cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
John Frusciante
1988-1994: Red Hot Chili Peppers
Deres neste album, Blood Sugar Sex Magik, ble produsert av Rick Rubin. Albumet fikk overveldende gode anmeldelser, solgte over 13 millioner eksemplarer og gjorde bandet internasjonalt anerkjent. Den uventede suksessen gjorde Red Hot Chili Peppers til rockestjerner, noe Frusciante hadde store problemer med å takle. Kort tid etter utgivelsen begynte Frusciante å mislike bandets popularitet. Han startet flere diskusjoner med de andre medlemmene, og mente at alt skjedde for fort. Frusciante spilte sin siste konsert med bandet i Tokyo i 1992. Han nektet først å spille i det hele tatt, men ble overtalt til å opptre og dro tilbake til California dagen etter. Han uttalte; «Det var bare helt umulig for meg å spille i det bandet. Det hadde kommet til det punktet hvor selv om de ville ha meg med, følte jeg at jeg ble utelatt fra bandet. Ikke fra medlemmene eller ledelsen, men heller på grunn av retningen vi gikk mot».
1994-1997: Narkotikaavhengighet, soloalbum og rehabilitering
Frusciante utviklet alvorlige narkotikavaner i løpet av turnelivet med bandet. Han fant ut at Flea var «høy» på hver eneste konsert, noe som fikk ham til å gjøre det samme selv. Under innspillingen av Blood Sugar Sex Magik begynte Flea og Frusciante å røyke marihuana sammen. Bruken av heroin økte også. Sommeren 1992 utviklet Frusciante en dyp depresjon. Han gav opp mye av musikken, og begynte i stedet å male, tegne og skrive historier. Han økte bruken av narkotika for å dekke over tiden han var ulykkelig, noe som gjorde at han var høy nesten hele tiden. Selv om han innrømmer at han var en «junkie» angrer han ikke. Frusciante uttalte at narkotika var; «den eneste måten du kan stå nær skjønnheten istedenfor å la verdens stygghet ødelegge sjelen din.» Han var nesten helt borte fra offentligheten fra 1992 til 1997.
Rett før Frusciantes verste heroinavhengighet i 1994, gav han ut sitt første soloalbum. Albumet ble spilt inn da Red Hot Chili Peppers var på flere turneeer i 1992 og 1993. Det var Frusciantes venner som overtalte han til å spille inn et album, ettersom de syntes det var lite kvalitet i musikkverdenen. Albumet ble kalt Niandra Lades and Usually Just a T-Shirt, og ble gitt ut i mars 1994.
En artikkel i New Times LA i 1996 beskrev Frusciante som «et skjelett dekket med tynn hud». Han var døden nær flere ganger, hovedsakelig på grunn av gjentatte overdoser og blodinfeksjoner. Han oppholdt seg i huset sitt nesten hele tiden, og forlot det sjeldent. På denne tiden utviklet han et vennskap med skuespilleren Johnny Depp og musikeren Gibby Haynes. Sammen lagde de tre en dokumentar kalt «Stuff» som omhandlet Frusciantes liv. Huset hans tok en dag fyr, og brannen ødela mange av Frusciantes gitarer og innspilte sanger. Armene hans ble dekket med stygge sår, som gav ham permanente arr. Disse sårene ble forsterket av det store narkotikaforbruket.
Tokamak
Design
Hvorfor en torus er den beste formen, kan forklares ved «hårete ball teoremet»; Hvis de magnetiske feltlinjene sammenlignes med hår som stikker opp av en ball, vil det være umulig å greie hårene på ballen slik at alle hår ligger flatt. Hår som stikker opp vil representere en ustabilitet. I en torus derimot kan man gre hårene (på mange måter) slik at alle ligger flatt.
Oppvarming av plasmaet
En viktig egenskap ved tokamak er at plasmaet er i tilnærmet termisk likevekt (Maxwell–Boltzmann distribusjon). Da unngår man at partikler med svært forskjellig energinivå er i nærheten av hverandre, noe som raskt vil tappe systemet for energi ved bremsstrahlung.
John Frusciante
1994-1997: Narkotikaavhengighet, soloalbum og rehabilitering
Til tross erfaringene med narkotika, ser han ikke på den tiden som en «mørk periode» i livet. For Frusciante var det heller en periode hvor han ble født på ny, både fysisk og mentalt. Han har siden stoppet å praktisere yoga, men prøver å meditere daglig.
Tokamak
Oppvarming av plasmaet
I en operativ fusjonsreaktor må plasmaet ha et energinivå på mer enn 10 KeV eller over 100 Mill. Kelvin for å oppnå en akseptabel reaksjonsrate. Deuterium-Tritium fusjon har høyest reaktivitet ved ca. 64 keV, men ved høyere energinivåer øker også tapene. Lawson-kriteriet beregner betingelsene for høyest netto energiproduksjon, og ligger for D-T fusjon omkring 25 keV. Nåværende ekperimentreaktorer har alle tap som er høyere enn produsert fusjonsenergi. Derfor opererer disse reaktorene med korte pulser og plasmaet må gjenoppvarmes mellom hver puls.
Resistiv oppvarming
Fordi plasma leder elektrisk strøm kan plasmaet varmes opp ved den samme strømmen som brukes til å skape det poloidale feltet (over). Dette kalles resistiv oppvarming fordi det er basert på motstand i plasmaet. Men elektronenes mobilitet øker med økende energinivå og derfor faller motstanden med økende temperatur og resistiv oppvarming blir derfor mindre effektiv. Oppvarming over 20-30 mill. K (ca. 2 keV) er ikke mulig og annen tilleggsoppvarming er nødvendig.
Injeksjon av nøytrale atomer
Dette skjer ved injeksjon av nøytrale atomer med høy energi inn i plasma. Disse atomene ioniseres straks og fanges av magnetfeltet. Partiklene avgir sin energi i plasmaet ved å kollidere med andre atomer.
John Frusciante
1997-2005: Tilbake til Chili Peppers og innspillinger
Frusciante har uttalt at tiden under innspillingen til By the Way i 2001 var den lykkeligste i hans liv. I denne perioden forbedret han sitt gitarspill, hovedsakelig ved å etterligne kjente gitarister som Johnny Marr, Andy Partridge, og John McGeoch. Frusciante økte eksperimenteringen med sin egen gitarstil, og fokuserte spesielt på New Wave og elektronisk musikk. Frusciante ble av kritikerne også roset for støttevokalen han utgjorde på albumet. By The Way viste bandet i et nært og tett samarbeid hvor de var en gruppe som jobbet sammen, i motsetning til fire separate musikere.
Tokamak
Magnetisk kompresjon
På samme måte som temperaturen i en gass øker ved kompresjon (PV/T konstant), vil temperaturen i plasmaet øke hvis det komprimeres raskt. Dette kan skje ved en kraftig og rask økning av magnetfeltet. I en tokamak oppnås dette ved at plasmaet forskyves radielt innover. Dette har ytterligere den fordelen at densiteten i brenselet øker.
John Frusciante
1997-2005: Tilbake til Chili Peppers og innspillinger
Mellom By the Way turneen fra 2002 til 2003, skrev og spilte Frusciante inn svært mange sanger, og uttalte at han ville gi ut seks album over seks måneder. Frusciante dannet i 2004 et kortvarig band med navn Ataxia, sammen med dagens Chili Peppers-medlem Josh Klinghoffer og bassisten i Fugazi, Joe Lally. Bandet ga ut halveparten av de innspilte låtene i 2004, med albumet Automatic Writing, og den andre halvparten i 2007 med Automatic Writing II. Dette var også Frusciante sitt første samarbeid med Josh Klinghoffer. De to spilte inn hele fire album sammen i 2004, mest kjent kanskje Shadows Collide with People som fikk god mottakelse blant musikkanmeldere. Som kontrast fra det forrige albumet ville Frusciante at det neste, The Will to Death, skulle inneholde en roligere musikkstil og resulterte i et akustisk album. Det samme året ga Frusciante også ut en EP med musikk til filmen The Brown Bunny som ble regissørt av hans venn Vincent Gallo. A Sphere in the Heart of Silence, som ble utgitt i 2004, er et album som består hovedsakelig av elektronisk musikk. Først til albumet Curtains, som ble gitt ut i 2005, ble det laget en musikkvideo til en av sangene. Både Flea og Chad Smith spiller på Frusciante sine soloalbum.
Tokamak
Oppvarming med mikrobølger
Mikrobølge elektromagnetisk stråling fra f.eks gyrotroner eller klystroner utenfor reaktorkammeret kan varme plasmaet. Spesielle frekvenser absorberes av elektroner i plasmaet som siden kolliderer med andre partikler og øker temperaturen.
John Frusciante
2005-2011: Stadium Arcadium og avskjed
I 2005 jobbet Red Hot Chili Peppers med sitt femte studioalbum, Stadium Arcadium. Frusciantes gitarspill er dominerende i lydbildet på hele albumet, og han er også medvokalist på de fleste sangene. Mange av gitarsoloene ble til i løpet av jamøkter. Mange anmeldere hevdet at soloene er sterkt inspirert av Hendrix, noe Frusciante bekreftet. I hele prosessen med platen jobbet han med produsent Rick Rubin, noe som gjorde at Frusciante kunne bruke komplekse gitarprogresjoner, harmonier og benytte seg av Rubins tekniske ressurser. Frusciante brukte enkelte ganger opptil 24 pedal-mixere for å få bedre effekt på gitaren. Frusciante fikk også tilgang til instrumenter som elektroniske synthesizer og mellotron, noe som gjorde at musikkstilen ble svært bred og kompleks. Frusciante videreførte også ideen med å legge på to eller flere spor med gitarmelodier samtidig, for å få bedre flyt i sangene. Dette var en teknikk han gjorde allerede på Blood Sugar Sex Magik, og ble ofte gjort i samarbeid med Rubin. Under Red Hot Chili Peppers' mange konserter spilte Frusciante flere instrumentale duetter sammen med Flea og Chad Smith. Han har også gjort flere cover låter under konsertene, blant annet sanger fra Simon and Garfunkel, Cat Stevens, Bee Gees, David Bowie og Radiohead.
Etter turneen i samband med Stadium Arcadium i 2006-2007 bestemte Frusciante seg nok en gang for å forlate Red Hot Cili Peppers. Denne gangen uten bråk fra de andre medlemmene som godtok og forstod valget. Frusciante sa at hans musikalske interesser hadde ført ham inn i en retning som gjorde at han måtte konsentrere seg om karrieren som soloartist. Hans offisielle avskjed med bandet kom i 2009.
I 2009 gav Frusciante ut sitt niende soloalbum, The Empyrean. Selv om innspillingen gikk svært fort, befant både Frusciante og Klinghoffer seg på flere tourer, noe som gjorde at albumet ble spilt inn fra 2007 til 2009. Frusciante coveret Tim Buckley sin sang «Song to the Siren», og spilte sin egen version av «Maggot Brain», en lang gitarsolo gjort av funk-bandet Funkadelic, med navn «Before the Beginning». The Smiths gitaristen Johnny Marr opptrer på noen enkelte sanger på albumet. Frusciante uttalte om albumet; «Jeg er veldig fornøyd [med albumet] og har lyttet til det spesielt for de psykedeliske erfaringene den gir. Albumet bør høres så høyt som mulig og det anbefales en lytter til det i mørke rom, sent på natten».
I 2012 ble han innlemmet i Rock and Roll Hall of Fame som medlem av Red Hot Chili Peppers.
Andre prosjekter
Året etter gav Rodríguez-López og Frusciante ut to album sammen; Omar Rodriguez Lopez & John Frusciante og Sepulcros de Mielsom. Disse albumene inneholder for det meste bare instrumentale låter. I 2011 jobbet Frusciante sammen med den franske musikeren Catherine Ringer, og bidro på albumet Ring n' Roll. Frusciante fortsetter også samarbeidet med Swahili Blonde, og bidro på deres andre album Psycho Tropical Ballet Pink.
Musikkstil og teknikk
Frusciantes musikkstil har hatt store forandringer i løpet av den tiden han har virket som musiker. Han fikk ikke mye anerkjennelse i starten av karrieren. Det var ikke før i senere tid at kritikere og anmeldere begynte å oppdage og prise stilen hans. Det siste stilskiftet han gjorde var basert på og inspirert av kompleksiten til Jimi Hendrix og Eddie Van Halen. Han begynte å blande de energiske gitarsoloene med mer rytmiske og harmoniske riffer, hvor man finner systematiske og gjenkjennelige melodier. Dette er noe som kan høres på By the Way og Stadium Arcadium. Han viderefører også en måte å spille soloer på som han har fra blant andre Hendrix, hvor man hovedsakelig improviserer. Ofte legger han inn såkalt «shredding» hvor han spiller med stor hastighet og akselerasjon. Frusciante har i ettertid uttalt at han misliker bruken av gitarsoloer fordi det «ikke skaper samarbeid mellom bandmedlemmene og fordi publikum ser, istedenfor hører». På scenen har han gjort seg bemerket for følelsene han utstråler, og opptrådte ofte svært energisk og bevegelig, slik som resten av Red Hot Chili Peppers gjør.
De fleste gitarene han bruker er lagd før 1970, men han har brukt flere nye gitarer for å få den ønskede lyden. Alle gitarene hans ble ødelagt i en husbrann i 1996, og han kjøpte da en 1962 rød Fender Jaguar. Den mest brukte gitaren er en 1962 Sunburst Fender Stratocaster som han brukte på nesten alle sangene til Red Hot Chili Peppers. Han brukte også jevnlig en Fender Telecaster, lignende i stil og farge som Stratocasteren. Han har også brukt en hvit Gretsch Falcon gitar fra 1962. Denne gitaren har han kun brukt på By the Way-turneen i 2002 og 2003. Enkelte ganger med Red Hot Chili Peppers, men mest på soloplatene, har Frusciante brukt en akustisk Martin 0–15. Frusciante har også brukt en svart Gibson Les Paul gitar.
Frusciante begynte å studere vokalister som blant andre Freddie Mercury fra Queen for å kunne synge sammen med band og på egen hånd. Han er innom flere sangsjangre på soloalbumene sone, fra ekstreme vokallyder på de to første albumene, til å bruke en mer konvensjonel vokal på de senere platene. Han kan også synge falsett, noe han brukte mye i Red Hot Chili Peppers. Han begynte med dette på Blood Sugar Sex Magik og har sagt at støttevokal er en kunstform.
Inspirasjonskilder
Sammen med Hendrix, som har vært en enorm inspirasjonskilde, er Frusciante også inspirert av glam rock-artister som David Bowie og T. Rex. Andre viktige inspirasjonskilder Captain Beefheart, The Residents, The Velvet Underground, Neu!, Kraftwerk, Frank Zappa og Robert Johnson. Gitarstilen hans har også blitt inspirert av Greg Ginn, Pat Smear og Joe Strummer. Som ung likte han Led Zeppelin, Public Image Ltd., Siouxsie and the Banshees, The Smiths og senere også Pink Floyds grunnlegger Syd Barrett. Det kan merkes i innspillingene at interessene og inspirasjonskildene hans er i konstant forandring, både som gitarist og musiker; «Jeg henter alltid inpirasjon fra forskjellige former for musikk og spiller gitar sammen med sangene. Jeg går også inn i et prosjekt hvor jeg kombinerer forskjellige nye ideer og stiler». I hans nye soloalbum finner man også elektronisk musikk hovedsakelig inspirert av Depeche Mode, New Order, The Human League, Ekkehard Ehlers, Peter Rehberg og Christian Fennesz. Frusciante har sagt at han synes den beste innspillingsmetoden er å spille alt inn så fort som mulig, ettersom han mener den gode 60-tallsmusikken ble laget slik.
Potenza
Potenza er en by og en kommune i den sørlige italienske regionen Basilicata (tidligere Lucania). Det er hovedstaden i provinsen Potenza og regionen Basilicata. Byen er den høyeste regionale hovedstad og en av de høyeste provinsielle hovedstedene i Italia med utsikt over dalen til elven Basento i fjellene Appenninene, øst for Salerno. Dets område er knyttet til comuni av Anzi, Avigliano, Brindisi Montagna, Picerno, Pietragalla, Pignola, Ruoti, Tito, og Vaglio Basilicata.
Antikk tid
Den første bosetningen i Potentia var sannsynligvis lokalisert ved en lavere høyde enn dagens, antagelig rundt 10 km sør for dagens Potenza.
Lucani fra Potenza allierte seg mot Romas fiender i løpet av Romas krig mot samnittene og bruttene. Byen ble selv underkastet Roma i løpet av 300-tallet f.Kr., men fikk senere status som municipium, og gjorde opprør etter det romerske nederlaget i slaget ved Cannae i år 216 f.Kr. Imidlertid markerte slaget ved Metaurus slutten fra Kartagos streben og ambisjoner i Italia, og Potentia ble gjenerobret av romerne og dens status ble redusert til militær koloni.
Middelalderen
På 500-tallet e.Kr. gikk byen videre til langobardenes hertugdømme Benevento. Sarasenere (muslimene) nådde byen før den romerske erobringen av sørlige Italia. På 1100-tallet ble Potenza et episkopal sete. I 1137 var byen vert for pave Innocent II og keiser Lothair II av det tysk-romerske rike i løpet av deres mislykkede forsøk på å erobre det normanniske kongedømmet. I 1148 eller 1149 huset Roger II av Sicilia kong Ludvig VII av Frankrike i Potenza som den normanniske flåten hadde reddet fra muslimene. Etter herjing fra keiser Fredrik II ble byen lojal til Huset Hohenstaufen. Som et resultat ble den bortimot helt ødelagt av Karl I av Anjou da denne franske herren erobret kongedømmet Sicilia. Den 18. desember 1273 ødela et jordskjelv det som var igjen av byen.
Moderne tid
I de neste årene eksisterte byen i all stillhet under en rekke ulike føydale eiere. Potenza var kjerneområdet for et opprør mot spansk overherredømme, og i 1694 ble den på nytt rystet av enda et jordskjelv.
Da den den neapolittiske republikk (Repubblica Partenopea) ble erklært i 1799 var Potenza en av de første byene som gjorde opprør mot kongen. Etter en midlertidig undertrykkelse ble byen erobret av den franske hæren i 1806, og erklært som hovedstaden av Basilicata. Joachim Murat forbedret byens leveforhold og administrasjon, og en del urbane forbedringer ble gjort før besøket til Ferdinand II av Napoli i 1846. Et opprør brøt ut i 1848 og det ble igjen slått ned, og et tredje ødeleggende jordskjelv fulgte i 1857. Potenza gjorde opprør for siste gang i 1860 før Giuseppe Garibaldis revolusjonære hær førte byen inn under foreningen av Italia.
I september 1943 led byen tungt under alliert bombing.
Transport
Potenza har jernbaneforbindelse med hovedjernbanen fra Salerno til Taranto.
Europaligaen
Europaligaen (Euro[ -pa/ -pe/ -pean] League) kan peke på:
Karianne Prytz
Karianne Prytz (født 1969 i Trondheim) er en norsk doktoringeniør og fagbokforfatter.
Prytz tok doktorgraden ved daværende NTH (nå NTNU) i 1995, med en avhandling om felles hukommelsessystem for bedrifter. Hun er medforfatter av lærebøker utgitt ved Institutt for produksjons- og kvalitetsteknikk ved NTH.
Prytz har arbeidet i Telenor siden 1997 – hovedsakelig i det malaysiske teleselsksapet DiGi Brd – som ansvarlig for 3G-utviklingen fra 2002, og som leder for produktutvikling fra februar 2006. Deretter var hun fra 2006 til 2009 vice president for tjenesteutvikling på tvers av markedene i Telenor Group Global Coordination. Hun var i ledergruppen for Telenors digitale satsing Comoyo.
Karianne Prytz har vært styremedlem i More Mobile Relations AS. Hun har tidligere vært kvalitetssjef ved Jordan.
Bykle sjøflyplass, Hovden
Bykle sjøflyplass, Hovden er en flyplass ved Hovden i Bykle kommune i Agder. Flyplassen opereres av Fjellfly.
Radioastronomi
Radioastronomi er den delen av astronomien som ser på radiostråling som stammer fra fysiske prosesser i verdensrommet. Radiobølger er mye lengre enn synlig lys, og man trenger derfor enten store antenner eller mange små koblet sammen for å få gode signaler. Arecibo-teleskopet i Puerto Rico er det største enkelt-radioteleskopet i verden, og er kjent fra filmer som Contact og James Bond - Goldeneye. Very Large Array (VLA) i New Mexico, USA er et eksempel på mange mindre teleskoper koblet sammen i en array. Man benytter seg da av interferometri, som benytter seg av bølgers interferensegenskaper til å få ett bilde med høyere oppløsning enn de to ville fått for seg selv.
Fylkesvei 770
Fylkesvei 770 (Fv770) går mellom Austafjord og Nordlandskorsen ved Foldereid i Nærøysund.
Den tar av fra fylkesvei 17 ved Foldereid og går vestover langs Indre Folda til Kolvereid, videre vestover til Rørvik, deretter over Viknaøyene til Austafjord.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Per Kristian Øyen
Per Kristian Øyen (født 22. desember 1954) er en norsk lokalpolitiker fra Arbeiderpartiet. Han var ordfører i Kristiansund kommune i Møre og Romsdal fra 2007 til 2015. Han ble etterfulgt av Kjell Neergaard, også fra Arbeiderpartiet.
Ringsaker Idrettsforening
Ringsaker Idrettsforening (stiftet 19. januar 1919) er et idrettslag fra Ringsaker i Innlandet. Det har lag og aktive innen fotball og skiidrett.
De holder til på Gaupen, og har blant annet en kunstgressbane der. Fotballaget har de siste årene spilt i 5. divisjon.
Sigfrid Akselson
Sigfrid Viktor Akselson ,født 13. desember 1918 i Stockholm, bosatt i Simrishamn fram til sin død 27. september 2005. Akselson arbeidet blant annet som teknisk direktør for Försvarets Fabriksverk (FFV). Han var med å utvikle Carl Gustav RFK (Granatgevär m/48) og videreutvikle stirlingmotoren. Akselson var bosatt i Washington D.C. noen år fram til han gikk av med pensjon. Han var bror til skuespilleren Ulla Akselson.
Rensåelva
Rensåelva er ei elv i Tjeldsund kommune i Troms og Finnmark. Den har utspring i fjellmassivet nord for Skittendalstinden på Skånlandhalvøya i Troms, den øvre del av elva kalles Storjordåa. Elva munner ut i Astafjorden ved Elvebakken. Det går laks, sjøørret og sjørøye om lag 5 kilometer oppover elva, til Kistefossen. Videre oppover fra Kistefossen og litt forbi Lamarkvannet, danner elva sørgrense for Balteskardvatnet naturreservat.
Elva ble i 1973 vernet mot kraftutbygging gjennom Verneplan I for vassdrag.
Ola Hanche-Olsen
Ola Hanche-Olsen (født 13. mars 1920 i Borre, død 11. februar 1998 i Gjettum) var arkitekt og barnebokforfatter.
Han hadde artium fra 1939, arkitekteksamen fra NTH 1946 og arbeidet deretter ved Finnmarkskontoret 1946–48 før han etablerte egen arkitektpraksis. Han debuterte som barnebokforfatter i 1974 med lettlestboka Knut og sjørøverne, og skrev i alt 12 bøker.
Han var XU-agent 1944-45, og var også en aktiv fjellklatrer og friluftsmann.
Han var gift med Solveig Hanche-Olsen (f. Falkenberg); de fikk 3 barn, blant dem matematikeren Harald Hanche-Olsen.
Wusong
Wusong (kinesisk: 吴淞, pinyin: Wúsōng; W.-G.: Woosung) er en havneby ca. 20 km nord for Shanghai, der elven Huangpu møter Yangzifloden. De første telegraflinjer i Kina ble lagt herfra. Kinas første jernbanelinje, Woosungbanen, ble anlagt mellom Shanghai og Wusong.
Et av de fire store kystforsvarsbatteriene under Qing-dynastiet, Wusongfortet, ble i 1842 benyttet i kamp mot britiske styrker under opiumskrigen.
To skritt frem
To skritt frem er et musikkalbum utgitt av Åge Aleksandersen og Sambandet i 2005. Albumet ble en suksess i Norge sommeren 2005. Albumet lå 24 uker på VG-lista Topp 40 i 2005 og 2006, med 1.-plass som beste plassering.
Wusong
Tongjiuniversitetet ble grunnlagt her i 1907.
Atle Haglund
Atle Haglund (født 10. april 1964 på Hønefoss) er en norsk kjelkehockeyspiller og ispigger.
Wusong
Under Annen Verdenskrig huset Wusong en interneringsleir for US Marines som japanerne hadde tatt til fange da de erobret Wake Island. Wusong ble opphevet som politisk enhet i 1964 og inkorporert i det som nå er distriktet Baoshan i byprovinsen Shanghai.
Atle Haglund
Han har amputert begge bena etter å ha blitt overkjørt av en lastebil da han var 9 år gammel. Han begynte å konkurrere i 1978. Han spiller til daglig for Jordal Ishockeyklubb Kjelkehockey.
Han har vunnet til sammen ti medaljer i ispigging og kjelkehockey i Paralympics. I tillegg til sin sportslige karriere driver han bl.a. som foredragsholder innenfor motivasjon.
Billie Joe Armstrong
Billie Joe Armstrong (født 17. februar 1972 i Rodeo i California) er en amerikansk gitarist, vokalist og låtskriver i det amerikanske punk-rock bandet Green Day. Han er også gitarist og vokalist for rockebandet Pinhead Gunpowder og sanger for garagerockbandet Foxboro Hot Tubs.
Barndommen
Billie Joe vokste opp i Rodeo i California, som den yngste av seks barn. Faren hans, Andy Armstrong, var en pensjonert Minor League Baseball-kaster, som jobbet som lastebilsjåfør og jazz-musiker. Han døde av strupekreft 16. september 1982, da Billie Joe var 10 år.
Billie Joes interesse for musikk startet i en ung alder. Han spilte inn en sang, «Look For Love», da han var 5 år gammel. Som tenåring var han mest interessert i metalrock, men fattet etter hvert interesse for punk etter å ha hørt Sex Pistol-sangen «Holidays In The Sun». Billie var elev på John Swett High School. Før han senere ble elev på Pinole Valley High School og senere droppet ut den 16. februar 1990 for å satse på musikken. Han fikk kallenavnet «Two Dollar Bill» fordi han solgte hasj for 2 dollar.
Sweet Children og Green Day
I 1987 startet Billie Joe bandet Sweet Children med bestevennen Michael Ryan Pritchard aka Mike Dirnt. Da var John Kiffmeyer aka Al Sobrante trommeslager i bandet. Navnet Green Day fikk de etter at Al Sobrante hadde det skrevet på jakken sin. De fikk sin første platekontrakt med Lookout! Records samme år, og ga ut 1,039/Smoothed Out Slappy Hours. Så sluttet Al Sobrante i bandet for å gå på College, og ble etterhvert erstattet med Frank Edwin Wright III aka Tré Cool som fikk sin debut på deres andre album Kerplunk!. Green Day fikk etter hvert platekontrakt med Reprise Records og ga ut Dookie i 1994. Dette var albumet som gjorde dem verdenskjent. Albumet solgte 10 millioner kopier bare i USA.
Billie Joe er også medlem av de litt mindre kjente bandene Foxboro Hot Tubs og Pinehead Gunpowder. Det har vært liten tvil om at Armstrong har vært travel i musikkverdenen: Han har co-skrevet for The Go-Gos (”Unforgiven”), sunget med Penelope Houston (”The Angel and The Jerk og “New Day”), co-skrevet en sang med Rancid (“Radio”), sunget bakgrunns-vokal med Melissa Auf Der Maur på Ryan Adams ”Do Miss America”, og spilt inn lead-guitar med Green Day for 2 sanger, hvor de var bakgrunns-band for Iggy Pop på hans ”Skull Ring” albumet. Armstrong har også produsert et album med The Riverdales, og det er også blitt hevdet at Billie skal være et medlem i bandet The Network.
Personlige liv
Billie Joe møtte sin kone, Adrienne Nesser, i Minneapolis. De gikk på stevnemøte sammen i en periode, før de giftet seg den 2. juli 1994. Dagen etter bryllupet fant Adrienne ut at hun var gravid. Deres første sønn, Joseph «Joey» Marciano Armstrong, ble født 28. februar 1995. Tre år senere, den 12. september 1998, ble en annen gutt, Jakob Danger Armstrong, født.
Han har også startet sitt eget plate-selskap, Adeline Records, med kona Adrienne Armstrong og noen venner. Billie Joe omtaler seg selv som biseksuell.
Diskografi
Green Day
Pinehead Gunpowder
The Network
Båndbloddråpesvermer
Båndbloddråpesvermer (Zygaena osterodensis) er en sommerfugl som tilhører familien bloddråpesvermere (Zygaenidae). Den er funnet i Oppland, Telemark og Sogn og Fjordane i Norge.
Utseende
En middelsstor (vingespenn 32 – 34 mm), nokså slank, rød og svart sommerfugl. Normalt fargede eksemplarer kjennes lett på at forvingens røde flekker har vokst sammen til tre langstrakte flekker. Kroppen er svart. Forvingen er litt metallisk blåsvart, vanligvis med tre avlange, røde flekker. Enkelte eksemplarer kan ha disse delt opp slik at de blir fem flekker, de er da vanskelige å skille fra andre arter. Bakvingen er skarpt rød med smal, svart ytterkant.
Levevis
Den lever på blomsterenger og på åpne områder i løvskog. Larvene utvikler seg om våren på ulike urter i erteblomstfamilien (Fabaceae). De voksne sommerfuglene flyr om dagen i juni og juli.
Utbredelse
Den er utbredt i Europa, unntatt lengst i vest, og østover til Mongolia. I Fennoskandia er den funnet i alle landene, men er sjelden. Man kjenner bare tre norske funn: fra Vågå i Oppland, 1961, fra Tokke i Telemark, 1991, og nylig fra Aurland i Indre Sogn. Arten er listet som direkte truet (EN) på Norsk rødliste for arter fra 2006.
Chris Fehn
Chris Fehn (født 24. februar 1973) er en amerikansk trommeslager og tidligere medlem av Slipknot, der Shawn Crahan var den andre.
Dimme
Verbet å dimme har flere betydninger:
Anna Luise Kirkengen
Anna Luise Kirkengen (født 8. desember 1946) er en norsk lege. Hun er professor II i samfunnsmedisin ved NTNU og Universitetet i Tromsø, og forsker ved Akershus universitetssykehus. Hun er dr. med. fra 1998 med en avhandling om helseproblemer i voksenlivet som følge av krenkelses-erfaringer i barndommen. Doktoravhandlingen bar tittelen Embodiment of sexual boundary violation in childhood, og ble i 2001 utgitt som bok av Kluwer Academic Publishers i 2001 med tittelen Inscribed Bodies. Hun er legeutdannet ved Universitetet i Hamburg og Universitetet i Oslo i 1971/1972, og var allmennlege i Oslo fra 1975 til 2005. Hun ble senere utnevnt til professor i allmennmedisin ved Universitetet i Tromsø og NTNU, og var parallelt seniorforsker ved Akershus universitetssykehus HF.
Massá
En massá (hebraisk: מַצָּה – maṣṣā), flertall: massót, er et usyret brød (flatbrød) til bruk i pesah (jødisk påske).
Etymologi
Ordrota מצה (MṢH) betyr «uttørket» på hebraisk. I 2. mosebok 12:39 er uttrykket (ʕūgōt maṣṣōt, «uttørkede kaker») brukt om brødene som israelittene bakte av deigen de bar med seg da de i all hast dro ut av Egypt.
Skrivemåter
Ordet blir også skrevet matsá, matza eller matzo i entall, og som matsót, matzot eller matzos i flertall.
Utleira Idrettslag
Utleira Idrettslag (stiftet 6. oktober 1972) er et idrettslag fra Utleira i Trondheim, som blant annet driver med fotball, futsal, håndball og skiidrett. Klubben organiserer idretts- og miljøaktiviteter for barn og unge på Stubban og Risvollan.
Fotball
A-laget i fotball for herrer spiller i 2023 i 5. divisjon.
Kvinnenes A-lag spiller i 3. divisjon i 2023.
Overgangsbolig
Overgangsbolig er et tilbud og et ledd i den gradvise tilbakeføringen til samfunnet for innsatte i fengsel, med faglig kompetanse som særlig ivaretar behovet for bo-, arbeids- og sosialtrening. Innsatte kan overføres fra fengsel med høyt eller lavere sikkerhetsnivå til overgangsbolig når en del av straffen er gjennomført.
Utleira Idrettslag
Futsal
A-laget i futsal for herrer ble etablert i 2015, og har spilt i eliteserien siden 2017. Sesongene 2019-20 og 2020-21 ble de norske seriemestre. Som forsvarende norske seriemestre deltok Utleira i 2020-21 og 2021-22 i innledende runde av UEFA Futsal Champions League. Utleira vant både Eliteserien og Norgescupen i Futsal i 2022/23 og ble dermed den første futsalklubben i Norge til å vinne begge turneringer i samme år.
Overgangsbolig
En innsatt kan søke om overgangsbolig på slutten av soningen. For å få mulighet til dette må den innsatte ha skoleplass eller jobb (gjerne gjennom arbeidstreningstiltak). Beboeren må som regel komme hjem etter jobb eller studier, blir testet for rusmiddelbruk, og har plikter i forhold til fellesskapet.
Utleira Idrettslag
Håndball
Klubbens håndballag for kvinner spiller i 2021/22-sesongen i 2. divisjon.
Emilie Jarto
Emilie Jarto (født 21. juli 1986 i Oslo) er en norsk skuespiller. Hun startet tidlig sin karriere som barnemodell for leketøy og barneklær. Gjennom oppveksten jobbet hun med ulike reklameoppdrag, barneteater, og var med i flere mindre fjernsynsproduksjoner for NRK og TV 2. Emilie har vært aktiv innen dans og turn, og jobber som instruktør i Oslo Turnforening.
Jarto gikk på Fagerborg videregående skole, før hun i 2005/2006 fordypet seg i teater på Romerike folkehøyskole.
Walt Disney’s Comics and Stories
Walt Disney's Comics and Stories (forkortet til WDC) er en antologisk tegneserie som har et utvalg av Disney-figurene blant annet Donald Duck, Skrue McDuck, Mikke Mus, Snipp og Snapp, Lilleulv, Bestemor Duck, Ole Brumm og flere andre. Forløperen til WDC var The Mickey Mouse Magazine. Den bestod opprinnelig et utvalg fra Disney-tegneseriene Donald Duck og Mikke Mus.
På midten av 1950-tallet var tittelen Walt Disney's Comics and Stories den mestselgende tegneserien i USA med et månedlig opplag på over tre millioner solgte tegneserier.
Antologien begynte vanligvis med en 10-siders historie som handlet om Donald Duck og som regel endte med et serienummer eller enkel historie med Mikke Mus. De mest populære tegneseriene var de som ble skrevet og tegnet av Carl Barks.
Stavanger Aftenblads kulturpris
Stavanger Aftenblads kulturpris er en pris som deles ut årlig av Stavanger Aftenblad for å hedre personer som bidrar eller har bidratt til Rogalands kulturliv. Utgangspunktet for prisen var en henvendelse fra Den norske Forfatterforening til Stavanger Aftenblad i 1949. Foreningen ba avisen om et stipend til en rogalandsforfatter. Summen de foreslo var 1000 kroner. Avisen støttet ideen, og Sverre Hodne fikk prisen for sine historiske romaner fra Stavanger.
Fra 1962 ble prisen utvidet til å omfatte «fortjent innsats innenfor Rogalands kulturliv i videre forstand».
Juryen består av sjefredaktøren i Stavanger Aftenblad, samt representanter fra avisens kulturavdeling.
Prisvinnere
Oversikt over prisvinnere er hentet fra Stavanger Aftenblads arkiv, samt avisutgaven.
Brussel-traktaten (1965)
Brussel-traktaten, også kjent som fusjonstraktaten, ble signert i Brussel 8. april 1965, og trådte i kraft 1. juli 1967. Gjennom sammenslåinger (fusjoner) av organisasjonsledd, førte traktaten til dannelse av Europakommisjonen og Den europeiske unions råd.
Historie
Traktaten samlet den organisatoriske strukturen til det europeiske kull- og stålfellesskap, Det europeiske økonomiske fellesskap (EEC) og det europeiske atomenergifellesskap i et felles regelverk, og erstattet på denne måten to tidligere traktater, EKSF-traktaten fra 1951 og en traktat signert i Roma den 25. mars 1957, samme dag som Roma-traktaten).
Knottblom
Knottblomst (Malaxis monophyllos) er en plante i orkidéfamilien (marihandfamilien).
Utseende
Knottblom står som regel enkeltvis eller i små grupper, og den har store variasjoner fra år til år i hvor mange individer som blomstrer. Selv om knottblomsten er liten og uanseelig, er den samtidig svært vakker å skue på nært hold.
Forekomster i Norge
Knottblom er sjelden i Norge, og den finnes bare på Østlandet. Planta vokser bare i kalkrik myr i lavlandet, og den er funnet fra Hvaler i sør til Dovre i nord.
Imidlertid har den gått sterkt tilbake med den storstilte grøftinga og dreneringa som har vært av slike myrer, og i dag finnes den bare på noen få steder i landet. Av den grunn er den totalfredet, og den er også satt opp på Norsk rødliste for arter (2021) med kategorien sterkt trua (EN).
John Fogerty
John Cameron Fogerty (født 28. mai 1945 i Berkeley, California, USA) er en amerikansk sanger, gitarist og låtskriver. Han kjent fra sin tid som frontfigur i Creedence Clearwater Revival (1967-1972). Fogerty dominerte bandet som låtskriver, komponist, producer og manager. Fogerty vant i 1997 Grammy for «Årets beste rock-album» med albumet Blue Moon Swamp. Fogertys musikk ligger hovedsakelig innen sjangrene rock, country og swamp rock.
Fogerty kom fra enkle kår. Som rockemusiker var han disiplinert, flittig og lite involvert i narkotika som var vanlig blant musikere på den tiden. Bandet ga ut 7 album på 5 år, hvorav 3 album kom på top 10 i Storbritannia. Broren Tom Fogerty forlot bandet i 1971 og bandet ble oppløst i 1972. Fogertys låter har blitt brukt av andre ledende artister som Bruce Springsteen, Tina Turner og Elvis Presley.
Tidlig liv
John Fogerty ble født i Berkeley, California, og vokste opp i El Cerrito, California, den tredje av fem gutter, sønner av Galen Robert og Edith Lucile Fogerty. Hans far var født i Iowa og jobbet som Linotype operatør for Berkeley Gazette i California. Lucile Fogerty var fra Great Falls, Montana. John gikk først på en katolsk skole, the School of the Madeleine, i Berkeley, California. I sine memoarer, "Fortunate Son", var Fogerty kritisk når det gjaldt skolen, og fortalte at han ble tissetrengt i klassen, fikk han ikke lov til å gå til toalettet når han spurte, og gjorde ofte buksa våt og ble ofte nødt til å sitte der i klasserommet med sine våte klær.
Året etter begynte Fogerty i den nærliggende skolen, Harding Grammar School. I sin bok, forteller han at hans foreldre var alkoholikere at de skilte seg mens han gikk i tredje eller fjerdeklasse. senere begynte han på St. Mary's High School, og byttet så til El Cerrito High School der han traff alle senere medlemmer i CCR (Creedence Clearwater Revival) og fikk gitarundervisning av Berkeley Folk Festival produsenten Barry Olivier. John Fogerty's eldre bror, Tom var gitarist i bandet som senere ble CCR. Fogerty tilbrakte sommerferiene i Putah Creek, nær Winters, California, hvilket ble inspirasjon til låten «Green River» med CCR.
I 1959, dannet John Fogerty et coverband med bassisten Stu Cook og trommeslageren Doug Clifford kalt "The Blue Velvets". Bandet var inspirert av rock and roll-pionerer, spesielt Little Richard og Bo Diddley. Senere sluttet Fogertys bror, Tom, seg til bandet. I 1964 signerte bandet med Fantasy Records, som byttet bandets navn fra The Blue Velvets til The Golliwogs uten at bandmedlemmene visste noe om det. Denne gruppen spilte inn 7 singler som ikke ble noen kommersiell suksess.
1959–1972
Fogerty grunnla i 1959 rockebandet Tommy Fogerty and the Blue Velvets sammen med sin bror Tom. Bandet endret senere navnet til The Velvets. De skiftet navn i 1964 til The Golliwogs, som igjen ble endret til Creedence Clearwater Revival i desember 1967. I CCR hadde Fogerty sin storhetstid som frontfigur, låtskriver og sanger. Hele ni låter som gruppen hadde i sitt repertoar, alle skrevne av Fogerty, havnet på topp 10-lister verden over. En av de mest kjente sangene Fogerty skrev var «Proud Mary». Ike & Tina Turner hadde suksess med en coverversjon av låten, som ble skrevet i 1969. Også Elvis Presley spilte låten ofte under sine konserter på begynnelsen av 1970-tallet.
Under innspillingen av albumet Mardi Gras ble Fogerty uvenner med Doug Clifford og Stu Cook. Året før hadde han og broren Tom røket uklar. Da CCR ble oppløst i oktober 1972 begynte han innspillingen av sitt første soloalbum, The Blue Ridge Rangers som ble utgitt i april 1973.
1972–1986
The Blue Ridge Rangers inneholdt coverversjoner av kjente country-sanger. Fogerty brukte en stor del av 1974 til å skrive nye sanger, og i 1975 kom hans andre soloalbum, John Fogerty. Albumet inneholdt blant annet sangen «Rockin' All Over the World», som ble en hit. I 1977 spilte det engelske bandet Status Quo inn sin berømte versjon av sangen. Fogerty begynte innspillinger av et nytt album i 1976, men han ble ikke fornøyd med resultatet og albumet Hoodoo ble aldri utgitt.
Fogerty ble ikke dømt for plagiat, men måtte endre en «ærekrenkende» sangtittel. Senere saksøkte Fogerty Zaentz med krav om erstatning for hans kostnader i palgiatsaken, og vant frem. Etter albumet Eye of the Zombie i 1986, forsvant han fra musikkbransjen nok en gang.
1997–
I 1997 kom albumet Blue Moon Swamp, og nå var John Fogerty tilbake for fullt etter 11 år. Albumet var en bestselger i flere land, og den vant Grammy for «Best Rock Album of the Year» i 1997. Singelen «Blueboy» ble en hit i en rekke land. Etter en verdensturné og konsertalbumet Premonition i 1998, trakk han seg igjen unna rampelyset.
I 2004 var han tilbake med albumet Deja Vu (All Over Again), og gjennomførte nok en verdensturné. Siden 2005 har Fogerty stadig vekk gitt konserter, og albumet Revival ble utgitt i 2007. Revival kom på 11.-plass på musikkmagasinet Rolling Stone sin liste over de 50 beste albumene fra 2007. I 2009 ga han ut albumet The Blue Ridge Rangers Rides Again på sitt eget plateselskap Fortunate Son Records. Han fikk sin stjerne på Hollywood Walk of Fame i 1998. Da Creedence Clearwater Revival ble innvalgt til Rock and Roll Hall of Fame i 1993, nektet Fogerty å spille sammen med sine tidligere bandkollegaer.
Privatliv
John Fogerty giftet seg med Martha Paiz i 1965 og fikk tre barn med henne. De skilte seg på 1970-tallet.
Fogerty traff Julie Kramer i 1986 på en turnê i Indianapolis i Indiana. De giftet seg i Elkhart, Indiana den 20. april 1991. De fikk to sønner (Shane og Tyler) og en datter (Kelsy). Julie Kramer hadde en datter, Lyndsay, fra et tidligere ekteskap. De bor i Thousand Oaks, California.
Sønnene Shane (gitar, sang) og Tyler (sang) opptrer nå sammen med sin far på konserter. De tre yngste barna opptrer på YouTube-videoer.
Fogerty har en datterdatter som også opptrer på videoer sammen med ham.
Diskografi
Studioalbum
Livealbum
Samlingsalbum
Singler
Lyderhorn overgangsbolig
Lyderhorn overgangsbolig er en overgangsbolig i Bergen og er underlagt Kriminalomsorgens region vest. Overgangsboligen har ordinær kapasitet på 16 plasser. Det er imidlertid muligheter for parsoning, slik at tallet kan bli 18 beboere.
Innsatte kan overføres fra fengsel med høyt eller lavere sikkerhetsnivå til overgangsbolig når en del av straffen er gjennomført. Innsatte skal ikke overføres dersom formålet med straffen eller sikkerhetsmessige grunner taler mot det, eller det er grunn til å anta at innsatte vil unndra seg gjennomføringen.
Mario Francesco Pompedda
Mario Francesco Pompedda (født 18. april 1929 i Ozieri på Sardinia i Italia, død 18. oktober 2006 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og prefekt for Den apostoliske signatur i Vatikanet, den katolske kirkes «høyesterett».
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Fokker E.III
Fokker E.III var et tysk jagerfly brukt under den første verdenskrig. E.III var lite mer enn en modifisert versjon av E II. E II hadde vist seg å ikke fungere etter forventningene, og en rekke modifikasjoner ble iverksatt for å rette opp problemene. Disse inkluderte en vinge med større vingespenn og areal, omorganisering av drivstofftankene, forbedret synkroniseringssystem for bestykningen og økt ammunisjonskapasitet. Disse modifikasjonene viste seg å fungere og E.III ble levert bare to måneder etter E II og bygget i langt flere eksemplarer – til sammen omkring 300 fly. E.III var som E.II utstyrt med en Oberursel U I 9-sylindret rotasjonsmotor på 100 hk og hadde en bestykning bestående av en synkronisert LMG 08/15 mitraljøse. I tillegg ble vingespennet økt til 10,04 m.
Jørn Øverby
Øverby vokste opp som misjonærbarn i Bangladesh og India hvor han gikk på internatskole for misjonærbarn. Faren var misjonsprest i Santalmisjonen. Han gikk etter det på videregående skole (Nordstrand i Oslo) og studerte deretter teologi ved Menighetsfakultetet. Han var på samme tid med i Santalmisjonens ungdomsforening. På fakultetet ble han et profilert medlem av en karismatisk bønnegruppe. Blant de 15 som startet Guds Lam Kirke kom flere fra bønnegruppen, mens andre var bekjente av Tanggård. Kom på slutten av 1970-tallet i kontakt med daværende sjømannsprest og evangelist Hans Jakob Frøen ved Sjømannskirken på Bygdøy, som holdt såkalte "Dypere Liv"- møter på slutten av 1970-tallet i sjømannskirken, i regi av Agape. Det var på dette tidspunkt at Øverby fikk sansen for den karismatiske kristendommen.
Øverby giftet seg i 1980 med den åtte år eldre sykepleieren og jordmoren Borghild Tanggård. Sommeren 1983 deltok ekteparet på en større skandinavisk kirkevekstkonferanse på Jordal Amfi i Oslo (arrangert av pastor Hans Bratterud), og under et møte der med David Yonggi Cho fra Sør-Korea fikk de inspirasjon om å starte menighet. Like etter denne møteserien hevdet Øverby at han fikk sitt kall til å starte en ny menighet, og i august 1983 begynte de så å samle en gruppe venner hjemme hos seg til ukentlige husmøter. I begynnelsen var det bare et dusin mennesker som var med på det som skulle bli Guds Lams Kirke. Ifølge medlemmer fortalte Øverby på den tiden at han hørte Gud si til ham at han skulle starte en menighet som skulle telle i størrelsesorden 10 000 – 30 000 medlemmer. Menigheten opplevde medlemsvekst de første årene, men etterhvert det ble rettet kritikk mot Øverby og kona for deres lederstil. Rundt årtusenskiftet økte misnøyen i menigheten og det ble stor medlemsflukt. I 2006 trakk pastorparet seg fra sine stillinger og flyttet til USA. Året etter ble menigheten formelt nedlagt.
I 2006 sendte NRK dokumentaren Pastorens tjenere, som omhandlet Øverbys lederstil ved menigheten.
Øverby er ellers kjent som en Israel-venn. Våren 2004 deltok han og hans kone på en konferanse i Israel som var arrangert av Israels turistdepartement og i Ariel Sharons navn. Konferansen omfattet blant annet møter med israelske toppolitikere.
Idasblåvinge
Idasblåvinge (Plebeius idas) er en av blåvingene, en dagaktiv sommerfugl i gruppen glansvinger.
Utseende
Idasblåvinge ligner på argusblåvinge og kan være vanskelig å skille fra den. Et sikkert artskjennetegn er at argusblåvinge har en liten krokbøyd spore ytterst på framskinnbeinet, mens denne mangler hos idasblåvinge.
Hannen har blå farge på vingenes overside. Langs vingeranden, et fint hvitt tynt bånd eller søm ytterst og et mørkere bredere svart innenfor. Overgangen mellom det svarte feltet og den blå fargen er ganske markert. Vingeundersiden er gråbrun med mørke flekker i noen svært tynne hvite ringer. Ved vingeroten utbrer et lite blå grønt farge felt seg helt inne ved vingeroten. Bakvingenes underside har et gulorange tydelig bånd med noen blå runde flekker.
Hunnen har mørk blå farge på vingeoversiden. Langs vingeranden finnes et hvitt bånd eller søm, og innenfor et bredere mørkt, nesten svart bredt felt. Særlig langs kanten av bakvingen er det antydning til noen orange halvmåne former langs vingekanten. Undersiden er lysere og mer grå. Bakvingenes underside har noen gulorange flekker.
Vingespennet er mellom 21 og 28 millimeter.
Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin. Brystet og bakkroppen er blåsvart og lite håret på oversiden. Undersiden har tett hårbekledning av lyst gråhvite hår.
Fasettøynene er mørke. Hodet er smalt foran, palpene er store og fremoverrettet. Sommerfuglene skiller seg fra de fleste andre insektene ved at munnen ikke har kjever og lepper, men en lang sugesnabel (proboscis) mellom palpene. Den er rullet opp i en spiral, mellom palpene, under hodet, når den ikke er i bruk. Antennene sitter over og helt inntil fasettøynene. Antennene er trådformet og består av sylindriske ganske like ledd. Antenneklubben er flat eller skålformet. Leddene er farget slik at antennen får små ringer i svart og hvitt.
Beina er godt utviklet hos hunnene, som bruker alle beina til å gå med. Mens hanner har noe reduserte frambein og går på de fire bakerste beina. Det doble kloleddet på frambeina mangler eller er redusert. På det mellomste beinparet er børsten på skinnbeinet (tibia) godt utviklet.
Indre organer
Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler). I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte. Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Egg og larver
Egget er rundt og flatt, med et fint punktert mønster.
Bak hodet, på bryststykket, som består av tre ledd, er det tre par bein. Lengre bak har larvene noen bukføtter, som ikke er egentlige bein, men utvekster larven kan bruke til å holde seg fast. Lengst bak har den en analfot.