cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kraft
Gravitasjonskraft
Siden da har den generelle relativitetsteorien blitt anerkjent som den teorien som best forklarer gravitasjon. I generell relativitet er tyngdekraften ikke sett på som en kraft, men snarere objekter som beveger seg fritt i gravitasjonsfelt og reiser underlagt sin egen bevegelsesmengde i rette linjer i et buet romtid. Her i betydningen den korteste veien i romtid mellom to hendelser relatert til romtid. Fra perspektivet til legemet skjer all bevegelse som om det ikke var noen gravitasjon overhodet. Det er bare når den observere bevegelsen skjer i en global betydning at krumningen av romtid kan observeres, og kraften utledes fra legemets buete bane. Således er den lineære banen i romtid sett på som en buet linje i rommet, og det kalles for en ballistisk trajektor av legemet. For eksempel vil en basketball som kastes fra bakken beveger seg i en parabel som om den er i et enhetlig gravitasjonsfelt. Dens bane i romtid (når den ekstra dimensjonen blir tilført) er nesten en rett linje, svakt buet (med krumningsradius av størrelsesorden noen få lysår). Den tidsderiverte av den skiftende bevegelsesmengden til et legeme er hva en vil kalle «gravitasjonskraft».
Elektromagnetisk kraft
Den elektrostatiske kraften ble først beskrevet i 1784 av Charles Augustin Coulomb som en kraft som eksisterte mellom to elektrisk ladninger. Egenskapene til den elektrostatiske kraften var at den varierte som en invers avstandskvadratlov i radial retning, der den oppstår både som tiltrekning og frastøting (det var iboende polaritet). Videre var kraften uavhengig av massen til de ladede legmene, samt at den fulgte superposisjonsprinsippet. Coulombs lov forener alle disse observasjonene til et konsist utsagn.
Etterfølgende matematikere og fysikere fant at konseptet om et elektrisk felt for å være nyttig for bestemmelse av den elektrostatiske kraften på en elektrisk ladning i ethvert punkt i rommet. Det elektriske feltet ble basert på bruk av en hypotetisk testladning hvor som helst i rommet, og deretter bruke Coulombs lov til å bestemme den elektrostatisk kraften. Således er det elektriske felt \mathbf{E} definert hvor som helst i rommet er definert som:
der q er størrelsen av en hypotetisk testladning, \mathbf{F} er kraften på testladninge.
I mellomtiden ble Lorentzkraften som er et fenomen relatert til magnetisme oppdaget å eksistere mellom to elektrisk strømmer. Den har samme matematiske struktur som Coulombs lov med forbehold om at strømmer i samme retning tiltrekker og i motsatte retninger virker frastøtende. I likhet med det elektriske felt, kan konseptet om et magnetfelt benyttes til å bestemme den magnetiske kraften \mathbf{F} på en elektrisk strøm I i ethvert punkt i rommet. I dette tilfelle er størrelsen av det magnetiske feltet \mathbf{B} (flukstetthet) bestemt til å være:
der \ell er lengden på den hypotetiske lederen som teststrømmen går gjennom. Det magnetiske feltet utøver en kraft på alle magneter, som for eksempel en kompassnål. Det faktum at Jordens magnetfelt er konsentrert tett langs jordens akse fører til at et kompass blir orientert i denne retningen, på grunn av den magnetiske kraften som trekke på kompassnålen.
der \mathbf {F} er den elektromagnetiske kraften, q er størelsen av ladningen for partikkel, \mathbf {E} er styrken av det elektriske feltet, \mathbf {v} er hastigheten til partikkelen som er gitt av kryssproduktet med magnetfeltets flukstetthet (\mathbf{B}).
Naturen til elektriske og magnetiske felt ble ikke fullt ut forstått før i 1864 da James Clerk Maxwell samlet en rekke tidligere teorier i et sett av 20 skalarlikninger, som senere ble omformulert til fire vektorligninger av Oliver Heaviside og Josiah Willard Gibbs. Maxwells likninger er en fullstendig beskrivelse av kildene til feltene som stasjonære og bevegelige ladninger, og interaksjoner av feltene selv. Dette førte til at Maxwell oppdage at elektriske og magnetiske felt kan være «selvgenererende» i form av en bølger som beveger seg med en hastighet som han regnet for å være lyshastigheten. Denne innsikten forent den gryende vitenskapen om elektromagnetisk teori med optikk og førte direkte til en fullstendig beskrivelse av elektromagnetisk spekter.
Men forsøk på å forene elektromagnetisk teori med to observasjoner, fotoelektrisk effekt, og ikke-eksistens av den såkalte ultrafiolette katastrofen, ble vanskelig. Gjennom arbeidet utført av ledende teoretiske fysikere, ble en ny teori om elektromagnetisme utviklet ved hjelp av kvantemekanikk. Denne siste modifikasjonen av elektromagnetisk teori førte til slutt til Kvanteelektrodynamikk, som fullt ut beskriver alle elektromagnetiske fenomener som blir formidlet av bølgepartikler som kalles fotoner. I kvanteelektrodynamikk er fotoner den grunnleggende utvekslingspartikkelen som beskrev alle interaksjoner knyttet til elektromagnetisme, inkludert den elektromagnetiske kraften.
Det er en vanlig misforståelse å tilskrive stivhet og fasthet i fast stoff til frastøting av like ladninger under påvirkning av den elektromagnetiske kraften. Men disse egenskapene skyldes faktisk Pauliprinsippet. Siden elektroner er fermioner, kan de ikke okkupere samme kvantemekaniske tilstand som andre elektroner. Når elektronene i et materiale er tett pakket sammen, er det ikke nok lavere energinivåer i form av kvantemekaniske tilstander for dem alle, så noen av dem må være i høyere energitilstander. Dette betyr at det trengs energi for å pakke dem sammen. Selv om denne effekten er manifestert makroskopisk som en strukturell kraft, er det teknisk bare et resultat av eksistensen av et begrenset sett av elektrontilstander.
Sterk kjernekraft
Det er to «kjernekrefter» som det i dag er vanlig å beskrive som interaksjoner som beskrives i den del av kvanteteorier som omhandler partikkelfysikk. Den sterke kjernekraften er kraften som er ansvarlig for den strukturelle integriteten til atomkjernene mens svak kjernekraft  er ansvarlig for nedbrytning av visse nukleoner til leptoner og andre typer hadroner.
Bolu (provins)
Bolu er en av Tyrkias 81 provinser. Provinsens areal er 7 410 km². Administrasjonssenteret ligger i byen Bolu.
Kraft
Sterk kjernekraft
Den sterke kjernekraften er i dag forstått å representere interaksjon mellom kvarker og gluoner s som er beskrevet av teorien om kvantekromodynamikk Den sterke kjernekraft er en fundamentalkraft formidlet av gluoner, virker på kvarker, antikvarker, og gluoner selv. Den sterk kjernekraft er «sterkeste» av de fire fundamentale kreftene, derav navnet.
Den sterke kjernekraften virker bare direkte på elementærpartikler. Imidlertid er en rest av den kraften som observert mellom hadroner. Det mest kjente eksempel er den kraften som virker mellom nukleoner i atomkjerner som nukleærkraft. Her virker den sterk kjernekraften indirekte, overføres som gluoner, som utgjør en del av de virtuelle pi og rho mesoner, som klassisk overfører kjernekraften. De mange mislykkede søk etter frie kvarer har vist at elementærpartiklene som er berørt ikke er direkte observerbare. Dette fenomenet kalles fargesperring.
Bolu (provins)
Provinsen ligger nordvest i Tyrkia og grenser til provinsene Ankara, Bilecik, Sakarya, Düzce, Zonguldak, Eskişehir og Karabük.
Distrikter
Provinsen Bolu består av ni distrikter:
Kraft
Svak kjernekraft
Den svake kjernekraft har sitt opphav i utveksling av tunge W- og Z-bosoner. Den mest kjente effekten er betahenfall (av nøytroner i atomkjerner) og den tilhørende radioaktivitet. Ordet «svak» er på grunn av det faktum at feltstyrken er rundt 1013 ganger mindre enn den for sterk kjernekraft. Likevel er den sterkere enn tyngdekraften over korte avstander. En konsistent elektrosvak teorien har også blitt utviklet, noe som viser at elektromagnetiske krefter og den svake kjernekraft er umerkbar ved temperaturer på i overkant av cirka 1015 Kelvin. Slike temperaturer har blitt undersøkt i moderne partikkelakseleratorer og viser forholdene i universet i de tidlige øyeblikk av Big Bang.
Måling av kraft
En mye brukt kraftmåler er vektstangen. Den virker slik at en ukjent kraft sammenlignes med en kjent styrke. I det enkleste tilfellet brukes en vekt med armer som enten er like lange, eller ulik lange armer. For eksempel kan vekten av et legeme med kjent masse (kjent vekt) i den ene vektarmen, sammenlignes med kraften som virker på den andre armen som er påvirket av kraft med ukjent størrelse. I tilknytning til vektarmene kan det være en skala som er gradert med newton eller eventuelt enn annen måleenhet. Om det er en vekt for måling av masse er skalaen gradert i kg, som er avledet av vekten.
En kraft kan bestemmes på forskjellige måter ved deformasjon på et objekt som følge av den. Mye brukt er endringen av lengden til en fjær. Mye brukt er fjærvekter slik som vist i illustrasjonen til høyre. Her er det Hookes lov som kommer til anvendelse ved at lengdeutvidelsen av fjæren vil være proporsjonal med kraften:
hvor k er fjærkonstanten som er gitt av selve fjæren og er lengdeendringen til fjæren.
En kraft som virker på et legeme som beveger seg kan bestemmes ved at en måler tilbakelagt strekning over tid. Om legemets masse er kjent kan en benytte Newtons andre lov, altså F=m \cdot a, der F er kraft, m er massen og a er akselerasjonen. Målingen blir enklest om akselerasjonen er konstant.
En mye brukt metode innenfor teknologiske og fysiske sammenhenger er måling av elektrisk motstand i såkalte strekklapper. En strekklapp klistres på for eksempel en stålaksling som utsettes for kraft slik at den strekkes. Strekklappen vil følge med denne bevegelsen og motstanden som måles vil være proporsjonal med kreftene som virker.
Atomkraftmikroskop er et spesielt instrument som brukes til å målinger på makroskopisk nivå.
Størrelsen av krefter i forskjellige sammenhenger
Gravitasjonskraften er generelt den svakeste av de fire kreftene i naturen. Den svakeste kraften en kjenner til er gravitasjonskreftene mellom et proton og et elektron i et hydrogenatom som er på 3,6 N. I den motsatte enden av kjente krefter er gravitasjonskraften mellom solen og Sagittarius A* som er på 1,2 N. For øvrig er Sagittarius A* en ekstremt lyssterk og kompakt radioaktiv kilde i Melkeveiens sentrum.
Av mer kjente størrelser i dagliglivet er vekten av et eple 1 N, og vekten av en liter vann (1 kg) 9,81 N.
Noter
<references group="lower-alpha"/>
Holmavatnet
Holmavatnet kan vise til en rekke innsjøer i Norge:
Clichy-sous-Bois
Clichy-sous-Bois er en kommune i departementet Seine-Saint-Denis i regionen Île-de-France, og er en av de østlige forstedene til Paris. Kommunen ligger 15,8 km fra sentrum av Paris.
I månedsskiftet oktober-november i 2005 oppstod det alvorlige opptøyer her.
Historie
Navnet Clichy-sous-Bois kommer fra romersk Cleppius, i det syvende århundre Clippiacum superius, og i det tolvte århundre Clichiacum.
Flintverktøy fra neolittisk tid har blitt funnet i kommunen. I 1820 hadde landsbyen ca. 150 innbyggere.
20. mai 1869 ble en del av arealet til Clichy-sous-Bois skilt ut og slått sammen med en del av arealet til Livry-Gargan og en liten del av arealet til Gagny for å danne kommunen Le Raincy.
I 1870 ble Clichy berørt av den fransk-prøyssiske krig.
I 1912 ble befolkningen talt til 1 434 personer.
Kommunen begynte på en urbaniseringsprosess i 1955.
Befolkningsutvikling
Antall innbyggere i kommunen Clichy-sous-Bois
Sverre Øvergaard
Sverre Øvergaard (født 29. mars 1908 i Narvik, død 27. januar 1985 samme sted) var en norsk lokalpolitiker (Ap) fra Narvik i Nordland. Han var ordfører i Narvik kommune fra 1953 til 1967, og han var medlem av bystyret i 25 år fra 1945.
Øvergaard var sønn av Isach Øvergaard, en tidligere redaktør i Fremover. Han ble sosialsjef i Narvik kommune i mai 1945 og hadde stillingen til 1974. Han ble varaordfører i 1947. Ordførervervet var tillitsverv på fritiden. Øvergaard var ordfører i 15 år gjennom en økonomisk velstandperiode for kommunen. Han var pådriver for smelteverk i Narvik og tilhenger av høyhusutbygging. Han samarbeidet med rådmann Knut Røssaak. Øvergaard mottok Kongens fortjenstmedalje i gull i 1980.
So It’s Come to This: A Simpsons Clip Show
«So It's Come to This: A Simpsons Clip Show» var den 18. episoden av TV-serien Simpsons' fjerde sesong
Handling
Historien begynner den 1. april. Homer lurer Bart med aprilsnarrer hele dagen. Bart, som er sint på grunn av alle triksene hans far har lurt ham med, forsøker seg på hevn ved å riste en ølboks i en malingsblandemaskin. Da Homer åpner ølen resulterer det i en massiv eksplosjon som skader ham hardt. Homer havner i koma, og blir sendt til sykehuset i full fart. Da familien besøker ham, minnes de alle opplevelsene de har hatt igjennom livet (klipp fra tidligere episoder). I løpet av mimringen viser Homer livstegn. Til slutt innrømmer Bart at det var han som fikk ølen til å eksplodere. En forbannet Homer våkner og tar kveletak på sønnen mens resten av familien står ved sengen og er lettet over at han endelig har våknet.
1681 Steinmetz
1681 Steinmetz er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 23. november 1948 av Margueritte Laugier ved Observatoire de Nice i Nice.
Seine-Saint-Denis
Seine-Saint-Denis er et fransk departement i regionen Île-de-France. Hovedbyen er Bobigny.
Departementet består av tre arrondissementer, 40 kantoner og 40 kommuner.
Tar-Ancalimë
Ruling Queens of Númenor Tar-Ancalimë Regine di Númenor Tar-Ancalimë
Tar-Telperiën
Ruling Queens of Númenor Tar-Telperiën
Liste over ordførere i Narvik
Liste over ordførere i Narvik er en oversikt over Narvik kommunes ordførere fra 1902 til 2015. Den 1. januar 1974 ble Ankenes kommune slått sammen med Narvik, og samme år ble ordførervervet et heltidsverv. Arbeiderpartiet hadde frem til 2011-valget ordførervervet i til sammen hundre år, hvorav uavbrutt (bortsett fra under krigen) fra 1922 til 2011
Krypt
Krypt, av gresk kryptein skjule, er et helt eller delvis underjordisk rom. Dette rommet har ofte hvelv og ligger som regel under koret i en kirke. Krypten ble brukt til begravelser av helgener og er vanligst i romansk arkitektur.
Ordet krypt brukes ofte synonymt med gravkjeller, men fra gammelt var krypt et rom for kirkelige handlinger. Fra norsk middelalder kjenner vi bare krypten fra Munkeliv klosters kirke. For Stavanger domkirke har det vært diskutert om rommet under koret var en krypt eller bare en gravkjeller.
Fylkesvei 2810
Fylkesvei 2810 går mellom Uvdal kirke og Liverud i Nore og Uvdal kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 122.
Baïse
Baïse er en 188 km lang elv sørvest i Frankrike, og en av sideelvene til Garonne. Elven har sitt utspring ved foten av Pyreneene, nær Lannemezan, og renner nordover gjennom følgende departementer og byer:
Tim Petrovic
Tim Petrovic (født 16. august 1966) er en amerikansk golfspiller på PGA-touren. Han er født i Northampton i Massachusetts og studerte sammen med Patrick Sheehan og Jerry Kelly ved University of Hartford. Han ble profesjonell i 1988 og fikk sin første seier på PGA-touren i Zurich Classic of New Orleans i 2005.
Konklavet 1963
Konklavet 1963 ble innkalt etter Johannes XXIII død 3. juni 1963. Det åpnet 19. juni. På den tredje dagen, i den sjette avstemningen, ble kardinal Giovanni Battista Montini valgt, og tok navnet Paul VI.
Beskrivelse
Det var ved Johannes XXIIIs død 82 kardinaler. Da det ikke ble innført noen øvre aldersgrense for stemmerett ved konklaver før i 1970 var alle stemmeberettiget. To kardinaler var forhindret fra å møte, og det var derfor 80 som samlet seg i Det sixtinske kapell. Aldri før hadde så mange kardinaler deltatt på pavevalg.
De to som ikke deltok, var kardinal József Mindszenty, som nektet å forlate den amerikanske legasjon i Budapest der han hadde bodd siden 1956 med mindre den ungarske regjering innfridde hans krav om religionsfrihet i Ungarn, og kardinal Carlos María de la Torre av Quito i Ecuador, som var 89 år gammel og ikke kunne legge ut på reisen til Roma ettersom han i desember året før hadde fått slag og og var sengeliggende med tromboembolisme.
Forut for valget var kardinal Montini og kardinal Lercaro omtalt som muligheter for de reforminteresserte, og blant de mer tradisjonelle var det tale om Giuseppe Siri av Genova. Han var også aktuell i 1958. Blant andre som var blitt omtalt som papabile allerede i 1958 var den armenske kardinalen Grégoire-Pierre Agagianian. Men de italienske hemmelige tjenester (SIFAR) hadde engasjert seg idet den fryktet et slikt utfall. Ifølge magasinet Trenta Giorni skulle SIFAR ha oversendt kardinalene en dokumentasjon om påståtte forbindelser mellom kardinalens søster, den sytti år gamle Elizabeta Papikova, og KGB, og en kontakt herfra med den sovjetiske ambassade under et besøk til broren i Roma.
Av de åtti kardinaler som skulle delta, vat åtte blitt elevert av pave Pius XI, 27 av pave Pius XII, og de øvrige 45 av pave Johannes XXIII. Hver kardinal kunne medbringe én hjelper til konklavet.
Kardinalene kom fra 29 land, sammenlignet med 51 fra 21 land i 1958, og 59 fra 16 land i 1939. Italienere utgjorde under halvparten; 29 mot 51.
Stemmegivning, valg
Under reglene som gjaldt på det tidspunkt var det påkrevet to tredjedeler av de avlagte stemmer for at en skulle være valgt. I dette tilfellet betød det 54 stemmer.
Ingen avstemning fant sted på første dag, og deretter var det to om formiddagene og to om ettermiddagene. Ettersom det ved det forutgående pavevalget i 1958 var oppstått forvirring om fargen på røyken som skulle indikere at en pave var blitt valgt, skulle røyken denne gang supplementeres med elektrisk lys.
Resultatene fra de første fire avstemninger den 20. juni ble signalisert med svart røyk kl 11.54 og kl 17.47. Begge ganger syntes det først som om røyken var hvit.
Noen reforminteresserte kardinaler stemte til å begynne med for Leo-Jozef Suenens av erkebispedømmet Mechelen-Brussels eller for Franz König fra erkebispedømmet Wien for å markert at det ikke var påkrevet at paven måtte være italiener. Andre rapporter sa at konservative kardinaler forsøkte å blokkere Montinis valg ved de første avstemningene. På grunn av det som fremstod som en fastlåst situasjon foreslo Montini at han skulle gjøre klart at han ikke skulle taes med i betraktningen, men patrioarken av Venezia, kardinal Giovanni Urbani, fikk ham til å slutte å si dette. En annen kardinal, Gustavo Testa, som var en gammel venn av pave Johannes XXIII, mistet fatningen i Det sixtinske kapell og krevde at de halstarrige skulle slutte med å legge hindre for Montini.
Foruten Mantini hadde de reformivrigste også sett en mulighet i kardinal Giacomo Lercaro. Begge svarte til den profil som var ettespurt av et stort antall av kardinalene, og som i det minste Montini ved sine ytringer i de senere måneder hadde indiktert å være på linje med. Men kardinal Lercaro fikk gjort det kjent at han ikke var ved sterk helse.
Ifølge Time magazine var det ved den fjerde avstemningen den 20. juni bare fire stemmer som manglet for at Montini hadde blitt valgt. Han ble valgt i den femte valgomgangen, om morgenen den 21. juni. Da han ble spurt av kardinal Eugène Tisserant om han aksepterte valget, svarte Montini: Accepto, in nomine Domini («Jeg aksepterer, i Guds navn») og valgte å bli kjent som pave Paul VI.
Ifølge den franske kirkehistoriker Philippe Levillain var det ved den siste avstemningen 60 av den 80 kardinaler som stemte for Montini.
Kl 11.22 steg det opp hvit røyk av pipen fra Det sixtinske kapell, og signaliserte valget av en ny pave. Kardinal Alfredo Ottaviani, som den gang var den rangeldste kardinaldiakon, kunngjorde Montinis valg på latin; før Ottaviani hadde rukket å fullføre Montinis navn brøtmengden foran balkongen på Peterskirken ut i applaus.
Så steg pave Paul VI kort etter frem på balkongen for å gi sin første veldignelse. Han valgte da ikke den tradisjonelle Urbi et Orbi-velsignelsen, men nøyde seg med den kortere biskoppelige velsignelse som sin første apostoliske velsignelse.
Hovlandsnuten Opp
Hovlandsnuten Opp er et motbakkeløp i Sauda som arrangeres av Sauda IL. Løpet ble startet i 2007 av Åge Fjellheim Midthun og Per Inge Fjellheim.
Løypa starter ved Risvoll skule i Sauda og har målgang på toppen av Hovlandsnuten på 931 meter. Løypa er 5,9 km lang.
Mange toppidrettsutøvere har prøvd seg på løypa, men først i 2010 da løpet ble lagt inn i Norgescupen i motbakkeløp klarte noen å slå det lokale talentet Thomas Vestbø. I 2014 var løpet NM i motbakkeløp.
Baise
Baise kan være:
Norges Bygdeungdomslag
Norges Bygdeungdomslag (NBU) er en organisasjon som har til formål å fremme bygdeungdommens og bygdenes interesser, samt ivareta og utvikle næringsgrunnlaget, bosettinga og kulturen i Bygde-Norge. Organisasjonen er partipolitisk uavhengig og er åpen for all ungdom som ønsker attraktive tilbud på bygda. Medlemsmassen er hovedsakelig mellom 16 og 30 år. Lagets leder fra 2019 er Inger Johanne Brandsrud fra Hærland i Østfold.
Historie
Norges Bygdeungdomslag ble stiftet 10. august 1946 i Stavanger, og Harald Røed ble valgt som den første formann. NBU var da et resultat av at Norges Bondelag ønsket å ta opp igjen sitt ungdomsarbeid som hadde ligget nede under den andre verdenskrig. NBU har fortsatt et godt samarbeid med Norges Bondelag, Norges Bygdekvinnelag og 4H.
Formål
Organisasjonens formålsparagraf sier at: Norges Bygdeungdomslag har til formål å samle all ungdom som er interessert i bygdesamfunnet i den hensikt å ivareta og fremme bygdene og ungdommen sine interesser. NBU vil i sitt arbeid sikre og utvikle bygdene sitt næringsgrunnlag og bosetting. NBU bygger sitt arbeid på kristen grunn og vil aktivt motarbeide nød og urett. NBU arbeider for kulturell opplysning og utvikling.
Aktiviteter
Norges Bygdeungdomslag var i 2018 6348 medlemmer. Disse medlemmene var fordelt på tolv aktive fylkeslag og ca. 100 aktive lokallag. Medlemstallet hadde sin topp i 1979 med 18,000 medlemmer. I likhet med mange andre ungdomsorganisasjoner har NBU hatt utfordringer med hensyn til medlemstall. Fra midten av 1980-tallet og fram til år 2000 var medlemsmassen preget av en jevn nedgang. Medlemstallet ble dobla i løpet av de første 15 åra etter 2000, fra 3770 i 2000 til 7673 i 2015.
NBU har svært allsidige aktiviteter. Hvert fylke og hvert lokallag står i utgangspunktet fritt til å skape egne aktiviteter tilpasset sitt nærmiljø. NBU sentralt arrangerer hvert år Landsstevnet (ca. 2,000 deltagere), Høstarrangementet (3–500 deltagere), samt ulike kurs. Aktiviteten i fylker og lokalt er stor og svært variert, likevel kan man dele inn aktiviteten i tre hovedgrener:
Tevling
Tevlingene har fulgt organisasjonen siden NBU ble stiftet. På 1950- og 1960-tallet var hovedmålet opplæring i landbruk og husstell, men etter hvert har tevlingene blitt mer showprega. NBU deler ut mange NBU- og NM-titler i løpet av et år, og deler hvert år ut kongepokal i enten NM i motorsag eller NM i pløying (arrangeres sammen med Norsk Pløying).
Norges Bygdeungdomslag har også ansvaret for landslaget i motorsag som tevler internasjonale tevlinger som Nordisk mesterskap og Verdensmesterskap. Landslaget har oppnådd gode resultater, og er blant annet regjerende Nordiske mestere både med lag og individuelt.
Kultur
Kultur er et vidt begrep i NBU. Her skapes alt fra dansekurs og fest til idrettsturneringer, turer og playstationkonkurranser på storskjerm. Det er medlemmene som ytrer ønskene, og det er ungdommene selv som skaper aktivitetene. Kulturen er derfor en stor del av NBU, og det sosiale miljøet denne kulturen fører med seg er unikt. Kulturen i NBU har utviklet seg fra deklamasjon og visegrupper til aktiviteter med et mer sosialt preg.
Bygdepolitikk
Selv om organisasjonen er politisk uavhengig ivaretar den bygdenes interesser. NBU er ei vaktbikkje for bygdeungdommen, og kjemper for saker som gagner distriktene. På 1940- og 1950-tallet hadde NBU et internt fokus, med oppseding av ungdommen og forberedelse på voksenlivet som bonde eller hustru. På 1960- og 1970-tallet økte den politiske interessen og NBU kjempet hardt mot et norsk EU-medlemskap. 1980-tallet ga NBU kvinnesak og kampanjer som Uten jenter stopper bygde-Norge og Få swing på bygda di. 1990-tallet ga NBU en ny EU-kamp, før det nye årtusen ga prosjekter som Microby og Gay på landet. NBU kom også med utspillet «Fuck for bygda» i 2005, et ordspill på Quartfestivalens «Fuck for forest» med budskap om bygdefolkets innsats for å redde nedleggingstruede grendeskoler. Også i senere tid har bygdepolitiske prosjekter i NBU fått stor oppmerksomhet, blant annet gjennom prosjektet «Stem.Bestem!» som fokuserer på å få ungdom til bruke stemmeretten sin, men spesielt gjennom kampanjen Grønn utdanning. Kampanjen er et samarbeid mellom NBU, Felleskjøpet Agri og McDonald's og har som mål å øke rekrutteringen til norsk landbruk.
Organisasjonsarbeid
NBU har en opplæringsskole for sine tillitsvalgte. Denne består blant annet av et vårkurs for de tillitsvalgte på fylkesnivå og et høstkurs for de tillitsvalgte på lokalt nivå. Her får de tillitsvalgte opplæring og kursing i det vervet de har tatt på seg. NBU har til sammen ca. 800 tillitsvalgte på lokalt, fylke og sentralt nivå, og målet er at alle disse skal ha et grunnlag for jobben de gjør for organisasjonen. Det er de tillitsvalgte selv som står for det meste av kursingen, sammen med tidligere medlemmer og eksterne foredragsholdere.
I tillegg til høstkurs og vårkurs har organisasjonen også en rekke kurs både på lokalt, fylke og sentralt nivå. Her lærer medlemmene om alt fra hvordan de skal arrangere et arrangement til hvordan en kan profilere organisasjonen i media. I tillegg arrangeres det kurs i de forskjellige aktivitetene NBU har. Eksempler på dette kan være kurs i swing, friluftsliv, tevlinger, trafikksikkerhet, revy og mye mer.
Internasjonalt engasjement
NBU har også hatt store internasjonale prosjekter opp gjennom tidene. På 1960-tallet jobbet NBU mot apartheid, samt at de fikk et konkret prosjekt i Nigeria. På 1980-tallet hadde NBU et prosjekt for vann i Sør-Sudan. Senere ble det er prosjekt i Gambia som varte helt frem til 1994. Fra 1996 til 2006 bygde NBU opp en ungdomsorganisasjon i Guatemala. Fra 2014 har NBU samarbeidet med Norges Bondelag og Utviklingsfondet om et prosjekt i Malawi. NBU er medlem av den euuropeiske paraplyorganisasjonen Rural Youth Europe.
Bygdeungdommen
Bygdeungdommen er medlemsbladet til Norges Bygdeungdomslag, og begynte som løssalgsblad allerede i 1936, med Johan Snøfugl som redaktør fra 1938. Kjente forfattere som Halldis Moren Vesaas og Johan Falkberget dukket opp med tekster og dikt, og Kjell Aukrust bidrog med illustrasjoner.
Under krigen var Bygdeungdommen det eneste bladet som utfordret okkupantene ved å trykke minneord over falne norske soldater. Det ble stanset i årene 1943 - 1945. Etter krigen merket bladet en kraftig opplagsøkning, helt opp i 20,000 eksemplarer.
I 1947 kom Bygdeungdommen inn som medlemsblad for NBU. Dette ble etter hvert nedlagt og hadde en dvale på nesten 30 år der NBU informerte via andre organer. På 1980-tallet kom imidlertid Bygdeungdommen tilbake som et rent medlemsblad som følger organisasjonens aktiviteter med tilhørende informasjon til medlemmene.
1682 Karel
1682 Karel er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaget 2. august 1949 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.
HMS «Cumberland»
HMS «Cumberland» har vært brukt på flere skip i den britiske marine.
Arkeologiåret 1958
Arkeologiåret 1958 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1958.
Den saksiske hage
Den saksiske hage (polsk Ogród Saski) er den eldste offentlige hage i Warszawa. Den ligger i sentrum av den polske hovedstaden, like ved Piłsudski-plassen, og er 15,5 ha stor. Hagen ble anlagt mot slutten av 1600-tallet og åpnet for offentligheten i 1727 som en av verdens første offentlige hager.
Av de viktigste arkitektoniske elementene i parken kan nevnes barokkskulpturer, en empirisk fontene, Vanntårnet, Den ukjente soldats grav samt Det blå palass. I parken fantes også Stålporten, Oransjeriet og Det saksiske palass, som alle ble ødelagt under andre verdenskrig. Det saksiske palass skal stå ferdig gjenoppbygd i 2010.
Historie
Den saksiske hage ble anlagt mot slutten av det 17. århundre av kong August II som en palasshage i fransk stil. Den 27. mai 1727 ble den åpnet for alle innbyggerne i Warszawa, og ble slik en offentlig park før Versailles (1791), Pavlovsk, Peterhof og Sommerhagen (1918), Villa d’Este (1920), Kuskovo (1939), Stourhead (1946), Sissinghurst (1967), Stowe (1990), Vaux-le-Vicomte (1990-tallet) og flere andre verdenskjente parker og hager.
I 1748 bygde August III et operahus (operalnia) i hagen som Polens første frittstående bygning som var beregnet kun for opera. Etter ferdigbygningen av Det saksiske palass ble palassområdet inkorporert i parken. I det 19. århundre ble hagen omformet til en park i engelsk stil. På 1940-tallet, under den tyske okkupasjonen, ble den vestlige del av parken delt av Marszałkowska-gaten. Parktrærne overlevde delvis Warszawaoppstanden, men alle de arkitektoniske elementene gikk tapt. Etter andre verdenskrig ble parken gjenopprettet, skjønt overflaten ble betydelig innskrenket.
Helmut Haller
Helmut Haller (født 21. juli 1939 i Augsburg, Tyskland, død 11. oktober 2012 i Augsburg, Tyskland) var en tysk fotballspiller.
Han debuterte for det vesttyske landslaget som 19-åring i 1958 og fikk med seg tre VM-sluttspill. Han spilte følgende VM-sluttspill: Chile 1962, England 1966 og Mexico 1970. Haller fikk 33 landskamper og 13 mål for Vest-Tyskland.
Helmut er kanskje mest kjent for sitt bidrag i 1966 der han scoret seks mål for Vest-Tyskland som til slutt tok sølvet. Etter at de tapte finalen 4–2 for vertsnasjonen England. Haller scoret der kampens første mål etter tolv minutter.
Haller fikk også med seg en VM-bronse fra 1970 VM. Der Vest-Tyskland slo Uruguay 1–0 i bronsefinalen.
Haller spilte for sin moderklubb Augsberg frem til han dro til Italia for å spille for Bologna så Juventus. Han reiste så tilbake til moderklubben i 1973 og la opp i 1979.
Franz Schlegelberger
Franz Schlegelberger (født 23. oktober 1876 i Königsberg i Østpreussen i Tyskland, død 14. desember 1970 i Flensburg) var jurist tilknyttet justisministeriet i Tyskland, både før og i det tredje rikes tid.
Bakgrunn, utdannelse, tidlig karriere
Schlegelberger kom fra en protestantisk kjøpmannsfamilie i Königsberg. Han studerte rettsvitenskap i Königsberg og Berlin. Han tok dem juridiske doktorgraden ved universitetet i Leipzig i 1899 og tok den store juridiske statseksamen i 1901.
Først virket han som rettsassessor ved en domstol i Königsberg. I 1904 ble han landsdommer i Lyck, i 1908 kom han til landretten i Berlin, og samme år ble han så hjelpedommer ved kammerretten i Berlin. I 1914 ble han kammerrettsråd i Berlin, og ble i den stillingen til  1918.
Under første verdenskrig ble han fra 1. april 1918 hjelpearbeider ved riksjustisembedet. Den 1. oktober 1918 ble han utnevnt til geheimregjeringsråd og aktoratsrådet. I 1927 ble han ministerialdirektør ved riksjustisministeriet.
Schlegelberger underviste fra 1922 ved Humboldt-universitetets juridiske fakultet som honorærprofessor.
Ledende stilling i justisministeriet 1931 - 1942
Den 10. oktober 1931 ble han statssekretær i riksjustisministeriet under justisminister Franz Gürtner, og forble i denne stillingen til Gürtners død i 1941. Den 30. januar 1938 meldte han seg inn i NSDAP.
Blant hans mangfoldige oppgaver i denne tiden må nevnes utkastet til den loven som innførte en ny nasjonal valuta for å få slutt på hyperinflasjonen. Den 29. mars 1939 undertegnet han på riksjustisministerens vegne en forordning som fastslo at ''«til jøder skal ikke utstedes noe jaktkort».
Etter Franz Gürtners død i 1941 ble Franz Schlegelberger kommissarisk riksjustisminister for 1941 og 1942, og ble deretter etterfulgt av Otto Georg Thierack. Da han gikk ut av embedet den 24. august 1942 mottok Schlegelberger en donasjon på 100.000 Riksmark fra Hitler. I 1944 gav Adolf Hitler ham lov til å kjøpe et gods på landet for pengene, noe som ellers var forbeholdt fagfolk innen jordbruket.
Det var Schlegelberger som utarbeidet en forordning som ila polakker dødsstraff for å rive ned plakater. I hans embedsperiode tiltok dødsdommene kraftig.
Etter 1945
Schlegelberger var en av de hovedanklagede under juristprosessene i Nürnberg i 1947. I domsslutningen ble det fremhevet at Schlegelberger assisterte ved Hitlers vei til makten, og hjalp Føreren til å skalte og valte med liv og død og til at vilkårligheten kunne finne sted under et skinn av legitim rettspleie. Han var ved sine forordninger og utnevnelser med på å undergrave dommerstandens uavhengighet, og bebyrdet ved sine beslutninger justisministeriet og domstolene med samarbeid med Hitlers «Nacht-und-Nebel»-aksjoner.
Han ble også funnet skyldig i å ha medvirket til tilretteleggelsen av den storstilte forfølgelse av jøder og polakker. Hans tanker om jødene var mindre brutale enn hans kollegers, men direkte medmenneskelige var de heller ikke. Da man på et tidspunkt stod overfor spørsmålet om hva man skulle gjøre med «halvjødene», var Schlegelberger i mot at de skulle bli deportert slik som «fulljødene». Han engasjerte seg til fordel for «halvjødene», og foreslo i et brev av 4. april 1942 til riksminister og kansellisjef Hans Heinrich Lammers at «halvjødene» skulle stilles foran valget mellom deportasjon eller sterilisering.
Dommen falt den 4. desember 1947, og han ble funnet skyldig i sammensvergelse og i «forbrytelser mot menneskeheten». Straffen var på livsvarig fengsel, men han ble løslatt i februar 1951 på grunn av soningsudyktighet. Deretter fikk han i flere år en pensjon på 2894 Mark (daværende gjennomsnittslønn var på 535 Mark).
Kapittelhus
Et kapittelhus er et rom eller en bygning i en katedral eller et kloster der kannikene eller munkene holdt møter. Navnet kommer av at møter der hele kommuniteten var samlet for å ta avgjørelser kalles kapittel (i en katedral kalles det domkapittel). Rommet brukes også ofte ved tidebønnene. De første kapittelhusene kom sannsynligvis i det 9. århundre. Rommet er normalt innredet med benker langs langveggene, en eller flere rader avhengig av hvor mange som tilhører kommuniteten, og et sete for den som leder møtet på den ene kortveggen.
Karteuserne
Karteuserordenens kapittelhus (kalt chartreuse etter deres moderkloster) er spesielle, da det ved siden av spisesalen er det eneste rommet hvor munkene regelmessig omgås hverandre; ellers lever de sine liv på cellene.
1683 Castafiore
1683 Castafiore er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 19. september 1950 av Sylvain Julien Victor Arend ved Observatoire Royal de Belgique i Uccle.
Hans Olav Lahlum
Hans Olav Lahlum (født 12. september 1973) er en norsk historiker, biograf, kriminalforfatter, sjakkspiller og SV-politiker.
Han har utgitt biografier om blant andre Oscar Torp, Haakon Lie og Reiulf Steen. Han har også utgitt en rekke kriminalromaner. Ved Stortingsvalget 2017 var han SVs førstekandidat i Oppland.
Biografi
Lahlum ble født i Mo i Rana i Nordland. Han er oppvokst i Jektvik i Rødøy kommune, Nordland, men bosatt i Gjøvik i Innlandet.
Lahlum gikk ikke på videregående skole, men tok alt som privatist. Han er utdannet cand. philol. ved Universitetet i Oslo i 2002, med hovedfag i historie samt mellomfag i statsvitenskap og religionshistorie. Hovedoppgaven var basert på kildestudier og intervjuer av tidligere toppolitikere. Ifølge Reiulf Steen var oppgaven «oppsiktsvekkende god».
Etter avsluttet utdanning har han virket som forfatter, skribent, bokanmelder, foreleser, sensor og veileder. Han har i denne forbindelse gitt kommentarer til historiske temaer både på radio og TV, særlig om amerikanske presidenter og Haakon Lie. Han har også høstet god kritikk for biografien Oscar Torp - en politisk biografi (utgitt i 2007). I 2009 ga han ut en biografi om Haakon Lie. En biografi om Reiulf Steen ble utgitt høsten 2019.
Noen av hans artikler har skapt debatt, for eksempel høsten 2005 om deler av andre verdenskrigs norgeshistorie og høsten 2008 rundt en artikkel hvor Gro Harlem Brundtland ga sterk kritikk til sin etterfølger Thorbjørn Jagland. Han har bl.a. skrevet artikler om Abraham Lincoln, valget i Sverige i 2006 og regelmessige anmeldelser av historierelaterte bøker for Bokavisen. Han har også utviklet spørrespillet Erobreren om historiens gang.
Lahlum har vært deltager i programmene Nytt på nytt tre ganger, Store studio, Et rikere Norge, Storbynatt, Lindmo og Typen til. Godt kjent i utlandet ble han på YouTube med et klipp hvor han angivelig falt av stolen i Redaksjon EN. Egentlig falt ørepluggen hans ut av øret, og han forsvant ned på gulvet for å plukke den opp igjen.
Sjakkspiller
Lahlum har vært aktiv innen norsk sjakk siden begynnelsen av 1990-årene, med en lang rekke tillitsverv på lokalt, regionalt og nasjonalt nivå. Han har trent flere unge spillere som i dag ligger i toppsjiktet i Norge, blant andre stormestrene Kjetil A. Lie og Leif Erlend Johannessen. Som spiller er han pr. november 2013 rangert som nr. 178 i Norge. Hans beste individuelle resultater er en 10.-plass fra NM i 2001 og en 2.-plass fra Det åpne NM 1998.
I sjakkmiljøet er han primært kjent som arrangør av en lang rekke internasjonale turneringer og som sjakkdommer. De senere årene har han vært pådriver for Oslo Chess International på Ullevål. Før det arrangerte han fram til april 2008 mange turneringer i Gausdal for å ivareta arven etter Arnold J. Eikrem som arrangerte sjakkturneringer på Gausdal på 70-, 80- og 90-tallet. Sjakktilbudet lot seg ikke opprettholde pga. dårligere rammebetingelser fra hotellet.
Han har også vært sjakkjournalist, blant annet med et intervju med Magnus Carlsen, som sjakkspaltist i Oppland Arbeiderblad fra 1989-1994 og som bidragsyter og i 2006 redaktør for Norsk Sjakkblad. Under VM i sjakk mellom Viswanathan Anand og Magnus Carlsen var han fast kommentator i VGs direktesendinger. Han har senere vært gjest i NRKs sjakksendinger under Sjakk-OL og dessuten sjakkommentator i TV 2 Sportskanalen.
Etter at Magnus Carlsen ble verdensmester i 2014, lagde Donald Duck en spesialepisode med Carlsen og Lahlum, der Lahlum ble kalt «Fjas Olav Blahblahlum».
Politisk aktiv
Lahlum har vært politisk aktiv i SV en årrekke, fra februar 2010 fylkesleder i Oppland SV, landsstyremedlem og medlem i Prinsipprogramkomiteen. I februar 2007 ble han nominert på femteplass i Oppland SVs liste til fylkestingsvalget og i november 2012 ble han nominert som Oppland SVs tredje kandidat til Stortingsvalget 2013. Lahlum har vært Burma-koordinator for Amnesty International siden 2000.
I september 2016 meddelte Lahlum til Oppland SVs nomimasjonskomite at han ville stille på førsteplass på Oppland SVs liste til stortingsvalget 2017.
Verdensrekord for lengste intervju
I mai 2013 satte Hans Olav Lahlum verdensrekord som intervjuobjekt i verdens lengste intervju. Lahlum ble intervjuet av Mads A. Andersen fra VGTV, på en scene i VG-passasjen i Akersgata 55. Målet var å ha et 30 timer langt intervju, selv om litt over 26 timer ville vært tilstrekkelig for å slå den forrige rekorden. Målet ble nådd, og intervjuet varte fra 22. mai kl. 11 til 23. mai kl. 17. Intervjuet varte i nøyaktig 30 timer, 1 minutt og 44 sekunder. I løpet av intervjuet snakket Lahlum primært om europeisk og amerikansk politikk, sjakk, Lahlums forfatterskap og mer personlige emner ble også diskutert.
Rekorden er siden blitt slått.
Familie
Han er grandnevø til dobbeltspionen og motstandskvinnen Dagmar Lahlum.
Gregor Mendel
Gregor Johann Mendel (født 20. juli 1822 i Heinzendorf bei Odrau i Østerriksk-Schlesien i Østerrike, død 6. januar 1884 i Brünn i Mähren) var en schlesisk-østerriksk augustinerkorherre som levde og arbeidet i St. Thomas-klosteret i Brünn (nå Brno i Tsjekkia). Han studerte naturvitenskap i Wien 1851–53, og ble siden lærer i naturfag ved den tekniske skolen i Brünn (1854–68). Fra 1868 til sin død var han abbed ved klosteret.
Mendel gjorde mange forskjellige krysningsforsøk. I 1856 startet Mendel systematiske forsøk med erteplanter i klosterets hage, der han så på nedarving av ulike egenskaper. Dette resulterte i artikkelen Versuche über Pflanzenhybriden fra 1865. Innholdet var egentlig oppsiktsvekkende, men fikk ikke mye oppmerksomhet av samtiden ettersom Brünn lå langt fra Europas hovedsenter for vitenskapelig forskning.
Over tretti år senere skulle Erich von Tschermak, Hugo de Vries, Carl Correns og William Jasper Spillman verifisere flere av Mendels eksperimentelle funn, og slik åpne døren for moderne genetikk. I den engelskspråklige verden var det William Bateson som skulle gjøre Mendels' forskning kjent, ved å oversette hans hovedverk.
Barndom og ungdomsår
Mendel ble født 20. juli 1822 til en etnisk tysk familie i Heinzendorf bei Odrau i Keiserdømmet Østerrike (nå Hynčice, Tsjekkia). Han fikk navnet Johann Mendel (navnet Gregor skulle han få senere), og ble døpt to dager etter fødselen. Han var sønn av Anton og Rosine (Schwirtlich) Mendel, og hadde to søstre, en eldre (Veronica) og en yngre (Theresia). Familien levde og arbeidet på en gård som familien Mendel hadde eid i minst 130 år.
I sin barndom arbeidet Mendel som gartner, samtidig som han studert birøkt, og som en ung mann gikk han på et gymnasium i Troppau. Senere, fra 1840 til 1843, studerte han praktisk og teoretisk filosofi samt fysikk på universitetet i Olmütz. Da Mendel påbegynte studiene ved det filosofiske fakultet, var den naturhistoriske avdelingen ledet av Johann Karl Nestler, som bedrev forskning på arvelige trekk hos planter og dyr, spesielt sauer.
Ordensliv
I 1843 begynte Mendel på sin utdannelse til å bli prest. Etter anbefaling fra sin fysikklærer Friedrich Franz trådte han inn i det augustinske korherreklosteret St. Thomas-abbediet i Brünn. Der tok han ved opptakelsen klosternavnet Gregor. Han ble presteviet i 1847. I 1851 dro han til universitetet i Wien for å studere etter sponsing fra abbed C.F. Napp. I Wien var hans fysikkprofessor Christian Doppler, og hans lærer i planteanatomi og -fysiologi var Franz Unger.
Mendel vendte tilbake til klosteret i 1853 som lærer, spesielt i fysikk, og i 1867 skulle han etterfølge Napp som abbed.
Arvelighetsforskning på erteplanter
Gregor Mendel ble inspirert til sin forskning i arvelighetslære av begge sine professorer på universitetet i Olmütz, Friedrich Franz og Johann Karl Nestler, og av sine kolleger i klostret, først og fremst Franz Diebl. Mendel begynte å studere variasjon i planter, og benyttet klosterets to hektar store gård, som var blitt plantert av abbed Napp i 1830, for sine eksperimenter. Mellom 1856 og 1863 plantet Mendel 29.000 erteplanter (Pisum sativum). Studien viste ham at én av fire erteplanter hadde resessive alleler, to av fire var hybrider, og én av fire var dominant.
Mendel leste sitt arbeid Versuche über Pflanzenhybriden (Eksperiment om plantehybridisering) ved to møter i Brünns naturhistoriske forening i Mähren i 1865. Det ble godt mottatt, og fikk oppmerksomhet i flere lokalaviser. Da Mendels arbeide ble publisert i 1866 i Verhandlungen des naturforschenden Vereins Brünn, ble den oppfattet som generelt å handle om hybridisering og ikke om arvelighetslære, og den fikk ikke mye gjennomslag. Den ble sitert bare tre ganger i de kommende trettifem år.
Arvelighetsforskning på bier
Etter at Mendel hadde sluttført sitt arbeide med erter, begynte han å eksperimentere med bier, for å utvikle sin teori til å omfate også dyreriket. Dette gjorde han i bikuber som han selv hadde tegnet. Han produserte en hybridart (så voldsom at den måtte utryddes), men mislykkedes i å generere et klart bilde av deres arvelighet, på grunn av vanskelighetene med å kontrollere parringsforholdene.
Bergen døvekirke
Bergen døvekirke er en arbeidskirke fra 1989 i Bergen kommune. Den ligger på Kalfaret og har også en barnehage i underetasjen. Kirken er bygget i betong.
Gregor Mendel
Tiden som abbed
Etter at Mendel ble abbed i 1868, lot han sitt vitenskapelige arbeid i prinsipp opphøre, ettersom han ble overøst med administrative plikter, spesielt en tvist med myndighetene om deres forsøk å innføre spesielle skatter på kirkelige institusjoner.
Død og begravelse
Mendel døde den 6. januar 1884, 61 år gammel, i Brno, Mähren, Østerrike-Ungarn (nå Tsjekkia), av kronisk nefritt. Den tsjekkiske komponisten Leoš Janáček spilte orgel ved hans begravelse. Etter hans død brente den påtroppende abbeden alle papirer i Mendels samling, for å markere en slutt på hans skattetvist.
Ettermæle
Mens Mendels levde ble hans arbeide stort sett forkastet, og det ble ikke allment akseptert før etter hans død. I hans livstid aksepterte mange biologer blandningsarvelighetslæren, og Charles Darwin forsøkte forgjeves å forklare arveligheten han så i evolusjonen ved den senere forkastede pangenesisteorien. Mendels idéer ble gjenoppdaget først på tidlig 1900-tallet, og på 1930- og 1940-tallet ble den mendelianske genetikk kombinert med Darwins teori om naturlig utvelgelse, og sammen har de formet moderne evolusjonær syntese, grunnlaget for moderne biologi.
Mendel blir nå sett på som den klassiske genetikkens far. Arvelovene definerte han lenge før man visste hva DNA var, de blir kalt Mendels arvelover.
Nordmannslågen
Ved østenden av Nordmannslågen ligger DNTs turisthytte Sandhaug, og på sørbredden den private turisthytta Besso (Besså).
Cakewalk (band)
Cakewalk var et new wave/pop/indie-band fra Bodø. Cakewalk sang på nord-norsk. Cakewalk spilte mest konserter i Bodø, men også på Blitz-huset i Oslo, på UFFA-huset i Trondheim og i Tromsø.
Nordmannslågen
Første ledd av navnet kommer fra dølenes navn på vestlendingene, nordmenn; selv ble de kalt austmenn.
Cakewalk (band)
Etter at han sluttet i Cakewalk, ble Roy Døhring medlem av Irie Darlings.
Ebaeus lapplandicus
Ebaeus lapplandicus er en bille i familiegruppen børstebiller. Den tilhører blærebillene som har oppblåsbare blærer nær forhjørnene av brystskjoldet (pronotum) og på sidene av bakkroppen. Den er registret i Norge.