cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Calçoene
I mai 2006 annonserte arkeologer at de hadde funnet et pre-kolonialt astronomisk observatorium nær Calçoene. Observatoriet er anslått å være mellom 500 og 2000 år gammelt. Arkeolog Mariana Petry Cabral fra Instituto de Pesquisas Científicas e Tecnológicas do Estado do Amapá, IEPA (Amapás Institutt for vitenskapelige og teknologiske undersøkelser) fortalte da at observatoriet består av 127 steinblokker som er plassert i en ring ca. 30 meter i diameter. Noen av steinene er opp til tre meter høye.
Jakob Kjersem
Jakob Kjersem (født 2. august 1925 i Vestnes, død 11. juni 2009 samme sted) var en norsk langdistanseløper fra Tresfjord som representerte Tresfjord IL og Hjelvik IL.
Han tok i alt sju norske mesterskap i terrengløp, landeveisløp og skogsløp. Han deltok på 10 000 meter i OL i London i 1948 og på maraton i OL i Helsingfors i 1952, og fikk totalt 37 landskamper for Norge i friidrett. Jakob Kjersem stiftet Den norske maratonklubb (nå KONDIS). Som yrkesaktiv livnærte han seg blant annet som journalist, bonde og tømmerhogger.
Kjersem vant 7 NM-gull og 19 NM-medaljer på 5000 meter, 10 000 meter, landeveisløp, terrengløp og skogsløp i perioden 1948–1962.
Nathan Homer Knorr
Nathan Homer Knorr (født 1905, død 1977) var den tredje presidenten for Vakttårnets bibel- og traktatselskap og dermed den ledende skikkelen i religionssamfunnet Jehovas vitner i en lengre tidsperiode (1942–1977).
Knorr kom fra Bethlehem i Pennsylvania og tilhørte den reformerte kirke. Han ble kjent med bibelstudentene (som Jehovas vitner var kjent som da) da han var i tenårene. Atten år gammel ble han døpt som bibelstudent. Fra han var meget ung utførte han flere former for arbeid på Betel (administrasjonskontoret). Han fikk med tiden en tilsynsoppgave på trykkeriet. Senere ble han visepresident.
Knorr etterfulgte Joseph Franklin Rutherford som president i Selskapet Vakttårnet etter at Rutherford, som hadde ledet organisasjonen siden 1916, døde i 1942.
Knorr giftet seg med Audrey Mock i 1953.
I løpet av hans funksjonstid ble Jehovas vitner som samfunn i stor grad modernisert. Mange ting ble i hovedsak slik de er den dag i dag. I denne perioden opplevde samfunnet sin største vekst. Knorr reiste mye rundt i verden og holdt taler. Flere store internasjonale stevner ble holdt i New York. Det var også på denne tiden at den første utgaven av Ny verden-oversettelsen av De hellige skrifter ble laget. Etter Knorr overtok Frederick William Franz som president for Selskapet Vakttårnet.
Saïd Aouita
Saïd Aouita (arabisk: سعيد_عويطة, født 2. november 1959 i Kénitra) er en tidligere marokkansk friidrettsutøver.
Aouita var i verdenseliten både på mellom- og langdistansene, men det var på 5000 meter han høstet de største triumfene i mesterskap.
Hans mesterskapsdebut kom i VM 1983 i Helsingfors, da han tok bronse på 1500 meter. Vinneren ble briten Steve Cram, en mann han senere skulle utkjempe mange harde dueller med på 1500 meter og 1 engelsk mil.
I OL 1984 i Los Angeles satset han på 5000 meter, og vant overbevisende.
Året etter dominerte han mellomdistansene sammen med Steve Cram, først ved å være et halvt skritt bak briten da 3.30-barrieren første gang ble brutt på 1500 meter, og dernest ved å sette verdensrekord på egen hånd med 3.29,46. Han satte også verdensrekord på 5000 meter med 13.00,40.
I VM 1987 i Roma satset han igjen på 5000 meter og tok gullet. Denne sesongen ble han første mann i verden under 13 minutter på 5000 meter (12.58,39).
I starten av 1990-årene hadde denne fremragende løperen gjort sitt, og han la opp etter en skuffende 11.-plass på 1500 meter i VM 1991 i Tokyo.
Kostas Kenteris
Kostas Kenteris (gresk: Κώστας Κεντέρης; født 11. juli 1973 i Mytilini) er en gresk friidrettsutøver.
Kenteris vant en overraskende gullmedalje under OL 2000 på 200 meter i Sydney på tiden 20,09, foran briten Darren Campbell (20,14) og Trinidad og Tobagos Ato Boldon (20,20).
Han befestet posisjonen som verdens beste 200-meterløper ved å vinne VM 2001 i Edmonton på tiden 20,04 foran Christopher Williams fra Jamaica (20,20) og favoritten Shawn Crawford (20,30). Under EM 2002 i München var Kenteris den overlegent beste. Seierstiden på 19,85 var EM-rekord og tidenes beste tid av en europeer på en lavlandsbane. Etter EM trodde mange at Kenteris skulle slå Pietro Menneas europarekord på 19,72 fra 1979, og kunne utfordre Michael Johnsons verdensrekord på 19,32 fra 1996.
Foran OL 2004 i Athen var Kenteris favoritt på 200 meter, og et av hjemlandets største gullhåp. Kenteris unnlot imidlertid å møte til en dopingkontroll sammen med Katerina Thanou etter en motorsykkelulykke. Bildene som ble sendt ut til verden fra Kenteris på sykehuset, førte imidlertid til mistanker om at ulykken var en bløff, med den hensikt å unngå dopingkontrollen. TV-bildene viste en sengeliggende Kenteris med løpeskoene på, et svært uvanlig syn for sykehuspasienter. Kenteris og Thanao fikk ikke delta i OL, og han ble senere utestengt for doping.
Veier i Hedmark
I Hedmark var det pr. 1. januar 2007 til sammen 6 639 km offentlige veier, noe som utgjorde 7,14 % av landets samlede veilengde på 92 946 km. Av dette var 2 005 km riksveier/europaveier, 2 535 km fylkesveier og 2 099 km kommunale veier.
Fylkets viktigste veier
Hedmark har to europaveier. går fra Strandlykkja i Stange i sør, via Hamar til Moelv og Mjøsbrua i nord. går fra Sør-Odal via Kongsvinger til riksgrensen ved Riksåsen. E6 og E16 er også riksveier sammen med de andre riksveiene i fylket. går gjennom Solør fra Elverum via Kongsvinger til riksgrensen ved Morokulien. går fra Stange via Elverum nordover Østerdalen til Ulsberg i Rennebu. Denne veien er særlig viktig som alternativ til E6 gjennom Gudbrandsdalen. går fra Hamar via Elverum til Nybergsund og riksgrensen.
Blant andre viktige veier i fylket kan nevnes fylkesvei 24 fra Skarnes til Stange (sammen med riksvei E16 et alternativ til E6 mellom Kløfta og Stange/Hamar), fylkesvei 26 fra Tolga via Engerdal til Nybergsund og riksgrensen, samt fylkesvei 30 fra Koppang via Tynset til Røros.
Nasjonal turistvei
Én vei i Hedmark har status som Nasjonal turistvei. Fylkesvei 27 mellom Enden i Stor-Elvdal og Folldal utgjør fra 17. september 2008 Nasjonal turistvei Rondane.
Bruer og tunneler
Listen over bruer er usikker.
Øyforbindelser og elvekryssinger
Hedmarks viktigste bruforbindelse er Mjøsbrua over Mjøsa mellom Moelv og Biri. Stor betydning har også bruene over Glåma ved Elverum. Fylkets eneste øy av betydning med tilknytning til fastlandet er Helgøya i Mjøsa, som er knyttet til resten av Ringsaker kommune med Nessundet bru.
Fjelloverganger
Innlandsfylket Hedmark har ingen høye, sterkt trafikkerte fjelloverganger av betydning. Men riksvei 3 Tynset–Rennebu kan likevel nevnes. Denne veien går betydelig lavere enn E6 over Dovrefjell. Fylkesvei 29 Folldal–Hjerkinn når opp på Dovrefjell, men er mindre trafikkert. Fylkesvei 27 over Ringebufjellet, Atndalen–Ringebu, er den høyeste av fjellovergangene i fylket, selv om veiens høyeste punkt ligger i Oppland.
Mellomriksveier
Det er fire mellomriksveier fra Hedmark til Sverige. Den viktigste er riksvei 2 ved Morokulien i Eidskog. De andre mellomriksveiene er ved Riksåsen i Kongsvinger, fylkesvei 26 ved Lutnes i Trysil, og fylkesvei 218 øst for Drevsjø i Engerdal. I tillegg til disse går fire andre riksveier til grensen, men mangler forbindelse med riksveier eller primære länsväger i Sverige. Disse er fylkesvei 201 ved Store Røgden i Grue, fylkesvei 206 ved Linna i Åsnes, riksvei 25 ved Støa i Trysil, samt fylkesvei 221 sørøst for Elgå i Engerdal. Fylkesvei 221 er for øvrig spesiell, fordi den som innlandsvei bare har forbindelse til det øvrige veinettet i Norge med en sekundær fylkesvei. Veiens vestlige endepunkt er ved innsjøen Femunden. I tillegg går de sekundære fylkesveierne 570, 569, 567, 380, 345, 361 og 344 til grensen. Det er tollstasjon ved riksvei 2, riksvei 25 og fylkesvei 206. Andre grenseveier, inkl E16, må ikke brukes av lastebiler, eller biler med varer å deklarere.
Zaoshi-demningen
Zaoshi-demningen er en demning med vannkraftverk i det sørlige Kina, i vassdraget Xieshui, ei sideelv til Lishui som igjen renner ut i Chang Jiang. Vannkraftverket ligger i provinsen Hunan. Ved igangsettelse hadde vannkraftverket en kapasitet på om lag 400 MW. Kraftverket startet drift i 2006.
Dette er en såkalt RCC betong gravitasjonsdam. Demningen er 88 meter høy og 351 meter lang og brukes også til flomkontroll og skipsnavigasjon gjennom sluser i anlegget. Dessuten gir den vannforsyning i området.
John Baines
John Baines (født 26. september 1985) er en britisk bobkjører. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 19 i firer-bob.
Erik Ness
Erik Ness (født 11. mars 1949) er en norsk miljøarbeider, redaktør og politiker for Rødt.
Liv og virke
Ness er utdannet lærer fra Sagene lærerskole og jobbet som lærer 1972-1974. Etter å ha fått kontakt med ml-bevegelsen i 1972 selvproletariserte han seg og jobbet som platearbeider på Kaldnes og Framnes 1974-1989. Fra 1991 har han jobbet som miljøarbeider i Boligtjenesten for funksjonshemmede.
Politiker
Ness var partisekretær i Arbeidernes Kommunistparti 1989-1991. Han satt flere perioder i partiets sentralstyre. Siden 1991 har han vært redaktør for partiets teoretiske tidsskrift Røde Fane, senere Rødt! (2007-2017) og deretter Gnist fram til 2016. Pr. 2019 er han leder redaktør for Forlaget Rødt!.
Han var Rød Valgallianses førstekandidat i Larvik ved kommunevalget i 2003, men kom ikke inn.
Etter stiftelsen av partiet Rødt i 2007 har Ness deltatt i partiets arbeid lokalt i Larvik og på fylkesnivå i Vestfold.
Bård Skolemesters vei (Oslo)
Bård skolemesters vei (1, 2-30) er en gate på Årvoll i Oslo. Den går fra Årvollveien gjennom Årvoll Vest borettslag (USBL) og ender ved Årvoll skole.
Oskar Barnack
Oskar Barnack (født 1. november 1879, død 16. januar 1936) var en tysk finmekaniker.
Mellom 1913 og 1914 ledet han utviklingen av kameraselskapet Leitz i Wetzlar i Tyskland. Han var drivkraften bak utviklingen av det første 35mm kameraet som ble markedsført mot et bredere lag av befolkningen.
Tərtər (distrikt)
Tərtər er et distrikt (rayon) i Aserbajdsjan. Distriktets areal er 412 km². I 2009 hadde Tərtər 98 100 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Tərtər.
Oskar Barnack
Utbruddet av 1. verdenskrig hindret produksjonen av det første kameraet fra Leica i å bli produsert fram til 1924, og det ble ikke lansert før 1925. Leica stod for Leitz Camera. I stedet for eksponeringsplater, som var brukt i de tidligere Leitz-kameraene, brukte Leica standardiserte filmruller. Disse var tilpasset fra Edisons 35 mm filmrull.
Lynow, Oskar Barnacks fødeby, er i dag en kommune i Brandenburg. Her ligger også et museum til ære for Oskar Barnack.
Tavlekritt
Tavlekritt eller skolekritt er et materiale som brukes til å skrive på ru underlag, fortrinnsvis skoletavler. Krittstykkene etterlater små partikler som fester seg løst til tavlen og lett kan vaskes av igjen. Tavlekritt er som regel avlange med kvadratisk eller rundt tverrsnitt. Til tross for navnet blir ikke tavlekritt nødvendigvis produsert av kritt (kalsiumkarbonat). Oftest består det i stedet av mineralet gips (kalsiumsulfat).
I de senere år er den tradisjonelle krittavlen i stor grad blitt erstattet av en tusjtavle (whiteboard), hvor det kan skrives med spesielle tusjpenner, som etterlater et stoff som lett lar seg tørke vekk.
Fargekritt
En «finere» form for fargekritt er pastellkrittet, som brukes av kunstnere, vanligvis på papir.
De litt billigere stiftene er også i bruk av fortauskunstnere. Verkene deres lages på fortauet eller større asfalterte flater og varer til regn eller renholdsaktiviteter fjerner dem. Fenomenet er mest kjent fra storbyer med færre nedbørsdager enn i Norge.
Annen bruk
I barnas lek ute ble det behov for streker til «paradis» og andre spill med banemerking, oftest dekket med å streke i sand, eller, da asfalt ble mere vanlig, ved opptegning med en bit av en teglstein eller knust blomsterpotte som da gjorde tjeneste som rødkritt. Slik tegl var ikke egnet til bruk på skoletavler, siden en måtte trykke ganske hardt mot underlaget for å få satt av en strek.
Skandalen i Hadleyburg og andre historier
Handling
«Skandalen i Hadleyburg og andre historier» består av tolv noveller som viser mange ulike sider fra Mark Twains forfatterskap og alle har det lune humoristiske og moralske preget som han er kjent for. «Skandalen i Hadleyburg» handler om byen Hadleyburg som er kjent for sin ærlighetssider. Så en dag, uten at byen vet det, fornærmer de en besøkende mann som sverger hevn og kommer med den perfekte hevnen som fører til at byens stolte sider ble satt på prøve. «Salig Benjamin Franklin» handler om Benjamin Franklins hevn på amerikanske rampegutter. «En krønike fra middelalderen» er en parodi som skildrer ulike sider ved middelalderen. «Rogers» er en parodi som skildrer britisk kultur. «En handelsreisende» handler om en samlers forbannelse. «Mark Twains selvbiografi» handler om Mark Twains utrolige slektshistorie. «Den store oksekjøtt-kontrakten» er en vandrehistorie om en stor forsyning av oksekjøtt som skaper mer problemer enn den er nyttig. «Den berømte hoppende frosk fra Calaveras» handler om en storvedders forbannelse. «Eskimøens tragedie» handler om eldre kulturs forbannelse når moderne redskaper trenger på. «Kannibalisme på jernbanen» handler om hvordan hvem som helst kan bli kannibaler. «Blücher» handler om hvordan man ser på livet hvis noe går mot deg eller du ser en som har det verre. «Et brev til dronningen av England» handler om et brev Twain skriver til dronningen av England.
I Norge
I Norge ble samlingen første gang gitt ut i 1947 på Jacob Dybwads forlag i Jacob Dybwads oversettelse og illustrert av Chrix Dahl. Novellesamlingen har etter 1947 ikke blitt gitt ut igjen i sin helhet, men enkelte av novellene finnes i utvalget «Kannibalisme på toget og andre fortellinger» som er utgitt av Kagge Forlag i Olav Angells oversettelse.
Philharmonia Orchestra
Philharmonia Orchestra er et orkester i London, etablert i 1945 av Walter Legge. Orkesteret har siden 1995 holdt til i Royal Festival Hall, London; men er også husorkester i De Montfort Hall, Leicester og i Bedfords Corn Exchange.
Orkesteret ble opprinnelig startet som studioorkester for plateselskapet EMI, men har også hatt flere konsertserier. Orkesteret står bak mer enn 1 000 plateinnspillinger, og mye filmmusikk. Blant orkesterets dirigenter gjennom tidene kan Arturo Toscanini, Wilhelm Furtwängler, Herbert von Karajan og Otto Klemperer nevnes. Fra 2008 skal Esa-Pekka Salonen være dets dirigent.
Mikrokefali
Mikrokefali (på engelsk kalt microcephaly, på svensk mikrocefali, av latin for «liten hjerne») er en tilstand der hjernen utvikler seg unormalt og ikke oppnår normal størrelse, og omkretsen av kraniet ligger to standardavvik eller mer under gjennomsnittet. Mikrokefali vil også medføre nedsatt hjernefunksjon og intelligens.
Årsaker til mikrokefali
Forhold i mors liv under fostertiden kan også gi skader som resulterer i mikrokefali. Utstrakt alkoholmisbruk hos mor, diabetes, vannkopper, Zika-virus og røde hunder under graviditet kan alle gi mikrokefali.
Helsetilstand og levealder
Personer med mikrokefali har nedsatt hjernefunksjon, og gjerne nedsatt allmenn helsetilstand og lav forventet levealder. Levealderen vil i stor grad være avhengig av andre medfødte helseproblemer knyttet til mikrokefalien. I de tilfeller der det ikke er tilstøtende komplikasjoner, kan mikrokefaler leve like lenge som andre mennesker. William Henry Johnson, best kjent som «Zip the pinhead» ble over 80 år gammel.
Keane
Keane er et engelsk rockeband som for det meste spiller alternativ rock. Gruppen ble dannet i 1995 og består av Tom Chaplin (vokal), Tim Rice-Oxley (piano), Richard Hughes (trommer), og fra og med 2011 også Jesse Quin (bass). De er blant annet inspirert av den norske poptrioen a-ha.
Deres første album, Hopes And Fears, ble mottatt med strålende kritikk og ble av mange kritikere i norske aviser regnet som et av 2004s beste album, uansett sjanger. Det lå 61 uker på VG-lista og nådde 63 000 solgte i Norge, samt 5 millioner solgte verden over.
Keane vant to priser under Brit Awards 2005; for beste britiske album (Hopes And Fears) og for beste britiske nykommer.
Deres andre album, Under The Iron Sea, som ble utgitt i 2006, ble ikke tatt like godt imot som deres første, Hopes and Fears. Her brukte anmelderne ord som skuffelse og tapetmusikk, men også omtalt som «pen pianopop». Keane hadde selv, i et intervju før utgivelsen, sagt at dette var en røffere og mer lysskitten plate, men dette var kritikerne ikke like enige i.
I oktober 2008 ga de ut sin tredje plate (sett bort i fra konsert-utgivelser) med tittelen Perfect Symmetry. Dette albumet var litt heftigere enn forgjengerne, Keane ville vise at de kunne mer en melodiøs pianopop.
7. mai 2012 ga de ut sitt fjerde studioalbum, Strangeland. På dette albumet har Keane gått litt tilbake til gamle trakter, men viser samtidig at de fortsatt liker å eksperimentere litt.
Alle Keanes fem album (inkludert EP-en Night Train) har gått rett til topps på albumlistene i Storbritannia.
I forbindelse med sitt 10-årsjubileum i 2013, ga bandet ut et greatest hits-album, kalt The best of Keane. Albumet inneholder de største hitlåtene fra Keane gjennom disse ti årene, samt to helt nye sanger.
Den 14. oktober 2016, ga Keanes vokalist Tom Chaplin ut sin første soloplate, The Wave. Keane-medlemmene bekrefter at de har pause fra bandet, men understreker at de ikke er oppløst, men vil gi ut mer musikk i fremtiden. Tom Chaplin ga året etter også ut en jule-CD, Twelve tales of Christmas.
I 2016 ble også en ny Keane-sang utgitt. De laget nemlig tittellåten til filmen A Monster Calls. Filmens regissør, J. A. Bayona, har også regissert musikkvideoen til Keane-låten «Disconnected». Låtskriver Tim brukte mye tid på filmsettet under innspillingen av filmen for inspirasjon til låten «Tear Up This Town».
Sent i 2018 begynte Keane å hinte om comeback, noe som ble bekreftet i januar 2019. Deres nye album, Cause and Effect, ble utgitt 20. september 2019. Hele albumet blir beskrevet som et «break up-album», da låtskriver Tim Rice-Oxley gikk igjennom en skilsmisse når han skrev låtene, og følte at hele livet raste sammen. Albumets første låt, «The way I feel», ble lansert under et radiointervju 6. juni. I dette intervjuet ble også hvert medlem av gruppen spurt om hvilken låt de liker best av sine tidligere utgitt sanger. Tim svarte «Spiralling», Tom svarte «My Shadow» og «Perfect Symmetry», Jesse svarte «Is It Any Wonder?», og Richard svarte «Atlantic». Richard har også uttalt at han som trommeslager synes «Atlantic» er den mest utfordrende låten å spille live.
Andrew Matthews
Andrew Matthews (født 7. august 1988) er en britisk bobkjører. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 19 i firer-bob.
Slow Poke
«Slow Poke» er en amerikansk sang med melodi og tekst av Chilton Price, men kreditert Pee Wee King, Redd Stewart og Price. Price skrev faktisk sangen i 1951, ettersom hun syntes den beskrev hennes venn, King, meget godt. King spilte inn sangen og Stewart stod for syngingen. Price gav rettighetene til de to andre i bytte mot publisitet, ettersom hun følte at hun visste ingenting om musikkdistribusjonsbransjen. Sangen gjorde det så godt kommersielt sett at da Price skrev «You Belong to Me» året etter, følte hun at hun kunne gjøre det bedre ved å avstå delvis kreditering av opphavet til King og Stewart enn å forsøke å publisere sangen selv, så den sangen ble også kreditert King, Stewart og Price, selv om hun var eneste opphavsperson.
Innspillingen ble Pee Wee King ble utgitt av RCA Victor Records med katalognummer 21-0489 (78-plate) og 45-0489 (single).
Den nest best kjente versjonen var innspillingen med Arthur Godfrey. Den ble utgitt av Columbia Records med katalognummer 39632. Den andre siden var «Dance Me Loose».
Versjonen til Hawkshaw Hawkins ble utgitt av King Records med katalognummer 998.
Innspillingen med Helen O'Connell ble utgitt av Capitol Records med katalognummer 1837.
Innspillingen med Roberta Lee ble utgitt av Decca Records med katalognummer 27792.
Innspillingen med Ralph Flanagan ble utgitt av RCA Victor Records med katalognummer 20-4373 (78-plate) og 47-4373 (single).
Innspillingen mes Tiny Hill ble utgitt av Mercury Records med katalognummer 5740.
En innen innspilling, gjort av Pee Wee King, bærer tittelen «Slow Bloke» (bloke er et britisk ord), men ettersom alle andre andre britiske versjoner (også den tidligere nevnte innspillingen med Pee Wee King) bærer tittelen «Slow Coach», er den egentlige årsaken til denne innspillingen uklar.
«Slow Poke» ble samplet for sangen «Punk» av den britiske sangeren Red Face i 2007.
Blå plakett
En blå plakett er et skilt som settes på et bygning eller et offentlig sted for å fortelle om en kjent person eller hendelse som fant sted der. Ordningen stammer fra England, og er senere tatt i bruk i flere land, blant annet Norge. Enkelte steder har man lokale ordninger med plaketter i andre farger.
De første blå plakettene
Den første ordningen med plaketter ble innført i London i 1867; de var da mørkebrune. Den første bygningen som fikk en plakett var Lord Byrons hjem i Holles Street. Ordningen ble først administrert av Royal Society of Arts (RSA), men ble i 1901 overført til Londons grevskapsråd, og senere til Rådet for Stor-London. Da dette rådet ble oppløst i 1985 ble den overført til English Heritage og utvidet til resten av England. RSA satte opp bare tretten plaketter; grevskapsrådet 249 og Rådet for Stor-London 262. Det er pr. 2007 mer enn 800 plaketter i London. Den eldste plaketten som er bevart finne i Gerrard Street, og ble satt opp i 1875. I 1937 gikk man over til blåfarge.
English Heritage
English Heritage baserer seg på nominasjoner fra allmennheten. For at det skal være aktuelt å minnes en person med en plakett må det være minst tyve år siden personen døde, eller hundre år siden fødselen. Kriteriene for tildeling ble bestemt i 1954, og omfatter blant annet at personen skal ha vært fremtredende i samfunnet, ha gjort «viktige positive bidrag», ha hatt «eksepsjonell og fremstående personlighet» og fortjene nasjonal anerkjennelse.
Først i 1998 ble ordningen utvidet til hele England. Den første plaketten utenfor London ble avduket i Liverpool i 2000. Det er ikke alle byer som er med i ordningen, men mange setter opp egne plaketter.
Tidligere tillot English Heritage mer enn en plakett for en person, men dette har man sluttet med. Det settes opp tyve nye plaketter i året.
Kontrovers
I desember 2006 skrev The Daily Telegraph at English Heritage bryter sine egne kriterier for å kunne sette opp flere plaketter til minne om personer med minoritetsbakgrunn. Kjente og populære personer som Eric Morecambe og Marc Bolan ble ikke godkjent, mens nokså ukjente personer med afrikansk eller asiatisk bakgrunn fikk plaketter. Avisen underbygde sin reportasje med en intern e-post som uttrykte at man ønsket å «anerkjenne, respektere og feire det kulturelle mangfold i Englands arv», og andre dokumenter tydet på at regjeringen også hadde vært involvert i dette. Historikeren Adam Hart-Davis uttalte at English Heritage brøt kriteriene for å være politisk korrekte.
Utenfor England
I flere andre land er det innført ordninger med blå plaketter. De fleste av disse administreres enten av den lokale offentlige forvaltningen eller av velforeninger. I Oslo administreres blå skilt-ordningen av Selskabet for Oslo Byes Vel.
Adam Mickiewicz-universitetet
Adam Mickiewicz-universitetet (polsk Uniwersytet im. Adama Mickiewicza w Poznaniu, forkortet UAM) er en av 26 høyskoler i Poznań, og et av Polens viktigste og største universiteter. Det åpnet i sin nåværende form i 1919, skjønt dets forløper ble grunnlagt i 1611 som et av Polens eldste universiteter. Universitetet er oppkalt etter en av Polens mest berømte diktere, Adam Mickiewicz.
Universitetet i Poznań består av tretten fakulteter, og har over 40 000 studenter. Universitetet har en arktisk forskningshytte på Svalbard, ved navn Skottehytta i Petuniabukta (Billefjorden).
Historie
I 1611 ble det jesuittiske kollegium (Kolegium Towarzystwa Jezusowego) i Poznań opphøyet til universitetsrang, som følge av et dekret av Sigismund III, godkjent av Det polsk-litauiske samveldets Sejm. Dette privilegiet ble bekreftet av Jan II Kasimir i 1650 og Jan III Sobieski i 1678. På dette grunnlag ble det gitt magister- og doktorgrader i Poznań.
Det var imidlertid først i 1919, vel over 300 år etter universitetets formelle grunnleggelse av den polske kongen, at det første akademiske semester ble inaugurert i den nyopprettede Wszechnica Piastowska (Piast-universitetet), hvis navn ble senere forandret til Uniwersytet Poznański (Universitetet i Poznań).
Under andre verdenskrig ble høyere utdanning forbudt i Polen av Nazi-Tyskland, og i årene 1940–1944 virket Uniwersytet Poznański i Warszawa som undergrunnsuniversitetet Uniwersytet Ziem Zachodnich (De østlige områders universitet). Etter krigen fornyet universitetet sin virksomhet i 1945, og skiftet navn til ''Uniwersytet im. Adama Mickiewicza'' i 1955.
Kenya under Sommer-OL 1988
Kenya under Sommer-OL 1988. Syttifire sportsutøvere, sytti menn og fire kvinner fra Kenya deltok i sju sporter under Sommer-OL 1988 i Seoul. Det var sjuende gangen Kenya deltok i et sommer-OL. De kom på 13.-plass på medaljestatistikken med fem gull-, to sølv- og to bronsemedaljer.
Grindavík
Grindavík er en kommune (sveitarfélag) i regionen Suðurnes på Island, med 2 614 innbyggere ved utgangen av 2005.
Basjlik
Basjlik, basjlyk eller baslik (på tatarisk başlıq, tyrkisk başlık, nærmest «hodeplagg») er en kaukasisk, spiss, hetteformet lue med lange, hengende sidelapper som kan slynges rundt halsen som et skjerf. Hodeplagget bæres tradisjonelt av menn blant iranere, tyrkere og kosakker. Basjlik har ofte blitt brukt som gjeterlue, som uniformslue, eller som hodeplagg til folkedrakter. Lua fins i flere lokale og regionale varianter. Den blir vanligvis laget av lær, filt eller ull.
Historikk
Basjliker ble moteplagg i Russland 1830-1840, påvirket av basjkirer-kavaleristenes uniformer under Napoleonskrigene. 1862 ble basjlik uniformslue for Det russiske keiserrikets kossak-tropper. Luetypen spredte seg siden til andre deler av Den keiserlige russiske hær. Den ble beholdt fram til 1917, som karakteristisk hodeplagg for Den hvite armé.
Basjliker ble tatt opp i vestlig damemote som hodeplagg til aftenantrekk ca. 1805 og 1870.
St. Johanneslogen Oscar til den Kronede Bøg
St. Johanneslogen Oscar til den Kronede Bøg er en frimurerlosje i Den Norske Frimurerorden (St. Johannesloge nr. 7) som ble opprettet i Larvik den 21. januar 1900.
Den startet som Larvik broderforening i 1892.
Berlins sporvei
Berlins sporvei (Berliner Straßenbahn) er et av de eldste og frem til idag største sporveisnett i verden. Det drives siden 1929 av Berliner Verkehrsbetriebe (forkortes BVG etter det opprinnelige navn: Berliner Verkehrs-AktienGesellschaft). Sporveisnettet har en lengde på 187,7 km og 377 holdeplasser.
Berlin hadde allerede 1865 hestetrukne sporvogner, i 1881 ble den første elektriske sporvogn i verden tatt i bruk i Berlin. Tallrike private og offentlige transportselskaper anla nye strekninger og konkurrerte om markedet. Mot slutten av 1800-tallet vokste linjenettet voldsomt og ble omstilt fra hestetrukne til elektriske sporvogner. Omkring 1930 hadde det en lengde på over 630 km. og 90 linjer. Alle transportselskapene ble slått sammen til BVG i 1929.
Sporvognslinjer
Ved siden av dette linjenettet som er sammenhengende og som dekker tidligere Øst-Berlin inkludert Köpenick, finnes det tre selvstendige sporvognslinjer i utkanten av de østlige bydeler:
Utvidelsesplaner
Det foreligger flere planer om forlengelse av de eksisterende linjer og noen av disse vil nok bli realisert i løpet av de nærmeste år:
Materiell
For tiden er det tre ulike sporvognstyper i trafikk i Berlin: Disse vognene ble satt i prøvedrift BVGs nett – først og fremst på linje M4 og M5, men også på M2, M6 og M8. Som et resultat av prøvedriften ble det foretatt noen modifikasjoner før vognene ble satt i serieproduksjon. Høsten 2009 bestilte BVG 99 trikker av Flexity-typen – 50 av 8000-typen og 39 av 4000-serien. Leveringen startet i september 2011 med nr. 8002 og flere i samme serie og disse trafikkerer hovedsakelig linjene M4 og M5. Senere er det også levert flere vogner i 4000-serien som trafikkerer linjene M2 og M10 og i 9000-serien som trafikkerer ulike linjer. I november 2015 ble Flexity nr. 100 levert og i desember ble bestillingen økt til totalt 189 stk. Det er ikke kjøpt inn flere i 3000-serien og prototypen er blitt ombygget til en 40 meters trikk. Selv når denne leveransen er fullført, vil det ikke være tilstrekkelig til å fase ut alle Tatra-trikkene i Berlin, til det trengs det flere vogner og BVG har opsjon på levering av ytterligere 36 stk. Flexity-trikkene er 10 cm bredere enn de vognene BVG ellers har og som følge av dette er det deler av nettet (i Pankow og Köpenick) der de ikke kan brukes. Her er det planen å bruke GTN-trikkene i stedet etterhvert som Tatra-trikkene forsvinner.
Under prøvedriften ble vogn nr. 4001 utlånt til Strausberger Eisenbahn som driver en 6,2 kilometer lang trikkelinje mellom Strausberg Stadt og Lustgarten i Berlins nordlige utkant. Etter prøvedriften besluttet selskapet å kjøpe to vogner av denne typen og de ble satt i drift i mars 2013. De er begge lakkert i samme gulfarge som Berlin-trikkene og selskapet samarbeider med Berlin BVG om vedlikehold.
Kendrapara (distrikt)
Kendrapara er et distrikt i den indiske delstaten Orissa. Distriktets hovedstad er Kendrapara.
Demografi
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 10,66 % i 2011 mot 13,44 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 921 i 2011 mot 940 i 2001.
Lodnefaksslekta
Lodnefaksslekta (Bromus) er en slekt i gressfamilien.
Artene er ett- eller flerårige middelshøye til høye gress. De vokser i mange ulike habitater og finnes i de tempererte strøkene på Den nordlige halvkule og Sør-Amerika og i fjellstrøk i tropene. Hvis en følger Watson og Dallwitz' avgrensning av slekta, har den omtrent 150 arter.
Én art, lodnefaks (Bromus hordeaceus) er vanlig i Sør-Norge. Åkerfaks (Bromus arvensis) og rugfaks (Bromus secalinus) var tidligere vanlige åkerugress i Norge, men er nå nesten borte. Flere andre arter er funnet som mer tilfeldige ugress. Prydfaks (Bromus lanceolatus) dyrkes i hager.
Slekta kalles også faks på norsk, men dette navnet brukes også om arter i andre slekter, for eksempel sandfaks (Anisantha sterilis), bergfaks (Bromopsis ramosa) og byfaks (Ceratochloa cathartica). Watson og Dallwitz betrakter Anisantha og Ceratochloa som synonymer for Bromus, men Artsdatabanken opprettholder disse to slektene.
Marissa Cooper
Marissa Cooper er en fiktiv person i tv-serien The O.C. som ble sendt på FOX i USA og på TV3 i Norge. Hun blir spilt av den engelsk-fødte amerikanske skuespilleren Mischa Barton.
Sesong 1
Marissa er en rik sosietetspike i Newport Beach i California. Familien hennes går snart igjennom en serie forandringer. Marissas far, Jimmy Cooper blir tatt for å begå svindel og må erklære seg konkurs. Snart etterpå, på en ferietur til Tijuana sammen med Ryan Atwood, Seth Cohen og Summer Roberts, tar hun kjæresten, Luke Ward på fersken mens han er utro med en av hennes beste venner, Holly Fischer. Marissa har samme dag fått vite at foreldrene skal skilles og er ute av seg, så hun tar en overdose. Ryan finner henne i et smug i Tijuana og får henne hjem akkurat i tide.
Samtidig blir hennes mor, Julie romantisk involvert med Kirsten Cohens far, Caleb Nichol. Når Caleb har slått opp har Julie et kort forhold til Marissas eks-kjæreste, Luke Ward. Når Marissa finner ut dette rømmer hun – merkelig nok – til Chino og Ryans eks-kjæreste, Theresa. Ryan forstår til slutt hvor Marissa har dratt og drar for å få henne med hjem, dette viser seg å være lettere sagt enn gjort, Marissa nekter nemlig å bli med hjem til Newport. Han får henne til slutt med seg hjem, til tross for at hun ikke vil.
Sesongen slutter med at Ryan får vite at eks-kjæresten, Theresa er gravid. Han blir med Theresa tilbake til Chino, fordi han mener at det er hans plikt. Dette knuser Marissas hjerte.
Sesong 2
Gjennom den andre sesongen strever Marissa med alkohol problemer og depresjoner, mye på grunn av at Ryan er ute han hennes liv. Når Ryan kommer tilbake, kan det se ut som om de finner tilbake til det gamle forholdet, men etter at Ryan finner ut av er forhold Marissa har med en som heter D.J, vil Ryan at de skal fortsette som venner, noe de fortsetter med i mesteparten av sesongen. Forholdene hun har i mellomtiden er nok mest for å irritere moren – først D.J og så et lesbisk sex-forhold til Alex Kelly, Seths eks-kjæreste.
Marissa flytter ut en liten stund for å bo sammen med ALex, men flytter inn igjen så snart forholdet tar slutt. Forholdet til moren bedrer seg en smule gjennom sesongen. Forholdet hennes til Ryan blir nærmere og nærmere ut i sesongen, før det til slutt blir romantikk, mye på grunn av at hun hjalp ham med broren, Trey Atwood, da han kom ut fra fengsel. Denne hjelpen leder imidlertid Trey til å tro at Marissa i hemmelighet liker ham, og han prøvde å voldta henne under påvirkning av narkotika, mens Ryan er i Miami. Dette skaper spenning mellom dem, og Ryan mistolker det som at Marissa har "rotet" med Trey. Ryan finner til slutt ut om voldtektsforsøket, noe som leder til at Ryan drar til Trey, der de blir voldelige. Trey får overtaket, og kveler Ryan. Da kommer Marissa, som ble varslet av Seth og Summer. Hun prøver å få Trey til å slippe. Når han ikke hører på henne, tar hun opp en pistol og skyter Trey for å redde Ryans liv.
Sesong 3
Til tross for at hun ikke fikk noen rettslig straff, blir Marissa utvist fra den prestisjetunge Harbor school, på grunn av hennes tidligere butikktyveri og stoffmisbruk. Når hun er utvist, begynner hun på den kommunale Newport union high school hvor hun får en ny venn, en surfer ved navn Johnny Harper. Johnny sørger for at det blir vansker i Marissa og Ryans forhold, mye på grunn av at hun ikke følte at hun kunne snakke med Ryan om det som skjedde med Trey og sener på grunn av at Johnny forelsker seg i henne. Hun får til slutt komme tilbake til Harbor School etter en kampanje ledet av Ryan, Seth, Summer og Marissas tidligere rival om skolens makt posisjon, Taylor Townsend. Marissa og Ryan blir på nytt sterkt, og Marissa skriver et brev til Johnny der det står at selv om han var hennes venn og hun brydde seg om ham, ville hun aldri elske han. Dette leder til at Johnny begår selvmord. Denne tragedien resulterer i Ryan og Marissas siste, tragiske brudd. I kjølvannet av Johnnys død strever Marissa med å få en avslutning på deres forhold i tillegg til at hun ikke finner grunnen til å være i Newport. Hun utvikler et forhold til Kevin Volchok og finner tilbake til gamle vaner. På avslutningsballet finner hun Volchok mens han er utro og avslutter forholdet.
Igjennom resten av sesongen kommer det tidvis fram at Marissa fremdeles har følelser for Ryan. I den siste episoden av sesongen forteller hun at faren har tilbudt henne en jobb på båten sin. Han spør henne om han kan kjøre henne til flyplassen, siden hun var den første personen han møtte i Newport, vil han være den siste til å si farvel. Hun forteller at hun akkurat skulle til å spørre om det samme.
På vei til flyplassen kjører en full Volchok dem av veien, og bilen kjører utfor en bratt bakke. Marissa får en hodeskade og Ryan greier såvidt å dra henne ut av bilen før den eksploderer. Alvoret av situasjonen slår Ryan og han får panikk. Han skal til å dra for å få tak i hjelp, men Marissa ber ham om å bli. Hun dør øyeblikk senere i Ryans armer.
Lista postaci serialu Życie na fali OC
Telefaks
Telefaks (ofte forkortet faks; egentlig telefaksimile, også feilaktig skrevet telefax ) er en telekommunikasjonsteknologi for overføring av informasjon, som dokumenter, tekst, brev, tegninger og fotografier, spesielt ved overføring via et telefonnett. Ordet brukes også som betegnelse på dokumentene som er overført. Ordet er også opprinnelse til verbalformen å fakse.
Norge
Telefaksen ble introdusert i Norge omkring 1980 og fikk raskt stor utbredelse i kontormiljøer som en effektiv måte å kommunisere skriftlig på. Tidligere var tilsvarende overføring av faksimiler via radio eller telex benyttet. Med utbredelsen av e-post og skanner knyttet til datamaskin, har bruken av telefakser avtatt etter årtusenskiftet.
Telefaksmaskin
En telefaksmaskin er i all vesentlighet en kombinasjon av en skanner, et modem og en skriver. Skanneren konverterer trykket informasjon til bilder, modemet modulerer (og demodulerer) informasjonen slik at den kan sendes over en (analog) telefonlinje, og skriveren i den andre enden produserer en kopi av det opprinnelige dokumentet.
Alternativer
En annen mulighet er å bruke en datamaskin og sette den opp som en telefaksserver som bruker telenettet.
Historie
Den skotske oppfinneren Alexander Bain klarte i laboratoriet å overføre bildeelementer rundt 1846, og fikk et patent i 1843. Men det ble italieneren Giovanni Caselli som startet den første kommersielle fakstjenesten «Pantelegraph» i 1865, mellom de franske byene Lyon og Paris. Dette skjedde elleve år før telefonen ble funnet opp.
Ucar (distrikt)
Ucar er et distrikt (rayon) i Aserbajdsjan. Distriktets areal er 867 km². I 2009 hadde Ucar 77 900 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Ucar.
Lamin Deen
Lamin Deen (født 17. juni 1981) er en britisk bobkjører. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 19 i firer-bob.
Baguazhang
Baguazhang, Bagua, Pakuachang eller Pakua er en indre kampsport (kampkunst) fra Kina. De to andre indre kampsportene er Tai Chi Chuan og Xingyiquan. Oversatt til norsk betyr det «de åtte retningers hånd», som henleder til heksagramene i det kinesiske tallsystemet/spåsystemet I Ching.
Bagua er et sirkulært kampsystem og et kjennetegn på dette systemet er at utøverne går rundt i en sirkel mens de trener.
Tovuz (distrikt)
Tovuz er et distrikt (rayon) i Aserbajdsjan. Distriktets areal er 1 942 km². I 2009 hadde Tovuz 157 400 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Tovuz.
Francesco Costa
Francesco Costa (født 28. mai 1985) er en italiensk bobkjører. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 18 i firer-bob.
Paul Sabatier
Paul Sabatier (født 5. november 1854 i Carcassonne, død 14. august 1941 i Toulouse) var en fransk kjemiker. Han ble tildelt nobelprisen i kjemi i 1912 for katalyse i organisk kjemi sammen med Victor Grignard, som fikk den for organiske synteser.
Bakgrunn
Etter skilegang opp til det videregåande nivå i hjembyen Carcassonne forberedte han seg til opptaksprøvene ved elitehøyskolene École polytechnique i Paris og École normale supérieure i Toulouse. Sabatier kom inn ved begge, og valge den siste. Han begynte ved École normale supérieure i 1874 og gikk ut i 1877 med beste resultat i klassen.
Etter ett år som fysikklærer i Nîmes ble han assistent for Marcellin Berthelot ved Collège de France i Paris.
Kjemiker
I sin tidlige forskning beskjeftiget Sabatier seg med svovels og metalliske sulfaters termokjemi, noe som førte til hans doktorgrad. I Toulouse utvidet han sitt forskningsfelt til å omfatte sulfider, klorider, kromater og kobberholdige forbindelser. Han studerte også nitrogenoksider. I 1900 oppdaget han at umettede organiske forbindelser kan oppta hydrogen når de ledes over en nikkel katalysator. Senere fant han at man med hydrogen og bestemte katalysatorer kan omdanne karbonoksid til metan, nitrobenzen til anilin og aceton til propanol.
Sabatier er mest kjent for Sabatier-prosessen og sitt verk La Catalyse en Chimie Organique, som utkom i 1913. Han er dessuten kjent for Sabatier-katalyseprinsippet. I Toulouse er Université Paul Sabatier oppkalt etter Sabaiter.
Han var fra 1928 medlem av Kungliga Vetenskapsakademien samt av Académie des sciences. Han var dessuten tildelt Æreslegionen.
D.N.Angel
D.N. Angel er en japansk tegneserie, manga, skrevet av Yukiru Sugisaki. Den har senere blitt gjort som tegnefilm, en 26 episoder lang anime, og som spill for PlayStation 2.
Handling
D.N. Angel handler om Daisuke Niwa som på sin 14-årsdag bestemmer seg for å gi et kjærlighetsbrev til sin forelskelse, Risa Harada, men mislykkes. Samme dag dukker Dark opp i Daisukes indre, og han blir forklart at hvert mannlige medlem av Niwa-familien forvandles til den berømte Phantom Thief Dark. Hans oppgave er å stjele kunstverk som blir livaktive og forårsaker ulykker. Hver gang han får hjertebank (spesielt når han er forelsket) blir han Dark, og den eneste måten han kan bli normal igjen er å få sin kjærlighet returnert.
Personer
Dark -(Phantom Thief Dark): Daisukes alternative ego. Han er litt svak for jenter, spesielt Risa Harada som ligner på hans første kjærlighet, Rika Harada, som var Harada-tvillingenes bestemor. Når han blir forelsket forandres han tilbake til Daisuke.
Risa Harada: Den yngste av Harada-tvillingene. Hun er romantisk, naiv og veldig forelsket i Dark.
Riku Harada: Den eldste av Harada-tvillingene. Hun misliker Dark fordi han stjal hennes første kyss.
Satoshi Hiwatari: Satoshi går i samme klasse som Daisuke, Riku og Risa, og er den kjekke i klassen. Slik som Daisuke, har han også et alternativt ego, Krad (Dark stavet baklengs), som er motsatt av Dark. Satoshi opptrer noen ganger kald og likegyldig, for at Krad ikke skal våkne og skade personer han bryr seg om.
Krad: Krad er motsatt av Dark; ond og maktsyk, og bryr seg ikke om verten hans blir skadet i slåsskamper med Dark.
Takeshi Saehara: Daisukes bestevenn- Han vil bli proff journalist og er interessert i å lage artikler om Darks stjelingsmanøvre om natten.
Emiko: Daisukes mor.
Kosuke Daisukes far.
Daiki Niwa: Daisukes bestefar.
Reykjanesbær
Reykjanesbær er en kommune (sveitarfélag) i fylket Gullbringusýsla og i regionen Suðurnes på Island, med 13 057 innbyggere ved utgangen av 2007.
Liste over orkaner
Liste over orkaner
Ranfjorden
Fjorden strekker seg fra kysten innenfor Dønna i sør, nordøstover til Mo i Rana. Den ytre delen av fjorden er forholdsvis trang med bratte sider. Fjordens indre del har en mer frodig skog og tildels oppdyrkede steder. I sør er Elsfjorden nesten avstengt fra Ranfjorden av Hemneshalvøya.
Dybden på fjorden er 540 meter meter i den indre delen.
Ved Fossetangen i bydelen Selfors i Mo i Rana renner Ranelva ut i Ranfjorden.
Det gikk et ras i området i forbindelse med jordskjelvet på Helgeland den 31. august 1819.
London Philharmonic Orchestra
London Philharmonic Orchestra (LPO), (også London Session Orchestra) er et britisk orkester, med tilhold i Royal Festival Hall, London. LPO ble etablert i 1932 av Thomas Beecham. Orkesteret ble selvstyrt i 1939.
Orkesteret er kjent for sine bidrag til filmer som Lawrence of Arabia, The Mission  og The Lord of the Rings. I 1990-årene satte de i gang med et Symphonic Rock prosjekt og utga plater hvor de spilte Pink Floyds, Led Zeppelins, and The Whos musikk, og de har i det siste samarbeidet med Nightwish på deres album Once, og med en kommende plate. Orkesteret vant Spellemannprisen 1995 i klassen orkestermusikk for Sjostakovitsj: cellokonserter med Truls Mørk som solist på cello og Mariss Jansons som dirigent.
Syria under Sommer-OL 1988
Syria under Sommer-OL 1988. Tretten sportsutøvere fra Syria deltok i fire sporter under Sommer-OL 1988 i Seoul. Syria, som deltok for sjette gang i et OL, vant ikke noen medaljer.
Sveitarfélagið Garður
Sveitarfélagið Garður er en kommune (sveitarfélag) i regionen Suðurnes på Island, med 1 377 innbyggere ved utgangen av 2005.
Elana Slough
Elana Slough (født 8. juli 1889 i Horsham i Philadelphia, død 5. oktober 2003 i Trenton i New Jersey) var USAs eldste person og en av verdens eldste da hun døde.
Hun ble født i tarvelige kår i juli 1889 (eller 1888; de lærde strides om fødselsåret) og pikenavnet var Rodenbaugh. Ble rikskjendis da hun som 113-åring ble USAs eldste person våren 2003. Da hadde hun vært sengeliggende en stund.
Hun mistet sin første ektemann i 1918 og ble enke for annen gang i 1936. Hennes eneste datter, Wanda Allen, som hadde stelt moren fra Elana var 90 til 102, døde selv på det samme sykehjemmet 1. oktober 2003, 90 år gammel.
Elana døde fire dager etter datteren, 114 år gammel.
List of supercentenarians from the United States
Simone Fontana
Simone Fontana (født 7. mai 1991) er en italiensk bobkjører. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 18 i firer-bob.
Borneohund
Borneohund eller ibanhund er urhund (Canis dingo), men renheten er fortsatt uavklart. Typen er kjent som jakthund for en rekke stammer (hodejegere og andre) som lever på Borneo.
Opprinnelse og alder
Det er nærmest umulig å si noe sikkert om opprinnelsen til denne hunden. Det er kjent at folk i Sørøstasia for omkring 5 000 år siden tok seg ut til en rekke av øyene i Stillehavet utenfor Asia. De kan ha bragt med seg slike hunder, som senere ble bragt til Oseania. Opphavet er sannsynligvis asiatisk dingo, som den svenske forskeren Peter Savolainen avdekket også er opphavet til australsk dingo. I så fall kan man regne med at typen har utviklet seg fra domestiserte hunder og som kan ha eksistert på Borneo mer enn 3 000 år.
Borneohunden viser en rekke likhetstrekk med ny-guinea syngehund, som finnes i fjellskogene på Papua Ny-Guinea. Spesielt den brede skallen gir assosiasjoner. Som syngehunden er også borneohunden mindre enn sine slektninger i Australia, men allikevel typisk for urhunder.
Utseende, anatomi og fysikk
Borneohunden er helst gyllen rødbrun/rustrød (andre farger finnes, også nærmest sort eller hvit) og kan ha mørkere innslag i hårtuppene på bakparten og halen, hvit på undersiden av halsen og foran på brystet, nederst på beina (sokker) og ytterst på haletippen. Skallen er bred (har fellestrekk med Thai ridgeback) og snutepartiet kan ha sort maske, men masken kan variere noe i omfang. Pelsen som sådan er tett og middels kort. Også ørene er mindre enn hos dingoen og er bredere ansatt.
Borneohunden har ofte forstørrede rovdyrtenner, men dette varierer (kanskje på grunn av hybridisering). Den har en utrolig myk og bevegleig anatomi, og kan i likhet med norsk lundehund spre ut skulderbladene i nesten 90 graders vinkel, samt bøye hodet rett bakover, til snutespissen når ryggen. Den lever i nær tilknytning til mennesker og har trolig et kosthold som består av mye karbohydrater (matrester), men den nøyaktige dietten er uklar og trolig svært varierende. I størrelse blir den ca. 35-46 cm i skulderhøyde og veier omkring 10-16 kg.