cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
European Distance and E-Learning Network
Siden 1997 har sekretariatet i foreningen blitt drevet av Budapest University of Technology and Economics, Ungarn.
Tre av EDENs åtte presidenter kommer fra Norge:
Folke Mikaelsson
Sven Olof Folke Mikaelsson (født 9. september 1933 i Haverö), svensk skihopper som representerte Djurgårdens IF.
Han deltok i ett renn i den tysk-østerrikske hoppuka 1957/58 og endte uplassert i sammendraget. I 1959/60 ble han nummer 11 sammenlagt, med 4.-plass i Innsbruck 3. januar 1960 som beste plassering i enkeltrenn. Han ble nummer 3 i hopprennet i Lahtis 24. februar 1957. Samme år ble han svensk mester i skihopping.
Folke Mikaelsson fikk Sällskapet Gamla Djurgårdares gullplakett i 1957.
Stavanger Kajakklubb
Stavanger Kajakklubb (stiftet 31. oktober 1968) er en kajakklubb i Stavanger som er medlem av Norges Padleforbund (NPF) og Forum for Natur og Friluftsliv (FNF). Klubben er en av Norges største kajakklubber med ca. 1200 medlemmer (2019) i alle aldersgrupper. Lagets formål er ved samarbeid og kameratskap å fremme kajakksport og friluftsliv i sunne former.
Klubben flyttet hovedlokaler i 2017 fra Sandvigå til Kisteneset 15 på Hundvåg. Her ble et nytt klubbhus bygget og innviet 27. januar 2017. I tillegg er det ukentlig aktivitet i klubbhuset på Dyrsnes Natursenter ved Stokkavatnet (flattvann og Kajakkpolo).
Klubbens Facebookside.
Aktiviteter
Stavanger Kajakklubb har aktiviteter på hav, elv, flattvann og kajakkpolo og eier både tur-, racer-/surfski-, hav-, polo,- og elvekajakker som medlemmer kan benytte.
Klubben har egen instruktørgruppe som årlig gir kurs som hovedsakelig følger NPFs Våttkortstige. Klubben tilbyr medlemmene kurs på hav, flattvann, elv og kajakkpolo.
Det er trening for kajakkpolo hver uke hele året samt rulletrening. På vinteren benyttes basseng innendørs. Kajakkpolo Facebookside.
Turgruppen har jevnlig kajakkturer i Stavangerområdet til Kvitsøy, Ryfylke og Lysefjorden i Forsand.
Pirolfamilien
Pirolfamilien eller piroler (Oriolidae) er en familie med fargesterke sangfugler i ordenen spurvefugler. Familien består av mellomstore trelevende arter i tre slekter, og alle lever utelukkende i Den gamle verden.
Stavanger Kajakklubb
Arrangementer
Under NM-veka 2018 arrangerte kajakkpologruppen i Stavanger Kajakklubb NM i Kajakkpolo i Vågen midt i Stavanger. Konkurransen ble avholdt 18.-19. august. For første gang i Norge ble en hel kajakkpolokamp sendt på riksdekkende TV på NRK1. Klubben skal igjen arrangere NM i kajakkpolo 29.-30. juni under NM-veka 2019. Arenaen blir da lagt til Badedammen. Les mer om arrangementet her.
Pirolfamilien
Familien inkluderer også to giftige arter, som er bærere av en type froskegift som er femten ganger mer toksisk enn curare, over 250 ganger mer toksisk enn stryknin og hele 10 000 ganger mer toksisk enn nervegassen sarin.
Beskrivelse
Piroler er mellomstore spurvefugler i gruppen med sangfugler. Dette er robuste fugler med relativt kraftfulle nebb. Mange av artene er fargesterke, i nyansene gul–gyllen og sort. Hannen er mest fargesterk. Fikenfuglene skiller seg fra de andre pirolene gjennom å ha en bar, rød hudflekk rundt øynene. Artene varierer i størrelse mellom 17 og 32 cm. Hunner og hanner er relativt like store, selv om hannen er størst.
Familien består av 34 arter fordelt i tre slekter (Sphecotheres med tre arter, Pitohui med to arter, og Oriolus med 29 arter), hvorav flere med underarter.
Næringsatferd
Atene i denne familien er omnivore opportunister og livnærer seg nesten eksklusivt trelevende, blant trekroner høyt til værs. Næringsopptaket består hovedsakelig av bær, frukt og små virvelløse dyr, men de eter også litt annet. Det gjelder for eksempel små virveldyr, nektar, pollen, blomster og blomsterskudd, ulike frø- og korn-sorter, såvel som fugleegg og nyfødte fugleunger. Fikenfuglene er mer spesialiserte på frukt. For noen arter varierer næringsopptaket med årstiden, spesielt for de som trekker.
Ekte piroler jakter gjerne føden solitært eller i par, mens fikenfuglene ofte opptrer i flokk. Det gjør også pitohuiene, som typisk opptrer i flokker blandet med andre arter når de jakter på mat.
Hekkeatferd
Hekkesesongen bestemmes av de klimatiske forholdene og årstidene. Tropiske arter kan hekke året rundt. Hekkeatferden er tilnærmet lik for alle ekte piroler. Så langt man vet er også alle artene monogame. Paringsleken består av ulike kallelyder og hurtig jagende flygende bevegelser. Hannen brisker seg i luften med raske luftdykk og hovering, og oppe i greinverket med raske vingeslag og viftestjert som han stolt vipper framover ryggen for hunnen.
Ekte piroler forsvarer et eksklusivt territorium, mens fikenfugler hekker i løse kolonier. Etter pardannelsen leter fuglene parvis etter et passende sted å bygge reir. Redet bygges i trærne av plantemateriale og er middels grunt til dypt. Det er solid forankret og tåler godt uvær og stormer. Det er hunnen som i hovedsak bygger redet, men hannen kan bidra litt med byggematerialer. Byggingen tar normalt 1–2 uker.
Pirolene legger 1–6 egg (normalt 2–3) i løpet av 1–2 dager. Eggene måler 2x3 cm og vier 5–10 g. Hunnen ruger på eggene i 2–3 uker. Hun mater også ungene de neste 2–3 ukene. Hannene hjelper som regel til med matingen av avkommet, av og til også med rugingen. Ungene mates opptil 9–15 (av og til mye oftere) ganger i døgnet. Øynene åpner seg etter 6–8 dager. Omkring 16–20 dager gamle begynner ungene å fly. Man regner videre med at avkommet begynner å forplante seg fra de er omkring 2–3 år gamle.
Trekkatferd
Blant pirolene er kun to arter sanne trekkfugler. Pirolen (O. oriolus) trekker mellom hekkeområdene i den palearktiske sone og områder hvor den ikke hekker i Afrotropis. Sølvpirolen (O. mellianus) trekker mellom hekkeområdene i det sørlige Kina og områder hvor den ikke hekker i Thailand og Kambodsja.
Skadeverk og trusler
Det er kjent at noen arter kan gjøre skade på private fruktavlinger. Dette gjelder blant annet pirolen (O. oriolus), savannepirolen (O. larvatus) og australfikenfuglen (S. vieilloti), som av og til blir forfulgt og forsøkt utryddet av mennesker lokalt. Noen bruker piroler som mat, jakter dem for sportens skyld, fanger og holder dem som burfugler for selskaps skyld, utstopper dem, og bruker dem i tradisjonell medisin.
Giftige arter
Pitohuier (Pitohui) har kraftige toksiner i hud og fjær (oppdaget av ornitologen Jack Dumbacher i 1989), og selv om kjøttet er mindre toksisk bør det trolig ikke spises. Likevel gjør lokalbefolkningen det, men det krever kunnskap og nøyaktighet. Skinn og fjær må fjernes først, slik at toksinet ikke skal spres til kjøttet.
Giften består av et homobatrachotoksin (et steroid nevrotoksisk alkaloid-derivat i gruppen batrachotoksiner). Dette er en ekstremt potent gift, som først ble oppdaget hos pilgiftfrosker (i slekten Phyllobates) i Sør-Amerika. Eksperimenter med laboratoriemus viser at batrachotoxin er en av de mest potente alkaloider som er kjent. Effekten på mus (injisert under huden) er ifølge LD50 på 2 µg/kg. Det betyr at toksisiteten er femten ganger større enn for curare, over 250 ganger større enn stryknin, og hele 10 000 ganger større enn for nervegassen sarin.
Omen og kallenavn
Flere av fuglene (spesielt de to trekkfuglene) har mange lokale kallenavn, som i de fleste tilfeller trolig har sammenheng med trekket, årstidene og været. I så måte går pirolen under spesielt mange kallenavn, som whitsunfugl (oppkalt etter angelsaksisk pinse), ølfugl (Whitsun ble gjerne feiret som festival med ale), regnfugl (arten følger gjerne monsunregnet i vinterhalvåret og den synger gjerne i tordenvær). En må anta at noen av kallenavnene har sammenheng med når arten ankommer om våren. Tyskeren Klaus-Dieter Feige har registrert mer enn etthundre kallenavn på pirolen i sin tyskspråklige monografi «Der Pirol Oriolus oriolus», som blant sine mange økenavn også refereres til som «sherrytyv», «fikeneter», «mangofugl» og «grapetrost». Disse har nok sammenheng med artes næringsatferd.
Utbredelse
Artene er utbredt i trelevende områder med tropisk til temperert klima i Den gamle verden; i Afrika sør for Sahara, i Europa nord til Skandinavia, og i subtropisk og tropisk Asia og papua-australsk Oseania. Man regner med at det var papua-australske arter som først koloniserte Asia, før nye arter spredde seg videre vestover mot Europa og Afrika. Derfor er også det biologiske mangfoldet størst i akkurat det området.
Habitat
Pirolene er fugler som holder seg mest oppe i trekronene og trives i et semi-åpent skogslandskap med god tilgang på næring. Artene trives i ulik vegetasjon, som eviggrønn og semi-eviggrønn skog med baldakin-lignende trekroner, temperert lauvskog med store blader, inkludert monsunskog og dampende og mosekledde høylandsskoger, eukalyptusskog, tradisjonelle lauv- og barskoger med mer. Mange av artene assosieres med fuktig klima, men noe trives også i tørrere regioner.
Historisk spredning
Oriolidae oppsto trolig under miocen, og det oppsto en splitt mellom klade VII (Sphecotheres og Pitohui) og kladene I–VI (Oriolus) for omkring 20 millioner år siden. Oriolus oppsto for cirka 13 millioner år siden. Videre separerte linjene (kladene II–VI og II–V) som førte til Asia for henholdsvis 12 og 11 millioner år siden, mens linjene som førte til Afrika (kladene II–IV og II–III) separerte for henholdsvis 8 og 10 millioner år siden. Tilbake-kolonisering fra Afrika til Asia (og splittelsen av O. auratus og O. chinensis/oriolus/kundoo) begynte for omkring 5 millioner år siden, men spredningen til de indonesiske og filippinske øyene tok først til for cirka 3 millioner år siden. Spredning til Filippinene fra asiatiske arter startet for omkring 5 millioner år siden.
Arter
Arter og slekter er i henhold til «Handbook of the Birds of the World». Alle norske navn er i henhold til Norsk Ornitologisk Forening. Navn i parentes er ikke-autoriserte navn.
Systematikk
En studie fra 2010 viser at Oriolidae er monofyletisk, når fikenfugler og to arter med pitohuier inkluderes. Familien kan deles inn i sju tydelig definerte klader. Klade VII (Sphecotheres/Pitohui) er søstergruppen til kladene I–VI (Oriolus). En annen studie demonstrerte at slekten Pitohui (slik det tidligere ble systematisert) var polyfyletisk, så flere arter ble flyttet til andre slekter. De to eneste artene tilbake var søsterartene giftpitohui (P. dichrous) og vekselpitohui (P. kirhocephalus), som altså nå mer inngår i Oriolidae.
Klader
Kladene nedenfor handler om artenes evolusjonære linjer (og altså ikke nåværende utbredelse). Kladene I–VI består utelukkende av (ekte) piroler (Oriolus). En pirolart faller imidlertid utenfor kladene, fordi opphavet er ubestemmelig og vanskelig plassere. Klade VII består av fikenfugler (Sphecotheres) og pitohuier (Pitohui).
Klade I
Denne kladen består av en basal gruppe med piroler. Den inkluderer alle de brune pirolene fra Wallacea og de tre papua-australske pirolene.
Klade II
Denne kladen inkluderer noen av de afrikanske sorthodede pirolene. Den er polytomisk med klade III og trolig IV.
Klade III
Denne kladen inkluderer noen av de afrikanske sorthodede pirolene. Den er polytomisk med klade II og trolig IV.
Klade IV
Denne kladen inkluderer gule piroler fra Asia og Afrika (som ikke inkluderes i klade III). Den er trolig polytomisk med klade II og III. Studier indikerer at O. chinensis kan være en polyfyletisk art.
Klade V
Denne kladen inkluderer røde og sorte asiatiske piroler.
Klade VI
Denne kladen inkluderer filippinske piroler. To av artene, O. albiloris og O. isabellae, er så like at det kan være snakk om å sammenføye dem i samme art.
Isolert art
Tradisjonelt har denne arten blitt regnet til de røde og sorte asiatiske pirolene i klade V, selv om den er mer lik de sorthodede afrikanske pirolene i fjærdrakten. Liten oppløsning i dataene gjør det imidlertid svært vanskelig å plassere denne arten i en bestemt klade, selv om de data man har peker mot kladen med de sorthodede afrikanske pirolene.
Klade VII
Denne kladen inkluderer fikenfugler og pitohuier. Pitohuiene blir normalt plassert i plystrerfamilien (Pachycephalidae), som blant annet teller seks arter i slekten Pitohui, men to av artene er altså nærmere beslektet med fikenfugler og piroler enn artene i den familien de er systematisert i.
Eusapia
Eusapia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Nokså store, avlange, brune trebukker. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen hos hannene, kortere hos hunnene. Pronotum er avrundet sekskantet til nærmest klokkeformet. Dekkvingene er jevnbrede, beina middels lange og slanke.
Utbredelse
Artene er utbredt fra Fransk Guyana i nord til Paraguay i sør, alle forekommer i Brasil.
Mosbybreen
Mosbybreen er en isbre på østkysten av Palmer Land i Antarktis. Breen er om lag 10 kilometer bred ved munningen, og har en sørøstlig strømningsretning mot det nordvestlige hjørnet av New Bedfordfjorden. United States Antarctic Service oppdaget breen og fotograferte den fra fly i desember 1940. I 1947 ble den igjen forografert fra fly ved Ronne Antarctic Research Expedition under Finn Rønne, som i samarbeid med Falkland Islands Dependencies Survey (FIDS) kartla munningen på bakken. Den ble navngitt av FIDS etter Håkon Mosby, en norsk meteorolog og oseanograf.
Ectinus
Ectinus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).
Utseende
Middelsstore (gjerne 7 - 10 millimeter), smale, mørke smellere. Antennene er tynne, pronotum hvelvet med rundede sider og utdratte bakhjørner, hårete.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.
Levevis
De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen. Agriotini har larver som lever i jorda og noen kan gjøre betydelig skade på planterøtter.
Utbredelse
Slekten har en den palearktiske sone utbredelse.
Dennis Lehane
Dennis Lehane (født 4. august 1965) er en amerikansk forfatter. Han har skrevet flere prisbelønte bøker, blant annet Et glass før krigen og The New York Times-bestselgeren I blodet, som senere ble adaptert til den Oscar-belønte filmen Mystic River. Bøkene Forsvunnet i natten (Gone Baby Gone) og De gales øy (Shutter Island) har også blitt filmatisert.
Lysaker atrium (tunnel)
Lysaker atrium er en veitunnel på av-/påkjøringen til europavei 18 i Bærum kommune i Akershus. De to løpene er henholdsvis 74 og 59 meter.
Aripert I
Aripert I (Aribert, død 661) var konge over Det langobardiske kongerike fra 653 til sin død i 661. Han etterfulgte kong Rodoald som regjerte i 5 måneder i 653. Hans hovedsete var i Ticinus (nå Pavia i Nord-Italia).
Langobardene
Langobardene var et germansk folkeslag som utvandret sørover og østover i Europa tidlig i folkevandringstiden. De nevnes allerede hos den romerske historikeren Tacitus i hans bok Germania fra 98 e. Kr. og de ble av ham betegnet som dyktige krigere. På Ariperts tid var de etablert som herskere over store deler av Italia i det vakuum som hadde oppstått etter Vestromerrikets fall på 470-tallet og østgoternes knusende nederlag rundt 550. Det langobardiske riket i Italia varte fram til slutten av det 8. århundre.
Familie
Aripert var sønn av den bayerske hertug Gundoald av Asti (død 616) som tilhørte adelsslekten Agilulfingerne og som var bror til Theodelinde som hadde vært gift med den tidligere langobardiske kong Agilulf Gjennom bevisst inngifte ble agilulfingerne den dominerende herskerfamilien i langobardenes rike fram til Aripert IIs død i 712.
Religionsstrid
Det er hevdet at Ariperts forgjenger ble drept fordi han bekjente seg til arianismen, en kristen trosretning som var utbredt blant germanske folk. Denne retningen sto i motstrid til den katolske kirkes syn, og Aripert ble innsatt som konge med støtte fra dem fordi han bekjente seg til den khalkedonske trosbekjennelsen. Den khalkedonske trosbekjennelsen ble vedtatt under Konsilet i Khalkedon i 451 og gjaldt som den katolske kirkes offisielle syn. Under Aripert og i tiåret etter mistet arianismen sin innflytelse blant langobardene.
Langobarderriket etter Ariperts død
Etter Ariperts død i 661 ble han etterfulgt av sine to mindreårige sønner Perctarit og Godepert. De delte riket mellom seg, slik at Pectarit hadde sitt hovedkvarter i Mediolanum mens Godepert var i Ticinus. Det oppsto imidlertid strid mellom de to brødrene. Godepert søkte hjelp hos hertug Grimuald av Benevento, men striden endte med at Grimuald drepte Godepert, fordrev Perctarit og lot seg selv utrope til konge over langobardene i 662. Perctarit tok makten tilbake da Grimuald døde i 671.
Gammel-Tore og Loppa
«Gammel-Tore og Loppa» er et skillingstrykk som Alf Prøysen samlet inn til sin visespalte i «Magasinet for alle» i 1956.
Teksten
1.Titt æ i senga må ligge å snu mæ, å itj får æ sova det einaste slag. Loppa ho styre så at æ kan gru mæ bit mæ det gjær ho både foran og bak. Au au au, no bit ho i sida dersom æ berre fikk fingran mine ti a så skoill ho sjå ka ho hadde for det.
2.Lita og svart men så merkelig livlig, hoppe og bokse som villaste geit. Syg tur mæ blodet og gjer sæ så trivelig at æ blir mager og ho får bli feit. Au au au no bit på på ryggen bit ho itj verre enn argaste myggen vent berre du, du skal få det igjen.
3.Enn om æ kjøpt mæ litt pulver og droppa rørte det sammen og lot ho det få, på apoteket der har dem for loppa der kan dem skikkerlig gi mæ ei råd. Glad og fornøyet æ gjorde mæ ferdig holdt lommetørkle det gjer en så verdig ut i mi hand da æ huset fekk sjå.
4.Gomorra i dag kjære Svaneapoteker æ kain itj få sova ei einaste natt hit e æ kommen og på dæ æ peker ber dæ om råd så æ søvnen får att. Ja ja ja ja ja, men si meg min gode smerter det for eller bak i Jers hode først litt æ stussa, men svarte da så.
5.Svaneapotekar æ kain it forklare aldeles nøye kor alsteds ho stekk, men æ kan seie at smertan e rare sprett opp i senga og sett i et skrik. Her har du pulver derav må du tage the-skeden fuld når du smerter vil jage fireti øre koser det min mann.
6.Da æ kom heim klokka åtte om kvelden pulver og teskje på bordet æ la, kledde så tå mæ og smatt under fellen lå der og venta så inderlig glad. Au au au, der kjem ho å knip mæ pass dæ no berre at du itj forgrip dæ pulver på teskje i farten æ la.
7.Alt i fra halsen og heil ned i tåa strødde æ pulver og smilte så feit, kom no du stora og kom no du småa appetitt har du det sikkert æ veit. Au au au, ho beit likevel du æ trur at æ trur at ho bit mæ ihjel du, bit gjennom pulver og skinn på ein gong.
8.Dagen der etter så gikk æ og tenkte korleis æ no skulle bære mæ åt, mens æ på tanken min snudde og vrengte va de itj lengt fra æ tok ti og gråt. Da bort på veien en herre æ sansa dyrlegen e det, holloi jau han stansa han e den rette, men værre no slu.
9.Gomorra ærbødigst herr dyrlegedoktor, du er rett en dannet og hyggelig mann. Om enn du blant dyra er ansatt som vokter av ussel og mislykket helbreder stand. Men sei mæ du lærte vel både om grisen og kua og lopper og kobben og nisen den tida du leste som krøtterstudent.
10.Jeg har det travelt og må nok dessverre påskynde gangen man venter meg visst, vil dine husdyr ei maten fortære eller har de seg på noget forspist? Send meg kun bud og jeg skal dem kurere, og du skal se dem seg hastig formere når jeg har fået dem friske, farvel.
11.Kjære min doktor å gå itj i frå mæ, la mæ få sei dæ korleis det e fatt. Itj har æ ku, itj ein hest som kan dra mæ bæreste loppa som rase kvar natt. Skinnfellen æ bruke æ har inga dyne sei mæ korleissen æ beisten kan tyne så skal det halve ta skinnfellen du få.
12.Hør da min beste og gjør hva jeg siger midlet det er både godt og probat. Pynt deg og gå til de ugifte piker fri og snart en kone du får deg fatt. Som da om natten, la loppene komme du kan deg fryde din tortur er omme loppa seg liker på kjerringa best.
13.Ute og fri, nei så men om æ ville sette mæ ut for all latter og spott, trdive gong har det gått mæ så ille tredive gong har æ nei ordet fått. Dyrelegedoktor og svaneapotekar kjem blott med fantord og gjer bære streker det både loppa og æ har forstått.
Polens geografi
Polen er et land i Sentral-Europa, øst for Tyskland. Generelt er Polen en kontinuerlig slette fra Østersjøen i nord til Karpatene i sør. På denne sletten går variasjoner i terrenget hovedsakelig i strekk fra øst til vest.
Hulda Szaciński
Hulda Szaciński (født Hulda Hansen 16. september 1845 i Christiania, død 4. februar 1922 ) var en norsk fotograf. I folketellingen 1865 er hun oppført som ugift «fotografistinde».
Polens geografi
Kysten av Østersjøen mangler naturlige havner bortsett fra Gdańsk-Gdynia-regionen og Szczecin lengst nordvest. Den nordøstlige delen, kalt De masuriske sjøer, er tynt befolket og mangler jordbruks- og industriressurser. Sør og vest for sjøene strekker en vid slette seg mot Sudetene ved grensen til Tsjekkia og Slovakia i sørvest og til Karpatene ved grensen til Tsjekkia, Slovakia og Ukraina i sørøst.
Hulda Szaciński
Hun giftet seg med fotograf Ludwik Szaciński 9. september 1871. Etter hans død i 1894 overtok hun det firmaet han hadde startet i Christiania i slutten av 1860-årene, flyttet til Karl Johans gade 20 og drev det til hun solgte til Selmer Norland i 1916.
Ragnar Heyerdahl
Ragnar Heyerdahl (født 1960 i Oslo) er en norsk fiolinist og komponist. Han har vært fast ansatt i Oslo Filharmoniske Orkester siden 1989. Han studerte på Konservatoriet i Brüssel (1. prix 1981), ved Musikkhøyskolen i Berlin (1982–85) med Berlin-Filharmoniens konsertmestere Thomas Brandis og Michel Schwalbé, og ved Franz Liszt-Akademiet i Budapest (1986-88 ). Debutkonsert i Universitetes Aula i 1980.
I 1993 dannet han ensemblet Sturm und Drang, som spiller sigøynermusikk, klezmer (jødisk), tango, Django og folkemusikk fra Øst-Europa og de nordiske landene. De har gitt ut 5 CD-er og reiser på turnéer og opptrer på festivaler hovedsakelig i Norge og Tyskland, men har også spilt i Sverige Danmark, Island og Irland. Blant annet var de på Festspillene i Bergen i 2010, og i Tyskland har de blant annet spilt i Berlin-Filharmoniens store sal og i Hamburgs Musikhalle.
Som komponist skriver Ragnar Heyerdahl i en fri stil, der han forener folkemusikk, klassisk, improvisasjon og moderne elementer. «Scandinavia Rusticana» for symfoniorkester og en solistgruppe med fiolin, gitar og bass, fikk gode anmeldelser i blant annet Frankfurter Allgemeine Zeitung ved uroppførelsen i Berlin 2001.
Hulda Szaciński
Hulda Szaciński øket firmaets samling av medaljer og utmerkelser. Da hun deltok på Bergensutstillingen i 1898 averterte hun: «Grundlagt 1867. Medaljer i Wien 1873, Drammen 1873, Paris 1874, Filadelfia 1876, Kristiania 1883, Stockholm 1898». Hun fikk også medaljer i Bergen i 1898, i Paris i 1900 og i Christiania i 1905.
Ragnar Heyerdahl
Han ga i 2002 ut CD-en Is-slått, med 18 komposisjoner for solo fiolin, bratsj og hardingfele, bearbedet elektronisk ved lydtekniker Vidar Lunden. Strykekvartettene «Fimbulvinter» og «Hippodrama» er begge oppført i Oslo-Filharmoniens kammermusikkserie i Nationaltheatret. Han har også komponert til Nasjonalballettens «Septemberdans», koreografi av Cina Espejord, som var på norgesturné i 2005.
Hulda Szaciński
Ludwik og Hulda Szacińskis pleiebarn Stanislaw Szaciński var også fotograf.
Ragnar Heyerdahl
Ragnar Heyerdahl har vært solist med Oslo-Filharmonien og Bergen-Filharmonien i 1980, Deutsch-Skandinavische Jugendphilharmonie (5 ganger ) 1985-2007, Kammerorchester Unter den Linden, Berlin i 1990 og 1992, Polske Kammerfilharmonien i 2007 og Schleswig-Holstein Sinfonieorchester i 2007.
Polens geografi
Landet strekker seg 876 km fra nord til sør og 689 km fra øst til vest. Det totale arealet til landet er 312 843 km², inkludert innsjøer, noe som gjør det til Europas niende største land med hensyn til flatemål. Polens moderne grenser formet seg i 1945, etter at andre verdenskrig var slutt. I forhold til situasjonen i 1939 ble landets grenser skjøvet vestover inn i tidligere tyske områder, på bekostning av de østlige områdene som ble avgitt til Sovjetunionen. Polen grenser til Tyskland i vest, Tsjekkia og Slovakia i sør, Ukraina og Belarus i øst og Litauen og den russiske provinsen Kaliningrad oblast i nordøst.
Geologi
Polens geologiske struktur er skapt av kontinentalkollisjonen mellom Europa og Afrika de siste 60 millioner år, samt kvartenær isbreaktivitet. Begge prosessene formet Sudetene og Karpatene. Morenelandskapet i nordlige Polen inneholder jord bygd hovedsakelig opp av sand eller leirjord, mens elvedalene i sør fra istiden inneholder ofte løss. Kraków-Częstochowa-høylandet, Pieninyfjellene og Vest-Tatra består av kalkstein, mens Høy-Tatra, Beskidene og Karkonosze består hovedsakelig av granitt og basalter. Kraków-Częstochowa-høylandet er en av verdens eldste fjellkjeder.
Topografi
Den gjennomsnittlige høyden i Polen er 173 meter over havet, og bare 3 % av landet, langs den sørlige grensen, ligger over 500 meter over havet. Det høyeste punktet er Rysy på 2499 meter over havet i Tatrafjellene i Karpatene, 95 km sør for Kraków. Omtrent 60 km² langs Gdanskbukten ligger under havnivå. Polen er tradisjonelt delt inn i fem topografiske soner fra nord til sør.
Det sentrale slettelandet
Den største topografiske sonen, det sentrale lavlandet, er smalt i vest, men vider seg så ut mot nord og sør østover i landet. Langs den østlige grensen strekker denne sonen seg 200 km fra nordøst til grensen i sør. Terrenget er for det meste flatland, men brytes enkelte steder av nederoderte morener eller smeltevannsdaler. Det sentrale slettelandet deles av en rekke større elver, som Bug, Wisła, Noteć, Warta eller Odra. Odra avtegner de schlesiske lavlandene i sørvest, mens Wisła definerer lavlandene i de østlig-sentrale delene av Polen.
Dalførene
Sør for det sentrale slettelandet finnes dalførene, et belte 90 til 200 km bredt, hvor landet hever seg i et løssdekket platå i 300-500 meters høyde oppover mot Sudetene. Topografien til dette området er inndelt transversalt i høyere og lavere høyder, og i den øvre del av Schlesien finnes store kullfelter.
Innsjøområdene
Nord for det sentrale lavlandet inneholder innsjøregionen den eneste gjenværende urskogen i Europa, Białowieżaskogen, og det meste av de urørte naturområdene av Polen, som stadig blir mindre. Isbreer i dette området formet de mange sjøene og lave åser i det ellers flate terrenget nær Litauen og Østersjøen.
Små innsjøer ligger tett i tett i hele den nordlige halvdelen av Polen og dette området strekker seg 200 km innover i den vestlege delen av landet. Vide elvedaler deler innsjøregionen i tre deler. I nordvest ligger Pommern sør for kystområdene av Østersjøen og nord for elvene Warta og Noteć. Masuria utgjør resten av den nordlige delen av Polen og inneholder flere større innsjøer.
De nordvestlige områdene, sør for Østersjøkysten og nord for elvene Warta og Noteć, samt vest for elven Wisła, kalles Det pommerske innsjøplatå. Resten av innsjøområdene, som hovedsakelig er området øst for Wisła, kalles De masuriske sjøer, og utgjør den største delen av innsjøområdene. De masuriske sjøer består av en rekke større innsjøer, deriblant Polens to største, Śniardwy (113,8 km²) og Mamry (104,4 km²). Den dypeste innsjøen (108,5 meter) er Hańcza i østlige Masuria.
De fleste av de 9300 innsjøene i Polen som er større enn 10 km² ligger i den nordlige delen av regionen, der de utgjør 10 % av overflatearealet. Med dette har Polen et av de høyeste antall innsjøer i verden. I Europa har kun Finland en større forekomst av innsjøer.
Kystslettene
Kystslettene langs Østersjøen er et lavtliggende område dannet av sedimentavleiringer fra sjøen. Kystlinjen ble formet av det stigende havet da isbreene under den siste istiden trakk seg tilbake. Den kontinuerlige erosjonen og avsettelsen har skapt klipper, sandbanker og odder. Mange av disse har beveget seg mot land og begrenset tidligere laguner, slik som innsjøen Łebsko i Słowiński nasjonalpark. De to store buktene i den ellers jevne kystlinjen er Pommernbukten ved grensen til Tyskland lengst nordvest og Gdanskbukta i øst. Elven Oder munner ut i Pommernbukten og Wisła danner et stort delta i Gdanskbukten. Sandbanker med store sanddyner danner laguner og kystinnsjøer langs det meste av kysten.
Ørken
Błędówørkenen er Polens eneste ørken og en av fem naturlige ørkener i Europa. Den ligger i sørlige Polen i det schlesiske voivodskap og strekker seg over regionen Zagłębie Dąbrowskie med et areal på 32 km². Den er den varmeste ørkenen som befinner seg på denne breddegraden. Den gjennomsnittlige dybden til sandlaget ligger rundt 40 meter (70 meter på sitt dypeste).
Drenering
Nesten hele Polen drenerer nordover og ut i Østersjøen via Wisła, Oder og sideelvene til disse to store elvene. Omtrent halve landet dreneres av Wisła, som har utspring i Tatrafjellene lengst sør i sentrale deler av Polen. Nedslagsfeltet til Wisła inkluderer det meste av Øst-Polen og de fleste sideelvene kommer østfra. En av sideelvene, Bug, danner 280 km av grensen til Polen mot Ukraina og Belarus. Oder og den største sideelven, Warta, danner et nedslagsfelt som drenerer den vestlige tredjedelen av Polen ut i Stettiner Haff nord for Szczecin. Dreneringen skjer derimot tregt i store deler av Polen, særlig i innsjøregionen og i indre områder i sør. Store myrområder, flatt terreng og små, grunne innsjøer hindrer storskala vannbevegelse. Elvene har to perioder i året med høyere vannføring. Den første kommer på grunn av snø- og issmelting om våren og den andre i kraftig nedbør i juli.
Fra tidlig av har elvene i Polen vært brukt som transportårer. Eksempelvis seilte vikingene sine langskip langs Wisła og Odra. I middelalderen og i tidlige moderne tider, da Polen-Litauen var storeksportør av korn og andre landbruksprodukter, spilte skipingen av disse varene langs Wisła mot Gdańsk og videre til Øst-Europa en viktig rolle.
Viktige elver: Wisla, Oder, Warta, Narew, San
Klima
Klimaet i Polen er temperert. I øst er det innlandsklima, i vest er klimaet derimot et mer maritimt preget regnklima. Polen er et forholdsvis stort land, men man finner ikke de store klimatiske variasjonene i landet. Været i seg selv varierer derimot en del, både fra dag til dag og fra årstid til årstid. Sommeren har som regel varme dager og ikke altfor kjølige netter med temperaturer over 30 ºC eller under 10 ºC et par ganger i løpet av sommeren. Den varmeste regionen i Polen er Lille-Polen i den sørlige del av landet, hvor temperaturene om sommeren ligger mellom 23 °C og 30 °C, men kan også gå så høyt som 32 °C-38 °C. Den varmeste byen i Polen er Tarnów, med en middeltemperatur på 30 °C om sommeren og 4 °C om vinteren. Den har også den lengste sommeren og den korteste vinteren i landet. Den kaldeste regionen i Polen ligger i nordøst i Podlasie-voivodskapet nær grensen mot Belarus. Middeltemperaturen om vinteren ligger der mellom -15 °C og -4 °C, forårsaket av kalde luftmasser fra Skandinavia og Sibir.
Tordenvær er forholdsvis vanlig fra mai til august, og innimellom kan vedvarende regn føre til flom. I kystområdene av Østersjøen går derimot tordenbygene over i regnbyger, og temperaturen er noe lavere, rundt 16-20 ºC. Fjellområdene Karpatene og Sudetene kan få mye tordenvær og store temperatursvingninger.
Indre Østerbro
Indre Østerbro ligger på Østerbro i den nordøstligste delen av Københavns kommune og støter opp mot bydelen Nørrebro mot vest, bydelen Indre by mot syd og bydelen Ydre Østerbro mot nord. Indre Østerbro var tidligere en administrativ bydel i Københavns kommune. Mot øst ligger Søndre Frihavn og Langelinie med utsikt over Øresund. Bydelens areal er 6.76 km².
High Impact Universities
High Impact Universities er en australsk rangering av universiteter basert på forskningsresultater i form av vitenskapelig publisering og den innvirkning denne har gjennom sitering av andre forskere. Rangeringen er publisert av et team av forskere ved School of Electrical, Electronic, and Computer Engineering fra University of Western Australia. Rangeringen ble første gang offentliggjort i september 2010. Harvard University rangeres som nummer en i verden i denne undersøkelsen.
Metode
High Impact Universities er basert på vurdering av 1000 universiteter verden over, der rangeringen lister de 500 beste universitetene. Universitetene gis en samlet rangering, samtidig som det gis separate rangeringer av de fem fagfeltene vurderingen dekker:
Vurderingen av universitetene i High Impact Universities er foretatt ved hjelp av bibliometriske metoder, basert på mål for publisering og sitering. Databasen Scopus, eid av forlagshuset Elsevier, benyttes som grunnlag for beregningene. Bibliometriske data for de siste ti år tas med i vurderingen.
High Impact Universities tar ikke med kvalitet på undervisning eller omdømme i sin vurdering, noe andre rangeringer som THE World University Rankings og QS World University Rankings gjør. Academic Ranking of World Universities legger også vekt på publiserings- og siteringsindikatorer, supplert blant annet med hvor mange Nobelpriser og Fields Medals forskere og alumner fra universitetene har vunnet.
Norske universiteter
I High Impact Universities rangering for 2010 kommer Universitetet i Oslo på 177.-plass i totalvurderingen, Universitetet i Bergen på 215.-plass og NTNU på 255.-plass. De andre universitetene i Norge er ikke med på totalvurderinglista.
Polens geografi
Klima
Høsten fører ofte med seg mye fint vær i store deler av Polen, inkludert skogsområdene i sør og ved foten av Karpatene. Nedbørsmengdene minker vanligvis om høsten, bortsett fra på kysten i nord som ofte får en del yr. Temperaturene holder seg stort sett over frysepunktet til ut i november. Når vinteren setter inn blir det derimot skyet og kaldt (ofte svært kaldt) med lett snøfall omtrent annenhver dag. De østlige og nordlige områdene er som regel dekket av snø i januar og februar, og selv langs Østersjøkysten kommer det vanligvis snø, men sjelden i store mengder. Langs kysten kan det derimot blåse en del om vinteren. Enkelte vinterdager kan temperaturen stige over 10 ºC, særlig i sørlige områder når en sørlig fønvind strømmer over fjellrekkene der.
Fauna
I Polen finnes over 90 forskjellige slag pattedyr, 444 slag fugler (hvorav cirka 220 slag er hekkefugler), 9 slag øgler, 18 slag krypdyr, 119 slag fisk (hvorav 55 slag er ferskvannsfisk), 5 slag kjeveløs fisk, om lag 260 slag bløtdyr, 25–30 tusen slag insekter, om lag 1,400 slag edderkoppdyr, 240 slag leddormer, 1,500 slag mark, 5 slag polyppdyr, 8 slag svamper og om lag 4 tusen slag protozoer.
Flere dyr som for det meste har dødd ut i andre deler av Europa er fremdeles bevart i polske naturreservater, slik som visent i Białowieża-skogen, som ligger ved grensen mellom Polen og Belarus. Andre eksempler er brunbjørn i Białowieża-skogen, Tatrafjellene og Beskidene, ulv og gaupe i forskjellige skoger, elg i nordlige Polen, bever i Masuria, Pommern og Podlasie, samt murmeldyr og gems i Tatraområdet. I polske skoger finnes også viltdyr som hjort, rådyr og villsvin.
Polen regnes for å være det viktigste avlestedet for europeiske trekkfugler. Av alle trekkfuglene som kommer til Europa om sommeren, hekker en fjerdedel i Polen, særlig i innsjøområdene og våtmarkene langs Biebrza, Narew og Warta, som utgjør deler av naturreservater eller nasjonalparker.
Chhatrapati Shivaji internasjonale lufthavn
Chhatrapati Shivaji internasjonale lufthavn (Marathi:छ्त्रपती शिवाजी अंतरराष्ट्रीय विमानतळ), tidligere Sahar internasjonale lufthavn, er en flyplass i Mumbai i India.
Terminal 2C (International)
under oppussing
Finn Finnseth
Finn Andreas Finnseth (født 10. april 1944) er en fotballspiller som spiller for klubben Sørreisa IL. Finnseth er Norges eldste målscorer i en registrert divisjon. Han scoret mål for Sørreisa mot Mårfjell i en alder av 68 år. Finnseth går i 2015 inn i sin 58. sesong som aktiv fotballspiller. Finnseth er en erfaren ving/back og er kjent for sine gode vendinger og blikk for spillet. I 2013 ble Finn tildelt Norges fotballforbunds honorære lederstipend for sin lange fartstid på fotballbanen. Ellers er Finnseth kjent som en meget aktiv idrettsmann, blant annet har han gjennomført flere lange skirenn som Birkebeinerrennet.
Tom Marius Kittilsen
Tom Marius Kittilsen (født 1987) er norsk gründer, TV- og filmprodusent fra Langesund. Sammen med regissør Daniel Fahre eier og driver han produksjonsselskapet Fenomen tv film og scene AS.
Kittilsen startet sin karriere som programleder i lokalradioen Radio Grenland og Radio Drammen. Etter det startet han produksjonsselskapet Vepz Media. Selskapet drev med produksjon av filmer for næringslivet og samt produksjoner for lokal-tv. I 2014 ble Vepz Media omdøpt til Fenomen, og Daniel Fahre ble partner. Kittilsen har produsert en rekke dokumentarfilmer, dokumentarserier, dramaserier og reklamefilmer.
Han var produsent for Sammen om drømmen om den norske poptvillingduoen Marcus & Martinus, utgitt i 2017. Filmen vant publikumsprisen Folkets Amanda under Amandaprisen 2017. Filmen satte rekord i Norge, med den beste åpningen for en dokumentar noensinne.
I 2019 produserte han Born2Drive om motorsportutøveren Oliver Solberg, som ble nominert til beste dokumentar under Amandaprisen 2019. Filmen var den mest sette dokumentaren på kino i 2019.
Han var produsent for TV-serien Rådebank som gikk på NRK fra mars 2020 til februar 2022. Sesong 2 ble lansert i januar 2021 og ble nominert til 11 priser under Gullruten 2021. Serien vant 7 Gullruter, deriblant for Beste Drama. Rådebank vant også Seriekritikerprisen for beste norske drama i 2021. Rådebank er en av NRKs mest strømmede serier.
I 2022 var han produsent for kinodokumentaren Alt for Norge, om Drillo og det norske fotballandslaget på 90-tallet. Filmen fikk terningskast 5 fra anmeldere i en rekke aviser, deriblant VG, Dagsavisen , Dagbladet , NRK Filmpolitiet og Filmmagasinet. VG omtalte filmen som "årets norske feelgood-film". Alt for Norge ble nominert til
Kittilsen er en av serieskaperne bak dramaserien Vi lover et helvete som hadde premiere i NRK TV og på NRK1 26. januar 2023. Ung-dramaserien fikk gode anmeldelser med blant annet terningkast 5 i Dagsavisen.
Synnøve Borge
Synnøve Borge (født 30. september 1960) er en norsk barnebok- og skolebokforfatter.
Borge er naturfaglærer og lektor i pedagogikk. Hun har gått på forfatterutdanningen ved Norsk Barnebokinstitutt.
Aslaug Homble
Aslaug Homble, gift Kastet, (født 11. januar 1936) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Nannestad IL.
Hun vant ett NM-gull og ett NM-sølv i slengball.
Brefront
I Norge er fronten på Nigardsbreen i Sogn og Fjordane godt kjent, her beveger fronten seg framover i kjølige år og trekker seg tilbake i varmere år. Når brefronten beveger seg framover vil den skyve grus og steiner foran seg. Når breen trekker seg tilbake vil grusen og steinen bli liggende igjen.
Skrivebua
Skrivebua.no var et norsk skrivested for ungdom mellom 10 og 20 år.
Nordland fylkesbibliotek har drevet nettstedet siden september 1997. Skrivebua ble finansiert av Statens bibliotektilsyn (nå ABM-utvikling) og Nordland fylkesbibliotek i perioden 1997 – 1999. ABM-utvikling har flere ganger senere gitt prosjektstøtte til videreutvikling av nettstedet.
Fra 2007 ble Skrivebua en del av Norsk digitalt bibliotek med støtte fra ABM-utvikling.
Nettstedet ble lagt ned 1. januar 2013 på grunn av pengeproblemer.
Ydre Østerbro
Ydre Østerbro er en del av Østerbro og var tidligere en administrativ bydel i København.
Ydre Østerbro avgrenses mot syd av Middelfartsgade, Strandboulevarden og Jagtvej, mot vest av Lersø Parkallé og Hareskovbanen, mot nord av Ellemosevej, Lundedalsvej, Tuborgvej, Havgårdsvej, Lundeskovsvej, Rygaards Allé, Rakelsvej, Kildegårdsvej, Ryvangs Allé og Tuborgvej. Mot øst av Strandvejen, Scherfigsvej, havnebassenget og Kalkbrænderivej.
Liste over olympiske medaljevinnere i vannpolo
Liste over olympiske medaljevinnere i vannpolo inneholder samtlige utøvere som har tatt en olympisk medalje i vannpolo.
Stanisław Szembek
Stanisław II Szembek (latin: Stanislaus in Słupów Szembek, tysk: von Slupow-Szembek, født i 1650 i Morawica nær Kraków i Det polsk-litauiske samvelde, død 3. august 1721 i Skierniewice) var en katolsk prelat og erkebiskop.
Stanisław Szembek ble i 1678 kannik i Przemyśl og erkedegn i Zawichost. Han ble hjelpebiskop i Krakow og abbed i Mogiła i 1699. Han ble biskop i Kujawy i 1700 og ble kannik i Wawelkatedralen.
Han var erkebiskop av Gniezno og primas for Polen fra 1706. Han døde i Skierniewice.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Holsbrua
Holsbrua eller Hol bru er en veibro over Valldalselva i Norddal. Broen er en del av fylkesvei 63 gjennom Valldalen. Broen ble oppført i 1921 som en del av arbeidet med ny kjørevei gjennom Valldalen videre over Trollstigen til Åndalsnes. Den erstattet en gammel bro (eksisterte i 1785) som trolig var av treverk (46 alen lang, 3 alen bred). Steinbroen fra 1921 er senere utvidet med et påbygg i betong. Ved broen går elva gjennom Holsfossen der det i 1922 ble bygget kraftverk. Etter mange tiår ute av drift ble verket restaurarert og modernisert omkring år 2000.
Danmark under VM i friidrett 1999
Danmark deltok i VM i friidrett 1999 (utendørs) fra 20. til 29. august 1999 i Sevilla i Spania.
Terje Abusdal
Terje Abusdal (født 19. desember 1978 på Dåsnes i Evje og Hornnes kommune) er en norsk fotograf.
I juni 2013 ble han valgt som en av åtte norske fotografer til å være med i andre kull av Norwegian Journal of Photography. Resultatet av dette ble utgitt i boken Norwegian Journal of Photography #2. Prosjektet Summer Long – som han jobbet med i tre år – dokumenterer de små samfunnene som hvert år oppstår på Langøyene i Oslofjorden.
I oktober 2015 gav han ut sin første fotobok Radius 500 Metres på Journal Forlag. Den er en historisk dokumentasjon av bygdelivet på 1970- og 1980-tallet, skildret gjennom en serie personlige bilder fra Setesdal. Boka formidler små hverdagsglimt fanget i en tid da oljerikdommen ennå ikke hadde rukket å komme i land fra Nordsjøen. Den er et visuelt vitnesbyrd fra perioden som markerte slutten for etterkrigstidens sosialdemokratiske modell, før omstilling og nyliberalisme gjorde seg gjeldende.
Anamaria Folea
Delia Anamaria Folea (født 29. januar 2004 i Brașov) er en rumensk skihopper som representerer CSS Dinamo Râșnov.
Folea deltok ved Vinter-OL for ungdom 2020 i Lausanne, der hun endte på 25.-plass i normalbakken.
Hun debuterte i verdenscupen i skihopping den 23. januar 2021 under lagkonkurransen i slovenske Ljubno under 2020/21-sesongen.
Folea ble tatt ut i den rumenske troppen til Ski-VM 2021 i Oberstdorf, der hun ikke kvalifiserte seg til normalbakkerennet, men kom på 12.-plass i lagkonkurransen.
Kellan Lutz
Kellan Christopher Lutz (født 15. mars 1985 i Dickinson, Nord-Dakota) er en amerikansk skuespiller, kjent for å spille Emmett Cullen i Twilight-filmene.
Karriere
Lutz startet karrieren med å spille gjesteroller i flere TV-serier, som CSI: New York og Six Feet Under. Han var også med i komedien Accepted (2006) med Justin Long, Jonah Hill og Blake Lively, samt skrekkfilmen Prom Night (2008), før han fikk sitt gjennombrudd i tenåringsfilmen Twilight i 2008, der han spilte vampyren Emmett Cullen. Han gjentok denne rollen i samtlige Twilight-oppfølgere, New Moon (2009), The Twilight Saga – Eclipse (2010), The Twilight Saga: Breaking Dawn - Part 1 (2011) og The Twilight Saga: Breaking Dawn - Part 2 (2012). Han har også spilt i andre kjente filmer, som A Nightmare on Elm Street (2010) og Immortals (2011). I 2013 vil han spille tittelrollen i en ny versjon av Tarzan.
John Rhys
John Rhys (tidvis stavet Rhŷs; 21. juni 1840 – 17. desember 1915) var en walisisk filolog, medlem av British Academy, ekspert på keltiske språk, og den første professor i keltisk ved University of Oxford.
Først år og utdannelse
Han ble født som John Rees ved Ponterwyd i Ceredigion av blygruvearbeider og bonde, Hugh Rees og hans hustru. Rhys gikk på skole i Pantyffynnon og Ponterwyd før han flyttet til en britisk skole som nylig var etablert i Penllwyn i 1855. Han ble innrullert som student samtidig som han ble ansatt som lærer, og etter å ha studert ved Bangor Normal College fra 1860 til 1861. Etter Bangor fikk han jobb som rektor ved Rhos-y-bol på Anglesey og det var her han ble kjent med Charles Williams i 1869, daværende leder av Jesus College ved Universitetet i Oxford. Dette bekjentskapet ført til at Rhys ble akseptert ved universitetet og hvor han studerte literae humaniores. I 1869 ble valgt som medlem av Merton College ved det samme universitet.
I denne perioden reiste og studerte Rhys også i Europa, blant annet i Paris, Heidelberg, Leipzig, og Göttingen. Han var tilstede ved forelesningene til Georg Curtius og August Leskien mens han var i Leipzig, og det var da hans interesse i filologi og lingvistikk ble vekket. Rhys ble immatrikulert i 1871 og på omtrent samme tid endret han også stavingen av etternavnet. Han kom tilbake til Wales som regjeringsinspektør av skolene for Flint og Denbigh, og han bosatte seg i kystbyen Rhyl i nordlige Wales. Han begynte også å skrive artikler om keltisk grammatikk og om glosser i Luxembourg-manuskriptet som ble trykt. I 1872 giftet han seg med Elspeth Hughes-Davies.
Karriere
I 1874 holdt Rhys en rekke forelesninger i Aberystwyth som siden ble utgitt under tittelen Lectures on Welsh Philology og som tjente å etablere hans omdømme som en ledende forsker på keltiske språk. Dette omdømmet fikk ham utpekt som den første professor i keltiske språk ved Universitetet i Oxford i 1877. Han ble også gjort til fellow av Jesus College ved det samme universitet. Han ble valgt som bursar (finansiell administrator) av colleget i 1885, en posisjon han holdt fram til 1895 da han etterfulgte Hugo Harper som rektor.
Rhys opprettholdt sin interesse i å forbedre skoler. I 1881 ble han utpekt til lord Aberdares departementskomité for walisisk utdannelse samtidig som han i 1889 fungerte som sekretær for en kommisjon som ble etablert av sir John Bridge. I 1889 ble han også utpekt som sekretær for den kongelige kommisjon om søndagslukking i Wales. Han tjente også i to andre kongelige kommisjoner, i 1893 og i 1901, den første om walisisk eiendomsforhold og den sistnevnte om irsk universitetsutdannelse.
Priser
Rhys ble gjort til ridder i 1907 og i 1911 ble han utpekt til Privy Council, Det kongelige råd. Rhys var en av de som var med på å grunnlegge Fellows of The British Academy da det ble gitt sitt kongelige charter i 1902, og etter hans død etablerte British Academy en årlig forelesning i hans navn, Sir John Rhys Memorial Lecture. Oxford Dictionarys nasjonalbiografi erklærte ham for å være blant «de fremste forskere i sin tid» og noterte at hans «pionerinnsats i forskningen la et solid grunnlag for framtidig keltisk forskning for mange tiår».