvert ble Apple bygd opp til et av markedes førende datafirma.
Jernmangelanemi
Jernmangelanemi oppstår når kroppen har for lite jern til å forsyne de røde blodlegemene med tilstrekkelig jern for oksygentransport.
Varulv
Varulv eller lykantrop (av gresk λυκάνθρωπος, dannet av λύκος, lukos, «ulv», og άνθρωπος, anthrōpos, «menneske») er ifølge gammel folketro og mytologi et menneske eller en hamløper som er omskapt eller kan omskape seg til ulv. Det har vært forskjellige forestillinger i ulike land og gjennom historien om hvordan varulven omskaper seg og hva den gjør. Egil Skallagrimssons farfar Kveldulv Bjalvesson var oppkalt etter sin morfar Ulv, men ble omtalt som Kveldulv fordi han ble mannevond og bisk utover kvelden. Varulven er rovgrisk og farlig, ute etter å skade mennesker og dyr. Ifølge en utbredt tradisjon gjennomgår varulver hver fullmåne en smertefull forvandling fra menneske til en blanding av menneske og ulv. I varulvham oppfører de seg ubehersket, får voldsom styrke og kan angripe både venn og fiende. Den som blir bitt, smittes av varulvforbannelsen, og må selv gjennomgå den samme forvandlingsprosessen ved hver fullmåne. Varulven kan bare løses fra sin forbannelse om noen som står ham nær, kaller ham ved hans rette navn, eller hvis han i ulveham river ut fosteret av en gravid kvinne og eter det. Derfor var det i folketroen viktig at gravide aldri gikk ut alene, men i følge med andre. Andres nærvær holdt varulven unna.
Troen på at noen mennesker kan anta dyreskikkelse, er utbredt over hele verden, det være seg som varulver, «varjaguarer» eller «varbjørner», såsom Kvitebjørn kong Valemon. Dyrearten endrer seg fra det ene geografiske området til det andre. De fleste varulv-episodene stammer fra Europa, og har vært et yndet tema i populærkulturen fra tidlig på 1900-tallet, blant annet gjennom en rekke skrekkfilmer, spenningsbøker og tegneserier. Blant romanene som er skrevet om varulver, er The Werewolf of Paris av Guy Endore sannsynligvis den viktigste, og anses for å ha hatt samme betydning for varulver som Dracula har hatt for vampyrer. Boken fikk imidlertid ingen drahjelp i form av filmatisering på samme måte som Dracula og Frankenstein, og da varulver ble populære på lerretet, skjedde det gjennom egne manus, som medførte av filmene ikke ble en referanse til romanen på samme måte som med Dracula. Forestillingen om at varulver bare kan drepes med en kule av sølv, stammer fra den amerikanske skrekkfilmen The Wolf Man fra 1941 der Curt Siodmak fant på kulemyten som et dramatisk poeng. I nyere filmer som Bad Moon fra 1996 og En amerikansk varulv i London trengs det ingen sølvkule for å drepe varulver.
Overtroen på at mennesker kan omskapes til varulver (og andre dyr) kalles lykantropi.
Etymologi
Ordet varulv kommer antagelig fra gammelengelsk wer eller were og wulf, «mann» og «ulv». I den gamle persiske kalenderen ble den åttende måned (oktober/november) kalt Varkazana-, bokstavelig talt «Ulvemenn[-måneden]» Den første delen finnes i flere germanske språk, som gotisk wair, gammelhøytysk wer og norrønt var eller verr. Man finner det også i andre indoeuropeiske språk, som latin vir, litauisk vyras og walisisk gŵr.
En alternativ tolkning er at den første delen kommer fra gammelengelsk weri, «å være ikledd» (jf. engelsk wear). Det trekkes da linjer til norrøne ulfhednar, krigere som bar ulveskinn i kamp, som en parallell til berserker («bjørneserk»).
Enda en mulighet er at det er en forvanskning av warg-wolf eller vargulf; første ledd er relatert til norrønt vargr, som man kjenner igjen i norsk og svensk varg. En vargulv var en ulv som drepte mange dyr, men spiste bare noen få av dem. På gammelengelsk kunne man bruke ordet warg alene som betegnelse på en slik ulv, og på mennesker som man i moderne språkbruk ville kalle seriemordere. I norrønt språk kunne vargr også bety «fredløs».
Mytens utbredelse
Varulver opptrer i folketroen i mange europeiske land. De dukker også opp noen steder utenfor Europa, men har da antagelig blitt innført av europeere.
Blant land og regioner som har varulvtradisjoner finner man:
Historie
I gresk mytologi finner man kanskje de aller tidligste eksempel på en varulvfortelling: Lykaon spiste menneskekjøtt, og ble som følge av det forvandlet til en ulv. Plinius den eldre siterte den greske skribenten Euanthes, som skal ha fortalt at en ung mann fra Anthus' familie ble valgt ut ved loddtrekning og tatt med til en sjø i Arkadia. Der hengte han fra seg klærne på et asketre og svømte over sjøen. Han ble så forvandlet til en ulv, og beholdt den skikkelsen i ni år. Dersom han unnlot å angripe mennesker, ville han deretter få sin opprinnelige skikkelse tilbake. De to historiene kommer antagelig fra et felles opphav. Herodot forteller om en stamme i det nordøstlige Skytia som noen få dager hvert år ble forvandlet til ulver. I 39 f.Kr. skrev Vergil et dikt der det opptrer en varulv som heter Moeris og foretar forvandlingen ved hjelp av urter. Hos Gaius Petronius Arbiter finner man et element fra den mest vanlige formen for varulv-fortelling: En mann forvandles til en ulv ved fullmåne.
Varulver opptrer i 14 norrøne sagaer: Gylfaginning, Völsunga saga, Skjoldungesaga, Hrafnagaldur Óðins, Helgakviða Hundingsbana I (Völsungakviða), Gibbons saga, Sigrgarðs saga frækna, Sigrgarðs saga ok Valbrands, Ála flekks saga, Úlfhams saga, Tiodels saga, Jóns saga leikara, Sagan af Þorsteini glott og Hvað þýðir «sár»? Motivet er også kjent fra Kongespeilet og en oversettelse av Lai de Bisclavret i samlingen Strengleikar. Marie de Frances beretning om varulven baron Bisclavret gjengis i en islandsk omarbeidelse kalt Tiódels saga, der varulven er en bjørn. Ellers har historien påfallende likheter med den norrøne oversettelsen av Marie de Frances beretning, kalt Bisclaretz ljóð. Tiodels saga er en islandsk bearbeidelse av Bisclaretz ljod, en 1200-talls norrøn oversettelse av den bretonske lai om Bisclavret, historien om en varulv og hans troløse kone, funnet i Strengleikar inneholder oversettelser av 21 gammelfranske lais, inkludert fire der kildene ikke er bevart.
Varulvene omtales her ofte som ulfhednar, krigere som gikk i kamp kledd i ulveskinn, og skal ha kanalisert dyrenes ånd for å øke sin egen kraft og villskap. I likhet med berserker var de immune for smerte og sloss som ville dyr. Både ulfhednar og berserker var nært knyttet til Odin. Kongespeilet forteller at i Irland var det folk som ble omskapt til ulver som straff. Gulatingsloven forordner at ulv, liksom bjørn, skal være utlæg, dvs. fredløs.
I latvisk mytologi finner man vilkacis, menn som forvandlet seg til ulvelignende beist. I motsetning til varulvene man kjenner ellers var disse til tider vennligsinnede. Man har også lignende myter mange andre steder, og det er sannsynlig at de kan ha et felles opphav i det proto-indoeuropeiske samfunnet, hvor unge, ugifte krigere assosieres med ulver, slik som i den årlige romerske feiringen av lupercalia.
I Frankrike var troen på varulver særlig utbredt mellom 1520 og 1630, og resulterte i minst 30.000 henrettelser ut fra en hissigere holdning til trolldom etter flere kirkemøter som fant sted i Basel på 1430-tallet. Den franske forfølgelsen av mistenkte varulver begynte derfor først i regioner som grenset mot Sveits. I noen av dem, som saken mot Gandillon-familien i Jura og mot en skredder i Angers, var det klare bevis for mord og kannibalisme, mens tilknytningen til ulver er uklar.
Pierre Burgot og Michel Verdun stod tiltalt i 1521. Burgot fortalte at han 19 år tidligere hadde lett etter noen sauer som kommet bort i en storm. Han møtte da to svarte ryttere, der den ene forsikret ham om at «Bare du viser tillit, vil min herre beskytte sauene.» Burgot fant snart sauene, og noen dager senere dukket den svarte rytteren opp med forslag om at Burgot skulle gå i djevelens tjeneste i bytte mot vern og rikdom. «Jeg falt på kne og sverget Satan troskap,» forklarte Burgot i retten. Forkledd som ulv begikk han utallige mord, helst på unge jenter. Det gikk bra inntil Verdun kom ut for en veifarende som jaget ham på flukt. Verdun var blitt angivelig blitt skadet, slik at den reisende kunne følge blodsporene til huset der Verdun bodde med sin kone. Burgot og Verdun ble dømt av dominikaner-abbeden i Poligny. Burgot tilstod at Verdun hadde lært ham å forvandle seg til en varulv ved å gni seg med en salve. Da så han seg selv utstyrt med fire poter og pels, og han kunne løpe kjapp som vinden. Burgot forklarte også at han hadde seksuelle forhold til ulver. Begge mennene ble brent levende i Besangon.
Gilles Garnier, «eneboeren i Dole», angrep i 1572 en ti år gammel pike i vinmarkene. Han var angivelig i ulveham og dro offeret inn i skogen, der han trakk av henne klærne og spiste kjøtt fra lår og armer. Noe tok han med hjem til sin kone, Apolline. Snart angrep han enda en ung jente på omtrent samme stedet, men da ble han jaget på flukt av tre menn før han fikk spist noe. Neste gang gikk han løs på en gutt som han spiste av, før han slet av ham det ene beinet som niste. Garnier rakk å drepe enda en liten gutt og slepe ham ut i skogen, men denne gang ble han overrasket av noen arbeidere på hjemvei før han fikk spist ferdig. Ettersom han også fikk tilbake sin menneskeskikkelse, ble han gjenkjent og avslørt. Et vedtak i 1573 forordnet at varulver skulle fanges av lokalbefolkningen og bringes for retten, og det skjedde med Garnier som tilstod først etter tortur. Han forklarte at han hadde vansker med å forsørge sin familie, og en fortvilt natt da han var ute og lette etter mat, viste en ånd seg for ham og tilbød ham en salve som kunne forvandle ham til en ulv, så han kunne jakte mer effektivt. Han tilstod å ha myrdet 4 barn, bekreftet av over 50 vitnesbyrd, og ble brent levende.
I en periode hvor varulvfrykten skapte en hysterisk stemning, er saken mot Jean Grenier i Bordeaux våren 1603 bemerkelsesverdig. Grenier var en hjemløs tenåring som en dag fortalte de andre i landsbyen at han hadde drept og spist barn i området. Det var forsvunnet barn der, så gutten ble straks arrestert og ført for retten, som konkluderte med at han var mentalt tilbakestående og besatt av en demon. De dømte ham til å tilbringe resten av livet i et kloster.
Fra da av dempet hysteriet seg, og varulver gikk etterhvert fra å være farlige vesener – religiøse forestillinger hadde blitt blandet inn i myten – til igjen å bli den førkristne «mann-ulven». Grenier avla full tilståelse uten bruk av tortur Han hadde rømt fra en voldelig far, og var tvunget til å overleve ved å tigge og gjete kuer. En annen gutt, Pierre de la Tilhaire, hadde tatt ham med en natt for å møte «Skogens herre», som ga Grenier et iskaldt kyss og et merke på låret. Grenier fikk angivelig også en ulveham og en magisk salve, og ble advart mot noen gang å klippe sin venstre tommelfingernegl, som derfor så ut som en klo. I klosteret ble det lagt merke til at han ofte fartet rundt på alle fire, og virket som han foretrakk dette fremfor å gå oppreist. Han elsket å høre om ulver, og munkene sa at han den første tiden bare spiste rått kjøtt og avfall. Grenier led åpenbart av en psykiatrisk sykdom og døde allerede i 1611. Men mellom 1764 og 1767 drepte beistet i Gévaudan en rekke mennesker og dyr, og en av teoriene var at det var en loup-garou («varulv»).
I Preussen og Litauen ble varulver i det 16. århundre regnet som langt mer destruktive enn «sanne og naturlige ulver», ifølge biskopene Olaus Magnus og Simone Majoli. De katolske biskopene i området erklærte at varulvene var «et forbannet kollegium» av noen som «lystet etter innovasjoner i strid med guddommelig lov». Dette minner sterkt om den religiøse holdningen som rådet i Frankrike på den tiden. Olaus Magnus beretter om mennesker forvandlet til ulver, og som på den tid angivelig forekom i stort antall, blant annet i Baltikum. Julaften samlet disse seg og stormet gjennom nattemørket, tok seg ifølge folketroen inn i kjellere og tømte øltønnene. Varulvene kom også fra overklasse og adel og gjennomgikk harde innvielsesriter. Her utgjorde varulver «de dødes hær», og ifølge Olaus Magnus ble virkelige, avdøde personer gjenkjent.
I England hadde man fortsatt ulver ved begynnelsen av 1600-tallet. Under kong Jakob I forekom en rekke hekseprosesser, og kongen erklærte i den forbindelse av warwoolfes var ofre for galskap forårsaket av «en naturlig overvekt av melankoli». Innen 1680 var ulvene utryddet i Storbritannia, og varulv-myten mistet da mye av sin betydning.
Evnen til å forvandle andre mennesker til villdyr ble ikke bare tilskrevet onde krefter, men også helgener. Thomas Aquinas skrev «Omnes angeli, boni et mali, ex virtute naturali habet potestatem transmutdandi corpora nostra» («Alle engler, gode og onde, har makt til å forvandle våre kropper»). St. Patrick skal ifølge en legende har forvandlet den walisiske kongen Vereticus til en ulv, og i 1191 nedskrev Giraldus Cambrensis vitneutsagnet fra en prest at denne en gang hadde gitt sakramentet til en varulv. Natalis av Ulster skal ha forbannet en irsk familie slik at de ble forvandlet til ulver. Men i Russland var det angivelig bare om man tirret djevelen at man risikerte å bli forvandlet til en ulv.
Folkeviser
I en folkevise kommer «liden Kirsten» - mest kjent for sin grav utenfor Vestervig kirke i Jylland - også ut for en varulv. Hr. Peder ga henne et sverd med til vern, men da han red ut for å lete etter henne, «møtte ham ulven med barnet i munn». Hr. Peder som har mistet både kone og barn, tar deretter livet av seg:
I en gammel jysk versjon av visen kommer ulvene over «liden Kirsten» mens hun fremdeles bare er trolovet med hr. Peder, og skåner henne til hun er blitt gravid. Da river de henne til gjengjeld i filler.
I Norge forteller en folkevise om «liten Lavrans» at kongen og hans sønn Lavrans ble omskapt til bjørner av den onde dronningen, som i virkeligheten er en heks. Mennesker kan de ikke bli igjen før de har slitt et barn ut av mors liv og oppfostret det til voksen alder. Denne balladen er bare funnet i Norge og nesten utelukkende i Telemark. Hverken Magnus Brostrup Landstad eller Sophus Bugge var i tvil om at det dreide seg om en gammel vise, dypt forankret i folketroen. Også her dukket det opp en tilknytning til ulver, for idet dronningen forhekser kongen, slår hun til ham med «tusse-greipen», en forvanskning av norrønt ulfsgreip eller ulfshanzki (= hanske av ulveskinn).
Nyere tid
I juli 1949 ble politiet tilkalt til en hage i Roma, der hyl fra buskaset fikk beboerne til å mistenke at en varulv var på ferde. Patruljen fant en ung mann, Pasquale Rosini, tilsølt av jorden han grov i med neglene. Han forklarte at han i en treårsperiode hadde mistet bevisstheten når det var fullmåne, og fant seg selv vandrende gatelangs i natten.
I 1996 gikk en ulv løs på en fire år gammel gutt, Anand Kumar, i utkanten av landsbyen der han bodde i Uttar Pradesh i India. Gutten ble slept vekk foran øynene på sin mor, og det eneste politiet fant tre dager senere, var hodet hans. I løpet av fem måneder ble 33 barn dradd vekk og drept av ulver, og 20 alvorlig skadet av ulv langs en strekning av Ganges, rundt 500 km fra New Delhi. Trolig ble ulvene, som ellers er sky og unngår mennesker, drevet til dette av sult eller opplevelser med landsbyboere som har stjålet ulvevalper for spenningens skyld. Minst ni millioner mennesker bor i dette området, i den verste fattigdommen som finnes i India, og det blusset opp rykter om at overfallene ikke skyldtes ulver, men varulver. Landsbyfolk angrep fremmede, iblant også hverandre, og minst 20 personer ble lynsjet.
Kannibalen Armin Meiwes følte seg forvandlet til varulv ved fullmåne.
Varulver i moderne fiksjon og populærkultur
Varulver er et kjent tema fra filmer, bøker og tegneserier. Fortellingene dreier seg oftest om en mann som blir ulv ved fullmåne. Mens de tradisjonelle mytene gjerne beskriver en forvandling til en spesielt aggressiv ulv, skildrer moderne tekster heller en varulv som er større enn en virkelig ulv, eller en antropomorf skikkelse med ulvetrekk. Den beskrives som praktisk talt usårlig, bortsett fra at sølv kan skade eller drepe den. Tilstanden beskrives som arvelig eller forårsaket av et bitt av en annen varulv. Selve forvandlingen skildres som smertefull, og noe personen desperat ønsker å unngå.
Noen kjente eksempler på varulvfigurer fra moderne verk er: Varulver er også brukt i flere videospill, slik som figurer i krigerlauget The Companions (som spilleren kan bli en del av, og bli en varulv selv) i The Elder Scrolls V: Skyrim, utvidelsen Varulver-spillpakke for The Sims 4, fantasyrasen «Worgen» fra World of Warcraft: Cataclysm og Bigby Wolf i The Wolf Among Us (basert på tegneserien Fables). Brettspillet One Night Ultimate Werewolf benytter varulver som tema i en versjon av mafia. Rollespillet Dungeons & Dragons sin femte utgave inneholder også egne regler for hva som skjer om en blir bitt av varulver og andre var-skapninger, slik som vartigre og varrotter.
Arthur Birkett
Arthur Ernest Barrington Birkett (født 25. oktober 1875 i Exeter, Devon, død 1. april 1941 i Hammersmith, London) var en britisk cricketspiller som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris
Henrik Mohns plass (Oslo)
Henrik Mohns plass er en plass på Blindern i bydel Nordre Aker i Oslo. Den ligger foran hovedbygget til Meteorologisk institutt, mellom Problemveien og t-banelinja ved Forskningsparken stasjon.
Plassen fikk sitt navn ved vedtak i bydelsutvalget 24. mars 2011 etter initiativ fra Meteorologisk institutt. Den er oppkalt etter instituttets første bestyrer, Henrik Mohn. Instituttets gateadresse er nå nummer 1 til plassen, mens den tidligere var Niels Henrik Abels vei 40.
Nebula
Nebula kan referere til:
Vilmos Balog
Vilmos Balog (født 21. september 1980) er en ungarsk bokser.
Han representerte Ungarn under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i andre runde.
Gennadij Strakhov
Gennadij Nikolajevitsj Strakhov (russisk: Геннадий Николаевич Страхов; født 1. november 1944 i Moskva i RSFSR i Sovjetunionen, død 30. desember 2020 Moskva i Russland), er en sovjetisk bryter som tok OL-sølv i lett tungvektsbryting i fristilsklassen i 1972 i München.
Fylkesvei 7886
Fylkesvei 7886 går mellom Husøy og Huselv i Senja kommune i Troms.
Nasjonal turistvei
Sammen med delstrekninger av og  veien fått status som nasjonal turistvei Senja. Turistveien er 90 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 277 (Troms).
Athanasios Michalopoulos
Han representerte Hellas under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor han ble nummer 19.
Wall Street 40
Wall Street 40, også kalt Trump Building og opprinnelig kjent som Bank of Manhattan Trust Building, er en skyskraper i New York. Bygningen ligger på Wall Street i Manhattans Financial District. Wall Street 40 har en høyde på 282,5 meter, og var verdens høyeste bygning noen måneder i 1930, inntil Chrysler Building sto ferdig senere samme år.
Bygget eies av president Donald Trump.