cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Donald Douglas
Andre verdenskrig
Donald Douglas var ikke bare et svært høyt ansett ingeniør og modig entreprenør, men som andre verdenskrig nærmet seg, viste han seg å være svært forutseende. Et og et halvt år før Pearl Harbor, skrev han at det allerede var «skjebnerimen for amerikansk luftfart». Han uttrykte tillit til at at bransjen kunne dekke behovet, og utarbeidet et forslag som ville endre de små selskaper som bygde fly i små enheter til å bygge på samlebånd. Flyindustrien vokste fra en fjern 41.-plass blant amerikanske næringer til førsteplass på mindre enn fem år. Douglas Aircraft vokste fra å være et lite selskap med 68 ansatte i 1922 til å bli den fjerde største i USA
USA utkonkurrerte sine fiender i de totalitære samfunn. Som William S. Knudsen ved National Defense Advisory Commission observerte, «Vi vant fordi vi kvalte fienden i et skred av produksjon som han aldri hadde sett, heller ikke drømt var mulig».Donald Douglas oppsummerte det på samme måte: «Her er det bevis på at frie menn kan utkonkurrere slaver»
Priser og utmerkelser
En statue av Douglas, en gjenskapelse  av hans kontor og Douglas Aircraft Companys styrerom er på Museum of Flying i Santa Monica, CA. Douglas er rangert syvende på luftfart magasin Flyr ing's liste over luftfartens 51 helter.
Øst-Timor under VM i friidrett 2019
Øst-Timor deltok under VM i friidrett 2019 (utendørs) fra 27. september til 6. oktober 2019 i Doha i Qatar.
Frauke Schmitt Gran
Frauke Schmitt Gran (født Schmitt 12. mars 1969 i Freiburg) er en tidligere tysk orienteringsløper. Hun ble i 1999 den første tyske orienteringsløperen til å vinne en medalje i VM i orientering.
Karriere
Schmitt begynte med orientering som 10-åring i 1979. Hun fikk sin debut i VM i orientering i 1987, da hun ble nummer 42 på den klassiske distansen. I de tre neste verdensmesterskapene var 16.-plassen i tsjekkiske Marienbad hennes beste resultat. Gjennombruddet kom på hjemmebane i Detmold i 1995. Da ble hun nummer fem på kortdistansen, kun to sekunder bak bronsemedaljen. Etter middels prestasjoner i Grimstad i 1997, fikk hun sitt første barn i 1998. Derfor hadde hun konkurransefri i 1998-sesongen. Frauke Schmitt Gran kom knallsterkt tilbake og opplevde sitt karrierehøydepunkt under VM i skotske Inverness i 1999. Bak hjemmehåpet Yvette Baker og østerrikske Lucie Böhm tok Schmitt Gran en noe overraskende bronsemedalje på kortdistansen. Per 2016 er dette fortsatt den eneste medaljen en løper fra Tyskland har vunnet i orienterings-VM. I 2000 ble hun norsk mester på sprint og langdistanse. I 2001 løp hun sitt siste verdensmesterskap, hvor 10.-plass på kortdistansen ble hennes beste individuelle resultat.
I 2001 kan tysk-norske Schmitt Gran ha reddet livet til den russiske løperen Anna Fadejeva ettersom hun under Venla-stafetten det året stoppet opp under sitt løp for å hjelpe Fadejeva som hadde fått arterien revet av. Hun brukte løpstrøyen sin til å stanse blødningene og fikk etterhvert hjelp av finske Virpi Juutilainen og britiske Jo Stevenson. Da medisinsk hjelp kom til stedet, fortsatte Schmitt Gran sitt løp, men klarte ikke å forsvare Haldens ledelse i den nordiske stafettligaen på grunn av denne hendelsen. Hun mottok Tysk journalistforbunds Fair Play-pris for hjelpen av konkurrenten.
Personlig
Frauke Schmitt Gran er gift med en nordmann og er bosatt i Halden.
Maxime Dorigo
Maxime Dorigo (født 2. september 1936) er en fransk basketballspiller.
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1960 i Roma, hvor laget kom på 10. plass.
Future Days (album)
Future Days er det fjerde studioalbumet fra den tyske eksperimentelle rockgruppen Can, opprinnelig utgitt i 1973. Det er det siste Can-albumet som inneholder den japanske vokalisten Damo Suzuki.
På Future Days utdyper bandet de elementene de hadde begynt å utforske på tidligere album, i stor grad med tradisjonelle rockesangstrukturer. Med mer avslappet stemning enn noe bandet tidligere hadde spilt inn.
Albumet er på åttende plass på magasinet Rolling Stones liste over de 50 beste progressiv-rock albumene.
Sporliste
Alle sporene er skrevet av Holger Czukay, Michael Karoli, Jaki Liebezeit, Irmin Schmidt og Damo Suzuki.
Side A
João Alves Filho
João Alves Filho (født 3. juli 1941 i Aracaju i delstaten Sergipe i Brasil, død 24. november 2020 i Brasilia) var en brasiliansk politiker og sivilingeniør.
Han var governør av delstaten Sergipe fra 1983 til 1987, fra 1991 til 1995, og fra 2003 til 2007. Fra 1987 til 1990 var han Brasils innenriksminister. Fra 1975 til 1979 og igjen fra 2013 til 2017 var han borgermester av Aracaju.
Han var gift med senatoren Maria do Carmo Alves. Han ble utsatt for beskyldninger om å ha mottatt bestikkelser for tildelingen av kontrakterfor offentlige prosjekter, i forbindelse med Operação Navalha.
Han døde 24. november 2020, i en alder av 79 år, i Brasília fra COVID-19.
Mathias Jamtvedt
Mathias Jamtvedt (født 14. august 1922, død 15. oktober 2000) var en norsk turner.
Han representerte Norge under Sommer-OL 1952, der han beste resultat var en 14.-plass.
D20 Modern
d20 Modern er et moderne fantasy-rollespillsystem designet av Bill Slavicsek, Jeff Grubb, Rich Redman og Charles Ryan, og ble utgitt av Wizards of the Coast 1. november 2002. Ved 2006 var det blitt utgitt ti utvidelser. Det bygger på d20-systemet og regler fra den tredje utgaven av Dungeons & Dragons. Systemet inneholder settinger og verktøy for å bygge spillverdener med moderne eller kontemporære omgivelser.
Systemet fikk en spirituell oppfølger med Everyday Heroes i 2023. Everyday Heroes er en lignende uavhengig utvidelse for den femte utgaven av Dungeons & Dragons, og er lagd av blant annet d20 Modern-medskaper Jeff Grubb.
Vladimir Fortov
Vladimir Jevgenjevitsj Fortov (Влади́мир Евге́ньевич Фо́ртов), født 23. januar 1946 i Noginsk i Sovjetunionen, død 29. november 2020 i Moskva, ) var en russisk fysiker som mellom mai 2013 og mars 2017 var ordførende for Det russiske vitenskapsakademi.
Liv og virke
Vladimir Fortov tok eksamen ved Moskvas institutt for fysikk og teknologi (Московский физико-технический институт) i 1968 og 1971. Han tok doktorgrad i 1976 ved samme universitet og ble i 1982 utnevnt til professor. Årene 1971 til 1986 virket han også ved Instituttet for den kjemiske fysikks problemer (Институт проблем химической физики) i Tsjernogolovka ved Moskva. I 1986 ble Fortov ansatt ved Det forente institutt for høye temperaturer (Объединённый институт высоких температур) i Moskva. I 1992 ble han direktør for dets institusjon for termodynamikk ved ekstreme tilstander, og i 2007 ble han direktør for hele instituttet.
Årene 1993 til 1997 var Fortov ordførende for Det russiske fond for grunnforskning (Российский фонд фундаментальных исследований). Mellom 1996 og 1998 var han minister for vitenskap og teknikk i Russlands regjering.
Fortov ble fullverdig medlem av Det russiske vitenskapsakademi i 1991. Den 29. mai 2013 ble han valgt til organisasjonens ordførende og gav da uttrykk for intensjonen å virke for minsket byråkrati og bedre samarbeide mellom forskere og andre samfunnsinstitusjoner. Han ble formelt utnevnt til posten som ordførende 8. juli samme år. Mandatperioden som ordførende utløp i mars 2017.
Fortovs forskning har handlet om termodynamikk, sjokkbølger og plasmafysikk med tillempninger innen romfart, elektrisk pulsgenerering og energiproduksjon. I 2013 ble han tildelt utmerkelsen Global Energy Prize for forskning om materialegenskaper ved ekstreme og tidligere uutforskede termodynamiske tilstander, og utvikling av elektriske impulsgeneratorer drevet av kraftige sjokkbølger med tillempninger innen strømbegrensning, simulering av lynnedslag og energiomvandling. Prisen ble delt med den japanske kjemikeren Akira Yoshino.
Erlend Efskind
Erlend Ringnes Efskind (født 31. mai 1968) er en norsk jurist og forfatter.
Efskind var forretningsadvokat i fem år, og arbeidet ett år som rådgiver i seksjonen for avfall i Miljøverndepartementet før han prioriterte forfattergjerningen og romandebuterte i 2009. Romanen Der jorden henger i en snor forteller blant annet om grådighetskulturen i advokatbransjen.
Han har vært engasjert i klimaspørsmål og har deltatt i juristgruppa i Amnesty.
Grand Guignol
Le Théâtre du Grand-Guignol, kjent som Grand Guignol, var et teater som eksisterte i Paris fra 1897 til 1962.
Grand Guignol var kjent for sine grøsserforestillinger med naturtro fremstilling av vold. Teatret viste forestillinger som besto av korte stykker, og det hadde mer enn 1000 enaktere på repertoaret.
Det var dramatikeren Oscar Metenier som etablerte teatret i 1897 på rue Chaptal i Pigalle-området i Paris. Det ble en suksess fra første dag, og populariteten vokste i tiårene som fulgte. Til tross for første verdenskrigs grusomme virkelighet, fortsatte publikum å strømme til de naturalistiske grøsserforestillingene etter krigen, og 1920-årene ble en gullalder for Grand Guignol. Teatret hadde et sterkt team av dramatikere, regissører, teknikere og skuespillere. Det var en turistattraksjon og ble stadig bedre.
Magne Kleiven
Magne Kleiven (født 27. juli 1921, død 5. juni 1999) var en norsk turner.
Grand Guignol
Under andre verdenskrig dalte interessen for forestillingene. Ifølge daværende teaterdirektør Charles Nonol var det ikke mulig å overgå grusomhetene som foregikk i det virkelige liv, blant annet i konsentrasjonsleirene, og publikum som tidligere hadde følt at det som skjedde på scenen var umulig, begynte nå å humre, der de tidligere ville ha besvimt. Teknisk ble forestillingene stadig bedre, det kunstige blodet kom i flere nyanser og koagulerte som det skulle, innvoller av gummislanger og svamp var naturtro, men virkeligheten utenfor teatersalongen overgikk illusjonene, og publikum sviktet. Grøsserfilmer på kino viste også vold og mord mer realistisk enn det kunne fremstilles på scenen, og var enda en grunn til publikumssvikt for Grand GuignoI, og i november 1962 ble siste forestilling vist.
Magne Kleiven
Han representerte Norge under Sommer-OL 1952, der hans beste resultat var en 14.-plass.
Han var en av Tysklandsstudentene. Han tok hovedfag i botanikk ved Universitetet i Oslo under rettledning av Rolf Nordhagen i 1954. Etterpå arbeidet han ved Volda lærarhøgskule fra 1955 til 1989. Der underviste han i biologi og kroppsøving.
Grand Guignol
Navnet
Navnet skrives både med og uten bindestrek. Tidligere var det vanligst å skrive det uten, men franske forskere i det 20. og 21. århundre bruker oftest bindestrek.
Det er usikkert hvorfor teatret fikk navn etter den mest berømte franske dukketeaterfiguren, Guignol. Enkelte kilder nevner som en årsak den ekstreme brutaliteten, som kan gjenfinnes i dukketeatret når Guignol slår løs på sine motstandere.
«Grand guignol» brukes på engelsk som et begrep, når det refereres til en situasjon eller dramatisk underholdning som dreier seg om makabre emner, og går svært langt i å vise vold.
Grand Guignol i utlandet
Grand Guignol var berømt og beryktet, også i utlandet, men forble i hovedsak et fransk fenomen. Flere forsøk ble gjort på å eksportere idé og form til andre land, enten ved at Paris-truppen turnerte, eller ved at andre grupper forsøkte å etterligne formen. I 1908 reiste ensemblet på turné, blant annet til London, med begrenset suksess. I 1920 organiserte daværende direktør Choisy en serie mer omfattende og ambisiøse turneer. En av dem gikk til New York i 1923. Kritikken i byens aviser var krass. Forestillingene ble karakterisert som ukvalifisert smuss, vulgære og obskøne.
Senere har The Little Theatre i London og flere teatre utenfor Frankrike spilt grøsserforestillinger under betegnelsen Grand Guignol.
José G. Levy, som tidligere hadde produsert noen grøsser-forestillinger, fikk leie The Little Theater i John Adam Street i London, og åpnet sitt London's Grand Guignol der 1. september 1920. Han hadde fått med seg viktige personer til sitt prosjekt: Skuespilleren Sybil Thorndike, som var regnet som et av britisk teaters håp, hennes mann Lewis Casson og hennes bror Russell Thorndike. Casson var allerede veletablert og respektert som skuespiller og regissør.
Noël Coward var en av dem som skrev for teatret, riktignok bare ett stykke, en farse kalt The Better Half. Det ble spilt i teatrets siste sesong, sommeren 1922. Teatret stengte 24. juni 1922, etter en periode med sykdom for José G. Levy.
Clara Mørch
Clara Theodora Mørch (født Grimsgaard 13. september 1851 i Christiania, død 25. august 1935 i Oslo) var en norsk kunstmaler.
Bakgrunn, oppvekst og utdannelse
Clara Mørch var datter av general Christian Semb Grimsgaard og Honorie Muldrup Schlytter.
Clara Mørch tilbrakte oppveksten på flere steder, avhengig av hvor faren, general Grimsgaard, arbeidet. Hun bodde blant annet i Stockholm, der hun fikk sin første kunstundervisning, Fredrikshald og i Drammen. I Drammen tok hun selv imot malerelever.
Hun fikk omkring 1865 kunstnerisk veiledning av Morten Müller. I 1874–1875 var hun i en periode på åtte måneder elev av kunstnerne Paul Flandrin og Charles Chaplin i Paris. Fra 1875 var hun elev av Knud Bergslien i Christiania. Hun gjennomførte flere reiser på Østlandet i 1870- og 1880-årene.
Clara Mørch hadde sin utdannelse innenfor figurmaling og landskapsmaling, men utmerket seg først og fremst som portrettmaler. Hun utførte i 1870- og 1880-årene en rekke portretter på bestilling for en kundekrets bestående av velstående familier i Kristiania og i østlandsområdet. Hennes portretter bærer et gjennomarbeidet, realistisk preg, i likhet med Bergsliens arbeider.
Den 16. februar 1897 giftet hun seg i Trefoldighetskirken med sorenskriver Edvard Johan Mørch. Ekteskapet var barnløst. Etter ektemannens død flyttet hun til Mogens Thorsens og Hustrus Stiftelse, som var et botilbud for kvinner fra de høyere samfunnslag som ikke hadde økonomiske midler til å forsørge seg selv.
Kunstnerisk virke
Hun stilte ut i Kristiania Kunstforening flere ganger, blant annet i 1879, 1883 og 1893. Hun stilte dessuten ut bilder til utlodning i kunstforeningene i Stavanger (1888, og 1893) Drammen (1893) og Bergen (1895). På Høstutstillingen i 1887 og 1888 deltok hun med to landskapsmalerier. I 1900 ble hennes maleri «Aarhane» loddet ut til inntekt for gjenreisningen av Akershus slott.
Det er også oppgitt at hun holdt en separatutstilling i Kristiania Kunstforening i 1915.
Hennes portrett av faren, generalmajor Christian Semb Grimsgaard, ble utført i 1888, og henger i Oslo Militære Samfund. I 1892 utførte hun et maleri av kommandantboligen på Fredriksten festning. I 1896 ble hennes maleri av eiendommen Fagerlid på Malmøya gitt i gave til eiendommens besitter, tollkasserer Wilken Hornemann Heiberg Aschehoug. Hun utførte også et portrett av sin ektemann, sorenskriver Mørch, og i en notis i Aftenposten i anledning hennes 70-årsdag ble det fremhevet at hun bidro til å «gjøre sorenskrivergården Plogstad i Ullensaker til et selskapelig hjem med en vakker hage og en innholdsrik kunstsamling».
Munkelva
Munkelva (skoltesamisk: Uddjokk ; nordsamisk: Uvdu (Uvdujohka) ; kvensk og finsk : Uutuanjoki; enaresamisk: Uvduujuuhâ ) er ei elv i Sør-Varanger kommune i Troms og Finnmark og Enare kommune i finsk Lappland. Den har sine kilder på viddene nordøst for Enaresjøen i Finland og munner ut i Munkefjorden innerst i Neidenfjorden. Elva er 51,8 kilometer lang. Europavei 6 krysser elva ved Munkbakken nær munningen. Nedbørfeltet forøvrig er lite påvirket av tekniske inngrep.
Elva har utspring fra et lite tjern øst for innsjøen Äälisjärvi på fjellvidda Vätsäri. På finsk side renner elva gjennom en rekke innsjøer, blant annet Äälisjärvi og Iso Rovijärvi. Den passerer riksgrensa ved Grensemoen, hvor den danner den rundt 15 meter høye Munkelvfossen (nordsamisk: Uvdugorži ). Den fortsetter mot nord og nordøst i en svært vid dal med store myrområder avbrutt av bjørkeskog langs elva og i de nedskårne sidebekkene. På begge sider av dalbunnen ligger markerte terrasser opp mot de lave fjellene rundt, hvor en rekke sideelver og -bekker har utspring. Munkelva går i lange, stedvis meanderende rolige partier, avbrutt av enkelte stryk ut mot bunnen av Munkefjorden.
Munkelva er en god lakse- og sjøørretelv. Det tas årlig 100–200 kg laks i elva.
Områdene rundt Munkelva har stor zoologisk og botanisk interesse. Ved elvemunningen er det funnet sjeldne planter som finnmarksnøkleblom og finnmarkssaltgras. I Munkefjorden utenfor elvemunningen strekker et sammenhengende våtmarks- og gruntvannsområde seg utover til Neidenelvas deltaområde. Hele dette området er vernet som Neiden- og Munkefjord naturreservat. Området er et viktig rasteområde for våtmarksfugler, og de store strandengene har en interessant vegetasjon med stort innslag av arktiske og østlige planter.
De store myrene i Munkelvas dalføre er nordlige utløpere av de store finske myrene, og foruten ender og vadere hekker også sårbare rovfuglarter i feltet.
Vassdraget ble i 1973 vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag. På finsk side omfattes de sørlige og østlige delene av nedbørfeltet av Vätsäri ødemarksområde, som ble opprettet i 1991.
Tyskland i Junior Eurovision Song Contest
Tyskland debutere i Junior Eurovision Song Contest i 2020, som ble arrangert i Warszawa, Polen. Artisten og sangen som representerte Tyskland, ble valgt gjennom den nasjonale finalen , som ble arrangeret av kringkasteren KiKA. Vinneren av Dein Song für Warschau var, og representerte Tyskland med sangen «».
Historie
Tyskland skulle opprinnelig delta i den aller første utgaven av Junior Eurovision Song Contest i 2003, som ble arrangert i København, men valgte til slutt å ikke delta. De planla også å delta 2004, men valgte igjen å ikke delta. I tillegg, kringkastet NDR konkurransen i 2003, 2015 og 2016.
Meta Hrovat
Meta Hrovat (født 2. mars 1998) er en slovensk alpinist. Hun har sølv i slalåm fra Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer. Hun fikk sin første pallplassering i verdenscupen da hun ble nummer tre i storslalåm i Lenzerheide 27. januar 2018.
Tyskland i Junior Eurovision Song Contest
Historie
I mai 2014, annonserte NDR at de ikke ville debutere i konkurransen i 2014. Årsaken var at de mente at konkurransen ikke ville bli en suksess på tysk TV. Men, i 2013, sendte de folk til Kyiv for å observere konkurransen. ZDF observerte konkurransen på Malta i 2014. I juni 2015, uttalte NDR at de ikke hadde utelukket en mulig debut i konkurransen, som skulle arrangeres i Sofia. En måned senere, la NDRs konsortiummedlem ARD en meningsmåling på nettsiden til KiKA om Tyskland skulle delta i Junior Eurovision Song Contest, som da skulle sendes på KiKA (som eies av NDR og ARD).
Daan de Lange
Daan de Lange (født 4. august 1915 i Nederland, død 29. mai 1988 i Hamar) var en norsk-nederlandsk musiker og sjakkspiller. Han vant Norgesmesterskapet i sjakk i 1960.
Tyskland i Junior Eurovision Song Contest
Historie
I desember 2019, bekreftet KiKA at en delegasjon fra NDR hadde vært i Gliwice for å oppleve konkurransen som en del av publikum. Det ble understreket at de ikke hadde tatt noen beslutning om Tyskland skulle delta i konkurransen følgende år eller ikke, selv om de hadde hatt samtaler med EBU.
Daan de Lange
Lange var født og oppvokst i Nederland, men flyktet fra landet under den tyske okkupasjonen og tilbrakte krigstiden i England der han dro rundt og spilte for amerikanske styrker. Han fikk i denne tiden en spesiell forkjærlighet til sangen «We'll Meet Again». Han kom til Norge på midten av 1950-tallet. Han bodde først i Stavanger og senere på Hamar, der han bl.a. arbeidet som pianist.
Meta Hrovat
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 7 i storslalåm.
Idrettskarriere
Hrovat deltok ved European Youth Olympic Festival 2015 i Liechtenstein, der hun kom på 8.-plass i storslalåm og 9.-plass i slalåm. Ved det slovenske juniormesterskapet i mars 2015 kom hun på 14.-plass i storslalåm, men ble diskvalifisert i slalåm. Hun deltok også ved det slovenske mesterskapet i alpint i april, der hun kom på 8.-plass både i super-G og i kombinasjonen. Hun kom på 11.-plass i utfor, men fullførte verken slalåm eller storslalåm. Ved del to av det slovenske juniormesterskapet i april kom hun på 10.-plass i super-G.
Hun delter ved europacupen i alpint 2015/16, og har to 4.-plasser i storslalåm som beste enkeltresultater. I januar 2016 kom hun på 4.-plass i slalåm ved det slovenske juniormesterskapet i alpint.
Hun deltok i Vinter-OL for ungdom 2016, der hun fikk én medalje - her kom hun på 3.-plass i slalåm, bak sveitsiske Aline Danioth og canadiske Ali Nullmeyer. Hun kom på 4.-plass i storslalåm og fullførte verken super-G eller kombinasjonen.
Dieter Hecking
Dieter-Klaus Hecking (født 12. september 1964) er en tysk fotballtrener, fotballeder og tidligere fotballspiller som er administrerende direktør for sport.
Karriere
Etter at Hecking la opp som profesjonell fotballspiller i 2000, gikk han videre som hovedtrener for det tyske laget SC Verl som spilte i Regionalliga Nord. I årene som fulgte trente han også VfB Lübeck, Alemannia Aachen, Hannover 96, 1. FC Nürnberg, og VfL Wolfsburg før han tok over Borussia Mönchengladbach i desember 2016, etter at lagets forrige trener André Schubert fikk sparken. Der trent han til mai 2019. I juni 2019 signerte han da med Hamburger SV.
DS «Skjerstad»
DS «Skjerstad» var et passasjer- og hurtigruteskip som ble overlevert det svenske rederiet Hallands Ångbåts Aktiebolag i Halmstad i juni 1925. Skipet var byggnummer 252 ved det tyske verftet Schiffswerft von Henry Koch i Lübeck og ble døpt DS «Hansa». Skipet ble satt i rute mellom Sveriges vestkyst og Lübeck i Tyskland. I 1940 kjøpte Det Nordlandske Dampskibsselskab (NDS) i Bodø skipet og omdøpte henne DS «Skjerstad». Skipet ble satt inn i godsrute mellom Bergen og Tromsø, men ble i 1942 rekvirert av den tyske okkupasjonsmakten. Etter krigen var det stor mangel på skip, og DS «Skjerstad» ble i 1945 bygd om og satt inn i fast rotasjon i hurtigruten. I 1958 ble skipet tatt ut av hurtigruten, og ble i 1959 solgt til Panama. I 1971 var hun hotellskip i Cape Haiti på Haiti. I 1982 ble skipet slettet fra skipsregisteret.
Historie
Etter overleveringen i juni 1925 ble DS «Hansa» satt inn i kombinert frakt- og passasjerrute mellom Sveriges vestkyst og Lübeck i Tyskland. 27. desember 1940 kjøpte Det Nordlandske Dampskibsselskab skipet for å erstatte gamle DS «Skjærstad», som ble senket i mai 1940. Kjøpet ble godkjent av den tyske okkupasjonsmakten, men rederiet fikk ingen garantier om at skipet ikke ville bli rekvirert. Kjøpesummen var 675 000 svenske kroner, og skipet ble overhalt ved Fredrikstad mekaniske verksted og omdøpt DS «Skjerstad». Hun gikk deretter inn i godsruten mellom Bergen og Tromsø. 13. september 1941 plukket hun opp 18 overlevende fra hurtigruteskipet DS «Barøy» som ble senket i Vestfjorden av britiske fly. 9. april 1942 lå skipet i Trondheim da hun ble rekvirert av Reichskommisar Josef Terboven for å frakte 498 arresterte lærere til en fangeleir i Kirkenes (lærerne hadde nektet å flette inn nazi-ideologi i undervisningen). Skipet var bare sertifisert for 250 passasjerer, men lærerne ble stuet ombord sammen med 53 tyske vaktsoldater og en NS-lege. Lærerne ankom Kirkenes utmattet og utsultet 17 døgn senere. I 1945 ble skipet ombygd og forlenget ved Pusnes mekaniske verksted i Arendal for 710 000 kroner.
I hurtigruten
Etter andre verdenskrig var det stor mangel på skip. Ofotens Dampskibsselskab (ODS) hadde ingen skip å sette inn i hurtigruten. Samferdselsdepartementet henvendte seg til Det Nordlandske Dampskibsselskab og tilbød rederiet en hurtigrutekontrakt med DS «Skjerstad». Kontrakten ble underskrevet, og 19. november 1945 ble Det Nordlandske Dampskibsselskab for første gang hurtigruterederi da DS «Skjerstad» gikk fra Bergen på nordgående. 3. juli 1946 grunnstøtte skipet ved Grinna fyr på Folda i tåke. Passasjerene ble evakuert, og skipet måtte på et 3 måneders verkstedopphold for å repareres. Rederiet satte inn DS «Saltdal» fra 1884 som erstatning. 26. januar 1948 lå DS «Skjerstad» ved kai på Trondhjems Mekaniske Værksted etter å ha fått installert oljefyring i kjelene. DS «Yrjar» fra Fosen Aktie-Dampskibsselskab la til på utsiden av DS «Skjerstad», og begynte plutselig å krenge innover. Begge skipene sank, og DS «Skjerstad» ble liggende med babord side på bunnen med litt av overbygningen og skroget over vann. Skipet ble hevet og reparert, og ble levert tilbake til rederiet i juli 1948. Sommeren 1952 gjentok en del av de arresterte lærerne turen fra 1942, denne gangen som turister.
Bembidion tetracolum
Bembidion tetracolum er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.
DS «Skjerstad»
I hurtigruten
I 1950 fikk Det Nordlandske Dampskibsselskab fast konsesjon i hurtigruten på betingelse av at DS «Skjerstad» ble skiftet ut med et raskere og mer egnet skip. Rederiet hadde konkrete planer om et nybygg noe mindre enn Italia-skipene, men styret vegret seg for å kontrahere et nytt skip. I oktober 1958 mistet derfor Det Nordlandske Dampskibsselskab sin plass i hurtigruten, og DS «Skjerstad» ble trukket ut av ruten.
Kommunalforordningen
Kommunalforordningen av 21. desember 1940 var Nasjonal Samlings vedtak om innføring av førerprinsippet på kommunalt og fylkespolitisk nivå i det okkuperte Norge under andre verdenskrig.
DS «Skjerstad»
Etter hurtigrute-karrieren
I september 1959 ble skipet kjøpt av det Panama-registrerte rederiet Holiday Cruise Lines i Florida og omdøpt DS «Holiday». Kjøpesummen var 600 000 kroner, og hun ble satt inn i trafikk mellom Miami og Karibien. I 1965 ble hun stoppet av USAs kystvakt på grunn av store mangler i forhold til regelverket. Skipet ble sendt til et verft for oppgradering. Mens DS «Holiday» ble oppgradert, gikk eierselskapet konkurs, og skipet ble overtatt av verftet. Hun ble senere solgt til ukjente eiere og brukt som hotell- og forlystelsesskip i Cape Haiti på Haiti. I 1982 var skipet slettet fra skipsregisteret.
Skipet
Ved levering var DS «Hansa»s tonnasje 762 bruttoregistertonn og 388 nettoregistertonn. Etter ombyggingen og forlengingen med 3,2 meter i 1945 var tonnasjen 930 bruttoregistertonn og 524 nettoregistertonn. Hovedmaskinen var en kullfyrt trippel ekspansjon dampmaskin levert av Lübecker Maschinenbau Gesellschaft. Oppgitt ytelse var 817 ihk (indikerte hestekrefter) og 148 nhk (nominelle hestekrefter), noe som ga en toppfart på 12,5 knop. I desember 1947 ble kjelen ombygd til oljefyring ved Trondhjems Mekaniske Værksted (TMV). Ved levering var skipet sertifisert for 250 passasjerer i liten kystfart. 1. plass (1. klasse) lugarer lå midtskips, 2. plass akter, og 3. plass forut.
Kommunalforordningen
Arbeidet med kommunalforordningen ble ledet av NS-minister Albert Viljam Hagelin, departementsråd Thorleif Dahl og ekspedisjonssjef Ole Vries Hassel. De nye reglene erstattet deler av kommunallovene av 1938, samt en rekke midlertidige forordninger fra okkupasjonens første tid.
Bembidion tetracolum
Systematikken innen slekten Bembidion er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.
Kommunalforordningen
Med kommunalforordningen rykket NS-folk inn som ordførere og varaordførere i landets kommuner. De tre første ble utnevnt i januar 1941, hvorav to var nyinnmeldte i partiet. NS-ordførerne forsøkte i hovedsak å «holde hjulene i gang», og innførte i liten grad radikale reformer. Dette førte til stor misnøye blant menige NS-medlemmer, da lokale hjertesaker fra før krigen ikke ble gjennomført. Det hjalp heller ikke på de lokale NS-medlemmenes engasjement at de nye ordførerne ofte var politiske amatører uten styringserfaring, og dette bidro igjennom krigsårene til at stadig flere lokalpolitiske avgjørelser ble tatt av fylkesmennene og sentraladministrasjonen.
Det lyktes aldri NS å skifte ut alle landets ordførere. På Østlandet kom de etterhvert opp imot 100% NS-ordførere, mens Vestlandet og Nord-Norge hadde under 50%. I landssvikoppgjøret etter krigens slutt ble de fleste NS-innsatte ordførere dømt for landssvik.
Bembidion tetracolum
Utbredelse
Bembidion tetracolum finnes i nesten hele Europa, østover til Tyrkia i Asia. Den finnes i Tunis og Marokko i Nord-Afrika. Den er også registrert fra Norge.
Levevis
Bembidion tetracolum tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Aftonfalken
Aftonfalken er et samlingsalbum av den svenske rockemusikeren Pugh Rogefeldt, utgitt på plateselskapet EMI i 1991. Albumet består av tidligere utgitte låter fra perioden 1981–1985. Albumet har fått navnet etter Rogefeldts og Ulf Lundells låt med samme navn fra 1981.
Jevgenij Jakovlev
Jevgenij Jakovlev (født 26. februar 1980) er en kasakhstansk terrengsyklist.
Fagerstrandveien
Fagerstrandveien eller Fagerstrandvegen kan vise til følgende veier eller gater i Norge:
Karen Skovgaard-Petersen
Karen Skovgaard-Petersen (født 1962) er en dansk forsker og direktør. Hun ble ph.d. i latin fra Københavns Universitet i 1992 og dr.philos. ved Universitetet i Bergen i 1999.
Fra 2001 var hun seniorforsker i bok- og lærdomshistorie ved Det Kongelige Bibliotek og i årene 2009-2014 leder av den danske delen av Ludvig Holbergs Skrifter ved Det Danske Sprog- og Litteraturselskab. Hun mottok Holberg-medaljen i 2014.
Mack McLarty
Thomas F. «Mack» McLarty (født 14. juni 1946 i Hope i Arkansas i USA) er en amerikansk politiker og forretningsmann. Han var stabssjef i Det hvite hus 1993–1994 under USAs president Bill Clinton.
Karen Skovgaard-Petersen
Skovgaard-Petersen ble utnevnt til direktør for Det Danske Sprog- og Litteraturselskab i 2015, hvor hun har arbeidet siden august samme år.
Mack McLarty
McLarty avla i 1969 sin grunneksamen ved University of Arkansas. Han var ordfører for Det demokratiske partiet i delstaten Arkansas 1974–1976. Han kjenner Bill Clinton fra barnehagealder.
McLarty er direktør i konsulentselskapet Kissinger McLarty Associates som han grunnla i  1999 sammen med Henry Kissinger.
Myanmar under VM i friidrett 2019
Myanmar deltok under VM i friidrett 2019 (utendørs) fra 27. september til 6. oktober 2019 i Doha i Qatar.
Norgesmesterskapet på ski 1909
Hovedlandsrennet (NM) på ski 1909 ble arrangert på Lillehammer fra 4. til 8. mars 1909. Dette var det første hovedlandsrennet som ble arrangert. (Norgesmesterskapet på ski ble kalt hovedlandsrenn fram til 1937.)
Bare menn deltok.
30 km langrenn
Dato: 4. mars
Kombinert
Dato: 7.-8. mars
Douglas Cloudster
Douglas Cloudster var en 1920 - amerikansk dobbeltdekker. Det var det eneste produktet av Davis-Douglas selskapet konstruert for den første non-stop flyvning kyst til kyst i USA
Utvikling
Davis-Douglas-selskaper ble dannet i juli 1920 for å sette Donald Douglas i stand  til å konstruere og bygge et fly i stand til en å foreta en non-stop flyvning kyst til kyst i USA. David R. Davis stod for finansiering av selskapet. Det resulterende flyet var Cloudster, en enseter, dobbeltdekker med like lange vinger, bygget av tre. Det var stoff-kledd, bortsett fra den fremre del av skroget som var dekket med metallplater. Flyet ble drevet av en 298 Hk Liberty V-12 motor.
Cloudster fløy for første gang 24. februar 1921 og forsøkte kyst til kyst i juni 1921. Flyet klarte ikke å gjennomføre en non-stopp tur på grunn av feil på motoren. I 1923 ble Cloudster solgt og modifisert for rundflyging med ytterligere to åpne førerkabiner og seter til fem passasjerer ved å bytte ut en av drivstofftankene. I 1925 ble det igjen solgt til T. Claude Ryan som endret det ytterligere ved å bygge inn en lukket kabin med ti sitteplasser. Det ble senere brukt av en rekke aktører før det nødlandet- på grunt vann utenfor kysten av Ensenada, Baja California i desember 1926. Det ble ytterligere skadet av tidevannet og lot seg ikke reparere og ble skrotet
På grunn av den mislykkede kyst-til-kyst flyvning og havariet mistet Davis interessen og Douglas fortsatte alene og etablerte Douglas Company (senere Douglas Aircraft Company) i juli 1921.
1945 Cloudster II
Douglas Aircraft ville gjenopplive navnet i 1945 for et foreslått flerbruksfly (general aviation) med en skyvepropell, lik XB-42, som Cloudster II. selskapets siste innsats i general aviation, men det ble ikke vellykket.
Kvernhusfossen kraftverk (Førde)
Kvernhusfossen kraftverk (Førde) er et vannkraftverk i Haukedalen i Sunnfjord kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 33 meter i Gaula.
Installert effekt er 140 kW fra en francisturbin. Årsproduksjon er 1,3 GWh.
Wright Flying School
Wright Flying School, også kjent som Wright School of Aviation, var en flyskole drevet av Wright Company fra 1910 til 1911. Den underviste tilsammen 119 elever til å fly Wrights fly.
Historie
Orville Wright startet undervisning 19. mars 1910 i Montgomery, Alabama på et område som senere ble Maxwell Air Force Base. På grunn av mildere vær i mai ble  skolen flyttet til  en flystripe på Huffman Prairie i nærheten av Dayton, Ohio, hvor Wrights  praktiserte flyvning i 1904 og 1905, og der hvor Wright  testet sine fly. De hadde også et anlegg i Augusta, Georgia drevet av Frank Trenholm Coffyn. Noen av de tidligste nyutdannede ble medlemmer av Wright Exhibition Team
AFI’s 100 Years…100 Movie Quotes
AFI's 100 Years…100 Movie Quotes er en liste over de 100 beste replikkene fra amerikanske spillefilmer ifølge det amerikanske filminstituttet (American Film Institute – AFI). Listen ble stemt fram i en undersøkelse blant 1500 filmkritikere, filmhistorikere og fagfolk fra filmbransjen. AFI lanserte en liste med tre kriterier som de stemmeberettigede måtte ta hensyn til når de skulle stemme. Det var til sammen 400 nominerte filmsitater.
Octopus (album)
Octopus er det fjerde albumet fra det britiske progressive rockbandet Gentle Giant, utgitt i 1972. Det var bandets siste album med grunnlegger Phil Shulman og det første med den nye trommeslageren John Weathers, som ble hos bandet til oppløsningen i 1980. Octopus er fortsatt et høyt ansett eksempel på den progressive-rock sjangeren og regnes generelt for å representere starten på bandets topp-periode.
AFI’s 100 Years…100 Movie Quotes
Listen ble presentert 21. juni 2005 av det amerikanske filminstituttet i en CBS-sending produsert av Bob Gazzale. TV-sendingen het AFI's 100 Years... 100 Movie Quotes: America's Greatest Quips, Comebacks and Catchphrases, og skuespilleren Pierce Brosnan var programleder. Sendingen ble nominert til en Primetime Emmy Award for beste klipping. Rhett Butlers siste ord til Scarlett O'Hara i storfilmen Tatt av vinden («Frankly, my dear, I don't give a damn.») ble kåret til det beste filmsitatet. Dramafilmen Casablanca (1942) har seks replikker på listen, mens Tatt av vinden (1939) og Trollmannen fra Oz (1939) har tre replikker hver.
Octopus (album)
Albumets sanger er generelt basert på romaner og filosofer: «The Advent of Panurge» er inspirert av bøkene til Gargantua og Pantagruel av François Rabelais; «A Cry for Everyone» er inspirert av den algerisk-franske forfatteren Albert Camus' arbeid og tro, mens sangen «Knots» er inspirert av boken Knots av den skotske psykiateren R. D. Laing.
Albumet er nummer 16 på magasinet Rolling Stones liste over de 50 beste progressiv-rock albumene.
AFI’s 100 Years…100 Movie Quotes
Kriterier
AFI lanserte en liste på tre kriterier som velgerne måtte ta hensyn til når de skulle stemme: Kun spillefilmer som var utgitt før 1. januar 2004 ble vurdert.
Octopus (album)
Sporliste
Side A
Side B
Medvirkende
Gentle Giant
Avenue de Lowendal
Avenue de Lowendal er en gate i de 15. og 7. arrondissement i Paris. Avenyen er oppkalt etter comte Ulric Frédéric Woldemar de Lowendal (1700-1755), Maréchal de France.
Zinkenschanze
Zinkenschanze var en hoppbakke i Hallein i Østerrike. Den ble brukt under den tysk-østerrikske hoppuka 1955/56 da snømangel gjorde at avslutningsrennet måtte flyttes fra Bischofshofen. Bakken var eid av Skiklub Hallein.
Hoppbakken, som nettstedet Skisprungschanzen-Archiv oppgir med størrelse K70, ble innviet i 1952. Snømangel truet Hoppuka 1955/56, slik det også hadde vært tilfelle to år tidligere, men denne gangen greide man å løse problemet i Oberstdorf, Garmisch-Partenkirchen og Innsbruck ved å frakte snø med lastebiler fra Alpene til hoppbakkene. I Bischofshofen var dette ikke mulig, og dermed måtte rennet der flyttes til reservestedet Hallein, ca. 20 km lenger nord. Dette er eneste gang et renn i Hoppuka er blitt avviklet et annet sted enn de fire faste arrangørstedene.
Zinkenschanze fikk i 1957 selskap av en mindre treningsbakke, Toni-Riess-Jugendschanze, med størrelse K30. Ingen av de to hoppbakkene eksisterer lenger i dag (pr. 2016).
Tatiana Maslany
Tatiana Maslany (født 22. september 1985 i Saskatchewan, Canada) er en canadisk film- og TV-skuespiller. Hun er mest kjent for sine multiple roller i den BBC America-produserte serien Orphan Black.
Andreas Rosendahl
Andreas Cristian Rosendahl (født 1864, død 7. januar 1909) var en dansk sjakkspiller.
Ole Anderssen
Ole Andreas Syrenus Anderssen (født 1. april 1831, død 18. desember 1913) var en lærer og stortingsmann fra Bodin i Nordland.
Han var far til komponisten Fridthjov Anderssen.
Fagerstrandveien (Bærum)
Veien ligger cirka 24 meter over havet i vestenden, og noe høyere i østenden. Den er oppkalt etter eiendommen Fagerstrand, og ble navngitt i 1925.
Indre Oppedal
Indre Oppedal er ei bygd i Gulen kommune i Sogn og Fjordane. Den ligger på sørsida av Sognefjorden, rundt tre kilometer øst for nabobygda og fergestedet Ytre Oppedal.
Bebyggelsen ligger langs de nederste to kilometrene av Storelva, med tyngdepunktet på vestsida av elva ned mot fjorden. Fylkesvei 5586 passerer gjennom bygda.
Ungarsk kjempe
Ungarsk kjempe er en kanin som er en av verdens største, om ikke den største. I Norge er det rasen Belgisk kanin som har tittelen verdens største kaninrase.
Rasen er ikke godkjent i Norge, men er anerkjent som egen rase i Europa.
Ungarsk kanin er avlet opp for å få mest mulig kjøtt og pels.
Kilde, http://www.geneconservation.hu/content/hungarian-giant-rabbit
-
Norgesmesterskapet på ski 1910
Hovedlandsrennet (NM) på ski 1910 ble arrangert i Skien fra 12. til 13. februar 1910. Bare menn deltok.
30 km langrenn ble ikke arrangert, så kombinert var eneste øvelse under mesterskapet.
Himmelens hjerte
Himmelens hjerte (originaltittel: Himlens hjärta) er en svensk film fra 2008 av Simon Staho med Mikael Persbrandt, Lena Endre, Maria Lundqvist og Jakob Eklund. I tillegg høres også Ingemar Carleheds stemme i filmen, som advokat.
Priser
Maria Lundqvist ble tildelt Guldbaggen for beste kvinnelige birolle for sin rolle i filmen. Lena Endre ble nominert til Guldbaggen for beste kvinnelige hovedrolle for sin rolle i filmen, men prisen gikk til Maria Heiskanen for Maria Larssons evige øyeblikk.
Al-Nasr SC (Dubai)
Al-Nasr SC (arabisk: نادي النصر الرياضي‎) er en fotballklubb fra Dubai i De forente arabiske emirater.
Meritter
1984–85, 1985–86, 1988–89, 2014–15
Poul Holsøe
Poul Fiedler Holsøe (født 20. november 1873 i Helsingør, død 14. juni 1966 i Gentofte) var en dansk arkitekt, som var byarkitekt i årene 1925-43 og borgerrepresentant i København kommune i årene 1917-21, og direktør ved Det Kongelige Danske Kunstakademi i årene 1928-31 og 1937-40. Han var en eksponent for nyklassisisme og Bedre Byggeskik.
Bakgrunn
Holsøe var sønn av byfogdfullmektig, senere overrettssakfører Peter Carl Jessen Holsøe (død 1915) og Ragna Fiedler (død 1907). Han var nevø av arkitekten N.P.C. Holsøe, og fetter til kunstmaleren Carl Holsøe. Han vokste opp i rokokkohuset Stephen Hansens Palé i Helsingør, hvor onkelen hadde tegnet en rekke hus.
Stefan Lupp
Stefan Lupp (født 9. september 1978) er en tysk fotballdommer. Han ble FIFA-dommer i 2011, og skal assistentdømme under VM i fotball 2014.
Poul Holsøe
Bakgrunn
Han ble student i Helsingør 1892, og gikk deretter på teknisk skole i København og ble murersvenn i 1896. Han studerte på kunstakademiet i København under Ferdinand Meldahl og Hans J. Holm i årene mellom 1896 og 1903.
I studietiden ble han ansatt hos Johannes Magdahl Nielsen, H.B. Storck, Hack Kampmann og Hans J. Holm og hadde egen tegnestue fra 1904. Omkring 1915 arbeidet han sammen med Jesper Tvede. Holsøe var på studiereise til Italia i 1903 og senere til de fleste europeiske land.
Verv og stillinger
Holsøe var leder av Akademisk Arkitektforenings tegnehjelp 1908-12, assistent ved Kunstakademiets Arkitektskole 1909-14, medlem av redaksjonsutvalget for Architekten 1916-19, medlem av Københavns Borgerrepræsentation for Den Kommunale Vælgerforening 1917-21, medlem av Vandafledningskommissionen 1921-25, styremedlem for Thorvaldsens Museum 1920-21 og 1924-37, medlem av Akademiraadet 1922-43, medlem av Det Særlige Bygningssyn 1922-43, medlem av tilsynet med Vor Frue Kirke, byarkitekt i Københavns kommune 1925-43, direktør for Kunstakademiet 1928-31 og 1937-40 samt visedirektør for Akademiet 1931-34 og 1940-43. Han var også styremedlem for Foreningen til Gamle Bygningers Bevaring 1921-43 og styremedlem for Letterstedtske Forenings danske styre 1934-52.
Faglig retning
Holsøes tidligste arbeider, som havebyen Grøndalsvænge og Lundeskovsvej 21-23-25 i Hellerup (en del av Studiebyen) er noen av den tids tydeligste eksempler på nyklassisisme og Bedre Byggeskik, mens han senere nærmet seg funksjonalismen, for eksempel i skolebyggene han tegnet.
Selv om han selv ikke var medlem av Den frie Architektforening stod Holsøe i sine yngre år flere av foreningens medlemmer svært nær. Tilsvarende som medlemmene av denne foreningen arbeidet han med en forenklet og selvstendig videreføring av dansk byggetradisjon fra barokk og klassisisme. Som byarkitekt ble han leder av Danmarks største kollektive arkitekturvirksomhet og har sammen med de medarbeiderne han selv valgte preget Københavns og dermed dansk arkitektur, og bidraget til å gi denne dens preg av kultur hvilende på tradisjon, blandet med hensiktsmessig funksjonalisme. Holsøes største personlige innsats, og den som har betydd mest for byens ansikt, er hans store regulering av Søernes bredder.
Privat
Holsøe giftet seg 20. februar 1903 på Frederiksberg med Karen Margrethe Helsted (født 9. juli 1877 i Rocca di Papa, Italia, død 19. november 1969 i Hellerup), datter av maleren Axel Theophilus Helsted og Emilie Augusta Wolff.
Holsøe ble tildelt Eckersbergmedaljen i 1920, premie fra Fonden til kunstneriske Formaals Fremme i 1920, ble æresborger ved Die technische Hochschule i Wien i 1935, tildelt Akademisk Arkitektforenings æresmedalje i 1943 og æresmedlem av samme forening i 1953. Han var kommandør av Dannebrogordenen og Dannebrogsmann og mottok også utenlandske ordener.
Paret er begravet på Frederiksberg Ældre Kirkegård. Sønnen Torkel Holsøe ble professor i skogbruk i USA.
Mark Borsch
Mark Borsch (født 16. mars 1977) er en tysk fotballdommer. Han ble FIFA-dommer i 2008, og skal assistentdømme under VM i fotball 2014.
Mildred Ella Didrikson Zaharias
Mildred Ella «Babe» Didrikson Zaharias (født 26. juni 1911 i Port Arthur i Texas, USA, død 27. september 1956 i Galveston i Texas) er i Guiness Book of Records omtalt som den mest allsidige kvinnelige idrettsutøver gjennom tidene. Hun har blitt berømt både i friidrett, basketball, bowling og golf. Zaharias' foreldre, Ole og Hannah, var begge norske, og tre av hennes seks søsken var født i Norge. Hun endret etternavn fra Didriksen til Didrikson.
Som friidrettsutøver deltok hun i OL 1932 i Los Angeles og vant to gull (80 meter hekk og spydkast) og én sølvmedalje (høyde).
I 1935 begynte hun å spille golf, og vant blant annet 41 turneringer på LPGA-touren.
Hun har også skrevet en selvbiografi som heter This Life I've led. I 1975 kom det ut en film om livet hennes.
Magnus (andre betydninger)
Magnus kan vise til:
Magnus Hart
Magnus Hart (født 20. april 1996) er en norsk fotballspiller som spiller for den norske klubben Drøbak Frogn IL.
Hart debuterte i norsk eliteserie som 18 år i 2015, og spilte 6 kamper (3 serie og 3 cup) for førstelaget med tippeligaklubben Sarpsborg 08. I 2017 spilte han for 2. divisjonslaget Kvik Halden.
Han har også vært på vei til spansk fotball og laget Jumilla FC som spiller i Segunda B divisjon. Han er opprinnelig fra Kina og har vært attraktiv for kinesiske klubber, samt landslag. Per nå står han uten kontrakt og driver studier grunnet en stygg korsbåndskade.
Hart spilte i sesongen 2018 i Tverrelvdalen IL i 4.divisjon i Finnmark. Magnus Hart fikk prisen «årets spiller» før han returnerte til Drøbak-Frogn IL i 3.divisjon.
The Mynah Birds
The Mynah Birds var et band hvor blant annet Neil Young var medlem. De reiste rundt på turne i USA til ett av bandmedlemmene ble arrestert for ikke å vært til stede i millitæret. Senere gikk bandet i oppløsning.
Hans Petter Bergquist
Hans Petter Bergquist (født 20. januar 1994 i Rømskog) er en norsk skihopper, som representerer Aurskog/Finstadbru SK og Kollenhopp.
Karriere
Bergquist drev med både langrenn og skihopp som ungdom. I sesongen 2006-07 vant han Finale Hopptreff i Tromsø sammen med Mads Waaler, og han vant også Solan Gundersen Vinterleker på Alvdal i 13-årsklassen, der han også kom på 3.-plass i 3 km langrenn. Også i 2007-08-sesongen vant han K52 i Solan Gundersen Vinterleker, i 14-årsklassen. Han vant 14-årsklassen i den nasjonale Rekrutt Cupen 2007-08 med 740 poeng, foran lagkameraten Mads Kristoffer Waaler (720 poeng) og Lorentz Fannemel (460 poeng). I Linderudkollrennet i februar 2008 kom han på 2.-plass, bak Mads Waaler. Han begynte også å konkurrere internasjonal denne sesongen, og fikk en 9.-plass i et renn i Finland.
I sesongen 2008-09 konkurrerte han videre internasjonalt. Han deltok i Nordisk juniorlandskamp i Folldal i januar 2009, der han kom på 7.-plass individuelt, og Norge kom på 2.-plass i laghopp, der Bergquist hoppet sammen med Daniel Sommerstad Olsen, Sondre Skeie og Espen Andersen. I februar vant han 15-årsklassen i Hovedlandsrennet, og han var også med på Akershus-laget som vant lagkonkurransen. I Hopptreff-finalen på Knyken i mars kom Akershus 1 på 2.-plass, med Bergquist på laget.
Ved Junior-NM i skihopp 2011 i Lysgårdsbakken kom han på 20.-plass individuelt. I lagkonkurransen fikk han bronse, sammen med Klaus Ovlien Engen og Simen Key Grimsrud. I februar deltok han ved European Youth Olympic Festival i Tsjekkia, og kom der på 19.-plass individuelt. Mats Berggaard kom her på 3.-plass. I lagkonkurransen kom Norge på 6.-plass. I FIS Cup fikk han en 8.-plass som beste plassering denne sesongen; på Notodden i desember 2010.
Bergquist var med og vinne gull i laghopp ved Junior-NM på ski 2012 i Midtstubakken. I desember 2012 vant han et FIS-cuprenn på Notodden.