cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arnold Schwarzenegger
Filmkarriere
Samme år kom spilte han den rollen som har gjort ham virkelig berømt – som Terminator i The Terminator, hvor han spiller en maskin som har i oppdrag å drepe hovedpersonen Sarah Connor. Denne filmen fikk strålende kritikker, fremfor alt grunnet Schwarzeneggers innsats. Han ble 1980-årenes store actionhelt, og medvirket i filmer som Red Sonja (1985), Commando (1985), Rått parti (1986), Predator (1987), The Running Man (1987) og Red Heat (1988), i tillegg til komedien Twins (1988).
Håndball-VM 2015 for menn
Gruppe B
Spilles i Doha og Lusail.
Arnold Schwarzenegger
Filmkarriere
I 1990 spilte han enda en rolle som han gjerne blir husket for på folkemunne, nemlig den tilsynelatende normale Douglas Quaid i Total Recall (1990). Her har karakteren hans en drøm om å dra til planeten Mars, og det gjør han – spørsmålet er om det som skjer er virkelig eller ikke. Samme år spilte han i komedien Førskolepurk, og to år senere gjentok han rollen som Terminator i Terminator II – Dommens dag, bare at han nå beskytter Sarahs sønn John fra å bli drept av en mer kraftfull og avansert Terminator. Filmen fikk enda mer strålende kritikker enn den første, og Schwarzenegger er på toppen av karrieren.
Håndball-VM 2015 for menn
Gruppe B
{|- style="vertical-align:top;"
Arnold Schwarzenegger
Filmkarriere
I 1993 spilte han i en ny actionfilm, Den siste actionhelten, hvor en gutt er en stor fan av Schwarzenegger, men som plutselig blir kastet ut i en av filmene hans og får føle hvor virkelig filmen er. Året etter spilte han hovedrollen i en ny storfilm, James Camerons Sanne løgner, hvor han spiller mot Jamie Lee Curtis. Her er han en hemmelig spion som oppdager at kona muligens er utro, og prøver å finne ut sannheten, samtidig som han må nedkjempe terrorister.
Håndball-VM 2015 for menn
Gruppe B
{|
Arnold Schwarzenegger
Filmkarriere
For komedien Junior (1994) ble han nominert for Golden Globe for beste skuespiller i en komedie/musikal, i en film hvor han melder seg frivillig til å bli gravid i forbindelse med et forskningsprosjekt. I 1996 spilte han i to filmer, actionfilmen Eraser og komedien Jingle All the Way. I 1997 prøvde han seg med en superskurkrolle i Batman & Robin, men filmen ble totalslaktet, og Schwarzenegger fikk heller ikke altfor gode kritikker for sin tolkning av Mr. Freeze. Han rundet av årtusenet med å spille i End of Days (1999), og startet det nye med en ny actionfilm, Den sjette dagen (2000).
Håndball-VM 2015 for menn
Gruppe C
Spilles i Doha.
Arnold Schwarzenegger
Filmkarriere
I 2002 fortsatte han med en ny actionfilm, denne gangen Collateral Damage. Deretter gjentok han rollen som Terminator igjen i Terminator 3: Rise of the Machines (2003), hvor han nok en gang må beskytte John Connor fra å bli drept av en nyere og mer moderne Terminator. Denne filmen fikk imidlertid ikke så god kritikk som de to første.
Så spilte han en heller liten rolle i Jorden rundt på 80 dager (2004) før han trakk seg tilbake fra skuespill for å bli guvernør i California. Han vendte tilbake for å spille en liten cameorolle i The Expendables (2010), og den rollen utvides i oppfølgeren The Expendables 2 i 2012, nå som han ikke har guvernørrollen å tenke på lenger. I disse filmene forenes han for aller første gang med sine med-actionlegender og venner, Sylvester Stallone og Bruce Willis. Han skal også spille i Last Stand i 2013, og det ryktes at han har enda flere filmer på plakaten i det vel omtalte comebacket – de fleste er i actionsjangeren, selv om han for lengst har passert 60.
Håndball-VM 2015 for menn
Gruppe C
{|- style="vertical-align:top;"
{|
Gruppe D
Spilles i Doha og Lusail.
{|- style="vertical-align:top;"
{|
Brunel University
Brunel University er et universitet i det vestlige London i Storbritannia.
Det ble opprettet som Acton Technical College i Acton. I 1957 ble det bestemt at høyskolen skulle deles i to enheter, med Acton Technical College som en utdanningsinstitusjon for teknikere og håndverkere, og Brunel College of Technology, med navn etter ingeniøren Isambard Kingdom Brunel, som et lærested for teknologer. I 1961 fikk det status som College of Advanced Technology, og det ble bestemt at Brunel College skulle utvides på en ny campus. Uxbridge i Hillingdon ble valgt, og allerede før byggingen hadde startet ble det, den 1. april 1962, bestemt at det skulle få endret status. Det fikk navnet Brunel College of Advanced Technology, som det tiende lærested i landet med slik status. Det var også det siste som fikk slik status.
Planen var at de første bygningene i Uxbridge skulle stå klare i 1967. Men i 1963 ble det klart at høyskolen skulle bli et teknologisk universitet, og den 9. juni 1966 ble et kongelig charter innvilget slik at Brunel University ble opprettet.
Frem til 1971 var begge campuser i bruk. Acton-campusen ble så avviklet, og i de neste ni årene ble bare Uxbridge brukt. I 1980 ble Brunel University slått sammen med Shoreditch College of Education, som siden 1951 hadde ligget på Cooper's Hill i Runnymede. Denne campusen ble beholdt, men siden 2004/2005 er det bare studentboliger der. I 1995 ble universitetet utvidet igjen, da West London Institute of Education ble innlemmet. Dermed kom det til campuser i Osterley og Twickenham.
Tradisjonelt hadde Brunel University fokusert på ingeniør-, teknologi og naturvitenskapsfag, men med innlemmelsen av West London Institute kom det nye tilbud innen humaniora, geografi, geovitenskap, helse og idrettsvitenskap.
Det er pr. 2007 planer om å samle hele universitetet i Uxbridge.
Brunel University har vært omstridt. Det sees av mange som et markedsstyrt lærested med en politisk konservativ profil. I 1996 gav universitetet et æresdoktorat til Margaret Thatcher etter at University of Oxford hadde avslått å gjøre det. Dette provoserte mange studenter og ansatte, og seremonien måtte holdes i House of Lords i stedet for på universitetet. Det har også vært strid om nedleggelse av enkelte avdelinger, og i 2005 ble universitetet boikottet av akademikernes fagforeninger etter at seksti ansatte ble sparket under nedskjæringer.
Rangeringer
Universitetet ble rangert som nummer 49 av 126 britiske universiteter på Complete University Guides liste for 2016 og som nummer 53 av 119 britiske universiteter på The Guardians 2016-liste.
THE World University Rankings 2014-2015 plasserte universitetet på plass 226-250 av de 500 beste universitetene i verden. I QS World University Rankings for 2014 rangerte universitetet som nummer 355 og i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014 som nummer 401-500 av verdens universiteter.
Grindvoll
Grindvoll er et lite tettsted med omtrent 400 innbyggere vest i Lunner kommune mot grensen til Jevnaker. Stedet har postnummer 2720.
Navnet Grindvoll ble etablert i forbindelse med anlegget av jernbane mellom Roa og Hønefoss, med Grindvoll stasjon. Tidligere var det ikke noe sentrum her, og området gikk under navnet Vestre Lunner. Skolen på stedet het. Den er nå nedlagt, og bygget er overtatt av Grindvoll idrettslag. Her drives helsestudio, spinningstudio og aktiviteter i forbindelse med ski, skøyter, orientering og annet. Ovenfor dette lokalet ligger en barnehage.
Tidligere lå det en butikk på Grindvoll, den er nå bruktbutikk og bolighus.
Grindvoll har tilsammen fire barnehjem. Skogglimt er det lokale samfunnshuset. Her settes det opp teaterstykker, avholdes bingo og benyttes til festlige lag. Vestbyfunnet er et stort votivfunn fra yngre bronsealder fra gården Vestby.
Bob Martin
Robert «Bob» Doud Martin (født 19. juni 1925 i Tacoma, Washington, død 18. oktober 2012) var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Nattmann
En nattmann (tidligere betegnelse også rakker) var en person som utførte arbeid med tømming av utedoer og latriner i bymessige strøk. Christian II påbød i sin verdslige lov af 1521 alle kjøpsteder å ansette en bøddel og en rakker, der sistnevnte skulle frakte bort døde dyr og annet som ga vondlukt.
Rakkeren kastrerte hester, tok seg av bortkjøring og nedgraving av hestekadavere og selvdøde dyr. Håndtering av døde hester var skambelagt, og kjøttet ble lenge betraktet som urent. I Christiania var det ikke skarpt skille mellom bøddelens og nattmannens arbeid før rundt 1600. Bøddelen tok på seg arbeid av lav status, slik som skorsteinsfeiing. I 1685 ansatte Christiania egne skorsteinsfeiere. Nattmannen hadde på 1600–1700-tallet til oppgave å begrave selvmordere og henrettede. Rakkeren eller nattmannen var også hundefanger og slaktet hester. Rakkeren ble også kalt nattmann fordi arbeidet ofte ble utført om natten for å ikke sjenere innbyggerne. «Rakker» kommer av tysk racken i betydningen «fjerne skitt og avfall». Pilestredet ble til rundt 1820 kalt Rakkerstrædet eller Natmandsgaden. Det skal ha vært dommer Jørgen Brochmann som fikk innført det finere navnet.
Bob Martin
Martin ble olympisk mester i roing under OL 1948 i London. Han var med på den amerikanske fireren med styrmann som vant konkurransen foran Sveits og Danmark. Roøvelsene ble gjennomført i perioden 5. til 8. august 1948 på Themsen. Mannskapet på den amerikanske båten var roerne, Warren Westlund, Bob Martin, Bob Will, Gordy Giovanelli og Allan Morgan som var styrmann.
Nattmann
Nattmannen kjørte omkring med hest og nattmannssluffe («sluffe» av plattysk Schluffe = tøffel ) er en slede, kjøretøy på meier ) når han fartet rundt for å flå selvdøde dyr, grave ned selvmordere og tyver under galgen, hjelpe bøddelen med å knipe og radbrekke dødsdømte, dra dem til retterstedet på sluffen, legge dem på steile og hjul, ta seg av kakstryking og piske prostituerte «av by» (ut av byen), samt varme opp jernet før tyvemerket ble svidd inn i pannen på tyven.
Bakgrunn
Å ta arbeid som nattmann var en av få måter man kunne oppnå benådning på, og slippe en dødsdom. Men arbeidet ble regnet som urent, og nattmannen og hans familie stod nederst i samfunnet som en urban pariakaste.
Tabuet var så sterkt at da en nederlender flyttet til Helsingør, og rakkeren ikke forhastet seg med å fjerne kloakken som samlet seg rundt avtredet hans, fjernet nederlenderen til sist griseriet på egen hånd, fikk sin eiendom i orden - og ødela dermed sitt omdømme for godt. Ryktet gikk byen rundt, og han fikk beskjed fra Helsingørs borgermester og råd om å flytte fra byen, ettersom de «for ingen del ville samtykke ham til medborger efter sådan vandel, hvorved han var fallen i rakkerens embete og hadde gjort seg selv til rakker.»
Nattmannen hadde gjerne avtale med en gårdbruker i området om levering og/eller deponering av avfallet. Avfallet kunne også inkludere vanlig husholdningsavfall, dvs. alminnelig renovasjon.
Nattmannen fikk også oppgaver som assistent for bøddelen eller skarpretteren i forbindelse med henrettelser og andre avstraffelser. Etter en halshogging var det rakkeren som fikk i oppgave å sette det avhogde hodet på stake. Og det var han som måtte grave ned det maltrakterte liket på retterstedet.
Se også
I Forordningen av 7. februar 1749 utstedt av kong Fredrik V er både skarpretterens og nattmannens oppgaver i forbindelse med tortur og henrettelse av dømte mordere klart beskrevet.
Lars Olsen Skrefsrud
Lars Olsen Skrefsrud (født 4. februar 1840 på Engesveen i Fåberg, død i landsbyen Benagaria i India 11. desember 1910) var en norsk misjonær og språkforsker i India. Han regnes, sammen med Hans Peter Børresen, som grunnlegger av den norske misjonsorganisasjonen Santalmisjonen (etter en fusjon i 2001 del av Normisjon). Navnet skyldes misjonærenes virke blant det indiske folkeslaget santalene.
Skrefsrud, som i sitt tidlige voksenliv ble arrestert for tyveri og sonet for det som straffange i Christiania i tre år, regnes også som en av de største lingvister Norge har fostret. Misjonsarbeidet han var med på å starte har i dag (2005) ført til en kirke bestående av mer enn 150 000 kristne santaler i de indiske delstatene Jharkhand, Bihar, West Bengal og Assam, alle i det nordøstre India.
Bakgrunn
Skrefsrud kom fra husmannsplassen Engesveen i Fåberg prestegjeld nær Lillehammer, og vokste opp i fattige kår. Han hadde åtte søsken, moren var en sterk, ivrig og svært religiøs kvinne og faren snekker og smed. Familien Skrefsrud kunne levd som familier flest, hadde det ikke vært for farens alkoholproblem. Familien til Lars hadde ikke råd til skole for Lars, men han fikk allikevel gå på omgangsskole. Omgangsskolelæreren mente at Lars kunne bli klokker. På denne tiden var klokker et yrke med høy status.
Tretten år gammel reiste Lars hjemmefra for å tjene penger, etter hvert fikk han venner som dro ham inn i fyll- og festmiljø. Han gikk i lære på et mekanisk verksted på Lillehammer, og tok deretter arbeid hos en kobbersmed i Brumunddal. På en haugianersamling som Lars og noen venner hadde kommet på for å lage bråk og for å kikke på jentene, fikk Lars en trang til å lære mer om kristendommen. Lars leste mye om kristendommen og forkynte for vennene sine. Til slutt bestemte Lars seg for å reise til Christiania og ta seg jobb som mekaniker. Høsten 1857 kom han i dårlig selskap og begynte å stjele.
Han ble arrestert sommeren 1858 og idømt fire års fengsel. I fengselstiden i Botsfengelet i Christiania (Oslo) fikk han en religiøs nyorientering, han ble omvendt og gikk bort fra sitt tidligere liv. Under fengselsoppholdet lærte Skrefsrud seg språk, både tysk og engelsk. Språkinteressen skulle følge ham hele livet, i vesentlig grad inspirert av hans misjonærkall. Dette gjorde ham med tiden svært språkmektig, og han behersket over atten ulike språk. Som en følge av denne interessen utviklet han også en religiøst preget språkfilosofisk tenkning, som han gjerne formidlet til andre. Han ble kjent som en dyktig og inspirerende folketaler.
Utdanning
Da han ble løslatt fra fangenskapet i oktober 1861, var det ingen misjonsbevegelse som ville ta imot en tidligere straffange. Like etter reiste han til Anna Onsum, en gårdsmanndatter fra Fåberg som han hadde brevvekslet med i fengselet, og forlovet seg. De giftet seg i 1865.
Han ble ønsket velkommen hos bokhandleren Bodding på Gjøvik – og brukte tiden hos bokhandleren til å gjøre seg kjent med mange sider av datidens teologi og misjon. Skrefsrud fikk deretter arbeid ved Nylands verksted i Christiania (senere Oslo), og fortsatte ved siden av dette arbeidet med språkstudier i fransk, latin og gresk.
Sommeren 1862 dro han til Stavanger og søkte om opptak ved Misjonsskolen. Han fikk avslag – antakelig på grunn av sin kriminelle bakgrunn. Skrefsrud hadde et brennende kall – og lot ikke avslaget stanse sin vei mot misjonsgjerningen. Han fulgte derfor et råd om å dra til Berlin. I datidens europeiske hovedstad ble han kjent med familien Hans Peter og Caroline Børresen, som i sin tur satte ham i forbindelse med Gossnermisjonen.
Etter den korte opplæringen Gossnermisjonen gav ham, som omfattet bl.a. språkstudier i gresk og hebraisk i tillegg til noe teologi frem til våren 1863, ble han sendt til India der han virket blant kolerne, en folkegruppe som holdt til i egnene nordvest for Calcutta. Planen var at hans forlovede Anna skulle komme etter, noe som tok svært lang tid. Den tysk-danske krig gjorde samarbeidsforholdene mellom de tyske og skandinaviske misjonærene anstrengt, og et åpent brudd kom i januar 1866.
Tidlig virksomhet
Skandinavene dro til Calcutta, og etter noen forgjeves forsøk på å bli antatt som misjonærer for Det danske Missionsselskab, fikk Skrefsrud og ekteparet Børresen etablert et samarbeid med den engelske misjonæren E. C. Johnson, som var tilknyttet The Baptist Missionary Society. Dermed ble Skrefsrud og ekteparet Børresen med som misjonærer blant santalene i området Santhal Parganas i den nåværende delstaten Jharkand. Santalene var et gammelt minoritetsfolk hvis tradisjonelle religion var en slags animisme. Arbeidet ble snart organisert som «The Indian Home Mission to the Santals». Dette var utgangspunktet for Santalmisjonen, som har forgreninger til flere land, foruten Norge også Danmark (ved Hans P. Børresen), Sverige og USA (i tidlig periode også til Storbritannia).
Santalmisjonen grunnlegges
Den 26. september 1867 ble grunnsteinen lagt til det første huset på misjonsstasjonen Ebenezer i Benagaria (*). Den datoen regnes vanligvis som Santalmisjonens grunnleggingsdag. Samarbeidet med misjonæren E. C. Johnson var snart over i og med at han etter en jaktulykke ble så skadet at han måtte reise hjem til England i 1869.
Våren 1868 lot Skrefsrud seg gjendøpe ved baptistisk voksendåp. Han var lenge inspirert av de baptistiske misjonskirkene i India, men kom imidlertid etter hvert på avstand fra baptistiske synsmåter.
Misjonsvirksomhet
Skrefsrud fortsatte sine språkstudier, og utviklet et verk om santalspråkets grammatikk som utkom i 1873: «A Grammar of the Santhal Language». Året før kom det en ny jordlov som Skrefsrud hadde gjort mye av forarbeidet for. Den knekket godseiernes og ågerkarlenes enevelde og lettet dermed santalenes levekår. Skrefsrud fikk høy anseelse blant folket for sin innsats.
I 1873 og 1874 var Skrefsrud på rundreise i Europa, blant annet i Storbritannia og Tyskland, og to ganger i Norge. Da begynte han å legge et tryggere grunnlag for Santalmisjonens finansiering. Besøket vakte stor interesse om misjonen. Herr Børresen fulgte opp med en Europareise i 1876. Skrefsrud reiste en annen gang rundt i Europa fra 1881 til 1883; i Norge reiste han rundt i syv måneder. Resultatet ble både kraftig økede inntekter til misjonen, og et nettverk av komitéer for Santalmisjonen både i statskirkelige og frikirkelige miljøer. Siste gang Skrefsrud besøkte Norge, ble et dagsbesøk i 1894 mens hans skip på vei til USA lå til kai i Kristiania.
Assam
I India ble arbeidet mer og mer utbygd med tilstrømning av flere misjonærer. Arbeidet ble også utvidet til nye områder der santaler oppholdt seg eller flyttet til. Misjonen ervervet også et område på ca. 100 km² med uoppdyrket mark i delstaten Assam, og dit – til Assamkolonien – flyttet fra 1881 santalske nybyggere. Misjonen opprettet også en rekke skoler. Skrefsrud opprettet også Mornai Tea Estate i samme området. Denne virksomheten har inntil i dag sikret inntekter til misjonsarbeidet i NELC, som nå er en selvstendig kirke – uavhengig av den norsk-danske historien.
Språkarbeid
Skrefsrud egnet seg mer og mer til språkarbeid. Han oversatte Luthers lille katekisme og Vogts bibelhistorie, en del evangelietekster til gudstjenestebruk og nedla et stort arbeid for å skaffe santalene en salmebok. Den første utgaven kom i 1886 med 171 nummer, hvorav hele 68 var salmer forfattet av Skrefsrud selv. En systematisk oversettelse av Bibelen ble påbegynt i 1890, og han ferdigstilte de fire evangeliene. Men det var en annen misjonær, Paul Olaf Bodding, som videreførte og fullendte dette prosjektet.
Frimurer
Med sine språkkunnskaper og internasjonale erfaring var det ikke unaturlig at Skrefsrud kom i kontakt med frimureriet, og han ble tatt opp i Frimurerordenen i København. Han ble kritisert for dette, og forsvarte seg i skriftet «Basis er vor Kristentro» (København, 1883), der han hevdet at det nordiske frimureri hviler på kristendommen og Bibelen, på dåpsbekjennelsen og troen på forløsningen i Kristus. Denne oppfatning ble angrepet av den danske kirkehistoriker professor Frederik Nielsen i flere skrifter. Diskusjonen medførte at Skrefsrud oppgav å være aktiv i losjen. Ved sin død hadde han VI grad.
Død
Skrefsrud døde den 11. desember 1910 i Benagaria i India. Det siste året han levde, var han delvis lam. Gravstedet ligger like utenfor kirken i Benagaria, og pleies fortsatt av menigheten. Gravstedet kan tydelig sees på satellittbilder (for eksempel Google Maps) ved søndre langvegg av den store misjonskirken i Benagaria: *.
Leder
Leder kan referere til:
Naurisk kultur
Naurus kultur har blitt sterkt påvirket av den nåværende vestlige kulturen, og det er bare fragmenter igjen av gamle skikker og tradisjoner.
Kunster og håndverk
Naurus innbyggere bruker vanlige tropiske klær: korte bukser og lette skjorter. Fisking følger fortsatt den tradisjonelle metoden: øyas fiskere venter på fisken i små, lette båter. Skikken å drive fiske med dresserte fregattfugler har blitt bevart til i dag.
Radio Nauru har samlet mange innspillinger av de lokales musikk, men selv gamle Nauruere forstår sjelden innholdet i disse sangene.
Selv om den tradisjonelle kulturen raskt gir plass til den moderne, er musikk og dans – som andre steder i Mikronesia – de mest populære kunstformene. Rytmiske sanger og tradisjonelle ringdanser blir framført særlig ved feiringer og fridager.
Håndverkere lager klær og vifter av kokosfiber og barken fra skruetreet og bruker geometriske mønster som gjenspeiler de som brukes i indonesisk kultur. Trevirke fra kokospalmer brukes også i produksjon av kunst og håndverk.
Språk og utdanning
Naurus språk, naurisk, er en slags blanding av naboøyenes språk. Engelsk forstås og snakkes av de fleste.
Utdanning er obligatorisk fra 6–16 år, og den eneste skolen er Kayser-colleget nord på øya. For videre utdanning og universitet, må nauruere til utlandet, vanligvis Australia.
Landets offisielle nasjonaldag er uavhengighetsdagen 31. januar, men angam-dagen er også en veldig viktig dag.
Sport
Nauruere er store sportfans, og de er mest interesserte i fotball og softball. Nauru pleier ikke å spille internasjonalt, men noen fotballag pleier likevel å reise til Australia, og et spiller i den australske ligaen. Et landslag finnes, men det er ikke anerkjent av OFC eller FIFA.
Tennis og seiling, samt svømming og golf blir også spilt på øya. Landets eneste ordentlige sportsstadion ligger i Yaren, men det er gammeldags og imøtekommer ikke internasjonale standarder. Et nytt stadion er under oppføring i Meneng, men prosjektet har gått i stå pga. pengeproblemer. Alle landets stadion er:
Vektløfting
En sport som Nauru mestrer er vektløfting. Den sensasjonelle gullmedaljen i 1990s Commonwealth Games av Marcus Stephen satte i gang Den nauriske olympiske komité. Vektløfter Reanna Solomon vant også flere medaljer i Commonwealth Games.
I 1998 bestemte Den internasjonale vektløftingsunionen å holde 2001s VM i Nauru. Den ble beskrevet som «Naurus største dag» av innbyggerne. Den tyske byen Riesa ville også ha VM, men Naurus finansielle løfter gjorde utslaget, for første gang ble premier på 6 500 DM for hver gullmedalje utlovt. Finansielle problemer gjorde imidlertid at VM ble avlyst og flyttet til Guam.
Upendra Yadav
Upendra Yadav (født 1959? i landsbyen Bhagbatpur, Saptari) er lederen av protestorganisasjonen Madhesi Janaadhikar Forum – MJF, som er aktiv i Nepals østlige Tarai, grensedistriktet mot India.
Kandidat for UML i 1961
U. Yadav stilte til parlamentet for det store, moderate kommunistpartiet UML i Sunsari-distriktets valgkrets nr. 4 ved valget i 1991. Han fikk 21%, mot den seirende kandidaten fra Nepals Kongressparti som fikk 58%.
Yadav kritiserte partiledelsen fordi han mente han ble tilbudt et valgdistrikt der han var sikker på å tape, og fikk mindre støtte fra partiet til valgpropaganda fordi han var madhesi.
Samarbeid med NKP (Maobadi)
Etter at han hadde vært politisk passiv noen år, startet han organisasjonen MJF, opprinnelig som Institute for Madhes Intellectual Political Studies, en organisasjon som vakte liten oppmerksomhet.
Han begynte å samarbeide med NKP (Maobadi). Det er ikke kjent om han var partimedlem, men han samarbeida blant annet nært med NKP (M)s viktigste madhesi-leder Matrika Prasad Yadav.
Da maoistlederne Matrika Prasad Yadav og Suresh Ale Magar i 2004 ble arrestert i Delhi i India, var Upendra Yadav sammen med dem.
Mens de to kjente NKP (M)-lederne ble overført til Nepal, der de ble satt i fengsel, var det i første omgang ukjent hva som skjedde med Upendra Yadav. Det viste seg seinere at indisk politi hadde beholdt ham, for så å sette ham fri.
Yadav har seinere hevdet at Ram Raja Prasad Singh brukte sin innflytelse for å få ham løslatt.
Episoden førte til at Upendra Yadav ble anklaget av folk fra NKP (M) for å ha gått i tjeneste hos det indiske politiet. Fra nå av ble det brudd mellom Upendra Yadav og NKP (M).
Kontakter med hinduiske organisasjoner
U. Yadav kom nå i nærmere kontakt med ekstreme hinduiske nasjonalister i India, blant annet organisasjonen Rastriya Swayamsewak Sangh (RSS) som ga støtte til MJFs virksomhet.
Etter seieren i demokratiopprøret Jana Andolan 2006, var det store forventninger i Tarai om slutt på den langvarige diskrimineringa av madhesi-befolkninga fra Kathmandu, og innføring av regionalt selvstyre.
Opprøret i Østre Tarai januar–februar 2007
Da Nepals overgangsgrunnlov 2007 ble vedtatt den 15. januar 2007 uten at regionalt sjølstyre var innført, gikk Upendra Yadav i spissen for demonstrasjoner, der han blant annet brente en kopi av den nye grunnloven offentlig.
Dette ble starten på omfattende demonstrasjoner i det østlige Tarai, som ledet til at Nepals regjering i slutten av januar sa seg villig til å forhandle med MJF og U. Yadav.
Av yrke er Upendra Yadav college-lærer i Sunsari-distriktet.
Limerick (poesi)
thumb|Illustrasjon og tekst fra [[Edward Lears barnebok A Book of Nonsense («En nonsensbok») fra 1846 som gjorde limerickformen særlig populær:
There was an Old Man with a beard,
Who said: "It is just as I feared! —
four Larks and a Wren,
Have all built their nests in my beard.]] En limerick er et kort, spøkefullt dikt som består av fem linjer med en bestemt rytme og metrikk, og enderim etter mønsteret aabba.
Form
En limerick skal være på fem linjer hvor første, andre og femte linje har samme enderim og består av tre verseføtter. Tredje og fjerde er kortere med to verseføtter, og de deler enderim. Tradisjonelt skal første linje omtale en person og et stedsnavn, med stedsnavnet sist i linjen. Det er ofte overraskende rim og ordspill i en limerick, og innholdet og poenget er humoristisk og iblant grovt.
Eksempel på norsk
Et eksempel på norsk kan være vinnerlimericken i en konkurranse der en tilleggsregel var at diktet måtte inkludere navnet på et vaskemiddel som het Unik: Et annet :
Eksempler på engelsk
En amerikansk limerick fra 1910 av Dixon Lanier Merritt er velkjent:
Og fra en anonym samling:
Historikk
Limerickformen har vært i bruk på engelsk i flere hundre år. Betegnelsen «limerick» er først dokumentert i England i 1898 (New English Dictionary) og i USA i 1902, og den sannsynlige sammenhengen med den irske byen Limerick er uklar. Formen ble særlig populær gjennom Edward Lears barnebok A Book of Nonsense («en nonsensbok») fra 1846, som nettopp inneholdt skjemtevers med absurd humor.
For mange nordmenn er limericker synonymt med mangeårig sportskommentator Jon Herwig Carlsen. Han leste stadig opp limericker på sendingene på NRK. Limerickene var ofte skrevet og sendt inn av Per «Nordigarden» Nørgaard Sørensen.
Atle Nymo
Atle Nymo (født 9. juni 1977 i Valnesfjord utenfor Fauske) er en norsk jazzmusiker (tenorsaksofon og klarinett), og bror av jazzmusikeren Frode Nymo. Han er kjent for sine bidrag i orkestrene Motif, et av hovedprosjektene hans, og Trondheim Jazzorkester der han bl.a. har samarbeidet med Pat Metheny og Chick Corea.
Karriere
Nymo medvirket i «Bodø Big Band» under lærer Henning Gravrok, og ble senere utdannet ved Jazzlinja (NTNU), og har dessuten spilt i Håvard Stubøs kvintett North. I den senere tid har han spilt i Ole Morten Vågans band Motif der han var med å bli kåret til «Young Jazz Comets» 2001 ved Copenhagen Jazz Festival. I «next MGN Trio» spiller han med Mats Monstad og Ketil Gutvik, samt i sistnevntes «Gutvik5». Ellers har han medvirket i Trondheim Jazzorkester (turne med Pat Metheny i 2001, Moldejazz med Chick Corea i 2003), Norsk jazzforums Milestones in Jazz, og spilt med Kaizers Orchestra.
Nymo er en flittig brukt storbandmusiker og deltar bl.a. på trommeslageren Børre Dalhaugs «Big Band Blast» (2004) og trombonist/komponist Helge Sundes «Denada» (2005), og var fra 2002-2003 medlem av Geir Lysnes Listening Ensemble. Han har også spilt i Trondheim Jazzorkester, og deltok på orkesterets samarbeidsprosjekter med Chick Corea i 2000/2001 og Pat Metheny i 2003. Nymo har også egne plateutgivelse med «Atle Nymo & Frode Nymo Quartet» (med Håkon Mjåset Johansen trommer og Ole Morten Vågan bass). I hans egen «Atle Nymo Quartet» spiller Vigleik Storaas (piano), Magnus Forsberg (trommer) og Ole Morten Vågan (bass).
Kongelige residenser i Storbritannia
Kongelige residenser i Storbritannia er bygninger som er eller har vært offisielle boliger for Den britiske monarken eller medlemmer av kongefamilien.
Noen av residensene er kongelige palasser, som eies av staten, mens andre er privat eiendom. Balmoral Castle og Sandringham House har gått i arv i flere generasjoner. Andre er ikke lenger i bruk som kongelige residenser, enten fordi de ikke lenger eksisterer som Palace of Whitehall eller fordi de er tatt i bruk til andre formål som Palace of Westminster. Det er også enkelte residenser som bare brukes svært uregelmessig.
De kongelige residensene har visse privilegier, som at det ikke er avgift på alkohol der og unntak fra helse- og sikkerhetslover. Unntaket fra alkoholavgiften betyr at det som selges i barene i parlamentsbygningen Palace of Westminster er avgiftsfritt, selv om det er lenge siden bygningen ble brukt som kongelig residens.
De som er i bruk vedlikeholdes av Royal Households eiendomsavdeling, mens de tidligere kongelige palassene i England ligger under Historic Royal Palaces.
Nåværende residenser
{| class="wikitable" ! Residens ! Sted ! Merknader
Privat
arvet fra dronningens far
Nåværende residenser etter type
{| class="wikitable" ! Residens ! Sted ! Brukere
Messierkatalogen
Messierkatalogen er et sett på 110 astronomiske stjernetåker og stjernehoper som Charles Messier katalogiserte. Første utgave i 1774 hadde de 45 første objektene, endelig utgave i 1781 hadde hele katalogen. Charles Messier observerte egentlig kometer, men observerte objekter som kunne forveksles med disse. Han ga derfor ut katalogen for å unngå sammenblanding. Mange slike objekter betegnes fremdeles med sine messiernummer (M1-M110), selv om vi nå vet at de omfatter mange forskjellige typer objekter, fra tåker i vår egen galakse til andre galakser.
Fylkesvei 490
Fylkesvei 490 går mellom Oddernes og Marviksveien (Lund) i Kristiansand kommune. Veien er 1,2 km lang.
Messierkatalogen
Fordi Messier levde og virket i Frankrike, er katalogen begrenset til objekter som kan observeres fra Frankrike gjennom året, det vil si til deklinasjon –35°. Alle messierobjekter kan sees med selv små astronomiske teleskoper eller kikkerter under gode forhold.
Fylkesvei 490
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 25 (Vest-Agder).
Den danske Santalmission
Den danske Santalmission ble etablert av Hans Peter Børresen. Sammen med nordmannen Lars Olsen Skrefsrud bygde Børresen opp en omfattende misjon i santalenes kjerneområde, den nåværende indiske delstaten Jharkhand. I 2000 gikk Den danske Santalmission sammen med Det danske Missionselskab – og etablerte Danmission.
Bruvoll fengsel
Bruvoll fengsel er et forhenværende fengsel, nå en avdeling av Hedmark fengsel, som ligger på Haug i Nord-Odal, en kilometer nord for Bruvoll. Fengslet ble opprettet av Stortinget i 2006. Fengselsplassene er midlertidige og ble etablert som et ledd i arbeidet med å redusere soningskøen i Norge. Etter Stortingets vedtak skulle fengslet være i drift ut 2009, men har blitt permanent. Fengslet ble en del av Hedmark fengsel i 2010.
Tomten er inngjerdet, og er på 46 200 m². Bygningsmassen er på totalt 4900 m². Det er i fengselet 70 soningsplasser av typen «lavere sikkerhetsnivå», som i realiteten betyr åpen soning. Fengslet har 40 ansatte.
De innsatte har ulike tilbud. Blant annet en dugnadsgjeng som består av innsatte og ansatte og som tilbyr vedlikeholdstjenester til lokale lag, foreninger og kommunale virksomheter.
Området ble først opparbeidet av Statsbygg som Bruvoll leir for Sivilforsvaret, senere ble det øvingssenter for Politihøgskolen, og ble i 2006 bygget om til fengsel.
VM i fotball 2010 – Gruppe F
Denne artikkelen tar for seg resultatene i Gruppe F i VM i fotball 2010. Kampene i Gruppe F ble spilt mellom 14. og 24. juni 2010. Gruppen bestod av regjerende verdensmester, , og. Forrige gang Italia møtte Paraguay var i 1950. Kampen endte 1-0 i favør av Italia, men ingen av lagene kvalifiserte seg til neste runde.
Tropenatt
Tropenatt er, ifølge norsk definisjon, en natt der lufttemperaturen (mellom klokken 20.00 og 08.00) ikke går under 20 ℃. Begrepene tropenatt og tropedøgn brukes også i Danmark, tropisk natt dessuten i Sverige og Finland og Tropentage i Tyskland.
VM i fotball 2010 – Gruppe F
På den nyeste FIFA-rankingen var Italia rangert på 4.-plass, Paraguay på 29.-plass, Slovakia på 31.-plass og New Zealand på 80.-plass. Gruppens gjennomsnittlige ranking er den laveste i hele turneringen, kun en 36.-plass. Hvis man ser bort fra det lavest rangerte laget, New Zealand, er gjennomsnittet 21,3.-plass, men også denne rankingen er laveste blant VM-gruppene. Denne gruppen kan anses å være den svakeste av samtlige grupper siden tre av lagene er blant de 10 lavest rangerte lagene i turneringen.
Tropenatt
Normalt forekommer tropenetter i Norden på ettersommeren når havtemperaturen langs kysten er maksimal, helst over 18,5 ℃.
VM i fotball 2010 – Gruppe F
Vinneren av denne gruppen gikk videre og møtte nr. 2 i Gruppe E. Lag nr. 2 i denne gruppen avanserte og møtte vinneren av Gruppe E.
Tropenatt
Norge
Tidligere var grensa for minimumstemperaturen 25 ℃, men slike tropenetter har forekommet bare tre ganger i Norge. Første gang den 9. juli 1933 da Langbryggen i Halden målte 25,5 ℃ i minstetemperatur. 60 år senere, sommeren 1997, hadde Sunndalsøra 25,0 ℃ i minstetemperatur den 29. august 1997. Sommeren 2018 ble det to ganger registrert minstetemperatur over 25 ℃, først 25,2 ℃ i Båtsfjord natt til 19. juli og senere natt til 28. juli med 25,1 ℃ i Lysebotn. Temperaturen ble derfor nedjustert til norske og nordiske forhold. Denne definisjonen nevnes blant annet i 1947.
VM i fotball 2010 – Gruppe F
Alle tider er lokale (UTC+2)
Tropenatt
Norge
Tropenetter er registrert oftest langs Oslofjorden, nedover Sørlandskysten og på Nordmøre. I 1997 ble det i Norge målt i alt 18 tropenetter ved Færder fyr ytterst i Oslofjorden. Færder markerer seg dermed som det stedet i landet med flest tropenetter. Fenomenet forekommer sjeldnere på Vestlandet, i Midt-Norge og Nord-Norge, men likevel noe oftere i Bergen enn i Oslo.
Klimaendringene de siste tiåra har blant annet medført varmere og tørrere augustmåneder. Ved økt temperatur og økt antall sammenhengende tropenetter kan tidligere kjente infeksjonssykdommer i Norden igjen spres via insekter. Malariaparasittene trenger tropedøgn med minimumstemperatur over 20 ℃ i 12–20 dager før infisert mygg er smittefarlig for mennesker. Tidlig på 1900-tallet forekom enkelte sykdomstilfeller langs Vestfoldkysten der mygg spredte malaria fra blodet til sjøfolk som brakte smitten med seg fra utlandet.
VM i fotball 2010 – Gruppe F
Italia – Paraguay
Green Point Stadium, Cape Town
Tilskuere: 62 869
Tropenatt
Tropedøgn
Tropedøgn er i Norge døgn med maksimumstemperatur over 30 ℃ og minimumstemperatur over 20 ℃. Tropedøgn forekommer imidlertid svært sjelden og begrepet er således lite brukt. Som tropenatt og tropedag har heller ikke tropedøgn noen offisiell meteorologisk definisjon.
VM i fotball 2010 – Gruppe F
New Zealand – Slovakia
Royal Bafokeng Stadium, Rustenburg
Tropenatt
Sverige
Den høyeste målte verdien siden offisielle temperaturmålinger begynte i Sverige, ble målt natt til 10. august 1975 ved Kullen i Skåne. Da var den laveste temperaturen 23,7 ℃.
VM i fotball 2010 – Gruppe F
New Zealand – Slovakia
Tilskuere: 23 871
Slovakia – Paraguay
20. juni 2010 – 13:30
Free State Stadium, Bloemfontein
Tilskuere: 26 643
Italia – New Zealand
20. juni 2010 – 16:00
Mbombela Stadium, Nelspruit
Tilskuere: 38 229
Slovakia – Italia
Tilskuere: 53 412
Paraguay – New Zealand
24. juni 2010 – 16:00
Peter Mokaba Stadium, Polokwane
Tilskuere: 34 850
Cass Elliot
Cass Elliot, også kjent som Mama Cass, (født Ellen Naomi Cohen 19. september i 1941 i Baltimore, død 29. juli 1974 i London) var en amerikansk popsanger og skuespiller.
Mama Cass var et fremtredende medlem av The Mamas and the Papas, et folk-pop-band som ble meget kjent med hits som «Monday Monday», «California Dreamin'», «I Saw Her Again» og «Dedicated To The One I Love» på slutten av 1960-tallet. Mama Cass ble lett lagt merke til, takket være hennes store fysiske omfang.
Ungdom
Elliot vokste opp i Washington D.C., og mens hun gikk på high school begynte hennes musikalske karriere da hun fikk rollen som en fransk sykepleier i skolemusikalen The Boyfriend. Etter denne erfaringen bestemte hun seg for at hun ville opptre, foreldrenes press for å få henne til å skaffe seg en akademisk grad førte ikke frem.
Etter dette flyttet hun til New York og gikk på audition for ulike teaterselskaper. Hun hadde allerede skiftet navn til Cass Elliot, der Cass var kjælenavnet faren ga henne (etter prinsesse Cassandra av Troja, som hadde vært rødhåret akkurat som Ellen Naomi), mens Elliot var en avdød venns navn som hun på denne måten ønsket å minnes.
Karrierens begynnelse
I 1964 ble kvartetten Cass Elliot and The Big Three til, blant medlemmene var kanadierne Denny Doherty og Zal Yanovsky. Gruppen skiftet etter hvert navn til The Mugwump, og hadde sin base i en nattklubb i Washington, D.C. De ga ut en singel på Warner Music, men heller ikke denne gruppen hadde et langt liv. På slutten av året falt den fra hverandre, og Elliots solokarriere begynte i Washington.
The Mamas and the Papas
Mama Cass var viktig for gruppen. Hun hadde en kraftig stemme som passet godt sammen med Michelle Phillips litt tynne sopranstemme. Ved siden av dette var hennes opptreden på scenen viktig. Hun fikk god kontakt med publikum. The Mamas and the Papas la opp i 1968.
Solokarriere
Elliot gjenopptok solokarrieren og fikk umiddelbart fikk en stor hit med «Dream A Little Dream». Hun fikk en god kontrakt i Las Vegas, men måtte bæres av podiet under sin første opptreden. Hennes overvekt begynte å kreve sitt. Hun fulgte mange dietter («Jeg vet kaloriinnholdet til alt som settes på bordet»), men hennes kamp var forgjeves.
I 1969 hadde hun en stor hit med sangen «It's Getting Better», og i 1970 kom sangene «Make Your Own Kind of Music» og «New World Coming». I 1970 spilte Elliot i filmversjonen av PufnStuf og tok hun opp et album med rockestjernen Dave Mason.
Fra 1969 til 1973 var Cass Elliot en velkommen gjest i flere av USAs store TV-show.
Ekteskap
Elliot giftet seg to ganger: i 1963 med James Hendricks som hun spilte sammen med i The Big Three og The Mugwump. I april 1967 ble datteren Owen Vanessa født, og i 1968 ble de skilt. I 1971 giftet hun seg med journalisten baron Donald von Wiedenman.
Død
I 1974, etter en vellykket turne i England, ga Mama Cass' hjerte opp. Mediene kunngjorde at hun hadde satt noe i halsen og blitt kvalt. Cass Elliot ble 32 år gammel.
Utmerkelse
I 1998 ble Cass Elliot og de andre medlemmene i The Mamas And The Papas opptatt i The Rock and Roll Hall of Fame. Hennes datter mottok den tilhørende prisen.
Cape Denison
Cape Denison er et steinete nes i bunnen av Samveldebukten i Antarktis. Neset ble, som resten av bukten, oppdaget av Douglas Mawson i 1912. Den australasiatiske antarktisekspedisjonen (1911–1914) under ledelse av Mawson hadde sin hovedleir på neset. Navnet ble gitt for å hedre Hugh Denison fra Sydney som var en av bidragsyterne til ekspedisjonen.
Cape Denison ble i 2004 utnevnt til et spesielt forvaltningsområde i Antarktis og står på listen over historiske steder og kulturminner i Antarktis.
Slyngsøtvier
Slyngsøtvier (latin: Solanum dulcamara ) er en flerårig plante i søtvierslekten av søtvierfamilien (Solanaceae). Den blir 20-200 cm lang, og har forvedet bakkestengel som ligger eller slynger seg, og en øvre plantestengel som er opprett. Hele planten er giftig.
Slyngsøtvier har en klatrende eller liggende, forvedet jordstengel, mens øvre del av stengelen er myk og rød-lilla. Bladene er pilformet eller trekantformet, med inntil fire fliker (pilspisshorn) nærmest bladfestet.
Blomstene er blålilla, har 5 kronblad som ofte er bakoverbøyd, og sterkt gul fruktstand med griffel. Bærene opptrer ofte samtidig med blomstringen, og er eggrunde med om lag 5-10 mm lengde. De går fra grønn til sterkt rød i løpet av midtsommeren.
Blomstringen skjer juni-august, ofte med forekomst av unge skudd, fullblomstrede kronblad, og bær av ulik modenhetsgrad samtidig på samme plante. Slyngsøtvier trives på karrig grunn, fuktig, nitrogenholdig eller kalkholdig jord, og kan vokse fra sprekker på berg langs havet. Den trives også på sumpmark, i oresump, grøfter, dammer, rundt gårdsbruk, og på rullesteinsstrand.
I Norden vokser slyngsøtvier langs kysten og i lavlandet nord til Nord-Trøndelag og indre Bottenviken.
Antonio Dugnani
Antonio Dugnani (født 8. juni 1748 i Milano i Italia, død 19. oktober 1818 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var nuntius i Frankrike 1785–1791, og senere tilknyttet Den romerske kurie, blant annet som prefekt for Kongregasjonen for troens utbredelse.
Han ble kreert til kardinal den 21. februar 1796 av pave Pius VI.
Han deltok ved konklavet 1799-1800 som valgte kardinal Chiaramonti til pave Pius VII.
I 1808 var han blant de mange kardinaler som Napoleon deporterte fra Roma. Han ble først sendt til Milano, og til Paris året etter. Han klarte å utebli fra bryllupet mellom Napoléon Bonaparte og Maria-Louise av Østerrike uten å bli straffet for det. Han hevdet at han var indisponert (det er ukjent om insdisposisjonen var ekte eller innbilt) og ble unnskyldt. Han var dermed blant de "røde kardinaler".
Etter Napoleons fall i 1814 var han i stand til å vende tilbake til Roma.
Fanget (TV-dokumentar)
Fanget (orig: Trapped) er en dokumentarserie som gik på National Geographic Channel i 2007. Den handler om bemerkelsesverdige hendelser der mennesker blir satt på prøvelser som flyulykker, bilulykker, båthavarier, snøskred, jordskjelv, og om hvordan de overlever dette helt til redningen ankommer, eller i andre tilfeller hvordan de redder seg selv.
Episoder
Handler om en tragisk flyulykke, der et fly med 45 mennesker, deriblant et rugby-lag, Stella Maris Colleges Old Christians rugby union team fra Montevideo i Uruguay krasjlander på en isbre i Andesfjellene underveis til en kamp i Santiago i Chile.
Tolv omkommer under havariet, og ytterligere 17 mens de venter på hjelp. De gjenværende 13 blir berget mer enn to måneder etter havariet.
Et lokaltog på vei til Osaka sporer av i en kurve. Det holder høyere fart enn tillatt for strekningen. De to første vogner havner inn i en boligblokk. 107 omkommer; 555 blir skadet.
USS «Kidd» (DDG-100)
Den 24. april 2020 ble det meldt at en sjømann på Kidd hadde testet positiv for koronaviruset etter å ha blitt evakuert dagen før. Det ble så gjennomført kontaktsporing ombord. Det viste seg at ytterligere 17 sjømenn hadde covid-19.
Brånås Nærmiljøsenter
Brånås Nærmiljøsenter er et nærmiljøsenter på Lillestrøm i Viken, med blant annet barnehage og barneskole.
Skolen
Brånås skole sto ferdig i 1998. Skolen har cirka 430 elever, fordelt på 1. til 7. årstrinn, og 37 ansatte.
Vennskapssambandet Norge–Vest-Balkan
Vennskapssambandet Norge–Vest-Balkan, tidligere Norsk-jugoslavisk samband, er en organisasjon for fremme av samarbeid mellom Norge og landene på Vest-Balkan, i det tidligere Jugoslavia. Organisasjonen ble stiftet i 1945 og er omorganisert flere ganger.
Virksomhet
Norsk-jugoslavisk sambands virksomhet hadde sin bakgrunn i de vennskapelige forhold som oppsto under andre verdenskrig mellom nordmenn og jugoslaviske krigsfanger. Reising av minnesmerker og arbeid for å gjøre krigsfangenes historie kjent har derfor vært viktige oppgaver for sambandet. For øvrig har virksomheten også vært knyttet til kulturell aktivitet. Organisasjonen har arrangert vennskapskaravaner mellom Norge og Jugoslavia, den har tatt initiativ til en rekke former for kulturutveksling som f.eks. kunstutstillinger, reiser for barnekor, orkester, leikarringer etc. Den har også gitt stipendier til jugoslavisk ungdom som ønsket å gå på skole i Norge.
Sambandets største økonomiske løft var reisningen av vennskapshuset i Gornji Milanovac i Serbia. Det sto ferdig i 1987.
Organisasjon
Organisasjonen ble stiftet i Trondheim 26. juli 1945. Etter å ha ligget nede noen år ble organisasjonen gjenopprettet i Trondheim høsten 1966. I 1970 ble det opprettet landsavdelinger på Østlandet og i Nord-Norge. I perioden etter 1970 ble det også opprettet en rekke lokallag utover i landet. Organisatorisk sorterte disse under den enkelte landsavdeling.
Den nasjonale ledelsen av organisasjonen var tillagt Trøndelagsavdelingen fram til landsmøtet i april 1976, da ledelsen ble flyttet til Østlandsavdelingen i Oslo. Etter initiativ fra avdelingen i Nord-Norge og Trondheim lokallag ble ledelsen flyttet tilbake til Trøndelag på landasmøtet i Skjåk i 1988.
Vektløfting under Sommer-OL 2004
Vektløfting under Sommer-OL 2004. Det var 22. gang som vektløfting var på det olympiske programmet under OL i Athen. Det ble konkurrert i åtte ulike vektklasser for menn og sju for kvinner. Kina ble beste nasjon med fem gullmedaljer foran Tyrkia med tre.
Vennskapssambandet Norge–Vest-Balkan
Organisasjon
På landsmøtet i Bjugn i 1990 ble organisasjonsstrukturen vedtatt endret. Landsavdelingene ble nedlagt og lokallagene direkte underlagt landsstyret. I 1992 vedtok et ekstraordinært landsmøte å legge ned sambandet. Det ble samtidig valgt et avviklingsstyre som fikk i oppdrag å iverksette de vedtak som ble fattet av det ekstraordinære landsmøtet.