cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
NRK Sogn og Fjordane
NRK Sogn og Fjordane var NRKs distriktskontor i Sogn og Fjordane. Hovedkontoret lå i Førde. Sogndal og Nordfjordeid hadde også hvert sitt lokalkontor. NRK Sogn og Fjordane hadde ca. 40 ansatte og over halvparten av innbyggerne i fylket hørte på sendingene hver dag. Over halvparten av innbyggerne i fylket lyttet daglig til radiosendingene. Hver dag produserte NRK Sogn og Fjordane i overkant av fem timer med radio og 15 minutter med nyheter på TV.
Distriktskontoret var en del av distriktnyhetsendingen Vestlandsrevyen.
Distriktskontoret sto bak lokalleksikonet NRK Sogn og Fjordane fylkesleksikon.
Olav Magne Dønnem
Han debuterte 28. november i verdenscupen i skihopping på Lillehammer i 1998 hvor han endte på 34.-plass. Dagen etter tok han sine første verdenscuppoeng da han endte på 24.-plass. Hans beste plassering i et verdenscuprenn var 4.-plass i Harrachov i Tsjekkia i 1998. Han vant Continental-cupen sammenlagt i 2003/04-sesongen. Sesongen 1997/-98 vant han Norgesmesterskapet for juniorer, knepent foran Morten Ågheim. I 1999 satt han bakkerekord i Holmenkollen med 131 meter. Den ble slått året etter av Sven Hannawald. Han la opp som skihopper våren 2006.
Hans lengste hopp er 214,5 meter i Vikersundbakken i 2004. Hoppet var da bakkerekord, men ble slått av østerrikeren Roland Müller under samme konkurranse.
Kompetansesenter for IT i helse- og sosialsektoren
Kompetansesenter for IT i helse- og sosialsektoren AS (KITH) var et norsk aksjeselskap eid av Helse- og omsorgsdepartementet, Arbeids- og inkluderingsdepartementet og KS. KITHs oppgaver omfattet blant annet å utvikle informasjonsteknologi for helse- og sosialsektoren.
Standardisering
KITH etablerte standarder og profiler av standarder for bruk i det norske helsevesenet. KITH var norsk representant i flere internasjonale standardiseringsorganisasjoner.
Kodeverk
KITH hadde ansvaret for å forvalte en rekke kodeverk for det norske helse og sosial-sektoren. Blant annet forvaltet KITH den norske versjonen av WHOs diagnosekodeverket ICD-10. Kodeverkene publiseres på et eget nettsted www.volven.no.
Historikk
KITH ble etablert i 1990 som svar på en rapport fra Riksrevisjonen som var kritisk til lite systematisk utvikling av IT i det norske helsevesenet. Fra 1. januar 2012 er selskapet nedlagt og innlemmet i Helsedirektoratet.
Aktuelt
KITH hadde ca. 30 ansatte og hovedkontor i Trondheim og avdelingskontor i Oslo. KITH arrangerte sammen med Norsk senter for elektronisk pasientjournal den årlige IT-helse konferansen HelsIT.
Fylkesvei 4012
Fylkesvei 4012 går mellom Spilling og Heddeland i Lindesnes.
Før 1. januar 2010 hadde veien betegnelsen fylkesvei 405. Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 320 (Vest-Agder).
Kunstløp under Vinter-OL 1988
Kunstløp under Vinter-OL 1988. Under Vinter-OL 1988 i Calgary ble det som i de tre foregående vinterlekene arrangert fire øvelser i kunstløp, single for damer og menn, parløp og isdans. Sovjetunionen ble beste nasjon med to gull-, to sølv- og en bronsemedalje.
Simon Darres vei (Oslo)
Simon Darres vei (1–76, mer eller mindre fortløpende) er en vei på Tveita i bydel Alna i Oslo. Den går som blindvei på sørøstsiden av Sigrid Undsets vei.
Veien fikk navn i 1965 etter Simon Darre i Sigrid Undsets bøker om Kristin Lavransdatter.
Etnomedisin
Etnomedisin (av gresk ethnos som betyr «folk») eller folkemedisin er et sammenliknende studium av hvordan folk klassifiserer, oppfatter og søker måter å helbrede sykdommer.
Etnomedisinen er en del av etnobotanikken, og en undergruppe av medisinsk antropologi, som særlig konsentrerer seg om å kartlegge tradisjonell medisin. Kildene er i mindre grad basert på skriftlige kilder, men forekommer ofte som muntlig traderte kunnskaper og helbredelsesmåter, slik de har vært tatt vare på og har blitt utført gjennom århundrer.
Magisk og rasjonell medisin
Til de rasjonelle midlene, basert på århundrer med prøving og feiling, hører bruken av urter, ulike former for bandasjering, og det en regner som den eldste av alle former for helbredse; den antiseptiske metode – å blåse på eller slikke på sår -.
Kunnskaper om etnomedisin ble i hovedsak formidlet via:
Årsakssammenheng
Sykdommer ble gjerne sett på som straff eller som resultatet av en overtredelse. Slikt kunne skyldes at en hadde brutt et tabu, at en var blitt angrepet av en sykdomsdemon, eller noen ved hjelp av magiske gjenstander påfører den enkelte skadeverk.
Helbrederen
Det var først på 1800-tallet at lek og lærd medisin kom i et mer markant motsetningsforhold, og lovverket ble formet slik at en søkte å forhindre de alternative helbrederne i å utøve yrket.
Brevioleria
Brevioleria er en slekt av sommerfugler som hører til gruppen Ithomiini i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Det er kjent fem arter som alle lever i den Neotropiske region (Sør- og Mellom-Amerika).
Tsuruga kraftverk
Tsuruga kraftverk er et varmekraftverk i Japan, og ligger i prefekturet Fukui. Installert produksjonseffekt er 21200 MW, fordelt på 3 like store blokker. Operatør er Hokuriku Electric Power Co Ltd.
Brevioleria
Utseende
Små, spinkle sommerfugler med avrundede vinger og tynn kropp.
Levevis
Som de aller fleste Danainae er disse sommerfuglene giftige, og signaliserer dette med et karakteristisk utseende. Larvene lever på planter i søtvierfamilien.
Pedro Delgado
Pedro Delgado Robledo, også kjent som Perico, (født 15. april 1960 i Segovia) er en tidligere spansk profesjonell syklist. Han vant Tour de France i 1988 og Vuelta a España i 1985 og 1989.
Delgado jobber i dag for Television Española som sykkelkommentator ved store sykkelbegivenheter.
Paris–Nice 2009
Paris-Nice 2009 var den 67. utgaven av sykkelrittet Paris–Nice. Det ble arrangert fra 8. til 15. mars 2009.
Rittet ble vunnet av Luis León Sánchez som syklet for det spanske laget Caisse d'Epargne.
Elling (navn)
Elling er et norsk mannsnavn dannet som en variant av Erling, som har norrøn opprinnelse og betyr «etterkommer av Jarl». Navnet brukes også noe som etternavn.
Elling har norsk navnedag 19. juni.
Etymologi
Elling er en variant av Erling, som har opprinnelse i det norrøne navnet Erlingr. Dette navnet er sammensatt av jarl, «fornem, edel mann eller kriger, jarl», og endelsen -ingr, som betyr «sønn, etterkommer», «tilhører» eller «kommer fra».
Navnet har antakelig ikke noen relasjon til det danske ordet for andunge, ælling, men merk at det gammeldanske tilnavnet Ellyng betød «andunge».
Utbredelse
Elling var et populært navn i Norge på 1700- og begynnelsen av 1800-tallet.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Annen bruk av navnet
Se Elling.
Rage Against the Machine
Rage Against the Machine
I 1992 ble bandets debutalbum, som også har blitt bandets best kjente album, Rage Against the Machine, gitt ut. Platen solgte til tre ganger platina av The RIAA. Debutsinglen, «Killing in the Name» ble en stor hit og har blitt en av RATMs mest kjente sanger. Den kom blant annet på 25.-plass på den britiske singellisten. På albumcoveret er det bilde av den vietnamesiske munken Thích Quảng Đức som er kjent for å ha satt fyr på seg selv i Saigon som en protest mot president Ngô Đình Diệm. Det ble gitt ut fire singler fra albumet; «Killing in the Name», «Bombtrack», «Bullet in the Head» og «Freedom».
Evil Empire
I 1996 ga RATM ut sitt andre studioalbum Evil Empire. Albumet inneholdt hitsinglen «Bulls on Parade».
The Battle of Los Angeles
The Battle of Los Angeles er Rage Against the Machines tredje studioalbum og kom ut i 1999. Albumet kom fort på 1.-plass på Billboard 200 og det inneholder singlen «Testify» som kom på 3.-plass på listen «Mainstream Rock Tracks» og 4.-plass på «Modern Rock Tracks»-listen. Sangen «Guerrilla Radio» vant en Grammy Award for Best Hard Rock Performance i 2001.
Renegades
Renegades var det fjerde studioalbumet til Rage Against the Machine og det ble gitt ut i 2000. Albumet inneholder coversanger fra forskjellige artister, deriblant artister som Bob Dylan og Bruce Springsteen. Det ble gitt ut i 2000, etter at vokalisten Zack de la Rocha hadde forlatt bandet, men det inneholder likevel hans vokal. Det kom ut to singler fra albumet «Renegades of Funk» og «How I Could Just Kill a Man».
Audioslave
Etter at Renegades kom ut, sluttet De la Rocha i bandet for å jobbe med et soloprosjekt. Bandet tok da inn Chris Cornell, den tidligere vokalisten i det kjente grungebandet Soundgarden. Sammen dannet disse fire bandet Audioslave. Audioslave gav ut tre studioalbum. I 2007 forlot Cornell bandet for å jobbe med solostoff. De gjenværende medlemmene kom sammen med Zack de la Rocha, og Rage Against the Machine ble gjenforent.
Zack De la Rocha
De la Rocha forlot Rage Against the Machine for å jobbe med eget matriell. Dette er gitt ut med tittelen One Day As A Lion
The Nightwatchman
I 2003 begynte Tom Morello med sitt soloprosjekt som han kalte The Nightwatchman. Soloprosjektet hans ble kjent for politiske tekster. I 2006 kom platen One Mans Revolution ut, uten å oppnå et bra salg.
Gjenforening
I januar 2007 begynte det å gå rykter om at Rage Against the Machine skulle holde en konsert sammen. 22. januar sa bandet at de skulle gjenforenes på en konsert fordi de ville bruke konserten til å protestere mot George W. Bush. Dette ble starten på omfattende turnévirksomhet.
Morello ble spurt om bandet skulle lage et nytt album sammen, og svarte:
Diskografi
Studioalbum
Tomato-atsuma kraftverk
Tomato-atsuma kraftverk er et varmekraftverk i Japan. Installert produksjonseffekt er 1650 MW. Operatør er Hokkaido Electric Power Co Ltd.
Sidsel Sidsærks vei (Oslo)
Sidsel Sidsærks vei (1–51, 2–46) er en vei på Rødtvet i bydel Grorud i Oslo. Den går fra Hans Aanruds vei til Sandåsveien.
Veien fikk navn i 1959 etter skikkelsen Sidsel Sidsærk i en fortelling av Hans Aanrud.
Widget
En widget eller et skjermelement er et nyttig miniprogram, for eksempel kalkulator, huskelapper eller programoversikt for TV. Widgets kan blant annet brukes i Opera nettleser, Yahoo!, Android, på Dashboard i Mac OS X og de er nedlastbare i Windows Vista.
Gubben og katten
Gubben og katten (svensk: Pettson och Findus) er hovedpersonene i en serie barnebøker av den svenske forfatteren Sven Nordqvist.
Widget
På norsk kalles disse miniprogrammene også for moduler.
Gubben og katten
Den gamle, vimsete gubben Pettersen og hans hyperaktive, snakkende katt Findus som bor på et lite, avsidesliggende småbruk. Bøkene har blitt bearbeidet til videospill, tegneserie, teaterforestillinger, kinofilmer og tv-serie.
Kosovos geografi
Topografi
Mye av Kosovo er fjellkledd. Fjellene Šar Planina ligger i sør og sørøst ved grensen til Nord-Makedonia. Dette er et av de mest populære turistområdene i Kosovo med flere skisteder og Brezovica og Prevalac som de største turistbyene. Det høyeste fjellet i Kosovo er Đeravica på 2 657 meter over havet som ligger i sørvest på grensen til Montenegro og Albania.
Fjellet Kopaonik ligger i nord. De sentrale regionene Drenica og Carraleva og den østlige delen av Kosovo, kalt Goljak, er stort sett åslendte.
Det er to store sletter i Kosovo. Metohija ligger vest i Kosovo, og Kosovosletta ligger i øst.
Elver og innsjøer
Det er flere store elver og innsjøer i Kosovo. De største elvene er Beli Drim (Hvite Drin), som munner ut i Adriaterhavet og sideelven dens Erenik, samt Sitnica, Ibar og Binačka Morava som drenerer til Svartehavet via Donau og Lepenac som flyter til Egeerhavet. De største innsjøene er Gazivoda (380 millioner m³) i nordvest, Radonic (113 millioner m³) i sørvest, Batlava (40 millioner m³) og Badovac (26 millioner m³) i nordøst.
Klima
Kosovo har et kontinentalklima med varme somre og kalde, snørike vintre. Kosovos plassering mellom Middelhavet og fjellene i Sørøst-Europa gir landets store årlige temperaturvariasjoner. Temperaturen om sommeren kan komme helt opp i 30°C, om vinteren kan det krype ned mot -10°C. De største nedbørsmengdene kommer mellom oktober og desember.
Simon Davies
Simon Davies (født 23. oktober 1979 i Haverfordwest) er en walisisk fotballspiller som spiller for den walisiske klubben Solva. Davies har tidligere spilt for klubbene Peterborough, Tottenham og Everton.
Olaf Knudsen
Olaf Knudsen også kalt Wergelandsønnen (født 1835 på Eidsvoll, død 12. juli 1921 på Svensrød, Nøtterøy) var en norsk lærer, hagebruker og foregangsmann for skolehagebevegelsen i Norge.
Knudsen var sønn av Henrik Wergeland og Gunhild Mathea Larsdatter Knudsen (1805–1883). Gunhild var tjenestejente hos Henriks far, Nicolai Wergeland, som var sogneprest i Eidsvoll prestegjeld. Sommeren og høsten 1834 var Henrik vikarierende sogneprest for faren og gjorde da tjenestejenta gravid. Wergeland lyktes i å få bonden Knud Jensen til å ta på seg farskapet til Olaf Knudsen – mot god betaling.
Siden Wergeland og kona Amalie Sofie var barnløse, tok de i 1842 den sju år gamle Olaf Knudsen til seg. Wergeland døde allerede i 1845, og den ti år gamle Olaf Knudsen blei da satt bort til en kirkesanger på (sannsynligvis) Romerike. 14 år gammel blei han huslærer, og fra 1852 til desember 1854 gikk han på lærerseminaret i Asker.
I 1856, 21 år gammel, begynte Olaf Knudsen som enslig lærer på den nyåpna Torød skole der han etterhvert blei rektor. Han var ved skolen til 1910, i 55 år til sammen. I 1870 ektet Knudsen Anne Karine Grinder (1846–1876) fra Nes i Akershus. De fikk barna Ragnvald Arnold Knudsen (1872–1950), Dagny Andrea Knudsen (1874) og Thora Gunhilde Knudsen (1875).
Knudsen var svært opptatt av hagestell, en interesse han sannsynligvis fikk fra den usedvanlig botanisk kunnskapsrike Wergeland.
I 1870 kjøpte Knudsen gården Svensrød på Nøtterøy og utvikla den til en eventyrlig hage som han etterhvert solgte både frukt og grønt fra. Han brukte hagen aktivt i skoleundervisningen og ble en pionér innen den norske skolehagebevegelsen.
Konginkangas
Konginkangas er en tidligere kommune i det finske landskapet Mellersta Finland. Kommunen hadde innbyggere i 1988. Konginkangas var en finskspråklig kommune.
thumb|left|250px|Konginkangas kirke med klokkestabel Den 1. januar 1993 ble Konginkangas slått sammen med Äänekoski kommune.
Loke Fotballklubb
Loke FK ble etablert i november 2005 av Ole Martin Høgmo, som er dagens trener, samt flere av hans tidligere spillere fra Slettaelva SK. I 2007 rykket de opp i 4. divisjon. Klubbens trenere er Ole Martin Høgmo og tidligere Bodø-Glimt-spiller Sturla Solhaug.
Uttaradhyayana sutra
Svetambararetningen i jainismen regner med seks grupper av hellige tekster; Uttaradhyayana sutra er en av fire tekstene i gruppen av Mūlasutraer; og regnes som en av de eldste tekstene i jainenes kanon. Teksten beskrives som «en veldig viktig kanonisk tekst. Samtidig er den også velegnet for et publikum som ikke er så godt kjent med jainismen, fordi den, i motsetning til store deler av det kanoniske korpus, ikke er så teknisk og systematisk repeterende. Dens leksjoner balanserer også fint mellom historier og dialoger på den ene siden, og mer belærende leksjoner.»
Navnet kan oversettes med «svar-kapitlene», «de siste kapitlene» eller «de beste kapitlene».
Donau
Donau er Europas nest lengste elv, etter Volga, og den lengste innen Den europeiske union. Elven er den eneste av de store europeiske elvene som renner fra vest mot øst. Elvens lengde er 2 845 eller 2 888 kilometer, avhengig av hvilken kildeelv som velges.
Donaus utspring er i Schwarzwald i Tyskland og den renner deretter igjennom slettene i Schwaben og Niederbayern, de nordlige For-Alpene og den pannoniske sletten. Etter Jernporten fortsetter elven mellom det rumenske landskapet Valakia i nord og den bulgarske donausletten i sør, til den munner ut i det brede Donaudeltaet ved Svartehavet.
Elven krysser ti land, flere enn noen annen, og de fire hovedstedene Beograd, Bratislava, Budapest og Wien ligger ved dens bredd.
Navn og etymologi
På latin var Donau kjent som Danubius, Danuvius og Ister. Det latinske navnet Dānuvius er en av en rekke gammeleuropeiske elvenavn hentet fra proto-indoeuropeisk *dānu. Andre elvenavn av samme rot er Don, Donets, Dzvina/Düna, Dysna, Dnepr og Dnestr. På rigvedisk sanskrit betyr dānu «dråpe», «væske»; på avestisk betyr det samme ordet «elv». I Rigveda fremtrer Dānu én gang som Vrtras mor. Det er mulig at dānu på skytisk, som på avestisk, var et generisk ord for «elv»; Dnjepr og Dnjestr, fra Danapris og Danastius, antas å være respektive videreføringer av skytisk *dānu apara – «fjern elv», og *dānu nazdya- – «nær elv». Elvens nedre løp (en vanlig betegnelse på strekningen nedenfor Jernporten) ble også kalt Hister eller Ister; enkelte romerske byer langs nedre Donau bar tilleggsbetegnelsen ad Istrum, for eksempel Nicopolis ad Istrum.
Alle moderne språk som snakkes i Donaus nedbørsfelt har navn som er avledet fra det latinske Dānuvius: tysk: Donau; bayersk: Doana; jiddisk: דוניי, Duney; schlesisk: Důnaj; høysorbisk: Dunaj; slovakisk: Dunaj; ungarsk: Duna; kroatisk: Dunav; serbisk og bulgarsk: Дунав, Dunav; rumensk: Dunărea; romani: Dunaja; ukrainsk: Дунай, Dunai.
For antikkens grekere var elven kjent som Istros, Ἴστρος, et låneord fra et trakisk/dakisk navn som betyr «sterk», «rask» (jamfør Sanskrit iṣiras, «rask»). Det greske navnet på Donau blir av Hesiod brukt som navnet på Okeanos' og Tethys' sønn. Istros føres også tilbake til det keltiske ordene ys («rask») og ura («vann», «elv»). Det dakiske/trakiske navnet var Donaris for øvre Donau, og Istros for nedre Donau. Det trakisk-frygiske navnet var Matoas, «lykkebringeren».
Det latinske navnet er hankjønnsord (maskulinum, jamfør navnet på Rhinen, Rhenus Pater – «fader Rhinen»). Det tyske Donau (tidlig nyhøytysk: Donaw, Tonaw; middelhøytysk: Tuonowe ) er femininum, da det har blitt omtolket til å inneholde suffikset -ouwe – «våtmark».
Befolkning, byer og stater i nedbørfeltet
Elven renner gjennom fire hovedsteder: Wien, Bratislava, Budapest og Beograd. I elvens nedbørfelt finner man seks millionbyer. Av disse ligger Wien, Budapest og Beograd direkte til elven. De øvrige er München, Sofia og București.
Nedbørfeltets yttergrenser
Savas nedbørfelt rommer fire stater uten direkte tilknytning til Donau. Sava oppstår vest i Slovenia ved sammenløpet av to elver ved Radovljica. Lim som også hører til Savas nedbørfelt, har sitt utspring i grenseområdet mellom Albania og Montenegro, og utgjør Albanias eneste nedbørfelt som drenerer til Svartehavet. Herfra renner den gjennom Montenegro, og over grensen til Bosnia-Hercegovina hvor den munner ut i Drina like før Visegrad. Drina har sitt utløp i Sava i det nordøstlige hjørnet av Bosnia-Hercegovina.
Nord-Makedonias tilknytning til Donau starter helt nord i landet med Binačka Morava (her kalt Golema, lenger nedstrøms kalt Južna Morava). Binačka Morava renner inn i Kosovo for så å vende østover og inn i Serbia og deretter fortsette med navnet Južna Morava. Ved Stalac løper elven sammen med Zapadna Morava og blir da Velika Morava som munner ut i Donau øst for Smederevo.
I landsbyen Toblach i Sør-Tirol, Italia finnes kilden til Drava som også er sideelv til Donau. Elvens utløp er ved Osijek i Kroatia. Sveits’ forbindelse til det danubiske systemet har sitt utgangspunkt i Malojapasset i kantonen Graubünden hvor man finner kilden til Donaus sideelv Inn. Tsjekkia knyttes til Donaus nedbørfelt ved flere elvesystemer som alle ender opp i Morava. Morava har sitt utløp ved Devin-Bratislava. Polens forbindelse med Donau har utgangspunkt i elven Svarte Orava i Karpatene, vest for Tatrafjellene. Ved sammenløpet med Hvite Orava i Slovakia, dannes Orava som igjen munner ut i Váh. Váh har sitt utløp i Donau ved Komárno.
(Kilde: Ty. Wikipedia/Donaukommisjonen, Budapest, januar 2000 til mars 2004)
Sideelver
Den lengste sideelven til Donau er Tisza. Ytterligere seks sideelver har en lengde på mer enn 500 kilometer: Prut, Sava, Drava, Olt, Siret og Inn. Tisza, Sava og Drava munner ut i det sørlige pannoniske bekkenet (Serbia og Kroatia). Prut og Siret munner ut i Romania like før Donaudeltaet ved Galați. Nord for Alpene er Inn den eneste av Donaus sideelver som er lengre enn 500 km.
Når man derimot tar utgangspunkt i middelvannføringen til sideelvene, gir det delvis et annet bilde. Således har Prut, som er den nest lengste sideelven, omtrent en like stor middelvannføring som Velika Morava, som ikke engang er halvparten så lang. Inn har omtrent like stor middelvannføring som den tre ganger så lange Tisza. Den av Donaus sideelver med størst middelvannføring er Sava.
Striden om kilden
Donau oppstår som geografisk navn ca. 1,4 km øst for Donaueschingen, hvor de to elvene Brigach og Breg flyter sammen. Herav uttrykket «Brigach und Breg bringen die Donau zuweg» – Brigach og Breg bringer Donau i vei. Donaubekkens utspring i Donaueschingen blir gjerne kalt Donaus offisielle kilde. Andre holder elven Bregs utspring i Furtwangen som Donaus egentlige kilde. Donau har uansett tilfelle sitt utspring i Schwarzwald og sitt utløp i Svartehavet. Det finnes derfor ingen tilsvarende strid om tilnavnet Den svarte elven.
Naturen langs den tyske ruten
Den tyske Donau, fra kilden til grensen mot Østerrike, er 687 kilometer lang og dermed den tredje lengste elven i Tyskland. Elvens kilde ligger i delstaten Baden-Württemberg og fortsetter videre inn i Bayern på grensen mellom Ulm og Neu-Ulm.
Den øverste delen av elven flyter igjennom Baar (landskap) og kalles da gjerne ”unge Donau” (Junge Donau). Deretter møter den karakteristiske daler og pass i den schwabiske del av Jurafjellene. Et særlig fenomen er at deler av elveleiet tørker ut deler av året (Donauversickerungen). Beuron utgjør sentrum i Naturpark Obere Donau (Schwabisk Alb). Etter Sigmaringen åpner landskapet mot sør seg mot høysletten Oberschwaben eller Schwäbisches Oberland som strekker seg helt til Bodensjøen. Mellom Weltenburg og Kelheim skjærer elven seg gjennom et fjellpass (Weltenburger Enge). Langs elvebredden reiser det seg karakteristiske bergknauser.
Kelheim ligger 2415 km fra nullpunktet i Sulina. Herfra er det mulig å trafikkere Donau med større skip helt til Svartehavet. Ved Kelheim utløper også Altmühl i Donau. De siste 34 km er Atlmühl kanalisert for å utgjøre en del av Main-Donaukanalen. Kanalen går nordvest via Nürnberg til Bamberg hvor den påtreffer Main. Dermed er det mulig å ferdes på kjøl fra Svartehavet til Nordsjøen.
Passau kalles gjerne de tre elvers by (Dreiflüssestadt). Fra venstre bredd kommer Ilz med sitt svarte vann fra myrområdene i Bayerischer Wald. Like nedenfor kommer fra høyre side Inn med sin grønnfargete strøm. I noen kilometer er dermed den blå Donau trefarget (grønn/blå/svart). Det påfallende er at Inns grønne vann trenger de øvrige vannmassene til side. Dette har sammenheng med at Inn ofte har en sterk vannføring, men også at Inn er grunnere enn Donau (Inn: 1,90 meter, Donau: 6,80 meter). I snøsmeltingen fører Inn fem prosent mer vann enn Donau, mens Donau likevel har den mest stabile vannføring og overveiende også den største, fra oktober til april.
Sideelver langs den tyske ruten
Donaus sideelver langs høyre bredd er Iller (Neu-Ulm), Lech ved Marxheim (øst for Donauwörth), Isar ved Deggendorf og Inn i Passau. Langs venstre bredd er de største elvene Wörnitz i Donauwörth, Altmühl ved Kelheim, Naab og Regen ved Regensburg. Også en rekke mindre elver renner ut i Donau, som for eksempel Riss, Roth, Grosse Lauter, Blau, Günz, Brenz, Mindel, Zusam, Schmutter, Paar, Abens, Grosse Laber, Vils og Erlau. Ranna har sitt utspring i Tyskland, men munner ut i Østerrike.
Byer langs den tyske ruten
Byer av betydning langs den tyske delen av Donau er bl.a. Donaueschingen, Tuttlingen, Sigmaringen, Ulm, Neu-Ulm, Günzburg, Donauwörth, Ingolstadt, Kelheim, Regensburg, Straubing, Deggendorf og Passau.
Byggverk langs den tyske ruten
Betydelige byggverk langs den tyske ruten er klosteret (med rang av erzabtei) i Beuron, Hohenzollernes slott i Sigmaringen og den gotiske klosterkirken i Ulm (Ulmer Münster) med verdens høyeste kirketårn (161,6 meter). Ovenfor Kelheim ligger ved høyre bredd det store klosteret Weltenburg og noe lenger ned på venstre bredd, Befrielseshallen (Befreiungshalle) reist på en høyde over byen. Regensburg er kjent for gamlebyen med domkirken, bydelen Stadtamhof og for Steinerne Brücke som binder bydelene sammen. Bemerkelsesverdig er også Walhalla ca. åtte kilometer øst for Regensburg og endelig St. Stephansdomen i Passau.
Østerrike
Donau spiller en sentral rolle i Østerrikes historie og kultur. Dobbeltmonarkiet Østerrike-Ungarn, som omfattet omtrent 1,300 kilometer av Donaus løp, ble gjerne omtalt som «Donaumonarkiet».
Østerrikes vassdrag renner i det alt vesentlige ut i Donau og dermed Svartehavet. Bare området i delstaten Vorarlberg har sine vassdrag rettet mot Rhinen. Et meget lite område nordvest i Niederösterreich (Waldviertel) dreneres ut i Lainsitz, videre i Vltava og Elben og til slutt i Nordsjøen. Elvene i en liten del av Mühlviertel i Oberösterreich har også retning direkte mot Vltava.
Like etter Passau ligger den tysk-østerrikske grensen, og ca. 50 kilometer deretter følger Schlögener Schlinge, hvor elven endrer sitt løp 180 grader. Etter ca. 70 kilometer følger Linz, Østerrikes tredje største by og anlagt på begge sider av Donau. Deretter følger Mauthausen, Enns og Grein.
Byen Melk med det store klosteret (Stift Melk) er inngangen til Wachaudalen. Wachau strekker seg videre forbi Dürnstein til Krems og deretter gjennom slettene til Tulln.
Hovedstaden Wien ligger nær Donau. For å hindre virkningene av oversvømmelser av Donau er elven i betydelig grad regulert, blant annet gjennom Donauinsel. Den internasjonale kommisjonen for beskyttelse av Donau (ICPDR) har sete i Wien.
Etter Wien passerer elven nasjonalparken Donau-Auen før den når middelalderbyen Hainburg an der Donau, umiddelbart før grensen mot Slovakia.
Viktige sideelver i Østerrike er Inn (høyre, ved den tyske grensen), Aist (venstre), Traun (høyre), Enns (høyre), Ybbs (høyre), Traisen (høyre), Kamp (venstre), Wien (høyre), Schwechat (høyre).
Langs den østerrikske ruten ligger elleve kraftverk i Donau.
Slovakia
Ved Devín møter Donau sideelven Morava og samtidig Østerrikes grense mot Slovakia. Bratislava, som er hovedstaden i Slovakia, følger umiddelbart deretter. De påfølgende 15 kilometer renner Donau med slovakisk territorium på begge sider inntil Ungarn dukker opp på høyre bredd. Før grensen mot Ungarn forgrener Donau seg til Lille Donau (Malý Dunaj) på venstre side. Mellom Donau og Lille Donau dannes Kornøya (Žitný ostrov), den største øya i noen europeisk elv. Lille Donau løper i det slovakiske landskapet gjennom tallrike buktninger til den ved Kolárovo renner ut i Váh, den største slovakiske elv etter Donau. Váh har sitt utløp i Donau ved Komárno. Andre slovakiske elver som munner ut i Donau er Hron ved Stúrovo og Ipeľ (ungarsk Ipoly) ved Szob.
Ungarn
Ved Szob på venstre bredd munner Ipoly (slovakisk Ipeľ) ut og Donau forlater statsgrensen for deretter å bli ungarsk på begge sider. Langs venstre bredd hever Börzsöny-fjellene seg over elven og på høyre Visegrádfjellene. Ved Visegrád bøyer Donau seg 90 grader mot sør og former dermed selve Donaukneet. Herfra renner elven rett sørover i ca. 500 kilometer. På omtrent samme sted deler elven seg i to og fortsetter på hver side av Szentendreøya (Szentendresiget) helt til den når Budapest. Byer av betydning er Vác på venstre og Szentendre på høyre side av øya.
Budapest er Ungarns hovedstad og med sine 1,8 millioner innbyggere den største langs elven. Etter manges oppfatning er den også den vakreste. Donau er på dette punktet mellom 400 og 500 meter bred. Budapest er anlagt på begge sider av elven, for øvrig som den siste med slik beliggenhet før Donau når Svartehavet. Lengst sør i Budapest forgrener elven seg ved at Rackeve-Duna trenger inn i landskapet mot venstre. De to elvenes parallelle løp danner Csepeløya inntil de igjen forenes ved Rácalmás. Etter å ha passert tallrike mindre byer som Dunaujvaros, Baja, Dunaföldvár, Paks og Kalocsa, forlater Donau kort etter Mohács, det ungarske territoriet.
Kroatia
Med 137 kilometer samlet lengde har Kroatia, etter Moldova og Ukraina, den korteste delen av Donau. Den kroatiske Donau begynner like ovenfor Batina, rett vest for trerikshjørnet mellom Kroatia, Ungarn og Serbia. Grensen følger deretter mer eller mindre elvens løp til den når Ilok og Backa Palanka på serbisk side. Underveis i Kroatia passerer elven naturparken Kopački rit. Drava danner parkens sørlige grense fra Osijek og ca. 20 kilometer til elvens munning ut i Donau. Den viktigste byen langs den kroatiske delen av Donau er Vukovar, som fikk store skader i krigen mot Serbia.
Serbia
Langs den videre veien gjennom Serbia passerer Donau på venstre side industribyen Pančevo, utløpssted for Timiș. Videre ca. 40 kilometer nedover elven ligger Smederevo festning på den høyre siden. Festningen og byen omkring var i en periode av middelalderen hovedstad i Serbia. Deretter følger etter ca. 10 kilometer utløpet til Velika Morava. Snart blir Donau Serbias grense mot Romania. På høyre bredd ligger øya Ostrovo mellom elvens hovedleie og Srebrnosjøen. Videre passeres på høyre side ruinene av Golubac festning. Donaus videre løp fortsetter inn i en trang slukt kjent som Jernporten, hvor elven på det smaleste er 150 meter. Demningene Djerdap 1 og 2 er de betydeligste byggverk i området i nyere tid. Den serbiske siden omfattes av Djerdap nasjonalpark.
Romania
Mer enn en tredel av Donau, nærmere bestemt 1075 kilometer ligger til Romania. Her kalles elven Dunărea. Den rumenske delen av Donau begynner sørvest for Banatfjellene. Etter Orșova bryter Donau igjennom Jernporten like før den passerer Drobeta-Turnu Severin. Elven gjør da en sving sørover til et stykke forbi Calafat for deretter å fortsette i østlig retning. Donau er grenseelv med Bulgaria i ca. 500 kilometer.
Mellom Calafat og Vidin på bulgarsk side går det ferge som skal erstattes med Calafat-Vidinbroen i løpet av 2010. Sideelven Jiu møter Donau ca. 75 km etter Calafat. Like etter kommer byen Bechet med fergeforbindelse til Orjakhovo på bulgarsk side. Videre langs den rumenske bredden finnes byene Dăbuleni, Corabia, Turnu Măgurele (ved utløpet av Olt), Zimnicea, Giurgiu (bro til Ruse), Oltenita (ved utløpet av Argeș). Etter å ha passert den bulgarske byen Silistra bøyer elven nordover og inn på et rent rumensk territorium. Omtrent på samme sted deler den seg i to løp, med det østlige løpet som det bredeste. Denne bredeste og østligste elvearmen går langs relativt tynt befolkete områder til den når Cernavodă. Her finnes Cernavoda kjernekraftverk og byen er startpunkt på Donau-Svartehavskanalen. Lengre nord passerer elven Hârșova på høyre side. Den venstre elvearmen – Bratul Borcea – møter først byen Călărași og deretter Fetesti. Sideelven Ialomita munner ut i Bratul Borceas venstre bredd fire kilometer lengre nord. Umiddelbart før Giurgeni-Vadu Oiibroen møtes de to elvearmene igjen til ett elveløp.
Videre nordover passerer Donau de store byene Brăila og Galați langs venstre bredd, den sistnevnte ved utløpet av Siret. Deretter vender elven igjen i østlig retning, idet den runder Macinfjellene idet nordlige Dobrudsja. Donau blir da en meget kort strekning grense mot Moldova for deretter å bli Romanias grense mot Ukraina.
Bulgaria
Donau danner Bulgarias grense mot Romania. Dette innebærer at Donau alltid har Bulgaria på sin høyre side. Ved Svisjtov når elven sitt sørligste punkt på strekningen fra kilden til Svartehavet. Etter Silistra forlater Donau Bulgaria og renner nordover på rumensk territorium. Landskapet fra elven Timok ved grensen til Serbia, til Svartehavet kalles Den donauske slette i Bulgaria.
Sju bulgarske provinser med tilsammen ca. 1,5 millioner innbyggere grenser til elven: Vidin, Montana, Vratsa, Pleven, Veliko Tarnovo Ruse og Silistra.
Donau er den eneste elven i Bulgaria som kan nyttes som transportvei. Viktige byer og havner langs bredden er Vidin, Lom, Orjakhovo, Nikopol, Belene, Svisjtov, Ruse, Tutrakan og Silistra.
Langs den nesten 500 kilometer lange strekningen finnes bare to broer. Vennskapsbroen Giurgiu-Ruse har siden 1954 forbundet Ruse med den rumenske byen Giurgiu. Calafat-Vidinbroen ble fullført i 2012 og ventes åpnet i 2013. Det er fergeforbindelse fra Orjakhovo til Bechet og fra Silistra til Călărași.
Moldova
Moldovas bredd langs Donau er den korteste av alle tilgrensende stater. Inntil 1999 besto landets grense mot elven kun av 340 meter ved utløpet av Prut ved Giurgiulești. Etter et makeskifte med Ukraina er strekningen forlenget til 570 meter. Utbyggingen av havnen i Giurgiulești er omstridt sett fra et naturvernsynspunkt.
Ukraina
Etter å ha tatt opp i seg Prut i det moldaviske hjørnet, fortsetter Donau som grenseelv mellom Romania og Ukraina. Ukrainske byer langs Donau er Izmail, Kilia og Vilkove hvor Bystryjkanalen begynner. Elven sprer seg i Donaudeltaet som omfatter 4178 km² hvorav ca. 668 km² ukrainsk område og munner endelig ut i Svartehavet.
Geologi
Selv om den øverste delen av Donau i dag er mindre enn Rhinen, er Donau geologisk langt eldre en sistnevnte. Rhinen kan gjerne karakteriseres som Donaus konkurrent i den delen av nedbørfeltet som omfatter dagens Sør-Tyskland. Dette fører til visse særlige forhold.
Elvens opprinnelige løp
Rhinen er den eneste elv i Alpene som renner i nordlig retning, mot Nordsjøen. Dermed tar den opp i seg vannet nord for det europeiske hovedvannskillet. Dette vannskillet deler med en usynlig linje deler av Sør-Tyskland.
Dagens situasjon med «Donauversickerungen»
Deler av Donaus vannføring foregår allerede i dag gjennom de porøse kalksteinene i Schwäbische Alb til de dypere deler av Rhinen. Dette underjordiske vannet vil spise seg mer og mer inn i kalksteinen, og det antas derfor at Donaus overflatevann i disse områdene på et tidspunkt vil fullstendig forsvinne inn i Rhinen.
Mellom Immendingen og Möhringen forsvinner en stor del av Donaus vann ned i grunnen og renner gjennom hulrom i såkalt karstkalkstein til Aachtopf mer enn 14 km unna, hvorfra vannet renner videre til Bodensjøen og deretter ut i Rhinen. Ved lite vann kan elven gå tørr, og elveleiet blir helt tørt (Versickerungen). Donau blir da kun tilført vann fra de små elvene Krähenbach i Möhringen og Elta. Ettersom disse tørkeperiodene har tiltatt de siste tiårene, blir en del av Donaus vann ledet forbi tørkestedene gjennom en tunnel. Tunnelen og den tilhørende demningen er lagt ved utkanten av Immendingen, mens selve tunnelen fører til Möhringen. Ytterligere en Donauversickerung som gir vanntilførsel til Aachtopf, finnes ved Fridingen an der Donau.
Grekerne
I det sjuende århundre før Kristus tok grekerne seg opp elven. De hadde kommet fra Svartehavet over byen Tomis, dagens Constanța. Deres oppdagelsesreise endte imidlertid ved Jernporten. Elvestrømmen stanset de greske skipene fra å dra videre forbi det som i dag er grensen mellom Serbia og Romania. Det nedre løpet kalte grekerne for Istros, mens elveløpet ovenfor var ukjent for dem.
Romerne
Navnet Istros kom deretter i bruk blant antikkens romere. Romerne kalte elvens løp ovenfor Jernporten for Danuvius og det var samtidig navnet på romernes egen gud knyttet til elven.
Donau utgjorde fra et punkt vest for Regensburg og videre nedover elven, romerrikets grense mot folk og stammer i nord (Donaulimes). Egentlig var det ikke tale om en limes som er en fastlandsgrense, men en ripa, det vil si en elvegrense. Langs denne grensen ble det stasjonert legioner og festningsverker. Samtidig var elven ferdselsvei for både tropper og forsyninger til bosettingene langs elven. Donaulimes var med enkelte avbrudd intakt fra år 37 til keiser Valentinian den førstes regjeringstid (364–375).
Magyarene
I det niende århundre var Donau atkomst for de asiatiske magyarene. Magyarene vandret fra sitt urhjem Magna Hungaria (området mellom Volga, Kama, Bjelaja og Ural) til Levedia ved elvene Don og Volga, hvor de var med i Khazarenes statsdannelse, deretter til Etelköz (steppeområdet mellom Dnepr, Dnestr og Svartehavet) og til slutt, i år 896 i Karpatbekkenet. Der slo de seg sammen med den slaviske befolkning på stedet og dannet i løpet av de kommende 150 til 200 årene dagens ungarske nasjon.
Det første korstoget
Godfred av Bouillon var en av lederne for det første korstoget mellom 1096 og 1099. Godfred førte troppene sine langs Donau fra Regensburg til Beograd.
Tyrkerne
I det femtende århundre rykket den tyrkiske hæren fremover langs Donau på sitt felttog gjennom Sørøst-Europa. Elven gjorde det mulig for tyrkerne å forflytte seg raskt fremover. Omkring 1440 var de kommet 2000 kilometer fra elvens munning og innledet det første slaget om Beograd. Beograd falt imidlertid ikke før 1521. Få år senere, i (det første) slaget ved Mohács 1526 seiret den osmanske hæren over den ungarske kongen. Kong Ludvig II falt under slaget, noe som igjen førte til at Ungarn ble innlemmet i det habsburgske Østerrike. Dette var kimen til det såkalte Donaumonarkiet.
I 1529 sto tyrkerne utenfor Wien, men klarte aldri å erobre byen. Dermed var osmanenes ekspansjon langs Donau stanset. Etter slaget ved Mohács 1687 tapte tyrkerne litt etter litt sin innflytelse i området. Nest etter det østerrikske forble imidlertid Det osmanske riket lenge den mest betydningsfulle politiske faktoren i Sørøst-Europa. Dette varte inntil balkanområdene gikk tapt i den russisk-tyrkiske krigen 1768-1774. Donau var derfor ikke bare en militær og kommersiell hovedpulsåre, men også en politisk, kulturell og religiøs grense mellom Oksidenten og Orienten.
Donauschwaberne
Innvandrerne ble kalt schwabere av sine nye naboer, selv om mindre enn 10 % av dem kom fra Schwaben. En mulig årsak til dette er at ferden på Donau ofte begynte i Ulm. Transporten på elven foregikk gjerne på såkalte ulmkasser (tysk: Ulmer Schachtel). Dette var en flåte bygget kun for nedstrøms transport. Ved ankomst til bestemmelsesstedet ble materialene brukt som bygningsmaterialer eller brensel.
Donauschwaberne oppsto som begrep i 1920, blant annet for å avgrense disse innvandrerne mot siebenbürgen-sakserne og de østerrikske landlerne som hadde en helt annen innvandringshistorie. Dessuten var bosettingsområdene som hadde tilhørt Østerrike-Ungarn, nå spredt på flere stater. Begrepet donauschwabere er derfor mest av alt et politisk og ikke et etnisk begrep.
Flora og fauna
I flere hundre kilometer passerer Donau flere landskaper og klimasoner og endrer dermed flere ganger sin karakter. Tilsvarende mangfoldig er flora og fauna langs elven. På tross av tallrike og tildels store menneskelige inngrep, er Donau i flere deler ennå meget rik på arter. Enkelte særlig viktige områder er vernet.
Typiske treslag i våtmarksområdene langs Donau er sølvpoppel, langs de øvre deler av elven gråor og hvitpil. Hardere tresorter er smalbladask som forekommer fra Wien og nedstrøms. Videre finnes alm, vrangalm og sommereik. I selve Donau vokser wasserfalle (Aldrovanda vesiculosa) og blærerot.
Til sammen finnes over 300 fuglearter langs elven som er en av de viktigste europeiske trekkveier. Flere områder langs Donau er viktige områder for overvintring, hekke- og hvileplasser.
Støren gikk tidligere helt opp til Wien, men etter byggingen av demningene ved Jernporten er det ikke lenger mulig. Enkelte arter er endemiske som for eksempel donauniøye. Støttet av forsterkete landskapsvern og gjenvinning av naturområder i Donaus nedbørfelt har sjeldne fiskeslag fått bedre levevilkår fremfor alt i Tyskland og Østerrike. Slik ble den antatt utryddete hundefisken gjenoppdaget i 1992. Forøvrig finnes i elven bl.a. belugastør, karpe, maller, piggfinnefisker og donaulaks.
Austvatn
Austvatn er en valgkrets og en gard i Nord-Odal i Innlandet. Tidligere var det også en skolekrets.
Donau
Flora og fauna
Hjemmehørende langs Donau er også pattedyr som steinmår (Martes foina), mår, røyskatt, grevling, villkatt, bever og oter. I Donaudeltaet finnes bl.a. ilder, oter, steppeilder (Mustela eversmannii) og sisel (Spermophilus).
Videre inneholder Donau tallrike amfibier og reptiler, herunder æskulapsnok, østlig smaragdfirfisle (Lacerta viridis), murfirfisle (Podarcis muralis), buorm, slettsnok og sandfirfisle, Hermanns landskilpadde (Testudo hermanni), maurisk landskilpadde (Testudo graeca ibera), og europeisk sumpskilpadde (Emys orbicularis) og endelig donau-kammolch (Triturus dobrogicus) en type salamander.
Naturpark Obere Donau
Mellom Immendingen og Eringen løper elven gjennom Naturpark Obere Donau. De karakteristiske bergene hvor Donau bryter gjennom Schwäbische Alb hører til de få naturlig skogfrie områder med plantevekster i Tyskland. Da grunnen er svært tørr og temperaturen svinger sterkt, vokser det i dette området flere sterkt solhungrige planter, delvis fra istiden. Slik oppstår det i nasjonalparken en uvanlig kombinasjon av middelhavsflora, alpin- og tundrisk flora. Med sine nesten 750 plantearter, herunder flere utrydningstruete, er området et av de mest artsrike i Baden-Württemberg.
Nasjonalpark Donau-Auen
Nasjonalpark Donau-Auen er et av de største våtmarksområder langs noen elv i Mellom-Europa og ligger like utenfor Wien i retning Hainburg an der Donau. Den strekker seg fra Lobau som ligger innenfor Wiens grenser, til munningen av Morava og inneholder ca. 70 fiskeslag, 30 pattedyrslag og 100 fugleslag.
Nasjonalpark Donau-Ipoly i Ungarn
Nasjonalparken Duna-Ipoly Nemzeti Park, omfatter Börsönyfjellene, Pilisfjellene, Visegrádfjellene, venstre bredd av elven Ipoly, Szentendreøya og venstre bredd av Donau i dette området med sentrum i Donaukneet. To tusen forskjellige plantearter og noen tusen dyreslag finnes i nasjonalparken, herunder den endemiske linplanten Piliser Lein (Linum dolomiticum).
Naturpark Kopački rit
Naturparken Kopački rit ligger hvor Drava munner ut i Donau. Det urørte sump-, myr- og våtmarksområdet er habitat for tallrike dyreslag og plantearter, herunder 260 fuglearter. I de tallrike bekker og innsjøer finnes 40 fiskelag. Naturparken er nominert til listen over UNESCOs verdensarven.
Spesial-naturreservat Deliblatska peščara
Naturreservatet Deliblatska peščara ligger i fylket Južni Banat i den autonome provinsen Vojvodina i Serbia. Det strekker seg fra Donau, sørkarpatene og elven Timiș og omfatter 30,000 hektar. Reservatet frembyr et øde sanddynelandskap med en unik orografi, flora og fauna for Europa og kalles i Serbia gjerne for Det europeiske Sahara. Ved begynnelsen av det nittende århundre ble sanddynene plantet med akasier og annen skog. I dag er mer enn halvparten av området skogbevokst og deler av det er jaktområde i sesongen. Sandbergene går mer enn 200 meter over havet og det stadige fargespillet fra plantenes blomstring gjør sanddynene attraktive for besøkende.
Srebarna naturreservat
Srebarna naturreservat nær byen Silistra i Silistra oblast i Bulgaria, er fra 1983 oppført på UNESCOs liste over verdens naturarv.
Biosfærereservatet Donaudeltaet
Biosfærereservatet Donaudeltaet i Romania og Ukraina er munningsområdet til Donau ved Svartehavet. Reservatet er 5,800 km² stort, bare munningsområdene til Volga og Kuban er større i Europa.
Planlagte vernetiltak
Ungarn og Kroatia undertegnet i september 2009 en erklæring om å starte arbeidet med vern av et stort område mellom Donau, Drava og Mur. Planen er å etablere et UNESCO-biosfærereservat på 6,300 kvadratkilometer som i tillegg til de to landene vil berøre Østerrike, Slovenia, Kroatia og Serbia.
Store økologiske inngrep
I likhet med andre elver har Donau vært gjenstand for en rekke store inngrep siden begynnelsen av den industrielle tidsalder. Kun 20 % av oversvømmelsesområdene som eksisterte i det nittende århundre, finnes fortsatt og kun halvparten av elveløpet kan i dag betegnes som ”naturlig”.
Ved siden av forurensningen som følge av industri, landbruk, turisme og tilførsel av spillvann, så vel som regulering av demninger, kunstige innsjøer, kanaler etc er det fremfor alt de store prosjektene som påvirker naturen rundt Donau. Da likeledes ti stater, herunder noen av de fattigste land i Europa som Romania, Moldova og Ukraina prioriterer fremfor noe annet sine næringsmessige interesser langs elven, er det vanskelig å etablere et grenseoverskridende vern av elven.
Kraftverket Jernporten
I 1964 begynte det daværende Jugoslavia og Romania byggingen av et kraftverk mellom sørkarpatene og de serbiske Erzgebirge mot grensen mellom Romania og Serbia. Kraftverket var ferdig i 1972. Demningen med to sluser førte til dannelsen av en 150 kilometer lang innsjø og en hevning av vannspeilet med 35 meter. I tillegg til energiutvinningen ble også vannveien Donau bygget ut skipstrafikken fikk lettere vilkår gjennom sprengningen av strykene i elven.
For å gi plass til dammen som rekker helt til Beograd, måtte fem landsbyer fraflyttes og øya Ada Kaleh ble satt under vann. Øya var bosatt av tyrkere siden 1669 og innbyggerne utflyttet til Tyrkia. Til sammen måtte 17,000 mennesker flytte og se sine boliger oversvømt av dammen. For miljøet har byggingen av demningen hatt følger, bl.a. ved at støren ikke lenger kan svømme opp Donau for å gyte.
For å begrense de økologiske skadene er enkeltobjekter fra flora og fauna, så vel som geomorfologiske, arkeologiske og kulturhistoriske gjenstander, flyttet til to nasjonalparker og museer. Det er i Serbia Djerdap nasjonalpark som siden 1974 omfatter 63,608 hektar og i Romania Portile de Fier nasjonalpark som ble opprettet i 2001 og omfatter 115,655 hektar.
Gabčíkovo-Nagymaros
I Budapestavtalen av 16. september 1977 avtalte det daværende Tsjekkoslovakia og Ungarn byggingen av den store kraftverket Gabčíkovo mellom denne byen nær Bratislava og Nagymaros.
Ungarske og delvis også østerrikske eksperter advarte mot utbyggingens miljømessige konsekvenser langs den slovakisk-ungarske grense så vel som for vannforsyningen av Budapest. Fra 1983 ble arbeidene forsinket og året etter ble Duna Kör (Donaukretsen) dannet. Denne miljøbevegelsen som av mange ble ansett som kimen til ”fløyelsrevolusjonen” i Ungarn, fant sterk støtte i befolkningen, 140,000 personer underskrev en protest mot kraftverket og i 1988 ble det arrangert en demonstrasjon som samlet 40,000 mennesker foran det ungarske parlamentet. På bakgrunn av de politiske rystelser i østblokken i 1989 trakk Ungarn seg etter press fra befolkningen ut av prosjektet.
Den Tsjekkoslovakiske hhv fra 1993 den slovakiske regjeringen krevde gjenopptakelse av byggingen av kraftverket på et annet sted. Da Ungarn avslo ble landet i 1993 og på nytt i 1997 innklaget for den internasjonale domstolen i Haag med krav om gjennomføring av avtalen fra 1977. Domstolen har prinsipielt tatt stilling for at avtalen skal oppfylles, men det har ennå ikke skjedd. Forholdet anses å være en belastning på forbindelsene mellom Ungarn og Slovakia.
Havnen ved Giurgiulești
Byggingen av en havn med oljeterminal i Giurgiulești ble påbegynt i 1996 og fullført i 2006. Det er hevdet at anleggets plassering skaper en stor risiko for miljøskader i det nærliggende Donaudeltaet.