cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kollektivet (tegneserie)
Album
Fram til høsten 2015 ble serien publisert i blad, album og bøker av Schibsted Forlag, og ble deretter overtatt av Forlagshuset Vigmostad & Bjørke etter at disse kjøpte opp Schibsteds forlagsvirksomhet. I 2019 overtok Egmont rettighetene til utgivelsene. Fra 2021 utgis Kollektivet av Gyldendal.
Håvard Karlsen (f. 1977)
Håvard Kenneth Olsen Karlsen (født 14. mars 1977), er en tidligere fotballspiller. Karlsen har spilt for blant annet, og.
Karlsen sluttet karrieren som fotballspiller i 2006 etter å ha spilt tre og en halv sesong i. Han hadde da totalt spilt 11 år i norsk toppfotball. Senere det året ble Håvard ansatt i som toppspillerutvikler. I 2012 tok Karlsen over som sportslig leder for Vindbjart, før han sluttet i klubben i 2016, etter 10 år som ansatt. . Karlsen er i dag lærer på Tangen videregående skole
UN Watch
UN Watch er en ikke-statlig organisasjon som er basert i Genève og hvis mål er «å overvåke ytelsen til FN ved målestokken av dens egen pakt». Det er en akkreditert NGO med Special Consultative Status for FNs Økonomiske og sosiale råd og en Associate NGO av FNs Department of Public Information. Det er tilknyttet American Jewish Committee.
UN Watch har vært aktiv i kampen mot mistenkte menneskerettighetsbrudd i Den demokratiske republikken Kongo og Darfur, mistenkte anti-israelske og antisemittiske stemninger i FN og overvåkingen av kvalifikasjonene til land som stiller til valg for medlemskap i FNs Menneskerettighetsråd. Det har vært en sterk kritiker av Menneskerettighetsrådet, og har hevdet at mange av dets medlemmer selv har dårlige historier med menneskerettigheter. UN Watch har beskrevet rådet som like ille som eller verre enn dets nedlagte forløper.
Grunnen har blitt rost av tidligere FN-generalsekretær Kofi Annan og generaldirektøren for FNs kontor i Genève Sergei Ordzhonikidze har erkjent UN Watchs «verdifulle arbeid til støtte for den rettferdige anvendelsen av FN-paktens verdier og prinsipper og støtte for menneskerettigheter for alle». Agence France-Presse har beskrevet UN Watch både som «en lobby-gruppe med sterke bånd til Israel» og som en gruppe som «støtter menneskerettigheter over hele verden».
Etablering
UN Watch ble grunnlagt i 1993 under ledelse av Morris Berthold Abram. Abram fungerte som formann i United Negro College Fund og president av Brandeis University. Abram var aktiv i lokalsamfunnet som president av American Jewish Committee (1963–1968); formann i National Conference of Soviet Jewry (1983–1988); og formann av Conference of Presidents of Major American Jewish Organizations (1986–1989).
Abram støttet FN som institusjon. In 1999 holdt han en tale for den amerikanske kongressen om behandlingen av Israel i FN. "FN Watch støtter FN kategorisk som en uunnværlig institusjon. USA bør betale sin ubetalte kontingent til FN som et spørsmål om nasjonal ære og som en anerkjennelse av FNs betydning.  Til tross for FNs feil, er de utenkelig at USA holder tilbake støtten fra den eneste virkelig globale organisasjonen i en slik gjensidig avhengig verden.»
Struktur og status
UN Watch deltar på FN som en akkreditert NGO med en Special Consultative Status til FNs Økonomiske og sosiale råd (ECOSOC) og som en Associate NGO til FNs Department of Public Information (DPI). Det er tilknyttet American Jewish Committee, en NGO som ble etablert i 1906, som var en av de første gruppene som støttet inkluderingen av internasjonale menneskerettighetsgarantier i FN-pakten, og etableringen av en høykommissær for menneskerettigheter.
UN Watch har deltatt i følgende FN-aktiviteter: the Commission on Human Rights, en paneldebatt om FN og Midtøsten, en paneldebatt om forslag om å reformere Commission on Human Rights, Sub-Commission for the Promotion and Protection of Human Rights, Committee on the Elimination of Racial Discrimination og Working Group on Minorities. Et UN Watch-seminar i Genève inneholdt en omvisning i Palais des Nations, et besøk til det internasjonale Røde Kors og Røde Halvmåne-museet og deltakelse på et møte av Committee Against Torture (CAT) med orienteringer fra komiteens nestleder.
I oktober 2008, hadde organisasjon ifølge UNHCR en stab på seks. UN Watch hadde 110 medlemmer i 2007, geografisk fordelt som følger: 56% fra Europa, 38% fra Nord-Amerika og 4% fra Oseania. UN Watch sitt nyhetsbrev om FN-saker når nesten 5 000 abonnenter over hele verden nå.
Kommentarer fra gruppen har dukket opp i BBC, Al Jazeera,  Reuters,  Washington Post,  Agence France-Presse, Voice of America,  Jerusalem Post, Fox News,  JTA  m.fl.
Råd og finansiering
Blant organisasjonens nåværende styremedlemmer er: Alfred H. Moses, advokat, tidligere amerikanske ambassadør til Romania og presidentutsending til konflikten i Kypros, Special Counsel til president Jimmy Carter. Tidligere president av American Jewish Committee. Per Ahlmark, tidligere visestatsminister i Sverige. Irwin Cotler, talsmann for internasjonale menneskerettigheter, medlem av det canadiske parlamentet siden 1993, tidligere justisminister og statsadvokat i Canada, kjent som «advokaten for de undertrykkede» David A. Harris, direktør i American Jewish Committee Max Jakobson, tidligere finsk ambassadør til FN Ruth Wedgwood, professor i internasjonal jus og diplomati, Johns Hopkins University
UN Watch er finansiert av private donasjoner fra enkeltindivider og av veldedige stiftelser.
Kongo
I 2008 ble stillingen som FNs spesialrapportør for Kongo fjernet av FNs menneskerettighetsråd. Dette skjedde med støtte fra Egypt, Algerie, Tunisia, Russland og andre land, etter anmodning fra den kongolesiske administrasjon til president Joseph Kabila. Ifølge en senere rapport utarbeidet av kontoret til FNs generalsekretær Ban Ki-moon fortsatte både statens styrker og opprørsgrupper å gjennomføre massedrap, voldtekt og tortur. I november samme år oppfordret UN Watch Menneskerettighetsrådet til å be om unnskyldning for å ha avskaffet stillingen, og uttalte at rådet bør stilles til ansvar for a ha gjort det, gitt grusomhetene mennesker der opplevde. UN Watch-direktør Hillel Neuer sa i en uttalelse: «Moralsk sett bør de landene (på rådet) som sto bak fjerningen av overvåkningmandatet i mars nå be om unnskyldning til ofrene i Kongo ... Vi vil aldri vite hvor mange liv som kunne ha vært spart hvis rådet ... ikke hadde forårsaket denne samvittighetsløse mangel på beskyttelse, som ødela en tidligvarsling-mekanisme akkurat da ofrene trengte den mest.» Andre rettighetsgrupper var enige i at stillingen burde reetableres.
Den 1. desember 2009, etter grusomhetene i den østlige kongolesiske provinsen Nord-Kivu, fordømte Menneskerettighetsrådet overgrepene mot sivile i Kongo. UN Watch sa det håpet å se en omdisponering av en FN-rettighetsekspert til regionen, og sa at overgrepene som «gjør østlige Kongo til et levende helvete» måtte undersøkes på en ordentlig måte. UN Watch sa at totalt 50 grupperinger hadde undertegnet appellen til FNs generalsekretær Ban Ki-moon og menneskerettighetssjef Navi Pillay, hvor de ble bedt å gjenopprette stillingen som FNs rettighetsovervåker der.
Darfur
UN Watch ledet NGO Activist Summit for Darfur i 2007.
Den 27. april 2008 lanserte UN Watch i samarbeid med menneskerettighetsorganisasjoner verden rundt en «Justice for Darfur»-kampanje. Organisasjonene bak kampanjen inkluderte Amnesty International, Human Rights First og Human Rights Watch. Kampanjen oppfordret FNs sikkerhetsråd, regionale organisasjoner og nasjonale myndigheter til å presse Sudan til å samarbeide med den internasjonale straffedomstolen og å arrestere de mistenkte krigsforbryterne Ali Kushayb og Ahmad Harun. Den sudanske regjeringen hadde nektet å overgi de mistenkte til domstolen, og hadde faktisk fremmet Harun til stillingen som minister for humanitære saker.
Iran
UN Watch roste USA, Frankrike og andre demokratier for deres «kraftige kritikk» av Irans menneskerettighetsbrudd på en FN-høring i Genève i Menneskerettighetsrådet i februar 2010. Samtidig advarte UN Watch-direktør Hillel Neuer om at utfallet av rådsmøtet kunne bli begrenset til en «tannløs» rapport.
Haiti
I kjølvannet av jordskjelvet i januar 2010 i Haiti vedtok Menneskerettighetsrådets 47 medlemmer enstemmig en resolusjon som uttrykte bekymring for menneskerettighetsbrudd i kjølvannet av skjelvet, og oppfordret regjeringen og hjelpeorganisasjoner til å beskytte barn mot vold og utnytting. UN Watch kom med sterk kritikk mot Menneskerettighetsrådets to-dagers spesielle møte om Haiti som «en skadelig sløsing med organisasjonens dyrebare tid, ressurser og moralske kapital», og la til at rådet «ikke har noen budsjett, myndighet eller ekspertise på humanitær bistand» og «ignorerer mer presserende menneskerettighetsproblemer».
Switzerland
Etter at Sveits i 2009 stemte for å forby minareter, sa UN Watch at de var spesielt flaue over dette og at de ville arbeide for å oppheve forbudet. UN Watch-direktør Hillel Neuer sa at forbud mot muslimske strukturer av en stat er urettmessig diskriminering.
UNHRC Elections
Sammen med Freedom House har UN Watch motarbeidet kandidaturene av stater med dårlige menneskerettighetshistorier for Menneskerettighetsrådet. FN-resolusjonen i 2006 som etablerte rådet krever at når FN-medlemstater velger stater for panelet bør de «ta hensyn til bidraget av kandidater til fremmelsen og beskyttelsen av menneskerettigheter».
2007
I mai 2007 sendte UN Watch og Freedom House en felles rapport om et valg til Menneskerettighetsrådet, hvor det sto at kandidatene Angola, Hviterussland, Egypt og Qatar var uegnet til å sitte på rådet, fordi de selv krenket rettigheter. Rapporten sa at de fire landene «er autoritære regimer med negative stemmegivninger i FN (om rettighetsspørsmål) og er ikke kvalifiserte til å være rådmedlemmer». Rapporten beskrev kandidatene Slovenia, Danmark, Italia og Nederland som «godt kvalifiserte» for rådet, og beskrev kandidatene Bolivia, India, Indonesia, Madagascar, Nicaragua, Filippinene og Sør-Afrika som «tvilsomme».
2008
I mai 2008 oppfordret UN Watch og Freedom House FNs generalforsamling å stemme mot kandidatene Bahrain, Gabon, Pakistan, Sri Lanka og Zambia for menneskerettighetsbrudd. Ifølge Human Rights Watch var Sri Lankas kandidatur også motstått av en koalisjon av mer enn 20 frivillige organisasjoner verden rundt, samt tre Nobel fredsprisvinnere, tidligere amerikanske president Jimmy Carter, Desmond Tutu fra Sør-Africa og Adolfo Perez Esquivel fra Argentina.
2009
I mai 2009 leverte UN Watch og Freedom House igjen en felles rapport om et valg vedtatt av Menneskerettighetsrådet. Rapporten beskrev kandidatene Kina, Cuba og Saudi-Arabia som «de verste av de verste» når det gjaldt menneskerettigheter. Rapporten beskrev kandidatene Aserbajdsjan, Kamerun, Djibouti og Russland som «ikke kvalifiserte», og Bangladesh, Jordan, Kenya, Kirgisistan, Nigeria og Senegal som «tvilsomme». UN Watch og Freedom House beskrev rådets avgjørelser i løpet av sine første tre år som dårlige. De sa at islamske land, med cubansk støtte, hadde omskrevet reglene for en ytringsfrihetovervåker på en måte som begrenser ytringsfrihet, og at en «allianse av regressive regimer» lyktes i å få rådet til å avbryte menneskerettighetsetterforskere for problemområder som Hviterussland, Cuba, Liberia, Den demokratiske republikken Kongo og Darfur. I kontrast, sa de, førte alliansen til at rådet utnevnte en etterforsker som ble involvert i å grunnlege en kontroversiell menneskerettighetspris til ære for Muammar al-Gaddafi og en annen som mener at 11.9-angrepene var en «inside job». «Visjonen hadde vært at rådet ville være en stemme for ofre, men det er nå i en krisetilstand,» sa Hillel Neuer.
2010
UN Watch slo alarm over nyheten at asiatiske land kunne muliggjøre Irans valg i mai 2010 til menneskerettighetsrådet.
2011
UN Watch ledet kampanjen for å nekte Syria et sete hos Menneskerettighetsrådet.
Durban Review Conference
Den 19. april 2009, dagen før FNs Durban Review Conference, vertet UN Watch og andre ikke-statlige organisasjoner Geneva Summit for Human Rights, Tolerance and Democracy, for å øke folks bevissthet rundt spørsmål om diskriminering og rasemotivert tortur. Inviterte foredragsholdere inkluderte overlevende etter folkemordet i Rwanda og tidligere dissidenter fra Iran, Cuba og Myanmar. UN Watch var også vert for en Conference Against Racism, Discrimination, and Persecution i Genève. Foredragsholderne inkluderte tidligere justisminister i Canada Irwin Cotler, fransk filosof Bernard-Henri Lévy og tidligere Miss Canada og president av Stop Child Executions Nazanin Afshin Jam.
Goldstone-rapport
UN Watch leverte et 29 siders juridisk opprop til FNs Fact Finding Mission on the Gaza Conflict hvor det ba om at Christine Chinkin skulle trekke seg fra oppdraget. Chinkin var en av 31 akademikere og advokater som hadde signert et brev publisert i Sunday Times før hun ble valgt for oppdraget hvor Israel ble beskyldt for å ikke overholde internasjonal humanitærrett og menneskerettighetslover. Brevet beskrev Israels militære offensiv i Gaza som «en aggressiv handling» og beskrev «invasjonen og bombingen av Gaza» som «kollektiv avstraffelse av Gazas 1,5 millioner innbyggere i strid med internasjonal humanitærrett og menneskerettighetslover». Brevet sa i tillegg at «blokaden av humanitær hjelp, ødeleggelsen av sivil infrastruktur og hindringen av tilgang til grunnleggende nødvendigheter som mat og drivstoff, er prima facie krigsforbrytelser». UN Watch uttalte at siden Chinkin allerede hadde dannet og uttrykt en dom på nettopp de sakene som FNs Fact Finding Mission var ment til å undersøke, kunne hun ikke oppfylle habilitetskravet for faktainnsamlingsoppdrag. Oppropet siterer ekperter på folkeretten, inkludert en presedens fra 2004, hvor Geoffrey Robertson ble diskvalifisert av sine meddommere på den internasjonale domstolen for Sierra Leone på grunn av mulig bias.
UN Watch sin forespørsel ble dekket av Deutsche Presse Agentur og Khaleej Times og Agence France Presse. UN Watch bemerket videre at i et møte i mai 2009 med frivillige organisasjoner i Genève benektet Chinkin at hennes habilitet hadde blitt kompromittert, og sa at hennes utsagn kun angikk jus ad bellum, ikke jus in bello; men ifølge UN Watch hadde hun ikke sagt bare at «Israels handlinger utgjør aggresjon, ikke selvforsvar,» men også at de var «i strid med internasjonale humanitærrett og menneskerettighetslover» og utgjorde «prima facie krigsforbrytelser».
Begjæringen ble avvist med grunn i at FNs Fact Finding Missions oppdrag var å undersøke om Israel, Hamas eller Palestinian Authority hadde unødvendig forårsaket død eller skade på uskyldige sivile på grunn av bestemte væpnede konflikter som brøt internasjonal humanitærrett og internasjonal menneskerettighettslov. «Angående disse spørsmålene uttrykte brevet co-signert av professor Chinkin ingen mening i det hele tatt.» Det ble hevdet videre at FNs Fact Finding Mission ikke kunne betraktes som en rettslig eller kvasi-rettslig undersøkelse. Hillel Neuer, UN Watch-direktøren, sa at argumentene said that the arguments reist av Mission ignorerte det veletablerte sett av standarder til internasjonale faktainnsamlingsoppdrag. Goldstone sa at brevet signert av Chinkin kunne ha vært grunnlag for inhabilitet, hadde oppdraget vært en rettslig undersøkelse. To grupper, en gruppe britiske advokater og akademikere og en gruppe kanadiske advokater fra fremstående advokatsfirmaer og menneskerettighetsorganisasjoner, uttalte separat sin støtte for UN Watch sitt krav om at professor Chinkin blir diskvalifisert fra menneskerettighetsrådets faktainnsamlingsoppdrag i Gaza og uttrykte sine skuffelse om at det velbegrunnede kravet hadde blitt avvist av FNs Fact Finding Mission. Chinkins tidligere uttalelser «kompromitterer nødvendigvis integriteten av denne henvendelsen og dens rapport,» skrev advokatene.
Goldstone-rapporten konkluderte med at Gaza-politiet var en sivil politistyrke og at de «ikke kunne sies å ha tatt en direkte del i fiendtlighetene, og dermed ikke mistet sin sivile immunitet mot direkte angrep som sivile». Rapporten utelukket ikke «muligheten at det kan være enkeltpersoner i politiet som beholder sine forbindelser med de væpnede gruppene», men fant ikke noe bevis for at politiet var en del av Gazas væpnede styrker, og sa at det ikke hadde vært mulig å bekrefte påstandene om at politimenn hadde deltatt i væpnede styrker. UN Watch bemerket at i denne saken var Goldstone-rapporten avhengig av vitnesbyrd av Gaza-politiets talsperson Islam Shahwan, hvis troverdighet hadde blitt kompromittert av tidligere påstander om at Israel hadde distribuert tyggegummi som økte libidoen til den palestinske befolkningen in Gaza.
Rapporten som ble utgitt av FNs Fact Finding Mission sa at den hadde fått i juli 2009 gjennom UN Watch en offisiell foreløpig rapport fra den israelske regjeringen tittelen «The operation in Gaza: Factual and Legal Aspects», som skisserte Israels posisjon om mange spørsmål. Hillel Neuer, UN Watch-direktøren, sa at rapporten fremstilte hans brevveksling med Mission-sjefen Richard Goldstone feilaktig og at han bare hadde sendt Goldstone en lenke til rapporten som hadde blitt publisert på nettet. Neuer la ut en brevveksling med FN og Goldstone på UN Watch-bloggen for å bekrefte dette. Gruppen kommenterte videre at «israelske offentlige personer som sier at sitt land ville ha hatt nytte av å samarbeide med FNs menneskerettighetsråds 'faktainnsamlingsoppdrag' om Gaza-konflikten tar feil» fordi «Israels detaljerte fakta og juridisike argumenter [presenterte i den israelske regjeringens rapport] ble enten ignorert eller avvist».
FNs angivelige anti-israelske bias of antisemittisme
UN Watch er aktiv i FN i bekjempelsen mot det som har blitt oppfattet som anti-israelske og anti-semittiske synspunkter, og hva det beskriver som den selektive og politiserte behandlingen av Israel av mange FN-organer. Gruppen støttet tidligere generalsekretær Kofi Annans erklærte mål av å få slutt på FNs oppfattet ubalanserte behandling av Israel og har vært svært kritisk til FNs menneskerettighetsråd. Jewish Telegraphic Agency har beskrevet UN Watch som en pro-Israel organisasjon.
Claudia Rosett siterte UN Watch-direktør Hillel Neuer, som sa at siden FNs menneskerettighetsråd ble lansert i midten av 2006 og fram til begynnelsen av 2010, utstedte det 33 fordømmende resolusjoner. Av disse handlet et halvt dusin om Burma og Nord-Korea, mens de øvrige 27 har fokusert på å fordømme Israel, mens de tilga Israels anngripere, inkludert de iranske-støttede militante gruppene Hamas og Hezbollah.
Tale til Menneskerettighetsrådet i mars 2007
23. mars 2007 leverte UN Watch-direktør Hillel Neuer en brutalt kritisk tale til FNs menneskerettighetsråd (UNHRC), hvor han sa at rådet hadde forrådt sine grunnleggernes drømmer og blitt «et mareritt». Neuer sa at rådet ignorerte menneskerettighetsbrudd over hele verden, og hadde valgt i stedet å vedta «en resolusjon etter den andre hvor de fordømte én stat: Israel.» Han anførte videre at rådets uttalte bekymring for palestinske menneskerettigheter er villedende, og ga eksemper av tilfeller hvor det ignorerte overgrepene mot palestinerne «fordi Israel ikke kunne klandres....Despotene som driver dette rådet kunne ikke byr seg mindre om palestinere, eller om menneskerettigheter i det hele tatt. De ønsker å demonisere israelsk demokrati, å delegitimisere den jødiske staten, å gjøre det jødiske folket til syndebukker.»
Menneskerettighetsråds president, Luis Alfonso De Alba fra Mexico, svarte med å true med å fjerne Neuers vitnesbyrd fra posten og sa at han ikke ville takke Neuer for hans uttalelse. «Jeg vil ikke tolerere noen lignende uttaleser i rådet. Måten medlemmer av dette rådet ble henvist til, og faktisk måten rådet selv ble henvist til, alt dette kan ikke godtas.» Menneskerettighetsrådet sa senere at Neuers uttalelser faktisk ikke ble fjernet fra posten.
Neuers tale ble hyllet i en rekke ledere og kronikker. The Wall Street Journal mente at Neuers oppriktighet fortyrret rådets «tåkelegging» og «uredelighet». En skribent i National Post uttalte at talen ble veldig popular på YouTube. In en leder skrev New York Sun at talen var et sjeldent «diplomatisk øyeblikk til å huske» og publiserte den fullstendige teksten av talen. Alan Gold, en australsk menneskerettighetsaktivist, sa at Neuers tale hadde avslørt «løgnaktigheten og fordømmene av et viktig FN-organ».
Seksuell utnytting
UN Watch, den internasjonale YWCA og World Alliance of YMCAs publiserte en uttalelse mot seksuell utnytting og barepornografi. «I dag blir altfor mange barn seksuelt utnyttet og misbrukt, og dette fører til livslang skade. Mer enn to millioner barn blir utnyttet i den multibillion-dollar sexindustrien hvert år, og 1,2 millioner barn blir solgt hvert år,» het det i uttalelsen.
Robinson Medal of Freedom
In juli 2009 tildelte USA-president Barack Obama Mary Robinson, tidligere president i Irland og tidligere FNs høykommissær for menneskerettigheter, Presidential Medal of Freedom.
Kåringen førte til en blanding av reaksjoner. John R. Bolton, en tidligere amerikansk ambassadør til FN, mente at hun ikke skulle motta prisen på grunn av sin opposisjon til «sikkerhets- eller nasjonale interesser av USA». Nancy Rubin, en tidligere amerikansk ambassadør til FNs menneskerettighetskommisjon, sa Robinson «fremhevet rettigheter for kvinner og bar og fremmet overvåking og rapportering i hele verden» og kommenterte at «som en jødisk amerikaner som bekrefter at det å forsvare menneskerettighetene til alle er et grunnleggende prinsipp av min tro, støtter jeg helhjertet din anerkjennelse av Mary Robinson for hennes livs beretning». USAs Speaker of the House Nancy Pelosi, United States Senate Assistant Majority Leader Dick Durbin og Congressman Michael McMahon fra New York ønsket velkommen til presentasjonen av prisen til Robinson. Førtifem republikanske komgressmedlemmer sendt et brev til president Obama hvor de ba ham å ikke tildele prisen til Robinson, og siterte «hennes mislyktes, partisk historie som FNs høykommissær for menneskerettigheter». Democratiske kongressman Eliot Engel fra New York beskrev prisen som «en feil».
Robinson hevdet at da «visse elementer» i det jødiske samfunnet hadde motstått prisen så hadde de lagt frem påstander om henne som var fullstendig uten grunnlag. I et åpent brev som han skrev som svar på Robinsons kommentarer, avviste Hillel Neuer hennes påstander og kritiserte hennes rolle i 2001 Durban-konferansen. «Lederskap betyr å ta ansvar. Du har kanskje ikke vært den smeans taking responsibility. You may not have been den store synderen i Durban-fiaskoen, men du vil alltid være dens fremtredende symbol,» sa Neuer.
Mottakshistorie
FNs tidligere generalsekretær Kofi Annan har sagt «Jeg setter stor pris på det verdifulle arbeidet som utføres av UN Watch. Jeg tror at en informert og uavhengig vurdering av FNs aktiviteter vil være en viktig kilde når vi streber etter å tilpasse organisasjonen til behovene i en verden i forandring.»  På hundreårsmarkeringen av American Jewish Committee i 2006, roste generaldirektøren for FNs kontor i Genève, Mr. Sergei Ordzhonikidze, «det verdifulle arbeidet til UN Watch til støtte for den rettferdige anvendelsen av de verdiene og prinsippene av FN-pakten og støtte for menneskerettigheter for alle».
Ian Williams, tidligere president av United Nations Correspondents Association og forfatter av The UN For Beginners, skrev i en debattartikkel i The Guardian i 2007 at det viktigste formålet med UN Watch «er å angripe FN generelt, og dens menneskerettighetsråd spesielt, for påstått bias mot Israel». Williams støttet UN Watch sin fordømmelse av Menneskrettighetsrådet som en hyklersk organisasjon, men fordømte UN Watch også for hykleri for ikke å fordømme det han beskrev som klare israelske overgrep mot menneskerettighetene til palestinerne.
I New Republic i 2007 skrev Martin Peretz at organisasjonen forteller sannheten. Claudia Rosett av Foundation for the Defense of Democracies roste «den standhaftige og uvurderlige UN Watch».
Agence France-Presse har beskrevet UN Watch både som «a lobby med sterke bånd til Israel» og som en gruppe som «støttet menneskerettigheter over hele verden».
Se også
Alfred H. Moses
American Jewish Committee
Civil Rights
Human Rights
Non-governmental organizations
Morris Berthold Abram
United Nations Human Rights Council
Fylkesvei 224 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 224 i de følgende fylkene:
La hantise
La hantise er en fransk stumfilm fra 1912, regissert av Louis Feuillade.
Handling
En kone blir besatt av det faktum at en spåkone avslørte at ektemannens reise til Amerika er dømt til å mislykkes.
Men ektemannen hennes har allerede fått tak i en billett til å seile jomfruturen til RMS «Titanic» mellom Storbritannia og USA.
Slim sala bim
Slim sala bim var Norges bidrag til Underholdningsfestivalen i Montreux i 1980 med Anne Marit Jacobsen i hovedrollen. Manuset ble skrevet av Erik Diesen og Andreas Diesen, med tilleggsmateriale av Knut Aunbu, Harald Heide-Steen jr. og Robert Williams.
Lengde: 31 minutter.
Bidraget ble sendt på NRK Fjernsynet 26. april 1980.
Handling
Fra NRKs nettsted:
Fylkesvei 225 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 225 i de følgende fylkene:
Tåtten om Tidrande og Torhall
Tåtten om Tidrande og Torhall (norrønt: Þiðranda þáttr ok Þórhalls eller Þiðranda þáttr Síðu-Hallssonar, «Tåtten om Tidrande Side-Hallson») er en tått, en kort islendingesaga fra 1200-tallet. Historien foregår øst på Island i 996 og handler om Tidrande som ignorer spåmannen Torhalls advarsler, og går ut i vinternatten, hvor han blir drept av et rytterfølge av ni svartkledde kvinner med dragne sverd.
Bonden Hall feirer høstgilde. Hele selskapet blir advart av Halls venn, nordmannen Torhall - som er omtalt som en vismann eller spåkyndig, om at ingen må gå ut etter mørkets frembrudd. Tre ganger banker det på døren i løpet av natten, og den tredje gangen går Tidrande ut for å se hvem det er. Ute på tunet får han se to ulike følger av ni ridende kvinner: ni svartkledte med sverd nordfra, og ni hvitkledte på hvite hester sørfra. Tidrande blir dødelig såret av det sortkledte følget, og rekker så vidt å forklare resten av husfolket hva som har skjedd, før han dør. Torhall forklarer rytterne som fylgjer eller diser, og tolker hendelsen som et forvarsel om trosskiftet på Island.
Teksten er kjent fra Flateyjarbók, hvor den er skrevet inn som en del av Den større saga om Olav Tryggvason. Den er oversatt til norsk som en del av denne. Oversatt til nynorsk som Tåtten om Tidrande og Torhall ved Børge Nordbø, 2014.
Abdon
Abdon (hebraisk עַבְדּוֹן, i betydningen «servil» eller «tjeneste»), sønn av Hillel, var ifølge Bibelen var den tiende av dommerne i Israel.
Han kom fra Piraton, i dag Fer'on, rundt 16 km sørvest for Sikem, en historisk by i Kanaan. Også Abdon er nevnt meget kortfattet i Dommernes bok 12:13-15:
Bane NOR
Bane NOR SF er et norsk statsforetak med ansvar for infrastruktur på jernbanen i Norge. Det ble bestemt opprettet i februar 2016 og kom i drift fra 1. januar 2017.
Abdon
Amalekittfjellet viser til en sønnesønn av Esau, Amalek, amalekitternes mytiske stamfar.
Bane NOR
Bakgrunn
I etableringsfasen var Bane NOR kjent som Jernbaneinfrastrukturforetaket SF. Foretaket ble vedtatt opprettet av Kongen i statsråd 5. februar 2016 og kom i operativ drift 1. januar 2017. Etableringen av foretaket var en del av Erna Solbergs regjerings jernbanereform.
Det vedtektsfestede formålet er å sørge for tilgjengelig jernbaneinfrastruktur og effektive og brukervennlige jernbaneinfrastrukturtjenester (inkludert knutepunkts- og terminalutvikling) som grunnlag for transport av personer og gods på det nasjonale jernbanenettet. Foretakets oppgaver er planlegging, utbygging, forvaltning, drift og vedlikehold av det nasjonale jernbanenettet, trafikkstyring og forvaltning av jernbaneeiendom, som foretaket etter avtale med Jernbanedirektoratet har påtatt seg ansvar for. Dette er hovedsakelig områder Jernbaneverket hadde ansvar for tidligere.
Foretaket eies av Samferdselsdepartementet og fungerer operativt fra 1. januar 2017. Det skal i hovedsak finansieres gjennom avtaler med Jernbanedirektoratet om forvaltning, drift og vedlikehold av eksisterende infrastruktur og om planlegging og utbygging av ny infrastruktur, i tillegg til inntekter fra salg av tjenester til togselskaper, kjøreveisavgift og inntekter knyttet til eiendom. Bane NOR overtok eierskapet av Rom Eiendom fra NSB-konsernet.
Organisasjon
Bane NOR er organisert i fem divisjoner med ansvar for hver sine virkeområder og fire konsernstaber med fagansvar på tvers av divisjonene.
Teknisk regelverk
Bane NORs tekniske regelverk er en samlebetegnelse for normaler innenfor de ulike jernbanetekniske fagområder.
Hendelser
9. august 2022 meldte NRK at Bane Nor innrømmet å ha brøytet for dårlig på jernbanestrekningen over Saltfjellet sist vinter. Selskapet CargoNet krever på grunn av dette 17 millioner NOK i erstatning fra Bane NOR. Også SJ kommer til å kreve erstatning fra Bane NOR for dårlig brøyting på strekningen.
Axarquía
La Axarquía (norsk: Axarquia) er den østlige delen av Malagaprovinsen som grenser til Granadaprovinsen.
Området strekker seg langs kysten, med flere badestrender. Axarquías innland går opp til de høytliggende fjellene langs Granadas grenser.
Området blir også kalt den østlige solkyst (Spansk: Costa del Sol Oriental).
Hovedstaden, og den viktigste byen er Vélez-Málaga og man kaller på folkemunne innbyggerne i denne delen av Málaga for axárquicos.
Málagas høyeste fjell La Maroma (2066 moh.) ligger i Axarquía
Thyborøn
Thyborøn er en by i Lemvig kommune i Region Midtjylland i Danmark. Den ligger ved Limfjordens utløp mot Nordsjøen. Byen hadde i 2013 et innbyggertall på 2 165.
Byen er oppstått rundt havna lengst nord på Harboøre Tange, ved Thyborøn Kanal. Havnen ble anlagt i 1915-1918 og er en av Danmarks største fiskerihavner, med over 110 hjemmehørende fiskefartøyer med en samlet tonnasje på cirka 15 000 bruttotonn. Ved havna ligger ankeret fra den russiske orlogsfregatten «Aleksander Nevskij», som forulykket 25. november 1868 utenfor Harboøre Tange. Ankeret ble funnet i 1958 og er fem meter langt og veier fem tonn.
Sten Sture den yngre
Sten Sture den yngre, egentlig Sten Svantesson Sture, (født 1493, død 3. februar 1520) var en svensk ridder og riksforstander 1512–1520.
Panagiotis Magdanis
Panagiotis Magdanis (født 29. november 1990) er en gresk roer som spesialiserer seg i dobbeltsculler, lettvekt. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer 8.
Sten Sture den yngre
Bakgrunn
Han var sønn av Svante Nilsson (Sture) av ætten Natt och Dag og hans hustru Iliana Gädda. Sten Svantesson ble slått til ridder av kong Hans av Danmark ved dennes kroning i Stockholm i 1497, altså som barn.
Thyborøn
Byen er endepunkt for Lemvigbanen, som går fra Vemb, via Lemvig, til Thyborøn.
Ved Thyborøn ligger Thyborøn-festningen, som er en av de største som ble anlagt av tyskerne under andre verdenskrig. For å forsvare innseilingen til Limfjorden ble det bygget 66 store og 40 mindre bunkere og kanonstillinger.
Sten Sture den yngre
Bakgrunn
Allerede i tenårene ledet Sten med framgang militære oppdrag i farens kamp mot kong Hans.
Donkey Kong Country: Tropical Freeze
Donkey Kong Country: Tropical Freeze er et plattformspill utviklet av Retro Studios, og publisert av Nintendo på Wii U.
Thyborøn
Ved halvøya Rønland sør for Thyborøn ligger kjemikaliefabrikken Cheminova, som er den største arbeidsplassen ved siden av havn, fiskeri og fiskeindustri.
Donkey Kong Country: Tropical Freeze
Spillet ble lansert internasjonalt i februar 2014, og er oppfølgeren til Donkey Kong Country Returns fra 2010. En utvidet utgave av Tropical Freeze ble sluppet til Nintendo Switch i mai 2018.
Thyborøn
Thyborøn var tidligere en del av Thy, og grensen gikk ved Pælediget like sør for den nåværende Thyborøn by. Tilsvarende var Harborøn (det nåværende Rønland) den nordligste del av Hardsyssel. Før havet brøt gjennom tangen på 1800-tallet besto Thyborøn ennå bare av noen få hus. På grunn av byggingen av havna vokste befolkningstallet, og det ble upraktisk å tilhøre Agger Sogn og Vestervig-Agger kommune. I 1954 ble den nye Thyborøn kommune overført til Ringkjøbing amt.
Donkey Kong Country: Tropical Freeze
Tropical Freeze fortsetter i samme stil som de tidligere spillene i Donkey Kong Coutry-serien, og handler og Donkey Kong og vennene hans som reiser gjennom seks ulike øyer for å nedkjempe viking-rasen Snowmads. Kontrollene er like som i det forrige spillet i serien. Spilleren kontrollerer Donkey Kong som kan få hjelp av en kompanjong, som enten gir Donkey Kong nye ferdigheter eller som kan kontrolleres individuelt av en annen spiller.
Sten Sture den yngre
Karriere
Ved farens død i 1512 overtok han dennes slottslen og fikk allmuen på sin side. Med folk i ryggen utmanøvrerte han riksrådets kandidat i riksforstandervalget, Erik Arvidsson Trolle. Trolle ble faktisk formelt valgt, men valget ble satt til side og Trolle fikk aldri innta posisjonen, noe derimot Sten gjorde.
Donkey Kong Country: Tropical Freeze
Gameplay
Donkey Kong og vennene hans må reise gjennom syv forskjellige øyer for å beseire Snowmads. Kontroller ligner det forrige spillet, med tillegg kan spilleren plukke opp gjenstander fra bakken som de kan kaste mot fiender. I likhet med forrige spill i serien skal spilleren kontrollere Donkey Kong som blir assistert av en ledsager, enten Diddy Kong, eller to nye karakterer Dixie Kong og Cranky Kong. Dixie har evnen til å snurre sin hestehale til en propell og sakte senke seg gjennom luften, som gjør at hun og Donkey Kong kan fly opp til plattformer utenfor rekkevidde for å finne nye gjenstander.
En butikk, drevet av Funky Kong, tilbyr forskjellige støtte-elementer som for eksempel midlertidig uovervinnelighet. I likhet med det forrige spillet inneholder hvert nivå forskjellige bokstaver eller andre puslespill-biter, hvorav noen krever spesifikke partnere for å nå. Disse tingene kan låse opp forskjellige bonuser eller andre skjulte nivåer. Nintendo Switch-versjonen av spillet har også Funky Kong som en ny spillbar karakter.
Sten Sture den yngre
Karriere
Han tok navnet Sture og kalte seg så Sten Sture (den yngre) og forsøkte etterstrebe den tidligere politikken til Sturepartiet, en allianse med allmuen, arbeidere og byborgere mot aristokratiet. Etter at han fikk avsatt opposisjonens leder, erkebiskop Gustav Trolle (sønn av Erik Arvidsson Trolle), og tok initiativet til riksdagsbeslutningen om rivingen av Gustav Trolles borg, Stäket. For dette ble han og hans tilhengere bannlyste av paven, noe som igjen førte til hendelsen Stockholms blodbad.
Weserbergland
Weserbergland er et opptil 527.8 meter høyt fjellområde på begge sider av elven Weser mellom Hannoversch Münden og Porta Westfalica i Tyskland. Fjellkjeden er en del av Niedersächsischen Berglands i de tyske delstatene Niedersachsen, Nordrhein-Westfalen og Hessen.
Fylkesvei 226 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 226 i de følgende fylkene:
Nicol Delago
Nicol Delago (født 5. januar 1996) er en italiensk alpinist.
Hun representerte Italia under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ikke fullførte noen konkurranser.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 11 i utfor.
Sten Sture den yngre
Karriere
Den nye unionskongen Christian II forsøkte både i 1517 og i 1518 å invadere Sverige, men ble stoppet i nærheten av Stockholm i slaget vid Brännkyrka (1518). I januar 1520 kommer danskene tilbake til Sverige. Ledet av Otte Krumpen red de over grensen og inn i Vestergøtland hvor Sten Sture hadde stilt opp 10 000 mann ved den nordlige bredden av innsjøen Åsunden. Den 19. januar møttes hærene i slaget på Åsunden vid Bogesund. Det aller første skuddet fra en kanon traff og såret Sten Sture hardt, den ene kneet ble knust. Da svenskenes leder gikk overende brøt det ut forvirring og den svenske hæren flyktet.
Linda Ørmen
Linda Ørmen (født 22. mars 1977) er en tidligere fotballproff som har spilt for det norske kvinnelandslaget (1998–2003). Ørmen har spilt for klubbene Råde IL, Sprint Jeløy, Athene Moss, Kolbotn IL, New York Power og Asker.
På klubblag
Ørmen spilte med guttene i Råde IL fra 1983–1991. Hun spilte på Sprint Jeløy sitt jentelag fra 1991–1992. Som 15 åring ble hun tatt med på damelaget til Sprint Jeløy. Hun ble seriemester i toppserien med Sprint Jeløy i 1993. Sprint Jeløy tok bronse i 1994 og 1996. Ørmen var med når Sprint Jeløy dannet egen dameklubb i Athene Moss i 96/97, på Melløs stadion. Laget tok bronse i toppserien i 1998 og 1999. Tap i cupfinalen mot Trondheims Ørn i 1999. Ørmen gikk til Kolbotn og fikk med seg en bronse og en sølv i toppserien før hun dro til utlandet. Sammen med Anita Rapp spilte hun en sesongen i New York Power. Pga skade valgte Ørmen å dra tilbake til Norge kun etter en sesong. Ørmen spilte en sesong i Asker i 2003, før hun la fotballskoa på hylla som 26 åring.
Sigurd Hole
Sigurd Hole (født 13. juli 1981 i Elverum, oppvokst i Rendalen. ) er en norsk jazzmusiker (kontrabass) og komponist/arrangør utdannet ved Norges musikkhøgskole (2002-2008). Han vært en viktig del av den norske musikkscenen i mange år, både som del av ulike jazz-ensembler og i andre sammenhenger. Han henter stor inspirasjon fra den norske folkemusikken i sitt arbeid, og har vært nominert til Spellemannprisen to ganger i klassen Folkemusikk.
Linda Ørmen
På Landslag
Ørmen har spilt på alle de aldersbestemte landslagene.
U-16: 1992–1993, 12 kamper 3 mål. U-20: 1995–1997, 16 kamper 2 mål. U-21: 1998–2000, 7 kamper 3 mål. A-landslaget: 1998–2003, 51 kamper 14 mål.
Hun var med på VM i USA 1999 (4 plass), EM i Frankrike 2001(4 plass), VM i USA 2003 (tap i kvartfinalen). Ørmen hadde sin beste sesong på landslaget i 2001, med 14 spilte kamper og 8 mål. Hun la opp etter nedturen i VM 2003, hvor Norge ikke kvalifiserte seg videre til OL.
Sigurd Hole
Sigurd Hole solo
Holes første utgivelse i eget navn - solo kontrabassalbumet Elvesang - ble utgitt i januar 2018. Albumet, som på mange måter kan beskrives som en stillferdig hyllest til naturen, havnet på Best of 2018-lister både på All About Jazz og i The New York City Jazz Record og fikk gode anmeldelser i medier som The New York Times og Jazz Japan. Hole gir i februar 2020 ut et nytt soloalbum: dobbeltalbumet "Lys / Mørke". Albumet er blant annet en respons på klimakrisen og tapet av biologisk mangfold, hvor det å lytte til naturen - både på et helt konkret og på et mer abstrakt plan - er viet en sentral plass. Albumet er spilt inn (delvis utendørs) på Fordypningsrommet, Fleinvær utenfor Bodø (The Arctic Hideaway). Verdenspremieren skjer i Weill Recital Hall i Carnegie Hall, New York den 3. februar, og blir med dette en av svært få solo kontrabasskonserter som noensinne har vært spilt i den legendariske konsertsalen.
Donkey Kong Country: Tropical Freeze
Handling
Samtidig som karakterene skal feire bursdagen til Donkey Kong, blir øya deres angrepet av Snowmads - arktiske inntrengere. Lederen deres, Lord Fredrik, blåser i et kraftig horn som skaper en frossen vind og en drage av is. Donkey Kong og hans venner blir blåst langt vekk. Snowmads og Lord Fredrik legger deretter beslag på den nå frosne Donkey Kong Island.
Sten Sture den yngre
Karriere
Barn:
Sigurd Hole
Sigurd Hole Trio
Sigurd Hole Trio (Håkon Aase, fiolin og Jarle Vespestad, trommer) slapp sitt debutalbum «Encounters» i april 2018. Albumet ble godt mottatt både i Norge og utlandet, med fine anmeldelser i blant annet Dag og Tid, Jazz Journal UK (Best of 2018) og svenske LIRA. Musikken kan skildres som et åpent og nyskapende møte mellom elementer fra blant annet norsk, indisk og arabisk tradisjonsmusikk – med føttene solid plantet i et moderne og tilgjengelig skandinavisk jazzuttrykk. Trioen har gjestet store norske festivaler som Festspillene i Bergen og Varangerfestivalen, og har ellers turnert i Tyskland, Nederland, Belgia og USA.
Donkey Kong Country: Tropical Freeze
Handling
Donkey Kong og hans venner må deretter reise over en rekke øyer, for å komme tilbake til Donkey Kong Island. De tar seg gjennom den frosne festningen til de møter lederen for Snowmads, Lord Fredrik, som utfordrer dem til en slåsskamp dypt inne i en vulkan. Donkey Kong må også få tak i Fredriks horn, for å produsere en bris som skal tine opp Donkey Kong Island igjen.
Sigurd Hole
Andre prosjekt
Ved siden av egne prosjekt er Hole en sentral del av flere norske jazz-ensembler som Tord Gustavsen trio, Karl Seglem acoustic quartet, Eple Trio og Jon Eberson Group. Han har ellers spilt og samarbeidet med musikere og ensembler som Helge Lien, Bugge Wesseltoft, Eli Storbekken, Nils Økland, Terje Isungset, Frode Haltli, Trygve Seim, Audun Sandvik, Arve Henriksen, Morten Quenild, Espen Rud, Torgrim Sollied, Birger Mistereggen, Tom Steiner Lund, Aasmund Nordstoga, Sondre Bratland, Live Maria Roggen, Solveig Slettahjell, Odd Nordstoga, Det Norske Kammerorkester og Kringkastingsorkesteret. Han har vært med på rundt 40 plateinnspillinger og opptrådt på scener verden rundt som Wellington Opera House, Cadogan Hall i London og Lincoln Center i New York. Han er også en aktiv komponist og arrangør, og har arrangert musikk blant annet for Bodø Sinfonietta, Det Norske Kammerorkester og Kringkastingsorkesteret. I tillegg til sitt kunstneriske arbeid har han i en årrekke jobbet som lærer i kontrabass, samspill og improvisasjon ved Norges musikkhøgskole (2007-2019).
Loret Miller Ruppe
Loret Miller Ruppe (født 1936, død 7. august 1996) var en amerikansk politiker og diplomat. Hun var i deler av sitt liv bosatt i Bethesda, Maryland, gift med tidligere kongressmann Phil Ruppe fra Michigan. Loret Miller Ruppe ble utnevnt til ambassadør ved Amerikas forente staters ambassade i Norge av George H.W. Bush i 1989. Ruppe døde i 1996 av livmorkreft.
Gateway of India
Gateway of India (marathi: ) er et monument i den indiske byen Mumbai (Bombay). Monumentet ble bygget i perioden 1911-24, til minne om besøket til kong Georg V og dronning Mary i 1911.
Gateway of India ligger sentralt i Mumbai havn, like ved Taj Mahal Palace & Tower. Herifra er det fergeforbindelse til Elephanta-øya med sine grotter på UNESCOs verdensarvliste.
Monumentet var stedet for den seremonielle tilbaketrekningen av britiske tropper fra India den 28. februar 1948.
Ballast
Ballast er en variabel last av materialer som ikke er betalt fraktgods, men som utgjør nødvendig vekt for å holde et skip stabilt.
Ballasten besto i seilskip av kjølvekten, som var fast, og stein eller sand som ble tatt inn når skipet skulle seile uten, eller med svært liten, frakt. Plassering og sikring av ballasten var avgjørende for om skipet kunne håndtere vær og bølger slik at det kom fram uten slagside.
I moderne skip brukes sjøvann som pumpes inn i spesielle tanker. Disse er plassert slik at de sørger for at skipet stikker dypt nok og er stabilt, slik at propellen får tak. Feil eller mangelfull fylling av ballasttankene kan være farlig, noe som kan ha vært medvirkende til Server-forliset.
Ballastsand ble losset der man fikk frakt. Sanden inneholdt ofte frø, som ga tilskudd av nye plantearter flere steder i landet, såkalte ballastplanter.
Ballastvann blir tømt i havet ved ankomst til havnen der man tar inn last. Ballastvann regnes i dag for lite ønsket. Mange uønskede arter av sjøliv blir forflyttet til andre verdenshjørner der de er til skade for det lokale dyre- og plantelivet.
Ballastvaktjournal er en oversikt over fartøyers ballastskyting ved ankomst til havnen, ført av havnevesenets ballastvakt.
Annen bruk av navnet
Ballast brukes om kontravektene på store bygningskraner for at de ikke skal velte ved bruk.
Fyllmassen under jernbaneskinner og -sviller kalles også ballast. Den består ofte av pukk eller singel.
Seiling under Sommer-OL 1936
Seiling under Sommer-OL 1936 i Berlin. Det ble konkurrert i fire ulike klasser om fire olympiske titler og regattaene ble gjennomført utenfor Kiel i perioden 4. til 12. august.
Seil-klasser OL-1936
Det var fire klasser under sommer-OL 1936:
Sperillen
Sperillen (av norr. Sperðill, trolig fra spǫrðr som betyr hale) er en innsjø i Begnavassdraget og ligger geografisk i Ådal i Ringerike kommune i Viken fylke. Innsjøen har et flatemål på cirka 37 km² og strekker seg omkring 26 km i lengde. Vannspeilet ligger cirka 150 moh. (variabelt) og største dybde er cirka 129 m, mens middeldypet er 44 m. Rundt innsjøen finnes en rekke flotte badeplasser og noen campingplasser. E16 følger Sperillen langs hele østsiden. I nordenden av innsjøen ligger tettstedet Nes i Ådal.
Tilsig og utløp
I nord har innsjøen tilsig fra de større elvene Begna og Urula. Langs vestsiden av fjorden fra de to småelvene Tossevikelva og Skarrudelva, og langs østsiden fra de to småelvene Bjonelva og Rindeelva. I tillegg faller en rekke større og mindre bekker ut i innsjøen.
Ved utløpet i sørenden dannes Ådalselva, som nedstrøms Sperillen har en normal vannføring på 88 m³/s. Ådalselva renner mot Hønefoss, der den renner sammen med Randselva og danner Storelva. Storelva drenerer til Tyrifjorden, Norges femte største innsjø.
Regulering
Sperillen har vært regulert med demning ved Killingstrømmen siden 1906 og er således det eldste reguleringsmagasinet i hele Drammensvassdraget. I 1888 ble brukseierne, Kanalvesenet, og jernbanen, som drev dampskiptraﬁkk på Begna og Sperillen, enige om å be Regjeringen framlegge for Stortinget og søke tilskudd for bygging av en dam ved utløpet av Sperillen. Søknaden ble sendt i 1890, men først i 1903 bevilget Stortinget midler. Staten skulle dekke 1/4 og brukene 3/4 av kostnadene. Dammen ble bygget i årene 1903-1905. En ny dam ble bygget i perioden 1961-1964.
Stilksporesopper
Stilksporesopper (Basidiomycota) er den ene av to store grupper som soppriket tradisjonelt deles i, den andre gruppa er sekksporesopper. Disse to gruppene regnes gjerne som «høyere sopp» og samles av noen forskere i underriket Dikarya i soppriket. Felles for alle stilksporesopper er at de kjønnete sporene dannes utvendig på små stilker, som kalles sterigmer, i toppen av oftest kølleformede celler som kalles basidier.
Sperillen
Regulering
Reguleringshøyden for innsjøen er 2,3 meter. Magasinvolumet utgjør cirka 86,8 millioner m³.
Stilksporesopper
Stilksporesoppene består av de fleste av de velkjente soppgruppene, som skivesopper, rørsopper, kjuker, gelesopper, røyksopper og kantareller, men også av flere soppgrupper som ikke danner store fruktlegemer, eksempler er rustsopper og sotsopper.
Sperillen
Naturen rundt
Langs østsiden av fjorden stiger landskapet raskt opp mot det naturskjønne området rundt Fjorda i Gran kommune på Hadeland, omkring 389 moh. Det regnes som et eldorado for kanoentusiaster. Langs vestsiden stiger landskapet enda brattere mot fjelltoppene i Ådalsfjellene. Både Gyranfisen og Treknatten stiger til over 1 100 moh. Området er et populært rekreasjonsområde både sommer og vinter. Det har også en del hytter og en rekke gode fiskevann.
Stilksporesopper
Generelt består stilksporesopper av hyfer og reproduserer seksuelt ved hjelp av klubbeforma celler i enden av hyfer som hver har fire meiosporer festet på utsida ved hjelp av en liten stilk. Disse seksuelt produserte sporene kalles basidiosporer. Noen stilksporesopper reproduserer aseksuelt.