cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Frederiek Nolf
Frederiek Nolf (født 10. februar 1987, død 5. februar 2009) var en profesjonell belgisk landeveissyklist, som syklet for Topsport Vlaanderen. Han døde av hjerteinfarkt mens han sov, natten mellom fjerde og femte etappe av Tour of Qatar 2009. Han ble funnet av romkamerat Kristof Goddaert (1986-2014) morgenen etter. Nolf ble født i Kortrijk. Han var også en god venn av syklisten Wouter Weylandt (1984-2011).
Kim Jin-hui
Kim Jin-hui (født 1. mars 1940) er en sørkoreansk volleyballspiller.
Han representerte Sør-Korea under Sommer-OL 1964 i Tokyo, hvor han ble nummer 10.
ISO 3166-2:CC
ISO 3166-2:CC er Kokosøyenes del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Organization for Standardization, som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
Tannlegevakt
Historie
Tannlegevakten har sitt historiske utspring fra tannhelsetjenesten. De første tannlegene kom fra Mellom-Europa til Norge i løpet av siste del av 1700-tallet. Først i 1830–1840 årene var det blitt økonomisk grunnlag for flere tannleger til å kunne etablere seg i Norge. De som da kom, var de som regnes som de egentlige pionerer. På det tidspunktet var tannlegenes yrkesutøvelse regulert i Kvaksalverforordningen av 1794, som senere ble modernisert i 1871. Tannlegevakten er en utvidelse av tannlegenes tjenestetilbud. I takt med den sosiale utvikling har fokuset på god tannhelse økt de senere årene, og en direkte konsekvens av dette er opprettelse av tannklinikker som tilbyr akutt hjelp ved skader og andre uhell. Tannlegevakten var tidligere ikke betraktet som en egen enhet, men heller en tilleggstjeneste tilbudt av de ordinære tannlegene.
ISO 3166-2:CC
Det er for tiden ikke definert noen ISO 3166-2-koder for Kokosøyene. Det finnes ingen underinndelinger av Kokosøyene.
Tannlegevakt
Tjenestetilbud
Tannlegevakten har vanligvis et noe begrenset tjenestetilbud, og vil for eksempel ikke kunne tilby kompliserte kirurgiske inngrep på umiddelbar forespørsel. For å motta dette må vanligvis spesialister tilkalles og tidspunkt avtales på forhånd. Private tannleger har også egne ordninger hvor de kan møte pasienter utenom åpningstidene. De bestemmer åpningstidene selv, men vil som regel være tilgjengelig døgnet rundt. Den offentlige tannlegevakten driftes av fylkeskommunen, og kommunene vil vanligvis samordne behandlingstilbudet med en felles vaktsentral som dekker et større geografisk område. Private tannleger tilbyr i noen tilfeller også tjenester utenom ordinære åpningstider. Det tilkommer ofte en ekstra kostnad ved behandling utenom ordinære åpningstider.
Finansiering av kostnader
Refusjon ved behandling hos tannlegevakten gis av HELFO. I likhet med andre tannhelsetjenester må pasienten selv betale en betydelig andel av behandlingskostnaden. Det finnes likevel flere diagnoser og lidelser som gir rett til full refusjon fra staten og det har vært en generell liberalisering av lovverket de seneste årene iht. hva man får refundert. Disse kan man lese mer om på ved å klikke seg inn på HELFOs informasjonssider. Jmf. lov om tannhelsebehandling trenger ungdom under 20 år kun å betale 25 % av behandlingskostnad. I Norge behøver man ikke å betale for behandling hos tannlegevakten på forskudd. Som regel vil man få tilsendt en regning i posten etter overstått behandling. Prisene varierer, men man kan bruke Oslo Kommunale tannlegevakts prisliste som en referanse. På deres hjemmesider står det at pris for 30 minutters behandling er 1508,- NOK. Avhengig av alder og medisinsk historie kan pasienter få betydelige deler av regningen dekket av staten. Voldsofre i Norge behøver heller ikke å betale for behandlingen. Helse og Omsorgsdepartementet har også utgitt et informasjonskriv som spesifikt omhandler støtte til behandling hos tannlegevakt. Der heter det at «Den enkelte tannlege er ansvarlig for å vurdere hvorvidt en bruker har krav på stønad i medhold av folketrygdloven § 5–6. Videre er tannlegen ansvarlig for at behandlingen er innenfor rammene av nødvendig og forsvarlig tannbehandling». Med andre ord vil tannlegen gjøre en individuell vurdering av hvorvidt pasient har rett til støtte, samt at søknad om refusjon sendes av tannlegen.
Eksterne lenker
Tannlegevakt Norge - komplett oversikt over offentlige tannlegevakter i Norge
Glossopteris
Glossopteris var en artsrik slekt av frøbregner som var svært alminnelig på det sørlige Pangea fra begynnelsen av perm til slutten av trias. Røttene ble tidligere kalt Vertebraria.
Utseende og levevis
Glossopteris-fossiler finnes stort sett som enkeltblader. Noen ganger kan disse forekomme i store mengder og fullstendig dominere fossilførende lag. Bladene er lett kjennlige med en kraftig midtribbe og nettaktig årenett som strekker seg ut fra midtribben, og varierer fra 2 til 30 cm i lengde. De alle fleste andre planter på denne tiden hadde parallelle bladnerver, slik som Ginkgo. Bladene hadde jevn bladkant og var tungeformede. Ingen funn er gjort av hele planter, men funn av kvister med blader antyder at de i alle fall på noen arter satt i rosetter. Selve planten blir vanligvis rekonstruert som et lite tre eller stor busk, 4-5 meter høy, men noen arter kunne komme opp i 30 meter. Av utseende kan hele planten ha minnet om en rhododendron eller Magnolia, muligens litt konisk slik som bartrær.
Glossopteris var en nakenfrøet plante som formerte seg med vindbestøvning, slik som bartrær. I likhet med disse hadde Glossopteris distinkte hann- og hunnblomster. Det er beskrevet en uvanlig stor variasjon av disse strukturene, som har gitt et utall arter. Fra India allene er det beskrevet over 200 arter. Plantene var vindbestøvet.
Glossopteris-floraen
Glossopteris-blader blir ofte funnet sammen med blader av Gangamopteris (en bregne eller frøbregne med bregneaktige blader), Palæovittaria (trolig en nær slektning av Glossopteris) og noen ganger Samaropsis (en cordaite). Denne floraen med mer eller mindre lik sammensettning av former finnes over store deler av det som den gang var Pangea. Glossopteris-floraen var en av faktorene som satte Alfred Wegner på sporet av kontinentaldrift.
Blader av Glossopteris opptrer noen steder i tykke lag som formr kulleier. De tykke lagene antyder at Glossopteris felte blader om høsten. Dette tyder på at de vokste i et relativt kjølig klima med vinter. Muligens utgjorde Glossopteris-skogene de første «løvskogene» i betydningen av skoger der bladene felles om høsten, selv om slekten ikke var beslektet med moderne løvtrær (som er blomsterplanter). Glossopteris-floraen var en viktig komponent i biosystemet på det sørlige Pangea. Beregninger antyder at slekten Glossopteris alene kan ha utgjort så mye som 90% av all plantebiomesse i enkelte perioder. Kulleier i Sør-Afrika er i all hovedsak Glossopteris-sumper.
I overgangen mellom perm og trias satte en global oppvarming inn og utløste den størte kjente masseutryddelsen i planetens historie. Sedimentlag fra Karoo i Sør-Afrika viser at de store sumpområdene og elveslettene på det sørlige Pangea tørket inn i løpet av så lite som 100 000 år. Dette gikk hardt ut over de våtmarksfloraen, som ble erstattet av et mer tørketålende Dicroidium-økosystem.
Eikebåtfly
Eikebåtfly (Bena bicolorana) er en sommerfugl som tilhører familien båtspinnere (Nolidae). Denne vakkert grønne arten finnes i Norge langs kysten til Vest-Agder, men er ikke vanlig.
Utseende
En middelsstor (vingespenn 39 – 47 mm), grønn spinner, ligner på en stor vikler. Hodet, brystet og forvingene er klart grønne, bakkroppen og bakvingene silkeaktig hvite. Antennene er trådformede, rødlige ved roten og omtrent halvparten så lange som forvingene. Labialpalpene er røde og litt fremstrakte. Forvingene er trekantede med to parallelle, skrå, lyse tverrstriper. Begge vingepar har ganske korte, tette, hvite hårfrynser langs ytterkanten. Larven er gulgrønn med mørkere ryggstripe og gul sidestripe, mellom disse lyse skråstriper på hvert ledd. Den er tykkest på det andre kroppsleddet, som har en vorteaktig, gulkantet knøl, tilsmalnende bakover. Den har sparsomme, korte hår, hodet er grønt.
Utbredelse
Eikebåtfly finnes i Europa unntatt de nordligste delene, videre østover til Uralfjellene og Iran. I Norge finnes den langs Østlands- og Sørklandskysten vestover til Vest-Agder.
Takuro Oda
Han representerte Japan under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hans beste resultat var nummer 5 på 1000 meter.
Hendrik Offerhaus
Hendrik Karel Offerhaus (født 20. mai 1875, død 2. september 1953) var en nederlandsk roer som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Offerhaus vant en olympisk bronsemedalje i roing under Sommer-OL 1900 i Paris. Han var med på den nederlandske åtteren som kom på tredjeplass bak USA og Belgia.
Spann
Spann er en gammel vekteenhet som er brukt i Skandinavia, herunder også i Norge. Enheten ble helst brukt som mål for tørrvarer. Et spann tilsvarte en 1/2 våg eller omkring 9 kilogram da det nye målesystemet ble innført i Norge i 1875, men vekten kan ha variert. I utregning av skatt ble et spann regnet som 72 merker. Som smørmål utgjorde et spann 1/4 laup. Som kornmål utgjorde et spann 36 merker i Stavangerområdet.
Alexandra Mîrca
Alexandra Mirca (født 11. oktober 1993) er en moldovsk bueskytter.
Hun representerte Moldova under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i andre runde i den individuelle konkurransen.
Yucca gloriosa
Yucca gloriosa er en stammedannende yucca i agavefamilien fra Sørøst-USA, mellom de sørlige delene av Nord-Carolina til de nordlige delene av Florida.
Beskrivelse
Arten er en stammedannende yucca med veldig skarpe stive blader, derav navnet spansk daggert (engelsk: Spanish Dagger). Den blir inntil 2,5 meter høy, i spesielle tilfeller inntil 5 meter. Bladene blir 30−50cm lange og 2−3,5 cm brede.
Yucca gloriosa blomstrer om sommeren til sen høst. Etter blomstring deler stammen seg normalt i to utgreninger. Planten produserer mange rotskudd og kan få et buskaktig utseende.
Y. gloriosa er meget vinterherdig og mye brukt som prydplante i hager over hele verden.
Utbredelse
Planten vokser langs atlanterhavskysten i Sørøst-USA, ofte i sanddyner side om side med Y. aloifolia og Y. recurvifolia.
Sannsynligvis er Y. gloriosa en naturlig krysning mellom Y. aloifolia og Y. filamentosa. Krysninger mellom disse to plantene i kultur har resultert i planter nøyaktig lik Y. gloriosa.
JVC
JVC ble stiftet i Japan i 1927, og er et datterselskap av Victor Talking Machine Company. Det skulle være et selskap som lagde grammofoner, som også kunne tilby en sjelden kombinasjon av produksjonsmuligheter. JVC var det selskapet som presset den første grammofonplaten i Japan, og som lagde den første VHS-videospilleren i 1976. JVC produserer for tiden blant annet stereoanlegg og videokameraer. I 2008 fusjonerte JVC med Kenwood Corporation og dannet JVC Kenwood.
Færdenveien
Færdenveien (1–49, 2–76) er ei gate i Haugsbygd i Ringerike.
Gata går ut fra Linnerudveien, og går i nordøstlig retning. Nær den nordøstlige enden går Færdenbakken ut fra Færdenveien.
Caeporis
Caeporis er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Utbredelse
Artene er utbredt i Brasil og Argentina.
Riddu Riđđu
Riddu Riđđu Festivála er en årlig musikk- og kulturfestival som avholdes i Olmmáivággi/Manndalen i Gáivuona suohkan/Kåfjord kommune i Nord-Troms. Riddu Riđđu ble startet i 1991 av Gáivuona Sámenuorat med mål om å synliggjøre, utfordre og utvikle samers og andre urfolks kultur og identitet. På denne festivalen møtes ikke bare folk fra Nord-Norge, men urfolk fra hele verden. Riddu Riđđu betyr «liten storm på kysten» (riddu: kyst, riđđu: liten storm) på nordsamisk.
Trodlaskar kulvert
Trodlaskar kulvert er en miljøtunnel på fylkesvei 772 i Tysvær kommune i Rogaland. den er 25 meter lang og ble åpnet i 1998.
Riddu Riđđu
Festivalprogrammet består av utendørs musikkonserter, teater, seminarer, kurs, barnefestival, kunstutstillinger, filmprogram, ungdomsprogram og litteraturprogram. Riddu Riđđu har over tid stabilisert seg på et publikumstall på 7000 over tre dager.
Riddu Riđđu fikk i 2009 status som knutepunktfestival og et statstilskudd fra Kultur- og kirkedepartementet på 1 500 000 kroner årlig. I forbindelse med dette ble det gjennomført en organisasjonsendring i 2010, og aksjeselskapet Riddu Riđđu Festivála (RRFAS) ble stiftet 1. januar 2010. Før den tid var det Riddu Riđđu searvi som sto som arrangør. Knutepunktordningen ble avviklet i 2015, og Riddu Riđđu har siden søkte treårig støtte fra Kulturrådet. Festivalen har 4 fast ansatte (1.1.2018). I tillegg kommer rundt 120 helårsstab, som også er eiere av aksjeselskapet RRFAS og 200 frivillige som hjelper til under festivalavvikling.
Festivalsjef er Sandra Márjá West og produsent er Alice Marie Jektevik. Styret ledes av Christina Henriksen.
Scenen til Riddu Riđđu festivalen er tegnet av Alf Magne Salo. Artister som har spilt på Riddu Riđđu er blant andre: Mari Boine, Buffy Sainte-Marie, Tanya Tagaq, A tribe called red, Angelique Kidjo, Isák, Inga Juuso, Baker Boy, Yothu Yindi, Huun-Huur-Tu, Duolva Duottar, Ingor Ánte Áilo Gaup, Gåte, Wimme Saari, DJ Shub, Sainkho Namtchylak, Chirgilchin, Adjágas, Arvvas, Niko Valkeapää, Tinariwen, Huun-Huur-Tu, Transjoik, Anneli Drecker, Karlsøy Prestegaard, Hedningarna, Nils-Aslak Valkeapää, Per Ivars Orkester, Hangface, Englebarn og Turdus Musicus.
Festivalen ble åpnet av Dronning Sonja i 2016. I 2017 sto daværende kulturminister Trine Skei Grande for åpningen.
Nama
Nama er en slekt av snutebiller. Billene lever på levende planter.
Utseende
Små (1,5-5 millimeter), brede, tett skjellkledte, gjerne matt brunlige snutebiller med ganske kort, bred snute. Kroppen har oppstående, korte børster. Artene har reduserte flygevinger.
Levevis
Denne underfamilien går på levende planter, og larvene utvikler seg som oftest i blomster, frukter eller frø. Denne gruppen har et delvis underjordisk levesett.
Utbredelse
Gruppen er utbredt i det sørlige Afrika (Northern Cape, Sør-Afrika).
Alice Ingley
Alice Ingley er en australsk bueskytter.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 ble hun utslått i første runde i den individuelle konkurransen.
Foreign Affair Farewell Tour
Under konserten den 27. april på Sportpaleis in Antwerp spilte Tina You Can't Stop Me Loving You og Look Me in the Heart. På konsertene i Belgia og Italia spilte Turner Good Times. Under konsertene i Oldenburg spilte hun New Sensation.
I.K. Lykke
I.K. Lykke er et aksjeselskap med forretningskontor i Lykkegården i Munkegata 48 i Trondheim. Selskapet eier blant annet Bunnpris-kjeden, som er en norsk dagligvarekjede med en markedsandel på rundt 4 prosent. Virksomheten i I.K. Lykke ble etablert av Iver Knudsen Lykke i 1830, ble omdannet til aksjeselskap i 1918 og har siden vært eid av Lykke-familien. Nåværende styreleder Christian Lykke er sjette generasjon.
Hertugdømmet Kleve
Hertugdømmet Kleve lå i den nederrhinsk-westfaliske rikskrets, som ble delt av Rhinen, og lå mellom bispedømmet Münster, abbediet Essen, og hertugdømmene Berg, Brabant, Geldern og Gulik. Innen dets grenser lå bortsett fra dagens tyske distrikter Kleve, Wesel og byen Duisburg også de nederlandske områdene / stedene Liemers, Huissen og 's-Heerenberg, helt sørvest i Achterhoek. Kleve var hertugdømmets hovedstad.
Opprinnelig var Kleve et grevskap som falt under grevene av Teisterbant, rundt 1100 ble det et rikslen. Fra 1368 falt Kleve under greven av Mark, og i 1417 ble Kleve et hertugdømme. Johan III slår sammen Kleve med hertugdømmene Gulik og Berg i 1521. Etter at Karl av Geldern dør blir hertugen av Kleve også hertug av Geldern og greve av Zutphen, dette gjelder frem til 1543 da Kleve må avstå Geldern og Zutphen til keiser Karl den femte.
Hertug Johan Vilhelm IV dør i 1609 uten å etterlate seg arvinger, og ulike fyrsthus krever sin rett når det gjelder landområdene som falt under ham. Bortsett fra Kleve og Gulik gjelder dette også Berg, Mark, Ravensberg og Ravenstein. Fra 1609 tilfaller Kleve midlertidig i kurfyrsten av Brandenburg, noe som blir definitivt i 1666. Republikken De forente Nederlandene hadde forøvrig et militært detasjement i Kleve frem til 1672.
Kleves herskere
Se også: Kleve, Wesel, Xanten, Ruhrort, Duisburg
Mount Frakes
Mount Frakes er en markant skjoldvulkan og det høyeste punktet i Crary Mountains i Marie Byrd Land i Antarktis. Den har en høyde på 3 675 meter over havet. Lav finnes her.
Fjellet ble kartlagt i detalj av United States Geological Survey (USGS) basert på landmålinger og U.S. Navy-flyfotografering gjennomført mellom 1959 og 1966. Det ble døpt Frakes av US-ACAN i 1967 etter Lawrence Austin Frakes, som var geolog i USARP som arbeidet tre somre i Falklandsøyene og Antarktis, i årene 1964–65 til 1967–68.
Svarttjern (Nordmarka)
Svarttjern er et vann i Nordmarka i Oslo.
Im Tae-ho
Im Tae-ho (født 12. desember 1940) er en sørkoreansk tidligere volleyballspiller.
Han representerte Sør-Korea under Sommer-OL 1964 i Tokyo, hvor han ble nummer 10.
Post-fordisme
Post-fordisme er en videreutvikling av fordismen. Her er det ikke lenger spesialisering som er i fokus, men fleksibiliteten. Dette er et system av moderne sosiale prosesser, med fleksibel spesialisering. Arbeidssystemer og maskiner var nå fleksible og kunne raskt gjøres om ved svingninger i markedet. Datautviklingen ble her en viktig ressurs for denne fleksible teknologien.
Ord og uttrykk i steinindustrien
Steinbrudd og bearbeidingsbedrifter bruker mange faguttrykk om bergartene. Dette er en samling med ord og uttrykk brukt om bergarter.
Forvitring eller nedbrytning
Bergarter forvitrer ved frostsprengning eller på grunn av kjemiske prosesser. Fjellet er dannet av og inneholder mineraler, og de fleste mineraler forvitrer. Hvor raskt avhenger av det kjemiske miljøet. Nesten all forvitring er avhengig av vann og vandige løsninger. Forvitringen er sterkere til mer karbondioksid og oppløst oksygen vannet inneholder. Det er mye som avgjør eller har sin årsak i kjemisk forvitring i fjellet. Nedbrytningen starter i sprekker og riss og eter seg innover. Fjellet kan bli helt oppsmuldret av forvitring.
Sprekker
Sprekker er oppstår av spenningsutløsninger i fjellet. Alt fjell har sprekker på kryss og tvers i overflatesonen. Noen sprekker er store og kan gå langt inn i fjellet, mens det finnes tusenvis av små sprekker. I steinindustrien kan dette være et problem og de har fått sine navn.
Sprekker med misfarging
Sprekker er ofte gjennomgående uten misfarget belegg. Men noen sprekker har et misfarget belegg som kommer av kjemisk påvirkning. Det er mange slags sprekker og de har selvsagt fått sine navn.
Sprekker uten misfarging
Sprekker er gjennomgående og vanligvis uten misfarget belegg.
Sula (Petsjora)
Sula (russisk: Сула) er ei elv i Nenetsk autonome okrug i Russland. Den er ei venstre sideelv til Petsjora, og er 353 kilometer lang, med et nedbørfelt på 10 400 km².
Christoffer av Oldenburg
Christoffer av Oldenburg (født 1502 eller 1504, død 4. august 1566) var greve av Oldenburg og leder for Lübeck under grevefeiden. Christoffer av Oldenburg var den mellomste av Johan XIV av Oldenburgs tre sønner og sønnesønn av den danske kongen Christian Is bror Gerhard av Oldenburg.
Sula (Petsjora)
Elveløp
Sula har utspring fra høydedraget Kosminski Kamen på vestflanken av de nordlige Timanhøydene, på 190 meters høyde over havet. Den renner deretter rundt 20 km i sørlig retning, og vender seg så mot øst og skjærer gjennom Timanryggens sentrale akse i en canyonlignende dal. Elva beholder også videre sin overveiende østlige retning, som den meandrer seg sakte gjennom, til det til slutt, kun 2 moh, munner ut i Petsjoras venstre sidearm Sulskij Sjar, drøyt 70 km i luftlinje sørvest for Narjan-Mar. Nær munningen er elva nærmere 100 meter bred og to meter dyp, og strømhastigheten er her 0,3 m/s.
Christoffer av Oldenburg
Ved hjelp av søskenbarnet Christian IIs innflytelse fikk han en stilling som domherre i Köln. I 1524 flyttet han tilbake till Oldenburg, men tilbrakte det meste av tiden hos landgreve Philipp av Hessen for å utdanne seg militært.
Sula (Petsjora)
Elveløp
Sula renner over hele sin lengde på territoriet til Nenetsk autonome okrug, og på de nederste 50 kilometrene danner den grensa mot republikken Komi.
Christoffer av Oldenburg
Christoffer gikk over til protestantismen og innførte reformasjonen i Oldenburg. Han slo seg sammen med lybeckerne for å få gjeninnsatt Christian II på tronen. Dette resulterte i den såkalte Grevefeiden i 1534, som er oppkalt etter Christoffer av Oldenburg.
Sula (Petsjora)
Elveløp
De viktigste sideelvene Bolsjaja Pula fra høyre og Verkhnjaja Kamenka, Sjtsjutsja og Sojma fra venstre.
Sula er frosset over mellom oktober/november og mai/begynnelsen av juni. Middelvannføringen ved Kotkino, 101 km oppstrøms fra munningen i Sulskij Sjar, er på 94 m³/s, med et minimum på 8,6 m³/s i mars og et maksimum på 366 m³/s i juni.
Emmanuel David
Emmanuel David (født 3. februar 1984) er en liberisk fotballspiller som spiller for Alta IF, der han var i to sesonger. I sesongen 2007 scoret han ni mål og spilte 13 kamper. Han var noe skadet gjennom sesongen.
Sula (Petsjora)
Infrastruktur
Elva er farbar for skipstrafikk opp til landsbyen Kotkino, 101 km fra munningen. Vannveiens totale lengde er 133 km, herav 32 km i Sulskij Sjar ned til dennes munning i Petsjoras hovedarm.
Landområdet som Sula renner gjennom er meget tynt befolket. Eneste bosetning direkte ved elva er Kotkino, med rundt 350 innbyggere.
De øvre delene av elva er blitt et ettertraktet (om enn vanskelig tilgjengelig) mål for kanoturisme, ofte i kombinasjon med elver som renner vestover fra Timanhøydene til havet, som for eksempel Volonga.
Walter Thijssen
Walter Meijer Timmerman Thijssen (født 28. september 1877 i Yogyakarta i Nederlandsk Østindia, død 3. juli 1943 i Hilversum) var en nederlandsk roer som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Thijssen vant en olympisk bronsemedalje i roing under Sommer-OL 1900 i Paris. Han var med på den nederlandske åtteren som kom på tredjeplass bak USA og Belgia.
Alexandre St-Jean
Alexandre St-Jean (født 10. mai 1993) er en canadisk skøyteløper.
Han representerte Canada under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hans beste resultat var nummer 11 på 1000 meter.
Harry Warren
Karriere
I 1918 sluttet Warren seg til US Navy, hvor han begynte å skrive sanger. Han var leder for American Society of Composers, Authors and Publishers (ASCAP) fra 1929 til 1933. Warren var den første store amerikanske låtskriveren som primært skrev musikk til filmer. Han komponerte over 300 sanger til mer enn 50 filmer. Warren jobbet for Warner Bros. fra 1932 til 1940, for 20th Century Fox fra 1940 til 1945, for Metro-Goldwyn-Mayer fra 1945 til 1952 og for Paramount Pictures i 1950-årene.
Warren ble nominert til elleve Oscar for beste sang, hvorav han vant tre ganger, for sangene «Lullaby of Broadway», «You'll Never Know» og «On the Atchison, Topeka and the Santa Fe». Warrens sanger har blitt inkludert i over 300 filmer. Komponisten Alec Wilder publiserte en bok i 1972 om låtskrivere og sanger han mente hørte til kanonen Den store amerikanske sangboka. I kapitlet som heter «De store håndverkerne» [blant låtskriverne], nevnes Warren. På 80-årsdagen sin ble Warren valgt inn i Songwriters Hall of Fame. Teateret Harry Warren Theatre i Brooklyn i New York ble oppkalt til minne om Warren, kort tid etter hans død. I 1997 godkjente borgermester Rudy Giuliani et forslag om å kalle gaten ved teateret for Harry Warren Way.
Privatliv
Warren giftet seg med Josephine Wensler i 1918. De fikk en sønn, Harry jr. (1920–1937) og en datter, Joan (1924–1991). Warren døde på Cedars-Sinai Medical Center i Los Angeles 22. september 1981. Han er gravlagt på Westwood Village Memorial Park Cemetery i Los Angeles.
Låter
Han var en av låtskriverne på sangen «At Last».
Abraham Bloemaert
Abraham Bloemaert (født 25. desember 1564 i Gorinchem, død 27. januar 1651 i Utrecht ) var en nederlandsk maler og grafiker med spesialisering i gravering og kobberstikk, virksom i Utrecht.
Han tilhørte den nordiske mannerismen fra omkring 1585, men senere tilpasset han seg til mer å passe de nye barokke strømningene. Han malte historiske-, mytologiske-, og bibelske motiver, landskap og andre motiver.
Liv og virke
Bloemaert var født i Gorinchem som sønn av arkitekt og billedhugger Cornelis Bloemaert, som flyttet med sin familie til Utrecht i 1575, hvor Bloemaert ble opplært av sin far, såvel som Gerrit Splinter (som selv hadde fått undervisning av Frans Floris) og Joos de Beer. Ifølge Karel van Mander lærte han ikke noe særlig av dem.
I årene 1581–1583 oppholdt han seg tre år i Paris hvor han studerte under en Jehan Bassot, muligens er dette Jean Cousin den yngre og senere under en Maistre Herry. Mens han oppholdt seg i Fontainebleau mottok han ytterligere opplæring fra landsmannen Hieronymus Francken.
Han vendte tilbake til Utrecht i 1583 umiddelbart før den franske hugenottkrigen hvor store deler av Fontainebleau slott ble ødelagt. Da faren ble utnevnt til statsbyggmester i 1591 fulgte Abraham ham og etter farens død i 1593 vendte han igjen tilbake til Utrecht, hvor han grunnla et verksted og ble medlem av det lokale Utrecht Sint-Lucasgildet i 1594.
Mange av Bloemaerts malerier ble bestilt av Utrechts katolske schuilkerk
Bloemaert drev tydeligvis med suksess, for i 1671 hadde han midler til å kjøpe et stort hus i Mariakerkhof, sentrum for det katolske samfunnet i Utrecht. Men i motsetning til den protestantiske Paulus Moreelse og på tross av sin velstand, involverte Bloemaert seg aldri i politikk. Han involverte seg derimot i det intellektuelle livet i Utrecht og hadde flere venner herfra, deriblant antikvaren Aernout van Buchel. I 1626 fikk verkstedet hans besøk av Elisabeth av Bøhmen, tidligere dronning av Bøhmen og året etter av Peter Paul Rubens.
Han var en begavet lærer. Blant hans mange elever var hans fire sønner Hendrick, Frederik, Cornelis og Adriaan som alle oppnådde et betydelig renommé som kunstnere i tillegg til Jan van Bijlert, Andries Both, Gerard van Honthorst, Leonaert Bramer, Bartholomeus Breenbergh, Hendrick ter Brugghen, Jacob Gerritsz. Cuyp, Willem van Drielenburg, Wybrand de Geest, Nikolaus Knüpfer, Cornelius van Poelenburgh, Henrik Schook, Matthias Stom, Herman van Swanevelt, Dirck Voorst og Jan Weenix.
Bloemaert var gift to ganger, første gang i 1592 med Judith van Schonenburch fra Utrecht; hun døde barnløs i 1599. I 1600 giftet han seg igjen, denne gang med Gerarda de Roij, som fødte ham minst åtte barn, hvorav minst fire sønner ble kunstnere. Abraham Bloemaert døde i Utrecht og ligger begravet i St.-Katharinen-Kathedralen i byen.
Kopier utført i Bloemaerts levetid etter stikk av hans bilde «Lasarus oppvekkelse» finnes i Norge i Mariakirken i Bergen.
Luiza Saidiyeva
Luiza Saidiyeva (født 17. mars 1994) er en kasakhstansk bueskytter.
Hun representerte Kasakhstan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i første runde i den individuelle konkurransen.
Sørdynastiene
Sørdynastiene (kinesisk: 南朝, pinyin:  Nán Cháo) var Liu Song, Det sørlige Qi, Liang-dynastiet og Chen-dynastiet. Deres hovedstad var Jiankang (skjønt Det sørlige Qis hovedstad i en kort periode var Jiangling (江陵, det moderne Jingzhou i Hubei) under keiser He av Det sørlige Qi og keiser Yuan av Liang. Også de senere Vest-Liang-herskerne (keiser Xuan, keiser Ming og keiser Jing) la sine hovedsteder til Jiangling, og Xiao Zhuang, som noen historikere anser som en Liang-keiser, hadde Yingcheng (郢城, i moderne Wuhan i Hubei) som hovedstad.
Litteratur
Southern dynasties 南北朝（釋義）
Klokkerhaugtunnelen
Klokkerhaugtunnelen er en løsmassetunnel på europavei 6 i Innlandet fylke. den er 24 meter lang og ble åpnet i 1992.
Kamfotedderkopper
Kamfotedderkopper (Theridiidae) er en gruppe (familie) av edderkopper som tilhører undergruppen Entelegynae i gruppen Araneomorphae. En kjent undergruppe i denne familien er de svarte enkene i slekten Latrodectus.
Utseende
thumb|left|300px| Merk den korte, brede forkroppen og kuleformet bakkropp Små til middelsstore (kroppslengde 1,5-14 mm) edderkopper med forholdsvis liten forekropp og hunnene har en stor, kuleformet bakkropp. Noen arter, som i slektene Robertus og Pholcomma, ligner sterkt på gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae). Forkroppen er bredt oval, litt flat, med åtte, sjeldnere seks, øyne. På det bakerste beinparet har de en kam av korte børster på det ytterste leddet, derav familiens norske navn. Beina er gjerne forholdsvis lange, men det finnes også kortbeinte arter.
Levevis
Theridiidene bygger ureglemessige nett som består av tallrike silketråder som går på kryss og tvers, mest på mørke steder som i huler, inne i kroker i hus, under steiner og lignende. Fordi mange av artene har forholdsvis sterk gift kan de klare å håndtere byttedyr som er større enn dem selv, blant annet andre edderkopper. De lammer byttet med et bitt og pakker det tett inn i silke slik at det henger klart til edderkoppen vil spise. Hunnene spinner eggene sine inn i en fritthengende, rund eggsekk. Hunnen passer godt på denne, og vil henge den opp igjen om den faller ned.
Interessante studieobjekter
Familien omfatter flere grupper som har vært gjenstand for studier som har kastet lys over områder i økologi og biologi. I slekten Anelosimus finnes mange grader av sosialt levesett, fra arter som lever alene som vanlig for edderkopper til arter som bygger store, felles spinn og synes leve i tette samfunn. Parallelt med dette finnes det innen slekten ulike grader av innavl, så disse edderkoppene har vært nyttige studieobjekter for å kaste lys over sammenhengen mellom innavl og sosialt levesett.
Arten Theridion grallator fra Hawaii (kjent som "happy-face spider" fordi tegningene på bakkroppen ofte ligner et smilefjes) viser svær stor variasjon i fargemønstre og har blitt brukt som en modellorganisme for sammenhengen mellom genetikk og utseende.
Mange av artene i underfamilien Argyrodidae lever som kleptoparasitter i nettene til andre edderkopper, det vil si at de lever av å stjele de andre edderkoppenes mat. De har blitt studert med tanke på å forstå hvordan et slikt levevis kan utvikle seg, og forholdet mellom vert og kleptoparasitt.
De svært giftige artene i gruppen Latrodectinae er interessante fra et medisinsk synspunkt, ikke bare fordi bittene deres kan være potensielt farlige, men også fordi giften deres inneholder stoffer som kan ha svært nyttige medisinske egenskaper.
Giftige arter
thumb|left|300px| Svart enke (Latrodectus mactans), hunn Denne familien omfatter de mest kjente av alle potensielt farlige edderkopper, de svarte enkene i slekten Latrodectus. Disse har en meget kraftig gift, det er imidlertid liten sjanse for at et bitt skal være dødelig for et menneske. Slekten er utbredt over hele Jorden i varme områder. De antatt farligste artene er den amerikanske Latrodectus mactans, som også har blitt spredt med mennesker til middelhavsområdet, og den australske "redback" (Latrodectus hasselti). Den søreuropeiske arten Latrodectus tredecimguttatus er også regnet som potensielt farlig, men ikke like giftig som Latrodectus mactans. Svarte enker er stort sett ganske sky og lite aggressive, bortsett fra når hunnene vokter egg. De fleste bitt skjer ved at edderkoppene kommer i klemme under klær og biter i selvforsvar, noe som kan skje dersom edderkoppen har krøpet inn i et klesplagg man tar på seg. I Nord-Amerika har frekvensen av bitt gått kraftig ned i og med at man har gått bort fra utedoer, der disse edderkoppene gjerne liker seg. Bitt fra svarte enker bør behandles av lege, men det er sjelden at de medfører varig skade. Det er i dag utviklet motgift mot bittet slik at det er meget sjelden at et bitt får dødelig utgang om det kommer under behandling.
Også den nærtbeslektede slekten enkeedderkopper Steatoda har bitt som kan kreve medisinsk behandling, men de er mindre alvorlige enn bitt fra svarte enker. De små Steatoda-artene som forekommer i Norge er helt harmløse.
Utbredelse
Familien forekommer i alle verdensdeler.
Systematisk inndeling / norske arter
Tidligere ble svært mange (over 600) arter regnet til den store slekten Theridion, men denne er nå delt opp.
Sjøen for alle
Sjøen for alle er en innendørs båtutstilling arrangert av NORBOAT, båtbransjeforbundet i Norge. Sjøen for alle er Norges største fritidsbåtmesse og arrangeres i mars hvert år. Den første utstillingen ble arrangert på Frognerstranda i Oslo i 1956 og hadde 25 000 besøkende. Neste utstilling fant sted i 1961 og ble deretter arrangert annethvert år, før det ble en årlig tradisjon fra 1967. Kong Olav V var i mange år en fast gjest på Sjøen for alle.
I 1963 flyttet utstillingen til Norges Varemesse på Sjølyst hvor den ble arrangert frem til 2002, før utstillingen ble med Norges Varemesse til Lillestrøm da den åpnet der i 2003. I 2009 ble Sjøen for alle arrangert for 53. gang og hadde i overkant av 41 000 besøkende.
Venlotraktaten
Venlotraktaten som ble underskrevet 7. september 1543 var slutten på hertugdømmet Geldern. Hertug Vilhelm den rike av Kleve og Gulik overdro sin rett til Geldern og det tilhørende Grevskapet Zutphen til den habsburgske keiser Karl den femte. Keiseren slo området sammen med sine øvrige eiendommer i Nederlandene.
Dette er dermed også slutten på de gelderske krigene som begynte i 1502. I disse stred hertugene av Geldern (først Karl av Geldern og senere Vilhelm av Gulik støttet av Frankrike) mot Karl V. Ifølge traktaten beholdt Vilhelm Gulik (med Tegelen, Sittard, Born og Susteren) og hertugdømmet Kleve. I traktaten ble det også fastlagt at han ikke kunne konvertere, men måtte forbli katolikk.
Italian War of 1542–1546
ISO 3166-2:CD
ISO 3166-2:CD er Den demokratiske republikken Kongos del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Orginazation for Standardization (ISO), som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
For Den demokratiske republikken Kongo er det definert koder for én by og ti provinser. Byen Kinshasa er landets hovedstad, og har spesiell status på nivå med provinsene.
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er CD, ISO 3166-1 alfa-2-koden for Den demokratiske republikken Kongo. Andre del er to bokstaver.
Endringer
Følgende endringer i Den demokratiske republikken Kongos oppslag har blitt kunngjort i nyhetsbrev fra ISO 3166/MA siden ISO 3166-2 først ble utgitt i 1998:
Talib Jauhari
Talib Jauhari (urdu: طالب جوہری; født 27. august 1929 i Patna i Bihar i Britisk India, død 22. juni 2020 i Karachi i Pakistan) var en pakistansk islamlærd (ulama) innen den sjiaislamske retningen, dikter, historiker og filosof.
Studier
Jauhari studerte islamsk teologi i Najaf i Irak under Sayyid Abu al-Qasim al-Khoei. Han studerte under Muhammad Baqir al-Sadr, og var i samme klasse som Sayyid Ali Sistani og Zeeshan Haider Jawwadi.
Virke
Jauhari ble kjent for sine fortolkninger av korantekster og -bestemmelser. Hans verk Hadees e Karabala handler om da imamen Husayn ibn Ali ble drept i slaget ved Karbala i år 680.
På det indo-pakistanske subkontinentet nøt han stor respekt også utenfor det sjiamuslimske trosfellesskapet; også sunnier kom til hans forelesninger for å høre hans logiske korantolkninger (tafseer-e-quran). Han gikk inn for enhet mellom sjiaer og sunnier i Pakistan.
I 2014 ble hans svigersønn Syed Mubarak Raza Kazmi myrdet i et angrep i Karachi 13/B, Gulshan-e-Iqbal.
Død
Jauhari døde 22. juni 2020 på et privat sykehus i Karachi i en alder av 90 år. Kondolanser kom fra blant andre den pakistanske statsministeren Imran Khan, president Arif Alvi og hærsjefen Qamar Javed Bajwa. Hjertesvikt var den umiddelbare dødsårsak som ble oppgitt, men dette var en følge av covid-19. Chief Minister i Sindh, Murad Ali Shah, bekjentgjorde fire dager etter at tre muslimske geistlige fra provinsen hadde dødd den siste uken på grunn av koronaviruset: Talib Jauhri, Munawar Hasan og Mufti Naeem.
Georcy-Stéphanie Picard
Georcy-Stéphanie Picard (født 8. februar 1991 i Montréal) er en canadisk bueskytter.
Hun representerte Canada under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i første runde i den individuelle konkurransen.
Caloscelis
Caloscelis er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever på planter.
Derval O’Rourke
Derval O'Rourke (født 28. mai 1981 i Cork) er en irsk hekkesprinter, som spesialiserer seg på 60 og 100 meter hekk. Hun er verdensmester innendørs, og har medaljer fra EM innendørs og utendørs. Hun har også deltatt i to OL; i 2004 og 2008.
O'Roucke ble født i Cork, og gikk på University College Dublin (UCD), der hun hadde et idrettsstipend fra 2000 til 2004. Hun ble uteksaminert med en BA (Hons) grad fra dette colleget i 2003, og diploma i økonomi fra UCD Michael Smurfit Graduate School of Business i 2005. Hun bor i Dublin, og trenes av Sean og Terrie Cahill, og hennes vekter trener er Mark McCabe.
Karriere
O'Rourke deltok i sine første EM i 2002. Hun deltok både i innendørs-EM i Wien i mars og utendørs-EM i München i august. I begge disse mesterskapene ble hun slått ut i kvalifiseringsheatet, med henholdsvis fjerde- og femteplass.
Året etter, i 2003, deltok hun på 60 meter hekk under innendørs-VM i Birmingham i mars, og på 100 meter hekk under utendørs-VM i Paris i august. I Birmingham greide hun å komme seg til semifinalen, men ble slått ut med sjetteplass i sitt heat. I Paris kom hun bare på åttendeplass i kvalifiseringsheatet, og gikk ikke videre.
Paraponera
Paraponera spp. er en gruppe (slekt) av maur som ikke synes å ha noen nære slektninger, den bør gjerne plasseres i en underfamilie for seg. Ble tidligere regnet til Ponerinae. Slekten omfatter bare én kjent, nålevende art, Paraponera clavata. Denne er den kjente, notoriske, søramerikanske "bullet ant", en stor, svart art med et fryktet stikk. I tillegg finnes det en art som er kjent fra fossiler.
Derval O’Rourke
Karriere
23 år gammel deltok hun i sitt første OL i Athen. Hun var den eneste irske deltakeren på 100 meter hekk, og ble slått ut etter syvendeplass i kvalifiseringsheatet. Tiden hennes var 13,46. Joanna Hayes vant dette kvalifiseringsheatet på 12,71.
Paraponera
Utseende
En stor (arbeiderne 18 – 25 mm), slank og langbeint, svart maur. Kroppen er kledt med hvite, delvis oppstående hår. Hodet er stort og bredt, fasettøynene små og runde, kjevene (mandiblene) massive. Kroppen er temmelig slank. Petiolus (vepsetaljen) består av ett ledd, dette har en skarp pigg på undersiden, stilken er smal i den fremste tredjedelen, hever seg så brått slik at det dannes en loddrett flate. Gaster domineres av de to første leddene, de bakenforliggende er små. Brodden er nokså stor og tydelig.
Derval O’Rourke
Karriere
I 2005 var det igjen to store mesterskap. I mars deltok hun på 60 meter hekk under EM i friidrett innendørs i Madrid. Her nådde hun semifinalen, men ble der slått ut med tiden 8,09. Susanna Kallur vant denne øvelsen med 7,80. Senere på året, i august, var det VM i friidrett i Helsingfors. Her stilte hun på 100 meter hekk, og ble igjen slått ut i semifinalen. Her løp hun på 13,23. Verdensmester ble Michelle Perry, med tiden 12,66.
Under VM i friidrett innendørs 2006 vant O'Rourke vant gull på 60 m hekk, og ble den første irske kvinne til å vinne en VM-tittel i friidrett innendørs. På sin vei mot seieren satte hun irsk nasjonal rekord to ganger, og hennes vinnertid ble 7,84.
Paraponera
Smertefullt stikk
Paraponera clavata's stikk er regnet som det mest smertefulle hos noen broddveps. På grunn av dette har mauren fått navn som "bullet ant" på engelsk (fordi stikket skal være like smertefullt som å bli truffet av en kule og "hormiga veinteycuatro" på spansk (fordi smertene av stikket ikke gi seg før etter 24 timer). Hos en brasiliansk indianerstamme blir disse maurene brukt i et meget smertefullt initieringsrituale for unge gutter. En del maur blir fanget og bedøvet med et naturlig, kloroform-lignende stoff. De blir så festet i en slags grovt vevet vott, slik at broddene vender innover. Gutten som skal initieres, må ta på seg denne votten. Ettersom maurene våkner av bedøvelsen, stikker de. Etter en slik prøvelse kan smerter, lammelse og kramper i den berørte hånden vare i flere dager, men det oppstår ikke noen varig skade.
Systematisk inndeling
I tillegg til de beskrevne artene finnes det mange ubeskrevne.
Derval O’Rourke
Karriere
I 2007 dro Derval til Osaka i Japan, for å delta i VM. Hun kvalifiserte seg til semi-finalen, men endte på åttendeplass. Også i 2007-sesongen var hun plaget med en skade i den tidlige delen av sesongen.
O'Rourke konkurrerte for Irland på kvinnenes 100 meter hekk under Sommer-OL 2008 i Beijing i Kina. Hun klarte ikke å kvalifisere seg videre fra kvalifiseringsheatet, og endte på sjetteplass i sitt heat med tiden 13,22. Den dårligste tiden blant de som kvalifiserte seg til semifinalene var Aurelia Trywiańska-Kollasch, med tiden 12,98. Olympisk mester ble Dawn Harper, med tiden 12,54.
2009 ble en bedre sesong enn 2008. I mars vant hun bronse på 60 meter hekk under Innendørs-EM i Torino i Italia, med tiden 7,97. Dette var sesongbeste for henne, og det var jevnt mellom de tre medaljistene; Eline Berings vant med 7,92, og Lucie Škrobáková tok sølvet med tiden 7,94.
Den 18. august kvalifiserte hun seg til kvartfinalen på 100 m hekk kvartfinalen i VM, og kom på 2.-plass i heat 3 med tiden 12,86, som var bestetid for sesongen. Med 12,73 og tredjeplass i sin semifinale kvalifisere hun seg til VM-finalen. Hun var én av to som kvalifiserte seg på tid, i tillegg til de to beste i hver av de tre semifinalene. I finalen 19. august ble O'Rourke nr. 4 med tiden 12,67, som var ny nasjonal rekord, og den raskeste tiden av en europeer i 2009.
Hun valgte å ikke delta ved VM innendørs i 2010 i mars, på grunn av en mindre skade. Men under EM i friidrett 2010 i Barcelona var hun tilbake, og tok hun sølv på 100 meter hekk. O'Rourke satte igjen irsk rekord, på 12,65, som var 0,02 sekunder raskere enn hennes tidligere rekord. Tyrkias Nevin Yanıt vant EM-gullet med 12,63, kun 0,02 sekunder foran O'Rourke. O'Rourke er den eneste irske utøveren som vant medaljer både i EM 2006 og 2010. I september deltok hun også ved Verdenscupen i friidrett i Split i Kroatia, som den femte irske friidrettsutøveren i historien. Her løp hun 100 meter hekk, og tiden 12,99 holdt til en femteplass.
Historisk kilde
En historisk kilde er opphav til kunnskap eller informasjon. Det kan dreie seg om en person som har kunnskap om et saksfelt eller en bok om et tema. Det sondres gjerne mellom kilden (avsenderen) og kildematerialet (det som formidles som for eksempel muntlige utsagn, dokumenter eller digitalt materiale).
Et utsagn om fortiden må støttes av en referanse til historiske kilder for å ha troverdighet. Historiske kilder brukes av historikere som bevis for deres ideer og tolkninger.
Det sondres vanligvis mellom primærkilder, sekundærkilder og tertiærkilder. Primærkilder er det originale materialet, som dokumenter, brev og bilder. De er fra det aktuelle tidspunktet og kan omfatte førstehåndsfortellinger om den aktuelle hendelsen. Sekundærkilder er tolkninger av primærkildene, for eksempel historikerens fremstillinger. Som tertiærkilder regnes sammenfatninger av sekundærkilder. Det kan dreie seg om leksika, encyklopedier og andre oppslagsverker.
Henricus Tromp
Henricus Tromp (født 19. mars 1878 i Nederlandsk Østindia, død 17. april 1962 i Etterbeek i Belgia) var en nederlandsk roer som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Tromp vant en olympisk bronsemedalje i roing under Sommer-OL 1900 i Paris. Han var med på den nederlandske åtteren som kom på tredjeplass bak USA og Belgia.
Murbyen (Oslo)
Murbyen omfatter leiegårder, fabrikker, forretningsgårder og offentlige bygninger, bygget i tre til fem etasjer i lukkede, rette kvartaler. Denne bebyggelsesformen dominerte den raske byveksten som i perioden fra 1840 til 1910 skapte storbyen Kristiania, landets eneste murby, med en europeisk arkitektur som var et skarpt brudd med trehusene. Forbildet var tysk Berlinerarkitektur – Kristiania ble kalt Lille Berlin.
Rammene for murbyen ble gitt i de fire bygningslovene for Kristiania, vedtatt i 1827, 1842, 1875 og 1899. Lovene ga regler om ildsteder, konstruksjon, tak, gatebredde, rette kvartaler, byggehøyde og avstand mellom bygningene, brutte hjørner, karnapper med mer. Dette ble murbyens byggeskikk – den fikk et enhetlig preg, men oppdeling i selvstendige leiegårder og vekten på fasadeuttrykket ga likevel variasjon og opplevelsesrikdom. Fasadearkitekturen var historisme, med elementer fra tidligere stilperioder.
Det lukkede kvartalet er en grunnenhet i murbyen, med forgårder mot gaten og kjøreport til gårdsrommet (det indre kvartalet) med bakgårder, staller, verksteder og andre næringsbygg – og funksjoner som ikke skulle synes: utedoer, søppel, tøytørk. Kvartalet skaper et tydelig skille mellom på den ene side det som bare angår beboerne og de næringsdrivende i gårdsrommet og på den annen side den tette byens fellesrom: gater, plasser, parker, kafeer, lokaler for politikk og kulturliv.
Den voldsomt hurtige byveksten, særlig i høykonjunkturene midt i 1870-årene og 1895–1899, var mulig ved en rollefordeling der staten ga detaljert lovgivning, kommunen sto for gateregulering, bygningskontroll, offentlige tjenester og infrastruktur, mens private grunneiere utparsellerte tomter og solgte til murmestere og andre private utbyggere som bygget, styrt av etterspørsel. Det kom få store plasser eller brede hovedgater, byen ble ingen storslått hovedstad, tvert imot ble den tett og fotgjengervennlig.
Leiegården ble boformen for både arbeiderklasse, den nye middelklassen og borgerskapet, med tidlig tilgang til moderne goder uten at kommunens økonomi ble overbelastet: tørre boliger med innlagt vann og avløp fra rundt 1860, organisert renovasjon og toaletter, gass og elektrisitet, brolagte gater og sporvei, godt brannvesen og politioppsyn. Men for barnerike arbeiderfamilier i ettromsleiligheter på den nye østkanten var trangboddheten helseskadelig. De moderne fabrikkene basert på vannkraft kom langs elvene i 1840-årene, mens mindre fabrikker basert på damp, fra 1890-årene elektrisitet, etablerte seg i kvartalene på hele østkanten. Fra rundt 1860 til 1900 ble 1600-tallsbyen tømt for boliger og preget av nye forretningsgårder, kontorer, lagre og fabrikker, kalt City.
Barry Brown
Barry Brown (født 10. oktober 1934) er en amerikansk volleyballspiller.
Murbyen (Oslo)
Murgårdene ble bygget med tegl (murstein av brent leire) i yttervegger, rundt trapperom og andre bærevegger. Kjellermurer og fundamenter var i stein, mens tre ble brukt i takkonstruksjonen, etasjeskiller og de fleste innervegger. Lokale teglverk, steinbrudd og bedrifter for byggevarer i glass, tre og jern leverte en stor del av murgårdene.