cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Skulleruddumpa
Det er anlagt parkeringsplass i Skulleruddumpa, med gangvei og skiløype inn til Skullerudstua og marka.
Oksana Zabuzjko
Biografi
Hun er gift. Ektemannen er kunstneren Rostyslav Luzhetskyi.
Skulleruddumpa
Skullerud sag lå i området, og det var en gammel sagdam her mens saga var i bruk. Den ble senere fylt igjen, men så gjenskapt i 2001, omtrent slik den engang lå.
Det lå også en husmannsplass under Lambertseter ved navn Dalen i Skulleruddumpa, og to andre plasser ved navn Dritut og Skullerudbru er også nevnt. Disse forsvant i løpet av 1800-tallet, men senere er husmannsplassen Skullerudmyra omtalt.
Oksana Zabuzjko
Biografi
Zabuzjko var spesielt invitert gjest på Bokmessa i Göteburg i 2022. Hun deltok i flere diskusjonpanel og ved seminaret "Litteratur gir stemme til Ukraina".
I mars 2022 holdt hun en tale i Europaparlamentet og på European Forum of Writers i Berlin, hvor sammenlignet hun Putin med Stalin og Hitler, ble mikrofonen hennes slått av, og talen ble senere sensurert. Hun forklarte også at bruk av sivilbefolkning som mål er veldig typisk for Putins regime.
Oksana Zabuzjko er invitert som spesialgjesten til Lillehammer litteraturfestival i mai 2023.
Museet for etterlatte hemmeligheter
Museet for etterlatte hemmeligheter er Oksana Zabuzjkos andre roman, som hun skrev i 2009. Den 800 sider lange romanen handler om tre generasjoner av en ukrainsk familie i perioden 1940–2004. Litteraturanmeldere har sammenlignet den med Thomas Mann's Buddenbrooks. Romanen har form som en granskning av historiske hendelser, ført i pennen av journalisten Daryna Hoshchynska. Det tar leseren med fra sultkatastrofen som kalles Holodomor, via geriljahæren UPA, til Oransjerevolusjonen.
Romanen vant i 2010 tidsskriftet Korrespondents pris for beste ukrainske bokutgivelse, og i 2013 ble tildelt Angelus Central European Literature Award.
Norsk oversettelse av den roman er forventet i 2024 med Kagge forlag.
Planeta Polyn
Planeta Polyn (Planet Malurt) er samlingen av essayene av Oksana Zabuzhko av de siste to tiårene. Bøken er fokusert på kulturelt betydningsfulle av portrettene: "feminin", "maskulin", og "kollektive". En av veldig intressantt historie er dypt vennskap med Solomia Pavlytsjko.
Notre Dame d’Ukraine
Oksana Zabuzjko mest populære sakprosa roman er Notre Dame d’Ukraine. Den handler om den ukrainske forfatteren Lesia Ukrajinka (1871–1913), men er samtidig en fremstilling av den ukrainske intelligentsiaen og kulturelle verdier i Ukraina rundt år 1900.
Feltstudier av ukrainsk sex
Romanen har et tydelig selvbiografisk element og handler om Oksana som lik forfatteren er poet. Hun reiser til USA på stipend, slik også Zabuzjko gjorde det på 1990-tallet. Romanen er delvis henvendt direkte til leseren, som om det var en forelesning om Ukraina og den ukrainske nasjonen, og er ellers bygd opp rundt det vanskelige forholdet mellom Oksana og Mykola, hennes ukrainske kjæreste. Romanen forteller med dyp innsikt, men også humor om den dobbelt utsatte posisjonen det er å være kvinnelig poet fra Ukraina. Ikke bare skriver man på et språk som ingen har hørt om, som kvinne må man finne seg i å bli misbrukt av menn som har blitt misbrukt av kolonimakten.
Kombinasjonen av en brutal kjærlighetshistorie med diskusjonen av den nasjonal idé er sentral for romanen. På den ene siden blir den nasjonale idéen presentert som noe typisk for kulturelt bevisste ukrainske kvinner: fortellerstemmen siterer en venninne som uttaler at de ikke forelsker seg i menn, men i den nasjonale idéen. Dette blir framstilt som et romantisk offer på nasjonens alter. På den andre siden det frigjørende, feministiske perspektivet. Zabuzjko bruker et språk som tidligere har vært reservert mannlige forfattere, og inkluderer en rekke tabuer som kvinnelig seksuell tilfredsstillelse og menstruasjon.
Litteraturviteren Uilleam Blacker påpeker at selv om Zabuzjko vanligvis blir framstilt som en feministisk pioner i Ukraina, så er hennes tekster i realiteten ambivalente i forholdet til feministiske idéer. Han identifiserer en spenning hos Zabuzjko mellom ønsket om å finne en distinkt kvinnelig stemme, som kan representere en avskjed med den mannsdominerte ukrainske litterære tradisjonen, og på den andre siden, hennes respekt for de nasjonale tradisjonene og ønske om å bevare dem. Zabuzjko løser ikke dette dilemmaet, men det er nettopp denne spenninga som gjør hennes tekster så særegne. Hun uttrykker på en egen måte den postkolonialistiske kvinnens traumatiske, komplekse erfaring med kropp, sex og kjønn.
Hasselblad (selskap)
Selskapet er best kjent for sin produksjon av mellomformat-kameraer. Victor Hasselblad AB har produsert mellomformat-kameraer siden andre verdenskrig.
Nesten alle fotografiene som ble tatt av NASA under Apollo-programmet ble tatt med spesialtilpassede Hasselblad-kamera, og fortsatt ligger det tolv Hasselbladkameraer igjen på månen.
Hasselblads opprinnelige V-system kameraer er fremdeles i utstrakt bruk blant profesjonelle og avanserte amatørfotografer. En av grunnene til Hasselblads popularitet blant fotografer er selskapets fokus på bakoverkompatibilitet, og kvaliteten optikken de produserer. Deres nyere H-system kameraer, produsert i samarbeid med Fuji, er markedsledende innen mellomformat-markedet.
Historie
Selskapet ble grunnlagt i 1841, av Fritz Wictor Hasselblad (1816–1893) under navnet «Fritz W Hasselblad & Co» (F.W.H & Co). F.W.H & Co var fra starten av et handelsselskap, som drev med handel av bla. tøy, sytilbehør og husholdningsartikler. Selskapet ble overtatt av sønnen, Arvid Victor Hasselblad, I 1871, og i 1885 begynte de å importere fotografiske produkter som kameraer og fotografisk film.
I løpet av sin bryllupsreise, så traff Arvid Hasselblad George Eastman, grunnleggeren av Eastman Kodak og i 1888 ble Hasselblad enedistributør av Kodakprodukter i Sverige.
Selv om Arvid Hasselblad i utgangspunktet ikke hadde særlig store forhåpninger til inntjening fra Hasselblads salg av fotoprodukter, så ble denne delen av forretningen etterhvert såpass lønnsom, at selskapets fotografiske avdeling i 1908, ble skilt ut i et eget selskap, Fotografiska AB. Selskapet omfattet en landsomfattende nettverk av utsalg og foto-laboratorier.
Den daglige driften av selskapet ble etterhvert overlatt til Karl Erik Hasselblad, Arvid Hasselblads sønn. Karl Erik sendte rundt 1924, sin sønn Victor Hasselblad til Dresden i Tyskland for å lære seg mer om kameraindustrien. Dresden var på dette tidspunktet verdensledende innen optikk-industrien. Victor brukte de neste årene på å studere og jobbe innen kamera- og foto-industrien, og tilbragte bla. en periode i Rochester i New York, hos George Eastman, før han dro tilbake til Sverige for å jobbe i Hasselblad AB. Grunnet uoverensstemmelser med familien, så forlot Victor selskapet, og startet i 1937 sin egen fotoforretning i Göteborg, Victor Foto.
Andre verdenskrig
Etter at det svenske militæret under den andre verdenskrig fikk tak i et fungerende tysk overvåkningskamera for luftfoto fra et tysk fly som hadde styrtet, innså de at å utvikle et kamera for eget bruk, ville innebære en strategisk fordel. Våren 1940, kontaktet de Victor Hasselbad, og ba om hjelp til å utvikle et. Victor Hasselblad startet i april 1940 selskapet Ross AB som skulle jobbe med å utvikle dette kameraet, og begynte utviklingen av kameraet kalt HK7.
Ross AB utvidet seg raskt, og innen utgangen av 1941 hadde selskapet over 20 ansatte, da det svenske luftforsvaret ba om en ny type kamera, med større negativ, og som kunne monteres permanent til flyene. Fra 1941 til 1945, leverte Hasselblad 342 kameraer av denne modellen, kjent som SKa4, til det svenske forsvaret.
Da Karl Erik Hasselblad døde i 1942, tok Victor over familieselskapet. Selskapet produserte i løpet av krigen deler til klokker, i tillegg til kameraene de produserte for det svenske forsvaret.
Etterkrigstiden
Etter krigen fortsatte Hasselbad å produsere deler til klokker og urverk. I tillegg utviklet de og produserte en lysbildeframviser, samt bildeler for Saab.
Victor Hasselblads ambisjoner var dog å produsere kameraer av høy kvalitet, for sivil bruk. De første design-skissene og modellene for et kamera som skulle hete Rossex, forelå i 1945-1946. En intern konkurranse for designet av deler av kameraet ble avholdt. I 1948 lanserte Hasselblad kameraet som skulle bli kjent som 1600F. Kameraet hadde et veldig komplekst design, noe som gjorde at det ikke var pålitelig og gikk lett istykker. Selv etter at Hasselblad kom ut med en forbedret versjon i 1950, så hadde kameraet en tendens til å gå i stykker. Noe av grunnen til disse svakhetene lå muligens i bakgrunnen som klokkemakere, til de fleste som var med å utvikle kameraet, noe som gjorde at designet var veldig avansert, men mer delikat enn hva som egentlig var nødvendig for et kamera.
I 1953 kom Hasselblad ut med 1000F, et kamera som var en betydelig forbedring. Dette kameraet fikk svært gode anmeldelser av det amerikanske fotobladet Modern Photography, som kjørte det gjennom en svært omfattende test som bla. inkluderte å slippe det i bakken to ganger, uten at det gikk i stykker.
Vendepunktet for Hasselblad
Det virkelige vendepunktet for Hasselblad kom i 1957, da kameramodellen 1000F ble erstattet med 500C. 500C dannet grunnlaget for Hasselblads produkter for de neste 40 årene, med enkelte varianter fremdeles i produksjon i 2008. Det tok likevel 3 år til før kameradelen av Hasselblads forretning begynte å gå med overskudd. Før 1960 var det Hasselblads salg av importerte fotografiske materiale, inkludert distribusjon av Kodak-produkter som hadde subsidiert og holdt driften i gang.
NASA begynte i 1962 å benytte Hasselblad-kameraer i sitt romfartsprogram. Flere av Hasselblads innovasjoner etter dette tidspunkt kom som et resultat av tilpasninger og modifikasjoner NASA ba om. Mens Hasselblad hadde sett en sakte men stadig økende popularitet blant profesjonelle fotografer utover 1950-tallet, så førte oppmerksomheten de fikk i forbindelse med NASAs bruk av Hasselblad-kameraer til en dramatisk økning i gjenkjenneligheten av Hasselblads merkevare. Kun noen få år senere, i 1966, bestemte Hasselblad seg for å konsentrere seg kun om kameradelen av forretningen, som på dette tidspunktet oppnådde stadig forbedrede resultater. Hasselblad Fotografiska AB som sto sto for den delen av bedriften som solgte fotoutstyr og drev detaljhandel ble solgt til Kodak.
1970-tallet og senere
I 1976 solgte Victor Hasselblad, Hasselblad AB til et svensk investeringsselskap, Säfveån AB. En betydelig del av inntektene fra dette salget ble etter hans død i 1978 overlatt til Hasselblad-stiftelsen som bla. årlig deler ut Hasselbladprisen.
Ouijabrett
Ouijabrett er et brett, vanligvis av tre, med alfabetets bokstaver innprentet. Det anvendes som et verktøy ved spiritistiske seanser og påstås å kunne kontakte åndeverdenen på et vis som i stor grad ligner ånden i glasset. Deltagerne plasserer fingrene på en plate, vanligvis av tre, med et tittehull eller en gjennomskinnelig linse som ligger på ouijabrettet. Deltagerne stiller et spørsmål til åndene og lar platten vandre over det innprentede alfabetet. Der platen stanser noteres bokstaven for å på så vis få meddelelser fra det overnaturlige.
Navnet ouija kommer fra fransk oui og tysk ja, er et varemerke som eies av leketøyprodusenten Parker Brothers.
Michele di Pietro
Michele di Pietro (født 18. januar 1747 i Albano i Italia, død 2. juli 1821 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie. Fra 1800 var han titulærpatriark av Jerusalem.
Han ble utnevnt in pectore til kardinal i februar 1801 av pave Pius VII, publisert i august 1802, med Santa Maria in Via som tittelkirke.
Han ble ført til Frankrike sammen med kardinal Ercole Consalvi i desember 1809 og forvist til Semur fordi han ikke ville overvære Napoleons bryllup med Maria Louise. Han ble holdt fengslet i festningen i Vincennes fra slutten av 1810 fordi han sendte den pavelige ordre til presteskapet i Paris om ikke å anerkjenne kardinal Jean-Siffrein Maury som erkebiskop der. Han ble satt fri i januar 1813, men arrestert på nytt i april fordi han ble ansett som ansvarlig (sammen med kardinal Pacca) for å ha overtalt pave Pius VII til å trekke seg fra sin overenskomst med Napoleon. Han var en av de mest fremstående av «de svarte kardinaler» (så kalt fordi de ble nektet av Napoleon å kle seg i den røde kardinalsfarge).
Han var onkel til kardinal Camillo di Pietro (kreert 1853).
Dorylogastrini
Dorylgastrini er en gruppe (stamme) av biller som hører til familien kortvinger.
Levevis
Disse artene er myrmekofiler, tett knyttet til hærmaur i slekten Dorylus.
Utbredelse
De fleste av artene lever i Afrika, men gruppen forekommer også i Sørøst-Asia.
Amungen
Amungen er en innsjø i Falu kommune, Ovanåker kommune og Rättvik kommune på grensen mellom Dalarna og Hälsingland i Sverige.
Innsjøen regnes å ligge 228 meter over havet, og har da et areal på 60,7  kvadratkilometer. Men på grunn av regulering for kraftformål, vil nivået variere mellom 225 og 228 moh.
Innsjøen har utløp nær sørenden via Svärdsjövassdraget til Runn. De største tilførslene er Dalforsån, Oxnäsån, Halgan og Rockån. Midt i innsjøen ligger øya Sollen, som er ca 300 hektar stor.
Amungens samlede nedbørsfelt utgjør  640,42 kvadratkilometer, hvorav 58 % er skog og 32 % vannflater.
The Reprieve: An Episode in the Life of Abraham Lincoln
The Reprieve: An Episode in the Life of Abraham Lincoln er en amerikansk stumfilm fra 1908 regissert av Van Dyke Brooke.
Paul Dearing
Paul Robert Dearing (født 2. mars 1942 i Carrington, død 6. april 2015 i New South Wales) var en australsk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo, 1968 i Mexico by og 1972 i München. Dearing vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det australsk laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak India og Pakistan. Australia tapte semifinalen med 1-3 mot India og i bronsefinalen møtte de Spania som de slo med 3-2. Dearing spilte tre kamper i turneringen.
MF «Kvamsøy»
MF «Kvamsøy» var en bilferge bygget i 1965 for Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane. Fergen gikk i rute for rederiet frem til 1991.
Kabinettskassan
Bakgrunn
Ved riksdagen 1840-1841 ble behandlingen av underskuddet i kabinettskassan svært betent. På grunn av store utgifter ved ambassader hadde kabinettskassans utgifter en tid overskredet anslag, differansen hadde blitt dekket av midler fra fond som kongen disponerte, det såkalte Kolonial- eller Barthelemy-fondet. Da inntektene fra fondene i begynnelsen av 1820-årene opphørte å gi overskudd, begynte oppbyggingen av gjeld. Den ble ytterligere økt med mislykkede forsøk på å holde kursen på svensk valuta mot hamburger banco. I 1836 var underskuddet i kabinettskassan nesten 1 million svenske riksdaler.
Behandling i riksdagen
Med bakgrunn i kabinettskassans ovennevnte kausjon stilte konstitutionsutskottet kongens rådgivere for riksrett (de anklagede ble frikjent). I borgerstanden (riksdagen var frem til 1866 inndelt i fire stender: adel, prester, borgere og bønder) fremsatte grosserer C. Fr. Waern forslag om nedskjæring av kabinettskassans vanlige bevilgning fra 266 666 2/3 til 200 000 riksdaler banco og av brukseier A. Wedberg om reduksjon av den ekstraordinære bevilgningen fra 100 000 til 50 000 riksdaler banco. Statsutskottet oppfordret i april de fire stendene til å støtte forslaget om nedskjæring av bevilgningene til kabinettskassan, men lot det samtidig skinne gjennom at det senere kunne vedtas å tilføre midler for å dekke ekstra utgifter. Stendene sendte forslaget i retur, men statsutskottet sto på sitt. I håp om å forebygge at statsutskottets forslag ble vedtatt vurderte kongen å oppløse riksdagen i juli 1840. Regjeringen frarådet dette og begjærte (etter anmodning av grev Magnus Brahe) den 11. august at stendene nedsatte et hemmelig utskott for å diskutere saken.
Kongens rådgivere forventet at han ved sin elskverdighet skulle vinne støtte fra hemmelig utskotts medlemmer og ved det flertallet i stendene. Dokumentene som ble fremlagt av regjeringen var imidlertid utilstrekkelige for å finne ut hvordan det store underskuddet hadde oppstått og kongens uvennlige opptreden mot utskottet, som for en stor del var besatt av opposisjonsmenn, bidro til å øke motviljen mot regjeringen. Resultatet av behandling av stendene ble at to sto mot to og saken måtte oversender forsterket statsutskott som i oktober 1840 avgjorde at bevilgningene til kabinettskassan skulle reduseres. For regjeringen gjenstod da å håpe på en ekstra behandling av saken. Statsutskottet fikk se sammendrag av kabinettskassans regnskap for årene 1823-1839 og andre dokumenter, men fastholdt i januar 1841 at det ikke kunne støtte noen ekstra bevilgning for å slette kabinettskassans gjeld.
I februar og mars 1841 returnerte alle de fire stendene statsutskottets uttalelse og det begjærte å få se kabinettskassans originale kassabok og brevveksling med de handelshus det hadde hatt transaksjoner med. Statsutskottet krevde videre rett til å offentliggjøre dokumentene, ellers ville det ikke motta de. Da de etterspurte dokumentene grunnet betingelsene ikke ble utlevert innstilte statsutskottet i en ny uttalelse på avslag for alle ekstrabevilgninger. Uttalelsen (som 8 av statsutskottets medlemmer reserverte seg mot) ble 30. april avslått av adelen- og prestestanden, men bifalt i borger- og bondestanden, hvorpå saken måtte avgjøres i forsterket statsutskott. Regjeringen gjorde en stor innsats for å påvirke borger- og bondestanden før behandlingen, men ved avstemningen 18. mai 1841 seiret opposisjonen med 66 stemmer mot 51.
Kongen betalte etterhvert selv underskuddet i kabinettskassan, noe som i tillegg til gleden ved å trakassere kongen vel var opposisjonens mål. Det er derimot lite trolig at hensikten med sakens utstrakte behandling og resultat var å tvinge kong Karl III Johan til å abdisere. Det er mulig at mange av riksdagsrepresentantenes negative holdning til å dekke underskuddet grunnet i mistanker om at det hadde fremkommet ved lite passende formål. Betydelige midler hadde også gått til ren fordel for kongefamilien (for eksempel midler for å undergrave prins Gustafs av Wasa mulige giftemål med prinsessen Marianne av Nederlandene i 1828).
George Holyoake
George Jacob Holyoake (født 13. april 1817 i Birmingham, død 22. januar 1906 i Brighton) var en britisk fritenker og kooperatør.
Holyoake utførte et viktig arbeide som agitator for kooperasjonen. Holyoake bekjempet den teologiske ortodoksi og forfektet en verdensanskuelse som han kalte sekularisme, med en etikk bygd på hva han anså å være vitenskapelig begrunnet.
Han utga blant annet The history of cooperation in England (2 bind, 1875-79) og selvbiografien Sixty years of an agitator's life (2 bind 1892).
Willy Andreas Pedersen
Willy Andreas Pedersen (født 1. november 1981) er en norsk politiker og medlem av fylkestinget i Finnmark for Arbeiderpartiet. Pedersen er fra Vadsø i Øst-Finnmark, og student. Ved stortingsvalget 2009 var han Arbeiderpartiets fjerdekandidat i Finnmark.
Melissa Morgan
Melissa Morgan (født 1. januar 1985) er en australsk svømmer.
Hun representerte Australia under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble utslått i semifinalen på 200 meter rygg.
Jon Rognlien
Rognlien er utdannet cand. philol. i italiensk litteratur fra Universitetet i Oslo med hovedoppgave om Federico Fellinis univers i lys av Dantes Guddommelige komedie og andre klassiske skildringer av reiser i det hinsidige: «Smertens by, en tur i de nedre skiktene av Federico Fellinis filmer».
Han har blant annet oversatt Dave Eggers, Paul Auster, Sam Shepard, Andrew Miller, Tennessee Williams, Umberto Eco, Roberto Saviano, Niccolò Ammaniti, Diego Marani og Andrea Camilleri i tillegg til om lag to hundre spillefilmer på kino, de fleste for Arthaus, stiftelsen for filmkunst. Han har også oversatt de tolv albumene som utgjør Hugo Pratts tegneseriesyklus om Corto Maltese.
Fra 1979 til 1983 var han ansatt i halv stilling som redaksjonssekretær i Gateavisa. I 1980-årene designet han platecovere og jobbet som lysdesigner, blant annet for Raga Rockers og Babij Jar (band). Fra 2003 var han tilknyttet Kaderprosjektet som forsker på norsk og internasjonal maoisme. I 2009 utga han Den store ml-boka - norsk maoisme sett nedenfra, en samling essays og intervjuer fra prosjektet, med bidrag fra Nik Brandal.
Som litteraturkritiker har han vært tilknyttet Klassekampens bokmagasin, Morgenbladet og NRK P2. Siden 2010 har han skrevet litteraturkritikk og kommentarer i Dagbladet.
Sergey Richter
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 27 i 10 meter luftrifle.
Arne Semb-Johansson
Arne Semb-Johansson (født 19. september 1920 i Kristiania, død 22. februar 2001 i Oslo) var en prisbelønt norsk zoolog og entomolog, mest kjent for sin forskning på insekter.
Liv og virke
Etter examen artium fra Hegdehaugen videregående skole 1939 var han med i Milorg D13 (Oslo-avdelingen) 1941–1944, mye som Jens Christian Hauge sin kurer 1942–1945. Etter cand.real. 1947 var han ved Cornell University og fikk Kongens Gull for sin forskning på tegen Oncopeltus fasciatus sitt sentralnervesystem. Så bar det til Berta Scharrer ved University of Colorado for å studere det endokrine organ corpus allatum som ble en klassiker blant siterte artikler. Han fikk dr.philos. 1959 og ble tvert professor i zoologi. Han forsket på lemen og amfibier og var opptatt av økologi. Med svenske Per Brinck etablerte han det Nordisk Kollegiet för Terrestrisk Ekologi. På Finse forestod han feltstasjonen for økologiske studier fra 1971. I Nairobi var han med og startet International Centre for Insect Physiology and Ecology (ICIPE) 1971 og var i ledelsen i mange år. Han sluttet som professor i 1989. Da hadde han årlig taksert bestanden av padde på Søndre Sandøy siden 1966.
Burothettefly
Burothettefly (Cucullia absinthii) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den forekommer på det sørlige Østlandet i Norge.
Utseende
Et middelsstort (vingespenn 41–45 mm), lysgrått nattfly. Kroppen er spoleformet. En tufs av lange hår på forkroppen strekker seg fram som en hette over hodet. Forvingen er nokså smal, lysgrå med to mørke siksak-tverrbånd. Bakvingen er silkehvit ved roten, grå ytterst, med mørke årer. Larven er naken bortsett fra noen korte børster, og grønnaktig med rødbrune flekker. Den er markert innsnevret mellom kroppsleddene slik at den ser nærmest perlekjede-formet ut.
Levevis
Larvene lever på burot (Artemisia vulgaris) og malurt (Artemisia absinhtium), og arten finnes der disse vokser, gjerne på brakkmark, langs veier og åkerkanter. Det er ikke lett å finne de voksne sommerfuglene, derimot er larvene mye lettere å påvise. De voksne sommerfuglene flyr i juli – august. Arten overvintrer som puppe i en kokong i bakken.
Utbredelse
Arten forekommer i Europa, i Sentral-Asia og østover til det vestlige Kina og Irkutsk-området i Sibir. I Norge er den funnet langs kysten vestover til Aust-Agder, med enkeltdyr i Farsund og Utsira.
Victor Danielsen
Victor Danielsen (født 28. mars 1894 i Søldarfjørður, død 2. februar 1961 i Fuglafjørður) var en færøysk misjonær, bibeloversetter og salmedikter. Danielsens bibeloversettelse ble utgitt 19. mars 1949 etter ca. 20 års arbeid, og var den første noensinne på færøysk.
Han tok lærerutdannelse i Tórshavn i 1914, og arbeidet som lærer i Søldarfjørður et års tid før han viet seg til et kall som indremisjonær i den færøyske Brøðrasamkoman. I 1930 ble han av menigheten utfordret til å lage en færøysk bibeloversettelse. Hans oversettelse ble en indirekte oversettelse, basert på andre nordiske bibeloversettelser. Det nye testemente forelå i 1937, og hele Bibelen i 1949.
Danielsen skrev 27 salmer, gjendiktet mer enn 800 salmer og sanger, og skrev to oppbyggelsesromaner på færøysk.
Victor Danielsen var sønn av sysselmann Daniel Jacob Danielsen og hustru Anna Malena Weihe. Han giftet seg i 1920 med Henrikke Malene Olsen. Han ble morfar til lagtingsmann Jógvan á Lakjuni.
Sis Hopkins
Sis Hopkins er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Clarence G. Badger.
Handling
Sis Hopkins og Ridy Scarboro er så oppslukt av hverandre at en kurv velter, og en stor boks med olje søler ut i et basseng - noe som skaper en langsom lekkasje. Den velstående landsbyboeren Vibert blir dermed overbevist om at det befinner seg olje under gården til Sis.
Vibert planlegger derfor å få kontroll over eiendommen hennes, ved å gifte seg med Sis. Men dette fører også til en rekke komplikasjoner.
Marit Vassause
Marit Vassause, Margretemesse eller Mari(t)messe er en kirkelig minnedag, viet Margareta fra Antiokia som har 20. juli som sin merkedag. I norsk folketradisjon markerte denne dagen at slåtten var i gang og at angsten for regn øker.
I Trondenes sa de: Dette tolkes som at dersom det regnet denne dagen, ble det en fuktig høst, noe som trolig har sammenheng med de såkalte hundedagene. Norsk folkekalender angir følgende om denne dagen:
Primstavmerket er vanligvis et hjul eller et sverd, og det var altså ved sverd den hellige Margareta i sin tid omkom. I folkelig tradisjon ble hjulet omtydet til ei vassause (vannøse). Andre symbol som har vært brukt er direkte relatert til helgenen, som drage og bok.
Annet
Den svenske religionshistorikeren Andreas Nordberg har i sin bok Jul, disting och förkyrklig tideräkning – Kalendrar och kalendariska riter i det förkristna Norden kommet med noen betraktninger omkring datoer for ulike norrøne tradisjoner som gjør at man må revidere oppfattelsen av dem. Han har blant annet påvist en 28-dagers syklus mellom bloting (hedenske offerfester) og vintersolverv, vårjevndøgn, sommersolverv og høstjevndøgn.
Det har til nå blitt regnet at våre forfedre feiret midtsommerdag eller midtsommerblot den 14. juli, men Nordbergs forskning viser at dette kan ha vært feil og at det egentlig er Vassause som er midtsommerdagen i henhold til norrøn tradisjon. Dette støttes av det faktum at det på denne dagen (altså 20. juli) spås om været utover høsten. Liknende spådommer om vær skjer også ved de tre andre store blotene; vinternettene, midtvinterblotet og sommermål. I såfall kan benevnelsen Marit Vassause være en synkretisme mellom to ulike begivenheter (en norrøn og en kristen), og datoen opprinnelig refererte til midtsommerblot.
NIC
NIC eller Nic kan referere til:
Conference National 1993–1994
Ligatabell
K=kamper spilt, V= vunnet, U= uavgjort, T= tap, MF-MM= mål for-mål mot, P = Poeng
Dylan Groenewegen
Dylan Groenewegen (født 21. juni 1993) er en nederlandsk syklist.
Sune Mangs
Bengt Sune Mangs (født 31. desember 1932 i Kaskö i Finland, død 11. februar 1994 i Stockholm i Sverige) var en svensk skuespiller og revyartist.
Per Erik Borge
Per Erik Borge (født 1948) er en norsk journalist og forfatter. Han var i perioden (1980–1984) NRKs første korrespondent i Latin-Amerika med kontor i Caracas, Venezuela og Rio de Janeiro. Borge har skrevet både romaner og sakprosa.
Norsk Folkehjelp Sanitet
Norsk Folkehjelp Sanitet er en undergren i organisasjonen Norsk Folkehjelp. Som beskjeftigelse bistår Norsk Folkehjelp Sanitet den Norske redningstjeneste med å søke, lokalisere og redde liv. De bistår også med utstrakt opplæringsvirksomhet innen førstehjelp, og bistår med sanitetstjenester til en rekke aktører i Norge. Den største aktøren som Norsk Folkehjelp Sanitet bistår er Norway Cup
Søk og redning
Norsk Folkehjelp Sanitet bistår det offentlige med søk etter savnede personer til alle døgnets tider 365 dager i året. Alle mannskaper er frivillige som leverer en profesjonell tjeneste innen søk og redning sammen med resten av FORF familien. Norsk Folkehjelp har ca 2000 frivillige mannskaper til rådighet.
Førstehjelp
Norsk Folkehjelp driver en utstrakt opplæring innen førstehjelp, som tilbyr kurs for bedrifter og personer.
Norsk Folkehjelp Sanitetsungdom
Norsk Folkehjelp Sanitetsungdom er en undergren til Norsk Folkehjelp sanitet, med fokus på friluft, førstehjelp og holdninger. Dette passer for alle mellom 13 til 20 år.
Ty Pennington
Tygert Burton «Ty» Pennington (født Gary Tygert Burton, 19. oktober 1964 i Atlanta, Georgia, USA) er en amerikansk TV-vert, modell, filantrop, og snekker. Han er mest kjent for å være vertskap for Extreme Makeover: Home Edition som for tiden går på ABC i USA og Ty's Great British Adventure, som går på UKTV i Storbritannia. Tidligere var Pennington en snekker på TLC's reality show Trading Spaces. Han produserer en rekke møbler for Howard Miller Company.
Utdanning
Som en selvlært «altmuligmann», lærte Pennington seg trearbeid tidlig i livet. Hans interesse for hjem forbedring startet da han og flere nabolag barn bygget en tre etasjers trehytte i nabolaget, som Ty utformet i en alder av 12. Derfra begynte han å lære seg selv om snekker og oppussing. Etter å ha gått på Sprayberry High School i Marietta, Georgia, gikk han Kennesaw State University, hvorpå han fikk sin lavere grad i grafisk design fra Atlanta College of Art mens han jobbet seg gjennom skolen som snekker.
Modell
Under sitt siste semester, ble Pennington kontaktet av en modell-speider, og snart begynte han en lukrativ karriere i dette feltet. Han reiste verden og landet rundt og gjorde utskriftsjobber for J. Crew, Swatch og Sprite, og dukket opp i TV-reklamer for blant annet Diet Coke, Levi's, Macy's og Bayer. Hans jobb som modell tok ham til steder over hele verden, mens han fortsatte å bo i Japan, Thailand, Italia og Tyskland.
TV
Hans profesjonelle gjennombrudd kom gjennom The Learning Channel's (nå kjent som bare TLC) innovative hit show "Trading Spaces." Han ble raskt kjent for sin off-the-wall sans for humor og kreativ stil i løpet av fire år som seriens lekne designer og snekker. Pennington har også vært skuespiller: I 2003 spilte han Wilbur Wright i den uavhengige filmen, The Adventures of Ociee Nash, og i 2004, gjorde han en opptreden i TV-serien Wild Card. Han dukket også opp i Country Music sangeren Cyndi Thomson's musikkvideo I'm Gone.
Da ABC begynte å utvikle et show som ville forvandle hjemmene til fortjente familier i syv dager eller mindre, ble Pennington valgt som leder av de åtte personene i design teamet. Extreme Makeover: Home Edition, som opprinnelig bare skulle være en 13-dels spesial, gikk videre til å bli en stor hit, og slynget Pennington inn i mainstream ytterligere. Dette førte til at Sears ble en sponsor av showet. I årene siden showet startet, har Pennington vært kjent for å ha gjort alt fra å strekke muskler til heteslag og matforgiftning for å beholde jobben sin. I januar 2005, mens han jobbet på en «makeover» (overhaling) rett ved hans hjemby Atlanta, gjennomgikk Pennington en nødsituasjon, som førte til at han styrte en episode av Extreme Makeover: Home Edition fra sykehuset. Nå inn i sin syvende sesong som programleder og designer, tilbringer Ty 240-260 dager i året på å jobbe med showet, og erklærer det for å være "den beste jobben i verden". Suksessen til Extreme Makeover: Home Edition i Storbritannia, der den er vist på UKTV Style kanalen, resulterte i tv-serien Ty's Great British Adventure, der Pennington jobbet med fellesskapet av Portreath i Cornwall å restaurere en nedslitt by park på en uke. Serien ble vist Fra 16. september 2008.
Før han samarbeidet med Sears, ble Pennington eieren og designer av hans selskap, Furniture Unlimited, som er basert i Atlanta og Los Angeles. Han låner også navnet sitt til Sears, til utformingen av hvert element i Ty Pennington Style Line med sengetøy, bordtopp elementer, bad tilbehør, møbler, hagemøbler og andre diverse innredning til hjemmet. I tillegg til hans engasjement i design, markedsføring, reklame og PR aktiviteter for Sears, er Pennington også aktiv i samfunnet oppsøkende gjennom Sears American Dream-kampanje.
Pennington har utgitt boken Ty's Tricks: Home Repair Secrets Plus Cheap and Easy Projects to Transform Any Room (2003), en gjør-det-selv guide på hjemmebane forbedring. 15. mai 2007 ble den første utgaven av hans kvartalsvise blad Ty Pennington at Home. Magasinet gir fansen og ivrige interiørarkitekter et glimt av hans verk, samt biter av hans temmelig travle liv. Han har beskrevet mange av hans teknikker og teknikker fra andre designere på innvendige design, og han svarer på spørsmål sendt fra leserne. Han inkluderer også artikler fra folk over hele landet som har delt ulike aspekter av hjemmet med reparasjoner og design. Ty's egne råd og artikler omfatter gjøre og ikke gjøre, valg av verktøy, hvordan gjør du det, instruksjoner om hvordan du kan bygge tilpassede møbler, og sammenligninger mellom glamorøse interiør og identiske, mer budsjett-vennlig valg av dekor. Andre deler omfatter opplysninger av øko-vennlig hjemmeinteriør elementer, de nyeste elektroniske gadgets for å lette prosessen med hverdagen, og til og med oppskrifter satt for et mangfold av familie møter og sosiale sammenkomster.
I september 2008 ble Pennington talsperson for Abbott Nutrition og deres baby formula emballasje innovasjon kalt Similac SimplePac. Han var også involvert i Similac Custom Nursery Design Contest og Ty's Nursery Guide som var en del av det nye produktet's markedsføring.
Ekte gummitre
Ekte gummitre er en art i vortemelkfamilien, og det økonomisk viktigste medlemmet i slekta Hevea. Den er økonomisk viktig fordi melkesafta, kjent som lateks, kan utnyttes i produksjon av naturgummi.
Treet kan bli over 30 meter høyt. Den hvite eller gule lateksen finnes i lateksganger i barken, for det meste utenpå phloemet. Disse årene går opp stammen i en høyrevridd spiral som ligger i en vinkel på ca. 30 grader fra det vannrette planet.
Når treet er 5-6 år gammelt, kan innhøstingen begynne. Det skjæres snitt vinkelrett på lateksgangene, akkurat dypt nok til å tappe årene uten å skade treets vekst. Lateks samles i små bøtter. Eldre trær gir mer lateks, men slutter å produsere etter 26-30 år.
Historie
Ekte gummitre vokste opprinnelig bare i Amazonasregnskogen. Økende etterspørsel og oppdagelsen av vulkanisering i 1839 førte til økonomisk vekst i dette området, særlig for byene Manaus og Belém. Se Gummiboomen.
I 1873 forsøkte man å dyrke gummitre utenfor Brasil, men dette mislyktes. I 1875 ble det gjort flere forsøk, og etter ble treet videnspredt i britiske kolonier. I dag finnes de fleste gummiplantasjer i Sørøst-Asia og noen i tropisk Afrika. Forsøk på å kultivere treet i Sør-Amerika har ikke hatt tilfredsstillende resultater.
Annet
Treverket fra dette treet brukes i produksjon av møbler. Densitet ved 15 % fuktighet er ca. 0,65 g/cm3 (omtrent som bjørk).
Élodie Bertrand
Élodie Bertrand (født 9. januar 1981) er en fransk seiler som spesialiserer seg i matchracing. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 6.
Frances Adcock
Frances Adcock (født 9. august 1984) er en australsk svømmer.
Hun representerte Australia under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble utslått i semifinalen på 200 meter rygg.
Dromedar
Dromedar (Camelus dromedarius) tilhører slekten kameler (Camelus) og er et stort, drøvtyggende klovdyr med lang hals, lange lemmer og en enkelt ryggpukkel. Arten ble domestisert for omkring 4 500 år siden, trolig i Arabia. Dromedarens nærmeste nålevende slektning er baktriakamelen (Camelus bactrianus), som har to synlige ryggpukler.
Beskrivelse
Dromedaren kan bli omkring 230 cm høy og kan veie opp mot 520 kg. Den kan bli 40-50 år gammel. Dromedaren er som alle kameldyra tågjenger og passgjenger. Arten er tilpasset ørkenens golde og ugjestmilde landskap. Dromedar forveksles ofte med baktriakamel, som har to visuelle pukler på ryggen. Dromedaren har kun en synlig pukkel. Anatomien skjuler imidlertid en andre pukkel, men denne utvikles ikke hos dromedaren. Dromedaren har også mindre pels enn baktriakamelen. Andre kjennetegn er hårete ører, kraftige øyenbryn og lange øyevipper. Disse beskytter mot sand og solens hete.
Utbredelse
Dromedaren har en naturlig utbredelse i Nord-Afrika og deler av Midtøsten, men arten finnes også i Sørøst-Asia øst for India. Dromedaren ble innført til en rekke andre steder, blant annet Kanariøyene, Balkan og Australia. I dag finnes dromedaren bare som tamdyr, med unntak for Australia, der den har forvillet seg igjen.
I Australia lever det i dag horder med forvillede dromedarer, etter at arten ble importert dit på 1800-tallet. På den tiden var det et stort behov for transportdyr i et land med svært vanskelige klimaforhold for andre arter. Da det etter hvert ikke lenger var behov for transportegenskapene til dromedarene som var importert, ble dyra sluppet fri og fikk fritt formere seg i et landskap og under klimaforhold arten trivdes godt med. Resultatet er omkring 1 million (2010) forvillede dromedarer i et land der arten ikke finnes naturlig.
Atferd
Dromedaren eter alt den kommer over i ørkenen. Arten tygger drøv, men er ikke en drøvtygger i taksonomisk forstand.
Kultur
Dromedarer var meget viktige for handelen i Saharaørkenen. Transporten ble gjennomført med karavaner av dromedarer, som ble fôret opp i et visst antall måneder i enten Maghreb-landene eller Sahelområdet, før de ble samlet til en karavane. Ifølge den vidt bereiste Ibn Battuta (1304 – 1368), som fulgte én av karavanene, bestod de gjennomsnittlig av ca. 1 000 dromedarer, men noen kunne være så store som 12 000.
Melken og kjøttet kan inntas av mennesket, samtidig som hårene brukes til å lage tepper og ryer av.
Krukkesletta
Krukkesletta (laotisk: ທົ່ງໄຫຫິນ, Thong Hay Hin) er et område i Xieng khouangprovinsen i Laos nedenfor den annamittiske fjellkjeden. Her er det oppdaget et stort antall store krukker uten at man vet hvor de kommer fra og hvorfor de er laget. Krukkene er laget i massiv kalkstein som ikke er fra området. Mange av de mindre krukkene er blitt stjålet av samlere, men det er fortsatt hundrevis igjen.
Krukkene ligger i klynger og veier opp til 13 tonn og er fra 1 til 3 meter høye. Det største feltet ligger i nærheten av byen Phonsavan, og har rundt 250 krukker i varierende størrelse.
Lokale sagn hevder at krigerkongen Khun Jeuam tok med en fra det sørlige Kina og beseiret den onde høvdingen Chao Angka. Det store slaget ble etterfulgt av en stor fest hvor hundrevis av krukker med lao-lao-risvin ble inntatt. Khun Jeuam var tydeligvis dårlig til å rydde etter seg, siden han etterlot rundt tre hundre krukker spedt omkring på slettene rundt Phonsavan, deriblant hans egne seks tonn tunge seiersskål.
Den virkelige bakgrunnen for krukkene er vanskeligere å forklare. Det har vært en rekke kriger på slettene der laotiske, siamesiske og vietnamesiske styrker har forsøkt å erobre den fra hverandre. På 1800-tallet plyndret kinesiske banditter sletten så grundig at da den franske arkeologen Madeleine Colani kom til stedet på midten av 1930-tallet var krukkene nesten det eneste som stod igjen som minner fra tidligere sivilisasjoner.
Colani mente å ha oppdaget keramikkuler, redskaper av jern, bronsegjenstander og andre artefakter som ledet henne til å tro at det var begravningskrukker. Hun anslo alderen til å være 2000 år gamle. Dette er et synspunkt som deles av mange forskere i dag. Colani kunne allikevel ikke forklare hvordan krukkene hadde blitt transportert til sletten, eller hvordan det kunne ha seg at krukkene hadde overlevd alle de krigene som hadde vært i området. Et annet mysterium er alle gjenstandene Colani fant; de har nemlig alle blitt borte.
Rundt krukkene ligger det nå tusenvis av ueksploderte bomber etter bombingen av den kommunistiske geriljabevegelsen Pathet Lao og de nordvietnamesiske forsyningslinjene under Vietnamkrigen. Dette gjør at bare deler av disse områdene er åpne for publikum og for jordbruk. Internasjonale hjelpeorganisasjoner arbeider for å rydde og slik frigjøre stadig nye områder.
I 2019 ble Krukkesletta oppført på Unescos verdensarvliste.
Six Feet Four
Six Feet Four er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Henry King.
Handling
En rettskaffen cowboy samsvarer med beskrivelsen av en mann som skal ha ranet det lokale hotellet, og begge mennene er omtrent like høye. Når en ung kvinne deretter blir ranet, faller mistankene på den samme cowboyen igjen.
Black Room
Black Room er en norsk rockegruppe fra Bergen. Gruppa ble dannet som «Lorraine» i 2000 og ga ut sitt første album, The Perfect Cure, i 2003. De flyttet fra Bergen til London tidlig i 2006 og skiftet navn til Black Room i 2009. Gruppa består av trioen Pål Myran Håland, Ole Gunnar Gundersen og Anders Winsents.
Black Room har varmet opp for a-ha og Pet Shop Boys og har spilt inn en coverversjon av låten Heaven av bandet The Psychedelic Furs.
Claire Leroy
Claire Leroy (født 9. mars 1980) er en fransk seiler som spesialiserer seg i matchracing. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 6.
Chen Jiamin
Chen Jiamin (kinesisk: 陳佳敏; født 1. mai 1996 i Henan) er en kinesisk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp.
I 2021 representerte hun landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 100 meter hekk der hun ble slått ut i førsøksheatet.
Kirsty Balfour
Kirsty Balfour (født 21. februar 1984) er en britisk svømmer.
Kontrastsensitivitet
Redusert kontrastsensitivitet betyr at man ser dårligere enn en normaltseende når kontrastene blir mindre. Redusert kontrastsensitivitet kan ofte forklare udefinerbare synsproblemer som ikke er avdekket gjennom testing av visus og synsfelt. Kontrastsensitivitet kan måles med egne tester/tavler.
Kirsty Balfour
Hun representerte Storbritannia under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble utslått i semifinalen på 200 meter bryst.
Kontrastsensitivitet
Contrast (vision)
Fløyheia
På Fløyheia lå Arendal Sjømannsskole som nå er nedlagt. Bygningene var i mer enn 50 år et kjent landemerke over byen Arendal. Skolens er erstattes av et nytt bygg med kontorer for Statsforvalteren i Agder, men et par bygningselementer fra skolen er bevart, bl.a. tårnet der den praktiske navigasjonsundervisningen foregikk.
På Fløyheias østre side ligger det tidligere Fylkeshuset i Aust-Agder som nå tilhører Agder fylkeskommune.
Fløyheia er Arendals flotteste utsiktsplass. Det går trapp opp fra Hylleveien, ovenfor Arendal torv. I forbindelse med det nye kontorbygget for fylkesmannen bygges ny heis, i media kjent som "Glassheisen", fra Torvet til Fløyheia.
Arendal brannvesen hadde lenge et utsiktstårn over byen på nedre del av Fløyheia. Branntårnet står der fremdeles, men er ikke i bruk.
Romeo and Juliet (1908)
Romeo and Juliet er en amerikansk stumfilm fra 1908, regissert av J. Stuart Blackton.
Handling
Denne historien var løst basert på det kjente skuespillet til William Shakespeare, og følger to rivaliserende familier som har en konstant feide gående mot hverandre.
Men de to familiene blir etter hvert forent med hverandre på grunn av ekteskapet, og de eventuelle dødsfallene, til barna deres.
U20-EM i friidrett 2019
U20-EM i friidrett 2019 ble arrangert i Borås i Sverige fra 18. til 21. juli 2019. For Norges vedkommende ble det to medaljer, en gullmedalje ved Pål Haugen Lillefosse i stavsprang og en bronsemedalje for Markus Rooth i Tikamp.
Pierre Edmond Piasecki
Pierre Edmond Piasecki (født 3. juni 1985) er en fransk skytter som konkurrerer i rifleskyting. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hans beste resultat var nummer 6 i 10 meter luftrifle.
Ilja Tsjarhjejka
Ilja Uladzimiravitsj Tsjarhjejka (belarusisk: Ілья Уладзіміравіч Чаргейка, født 15. april 1993) er en belarusisk skytter som konkurrerer i rifleskyting. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hans beste resultat var nummer 7 i 10 meter luftrifle.
Juska Savolainen
Juska Samuli Savolainen (f. 1983) er en finsk fotballspiller, som sist hadde kontrakt med FK Haugesund etter en overgang fra Rosenborg i november 2009. Savolainen ble kjøpt fra Tampere United i januar 2008. Han debuterte for Rosenborg i serieåpningen mot Lyn. Den 19. mai ble det kjent at han hadde revet av en sene under foten. Den 10. juni ble det kjent at han må operere foten og trolig ville være ute resten av sesongen.
Savolainen var utlånt til Tampere United vårsesongen 2009, men kom tilbake til Rosenborg til høstsesongen og spilte flere kamper.
Reetta Hurske
Reetta Hurske (født 15. mai 1995) er en finsk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp.
Nusa Tenggara Barat
Nusa Tenggara Barat (= Vest-Nusa Tenggara) er ein provins i øystaten Indonesia. Den omfatter de store øyene Lombok og Sumbawa, samt noen mindre øyer. Provinsen har et flatemål på 19 709 km² og et folketall på om lag 4,5 millioner. Provinshovedstaden Mataram ligger på Lombok.
Av befolkningen er 80% muslimer, 16% hinduer og 4% er animister.
Administrativ inndeling
Provinsen er inndelt i åtte distrikter og to byer.
Byer (Kota):
Queiq
Queiq (arabisk قويق) er ei elv i Syria og Tyrkia. I antikken ble den kalt  Βήλος (Bélos) på gresk og Belus på latin. Kildene ligger i sørøstlige Tyrkia, og den renner sørover gjennom Syrias største by Aleppo før den tørker ut på de fruktbare slettene sør for byen. Queiqdalen var viktig da det første jordbruket utviklet seg i Den fruktbare halvmåne. I 1960-årene tørket elva ut i Syria på grunn av irrigasjonsprosjekter på den tyrkiske siden av grensa, og syrerne måtte omdirigere vann fra Eufrat til bruk i sitt jordbruk.
Acanthops occidentalis
Acanthops occidentalis er en art av insekter som tilhører ordenen knelere.
Utseende
Arten er middelsstore og slanke knelere. De kjennes lettest på at forbeina er påfallende lange (minst så lange som mellom- og bakbein). Antennene er trådformede og forholdsvis korte. Fasettøynene er mer eller mindre utstående, ofte spisse. Pronotum er mye lengre enn bredt. Forbeina er kraftige, lårene likevel mindre fortykket enn hos de fleste andre knelere. Forlårene- og -leggene har pigger på undersiden og griper mot hverandre for å holde byttet fast, som vanlig hos knelere. Forleggen har en krum, skarp spisstorn. Mellom- og bakbeina kan ha utvidete lår og legger, men føttene er slanke. Vingene er ganske variable og kan være reduserte. Forvingene er vanligvis hornaktige, av ulike form.
Utbredelse
Acanthops occidentalis finnes i Ecuador.
Smashing Barriers
Smashing Barriers er en amerikansk stumfilm-føljetong fra 1919, regissert av William Duncan. Føljetongen består av 15 kortfilmer som er antatt tapt.
Serien ble klippet ned til en enkeltfilm i 1923.
Handling
Når sagbruk-eier Helen Cole blir kidnappet av banditter, forsøker tømmerhogger Dan Stevens å redde henne. Men kjeltringene er ikke villige til å gi opp uten kamp.
Dorylomimini
Utseende
Små til middelsstore, svært langbeinte og maurlignende, gjerne gulbrune kortvinger. De etterligner maurene de lever sammen med. Kroppen er påfallende liten og kort, beina svært lange, disse billene synes å gå på stylter. Ulike arter kan etterligne ulike kaster i maurenes komplekse, sosiale system.
Levevis
Disse artene er myrmekofiler, tett knyttet til hærmaur i slekten Dorylus (siafu).