cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rjukan
UNESCOs verdensarvliste
Rjukan ble i 2009 oppført på Norges tentative liste til UNESCOs verdensarvliste, sammen med Notodden, og Odda og Tyssedal. I januar 2013 besluttet Miljøverndepartementet at serienominasjonen skulle splittes i to faser, 1. søknad for Rjukan/Notodden oversendes til UNESCO i januar 2014, og i fase 2 ble det jobbet videre med utvidelse av nominasjonen for å inkludere Odda/Tyssedal med eventuell oversendelse til UNESCO i januar 2016, noe det siden ikke er blitt noe med. I januar 2014 ble verdensarvsøknaden sendt til UNESCO. Rjukan og Notodden blir her foreslått listeført som fremragende representanter for den andre industrielle revolusjonen og nominasjonen består av fire komponenter: industri, vannkraft, transportsystemer, fabrikkbyer. Søknaden ble bearbeidet og godkjent av UNESCOs rådgivende organ ICOMOS 15. mai 2015, og kom opp til endelig adoptering på UNESCOs Verdensarvliste i Bonn klokka 09.30 den 5. juli 2015, 108 år og 1 dag etter at Sam Eyde besluttet at byen Rjukan skulle bygges. Rjukan-Notodden industriarv ble listeført under kriterium II og IV, med følgende, fremragende universelle verdi:
Hagebyen Rjukan
Vesentlige deler av Rjukans boligmasse ble opprinnelig bygget etter hagebyens prinsipper. Magnus Poulsson var en av de sentrale arkitektene som Norsk Hydro benyttet til dette arbeidet.
Bydeler
Krosso, Bøhagen, Flekkebyen, Rødbyen, Bøen, Granli, Saaheim, Ingolfsland, Tveito, Bjørkhaug, Øverland, Svadde, Tvergrot (øst for sentrum) og Dale Bakhus.
Kirker
Rjukan kirke, St. Johannes katolske kapell, Frøystul kirke, Baptistkirken, Dal kirke, Filadelfia. I tillegg har Jehovas vitner Rikets sal på Svadde.
Skoler
Rjukan barneskole, Rjukan ungdomsskole, Rjukan videregående skole, Miland skole, Tinn Montessoriskole, Rjukan Voksenopplæring.
Parker
Gunnar Sønstebys park (tidligere kjent som Adminiparken), Tveitoparken, Rallarparken, Bråvollparken, Ja-parken og de to småparkene Vaskekoneparken og Rjukanhusparken.
Turisme
Så tidlig som i 1935 ble det sendt ut en brosjyre rikt utstyrt med bilder: «Reis til Rjukan – eventyrbyen». Rjukan var den første byen i Norge som markedsførte seg direkte til turister.
Rjukan satser i dag i stor grad på turisme. Blant attraksjonene er skimuligheter, fjellvandring, historie, og isklatring. Rjukan blir sett på som en av de bedre destinasjonene i Europa for isklatring, med mange fosser og stabil is i en lang sesong.
Naturforholdene har gjort Rjukan til et attraktivt område for fritidsboliger. De mest kjente områdene er Gaustablikk og Møsvatn/Skinnarbu. Fylkesvei 37, som også er Sam Eydesgate gjennom byen, er hovedveien til og fra Rjukan. Sam Eydesgate gjennom byen er 7 kilometer lang, og Norges lengste hovedgate. På vinteren er det to lyskastere som lyser opp fjellveggene i Rjukan sentrum.
Norges 19. høyeste byggverk ligger på Rjukan: Saaheim kraftverk, kjent som Saaheimsoperaen, rager 60 meter over bakken.
Kultur
Byen har flere festivaler og byfester, som Rjukan Rockfestival (nedlagt etter 19 år i 2019), Rjukan Trubadurfestival, Rjukan Matfestival, OnklSAMs Byfestival og Solfesten, som byen feirer rundt tiden da solen når Fabrikkbrua 12. mars. Byen feiret 100-årsjubileum i 2008. I august 2009 ble det feiret 100-årsjubileum for Rjukanbanen, og da ble både toget og tinnsjøfergene på Mæl satt i drift for noen dager.
Fosser
Kvitåi, Rjukanfossen, Haugsfossen, Tjønnstabergfossen, Pissern. Det er mange småfosser og bekker oppover i Vestfjorddalen, men ikke alle har navn.
Busstrafikk
Tinn Billag drev inntil 2019 kollektivtrafikken i byen, da Vy overtok etter å ha vunnet anbudskonkurranse for de neste 8 årene. Rjukanekspressen har flere daglige avganger mellom Rjukan – Notodden – Kongsberg – Drammen – Oslo og Rjukan – Notodden – Skien – Porsgrunn.
Flyplass
Nærmeste flyplass er 7 mil fra Rjukan. Notodden flyplass, som er en tidligere ruteflyplass. Notodden lufthavn ligger på industriområdet Tuven vest for Notodden by. Nærmeste ruteflyplass som fortsatt er i bruk, er Torp flyplass ved Sandefjord er 17 mil fra Rjukan, mens Oslo lufthavn Gardermoen er ca. 20 mil unna.
Idrett
Rjukan stod som fast arrangør for World Cup i skiidretten Telemark inntil koronapandemien i 2020, og avholdt VM i telemarkski i 2011 og 2019. Fra 2020 har det ikke blitt avholdt.
Europavei 54
Europavei 54 går mellom Paris i Frankrike og München i Tyskland.
Trasé fastlagt av UNECE: Paris – Chaumont – Mulhouse – Basel – Waldshut – Lindau – München.
Warped Tour
Warped Tour er en musikk- og ekstremsportsturné, opprettet i 1994 av Kevin Lyman. Den blir som oftest holdt på steder som parkeringsplasser eller områder der scenene og landskapet går litt oppover. BMX/Skateboard skoprodusenten Vans, sammen med andre, har sponset turnéen hvert år siden 1995, derfor blir turnéen ofte omtalt som «Vans Warped Tour». Turnéen ble etablert for punk rock musikk, men i de siste årene har alternativ rock, emo, post-hardcore, metalcore og kristenrock band også opptredt.
Garotte
En garotte (også stavet garrote og garrotte) er et kvelningsredskap, gjerne bestående av en lenke, et tau eller en vaier som legges rundt halsen på offeret bakfra og strammes. Garotten er brukt som henrettelsesredskap, da normalt med en mekanisme som strammer snoren fremfor stramming for hånd.
I Storbritannia refererer garottering også til en spesiell gruppe ranere, som særlig i det 19. århundre kvalte sine ofre inntil de mistet bevisstheten, og som så tømte lommene deres. Det synes ikke å ha vært et særlig problem, men pressen slo de få tilfellene som var stort opp, blant annet parlamentsrepresentanten Hugh Pilkington som ble ranet på denne måten.
Henrettelser med garotte
Som henrettelsesmetode er garottering kjent fra Spania, og fra områder som har vært under spansk styre, som Cuba, Mexico, Puerto Rico og Filippinene. Garotten ble også brukt i Portugal inntil 1867. Garotten som brukes besto opprinnelig av et tau som ble lagt om halsen på den dømte, som satt på en stol, og som så ble strammet ved hjelp av en pinne. På et tidspunkt innførte man en mer mekanisk form for garotte, som bruker et metallbånd som legges rundt halsen og strammes med en skrue. Etterhvert ble det også innført et nytt element, et skarpt blad som ble ført inn i nakken og som da kuttet hovednerven. Dette medførte at døden inntraff noe raskere.
Metoden ble brukt i Spania helt frem til 1974. Det er ikke lenger noen stater som bruker garottering som henrettelsesmetode.
Ørkenvaran
Ørkenvaran er en middelsstor varan som er utbredt i Nord-Afrika, Sørvest-Asia og Sentral-Asia.
Totallengden kan bli opptil 150 cm. Grunnfargen varierer fra lysebrun eller gul til mørkegrå. På ryggen og halen er det ofte tverrstriper, og noen individer har gule flekker. Antall, bredde og farge på tverrstripene varierer med underarten. Formen på halen er også forskjellig hos de ulike underartene. Ungene har en skarp oransje farge med tydelige svarte tverrstriper på ryggen og halen. De avlange neseborene sitter nærmere øynene enn snutetippen.
Nominatunderarten V. g. griseus finnes i hele Nord-Afrika, unntatt nord for Atlasfjellene. Videre lever den på Den arabiske halvøy, og i Israel, Syria, sørøstre Tyrkia, Jordan og Irak. Det er usikkert om den også finnes i Libanon. Øst for Zagrosfjellene i Iran overtar underarten V. g. caspius, som også er utbredt i Turkmenistan, Afghanistan, Usbekistan, Tadsjikistan, Kirgisistan, og i Kasakhstan, der arten når sin nordgrense på 46° nord. En tredje underart V. g. koniecznyi finnes i Pakistan og nordvestre India.
Innenfor det enorme utbredelseområdet finnes ørkenvaran i en rekke ulike klimatyper: subtropisk ørkenklima (Sahara), middelhavsklima (sørlige del av den israelske kystsletten), tropisk ørkenklima (Tharørkenen), og innlandsklima (Kysylkum). Totallengden varierer med klimaet, slik at de lengste individene lever i det kaldeste klimaet. Merkelig nok varer vinterdvalen fra oktober–november til mars–april i hele utbredelsesområdet uavhengig av klima.
Arten har ingen nære slektninger blant nålevende varaner, og plasseres alene i underslekten Psammosaurus. De utdødde artene V. marathonensis fra Europa, og V. darveskii fra Tadsjikistan regnes til samme underslekt.
The Dukes of Hazzard (film)
The Dukes of Hazzard er en film basert på den amerikanske TV-serien The Dukes of Hazzard. Filmen er regissert av Jay Chandrasekhar og hadde kinopremiere den 5. august 2005. Filmen handler om eventyrene til søskenbarnene Bo, Luke, Daisy og deres onkel Jesse i deres forsøk på å overliste politisjefen i Hazzard County, Boss Hogg, og sheriff Rosco P. Coltrane.
Handlingsreferat
Bo og Luke og Daisy Duke er tre fettere som produserer hjemmebrent for deres onkel Jesse i Hazzard County, Georgia. Fetternes primære form for transport er en oransje Dodge Charger 1969-modell som guttene kjærlig omtaler som "General Lee". Familien plages ofte av en korrupt kommissær Jefferson Davis Hogg, kjent som "Boss Hogg" og hans villige håndlanger sheriff Rosco P. Coltrane. En kveld skyter Rosco mot "General Lee" etter Bo og Luke forsøker å stikke av fra ham.
Billy Prickett, en berømt racerbil-sjåfør, kommer til Hazzard County for å delta i et bil-rally. I mellomtiden planter Rosco falskt hjemmebrent i onkel Jesse sin låve, sånn at han og politiet deretter kan beslaglegge hele Duke-eiendommen. Dette tvinger hele familien til å midlertidig bo hos nabo og onkel Jesse sin kjæreste Pauline.
Musikk
Filmens lydspor inneholder blant annet Jessica Simpsons coverversjon av Nancy Sinatras klassiker «These Boots Are Made For Walkin'». Sangen ble en hit i USA, og kom opp på 14.-plass på Billboard Hot 100-listen. Den provokative musikkvideoen inkluderer Willie Nelson.
På kino
Filmen var på førsteplass over billettinntekter i åpningshelgen med en fortjeneste på $30,7 millioner og med en visning på til sammen 3 785 lerret, selv om den ble dømt nord og ned av de fleste profesjonelle filmkritikere.
I januar 2006 ble filmen nominert til flere Golden Raspberry Awards til den 26. Razzie-utdelingen.
Det var mange dristige scener som ikke ble vist på kino, men lagt ut på DVD.
Liste over Litauens statsministre
Liste over Litauens statsministere er en liste over alle regjeringssjefer i Litauen etter selvstendighetserklæringen i 1918.
Republikken Litauen 1990 –
Regjeringer, som er angitt i sort og som ledes av fungerende statsministre, er forretningsministerier.
1445 Konkolya
1445 Konkolya er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Themis. Den ble oppdaget 6. januar 1938 av György Kulin ved Konkoly Obszervatórium i Konkoly.
Den sorte drøm
Den sorte drøm er en dansk stumfilm fra, regissert av Urban Gad og med stjerneskuespillene Asta Nielsen og Valdemar Psilander i hovedrollerne. Det er en av bare fire danske filmer med Asta Nielsen, og i stil og emne veldig lik Balletdanserinden.
Handling
Den unge sirkusrytter Stella (Asta Nielsen) er fanget mellom to menns kjærlighet: juveler Hirsch (Gunnar Helsengreen) og grev Waldberg (Valdemar Psilander). Selv elsker hun greven, men juveleren utfordrer ham til et spill hasard med kort. Waldberg starter med hell, men hellet snur seg snart og han taper igjen og igjen og tvinges til sist til å underskrive et gjeldsbevis på det astronomiske beløp av 85 000 Mark. I desperasjon kjøper greven en pistol, og vil drepe seg selv, men Stella oppdager pistolen og tar den fra ham. Hun går hjem til juveleren og stjeler et halskjede fra ham. Juveleren ser tyveriet i et speil, men gjør ikke noe for å stoppe henne. I stedet følger han henne tilbake til greven, som Stella overdrar halskjedet til og oppfordrer ham til å selge den så han kan betale gjelden. Etter de skilles, tar juveleren fatt i henne og beskylder henne for tyveri, selv om han ikke overlater henne til politiet selv om han har sjansen. I stedet tvinger han henne til å gå med til en middagsavtale. I mellomtiden selger greven halskjeden til en annen juveler, som juveler Hirsch kjøper den tilbake fra. Stella drar av sted til sin middagsavtale, men glemmer sin veske hvor greven finner pistolen og en beskjed som leder ham til juvelerens hjem. Greven beskylder henne for utroskap og skyter henne. Med sine siste krefter før døden, forteller hun ham om hva som virkelig har skjedd.
Restaurering
Den sorte Drøm er blitt restaurert i en ny digitalisert utgave og gjenutgitt av Det Danske Filminstitut. Den kommer i en DVD-samling med de fire danske stumfilmer som Asta Nielsen var med i: Afgrunden,  Balletdanserinden , Den sorte drøm , Mod Lyset.
347 Pariana
347 Pariana er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 28. november 1892 av Auguste Charlois fra Observatoire de Nice i Nice. Bakgrunnen for navnet er ukjent.
Hildegunn Eggen
Hildegunn Eggen (født 1953) er en norsk skuespiller som har vært ansatt ved Trøndelag Teater siden 1985.
Eggen er utdannet ved Statens teaterhøgskole 1978–1981 og arbeidet ved Nationaltheatret fra november 1981 til januar 1984. Hun kom til Trøndelag Teater i 1985. Siden da har hun hatt mange hovedroller.
Hun bor på gården Karmhus i Verdal.
Priser
Eggen ble i 2014 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hennes innsats som skuespiller og for sin virksomhet på Stiklestad.» Samme år ble Eggen tildels Aase Byes pris.
Stortingets energi- og miljøkomité (2001–2005)
Energi- og miljøkomitéen er den stortingskomitéen som behandler saker som forurensning, vassdragsutbyggning, miljøvern, olje og gass. Komitéen består av 13 representanter.
Det psykologiske fakultet (UiB)
Det psykologiske fakultet ved Universitetet i Bergen er Skandinavias eneste psykologiske fakultet. Det startet som et institutt i 1964 og ble eget fakultet i 1980, ved at det sammen med Det juridiske fakultet ble skilt ut fra Det samfunnsvitenskapelige fakultet. Professor Bjørn Christiansen var den sentrale arkitekten for utbyggingen av profesjonsstudiet i psykologi og drivkraften bak opprettelsen av Det psykologiske fakultet. Det var ved opprettelsen det eneste psykologiske fakultet i Skandinavia, og er fremdeles det eneste ved et norsk universitet.
Den første dekan etter opprettelsen var professor Hallgrim Kløve, deretter fulgte professorene Tordis Dalland Evans (den første kvinnelige dekan ved et norsk universitet, 1986-1990), Geir Nielsen (1991–1992), Håkan Sundberg (1993–1998), Odd E. Havik (1999–2005), Gerd Kvale (2005–2010), Jarle Eid (2010-2017), Bente Wold (2017-2021) og Norman Anderssen (2021-).
På undervisningssiden drev fakultetet i starten primært profesjonsutdanning i psykologi, det som den gang het "embetsstudiet i psykologi", og som ble startet opp i Bergen under Bjørn Christiansens ledelse i 1969. I dag er psykologisk fakultet et breddefakultet med 16 studieprogram som spenner fra psykologi både som profesjonsstudium, disiplinfag, anvendt fag innenfor arbeids og organisasjonspsykologi og helsefremmende arbeid, til logopedi, barnevern og pedagogikk. Bredden innenfor forskning er tilsvarende stor, med studier både av nevral aktivitet i hjernen, beslutningsprosesser, migrasjon, innovative behandlingsformer i helsevesenet, mobbing i arbeidslivet og skolereformer.
Det psykologiske fakultet har fem institutter og tre sentre:
Dryade
Dryader og guder straffet den som skadet trærne. Dryadene var vakre kvinner, ofte kledd i grønt eller brunt. I håret bar de blomster, planter, løv og kvister, alt etter hva slags skog de kom fra.
Ordet «dryade» kommer av det greske ordet drus (genitiv druos) som betyr eik, avledet av protoindoeuropeisk *deru- eller *dreu- (= fast, solid), opphav til ord som «durum», navn som Dante, norsk «tre» og «trau», samt latin durus (= hard), opphav til engelske ord som during (= i løpet av) og to endure (å holde ut).
Daisy Dukes
«Daisy Dukes» er ekstremt korte, formsydde dongerishorts som blir brukt av unge kvinner, originalt i USAs sørstater. De er oppkalt etter figuren Daisy Duke (portrettert av skuespillerinnen Catherine Bach) i den amerikanske TV-serien The Dukes of Hazzard fra tidlig på 1980-tallet.
Etter at TV-serien ble tatt av sendeplanen ville sannsynligvis navnet «Daisy Dukes» ha mistet sin popularitet, hadde det ikke vært for sangen «Dazzey Duks» av hiphop-artisten Duice på 1990-tallet. Duice gjenopplivet ikke bare navnet, men introduserte det også for en ny generasjon som ikke var klare over hva det betydde.
I 2005 ble det igjen skapt blest rundt navnet da Jessica Simpson hadde rollen som Daisy Duke i filmen The Dukes of Hazzard, basert på den populære TV-serien fra 80-tallet.
Daisy Duke
Spanias geografi
Spania grenser til Frankrike og Andorra i Pyreneene i nord, og til Portugal i vest. I øst og sør grenser Spania til Middelhavet, og det smale Gibraltarstredet skiller Spania fra Afrika. I nordvest grenser Spania til Atlanterhavet og Biscayabukten. I tillegg til landområdene på Den iberiske halvøy er også øygruppene Balearene i Middelhavet og Kanariøyene i Atlanterhavet nordvest av Afrika del av Spania. Spania hevder også suverenitet over fem mindre områder på kysten av Marokko: Ceuta, Melilla, Islas Chafarinas, Peñón de Alhucemas og Peñón de Vélez de la Gomera.
Topografi
Sentralt i Spania ligger høysletten Meseta Central. Med en utstrekning på over 200 000 kvadratkilometer utgjør den over to femtedeler av Spanias samlede areal. Høysletten deles i to av de sentrale fjellkjedene kjent som Sistema Central, som strekker seg fra Sierra de Guadarrama (nord for Madrid) i øst til Sierra de Gata ved grensen til Portugal i vest, og videre til Sierra da Estrêla i Portugal. Høysletten avgrenses i nord av de cantabriske fjellene, i øst av fjellkjeden Sistema Ibérico og sørgrensen dannes av fjellkjeden Sierra Morena.
Et annet svært karakteristisk landskap i Spania er fjellkjeden Pyreneene som danner grense mot Frankrike i nord. Toppene i denne fjellkjeden er over 3000 meter høye, og fjellkjeden strekker seg fra Cap de Creus ved Middelhavet til Biscayabukten. Sør for Pyreneene og nordvest for Sistema Iberico ligger den store elvedalen Ebrodalen. De cantabriske fjellene ligger som en forlengelse av Pyreneene mot vest, innenfor Spanias nordkyst.
I sørøst finner vi fjellkjedene Sierra Nevada og Sierra Segura, det høyeste fjellet på det spanske fastlandet, Mulhacen som er 3 478 meter over havet, ligger i Sierra Nevada.
I tillegg til fastlandet kommer de to øygruppene Balearene og Kanariøyene. Balearene ligger i Middelhavet øst for Spania, og består av øyene Mallorca, Menorca, Cabrera, Ibiza og Formentera. Det høyeste punktet på øyene er Puig Major på Mallorca, 1 445 moh. Kanariøyene er en vulkansk øygruppe nordvest for Afrika. Den består av øyene Lanzarote, Fuerteventura, Gran Canaria, Tenerife, Gomera, La Palma og Hierro. Det høyeste fjellet i Spania er Teide på Tenerife som er 3 718 moh.
Elver
De fleste elvene på Den iberiske halvøy renner vestover fra fjellene øst for Meseta Central, og ut i Atlanterhavet. Det viktigste unntaket her er Spanias lengste elv Ebro som har sitt utspring i de cantabriske fjellene og renner i østlig retning, med utløp i det Det baleariske hav i Middelhavet. Andre større elver som har sitt utløp i Middelhavet er Júcar og Segura.
De største elvene som renner i vestlig retning ut i Atlanterhavet er Tajo med sideelven Jarama, Duero, Guadiana og Guadalquivir. Tajo er også den lengste elven på Den iberiske halvøy, men er likevel ikke regnet som Spanias lengste elv siden den i liket med Duero også renner gjennom Portugal. Guadiana og Guadalquivir har sitt utløp i sør for Portugal i Cádizbukta, Guadiana danner grense mellom Spania og Portugal den siste biten. I Galicia i nordvest finner vi elven Miño som har sitt utløp ved Portugals nordgrense.
Administrativ inndeling
Spania er delt inn i 17 autonome regioner som igjen er inndelt i 50 provinser. I noen tilfeller utgjør en provins alene også en autonom region. Provinsene er igjen inndelt i kommuner (municipios). I tillegg til dette kommer den historiske inndelingen av provinser i comarcas, som i noen grad sammenfaller med kommunegrensene og andre steder er består av flere kommuner. Det varierer fra provins til provins om comarcaene har noen offisiell status.
Demografi
Spania har en befolkning på 44 708 694 (2006), noe som gir en befolkningstetthet på 87,8 innbyggere pr. kvadratkilometer. Befolkningstettheten er en av de laveste i Vest-Europa. Med unntak av området rundt hovedstaden Madrid er de største befolkningskonsentrasjonene å finne langs kysten.
Innbyggertallet i Spania ble fordoblet i løpet av 1900-tallet, men veksten var svært ujevnt fordelt som følge av flytting fra landsbygda inn til de store byene. Denne urbaniseringen fant sted senere i Spania enn i mange andre europeiske land, og som følge av den gikk folketallet i løpet av 1900-tallet ned i 11 av Spanias 50 provinser.
De siste 25 årene av forrige århundre gikk fødselstallene i Spania dramatisk ned, og i dag ligger fertilitetsraten på 1,28, noe som gjør at Spania har en av de laveste fertilitetsratene i verden.
Byer
De største byene i Spania i folketall (2005) er:
De største byområdene er
Pikerfoss kraftverk
Pikerfoss kraftverk er et vannkraftverk ved Djupdal i Kongsberg kommune i Viken. Verket sto ferdig i 1983.
Verket utnytter et fall på 13 meter i Numedalslågen. Kraftverket er et typisk elvekraftverk uten eget reguleringsmagasin. Numedalslågen er oppdemmet ved kraftverket, og etter at vannet er brukt i verket føres det i en 1 km lang tunnel tilbake til elven.
Eier er Glitre Energi Produksjon AS
Panagra
Pan American-Grace Airways, bedre kjent som Panagra, var et amerikansk flyselskap, etablert som et Fellesforetak mellom Pan American World Airways og Grace Shipping Company.
Historie
Panagra opererte flyvningen mellom United States og land i Sør-Amerika omkring Andesfjellene, så langt syd som Buenos Aires og Santiago de Chile. Selskapet ble grunnlagt i 1929, med base i Lima i Peru. Aksjekapitalen var likt fordelt mellom Pan Am og Grace & Co. Selskapet ble opprettet for å konkurrere med SCADTA, et tyskeiet selskap og hadde en halvveis monopolistisk stilling for flytrafikken på Sør-Amerika gjennom 1940- og 1950-tallet.
Mellom Pan Am og Panagra var det avtalt at Pan Am skulle operere flyvninger mellom US og østkysten av Sør-Amerika, mens Panagra skulle betjene byene på vestkysten (Colombia, Ecuador, Bolivia, Paraguay, Chile, Peru og Buenos Aires). Etter 36 år med et vellykket samarbeide besluttet likevel Pan Ams president i 1965, Juan Trippe, at det var på tide å avslutte og solgte sin 50% eierandel i Panagra til Braniff International Airways. Panagra sluttet seg sammen med Braniff International og tok Braniffs navn i mars 1967. Braniff opererte med hell alle Panagras ruter til Sør-Amerika med de nye DC-8 frem til 1982, da Braniff gikk konkurs. Rutene på Sør-Amerika ble kjøpt opp av Eastern Air Lines som fortsatte å operere med sine egne piloter, men beholdt Panagras bakkepersonell og kabinpersonale. Da også Eastern måtte melde pass og gikk konkurs i tidlig på 1990-tallet ble rutene kjøpt opp og operert av American Airlines frem til i dag.
Trinidad (Uruguay)
Historie
Trinidad ble grunnlagt i 14. april 1804 av Manuel Ubeda.
Befolkning
Trinidad har 21 429 innbyggere (Beregning 2011).
Kilde:
Økonomi
Den viktigste aktiviteten er landbruk, Unión Rural de Flores.
Kultur og severdigheter
Byen har noen viktige turistattraksjoner:
Transport
Ruta 3 forbinder Trinidad med San José (sør) og Bella Unión (nord).
Ruta 14 forbinder Trinidad med Mercedes (vest) og Durazno, Florida, Lavalleja og Ruta (øst).
Ruta 57 forbinder Trinidad med Cardona, i Soriano, og Sarandí Grande i 🇺🇾.
Tjensvoll
Tjensvoll er en gammel gård og bydel som i dag regnes som et delområde i Hillevåg bydel i Stavanger.
Delområdets areal er 2,68 km² og innbyggertallet i 2005 var 5 756 personer.
Tjensvoll slik vi regner det i dag er begrenset av Madlaveien, Mosvatnet, Ullandhaugveien, Folkeviseveien og grøntarealet ned til krysset mellom Morgedalsveien og Madlaveien. Fra gammelt strakte gården Tjensvoll seg over Madlaveien, til det som var Lassatjernet og som nå er fotballbanene på Lassa. Tjensvoll strakte seg også et lite stykke langs Eiganesveien mot byen. Grensen mot Ullandhaug gikk parallelt med Ullandhaugveien, men ikke helt bort. Fra 1950 har Tjensvoll endret seg fra å bestå av gårder, til å bli en tettbygd bydel.
For Tjensvoll historie, se artikkelen om Tjensvolls historie.
Navnet Tjensvoll
Uttalen var omkring 1900 «Kjæ’nnsvådl». Uttalen har med tiden blitt mer lik skrivenormalen.
Fra landsbygd til drabantby
I 1900 var innvirkningen av byen stor. Folketallet på Tjensvoll hadde vokst kraftig de siste tiårene og var på 171 personer. I tillegg til bønder og de som var knyttet direkte til jordbruksaktiviteter finner vi folk som arbeidet på vognfabrikken på Hillevåg, hermetikkfabrikker og gartneri, som tømmermann, handelsmenn, kontorist, redaktøren i avisa Stavangeren (Håkon Moe), lærer, kjører, sjømann og skredder, og med husflid. Endringene fra tellingen i 1865 var markert. Det var som vi husker bare en mann på Tjensvoll som hadde et «by-yrke» i 1865. Endringen har kommet i løpet av 1870- og 1880-årene.
I 1914 hører vi for første gang om industrivirksomhet på Tjensvoll. Tjensvoll Iskompani skar is i Mosvatnet på vinterstid som ble fraktet til hermetikkindustrien i byen.
I 1865 kjøpte Stavanger kommune Mosvatnet, som drikkevannskilde for byen. I 1928 ble Tjensvollbassenget vedtatt utbygd. Det er et stort vannbasseng, som fortsatt er i bruk og som ligger mot grensen til Madla. Det er sprengt ned i fjellet og 22 000 kubikkmeter stein ble fjernet. I mai 1930 kunne en pumpe opp vann fra Stokkavatnet til bassenget. Fra bassenget fikk en trykk på vannet når det skulle videre ned i Stavanger. Mosvatnet hadde til da vært drikkevann for Stavanger, men med Tjensvollbassenget ble det slutt. I 1959 ble Stokkavatnet erstattet med vann fra Gjesdal, men bassenget på Tjensvoll ble beholdt. Nå er det bygd en ny tilførselsledning til bassenget gjennom Haugtussa. Det førte til stor diskusjon om trasévalget. Selve bassenget ble også kraftig utvidet med sprengningsarbeider omkring 2000.
I 1965 ble Madla og Hetland, med blant annet Tjensvoll og Ullandhaug en del av Stavanger. Folkeveksten de neste to tiårene kom da også i disse nye bydelene. I 1969 ble det laget en utbyggingsplan for Tjensvoll. I 1972 startet utbyggingen og fram til 1980 var Tjensvoll i hovedsak utbygd, slik vi kjenner bydelen i dag. Tjensvoll blir fra denne tiden en drabantby til Stavanger. Noe av det mest særegne av husbyggingen på Tjensvoll er Haugtussa. Byggestilen med tette lave hus var noe helt nytt i landet.
Folketallet på Tjensvoll nådde en topp i 1980. Siden har den vært rimelig stabil, stort sett med i underkant av 6 000 innbyggere. I 1987 sluttet Tjensvoll formelt å være en egen bydel. Tjensvoll ble en del av Hillevåg bydel. Mange opplever denne oppdeling som svært kunstig, og de fleste har Madla Amfi som sitt nærmeste kjøpesenter og ikke området omkring Kilden. Tjensvoll er hengt på Hillevåg bydel, for at Hillevåg bydel ikke skal bli for liten.
Offentlig ansatte i stat, fylkeskommune og kommune er den klart største gruppen av sysselsatte på Tjensvoll. Den nest største gruppen er de som ansatt med handelsvirksomhet.
De første elleve månedene i 1998 kom om lag 5% av alle politianmeldelser i Stavanger fra Tjensvoll. I forhold til folkemengden, var tallet på anmeldelser nær gjennomsnittet for Stavanger. Den klart største gruppen av anmeldelser er tyverier. Det anmeldes nesten ett tyveri fra Tjensvoll hver dag. Ser en derimot på skadeverk og tagging ble det de første elleve månedene i 1998 bare anmeldt 28 saker. Det er nok vesentlig mindre enn det var omkring 1990. Tallet på anmeldte legemsskader er svært lavt, – mindre enn en i måneden.
Med sosial boligbygging, hvor det var viktigst å skaffe mange og funksjonelle boliger, var det ikke grunnlag for store eller dyre boliger. Finansieringen av utbyggingen gikk i stor grad gjennom Husbanken, og innen de rammer som banken satte til størrelser. Det var mange unge innflyttere og det var mange arbeidsfolk. Mange som fikk bolig var også folk med sosiale problemer. Ved valg markerte Tjensvoll seg tidlig som en «rød» bydel. Mange stemte Arbeiderpartiet og partiet hadde også i mange år sitt eget lokallag på Tjensvoll. Tjensvoll er fortsatt «rødere» enn gjennomsnittet for Stavanger. Trenden i resultatene er likevel at forskjellene mot resten av Stavanger jevner seg ut.
Fra religiøs ensretting til mangfold
Tjensvoll hørte til Mariakirken i tidlig middelalder og Domkirken fra senmiddelalderen. I 1849 ble den en del av Frue sokn. I 1854 ble Hetlandskirken på Storhaug ferdig. Den var sognekirke for Tjensvoll. På gravlunden rundt kirken er det fortsatt flere graver fra Tjensvoll. I 1930 ble Tjensvoll igjen lagt til Domkirken. Tjensvoll prestegjeld ble opprettet 15. februar 1967.
Tjensvoll kirke ble tegnet av Byarkitekten i Stavanger og den ble innviet 4. mai 1978. Siden er kirken bygget ut i retning mot Solborg folkehøgskole. Den er bygget som arbeidskirke. Det er og har også vært mange tilsluttede foreninger: sangkor, speideren, barnehage og førskole i kjelleren, barneforeninger, søndagsskole, ungdomsklubber, kirkeringer, opplegg for eldre på dagtid, julemesser, ferieklubb og mye annet.
Ved slutten av 1970-tallet ble Den norske kirkes autoritet og særstilling svekket. Årsaken var i hovedsak knyttet til kvinnebevegelsens kamp for selvbestemt abort, men også til indre stridstemaer i kirken som demonutdrivelser og kvinners likestilling. Utover fra 1980-tallet har vi fått et større mangfold. Flere er blitt medlemmer av sekter, vi har fått innflyttere med andre religioner og en del er utenfor alle religiøse organisasjoner.
8. mars 1996 søkte tre iranere tilflukt i Tjensvoll kirke. De hadde fått sitt andre avslag på oppholdstillatelse og skulle ut av landet dagen etter. De ble boende i kjelleren på kirken i over ett år, til 3. juli 1997. De som bodde i kirken var i stadig fare for å bli arrestert og sendt tilbake til Iran. Mens de bodde på Tjensvoll lot de seg døpe. Motivering og handlingen ble grundig diskutert i pressen da konverterte muslimer er i fare, dersom de returnerer til Iran. Penger til mat fikk de av frivillige gaver. I november 1998 ble fem iranere sittende igjen i Tjensvoll kirke etter gudstjenesten – to voksne og tre barn, som ønsket asyl i Norge.
I 1965 ble Tjensvoll gravlund anlagt, og i 1995 ble kapellet innviet. Det ble i lokalpressen argumentert mot et stålkors som var hengt opp i lokalet. Kirkevergen hadde lovet at det skulle bli tatt hensyn til ulike livssyn i utsmykkingen av kapellet. Korset ble da sett på som et løftebrudd. Diskusjonen ble dempet da det ble anskaffet et teppe, som kunne henges over korset ved ikke kristne gravferder. Tjensvoll kapell ble det første kapellet i Norge, som er innviet til bruk for Human-Etisk Forbund.
Vi har også fått de første kirkebyggene på Tjensvoll, som ikke er knyttet til Den norske kirke:
«Welcome to this mess»
Den gamle forsnakkelsen fra statsminister Odvar Nordli : «Welcome to this mess», er nok slik mange på Tjensvoll opplever Oljemessa. Fra 1974 har det vært Offshore Northern Sea-messe (ONS) (oljemesse) hvert andre år. Mange på Tjensvoll har opplevd det som en mulighet til å leie ut hus eller rom for god betaling. For andre er det trafikkaos og parkerte biler over alt, hvor de ikke burde være.
Siddissenteret omfatter et 80 mål stort område. En stor del at messeområdet er anlagt på ei myr, og delvis også på en gammel fyllplass. Fyllplassen var Litla Mosvatnet som ble fylt igjen omkring 1970. På området står huset Hansons minne etter tegnelærer og kunstneren Bernhard Fredrik Hanson på Kongsgård skole (født 1821 og død 1883). Han forvandlet området til et eventyrrike.
Siddishallen ble bygd først, senere har en fått flere andre bygg. Størst er Stavanger Idrettshall, med ståplass til 4000 på tribunene. Det har vært opp til 8000 personer i hallen samtidig. Årlig er det omkring 180 000 besøkende. Tennishallen har årlig omkring 100 000 besøkende og Siddishallen 60 000.
Stavanger Indremisjon har bygd en møte- og konferansesal med plass til nærmere 2000 personer like ved Stavanger Idrettshall og tilknyttet Scandic Forum hotell.
DNB Arena som er hjemmebane til ishockeylaget Stavanger Oilers åpnet i oktober 2012 og kostet 210 millioner kroner.
Skolene
Fra 1885 fikk Tjensvoll skolebygg i Tjensvollkrysset – i Eiganesveien 175. Den var for Stokka og Tjensvoll skolekretser. I 1897 ble det vedtatt en endring av skolekretsene. Følgen av det var at en bygde Holen skole i Schankeholen. I 1907 ble det en ny kretsregulering og Holen skole nedlagt. I 1916 ble det bygget et nytt skolebygg på Eiganesveien. Fortsatt står denne bygningene like ovenfor Essostasjonen, og brukes nå til barnehage. I 1949 var det om lag 150 elever fordelt på 5-6 lærere.
Første byggetrinn på dagens Tjensvoll skole var ferdig i august 1956. Det var da 12 klasser. I 1966 ble andre byggetrinn ferdig med blant annet administrasjonsfløyen. I 1977 ble det foreløpig siste byggetrinnet ferdig. Det er den delen som gymnastikkhallen og biblioteket er i.
Barnekullene på 1970-tallet var svært store. Mange unge hadde etablert seg, og det var behov for mer plass enn det Tjensvoll skole hadde. I 1977 var elevtallet på Tjensvoll skole rekordhøyt med 621 elever. Etter hvert ble det så god plass på skolen, at det høsten 1993 også ble en nederlandsk avdeling. Den nederlandske avdelingen hadde i 1996 tjue barn. I dag har Tjensvoll skole om lag 400 elever.
Skolen har hatt problemer med inneklimaet. En innemiljøundersøkelse i 1991 viste at Tjensvoll kom dårligst ut av alle skoler i Stavanger. Like før jul 1995 ble det bevilget 7,6 millioner kroner på å utbedre skolen, blant annet for å bedre inneklimaet. I 1996 og 1997 ble det utført en omfattende ombygging av skolen.
I 1993 tok Tjensvoll skole imot sine første seksåringer, som prøveskole. Obligatorisk skole for seksåringer begynte ved skolestart i august 1997. På utsiden av skolen har dette resultert i en liten lekeplass i et hjørne av skolegården.
I oktober 1919 begynte Solborg Folkehøgskole. Det var misjonsorganisasjonene i Stavanger og omegn som sto for tiltaket. Første skoleår var det 63 elever. Nå har skolen 130 elever.
I 1967 startet byggingen av Tjensvoll gymnas. Det har senere fått navnet St. Svithun gymnas, og i dag St. Svithun videregående skole.
Tjensvoll skolekorps ble stiftet 9. september 1949. I starten var det to velbrukte basser og seks trompeter. Det var i starten bare gutter med i korpset. Korpset har gjennom årene deltatt i flere konkurranser i inn- og utland. De har blant annet vunnet første divisjon i NM for brassband, Tonica Champion, kretsmesterskap, en internasjonal musikkfestival i Nederland, fått pris som beste brassband på en internasjonale ungdomsmusikkfestivalen i Wien, og fått andre pris i brassbandfestivalen i Genève. I 1996, 1998, 2002 og 2006 vant de sin klasse i Stavanger Open. 17. mai 1997 vant de premien som best korps i barnetoget. I 1989 laget den kjente britiske komponisten Roy Steadman Alan en komposisjon som hyllest til korpsets 40-årsjubileum, og til dirigenten gjennom mange år – Nils Haara. «Tjensvollsangen» er også nært knyttet til Tjensvoll skole og skolekorpset. Den ble laget av Helene Hanssen, og ble framført første gang ved korpsets skolekonsert 17. mars 1986. Siden har den vært sunget ved mange arrangementer ved skolen.
Fra kveghandler til Tjensvollsenteret og Brustabua
Første gang vi hører om handelsvirksomhet på Tjensvoll var i 1891. Da det bodde en kveghandler her. Han reiste nok omkring og kjøpte opp husdyr som han solgte videre.
Handelsvirksomheten på Tjensvoll er i dag konsentrert om Tjensvollsenteret. Det har likevel vært kolonialforretningen noen andre steder – Tjensvollveien, Henrik Ibsens gate og i Kunstløpveien. Fra 1948 var J. Medhus kolonial på Tjensvollveien, så var det S Finnestad Kolonial. Den er nå nedlagt. Omkring 1920 var Skankeholen forbruksforretning i Schankeholen. Senere ble det Økonom. Leas kolonial ble til Tjensvoll Snarkjøp. I mars 1997 anmeldte formannsskapet Tjensvoll Snarkjøp til politiet fordi butikken hadde åpent på søndager. Bensinstasjoner og storkiosker kunne selge dagligvarer på søndager, men ikke butikker. I juli 1997 henla politiet saken. Våren 1998 vedtok Stortinget Sylvia Brustads forslag om at dagligvareforretninger under 100 kvadratmeter kan holde åpent søndager, og dagligvarebutikken på Tjensvoll befant seg med ett fire kvadratmeter innenfor lovens grense. I august 1998 skiftet Tjensvoll Snarkjøp navn og ble til Stavangers og landets første Brustadbu.
Fram til 1985 het den store matvarebutikken på Tjensvollsenteret Mattorget A/S og Mattorget Tjensvoll Supermarked A/S. Så ble den til Goggen. I september 1989 gikk Goggen konkurs og Mauritz Helland overtok. Senere solgte Mauritz aksjene og «Mauritz» ble en del av Hakongruppen, men navnet ble beholdt. I 1996 ble navnet endret til ICA-Mauritz, med samme eiere, men med nytt navn for å bedre profileringen. Senere har det vært flere navneskifter med variasjoner rundt navnet ICA. I 2019 er det Bunnpris som har butikken.
På slutten av 1980-tallet og begynnelsen av 1990-tallet var Tjensvollgjengen godt kjent. Ungdommer fra hele Stavanger samlet seg på Tjensvoll og gjorde hærverk med blant annet knusing av ruter og ødeleggelse av telefonautomater. I november 1990 var det organisert 30 voksne på Tjensvoll som gikk rundt på Tjensvoll annen hver fredag («Natteravnene»). De gikk rundt i bydelen i grupper fra klokka 18 til 24 annen hver fredag. Voksenkontakten førte snart til at gjengen forsvant. Herjingene var slik at mange butikker sluttet og flyttet ut. Ved ruteknusing var egenandelene så store at utleggene ble svært store. Da Madlatorget sto ferdig flyttet mange butikker dit, og Tjensvollsenteret ble en «spøkelsesby». Mulige kjøpere og leieboere ble skremt av Tjensvollgjengen og kundene sviktet Tjensvoll. På det som i en periode var et «utdødd» senter kom optimismen tilbake, og en lang rekke butikker åpnet. Noen klarte seg bra, mens andre bare ble en kort periode. Da Madla amfi, åpnet ble det igjen stille på Tjensvollsenteret da flere butikker flyttet dit.
Sommeren 1995 hadde postkontoret for første gang sommerstengt i tre uker. De sluttet også med å motta og levere ut postpakker. Etter det ble det en kraftig nedgang i omsetning ved kontoret. Høsten 1995 var det en underskriftskampanje, mot å nedlegge postkontoret. Det ble også holdt folkemøter, for å få beholde kontoret. Maureen MacGregor reiste rundt til rikspolitikere og postverket for å få stanset nedleggingen, men til ingen nytte. Det ble også samlet inn 3000 underskrifter, som protesterte mot nedleggingen. Det er del av en rasjonalisering, som har foregått for Postvesenet over hele Norge. 1. juni 1996 skulle postkontoret nedlegges for godt. Det ble startet forhandlinger med Mauritz om at de skulle drive postkontoret, men uten resultat. 31. desember 1996 ble kontoret nedlagt for godt. 31. desember 1996 ble det lagt ned krans foran postkontoret. Et trettitalls pensjonister sluttet da opp om en prosesjon til Postkontoret. Det ble holdt appeller og sunget selvkomponerte sanger til kjente salmetekster. Etter noen år ble det igjen postkontor på Brustadbua, og fra 2008 flyttet den til ICA.
Hoteller
Under krigen ble det bygd et tysk offiserskasino på Tjensvoll. Etter krigen overtok Hetland kommune bygningen. I denne bygningen ble Alstor Hotell startet av Arne Storhaug, derav navnet Alstor. L-en i Alstor er forbokstaven til Leif Storhaug, som var bror til Arne. De første gjestene kom 30. mai 1950. Fra 1976 drev sønnen Per Storhaug hotellet fram til 1998. I februar 1998 gikk hotellet inn i kjeden First-hotellene. I 2015 ble hotellet brukt som asylmottak. I 2020-2021 ble det bygd boligblokker på tomta.
I 1970 ble Esso motorhotell åpnet ved Tjensvollkrysset. I 1984-2003 var det et Scandic hotell. Så ble det bygd boligblokker på tomta.
Rica Forum Hotel åpnet 7. september 2001. Det ble så Scandic Forum Hotel i 2015. Under koronapandemien ble Scandic Forum Hotel nedlagt i juni 2021. Det var Stavangers største kongresshotell med bruk av Stavanger Forum. Det er Stavangers høyeste bygning med 21 etasjer, og rager 60 meter over bakken. Det elipseformete bygget er dekket med glass og aluminium.
Trafikksituasjonen
Mange deler på Tjensvoll er regulert som bilfrie og det har skapt et godt oppvekstmiljø for barna. Madlaveien er inntegnet på et kart alt i 1791. Det var da en gang- og ridevei. Madlaveien ble så bygd som kjørevei i 1895-1896. I 1898 ble det vedtatt å bygge vei fra bygrensen til Skankeholen og videre til Auglend. I 1899 ble Ullanhaugveien påbegynt, men ble ikke ferdig før i 1906-07. Så seint som på 1950-tallet var det to grusveier som møttes i Tjensvollkrysset.
Generell trafikkøkning, men også utbyggingen av Rennfast, har ført til en kraftig trafikkøkning på Tjensvoll, og særlig i Tjensvollkrysset, på Madlaveien, Tjensvollveien og Henrik Ibsens gate. I 1997 var det daglig 40 000 biler som passerte Tjensvollkrysset. Krysset er ombygd i flere omganger for å kunne ta den økende trafikken. Åpningen av Eiganestunellen i 2020 har medførte en kraftig reduksjon i trafikken i Tjensvollkrysset, Tjensvollveien og Henrik Ibsens gate.
Tjensvollkrysset hadde tidligere broer for fotgjengere og syklister, men erstattes med en sirkulær bro over hele krysset, som på folkemunnet har fått navnet "Glorien". Den ble tatt i bruk sommeren 2010.
Grunnkretser
Tjensvoll er administrativt inndelt i ni grunnkretser: 11032001 Felt a, 11032004 Solborg/felt c, 11032005 Felt e, 11032007 Felt d, 11032008 Felt f, 11032009 Haugtussa 1, 11032010 Haugtussa 2, 11032011 Ullandhaug 1, 11032012 Ullandhaug 2 og 11032000 Tjensvoll. Felt d, Haugtussa 1 og Ullandhaug 1 tilhører Madla bydel.
Håndball under Sommer-OL 1976
Håndball var med på det olympiske programmet for tredje gang under OL 1976 i Montréal. For første gang deltok kvinner i OL-håndballen. Tolv herrelag og seks kvinnelag. Sovjetunionen vant gullmedaljene i både dame- og herreturneringen.
Phishing
Phishing, på norsk også kalt nettfisking, er en betegnelse på digital snoking eller «fisking» etter sensitiv informasjon, som passord eller kredittkortnummer. Uttrykket kommer fra engelsk fishing, der f-en er erstattet med «ph», som er vanlig hackersjargong.
Denne formen for datakriminalitet er i rask utvikling. De som står bak utvikler stadig nye metoder og phiskeredskaper, som ikke nødvendigvis er beskrevet nedenfor eller på anti-phishing-nettsteder.
Framgangsmåte
En vanlig framgangsmåte er at en person sender en e-post og utgir seg for å være fra for eksempel en stor bank. E-posten sendes ut til en rekke personer og opplyser for eksempel om at det er problemer med noen kredittkort fra den banken. Problemet kan imidlertid, ifølge e-posten, løses lett ved å følge en vedlagt lenke til en nettside, svare på spørsmål der og fylle inn personalia og kredittkortinformasjon. Denne informasjonen brukes så til å tappe kredittkortet for penger. Det hele gjøres mer troverdig ved at e-posten ser ut som den er fra en anerkjent bank og at nettsiden man kommer til ser helt ut som de offisielle nettsidene til denne banken.
I tillegg kan e-posten for eksempel bruke et skript som først åpner bankens faktiske nettsider og deretter et mindre vindu, som angriperen laster fra sin server, hvor adressefeltet ikke er synlig. Dette gjør at det for mange ser ut som man er kommet inn på bankens nettsider, og det føles tryggere å fylle inn den aktuelle informasjonen. Og selv om de fleste kanskje ikke lar seg lure, tilsier «de store talls lov» at så mange blir lurt at denne formen for datakriminalitet har vist seg lønnsom.
Andre framgangsmåter er at den første henvendelsen kommer via chat / lynmeldinger eller telefon. Henvendelsen kan gi seg ut for å være fra en kjent programvare- eller sikkerhetsleverandør (for å vekke tillit) og opplyse om at det er problemer med din datamaskin, noe de skal hjelpe deg å løse. Deretter guides du til nettsteder eller andre handlinger der målet er at du skal gi fra deg vital informasjon (identitet, passord, bankinformasjon osv.) som så kan misbrukes.
Spear phishing
Spear phishing (spydphiske) er en selektiv, avansert og sofistikerte form for phishing. Den retter seg ofte mot bedrifter. Angriperen samler inn informasjon på forhånd, for eksempel om kunde, leverandør, avtaler og samarbeidspartnere. Denne informasjonen brukes så til å bygge kredibilitet i en e-post, ved å referere til interne ting og navn som er kjent for mottageren.
Beskyttelse
Det finnes flere ulike programmer på nett for deteksjon av phishing. Nye versjoner av de mest populære nettleserne (Microsoft Edge, Firefox, Opera og Chrome) har beskyttelser mot dette. Likevel er også brukeropplæring meget viktig for å beskytte seg best mulig. I tvilstilfeller kan en bruker f.eks. kontakte banken eller den institusjonen som e-posten utgir seg for å være fra. Hvis en henvendelse besvares pr. e-post, bør e-postadressen skrives inn manuelt, og ikke ved å klikke «Svar» fra den tvilsomme meldingen.
Tannøya
Tannøya (lulesamisk: Dattajsuoloj) er ei øy i Hamarøy kommune i Nordland. Øya ligger i Vestfjorden, nordvest for Ulvsvåg. Høyeste punkt på øya er Tannøytuva på 231 moh.
Paul Ogorzow
Paul Ogorzow (født 29. september 1912 i Muntowen i det daværende Øst-Preussen, død 26. juli 1941 i Plötzensee fengsel i Berlin) var en tysk seriemorder og voldtektsmann i Berlin som var ansvarlig for flere dødsfall og drapsforsøk i en 10 måneder lang periode mellom september 1940 og juli 1941, før han ble pågrepet og henrettet i fengsel.
Bakgrunn
Ogorzow var et uekte barn av en gårdstjener, og hans bestefar fylte ut hans fødselsattest med tre kors og navnet Paul Saga.
I 1924 ble Paul fosterbarn hos Johann Ogorzow, en gårdsarbeider i Nauen i Brandenburg, rett vest for Berlin, og Paul tok fosterfarens etternavn. Han arbeidet først på gården, deretter i en støpejernsfabrikk i Brandenburg.
I 1931 sluttet Ogorzow seg til NSDAP, og gikk året etter inn i Sturmabteilung, hvor han på tidspunktet for sine forbrytelser rundt 1940 hadde graden Scharführer.
I 1934 ble han ansatt i Deutsche Reichsbahn, først som arbeider med å legge spor, deretter avanserte han til assisterende stillverksbetjent ved S-Bahn mellom Rummelsberg og Karlhorst fra 1938.