cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Enigma (krypteringsmaskin)
Polsk dekryptering av Enigma
Å finne de rette kjeder ut fra 105456 muligheter var en formidabel oppgave. Polakkene utviklet et antall metoder til hjelp. En av teknikkene brukte gjennomsiktige strimler for hver skive, som kunne vise hvilke bokstaver som kunne sammenkjedes, hvor de bokstaver som ikke kunne kjedes ble mørklagt. De tok så strimlene og la dem over hverandre så de kunne se hvor strimlene var gjennomsiktige hele veien igjennom, så bokstavene kunne ses. Engelskmennene hadde også utviklet en lignende teknikk som de forsøkte å knekke den militære Enigmakoden med, men denne slo feil.
Noen tusen muligheter er selvfølgelig et større arbeide.
Etter at Rejewski ble satt på saken
Mot slutten av 1932, fikk Rejewski i oppgave å jobbe med Enigma-kodeknekking, i et par timer hver dag. I desember1932, skaffer tyske håndbøker og månedsnøkler (monthly keys), og ved å bruke disse sammen med theory of permutations and groups - fant han ut the Enigma scrambler wiring.
Polakkene var i stand til å kartlegge ledningsføringen i de skivene som ble brukt av det tyske militæret og var, ved å bruke dem, i stand til å dekode en stor del av den tyske hærs kodetrafikk i størsteparten av 1930-årene. De mottok litt assistanse fra fransk side, som hadde en agent (Hans Thilo-Schmidt, med fransk kodenavn Asch) i Berlin. Han hadde adgang til Enigmakodeskjemaene, manualer, o.s.v. Rejewskis kryptoanalytiske gjennombrudd var på den andre siden ikke avhengig av disse informasjonene; han fikk ikke vite om den franske agenten, eller dennes materiale.
Det som imidlertid hendte i 1939 var at den tyske hær økte kompleksiteten til Enigmamaskinene sine. Der de før kun hadde brukt tre skiver, økte de antallet til fem skiver. Deres operatører sluttet også med å sende de individuelle beskjedinnstillinger dobbelt, noe som eliminerte den opprinnelige metoden for å avlure koden.
Etter utviklingen av bomba kryptologiczna
Før den andre verdenskrigen ble det oppfunnet et halvautomatisk apparat - av matematikerne Rejewski, Zygalski og Rozycki - for å knekke den tyske Enigma-koden: «bomba kryptologiczna».
Polakkene, som innså at en invasjon fra Tyskland var nært forestående, besluttet seg i midten av 1939 for å dele sitt arbeid, og leverte noen av sine reserveenigmaer videre til franskmennene og engelskmennene, sammen med opplysninger om Rejewskis gjennombrudd og opplysninger om andre teknikker de hadde utviklet. Informasjonene ble sendt til Frankrike i diplomatbagasje; engelskmennenes andel gikk videre til Bletchley Park. Inntil da hadde tyske militærenigmaer motstått ethvert fransk og engelsk angrep, og de sto overfor den skremmende muligheten at tysk kommunikasjon ville forbli lukket under hele den krig som stod malt i horisonten. Under den tyske besettelsen av Polen forlot nesten alle medlemmer av den polske kryptografiske avdelingen landet, og de fleste endte i Frankrike, hvor de samarbeidet med franske kryptografer om å dekode tyske sendinger. Dette samarbeidet fortsatte til Frankrikes fall (og endog litt tid etter dette). Det lyktes for noen av de franske og polske kryptografer å flykte til Storbritannia; ingen av dem ble brukt til å hjelpe de engelske kryptoanalytikerne i deres arbeid mot de tyske Enigmanettverk.
Historier med liten støtte i deltagernes nedtegnelser
Noen kilder påstår (uten særlig støtte fra deltagernes nedtegnelser) at en polsk mekaniker, som jobbet i en tysk fabrikk som produserte Enigmamaskiner, i 1938 tok notater vedrørende komponentene, før han ble utvist til hjemlandet, og at han med hjelp fra de engelske og franske hemmelige tjenester konstruerte en tremodell av maskinen. Det finnes også en historie om at den polske motstandsbevegelsen foretok et overfall på et tysk militærkjøretøy som transporterte en Enigmamaskin. Ingen av disse tilfellene ville ha medført kjennskap til grunninnstillingene og enda mindre til operatørenes individuelle beskjedinnstillinger. Disse historiene er således lite troverdige.
Signaletterretningen «Ultra»
Signaletterretningen fra knekkingen av tysk Enigmatrafikk og fra FISH, ble kalt Ultra; FISH var kodeknekkingen av TUNNY-trafikken.
Med hjelpen de hadde fått fra polakkene begynte engelskmennene selv å arbeide med tysk Enigmatrafikk. Tidlig i 1939 opprettet (britisk) secret service sin «Code and Cypher School» på Bletchley Park 80 km nord for London, med det formål å knekke de tyske Enigmakodene hvis det var mulig. De opprettet også et stort oppsnappingsnettverk, som skulle samle inn den krypterte trafikken til kodebryterne på Bletchley. Med tiden oppsto også en temmelig stor organisasjon som kontrollerte distribusjonen av den resulterende hemmelige informasjon. Strenge regler ble satt i verk for å begrense antallet personer som kjente til eksistensen av informasjon fra Ultra, og for å sikre at ingen handlinger ville gi Aksemaktene mistanke om at de Allierte kjente deres planer.
På Bletchley Park overvant engelske matematikere, kryptografer, sjakk- og bridgespillere samt kryssordfanatikere de problemene de tyske Enigmavariantene stilte dem overfor, og de fant metoder for å knekke dem. Blant disse var Alan Turing. Den informasjonen de fikk i hendene ble med tiden kalt Ultra. De engelske metodene var svært lik de opprinnelige polske, men var basert på andre detaljer fordi den tyske hær for det første hadde endret praksis (flere skiver etc), slik at de polske prinsippene ikke virket uten modifikasjoner. Og for det andre hadde den tyske flåte alltid hatt en sikrere praksis, ingen hadde dekodet noe av dens trafikk.
En ny metode var avhengig av det faktum at reflektoren (en patentert egenskap ved Enigmamaskinen) garanterte for at ingen bokstav kunne kodes som seg selv, slik at en 'A' aldri ville bli kodet som 'A'(se figur 1). En annen teknikk baserte seg på forskjellige alminnelige tyske fraser som for eksempel "Heil Hitler" eller "svar utbedes", som ville det være sannsynlig å finne i klartekst i flere beskjeder. Vellykkede gjetninger på klarteksten ble kalt «krybber» på Bletchley. Med et sannsynlig klartekstfragment og kjennskapen til at ingen bokstav kunne kodes som seg selv, var det ikke uvanlig at en korresponderende kodet tekst kunne identifiseres. Dette gir et meget godt hint om hvilke innstillinger som er brukt til teksten, på samme måte som polakkene var kommet frem til budskapsinnstillingene før krigen.
Fra begynnelsen var den tyske marines Enigmaversjon mer komplisert, idet den brukte en større variasjon av skiver enn hærens og luftvåpenets, så vel som flere forskjellige bruksmåter. Dette gjorde dem mye sikrere enn andre Enigmavarianter. Engelskmennene hadde ikke den minste idé om grunninnstillingene til disse maskinene, og man hadde meget få sannsynlige klartekstmeddelelser som kunne brukes. Andre og langt mere direkte metoder var nødvendige for å bryte dette systemet, og med de tyske ubåtene som på det tidspunkt gikk amok i Atlanterhavet var mer direkte tilgang til problemet nærliggende.
Den 7. mai 1941 erobret engelske kommandosoldater et tysk værskip sammen med dets krypteringsutstyr og koder, og to dager senere kapret de U-110 med dens Enigmamaskiner, kodebok, operasjonsmanual og andre informasjoner som satte dem i stand til å bryte kodene helt inntil slutten av juni.
Ut over U-110 ble Enigmamaskiner eller innstillingsbøker erobret fra i alt sju ubåter og åtte tyske overflateskip, heriblant ubåtene U-505 (1944) og U-559 (1942), såvel som fra et antall værskip, ombygde trålere og andre skip. Adskillige andre fantasifulle metoder ble tenkt ut, inklusive Ian Flemings forslag om å «styrte ned» med erobrede tyske bombefly i havet nær tyske skip, med det formål å bli «reddet» av disses besetninger, som så ville bli tatt til fange av kommandosoldater som ville være gjemt i flyene.
I andre tilfeller lurte de allierte tyskerne til å forsyne dem med «krybber». For å gjøre dette kunne de allierte legge ut miner (eller andre aksjoner), deretter lyttet de til de beskjedene som ble sendt. Så visste man at ordet "Minen" ville forekomme i noen av dem. Denne teknikken ble kalt gardening (hagearbeid).
Hvis tyskerne på et tidspunkt hadde skiftet ut hver eneste skive på et og samme tidspunkt, er det mulig at engelskmennene aldri ville ha kunnet bryte koden. På den andre side ble det aldri gjort, både på grunn av omkostningene og vanskeligheten ved å få så mange nye skiver utlevert til skip og enheter. I stedet tilføyde tyskerne med jevne mellomrom nye skiver til de eksisterende, og da var det hele tiden mulig å dekode innstillingene på disse etter kort tid.
På den andre siden reduserte de nye knepene, som det polske system, kun antallet mulige innstillinger. Det var stadig utallige kombinasjoner, og på grunn av de nye skivene var antallet variasjoner enda større enn de polakkene hadde vært stilt overfor. Løsningen på dette problemet var at de allierte «went industrial», og fremstilte mye større versjoner av den polske bomben som kunne teste hundrevis av nøkler på en gang.
Noen tyskere hadde en anelse om at alt ikke var som det skulle være med Enigma. Karl Dönitz mottok rapporter om "umulige" trefninger som fikk ham til å mistenke lekkasjer i sitt kommunikasjonssystem. Ved et tilfelle møttes tre ubåter ved en liten øy i Det karibiske hav, hvorpå en engelsk destroyer dukket opp fordi den ikke kunne motstå et så fristende bytte. Alle tre slapp unna og rapporterte om det som var skjedd. Dönitz forlangte øyeblikkelig en gjennomgang av sikkerheten ved Enigma. Analysen konkluderte med at hvis det var et problem var det ikke forårsaket av Enigma som sådan. Dönitz fikk allikevel skiftet ut kodebøkene, og britene var dermed igjen ute i mørket for en tid. Han ble aldri overbevist om at Enigma ikke var sikker. Dette selv om hans egen kontraspionasje «B-Dienst», som delvis hadde brutt den engelske marines koder, leverte informasjon som tydet i den retning. Etter krigen fant og tilbakeholdt grupper fra det amerikanske TICOM-prosjekt et betydelig antall tyske kryptografipersonalmedlemmer. Blant de tingene som de fikk at vite fra dem var at i det minste tyske kryptografer utmerket godt forstod hvordan Enigmameddelelser kunne brytes. De fant det bare umulig å forestille seg at noen ville begi seg ut på det enorme arbeide det krevde.
I 1941 fant den engelske etterretningstjenesten ut at den tyske marine skulle til å introdusere Triton, som var en ny fireskivet Enigma, i stedet for den gamle med tre skiver. For de allierte var det heldig at en ubåt i desember ved en feiltagelse sendte en meddelelse med Triton, før systemet var implementert. Da de innså feiltagelsen, gjenutsendte de meddelelsen med den gamle tre-skivers Enigma, og dette ga britene nok av hint til at den ny maskinen var knekket meget kort tid etter at den ble operativ 1. februar 1942. Triton-nettverket ble gitt navnet Shark.
I 1945 kunne nesten all tysk Enigmatrafikk dekodes i løpet av en eller to dager, allikevel forble tyskerne overbevist om dens sikkerhet. Hvis de hadde vært klar over de alliertes fremskritt med Enigmakoden, ville de simpelthen ha skiftet ut systemene, og tvunget kodebryterne til å starte forfra. Kodetrafikken ble betraktet som så sikker at tyskerne åpent diskuterte sine planer og troppebevegelser. På den måten forærte tyskerne allierte store mengder meget anvendelig informasjon.
Et eksempel på at informasjon ble tilgjengelig for de allierte gjennom Enigma-kodeknekking, men der informasjonen ble feiltolket, var slaget om Ardenne.
Det antas iblant kodeknekkingen av marinens Enigmakode medførte at krigen ble avkortet med ett år eller mere, sett i lys av virkningen på slaget om Atlanteren i 1940.
Etter krigen
«Etter krigen gav den britiske regjeringen bort tyske Enigma-maskiner til flere tidligere kolonier (bl.a. India og Pakistan), uten at brukerne visste om at kryptogrammene lot seg forsere. Dette ble ikke kjent for offentligheten før begynnelsen av 1970-årene».
I 1970 var nyere EDB-baserte kodesystemer i ferd med å bli vanlige, ettersom verden i større grad var i ferd med å gå over til computerisert kommunikasjon, og brukbarheten til Enigmakopier (og skive-maskiner i almindelighet) raskt avtok.
Tilfang av litteratur
I 1967 ga David Kahn ut sin bok The Codebreakers, som beskrev erobringen av en marineenigma fra U-505; Der nevner han at Enigmameddelelser allerede på det tidspunkt ble dekodet ved hjelp av maskiner som fylte flere bygninger.
Offisielle rapporter om noen av Bletchley Parks operasjoner ble frigitt i 1974. Anstrengelsene som ble gjort for å knekke Enigma-krypteringene ble ikke avslørt før 1970-tallet.
Stephen Budianskys Battle of Wits: The Complete Story of Codebreaking in World War II, kom ut i 2000.
Simon Singhs The Code Book, kom ut i 1999.
Mange beretninger om disse begivenheter og andre kryptografiske hendelser fra 2. verdenskrig er siden blitt publisert. Flere av dem er upålitelige i mange henseender. Dette er der flere årsaker til:
Spesielt kryptografiens nyere historie må studeres med større skepsis enn om man leser historie i alminnelighet.
Andre kjente eksemplarer
Et «Enigma 1» - som fabrikken benevnte «Ch.11a» - «ble funnet blant bortkommet baggasje på et tog i Italia, mot slutten av den andre verdenskrigen», ifølge cryptomuseum.com.
Nuno Assis
Nuno Assis Lopes Miranda (født 25. november 1977 i Lousã) er en portugisisk fotballspiller som spiller for AC Omonia i Kypros. Han har tidligere spilt på flere klubber i den purtugisiske eliteserien og på det portugisiske landslaget.
Dopingsak
Etter en seriekamp mot CS Marítimo 3. desember 2005 testet Assis positivt på en dopingprøve på steroidet nandrolon og ble ilagt 6 måneders suspensjon. Etter at WADA og det portugisiske antidoping-byrået hadde gjennomgått dommen ble den utvidet til 1 års suspensjon.
Asbjørn Dyrendal
Asbjørn Dyrendal (født 15. oktober 1965) er en norsk religionshistoriker. Han er professor ved Institutt for filosofi og religionsvitenskap på NTNU. Han har særlig forsket på satanisme og apokalyptisk tenkning, men har i de senere år vært mest faglig opptatt av konspirasjonskultur og -teorier.
Han tok doktorgrad på en avhandling om amerikanske evangelikale og satanismepanikk. Dyrendal er en fremtredende forsker og ekspert på satanisme, og har ledet en forskergruppe om dette fagfeltet. Han har skrevet bok om demonforestillinger, vitenskapelige artikler om satanisme, konspirasjonskultur, fagteori og dommedag, samt populærvitenskapelig om beslektede emner. Han har redigert bøker om pseudovitenskap, millenarisme og fundamentalisme. Han blir mye brukt som kommentator i media. I 2019 utgav han sammen med Terje Emberland en kort innføringsbok i Hva er konspirasjonsteorier til Universitetsforlagets Hva er-serie.
Asbjørn Dyrendal har vært aktiv medarbeider i tidsskriftet Skepsis og har vært redaktør for nettstedet skepsis.no. Han publiserte 1275 innlegg på Skepsis-bloggen mellom 2007 og 2013.
Dario Cologna
Dario Alonzo Cologna (født 11. mars 1986) er en sveitsisk tidligere langrennsløper. Han har fire OL-gull, ett VM-gull, og har vunnet både verdenscupen og Tour de Ski fire ganger.
Karriere
Cologna deltok for første gang i junior-VM i 2004, der han kom på 24.-plass på 10 km. Et år senere kom han på 23.-plass på samme distanse, og på 23.-plass i den påfølgende jaktstarten. Han tok sin første medalje under junior-VM 2006 i Kranj, der han tok bronse på 10 km klassisk etter Petter Northug og Martin Jakš.
I sesongen 2006/07 tok han sine første poeng i verdenscupen under avslutningsrennene i Falun. Han fikk sin første topp 10-plassering på 30 km fristil i Rybinsk i 2008. Den første pallplasseringen i verdenscupen kom i franske La Clusaz 6. desember 2008. Da ble han nummer to på 30 km fristil fellesstart, kun slått i spurten av Petter Northug.
Cologna var en av favorittene i Tour de Ski 2008/09 siden han lå på andreplass i verdenscupen før Tour de Ski. I tillegg hadde han tatt mange verdenscup-poeng i både sprint og distanserenn i begge stilartene i forkant av Tour de Ski. Han levde opp til forventningene og tok ledelsen allerede da han vant den andre etappen, etter å ha blitt nummer to på den første. Cologna økte ledelsen med en åttendeplass på etappe tre, sprinten i fri teknikk i Praha. Han beholdt den også gjennom etappe fire, fem og seks, før han vant Tour de Ski på mesterlig vis på siste etappe, 59 sekunder foran Petter Northug som nummer to.
Etter verdensmesterskapet var det en stor duell mellom Cologna og Northug om verdenscupen sammenlagt. Northug tok mange verdenscuppoeng under rennene i Lahtis og Granåsen, og han ledet før verdenscupfinalen i Sverige. Der slo Cologna voldsomt tilbake. Han vant en etappeseier, verdenscupfinalen sammenlagt, men størst av alt var at han vant verdenscupen sammenlagt.
I Vinter-OL 2010 i Vancouver tok Cologna gull på åpningsdistansen 15 km fristil med intervallstart. Han var den første sveitser som har tatt et langrennsgull i et olympisk mesterskap.
Sesongen 2010/11 vant Cologna Tour de Ski sammenlagt for andre gang, han vant også verdenscupen sammenlagt samme året for andre gang. VM 2011 i Holmenkollen ble en enorm nedtur for Cologna med niendeplass på sprinten, 24.-plass på 30-kilometeren med skibytte, 25.-plass på 15-kilometeren, en svak stafettetappe og 20.-plass på femmila. 12. mars 2011 (uken etter VM) vant Cologna sin fjerde verdenscupseier i Lahtis foran Maurice Manificat og Vincent Vittoz på 20 km med skibytte.
Sesongen 2011/2012 vant han Tour de Ski for tredje gang, og han vant verdenscupen sammenlagt for tredje gang.
I Ski-VM 2015 i Falun gikk Cologna inn til sølvmedalje på 30 km skiathlon. Han var 0,4 sekunder etter den russiske gullvinneren Maksim Vylegzjanin.
Før Ski-VM 2017 i Lahtis var Cologna hemmet av en skade og klarte ikke å gå renn i klassisk stil. Han stilte derfor kun opp på stafetten og femmila.
Sesongen 2017/18 vant han Tour de Ski for fjerde gang. Han vant femmila i Holmenkollen i 2018. Han ble nummer to sammenlagt i verdenscupen og vant distansecupen sesongen 2017/18.
Cologna la opp i 2022 og begynte som ekspertkommentator i SRF.
OL-resultater
Sotsji 2014
Verdenscupseire som ikke er etappeseire i «tourer»
I tillegg har han elleve etappeseire i tourer.
Ni mo chuan
Ni mo chuan er en kinesisk «båt» for bruk på tidevannsområder med store gjørmefelt og meget grunne innsjøer til fiskeri etter bløtdyr og fisk samt jakt etter ender fra gammelt av. Denne flatbunnede båten som fungerte som en slede av liten størrelse av en meget enkel konstruksjon var også brukt for andre formål som å innhente og nedkjempe pirater som hadde strandet på bankene langs den kinesiske kysten i eldre tid. Denne båten er en slags maritim versjon av sparkstøttingen ettersom man styrer seg framover som på en spark. Føreren står eller knelte i båten og sparket fra med den ene foten.
Ni mo chuan
Det er mange ulike varianter av denne båttypen spredt langs den kinesiske kysten med flere ulike betegnelser. Den engelske betegnelsen på noen av disse båter oversettes fra engelsk mud sledge til mudderslede.
Varianten fra Shanghai-området er en lang og slank båt bygd av bare tre bordganger hvorav den ene som bunnplanke og de andre to som sider på båten. Baugen har spring med et lite tverspeil reist over vannet mens akterstevnen har et tverrspeil som var senket i en buet form. Med en størrelse på 1,8 til 2 meter i lengde og 20 til 24 centimeter i bredde kunne ikke brukeren gjør annet enn å knele med det ene benet utenfor mens man holdt seg fast med et tverrgående håndtak festet i båten. Med benet i vannet sparker brukeren bakover for å ta seg framover i gjørmen.
Varianten fra Ningbo-området er oval i fasongen som en slags bøtte av mindre størrelse som føreren står i med det ene benet utenfor og holdt seg fast med et håndtak som går ned til båten. Deretter sparker føreren bakover i underlaget i det grunne vannet eller gjørmen med en meget stor og flat sandal spent på.
David King (kunstløper)
David King (født 8. mai 1984) er en britisk kunstløper. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 19 i parløp.
Big momma
Big momma er en filmkomedie fra 2000 med Martin Lawrence i hovedrollen. Filmen ble regissert av Raja Gosnell, som også har regissert en rekke andre filmer, inkludert spillefilmen Scooby-Doo og Ukysset. I tillegg til Lawrence medvirket også Nina Long, Paul Giamatti, Anthony Anderson og Terrence Howard i filmen.
Filmen ble lansert i USA den 2. juni 2000 og oppnådde et overraskende høyt billettsalg. Den solgte nest flest billetter i Nord-Amerika i åpningshelgen og gikk nesten forbi førsteplassen, som ble holdt av Mission: Impossible II. Big momma spilte inn over 117 millioner dollar på kinoer og ble ansett som en stor suksess. En oppfølger ble lansert i 2006 og fikk navnet Big Momma's House 2.
Lydsporet til filmen ble lansert på CD og ble også en suksess. Den solgte til gull og inneholdt sanger av Jermaine Dupri, Bow Wow, Da Brat og andre.
Handling
FBI-agenten «Malcolm Turner» (Lawrence) er kjent for å være en mester i forkledning. «Malcolm»s siste oppdrag sender ham til en liten by i Georgia, der han må fange en brutal bankraner som nylig har rømt fra fengsel (Howard), som politiet mistenker skal oppsøke sin tidligere kjæreste (Long) og deres sønn. «Malcolm» spaner fra den andre siden av gaten, hjemme hos sørstatsdamen som bare er kjent som «Big Momma». «Sherry» er på vei for å besøke «Big Momma», men vet ikke at hun er reist fra byen. «Malcolm» bestemmer seg for å kle seg ut som «Big Momma», og etterhvert som tiden går, faller han for «Sherry». «Malcolm» må finne en måte å kapre både skurken, og dama.
Langlo
Langlo AS er en produsent av kunde- og måltilpassede garderobeløsninger i Norge. Administrasjon og produksjonen holder til i Stranda kommune i Møre og Romsdal mens avdelingskontor er etablert i Stavanger, Trondheim, Solbergelva og Spikkestad. Selskapet ble etablert i 1918 og har gjennom tidene produsert stoler, bord, møbelpanel og finerte plateprodukter. I 1985 begynte selskapet med garderober.
Langlo selger sine produkter gjennom byggevarekjeder som Byggmakker, Bygger'n, Coop Obs Bygg, Monter, Maxbo, Nordek og lignende.
Hanna Mathilda Winge
Hanna Mathilda Winge (født Tengelin 4. desember 1838 i Göteborg, død 9. mars 1896 i Göteborg) var en svensk maler, tegner og tekstilkunstner, gift 1867 med Mårten Eskil Winge (1825–1896)
Hennes far var Johan Thimotheus Tengelin, klensmed og mester, og mor var Anna Maria Hultman. I 1859 ble hun elev ved J. J. Ringdahls målarskola i Stockholm. Som lærer hadde hun Johan Christoffer Boklund (1817–1880) og da hun studerte i årene 1864–1867 var hun en av de første kvinnelige elevene ved Konstakademien.
Hun interesserte seg særskilt for barneskildringer og komponerte sammen med sin ektemann Mårten Eskil Winge allegoriske barnegrupper i taket på Kulla Gunnarstorps slott i Skåne. I et hefte samlet hun skikker i akvarell og blyant fra ulike deler av Sverige. Sammen med Sophie Leijonhufvud-Adlersparre (1823–1895) og Molly Rohtlieb (1836–1914) grunnla hun i 1874 Föreningen Handarbetets vänner. Hanna var dessuten dens første kunstneriske leder og i løpet av flere år også den største drivkraft. Hun var inspirert av mønstre og dekor fra vikingtiden og skapte dragedekor for broderi. Carl Peter Curmans’ fornordiske villa i Lysekil, dessverre ødelagt av brann i 1878, var hun og ektemannen engasjert i innredningen og dekorasjonen. Hun komponerte også en «reformdrakt» preget av sin interesse for de fornordiske.
Hanna besøkte gjerne etnografiske museer og ble inspirert av eldre tiders tekstilkunst. Hun hadde også studiereiser til Tyskland og Italia. Disse ga henne ideer til ny utformning av kirkelige tekstiler. En alterduk som hun komponerte for Uppsala domkyrka i 1882 har siden med små endringer blitt spredt også til andre kirker rundt om i Sverige.
Verker
Utvalg:
Verk av Hanna Winge finnes også i Nationalmuseum og Nordiska museet i Stockholm samt i Norrköpings konstmuseum og Östergötlands länsmuseum i Linköping.
Partitur
Et partitur er et notehefte eller en noteoversikt der alle stemmene og instrumentene i et flerstemmig musikkstykke er vist samlet og ordnet under hverandre takt for takt. Partituret gir dermed muligheten til å få et fullstendig overblikk over en musikalsk komposisjon. Ved ledelsen av et ensemble, for eksempel et orkester bruker dirigenten partituret for å holde oversikten over alle stemmene. I mindre ensembler som for eksempel en trio kan musikerne bruke partituret for å gjøre seg kjent med de øvriges stemmer for å bedre samspillet.
Grafisk partitur
Grafisk partitur er en type partitur. Dette inneholder forskjellige lydsymboler istedenfor noter.
Ricochets
Ricochets er et rock-band dannet av fredrikstad-guttene Trond Andreassen (vokalist), Alexander Kloster-Jensen (gitar), Kjetil Hansen (keyboard), Ole Bjerkebakke (trommer) og (bass) i 1998. Bandet ble oppløst i 2001 og gjenforent året etter. I 2006 ble de oppløst igjen, og gjenforent i 2019.
Historie
Ricochets var et av vinnerbandene under Zoom 1998 og ble sendt på den påfølgende Zoom-turneen i Norge, England og Skottland våren 1999. Bandets første utgivelse var singelen Devil inside / Dont bring me down på Fredrikstadbaserte Dead cool records våren 1999. Singelen ble fulgt opp av The Drinkin' EP på selskapet Underground Records senere samme år. Debutalbumet, Slo-Mo Suicide, kom i 2000 og fikk svært gode kritikker både av musikkanmeldere og publikum. The Ghost Of Our Love var album nummer to. I 2005 kom det foreløpig siste albumet med tittelen Isolation.
Bandet ble nominert til Spellemannprisen 2000 i klassen årets nykommer for Slo-mo Suicide og Spellemannprisen 2003 i klassen rock for The Ghost of Our Love.
Før dannelsen av Ricochets spilte både Trond Andreassen og Alexander Kloster-Jensen i bandet Creambabes. Kloster-Jensen har senere også hatt stor suksess med bandet My Midnight Creeps sammen med Robert Burås (Madrugada) og Kitchie Kitchie Ki Me O sammen med Frode Jacobsen (Madrugada). Etter Robert Burås' død var Alexander Kloster-Jensen med på å ferdigstille det siste albumet til Madrugada, og var gitarist på den siste Madrugada-turnéen. I 2012 samarbeidet han med bandet Ulver; han spilte gitar på albumet Childhood's End og på livekonserter. Andreassen var med å starte Navigators.
Abstrakt algebra
Abstrakt algebra er en gren innen matematikken der man studerer algebraiske strukturer, som blant annet grupper, ringer, moduler, kropper, vektorrom og algebraer. I universell algebra og kategoriteori studeres fellestrekk ved mange forskjellige matematiske strukturer. Algebraiske strukturer, sammen med sine assosierte homomorfismer, danner kategorier. Kategoriteori er en formalisme for å studere og sammenligne forskjellige matematiske strukturer.
Ordet abstrakt algebra brukes for å skille grenen fra elementær algebra og anvendes i dagens matematikk og teoretisk fysikk. Mange grener av matematikk bygger på videreutviklede begreper fra abstrakt algebra, blant annet algebraisk geometri, algebraisk tallteori og algebraisk topologi.
Flere store norske matematikere har gjort viktige bidrag innen abstrakt algebra, som Karl Egil Aubert, Niels Henrik Abel, Peter Ludvig Meidell Sylow og Sophus Lie.
Begrepet «abstrakt algebra» er først kjent fra 1860, der det nevnes i magasinet The London, Edinburgh, and Dublin Philosophical Magazine and Journal of Science.
Talent (plateselskap)
Talent Produksjon A/S er et norsk plateselskap som ble etablert i november 1972. Direktør var Arve Sigvaldsen. Talent Studio stod ferdig i 1975 og var i bruk til 1982. Det ble drevet av Jan Erik Kongshaug og Arve Sigvaldsen.
Selskapet markerte seg med albumseriene Treff, Frem fra Glemselen og Countryfest. Selskapet hadde forskjellige fargekoder på etikettene på platen som skulle indikere for hvilken kvalitet platen var innspilt i:
Fra 1979 gikk de over til én label på alle sin produksjoner.
Artister (i utvalg)
Selskapet heter i dag Talent.as og drives av Arve Sigvaldsen. Foruten å ha 5000 innspillinger tilgjengelig på nettet, er selskapet spesialister på digitalisering, mastering og restaurering av gamle innspillinger.
Senait Mehari
Senait Ghebrehiwet Mehari (trolig født 3. desember 1974 i Asmara i Eritrea) er en tysk forfatter og sanger.
Liv i Eritrea
Meharis fødselsdag er offisielt 3. desember, men det eksakte fødselsåret er ikke kjent. Det ligger trolig mellom 1974 og 1976. Faren var eritreer, moren var etiopier. Etter å ha blitt forlatt som spedbarn i en koffert av moren, overlatt til å dø, ble hun reddet, og gikk siden under navnet «barnet fra kofferten». Hun ble sendt til det statlige barnehjemmet «Orfan» i Asmara, og to år senere til et barnehjem drevet av italienske ordenssøstre. Etter å ha bodd der noen år ble hun tatt hånd om av sin tante.
Da Mehari var seks år sendte faren henne, sammen med hennes halvsøstre Tzegehana og Yaldiyan, til geriljaen Eritrean Liberation Front, hvor hun måtte arbeide for soldatene i forskjellige leire.
Liv i Tyskland
Tre år etter at Mehari ble sendt til geriljaen ble hun og søstrene reddet av onkelen Haile, som tok dem med seg til Sudan, der de bodde de neste tre årene. Hennes far emigrerte i mellomtiden til Tyskland, og bad om at jentene kom etter. En stund bodde de sammen i Hamburg, men ettersom faren slo Senait, fikk hun plass i et ungdomshjem.
Sanger og forfatter
Mehari begynte å skrive sine egner sanger på tigrinya, tysk og engelsk, og fikk sitt gjennombrudd i Tyskland i 2001 med singlene «Leben» og «Aura».
I 2004 offentliggjorde Mehari selvbiografien Feuerherz, hvor hun skriver om tiden som barnesoldat i Afrika.
I november 2005 utkom Meharis første album, Mein Weg, og i mai 2006 kom hennes nye bok Wüstenlied, hvor temaet igjen er hennes røtter i Eritrea og hvor hun forsøker å finne sin plass i verden.
Gravenstein
Gravenstein eller Gråsten-eple er en eplesort. Det finnes to hovedtyper, rød og gul. Rød gravenstein, som er den mest kjente, er et søtt og godt spiseeple med sesong i september og oktober.
I Norge dyrkes gravenstein særlig i Telemark, Lier, Sogn og Hardanger. På Agatunet i Hardanger er det reist et minne om Johannes Pedersen Aga som i 1792 plantet det første gravensteinepletreet i Norge. I fruktkommunen Sogndal har man Gravensteinsgata.
Siderproduksjon
I Hardanger var det en viss kommersiell siderproduksjon basert på Gravensteinepler fra 1890 til et stykke utpå 1920-tallet. På grunn av et høyt avgiftsnivå valgte produsentene i Hardanger å stanse denne produksjonen. Produksjonen fortsatte i mindre skala til eget bruk. Det var vanlig å få servert sider blant annet i bryllup i Hardanger.
Tone Tønjum
Tone Tønjum (født 16. september 1958 i Bergen) er en norsk professor i medisin ved Universitetet i Oslo og overlege ved Mikrobiologisk avdeling på Rikshospitalet. Hun er i dag gruppeleder for ved UiO og leder av Oslo-noden i  - et storskala nasjonalt infrastrukturprosjekt for nevrovitenskapelig forskning. Tønjum har tidligere ledet et av Universitetet i Oslos Sentre for Fremragende Forskning; Senter for molekylærbiologi og nevrovitenskap (CMBN), og er medlem av Det norske vitenskapsakademi.
Forskning
Tønjum er kjent for foskning på mekanismer involvert i endring og vedlikehold av genomer i både bakterier og mennesker, herunder DNA-reparasjon. Forskergruppen hennes fokuserer i dag på disse effektene hos neisseria meningitidis (meningokokker) og mycobacterium tuberculosis (tuberkulose-basillen), samt normale aldringsprosesser hos mennesker og alders-relaterte sykdommer, herunder Alzheimers sykdom.
Dust
Dust har flere betydninger:
Otto Skorzeny
Otto Skorzeny (født 12. juni 1908 i Wien, død 6. juli 1975 i Madrid) var en østerriksk SS-offiser tilknyttet Waffen-SS. Han ble en viktig militær leder for Hitler under krigen og var den som ledet aksjonen for å befri Benito Mussolini i 1943. Han hadde også en sentral rolle under Ardenneroffensiven.
Bakgrunn
Skorzeny vokste opp i en middelklassefamilie. Faren eide et stort ingeniørforma. Skorzeny utdannet seg til diplomingeniør ved universitetet i Wien. Han ble medlem av Østerrikes variant av nazipartiet i 1930.
Skorzeny deltok i dueller mens han gikk på universitetet. Spor etter duellene kunne tydelig ses på hans kinn, og gav ham økenavnet «scarface» blant amerikanerne. Han mente selv at duellene hadde vært med til å forme de egenskaper som gjorde ham til en effektiv soldat.
Andre verdenskrig
Han ble medlem i SS i 1939 og steg raskt i gradene. Han deltok i invasjonene av Frankrike, Nederland og på Balkan og kjempet så på Østfronten der han ble rammet av kolikk og dysenteri mot slutten av 1941 og måtte vende hjem.
Skorzeny mottok Jernkorset i 1942 og Ridderkorset da han den 12. september 1943, på ordre av Adolf Hitler, som leder av gruppen SS-Jäger Battalion Mitte deltok i å befri Benito Mussolini fra Gran Sasso d'Italia. Planleggingen av dette oppdrag ble imidlertid foretatt av Kurt Student, general for fallskjermjegerne. General Student var etter oppdragets vellykkede gjennomføring ikke helt fornøyd med den oppmerksomhet som ble Skorzeny til del, ettersom operasjonen i virkeligheten ble ledet av major Harald Mors.
Skorzeny fikk graden Obersturmbannführer i SS.
Han var muligvis idemannen bak terrororganisasjonen Schalburgkorpsets bombesprengning av Tivoli i København. Kort før den var Skorzeny i København og var en aften i Tivoli sammen med forskjellige tyske Gestapo- og politifolk. De ble forarget over de langhårede danske unge menn, swingpjatterne, som danset til swingmusik. Skorzeny uttalte at stedet burde bortsprenges.
I 1944 ble SS-Jäger Battalion Mitte og Skorzeny sendt til Budapest for å forhindre Miklós Horthy fra å inngå en separatfred med Stalin (Operasjon Panzerfaust). Man kidnappet Horthys sønn Miklós, og Horthy selv ble avsatt.
Senere, under Ardenneroffensiven, var han kommandør over Panzer Brigade 150 som var en brigade utrustet med amerikanske, beslaglagte Shermanstridsvogner og soldater kledd i amerikanske uniformer (Operasjon Greif), som skulle infiltrere de amerikanske styrkene.
Etter Tysklands kapitulasjon
Skorzeny var en kort tid involvert i prosjekt Werwolf, som skulle videreføre kampen mot de allierte okkupasjonsstyrker. Den 16. mai 1945 overgav han seg imidlertid til amerikanerne nær Salzburg i Østerrike. Den 18. august 1947 ble han og ni andre offiserer fra Panserbrigade 150 stilt for retten i Dachau. Tiltalen lød på tyveri av amerikanske uniformer, ulovlig bruk av militære kjennetegn og tyveri av Røde Kors-pakker tiltenkt amerikanske krigsfanger. Anklageren kalte ham «Europas farligste mann».
Saken tok tre uker, og anklagerne om Røde Kors-pakkene ble frafalt på grunn av manglende beviser, og det samme gjaldt tyveriet av amerikanske uniformer. Derimot så anklagen om ulovlig bruk av militære kjennetegn ut til å ville medføre dødsstraff. Slikt var i strid med Haag-konvensjonen av 1907. Men på sakens siste dag vitnet en britisk SOE-offiser, F.F.E. Yeo-Thomas, som sa at han og resten av hans enhet hadde brukt samme fremgangsmåte som de anklagede. De ti tiltalte ble derfor frikjent for alle anklager. Skorzeny ble imidlertid fortsatt tilbakeholdt, ettersom det var flere land som ville ha ham utlevert så de kunne stille ham for retten tiltalt for krigsforbrytelser. Det var Tsjekkoslovakia som presset mest på, men da amerikanerne var redde for at Skorzeny skulle falle i hendene på russerne, som så kunne gjøre seg bruk av hans ekspertise. Derfor trakk de saken i langdrag. Han ble satt i en interneringsleir i Darmstadt i påvente av å bli stilt for en denazisfiseringsdomstol.
I løpet av sommeren 1948 så det ut til at tsjekkoslovakene ville få hell med å kreve Skorzeny utlevert, idet de var begynt å bruke FN-systemet.
Den 27. juli 1948 ankom en bil med amerikanske militære nummerskilt til den interneringsleir nær Darmstadt der Skorzeny befant seg. Ut av den trådte én offiser og to menige i amerikanske militærpolitiuniformer, og de krevde Skorzeny utlevert, idet han skulle vitne ved retten i Nürnberg. De tre militærpolitifolk var SS-veteraner. Flere år senere hevdet Skorzeny at bil og uniformer kom fra amerikanerne.
Etter at bilen hadde forlatt interneringsleiren, ble Skorzeny ikke sett igjen før han dukket opp i Spania. I Spania hadde han et ingeniørfirma, og han var også innblandet i internasjonal våpenhandel og forskjellige naziorganisasjoner, blant annet ODESSA.
I 1970 fikk Skorzeny konstatert kreft i ryggen og ble operert. Operasjonen gjorde ham lam i underkroppen. Han kom seg på bena igjen, men han tapte kampen mot kreften den 6. juli 1975.
Der var over 500 nazister med i hans begravelse.
Iljusjin Il-28
Iljusjin II-28 (NATO-kallenavn Beagle og Mascot) er et taktisk bombefly utviklet av Iljusjin. Il-28 fløy første gang 8. august 1948 og var Sovjetunionens første jetdrevne bombefly. Flytypen ble produsert fra september 1950 og omtrent 3 000 fly ble produsert av Sovjetunionen. I tillegg ble omkring 2 000 fly produsert i Kina under betegnelsen Harbin H-5. Il-28 ble også produsert i Tsjekkoslovakia under betegnelsen B-228. Omkring halvparten av flyene produsert i Sovjetunionen ble eksportert til en rekke land, blant annet Afghanistan, Albania, Cuba, Finland, Indonesia, Irak, Kina, Nigeria, Polen, Romania, Tsjekkoslovakia, Ungarn, Vietnam og Øst-Tyskland. I Egypt og Kina var flyene i bruk til inn på 1990-tallet.
Varianter
Il-28R var et taktisk rekognoseringsfly utstyrt med kameraer i bomberommet. Il-28T var et maritimt bombefly med kapasitet for en eller to torpedoer, eller som kunne brukes til minelegging, og Il-28U var en versjon for trening av mannskaper. NATOs kallenavn på bombeflyene er Beagle mens treningsvarianten Il-28U kalles Mascot. Il-28 ble også brukt av Aeroflot som postfly under betegnelsen Il-20.
Puerto Rico under Sommer-OL 2012
Puerto Rico deltok i Sommer-OL 2012 i London som ble arrangert i perioden 27. juli til 12. august 2012. Tjuefem utøvere, nitten menn og seks kvinner deltok i åtte sporter, friidrett, turn, skyting, svømming, bryting, ektløfting og judo. Det var syttende gangen Puerto Rico deltok i et sommer-OL, de kom på en delt sekstitredjeplass med en sølv- og en bronsemedalje. Friidrettsutøveren Javier Culson var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Tanngrisner og Tanngnjost
Beskrivelser og fortellinger
Ifølge mytene har geitene den egenskapen at de kan gjenoppstå etter at de er slaktet dersom beinrestene blir lagt tilbake i dyreskinnet etter at kjøttet er spist. I historien om Tors reise til Utgårdsloke slaktes begge bukkene på kvelden, men blir levende igjen da Tor svinger Mjølner over kjøttbeina neste morgen. I en annen fortelling besøker Tor en gård der han slakter bukkene for å by vertsfolket på et måltid. Tjalve, sønnen på gården, brekker i hemmelighet løs et kjøttbein for å suge ut margen, selv om det er forbudt. Da Tor bringer bukkene tilbake til livet og oppdager at den ene halter, straffer han Tjalve ved å ta ham og søstera Roskva med seg til Åsgård som tjenere.
BTR-90
BTR-90 eller GAZ-5923 er et russisk amfibisk pansret personellkjøretøy med åttehjulsdrift fra Arzamas, en del av GAZ-konsernet. I store trekk er det et forstørret skrog fra en BTR-80 med tårn fra en BMP-2. Pansringen er forbedret fra BTR-80, noe som skal gi beskyttelse mot 14,5 mm kaliber forfra.
Den er bestykket med en 30 mm maskinkanon, koaksial 7,62 mm mitraljøse og AGS-17 30 mm granatkaster. Versjonen på bildet har tårn fra en BMP-3 og derfor en 100 mm kanon.
Historie og utvikling
BTR-90 ble utviklet i 1993, og vist for offentligheten i 1994. Et lite antall av vognene er i tjeneste med russiske innenriksstyrker.
Teknisk
Vognføreren og vognkommandøren sitter framm i skroget. Infanteristene sitter av gjennom luker mellom andre og tredje hjulsett.
I vannet drives BTR-90 fram av to vannjeter.
Hovedbestykningen er en 30 mm maskinkanon av type 2A42 eller en 100 mm kanon av type 2A70. Disse kan heves til 75°, og er stabilisert i to akser. Koaksialt er montert en mitraljøse av type PKT. En automatisk granatkaster av type AGS-17 kan også monteres. Panservernmissiler av type AT-5 Spandrel (russisk navn Konkurs). Denne siste er montert på tårntaket og har en rekkevidde på rundt 4 km. Fire missiler kan tas med.
Motoren er en turbodiesel og er montert bak i skroget.
Clammer’s dory
En clammer's dory, også betegnet som en nantucket dory eller en mud sled, er en mindre variant av robåten dory. Den ble benyttet til å hente opp muslinger utenfor Nantucket Island og Cape Cod i Massachusetts.
Den klinkbygde båten har et V-formet tverrsnitt med spring mot stevnene. Den er flatbunnet og har en smal bunn som gir plass til bare én roer og fangsten. Doryen skulle være opptil fem meter lang, 1,2 meter bred ved ripen og 0,76 meter bred ved bunnen. Den hadde en dypgang på 0,46 meter.
NIBOR
NIBOR administreres av Norske Finansielle Referanser AS (NoRe), et heleid datterselskap av Finans Norge. NIBOR kalkuleres og publiseres av Global Rate Set Systems (GRSS).
NIBOR beregnes og publiseres kl 12.00 CET/CEST hver dag det norske pengemarkedet er åpent (hver bankdag), og kalkuleres som et enkelt gjennomsnitt av rentene som sendes inn av NIBOR-panelbankene for hver løpetid. Beregningen utelater høyeste og laveste rente i henhold til NIBORs beregningsmetodikk. Rentene beregnes som årlige nominelle renter med faktisk antall dager i perioden dividert med 360 dager, og angis med to desimaler.
8. juli 2021 konkluderte EU-kommisjonen at NIBOR er en kritisk benchmark, jfr. Benchmark Regulation (EU), Artikkel 20 nr. 1 bokstav b). Vedtak ble fattet og innarbeidet i norsk lov 16. desember 2021. Vurderingen var basert på Finanstilsynetsinnspill til ESMA, der de konkluderte med at Nibor er av avgjørende betydning for finansiell stabilitet og markedsintegritet i Norge. Finanstilsynet viste til at NIBOR har stor innvirkning på driften av finansmarkedene i Norge, og på bedrifter og forbrukere slik rentene brukes i lån, forbruker kredittprodukter, rentederivater og investeringsfond.
Oslo Fotballkrets
Oslo Fotballkrets (stiftet 19. september 1905 som Kristiania og Omegns Fodboldkreds) er en av de største kretsene i Norges Fotballforbund, med 180 klubber og ca. 3 500 lag i seriespill. Kretsen omfatter området Oslo og omegn.
Historie
Kristiania og Omegns Fodboldkreds ble stiftet 19. september 1905 med August Heiberg Kahrs, Lyn, som den første formann. Klubbene som var med fra begynnelsen var Akademisk Fodboldklub, Kristiania IF, Lyn, Mercantile, Odin og Viking.
Kretsen ble delt i Kristiania Fotballkrets og Aker Fotballkrets i 1920. Kristiania Fotballkrets skiftet navn til Oslo Fotballkrets i 1925. Aker Fotballkrets ble slått sammen med Oslo FK i 1963.
4. divisjon
''For tabeller se 4. divisjon fotball for menn 2022 '' Antall lag: 24
Avdelinger: 2
Lag per avdeling: 12
Opprykksplasser: 2
Nedrykksplasser:
5. divisjon
''For tabeller se 5. divisjon fotball for menn 2022 '' Antall lag: 30
Lag per avdeling: 10
Opprykksplasser: 6 (2 lag per avdeling)
Nedrykksplasser: 6 (2 lag per avdeling)
6. divisjon
''For tabeller se 6. divisjon fotball for menn 2022 '' Antall lag: 30
Opprykksplasser: 6 (2 lag per avdeling)
Nedrykksplasser: 6 (2 lag per avdeling)
7. divisjon
''For tabeller se 7. divisjon fotball for menn 2022 '' Antall lag: 30
Avdelinger: 3
Lag per avdeling: 10
Opprykksplasser: 6 (2 lag per avdeling)
Nedrykksplasser: 6 (2 lag per avdeling)
Noora
Noora kan sikte til:
Oslo Fotballkrets
8. divisjon
''For tabeller se 8. divisjon fotball for menn 2022 '' Antall lag: 20
Avdelinger: 2
Lag per avdeling: 10
Opprykksplasser: 1
Nedrykksplasser: 2
9. divisjon
''For tabeller se 9. divisjon fotball for menn 2022 '' Antall lag: 12
Avdelinger: 1
Lag per avdeling: 12
Opprykksplasser: 3
Nedrykksplasser:
10. divisjon
''For tabeller se 10. divisjon fotball for menn 2022 '' Antall lag:
Avdelinger: 2
Lag per avdeling:
Opprykksplasser:
Bates College
Bates College er et amerikansk universitet i Lewiston i Maine. Det ble grunnlagt i 1855 som Maine State Seminary, og er den femtiende eldste institusjonen for høyere utdanning i USA. Bates var det første universitet i USA som tok opp studenter fra alle religiøse trossamfunn, raser og kjønn.
Skolepengene holder uvanlig høyt nivå, 44 350 amerikanske dollar årlig, som er 11 000 dollar høyere enn ved Harvard University.
Bates College er medlem av New England Small College Athletic Conference (NESCAC eller «Little Ivies»).
Rangeringer
U.S. News & World Report rangerte Bates College som nummer 19 blant liberal arts-collegene i USA i 2015, Forbes plasserte det på 70.-plass blant alle colleger i USA, mens Washington Monthly rangerte det som nr. 30 av amerikanske liberal arts-colleger i 2014.
Bates College var ikke å finne blant de 500 beste universitetene i verden i Times Higher Education World University Rankings 2014-2015, i QS World University Rankings for 2014 eller i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014.
Tore W. Aas
Tore Wilhelm Aas (født 24. juli 1957) er en norsk komponist, arrangør, produsent og dirigent, som er ansatt som musikkprofessor på NLA i Oslo. Han har jobbet i mange år som plateprodusent for en rekke norske og utenlandske artister. I 1988 startet han Oslo Gospel Choir og har avholdt mange konserter og turnéer med disse i inn- og utland.