cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Atitlandykker
Biologi
Hekketiden startet i mars og toppet seg i april, men det antas at fuglen kunne hekke året rundt. Reiret ble bygget på en flytende plattform som var godt forankret i andre planter. Hunnen la 1–5 egg (i snitt 2,9 egg), men det er lite informasjon om inkubasjonstiden. Kyllingene hadde gråsvart dun og ble uavhengige etter cirka 10–12 uker.
Arten har trolig aldri vært tallrik. I 1929 ble populasjonen anslått til cirka 400 individer, mens den tidlig i 1960-årene ble anslått til omkring 200 individer. Introduksjonen av lakseabbor (Micropterus salmoides) i Atitlánsjøen i årene 1958–1960 akselererte ganske sikkert utryddelsen og har fått mye av skylden for at atitlandykkeren døde ut, fordi denne fiskearten konkurrerte med dykkerfuglene om de samme byttedyrene, og den var også stor nok til å ta kyllinger. I 1965 var det kun cirka 80 individer tilbake. Det ble igangsatt flere tiltak for å redde arten. Atitlánsjøen ble erklært som nasjonalpark i 1959, samtidig som eggsanking ble forbudt og sivsanking i perioden mars–august. I tillegg ble det i 1968 opprettet et eget 2 haa stort fuglereservat for å beskytte to hekkende par av atitlandykkere der. Sammen med flere andre tiltak førte innsatsen til at bestanden økte til 232 individer i 1975. Uheldigvis drev noen fortsatt med ulovlig eggsanking og fuglejakt, og den økende urbaniseringen i 1960-årene og et massivt jordskjelv i 1976, som førte til sprekkdannelser på bunnen av innsjøen og at vannstanden sank med cirka 5 m, nærmest fullstendig ødela habitatet til disse fuglene og bidro sterkt til den endelige utryddelsen.
Biologer som undersøkte innsjøen i årene 1984–1987, med tanke på å igangsette et avlsprogram for å redde arten, anslo bestanden der til 50–55 individer, samtidig som de anslo at takrørskogen var blitt redusert med cirka 80 %. Siden habitatet var ødelagt ble klart at fuglen ikke lot seg berge. Biolog Laurie Hunter erklærte derfor arten som utdødd da det var kun 20 individer igjen.
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Llimona et al. (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Norske navn i parentes er ikke offisielle navn, men kun en midlertid beskrivelse (i påvente av et offisielt navn).
Krafse
Betegnelsen krafse blir på sine steder også benyttet om en liten rive med grove tinder.
Taal (vulkan)
Geologisk utvikling
Calderaen har en diameter på fra 25 til 30 kilometer. Hvert av disse store utbruddene dannet vidtrekkende ignimbrittavleiringer som rekker så langt utover som inn i det nåværende Metro-Manilas område. Et ytterlige utbrudd som bidro til å forme krateret fant sted om lag 3400 år f.Kr. Vulkanens nåværende størrelse over jordoverflaten kan undervurderes hvis man ikke tar med seg at en del er under vannet.
Etter at calderaen oppstod førte forsatte vulkanutbrudd til at dens topp brøt vannoverflaten og dannet dagens Volcano Island i Taal-sjøen. Øya rager opp ca311 meter og har et areal på om lag 23 km² og består av overlappende sinderkjegler, tuffringer og kratere. 47 forskjellige kratere og fire maarer er blitt påvist på øya. Det bor flere tusen mennesker på Volcano Island.
Utbrudd i historisk tid
Siden 1572 har det forekommet over 30 utbrudd, de fleste fra Volcano Island. Ved utbruddene i 1707 og i 1709 ble kjeglen Binintiang Malaki dannet nordvest og Binintiang Munti sørvest på øya. I 1731 var det et undervanns utbrudd i Taalsjøen, hvorpå det oppstod to mindre øyer nordøst for Volcano Island - øyene Babuing og Napayong. Ved utbruddet i 1754, det sterkeste så langt (2019) i historisk tid, dominerte plinianske, sub-plinianske og strombolianske erupsjoner. Utbruddet blokkerte forbigående Taalsjøens utløp; som følge av oversvømmelsene dette gav ble flere landsbyer flyttet.
Utbruddet i 1911 fant sted etter jordskjelv som tildels var merkbare i Manila. Etter flere mindre utbrudd fulgte den 30. januar heftige freatomagmatiske eksplosjoner, som utløste pyroklastiske bølger. Utbruddet kostet rundt 1335 mennesker livet, derav så å si alle av innbyggerne på Volcano Island. Bare 12 eller 13 øyboere overlevde, med store skader. De fleste mennesker døde ved voldsomme vannbevegelser; noen druknet som følge av vannstandens raske og kraftige variasjoner og seicher. Etter utbruddet sank Volcano Island og en dal sørvest i kalderaen inntil tre meter; andre områder hevet seg inntil én meter. Siden 1911 har kratersjøen på Volcano Island hatt sin nåværende (2019) form; før dette var det her en rekke små innsjøer av forskjellige farvenyanser.
Den 28. september 1965 fant det sted en freatomagmatisk eksplosjon, hvorved det på Volcano Island dannet seg et 1,5 kilometer langt og 300 meter bredt krater, med vann som strømmet ned fra Taalsjøen. Ved eksplosjonen steg det en 15 til 20 kilometer høy askesky; et område på om lag 60 km² ble dekket av et minst 25 centimeter tykt askelag. Pyroklastiske bølger ødela områder på Vulcano Island og på vestbredden av Taalsjøen. Det omkom ca. 355 mennesker ved utbruddet.
Videre utbrudd i 1968 og 1969 var delvis karakteriserte ved stromboliansk aktivitet og ble ledaget av støre lavastrømmer som nådde Taalsjøens bredder.
I 1977 fant det sted en freatisk eksplosjon sørvest på øya.
Etter 1977 var det opptrådt flere jordskjelvsvermer i Taals område, som i 1994 ble ledsaget av hevelser av øya på 10 til 20 centimeter. Da ble en del av øyboerne evakuert.
Den 11. januar 2020 dannet det seg en stor askesky over vulkanen, og dagen etter ble 2,000 mennesker evakuert fra omgivelsene.
Vulkanovervåkning
Taal er på grunn av sin nærhet til særlig tett befolkede områder og sine heftige utbrudd oppført på en liste med 16 såkalte dekadevulkaner, blir gjenstand for særlig vulkanonogisk overvåking. Også seismiske bevegelser og deformasjoner av landoverflaten blir fulgt, og vannet i kratersjøen blir kontrollert for temperatur og kjemisk sammensetning. Forut for noen utbrudd sted temperaturen i innsjøen med noen grader.
Ved målinger av radonkonsentrasjonen i området ble det i oktober 1994 en økning uttrykt som faktor seks, og 22 dager etter fulgte den 15. november 1994 et jordskjelv av styrke 7,1 og hvis episenter var om lag 50 kilometer sør for vulkanen. Økning av radonkonsentrasjon anses som et forvarsel om jordskjelvfare.
Luca Pizzini
Luca Pizzini (født 8. april 1989) er en italiensk svømmer.
Han representerte Italia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i semifinalen på 200 meter bryst.
Ragnhild Femsteinevik
Ragnhild Femsteinevik (født 27. august 1995) er en norsk skiskytter som representerer Hålandsdal IL. Hun er fra Hatlestrand i Kvinnherad. Hun debuterte i verdenscupen i Östersund i 2016.
Sparlösa socken
Sparlösa socken er et svensk sogn i Västergötland som tidligere var en del av Viste härad. I 1967 ble sognet en del av Vara köping og siden 1971 har det vært en del av Vara kommune. Fra 2016 har det vært en del av Sparlösa distrikt.
Sognets areal er 30,26 kvadratkilometer hvorav 30,22 er land. I 2000 hadde sognet 390 invånare. Kirkebyen Sparlösa med sognekirken Sparlösa kirke ligger i sognet.
Wintertime
Wintertime er en amerikansk musikalsk komedie fra 1943 regissert av John Brahm. I rollene ses blant andre Sonja Henie, Cesar Romero og Jack Oakie.
Innspillingsfakta
Filmen ble spilt inn fra midten av mars til midten av juli 1943.
Fakta om filmen
Arbeidstittelen til denne filmen var Quota Girl.
Ifølge opplysninger i Twentieth Century-Fox Produced Scripts Collection ved UCLA Arts-Special Collections Library var det Darryl F. Zanuck som foreslo filmens premiss. Han baserte det på opplevelsene til sin svenske tjenestepike, som fikk et kvotenummer og innreisevisum til USA gjennom et opphold i Kanada.
Følgende forfattere ble oppgitt i manussamlingen eller i artikler i The Hollywood Reporter som bidragsytere til filmmanuset, men omfanget av deres bidrag til den ferdige filmen er uavklart: Franz Spencer, Robert Carson, Francis Wallace, Frederick Jackson og Walter Bullock.
Ifølge artikler i The Hollywood Reporter var det meningen at Wintertime skulle bli filmet i Technicolor, bli regissert av H. Bruce Humberstone og ha Phil Regan i én av rollene.
På grunn av byggebegrensninger under den andre verdenskrig planla Twentieth Century-Fox å filme Wintertime helt og holdent på location i Quebec i Kanada, men endte kun med å filme bakgrunnsbilder i nærheten av Quebec og i Sun Valley i Idaho.
Selv om Joe MacDonald og Glen MacWilliams ble kreditert i filmens rulletekst som sjefsfotografer, ble Charles G. Clarke kreditert i artikler i The Hollywood Reporter, som også opplyste at James Van Trees erstattet MacDonald da sistnevnte ble syk.
Bufford McCusker erstattet Geary Steffen som Henies skøytepartner etter at Steffen ble innkalt til militærtjeneste.
Under den siste måneden med filming overtok Archie Mayo som regissør for skøytenumrene.
San Nicolas (Batangas)
San Nicolas (Bayan ng San Nicolas) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon og tilhører provinsen Batangas.
Kommunen omfatter områder langs Taalsjøen og halvparten av Volcano Islans; det innebærer at en vesentlig del av vulkanen Taal ligger i kommunen.
Barangayer
San Nicolas er inndelt i 18 barangayer.
Glyptothea
Glyptothea er en gruppe av biller som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen Scarabaeoidea.
Utseende
Middelsstore, valange, metallisk fargede gullbasser. Som vanlig hos Taenioderini er pronotum sterkt tilsmalnet forover, dekkvingene har markerte "skuldre" og et litt nedsenket midtparti.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Amucallia hovorei
Amucallia hovorei er en art av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore og brungule trebukker. Antennene er tynne og vanligvis lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet uten tenner på sidene, betydelig smalere enn de parallellsidige dekkvingene. Beina er slanke.
Utbredelse
Arten er utbredt i Panama.
Olav Svartdal
Olav Svartdal (født 14. desember 1931, død 19. februar 2014) er en norsk politiker (Høyre). Han var statssekretær i Kirke- og undervisningsdepartementet i regjeringen Willoch fra 14. oktober 1981 til 7. juni 1983.
Musikalfabrikken
Musikalfabrikken er en musikkteaterskole i Trondheim etablert i 2006 av Grethe Kosberg.
Robert Steen
Robert Steen (født 8. desember 1961) er en norsk økonom og norsk politiker (Ap).
Musikalfabrikken
I 2023 har Musikalfabrikken 620 medlemmer og er en aktør på scenekunstfeltet for barn og unge i Trondheim.
Robert Steen
Liv og virke
Han var finansbyråd i Oslo fra 2015 til 2019 og fra 2019 til 2023 byråd for helse, eldre og innbyggertjenester. Som finansbyråd hadde han bl.a. hovedansvar for fremleggelse av byrådets budsjettforslag og for digitalisering av Oslo kommune.
Musikalfabrikken
Musikalfabrikken har laget flere egenproduserte musikkvideoer og setter opp sine hovedproduksjoner i Olavshallen.
Robert Steen
Liv og virke
Steen er sønn av tidligere Arbeiderparti-leder Reiulf Steen. Robert Steen meldte seg inn i Arbeiderpartiet da faren døde i 2014, men ble ikke partipolitisk aktiv før byrådsleder Raymond Johansens tok ham med i byrådet. Johansen var på den tiden gift med datter av Inés Vargas (Reiulf Steens stedatter). Steen og Johansen ble kjent gjennom familieforbindelsen. Han har sin arbeidserfaring hovedsakelig fra privat næringsliv.
Biografi
Robert Steen har tre brødre og er oppvokst på Bogerud i Oslo. Han er utdannet fra Handelshøyskolen BI med Master of Management- og Master of Business Administration-grader. Han har arbeidet en kort periode som lærer i Oslo på begynnelsen av 1980-årene før han begynte å arbeide som EDB-ansvarlig for Ungdommens Selvbyggerlag. Fra slutten av 1980-årene jobbet han som finansdirektør og visedirektør i selskapet Betonmast. Senere gikk han til TROX Auranor Norge as som hovedsakelig arbeider med luftforedlingsutstyr. I 2000 begynte han i Schibsted og arbeidet med finn.no og fikk senere ansvar for Schibsteds internasjonale etableringer av digitale rubrikkannonser, i Frankrike og Østerrike, Singapore og Brasil og 36 andre land som konserndirektør.
Ashton Baumann
Ashton Baumann (født 5. januar 1993) er en canadisk svømmer.
Rangåhøgda
Rangåhøgda er et fjell øst for Romsdalen i Rauma kommune i Møre og Romsdal. Det har en høyde på 1 768 meter over havet.
Ashton Baumann
Han representerte Canada under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i forsøksheatet på 200 meter bryst.
Nordre Saulo
Nordre Saulo (lulesamisk: Nuortta Sávllo, hvilket brukes på svenske kart) er et fjell på grensen mellom Saltdal kommune i Nordland og Arjeplog kommune i Norrbottens län, Sverige. Toppunktet har en høyde på 1 768 moh. Den norsk-svenske grense går over toppen og utgjør det høyeste punktet langs grensen.
Ca. 350 m nord for toppen ligger en lavere topp på norsk side av grensen med høyde 1 756 moh. I skaret mellom de to toppene, litt øst for sadelpunktet, ligger riksrøys 236Aa (1 670 moh.), som markerer grensen mellom de to landene.
På svensk side omtrent 10 km sør for Nordre Saulo ligger Årjep Sávllo (dvs Søndre Saulo) som også har to topper.
Hohhot Baita internasjonale lufthavn
Hohhot Baita internasjonale lufthavn er en lufthavn i Hohhot i Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina. Den er Indre Mongolias største flyplass, og ligger 14,3 km øst for sentrum av Hohhot. Navnet Baita betyr Den hvite pagode, og viser til Wanbu Huayanjing-pagoden, en historisk attraksjon i Hohhot som ligger 5,6 km sørøst for flyplassen.
Hohhot Baita ble åpnet 1. oktober 1958, og har gjennomgått to betydelige utbyggingsperioder.
Jarred Crous
Jarred Crous (født 27. juni 1996) er en sørafrikansk svømmer.
Anthyllis barba-jovis
Anthyllis barba-jovis er en busk i erteblomstfamilien.
Jarred Crous
Han representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i forsøksheatet på 200 meter bryst.
Anthyllis barba-jovis
Den blir opptil 90 cm høy og har forvedede grener. Bladene består av 13–19 par smale, elliptiske småblader, som er sølvhårete på undersiden og grønne på oversiden. Blomstene er gule og sitter ti eller flere sammen i hoder på enden av stilkene. Belgen har ett frø. Arten vokser på steinete steder nær havet fra det østlige Spania til Hellas, Kreta og Nordvest-Afrika.
Ektoterme dyr
Ektoterme dyr er dyr som er avhengig av varme utenfra for å regulere kroppstemperaturen. Det vil si at kroppstemperaturen endres i overensstemmelse med temperaturen i omgivelsene. Med unntak av pattedyr og fugler, er de fleste nålevende dyr ektoterme.
Det motsatte er endoterme dyr – dyr som regulerer kroppstemperaturen ved hjelp av varme produsert i egen kropp.
Xenoloba
Xenoloba er en gruppe av biller som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen Scarabaeoidea.
Utseende
Middelsstore (ca. 20 millimeter), brokete fargede gullbasser uten metalliske farger. De har tegninger i svart, hvitt og rødt/oransje.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (i alle fall på Borneo).
Kvardagskristen vil eg vera
«Kvardagskristen vil eg vera» er en salme, skrevet av Matias Orheim i 1916. Melodien som brukes i salmen er en folketone fra Oppland, som heter Overmåte full av nåde. Den kommer kommer opprinnelig fra Holland rundt 1700.
Hjortehulefolket
Hjortehulefolket var en forhistorisk befolkning av mennesker. Den er kjent fra knokler som er datert til mellom 17,830 og 11,500 år gamle. Knoklene er funnet i Hjortehulen (Mǎlùdòng, ) og Longlinhulen i Yunnanprovinsen, i det sørvestlige Kina. Store hjortedyr ble kokt i hulen, og dette ga folket deres navn.
Fossilene fremviser en blanding av arkaiske og moderne egenskaper. De ble en stund antatt å representere arkaiske mennesker som hadde overlevd til en relativt sen tidsperiode. De ble også feilaktig antatt å utgjøre en hybridbefolkning, eller en krysning mellom homo denisova and moderne mennesker. De ble også ansett å være «en uheldig overfortolkning og feiltolkning av robuste tidlige moderne mennesker, muligens med affiniteter til moderne melanesiere».
Et fullstendig genom ble avdekket i juli 2022. Analysen konkluderte med at disse folkene, på tross av deres uvanlige morfologi, var moderne mennesker som var beslektet med samtidige befolkninger i Øst-Asia, Sørøstasia og Sibir. Deres DNA har også dype forbindelser til de første kjente innbyggere i Amerika.
Veikkausliiga 2020
Veikkausliiga 2020 var den 90. sesongen på det øverste nivået i fotball for menn i Finland. var regjerende mester. vant ligaen foran og
Format
I utgangspunktet skulle det først spilles 22 serierunder der hvert lag spiller én hjemme- og bortekamp mot hvert lag for deretter å dele ligaen i to der topp 6 og bunn 6 spiller ytterligere fem serierunder slik at hvert lag skulle spille totalt 27 serierunder. Den 28. oktober ble det bestemt at ligaen avsluttes etter 22 serierunder.
Dávid Horváth
Dávid Horváth (født 16. mai 1996) er en ungarsk svømmer.
Han representerte Ungarn under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i forsøksheatet på 200 meter bryst.
Per Martin Engebretsen
Per Martin Engebretsen (født 26. september 1987) er en norsk ingeniør, musiker og komponist, bosatt i Våler i Solør. Han har siden 2014 vært aktivt medlem av folkrockgruppa Fem Om Dagen.
Han begynte i lære hos Bjørnar Haugen i 1995/1996, og har siden da tilegnet og utviklet sin egen spillestil på torader. Musikken er inspirert av blant annet Rag, Bluegrass, Rock, 6/8 marsj, Viser, Funk i 3 takt.
I 2008 ble han norgesmester på torader i to klasser.
Senere har han vært medvirket i nærmiljøet i Solør og holdt privatundervisning for nybegynnere og viderekommende utøvere på torader / durspill. Han var også med og startet folkemusikkgruppa "Durspellkameratene" i 2016.
Engebretsen er utdannet ingeniør.
Liaflui
Liaflui  er et fjell i Luster kommune i Sogn og Fjordane. Det ligger øst for Fortunsdalen og har en høyde på 1 768 meter over havet.
Crottorf slott
Crottorf slott (tysk Schloss Crottorf eller Schloss Krottorf) er et slott i Wildenburger Land to kilometer vest for Friesenhagen, Landkreis Altenkirchen i Rheinland-Pfalz. Det står på fundamentene til et middelalderslott og er bygget som en vannborg. Slottet ble nevnt i skriftlige kilder fra 1300-tallet. Det er per 2022 fortsatt i privat eie.
Tverreggi
Tverreggi er et fjell i Skjåk kommune i Innlandet, nær fylkesgrensa til Vestland. Fjellet ligger i Breheimen nasjonalpark, og har en høyde på 1 769 meter over havet. .
Adkomst
Denne turen anbefales folk med tidligere erfaringer fra toppturer. Normal adkomst er fra Mysubytta innenfor Sota Sæter. Stien begynner med skilt mot Sprongdalshytta. Etter noen hundre meter er det skilt mot Tverreggi.
Cyclocephala emarginata
Utseende
En middelsstor (ca. 15 millimeter), avlang, svært blank, brunrød hornbille. Hodet er svart, pronotum og beina er mørkt brunrøde, dekkvingene lysere brunrøde. Den har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, kjønnene kan skilles på at hannen er smalere enn hunnen og at føttene, og særlig kloleddet, på forbeina er fortykkede.
Levevis
De voksne billene er nattaktive og kommer til lys. I alle fall noen arter besøker blomster (for eksempel på planter i myrkonglefamilien) og kan være viktige pollinatorer. Larvene er kjent bare for et fåtall av artene, disse lever i jorda og eter på gressrøtter.
Utbredelse
Arten er bare kjent fra Brasil.
The Streets of Illusion
The Streets of Illusion er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av William Parke.
Handling
Beam åpner et pensjonat, og en rekke interessante karakterer introduseres i løpet av filmen.
Ole Brumms vei (Oslo)
Ole Brumms vei (1-17, 2-44) er en vei på Haugenstua i Bydel Stovner i Oslo. Den har navn etter barnebokfiguren Ole Brumm.
The Streets of Illusion
Handling
Beam forsøker å spre sin optimisme til livene deres. Hun forsøker også å hjelpe sin blinde far, ved å fortelle ham historier om broren hennes - selv om broren i virkeligheten er en desertør.
Ole Brumms vei (Oslo)
Ole Brumms vei begynner i Garver Ytteborgs vei i nord, går sydover forbi Haugenstua holdeplass, og følger så jernbanesporene før den ender som blindvei.
Jeremy Abbott
Jeremy Abbott er navnet til flere personer:
Ole Brumms vei (Oslo)
Nr. 2-44 består av seks blokker som tilhører Haugenstua borettslag, mens nr. 17 er en tidligere vokterbolig for en grindvokter på Hovedbanen.
Trolljegeren
Trolljegeren er en norsk fantasykomedie fra 2010 regissert og skrevet av André Øvredal. Filmen er en «avslørende» liksom-dokumentar og er en spenningsfilm om tre unge filmstudenter som følger trolljegeren Hans som er ansatt i «Trollsikkerhetstjenesten» og hans hemmelige jakt på troll i norsk natur. Historien blir presentert gjennom «etterlatte klipp» fra studentene, og viser flere møter med angivelig virkelige troll, både tematisk og estetisk i samme sjanger som filmen The Blair Witch Project.
Om filmen
Hovedrollen som trolljegeren spilles av komikeren Otto Jespersen, kollegaen Finn av Hans Morten Hansen og ungdommene av Glenn Erland Tosterud, Tomas Alf Larsen og Johanna Mørck. Filmen har også korte scener med humoristene Knut Nærum og Robert Stoltenberg. Trollfigurer og andre visuelle effekter i filmen er laget av VFX-studioene Gimpville og Storm Studios i Oslo, samt Superrune som stod for Raglefantsekvensen. Filmen hadde norsk premiere 29. oktober 2010.
Mye av filmens humor ligger i spenningspunktet mellom det fantastiske (trollene) og den byråkratiske forvaltningen av trollene gjennom «Trollsikkerhetstjenesten», forkortet TST. Filmen spiller på elementer fra naturvern, norsk rovdyrforvaltning og statlige «hemmelige tjenester».
Trollsikkerhetstjenesten er en fiktiv norsk statsetat. Etaten har ansvaret for viltforvaltningen av den norske trollbestanden. Etaten rykker ut og tilintetgjør troll som har brutt ut av sine revir og utgjør en trussel mot personer og landbruksinteresser, med en klar referanse til norsk rovdyrforvaltning. Etatens eksistens og virksomhet er hemmeligholdt. TST har også ansvar for innrapportering av troll som er avlivet. Etaten har kun en person som utfører feltarbeid, Hans (fremstilt av Otto Jespersen). Ifølge TST eksisterer følgende trollarter: Bergtroll, Skogstroll, og innenfor disse: Raglefant, Tusseladd, Rimtusse, Dovregubber, Jotner, Skrubler, Fossetasser, Møkkasnibler, Nuglebråtner, Bjønnsutter, Tikjafser, Berggrau, Skognessle, Skrikaroten.
Markedsføring og mottakelse
Filmen ble lansert internasjonalt under tittelen The Troll Hunter. Etter at filmen ble vist på festivaler for filmer i samme sjanger, har den fått flere begeistrede anmeldelser. I norsk presse har den fått jevnt over gode kritikker.
Filmen vant to priser under Amandaprisen 2011, blant dem publikumsprisen Folkets Amanda, to priser under Kanonprisen 2010 og har vunnet flere internasjonale priser.
Henvisninger til troll i folkediktning
Trolljegeren er spekket med henvisninger til troll-forestillinger hentet fra norsk folkloristikk og folkediktning. Det gjelder blant annet forestillingene om at det fins berg- og skogstroll (som igjen kan være tusseladder, rimtusser, dovregubber og jotner), at troll er store, har hale, kan ha flere hoder, kan lukte en «kristenmanns blod» og spiser stein. Et hovedpoeng i filmen er at troll sprekker eller forkalker når UV-stråler skinner på dem. Trolljegeren bruker kraftige blitz som stråler UV-Lys som våpen mot trollene i filmen.
Leiv Grønnevet
Leiv Grønnevet (født 20. mai 1943) er en norsk politiker (Høyre). Han var statssekretær i Fiskeridepartementet i regjeringen Willoch fra 14. oktober 1981 til 14. juni 1984.
Waitahapingvin
Waitahapingvin (Megadyptes waitaha) er en nå utdødd art i pingvinfamilien. Fuglen tilhørte slekten Megadyptes og levde på New Zealand. Den var søsterart til guløyepingvinen (Megadyptes antipodes), som er endemisk for New Zealand. Waitahapingvinen er trolig den seneste pingvinarten som har utdødd.
Det er umulig å si noe sikkert om hvordan waitahapingvinen så ut, men forsker Sanne Boessenkool antyder at den trolig var omkring 10 prosent mindre enn guløyepingvinen.
Anthyllis cytisoides
Anthyllis cytisoides er en busk i erteblomstfamilien.
Waitahapingvin
Man vet ikke nøyaktig når waitahapingvinen døde ut, men det har blitt antydet at det kan ha skjedd mellom år 1300 og 1500 e.Kr. Årsaken er at polynesierne (og rottene) invaderte New Zealand omkring år 1280, og man antar at arten kan ha blitt jaktet til utryddelse av maoriske nybyggere i tiden etter at de ankom.
Arten er navngitt etter waitahaene, et stammefolk med maorier som besatte Sørøya på New Zealand, før de ble fortrengt.
Anthyllis cytisoides
Den blir opptil 60 cm høy og har en rund vekstform. Den skiller seg fra slektningen Anthyllis barba-jovis ved at blomstene sitter enkeltvis eller i rader og ved at de øverste bladene er tredelte. Arten vokser på steinete steder nær havet sør og øst i Spania, på Balearene og i Sør-Frankrike, Marokko og Algerie.
Sveinung O. Flaaten
Sveinung Olavsen Flaaten (født 11. februar 1953 i Elverum) er en norsk forretningsadvokat og tidligere politiker (H). Han er partner i Advokatfirmaet Hjort i Oslo.
Han er sønn av forstkandidat Olav S. Flaaten og hustru Gerd Marry Jansen i Lisleherad. Hans farfar Sveinung O. Flaaten (1898–1962) var skogeier og stortingsrepresentant for Telemark 1961–1962.
Etter artium i 1971 studerte han økonomi og historie ved Augsburg College 1972–1973. Deretter studerte han jus ved Universitetet i Oslo og tok juridisk embedseksamen i 1979. Han var både universitetslektor ved Det juridiske fakultet og gruppesekretær/juridisk rådgiver for Høyres stortingsgruppe før han 1981–1983 var statssekretær for statsråd Mona Røkke i Justis- og politidepartementet. Deretter begynte han å praktisere som advokat.
Acreana cuprea
Acreana cuprea er en art av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten Acreana omfatter bare én kjent art.
Sveinung O. Flaaten
Flaaten ble i 1988 sorenskriver ved Tinn og Heddal sorenskriverembede på Notodden. I 1992 ble han ordfører i Notodden kommune, valgt på en borgerlig fellesliste, etter 50 år med ordførere fra Arbeiderpartiet, men trakk seg i februar 1993. I 1993 ble han advokat/partner i Advokatfirmaet Gram, Hambro & Garman i Oslo, i 1996 partner i Advokatfirmaet Hjort.
Hamlet (krater)
Hamlet er det største krateret på den kjente delen av overflaten til Uranus-månen Oberon. Krateret har en diameter på ca. 206 km og er oppkalt etter hovedkareakteren i stykket Hamlet, av William Shakespeare. Krateret har en mørk bunn og er omgitt av et system av lyse stråler, som er oppvirvlet is avleiret under nedslaget. Opphavet til det mørke materialet på bunnen er ikke kjent, men det kan komme fra det indre. Krateret ble først avbildet av Voyager 2-sonden i januar 1986
Acreana cuprea
Utbredelse
Arten lever i det vestlige Brasil.
Martin Allikvee
Martin Allikvee (født 21. mars 1995) er en estisk svømmer.
Ingeborg Kringeland Hald
Ingeborg Kringeland Hald (født 7. april 1962) er en norsk forfatter fra Haugesund. Albin Prek, som handler om en bosnisk flyktninggutt, er hennes debutroman. Den kom i 2010 og ble nominert til Brageprisen i klassen for barne- og ungdomslitteratur, samt til Kulturdepartementets debutantpris. Den ble også utvalgt til leselystbok for 7. klassetrinn. Utgitt i Tyskland 2015, under tittelen Vieleicht durfen wir bleiben, trykket i 4. opplag i Tyskland sommeren 2016.
I 2013 kom barneboken, Gullkalven, som har handling fra vikingfestivalen på Karmøy.
Per Svinø
Per Svinø (født 30. august 1924, død 3. juni 1992) var en norsk kunstner.
Ingeborg Kringeland Hald
I 2016 kom sakprosaboken Fru Halds hage, en annerledes hagebok fra en helt vanlig hage.
Mommur Chasma
Mommur Chasma er den største 'chasma' på den kjente delen av overflaten til Uranus-månen Oberon. Denne formasjonen ble sannsynligvis dannet i den perioden hvor skorpen utvidet seg, tidlig i månens utvikling, når det indre av Oberon utvidet seg og skorpen sprakk opp som et resultat. Chasmaen er et eksempel på en graben (riftdal) eller skråninger dannet av vanlige forkastninger. Chasmaen ble først avbildet av Voyager 2-sonden i januar 1986.
Ingeborg Kringeland Hald
Ingeborg Kringeland Hald har tidligere vært manager og tekstforfatter for Christina Bjordal Band, og også utviklet prosjektet Maudlin Jazzteater presenterer kontrabassen, som hadde prøveforestilling under Kulturnatt i Haugesund i 2010. Hun har i flere år jobbet som frilansjournalist/fotograf. Hun driver bloggen www.fruhaldshage.blogspot.com.
Mommur Chasma
Gazetteer of Planetary Nomenclature avgjorde at Mommur Chasma skulle kalles opp etter hjemmet til den mytiske kongen av feene som er en skikkelse i Shakespeares En midtsommernattsdrøm. Egentlig er ikke Oberons hjem nevnt i Shakespeares stykke, men det dukker opp i den franske folkloren Huon of Bordeaux.
Basten Caerts
Basten Caerts (født 27. oktober 1997) er en belgisk svømmer.
Per Svinø
Per Elias Svinø var en norsk kunster bosatt på Kolsås i Bærum. Han ble i 1955 gift med kunstneren Sølvi Svinø (f. Stenvåg). De hadde en hytte ved Sandefjord der de hentet inspirasjon fra naturen rundt. Flere av Svinøs malerier viser et sommerlig landskap, og motivene er ofte hentet fra et kystlandsskap eller viser hageidyll og gårdsliv.
Basten Caerts
Han representerte Belgia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i forsøksheatet på 200 meter bryst.
Per Svinø
Svinø var opprinnelig fra Ålesund, men flyttet i 1940-årene til Oslo for å utdanne seg ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole. Han arbeidet som reklametegner i 1950-årene. Han tegnet i perioder også for aviser og blader, og illustrerte omslaget til en lang rekke barne- og ungdomsbøker.
Svinø fikk sin debut som kunstner da han i 1949 fikk i oppdrag å utsmykke festsalen til Persaune t leir. Han var da menig soldat, men hadde allerede arbeidet som tegner en tid. Veggmaleriet hadde motiv av Jesu fødsel.
I 1982 åpnet Galleri Skallum med en utstilling av ekteparet Svinøs til sammen drøyt femti oljemalerier Utstillingen var godt besøkt og begge kunstnerne fikk gode tilbakemeldinger. Sommeren 1983 stilte Per Svinø ut 39 oljemalerier og tre akvareller ved det samme galleriet. Høsten 1984 hadde den produktive kunstneren enda en utstilling hos Galleri Skallum, denne gangen sammen med grafikeren Kjell Raugland. Våren 1991 åpnet det samme galleriet Svinøs aller siste separatutstilling med 35 oljemalerier.
Svinø stilte ut sine oljemalerier i to runder i Bergen i 1980-årene, siste gang våren 1989 på galleri Primstaven. I den forbindelse skrev anmelderene bl.a. «Hans oljemalerier er impresjonistiske med klare farger» og «Bildene gir glede og er livsbejaende».
På nyåret 1990 ble noen utvalgte verker av ekteparet Svinø stilt ut sammen med kunstnerne Ferdinand Finne, Th. Rittun og Franz Widerberg. Sommeren 1990 var Svinø utstilt hos Galleri Pettersson i Tønsberg. I juli 1991 var Svinøs verker en del av en utstilling i Tvedestrand rådhus der også Per Krogh og Atle Urdal var utstilt.
Irina Kuznetsova
Irina Dmitrijevna Kuznetsova (født 11. juli 1998 i Kolomna) er en russisk skøyteløper.
Pleuronota
Pleuronota er en gruppe av biller som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen Scarabaeoidea.
Utseende
Middelsstore, avlange, brokete fargede gullbasser. De er gjerne svarte med gule eller hvite tegninger, men kan også være metallisk fargede.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Sparlösa kirke
Sparlösa kirke (svensk: Sparlösa kyrka) er en kirke i Sparlösa socken i Vara kommune som tillhører Varabygdens församling i Skara stift. Kirken ble oppført i 1847 og ble innviet i 1848, som erstatning for en eldre kirke.
I en særskilt utstillingshall inntil kirken, står Sparlösasteinen, som tidligere var innmuret i kirken.
Neorupilia
Neorupilia er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 6 arter.
Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere. De voksne billene flyr godt og kan forflytte seg over betydelige avstander.
Utbredelse
Slekten forekommer i Australia.
Moimenta da Beira
Moimenta da Beira er en kommune i det portugisiske distriktet Viseu.
Freguesier
Kommunen er delt inn i 16 freguesier (sogn):
Bjørn Andersen (transportøkonom)
Bjørn Andersen (født 27. februar 1944 i Ålesund, død 26. november 1994 i Molde) var en norsk transportøkonom og politiker (H).
Han var utdannet siviløkonom fra NHH fra 1967. Etter noen år som forsker ved Transportøkonomisk institutt kom han i 1970 til Møre og Romsdal distriktshøgskole, Molde, hvor han som undervisningsleder bygde opp landets første høgskolestudium i transportfag. I 1977 ble han valgt til høgskolens første rektor. Han ble dosent i 1983 og professor i 1994.
Han var personlig sekretær for statsråd Inger Koppernæs i Samferdselsdepartementet fra dannelsen av Kåre Willochs regjering i oktober 1981 og frem til han overtok for Karl-Wilhelm Sirkka som statssekretær i samme departement ved årsskiftet 1982/1983. Ved regjeringsutvidelsen i juni 1983 gikk Koppernæs og Andersen av og ble erstattet av Johan J. Jakobsen og Anders Madslien. Andersen ble senere styremedlem i Televerket og Postrådet.
Han døde etter en tids sykdom i 1994 og ble begravet fra Molde domkirke.
Arild Rossebø
Arild Rossebø (født 24. januar 1974 i Haugesund) er en norsk forfatter, skater, pedagog og redaktør.
Rossebø har arbeidet som lærer, i barnevernet, virket som litteraturanmelder i Bergens Tidende. og turnert i Den kulturelle skolesekken.
For tiden er han redaktør for barne- og ungdomsbøker i Bonnier Norsk Forlag.
I 2011 kom barneboka «David Skater», og i 2013 kom oppfølgeren «Knekt brett». Begge på Cappelen Damm.
I 2022 fikk han utgitt sin første roman, «Den siste komle», på Flamme forlag.
Edith Carlmar-prisen
Edith Carlmar-prisen ble opprettet i 2003 av Norsk filminstitutt for å hedre Norges første kvinnelige filmregissør Edith Carlmar som døde samme år, og bestod opprinnelig av en glass-statuett signert Cathrine Maske og et prisbeløp på 25 000 kroner. Prisen var opprinnelig en bransjepris som skulle gå til en person eller et selskap i norsk filmbransje, som har vist integritet, uredd evne til nytenking og vilje til å bryte grenser i sitt arbeid.
Fra 2010 ble prisen delt ut under av Femmina Internasjonale Filmfestival i Verdal og skulle gå til en profesjonell filmkvinne som oppfyller kriteriene. Etter at Femmina ble avviklet i 2017, deles den nå ut under Kosmorama Trondheim Internasjonale Filmfestival. Prisen er i dag utdelt i samarbeid med Sparebank 1 SMN og vinneren får et stipend på 20.000 kroner og et trofé.
Centrophthalmus
Centrophthalmus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.
Denis Tsjerysjev
Denis Dmitrijevitsj Tsjerysjev (Денис Дмитриевич Черышев; født 26. desember 1990) er en russisk fotballspiller som spiller for den italienske klubben.
Hans far er den tidligere fotballspilleren og treneren Dmitrij Tsjerysjev, som nå er assistentrener i den spanske klubben Sevilla FC.
Landslaget
Den 14. november 2012 fikk han sin første landskamp for mot.
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Oumar Toure
Oumar Toure (født 24. januar 1996) er en malisk svømmer.
Denis Tsjerysjev
Landslaget
Den 14. juni 2018 scoret han sine to første landslagsmål for mot.
Oumar Toure
Han representerte Mali under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i forsøksheatet på 100 meter butterfly.
Denis Tsjerysjev
Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.
Cyclocephala guianae
Cyclocephala guianae er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
En nokså liten (11,5-14,5 millimeter), avlang, halvblank, lyst gulbrun hornbille. "Snuten" er nokså lang og rundet. Oversiden er nokså tett og kraftig punktert. Den har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, kjønnene kan skilles på at hannen er smalere enn hunnen og at føttene, og særlig kloleddet, på forbeina er fortykkede.
Utbredelse
Arten er kjent fra Fransk Guyana, Surinam, Colombia og Brasil
Anapsicomus aethroides
Anapsicomus aethroides er en bille som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Utseende
Middelsstore, litt blanke, brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er sylindrisk og har en pigg midt på hver sidekant. Dekkvingene er parallellsidige.
Utbredelse
Artene lever i det sørlige Brasil.
Hannibal Gaskin
Hannibal Gaskin (født 30. august 1997) er en guyansk svømmer.
Han representerte Guyana under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i forsøksheatet på 100 meter butterfly.
Sukhodolskoje
Sukhodolskoje (Суходольское озеро; Suvanto-järvi) er en smal, 32 kilometer lang innsjø på det karelske neset, i Leningrad oblast i Russland. Den er en del av elva Vuoksas nåværende hovedløp, og har utløp mot øst til elva Burnaja som renner til Ladoga.
Historie
Vannet fra innsjøen rant opprinnelig inn i Vuoksa (finsk Vuoksi) ved Kiviniemi (nå Losevo). I 1818 ble det gravd en kanal for å lede flomvann fra innsjøen til Ladoga. Men strømmen var uventet sterk, slik at breddene ble vasket ut og kanalen ble forvandlet til ei elv, kalt Taipaleenjoki (nå Burnaja). Erosjonen fra elva medførte at innsjøen ble drenert, slik at vannstanden sank med 7 meter. Vannveien ved Kiviniemi, og dermed også båtforbindelsen mellom Suvanto og Vuoksi, ble tørrlagt. For å gjenopprette forbindelsen ble det i 1857 gravd en kanal der. Planen var at vannet fra Vuoksi skulle bryte gjennom og utvide kanalen slik at Suvanto og Vuoksi ble liggende på samme nivå. Men fjellet viste seg å være for hardt, og vannet fra Vuoksi strømmet inn i innsjøen via nydannede stryk, 880 meter lange og med en høydeforskjell på 3 meter, noe som gjorde båttrafikk ved Kiviniemi umulig. Siden 1857 har Sukhodolskoje og Burnaja utgjort den sørlige og viktigste utløpsarmen til Vuoksa.
Gamlebrua på Vestnes
Gamlebrua er en 97 meter lang bru over Vestnesstraumen i Vestnes kommune. Den ble bygget i 1844, og het tidligere Vestnes bro, før den nye Straumsbrua åpnet i 1955. Gamlebrua var en del av Den trondhjemske postvei. Den er bygget med trebjelker og har murte natursteinsfundamenter. Byggekostnadene var på 1 374 spesidaler, som tilsvarer omtrent 5 500 kroner. I 1971 ble brua restaurert, og brukes i dag som gang- og sykkelvei. Gamlebrua ble kåret til årets kulturminne i kommunen i 1997.
Rekonstruksjon av en familie
Rekonstruksjon av en familie er en norsk dokumentarfilm fra 2012. Filmen ble regissert av Charlotte Røhder Tvedt og utgitt av Medieoperatørene.
Stylter
Styltene som brukes til å gå med blir laget i forskjellig materialer, oftest tre eller metall. De kan ha forskjellig design og høyde ut i fra bruken. De fleste styltene har en lang stang med en brakett på. Man holder eller fester stangen vertikalt og plasserer føttene på brakettene.
Som verktøy er stylter benyttet i mange forskjellige yrker, stort sett for enkelt å kunne arbeide høyere, for eksempel malere, eller for å ha bedre oversikt, for eksempel gjetere.
De brukes i seremonier, gjøgling, sirkus og konkurranser. I Mali har de blitt benyttet til seremonier, i Togo er de benyttet under festligheter, i Nederland, Nord-Spania og andre steder i Europa er de også brukt til gjøgling og festligheter. I Namur i Belgia har det blitt holdt turneringer på stylter siden 1411. Stylter har og vært brukt i Asia, Amerika og Sør-Amerika.
Som leketøy er det mest enkle håndholdte stylter som blir benyttet.
Cyclocephala porioni
Cyclocephala porioni er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).
Utseende
En middelsstor (ca. 17-18 millimeter), avlang, halvblank, lyst rødbrun hornbille. "Snuten" er nokså lang og firkantet. Oversiden er tett og kraftig punktert, punktene på dekkvingene danner ikke rader. Dekkvingene kan ha en svart, kileformet flekk i midten og små, svarte flekker på sidene. Den har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, kjønnene kan skilles på at hannen er smalere enn hunnen og at føttene, og særlig kloleddet, på forbeina er fortykkede.
Levevis
De voksne billene er nattaktive og kommer til lys. I alle fall noen arter besøker blomster (for eksempel på planter i myrkonglefamilien) og kan være viktige pollinatorer. Larvene er kjent bare for et fåtall av artene, disse lever i jorda og eter på gressrøtter.
Utbredelse
Arten er kjent fra Nicaragua i nord til Ecuador i sør.
Clara Marie Weis
Hun ble født i Aarhus som eldste datter av baronesse Edvardine Reinholdine Hoff-Rosencrone og etatsråd Hans Christian Weis (1811–1882). 21. juli 1874 giftet hun seg i Aarhus med den danske legen Carl Georg Gædeken. Da hennes yngste bror Edvard Weis-Hoff-Rosencrone døde i 1927, overtok hun Rosendal etter ham. Fru Gædeken hadde ofte gjestet godset sammen med søstrene sine, og følte seg knyttet til stedet.
Det ble arbeidet for at stamhuset skulle gå over til Universitetet. Fru Gædeken ble derfor den siste stamhusbesitter, og ved egen lov av 4. juli 1927 ble stamhuset gjort til fri eiendom på hennes hånd. Få dager senere opprettet hun et gavebrev hvor hun skjenket eiendom, løsøre og verdipapirer til Det kongelige Frederiks Universitet, som tok i mot gaven og gav den en ny status, Den Weis Rosenkroneske stiftelse.
Fru Gædeken orienterte tjenerskapet om forandringen, og om at de ville beholde deres stillinger. Selv reiste hun tilbake til København, men gjenbesøkte Rosendal hver sommer.
Fru Gædeken døde i 1934, og ved bisettelsen ble det nedlagt kranser fra den norske regjering og fra Universitetet.
Taalsjøen
Taalsjøen eller Lake Taal (Taal uttales som tostavelsesord) er en innsjø på den filippinske øya Luzon. Sjøen ligger innen en stor kaldera som ble dannet av flere sterke vulkanutbrudd fra mellom 500.000 til 100.000 år siden.
Innsjøen ligger helt og holdtent innenfor provinsen Batangas.
Taalsjøen som tidligere var kjent som Bombon-sjøen er landets tredje største, etter Laguna de Bay litt mot nordvest, og Lanaosjøen på Mindanao. Den aktive vulkanen Taal, som er årsak både til innsjøens høye svovelgehalt og dens periodiske forandringer hva gjeller størrelse og øyer som oppstår eller vokser, ligger henimot midt i innsjøen, og den synlige delen betegnes som Volcano Island. Av lokalbefolkningen kalles den også pulo (tagalog for «mindre øy». Midt på øya er det en kratersjø og i denne innsjøen er det en liten øy, Vulcan Point. I 1996 ble Taalsjøen del av Taal Volcano National Park.
Tidligere havbukt
Taalsjøen var i enn inn i historisk tid en dyp innbuktning av havet, inn fra Balayanbukten. En serie av mektige vulkanutbrudd skapte en landbro som avskal den fra havet. Nå er det elven pansipit som sikrer utløp av vann. Regnvann, og Filippinene har hyppig og kraftig nedbør, har etterhvert fortynnet saltvannet slik at innsjøen nå er blitt ferskvannssjø.
Bebyggelse
Ved en rekke vulkanutbrudd er en rekke bosetninger forsvunnet, enten ved ødeleggelser av vann eller slam eller ild, eller ved at man proaktivt har flyttet unna. Bare tre vesentlige bebyggelser ligger nå helt nede ved sjøstranden. Derimot er det en rekke tidligere bosetninger under vannlinjen, tildels synlige alt etter værforhold og vannets klarhet.
Tom Connally
Thomas Terry «Tom» Connally (født 19. august 1877 i Eddy i McLennan County i Texas i USA, død 28. oktober 1963 i Washington, D.C.) var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerte delstaten Texas i begge den amerikanske kongressens kammere, først i representanthuset 1917-1929 og dernest i senatet 1929-1953. Han var ordførende i senatets utenrikskomité årene 1941-1947 og 1949-1953.
Bakgrunn
Connally ble innvalgt uten motkandidat til Texas House of Representatives i 1900 og i 1902. Han var da en ledende opponent mot monopoler og var med på å skrive delstaten Texas' Anti-Trust Law av 1903.
I 1904 innledet han så en karriere som advokat i Texas. Han deltok i både den spansk-amerikanske krig og i første verdenskrig i USAs hær.
Nasjonal politisk karriere
Han ettertrådte i 1917 Robert Lee Henry som kongressrepresentant.
Connally beseiret den sittende senator Earle Bradford Mayfield i demokratenes primærvalg forut for senatsvalget i 1928. Han vant så selve senatsvalget og ble gjenvalgt tre ganger.
Tom Connally ledet motstanden mot den føderale anti-lynching-lovgivning i den senere del av 1930-årene, og bedrev filibustering mot Anti-Lynching Bill of 1937. Han gikk inn for Jim Crow-lover som for eksempel motsanden mot like utdannelse for svarte.
Som ordførende i Senatets utenrikskomite var en sterk støtte av president Franklin Roosevelts anti-tyske og anti-japanske politikk. Han var senere delaktig av ratifiseringen av traktaten som grunnla NATO. Han samarbeidet med den republikanske senator Arthur H. Vandenberg for å sikre de begge parties støtte til en internasjonalistisk politikk, især for De Forente Nasjoner. I juni 1945 var han stedfortredende formann for USAs delegasjon ved San Francisco-konferansen da FN ble til.
Han fungerte som representant for USA ved første generalforsamling av De Forente Nasjoner i London og ved den andre generalforsamling i New York City. Det var på hans initiativ at USA i august 1946 avgav en erklæring angjeldende Den internasjonale domstolens mandat: Den ble kjent under navnet Connally Amendment, og gikk ut på at domstolens rettskompetanse ikke gjaldt for slike anliggender som etter USAs oppfatning ville høre under de nasjonale domstoler.
USAs president Harry S. Truman utnevnte i 1951 general Mark Wayne Clark, en episkopalianer med jødisk mor, til USAs presidents personlige diplomatiske sendemann til Vatikanet. Protestantiske grupper protesterte mot nærmere relasjoner tll Vatikanstaten, og Connally i egenskap av ordførende i utenrikskomiteen meddelte at han var mot utnevnelse. Connally anførte imidlertid en annen begrunnelse for sitt eget syn: General Clark var blitt beskyldt for å ha forårsaket urimelig høye tap ved slaget ved elven Rapido. General Clark meddelte den 13. januar 1952 at han trakk seg ut av å bli tatt i betraktning. Noen ny sendemann ble ikke nominert. Spørsmålet om USAs diplomatiske relasjoner til Den hellige stol forble kontroversiell frem til 1984 da diplomatiske relasjoner ble offisielt etablerte.
Connallys grav er på Calvary Cemetery i Marlin i Falls County i Texas.
Knut Christian Langaard
Knut Christian Langaard (1886–1965) var en norsk idrettsmann, OL-reserve, godseier, hundeoppdretter og skuespiller. Han var en av arvingene i den grenen av Langaard-slekten som hadde bygget formue etter etableringen av Frydenlund Bryggerier.
Familie
Han var sønn av forretningsmann og mesén Christian Langaard og Ellevine Marie Conradsdatter Langaard.