cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Wuhan
Tidlig keisertid
Høsten 550 sendte Hou Jing Ren Yue for å angripe både Xiao Daxin og Xiao Fans sønn Xiao Si (蕭嗣). Ren drepte i Xiao Si i kamp, og Xiao Daxin måtte overgi seg, og Hou kunne bemektige seg hand domener. I mens planla Xiao Guan, som nå hadd slått seg ned i Jiangxia (江夏, i dagens Wuhan), å angripe Hou, men dette gjorde Xiao Yi rasende - han trodde Xiao Guans mål var å erobre tronen - og sendte Wang mot Xiao Guan. Sommeren 567 kommisjonerte Chen Xu Wu Mingche til guvernør av provinsen Xiang og lot han føre en stor del av styrkene mot Hua, sammen med Chunyu Liang (淳于量). Partene støtte sammen ved Zhuankou (沌口, i dagens Wuhan). Byen hadde lenge vært berømt som sentrum for kunst (særlig poesi) og for intellektuelle studier. Cui Hao, en dikter under Tangdynastiet, besøkte Gule trane-pagoden tidlig på 700-tallet; hans dikt gjorde til vidgjeten.
Våren 877 erobret opprøreren Wang Xianzhi prefekturet E (鄂州, nær Wuhan). Så vendte han seg nordover, og sammen med Huangs styrker omringet de Song Wei i prefekturet Song (宋州, i dagens Shangqiu i Henan). Vinteren 877 plyndret Huang Chao prefekturene Qi og Huang (黃州, i dagens Wuhan).
Før Kublai Khans ankomst i 1259 fikk han bud om broren Möngkes død. Kublai holdt opplysningen for seg selv og fortsatte angrepet på Wuhan-området. Mens Kublais styrker beleiret Wuchang sluttet Uryankhadai seg til ham. Wuyingpagoden ble bygget mot slutten av Songdynastiet mellom de mongolske angrepstokter. Under de mongolske herskere (Yuandynastiet) (etter 1301) ble prefekturet Wuchang provinsen Hubeis hovedstad. Hankou var fra Mingtiden til det sene Qing administrert av lokalregjeringen i Hanyang, skjønt det allerede hadde fire større nasjonale markeder under Mingdynastiet.
Qing-dynastiet
Guiyuantempelet i Hanyang ble bygget i Shunzhi-keiserens 15. år (1658). Tidlig på 1700-tallet var Hankou blitt en av Kinas fire viktigste handelsbyer.
Wuchang var under Qing-dynastiet hovedstad i provinsen Hubei og lå høyre bredd av Yangtzefloden, midt imot munningen av floden Hanjiang. Byen hadde et myntverk samt produksjon av jern og stål.
Hankou, som ble åpnet for fremmede i 1861 grunnet Tianjintraktaten i 1858, var den dominerende stasjon for utlandets handel med de vestre og sentrale provinser. Utenlandske makter sikret seg merkantile koncesjoner langs Hankous elvebredd, som ble parsellert ut i utenlandskkontrollerte handelsdistrikter. Her var det handelskontorer, lagerbygninger og havneanlegg. Den franske konsesjon var særlig blomstrende. Storbritannia, Tyskland og Russland hadde også egne områder for seg (uten territoriell jurisdiksjon), det første fra 1861, de senere fra slutten av 1890-tallet.
I begynnelsen ble 70 % av importen formidlet gjennom utenlandske handelshus, men etterhvert klarte kinesiske handelsmenn å bli dominerende. Foruten te, som var den fremste eksportartikkelen, eksporterte man fra Hankou opium, råsilke, huder, bomullsgarn og gurjunbalsam. Innført ble bomulls- og ullvarer, metallarbeider, petroleum og sukker. I 1906 steg eksporten til utlandet til 8,5 millioner og importen fra utlandet til 16,6 millioner. Tehandelen lå mest i russiske hender. De hadde store dampfabrikker for beredning av te. Teen ble fraktet hovedsakelig sjøveien til Odessa, eller landveien via Tianjin og Sibir.
Byen var endepunkt for en 1 200 km. lang jernbane til Beijing, bygd av et belgisk selskap. Sent på 1800-tallet var jernbanene på plass og gjorde Wuhan til et knutepunkt mellom elve- og jernbanetransport. Etter det at øvre Yangtze ble farbar for dampskip, ble Hankou en enda viktigere handelsmetropol som i betydning i Kina var underlegen bare Shanghai. Den hadde daglig båtforbindelse med Shanghai, og mindre dampbåter gikk opp til Yichang.
Før Taipingopprøret, da de tre byer var blitt temmelig raserte, skal de tilsammen ha hatt over fem millioner innbyggere. Folkemengden omkring 1918 oppgis til minst 1,4 millioner. I desember 1853 ble byen erobret av Taipingopprørets styrker under deres fremrykking nordover. I 1928 var innbyggertallet 1.583.900, hvorav 818.800 i Hankou og 600.000 i Wuchang.
Med baser i Hankou arbeidet flere misjonsselskap. I 1890 opprettet Svenska missionsförbundet en misjonsstasjon i Wuchang.
Hankou var en destinasjon på fluktruten for grupper av misjonærer som flyktet fra «bokserne» i de nordlige provinser rundt 1900. Flukten til noen av dem, fra Taiyuanmassakren i Shanxi skildres i A Thousand Miles of Miracle in China, av A.E. Glover, en av de flyktende misjonærene. Hanyang var på venstre bredd av Yangtze, som skilte den fra Wuchang, og ved munningen av Hanjiang, som skilte den fra Hankou. Byen var lenge sete for en metodistisk misjon, og i byen var det også jernverk og en våpenfabrikk.
De tre byene led ofte av oversvømmelser.
Den republikanske æra
Den 10. oktober 1911 utbrøt et opprør mot Qing-dynastiet i Wuchang, og det ble startskuddet for Xinhairevolusjonen. De opprørske besatte arsenalet i Hanyang og massakrerte den fåtallige garnisonen med mandsjuiske styrker. Bevegelsen spredte seg raskt til de større byene i provinsene Hunan og Hubei, og i sin nød tilbakekalte regjeringen den 14. oktober Yuan Shikai til Peking og gjorde ham til hærens øverstkommanderende. Året derpå abdiserte keiseren til fordel for den nye Republikken Kina. De tyske og russiske konsesjoners områder kom på kinesiske hender etter første verdenskrig. Britene dro sin vei etter de nasjonalistiske opptøyene i 1927. Franskmennene og japanerne dro etter annen verdenskrig.
Da Kuomintang for en kort tid ble splittet under Nordekspedisjonen 1926–1927 var Wuhan hovedstad for venstrefløyens nasjonale regjering, som blant annet ble ledet av Wang Jingwei, Soong Ching-ling, Eugene Chen og T.V. Soong.
Under den andre kinesisk-japanske krig var Wuhan hovedstad en kort tid etter at Nanking var falt i japanske hender i desember 1937. Da japanere også erobret Wuhan i oktober følgende år, flyttet Chiang Kai-shek hovedstaden til Chongqing.
Kulturminner
I Wuhan ligger Wuhanmuseet.
Administrative enheter
Wuhan består av 13 bydistrikter:
Høyere utdannelse og vitenskap
Wuhanuniversitetet ligger i et parkmessig landskap med mange vann.
Det kinesiske vitenskapsakademis virologiske institutt i Wuhan fikk i 2015 Kinas første anlegg med biosikkerhetsnivå BSL-4.
Fly
Wuhan betjenes av Wuhan Tianhe internasjonale lufthavn.
Jernbane
Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her.
Vei
Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstedene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.
Kinas riksvei 316 løper gjennom området. Den fører fra Fuzhou i Fujian via Nanchang i Jiangxi og Wuhan til Lanzhou i Gansu.
Kinas riksvei 318, en av Folkerepublikken Kinas lengste hovedveier, løper gjennom området. Den begynner i Shanghai og fører blant annet innom Wuhan og Chengdu på sin vei inn i Tibet og Lhasa og helt frem til en kinesisk grenseovergang mot Nepal i Zhangmu.
Den første moderne broen over Yangzi Jiang er Wuhanbroen fra 1957. Tianxingzhoubroen, som også er en kombinert vei- og jernbanebro, er verdens lengste i sitt slag.
D.B. Wilson kraftverk
D. B. Wilson kraftverk er et varmekraftverk i Ohio County, delstaten Kentucky, USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 566 MW, fordelt på 1 blokk / turbin. Operatør er Western Kentucky Energy Co. Brenselkilden er kull.
Van Muydenbukta
Van Muydenbukta er en 5,5 km bred, grunn bukt på nordsiden av Bellsund, sørøst på Nordenskiöldkysten og helt sørvest i Nordenskiöld Land på Spitsbergen, Svalbard. Bukta avgrenses i øst av Reiniusøyane og i vest av Slettneset og i videre forstand Kapp Martin. I denne bukta ligger deltaet til Ytterdalselva som kommer fra Erdmannbreen. Bukta ligger i Nordenskiöld Land nasjonalpark.
Karl I av Württemberg
Karl av Württemberg tysk: Karl Friedrich Alexander, König von Württemberg (født 6. mars 1823 i Stuttgart, død 6. oktober 1891 samme sted) var den tredje kongen av Württemberg og satt på tronen fra 25. juni 1864 til sin død i 1891.
Karl studerte i Berlin og Tübingen. 13. juli 1846 giftet han seg med den russiske Olga Nikolajevna Romanova, datter av tsar Nikolaj I av Russland og Charlotte av Russland. Sistnevnte var datter av kong Fredrik Vilhelm III av Preussen og Louise av Mecklenburg-Strelitz. Ved inngåelsen av ekteskapet tok hun regentnavnet Alexandra.
Det var i Karl Is regjeringstid at Kongeriket Württemberg ble en del av Det tyske keiserriket i 1871.
Karl I døde barnløs, noe som angivelig skyldes at han var homofil. Det var i hans regjeringstid noen skandaler med mannlige venner, blant dem den amerikanske Charles Woodcock, som kongen til og med adlet, noe som utløste en skandale og Woodcock måtte reise tilbake til New York i 1890.
Både kong Karl og hustruen Olga er begravet i krypten under slottskirken i Altes Schloss i Stuttgart.
Han ble etterfulgt av sin nevø Vilhelm II av Württemberg, sønn av søsteren Katharina.
Jeff Kenna
Jeffrey Kenna (født 27. august 1970 i Dublin) er en irsk landslagsspiller i fotball som spiller for Kidderminster Harriers i Conference National.
Kenna startet sin karriere i Southampton, før han ble kjøpt av Blackburn Rovers for 1,5 millioner pund i 1995. I januar 2002 fikk han kontrakt med Birmingham, og han var i den klubben i 2 sesonger. 10. mars 2004 undertegnet han en 2-årskontrakt med Derby County.
Jeff Kenna har spilt 27 landskamper for.
Fylkesvei 7696
Fylkesvei 7696 går mellom Vågraet og Svindalen i Andøy kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 973.
Kaldbukta
Kaldbukta er en 11,5 km bred, grunn bukt på nordsiden av Van Mijenfjorden, sørvest på Nordenskiöld Land på Spitsbergen, Svalbard. Bukta avgrenses i øst av Blåhuken og i vest av den smale Svartodden. I denne bukta ligger deltaet til Reindalselva. Den ligger i Nordenskiöld Land nasjonalpark.
Kaldbukta har vært svært viktig i fangstsammenheng, fordi den mektige Reindalen (Svalbards største dal) her møter havet, og det ble mulig å bruke stedet til jakt og utskiping av jaktutbytte fra dalstrøkene. I andre halvdel av juli 1998 oppførte Johan Hagerup et hus på Vengsletta innerst i Kaldbukta, kalt «Byssa» eller «Conway Valley», og dette huset ble brukt som hovedstasjon for fangst av svalbardrein. Huset ble reist med økonomisk bistand fra konsul Holmboe i Tromsø.
Videre østover finner vi hytta «Pluto» inne i deltaet av Reindalselva, under foten av Litledalsfjellet (864 m). Og helt i sørøst i bukta ved utløpet av Litledalen og rett under fjellet Blåhuken, ligger to kulturminner ved siden av hverandre: En pomor-russisk hustuft og en mindre norsk bistasjon fra fangstperioden i mellomkrigstida. Øst for dette igjen følger noen kilometer videre Blåhukhytta.
Rover V8
Rover V8 er en bensinmotor fra britiske Rover, brukt i en rekke bilmodeller. Den har eksistert i slagvolum fra 3,5 til 4,6 liter. Den ble utviklet av General Motors på 1950-tallet og kjøpt av Rover på 1960-tallet.
Blokka er i aluminium, og motoren bruker støtstenger for å drive ventilene. Motoren med aggregater veier fra 230 kg, og dimensjonene er omtrent 711 mm i høyde, 843 mm i lengde og 762 mm i bredde.
Det severanske dynasti
Det severanske dynasti var en rekke med romerske keisere. Det hersket i 193-235 e.Kr., med et avbrudd i 217-218. Det var det siste dynastiet av Principatet før krisen på 200-tallet.
Kenneth C. Coleman kraftverk
Kenneth C. Coleman kraftverk  er et varmekraftverk i Hancock County, delstaten Kentucky, USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 602 MW, fordelt på 3 blokker / turbiner. Operatør er Western Kentucky Energy Co. Brenselkilden er kull.
Carl von Cardell
Carl Friedrich von Cardell opprinnelig Kobes (døpt 19. april 1764 i Demmin i Pommern, død 17. september 1821 i Stockholm), var en svensk friherre, militær; generalfelttøymester og sjef for artilleriet og generalløytnant.
Bakgrunn
Cardell var sønn av justisborgermesteren i Dennim Karl Friedrich Kobes og Wilhelmina Kolhard. Han var sannsynligvis elev ved Dennims latinskole og deretter i 1779 ved Dennims gymnasium. I 1780 begynte han i militærtjeneste ved det prøyssiske ingeniørkorpse (svensk: pontonjärkåren) i Berlin, avla offisereksamen i 1786 og ble fenrik i 1787.
Til Sverige
Cardell gikk i svensk tjeneste i 1789 som kaptein ved Hinzensternska infanteribataljon. Året etter tok han avskjed fra sin prøyssiske tjeneste og i fikk i begynnelsen av 1791 tillatelse til å gå i svensk tjeneste. Da hadde han allerede året før blitt tildelt tysk adelskap med navnet Kobes von Cardell.
Etter forslag fra Cardell ble det i 1792 opprettet en tropp med ridende artilleri i Stralsund i svensk Pommern. Det ble dermed skapt en mobil enhet for artilleristøtte til kavaleriet, Cardell ble der major samme år og brigadesjef for det nyoppsatte ridende artilleriet i 1793. I 1795 ble han utnevnt til oberstløytnant og generaladjutant for flygeln. I 1807 ble han utnevnt til oberst og sjef for Kungl Wendes artilleriregemente der alt ridende artilleri inngikk. I 1813 ble han generalmajor. I 1816 ble han generalfelttøymester og sjef for artilleriet og i 1820 ble han utnevnt til generalløytnant.
Luftskibet «Norge»s flugt over Polhavet
Luftskibet «Norge»s flugt over Polhavet (sensurtittel «Norge»s Polflyvning 1926», også kjent som Roald Amundsen, Ellsworth og Nobiles flyveekspedition 1926) er en norsk film fra 1926.
Filmen, fotografert av Paul Berge, dokumenterer Luftskipet Norges ferd fra Spitsbergen til Alaska over Nordpolen i 1926.
Carl von Cardell
Til Sverige
Da den svenske arméen i 1813 gikk i felt, fikk von Cardell kommando over reserveartilleriet og gjorde med det betydelig innsats i slaget ved Großbeeren, slaget ved Dennewitz og folkeslaget ved Leipzig i 1813. Han deltok også som sjef for feltartilleriet i felttoget mot Norge i 1814.
Luftskibet «Norge»s flugt over Polhavet
De første scenene i filmen dokumenterer overleveringen av luftskipet, som var bygd i Italia, fra Benito Mussolini til luftseilasforeningen. Man får så se luftskipets ankomst til Oslo og Spitsbergen, avreisen fra Spitsbergen og bilder fra turen over Nordpolen til Alaska.
Carl von Cardell
Til Sverige
I 1815 fikk han i oppdrag å lage en plan for nyorganisering av det svenske artilleriet, både med hensyn til materiell og personale. Denne planen ble fastlagt i 1816, von Cardell ble også utnevnt til leder for det svenske artilleriet. I stillingen som generalfelttøymester la han ned mye arbeide vedrørende produksjonen av krutt og våpen. På hans forslag ble det også i 1818 opprettet et artilleriläroverk ved Marieberg (den senere Krigshögskolan).
Calr von Cardell var en av Krigsvetenskapsakademins stiftere i 1796 og ble i 1815 akademins æresrepresentant (svensk: hedersledamot). Han ble i 1818 friherre.
The Adventures of Super Mario Bros. 3
The Adventures of Super Mario Bros. 3 er en amerikansk animert eventyr- og komiserie for barn som gikk på NBC i 1990. Serien var basert på NES-spillet Super Mario Bros. 3 og inkluderte musikk og effekter fra spillet. Serien bestod av en sesong med 26 episoder. Dette var en av tre serier om Super Mario.
I Norge ble serien utgitt på VHS med norsk tale. 14 av de 26 episodene ble dubbet på norsk
Vårsolbukta
Vårsolbukta er en 3,5 km bred, grunn bukt på nordsiden av Bellsund, sørøst på Nordenskiöldkysten og helt sørvest i Nordenskiöld Land på Spitsbergen, Svalbard. Bukta avgrenses i vest av Reiniusøyane og i øst av Ingeborgfjellet og i videre forstand Akselsundet. I denne bukta ligger de gamle gruve- og fangstplassene Camp Bell og Camp Millar. Bukta ligger i Nordenskiöld Land nasjonalpark.
The Adventures of Super Mario Bros. 3
Utgivelser i Norge
I Norge ble tre VHS-kassetter gitt ut rundt 1990 med norsk tale, disse er:
Det var planlagt å gi ut seks kassetter, men de tre siste kassettene ble kansellert (4: Den farligste reisen, 5: Mario i underverden, 6: Superkrefter).
Baldevins bryllup (1926)
Baldevins bryllup er en norsk stumfilmkomedie fra 1926 i regi av George Schnéevoigt. Manuset ble skrevet av Schnéevoigt og Alf Rød etter Vilhelm Krags skuespill Baldevins bryllup : idyl i tre akter fra 1900.
Handling
Filmen forteller på en humoristisk måte om hvordan skipperen Simen Sørensen klarer å få sin gamle venn Baldevin Jonassen gift med nabokona, madam Salvesen.
Merknad
Filmen kan ses gratis på Nasjonalbibliotekets nettside.
24. januar
24. januar er den 24. dagen i året. Det er 341 dager igjen av året (342 i skuddår).
Navnedag
Joar, Jarle, Jarl
Internasjonal dag
24. januar er FNs internasjonale dag for utdanning.
Fødsler
Se flere som er født 24. januar i Kategori:Fødsler 24. januar.
Dødsfall
Se flere som døde 24. januar i Kategori:Dødsfall 24. januar.
Sandeåsen
Sandeåsen er en ås i Søndre Slagen i Tønsberg kommune, lokalisert omtrent to kilometer nordøst for Tønsberg sentrum.
Åsen ble brukt som gravplass i jernalderen, og spor etter gravhauger kan ennå ses på nordre del av åsryggen. Kjent bebyggelse i norsk senmiddelalder, med småbruk og plasser tilknyttet Sande gård.
Sande gård var gammelt klostergods og underlagt St. Olavsklosteret i Tønsberg frem til reformasjonen, da den ble krongods. I 1671 ble Sande overdratt til Peder Griffenfeld og i 1700 innlemmet under Jarlsberg hovedgård. Rundt 1750 ble området stykket opp og solgt til byens borgere.
Bestykning
Bestykning (fra tysk stück) er en fellesbetegnelse for våpen installert på militært materiell, som fly og fartøyer, eller på militære anlegg som festninger og lignende. Begrepet blir også brukt for å beskrive høytaleres utrustning.
Kullö
Kullö er et tettsted og en øy i Vaxholm kommune i Stockholms län i landskapet Uppland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 889 innbyggere.
Bergkunsten i Alta
Helleristningene i Hjemmeluft, Storsteinen, Amtmannsnes og Kåfjord, samt hellemaleriene i Transfarelv, ble innskrevet på UNESCOs Verdensarvliste 3. desember 1985.
Verdensarvsenter for bergkunst - Alta museum har ansvar for dokumentasjon, skjøtsel og formidling av helleristningsfeltene. I Hjemmeluft, hvor museet ligger, er det bygget et gangsveissystem som gjør helleristningene lett tilgjengelig. Her formidles bergkunsten gjennom skilting, guidehefter, audioguide, guidete turer, undervisningsopplegg og utstillinger.
Opprinnelse og datering
Helleristningene i Alta ble laget av jeger-fangstfolk. Forskerne er enige om at de ble lagd på det som på den tida var svaberg i strandsonen. Etter hvert hevet landet seg og nye, glatte svaberg kom til syne, og man begynte å ta i bruk disse til å lage nye helleristninger på. Landhevingen har ført til at de eldste feltene i dag ligger om lag 26,5 meter over havet, mens de yngste ligger ned mot 8 meter over havet.
Knut Helskog ved Tromsø Museum var den første som daterte og delte helleristningene i Alta inn i ulike kronologiske faser ved hjelp av høyden over havet og de ulike stilartene. I boka Samtaler med maktene (2012) opererer han med følgende seks perioder:
Jan Magne Gjerde gir helleristningene følgende dateringer i sin doktorgradsavhandling fra 2010:
Motiver
Helleristningene viser en del av menneskenes trosforestillinger og ritualer, og var kanskje elementer i myter eller historier. Motivene tyder på at området var en religiøs møteplass i steinalderen. Gjennom utvalget av dyreliv som er avbildet, forteller kunsten også om de naturlige omgivelsene og ressursgrunnlaget. Den dyrearten som forekommer hyppigst på feltene er rein, men det er også en rekke andre arter, som elg, bjørn, hund og ulv, rev, hare, gjess, ender, svane, skarv, kveite, laks og hval.
I tillegg til artene fra dyreriket, er mennesker og båter motiver som forekommer ofte i Altas helleristninger. Det er også avbildet forskjellige redskaper og innretninger for jakt, fangst og fiske, som fangstgjerder for villrein, pil og bue, spyd og fiskesnører. Man tror imidlertid ikke at alle disse motivene er direkte avspeilinger av datidas levesett, for man har blant annet funnet beinrester etter måltider andre steder i Finnmark som stammer fra fiskearter man ikke finner igjen i helleristningene og motsatt.
Ulike geometriske mønstre og elghodestaver finnes også. Typisk for helleristningene i Alta er de mange store scenene hvor mennesker og dyr deltar i ulike aktiviteter, som jakt, fangst og fiske, dans og ritualer.
Oppdagelse
Utenfor verdensarvområdene gjøres det også nye funn. Alle disse er gjort etter at bergkunsten i Alta ble tatt med på verdensarvlista, og de er derfor ikke en del av verdensarven. Fra 1998 og fremover er det funnet flere nye løsblokker med helleristninger på Isnestoften, og det er også funnet helleristninger på Svartskog. De første hellemaleriene utenom Transfarelv, ble funnet i Komsa i 2000. Det er også funnet hellemalerier på Kråknes og Årøya.
Verdensarv
Bergkunsten i Alta ble i 1985 oppført på UNESCOs verdensarvliste i henhold til kulturelt kriterium III, som omfatter steder som «bærer et enestående, eller i det minste sjeldent, vitnesbyrd om en kulturell tradisjon eller om en levende eller utdødd sivilisasjon». UNESCO trekker fram at bergkunsten er et enestående vitnesbyrd om livets aspekter, omgivelsene og aktivitetene til jakt- og samler-samfunna i Arktis i forhistorisk tid.
Tilgjengelighet
Hjemmeluft (nordsamisk Jiepmaluokta, som betyr «Kobbebukta» eller «Selbukta»), om lag 5 km utenfor Alta sentrum, er det største området med helleristninger og det eneste som er tilrettelagt for publikum, med et ca. 3 km langt gangveissystem. Her finnes det rundt 3000 helleristninger. Verdensarvsenter for bergkunst - Alta Museum, som har ansvar for dokumentasjon, skjøtsel og formidling av helleristningsfeltene, ligger i Hjemmeluft. Gangveisystemet starter ved museet og går forbi helleristningsfelt på begge sider av bukta; Bergbukten, Ole Pedersen og Apana Gård. Museet tilbyr guidete turer for grupper, samt guidehefte og/eller audioguide.
I april 2014 lanserte Verdensarvsenter for Bergkunst - Alta Museum et digitalt bergkunstarkiv; altarockart.no. Det foreligger ingen begrensninger på hvem som kan bruke arkivet, da arkivet er ment både som er verktøy for forskning og forvaltning og som et ledd i formidlingen nasjonalt og internasjonalt. Arkivet er ment å på sikt inneholde all dokumentasjon av bergkunsten i Alta, som bilder, artikler, 3D-scanninger og så videre.
Nerva-antoninske dynasti
Nerva-antoninske dynasti var et dynasti på sju romerske keisere som over Romerriket fra 96 e.Kr. og fram til 192 e.Kr. Disse keiserne var Nerva, Trajan, Hadrian, Antoninus Pius, Lucius Verus, Marcus Aurelius, og Commodus.
Lågnesbukta
Lågnesbukta er en 3 km bred, grunn bukt på nordøstsiden av Bellsund, helt sørvest på Nordenskiöldkysten og Nordenskiöld Land, på Spitsbergen, Svalbard. Bukta avgrenses i vest av Lågneset og i øst av Kapp Martin som har fyrlykt. Bukta ligger i Nordenskiöld Land nasjonalpark.
Ritchie De Laet
Richard De Laet (født 28. november 1988) er en belgisk fotballspiller som spiller for Royal Antwerp FC.
Steinhvelvbro
En steinhvelvbro er en bro som blir båret av en eller flere underliggende trykkbue(r) – hvelv – laget av stein. De eldste steinhvelvbroene er tørrmurte ved at steinene ble nøye tilhugd og stablet inntil hverandre uten mørtel i fugene. En steinbjelkebro skiller seg fra steinhvelvbro ved at brospennet består av en steinhelle eller steinbjelke (eller flere brospenn etter hverandre for eksempel Terland klopp). En utkragingsbro (f.eks. Gamle Horndøla bru) er en mellomform ved at murte utkraginger på begge landkarene korter inn spennet som må dekkes av hel steinhelle samtidig. Det var særlig tidlig på 1900-tall det ble bygget mange broer av denne type, men rundt 1930 tok betongkonstruksjoner nesten helt over. Mange over 100 år gamle steinhvelvbroer på norske veier og jernbaner er fortsatt i bruk. Åros bru var 1999 den første steinhvelvbro oppført på 60 år i Norge.
Solkanbroen (jernbane) i Slovenia og Manshui-broen ved Luoyang (Kina) er med henholdsvis 85 og 90 meter spenn blant de lengste bygget av naturstein. De lengste steinhvelvbroene i Norge er Orkla bru (Dovrebanen) med hovedspenn på 60 meter og Skodjestraumen bru på 59 meter. Pont de la Libération i Villeneuve-sur-Lot (Frankrike) har et 96 meter langt spenn sammensatt av betongblokker uten armering.
Teknikk
Ved bygging av moderne steinhvelvbroer på 1900-tallet ble det lagt vekt på stein med god styrke (bruddstyrke og trykkspenning) og bestandighet, og transportavstander på opp mot 10 km var vanlig for å finne egnet stein. Ved tørrmuring måtte steinen hugges nøyaktig til, men ved fugede konstruksjoner kunne det være billigere å bruke mer mørtel enn å finpusse overflatene. En fordel med tørrmur er at alt vannet dreneres og det er minimal fare for frostsprenging. Tørrmur av ubearbeidet naturstein ble brukt fra de eldste tider til omkring 1880 (blant annet Lunde bru fra 1829, med ett spenn på 21,2 meter og Geirangervegen), mens tørrmur med tilhugget stein ble i Norge brukt til omkring 1900 og tåler spennvidder opp til 20 meter. Tilhugget stein med mørtelfuger tåler spennvidder på opp mot tre ganger så mye som tørrmur. Hvelvbuen ble oppført på et stillas av tre og overføring av belastning fra stillas til steinhvelv var krevende arbeid som krevde stor nøyaktighet. Steinhvelvbroer tåler en del vertikale trykkrefter og litt skjærkrefter, men tåler derimot lite eller ingenting av spenninger i form av horisontale krefter. Derfor utformes slike broer slik at de bestandig står under trykk, i den grad dette er mulig. For alle steinbygde buebroer av eldre dato var kronesteinene de viktigste. De satt øverst, var kileformet, låste konstruksjonen og tok belastningen fra begge sider. Over den bærende buen ligger overmuren, mens vederlag og kemper er buens anleggspunkt/opplager på hver side. Kempervinkel er vinkelen på buen der den støtter mot kemper. Brokarene på hver side ble ofte avsluttet med en kjegle mot terrenget. Steinene legges normalt i "forband" slik at det ikke blir gjennomgående fuger. Skodjestraumbruene har en uvanlig kombinasjon av hugget stein og teglstein. Pilhøyden er den vertikale avstanden mellom en horisontal linje mellom opplagrene og buens høyeste punkt.
Egil Hyldmo
Egil Hyldmo (1943–2020) var en norsk journalist, redaktør og forfatter.
Steinhvelvbro
Veibroer
Det er omkring 282 steinhvelvbroer i Vegvesenets register for broer på det norske riks- og fylkesveinettet samt deler av de kommunale veiene. Skodjestraumen bru er med det hovedspenn på 59 meter den lengste steinhvelvbro i det norske veinettet. I Norge strekker steinhvelvbroenes tidsalder seg fra begynnelsen av 1600-tallet til midten av 1900-tallet. Den eldste steinhvelvbroen vi kjenner til i Norge er trolig Smedbrua ved Kongsberg. Den ble bygd langs Norges første kjørevei mellom Kongsberg og Hokksund, Gamle Kongsbergvei anlagt under Christian IV fra 1624. Den nåværende Smedbrua ble oppført i 1767. Utover på 1900-tallet ble steinhvelvbroene gradvis utkonkurrert av betongbroene. Etter andre verdenskrig har det kun blitt bygd en eneste steinhvelvbro i Norge. Det er Åros bru i Rogaland, som er en ettspenns bro på litt over 20 meter. Den ble åpnet i 1999.
aDen lengste tørrmurte steinhvelvbro med bare ett spenn.
Jernbanebroer
Steinhvelvbroer ble tatt i bruk på norske jernbaner fra 1882 (på Vestfoldbanen ved Farrisvannet). Opprinnelig ble det brukt mest broer av jern eller stål på norske jernbanestrekninger. Med Bergensbanens anlegg kom det et gjennombrudd for steinhvelvbroer. Dovrebanen og Raumabanen har de største steinhvelvbroene, men også Sørlandsbanen har tre steinhvelvsbroer (Kjeosen, Hengselva og Kolsetelva). Orkla bru (Dovrebanen) er med sitt hovedspennet på 60 meter er den lengste i Norge. Kylling bru er den på Raumabanen har et spenn på 42 meter og går 59 meter over elven, men Jora bru er den lengste med 54 meter hovedspenn. Den opprinnelige Svenkerud bru (Bergensbanen) på 44 meter ble ødelagt under krigshandlinger i 1940, og erstattet allerede i 1941 av en betongbro på samme sted. Begna bru på Roa–Hønefosslinjen er 216 meter lang og består av ti steinhvelv og er den med størst totallengde.
Nerva-antoninske dynasti
Viktigheten av offisiell adopsjon i det romerske samfunn har ofte blitt betraktet som en bevisst tilbakevisning av prinsippet med dynastisk arv og har vært bedømt som en av faktorene for periodens framgang. Det var imidlertid ingen ny praksis. Det var vanlig for patrisierfamilier å adoptere, og romerske keisere hadde adoptert arvinger også tidligere. Augustus hadde adoptert Tiberius, og keiser Claudius hadde adoptert Nero. Julius Cæsar, dictator perpetuo og instrumental for overgangen fra republikk til keiserrike, adopterte Gaius Octavius, som da ble hetende Octavianus, og tok senere navnet Augustus, og ble da i praksis Romas første keiser (men benyttet selv tittelen «førsteborger»). Det var en familieforbindelse da Trajan adopterte sin fetter Hadrian, og Hadrian selv gjorde sin halvnevø ved ekteskap Antoninus Pius til adoptivsønn og arving. Antoninus Pius adopterte Lucius Verus og Marcus Aurelius. Framfor å velge en adoptivsønn, ble Marcus Aurelius etterfulgt av sin biologiske sønn Commodus, noe som ble betraktet som et ulykkelig valg og begynnelsen på Romerrikets tilbakegang.
Tympanalorgan
Tympanalorgan er hørselsorganer hos noen virvelløse dyr. De kan finnes på litt forskjellige steder på kroppen eller på beina.
Det er flere måter å oppfatte lyd, enten med tympanalorgan eller med akustiske sansehår.
Tympanalorganet ligner litt på et øre og er en rund eller spalteformet åpning. Insekter kan oppfatte frekvenser, helt opp mot 200 kHz., det er langt høyere enn hva et mennesker kan oppfatte. Mennesker kan oppfatte lyder med svingninger mellom 15 og 20 kHz).
Det å kunne høre kan være nyttig på flere måter. For å finne en partner (forplantning), for å unngå fiender eller å oppdage fare. Noen nattaktive insekter, blant annet nattfly, har evnen til å høre lyden fra flaggermus som er på jakt. Like før flaggermusen angriper slipper sommerfuglen seg ned, og unngår å bli spist.
Ritchie De Laet
Han er forsvarsspiller og kan spille der i samtlige posisjoner. De Laet har tidligere spilt for blant andre Royal Antwerp, Manchester United, Stoke City og Wrexham.
Nerva-antoninske dynasti
Da Commodus ble myrdet i 192 kom det nerva-antoninske dynastiet til sin avslutning, og ble etterfulgt av en periode med uro og forvirring, en periode som ble kjent som året med de fem keisere.
Nerva–trajanske dynasti
Nerva var den første i dynastiet. Selv om hans styre var kort, var det en delvis forsoning mellom hæren, senatet og folket. Nerva adopterte som sin sønn den populære militære lederen Trajan. Deretter Hadrian etterfulgt av Trajan; han hadde vært Trajans antatte arving og fikk forsikret at han hadde blitt adoptert på Trajans dødsleie.
Antoninske dynasti
Antoninske dynasti er fire keisere som styrte i tiden mellom 138 og 192: Antoninus Pius, Marcus Aurelius, Lucius Verus og Commodus.
Ritchie De Laet
De Laet debuterte som venstreback for førstelaget til Manchester United i Premier League den 24. mai 2009 i kampen mot Hull City. Få dager etter debuten ble han innkalt til landslagssamling for, og debuterte for landslaget den 29. mai i en kamp mot.
Den 14. mai 2012 ble det klart at De Laet og hans United-lagkamerat Matthew James ble klar for Leicester City FC, hvor de skrev under på en treårskontrakt. 1. februar 2015 ble De Laet klar for Middlesbrough FC på utlån fra Leicester City FC.
Nerva-antoninske dynasti
Antoninske dynasti
Marcus Aurelius og Lucius Verus etterfulgte Antoninus Pius i 161 ved keiserens død, og styrte sammen fram til Verus’ død i 169. Marcus fortsatte Antoninus’ arv etter Verus’ død som en lite pretensiøs og dyktig administrator. Filosofkeiseren, som han ble kalt, døde i 180. Han ble etterfulgt av sin biologiske sønn Commodus.
De fem gode keiserne
Machiavelli argumenterte at disse adopterte keiserne, ved godt styre, fikk respekten til de rundt dem:
Egil Hyldmo
Han vokste opp i Vikna og Meldal og tok artium ved Orkdal landsgymnas i 1963.
Nerva-antoninske dynasti
De fem gode keiserne
Hypotesen om en etterfølgelse som keiser av en adoptert sønn er antatt å ha oppstått på grunn av mangelen på biologiske arvinger. Alle bortsett fra den siste av de adopterte keiserne hadde ingen lovlige biologiske sønner som kunne etterfølge dem. De ble således nødt til å håndplukke en etterfølger et annet sted; så snart som keiseren kunne se mot en biologisk sønn som kunne etterfølge, ble den adopterte etterfølgelsen lagt til side.
Egil Hyldmo
Han var informasjonssekretær/redaktør i Norsk Ungdom og generalsekretær i Noregs Ungdomslag fra 1972 til 1977, deretter ansvarlig redaktør i Stjørdalingen fra 1977 til 1982.
I 1982 etablerte han Ytringen Avis på Kolvereid, en lokalavis for Ytre Namdalen. I tillegg til å være redaktør og daglig leder, drev han forretningen Ytringen Papir og nærradioen Radio Ytringen. Han var aktiv i Landslaget for lokalaviser inntil han i 1994 ble kjøpt ut av avisen og ble frilans forfatter på fulltid.
Han utgav seks fagbøker for barn og ungdom: om gaupe, bjørn, ulv og jerv, om Bosnia-Hercegovina, og om Serbia og Montenegro.
Hyldmo ble tildelt Skolebibliotekarforeningens litteraturpris for Bjørneboka i 1998 og Landslaget for lokalavisers ærespris i 1991.
Land Rover 2,0 liter dieselmotor
2,0 liter dieselmtor ble benyttet av Land Rover i Series I og II. Den ble senere erstattet av en 2,25 liters motor.
Motoren har et slagvolum på 2 052 cm³, og har fire sylindre i rekke med indirekte innsprøytning. Motoren er toppventilert. Den yter 51 hk ved 3 500 omdreininger i minuttet og 117 Nm ved 2 000 omdreininger.
Berwick-upon-Tweed (distrikt)
Berwick-upon-Tweed var et administrativt distrikt i Northumberland i England. Det var blant de lavest befolkede distriktene i landet, og også det som hadde minst etnisk blandet befolkning; i folketellingen 2001 oppgav 99,6 % at de var hvite. Fra 2009 inngår Berwick-upon-Tweed i Northumberland enhetlige myndighet.
Administrasjonssenteret var Berwick-upon-Tweed, som ligger nord for elven Tweed. Det er en gammel by, som har vært åsted for en rekke trefninger mellom engelske og skotske styrker, og har byttet hender flere ganger.
Maaninka
Maaninka er en tidligere kommune i landskapet Norra Savolax i Finland. Kommunen hadde cirka 3 900 innbyggere og et areal på 575,36 km². Maaninka var en finskspråklig kommune som grenset til kommunene Idensalmi, Karttula, Kuopio, Lapinlahti, Pielavesi, Siilinjärvi og Tervo.
Berwick-upon-Tweed (distrikt)
Sør for fjorden som dannes av Tweed ligger havnen Tweedmouth, hvor det foregår utskiping av forskjellige produkter for eksport. Resten av distriktet består av landsbygd. I vest grenser det mot Cheviot Hills, og i øst mot en vakker kystlinje.
Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved at Berwick-upon-Tweed ble slått sammen med landdistriktene Belford, Glendal og Norham and Islandshire. Det var det første distriktet i Storbritannia som hadde folkeavstemning over hvorvidt man skulle innføre et direktevalgt borgermesterembete. Avstemningen fant sted 7. juni 2001, og endte med en overveldende seier for å beholde dagens ordning.
I oktober 2004 ble det rapportert i media at det ble gjort forsøk på å få definert distriktet som en del av Skottland. Dette hadde sitt opphav i distriktet, men hadde også støtte fra den politiske ledelsen i regionen Scottish Borders. Elven Tweed markerer grensen langs store deler av sitt løp, og deler av distriktet ligger nord for den og burde således tilhørt Skottland. At det ikke gjør det skyldes politisk kjøpslåing i middelalderen.
USS «Arizona»
USS «Arizona» er benyttet som navn på flere skip i den amerikanske marinen.
Spillehall
En spillehall er et sted der folk spiller, blant annet, arkadespill og flipperspill. I noen land er det også tillatt med hasard som spilleautomater og pachinko-automater. Spillehaller med videospill har som regel dempet belysning for å begrense gjenskinn i skjermene.
Cessio legis
Cessio legis er et latinsk uttrykk opprinnelig tatt i bruk innen romerretten, som betyr «overdragelse i kraft av loven». Begrepet betegner innen obligasjonsretten at et krav overføres fra en kreditor til en annen som følge av alminnelige rettsprinsipper uten uttrykkelig avtale mellom partene. Et praktisk anvendelsesområde er der hvor et forsikringsselskap har dekket en skade for forsikrede – i en slik situasjon vil selskapet automatisk overta kravet som forsikringstakeren har mot skadevolder. Også sikkerhetsretter som hører med kravet vil kunne overføres gjennom cessio legis, for eksempel en panterett. Et annet uttrykk som brukes i tilnærmet samme betydning som cessio legis er subrogasjon.
Leif Segerstam
Leif Segerstam, født 2. mars 1944 i Vasa, Finland, er en finlandssvensk dirigent, komponist, pianist og fiolinist. Han snakker sju språk, inkludert japansk. Segerstam er utdannet ved Sibelius-akademiet i Helsingfors og Juilliard i New York.
Virksomhet
Han har blant annet vært sjefsdirigent ved Østerrikes Radio Symfoniorkester, Finlands Radio Symfoniorkester og Danmarks Radios Symfoniorkester og virker som gjestedirigent på de store scenene over hele verden. Siden 1995 er han sjefsdirigent ved Helsingfors Filharmoniske Orkester.
Fylkesvei 7700
Fylkesvei 7700 går mellom Bømyra og Åknes i Andøy kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 975.
Leif Segerstam
Virksomhet
Leif Segerstam har ofte blitt hørt og sett i Sverige. Han har vært engasjert ved Kungliga Operan i flere omganger siden 1968, i årene 1995-2000 som sjefsdirigent og musikksjef. Han har også dirigert andre svenske orkestre og samarbeidet med Kungliga Musikhögskolan i Stockholm. Da han i april 2007 dirigerte en konsert i Kristiansand, hadde han skrevet en egen komposisjon til orkesteret: Admiring the Nordic Nature, som han skrev da han fikk oppdraget å dirigere konserten. Det var hans 128. symfoni. I en samtale med avisa Fædrelandsvennen foran konserten i Kristiansand, sa han dette om musikk.
Nilsiä
Nilsiä er en by og tidligere kommune i landskapet Norra Savolax i Finland. Byen har cirka 6 500 innbyggere og et areal på 847,69 km². Nilsiä var en finskspråklig kommune som grenset til kommunene Juankoski, Kuopio, Lapinlahti, Rautavaara og Siilinjärvi.
Den 1. januar 2013 ble Nilsiä kommune slått sammen med Kuopio.
Leif Segerstam
Komposisjoner
Leif Segerstam er en produktiv komponist, med 309 symfonier på opuslisten (i september 2016) og i tillegg en mengde solokonserter og andre stykker. Mange av hans verk er planlagt å framføres av et orkester uten dirigent. I stedet settes en klokke foran orkesteret og så må musikerne følge med den. Alle hans symfonier har fått en tidsramme, de er mellom 18 og 24 minutter, og alle er i en sats.
Innspillinger
I Segerstams omfattande diskografi inngår, foruten mange egne verk, blant annet alle Jean Sibelius, Carl Nielsens og Gustav Mahlers symfonier, liksom verk av senere komponister som Einojuhani Rautavaara, John Corigliano og Christopher Rouse. En plate av ham ble av BBC Music Magazine kåret til Disc of the Year 2006.
Priser
Nordisk råds musikkpris 1999
Resarö
Resarö er et tettsted og en øy i Vaxholm kommune i Stockholms län i landskapet Uppland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 2 946 innbyggere.
HMS «Barham»
HMS «Barham» er brukt som navn på flere skip i den britiske marinen, blant annet;
Puyang (Henan)
Puyang (kinesisk: 濮阳; pinyin: Púyáng) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Henan i det sentrale Kina. Befolkningen innen grensene anslås (2004) til 3 585 600, hvordan 561.000 i administrasjonsbyen.
Støstedelen av området tilhørte tidligere Hebei-provinsen.
Samferdsel
Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.
Falsk placenta
Falsk placenta (psaudoplasentral) finnes hos fluer i overfamilien Hippoboscoidea (=Pupiparae), en gruppe av sterkt spesialiserte fluer som alle er blodsugere på pattedyr og fugler. Disse fluene er pupipare, det vil si at larven utvikles og lever i et lukket hulrom i kroppen til hunnen, og går ofte rett over i puppestadiet etter «fødselen».
Hos tsetsefluer befruktes og utvikles bare ett egg i gangen. Larven klekkes i et hulrom i hunnen (morens) bakkropp, her lever den de første larvestadiene. Den spiser av et sekret som utskilles fra noen kjertler. Utviklingen av hver larve tar omtrent en uke og etterhvert som larven vokser fyller den nesten hele bakkroppen.
Etter omtrent tre larvestadier «fødes» larven. Den nyfødte larven faller til bakken der den snart forvandler seg til en puppe. Puppen klekkes gjerne etter fire uker. Siden de bare legger én larve om gangen er fruktbarheten, til fluer å være, uvanlig lav. Til gjengjeld tar de så godt vare på sitt avkom at larvenes overlevelse er uvanlig høy.
Oskar-Fredriksborg
Oskar-Fredriksborg er et tettsted i Vaxholm kommune i Stockholms län i landskapet Uppland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 722 innbyggere. Navnet kommer fra en festning på stedet som ble bygget på 1870-tallet. Festningen var et forsvarsverk for innseilingen til Stockholm.
Bromma Kyrka
Bromma Kyrka er en bydel i Västerort i Stockholm. Den tilhører Bromma bydelsområde. Bydelen grenser til Beckomberga, Eneby, Riksby og Norra Ängby.
NRF
NRF kan referere til:
Kristen ikonografi
Kristen ikonografi er den del av ikonografien som en finner i store deler av kirkekunsten. I tidligere tider var det mangel på lesekunnskap i befolkningen, og fremstillinger av evangeliet i kirkerommet ble derfor viktig. Den kristne ikonografien har bestemte motiv som går igjen fra epoke til epoke. De viktigste er: Kristus-motiv, Maria med barnet-motiv, festsyklus-motiv og helgen-motiv. Opprinnelsen til dette finner en i tidlig kristen kunst og motivene ble videreutviklet i bysantinsk kunst. Etter ikonoklasmen utviklet det seg en spesiell kristen ikonografi i kirkerommet som danner utgangspunkt for kirkekunsten. Synet på kirkerommet og plasseringen av bildene i det var av avgjørende betydning.
Kirkerommet som mikrokosmos
Den bysantinske kirkebygning kan sees på som et bilde av kosmos som symboliserer himmel, paradis (eller det hellige land) og jordens verden i et ordnet hierarki som strekker seg fra kuppelen, som representerer himmelen, til jorden. Bygningen er brukt som bilde av (og slik magisk identisk med) stedene Jesus Kristus vandret på jorden. Hver del av kirken blir identifisert som steder i Det hellige land. Den vestlige basilika er en rytmisk bevegelse fra inngang til apside, fra skapelsen til fullendelsen, mens den bysantinske sirkelbygning med kuppel har ingen slik retning, men er en sirkelbevegelse rundt sentrum.
Korset som Kristus ble korsfestet på er også en kosmisk orden i den romerske verden med cardo og decumanus. Bruk av kors i kirkens grunnplan symboliserer derfor Kristi seier over dette. Kuppelen som også er et kosmisk symbol er en anskueliggjøring av himmelen. Bruken i palasskirker kunne være fordi keiseren ble oppfattet som kosmokrator. I øst blir frelsen forstått som en total kosmisk begivenhet. Verden blir oppfattet som en harmonisk statisk helhet som hviler i seg selv fra evighet til evighet. Som en konsekvens av dette ble senteret, sirkelen og kuppelen den foretrukne romlige formen.
Ettersom kuppelen representere himmelen, ble derfor de mest hellige bildene plassert der. Bildene fra Jesu liv representerte også en tenkt pilegrimsvandring til Det Hellige Land. Viktig var også kalenderen for det kristne år. Festsyklusen fulgte dette. Sammenhengen mellom dem er ikke historisk korrekt, men gir symbolsk mening. Sirkelen er lukket og gjentar seg selv hvert år.
Tre billedsoner
I kirkene dannet det seg etter hvert tre adskilte billedsoner som var adskilt med bånd som kunne være av planter eller geometriske figurer.
Kuppel og apside
Kuppelen og apsiden regnes som det mest hellige stedet i kirken. Her finner vi Kristus, Maria med barnet, engler etc. og scener som kan ha foregått i himmelen. Særtilfeller av kupler finner vi i Chora Camii i Istanbul, der Maria er i sentrum omgitt av forskjellige typer engler.
Ikonografiske motiv
Det finnes flere grupper av ikoniske motiv. Noen av de viktigste er:
Sotteseng
Sotteseng er et gammelt og foreldet uttrykk for sykeseng eller sykeleie. Man kan si at "han døde på sotteseng". Sott er et gammelt ord for sykdom. Det kan også kalles sottedød.
Nordmenn i før-kristen tid, vikingtiden, trodde at man måtte dø i kamp for å komme til Valhall, derfor ble det å dø på sotteseng sett på som noe mindre ærefullt enn å dø ved sverdet.
Fridtjovhamna
Fridtjovhamna er en 2,5 km bred bukt på nordsiden av Van Mijenfjorden like før Bellsund, sørvest i Nordenskiöld Land på Spitsbergen, Svalbard. Bukta avgrenses i vest av Hamnodden og Akselsundet, og i øst av Kapp Schollin. Utenfor strekker Akseløya seg sørover. Innerst i denne bukta ligger Fridtjovbreen helt ut i bukta, med bekslende brefront. Bukta ligger i Nordenskiöld Land nasjonalpark.
Christina Karlsson
Irma Christina Karlsson-Wuopio (født Irma Christina Karlsson; 3. juni 1946 i Hällefors kommun) er en svensk tidligere skøyteløper som representerte hjemlandet og klubbene Oxelösunds SK (1958/59–1965/66) og senere Mälarhöjdens IK (1966/67–1969/70) men startet i klubben Nykroppa AIK (1957/58) og avsluttet i SK Pollux (1970/71–1972/73).
Konsistoriet februar 1983
Konsistoriet februar 1983 var det andre konsistorium hvor pave Johannes Paul II kreerte kardinaler. Det ble holdt 2. februar 1983 i Vatikanet, og det ble kreert 18 kardinaler. Antallet kardinaler kreert av Johannes Paul II kom dermed opp i 33.
Augustus
Gaius Julius Caesar Augustus (født 23. september 63 f.Kr., død 19. august 14 e.Kr.) var grandnevø av Julius Cæsar og den første romerske keiser. Han var født som Gaius Octavius og ble deretter Gaius Julius Cæsar Octavianus etter at han ble adoptert av grandonkelen. Selv om han opprettholdt de ytre formalitetene fra den romerske republikk, regjerte han som autokrat i mer enn 40 år. Han gjorde slutt på et århundre med borgerkriger og gav Romerriket en periode med fred, velstand og keiserlig storhet, pax romana (romerfreden), som varte i 200 år. Han er blant historikere kjent som Augustus, en tittel han fikk ved sin tiltredelse som keiser år 27 f.Kr. Til tross for sin dårlige helse ble Augustus 75 år gammel og var keiser i 40 år. Han ble etterfulgt av sin stesønn Tiberius.
Den unge Octavius fikk sin arv etter at Cæsar ble myrdet i 44 f.Kr. Året etter gikk han sammen med Marcus Antonius og Marcus Aemilius Lepidus i et militært diktatur kjent som det andre triumvirat. Som en triumvir styrte Octavius Roma og mange av dets provinser. Triumviratet, tremannsveldet, falt til sist fra hverandre fordi de tre hadde motstridende og konkurrerende ambisjoner: Lepidus ble drevet i landflyktighet, og Antonius begikk selvmord etter sitt nederlag i slaget ved Actium mot Octavius' flåte under kommando av Marcus Vipsanius Agrippa i 31 f.Kr.