cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lionel Davidson
Liv og virke
Davidson gikk deretter inn i en lengre pause etter utgivelsen av The Chelsea Murders. Han kom ikke til å skrive en ny thriller de neste 16 årene. Kolymsky Heights kom i 1994 og fikk internasjonalt bifall og introduserte forfatteren til en ny generasjon av lesere.
Davidson klarte aldri helt å oppfylle sitt tidlig løfte om å bli en britisk storhet innenfor britiske spionbøker, skjønt hans beste romaner er av høy kvalitet. I 2001 ble han tildelt CWAs Cartier Diamond Dagger livstidspris for å ha gitt «et betydelig bidrag til kriminallitteraturen på engelsk språk». Han skrev en rekke barne- og ungdomsromaner under pseudonymet «David Line». Run For Your Life er et framragende eksempel på en fortelling som har spenning fra første side.
Lionel Davidson døde den 21. oktober 2009 i nordlige London etter langvarig sykdom. Hans første hustru, Fay Jacobs, døde i 1988. Han etterlot sin andre hustru, Frances Ullman; to sønner fra første ekteskap, Philip og Nick; broren Cyril Davidson; og søsteren Minnie Robins.
Viubråtan holdeplass
Viubråtan holdeplass var en holdeplass på Gjøvikbanen i Lunner i Viken fylke. Holdeplassen ble åpnet i 1937. Før den ble endelig nedlagt måtte man en tid kontakte NSB en uke i forveien for å avtale stans ved holdeplassen. Holdeplassen var ikke tilgjengelig for biltrafikk.
Richard Mastracchio
Richard Alan «Rick» Mastracchio (født 11. februar 1960) er en amerikansk NASA astronaut og ingeniør med to romferder bak seg, begge til Den internasjonale romstasjonen. Han har logget over 24 dager i verdensrommet totalt, og har tre romvandringer.
Richard Burgi
Richard Burgi (født 30. juli 1958 i Montclair, New Jersey) er en amerikansk skuespiller på TV og film.
Etter å ha flyttet til Los Angeles spilte han i såpeoperaen Days of Our Lives. Hans første større hovedrolle var i 1994 med TV-serien One West Waikiki. Burgi hadde senere tilbakevendende roller på TV-serier som The District, 24 og Judging Amy. Siden 2004 har Burgi jevnlig dukket opp på TV-serien Frustrerte fruer der han spilte karakteren Karl Mayer. I 2007 fikk Burgi en rolle i skrekkfilmen Hostel: Part II og i 2009, spilte han politimann i filmen Friday the 13th.
Stanisław Przybyszewski
Stanisław Przybyszewski (født 7. mai 1868 i Łojewo, død 23. november 1927 i Jaronty) var en tysk-polsk forfatter som skrev på tysk fra 1892 og på polsk fra 1898. Han utgav sine verker på begge språk. Han var en av de første ekspresjonister innen litteraturen. Han er også ansett som en viktig formidler mellom tysk og slavisk litteratur.
Bakgrunn
Han var sønn av skolelæreren Józef Przybyszewski og hans kone Dorota, og gikk på det tyske gymnasiet i Thorn (1881–84). Imidlertid førte konflikter med medelever til at han lærte lite, og faren sendte ham til det tyske gymnasiet i Wongrowitz (1884–1889).
Etter Abitur begynte han å studere arkitektur i Berlin, men skiftet fort over til medisin. I 1892 ble han redaktør for Gazeta Robotnicza, et polskspråklig sosialistisk uketidsskrift som utkom i Berlin. I 1893 ble han utvist fra universitet på grunn av sin sosialistiske aktivitet. Samme år giftet han seg med den norske forfatteren Dagny Juel, og pendlet mellom 1894 og 1898 mellom Berlin og Norge.
Han utviklet en interesse for satanisme, samt for Friedrich Nietzsches filosofi, og begynte et bohemliv. Til hans venner i denne tiden hørte Edvard Munch, Richard Dehmel og August Strindberg, som traff hverandre i sin stamkneipe i Berlin, Zum schwarzen Ferkel.
Forfatter
I 1895 hørte han til grunnleggerne av tidsskriftet Pan, dessuten skrev han for Fackel og Freie Bühne.
I 1898 flyttet han med sin kone til Kraków (da i Østerrike), hvor han var utgiver av tidsskriftet Życie («Liv»), hvor han forsøkte å profilere seg som leder for det unge Polen. I 1900 ble tidsskriftet innstilt på grunn av finansproblemer og sensur. Mellom 1901 og 1905 levet han i Warszawa og begynte dessuten å oversette sine tyske verker til polsk.
Etter at Dagny ble myrdet i 1901 levde han sammen med Jadwiga Kasprowicz, som hadde forlatt sin mann Jan Kasprowicz og deres datter. I 1905 reiste han tilbake til Thorn. Han var da alkoholiker, og gjennomgikk resten av livet en avvenningskur. Det året kunne han også gifte seg med Jadwiga Kasprowicz, som fikk skilsmisse fra sin mann. I 1906 flyttet ekteparet til München. Under første verdenskrig gikk han inn for tysk-polsk forståelse. I 1919 reiste han til den nyopprettede staten Polen, hvor han arbeidet som tjenestemann, og i 1924 ble ansatt i presidentens kanselli i Warszawa. I 1927 reiste han til hjembyen, og døde på godset Jaronty i nærheten av Inowrocław. Han ble begravet i Góry.
Bibliografi
Skandinaviske utgaver:
Ed Lu
Edward Tsang Lu (født 1. juli 1963) er en tidligere amerikansk (med kinesiske aner) NASA-astronaut og fysiker med fire romferder bak seg, derav et langvarig oophold på Den internasjonale romstasjonen i ISS Ekspedisjon 7, samt en tur til Mir. Han har logget over 205 dager i verdensrommet totalt, og har en romvandring. Han avsluttet sin astronautkarriere for å begynne i selskapet Google.
Oppegård Skolemusikkorps
Oppegård Skolemusikkorps er et norsk musikkorps fra Nordre Follo i Viken.
Stiftelse & Forhistorie
Oppegård Skolemusikkorps ble stiftet 3. mars 1927 av Trygve Bratland som det første skolekorpset i Oppegård kommune. Korpset kom godt i gang, og hadde mange bra år – både ved medlemstall og musikken de spilte. De første 31 åra var korpset forbeholdt gutter og het da Oppegård Guttemusikkorps. I 1958 ble korpset åpnet for jenter, og i 1964 skiftet det navn til Oppegård skolemusikkorps.
Etter mange store korpsturer, stevner og arrangement frem til 1990 ble medlemstallet redusert. I 1997 var medlemstallet så lavt at det ble besluttet å legge ned skolekorpset. De få gjenværende musikantene fikk tilbud om å hospitere i nabokorpset, Sofiemyr Skolekorps, inntil re-etablering var mulig. Styrene i korpsene satte av OS driftsmidler på egen konto med formål for økonomi til re-etablering.
I denne perioden ble det valgt alternative løsninger i 17. mai-toget i Oppegård Syd: Innleie av korps fra Kristinehamn i Sverige eller kassettspillere.
I 2003 tok ildsjeler i Oppegård initiativ til å re-etablere korpset. Det startet med 50 aspiranter og korpset har siden utviklet seg til å bli et fullverdig korps med god spredning i aldersklassene.
I dag
Oppegård Skolemusikkorps teller i dag ca. 50 musikanter (både aspirant-, junior- og hovedkorps). Dirigent siden 2008 er Hilde Olsrud.
Gjennom året spiller Oppegård Skolemusikkorps på 17. mai og en rekke andre stevner og arrangement. I tillegg holder de høstkonsert, vårkonsert og drar hver sommer på korpstur til Norge eller utlandet.
Nantes
Nantes er en by og kommune i Loire-Atlantique i regionen Pays-de-la-Loire vest i Frankrike. Nantes ligger 50 km innlands fra atlanterhavskysten i utløpet til Loire. Byen har over 298 029 innbyggere, 619 240 med forstedene (2014). Dette gjør Nantes til Frankrikes sjette største by mellom Nice og Srasbourg. Den er den største byen i den historiske regionen Bretagne og fortsatt kulturelt knyttet til den.
Historie
Byen ble romersk i 56 f.Kr. med navnet Portus Namnetum etter en gallisk stamme Namnetes. Nantes ble kristnet på 300-tallet og ble i årene etter angrepet av saksere, frankere og normannere. I 1066 ble Nantes del av hertugdømmet Bretagne. I 1460 ble en universitet grunnlagt som eksisterte til den franske revolusjon. Hertugdømmet var til tider selvstendig, til tider underlagt England og kom ikke inn under Frankrike før 1532. Området har fortsatt en sterk bretonsk identitet med eget språk (bretonsk).
Byens navn er særlig knyttet til Ediktet i Nantes, også kalt toleranseediktet, fra 1598 undertegnet av kong Henrik IV av Frankrike. Den gav hugenottene lov til å holde gudstjenester og en relativ religionsfrihet, selv om statsreligionen forble katolsk. Ediktet ble opphevet av Ludvig XIV av Frankrike nesten hundre år senere, noe som førte til en stor utvandring av hugenottene.
Gjennom 1600- og 1700-tallet blomstret byen økonomisk, særlig siden den ble Frankrikes viktigste havn. Handel med Asia, men også slavehandelen var viktig på denne tiden. Nantes var Frankrikes utgangspunkt for trekantfart. I forløpet av den den franske revolusjon ble byen dratt inn i Vendée-opprøret, et kongelig og katolsk orientert forsøk på motrevolusjon 1793-1796. Revolusjonsregjeringen under skrekkveldet slo ned opprøret brutalt og ødela mye av regionen med gjengjeldelsesaksjoner. Fra oktober 1793 til februar 1794 ble 16.000 mennesker henrettet i Nantes under kommandoen av Jean-Baptiste Carrier bl.a. gjennom systematiske drukninger i elven, såkalte noyades.
Den industrielle revolusjonen så fremveksten av en betydelig verftsindustri. Under den andre verdenskrig ble havnebyen okkupert av Tyskland og derfor mål for betydelige allierte luftangrep. Vichy-regimet inndelte Frankrike i regioner i 1941 og rev Nantes løs fra Bretagne som byen tidligere hadde vært hovedstad for.
I 1962 ble universitetet grunnlagt på nytt, den har i 2016 cirka 38.000 studenter. Verftkrisen på 1980-tallet rammet byen hardt. Blant annet flytting av deler av sentraladministrasjon fra Paris og gode infrastrukturtiltak som TGV tilknytning, revitaliserte byen og den er i dag en av de fremste byer i Vestfrankrike ved siden av Bordeaux. I 2004 ble den kåret av Magasinet Time til den beste plassen i Europa å leve i.
Nantes er Jules Vernes fødeby.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Nantes
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1988 – 3000 meter damer
3 000 meter damer var en øvelse i hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1988 og ble avholdt på Olympic Oval i Calgary, Canada den 23. februar 1988.
29 utøvere fra 16 nasjoner deltok på distansen.
Rekorder
Dette var gjeldende verdens og olympisk rekord før Vinter-OL i 1988:
Gyl
Navnet
Navnet kommer av gården Gyl, som opp gjennom årene har hatt navnet Jyl, Gyle, Gylle, Giull, Giuell, Giul. "Jul" i nabobygda Torjulvågen antas å ha samme opphav som Gyl, og kan være navnet de brukte på ei elv (et elvegjel, der elva går i dyp kløft) som kommer fra samme kilde mellom de to bygdene. Den er først nevnt i Aslak Bolts jordebok fra 1432 som Gylom.
Post
På gården Gjul ble et poståpneri åpnet naturlig nok den 1. mai 1879. Navnet endret til Gyl i 1894 da åpneriet flyttet til gården Sandvig. Postrute fra Gyl til Torjulvågen som ligger noen kilometer unna, ble åpnet i 1907. Postadressen 6633 Gyl ble lagt ned 1. juli 1978 og beboerne flyttet til 6630 Tingvoll.
Strøm
Gyl kraftverk ble ifølge Nils Kjartan Husby, åpnet i 1906, med en dam oppe ved Hagenfossen. Nedlagt 1959.
Sorenskrivergård
Futegarden lå på Gyl. Det er samme som den skriver- og lensmannsgard, lokalisert 1834 til 1892 på Bakken. Blant sorenskriverne finner vi Hans Henrik Jæger i perioden 1862–70, og noe senere, den kjente Nils Schøyen som satt 1885–90, før Jacob Albert Lindboe som satt 1891–92. Før denne perioden hadde sorenskriver Henrik Schrøder holdt til på en av nabogårdene, nemlig Sandvik som han eide fra omkring 1715.
Utdanning
Bygda har et grendehus. Fra rundt 1885 til 1920 befant seg her Nordmøre amtsskole, en fylkesdrevet folkeskole man fikk gå på etter folkeskolen, blant annet for å få et innblikk i husmorfaget, altså en husmorskole.
Idrett
Gyl skytterlag ble åpnet på tidlig 1900-tall. Gyl Idrettslag ble etablert i 1916 og avholdt sine første stevner på «Sandviksanden» ved Sandvik gård. Klubbens egen Elling K. Gyl ble nordmørsmester i ryggtak allerede i 1917, mens Gunnar Hagen (1906–69) tok åtte norgesmesterskap i tikamp og tresteg på 1920- og 1930-tallet. Idrettslaget finnes fortsatt i 2021.
Spektroskopi
Spektroskopi er en fellesbetegnelse på målemetoder som baserer seg på at atomer kan ta opp og sende fra seg elektromagnetisk energi. Grunnstoffer kan identifiseres fordi hvert grunnstoff har sin egen karakteristikk over hvilke bølgelengder av elektromagnetisk stråling stoffet kan ta opp eller sende fra seg.
Dette skjer ved at hver elektronbane rundt en atomkjerne har sine egne energinivåer. Et elektron i et atom kan bare absorbere lys med bølgelengder som tilsvarer nøyaktig den energien som trengs for å løfte det til et høyere energinivå. Hvilken bølgelengde avhenger både av hvilket nivå elektronet allerede befinner seg på og hvilket grunnstoff det er snakk om. Energien (fotonet) som absorberes sendes nesten øyeblikkelig ut igjen i form av et foton med samme bølgelengde som ble absorbert. Hvilken retning dette fotonet tar er helt tilfeldig. Som betyr at hvis lyskilden av hvitt lys, som er en blanding av alle bølgelengder (inkludert de som elektronene tar opp og avgir), beveger seg i en bestemt retning, vil de bølgelengdene som ikke absorberes danne langt sterkere mønstre om de passerer et prisme enn de bølgelengdene som tas opp og deretter spres i alle retninger, og derfor fremstår som mørke streker mellom fargene som har passert atomene uhindret.
Ved spektroskopi ser observatøren lysets spektrum, altså et bilde av lysets spektrallinjer. Hvis dette bildet registreres på f.eks. film eller bildebrikke, betegnes prosessen som spektrografi, og det blir mulig å registrere ikke bare synlig lys, men også ultrafiolett og infrarødt lys. Også bølgelengder utenfor lysets - fra gammastråling til radiobølger - kan spektralanalyseres med spektrografer.
Spektroskopi brukes innen kjemiske analyser og astronomi.
South Harper gasskraftverk
South Harper gasskraftverk er et varmekraftverk i Cass County, i delstaten Missouri i det sentrale USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 320 MW fordelt på 3 like store turbiner, på 105–117 MW hver. Operatør er energiselskapet Kansas City Power & Light Greater Missouri (KCP&L) LLC.
Det stod ferdig utbygd i 2005. Brenselkilden er hovedsakelig naturgass.
Ralph Green gasskraftverk
Ralph Green gasskraftverk er et varmekraftverk i Cass County, i delstaten Missouri i det sentrale USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 74 MW fordelt på 1 turbin. Operatør er energiselskapet Kansas City Power & Light Greater Missouri (KCP&L) LLC.
Det stod ferdig utbygd i 1981. Brenselkilden er hovedsakelig naturgass.
Palmstedts hus
Palmstedts hus ligger i Västerlånggatan 27, i Iris-kvartalet i Gamla stan i Stockholm. Bygningen ble oppført 1801-1805 og er oppkalt etter arkitekten Erik Palmstedt.
Midtpartiet framheves ytterligere ved et lite framstikk i fasaden og følges opp av et vannbrett og en utkraget vindusomramming i de to neste etasjene. Palmstedts bolig var ment å ligge som mesanin innenfor sokkelens høyde og strakte seg i sideretning forbi portalen og ut mot baksiden og Prästgatan. Fasaden har framdeles i praksis samme utforming som da Palmstedt tegnet den. På den tiden ble lokalene brukt av fire forretninger, hvorav to hadde inngang fra et felles portrom.
Henrik II av Navarra
Henrik II av Navarra (født 18. april 1503 i Sangüesa i kongedømmet Navarra, død 25. mai 1555 i Hagetmau), også kjent som Henri de Navarre og Henri d'Albret, og med tilnavnet Sangüesino etter fødebyen, var konge av Navarra (effektivt bare den nordlige del).
Palmstedts hus
Palmstedts egen etasje kunne nås via ett trappehus både fra Västerlånggatan og fra Prästgatan. Boligen bestod av soverom, forkammer, stue og et større rom mot Västerlånggatan og fire mindre rom samt kjøkken mot Prästgatan. I den mørke indre delen planla han garderober, spiskammer (med inngang fra kjøkkenet) og gang.
Henrik II av Navarra
Bakgrunn
Han var den eldste sønnen til Jean d'Albret (kong Johan III, død 1516) ved dennes hustru Catherine de Foix, som var søster til og arving etter kong Francisco I de Foix av Navarra.
Palmstedts hus
Annet
På ytterveggen er det satt opp et skilt som markerer grensen mellom Uppland og Södermanland med teksten: UPLANDz och SUDERMANNALANDz SKILLNAD.
Henrik II av Navarra
Konge
Kong Johan III døde 14. juni 1516, og da hans hustru, dronning Catherine døde i eksil den 12. februar 1517, etterfulgte Henrik henne i hennes krav til Navarra, som ble bestridt av Ferdinand II av Aragón. Under kong Frans I av Frankrikes vern overtok han tittelen konge av Navarra, og ble kronet under en overdådig seremoni i Lescar.
Etter virkningsløse konferanser ved Noyon i 1516 og ved Montpellier i 1518 ble det gjort en anstrengelse i 1521 for å etablere ham som de facto overhode, men franske soldater som hadde tatt landet ble til slutt utvist av spanjolene.
I 1525 ble Henrik tatt til fange etter slaget ved Pavia, men han klarte å rømme, og i 1526 giftet han seg med Marguerite de Valois (Margrete av Navarra, 1492 – 1549), søster av kong Frans I og enke av Karl, hertug av Alençon. Med henne ble han far til Johanna III av Navarra (1528–1572), og ble således bestefar til Henrik IV av Frankrike. De fikk også en sønn, men han døde som barn.
Henrik II hadde en sterk sympati for hugenottene, og behersket fransk og spansk flytende, ifølge le seigneur de Brantôme.. Han døde i Hagetmau den 25. mai 1555, og ble begravet i katedralen i Lescar.
Molly Holt
Molly Holt (født 1935) er en USA-født sørkoreansk sykepleier, som særlig har arbeidet med barn og funksjonshemmede. Hun er styreleder i stiftelsen Holt Children's Services, en av Sør-Koreas største organisasjoner for adopsjon av barn. Organisasjonen har gjennom årene formidlet omkring 100 000 adopsjoner, av disse 7 000 sørkoreanske barn til familier i Norge.
Molly Holt er datter av Harry and Bertha Holt, som grunnla Holt Children's Services etter Koreakrigen for å hjelpe foreldreløse barn. Hun utdannet seg til sykepleier i USA, men har i det meste av sitt liv levd og arbeidet i Korea og er sørkoreansk statsborger. I 2000 overtok Holt ledelsen av organisasjonen etter sin far.
Veikirke
Veikirke er en kirke som
I Norge er det 50 veikirker, og i tillegg er flere hundre kirker åpne utenom vanlig åpningstid.
Ivana Jelčić
Ivana Jelčić (født 16. mars 1980 i Mostar, Bosnia-Hercegovina) er en kroatisk håndballmålvakt, som spiller for Podravka Vegeta og det kroatiske landslaget. Jelčić har tidligere spilt for Split og den kroatiske hovestadsklubben Lokomotiva Zagreb. I 2008 signerte hun for Podravka Vegeta fra Koprivnica.
Macroveliidae
Macroveliidae er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. Nebbmunner har det til felles at munndelene er sugende og at de suger opp næringen. De lever sannsynligvis som rovdyr, der de suger ut kroppsvæske fra andre dyr. Det er bare kjent tre arter, alle fra vestkysten av Amerika.
Utseende
Små til middelsstore (2,5–5,6 mm), avlange teger med forholdsvis lange bein. Forkroppen er tett hårkledt. Antennene er trådformede og består av fire ledd. Fasettøynene er forholdsvis små og ovale. Sugesnabelen består av fire ledd og når omtrent bak til mellomhoftene, de to innerste leddene er svært korte, det tredje langt, det fjerde kortere. Pronotum varierer i størrelse og form. Macrovelia hornii kan være både langvinget og kortvinget, for de andre to artene kjenner man bare kortvingede eksemplarer.
Levevis
Chepuvelia usingeri lever mellom vått løvstrø på skogbunnen, mens de andre to artene er funnet ved vegetasjonsrike kilder og vann-sig. De ser ut til å unngå dagslys og gjemme seg nede i vegetasjonen. Forøvrig er ingenting kjent om biologien deres, men de antas å være rovdyr.
Systematisk inndeling
Familien Macroveliidae er systematisk plassert i gruppen Gerromorpha, sammen med: Mesoveliidae, Hebridae, Paraphrynoveliidae, vannskridere, Veliidae, Hermatobatidae og Vannløpere.
Et latinsk familienavn ender med ...idae, og et navn på en overfamilie på ...oidea.
Øvre Langgate (Tønsberg)
Øvre Langgate (1-71, 2-50) er en 0,6 km lang gate i Tønsberg sentrum. Gaten går fra Svend Foyns gate i sørøst via Torvet og til Tollbodgaten i nordvest. Øvre Langgate går parallelt med Storgaten og Nedre Langgate.
Frederick Alderman
Frederick Pitt «Fred» Alderman (født 24. juni 1905 i Lansing i Michigan, død 15. september 1998) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Alderman ble olympisk mester i friidrett under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på stafettlaget som vant 4 x 400 meter, med tiden 3.14,2 som var ny verdensrekord, foran Tyskland og Canada. De andre laget var George Baird, Emerson Spencer og Raymond Barbuti.
Wales
Wales (walisisk Cymru) er et land som utgjør en del av Storbritannia. Det består av en halvøy sørvest i Storbritannia. Wales har et areal på ca. 20 768 km² og en befolkning på 3 063 456 (2011), den høyeste befolkningen i landets historie. Hovedstaden heter Cardiff. Den britiske tronarvingen har tittelen fyrste av Wales (engelsk: Prince of Wales), men han har ingen politisk rolle i Wales.
Wales
De engelske ordene «Wales» og «Welsh» stammer fra det samme vestgermanske ordet Walh (entall) Walha (flertall) - velsk, som har en betydning i retning av  «annerledes» (på samme måte som områdene Vallonia, Valakia på Kontinentet har fått via gammelkirkeslavisk.
Angelsakserne snakket gammelengelsk og benyttet uttrykket Wælisc når de omtalte de keltiske britonerne og omtalte deres landområder som Wēalas. Historisk har en ikke i Storbritannia begrenset bruken av disse ordene til det området vi i dag kaller Wales eller walisere, men til alt angelsakserne kunne forbinde med britonerne, herunder andre områder på De britiske øyer, som Cornwall) og germanske områder som ble forbundet med de keltiske britonerne som Walworth i grevskapet Durham og Walton i West Yorkshire), samt gjenstander forbundet med ikke-germanske europeere, slik som walnut («valnøtt»).
Cymru
Dagens walisiske navn for walisere er Cymry og Cymru er det walisiske navnet for Wales. Disse ordene, som begge uttales kəm.rɨ, stammer fra det brytonske ordet combrogi som betyr «felles landsmenn». Bruken av ordet Cymry som en beskrivelse av en selv, stammer fra tiden etter at romerne hadde trukket seg ut og beskriver forholdet mellom waliserne og de brytonsk-talende folkene i det nordlige England og det sørlige Skottland, folkene av Yr Hen Ogledd («Det gamle nord»). Det legger vekt på forestillingen om at waliserne og «mennene fra nord» var et folk, som skilte seg ut fra andre folk. Denne betegnelsen ble illustrerende nok ikke benyttet om folk fra Cornwall eller Bretagne, til tross for at disse hadde samme kulturelle og språklige bakgrunn som både waliserne og «mennene fra nord». Ordet ble tatt i bruk som en selvbeskrivelse sannsynligvis før 800-tallet. Det er referert til dette i hyllingsdiktet til Cadwallon ap Cadfan av Gwynedd (Moliant Cadwallon av Afan Ferddig), ca. 633. I walisisk litteratur ble ordet Cymry benyttet gjennom middelalderen for å beskrive waliserne, mens også det eldre ordet Brythoniaid fortsatt ble brukt for å beskrive enhver britoner, inklusive waliserne, og dette var vanlig i litteraturen fram til rundt 1100. Deretter fortsatte bruken av ordet Cymry som er henvisning til waliserne. Fram til rundt 1560 ble ordet stavet Kymry eller Cymry, uavhengig av om det ble vist til landet eller folket.
De latinske formene Cambrian, Cambric og Cambria overlevde som mindre brukte alternative former Wales, walisisk og walisere. Eksempler på dette er Cambrian Mountains (som dekker det meste av Wales og ga navn til den geologiske perioden Kambrium), avisen Cambrian News, samt virksomheter som Cambrian Airways, Cambrian Railways, Cambrian Archaeological Association og Royal Cambrian Academy of Art. Utenfor Wales eksisterer den beslektede formen Cumbria i Nordvest-England, som var en del av Yr Hen Ogledd. Denne formen opptrer også i blant i litterære sammenhenger, hvor den mest kjent er kanskje den pseudohistoriske Historia Regum Britanniae av Geoffrey of Monmouth, hvor den fiktive personen Kamber er framstilt som konge av Cymru.
Historie
Wales har ikke vært selvstendig siden 1282, da landet ble erobret av den engelske kongen. Wales har vært del av Storbritannia siden 1707 og ble styrt direkte fra London inntil 1999. Den keltiske egenarten er blitt beholdt og har ifra 1800-tallet dannet grunnlag for en nasjonalistisk bevegelse, Plaid Cymru, som i 1974 fikk to representanter i det britiske parlamentet.
Styresett
Wales er et land som er en del av Storbritannia. Konstitusjonelt sett er Storbritannia de jure en enhetsstat med sin folkevalgte forsamling og regjering i Westminster. I Underhuset er Wales representert med 40 parlamentsmedlemmer (av totalt 650) valgt inn fra valgkretser i Wales. Etter valget 2017 har Labour Party 28 av disse plassene, Plaid Cymru fire og de konservative åtte plasser. Wales har en egen minister («Secretary of State for Wales») i den britiske regjeringen og denne er ansvarlig for saker som er særlig knyttet til Wales. Wales Office (engelsk) eller Swyddfa Cymru (walisisk) er et departement i regjeringen med ansvar for gjennomføring av selvstyre i Wales og «reserverte» (ikke-delegerte) saker som angår Wales. Departementet ble opprettet i 1999 og har kontorer i London og Cardiff.
Det ble avholdt folkeavstemninger i Wales og Skottland i 1997 som bestemte at det skulle etableres en form for selvstyre i begge land. I Wales begynte denne devolusjon-prosessen med en lov av 1998 («Government of Wales Act 1998», som etablerte Nasjonalforsamlingen for Wales (walisisk: Cynulliad Cenedlaethol Cymru). Fullmakter som tidligere lå hos Wales-ministeren ble overført til de nye walisiske myndighetene 1. juli 1999, og den walisiske nasjonalforsamlingen fikk ansvaret for disponeringen av den britiske regjeringens bevilgninger for de walisiske områdene. Loven fra 1998 ble supplert med en ny lov i 2006 (Government of Wales Act 2006) som utvidet nasjonalforsamlingens myndighet ved at det fikk lovgivningsmyndighet tilsvarende Skottlands parlament og Den nordirske forsamling. Den walisiske nasjonalforsamlingen har 60 medlemmer, kalt Assembly Members (walisisk: Aelodau y Cynulliad). Medlemmene er valgt for fire år gjennom et blandet, proporsjonalt system. 40 av medlemmene representerer geografiske valgkretser hvor de er valgt gjennom flertallsvalg i en-mannskretser. De resterende 20 representantene blir valgt fra fem regioner hvor hver av dem representerer mellom syv og ni valgkretser, beregnet ved D'Hondts metode for forholdstallsvalg. Nasjonalforsamlingen velger en førsteminister, som velger medlemmer av den walisiske regjeringen.
Med hensyn til det lokale styret, er Wales delt inn i 22 distrikter, eller hovedområder («principal areas» ) som er en enhetlig myndighet med lokalt selvstyre. De 22 hovedområdene i Wales har forskjellige benevnelser – 9 grevskap (counties), 3 byer (cities) og 10 grevskapsdistrikter (county boroughs) – men alle har samme status. Hovedområdene ble opprettet 1. april 1996.
De åtte grevskapene som fantes mellom 1974 og 1996 kalles nå bevarte grevskap, og har visse seremonielle funksjoner. Hovedområdene er ansvarlige for alle lokale offentlige tjenester, herunder utdanning, sosiale tjenester, miljø og veier.
Hovedområdene er counties, med mindre det er markert * for byer (cities'') eller † (for County Boroughs). Walisiske benevnelser er i parentes der hvor de er annerledes enn engelsk.''
Geografi
Wales er et hovedsakelig fjelland på den vestlige siden av det sentrale, sørlige Storbritannia. Det er rundt 270 km fra nord til sør, og rundt 100 km øst-vest.
Wales grenser til England i øst og mot sjøen i de andre retningene: Irskesjøen mot nord og vest, St. George's Channel og Det keltiske havet mot sørvest og Bristolkanalen mot sør. Wales har en kystlinje på 2,700 km, inkludert fastlandet, Anglesey og Holyhead. Wales har over 50 øyer utenfor fastlandet, den største av disse er Anglesey i nordvest.
Den første grensen mellom Wales og England var sonal, bortsett fra området rundt elven Wye som var den første anerkjente grensen. Offas dike hadde til hensikt å skape en tidlig, tydelig grense, men dette ble forpurret av Gruffudd ap Llewellyn, som inntok områder på den andre siden av diket. The Act of Union fra 1536 etablerte en lineær grense som strakk seg fra munningen av elven Dee til munningen av Wye. Men selv etter denne lovgivningen var deler av grensedragningen uklar og ble endret fram til Welsh Sunday Closing act of 1881, som påla de lokale virksomheter å bestemme hvilket land de var underordnet, og om de ville følge walisisk eller engelsk lovgivning.
Mye av Wales varierte natur er kupert, med fjell og åser., særlig i de nordlige og sentrale regionene. Fjellene ble dannet under den siste istiden. Det høyeste fjellområdet i Wales er Snowdonia (walisisk: Eryri), hvor fem topper er over 1,000 moh. Den høyeste av disse er Snowdon (walisisk: Yr Wyddfa) på 1,085 moh. De 14 walisiske fjellene, eller 15 dersom en inkluderer Garnedd Uchaf - ofte utelatt på grunn av dets lave primærfaktor - med en høyde over 3000 ft blir ofte kalt Welsh 3000s og ligger innenfor en lite område i nordvest.
Wales har tre nasjonalparker: Snowdonia, Brecon Beacons og Pembrokeshire Coast. Landet har Area of Outstanding Natural Beauty. Disse områdene er blant andre Anglesey, Clwydianåsene, Gowerhalvøya og Wyedalen.
Økonomi
I Wales brukes britiske pund, forkortet GBP.
Språk
I en bok fra 1707, Archaeologia Britannica, påviser Edward Lhuyd, bestyrer av Ashmolean Museum, likheten mellom de to keltiske språkgruppene: brittonsk eller P–keltisk (bretonsk, kornisk og walisisk), og goidelsk eller Q–keltisk (irsk, manx og skotsk-gælisk). Han hevdet at brittonsk stammet opprinnelige fra Gallia (dagens Frankrike), og at goidelsk stammet opprinnelig fra Den iberiske halvøy. Lhuyd konkluderte med at ettersom språkene hadde keltisk bakgrunn, måtte alle de som snakket disse språkene være keltere. Ifølge nyere hypoteser, som også er gjeldende i dag, er brittonske og goidelske språk, kjent under fellesnavnet øykeltiske språk, utviklet sammen for en tid, adskilt fra kontinentalkeltiske språk. Fra 1700-tallet ble folkene fra Bretagne, Cornwall, Irland, Man, Skottland og Wales kjent som keltere, og ansett som dagens keltiske nasjoner. Oversettelsen av Bibelen til walisisk bidro til å opprettholde walisisk i dagliglivet. Det nye testamente ble oversatt av William Salesbury i 1567, etterfulgt av en fullstendig bibeloversettelse av William Morgan i 1588.
En egen språklov av 1993 («Welsh Language Act 1993») og Government of Wales Act 1993 fastslår at engelsk og walisisk er likestilte språk. Engelsk blir i realiteten snakket av alle i Wales, og er de facto hovedspråket. Blandingsspråk mellom walisisk og engelsk er imidlertid vanlig over hele Wales og er kjent under en rekke navn, men er ikke anerkjent blant språkforskerne. «Wenglish» er den walisiske engelske dialekten, og er påvirket av walisisk grammatikk og inneholder ord som stammer fra walisisk. Det det nordlige og vestlige Wales er det fortsatt en rekke områder hvor et flertall av befolkningen bruker walisisk som førstespråk, og engelsk som sekundærspråk. Folketellingen i 2011 viste at 562,016 personer, eller 19,0 % av den walisiske befolkningen, kunne snakke walisisk, en nedgang fra 20,8 % i folketellingen i 2001. Selv om det fortsatt er enspråklighet blant små barn, blir livslang enspråklighet i walisisk ansett for å høre fortiden til.
Religion
Kristendom er den største religionen i Wales, med 57,6 % av befolkningen som beskriver seg selv som kristen i folketellingen i 2011. Den anglikanske Kirken i Wales med 56,000 medlemmer er det største trosamfunnet. Den er en del av det anglikanske kirkefellesskap og var en del av Den engelske kirke fram til disse ble skilt i 1920 som følge av Welsh Church Act 1914. Presbyterian Church of Wales utviklet seg fra den walisiske metodiske vekkelsen på 1700-tallet og gikk ut fra Den engelske kirke i 1811.
I 1904 og 1905 var det en protestantisk vekkelse i landet, ledet av Evan Roberts som fikk stor innvirkning på samfunnslivet da trolig 150 000 mennesker ble omvendt «på nytt» til kristendommen. Denne ble en forløper til Pinsevekkelsen.
Det nest største trossamfunnet i Wales er Den katolske kirke, med anslagsvis 43,000 medlemmer. De ikke-kristne trossamfunnene er små i Wales, og utgjør anslagsvis 2,7 % av befolkningen. Folketellingen i 2011 registrerte 32,1 % av befolkningen som oppga ingen trosamfunn, mens 7,6 % svarte ikke. Wales skytshelgen er St. David (walisisk: Dewi Sant), med nasjonaldagen St. Davids dag (walisisk: Dydd Gŵyl Dewi Sant) blir feiret hvert år 1. mars.
Islam er det største ikke-kristne trossamfunnet i Wales, med mer enn 24,000 (0,8 %) medlemmer ifølge folketellingen i 2011. 2 Glynrhondda Street i Cathays i Cardiff,skal være den første moskeen i Storbritannia grunnlagt i 1860 av sjømenn fra Jemen og Somalia som reiste mellom Aden og Cardiff Docks. Om den faktisk er den første moskeen er imidlertid omstridt, da dette kan være Liverpool Muslim Institute fra 1891.
Det er også kommuniteter av hinduer og sikher, hovedsakelig i de sør-walisiske byene Newport, Cardiff og Swansea, mens den største konsentrasjonen av buddhister er i det vestlige, landlige county Ceredigion. Jødedom var det første ikke-kristne trossamfunnet som ble etablert i Wales etter den romerske tiden, men ved folketellingen i 2001 var deres medlemskap sunket til rundt 2,000 medlemmer, og omtrent det samme antallet ble rapportert i 2011-tellingen.
Kultur
Wales har en egen kultur med sine egne kulturelle særtrekk, herunder et eget språk, skikker, høytidsdager og musikk.
Wales har tre UNESCO verdensarvsteder: Kong Edvard Is slott og bymurer: Harlech Castle, Beaumaris Castle, Caernarfon Castle og Conwy Castle (Gwynedd) (fra 1986), Pontcysyllteakvedukten (fra 2009) og Blaenavon industrielle landskap (fra 2000).
Eisteddfod er en form for tradisjonell kulturfestival med røtter tilbake til det 12. århundre. Siden 1861 avholdes den nasjonale Eisteddfod i Wales, en festival som har vokst til å bli Europas største musikk- og diktfestival.
Mytologi
Levningene av religiøse og mytologiske forestillinger hos de førkristne, hedenske britonere, den stedegne walisisktalende befolkningen i Britannia (Wales, England, og sørlige Skottland), har blitt overlevert til ettertiden i en meget endret utgave i middelalderens walisiske manuskripter som Llyfr coch Hergest (Hergests røde bok), Llyfr Gwyn Rhydderch (Rhydderchs hvite bok), Llyfr Aneirin (Boken til Aneirin), og Llyfr Taliesin (Boken til Taliesin).
Prosafortellingene i de hvite og røde bøkene er kjent kollektivt som Mabinogion, en tittel gitt til dem av deres første oversetter, Charlotte Guest, og er siden også benyttet av senere oversettere. Dikt som Cad Goddeu (Slaget ved trærne) og mnemoniske (det som hjelper hukommelsen) tekstlister som De walisiske triader og Tretten skatter på øya Britannia, inneholder også en del mytologisk materiale. Disse tekstene omfatter også de tidligste formene av legenden om kong Arthur og den tradisjonelle historien til sub-romersk Britannia.
Andre kilder er den latinske historiske samlingen Historia Britonum (Britonenes historie) fra 800-tallet, og Geoffrey av Monmouths latinske pseudo-krønike Historia Regum Britanniae (De britiske kongenes historie) fra 1100-tallet, foruten også en del senere folkeminne som Walisisk eventyrbok av W. Jenkyn Thomas fra 1908.
Nasjonalbiblioteket
Det nasjonale bibliotek i Wales holder til i Aberystwyth, og inneholder noen av de viktigste samlingene i Wales, herunder John Williams bibliotek og samlingen fra Shirburn Castle. I tillegg til samlingen av trykt materiale har også nasjonalbiblioteket en stor samling av portretter og fotografier, publikasjoner som postkort, plakater og Ordnance Survey-kart.
Litteratur
Wales kan påberope seg en av de eldste ubrutte litterære tradisjoner i Europa. Den litterære tradisjonen i Wales strekker seg tilbake til 500-tallet, og med Geoffrey av Monmouth og Gerald av Wales har landet to av de mest fremtredende forfatterne på latin i middelalderen. De tidligste utgavene av walisisk lyrikk, med poeter som Taliesin og Aneirin har ikke overlevd i sin originale form, men i versjoner fra middelalderen og har gjennomgått omfattende språklige endringer. Walisisk poesi og folklore og kunnskap har overlevd gjennom århundrene. De ansatte poetene for kongene skrev hymner til disse, mens adelskapets poeter foretrakk cywydd diktformen. Denne perioden er kjent for å ha frambrakt en av Wales mest framtredende poeter, Dafydd ap Gwilym. Etter angliseringen av det walisiske adelskapet har denne tradisjonen blitt borte.
Sport
Wales har over 50 nasjonale særforbund innen idrett som styrer og organiserer idrettsaktivitetene. De fleste av disse sørger også for nasjonale landslag og nasjonale representanter for internasjonale konkurranser og turneringer. Wales er representert i store mesterskap og turneringer som Verdensmesterskapet i fotball, Verdensmesterskapet i rugby, Verdensmesterskapet i rugby league og Samveldelekene. Under Olympiske leker deltar walisiske utøvere sammen med engelske, skotske og nordirske utøvere som en del av Storbritannia.
Selv om fotball tradisjonelt har vært mest populær i det nordlige Wales, har rugby union en sterk posisjon og blir ansett som et symbol på walisisk identitet og et uttrykk for nasjonal bevissthet. Wales' herrelandslag i rugby union deltar i den årlige Seksnasjonersturneringen og har også deltatt i alle verdensmesterskapene. Wales var vertskap for verdensmesterskapet i 1999 og det ble spilt kamper i Cardiff under verdensmesterskapet i 2015 da England var arrangør. De fem profesjonelle lagene som erstattet de opprinnelige klubbene i 2003, ble i 2004 erstattet av fire regionlag: Scarlets, Cardiff Blues, Newport Gwent Dragons og Ospreys. De walisiske regionslagene spiller i ligaen Pro14, som også har med lag fra Irland, Italia og Skottland, og de internasjonale turneringene Anglo-Welsh Cup, European Rugby Champions Cup og European Rugby Challenge Cup.
Wales har siden 1992 hatt sin egen fotballiga, Welsh Premier League. Av historiske grunner har imidlertid seks walisiske klubber spilt i det engelske ligasystemet: Cardiff City, Swansea City, Newport County, Wrexham, Colwyn Bay og Merthyr Town Kjente walisiske fotballspiller gjennom årene har vært blant andre John Charles, Ian Rush, Ryan Giggs, Gareth Bale og Aaron Ramsey.
I internasjonal cricket har Wales og England hatt et felles landslag, administrert av England and Wales Cricket Board (ECB). Dette landslaget blir kalt England cricket team, eller kortere bare 'England'. Fra tid til annet har det vært dannet et walisisk landslag som har delta i noen avgrensede turneringer. Glamorgan County Cricket Club er det eneste walisiske laget i England and Wales County Championship.
Wales har gjennom årene også hatt en rekke individuelle utøvere som har utmerket seg i sine grener, som snooker-spillerne Ray Reardon, Terry Griffiths, Mark Williams og Matthew Stevens. Kjente friidrettsutøver er blant andre Colin Jackson (110 meter hekk) som har hatt verdensrekorden og vunnet flere olympiske gullmedaljer, samt verdensmesterskap og europamesterskap, samt Tanni Grey-Thompson som har vunnet 11 gullmedaljer i paralympiske leker.
Syklisten Nicole Cooke ble i 2008 både olympisk mester og verdensmester i landeveissykling.
Wales har også hatt en sterk tradisjon innen boksing, med Joe Calzaghe som var WBO-verdensmester i super mellomvekt, og deretter vant en rekke andre titler. Andre tidligere walisiske verdensmestere er Enzo Maccarinelli, Freddie Welsh, Howard Winstone, Percy Jones, Jimmy Wilde, Steve Robinson og Robbie Regan. Tommy Farr, kalt «Tonypandy Terror» holdt på å slå tungvektsmesteren Joe Louis da han var på høyde av sin karriere i 1937.
Wales har vært vertskap for flere internasjonale mesterskap, som Samveldelekene i 1958, verdensmesterskapet i rugby union i 1999 og Ryder Cup 2010.
Kjente walisere
Filosof og nobelprisvinner Bertrand Russell, forfatteren Roald Dahl, sangeren Tom Jones og skuespillerne Richard Burton, Anthony Hopkins, Catherine Zeta-Jones, Taron Egerton og Griff Rhys Jones. Fotballspillerne Ian Rush, Gareth Frank Bale og Ryan Giggs er også kjente.
Colbjørnsens gate (Oslo)
Colbjørnsens gate (1-15, 4A-18) er en gate i Oslo. Den går fra Parkveien ved Dronningparken og krysser Inkognitogata, Oscars gate, Skovveien og Niels Juels gate til Haxthausens gate. Gaten fikk sitt navn i 1866 og er oppkalt etter lagmann Herman Colbjørnsen (1727–94), som eide løkka Incognito.
Johan Theodor Storaker
Johan Theodor Storaker (født 20. februar 1837, død 6. desember 1872) var en norsk, omreisende allmueskolelærer og folkeminnesamler fra Lunde i Søgne. Han underviste blant annet på Lister og Mandals amts høiere almueskole som ble drevet på Lunde fra 1860 til 1868 og på Søgne lærerskole, dannelsesanstalt for omgangsskolelærere, som ble drevet på Lunde fra 1866 til 1879.
Foreldrene var gårdbruker Niels Tobiassen Haaland (f. 18/9-1812) og Karen Kirstine Jørgensdatter Storager (f. 5/1-1820).
Storaker begynte tidlig å samle opplysninger om folketro og folketradisjoner. Som lærer på et seminar for skoleholdere hadde han god tilgang på slik informasjon, og han fikk etter hvert opparbeidet seg et stort kontaktnett fra hele landet. Noe av materialet sendte han til Eilert Sundt, som også sørget for å trykke Storakers artikkel om «Overtro og Sagn i Lister og Mandals Amt» i Folkevennen for 1862. Sundt oppfordret ham samtidig til å fortsette samlingen og gjorde også selv flittig bruk av det tilsendte tradisjonsstoffet i sine egne skrifter Om Husfliden i Norge (1867–68), Om Renlighedsstellet i Norge (1869) og Om Huslivet i Norge (1873).
Storaker døde allerede i 1872, bare 35 år. Peter Chr. Asbjørnsen skrev da en artikkel «Om Overtroens Væsen og Betydning» i Morgenbladet No. 74A-1874, hvor han samtidig viste til verdien av Storakers innsamlingsvirksomhet og oppfordret det offentlige av nasjonale og forskningsmessige grunner til å gå til innkjøp av materialet. Daværende bibliotekar ved Universitetsbiblioteket, Ludvig Daae, fulgte opp og fremsatte et konkret forslag om kjøp av samlingen, slik at også enke Storakers enke, Elise eller Elisabet Marie Fredrikke Andersdatter Storaker (f. 1837) fra Bergen, kunne få litt å leve av. Det akademiske Kollegium og Regjeringen godtok forslaget og kjøpte inn hele materialet, som nå befinner seg ved Nasjonalbibliotekets håndskriftsamling, for 300 spd.
Deler av samlingen ble senere redigert og utgitt av professor Nils Lid gjennom åtte emnemessig ordnede bind som kom i Norsk Folkeminnelags skriftserie over en 20 års periode fra 1921 til 1941.
Storakers samlinger består for det meste av kontekstløse utsagn om folketro. Dette var en materialtype som forskere som Wilhelm Mannhardt, James Frazer og Nils Lid med iver brukte for å rekonstruere førkristne og primitive trossystemer, mens en senere generasjon av funksjonalistiske folklorister har vært svært kritiske til denne plukk og rekonstruer-metoden. Et godt eksempel på denne kritikken er Albert Eskeröds avhandling Årets äring : etnologiska studier i skørdens och julens tro och sed. Stockholm, 1947
North/South Ministerial Council
North/South Ministerial Council (engelsk) / An Chomhairle Aireachta Thuaidh/Theas (irsk) / Noarth-Sooth Cooncil o Männystèrs (ulster-skotsk) er en internasjonal organisasjon etablert under Belfastavtalen i 1999 for å koordinere myndighetsutøvelsen over øya Irland.
De seks resterende samarbeidsområdene utøves av seks internasjonale implementeringsorganer:
John Anderson
John Anderson er navnet til flere personer:
Jamie Oliver
James Trevor Oliver (født 27. mai 1975 i Essex) er en britisk kokk, kokebokforfatter og TV-personlighet, og kjent som The Naked Chef (den nakne kokken). Han er innehaver av restauranten Fifteen i London, hvor han tar inn vanskeligstilt ungdom for opplæring i matbransjen. Han fikk i 2003 ordenen Order of the British Empire. Han har jobbet for å bedre matforholdene i skolene i England og USA, og har laget flere TV-serier om dette.
Bakgrunn
Oliver vokste opp i Essex i England, der foreldrene hans drev en pub, og han pleide å arbeide på kjøkkenet. Han ble utdannet ved Newport Free Grammar School. Han forlot skolen i en alder av 16 år uten å ta eksamen. Han studerte senere ved Westminster Kingsway College, tidligere Westminster College. Hans første jobb var som en konditor hos restauranten Antonio Carluccio Neal s Yard, hvor han fikk erfaring med det italienske kjøkken. Oliver begynte deretter ved The River Café, Fulham, som sous chef. I 1997 debuterte hans TV-program The Naked Chef, og hans kokebok ble en bestselger i Storbritannia. Samme år ble Oliver invitert til å forberede lunsj til daværende statsminister Tony Blair i Downing Street 10.
I 2009 hevdet Oliver at han var av delvis sudansk herkomst via hans tipp-tipp oldefar Johannes. Men etablert forskning for Sunday Express beviste at det var liten eller ingen mulighet for en sudansk tilkobling. I juli 2000 giftet Oliver seg med tidligere modell Juliette Norton. Paret møtte hverandre for første gang i 1993, og de har fem barn: Poppy Honey Rosie Oliver (født 18. mars 2002), Daisy Boo Pamela Oliver (født 10. april 2003), Petal Blossom Rainbow Oliver (født 3. april 2009), Buddy Bear Maurice Oliver (født 15. september 2010) og River Rocket Oliver (født 18. august 2016).
Oliver grunnla Oliver Fifteen Foundation i 2002, og med hjelp fra denne gruppen flere ungdommer som har en vanskelig barndom, kriminelt rulleblad eller tidligere rusmisbruk, trening i restaurantbransjen. I 2005 startet han en kampanje for å hjelpe britiske skolebarn til å spise mer sunn mat og kutte ut junk food. Oliver begynte deretter en annen kampanje for å forby usunn mat i britiske skoler, og for å få barn til å spise mer næringsrik mat i stedet. Oliver har i årevis havnet på listen over de mest innflytelsesrike personer i britisk serveringsbransje. I 2006 havnet Oliver bak kjendiskokk Gordon Ramsay på denne listen, og i 2010 havnet han igjen i toppsjiktet på denne listen. I 2005 ble Oliver kritisert av dyrevernsaktivister som f.eks. PETA for slakting av et lam som var ved full bevissthet under sitt TV-program.
Järntorget (Stockholm)
Järntorget er en historisk plass og et torg i den søndre delen av Gamla stan i Stockholm. Her møtes Väster- og Österlånggatan. Navnet minner om den jernhåndtering som fantes her fram til 1662.
Historikk
Det eldste sikre belegg for navnet Jerntorget (Jerntorgith) er fra 1489. Navnet henger sammen med at torget var opplagsplass for jern, som for eksport ble fraktet vannveien fra havner i Mälaren til hovedstaden. Tidligere hadde torget blitt brukt til lagring av korn og ble da kalt for Korntorget (Korntorgh) (se Kornhamn). Siste gangen torget benevnes som Korntorget er 1513. På torget stod byens offisielle jernvekt, som i 1662 ble flyttet til Järngraven på Södermalm.
Ved Järntorget bygde Riksbanken, da Rikets Ständers Bank, 1675–1672 Södra Bankohuset. Arkitekt var Nicodemus Tessin d.e., og det var en av de første bygningene i Nord-Europa som ble oppført direkte til bankformål. Riksbanken flyttet i 1906 til Helgeandsholmen og i dag ligger Statens fastighetsverk her.
På fortauet utenfor huset står en statue som forestiller Evert Taube, skapt i 1985 av skulptøren Karl Göte Bejemark. Plassen er passende, siden Taubes stamkro Den gyldene freden ligger bare et tyvetall meter herfra. Ved Järntorget ligger også Sundbergs konditori, som ble grunnlagt i 1785 og kaller seg Stockholms eldste. Midt på torget står Järntorgspumpen, en av Stockholms få gjenværende offentlige pumper, dog ikke lengre i funksjon.