cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Take Me Home, Country Roads
Mottagelse i West Virginia
Landkjennemerkene blir nevnt på en fremtredende måte i teksten. Elven Shenandoah og Blue Ridge Mountains har kun marginell tilknytning til West Virginia og ville ha passet bedre til Virginia. Shenandoah passerer kun gjennom den helt østlige spissen av Eastern Panhandle of West Virginia. Den største delen av Blue Ridge Mountains ligger også utenfor delstaten. Ifølge Nivert ligger ikke veien som inspirerte til sangen i nærheten av West Virginia. Den ligger nær hennes hjemby Washington D.C., i nærheten av Montgomery County, Maryland, som Denver ofte besøkte. Clopper Road eksisterer fremdeles, men landskapet har forandret seg dramatisk fra de landlige omgivelsene som engang var rundt den.
Hillary Rodham Clinton siterte sangen i åpningslinjen til talen hun holdt etter sin massive seier i demokratenes primærvalg i West Virginia i 2008. Hun sa: You know, like the song says, it's almost heaven.
Norsk versjon
Arne Sigvaldsen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Landevei».
De fire store klassiske romaner
De fire klassiske romanene er:
Det siste verket, Hóng Lóu Mèng, tilkom i stedet for et annet som tidligere ble regnet blant de fire store:
Dmitrij Tsvetkov
Dmitrij Aleksandrovitsj Tsvetkov (russisk: Дмитрий Александрович Цветков; født 10. september 1983 i Leningrad) er en russisk orienteringsløper. Hubmann er juniorverdensmester, verdensmester og europamester i orientering. Han har vist seg spesielt sterk på langdistanse og til å løpe stafett og det er på disse distansene han har sine største meritter.
Karriere
I sitt siste juniorår ble Tsvetkov dobbel juniorverdensmester i estiske Põlva i 2003. Han vant langdistansen og som en del av det russiske laget gikk han til topps i stafetten. Det tok noen år før Tsvetkov markerte seg for alvor i seniorklassen. I 2008 løsnet det imidlertid skikkelig. Under verdensmesterskapet i latviske Ventspils gjentok russeren sin egen bedrift fra Junior-VM fem år tidligere. Han tok gull på favorittdistansene langdistanse og stafett. Han fikk også med seg sølv i VM stafett og en tredjeplass i et verdenscuplup i Sälen dette året. Året etter, i 2009, ble det nok et sølv på russerne. I 2010 ble det gull på stafett under VM i Trondheim. Dobbel sprintverdensmester Andrey Khramov løp en god første etappe, før Tsvetkov fulgte opp og sendte Valentin Novikov ut i tet på den tredje og siste etappen. Han kunne løpe alene i mål og Tsvetkov kunne feire sitt første VM-gull. Tsvetkov var ankermann da Russland gjentok bedriften i finske Vuokatti tre år senere. Med seg på laget hadde han brødrene Novikov, Leonid og Valentin som henholdsvis løp første og andre etappe. Dette er den foreløpig siste medaljen Tsvetkov har vunnet i internasjonale mesterskap.
Den hvite lotus’ opprør
Den hvite lotus' opprør  var et kinesisk opprør mot mandsjuenes styre over landet (Qing-dynastiet. Det brøt ut i 1796 blant utfattige nybyggere i fjellområdene mellom   Sichuan på den ene side og Hubei- og Shaanxi-provinsene på den annen. Den synes å ha begynt med en skatteprotest anført av det hemmelige selskap Den hvite lotus. Dette selskapet hadde spådd Buddha Maitreyas snarlige komme til jorden, gått inn for gjeninsettelsen av det gamle og kinesiske Ming-dynastiet, og tilsagt personlig frelse til alle sine tilhengere.
Til å begynne med sendte Qingstyret, på den tid kontrollert av Heshen, helt utilstrekkelige keiserlige styrker for å nedkjempe de dårlig organiserte opprørerne. Opprørerne hadde ingen større problemer med å beseire de annenrangs keiserlige styrker som var avsatt til formålet. Det viste seg også at Heshen hadde beriket seg av de midler som egentlig skulle gått til den militære kampanjen, og da Jiaqing-keiseren i 1799 kom til reell makt, avsatte han Heshen. Nå ble oppdraget gitt til mer effektive mandsjukommandanter.
Nedkjempelsen av Den hvite roses opprør tok flere år. Store deler av befolkningen ble flyttet til hundreder av nye befestede landsbyer, og organisert i militser. Mot slutten av kampanjen kombinerte Qing-styret sin jakt og nedkjempelse til siste mann av geriljagrupper med løfter om amnesti for desertører. Opprøret var knekt i 1804. Daoguang-keiseren innrømmet i et senere dekret at opprøret i stor grad skyldtes lokale embedsmenns griskhet og utpining av befolkningen.
Litteratur
https://web.archive.org/web/20061025143935/http://www.bartleby.com/65/wh/WhiteLot.html
Kristiansten minnekapell
Kristiansten minnekapell er et kapell fra 1998 i Trondheim kommune i Trøndelag. Kapellet er underlagt Bakklandet menighet.
Kapellet er omgjort fra en kasematt ved Kristiansten festning. Festningen ble under andre verdenskrig benyttet av den tyske okkupasjonsmakten som rettersted for norske motstandsfolk og fanger fra andre land. Kasematten ble brukt som ventecelle.
TV-året 1958
TV-året 1958 er en oversikt over hendelser, program og avdøde TV-personligheter i 1958.
Karen (Kenya)
Karen er en forstad til Nairobi i Kenya, den ligger sydvest av byens sentrum, ved åsene kalt Ngong.
Det er en alminnelig oppfatning at forstaden har fått navn etter Karen Blixen, den danske forfatter av boken Mitt Afrika, Hun kom til stedet i 1914 som Karen Dinesen for å gifte seg med den danske baron Bror von Blixen-Finecke, en storviltjeger som da var bosatt i Kenya. De bosatte seg på en større farm i Nairobis utkant, i området Ngong og etterhvert anla hun en kaffeplantasje på farmen. Blixen forlot Kenya i 1931 og en eiendomsutvikler, Remy Martin, kjøpte farmen og parsellerte den ut til boligtomter for Nairobis raskt voksende befolkning. Han navnsatte hele området etter Blixen.
Blixens hjem står fremdeles og er i dag museum, Karen Blixen Museum (Kenya).
Folketellingen i 2010 viste at Karen fortsatt i en stor grad er befolket av utlendinger med bakgrunn fra USA, Tyskland, Japan og Skandinavia og deres familier. Andre innbyggere er blant annet hvite kenyanere av europeisk opprinnelse. Fram til 1980 var innbyggerne i Karen hovedsakelig britiske statsborgere.
Jung Si-yun
Jung Si-yun (født 8. september 2000) er en sørkoreansk ishockeyspiller.
Hun representerte spesiallaget Korea under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 8 med det koreanske laget.
Bakkwa
Bakkwa (tradisjonell kinesisk: 肉乾, forenklet kinesisk: 肉干, Hokkien POJ bah-koaⁿ = «tørket kjøtt») eller rougan er et saltsøtt kjøttprodukt kjent fra det kinesiske kjøkken. Det produseres i flate tynne flak, som regel fra svin. Det antas at bakkwa har sin bakgrunn blant hoklofolket, opprinnelig i Fujian. Tilberedelsen har vært så å si uforandret i århundrer, men teknikken er blitt gradvis forbedret.
Selv om det vanligvis er svinekjøtt som benyttes, kan man også benytte oksekjøtt eller fårekjøtt. Man tilbereder med krydder, sukker, salt og soyasaus, så tørkes den ved rundt 50 to 60 C til en endelig vannaktivitet på mellom 0,60 og 0j69.
I Malaysia, Singapore og Filippinene er bakkwa eller ba gua den mest benyttede betegnelsen. På kantonesisk sier man gjerne yuhk gōn, anglisert long yok, mens det ellers i Kina og på Taiwan helst heter rougan. Rougan er særlig populær som en snack i Macao, Malaysia, Singapore, Taiwan og på Filippinene.
Termez
Termez, også skrevet Termiz, er en by og hovedstad i provinsen Surxondaryo sør i Usbekistan nær grensen til Afghanistan. Byen fikk sitt navn fra grekerne som kom med Aleksander den store. Termez kan være avledet fra det greske ordet for «varmt» eller «varmt sted» (thermo eller thermos), og byen er den varmeste i landet. I 2005 hadde byen en befolkning på 140 404. Den mest kjente personen fra Termez er Al-Tirmidhi, som ble født i forstaden Bugh og er gravlagt 60 km nord for byen.
Historie
Området rundt Termez har vært bebodd siden oldtiden, og byen ble bosatt i den gresk-baktriske perioden fra det 2. århundre f.Kr. til det 1. århundre f.Kr.. Byen var et sentrum for buddhismen under kushanerne (fra 1. århundre f.Kr. til 0-årene). Da araberne kom på 600- og 700-tallet ble byen i stedet et sentrum for islam.
Byen blomstret i lang tid, men ble ødelagt mot slutten av 1600-tallet. I 1897 ble området annektert av Russland og omgjort til en moderne by med fort og garnisoner. Termez var et viktig knutepunkt under den sovjetiske invasjonen av Afghanistan mellom 1979 og 1989. Under den etterfølgende krigen i Afghanistan (1979–1989) var over 100 000 sovjetiske soldater plassert i Termez. I dag brukes flybasen i Termez som base for tyske og nederlandske ISAF-soldater.
Gunvor Rasmussen
Gunvor Rasmussen (født 29. august 1981) er illustratør og tegner i Bergens Tidende, og debuterte høsten 2007 som barnebokillustratør med Godnattboka, forteljingar på nynorsk. Hun har en karakteristisk strek som henter mye fra tegneseriesjangeren, og bruker mye humor i arbeidet sitt.
Rasmussen har etter hvert blitt en populær illustratør, som plukker opp tradisjonen etter Thore Hansen og Vivian Zahl Olsen, med fargerik, naivistisk illustrasjon.
Archibald John Little
Archibald John Little (født 1838 i London i Storbritannia, død 1908) er mest kjent som forfatteren av flere reiseskildringer, fra Yangtsefloden og fra Yunnan i Kina.
Han ankom Kina i 1859 som te smaker for et tysk firma, og tilbragte de neste 50 år i Kina. Han ble flytende i kinesisk og satte seg grundig inn i kinesisk kultur.
I 1901 utgav Royal Geographical Society reiseskildringen hans The Crux of the Upper Yangtse.
I 1904 reiste Little fra Suifu ved elven Yangtse sørover – han lot seg frakte i bærestol – til provinshovedstaden som da ble kalt Yunnanfu. Veien gikk videre gjennom fjellene til det franske Tonkin (Nord-Vietnam). Dette ble det også bok av.
Anders Ljungstedt
Anders Ljungstedt  (født 23. mars 1759 i Linköping i Sverige, død 10. november 1835 i Macao i Kina) var en svensk forfatter. Han kom som ansatt i Det svenske ostindiske kompani til Macao i 1816, og ble utnevnt til Sveriges generalkonsul i Kina.
Marina Bay Sands
Marina Bay Sands (tradisjonell kinesisk: 濱海灣金沙; forenkla kinesisk: 滨海湾金沙) er et bygningskompleks i Marina Bay i Singapore. Ved åpningen i 2010 ble det ansett som verdens dyreste frittstående kasinoeiendom med en verdi på 8 milliarder australske dollar (6,88 milliarder amerikanske dollar). Den mest markante bygninga består av tre 206,90 meter høye tårn og en plattform som ligger oppå tårna. Komplekset sto ferdig i 2010 og inneholder blant annet et hotell med til sammen 2 561 rom, et kasino, et konferanse- og utstillingssenter på 120 000 m², et kjøpesenter på 74 000 m², et museum, to store kinoer, sju restauranter og en skøytebane. På toppen av plattformen er det en park og et 150 meter langt svømmebasseng. Fra Marina Bay Sands er det ei gangbru over til parkområdet Gardens by the Bay.
Komplekset er utvikla og eies av selskapet Las Vegas Sands, og hadde en prislapp på rundt åtte milliarder amerikanske dollar.
Erwin Sánchez
Erwin Sánchez Freking (født 19. oktober 1969 i Santa Cruz, Bolivia) er en boliviansk fotballtrener og tidligere fotballspiller. Han spilte det meste av sin klubbkarriere i Portugal for klubbene Benfica og Boavista. På er han på delt tredjeplass på listen over mestskårende spisser gjennom tidene, med sine 15 mål. Han var en del av troppen i Fotball-VM i 1994 og det legendariske laget som tok andreplassen i Copa América 1997. Etter spillerkarrieren ble han trener i Boavista i 2004-sesongen, og senere landslagstrener for fra 2006 til 2009.
Klubbkarriere
Etter en alvorlig leddbåndskade ble han mindre viktig som spiller i Boavista. Han var trener i klubben en kort periode i 2004 før han dro hjem til Bolivia og avsluttet karrieren i Oriente Petrolero i Santa Cruz. Der vant han cupen Copa Aerosur i 2004/05-sesongen, hans siste som profesjonell spiller.
Landslagskarriere
Sánchez var en viktig spiller for hele sin karriere. Han var avgjørende i kvalifiseringen til Fotball-VM i USA i 1994 og skårte Bolivias eneste mål i turneringen i 1–3-tapet mot. Han skåret også tre mål i Copa América i 1997, blant annet 1–1-målet i 1–3-tapet mot i finalen. Han spilte også i Copa América 1995 og Copa América 1999.
Trenerkarriere
Etter en kort periode som Boavista-trener i 2004, fikk han sitt neste treneroppdrag året etter han la opp som spiller, da han ble -trener i 2006. Det var han i fire år til han ble sparket i 2010 på grunn av skuffende resultater i kvalifiseringen til Fotball-VM i 2010.
Copa América 2007
Copa América 2007 ble svært skuffende for som ble slått ut i første runde. De kom på sisteplass i gruppe A, med to uavgjort og ett tap. Dette la press på Sánchez, som måtte gjøre det bra i VM-kvalifiseringen til 2010 for å beholde jobben.
Kvalifisering til VM i 2010
Kvalifiseringen til VM i 2010 begynte på verst tenkelige måte, med 5-0 tap borte mot. Sánchez ble sparket som landslagstrener etter at Bolivia havnet nest sist av ti lag, med fire seire, tre uavgjort og elleve tap. Til tross for to fantastiske seire med 6-1 seier hjemme mot og 2-1 seier hjemme mot.
Æthelthryth
Æthelthryth er et gammelengelsk kvinnenavn.
Etymologi
Navneleddet æthel er dannet av gammelengelske æthel, «edel». Den norrøne formen av leddet var aðal.
Navneleddet thryth er dannet av gammelengelske þrȳð, «styrke». Den norrøne formen av leddet var *þrúðr.
Moderne versjon
Den moderne engelske versjonen av navnet er Audrey. Denne moderne versjonen er opphav til ordet tawdry («simpel», «glorete»), ettersom billige halskjeder ble solgt ved markedet for Skt. Audrey.
Utbredelse
Æthelthryth var et populært navn i England fra 600-tallet til 800-tallet.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Aude (elv)
Aude (latin: Atax) er en elv i regionen Occitanie i sørvestlige Frankrike. Elven har gitt navn til departementet Aude. Kilden til Aude ligger i departementet Pyrénées-Orientales i Pyreneene, og elven har en lengde på 224 kilometer. Aude renner ut i Middelhavet ved byen Narbonne. Elven er navigerbar med kano eller flåte for bortimot hele dens lengde.
Etymologi
I antikken var Aude kalt for Atax av romerne. En del antikke forfattere kalte elven for Narbôn, eksempelvis Polybios.
I Roussillons samling av chartere og opptegnelser for Alart i 1342 er elven kalt for Auda eller Ribera d'Aude. I middelalderen var betegnelsene Adice, igjen Atax, Fluvium Atacis, Flumine Atace, Flumen Ataze, og Juxta Aditum fluvium benyttet for å henvise til elven. I all sannsynlighet er det nåværende navnet kommet fra en gradvis evolusjon av Atex gitt av Strabon et ord lånt fra det galliske begrepet atacos i betydningen «livlig/energisk» eller «meget rask».
Gallipoli (Tyrkia)
Gallipoli (gresk: Καλλίπολη; tyrkisk: Gelibolu Yarımadası) er en halvøy i provinsen Øst-Trakia i den europeiske delen av Tyrkia, med Egeerhavet i vest og stredet Dardanellene (Hellespont) i øst. I nyere tid er halvøya spesielt kjent for krigshandlingene der under første verdenskrig, det såkalte slaget ved Gallipoli, som førte til seier for Det osmanske riket og enorme tap for franske og britiske, inklusiv australske styrker.
Gallipoli har sitt navn fra greske Καλλίπολις, Kallipolis, i betydningen «Vakre by». I antikken var det også kjent som Trakiske Khersonese, fra gresk Θρακική Χερσόνησος (latin: Chersonesus Thracica).
Halvøya strekker seg i sørvestlig retning inn i Egeerhavet, mellom Dardanellene og Melasbukta (i dag Sarosbukta). Antikke kilder forteller at i nærheten av byen Agora var den beskyttet av en mur som strakte seg over dens full bredde. Landtangen som ble forsvart av muren var kun 36 stadia i bredden (omtrent 6.5 km), men lengden på halvøya fra denne muren og til dens sørligste ende, Kapp Mastusia, var 420 stadia (omtrent 77.5 km).
Marissa Brandt
Marissa Brandt (født 18. desember 1992) er en amerikanskfødt sørkoreansk ishockeyspiller.
Hun representerte spesiallaget Korea under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 8 med det koreanske laget.
Kulwin jernbanelinje
Kulwin jernbanelinje ligger i det nordvestlige Victoria, Australia. Den går fra Robinvalelinje i Korong Vale og blir bare brukt av godstog.
Historie
Linjen ble åpnet fra Korong Vale til Wycheproof i 1883, og utvidet til Sea Lake i 1893, og til Nandaly i 1914, Mittyack i 1919, og Kulwin i 1920. Man kom seg opprinnelig til Bendigo jernbanelinjen via Bridgewater. I 1888 kunne man imidlertid bruke Dunolly–Inglewood-ruten til Mildura jernbanelinjen.
Den siste vanlige passasjertrafikken på linjen gikk fra Bendigo til Sea Lake den 7. mai 1977 og toget ble drevet av en dieselelektrisk jernbanemotor. I april 2008 ble det offentliggjort at Korong Vale – Charlton seksjonen av linjen skulle oppgraderes som en del av Victorias kornnettverk som en del av en pakke på $ 23,7 millioner sammen med 6 andre stekninger.
I februar 2010 ble bruken stoppet på grunn av den forverrede tilstanden på sporene. Dette var fornuftig da mesteparten av korntogene bare gikk så langt som til Sea Lake.
Stasjoner
Stasjoner og sidespor langs linjen innbefatter:
Folkestad skole
Folkestad skole kan vise til:
Ingen roser… takk
Ingen roser… takk er en norsk dramafilm fra 1979, regissert av Leif Erlsboe.
Handling
Mens han sitter i fengsel, har Bjørn blitt far til en liten gutt. Etter å ha kommet seg ut av fengsel tre år senere, oppsøker han igjen kjæresten sin Margrethe. Men hun ønsker ikke lenger noe forhold til ham.
Per Krøldrup
Per Billeskov Krøldrup (født 31. juli 1979 i Farsø) er en dansk fotballspiller, som spiller i forsvar. Han spiller i den italienske klubben Fiorentina.
Han begynte sin profesjonelle karriere i 1998 i hovedstadsklubben B93. Der spilte han til han i 2001 ble kjøpt av den italienske klubben Udinese. I Udinese spilte han samme med sin landsmann Martin Jørgensen. I 2004 debuterte han på i en kamp mot, og han var med i Danmarks tropp til fotball-EM 2004. I 2005 ble han kjøpt av Everton for fem millioner pund. I Everton spilte han kun én ligakamp. Overgangen til Everton er beskrevet som en av de verste i Evertons historie.
I 2006 gikk turen til den nåværende klubben, Fiorentina. Han skrev ny kontrakt med klubben i 2010, en avtale som gjelder fram til 2012. Krøldrup har spilt 28 landskamper for Danmark. Han er med i Danmarks tropp som skal spille i fotball-VM 2010.
Luxembourg under EM i friidrett 1950
Luxembourg deltok med fem utøvere under EM i friidrett 1950 som ble arrangert 23.–27. august 1950 i Brussel. Den beste plasseringen for utøverne fra Luxembourg var en sjetteplass under mesterskapet.
Nicolai Wilhelm Gedde
Nicolai Wilhelm Gedde (født 27. desember 1779 i Fredrikstad, død 31. mai 1833) var offiser først i den dansk-norske hær, senere i norsk tjeneste. Han var sønn av generalmajor Hans Christopher Gedde. Som arkitekt virket han i Trondhjem, og er i dag mest kjent for å ha bygget Trøndelag teater.
25. februar 1811 ble han gift med Juliane Frederikke Margrethe Kleist (2. desember 1781 – 22. mai 1861), datter av kammerherre Frederik Kleist og Margrethe f. Schubart. Med henne fikk han 4 barn.
Fylkesvei 5512
Fylkesveg 5512 går mellom Baløy og Sævrøy i Austrheim kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 424 (Hordaland).
Cho Mi-hwan
Cho Mi-hwan (født 30. mars 1995) er en sørkoreansk ishockeyspiller.
Hun representerte spesiallaget Korea under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 8 med det koreanske laget.
Juletiden
Juletiden er en av høytidene i det kristne liturgiske år. Den regnes som kirkeårets nest viktigste etter påsketiden, og feires til minne om Jesu Kristi fødsel, eller i mer teologisk vendinger til minne om inkarnasjonen av den andre person i Den hellige treenighet. I vestlige tradisjon begynner julen ved midnatt julaften (24. desember) og varer til søndag etter festen for Herrens åpenbaring 6. januar.
I Norge ringer kirkeklokkene inn julen klokken 17 julaften.
Tradisjonelt åpnes juletiden med feiring av midnattsmesse på julaften. Denne messen er spesielt viktig i Den katolske kirke, men feires også i mange andre kirkesamfunn. På første juledag, som feires som Kristi fødselsdag, er det tradisjon for at det feires flere gudstjenester, da en på natten, en ved daggry og en på dagen.
De første åtte dagene i juletiden regnes som en oktav, det vil si at de åtte dagene fra og med 25. desember til og med 1. januar alle har status som festdager.
Katolsk kalender
I den katolske kalender for juletiden finner man følgende fester:
Liste over astrilder
Liste over astrilder omfatter de ulike artene av astrilder (Estrildidae).
Astrilder er en familie i ordenen spurvefugler.
Listen følger Clements et al. 2012:
Fylkesvei 424 (andre betydninger)
I Norge finnes fylkesvei 424 i de følgende fylkene:
Leinstrand kirke
Leinstrand kirke er en langkirke fra 1673 på Leinstrand sør i Trondheim kommune i Trøndelag.
Byggverket er i tre og har 200 plasser.
Sveits under EM i friidrett 1950
Sveits deltok med 19 utøvere under EM i friidrett 1950 som ble arrangert 23.–27. august 1950 i Brussel. Utøvere fra Sveits tok en medalje og ytterligere 3 plasseringer blant de åtte beste under mesterskapet.
Ri Pom
Ri Pom (født 28. mai 1995) er en nordkroeansk ishockeyspiller.
Hun representerte spesiallaget Korea under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 8 med det koreanske laget.
Fjågesundstraumen
Fjågesundstraumen (eller bare Straumen) er ei kort elvestrekning i Kviteseid kommune i Telemark, mellom Kviteseidvatnet i vest og Flåvatn i øst. Den er rundt 1,6 kilometer lang og ligger rundt to kilometer nordvest for bygda Fjågesund.
Etter oppdemmingen av Flåvatn ved Hogga er vannstanden blitt hevet så mye at Flåvatn og Kviteseidvatn som regel ligger på samme nivå, bortsett fra når magasinet tappes langt ned. Fjågesundstraumen har dermed fått mer karakter av sund enn elv, men det store nedbørfeltet oppstrøms (2 985 km²) gir likevel en middelvannføring i Straumen på 98,6 m³/s, som er godt merkbar tross den lave høydeforskjellen.
Sveitserost
Sveitserost eller emmentaler er en hard halvfet løypeost (hvitosttype) som opprinnelig stammer fra Emmentaldistriktet, som ligger i Emmedalen i Sveits, i den sveitsiske kantonen Bern. Den egentlige sveitserosten markedsføres under navnet emmentaler.
Emmentaler AOC blir laget i ca. 180 små meierier i Sveits. Osten ystes av upasteurisert kumelk og det tar ca. 12 l melk å produsere en kilo ost. Kyrne, som produserer melk til osten, beiter gress og høy, men ikke silo. Under ystingen tilsettes kalveløpe og syrekultur, andre tilsetningsstoffer er forbudt. Emmentaler AOC-ostene forekommer i ulike modningstider. For den milde, nøtteaktige osten er lagringstiden minst 4 måneder. En annen ost som blir kalt «reserve» har en aromatisk særegen smak og denne blir lagret i minst 8 måneder. Den svært aromatiske «Höhlengreift» (hulelagret ost på norsk) blir modnet i minst 12 måneder. Emmentaler produseres også bl.a. i Frankrike, Tyskland og Finland av både pasteurisert og upasteurisert melk.
Generelt om osten og produksjonsteknikk
Emmentalerost er en relativt stor ost og kan veie fra 60 til 130 kg og formen er i utgangspunktet flat og sylindrisk med skorpe (AOC) eller firkantet (skorpefri). Gassproduksjonen medfører at at osten utvider seg i høyden. Vekten på osten gjør sitt for at osten kan svulmer opp i sidene og utvider seg mere i bredden.
Osten i seg selv har mange hull som er på 1 til 4 cm i diameter. Den har en glatt og noe gummiaktig tekstur og smaken på osten er mild samt søtaktig. Sammensetningen etter 3-4 måneders lagring/modning er som følgende:
Oster som emmentaler blir produsert både på fabrikk og gårdsysterier fra fersk melk. En av de viktigste faktorene med slike ostetyper er at de blir varmebehandlet (ettervarmet) under ystingen ved temperaturer >50˚C i opp til 1 time. Prosessen for utvikling av slik type ost har mange viktige faktorer en må ta i betraktning som for eksempel pH, temperatur, mikrobiologisk aktivitet og pasteurisering av melken. Når det gjelder pH skal denne være mellom 5,3 og 5,6 i ferdig ost, og temperaturen under ettervarming er ofte på mellom 52 og 54 °C. Dette betyr at de uønskede bakteriene som er til stede i den upasteuriserte melken blir stresset og dør ut under den videre modningen. For emmentalerost er propionsyrebakterier viktige for den videre modningen og det tilsettes gjerne en mengde av Propionibacterium freudenreichii ssp. shermanii i ystemelken. Disse bakteriene reproduserer seg i 20 til 30 dager i 108 til 109 celler/gram ost og fermenterer melkesyre/laktat og produserer smakstoffer og gass som gir opphav til hullene i osten.
Modning
Emmentalerost blir stort sett modnet i 2-3 uker for å fremme veksten av propionsyre bakterier samt fermenteringen av laktat til propionat, acetat og CO2. Tradisjonell emmentalerost blir laget av fersk melk og derfor er det veldig viktig med høy melkekvalitet på grunn av den relativt høye modningstemperaturen. Dannelsen av hull i emmentalerost skyldes at bakterier i osten frigir CO2 noe som vil gi hull/øyne i osten.
Skjematisk flytskjema
Fersk melk blir pasteurisert for å fjerne uønskede bakterier og denne varmebehandlingen skjer vanligvis ved 72 °C i 15 sekunder. Varmebehandlingen medfører inaktivering av noen enzymer samt drap av mikroorganismer (unntaket er sporer fra sporedannende bakterier da disse tåler temperaturer opp mot 120 °C). Standardiseringen av melken skjer ved at fersk melk blir sentrifugert i en separator der fettet blir fjernet og all melk får en fettprosent på 0,1%, og deretter blir ønsket mengde fløte tilsatt melken til ønsket fettprosent. Melken tilsettes en syrekultur bestående av melkesyrebakterier, så tilsettes melken løpe for å lage et koagel av melken. Melkesyrebakteriene senker pH under ystingen samtidig som aromastoffer som gir smak produseres. OsteKoagelet blir kuttet i terninger slik at det kan avgis myse. Røringen av ostemassen blir gjort for å blande alt godt så det blir en homogen blanding samtidig som en ønsker å skille ut ytterligere mere myse. Noe myse skilles også ut under pressingen av osten i former. Salting av osten blir gjort for å konterollere mikrofloraen i osten og for å gi en bedre smak på osten. Osten modnes så i 2 uker ved høy temperatur (ca 20 °C) og lav luftfuktighet. Vann fjernes da fra overflaten og det dannes skorpe, dette reduserer vannaktiviteten i ostens overflate. Lavere vannaktivitet og tørrsalting på ostens overflate under modningen vil hindre vekst av uønskede mikroorganismer på ostens overflate. Osten modnes videre ved ca 10 °C. Modningen blir gjort for å utvikle en ønskelig smak på osten. Smakskomponentene i osten utvikles ved at protein brytes ned til små peptider og aminosyrer(proteolyse) og at fettet brytes ned til frie fettsyrer og aldehyder og ketoner (lipolyse) noe som vil gi osten den aromatiske smaken .,
Syrekultur og mikroorganismer
Under produksjon av harde oster er det vanlig å bruke en syrekultur av melkesyrebakterier. Til emmentalerost vil det være hensiktsmessig å benytte en syrekultur som består av Streptococcus thermophilus og Lactobacillus helveticus og noen ganger ''L. delbrueckii ssp. bulgaricus.'' Syrekulturen er homofermentativ og de produserer lite CO2. Videre tilsettes propionsyrebakterier til osten (Propionibacterium freudenreichii). Disse bakterieriene produserer viktige aromakomponenter i osten samt gass (CO2). En uønsket bakterie i osten er Clostridium tyrobutyricum er en obligat anaerob bakterie som kan fermentere melkesyre og det anaerobe miljøet i osten er ideelt for vekst. Den viktigste kilden for bakterien er feilaktig fermentert silo. Dette er grunnen til at siloforing ikke er tillatt på de gårdene som leverer melk til produksjon av emmentaler i Sveits. Kontaminasjon av disse bakteriene fra silo til melk er størst på vinteren da det er mest vanlig med silo kontra på sommeren da kyrne beiter utendørs.
Historie
Osteproduksjon i Sveits stammer trolig fra 1100-tallet. På 1600-tallet og 1700-tallet førte opprettelsen av det såkalte Küherwesen i kantonen Bern til en eksplosjon i sveitsisk osteproduksjon.
“Küherwesen” beskriver en spesiell form for alpin gårdsdrift som foregikk mellom 1550 og 1900. Denne gårdsdriften hadde et nomadisk preg, med at besetningene ble flyttet mellom dalen og opp i alpene. Denne gårdsdriften foregikk hovedsakelig i Emmen dalen, men også i Napf og i de vestre prealpine områdene, senere også i Gruyère og Pays d’Enhaut. Mesteparten av de alpine gårdene tilhørte landeiere fra Bern, og for å drive gårdene engasjerte de en ”Küher” (de som kunne melke kuene osv…). Siden det i Sveits er de yngste sønn som arver gårdene, måtte eldste sønn finne annet arbeid. Siden de hadde vokst opp på gård kunne de gårdsarbeid, og de hadde også penger siden de hadde arven sin. De ble derfor forpaktere på alpegårdene, solgte melkeprodukter (hovedsakelig ost). Om vinteren bodde som oftest ”Küher” på gården til landeieren nede i dalen. Gjennom det 18. århundre hadde de i større grad skaffet seg egne kuer og leide bare jorda der de bodde. Jordleien ble betalt med melkeprodukter eller inntekter fra salg av melkeprodukter i byen. Fra 1830 ble det mer lukrativt å produsere ost i meierier nede i dalen gjennom hele året, og produksjonen oppe i alpene døde ut. ”Küher” måtte finne seg andre jobber som f.eks. ystere i ysteriene, etc. noen av dem reiste rundt i Europa for å lære andre å lage ost, noen kom også til Norge…
Produksjonen av Sveitserost i Norge startet rundt 1815. Den er således den første gulosten vi kjenner til her til lands. Det var sveitsiske ystere (Küher) som bragte med seg kunnskapen om ysting av gulost til Norge, og derfor fikk også denne osten navnet Sveitserost, samtidig som yrket sveitserne drev på med ble kjent som sveiseryrket (yrkestittelen var opprinnelig sveitser, men det ble til sveiser med årene). Fra midten av 1800-tallet og framover ble det etter hvert vanlig å ha en sveiser i fjøset, en som kunne ta vare på kyrne og utnytte melken til ysting av ost og kinning av smør, rømme og annet melken kunne gi. Man kan således si at spesielt ysting var en god form for konservering, fordi ost holder seg godt under riktig lagring. I dag produserer TINE en Sveitserost som har noen fellestrekk med emmentaler, men som ystingsteknisk ikke har mange fellestrekk med emmentalerost.
Yamhill County
Yamhill County er et fylke i den amerikanske delstaten Oregon. Det ligger i den nordvestlige delen av staten og det grenser mot Clackamas County i øst, Marion County i sørøst, Polk County i sør, Tillamook County i vest og mot Washington County i nord.
Yamhill Countys totale areal er 1 861 km² hvorav 7 km² er vann. I 2000 hadde fylket 84 992 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen McMinnville, som også er fylkets største by. Den nest største byen er Newberg. Fylket ble grunnlagt i 1843.
Merkato
Merkato (fra italiensk mercato «marked»), offisielt Addis Merkato, er et utendørsmarked i Etiopias hovedstad Addis Abeba. Det befinner seg like vest for byens sentrum. Det regnes av mange som det største utendørsmarkedet i Afrika, noe som er vanskelig å verifisere på grunn av de uklare grensene. På markedet selges det hovedsakelig lokale landbruksprodukter, særlig kaffe. Det er delt inn i ulike seksjoner for ulike varer.
Blut und Boden
Blut und Boden (uttales blot ont båden, tysk for «blod og grunn» eller «ætt og jord») var en ideologisk retning og et politisk uttrykk som ble slagord i den tyske, nasjonalsosialistiske propagandaen før og under andre verdenskrig. I Blut und Boden-ideologien representerte «blod» opphav, ætt og slekt, arv, rase og folkegruppe, mens «jord» stod for jordsmonn, hjemstavn og landområde. Ifølge dette synet dannet «blod og jord» livsgrunnlaget for mennesket – sammen med tradisjonelt jordbruk og bondeliv.
Tilhengerne av Blut und Boden-tankegangen hevdet at «germanske» nasjoner og folkegrupper var rasemessig overlegne andre, og at de derfor hadde rett til å fordrive de mindreverdige gjennom repatriering, etnisk rensning og utryddelse. På den måten kunne de «sunne» folkene overta andres territorium og utvide sitt eget leveområde, på tysk kalt Lebensraum («livsrom»).
Kim Hyang-mi
Hun representerte spesiallaget Korea under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 8 med det koreanske laget.
Blut und Boden
Forestillingene om «blod og jord» stammet fra den nasjonalistiske, tysk-folkelige völkisch-bevegelsen. De påvirket både rase- og landbrukspolitikken i det nazistiske Tyskland, men var også idegrunnlaget bak tyskernes Anschluss med tyske befolkningsgrupper utenfor Tyskland, såkalte folketyskere, og utvidelsen østover (Lebensraum im Osten).
Bakgrunn
Tankene om Blut und Boden oppstod i rasistiske og nasjonalistiske miljøer tidlig på 1900-tallet og ble en viktig bestanddel av idegrunnlaget for nazismen. Begrepet ble første gang brukt av den tyske forfatteren August Winnig (1878—1956), men ble i det nazistiske Tyskland et realpolitisk slagord med utgangspunkt i boka Neuadel aus Blut und Boden («Nyadel av blod og jord») fra 1930, skrevet av landbrukspolitikeren og raseteoretikeren Walter Darré (1895–1953). Slagordet spilte også på uttrykket Blut und Eisen («blod og jern») som er hentet fra et berømt sitat av Otto von Bismarck, Tysklands første kansler: «Tidens store spørsmål avgjøres ikke med taler og majoritetsbeslutninger, men med blod og jern.» Det kom ut en rekke bøker som fulgte Darrés eksempel, en nazistisk bondelitteratur som fortalte hvordan industrien trakk tyskerne vekk fra hjembygda og til de jødedominerte byene.
Ideene omkring «blod og jord» preget både rase- og jordbrukspolitikken var i Det tredje rike. Ideologien førte til antisemittisme, rasehygieniske tiltak og folkeforflytninger såvel som nye bondelover og jordforbedringprogram. Den nasjonalsosialistiske Reichserbhofgesetz («riksarvloven») av 1933, som rettet seg mot den tyske bondebefolkningen, uttrykte Blut und Boden-ideologien i sitt mål om å «bevare bondekulturen som blodskilde for det tyske folk» (Das Bauerntum als Blutquelle des deutschen Volkes erhalten). Ifølge Riksflaggloven fra 1935 skulle rødt, svart og hvitt være riksfarger og det røde, hvite og svarte hakekorsflagget det nye nasjonalflagget i landet. Fargene rødt og svart symboliserte blant annet nettopp «blod og jord».
Blut und Boden i Norge
Den romantiske holdningen til forbindelsen mellom slekt og hjemstavn, og idealiseringen av bonden og jordbruket, preget også flere personer og bevegelser i Norge på samme tid. En slik «bygdefascisme» kommer til uttrykk i blant annet Knut Hamsuns roman «Markens grøde». I Nasjonal Samlings propaganda blir gjerne «ætt og odel» brukt som stikkord for noen av disse ideene, et ordpar som er brukt mer nøytralt også av andre.
Giacomo d’Itro
Giacomo d'Itro (død 30. mars 1393) var en av Den katolske kirkes kardinaler og latinsk patriark av Konstantinopel.
Han ble kreert til kardinal (pseudokardinal) den 18. desember 1378 av motpaven Klemens VII.
Han ble fengslet av Carlo de Durazzo i Napoli og tvunget til å gi sin offentlige tilslutning til pave Urban VI i kirken Santa Chiara den 4. september 1382. Han ble så holdt innesperret i en rekke fengsler i kongedømmet Sicilia sammen med pseudokardinal Leonardo Rossi til 1386, da de begge ble satt fri.
Niccolò Brancaccio
Niccolò Brancaccio (født ca. 1340, død 29. juni 1412) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Cosenza.
Leonid Novikov
Leonid Novikov (født 10. januar 1984 i Belgorod) er en russisk orienteringsløper. Novikov er verdensmester i orientering. Han er bror av en annen verdensmester i orientering, Valentin Novikov.
Karriere
Leonid Novikov konkurrerte i en årrekke på høyt internasjonalt nivå uten å få til de helt store resultatene. Han levde i skyggen av sin eldre bror Valentin og hadde frem til 2013 en åttendeplass fra mellomdistansen i VM som sin fremste prestasjon i orienteringsløypa. Før VM i finske Vuokatti i 2013 ble han heller ikke ansett for å være blant favorittene til å ta medalje. Likevel lyktes Novikov maksimalt under mellomdistansen i dette mesterskapet og fikk gullmedaljen foran Thierry Gueorgiou og Gustav Bergman. Dette blir sett på som en av de aller største sensasjonene i et verdensmesterskap i orientering noen sinne. At franske Gueorgiou, som hadde vunnet syv av de ti foregående VM-mellomdistansene, skulle bli slått av en løper som Leonid Novikov, var det ingen som hadde ventet seg. Senere i mesterskapet fulgte Novikov opp sin egen bragd ved å ta gull på stafetten sammen med sin bror Valentin og Dmitriy Tsvetkov.
Eadburg
Eadburg er et gammelengelsk kvinnenavn.
Etymologi
Navneleddet ead har opprinnelse i germanske *auþa, «eiendom». Den norrøne formen av leddet var auðr. Navneleddet burg har opprinnelse i gammelengelske burχ, «styrke», og finnes igjen i moderne engelsk i borough og sluttleddet -bury i flere stedsnavn. Norrøne former av navnetleddet er bjarga, bjǫrg og borg.
Utbredelse
Eadburg var et populært navn i England fra 600-tallet til 1100-tallet.
Matti Vanhanen
Matti Taneli Vanhanen (født 4. november 1955 i Jyväskylä) er en finsk journalist og politiker (Senterpartiet). Han var Finlands statsminister fra 2003 til 2010.
Vanhanen ble forsvarsminister da Anneli Jäätteenmäki dannet regjering våren 2003. Etter at Jäätteenmäki gikk av etter bare et par måneder, overtok han rollen som statsminister og partileder.
Vanhanen var partiets kandidat under presidentvalget 2006 og kom på tredjeplass i den første valgomgangen med 18,63 prosent av de avgitte stemmene. Før andre valgomgang gav han sin støtte til Samlingspartiets kandidat, Sauli Niinistö. Den sittende presidenten Tarja Halonen ble gjenvalgt.
Matti Vanhanen var president for både Det europeiske råd og Rådet for Den europeiske union høsten 2006.
Vanhanen gikk av som partileder 12. juni 2010. Hans etterfølger Mari Kiviniemi overtok som statsminister 22. juni 2010.
Fra 2019 til 2020 var han president i Finlands riksdag. I 2020 ble han finansminister i Sanna Marins regjering.
Han er sønn av professor i statsvitenskap Tatu Vanhanen.
Vegard Breen
Vegard Breen (født 8. februar 1990 på Maura i Nannestad i Akershus) er en norsk tidligere syklist.
Etter seieren i Ronde de l'Oise i 2013, signerte han en kontrakt med profflaget Lotto-Belisol. Han tok 19.-plass på den 21. etappen i Vuelta a España. Etter skadeproblemer mistet han kontrakten med Lotto-Belisol etter 2015-sesongen, men fikk kontrakt med Fortuneo-Vital Concept i 2016. I 2017 syklet han igjen for det norske laget som da het Joker Icopal. Breen valgte å avslutte sykkelkarrieren etter sykkel-VM i Bergen i 2017.
Jong Su-hyon
Jong Su-hyon (født 10. oktober 1996) er en nordkoreansk ishockeyspiller.
Hun representerte spesiallaget Korea under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 8 med det koreanske laget.
Ministeriet for By, Bolig og Landdistrikter
Ministeriet ble opprettet i forbindelse med Regjeringen Thorning-Schmidts tiltreden 3. oktober 2011, og ble avviklet 28. juni 2015. Minister var Carsten Hansen (S).
Ministeriet var organisert i tre avdelinger (Økonomi/HR, Bolig, Land/By). I tillegg var det et ministersekretariat, som tok seg av betjening av ministeren og kommunikasjonsoppgaver.
Som et av få ministerier hadde Ministeriet for By, Bolig og Landdistrikter ingen etater under seg.
Ministeriet holdt til i indre København i lokaler på Gammel Mønt.
Arven (film 1979)
Arven er en norsk dramafilm fra 1979, regissert av Anja Breien. Filmen er også den siste norske filmen som har vært med i hovedkonkurransen i Cannes, hvor den var nominert i to klasser. Filmen vant en pris i klassen Special Mention, og den regnes idag som en av norsk films store klassikere. Anja Breien har i intervjuer uttrykt at hun håper at hennes filmer, som Arven vil bli gitt ut på dvd. Bare Hustruer-filmene og Voldtekt er utgitt på dvd til nå.
Handling
Filmen handler om familien Skaug. De er samlet til en storslått begravelse av skipsrederen og forretningsmannen Kai Skaug. Han er nettopp blitt brått revet bort og etterlater seg en stor formue. Som skipsreder og enkemann uten barn ser de sørgende familiemedlemmene nå en mulighet til å få kloa i formuen. Det viser seg at arven skal gå til familien Skaug akkurat som de håper på, men det er en betingelse. Familien må drive skipsrederiet videre og de må være samlet. Ellers bortfaller hele arven. Det fører til komplikasjoner og tragedier i familien Skaug. For ting går ikke helt etter planen …
Mottakelse
Filmen hadde kinopremiere 13. august 1979. Aftenposten ga filmen terningkast 5, mens VG sammen med Dagsavisen og Programbladet ga den terningkast 4.
Leira kapell
Leira kapell er en langkirke fra 1898 i Trondheim kommune, Trøndelag fylke.
Valerie Jarrett
Valerie Bowman Jarrett (født 14. november 1956 i Shiraz i Iran) er amerikansk jurist, forretningskvinne og presidentrådgiver fra Chicago. Etter Barack Obamas valgseier i 2008 ble hun utsett til en av hans seniorrådgivere i Det hvite hus.
Leira kapell
Byggverket er i tømmer og har 200 plasser. Den er bygd som bedehus, påbygd i 1954 og innviet som kapell
Pierre Amiel
Pierre Amiel eller d'Ameil, de Sarunas, de Sarcenas, de Grâce (født ca. 1309 i Sarcenas, død 10. august 1389) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Vienne, Napoli og Embrun. Amiel tilhørte benediktinerne.
Han ble kreert til kardinal («pseudokardinal») den 18. desember 1378 av motpaven Klemens VII.
Afroamerikansk litteratur
Afroamerikansk litteratur er den litteratur som er skapt i USA av forfattere av afroamerikansk bakgrunn. Tradisjonen, ikke en sjanger, sporer sin opprinnelse tilbake til litterære verker som sent 1700-tall med Phillis Wheatley og Olaudah Equiano, nådde sitt tidlige høydepunkt med slavefortellinger og den såkalte Harlemrenessansen, og fortsetter i dag med forfattere som Toni Morrison, Nobelprisvinner i litteratur, og den prisbelønte Walter Mosley, som begge er rangert blant de fremste forfattere i USA. Blant de temaer og emner som er fremmet innenfor den afroamerikanske tradisjonen er afroamerikansk kultur, rasisme, slaveri, og like rettigheter. Afroamerikansk forfatterskap har tendert til å ta i bruk muntlige former som eksempelvis Spirituals, kristne prekener, gospelmusikk, blues og rap.
Da afroamerikaneres plass i det amerikanske samfunnet har endret seg i århundrenes løp, har også fokuset på afroamerikansk litteratur endret seg. Før den amerikanske borgerkrigen var litteraturen hovedsakelig fokusert på slaveris plager og uretteferdighet, slik som det er indikert ved sjangeren slavefortellinger. Ved århundreskiftet til 1900-tallet har bøker av forfattere som W. E. B. DuBois og Booker T. Washington diskutert hvorvidt rasisme og rasistiske holdninger skal konfronteres eller forsones. Under borgerrettsbevegelsen skrev forfattere som Richard Wright og Gwendolyn Brooks om emner som rasistisk segregering og svart nasjonalisme. Særlig på 1960-tallet markerte svart politisk protest seg, markert på ulikt vis med tekster og taler av Martin Luther King jr., selvbiografien til Malcolm X og Eldridge Cleavers ideologiske Sjel på is. I dag har den afroamerikanske litteraturen blitt akseptert som en integrert del av amerikansk litteratur med blant bøker som Røtter (1977) av Alex Haley, Purpurfargen (1982) av Alice Walker og Elskede (1987) av Toni Morrison, som alle har fått stor utbredelse og innflytelse både i USA og i oversettelser.
Karakteristikker og temaer
I et bredt perspektiv kan afroamerikansk litteratur bli definert som litteratur skrevet av mennesker med en sort, afroamerikansk opprinnelse som lever i USA. Afroamerikansk litteratur har generelt fokusert på den afroamerikanske rolle eller posisjon innenfor det bredere amerikanske samfunn og diskutert hva det betyr å være amerikaner. Som professor Albert J. Raboteau ved Princeton University har uttalt, all afroamerikansk studier «taler til den dypere mening av den afroamerikanske tilstedeværelsen i denne nasjonen. Denne tilstedeværelsen har alltid vært en prøvesak for nasjonens påstander om frihet, demokrati, likhet og at alle blir inkludert». Afroamerikansk litteratur undersøker emner som frihet og likhet som lenge ble nektet svarte mennesker i USA, sammen med øvrige emner som afroamerikansk kultur, rasisme, religion, slaveri, og en følelse av hjem og tilhørighet, og mer.
Afroamerikansk litteratur er både påvirket av den store afrikanske diasporiske arv, og formet i mange land. Den har blitt skapt innenfor den større verden av den postkoloniale litteratur, skjønt litteraturforskere skiller mellom de to og sier at «afroamerikansk litteratur skiller seg fra det meste av den postkoloniale litteraturen i at den er skrevet av medlemmer fra et mindretall i samfunnet som lever på siden av nasjonen i form av innflytelse og økonomisk situasjon».
Disse karaktertrekkene skjer ikke innenfor alle verker i tradisjonen. En del forskere har også verget seg mot å benytte seg av vestlig litteraturteori for å analysere afroamerikansk litteratur. Henry Louis Gates, Jr. ved Harvard har uttalt at «Min anmodning har vært å tillate den svarte tradisjonen å snakke for seg selv om sitt vesen og dens ulike funksjoner framfor å bli lese den eller analysere den i henhold til litterære teorier lånt i sin helhet fra andre tradisjoner, bestemt utenfra.» Ikke desto mindre har afroamerikanske forfattere blitt vurdert på tradisjonelt vis og blant annet vunnet Nobelprisen i litteratur.
Tidlig afroamerikansk litteratur
Afroamerikansk historie strekker seg lengre tilbake enn dannelsen av staten USA som et uavhengig land, og afroamerikansk litteratur har tilsvarende dype røtter.
Lucy Terry (ca. 1730–1821) er forfatteren av den eldste kjente stykke afroamerikansk litteratur, «Bars Fight», som ble skrevet i 1746, men diktet ble ikke trykket før i 1855 da det ble inkludert i Josiah Hollands History of Western Massachusetts.
Poeten Phillis Wheatley (1753–1784) utga sin bok Poems on Various Subjects i 1773, tre år før den amerikanske uavhengigheten. Wheatley var født i Senegal, tatt til fange og solgt som slave syv år gammel. Hun ble fraktet til Nord-Amerika som eiendommen til en handelsmann i Boston. Da hun var 16 år hadde hun mestret sitt nye språk engelsk. Hennes poesi er rost av mange de ledende figurer fra den amerikanske revolusjon, blant annet George Washington som takket henne for et dikt skrevet til hans ære. Mange hvite fant det vanskelig å forstå at en svart kvinne kunne forfatte dikt av slik opphøyd kvalitet og Wheatley måtte forsvare seg i en rettssak for bevise at hun faktisk hadde skrevet sine egne dikt. En del litteraturforskere har sitert Wheatleys suksessfulle forsvar som den første anerkjennelsen av afroamerikansk litteratur. Hun var særlig svak for å skrive i elegisk poesi foruten epyllion (korte episke dikt), og beundringen for hennes poesi førte til at hun bli satt fri og at hun kunne leve av sine inntekter som forfatter.