cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ma Xiaowei
Ma Xiaowei (født i desember 1959 fra Wutai i prefekturet Xinzhou i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker og medisiner som fra 19. mars 2018 har vært minister for Den nasjonale helsekommisjon. Han er president for Den kinesiske medisinske forening (中华医学会, pinyin: Zhōnghuá yīxué huì, Chinese Medical Association) og stedfortredende leder for Kinas Song Qingling-stiftelse.
Bakgrunn
Ma ble medlem av Det kinesiske kommunistiske parti i oktober 1982. Fra april 1978 til desember 1982 studerte han ved den medisinske avdeling ved Kinas medisinske universitet i Shenyang.
Karriere
Han ble kader og sekretær i Helseministeriets generalbyrå og visepresident for Kinas medisinske universitet, direttør for Helseministeriet for provinsen Liaoning og sekretær for partigruppen. I oktober 2001 ble han utnevnt til stedfortredende helseminister. I april 2013 var han viseminister for Den statlige kommisjon for helsevesen og familieplanlegging. Fra mars 2018 har han vært minister og partisekretær for Den nasjonale helsekommisjon.
Ma har under koronaviruspandemien i 2019–2020 innført forskjellige tiltak vedrørende dens bekjempelse og kommunikasjonen med pressen om epidemien.
Fucked for Life
Fucked for Life (FFL) er et svensk kriminelt nettverk som oppsto i Tumba i 1999. Kjernen i nettverket utgjøres av tolv menn som har tatovert «FFL» på overarmen eller i nakken. De kalte seg fra begynnelsen «Tumba Lords», men skiftet til det nåværende navnet på slutten av 1990-tallet.
Opphavsgruppen besto av fem medlemmer, men i 2004 anslo politiet at gjengen hadde ca. 40 medlemmer. FFL var fra starten involvert i moped tyverier, men gikk senere over til å stjele motocrossykler. I senere tid har de også sprengt minibanker og utført verditransportran. Flere grove ran har vært knyttet til FFL, blant annet sprengningen av en verditransportbil i Hallunda, et væpnet ran mot en bussterminal i Landskrona i 2002 og et verditransportran i Liljeholmen i 2000.
Xenoblade Chronicles 2
Xenoblade Chronicles 2, kjent i Japan som Xenoblade 2, er et actionrollespill som er utviklet av Monolith Soft til Nintendo Switch og er en oppfølger til Xenoblade Chronicles fra 2010.
I likhet med det tidligere spillet kontrollerer spilleren en hovedperson fra en gjeng på tre karakterer. Spillets, og karakterens ferdigheter, er basert på åtte elementer: ild, vann, vind, is, elektrisk, jord, lys og mørke. Både spilleren og motstandere har begrenset helse, og forskjellige angrep tømmer denne verdien. En konflikt blir vunnet når alle fiender har mistet all deres helse. Eller hvis spillerens karakter mister all sin helse, og ikke har noen mulighet til å bli gjenopplivet.
Spillet er satt til det fiktive landet Alrest, bebodd av massive skapninger kjent som Titans. Gamle legender påstår at menneskeheten en gang holdt til på toppen av «World Tree» et massivt tre i sentrum av Alrest, i et paradis kalt Elysium sammen med skaperen av deres verden. Men at menneskene etter hvert ble sendt i eksil, av ukjente grunner.
Hovedpersonen heter Rex, og hans Titan som heter Aegis. Aegis har to personligheter, Pyra og Mythra, som deler samvittighet, men har forskjellige evner. Som foreldreløs vokste Rex opp i landsbyen Fonsett i Leftherian Archipelago. Rex slår seg sammen med en gruppe kalt Torna, som ønsker ødelegge Aegis. De forsøker å finne veien til World Tree, et legendarisk paradis. Andre viktige figurer inkluderer også Malos, en annen Aegis og spillets viktigste antagonist.
Gull Natorp
Alma Gunilla «Gull» Maria Natorp (født 10. januar 1880 i Stockholm i Sverige, død 30. april 1962 i Stockholm i Sverige) var en svensk skuespiller.
Brouniellum
Brouniellum er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).
Utseende
Små (2-3 millimeter), avlange, litt flate, blanke, brunrøde kortvinger. De er blanke og glatte, fint hårete, kroppen tydelig punktert. Hodet er stort og bredt med middels store fasettøyne, markert "hals" og to små punktøyne i den bakre delen. Pronotum har rundede sider, er tydelig bredere enn langt med dype lengdefurer. Bakvingene er mye lengre enn pronotum (gjerne rundt dobbelt så lange). Bakkroppen er jevnbred.
Utbredelse
Slekten er utbredt på New Zealand.
Os (tettsted)
Os er et tettsted og administrasjonssenter i Os kommune i Innlandet. Stedet ligger om lag 600 moh. ved Glomma, på sørsida av elva, og ved foten av Håmmålsfjellet.
Tettstedet ligger ved Rørosbanen og fylkesvei 30. Det ligger 14 km fra Røros, 20 km fra Tolga og 40 km fra Tynset.
Nordvest for tettstedet ligger Os kirke.
Givat Shaul
Givat Shaul (hebraisk: גבעת שאול; arabisk; غفعات شاؤول) er et nabolag i Vest-Jerusalem. Nabolaget er nær Jerusalems vestlige innfartsområder, øst for nabolaget Har Nof og nord for Kiryat Moshe. Givat Shaul ligger 820 meter over havet.
Hygrogeus
Utseende
Små til middelsstore (gjerne 4-6 millimeter), avlange, brunlige kortvinger. Hodet er rundet, bredest bak, med to punktøyne, nokså små fasettøyne og antenner som er middels lange, knapt utvidet mot spissen. Pronotum er nærmest kvadratisk, grovt og kraftig punktert. Dekkvingene er middels lange (til kortvinger å være), noe utvidet bakover. Bakkroppen er oval, beina forholdsvis korte og slanke.
Givat Shaul
Demografi
Befolkningen består av en blanding av harediske og religiøssionistiske jøder. I den nordligste delen av nabolaget dominerer harediene, og den sørlige, som grenser til Kiryat Moshe, bor det for det meste moderne ortodokse religiøse sionister.
I nord er hovegaten stengt for trafikk på sabbaten og jødiske helligdager. Her er det mange større synagoger, som Pressburg Yeshiva og nabolagssynagogen, Zupnik-Ner Yisroel-synagogen og Ner Moshe.
Doryctinae
Doryctinae er en gruppe som hører til familien Braconidae blant parasittvepsene og er en familie i ordenen vepser. Det oppdages stadig tallrike nye arter i denne gruppen. Det er beskrevet 1300 arter, men man regner med at det finnes 3000. Gruppen er særlig artsrik i den neotropiske økosonen.
Hygrogeus
Utbredelse
Slekten er utbredt med én art i Mellom-Europa, én i Afghanistan. De øvrige lever alle i India.
Doryctinae
Utseende
Små til middelsstore snyltevepser, gjerne brunaktige. Kroppsformen er avlang og slank, mange har mer eller mindre reduserte vinger. På leggen (tibia) på forbeina er det en rad av kraftige pigger.
Levevis
De er parasitoider, de fleste angriper treborende biller (særlig praktbiller), men det er også noen som lever på larver av sommerfugler og plantevepser. De er ektoparasitoider som lever på utsiden av verten. Noen arter bor i galler på planter.
Splatoon 2
Splatoon 2 er et tredjepersonsskytespill som er utviklet av Nintendo til Nintendo Switch. Spillet er en oppfølger til Splatoon, som kom ut på Wii U i 2015.
Splatoon 2 ble lansert internasjonalt 21. juli 2017 og inneholdt nye arenaer, våpen og drakter, ny musikk samt en ny spillmodus, Salmon Run. Denne modusen lar fire spillere samarbeide om å samle inn egg på en øy mens de blir angrepet av en art med fiendtlige laks-liknende skapninger, kalt Salmonids.
Inklings og Octolings kan skifte mellom humanoid form eller blekksprut-form hvor de raskt kan svømme gjennom blekk i deres egen farge, eller fylle på blekk-forsyningen. Denne oppfølgeren inneholder også nye spesielle våpen, inkludert pistoler kalt Dualies, et hagle-lignende våpen kalt Brellas som muliggjør en defensiv manøver med et sammenleggbart skjold, samt jetpacks kjent som Ink-jets. Spillet har en Single player-kampanje kalt Hero Mode, hvor spilleren skal redde fangede Zapfish på forskjellige nivåer samtidig som man må bekjempe den ondskapsfulle Octarians.
Handling
Splatoon 2 finner sted omtrent to år etter den siste Splatfest-begivenheten i det første spillet, der pop-idolet Marie vant over sin kusine, Callie. Etter et besøk hjem til foreldrene sine kommer Marie hjem til Inkopolis. Der oppdager hun at Great Zapfish, byens energikilde, har nok en gang forsvunnet. Callie er heller ikke å finne. I frykt for at de onde Octarians nok en gang er involvert, tar Marie igjen rollen som Agent 2 fra New Squidbeak Splatoon og rekrutterer spilleren, en Inkling fra Inkopolis Square.
Med hjelp fra Marie og våpen-ekspert Sheldon, tar Agent 4 seg gjennom Octo Canyon for å bekjempe Octarians og få tak i flere stjålne Zapfish, inkludert de som driver Octarians sine krigsmaskiner - deriblant Octo Oven, Octo Samurai og Octo Shower. Gjengen oppdager at Callie nå støtter Octarians, etter at hun skal ha blitt hjernevasket av deres leder, DJ Octavio, som har stukket av fra fengsel etter nederlaget i det første spillet.
Reginald
Reginald er et relativt sjeldent engelsk mannsnavn med germansk opprinnelse. Navneleddene betyr «råd» og «herske».
Etymologi
Reginald har opprinnelse i latinske Reginaldus, som igjen var dannet av germanske Raginald eller Raginoald, dannet av ragin, «råd», og wald, «herske».
Utbredelse
Reginald var et vanlig navn i England i middelalderen, og igjen på første halvdel av 1900-tallet.
I USA var navnet mest brukt i 1960-årene.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Ermil Vokujev
Ermil Vokujev (født 29. mars 1992) er en russisk langrennsløper. Han deltar i Ski Classics, der han går for laget Russian Winter.
Han kom på andreplass i ungdomsklassen under Ski Classics 2017/18, og vant sitt første Ski Classics-renn den 14. desember 2019, da han vant La Venosta 2019. Han vant Marcialonga 2022.
Sesongen 2010/11
Vokujev kom på sjetteplass på 10 km fri teknikk under det russiske juniormesterskapet i januar 2011, og på den klassiske sprinten kom han på 17.-plass. Under det russiske juniormesterskapet del to i mars kom han på 43.-plass på skøytesprinten, 41.-plass på 15 km fri og 54.-plass på 10 km klassisk. Han deltok i Osteuropa Cup i langrenn, og kom der på delt 122.-plass med 18 poeng.
Sesongen 2011/12
Under det russiske juniormesterskapet i januar 2012 fikk han bronse på sprinten i fristil, og han kom på fjerdeplass på 10 km klassisk. Han deltok i Junior-VM på ski 2012 i Tyrkia, og fikk der sølv på 10 km klassisk, bak Sergej Ustjugov. Han kom på femteplass på sprinten og sjetteplass på 10+10 km skiathlon, og han deltok på det russiske stafettlaget som vant 4 x 5 km stafett. I Osteuropa Cup i langrenn 2011/12 kom han på delt 57.-plass med 24 poeng.
Sesongen 2012/13
Han fikk to sjetteplasser under Osteuropa Cup i langrenn 2012/13, og endte på 41.-plass med 80 poeng. Under U23-VM på ski 2013 deltok han på 15+15 km skiathlon, og kom der på 13.-plass. I mars deltok han i det russiske mesterskapet i langrenn, og kom der på 22.-plass på sprinten og 59.-plass på 15 km fri teknikk.
Sesongen 2013/14
I november 2013 vant han sin første seier i Osteuropa Cup i langrenn, da han vant sprinten i Versjina Tjoi. Han kom på åttendeplass sammenlagt under Osteuropa Cup i langrenn 2013/14, med 193 poeng. Han deltok i Vinteruniversiaden 2013 i Italia, der han fikk tre medaljer; han vant mix lagsprint sammen med Jevgenija Ostsjepkova, og fikk sølv på 4 x 10 km stafett, og individuelt kom han på andreplass på 30 km klassisk, bak Vladislav Skobelev.
Under U23-VM på ski 2014 kom han på fjerdeplass på 15 km klassisk, 14.-plass på 15+15 km skiathlon og 17.-plass på sprinten. Han debuterte i verdenscupen denne sesongen, da han deltok på 15 km fri teknikk i Lahtis den 2. mars 2014.
Sesongen 2014/15
Han deltok i U23-VM på ski 2015, og fikk der bronse på sprinten, bak Sondre Turvoll Fossli og Sindre Bjørnestad Skar fra Norge. I mars deltok han i det russiske mesterskapet på ski, og kom der på niendeplass på sprinten og på 50 km klassisk, og han kom på 33.-plass på 15 km fri teknikk. Han kom på 14.-plass sammenlagt under Osteuropa Cup i langrenn 2014/15, med 177 poeng.
Sesongen 2015/16
Han fikk sin andre seier i Osteuropa Cup i februar 2016, da han vant sprinten i Syktyvkar. Han fikk til sammen 175 poeng i under Osteuropa Cup i langrenn 2015/16, og kom på 15.-plass sammenlagt.
The Binding of Isaac: Rebirth
The Binding of Isaac: Rebirth er et indie-action-eventyrspill fra 2014, designet av Edmund McMillen og utviklet av Nicalis. Spillet er en forbedret versjon av The Binding of Isaac fra 2011, med nytt innhold og ny grafikkmotor.
The Binding of Isaac: Rebirth har fått tre utvidelser: Afterbirth i 2015, Afterbirth+ i 2017 og Repentance i 2021.
Ermil Vokujev
Sesongen 2015/16
Under det russiske mesterskapet på ski 2016 fikk han sølv på sprinten i fri teknikk, bak Sergej Ustjugov, og han fikk bronse på 15 km klassisk. På 15+15 km skiathlon kom han på 12.-plass.
Sesongen 2016/17
Med bl.a. en seier og en andreplass i Osteuropa Cup i langrenn 2016/17 endte han på 14.-plass sammenlagt med 224 poeng. Aleksej Vitsenko vant Osteuropa Cup denne sesongen. Han sanket også en del verdenscuppoeng, og endte på 115.-plass med 19 poeng under Verdenscupen i langrenn 2016/17. Han debuterte i Ski Classics med en fjerdeplass i Jizerská padesátka den 19. februar 2017.
EM i kunstløp 1978
EM i kunstløp 1978 (europamesterskapet i kunstløp) ble arrangert i Strasbourg i Frankrike i 1978.
Det ble konkurrert i klasser for menn, kvinner, parløp og isdans.
EM i kunstløp 1977
EM i kunstløp 1977 (europamesterskapet i kunstløp) ble arrangert i Helsingfors i Finland i 1977.
Ermil Vokujev
Sesongen 2016/17
Under det russiske mesterskapet på ski 2017 kom han på sjetteplass i 15+15 km skiathlon, niendeplass på klassisk sprint og 22.-plass på 15 km fri teknikk.
EM i kunstløp 1977
Det ble konkurrert i klasser for menn, kvinner, parløp og isdans.
Ermil Vokujev
Sesongen 2017/18
Han fikk tre pallplasseringer under Osteuropa Cup i langrenn 2017/18, hvorav én seier, og kom med det på andreplass totalt, med 392 poeng, kun slått av Stanislav Volzjentsev. Han kom på 12.-plass totalt i Ski Classics 2017/18, og kom der på andreplass i ungdomscupen. Han kom på fjerdeplass i Kaiser Maximilian Lauf 2018 og i Birkebeinerrennet 2018.
Under det russiske mesterskapet på ski 2018 kom han på sjetteplass på sprinten og på 15+15 km skiathlon.
Sesongen 2018/19
Vokujev fikk to seire under Osteuropa Cup i langrenn 2018/19, og endte igjen på andreplass sammenlagt, denne gangen slått av Ilja Porosjkin. Hans beste plassering under Ski Classics 2018/19 ble en sjuendeplass i Ylläs–Levi Ski Marathon 2019, og han kom på 36.-plass sammenlagt i Ski Classics denne sesongen.
Han kom på femteplass på sprinten i klassisk stil under det russiske mesterskapet i langrenn 2019, og han kom også på sjuendeplass på 50 km klassisk. Han kom på 35.-plass på 15+15 km skiathlon og på 15 km fri teknikk.
Sesongen 2019/20
Han startet sterkt i Osteuropa Cup i langrenn 2019/20, med seier på 10 km klassisk og sølv på sprint klassisk i Kasakhstan, og han fikk også sølv på sprinten i Versjina Tjoi. Den 14. desember 2019 vant han sitt første løp i Ski Classics, da han vant La Venosta 2019 i Italia.
Referanser
<References />
Ludde Gentzel
Frans Ludvig «Ludde» Gentzel (født 17. januar 1885 i Jönköping i Sverige, død 5. mars 1963 i Göteborg i Sverige) var en svensk skuespiller og sanger.
Mette Brandstadmoen
Mette Brandstadmoen (født 3. mars 1982) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte SK Vidar.
Eldak
Eldak AS var et norsk teknologiselskap som ble etablert i Horten i 1977 av askøyværingen Bjørn Egon Dale.
Selskapet skulle spesialisere seg på dataassistert kontruksjon og produksjon (CAD). I 1981 ble det første internasjonale avdelingskontoret etablert i Stockholm, og snart fulgte også København og Zürich. Selskapet hadde imidlertid ikke kompetanse til å utvikle maskiner og programvare for å levere produktet det solgte, men fant en midlertid løsning i å piratkopiere programvare fra et amerikansk selskap. For å simulere omsetning i selskapet ble det opprettet utenlandske selskaper som kjøpte datautstyr fra Eldak for flere titalls millioner uten annen misjon enn å manipulere selskapets regnskap. Bare i 1984 selskapet tapte selskapet 50 millioner, men likevel klarte Dale i perioden 1983 til 1985 å overbevise investorer om å skyte inn 150 millioner. I mars 1986 ble selskapet slått konkurs med stor gjeld.
Store summer hadde blitt sluset ut av selskapet og over i et amerikansk stråselskap kontrollert av Dale. For en stor del var dette gått til å finansiere personlig luksus. Etter hemmelig etterforskning i et halvt år gikk Politiet til arrestasjon av Dale 24. oktober 1987 mistenkt for å ha begått bedragerier for over 100 millioner kroner ved å blåse opp verdien av Eldak. Han ble tiltalt for investorbedrageri, i tillegg til forsikringssvindel og dokumentfalsk. Han ble i 1989 dømt til 4,5 års fengsel i Horten byrett, men dommen ble anket og i høyesterett skjerpet til 6 års fengsel. Fra konkursboet ble det også meldt inn erstatningskrav på 38 millioner mot Dale, men det ble inngått et forlik mellom ham og bobestyrer som ikke ble offentliggjort.
Strutser
Strutser (Struthio) er eneste slekt i strutsefamilien (Struthionidae) og består av kun to nålevende arter med kjempestore flygeudyktige terrestriske fugler, som er stedegne for Afrika sør for Sahara. Flere utdødde arter er også kjent.
Inndeling
Strutser var tidligere utbredt i større deler av verden utenfor Afrika. Arter fra slekten Struthio er funnet flere steder i Sør-Europa, og en svært storbygget slekt Pachystruthio er funnet på Krim, datert 1,5–2 millioner år tilbake i tid.
Kari Marte Brandt
Kari Marte Brandt (født 23. juni 1988) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Steinkjer FIK.
Protanaides
Protanaides er en utdødd slekt av biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En liten til middelsstor (ca. 8 millimeter) bille.
EM i kunstløp 1979
EM i kunstløp 1979 (europamesterskapet i kunstløp) ble arrangert i Zagreb i Jugoslavia i 1979.
Det ble konkurrert i klasser for menn, kvinner, parløp og isdans.
Syrbatus
Utseende
Små, avlange, blanke, brunrøde køllebiller. Hode, pronotum og dekkvinger er rundede, bakkroppen forholdsvis lang.
Levevis
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.
Utbredelse
Slekten er utbredt i tropene.
Oxymorostes
Oxymorostes er en slekt av biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En liten (ca. 2,5 millimeter), nokså bred, hvelvet, blank, svart bille. Hodeter stort og femkantet, kraftig punktert, med noen børster langs forkanten. Pronotum er betydelig bredere enn dekkvingene og omtrent dobbelt så bredt som langt, fint og spredt punktert, på sidene med lyse skjell. Dekkvingene er blanke med litt uregelmessige (til dels doble) rader av fine punkter. Sidekanten har en liten "bulk" i midten. Beina er nokså korte. På munndelene og på undersiden av dyret er det flere påfallende groper, funksjonen til disse er ukjent.
Levevis
Artene lever i regnskog. Den har blitt funnet mellom løvstrø.
Utbredelse
Artene er utbredt på Ny-Guinea (Vest-Papua).
Systematisk inndeling
Familien Ceratocanthidae blir noen ganger regnet som en underfamilie av Hybosoridae.
Pål Vik
Pål Vik (født 2. juni 1949 i Oslo) var en av de mest dominerende spillerne i norsk basketball på 1970-tallet.
Han vokste opp på Eiksmarka i Bærum, og tok realartium på Eikeli gymnas i 1968.
Bærum BBK vant 10 strake norgesmesterskap for herrer fra 1969 til 1978. Pål Vik var den eneste som spilte på alle 10 mesterlag. Han var toppscorer i NM-finalen(e) i 1969, 1971, 1972, 1976, 1977 og 1978.
Pål Vik ble uttatt på det aller første norske landslaget i basketball, som deltok i Nordisk mesterskap i København i påsken 1966. Han var da 15 år og 10 måneder gammel, og ble Norges toppscorer i de fire kampene.
Han deltok i til sammen sju Nordiske mesterskap, og var Norges toppscorer i fire av dem. I 1970 var han mesterskapets top rebounder. I 1972 var han mesterskapets toppscorer, og ble tatt ut på turneringens All Star-lag.
Boulevard Macdonald
Boulevard Macdonald er en boulevard i 19. arrondissement i Paris. Den er en del av kjedet av de parisiske ytre boulevarder som er oppkalt etter marskalker («boulevards des Maréchaux»).
Boulevard begynner fra canal de l'Ourcq, løper ved porte de la Villette, krysser canal Saint-Denis og kommer frem til porte d'Aubervilliers og rue d'Aubervilliers, der den avløses av boulevard Ney. Den har en lengde på 1800 meter og en bredde på mellom 13,60 og 36 meter.
Den ble oppkalt etter Étienne Jacques Joseph Alexandre Macdonald (1765-1840), duc de Tarente, maréchal de France, i 1864.
Brittany Hudak
Brittany Hudak (født 2. juni 1993 i Prince Albert i Saskatchewan) er en canadisk funksjonshemmet idrettsutøver, som konkurrerer i paralangrenn og paraskiskyting. Hun er klassifisert i klassen LW8, som er for stående utøvere.
Demarkasjonslinjen i 1940
Demarkasjonslinjen i 1940 (også kjent som Mowinckel-planen eller Narvik-planen) var en foreslått demarkasjonslinje i Norge under andre verdenskrig. Den ble diskutert under felttoget i 1940, som en mulighet for å la Nygaardsvold-regjeringen fortsette å styre i et område i Nord-Norge, mens Norge sør for linjen fortsatt skulle besettes av tyske styrker.
Brittany Hudak
Hun har deltatt i verdenscupen i både paralangrenn og paraskiskyting, og har paralympisk bronsemedalje i begge disipliner.
Bakgrunn
Hudaks funksjonshemming er medfødt; hun er født uten nedre del av venstre arm. Hun begynte med langrenn 12 år gammel, og begynte å satse mer på idretten da hun var 18. Hun debuterte internasjonalt i 2013.
Idrettskarriere
Hudak deltok i Verdenscupen i paralangrenn 2013/14, og kom der på 14.-plass i klassen for stående utøvere. Hun ble tatt ut til å representere Canada under Paralympiske vinterleker 2014, og kom der på tiendeplass på langdistanse, ellevteplass på sprinten og 12.-plass på 5 km i langrenn.
Demarkasjonslinjen i 1940
Den foreslåtte demarkasjonslinjen skulle gå like nord for Bodø, gjennom fjorden Sørfolda. Planen ble aldri noe av, og kong Haakon og regjeringen dro heller til Storbritannia for å fortsette kampen derfra.
Bakgrunn
Mesteparten av Norge var blitt okkupert av tyske styrker etter overraskelsesangrepet 9. april 1940, men i Nord-Norge fortsatte kampene, blant annet med slaget om Narvik. De tyske styrkene var på vikende front og var isolert etter sjøslagene 10. og 13. april. Svenske myndigheter var hardt presset av tyskerne for å tillate at tyske tropper og forsyninger skulle føres til Narvik-området via Sverige. Planen om en demarkasjonslinje ble lansert av svenskene i slutten av mai som en mulighet for å få avsluttet kampene, noe som ville lette dette farlige presset. Norske kretser i Stockholm skal også ha spilt en rolle i utarbeidelsen av planen, som ble presentert for norske, tyske og britiske myndigheter. Nygaardsvold-regjeringen, kong Haakon og kronprins Olav holdt i disse dagene til i Tromsø, etter at de var blitt evakuert nordover med det britiske skipet «Glasgow» den 29. april.
Brittany Hudak
Idrettskarriere
Hun vant Verdenscupen i paralangrenn 2014/15, med 772 poeng. Denne sesongen deltok hun også i Verdenscupen i paraskiskyting 2014/15, og kom der på tiendeplass i klassen for stående utøvere. Under Para-VM på ski 2015 kom hun på femteplass i skiskyttersprinten, og i langrenn kom hun på fjerdeplass på 5 km, sjetteplass på langdistanse og sjuendeplass på sprinten, og hun deltok på Canadas stafettlag som kom på fjerdeplass på 4 x 2,5 km miksstafett.
I Verdenscupen i paralangrenn 2015/16 kom hun på 14.-plass, og i Verdenscupen i paraskiskyting 2015/16 kom hun på 12.-plass. Sesongen etter kom hun på tiendeplass i Verdenscupen i paralangrenn 2016/17 og tiendeplass i Verdenscupen i paraskiskyting 2016/17. Under Para-VM på ski 2017 kom hun på femteplass i langdistanse og tiendeplass på 5 km i langrenn, og i skiskyting kom hun på femteplass på langdistanse, åttendeplass på mellomdistanse og tiendeplass på sprinten.
Demarkasjonslinjen i 1940
Bakgrunn
Den svenske forretningsmannen Birger Dahlerus møtte i begynnelsen av mai Hermann Göring i Berlin, og foreslo der at Sverige kunne sørge for demarkasjonslinje slik at tyske og allierte styrker kunne trekke seg ut. Dahlerus skisserte planen for tidligere statsminister Johan Ludwig Mowinckel før han reiste til Berlin. Mowinckel var ikke avvisende til planen, og videreformidlet forslaget til Johan Nygaardsvold og regjeringen i Norge. Mowinckels involvering gjorde at de politiske motstanderne hans gav den navnet «Mowinckel-planen», selv om planen egentlig var et svensk initiativ.
Brittany Hudak
Idrettskarriere
I sesongen 2017/18 kom hun på åttendeplass på verdenscupen i paralangrenn og sjuendeplass i verdenscupen i paraskiskyting, og hun ble tatt ut til å representere Canada under Paralympiske vinterleker 2018. Der van hun sin første paralympiske medalje, da hun fikk bronse på 12,5 km langdistanse i skiskyting, bak Anna Milenina og Ekaterina Rumyantseva. I skiskyting kom hun for øvrig på femteplass på mellomdistanse og åttendeplass på sprinten. Hun deltok også i langrenn under disse lekene, og kom der på sjetteplass på sprint og åttendeplass på 7,5 km klassisk.
Hun kom på sjetteplass i Verdenscupen i paralangrenn 2020/21, som beste canadiske utøver i klassen for stående, og hun kom på åttendeplass i Verdenscupen i paraskiskyting 2020/21. Under Paralympiske vinterleker 2022 i Kina fikk hun sin første paralympiske medalje i paralangrenn, da hun fikk bronse på 15 km langdistanse, bak Natalie Wilkie og Sydney Peterson.
Demarkasjonslinjen i 1940
Planen
De alliertes åpning for planen gjorde at utenriksminister Halvdan Koht begynte arbeidet med å konkretisere planene. Han fikk resten av regjeringen med seg om kvelden 1. juni, og 2. juni godkjente også kong Haakon og kronprins Olav at man skulle forsøke seg. Dagen etter møtte Koht sin svenske kollega Christian Günther i Luleå. Koht og Günther ble enig om et utkast til en plan der linjen skulle gå fra fjorden Sørfolda rett øst til svenskegrensen, og at norske og tyske myndigheter skulle love ikke å gjøre noen krigstiltak mot områdene på andre siden av linjen. Svenske styrker skulle utplasseres på begge sider av demarkasjonslinjen for å garantere freden, og også holde byen Narvik.
Alternativet: Utreise til Storbritannia
Parallelt med planene om en demarkasjonslinje arbeidet Nygaardsvold-regjeringen med mulighetene for å heller reise til Storbritannia. De vestallierte så ikke nødvendigvis på planene om en demarkasjonslinje og utreise til Storbritannia som gjensidig utelukkende, men for Koht ble dette en enten-eller-sak: Dersom man fikk sikret et ikke-okkupert Nord-Norge var det rimelig at regjeringen tok sete der.
Det å velge å reise til Storbritannia ville være en klar markering av at man fortsette den væpnede kampen mot Tyskland. Det er noe mer uklart hvordan en eventuell avtale om en demarkasjonslinje ville ha fungert rent folkerettslig, selv planen ikke medførte formelle fredsforhandlinger eller en separatfred med Tyskland var den langt på vei en langt mer altomfattende våpenhvile enn hva utreisealternativet ville føre med seg. Halvdan Koht brukte da også uttrykket «en slags våpentilstand i Norge» da han snakket i London radio 19. juni, men kildene sier lite om hvordan norske myndigheter så for seg forholdet mellom Norge og de stridende stormaktene etter en eventuell demarkasjonslinje-avtale.
Regjeringen vedtar utreise
Den vanskelige allierte situasjonen under slaget om Frankrike gjorde at de vestallierte lederne allerede i slutten av mai hadde bestemte seg for å trekke styrkene sine ut av Norge, men dette hadde de holdt hemmelig for de norske lederne. Referater fra Nygaardsvold-regjeringens møter 1. juni viser at konge og regjering hadde fått sterk mistanke om at en alliert evakuering var i ferd med å skje, og samme kveld informerte den britiske sendemannen Cecil Dormer forsvarsminister Birger Ljungberg om beslutningen. Dormer fortalte at den britiske regjeringen ville være parat til å bringe kongen og regjeringen i sikkerhet, men la også til at planen om en demarkasjonslinje fortsatt var en mulighet.
Den norske politiske og militære ledelsen diskuterte de to alternativene i dagene frem mot 6. juni. Regjeringen gikk formelt sett enstemmig inn for planen om en demarkasjonslinje, men sterke krefter i det politiske miljøet var lunkne. Stortingspresident C.J. Hambro mente planen ikke passet sammen med hvordan den norske handelsflåten var satt i alliert tjeneste, og også handels- og forsyningsminister Trygve Lie og justisminister Terje Wold skal ha vært skeptiske. Forsvarssjef Otto Ruge anbefalte også regjeringen å forlate landet.
En eventuell avtale om en demarkasjonslinje måtte nødvendigvis også ha tyskernes tilslutning, men det varte og rakk med noe svar fra tyske myndigheter. Ettersom tiden gikk ble utreisealternativet stadig mer aktuelt, blant annet fordi dette alternativet krevde en rekke rent praktiske forberedelser. Når tyskerne stadig unnlot å reagere vokste utreisealternativet i regjeringsmedlemmenes sinn. De alliertes raske tilbaketrekning gjorde iverksetting av planen vanskelig.
Det var først den 6. juni at statsminister Johan Nygaardsvold virkelig innstilte seg på å reise til Storbritannia. Resten av regjeringen var etterhvert kommet til samme konklusjon, og kirke- og undervisningsminister Nils Hjelmtveit skriver: «Dag etter dag gikk imidlertid uten at vi hørte noe fra Sverige, og etter hvert svant det vesle håp vi hadde til at saken [om demarkasjonslinjen] skulle gå i orden». 7. juni ble det formelle vedtaket om å reise til Storbritannia fattet i regjeringen, og samme dag gikk konge og regjering om bord i den britiske krysseren «Devonshire». Koht hadde fortsatt et tynt håp om at avtalen med tyskerne skulle gå i orden, og ble igjen i Norge i tilfelle man trengte å ha noen her til å sluttføre avtalen. Koht fikk sendt beskjed via Sverige om at man ville regne det som et avslag om man ikke hadde fått positivt svar innen klokken 14:00 den 8. juni. Oppsynsskipet «Fridtjof Nansen» lå i Tromsø klar for å transportere Koht til Storbritannia, og det forlot byen én time etter fristen var gått ut. Ombord var også sjefen for 6. divisjon generalmajor Carl Gustav Fleischer, kommanderende admiral Henry Diesen, Kohts sekretær Unni Diesen og skuespilleren Gerd Egede-Nissen. 12. juni kom «Fridtjof Nansen» frem til Tórshavn på Færøyene. Fartøyet gikk siden i konvoi sammen med flere norske trålere til Storbritannia og ankom Edinburgh den 18. juni 1940.
Én time etter fristen for å svare på forslaget om demarkasjonslinje, klokken 15:00 den 8. juni, sendte Otto Ruge i Tromsø melding til den tyske overkommando i Oslo om at han ville stanse kampene og ville forhandle om å overgi Nord-Norge til tysk okkupasjon. Den 10. juni klokken 10.00 kapitulerte 6. divisjon på Bjørnfjell i general Dietls hovekvarter i Solheimsbrakka på Spionkopen. Samme dag ble en kapitulasjonsavtale undertegnet i Trondheim.
Ekinözü
Ekinözü er en by med 11 886 innbyggere (2015) i den tyrkiske provinsen Kahramanmaraş. Den ligger nord for Dulkadiroğlu, nordøst for Onikişubat, nordvest for Çağlayanşerit, sør for Elbistan, øst for Göksun og vest for Nurhak.
EM i kunstløp 1980
EM i kunstløp 1980 (europamesterskapet i kunstløp) ble arrangert i Göteborg i Sverige i 1980.
Det ble konkurrert i klasser for menn, kvinner, parløp og isdans.
Magnus Berrføtts saga
Magnus Berrføtts saga er den tolvte sagaen i sagasamlingen Heimskringla, skrevet av den islandske skalden og høvdingen og historikeren Snorre Sturlason rundt 1230. Sagaen handler om den norske kongen Magnus Olavsson, med tilnavnet Berrføtt eller Barfot. Magnus var sønn av kong Olav Kyrre.
Om sagaen
Magnus Berrføtts saga består av 26 kapitler, og handler om Magnus' liv fra han ble tatt til konge i 1093 og til han døde i 1103. Sagaen handler også om hans fetter Håkon Magnusson Toresfostre, sønn av Magnus Haraldsson, som var bror til Magnus' far Olav Kyrre. Håkon var en kort periode konge samtidig med Magnus, men Magnus anerkjente aldri fetteren som medkonge.
Boulevard Ney
Beskrivelse
Boulevard Ney begynner fra rue d'Aubervilliers, og løper ved porte de la Chapelle, så porte des Poissonniers, så porte de Clignancourt og så porte de Montmartre, og slutter ved avenue de Saint-Ouen og porte de Saint-Ouen, der den avløses av boulevard Bessières. Den har en lengde på 3000 meter og en bredde på mellom 25 og 40 meter. Den fører gjennom de parisiske bykvarterer Chapelle, Clignancourt, Goutte d'Or og Grandes-Carrières.
Magnus Berrføtts saga
Om sagaen
I sagaen gjengir Snorre flere skaldekvad, hovedsakelig av Bjørn Krepphendt («krok-hendt»). Bjørn var Magnus' skald og diktet blant annet Magnusdråpa om kongen, noe av dette kvadet er gjengitt i sagaen. Ei dråpa var den mest ærefulle formen for kvad. Snorre fremstiller Magnus som en krigersk mann, som lignet mer på sin farfar Harald Hardråde enn på sin far Olav Kyrre («den fredelige»). Han hadde da også tilnavnet Styrgjaldar-Magnus («krigs-Magnus»). Tilnavnet Berrføtt eller Barfot fikk han etter å ha vært i «vesterviking», altså på tokt i Skottland og Irland, fordi han hadde begynt å gå i den klesdrakten folk brukte der. Det har vært spekulert i om dette kan være en referanse til plagget kilt.
Boulevard Ney
Navnet
Boulevarden har sitt navn etter keiserrikets marskalk Michel Ney (1769-1815), duc d'Elchingen, prince de la Moskova, maréchal de France.
Magnus Berrføtts saga
Handling
Sagaen starter med at Magnus ble tatt til konge i Viken (Oslofjord-området). På samme tid ble fetteren Håkon tatt til konge på Øretinget i Trøndelag. Håkon fikk stor støtte av trønderne fordi han gav dem økonomiske fordeler, og fikk seg snart en stor hird. Magnus gjorde et forsøk på å angripe da han fikk høre at fetteren var blitt tatt til konge, så han reiste til Trondheim, men måtte snu da han så hvor stor overmakten var. Håkon døde imidlertid året etter, så den potensielle konflikten mellom de to kongene ble avverget. Ifølge Snorre var Håkon en av de høvdingene som hadde vært mest elsket av folket. Etter Håkons død dro Magnus til Danmark og herjet, og Bjørn Krepphendt diktet om dette i Magnusdråpa: Vossingers herre lot fare vide med sverd over Halland; hordekongen brendte husene (hissig de fulgte de flyktende). Siden Trøndernes Budlung brendte herreder mange; viskdalske enker våget, i været bålene flammet.
Magnus var også i konflikt med de svenske og danske kongene. I 1101 ble det imidlertid avtalt et forliksmøte mellom de tre nordiske kongene Magnus, svenskekongen Inge og danskekongen Erik ved utløpet av Gøta elv, grensen mellom de tre nordiske rikene. Her ble det avtalt at Magnus skulle få Inges datter, Margareta. Margareta fikk tilnavnet Fredskolla, det vil si fredskvinnen, fordi ekteskapet mellom henne og Magnus ble en pakt på fredsavtalen. Snorre forteller også om Magnus barn, som han hadde fått utenfor ekteskap før han giftet seg med Margareta. Den eldste var Øystein, hvis mor var så lite gjev at Snorre ikke brydde seg om å nevne navnet hennes, deretter Sigurd, sønn av Tora, og til sist Olav, sønn av Sigrid. Etter dette forteller Snorre et par anekdoter om personer som skal ha blitt helbredet etter å ha bedt til helgenen Olav den hellige i Trondheim.
De siste kapitlene handler om Magnus' erobringsferd til Irland i 1103. Han hadde med seg en stor hær med menn fra både Norge og Orknøyene. Magnus og mennene hans vant først et slag i Ulster, men senere ble de angrepet av irene. Magnus fikk et hogg i halsen av en øks, og falt der. Magnus' banemann ble siden drept av lendmannen Vidkunn Jonsson. Magnus ble rundt 30 år gammel, og Snorre bemerker i det siste kapittelet at «konger skal man ha til heder, og ikke til et langt liv».
1-2-Switch
1-2-Switch er et flerspillerspill som er utviklet av Nintendo til Nintendo Switch. Spillet inneholder 28 minispill designet for å demonstrere egenskapene i Joy-Con-håndkontrollene og ble gitt ut den 3. mars 2017, samme dato som Nintendo Switch ble lansert.
1-2-Switch gjør aktiv bruk av bevegelsesfølsomheten, vibreringsfunksjonen og IR-kameraet i Joy-Con-håndkontrollene. I spillet oppmuntres spillerne til å se på hverandre i stedet for skjermen, og handle ut ifra lydeffektene i spillet og motspillerens reaksjoner.
Minispill
1-2-Switch inneholder 28 forskjellige minispill hvorav de fleste krever to deltakere. Minispillene består av følgende:
Kjersti Oslandsbotten
Kjersti Lund Oslandsbotten (født 18. april 1986) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Ranheim IL og Trondheim Friidrett.
Rue Jules-Cloquet
Rue Jules-Cloquet er en gate i 18. arrondissement i Paris. Den begynner ved 20 passage Charles-Albert og slutter ved 131 boulevard Ney.
Hans Gustav Lillienskiold
Hans Gustav Lillienskiold (født 11. desember 1727 i Bergen, død 18. mars 1796 i Horsens i Danmark) var en norsk-dansk godseier og sjøoffiser.
Hans var sønn hans Hans Christoph Lillienskiold (1694-1767) og Christine Sophie Magdalene von Ferber. Faren var av adelsslekten Lillienskiold som i 1676 mottok adelskapet. Foreldrene rømte til Strömstad for å unngå en dødsdom avsagt over faren. Der ble de boende mens Hans gikk på sjøen som frivillig kadett i 1741. Han reiste fra 1745 til Middelhavet med fregatten Falster. Ti år senere ble han i 1755 nestkommanderende på Blaa Heyren som var vaktskip på havna i København.
thumb|left|Godset Lilliendahl som Hans eide fra 1760. Etter å ha blitt kammerjunker måtte han med Blaa Heyren til Vestindia i 1757 og ble i tre år. Han giftet seg også der på St. Croix i 1759 med Elisabeth de Malleville (1740–68) som i 1760 ble med tilbake på «Hvide Ørn» til Danmark. Elisabeth var av en rik slekt og med hennes midler lykkes det ekteparet å via en auksjon, anskaffe seg Skuderupgaard og landsbyen Skuderup, hvilket de fra 1760 kalte Lilliendal. Hans hadde mistet jobbet i 1762 på grunn av en benskade.
Hans ble hvit ridder av Dannebrogordenen i 1782. Lilliendahl solgte han i 1785 til den nyrike handelsmann Niels Lunde Reiersen (1742–95). Han døde i 1796.
Pseudosynarmostes
Pseudosynarmostes er en slekt av biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Fustigeropsis
Fustigeropsis er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.
Pseudosynarmostes
Levevis
Billene har blitt funnet mellom løvstrø i skog, og knyttet til termitter.
Fustigeropsis
Utseende
En liten, nærmest pæreformet køllebille. Antennene består tilsynelatende av bare ett, klubbeformet ledd. Hodet er lengre enn bredt med små fasettøyne, pronotum rundet, noe lengre enn bredt, dekkvingene kraftig utvidet bakover, nokså korte.
Pseudosynarmostes
Utbredelse
Slekten lever på Madagaskar.
Systematisk inndeling
Familien Ceratocanthidae blir noen ganger regnet som en underfamilie av Hybosoridae.
Fustigeropsis
Utbredelse
Arten er utbredt i Afrika (Sør-Afrika).
EM i kunstløp 1981
EM i kunstløp 1981 (europamesterskapet i kunstløp) ble arrangert i Innsbruck i Østerrike i 1981.
Det ble konkurrert i klasser for menn, kvinner, parløp og isdans.
NTNU Kunstpris
NTNU Kunstpris, også kalt NTNUs kunstpris, er en pris som deles ut årlig. Prisen ble opprettet i 2019 og avløste ordningen med utnevnelse av en NTNU-kunstner. Kunstprisen ble første gang utdelt under åpningen av Trøndelagsutstillingen høsten 2019.
«Kunsteren som mottar prisen får mulighet til å gjøre gjøre ulike prosjekter for NTNU. Eksempler på prosjekter er en utstilling på NTNU-festen, kunst-trykk som benyttes som offisielle NTNU-gaver, kunst til diplomene som tildeles NTNUs doktorgradskandidater under doktorpromosjonen samt gjesteforelesninger og seminarer.»
Dilinosa
Dilinosa er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 2 arter.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Utbredelse
Artene er kjent fra Afrika (Den demokratiske republikken Kongo).
Mukatsjeve
Mukatsjeve eller Mukatsjevo (ukrainsk Мукачево, Мукачеве) er en by i Latoricadalen i Zakarpatska oblast (provins), sørvest i Ukraina. Byen har omkring 95,000 innbyggere (2008).
Byen er nå en endestasjon langs en jernbane. Her blir det produsert øl, vin, tobakk, mat, tekstiler, tømmer og møbler. Under den kalde krigen lå Mukatsjeve flybase her.
Historie
Fra 800-tallet til 1000-tallet var Mukatsjeve trolig en del av Kyivriket. I 1018 ble Mukatsjeve erobret av ungarerne og ble et maktsenter for de ungarske kongene. I 1397 gav kong Sigismund av Det tysk-romerske rike byen til den rutenske prinsen Theodor Koriatovitsj, som flyttet mange rutenere her. På 1400-tallet blomstret byen og den ble et handelssenter i regionen. I 1445 ble byen en ungarsk fri keiserby. Den fikk også Magdeburg-rettigheter.
På 1500-tallet vart Mukatsjeve en del av fyrstedømmet Transilvania. Anti-Habsburgske opprør fant sted fra 1604 til 1711 i dette området og det som i dag er Slovakia. Det ble opprettet et gymnas i byen i 1646. Seint på 1700-tallet kom byen under østerriksk kontroll som en del av Kongedømmet Ungarn. Det busette seg også mange tyskere i området. Palanokborgen i byen vart et europeisk politisk fengsel etter stormingen av Bastillen. I 1821-1823 satt den greske nasjonalhelten Alexander Ypsilanti fengslet i Palanokborgen.
I 1919 ble området Karpatisk Rutenia, som byen lå i, innlemmet i Tsjekkoslovakia. I november 1938 vart en del av området som tidligere hadde hørt til kongedømmet Ungarn gitt tilbake til Ungarn. Mukatsjeve ble da den eneste byen i Ungarn med en jødisk majoritet, fram til 1944 da alle jødene ble deporterte til Auschwitz av nazistene. Mot slutten av 1944 stormet den røde arméen Karpatisk Rutenia. Først ble området gitt tilbake til Tsjekkoslovakia, før det ble en del av Sovjetunionen som fulgte av en avtale mellom de to landene seinere i 1945. Sovjetunionen begynte å kaste ut ungarerne fra byen. I 1945 ble byen en del av Ukrainske SSR.
Befolkning
I Mukatsjeve utgjør ukrainere hoveddelen av innbyggerne (77,1 %). Det store mindretallet er russere (9,0 %), ungarere (8,5 %), tyske (1,9 %) og romani (1,4 %) (data fra 2001).
EM i kunstløp 1982
EM i kunstløp 1982 (europamesterskapet i kunstløp) ble arrangert i Lyon i Frankrike i 1982.
Det ble konkurrert i klasser for menn, kvinner, parløp og isdans.
Kiryat Moshe
Historie
Kiryat Moshe ble grunnlagt i 1923 finansiert av  Moses Montefiore Testimonial Fund i London. Den var en av de hageforsteder som ble etablert i Jerusalem i 1920-årene, likesom Beit Hakerem, Talpiot, Rehavia og Bayit VaGan. De ble tegnet av den tyske jødiske arkitekt Richard Kauffmann, med frittstående familiehjem omgitt av hager og grønne friområder.
Fra begynnelsen av var Kiryat Moshe tiltenkt «hebraiske» poinerer, for blant annet kjøpmenn og denere lærere og bussjåfører, begge grupper av en viss prestisje i det nye jødiske samfunn siom vokste frem. Kiryat Moshe var tenkt som et nasjonalreligiøst nabolag, med mange rabbinerer og leder av bevegelsen Mizrachi bosatt der.
Friidrett under Sommer-OL 2020 – Diskoskast kvinner
Diskoskast kvinner under Sommer-OL 2020 i Tokyo blir avholdt på Japans nasjonalstadion 30. juli og 31. juli.
Kvalifisering
Kvalifiseringsregler: Utøverne som klarte direktekvalifiseringskravet på 64,00 m (Q) eller som minst var blant de 12 beste (q) gikk videre til finalen.
Finale
Resultatene var som følger:
Papuania
Papuania er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent én art.
Karpatiske Sich
Karpatiske Sich (Організація народної оборони Карпатська Січ, Orhanizatsiia narodnoii oborony Karpatska Sich-Nasjonal Forsvarsorganisasjon Karpatiske Sich) er irregulære soldater fra den kortvarige eksistensen av det såkalte Karpato-Ukraina.
Papuania
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.
Karpatiske Sich
Styrke og organisasjon
Karpatiske Sich (Karpatska Sich) (Karpatiske Sich Nasjonale Forsvarsorganisasjon) var en paramilitær organisasjon i den karpatiske del av Ukraina i årene 1938-9, dannet i november 1938 fra enheter fra det ukrainske nasjonale forsvaret (organisert I Uzjhorod av ukrainske nasjonalister og ledet av Stepan Rosokha).
Papuania
Utbredelse
Slekten er utbredt på Ny-Guinea.
Karpatiske Sich
Styrke og organisasjon
I februar 1939 Hadde Sich opp til 15 000 medlemmer, men bare 2000 var organisert for å kjempe. Sich hadde fem garnisoner, som inneholdt totalt 2000 mennesker, hvorav bare 300-400 var bevæpnet. Strukturen lignet på den som kosakkene brukte, med betegnelser som Otaman (sjef), Sotnyk (selskap (sotnya) sjef), Chotar (Tropp (chota) Sjef), Desiatnyk (korporal), Starshy Sichovyk (visekorporal) og Sichovyk (menig). Uniformer ble vedtatt i februar 1939 og besto av en fire knapp tunika med åpen krage og knebukser. Insignia var ikke standardisert. Sich brukte tsjekkiske våpen.
Offisiell veteranstatus i 2019
Det hadde vært flere tidligere forsøk på å gi tidligere ukrainske nasjonalistkrigere offisiell veteranstatus, spesielt under administrasjonen i 2005-2009 under President Viktor Jusjenko, men alle mislyktes.
UNA-UNSO
UNA-UNSO, Den ukrainske Nasjonalforsamlingen – Ukrainske nasjonale selvforsvar (ukrainsk: Українська Національна Асамблея-Українська Народна Самооборона, УНА-УНСО) er en ultraradikal nasjonalistisk organisasjon i Ukraina.
I november 2013 innledet UNA-UNSO et samarbeid med flere andre høyreekstreme organisasjoner i Ukraina. Samarbeidet førte til opprettelsen av Høyre Sektor.
EM i kunstløp 1983
EM i kunstløp 1983 (europamesterskapet i kunstløp) ble arrangert i Dortmund i Vest-Tyskland i 1983.
Det ble konkurrert i klasser for menn, kvinner, parløp og isdans.
Patronbelte
Et patronbelte er et belte med hemper til patroner for å kunne bære med seg ammunisjon til skytevåpen for jakt eller krig.
Konstruksjon
Patronbelter lages vanligvis av lær, noen ganger av seilduk. De betsår av et stivt og relativt brett grunnbelte, med et smalere og lengre belte sydd på på den måten at det danner en serie hemper. Patronene stikkes ned i hempene slik at den nederste delen av patronen med prosjektil stikker ut på undersiden av hempen.
Ofte er det sydd på et stripe stivt lær på oversiden av hempene slik at randen på randpatroner hindrer patronen i å skli for langt ned. For patroner med rille vil ofte fasongen på hempene holde patronene på plass, eller hempene kan være utformet som små lommer med bunn.
Militære patronbelter bæres gjerne over skulderen, mens sivile patronbelter ofte er ment spent rundt livet. Britiske millitære patronbelter hadde en klaff som beskyttet basen av patronenen med tennhetten mot fuktighet.
Historie
De første patronbeltene hadde små flasker med ferdig oppmålte kruttladninger hengende fra et bandolær, men disse ble avløst av patrontasker ved innføringen av papirpatroner på slutten av 1600-tallet.
Moderne patronbelter med hemper for patroner dukket opp igjen med papp- og metallpatroner på midten av 1800-tallet og overtok i stor grad for patrontaskene etter 1870. De var i bruk for militæret fram til utviklingen av moderne patroner med røyksvakt krutt på 1890-tallet, som ofte var rillepatroner. Disse manglet randen som holdt randpatroner på plass. Samtidig kom ammunisjonstasker til laderammer eller løse magasiner som overtok fullstendig etter 1900 til militær bruk. Patronbelter er imidlertid fortsatt vanlig for jegere, særlig for patroner til hagle.
EM i kunstløp 1984
Det ble konkurrert i klasser for menn, kvinner, parløp og isdans.