cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Inga Sparboe
Inga Sparboe (født Johandatter) (23. oktober 1879 i Tromsø, død 24. desember 1951) var en norsk foreningskvinne. Sparboe var svært aktiv i arbeidet med døveforeningen i Tromsø, og var formann for Tromsø Døveforening fra 1915. Døveforeningen i Tromsø arrangerte blant annet møter og gudstjenester og skaffet fribilletter (reise) slik at døve fra Troms og Finnmark kunne delta på møtene. Hun var også aktiv i arbeidet med vanførehjemmet i Tromsø, som på denne tiden (ca. 1919) ble ledet av Tora Harildstad.
Sparboe bodde en periode i Narvik hvor hun tok initiativet til å opprette en døveforening i 1930. Sparboe var også engasjert i døvesaken på nasjonalt plan og var en av grunnleggerne av Norske Døves Landsforbund som hadde stiftelsesmøte i 1918 i Trondheim. Hun satt flere år i forbundsstyret. I bladet «Organ for norske döves landsforbund» kunne man i 1934 lese at «Med fru Inga Dahl-Sparboe innen rekkene av de mennesker som arbeider for døvesaken kan de døve føle sig trygge på at deres sak ikke glemmes».
Harlequinade
Harlequinade er en britisk komisk teatersjanger, definert i Oxford English Dictionary som «den delen av en pantomime der Harlequin og Clown spiller hovedrollene». Pantomime er i denne sammenhengen britisk pantomime, familieunderholdningen som etterhvert ble bedre kjent som «Christmas panto».
Den britiske harlequinade var en fast del av britiske pantomimeforestillinger fra 1700-tallet til 1930-årene, og skilte seg fra de fleste andre Harlekin-forestillinger ved at den britiske Harlequin med årene endret seg fra å være commedia dell’artes pøbelaktige og frekke tjenerskikkelse Arlecchino til å bli en romantisk beiler. Handlingen og bifigurene i den britiske harlequinade lignet dem i andre harlekinader, bortsett fra Clown (Klovn) som var en nyskapning i England.
Historien i en harlequinade er gjerne en komisk hendelse i livet til de fem hovedpersonene: Harlequin som elsker Columbine; Columbines grådige og dumme far Pantaloon (utviklet fra Commedia dell’arte-karakteren Pantalone), som, i samarbeid med den rampete Clown, prøver å skille de unge elskende; og Pantaloons tjener, Pierrot. Stykket inneholder vanligvis kaotiske forfølgelsesscener med en klønete politimann. Den siste harlequinade ble spilt på Lyceum Theatre i London i 1939
1500- til 1700-tallet
I løpet av 1500-tallet spredte den tradisjonelle, italienske komiske teaterformen commedia dell’arte seg til hele Europa, og på 1600-tallet var ulike tilpasninger av commedia-rollene vanlige å se i engelske komedier. Den engelske harlequinade skiller seg fra commedia dell'arte på to viktige områder: For det første er Harlequin blitt hovedpersonen, den romantiske helten, ikke en komisk og skurkaktig tjener, slik Arlecchino i commedia dell’arte ofte var. For det andre var harlequinaden den første tiden et stumspill, med mime, musikk, stilisert dans og annen fysisk utfoldelse. Fra 1843 ble det tillatt også for andre teatre enn de såkalte Patent Theatres å vise teaterstykker med dialog, men harlequinaden forble primært en visuell underholdningsform.
Ved begynnelsen av 1700-tallet ble «italienske nattscener» populære i London. Disse forestillingene fulgte i stor grad commedia-tradisjonen, men ble spilt i kulisser som viste kjente London-omgivelser. Ut fra de italienske nattscenene utviklet den engelske harlequinade seg. Harlequinaden ble snart populær som en komisk avslutning på en lengre underholdningkveld, som også inneholdt mer seriøse innslag, som opera og ballett. En ofte overdådig, magisk forvandlingsscene, styrt av en fe, etter hvert av Harlequin, avsluttet første del av pantomimekvelden, og under denne scenen endret rollefigurene seg til karakterene i neste del: harlequinaden. Mot slutten av 1700-tallet var harlequinaden utviklet til å bli hoveddelen av forestillingen, og forvandlingsscenen fikk stadig mer spektakulære sceneeffekter.
Den grunnleggende handlingen forble i hovedsak den samme i mer enn 150 år, med forfølgelsesscener, narrestreker, magi og groteske slåsskamper og handlinger. I de to første tiårene av 1700-tallet fantes det to rivaliserende Londons-teatre, Lincoln’s Inn Fields Teater og Theatre Royal i Drury Lane. Begge presenterte produksjoner som begynte seriøst med klassiske historier med innslag av opera og ballett, og endte med en komisk «night scene». I 1716 presenterte John Weaver på Drury Lane «The Loves of Mars and Venus – a new Entertainment in Dancing after the manner of the Antient Pantomimes». Ved Lincoln’s Inn presenterte John Rich lignende produksjoner, og spilte selv Harlequin. Teaterhistorikeren David Mayer forklarer bruken av «batteri» eller slapstick og «transformasjonscene»: "«Rich ga sin Harlequin evnen til å utføre magi på scenen, i samarbeid med sceneteknikere som sto i kulissene og opererte det scenetekniske maskineriet. Utstyrt med et magisk sverd eller en stokk (en slapstick) brukte Richs Harlequin våpenet sitt som en tryllestav, slo på deler av kulissene og oppnådde illusjonen av at kulissene endret seg på magisk vis fra ett scenebilde til et annet. Gjenstander ble også forvandlet av Harlequins magiske stokk»"
Richs produksjoner ble svært populære, og andre teaterprodusenter, som David Garrick, begynte å produsere sine egne pantomimer. Dette skjedde i flere av Londons teatre gjennom hele 1700-tallet. Når produsentene gikk tom for historier fra gresk eller romersk mytologi, vendte de blikket mot britiske eventyr, populærlitteratur og, fra rundt 1800, mot tradisjonelle fortellinger for barn. Uansett hvilken historie som ble vist i første del av kveldens forestilling, ble den avsluttet med den overdådige forvandlingsscenen, og rollefigurene ble forvandlet til Harlequin, Columbine og deres medspillere i harlequinaden, som i hovedsak forble den samme.
1800-tallet og senere
I begynnelsen av 1800-tallet endret den populære komedieskuespilleren Joseph Grimaldi både Clowns og Harlequins karakterer. Han sørget først for at Clown ble forvandlet fra «en landsens tosk til stjernen i storby-pantomimen». I 1800 sørget Grimaldi for at Clown fikk erstattet sin enkle tjenerdrakt med et strålende, fargerikt kostyme før pantomimen Peter Wilkins: or Harlequin in the Flying World ble oppført. Senere samme år ble Harlequin endret fra en figur som stadig gjorde rampestreker og forårsaket kaos, til en et stadig mer stilisert romantisk karakter, første gang i forestillingen Harlequin Amulet, or The Magick of Mona. Kaos og ugagn ble overlatt til Grimaldis Clown.
Nearly Married
Nearly Married er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Chester Withey.
Harlequinade
1800-tallet og senere
Gjennom 1800-tallet ble teknologien og scenemaskineriet stadig forbedret, og forvandlingsscenen ble mer og mer spektakulær. Kulissene viste som regel et gatebilde og inneholdt skjulte åpninger og feller, fallemmer og juksevinduer. Clown hoppet gjennom vinduer og dukket opp igjen fra fall-lemmer. Han stjal pølser, kyllinger og andre rekvisitter som han stappet i lommene og han overlistet forfølgerne. Vanligvis var det ikke mye talt dialog, men stor aktivitet med en «red hot poker» (en rødglødende ildraker). Harlequin kunne bruke sin tryllestav og forvandle en hund til pølser – og en seng til et hestetrau, til overraskelse for hans sovende offer.
Nearly Married
Handling
Betty Griffon utsetter bryllupet sitt med Harry Lindsey, fordi broren Dick er for sent ute til seremonien deres. Senere, tter å ha fått vite at broren hennes har blitt skadet i en ulykke, nekter Betty å reise på bryllupsreisen deres før broren hennes har blitt mye bedre. Når Harry protesterer på dette, proklamerer Betty at den nye ektemannen er alt for ufølsom og hun krever snart skilsmisse.
Harlequinade
1800-tallet og senere
Harlequinaden mistet sin popularitet mot slutten av 1800-tallet, da music hall, vaudeville og annen underholdning dominerte den britiske komediescenen. I pantomimen ble kjærlighetsscenene mellom Harlequin og Columbine redusert til korte fremvisninger av dans og akrobatikk, eventyrdelen i åpningen av pantomimeforestillingen ble utvidet og gjenopprettet til sin opprinnelige hoveddel av underholdningen, og ved slutten av 1800-tallet var harlequinaden blitt til en kort epilog for pantomimen. Harlequinader ble fremført enda et par tiår, men til slutt forsvant de helt. Den siste harlequinade ble spilt på Lyceum Theatre i 1939, men julepantomimene er utviklet videre og spilles årlig flere steder i Storbritannia – uten harlequinaden.
Nearly Married
Handling
En separasjon innvilges kort tid senere, før Betty og Harry innser at de virkelig elsker hverandre. De bestemmer seg for å gifte seg en gang til, men blir forhindret fra å gjøre dette på grunn av skilsmisse-papirene som forbyr dem fra å gifte seg på nytt. De flytter derfor til New Jersey, for å unngå dette regelverket og få muligheten til å gifte seg en gang til.
Harlequinade
Rollefigurer
Harlequinade-karakterene besto av følgende fem karakterer, i tillegg til flere mindre roller, som for eksempel en lettlurt politimann:
Harlequin
Harlequin (med røtter i Arlecchino-figuren i commedia dell’arte) er gjøgleren og den romantiske helten. Han er en tjener som er forelsket i Columbine. Forelskelsen er gjensidig. Hans lystige humør og kløkt redder ham fra vanskelige situasjoner som hans amoralske oppførsel får ham opp i i løpet av harlequinaden. Han bærer aldri nag eller søker hevn.
John Rich var den som førte den britiske pantomimen og harlequinaden frem til sin store popularitet på begynnelsen av 1700-tallet, og han ble den mest berømte Harlequin i England i sin samtid. Han utviklet Harlequin-karakteren til en rampete magiker, som enkelt var i stand til å unngå Pantaloon og hans tjenere, så han kunne beile til Columbine. Harlequin brukt sin magiske stokk. Han slo med stokken på skjulte hengsler og klaffer, så scenebildene forandret seg og viste ulike omgivelser i løpet av forfølgelsesscenen.
Hôpital Sainte-Périne - Rossini - Chardon-Lagache
Hôpital Saint-Périne, egentlig Hôpital Sainte-Périne - Rossini - Chardon-Lagache, er en sykehusbygning i Paris, Frankrike. Det er en del av Assistance publique - Hôpitaux de Paris og et undervisningssykehus i Universitetet i Versailles. Det er spesialisert i geriatri.
Harlequinade
Harlequin
I 1800, i Drury Lane, i stykket Harlequin Amulet, or The Magick of Mona, var Harlequin endret til en fyr som var «romantisk og livlig, i stedet for rampete». I løpet av 1800-tallet, ble Harlequin en stadig mer stilisert karakter som utførte visse dansepositurer. I siste del av århundret ble Fred Payne og Harry Payne, kjent som «the Payne Brothers», den mest berømte Harlequin og Clown i sin tid.
Hôpital Sainte-Périne - Rossini - Chardon-Lagache
Det ble opprettet i 1807.
Harlequinade
Harlequin
Den opprinnelige Arlecchino fra Commedia dell’arte hadde et blekt, ofte hvitt, ansikt med skitne flekker, og han var kledd i sjaskete klær lappet med tøystykker i ulike farger. Han var en klovnefigur, men i den engelske versjonen var Harlequin aldri klovn. Antrekket hans utviklet seg fra Arlecchinos drakt, men fjernet seg langt fra den. De skitne flekkene i ansiktet ble til en svart maske, eller halvmaske, som alle Harlequiner i de britiske pantomimene har båret. Masken hadde en viktig symbolsk funksjon. Når han løftet den, betydde det at alle kunne se ham, men når han hadde masken foran ansiktet var han usynlig for medspillere og publikum. Antrekket ble stilisert. Lappene ble beholdt, men i en tettsittende drakt med diamantmønster i ulike farger, som indikerte Harlequins sinnsstemning. Når han pekte på en gul lapp var han sjalu, blått stod for sannferdighet og når han pekte på en rød lapp, var det for å vise at han var full av kjærlighet. Kunnskapen om disse symbolene forsvant etter hvert med, utviklingen av forestillinger og spilleform.
Valley Falls (Rhode Island)
Valley Falls er en amerikansk by som ligger i Providence County i Rhode Island.
Harlequinade
Columbine
Columbine (fra Colombina i commedia dell’arte) er en nydelig ung kvinne som har fanget Harlequins interesse. I den opprinnelige commedia dell ' arte fremstiller hun vekselvis Pantalones datter og tjener. I den engelske harlequinaden er hun alltid Pantaloons datter eller myndling. Hennes rolle dreier seg i hovedsak om hennes romantiske interesse for Harlequin. Hun er ofte kledd som en tjenerjente, med forkle og en liten lue, men hun bærer ikke maske, slik hennes medspillere gjør.
Valley Falls (Rhode Island)
Den har og dekker et areal på 9,48 km².
Harlequinade
Clown
Clown var opprinnelig en motsats til Harlequins utspekulerte og kløktige natur, en bajas som lignet mer på en komisk tosk enn en listig gjøgler. Han var Pantaloons tjener, kledd i sjaskete, slitte klær. Til tross for sine akrobatiske krumspring, sinket han alltid Pantaloon i hans forfølgelse av de unge elskende.
Med de store endringene av Harlequin og Clown, ble Clown også sentral for forvandlingsscenen. Det var han som hver kveld ropte «Here we are again!» (Her er vi igjen!) når scenen var over – og dermed var det han som startet kveldens harlequinade. Han ble harlequinadens skurk, gjorde utspekulerte, tegneserieaktige, til dels groteske narrestreker mot politimenn, soldater, håndverkere og andre intetanende forbipasserende. Han fikk folk til å snuble og skli på terskler innsmurt med smør, og han knuste babyer ved å sette seg på dem; alt med hjelp fra sin gamle kompanjong, Pantaloon. Den amerikanske skuespilleren og klovnen George Fox, populært kjent som G. L. Fox, ble interessert i pantomimen og harlequinaden og utviklet Clown til å bli en populær karakter i sin Humpty Dumpty-forestilling, som han turnerte Nord-Amerika med på midten av 1800-tallet.
Pantaloon
Pantaloon (utviklet fra Pantalone i commedia dell’arte) er den grådige, eldre faren til Columbine, som prøver å holde de unge elskende, Columbine og Harlequin, atskilt, men Harlequin lurer ham, gang på gang. Den første tiden var Clown Pantaloons tjener, men i senere versjoner av harlequinaden er Pantaloon blitt Clowns assistent. Pantaloons kostyme er vanligvis rød, tettsittende vest og knebukser, tøfler, kalott, en maske med en stor kroket nese, og et skittent, grått bukkeskjegg.
I commedia dell’arte var Pantalone en uærlig, grådig kjøpmann fra Venezia. Han ble stadig lurt av Arlecchinos ulike triks og intriger. Pantalone-figuren var godt nok kjent for London-publikummet til at Shakespeare i «As you like it» (publisert 1623) kunne bruke ham som et eksempel på en eldre mann: «lean og slippered Pantaloon».
Pierrot
Pierrot var en komisk tjenerrolle, ofte i Pantaloons tjeneste. Pierrot fantes også som en tjenerfigur i commedia dell’arte. I løpet av 1600-tallet ble han fremstilt som stadig dummere og mer klossete, en landsens kar med store klær. I løpet av 1800-tallet ble rollen stadig mindre komisk, og mer sentimental og romantisk, noe som ble understreket av hans håpløse tilbedelse av Columbine.
Masker
De mannlige rollefigurene, bortsett fra Pierrot og Clown, bar som regel svarte masker. Pierrot og Clown hadde hvitsminkede ansikter. Columbine bar ikke maske.
Xu Zangjun
Xu Zangjun (født 6. februar 1992) er en kinesisk seiler.
Han representerte Kina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 18 i 470.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 13.
Maksim Afinogenov
Maksim Sergejevitsj Afinogenov (russisk: Максим Сергеевич Афиногенов; født 4. september 1979 i Moskva) er en russisk ishockeyspiller. Han har siden 1999–00-sesongen spilt for Buffalo Sabres i National Hockey League (NHL).
Karriere
Maksim Afinogenov var en forward for HC Dynamo Moskva i den russiske ligaen i fire sesonger. Han ble drafted som nummer 69 av Buffalo Sabres i 1997 utgaven av NHL Entry Draft og deretter spilte han 15 kamper på én sesong (1999–2000) med sitt lag i American Hockey League, Rochester Americans. Tidlig i 2002-03 sesongen, led han av en hjernerystelse, og spilte bare 35 kamper. Han lagde sitt første hat-rick den 31. desember 2003 i HSBC Arena. Hans beste sesong hittil var i 2005-06, da han lagde 22 mål og 73 poeng. Afinogenov er kjent som en av de raskeste skøyteløperen i National Hockey League.
Afinogenov var på det russiske laget som vant bronsemedalje i Salt Lake City og spilte for Russland igjen i 2006 da det ble 4 plass i Vinter-OL i Torino, Italia i 2006. Under 2004-05 NHL lockout, spilte Afinogenov igjen for HC Dynamo Moskva, og returnerte deretter til Buffalo Sabres når NHL ble gjenopptatt i 2005.
Karrierestatistikk
Seriespill
Eric Beauchemin
Eric Beauchemin (født 22. august 1999 i Grand Blanc i Michigan) er en amerikansk snøbrettkjører, som deltok under VM i snøbrett 2012 og Vinter-X Games Aspen 2017.
Under X Games Norway 2017 på Hafjell klarte han ikke å kvalifisere seg til Big Air-finalen og endte på en 13.-plass.
José Touré
José Touré (født 24. april 1961 i Nancy), fransk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles. Touré ble olympisk mester i fotball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det franske laget som vant fotballturneringen foran Brasil og Jugoslavia.
Det var seksten nasjoner som deltok i fotballturneringen for menn. Frankrike vant kvartfinalen over Egypt med 2-0 og i semifinalen beseiret de Jugoslavia med 4-2. I finalen møtte de Brasil, kampen endte 2-0 til Frankrike.
A Night in New Arabia
A Night in New Arabia er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Thomas R. Mills.
Norman Safeground
Historie
Norman ble etablert den 1. oktober 1984 i Oslo. Selskapet var en pioneer innen proaktive sikkerhetsløsninger og etterforskningsverktøy. Norman utviklet sin egen sandkasseteknologi for dette.
I 1995 kjøpte Norman 50 prosent av Ibas AS, et selskap som leverte tjenester innen datagjenoppretting.
Norman ble notert på Oslo Børs den 11. august 1997.To år senere, i 1999, kjøpte Norman de gjenværende aksjene i Ibas. I 1994 ble de to selskapene fisjonert og Ibas ble notert som et selsvstendig selskap på Oslo Børs. Norman ble tatt av børs i oktober 1999 etter å ha blitt kjøpt av investeringsselskapet FSN Capital Partners.
Høsten 2012 ble Norman ASA splittet i to selskaper , Norman Safeground som orienterer seg mot privat- og SMB-markedet. Norman Shark AS leverer løsninger for å hindre inntrenging i IT-systemer rettet mot enterprisemarkedet
The New York Peacock
The New York Peacock er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Kenean Buel.
Manchester City WFC
Manchester City Women's Football Club er kvinnelaget til den engelsk fotballklubben Manchester City FC fra byen Manchester i England. Klubben har vunnet både engelsk liga og cup for kvinner.
Fredrik Vilhelm von Buxhoevden
Fredrik Vilhelm von Buxhoevden (russisk: Федор Федорович Буксгевден) (født i Saaremaa, død  ved Kullamaa) var en tysk adelsmann og russisk general og greve, mest kjent for sin ledelse av de russiske styrkene under finskekrigen 1808-1809.
Manchester City WFC
De startet som Manchester City Ladies i en lavere divisjon. I august 2012 slo de seg sammen med det kjente Manchester City FC.
Fredrik Vilhelm von Buxhoevden
Bakgrunn
Fredrik Vilhelm von Buxhoevden nedstammet fra en gammel tysk baltisk slekt fra Livland, opprinnelig fra Niedersachsen, hvor blant andre Albert av Riga var en fjern slektning. Buxhoevden fikk stilling i Den keiserlige russiske hær allerede i 1764 og deltok fremgangsrikt i den Den russisk-tyrkiske krig. I 1770 ble han utnevnt til fenrik ved fortifikasjonstroppene. Etter å ha giftet seg «fornemt» steg han raskt i gradene, ble oberst i 1783 og generalmajor i 1789.
Manchester City WFC
I 2013 ble de med i den britiske toppdivisjonen FA Women's Super League, som de vant i 2016. De har kommet på andreplass seks ganger mellom 2015 og 2021.
Fredrik Vilhelm von Buxhoevden
Bakgrunn
Under Den russisk-svenske krig (1788–1790) kommanderte Buxhoevden en brigade og unnsatte Viborg og Fredrikshamn og han deltok også i det første slaget ved Svensksund den 24. august 1789. I den russisk-polske krig tjenestegjorde han i 1793-1794 som divisjonsgeneral og ble etter den fremgangsrike krigen militærguvernør i det erobrede Warszawa. Han ble også adlet som greve i Pommern, samme tittel fikk han også året etter i Russland. Karrieren fortsatte med utnevnelser til generalløytnant og overkommandant i St. Petersburg i 1797, men allerede året etter falt han i unåde hos tsar Paul I og måtte trekke seg tilbake til sine gods, hvor han var guvernør for det russiske Guvernementet Livland en periode i 1803–1807.
Manchester City WFC
Den 13. mai 2017 vant de FA Women's Cup ved å slå Birmingham med 4–1 på Wembley Stadium. Den bedriften gjentok de i 2019 og 2020. Men de slo andre lag.
De rakk helt til semifinalen av Mesterligaen i fotball for kvinner 2016/2017, men ble utslått av de senere mestere Lyon. De tapte også for Lyon i semifinalen sesongen etter, hvor de for øvrig slo ut LSK Kvinner i åttendedelsfinalen.
Fredrik Vilhelm von Buxhoevden
Napoleonskrigene
Etter tsar Paul Is død ble Buxhoevden av den nye tsaren Aleksander I gjeninntatt i tjeneste og deltok i Napoleonskrigene. I 1805 hadde han kommando over de alliertes venstre flanke i det viktige slaget ved Austerlitz. Høsten året etter ble han øverstkommanderende i Østpreussen men etter noen mindre vellykkede slag ble han erstattet av general Bennigsen. Etterfølgeren tapte imidlertid i det viktige slaget ved Friedland i juni 1807 og ved det fikk Buxhoevden tilbake sin tidligere kommando.
Manchester City WFC
De spiller på gressbanen Academy Stadium som ble åpnet i 2014 med plass til 7 000 tilskuere. Den ligger like ved Etihad Stadium.
Fredrik Vilhelm von Buxhoevden
Finskekrigen
Før angrepet på den finske delen av Sverige fikk Buxhoevden stillingen som øverstkommanderende, noe av grunnen kan ha vært hans relativt vellykkede kommando i Østpreussen hvor han viste diplomatiske evner. Den innledende fremrykkingen i finskekrigen gikk raskt, Åbo ble inntatt av hovedstyrken etter en måned, i mars 1808 og Buxhoevden etablerte sitt militære hovedkvarter og sitt sivile administrasjonssenter der, mens beleiringen av festningen Sveaborg lyktes for russerne. I diktet «Landshövdingen» av Johan Ludvig Runeberg skildres møtet mellom Buxhoevden og landshövdingen Wibelius.
Mellomtysk
Mellomtysk er en dialektgruppe innen det høytyske språket som finnes i området fra Rhinland til Thüringen, nord for overtysk og sør for nedertysk.
Fredrik Vilhelm von Buxhoevden
Finskekrigen
Utover våren og sommeren gikk de svenske styrkene til motangrep og en presset Buxhoevden inngikk en våpenhvileavtale i Lohteå i den 29. september 1808, noe som vakte stor misnøye i St. Petersburg. Etter våpenhvilens opphør fortsatte kampene og Buxhoevden bekreftet i november Konvensjonen i Olkijoki, samme måned fikk han avskjed grunnet sykdom. Kommandoen over de russiske styrkene i Finland ble overtatt av general Bogdan von Knorring.
Mellomtysk
Mellomtysk blir delt inn i to hovedgrupper, vestmellomtysk (frankisk) og østmellomtysk. Mellomtysk er forskjelliggjort da det bare har gjennomgått det første og det fjerde punktet i den høytyske lydforskyvningen.
Manchester City WFC
Spillerstall
oppdatert 28. september 2022
Barwani (distrikt)
Barwani (hindi: बडवानी जिला ) er et distrikt i den indiske delstaten Madhya Pradesh. Distriktets hovedstad er Barwani.
Manchester City WFC
Kjente spillere
Fram til september 2022
Barwani (distrikt)
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,385,659 innbyggere i distriktet, mot 1,086,366 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 14,71 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 18,84 % i 2011 mot 21,97 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 940 i 2011 mot 970 i 2001.
Manchester City WFC
Kjente spillere
•  Andrea Worrall (2001–03, 2008–11, 2013)
Fredrik Vilhelm von Buxhoevden
Finskekrigen
Etter freden i Fredrikshamn ble Buxhoevden utnevnt til generalguvernør i Storfyrstedømmet Finland og hans ettermæle i stillingen var at han var rettvis og edelmodig.
Manchester City WFC
Kjente spillere
•  Jill Scott (2013–22)
•  Toni Duggan (2013–17)
•  Izzy Christiansen (2014–18)
•  Abbie McManus (2014–19)
•   Karen Bardsley (2014–22)
•  Steph Houghton (2014–)
•  Keira Walsh (2014–22)
•  Jane Ross (2015–18)
•  Jennifer Beattie (2015–19)
•  Nikita Parris (2015–19)
•  Georgia Stanway (2015–22)
•  Demi Stokes (2015–)
•  Kosovare Asllani (2016–17)
•  Megan Campbell (2016–21)
•  Ellie Roebuck (2016–)
•  Carli Lloyd (2017)
•  Pauline Bremer (2017–20)
Newport East (Rhode Island)
Newport East er en amerikansk by som ligger i Newport County i Rhode Island.
Kim Chang-ju
Kim Chang-ju (født 20. september 1985) er en sørkoreansk seiler.
Han representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 19 i 470.
Newport East (Rhode Island)
Den har og dekker et areal på 15,2 km².
Manchester City WFC
Kjente spillere
•  Nadia Nadim (2018)
•   Janine Beckie (2018–22)
•  Lauren Hemp (2018–)
•  Caroline Weir (2018–22)
•  Tessa Wullaert (2018–20)
•  Alex Greenwood (2020–)
•  Chloe Kelly (2020–)
•  Rose Lavelle (2020–21)
•  Sam Mewis (2020–21)
•  Laia Alexandri (2021–)
Morten von Krogh
Han representerte Norge under Sommer-OL 1972, der hans røk ut i kvartfinalen. Han ble senere rektor ved Statens teaterhøgskole.
Rajgarh (distrikt)
Rajgarh (hindi: राजगढ़ जिला ) er et distrikt i den indiske delstaten Madhya Pradesh. Distriktets hovedstad er Rajgarh.
Manchester City WFC
Kjente spillere
•  Filippa Angeldahl (2021–)
Rajgarh (distrikt)
Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det 1,546,541 innbyggere i distriktet, mot 1,254,085 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 17,88 % av befolkningen.
Manchester City WFC
Kjente spillere
•  Abby Dahlkemper (2021)
Rajgarh (distrikt)
Demografi
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 14,59 % i 2011 mot 18,53 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 916 i 2011 mot 938 i 2001.
Manchester City WFC
Kjente spillere
•  Vicky Losada (2021–)
•  Hayley Raso (2021–)
•  Khadija Shaw (2021–)
•  Julie Blakstad (2022–)
•  Deyna Castellanos (2022–)
•  Mary Fowler (2022–)
The Neglected Wife
The Neglected Wife er en amerikansk stumfilm-føljetong fra 1917, regissert av William Bertram. Føljetongen består av 15 filmer. Deler av den er antatt tapt.
Filmer
De 15 kortfilmene ble originalt vist fra 13. mai til 5. august 1917.
Sericus
Sericus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).
Utseende
Middelsstore (ofte ca. 10 millimeter), nokså brede, blanke, brunlige smellere. Antennene er gjerne sagtakkede, pronotum hvelvet med rundede sider, gjerne kledt med korte, mørke, oppstående hår. Dekkvingene er nokså jevnbrede med fine, skarpe punktstriper.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.
Levevis
Storsmellernes larver lever for det meste i morken, død ved. Denne slektens larver synes å være rovdyr.
Utbredelse
Slekten har en holarktisk utbredelse, mest i de nordlige områdene.
Systematisk inndeling
Slekten må ikke forveksles med oldenborre-slekten Serica, som også har én norsk art, brun oldenborre (Serica brunnea). Dette vitenskapelige navnet (hunkjønn) skiller seg fra Sericus brunneus (hankjønn) bare på kjønnet.
Paleolimnologi
Paleolimnologi er studiet av innsjøenes historie, hvordan de utvikler seg over tid og hvilken informasjon de kan gi om miljøet rundt seg. Faget er en del av paleoøkologien, og benytter fysiske, kjemiske, geologiske og biologiske data til å rekonstruere historien til særskilte sjøer og områdene rundt.
Mye av paleolimnologien dreier seg om å analysere sediment fra bunnen. Som regel tar en såkalte kjerneprøver som en kikker nærmere på i etterkant. I disse finnes det pollen, avfallsprodukter fra levende organismer og fossile planter og dyr.
Jérôme Tharaud
Jérôme Tharaud (født 18. mai 1874 i Saint-Junien i Frankrike, død 28. januar 1953 i Varengeville-sur-Mer) var en fransk forfatter som i 1906 fikk Goncourtprisen sammen med sin bror Jean for romanen Dingley, l'illustre écrivain. Han ble innvalgt i Det franske akademi i 1938, som den femtende på stol nummer 31.
Lord Lyon King of Arms
Lord Lyon King of Arms er statsheraldiker og den lavest rangerte riksembedsmann i Skottland. Han er den offisielle faginstans med ansvar for å regulere heraldikken i Skottland. Han er dommer for Lyon Court, den eldste heraldiske domstol som fortsatt er i funksjon. Lord Lyon King of Arms tildeler nye våpenskjold til personer eller organisasjoner, og bekrefter krav på eksisterende våpenskjold ut ifra stamtavler. Han er også ansvarlig for skotske offisielle statsseremonier.
Town
Town kan vise til:
Mange fotballklubber fra byer med status som town, særlig i England:
VM i landeveissykling 2019 – Mennenes temporitt
VM i landeveissykling 2019 – Mennenes temporitt ble arrangert den 25. september 2019.
Regjerende verdensmester Rohan Dennis vant.
EM i friidrett 2016 – 400 meter hekk menn
400 meter hekk menn under EM i friidrett 2016 fant sted den 6., 7. og 8. juli 2016 på Olympisch Stadion i Amsterdam, Nederland. Øvelsen bestod av innledende runder, semifinale og finale. De tolv høyest rangerte utøverne var automatisk kvalifisert til semifinalene.
Karsten Warholm og Øyvind Kjerpeset representerte Norge. Karsten Warholm var autmatisk kvalifisert til semifinalen og kom på 6.-plass i finalen, mens Øyvind Kjerpeset ikke kvalifiserte seg til semifinalen.
Program
Alle klokkeslett er lokal tid (UTC+2)
Runde 1
De to første i hvert heat (Q) og ellers de fire raskeste 4 (q) gikk videre til semifinalene.
Semifinaler
De to første 2 (Q) og de to raskeste ellers (q) kvalifiserte seg til finalen.
Finale
Finalen ble avhold kl 19.40 den 8. juli 2016.
J.C. Leyendecker
Joseph Christian «J.C.» Leyendecker (født 23. mars 1874 i Montabaur i det rhinprøyssiske Hessen-Nassau i Det tyske keiserriket, død 25. juli 1951 i New Rochelle i delstaten New York i USA) var en amerikansk maler og illustratør av tysk opprinnelse.
Han er særlig kjent for sine mange illustrasjoner til plakater, bøker, blader og annonser, og flere motiver er blitt ikoniske i amerikansk populærkultur. Han regnes som en av de største innen sitt fag i USA tidlig på 1900-tallet.
Bakgrunn
J.C. Leyendecker utvandret i 1882 fra det tyske Rhinlandet i en alder av åtte år med sine foreldre og sin bror Frank Xavier til Chicago i USA. Han viste tidlig interesse for maleri, og fikk allerede som sekstenåring arbeide i Chicago som kunstmaler og gravør hos J. Manz & Co. Hans første kommersielle oppdrag var 60 Bibel-illustrasjoner for Powers Brothers Company.
Kveldstid tok han undervisning hos John H. Vanderpoel i Chicago Art Institute. Så bestemte han seg i 1896 å reise med broren Frank til et to års opphold i Paris dor å ta videreutdannelse ved Académie Julian og Académie Colarossi.
Karriere
J.C. Leyendecker bidro med over 400 forsideillustrasjoner til amerikanske blader mellom 1896 og 1950, og påvirket det visuelle uttrykket i moderne magasiner. 322 av omslagsillustrasjonene hans ble malt til The Saturday Evening Post, et populært ukeblad der illustratøren Norman Rockwell siden tok over som folkekjær skildrer av amerikansk hverdagsliv.
Leyendeckers illustrasjoner viser typisk idealiserte skikkelser i oppstilte positurer. Han ble særlig kjent for malerier av «the Arrow Collar Man», vakre, mannlige modeller, i en lang rekke annonser for Arrow, en amerikansk produsent av skjorter og løssnipper. Leyendeckers antydende homoerotiske motiver gjenspeiler hans egen seksualitet. Illustrasjonene er malt med en uanstrengt håndverksdyktighet, med dekorativ og avklart formtegning og sikre, energiske penselstrøk.
Italia under VM i friidrett 1983
Italia deltok under VM i friidrett 1983 (utendørs) fra 7. til 14. august 1983 i Helsingfors i Finland, og tok tre medaljer under mesterskapet.
Kommuner i departementet Tarn-et-Garonne
Dette er en liste over de 195 kommunene i departementet Tarn-et-Garonne i regionen Occitanie i Frankrike.
J.C. Leyendecker
Karriere
Også broren Frank Xavier Leyendecker (Frank James Leyendecker, 1876–1924) var illustratør. Brødrene Joe og Frank arbeidet med lønnsomme oppdrag i samme studio og levde tidvis et luksuriøst jetsetliv. Frank Leyendecker døde av en overdose etter et langvarig narkotikamisbruk.
Kommuner i departementet Tarn-et-Garonne
(CAM) Communauté d'agglomération of Pays de Montauban et des Trois Rivières, dannet i 2000.
Jean-Christophe Thouvenel
Jean-Christophe Thouvenel (født 1. oktober 1958 i Colmar), fransk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles. Thouvenel ble olympisk mester i fotball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det franske laget som vant fotballturneringen foran Brasil og Jugoslavia.
Det var seksten nasjoner som deltok i fotballturneringen for menn. Frankrike vant kvartfinalen over Egypt med 2-0 og i semifinalen beseiret de Jugoslavia med 4-2. I finalen møtte de Brasil, kampen endte 2-0 til Frankrike.
Giorgia Lo Bue
Giorgia Lo Bue (født 20. februar 1994) er en italiensk kanoist. Under VM i roing 2018 i Plovdiv, Bulgaria, ble hun verdensmester.
DS «Lofoten»
DS «Lofoten» (kallesignal LKGQ / LDTQ) var et hurtigruteskip som ble overlevert Vesteraalens Dampskibsselskab (VDS), Stokmarknes, i februar 1932. Skipet var byggnummer 269 ved Fredrikstad Mekaniske Verksted (FMV), og kontraktsummen var 1,3 millioner kroner. Skipet gikk i fast rotasjon i hurtigruten i perioden 1932 til 1964, bare avbrutt av verkstedopphold. I 1963 ble skipet omdøpt DS «Vågan» da rederiets nyeste skip (MS «Lofoten») skulle overta navnet. I 1964 ble DS «Vågan» solgt til et kypriotisk rederi og omdøpt til DS «Kypros». Etter ombygging ble skipet satt inn på ruten Pireus (Hellas) – Limassol (Kypros) – Haifa (Israel). I 1966 brøt det ut brann ombord, og skipet ble totalskadet. Vraket ble hugget opp senere samme år.
Musikkåret 1809
Musikkåret 1809 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1809.
DS «Lofoten»
Bakgrunn
I 1930 besluttet Vesteraalens Dampskibsselskab å kontrahere et nytt hurtigruteskip for å erstatte den aldrende DS «Vesteraalen». Etter en anbudsrunde fikk Fredrikstad mekaniske verksted kontrakten høsten 1930, og leveringsdato var satt til 15. juni 1931. En arbeidskonflikt ved verftet forsinket byggingen, og først 17. februar 1932 var skipet klart for prøveturen. 19. februar ble DS «Lofoten» døpt og overlevert rederiet.
I hurtigruten
24. februar 1932, la DS «Lofoten» ut fra Bergen på sin første rundtur i hurtigruten med kaptein Alf Korneliussen på broen. Da skipet anløp Svolvær klokken 01:30 var kaien full av mennesker som ville ta det nye skipet i øyesyn.
Ved det tyske angrepet på Norge 9. april 1940 lå DS «Lofoten» ved Bergens mekaniske verksted for sitt årlige ettersyn. Hun slapp derfor uskadd fra krigshandlingene, og i juli 1940 fortsatte skipet i fast rotasjon i hurtigruten. I februar 1941 ble skipet rekvirert av den tyske okkupasjonsmakten for å frakte Reichsführer-SS Heinrich Himmler og Reichskommissar Josef Terboven til Kirkenes og tilbake flere ganger. 12. september 1941 på sørgående ble DS «Lofoten» angrepet av en uidentifisert ubåt utenfor Syltefjorden i Finnmark. Ubåten beskjøt skipet med kanon, men DS «Lofoten» ga full fart forover og greide å unnslippe uskadd. Etter dette ble Finnmarkskysten ansett som altfor utrygg for større skip, og hurtigrutens nordligste anløp ble Tromsø. Strekningen Tromsø – Kirkenes ble de neste fem årene betjent av mindre fartøyer i den såkalte «erstatningsruten». I oktober 1941 ble DS «Lofoten» utsatt for et torpedoangrep fra en uidentifisert ubåt i Saltenfjorden sør for Bodø. 1 torpedo traff, men til alt hell var det en blindgjenger som ikke eksploderte. I slutten av oktober 1944 ble skipet atter en gang rekvirert av den tyske okkupasjonsmakten. DS «Lofoten» ble denne gangen satt inn under tvangsevakueringen av sårede og sivile fra Finnmark.
Etter den tyske kapitulasjonen i mai 1945 var DS «Lofoten» ett av bare tre hurtigruteskip som fortsatt var i drift. Skipet var preget av krigsårene med minimalt vedlikehold, og i august 1945 fikk hun et etterlengtet verkstedopphold ved Bergen mekaniske verksted i Laksevåg. 25. januar 1948 grunnstøtte DS «Lofoten» ved Kjelvik i Nordkapp kommune. Skipet kom seg av grunnen ved egen hjelp, men roret hadde kilt seg. Hun ble slept til Honningsvåg av tråleren «Derby County», og derfra til Trondhjems Mekaniske Værksted (TMV) for oppgradering og modernisering. Innredningen ble bygd om, hun fikk oljefyrt kjele, og radar ble installert. I 1949 var DS «Lofoten» tilbake i hurtigruten. Tidlig om morgenen 11. januar 1956 kjørte skipet inn i kaia i Trondheim og ødela havnevesenets vaktskur. Hun kom seg løs for egen maskin og uskadet. (Hendelsen ble omtalt i Ukeadressa uke 03 i 2009.) I februar 1958 var skipet ved Akers mekaniske verksted i Oslo for oppgradering. Brannvarslingsutstyr ble installert, salongene ble pusset opp, og skipet fikk to nye hjelpemotorer og hydraulisk dekksmaskineri. I april samme år var arbeidet fullført, og skipet gikk tilbake i hurtigrutetrafikk.
Etter at DS «Sigurd Jarl» ble avløst av MS «Harald Jarl» i juni 1960, ble DS «Lofoten» det eneste gjenværende dampskipet i hurtigrutetrafikk. I desember 1963 var Vesteraalens Dampskibsselskabs nye hurtigruteskip under bygging, og det ble besluttet at nybygget skulle døpes «Lofoten». Gamle DS «Lofoten» ble omdøpt til DS «Vågan», men fortsatte i hurtigruten frem til nye MS «Nordnorge» ble levert. 14. mai 1964 ankom DS «Vågan» Bergen for siste gang som hurtigrute.
Etter hurtigrute-karrieren
23. mai 1964 ble DS «Vågan» solgt til det kypriotiske rederiet Troodos Shipping & Trading, og omdøpt til DS «Kypros». Skipet ble ombygget med strømlinjeformet skorstein og utfallende stevn, og satt inn i rutetrafikk mellom Pireus i Hellas, Limassol på Kypros, og Haifa i Israel. 10. november 1966 brøt det ut brann ombord mens skipet var på vei inn til Haifa. DS «Kypros» ble satt på grunn omkring 200 meter fra land og evakuert uten at noen kom til skade. Skipet ble erklært totalvrak, og ble hugget opp i Haifa senere samme år.
Skipet
Ved levering var DS «Lofotens»s tonnasje 1 571 bruttoregistertonn, 915 nettoregistertonn, og lasteevnen var 760 dødvekttonn. Hun hadde 2 lasterom som begge var kjølerom tiltenkt ferskfisk-transport. Kapasiteten på kjølerommene var totalt 3 000 fiskekasser. Skipet hadde også et lasterom i akterskipet. Lasting og lossing foregikk med en skipskran ved lastelukene. Kjøretøy kunne lastes på fremdekket. Hovedmaskinen var en kullfyrt trippel ekspansjon dampmaskin bygd ved Fredrikstad mekaniske verksted. Ytelsen var 2 200 ihk (indikerte hestekrefter) og 359 nhk (nominelle hestekrefter), noe som ga en toppfart på 17,25 knop. I 1948 ble kjelene ombygd til oljefyring. DS «Lofoten» var et toklasse-skip med 1. og 3. plass (klasse) og to gjennomgående dekk. 1. plass lå midtskips og hadde 70 køyeplasser. 3. plass lå akter. Alle lugarene hadde innlagt vann.
Svak ung sol-paradokset
Svak ung sol-paradokset omhandler den tilsyneladende motsigelsen om at det fra geologiske og paleontologiske resultater viser seg at det forekom flytende vann tidlig i jordens historie, og samtidig foreligger det et astrofysisk beregningsresultat som antyder at intensiteten av solens lysutstråling i den perioden kun skal ha vært ca. 70 % av dens nåværende verdi. Temaet ble reist av astronomene Carl Sagan og George Mullen i 1972.
De gjeldende modellene for stjerners dannelse og utvikling beskriver hvordan stjerner av solens type gradvis ville lyse klarere i løpet av livssyklusen, bortsett fra en meget klar fase like etter dannelsen. Disse resultatene understøttes av observasjoner av mindre klarhet for unge stjerner av solens type. Ut fra solens beregnede lysutsendelse og den dermed forbundne solinnstråling for 4 milliarder år siden, og med konsentrasjoner av drivhusgasser som de kjennes på jorden i dag, ville ikke vann kunne vært til stede i flytende form på jordoverflaten. Det foreligger imidlertid geologiske funn av klipper fra perioden med sedimenter som har krevd strømmende, flytende vann for å kunne dannes.
Videre kan den uorganiske delen av karbonkretsløpet forventes å utvise negativ tilbakekobling på en jord med flytende vann. Karbon oppløst i dette kan danne karbonsyre som deretter kan reagere med kalsium og danne kalsiumkarbonat. Hvis nedbør i form av regn hadde opphørt, og havene frosne, ville den delen av det uorganiske karbonkretsløpet stenges ned. Periodiske vulkanutbrudd ville da forårsaket en nettostigning i mengden av atmosfærisk karbondioksid og metan uten at det var flytende vann til å absorbere disse lufttypene. Konsentrasjonene av disse ville etter hvert ha blitt tilstrekkelig store til at overflatetemperaturen ville ha steget på grunn av drivhuseffekten. Når den ble tilstrekkelig høy til at havene smeltet og regnværet igjen begynte å forekomme, ville den andre delen av karbonkretsløpet ha blitt aktivt og moderert konsentrasjonen av drivhusgasser.
Det er også bemerkelsesverdig at selv om det finnes beviser for at strømmende vann har vært til stede selv meget tidlig i jordens historie, så har det vært teorier at det kan ha vært et antall perioder hvor havene frøs til is. Den siste av slike perioder ble sannsynligvis avsluttet for ~630 millioner år siden og har vært en medvirkende årsak til fremkomsten av nye flercellede livsformer i Ediacara.
Avril Haines
Avril Danica Haines (født 29. august 1969) er en amerikansk jurist som er etterretningsdirektør i Joe Bidens regjering.
Liv og virke
Hun har tidligere vært visedirektør i CIA og rådgiver innen sikkerhetsspørsmål i Barack Obamas regjering.
Hun er utdannet som jurist fra Georgetown University.
Før og under Russlands invasjon av Ukraina i 2022 var Haines ansvarlig for USAs og andre vestlige lands strategi med å offentliggjøre etterretningsrapporter om russiske styrker, noe som av både politikere og kommentatorer i media har blitt betegnet som en genistrek.
Jan von Koss
Jan von Koss (født 26. september 1945) er en norsk tidligere fekter som konkurrerte i kårde.
Han representerte Norge under to OL, der hans beste resultat var en 7.-plass.
Jean Tharaud
Jean Tharaud (født 9. mai 1877 i Saint-Junien i Frankrike, død 8. april 1952 i Paris) var en fransk forfatter som i 1906 fikk Goncourtprisen sammen med sin bror Jérôme for romanen Dingley, l'illustre écrivain.
Etter at broren i 1938 var blitt medlem av Det franske akademi, ble Jean også valgt til medlem den 14. februar 1946 (med 13 stemmer mot syv som gikk til forfatteren Maurice Bedel). Han fikk stol nummer 4, etter avdøde Louis Bertrand. Brødrene Tharaud ble dermed, etter Maurice de Broglie og Louis de Broglie, som var blitt medlemmer i 1934 og i 1944, det andre brødrepar som på 1900-tallet ble medlemmer av Académie française.
2020 i Elfenbenskysten
Begivenheter i året 2020 i Elfenbenskysten.
Hendelser
<!--*24. januar – Tens of thousands are left homeless as homes in shanty town are demolished near Félix-Houphouët-Boigny International Airport. <!--*July 13 – Vice President Daniel Kablan Duncan, 77, resigns for persoamal reasons.
Nuts in May (film)
Nuts in May er en amerikansk stumfilm fra 1917 regissert av Robin Williamson.
Premjer-Liha 2018–2019
Premjer-Liha 2018–2019, var den 28. sesongen av ukrainsk toppdivisjon. Sesongen begynte 21. juli 2018 og ble avsluttet 25. mai 2019. Regjerende mestere Sjakhtar Donetsk klarte å forsvare tittelen, og vant sitt 12. seriemesterskap.
Tabell
Lag spiller mot hverandre to ganger (hjemmebane og bortebane), før ligaen deles i to grupper - de seks øverste og de seks nederste.
Kvalifisering
Lagene på 10.- og 11.-plass i Premyer-Liha 2018–2019 møter lagene som kom på 2.- og 3.-plass i Perscha Liha 2018/19. Trekningen av kvalifiseringen tok plass 24. mai 2019 og kampene vil bli spilt 4. og 8. juni 2019.
Kamp 2
''Kolos Kovalivka vant 2–0 sammenlagt og rykket opp til Premyer-Liha 2019–2020. Chornomorets rykket ned til Perscha Liha 2019/20''
''Karpaty Lviv vant 3–0 sammenlagt of beholdt plassen i Premyer-Liha 2019–2020. Volyn Lutsk ble værende i Perscha Liha 2019/20''
På grunn av fanvold under kampen og angrep på dommer ble det opprinnelige resultatet 1–3 strøket og erstattet med teknisk resultat 0–3 tap til Volyn og seier for Karpaty. I tillegg startet Lutsk politidepartement straffesaksbehandling på grunn av forsettlig skade på eiendom under spillet av Karpaty-fansen.
Kim Ji-hoon (seiler)
Kim Ji-hoon (født 27. juni 1985) er en sørkoreansk seiler.
Han representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 19 i 470.
Oslo bystyre 1992–1995
Høyre ble største parti, med 20 mandater. Arbeiderpartiet fulgte like bak med 19 mandater. Venstre falt ut av Bystyret, mens Senterpartiet ble representert for første gang siden 1979. Pensjonistpartiet var nye i bystyresammenheng.
For første gang etter at Oslo kommune gikk over til en parlamentarisk modell ble det sosialistisk flertall i Bystyret, og Rune Gerhardsen (Ap) ble ny byrådsleder. Arbeiderpartiet fikk med seg Sosialistisk Venstreparti i byrådskontorene, men Ap og SV hadde ikke flertall på egenhånd: De var enten avhengige av Rød Valgallianses to representanter, eller de to representanter som er innvalgt for henholdsvis Senterpartiet og Pensjonistpartiet.
Arbeiderpartiets Ann-Marit Sæbønes ble valgt til ordfører, og ble med det Oslos første kvinnelige ordfører. SVs Kari Pahle Koritzinsky ble valgt til varaordfører.
Eyal Levin
Eyal Levin (født 27. august 1986) er en israelsk seiler.
Han representerte Israel under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 21 i 470.
Claus Mørch jr.
Claus Mørch jr (født 18. februar 1947) er en norsk tidligere fekter som konkurrerte i kårde.
Niconiades
Niconiades er en slekt av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).
Utseende
Middelsstore, forholdsvis langvingede, brune smygere, med hvite til gule flekker. Grunnfargen er mørkt brunlig, undersiden vanligvis noe lysere enn oversiden. Artene er regnet som vanskelige å skille fra hverandre.
Levevis
De aller fleste har larver på gress eller andre enfrøbladete planter.
Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.