cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Quinqueremen fra Venezia
Quinqueremen
I 1525-26 presenterte den kjente mesterbyggeren Fausto av gresk opprinnelse som hadde vunnet stor anerkjennelse ikke bare som en skipskonstruktør, men også som en humanist, en modell for de andre skipsbyggerne og dogen av republikken Venezia. Dogen hadde kommet til konferansen mellom autoriteter innenfor skipsbygging om hvilken skipstype man skulle velge for republikkens fremtidige behov. Fausto hadde studerte de antikke skriftene og mente å ha funnet oppfinnelsen for den opprinnelige quinqueremen fra Romerrikets ære. Dessuten hadde han skaffet seg meget god innsikt i skipsbygging og åresystem gjennom samtaler med ulike representanter fra store deler av Europa. Med sitt forslag og en utsøkt modell ville han overtale dogen og rådsforsamlingen av Venezia til å gi hans prosjekt en sjanse.
Ekspertene fra arsenalet godkjente forslaget etter å ha observerte hvilken potensialitet det planlagte skipet ville ha, men stilte seg tvilende til det nye arrangementet med fem årer per gruppe for å kunne ha de samme presentasjoner som en vanlig krigsgalei. Fausto argumenterte med at det vil være bedre enn galeien med årene arrangert etter systemet a terzaruolo med tre årer per gruppe. Han ønsket å improvisere åresystemet alla sensile og samtidig får et større fartøy som kunne kopiere de beste egenskaper av en galea sottil, den vanlige galeitypen for krig.
Det ble besluttet å reservere en dokk for prosjektet i arsenalet etter forslaget var godkjent, men det ble besluttet at skipet skulle kappes med en vanlig galei. Det ble sjøsatt i april 1529 og gjort i stand for det planlagte kappløpet. Den kjente historikeren Sanuto observerte det nye skipet den 21. mai 1529 på vei fra arsenalet, og anslo lengden på det til 28 passo, over tre passo mer enn den største krigsgaleien. Sanuto så hvor godt skipet oppført seg under egne drift til tross for størrelsen. Den 23. mai skulle kappløpet finne sted utenfor Lido di Venezia, og Sanuto var et levende vitne ovenfor den største begivenheten for byens innbyggerne på lengre: (Engelsk oversettelse av Frederic Chapin Lane.)
Quinqueremen ble sendt til den venetianske marinen etter kappløpet ved Lido di Venezia. Skipet som ikke hadde et navn (venetianerne den gang bare gav midtertidige navner til galeier etter kapteinen eller kommandanten ombord) kjent for ettertiden, ble admiralskipet for Gerolamo de Canal som i begynnelsen var begeistret over det nye fartøyet. Admiralens rapporten viser at quinqueremen var meget raskt for sin størrelse, men at det fantes visse galeier som allikevel var raskere enn resten av flåten. Som seilskip vist skipet seg meget fenomentalt i sammenligning med de andre galeiene som over lengre avstander hadde lagt årene i hvilestilling og deretter tydde til seil. Fausto ønsket å bygge fem quinqueremer, og de Canal støttet dette med et forslag om å ha ti nye quinqueremer for marinen. Men han understreket at quinqueremen hadde vist seg kostbart under bygging og drift.
Quinqueremen ble sendt tilbake for at det skulle ombygges, og det ble ikke annet enn det enslige skipet med det unike årearrangementet. Men et høydepunkt med det eldre alla sensile-systemet var oppnådde, og den første forstørrede galeien kjent som galea bastarda i venetianske tjeneste var blitt en realitet. Erfaringene fra prosjektet skulle lede til byggingen av flere galeier med fire årer per gruppe med én roer mindre, de såkalte quadriremer som et mottrekk mot den spanske flåtens større galea bastarda bygd etter den vestlige metoden. Problemet med å reise solseil på quinqueremen ledet Fausto til å øke fribordet på de nye quadriremer.
Den enslige quinqueremen fortsatte i tjeneste for den venetianske flåten fram til 1544 eller 1551, deretter var den ikke mer nevnt fram til 1570. Ved utbruddet av den store krigen med Det osmanske riket mobiliserte venetianerne alle deres skipene og sendt ut flere eskadrer til Korfu i løpet av våren og sommeren 1570. En av disse eskadrene under ledelse av Marcantonio Colonna kom dit, og deretter over til Otranto. Etter den venetianske flåten var samlet, var hans flaggskipet beskrevet som en galia quinquerem. Dette skipet hadde vært i opplag i tretti år.
Colonna til hans bestyrelse så hvordan de allierte ikke klarte å bli enig om den planlagte ekspedisjonen på 179 skip til Kypros, og mistet flaggskipet til et lynnedslag i Kotor. Med fare for egen liv klarte Colonna å berge alle roere fra skipet, som så brant opp på åpen sjø i november 1570. Men i det neste året skulle arvtagerne, de nye galeasser etter Faustos quinqueremen og quadriremer være med på å vinne det store slaget ved Lepanto.
Lengden
Professor John Morrison sammen med andre skipshistorikerne hadde funnet fram til den egentlige lengden på en passo («pace») i nyere tid, et lengdemål brukt av venetianerne på deres galeiene i eldre tid. En passo er på fem piedi (fot), og dermed 1,74 meter.
Det betyr at quinqueremen fra Venezia kunne være på 48,72 meter i lengde. Men det betyr også at skipet var 140 piedi langt, og dermed litt større enn en galea grosse som var oppgitt til å være 138 piedi langt. Den vanlige krigsgaleien av type galea sottil sjeldent overgikk 24 passo i lengden, og var ikke mer enn 41 til 42 meter langt for hele det sekstende århundret.
Ifølge historikeren R.C. Andersen kan quinqueremen være 158 engelsk fot langt, muligens 20 engelsk fot ikke medregnet utriggerne, og dypgang på 5 fot og 8 in.
Andre kilder mente det kan være opptil 74 meter langt og 11 meter bredt. Den franske historikeren Augustin Jal med hans bok «Archélogie navale» fra 1840 hadde kommet fram til en lengde på 254 fot (77,2 meter) for den såkalte «quelle gigantesque galère» fra Venezia.
Årearrangementet
Fausto var en mann av sin tid, den såkalte renessansen med sterk interesse for antikkens filosofi, kunst og kultur som ble gjenopplivet på nytt for å videreføre det gamle arvet fra tiden før den mørke middelalderen. Det var dermed et naturlig innfall for den anerkjente skipsbyggeren å prøve seg på å gjenopplive det romerske krigsskipet fra de puniske krigenes ære. Med åresystemet alla sensile trodde man at de hadde videreført arvet med «biremer», «triremer» og «quadriremer» med to, tre og fire årer fra den samme gruppen på ét nivå. Dette arrangementet var enkelt; på en skråstilt benke fra utriggeren kjent som en apostis satt hver roer med sin egen åre som var festet på en tollepinne på bjelken i utriggeren.
Det skulle dermed være lett å tilføye to ekstra roere til den faste gruppe per benke, men det var sterke argumenter mot en slik utvidelse av alla sensile-systemet. Etter Fausto hadde lagt fram sitt forslaget om å bygge en quinquerem, var det fremdeles gjeldende oppfattelse om at de beste galeier skulle også være de raskeste, som den lettbygde galeitypen galea sottil. Den store handelsgaleien galea grossa som var tatt inn i krigstjeneste, var altfor sløv og lite manøvrerbare i sammenligning med den alminnelige galeien. Fausto ønsket å oppnå de samme presentasjoner med en større galea sottil med flere roere.
Det ble satt inn to hundre roere på skipet som dermed fikk tjue grupper med fem årer hver, for tilsammen to hundre årer. I sammenligning hadde den vanlige krigsgaleien opptil 25 grupper med tre årer hver, for tilsammen 150 årer. En setning om at quinqueremen skulle ha to ganger flere årer enn en vanlig galei, hadde ledet Giovanni Casoni i hans bok «Dei Navigli Poliremi» fra 1838 til å tro at det kan være tre hundre årer og dermed tre hundre roere i tretti grupper.
Andre quinqueremer
Allerede i 1530-årene hadde et nytt åresystem, a scaloccio, oppstått i Italia. Med det nye systemet ble det mulig å ha flere menn per åre. Det var også blitt mer kostbart å ha flere trente menn for de store ciurma besetninger, med det nye systemet var det blitt mulig å få flere menn uten langvarige trening. Det var blitt mulig å hente inn billige slaver for å betjene årene på galeiene. Etter cirka 1550 var Venezia nesten alene om å ha det eldre systemet som til slutt var oppgitt mot slutten på 1500-tallet.
Bayou
Bayou (uttales baju) betegner ei lita, sakteflytende elv, hovedsakelig i lavlandsområder. Ordet brukes helst om mindre elver i Mississippi-deltaet i USA.
Ordet blei først brukt av franskmennene i Louisiana. Det antas å komme fra «bayuk», som betyr «bekk» eller «lita elv» på indianerspråket choctaw.
Bayou-området er nært knytta til cajun- og kreol-kulturen langs kysten av Mexicogolfen. I mange av bayouene foregår det fiske etter kreps og reker. Houston i Texas har tilnavnet Bayou City.
Creedence Clearwater Revival ga i 1969 ut sangen «Born on The Bayou» på sitt andre album Bayou Country.
Le Marais
Le Marais er en bydel i Paris, på høyre bredd, i 3. og 4. arrondissement. Le Marais kan grovt avgrenses som området mellom Seinen i sør, Pompidou-senteret i vest, Place de la République i nord og Bastille-plassen i øst.
I det 13. århundre satte medlemmer av tempelridderordenen opp et hus i den nordre delen av dette sumpområdet (fr. marais) nordøst for byen, nå kjent som Quartier du Temple. Fra det 15. århundre begynte aristokratiet å bygge store bolighus («hôtels») i området, som lå i passende avstand til Louvre. Utviklinga skjøt fart etter anleggelsen av Place Royale (dagens Place des Vosges). Flyttinga av hoffet til Versailles førte til at aristokratiet flytta ut, og overlot området til kjøpmenn o.a. borgerskap. Etter revolusjonen ble Le Marais mer og mer overtatt av arbeiderklassen.
Gaten Rue Pavée i Le Marais fikk brulegning i 1450 og var dermed en av de første brulagte («pavée») gatene i Paris.
Utover i det 20. århundre ble det gjort lite for å utvikle området, helt til regjeringa i 1962 erklærte Le Marais som et strøk med historisk verdi. Siden da har området opplevd en kulturell og økonomisk oppblomstring, og har samtidig beholdt sitt etniske mangfold av jøder, algirere, asiater o.a. Det er også et sentrum for homofile og lesbiske i Paris. I dag er Le Marais en av de mer særprega, interessante og levende bydelene i Paris.
Le Marais har flere interessante museer og gallerier, bl.a. Musée Carnavalet, Musée Picasso og Maison de Victor Hugo.
Munch (tegneserie)
Munch er en biografisk tegneseriebok og grafisk roman fra 2013 skrevet og illustrert av tegneserieskaperen Steffen Kverneland (født 1963). Boka er en leken og karikert beskrivelse av livet, karrieren og kunstverkene til den norske, ekspresjonistiske maleren Edvard Munch (1863–1944). Teksten er i stor grad sitater fra Munch selv, samtidige kulturpersonligheter og kolleger, deriblant August Strindberg, samt seinere biografer. Tegningene er Kvernelands humoristiske skildringer av historien og «visuelle sitater» fra Munchs bilder. Innholdet er en omarbeidet og utvidet samling av Steffen Kvernelands Munch-serier i Kanon, fem tegneseriebøker utgitt 2006–2012 i samarbeid med tegnerkollegaen Lars Fiske.
Munch er oversatt til tysk, svensk, nederlandsk, polsk og dansk.
Albin Express
Albin Express er en seilbåt som ble tegnet av en av Sveriges mest kjente båtkonstruktører, Peter Norlin, i 1978. De fleste Expressene ble laget hos Albin Marin i noen hektiske år fra 1979 til 1982 da det ble produsert over 1100 stykker. Den største flåten finnes naturlig nok i Sverige, men de senere årene er det mange norske seilere som har reist over kjølen for å hente hjem en Express. Flåten i Norge teller i dag over 230 båter og en stor del av disse er aktive på regattabanen. Med omkring 50 påmeldte, har Albin Express vært den største klassen som har stilt i Færderseilasen de siste årene. Ved det kombinerte norges- og nordiske mesterskapet i Express i august 2014 deltok 109 Expresser, noe som gjorde konkurransen til tidenes største entype kjølbåtmesterskap i Norge. Klasseklubben i Norge heter Norsk Expressklub og har omkring 200 medlemmer.
Historie
Lars Nylander ved Albin Marin hadde observert J/24s seiersgang, og ønsket derfor å lage en liten, rask seilbåt. Den svenske båtkonstruktøren Peter Norlin fikk oppdraget og tegnet en lettseilet, rask og billig båt. Imidlertid kunne den nye båten med selvslående fokk ikke konkurrere med J/24 i lett vind, så Peter Norlin forlenget den forut og akter med en halv meter, gjorde stevnen brattere og erstattet den selvslående fokken med en 110 % fokk. Fabrikken i Kristinehamn satte alle kluter til og bygget båten på rekordtid. Expressen fikk raskt sitt gjennombrudd på det svenske markedet, da den var velseilende og som 3/4 fabrikat var prisen 49 900 svenske kroner.
Albin Express ble fra starten en enorm suksess, og båten ble raskt klassebåt og fikk klasseklubb. I september 1979 var det tid for det første svenske mesterskapet, hvor Peter Sundelin ikke uventet tok seieren.
Albin Marin AB produserte for fullt i perioden 1979–81 og mer enn 1000 båter ble bygget. Etter en intens periode gikk salget ned, og produksjonen fortsatte 1982–84 ved Nya Albin Marin AB på Gotland hvor man rundet byggenummer 1100. Alle disse Expressene ble levert som 3/4 fabrikat.
Historisk materialisme
Historisk materialisme er måten å forstå samfunnet på slik den ble utviklet av den tyske filosofen Karl Marx (1818–1883). Marx mente at all historie er historien om klassekamp, og at all samfunnsutvikling er basert på kampen mellom to eller flere klasser i samfunnet med motstridende mål. Historisk materialisme baserer seg i stor grad på Georg Wilhelm Friedrich Hegels dialektikk (tese → antitese → syntese), noe han utdyper i Det Kommunistiske Manifest fra 1848. Marx' tydeligste redegjørelser for det materialistiske synet på historien finnes i Den tyske ideologi og i forordet til Kritikk av sosialøkonomien. En materialistisk historieoppfatning innebærer at materielle – og spesielt økonomiske – forhold sees på som drivkreftene i samfunnsutviklingen. Den historiske materialismen står således i kontrast til historisk og filosofisk idealisme, hvor kulturelle elementer som ideologi, religion og åndsliv tillegges avgjørende betydning.
Friedrich Engels, som gikk Karl Marx til hånde i det ideologiske arbeid og utviklet hans tanker, skrev: «Jeg benytter 'historisk materialisme' for å kjennetegne det syn på historiens gang som leter etter de grunnleggende årsaker og den store bevegende kraft bak alle viktige historiske begivenheter i samfunnets økonomiske utvikling, i endringene av produksjonsmidler og bytteforhold, med den derav følgende oppdeling av samfunnet i distinke klasser og disse klassenes kamper.»"
I en lang periode på 1900-tallet ble den historiske materialisme ofte behandlet nærmest som parhest til den dialektiske materialisme. Ifølge mange marxister influert av sovjetisk marxisme var den historiske materialisme en spesifikk sosiologisk metode, mens den dialektiske materialisme er den mer generelle og abstrakte filosofien. Den sovjetiske ortodokse marxistiske tradisjon baserte seg på Josef Stalins pamflett Om den dialektiske og den historiske materialisme og på tekster utgitt av «Sentralkomiteen for det sovjetiske kommunistiske partis institutt for marxismen-leninismen».
Produksjonsforhold
Produksjonsforhold er et viktig begrep i marxistisk tenkning, særlig i forbindelse med den historiske materialisme. Produksjonsforholdene er et begrep som anses å være synonymt med begrepet "basis". Produksjonsforholdet har fire hovedelementer: Eiendomsforholdet, og eiendomsformen kan være samfunnsmessig eller privat, kapitalistisk, føydal, sosialistisk etc. Fordelingsforholdene, distribusjonen. Bytteforholdene: sirkulasjon, omsetning. Konsumpsjonen, forbruksforholdene. Av disse må det understrekes at det er eiendomsforholdet som er produksjonsforholdets viktigste og mest bestemmende element.
Basis og overbygg
Karl Marx skriver i sitt berømte "Forord til kritikken av sosialøkonomien (Vorwort), følgende:
Her betraktes forholdene menneskene inngår som en følge av den samfunnsmessige produksjonen, som nettopp basis for den juridiske og politiske overbygning og dets bevissthetsformer. Samfunnets institusjoner, lover – samfunnsorganisasjonen – bestemmes i avgjørende grad av selve produksjonen, eller rettere: produksjonsforholdet. Ved kapitalismen, der ifølge Marx forholdet mellom de som eier produksjonsmidler (maskineri, fabrikklokale etc. nødvendig for produksjon), kapitalistene, og de som selger sin arbeidskraft, lønnsarbeiderne (proletariatet), er primært – er dette forhold vesensbestemmende for den politiske, juridiske overbygning i denne kapitalistiske staten og for hvordan man tenker – bevissthetsformene. Men ikke bare eiendomsforholdet er av betydning. Også fordelingsforholdene, hvordan godene distribueres, bytteforholdene og konsumpsjonen er viktige elementer i dette – og alle henger tett sammen, påvirker hverandre. Eiendomsforholdet har primat.
Med denne, som flere andre av Marx' læresetninger og lover – for eksempel verdiloven, er det viktig å understreke at den ikke gjelder absolutt. En kan ikke forstå ethvert element i for eksempel det kapitalistiske overbygget, politiske institusjoner eller andre ting, som noe som ved ren nødvendigvis har sin basis, sitt utgangspunkt, i det kapitalistiske produksjonsforhold. For det første er det slik at i et kapitalistisk samfunn er det kapitalistiske produksjonsforhold fremherskende, dominerende – men ikke enerådende. Det kan, og vil garantert, inneholde en rekke forgangne forhold (for eksempel føydalske forhold) eller mellomformer – og også dette er elementer i basis som påvirker overbygningen. For det annet virker dette, ifølge Friedrich Engels (og det er enighet om å også tolke Marx dithen), ikke i ethvert fenomen, men i siste instans som avgjørende tendens. I store trekk og til syvende og sist er det slik at basis spiller en rolle som nettopp en basis til overbygget. Slik er det ikke hele tiden.
Produksjonsforhold, produktivkrefter og revolusjon
Sitatet fortsetter videre:
Produksjonsforholdene sees her i sammenheng med produktivkreftenes utvikling. Produktivkreftene – altså vår dyktighet i produksjonen, teknologien etc. – utvikler seg i et raskere tempo enn produksjonsforholdene. På et visst punkt i utviklingen, har produksjonsnivået utviklet seg slik at det ikke lengre står i et samsvarsforhold med hvordan produksjonsforholdene er. Ta for eksempel økende grad av lønnsarbeid og vareproduksjon i en føydal økoonomi. Føydalismen sin økonomiske struktur er ikke egnet for en kapitalistisk vareproduksjon, og vil hemme produktivitetsutviklingen. Men ved en kapitalistisk utvikling løses motsigelsen og produktivkreftene får anledning til videre utvikling. Således er motsigelsen mellom produktivkrefter og produksjonsforhold forløperen til en revolusjonær forandring av produksjonsforholdet fra et historisk lavere, til et historisk høyere stadium. I kapitalismen er denne motsigelsen å forstå som produksjonens samfunnsmessige karakter. I kapitalistisk produksjon kreves et helt samfunn som en følge av arbeidsdelingen, produksjon av sko forutsetter produksjon av arbeidsredskaper, tekstil etc. Produksjonen er i overveiende grad samfunnsmessig. På en annen side er samtidig eierskapet og kontrollen av den produktive sfære besatt av en i sammenhengen forsvinnende liten elite. Den er privatkapitalistisk. Dette er et uttrykk for, hevder marxistene, at samfunnets produktivkrefter er utviklet på et vis som fordrer en revolusjonering av produksjonsforholdet, noe som bekreftes ved b.la kapitalistiske kriser.
Litteratur
Karl Marx: "Forord til Kritikk av sosialøkonomien" s. 19-22 i Det beste av Karl Marx (Fredrik Engelstad red.), Pax Forlag A/S, 1992. Karl Marx: "Den tyske ideologi (utdrag)" s. 109-172 i Det kommunistiske manifest og andre ungdomsskrifter, De norske Bokklubbene, 2000.
Hindi
Hindi (हिन्दी) tilhører den indoariske språkgruppen og snakkes av omkring 200 millioner mennesker, er andrespråk for 300 millioner, og det offisielle språket i India (i tillegg til engelsk). Om hindi regnes sammen med det nært beslektede språket urdu, er de det tredje største språket i verden. Selv om hindi og urdu har utviklet seg i forskjellige retninger i løpet av 1900-tallet, undervises det av og til (kurs) i hindi- og urdu sammen, spesielt i grammatikk. Hindi skrives med devanagari-skrift og inneholder i tillegg et stort antall lånord fra sanskrit.
Hedné
Mikael Hedne, kjent under artistnavnet Hedné, (født i 1988) er en norsk mentalist, tryllekunstner, musiker, kordirigent, sanger, foredragsholder, konferansier og underholdningsartist. Han har vunnet en rekke priser både som tryllekunstner og dirigent, har publisert forskning i internasjonale tidsskrift, og er en mye brukt foredragsholder for næringsliv.
Bakgrunn og utdannelse
Hedné kommer fra Åsane utenfor Bergen, og startet tidlig med både musikk og magi. Han spilte slagverk ved Bergen kulturskole, og fikk også pianoundervisning privat frem til han begynte på dramalinjen ved Fyllingsdalen videregående skole. På denne tiden begynte han også med privatundervisning i kordirigering hos Maria Gamborg Helbekkmo. Han er utdannet med en mastergrad i psykologisk vitenskap fra Universitetet i Bergen og som kveder og kordirigent fra Ole Bull Akademiet.
Kordirigent og musiker
Hedné har studert vokal folkemusikk (kveding), kordirigering, og fløytespill (bl.a. seljefløyte) ved Ole Bull Akademiet, og han opptrer jevnlig som sanger og fløytespiller.
Tryllekunstner
Hedné begynte å trylle som 8-åring etter å ha sett David Copperfield på TV. Han har vært medlem av Magiske Cirkel Norge siden 1999, og ble i 2019 valgt som president for foreningen. Siden 2011 har han også vært medlem av The Academy of Magical Arts. Han har vunnet flere priser både i norske og nordiske konkurranser, og har gjort en rekke TV-opptredener både nasjonalt og internasjonalt. I 2017 var Hedné med på Norske Talenter, hvor han kom til semifinalene. Tre år senere dro han til Las Vegas for å være med på Penn & Teller: Fool Us, hvor han forsøkte å lure illusjonistduoen Penn & Teller.
Annet
Hedné har holdt mange foredrag for næringslivet og akademia samt kurs for næringslivet innen temaer som intuisjon og bevissthet i beslutningstaking og kreativitet, og han bruker ofte eksempler med trylling. Han har også publisert forskning hvor trylling ble brukt for å studere intuitive prosesser i problemløsing.
XMMS
XMMS står for X MultiMedia System, og er et multimedieavspillingsprogram for vindussystemet X. Det ligner utseendemessig veldig på Winamp. Programmet spiller de fleste formater innen lyd og video.
XMMS utvikles ikke lenger, men kodebasen utvikles fremdeles gjennom programmet Audacious.
Andris
Andris er en latvisk variant av mannsnavnet Andreas, som har gresk opprinnelse og betyr «mann». Andris er også en ungarsk kjæleform av Andreas. Andrejs er en annen, mindre vanlig, latvisk variant av Andreas. Andris brukes også i Valdres, opprinnelig som en muntlig versjon av Anders, men etterhvert også som døpenavn.
Utbredelse
Andris er kjent brukt i Norge fra 1646.
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Baja Verapaz
Baja Verapaz er et departement i Guatemala. Det har rundt 215 000 innbyggere, og et areal på 3 124 km². Hovedstaden er Salamá.
Kommuner
Baja Verapaz er delt inn i åtte kommuner (municipios):
EM i friidrett 2006 – 100 meter kvinner
Dette er resultatene for øvelsen 100 meter kvinner ved EM i friidrett 2006 i Göteborg, Sverige med 30 deltagere. Kvalifiseringen ble avholdt den 8. august, semifinalene og finalen den 9. august 2006.
Gevaert ledet fra starten i finalen, og var den åpenbare vinneren, med noen få utøvere som konkurrerte om medaljene. Grigorjeva og den førtiårige Khabarova tok henholdsvis sølv- og bronsemedaljene.
Runde 1
Kvalifisering: Første 3 i hvert heat (Q) og ellers utøverne med de 4 raskeste tidene (q) gikk videre til Semifinalene.
Semifinaler
De fire første i hver semifinale (Q) kvalifiserte seg direkte til Finalen.
Hjelme kirke
Hjelme kirke er en arbeidskirke bygd i naustform fra 1971 i Øygarden kommune, Vestland fylke.
Byggverket er i betong og har 300 sitteplasser.
Wojtek Wolski
Wojtek Wolski (født 24. februar 1986) er en canadisk ishockeyspiller.
Robert Tobin
Robert «Rob» John Tobin (født 20. desember 1983 i Lincoln) er en britisk sprinter, som spesialiserer seg på 400 meter.
The Son-of-a-Gun
The Son-of-a-Gun er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Jesse J. Robbins.
Robert Tobin
Karriere
Ved innendørs-EM 2007 fikk bronse på 400 meter, samt at han var med og vant gull på 4 x 400 meter.
The Son-of-a-Gun
Handling
En ung mann blir lokket inn i et kortspill av en korrupt dealer. Han er i ferd med å miste alle pengene sine, som ble gitt til ham for å skaffe medisin til moren hans, når en lokal cowboy endelig kommer den unge mannen til unnsetning.
Robert Tobin
Karriere
Da han deltok i VM 2009 i Berlin ble han slått ut i semifinalen på 400 meter. Det gikk bedre på stafetten, der vant han sølv sammen med Conrad Williams, Michael Bingham, Martyn Rooney og David Greene på 4 x 400 meter.
I 2010 ble det en ny mesterskapsmedalje på Tobin. Under EM i friidrett i Barcelona ble det sølv, etter Russland, sammen med Conrad Williams, Michael Bingham og Martyn Rooney. Tiden ble 3.02,25, hårfint bak russernes 3.02,14.
Pablo Dorado
Han ble tatt ut til VM i fotball 1930, der laget hans vant gull. Han ble således en av de første fotballspillerne som ble kåret til verdensmestere.
BOV-VP
BOV-VP er et pansret personellkjøretøy fra Jugoslavia. Det er en variant av en hel serie av kjøretøyer som heter BOV. Det har fire hjul, og et mannskap på to i tillegg til plass til åtte infanterister.
Private Dancer (video)
Private Dancer er en video med Tina Turner som ble gitt ut i 1984. Videoen inneholder noen av musikkvideoene fra albumet Private Dancer. Videoen kom på 1.-plass i USA.
Kalevan Rasti
Kalevan Rasti (Joensuu, Finland) er en finsk orienteringsklubb. De er kjent for å ha vunnet verdens største orienteringsstafetter, Jukola og Tiomila, en rekke ganger. Selv om Kalevan Rasti er en finsk klubb har de hatt en rekke utenlandske verdensstjerner i stallen sin, som for eksempel verdensmestrene Thierry Gueorgiou og Fabian Hertner.
Klubbdrakten deres er rød og svart med vertikale striper, ikke ulikt hva den italienske fotballklubben AC Milan pleier å spille i.
Meritter
Tiomila, herrer (5) : Jukola, herrer (6) : Venla (Jukola), damer (2) : 25-manna (2) : Smålandskavlen, herrer (5) :
Nichols Bridgeway
Nichols Bridgeway er en gangbro i Chicago, Illinois, USA. Den er tegnet av den italienske arkitekten Renzo Piano og forbinder Millennium Park med Art Institute of Chicago og krysser Monroe Street, slik at den kommer inn i andre etasje i den vestre paviljongen i museets moderne og nyeste fløy, som også er tegnet av Piano.
Bunnen av broen er laget av hvitmalt, strukturert stål, gulvet er av aluminium-plater og det drøye en meter (42 tommer) rekkverket har stålgelender over et gitter av rustfritt stål.
Gulvet har anti-skli belegg og varmeelementer som hindrer isdannelse og møter de amerikanske kravene til universell utforming. Broen er oppkalt etter sponsorene Alexandra and John Nichols. Broens utforming er inspirert av et skipsskrog.
Bygging
Nichols Bridgeway ble en del av planene for museets moderne fløy i 2005. Byggingen av broen ble igangsatt 20. september 2007, og ble offisielt åpnet sammen med den moderne fløyen 16. mai 2009.
11. juni 2009 ble det kunngjorde Structural Engineers Association of Illinois (SEAOI) at de tekniske konsulentene Arup og Wiss, Janney, Elstner Associates, Inc. ble tildelt en ærespris for deres arbeid med Nichols Bridgeway.
Koldnålsradering
Koldnålsradering eller tørrnålsradering er en grafisk trykkteknikk der motivet preges inn i trykkplaten ved hjelp av spisse verktøy, såkalte koldnåler. Teknikken kjennetegnes på de myke, nesten lodne linjene.
Blant andre Rembrandt og Arne Bendik Sjur er kjent for sine koldnålsarbeider.
Framgangsmåte
Koldnåler er laget av herdet stål. Trykkplatene er oftest laget av sink, kobber eller pleksiglass.
Grafikeren tegner, skraverer eller skraper i trykkplaten. Koldnålen pløyer dermed opp platen og etterlater seg et grunt spor med litt røffe, raggete kanter på sidene. I forstørrelse ser det ut som en plogfure. På hver side av fordypningen blir det en grad (grat) eller kant.
Streket (tegningen) i koldnålsraderinger får dermed et loddent preg som er nokså forskjellig fra etsingens skarpe og rene strek. Trykkplaten utsettes for store påkjenninger ved trykking, og det lodne, sarte preget, ødelegges etterhvert (slitasje ved innfarging og under trykkingen). Koldnålsarbeider trykkes derfor i små opplag (antall).
Trykking av platen er som dyptrykk.
Matt Albie
Matt Albie er en fiktiv rollefigur i TV-serien Studio 60 on the Sunset Strip, spilt av Matthew L. Perry, kjent fra Venner for Livet. I serien er Matt Albie en forfatter for film og TV, og jobber i det fiktive TV-programmet som serien Studio 60 handler om. Det var der han startet karrieren sin, som en stabsforfatter, men han sluttet/ble sparket fire år før der serien er nå, grunnet krangler og uenigheter med overstående personer. Samtidig sluttet hans bestevenn, Danny Tripp, for å vise sin støtte. De gikk ut og laget to filmer, hvor Albie skrev og Tripp regisserte. Begge filmene ble populære, og da Wes Mendell gikk til angrep på NBS og amerikansk TV på direkten, fikk han sparken, og Albie og Tripp ble hyret inn for å overta. Matt Albie har også hatt vært kjæresten til Harriet Hayes, men de slo opp like før han overtok Studio 60. Krangelen de i mellom har preget serien i flere episoder.
NM i friidrett 1929
Norgesmesterskapet i friidrett 1929 bestod av flere arrangementer som i 1929 kåret norgesmestere i friidrettsøvelsene.
Hovedmesterskapet ble arrangert på Bislett stadion i Oslo 17.–18. august. Kun menn deltok. Kongepokalvinner ble Gunnar Hagen.
Følgende øvelser ble arrangert utenfor hovedmesterskapet:
Hilde Riis
Hilde Synnøve Riis (født 6. mai 1959 på Drammen sykehus) er en norsk tidligere langrennsløper fra Lier. Hun representerte Sylling Idrettsforening.
Riis deltok under vinter-OL for Norge i 1980 i Lake Placid med 30.-plass på 10 km. I 1983 vant hun Birkebeinerrennet. I dag driver hun et småbruk i Krødsherad kommune.
Personlig integritet
Individets selvstendighet
Personvern anses av allmennheten som nærmest synonymt med beskyttelse av ens personlige integritet. Den norske arbeidsmiljøloven stiller krav til at det psykososiale arbeidsmiljøet skal ta hensyn til arbeidstakeres integritet. På denne måten ble det markert at deres grunnleggende verdier og moralske standarder fortjener å bli vist respekt og tatt hensyn til.
Individets moralske karakter
Vanligvis vil integritet bli forsøkt utdypet fra to grunnleggende perspektiv. Det éne er det forholdet en person kan sies å ha til seg selv, eller til deler av sitt indre liv. Det andre tar utgangspunkt i at integritet på en viktig måte er knyttet til en persons moralske handlemåte og forutsetter i at det finnes noen opphøyde, normgivende begrensninger på hva det vil si å handle med integritet. Når en i etikken diskuterer oppførsel og moral vil en person kunne tilskrives integritet når vedkommendes handlinger baseres på et helhetlig og konsekvent mønster av prinsipper. En person med integritet vil derfor være prinsippfast. For at et helhetlig verdisyn skal kunne vedlikeholdes, må en likevel være villig til å justere seg når det avsløres inkonsekvens i forholdet mellom ens handlinger, oppfatninger, framgangsmåter, midler eller prinsipper. En persons integritet gjør det mulig å forutsi et handlemønster basert på kjennskap til personens kjerneverdier. Å handle med integritet utelukker tilfeldige unntak fra ens prinsipper i møte med bestemte personer, eller grupper av personer. I en slik sammenheng ville integritet være antonymet til hykleri. Å bedømme en annens integritet som en moralsk dyd vil til en viss grad kreve et felles verdigrunnlag siden en forutsetter at det vurderes som et moralsk ideal.
Holvika
Holvika (også brukt: Holevik eller Holvik) er en bygd og et tettsted i Kinn kommune i Vestland. Tettstedet har innbyggere per 1. januar, og ligger ved Vågsfjorden på sørsiden av øya Vågsøy, mellom Måløy og Vågsvåg. Holvik ligger direkte over fjorden for Husevåg. Gravplassen i Holvika har også blitt brukt som gravplass for husevågere, ettersom gravplassen på Husevågøy lå svært vanskelig tilgjengelig fra Husevåg.
Holvika har også en barneskole, Holvik skole.
Zimbabwe under OL
Zimbabwe deltok første gang i olympiske leker under Sommer-OL 1928 i Amsterdam, da under sitt tidligere navn Rhodesia. Deretter deltok de ikke igjen før under Sommer-OL 1960 i Roma og deltok også under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Senere deltok de neste gang under Sommer-OL 1980 i Moskva som Zimbabwe, og har deltatt i samtlige påfølgende sommerleker. Zimbabwe deltok første gang i vinterlekene under Vinter-OL 2014 i Sotsji.
Ogg
Ogg, eller Ogg Media (OGM), er et fritt konteinerformat utviklet av organisasjonen Xiph.org. Formatet kan brukes til å lagre multimedia som er kodet med hvilken som helst av Xiph.orgs kodeker. Alle disse kodekene unntatt FLAC trenger et konteinerformat for å kunne bli til filer og lagres på et filsystem. Det er mulig å lagre forskjellige ting med forskjellige kodeker i samme oggfil, som lyd, bilde og tekst.
Edison-medaljen
Edison-medaljen deles ut av IEEE for en livslang fortjenstfull innsats i elektrisitetslære, elektroteknikk og elektrisk håndverk. Prisen består av en gullmedalje, en kopi i bronse, et diplom og et honorar. Prisen kan bare gis til et individ.
Mottakere
Disse har mottatt medaljen:
Norske Kunsthåndverkere
Norske Kunsthåndverkere (NK) er en landsomfattende organisasjon opprettet i 1975 for profesjonelle utøvere av faget kunsthåndverk. Driften sikres gjennom midler over statsbudsjettet, og medlemskontingenten. NK driver både kunstpolitikk og kunstformidling. Organisasjonen ivaretar medlemmenes juridiske og økonomiske interesser, og målet er at medlemmene kan ha en karriere som kunstner med kunsthåndverk som levebrød.
Organisasjonen har i dag medlemmer innen faggruppene keramikk, tekstil, metall, tre, glass og lær. Medlemmene har utdanning fra en av landets kunsthøgskoler eller tilsvarende utdanning fra utlandet. Kunststudenter kan også bli medlem.
NK er delt inn i 7 regioner, med eget styre og regionleder. Organisasjonen initierer, administrerer og støtter utstillingsprosjekter, seminarer, workshops osv. både i Norge og utlandet. Det er opprettet en egen virksomhet for utlandsformidling, Norwegian Crafts.
NK har siden opprettelsen produsert den årlige juryerte mønstringen Årsutstillingen. NK gir også ut tidsskriftet Kunsthåndverk og har etablert galleriene Format i Oslo (1991) og KRAFT i Bergen (1997).
Marit Elveos
Marit Elveos (født 4. mai 1965 i Steigen) er en norsk tidligere langrennsløper. Hun representerte Bodø & Omegn Idrettslag.
Marit Elveos gikk første etappe på det norske laget som tok gull på 3 x 5 km stafett under junior-VM 1984 i Trondheim. Bente Meisingseth og Hilde Gjermundshaug gikk de to siste etappene.
Elveos deltok under vinter-OL for Norge i 1988 i Calgary med 18.-plass på 20 km. Hun vant Birkebeinerrennet i 1994.
Yara (navn)
Yara er et kvinnenavn med flere opprinnelser, blant annet fra søramerikansk mytologi.
Etymologi
Yara har opprinnelise i Iara, navnet på en vanngudinne eller nymfe i mytologien i folkegruppen Tupí i Brasil, og er dannet av y, «vann», og îara, «dame». Gudinnen hadde grønt hår og lys hud. Navnet er også brukt i betydningen «liten sommerfugl».
Yara har også persisk opprinnelse, og betyr «varme» eller «mot».
Den kinesiske fødselsplanleggingspolitikken
Den kinesiske fødselsplanleggingspolitikken (kinesisk: 计划生育, pinyin: Jìhuà Shēngyù, «planlegging av fødsler») er en politikk i Folkerepublikken Kina som fra 2016 innebærer at hvert par i hovedsak kan få to barn. Politikken var opprinnelig kjent i vesten som ettbarnspolitikken da den, med viss unntak, innebar at det kun var lov å få ett barn. Politikken ble utviklet som en lovpålagt og strengt håndhevet familieplanlegging fra årene 1979/1981. Hensikten var å bremse landets befolkningsvekst.
Det var regjeringsorganet Den nasjonale kommisjon for befolknings- og familieplanlegging som hadde ansvar for de strategier som ble fulgt og som følges.
The Soul of Guilda Lois
The Soul of Guilda Lois er en britisk stumfilm fra 1919, regissert av Frank Wilson.
Handling
Historien følger en kirurg som velger å forlate elskerinnen sin og babyen deres, etter å ha oppdaget at hun har fått ett par til å begå selvmord.
Den kinesiske fødselsplanleggingspolitikken
Strengt tatt har det hele tiden dreid det seg om en noe differensiert politikk. For eksempel tillot man fra tidlig av to barn for minoritetsgrupper og folk i, etter kinesiske mål, utkantstrøk.
Politikken var ofte omdiskutert både i og utenfor Kina, innenlands på grunn av hyppigere uttalte ønsker fra kinesere om flere barn og en tiltagende fremvekst av motekspertise med hensyn til demografiske skjevheter, og særlig utenfra på grunn av anklager om ekstreme metoder som tvangsabort og tvangssterilisering. Slike tvangstiltak er i dag forbudte, likeledes selektiv abort av jenter, noe som var en annen virkning av politikken. Ikke desto mindre fremkom det at tvangssteriliseringskampanjer hadde pågått også etter forbudet, som for eksempel i Puning i Guangdong i 2010 (jernnevekampanjen).
Yara (navn)
Utbredelse
I 2014 forbød innenriksdepartementet i Saudi-Arabia å gi nyfødte navnet Yara.
Den kinesiske fødselsplanleggingspolitikken
I november 2013 bebudet den kinesiske regjering lettelser ved å tillate familier der en av foreldrene var enebarn, å få to barn.
I oktober 2015 ble det ifølge nyhetsbyrået Xinhua bebudet en endring av den eksisterende lov til en tobarnspolitikk, under henvisning til en uttalelse fra det kinesiske kommunistiske parti. Tobarnspolitikken trådte i kraft i 2016.
Bakgrunn
Ettbarnspolitikken ble introdusert av den kinesiske regjering i 1979 som et virkemiddel mot sosiale og miljømessige problemer som man mente den nasjonale befolkningsveksten førte til. Noe av bakgrunnen for ettbarnspolitikken var påvirkning fra en sentral kinesisk politiker, influert av bøkene Hvor går grensen? (engelsk, Limits to Growth) og A Blueprint for Survival.
Yara (navn)
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Den kinesiske fødselsplanleggingspolitikken
Bakgrunn
Men også under Mao Zedongs levetid hadde noen politiske ledere vært inne på tiltak for å bremse befolkningsveksten. Disse ble imidlertid ikke satt ut i livet, blant annet fordi andre – ikke minst Mao selv – så store fordeler i sterk kinesisk befolkningsvekst.
Statsminister Zhou Enlai hadde forsøkt å tillempe en bremsende familieplanleggingspolitikk tidlig under det kommunistiske partis styre, men dette kom i skyggen av «det store spranget fremad» og av kulturrevolusjonen. Tidlig i 1970-årene gjenopplivet Zhou Enlai kampanjen ved å opprette et byråkratisk system for familieplanlegging med gratis aborter, steriliseringer, prevensjonsmidler og befolkningspolitiske mål. Retningslinjer for senere ekteskapsinngåelser ble gitt. Kampanjens slagord var «senere, lengre, færre», med et ideal på to barn og en grense ved tre.
Gjennomføring og resultater
Etter at ettbarnspolitikken ble innført i 1979, har fertilitetsraten i Fastlands-Kina sunket fra godt over to barn per kvinne (noe som igjen allerede var markant lavere enn tidlig i 1970-årene, da det var om lag fem barn per kvinne) til et gjennomsnitt på - hevdes det av noen - ca. 1,8 fødsler i dag (2009). (Formuleringen «barn per kvinne» formaliseres faglig som TFR, total fertilitetsrate, som i demografisk analyse svarer til det gjennomsnittlige antall barnefødsler en kvinne har gjennom livet dersom hun følger hele tiden nøyaktig de i øyeblikket vanlige aldersspesifikke fertilitetsrater.) Men dette overslaget er omstridt.
Derek Roy
Han representerte Canada under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han tok bronse.
Den kinesiske fødselsplanleggingspolitikken
Gjennomføring og resultater
Det er ikke enighet om hva som er det korrekte tall for TFR/antall barn per kvinne. Faglige overslag varierer sterkt, fra 1,3 til 2,0.
En artikkel fra 1999 i Population Research, Kinas fremste demografiske tidsskrift, hevdet at Kinas totale fertilitetsrate antagelig var på mellom 1,8 og 2,0. Noen mener også at det offisielle estimatet over befolkningsvekstreduksjonen er svært overdrevet, og at det i virkeligheten kunne dreie seg om noe i størrelsesorden 50-60 millioner.
Studier foretatt av flere kinesiske demografer, delvis betalt av FNs befolkningsfond, kan tyde på at hovedgrunnen til den fallende TFR ikke har vært den strikte håndhevelse av ettbarnspolitikken, men snarere fattigdomsbekjempelsen og den forbedrede helsesituasjonen. Bønder og andre ønsket seg rett og slett færre barn.
Justering eller helomvending på vei?
Det tales også åpent om virkemidler som subsidiering av barnehageplasser og om gratis utdannelse for en mors annet barn.
I november 2013 bebudet den kinesiske regjering ytterligere lettelser ved å tillate familier der en av foreldrene var enebarn skulle kunne få to barn.
I 2015 ble ettbarnspolitikken opphevet. Fra da av kunne hvert par få to barn.
Anders Foss
Anders Foss er navnet til flere personer:
Francesco Petrarca
Francesco Petrarca (20. juli 1304 i Arezzo i Italia, død 19. juli 1374 i Arquà Petrarca ved Padova) var en italiensk lærd, dikter og tidlig humanist, best kjent for verket Canzoniere.
Bakgrunn
Petrarca ble født i Arezzo. Familien hadde bodd i Firenze, men i 1302 ble hans far Ser Petracco (et navn Petrarca latiniserte ) i likhet med Dante forvist fra byen som tilhenger av paven, og familien reiste til Arezzo. Petrarcas første år ble tilbragt i Valdarno, hvor familien hadde sitt opphav. I 1310 flyttet de til Pisa, og deretter til Avignon, hvor paven hadde tilhold i denne perioden.
Utdannelse, karriere
Petrarca begynte som åtteåring på skolen i Carpentras i nærheten av Avignon, og etter sin fars ønske studerte han jus ved universitetene i Montpellier og Bologna, men mislikte faget, og etter farens død i 1323 vendte han tilbake til Avignon og deltok i selskapslivet rundt pavehoffet. Farens død fikk ham i økonomisk knipe, men han mottok nå de lavere vielser, kirkelige ordinasjoner som åpnet veien til prestevielsen, og gjorde at han kunne inneha kirkelige embeter uten å bindes av for mange plikter.
Petrarca valgte seg kirkefaderen Augustin som forbilde og forsøkte å etterfølge hans eksempel i sin egen livsførsel. En lærd augustinermunk ga ham Augustins Bekjennelser, og han satte slik pris på boken at han alltid tok den med seg på de mange reisene sine.
En stor omveltning i livet hans inntraff da han gikk til midnattsmesse langfredag 6. april 1327 i kirken Sainte-Claire d'Avignon og fikk øye på «Laura». Hans senere diktsamling Il Canzoniere dreier seg hovedsakelig om henne. Lauras virkelige navn var Laure de Noves, hun var 17 år og gift med Hugues de Sade (muligvis blant forfedrene til den beryktede marki de Sade).
Inspirert av Dantes Nytt liv skildrer Petrarca Laura fra han så henne første gang ved midnattsmessen, og frem til hennes dødsdag - også 6. april - i peståret 1348. Grepet av kjærlighet til henne hevder han seg gjenskapt, slik mennesket ble skapt av Gud på den sjette dag. Som en typisk trubadur unnlater han å nevne navnet hennes; dette skjer bare én enkelt gang, da han ser for seg «at Laura de tilbake dro fra døden, som Orfeus Eurydike uten sanger.» Ellers opptrer navnet hennes i ordspill av typen lauro (= laurbær), l'aura (= vindpust) og l'oro (= gullet). I første del av sine canziones, skrevet mens Laura var i live, skildrer han sin betatthet av henne. I andre del minnes han henne i håp om at hun kan gå i forbønn for ham når det er hans tur å dø. Diktene blir hans terapi. Til sist transformeres kjærligheten han følte for henne til en åndelig kjærlighet til Gud.
Omkring 1330 begynte Petrarca å reise, og i 1333 dro han gjennom Nord-Frankrike og Tyskland. I januar 1337 kom han, etter et kort opphold i Avignon, til Roma for første gang. Sammen med sin venn, dominikanermunken Giovanni Colonna, vandret han utrettelig rundt på jakt etter spor av Romas fortid, verdensbyen med veddeløpene, Romulus og Remus, sabinerinnenes rov. Ved å sammenligne terrenget med antikke tekster, gjenskapte Petrarca Romas fortid som så lenge hadde vært overlatt til glemselen.
Påskesøndag 1341 ble han hyllet som poet og historiker i Roma, og kronet med en laurbærkrans som Magnus et Historicus Poeti i en offentlig seremoni på Kapitol for sitt dikt Africa. Dette forherliger Scipio Africanus' seier over Hannibal og fremholder Scipio som representant for gammelromersk pliktmoral, kombinert med kristne dyder som en slags kristnet Æneas. Også Paris hadde invitert ham for en tilsvarende æresseremoni, men Petrarca dro til Roma. Han arbeidet for å få paven tilbake til verdensbyen. Han møtte på denne tiden Cola di Rienzo, og de to ble nære venner. I 1347 skrev Petrarca et dikt som hyllet di Rienzos forsøk på å gjenopprette den romerske republikk.
I dag er Petrarca mest kjent for sine sonetter, som ble etterlignet over hele Europa frem til opplysningstiden. Franz Liszt har satt musikk til flere av dem. Det var Petrarca som reddet de eneste manuskriptene etter Catullus og Propertius, og Ciceros taler og brev, slik at de ble bevart for ettertiden. Han ble også et forbilde ved å skape en trend med å samle inn og kopiere gamle skrifter.
Petrarca hadde i 1354 skaffet seg et Homer-manuskript, men uten å ha lært gresk kunne han ikke lese det. Han kjente til de gamle romernes begreistring for Akhilles' og Odyssevs' bragder, men den latinske oversettelsen av Odysseen var for lengst tapt. Noen oversettelse av Iliaden hadde aldri eksistert. Til slutt lyktes Petrarca i å etablere kontakt med Bernardo Massari (Barlaam av Calabria) og senere dennes elev, Leonzio Pilato, som han mislikte, men stod i kontakt med 1360-63. Petrarca studerte en tid sammen med Boccaccio under Pilato i Venezia, med fokus på antikkens greske litteratur og kultur. De to ble venner og delte et sterkt ønske om å spre humanismens idéer. Petrarca har vært kalt «den første humanist».
Verker
Petrarca samlet manuskripter fra antikken, som la grunnlaget for kunnskap om datidens tanker og levevis. Han sørget for avskrifter av manuskriptene, blant annet Ciceros taler og brev. Petrarca etterlot seg også en mengde brev han selv hadde skrevet. Han er opphav til utrykket «den mørke middelalder», opprinnelig et uttrykk for hans skepsis til bruk av vulgærlatin i litteraturen.