cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slaget ved Stirling Bridge
Opptakt til slaget
De engelske styrkene tilbrakte nettene mellom 9. og 10. september på sørsiden av elven. De var særdeles selvsikre, og Cressingham hadde allerede forsikret at ytterligere forsterkninger ikke var nødvendig. Surrey bestemte at det ville være i en taktisk ulempe å ta hovedstyrken på andre siden av elven, og utsatte han kryssingen av broen i flere dager for isteden å forsøke seg med forhandlinger med skottene.
Skottene James Stewart og Malcolm, jarl av Lennox, som var blitt tvunget til å sverge troskap til den engelske kongen etter nederlaget ved Durham, var usikre på om de skulle slå seg sammen med Murray og Wallace, men vurderte deres sjanser som små. De forslo for Surrey den 11. september at de kunne forsøke å få skottene med på forhandlinger. Stewart og Lennox kom tilbake etter å ha blitt blankt avvist. To dominikanermunker ble sendt for å formidle til Murray og Wallace at de ville bli generøst behandlet om de trakk seg tilbake. I følge kronikøren Walter av Guisborough skal Wallace angivelig ha svart med: «Fortell din hærfører at vi er ikke her for å slutte fred, men for å kjempe for å forsvare oss selv og frigjøre vårt kongerike. La dem komme videre, og vi skal bevise det i deres skjegg.»
Slaget
Neste dag ved soloppgang den 11. september begynte det engelske infanteriet å krysse broen og samle seg på motsatt side da de ble kalt tilbake. Den aldrende Surrey hadde ennå ikke stått opp fra sengen og videre handlinger ble utsatt. Da Surray endelig var stått opp og kommet seg ut, kunne han se skotsk soldater med lette våpen samle seg i skråningen til Abbey Crag rundt 800 meter unna. Skottene i den engelske hæren advarte og ba om forsiktighet, og mente en flankemanøver over et vadested lengre oppe i elven gjorde at de kunne angripe skottene fra flankene samtidig som hovedhæren krysset broen. Deres råd ble forkastet da Cressingham, en meget stor og feit mann, krevde at Surrey måtte få opp farten. En flankemanøver ville bare få skottene til å trekke seg tilbake og forlenge krigen, noe som kostet penger.
Den lille broen var akkurat bred nok til å la bare to til tre ryttere krysse på linje, men var den sikreste overgangen over elven da Forth utvidet seg mot øst og myrlandet Flanders Moss lå mot vest. Skottene ventet mens de engelske ridderne og infanteriet, ledet av Cressingham, med Marmaduke Thweng og Richard Waldegrave, begynte å gjøre sin langsomme framgang over broen om morgenen 11. september. Det ville tatt flere timer for hele den engelske hæren å krysse. Ved middag hadde knapt halvparten av hæren kommet seg over. Wallace og Moray ventet, ifølge Hemingburgh-krøniken til Walter av Guisborough, til «så mange av fienden hadde kommet over som de trodde de kunne overvinne».
«På nordsiden av elven kunne knapt skottene tro sitt hell,» kommenterte Magnus Magnusson. «Alt de trengte å gjøre var å vente til inntil en betydelig (men ikke for mange) del av den engelske hæren krysset over til den myrete engen på nordsiden.» Akkurat i det rette øyeblikk gjallet et horn og en massiv masse av skotter med spyd stormet ned på landeveien mot broen. De slo tilbake et anfall fra det engelske tunge kavaleriet og angrep deretter det engelske infanteriet. De fikk kontroll over østsiden av broen og avskar muligheten for engelske forsterkninger til å komme seg over for hjelpe. Fanget i panikk på den lave bakken i elvens løkke uten mulighet for retrett, ble sannsynligvis de fleste av engelskmennene i undertall på østsiden drept. Noen hundre kan ha rømt ved å svømme over elven. Marmaduke Thweng klarte å kjempe seg tilbake over broen med noen av mennene sine. Det myrete underlaget var en hindring både for de engelske fotsoldatene som for de tunge rytterne, raskt omgitt av skotter med spyd og de ble slaktet ned.
Cressingham, som hadde krysset broen i spissen av den engelske styrken, var et av de tidlige ofrene. Da han innså at han var fordømt, angrep han skottene rekke av spyd, men hesten ble spiddet og han ble trukket av salen og hakket i småbiter. I følge Lanercost-krøniken ble liket hans flådd, og huden ble benyttet, antagelig tvilsomt, til å lage sverdhylster for Wallace. Jarlen av Surrey kunne bare hjelpløst og vantro se på massakren som utspilte seg. I løpet av en time ble den mektige, velutstyrte engelske hæren hakket i småbiter eller druknet i den dype elven av de som i panikk forsøkte å flykte. Surrey, som satt igjen med en liten kontingent bueskyttere, hadde holdt seg sør for elven, og var fortsatt i en sterk posisjon. Hoveddelen av hæren hans forble intakt, og han kunne ha holdt linjen til Forth, og nektet skottene en passasje sørover, men selvtilliten hans var borte. Etter Marmaduke Thweng hadde klart å slå seg tilbake, beordret Surrey at broen skulle ødelegges ved å sette den i brann for å forhindre at skottene kom over, lot Marmaduke Thweng overta kommandoen over Stirling Castle mens han selv hastet avsted til Berwick,, etterlot således garnisonen ved Stirling Castle isolert og overlot lavlandet til opprørerne.
James Stewart og Malcolm, jarl av Lennox, hvis styrker hadde formelt vært en del av Surreys hær, observerte blodbadet nord for broen. De trakk seg tilbake og opportunistisk skiftet de deretter side og angrep det engelske forsyningstoget som var på vei til Falkirk ved The Pows, et skogkledd myrområde, drepte mange av de flyktende engelskmennene, og plyndret det rike forskyningstoget.
Datidens Stirling-bro antas å ha vært omtrent 180 meter oppstrøms fra steinbroen fra 1400-tallet som nå krysser elven Fire bropilarer er funnet under vann like nord (56°07′45″N 3°56′12″W) og i vinkel til den eksisterende broen fra 1400-tallet, sammen med menneskeskapt murverk på den ene bredden på linje med bropilarerne. Kampstedet var langs hver side av en jordvei som førte fra Abbey Craig, på toppen av Wallace-monumentet, til den nordlige enden av broen. Slagmarken har blitt kartlagt og beskyttet av Historic Scotland under Scottish Historical Environment Policy av 2009.
Etterspill
Surrey etterlot William de Warenne og Marmaduke Thweng med ansvaret for Stirling Castle, da Surrey forlot hæren sin og flyktet mot Berwick.
I følge engelske krøniker, som Walter av Guisborough, ble et hundre riddere og 5 000 fotsoldater drept i slaget (se faktaboks). Skotske tap i slaget er uregistrert, med unntak av Andrew Murray, kanskje strategen bak seieren, som ble dødelig såret under slaget, og var døde senere i november.
Lanercost-krøniken fortalte at Wallace hadde tatt en bred stripe av Cressinghams hud, «... tatt fra hodet og til hælen for å lage et hylster til sverdet sitt.»
Den skotske adelen i nordøstlige Skottland som hadde blitt tvunget til å sverge troskap til Edvard I av England, avsverget denne. I sørvest dukket Robert Bruce opp etter at han hadde gått under jorden etter kapitulasjonen ved Irvine, samlet sammen en hær fra Carrick og Galloway. William Wallace, som hadde ledet skotske småfolk til seier, klarte også ved sin personlighet og framtoning å samle den skotske adelen i en felles front mot England. I mars 1298 i skogen ved Selkirk, som Wallace hadde gjort til sin base for sin hær, møtte adelen og biskopene, og i deres nærvær ble Wallace slått til ridder og til Skottlands vokter (verge). I kjølvannet av seieren fortsatte skottene ved å krysse grensen og herje sørover så langt som til Durham i England. Det var hunger i det skotske lavlandet. Wallace plyndret engelsk jord for korn og krøtter fra slutten av oktober og fram til juletider inntil snøvær fikk ham til vende hjem igjen med stort krigsbytte. Likevel planla Edvard allerede en ny invasjon av Skottland, som ville føre til slaget ved Falkirk.
Trivia
Slaget ved Stirling Bridge hadde naturlig nok en sentral plassering i den amerikanske filmen Braveheart (1995) ved at det var et betydningsfullt slag med en enestående skotsk seier over erkefienden England. Filmen er spennende og medrivende med en karismatisk Mel Gibson i hovedrollen som William Wallace. Intet historisk drama er en historisk dokumentasjon, visse endringer blir nødvendigvis alltid gjort for å følge filmens indre logikk og framdrift. Likevel har Braveheart blitt karakterisert som en av minst nøyaktige historiske drama. I framstillingen av det nevnte slaget er det ingen bro, men ble utkjempet på en åpen slette. En anekdote forteller at en lokal person spurte hvorfor slaget ble filmet uten den betydningsfulle broen. Det ble svarte at broen bare var i vegen. «Aye», svarte den lokale, «det var det de engelske fant ut.» At Wallace ikke benyttet blå krigsmaling i ansiktet, slik piktere angivelig gjorde tusen år tidligere i kamp mot romere, er en mindre detalj, men Andrew Murray, kanskje selve strategen bak seieren, er ikke vist i det hele tatt. Den egentlig Braveheart, det stolte hjerte, var faktisk Robert Bruce, som vant Skottlands uavhengighet.
Holmen Brænderi
Holmen Brænderi er et tidligere brenneri på Gjøvik. I 1854 danna bønder fra bygdene rundt Gjøvik, Vardal, Toten, Nes og Ringsaker, et andelslag for å bygge et potetbrenneri. De valgte ei tomt på Holmen ved Hunnselva, en plass under storgarden Hunn. Drifta kom i gang i 1857, fire år før Gjøvik fikk kjøpstadsrettigheter. Holmen ble det største brenneriet på vestsida av Mjøsa.
Holmen var først et reint potetbrenneri, men virksomheten ble snart utvida med et oksefjøs. På det meste var det 300 dyr på båsen. Oksene ble fora med den næringsrike dranken fra brenneriet. Oksefjøset ble revet ca. 1940. Det ble også bygd ei ny mølle, som brant i 1882. Da ble det oppført ei ny mursteinsmølle med 6 kverner. Den står fremdeles, men har fått nye funksjoner. Holmen Brænderi bygde seinere kornsiloen på Gjøvik.
Eierne av garden Hunn fikk økonomiske vansker, og eiendommen ble i 1880 solgt til Holmen Brænderi. Dermed ble firmaet også eier av store deler av bygrunnen i Gjøvik. På denne tida var sakfører Johan Castberg, den landskjente sosialpolitikeren, brenneriets juridiske rådgiver.
Nye aksjonærer danna AS Holmen Brænderi i 1902. Disse starta også opp Gjøvik Mineralvandsfabrik i brenneriets lokaler. Bygningsmassen ble samtidig utvida med potetmjølfabrikk og noe seinere med et potettørkeri. I 1928 starta også produksjon og omsetning av øl. Da Vinmonopolet kom i 1922, fortsatte Holmen å produsere råsprit, mens polet foredla den videre. I 1946 ble en administrasjonsbolig oppført nord for brenneriet.
I 1963 flytta produksjonen av potetmos til ei ny tomt på Mjøsstranda, og spritproduksjon og annen virksomhet kom etter i 1967. Norsk Potetindustri overtok firmaet i 1982 og endra navnet til Hoff Norsk Potetindustri i 2001. De gamle lokalene stod tomme i mange år. På 1990-tallet flytta imidlertid det nye Gjøvik Glassverk inn. Innlandets vitensenter ble stifta i 2003 og offisielt åpna på Holmen i 2007. I 2007 flytta også Mjøsmuseet deler av sin virksomhet til nyoppussa lokaler i det gamle brenneriet. Adressen er Brennerigata 1.
Europaparlamentsvalget på Kypros 2009
Europaparlamentsvalget i Kypros 2009 ble avholdt lørdag 6. juni 2009. Det ble valgt 6 mandater til Europaparlamentet.
Femkamp
Femkamp (fra gresk pentathlon) er en friidrettsøvelse som består av fem øvelser.
Femkamp arrangeres i dag som kvinnenes mangekampsøvelse innendørs. Øvelsene er 60 meter hekk, høydehopp, kulestøt, lengdehopp og 800 meter. De beste utøverne i femkamp for kvinner er oftest de som også er best i utendørsøvelsen sjukamp.
Historie
Antikk femkamp er forløperen til friidrettens mangekamp. Den var øvelse fra 708 f.Kr. og bestod av et stadionløp (192,27 meter), diskoskast, spydkast, lengdehopp og bryting. Mangekampen var lekenes store øvelse. I de moderne lekene har øvelsen blitt arrangert kun en gang i denne formen, under Sommer-OL 1906.
I de moderne friidrettslekene var femkamp mennenes mangekampsøvelse, og arrangert under de Olympiske leker 1912, 1920, og 1924. Øvelsene var da lengdehopp, spydkast, 200 meter, diskos og 1500 meter, som skulle utføres i den nevnte rekkefølgen i løpet av en dag. Fra 1928 stod tikamp alene som mangekampsøvelse. Femkamp var offisiell mesterskapsgren i Norge fra 1914 til 1969, da tikamp tok over. Øvelsen er derimot fortsatt konkurranseøvelse, og den norske rekorden er fra så sent som 2002, satt av Hans Olav Uldal fra Idrettsklubben Grane.
Femkamp for kvinner var olympisk øvelse fra 1964 til 1980. Den ble fra 1984 i Los Angeles erstattet med sjukamp. Kvinnenes femkamp bestod av kulestøt, høydehopp, 100 meter hekk, 200 meter og lengdehopp. I Norge var femkamp mesterskapsøvelse fra 1951 til 1980, da sjukamp tok over.
Høyre Bairinbanner
Høyre Bairinbanner (kinesisk: 巴林右旗; pinyin: Bālín Yòu Qí) er et banner (fylke) i byprefekturet Chifeng i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 177,727 innbyggere i 1999.
Cederbergfjellene
Cederbergfjellene og Cederberg naturreservat ligger nær den lille byen Clanwilliam i provinsen Western Cape i Sør-Afrika, omtrent 300 km nord for Cape Town. Fjellkjeden er oppkalt etter den utrydningstruede Clanwilliam Cypress (Widdringtonia cedarbergensis), en art av nåletrær som er endemisk til området. Fjellene er kjent for sine spektakulære formasjoner og hulemalerier av San-folket. Cederberg verneområde (Cederberg Wilderness Area) administreres av CapeNature.
Cederberg er nå generelt akseptert som riktig skrivemåte for området, med en kombinasjon av det engelske ordet Cedarberg og afrikaans-varianten Sederberg.
Geografi og klima
Det finnes flere kjente fjell i Cederberg, blant annet Sneeuberg (2 026 moh) og Tafelberg (1 969 moh). Tafelberg («Table Mountain» på afrikaans) bør ikke forveksles med Table Mountain i Cape Town. Kjente landemerker er Maltese Cross, Wolfberg Arch og Wolfberg Cracks.
Den dominerende bergarten som gir området et rødt særpreg er Table Mountain sandstein tilhørende Table Mountain-gruppen. Det er også denne sandsteinen som er bakgrunn for de skarpt definerte fjellformasjonene. Denne bergarten inneholder et lag av leirskifer og i de senere årene har en rekke viktige fossiler blitt oppdaget i disse finkornede lagene. Fossilene er av 450 millioner år gammel primitiv fisk fra ordovicium.
Somrene er veldig varme og tørre, mens vintrene er våtere og kalde med en typisk årlig nedbørsmengde på mindre enn 700 mm i de lavtliggende områdene. De høyere toppene blir dekket av snø om vinteren. Sommerdagene er vanligvis klare og skyfrie. På grunn av skyfri himmel nesten hele året utgjør området et perfekt sted for himmeltitting (observasjon av himmelen) og det har et eget amatørobservatorium.
Flora og fauna
Den dominerende vegetasjonen i området er middelhavsk fynbos, spesielt i sør og vest der det er våtere klima, og semiørken og buskland i nord og øst. Det utrydningstruede nåletreet Clanwilliam Cypress (Widdringtonia cedarbergensis) som tilhører sypressfamilien og snøprotea (Protea cryophila) tilhørende proteafamilien er endemiske til området, og finnes kun i mer fjerntliggende områder høyt oppe i fjellene.
Andre truede arter i Cederberg verneområde inkluderer blant annet fiskene Clanwilliam Yellowfish (Labeobarbus capensis, sårbar), Clanwilliam Redfin (Barbus calidus, sårbar) og Clanwilliam Sawfin (Barbus serra, utrydningstruet).
Eldre tid
Hulemalerier av San-folket kan ses i grotter og på fjell i hele området, og er bevis på de første menneskene som bosatte seg i dette området. Europeisk bosetning brakte med seg skogbruk og noe jordbruk, og førte til massiv ødeleggelse av de lokale sedertrærne. Tusenvis av trær ble felt til fordel for telefonmaster, møbler og hus. Den europeiske ankomsten førte også til San-folkets bortgang. I nord står fortsatt den gamle misjonsstasjonen til Brødremenigheten i Wupperthal, i hjertet av denne vesle bondebyen som også er hjem til en lokal industri som produserer velskoene, tradisjonelle myke skinnsko.
Cederberg var trolig den sørligste slagmarken i boerkrigen. En liten gruppe boersoldater trengte seg inn i dette området fra boerrepublikkene flere hundre km nordover, i håp om å vekke folkelig støtte blant de lokale bøndene av nederlandsk avstamming. De mislyktes i å gjøre dette; britene kan ha hatt lite sympati for britene, men de hadde en god forestilling om hvem som skulle vinne krigen. Det sies at boernes kommandosoldater ble konfrontert i Cederberg av en enslig engelskmann, som beordret dem til å overgi seg. De lo av ham fordi han var en og de var mange, og de prøvde å snakke fornuft med ham ved å peke på at alene han var håpløs i kampen mot boerne. Han nektet å gi seg og ble til slutt skutt og drept. Stedet hvor han falt kalles i dag Engelsmanskloof («Engelskmannens ravine»).
Jordbruk
Dyrket mark er begrenset av høyden, det tørre klimaet og det steinete terrenget, men noen gårder eksisterer likevel. Rooiboste er områdets viktigste eksportvare, men frukt og tobakk blir også høstet på enkelte gårder. Cederberg-området har en vingård, den høyest beliggende i Sør-Afrika. Rundt Wupperthal-området drives det tradisjonelt subsistensjordbruk. Noen kommersielle furuplantasjer finnes fortsatt rundt Algeria skogstasjon. Planter i proteaslekten og andre fynbosplanter blir også dyrket av bøndene. En rekke gårder har i hovedsak blitt gjestegårder med cateringservice for det lokale og internasjonale turistmarkedet.
Det er ingen gruvedrift i Cederberg.
Turisme
Cederberg er kjent for sine utfordrende fjellklatringsmuligheter rundt fjellene Krakadouw og Tafelberg. Table Mountain sandstein skaper ideelle forhold for spektakulære turer. Det finnes mange vandreturer både for kort opphold (en dag) og overnatting, blant annet de populære og spektakulære Wolfberg Arch, Wolfberg Sprekk og Maltese Cross.
Det finnes mange forskjellige ruter for firehjulstrekkere (4x4).
En stor trakt i det nordlige Cederberg eies av Brødremenigheten. Den pittoreske landsbyen Wupperthal utgjør en del av en tidligere rute for misjonering som gir besøkende et interessant overblikk over landlig liv. Landsbyen er også et sentrum for håndlagde skinnsko og støvler. En av buite stasies (direkte oversatt som «ytre stasjoner») er Heuningvlei, en liten pittoresk landsby som er i ferd med å lage en sti for ekskursjoner med eselvogner fra toppen av Pakhuis Pass til landsbyen. Prosjektet er for fattigdomsbekjempelse og finansieres av departementet for miljø og turisme. Det inkluderer opprettelse av overnattingshus for ryggsekkturister, urtehager og diverse andre turismetilbud. Det var forventet at prosjektet skulle fullføres innen desember 2007.
Speiding
Cederberg er også plassen for Senior Scout Adventure, et 10-dagers arrangement for speidere som holdes av South African Scout Association annet hvert år.
Daniel Arnefjord
Tidligere har Arnefjord også spilt for klubbene Brommapojkarna og Café Opera. I 2005 var han kaptein for den nye klubben Väsby United som var resultatet av en sammenslåing mellom Café Opera og Väsby IF.
Europamesterskapet i judo
Europamesterskapet i judo ble arrangert første gang i 1951 i Paris, og arrangeres hvert år.
Hagryd-Dala
Hagryd-Dala er et tettsted i Kungsbacka kommune i Hallands län i Halland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 391 innbyggere.
Laurie Hughes
Lawrence «Laurie» Hughes (født 2. mars 1924 i Liverpool i England, død 9. september 2011) var en engelsk fotballspiller som spilte for Tranmere Rovers og Liverpool FC.
Liv og spillerkarriere
Han vokste opp i Liverpool i Merseyside i England. Han var en sterk og talentfull midtstopper, som var veldig flink til å lese spillet til motstanderen, og stoppe det.
Hughes signerte for Liverpool fra Tranmere Rovers, hvor han hadde spilt som junior. Hans første kamp for sin nye klubb kom ikke før 5. januar 1946 i en 2-0 seier i FA-cupen på Sealand Road i Chester. Hans første og eneste mål for klubben kom mot Preston North End på Anfield den 8. desember 1951.
I den første sesongen etter andre verdenskrig hjalp han klubben og vinne det første seriemesterskapet på 24 år.
Han ble i 1950 Liverpools første spiller i et verdensmesterskap da han spilte for i VM i fotball 1950. Her fikk han sine tre eneste kamper på landslaget.
I 1952/53-sesongen rykket Hughes og Liverpool ned til andredivisjon. Han spilte sin siste kamp for Liverpool i 1957 mot Charlton den 28. september, 33 år gammel. Men han var lojal mot klubben han elsket og la ikke opp før i mai 1960.
Verdenscupen i skiskyting 2009/10
Verdenscupen i skiskyting 2009/10 ble innledet i Östersund (Sverige) den 2. desember 2009 og avsluttet den 28. mars 2010 i Khanty-Mansijsk (Russland) med VM i mixed stafett 2010. De olympiske lekene, som fant sted i Vancouver i februar, var også en del av verdenscupen. OL-øvelsene i skiskyting ble avholdt i Whistler Olympic Park.
Skikyttere fra 15 land konkurrerte i ti stevner med totalt 25 individuelle øvelser, fem stafetter og to mix-stafetter. Magdalena Neuner (Tyskland) og Emil Hegle Svendsen (Norge) vant verdenscupen, førstnevnte for andre gang.
En lang rekke med kjente skiskyttere la opp etter sesongen. De norske utøverne som takket for seg, var Gunn Margit Andreassen, Liv-Kjersti Eikeland, Halvard Hanevold, Gro Marit Istad Kristiansen og Jon Kristian Svaland. Av andre lands utøvere bør man nevne Sandrine Bailly, Sylvie Becaert og Vincent Defrasne fra Frankrike; Nikolaj Kruglov og Olga Medvedtseva fra Russland; og Martina Beck, Simone Hauswald og Kati Wilhelm fra Tyskland.
Verdenscupen sammenlagt, menn
Utvikling over sesongen
H.C. Andersen-prisen
H.C. Andersen-prisen (The Hans Christian Andersen Award), Hans Christian Andersen-medaljen (The Hans Christian Andersen Medal) eller IBBY-prisen er en internasjonal barnebokpris. Den ble opprettet i 1956 og deles ut av IBBY (International Board on Books for Young People) hvert annet år.
Prisen går til en forfatter og fra 1966 også til en illustratør for deres samlede forfatterskap eller illustrasjonskunst. Prisen regnes vanligvis som barnelitteraturens høyeste utmerkelse og kalles ofte «Den lille Nobelprisen». Selve prisen er en gullmedalje.
Prisen har som regel blitt delt ut i Danmark, av den danske dronningen, Margrethe II, men har de siste årene også blitt utdelt ved Barnebokmessen i Bologna.
Prisen har blitt utdelt til forfattere og illustratører fra alle verdensdeler, unntatt Afrika. Siden 2003 har prisens rolle som verdens viktigste barnebokpris blitt utfordret av den svenske Litteraturprisen til minne om Astrid Lindgren (ALMA).
Maleskje
En maleskje, eller malekniv, er et vertøy som brukes til å lage malerier med. Den har form som en murskje, dvs skaft med en buet forlengelse som er festet til et skjelignende flatt blad, vanligvis av rustfritt eller forkrommet stål. Form og størrelse på bladet varierer.
Skjeen kan brukes til å blande farger med, legge farger på lerretet eller til å fjerne overflødig farge med. Den brukes både til olje- og akrylfarger. Kanten på en liten maleskje er også egnet til å legge inn tynne streker på bilder med. På grunn av at formen på maleskjeen ikke gjør denne egnet til skraping av paletten, pleier kunstnere ofte å ha en palettkniv til dette. Den kan brukes på samme måte som skjeen, og noen kunstnere bruker bare en gammel, sløv bordkniv med mykt blad.
Lillehammer stasjon
Lillehammer stasjon er en jernbanestasjon på Dovrebanen. Stasjonen ligger ved Lillehammer sentrum og ble åpnet i 1894 da jernbaneforbindelsen mellom Hamar – Tretten ble fullført. Stasjonen ble bygget om til Vinter-OL 1994 og er endestasjon for de fleste intercitytogene på linje RE10. (Noen få tog på linje RE10 fortsetter til Dombås). Fra Lillehammer stasjon til Oslo S er det 184,18 km.
Forbundsrådet
Forbundsrådet (tysk Bundesrat) kan være:
Bundesrat Bundesrat Bundesrat Bundesratas Bondsraad Бундесрат
Beneditinos
Beneditinos er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
William Boyd (forfatter)
William Boyd (født 7. mars 1952) er en britisk forfatter, noveller og drama, med bakgrunn fra Ghana og Skottland, nå bosatt i London. Boyd er blant de mest anerkjente forfattere av sin årgang i Storbritannia og han har vunnet flere litterære priser. Boyd underviste i årene 1975-1980 ved Universitetet i Oxford. I tidsrommet 1981-1983 var han TV-kritiker for avisen New Statesman.
Han ble utpekt til Order of the British Empire i 2005.
Franjo Šoštarić
Franjo Šoštarić (født 1. august 1919 i Zagreb, død 27. august 1975 i Beograd) var en kroatisk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Šoštarić vant en olympisk sølvmedalje i fotball under Sommer-OL 1948 i London. Han var målvakt på som kom på andreplass i fotballturneringen. Jugoslavia vant åttendedelsfinalen med 6-1 over Luxembourg og i kvartfinalen beseiret de med 3-1 samme resultat som de vant med i semifinalen over Storbritannia. Finalen tapte de med 1-3 til.
Šoštarić var målvakt og spilte atten landskamper for Jugoslavia.
Hexigtenbanneret
Kulturminner
Den gamle by Yingchang, som ble anlagt etter en byplan som kopierte det gamle Chang'an fra Tangdynastiets tid (Yingchang lu gucheng yizhi) og ble gjenskapt under Yuandynastiet, er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Samferdsel
Kinas riksvei 303 løper fra Ji'an i Jilin til Xilinhot i Indre Mongolia.
Elisenberg stasjon
Elisenberg stasjon er en halvferdig jernbanestasjon i Oslotunnelen, omtrent midt mellom Skøyen og Nationaltheatret. Stasjonen ligger i nærheten av Gimle kino i Bygdøy allé.
Stasjonen er i stor grad fullført, med ferdige plattformer i tunnelen og avsatte lokaler for vestibyle på overflaten. Stasjonen inngikk i NSBs planer for Oslotunnelen på 1960-tallet, men ble aldri fullført grunnet innsparinger og markedsendringer. I de opprinnelig reguleringsplanene er stasjonen omtalt som Frogner stasjon.
Utforming
Stasjonen skulle ha en vestibyle med billettsalg på gateplan. Tre heiser med 30 meter løftehøyde skulle forbinde vestibylen med et plan over plattformnivå. Dette planet skulle så strekke seg på en bro over søndre (østgående) spor og ende med trapper ned på en 220 meter lang midtplattform.
Historie
Byggingen ble satt i gang og stasjonen ble ferdig sprengt ut. En midtplattform er gjort klar og brua over søndre spor mot bunnen av heissjakten skal være ferdigstilt. Det er sprikende opplysninger om heissjaktene er ferdigsprengt. Anleggene på overflaten er gjort klare og integrert i eksisterende bygningsmasse.
Til tross for politisk press for å få stasjonen ferdigstilt utover 80-tallet, har den aldri blitt fullført. En av grunnene til dette var at områdene som stasjonen skulle dekke, utviklet seg til boligområder og ikke kontorarbeidsplasser. Etter at Nationaltheatret stasjon ble utvidet i 1999, med 2 nye spor og med en nordlig inngang, ble en åpning av Elisenberg mer problematisk. En åpning av Elisenberg i dag, uten utvidelse til 4 spor, vil føre til begrenset kapasitet i Oslotunnelen.
Fremtid
Elisenberg stasjon har ved flere anledninger blitt forslått som en nødutgang fra Oslotunnelen. Dette har spesielt vært et tema etter at et tilsyn i 2011 fra Oslo brann- og redningsetat krevde en ny evakueringsvei.
I KVU Oslonavet utgitt av Jernbaneverket, Statens vegvesen og Ruter i november 2015 anbefalte man et nytt dobbeltspor mellom Oslo S og Lysaker, hvor lokaltog (S-bane) skulle benytte det ene dobbeltsporet, og regionaltog det andre. I dette scenarioet anbefalte man å ta Elisenberg stasjon i bruk for lokaltog.
Delias ennia
Delias ennia er en dagaktiv sommerfugl i gruppen hvitvinger.
Baltistan
Baltistan (urdu: بلتستان), også kjent som Baltiyul på balti-språket, er en region i den nordlige delen av pakistansk Kashmir, på grensen til den kinesiske regionen Xinjiang. Baltistan ligger i Karakorum-fjellkjeden og er et utpreget fjellområde, med en gjennomsnittshøyde over havet på 3350 meter.
Delias ennia
Delias ennia finnes sørøst på Ny-Guinea og Australia.
Utseende
Sommerfuglene skiller seg fra de fleste andre insektene ved at munnen ikke har kjever og lepper, men en lang sugesnabel (proboscis) mellom palpene. Den er rullet opp i en spiral, mellom palpene, under hodet, når den ikke er i bruk. Antennene er trådformet og består av sylindriske ganske like ledd. Antenneklubben er flat eller skålformet slik som hos alle dagsommerfuglene. På beina finnes også sanseorgan som gir informasjon om hva sommerfuglen sitter på. Hunner bruker disse sansene for å finne riktig næringsplante, hvor den kan legge sine egg. Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin.
Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler). I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte. Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larven har generelt tykk hud og er ganske hardføre. Hodet, brystet og bakkroppen er sammenvokst uten noen oppdeling.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noe små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Like bak hodet er bryststykket, som består av tre sammenvokste ledd, Bryststykket har tre par bein. Lengre bak har larvene noen bukføtter, som ikke er egentlige bein, men utvekster larven kan bruke til å holde seg fast. Lengst bak har den en analfot. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen.
Larvene ånder gjennom traké-åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.
Puppen er plassert stående eller oppreist, og er festet i anal-enden mot underlaget. Den holdes oppe ved et magebelte av spinntråder. Den har én spiss i hodeenden, ikke to som hos svalestjerter.
Levevis
Om natten og i overskyet vær hviler sommerfuglen. Vingene holdes sammenlagt opp og ut fra kroppen, noe som gir sommerfuglen en viss kamuflasje og beskyttelse. De voksne lever av nektar de suger opp fra blomstene på ulike planter (urter). Sugesnabelen, på hodets underside, gir sommerfuglen mulighet til å nå inn i dype blomster for å suge til seg nektar. Sugesnabelen gjør at sommerfugler er avhengig av flytende føde.
Paringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Eggene legges direkte på næringsplanten.
Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Den lever som plantespiser på planter i slekten Notothixos.
Larvens kroppstemperatur er mellom 35 og 38 grader C°. Ved lavere temperatur blir larven inaktiv. Derfor krever larver hos dagsommerfugler gjerne sollys for å være aktive. Om det blir for varmt regulerer larven temperaturen ved å oppsøke skygge.
Delias ennia tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.
Systematisk inndeling
Thyca ennia Delias theodora D. e. mysolensis Rotschild D. e. multicolor Joicey & Noakes D. e. iere Grose-Smith D. e. jobiana Oberthür D. e. oetakwensis Rotschild D. e. xelianthe Grose-Smith D. e. saturata Rothschild D. e. limbata Rothschild D. e. nigidius Miskin, 1884 D. e. tindalii Joicey & Talbot, 1926
Oppenborgen
Oppenborgen er en fellesbetegnelse for de to tettliggende bygdeborgene «Ormekula» og «Slotteberget», to forhistoriske forsvarsanlegg som ble trolig anlagt på Ringerike i perioden yngre romertid–folkevandringstiden (tilsvarende år 200–600 e.Kr.). Området ligger i et kupert barskogkledd utmark kalt Raukleiva, men de fleste regner det som Kilemoen.
Raukleiva ligger i gangavstand rett øst for den moderne bebyggelsen øverst i Oppenåsen og et lite stykke nord-nordvest for de gamle storgårdene gårdene Kile og Follum, i Ringerike kommune. Dette er kun få kilometer fra urgården Ve, som trolig var svært sentral for det store gravfeltet på Veien, som er synonymt med Buskerud fylkes 1000-års sted. Gravfeltet er et av Nordens største gravfelt fra eldre jernalder (500 f.Kr.–550 e.Kr.) og viser at området en gang i tiden må ha vært svært betydningsfullt på den tiden.
De to forsvarsanleggene ligger på hver sin side av ei 20–25 meters bred kløft i Raukleiva og består av to parallellgående åskammer, som ligger nord-nordvestlig og sør-sørøstlig retning i terrenget. Dette er kun noen steinkast fra den den gamle oldtidsveien mot Ådal og Valdres, den såkalte «Vestsideveien», som for lengst har blitt utvidet til bilvei og asfaltert. Den østre bygdeborgen kalles «Ormekula» og den vestre «Slotteberget». Begge ligger på en bergtopp og er omgitt av stupbratte bergskrenter, kun med tilkomst fra nord. En av borgene viser spor etter en brann, i det steinene i muren er sintret på grunn av sterk varmepåvirkning. Begge har inngang fra sør. Begge forsvarsanleggene er forholdsvis likt utformet og har trolig tjent samme funksjon, men det er lite som tyder på at de ble benyttet som forsvar under krigerske handlinger.
Ormekula ligger på et platå med god plass og utsyn mot mot Ve og Veien, noe som samsvarer med teorien om at bygdeborger gjerne ble plassert slik at de hadde utsikt hjem. På de to platåene finnes to godt bevarte brønner, som aldri har gått tørre. Jordvollene på platået er formet som en hestesko. Man tenker seg at de var forsterket av en palisade av spissede tømmerstokker. Utenfor vollen er det plassert ut kampesteiner som skulle hefte eventuelle angripere, som også måtte forsere den sumplignende marken som omgir området rundt borgene, før de eventuelt kunne angripe selve forsvarsverkene.
Balti (folkeslag)
Balti-folket er etterkommere av tibetanske utvandrere til det som nå er det Pakistan-kontrollerte Baltistan. De finnes også i Kargil og Leh-distriktene i Ladakh, en region i det indisk-kontrollerte Jammu og Kashmir. Mange av dem er også spredt rundt i storbyene lengre sør, eksempelvis i Lahore i Punjab. Balti-folket teller om lag 400 000 mennesker.
NASA Chief Scientist
Chief Scientist var den mest høytstående vitenskapelige stilling i National Aeronautics and Space Administration (NASA). Chief Scientist fungerte som hoved rådgiver for NASA Administratoren i vitenskapelige problemstillinger og som mellomledd til den nasjonale og internasjonale vitenskapelige samfunn, for å sikre at NASA forskningsprogrammer er ansett som vitenskapelige og teknologisk begrunnet og er egnet for sitt tiltenkte bruk.
Historie
Posisjonen Chief Scientist ble opprettet for å råde NASA Administratoren på budsjett, strategiske mål og dagens innhold av NASAs vitenskapelige programmer. Chief Scientist arbeider tett med aktuelle representanter for NASA Strategic Enterprises og Field Centers, samt rådgivende komiteer og det eksterne samfunnet. Chief Scientist representerer byråets vitenskapelige mål og prestasjoner til andre føderale etater, næringsliv, akademia, andre offentlige organisasjoner, det internasjonale samfunnet og allmennheten.
Chief Scientist leder NASA Science Council, et forum for diskusjon av byrået politikk, praksis og saker fra synspunktet til vitenskapen disipliner.
NASAs Chief Scientist posisjonen ble avviklet i september 2005 og mange av funksjonene flyttet til å være en del av Science Mission Directorate (SMD).
Ljubomir Lovrić
Ljubomir Lovrić (født 28. mai 1920 i Novi Sad, død 26. august 1994 i Beograd) var en serbisk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Lovrić vant en olympisk sølvmedalje i fotball under Sommer-OL 1948 i London. Han var målvakt på det jugoslaviske laget som kom på andreplass i fotballturneringen. Jugoslavia vant åttendedelsfinalen med 6-1 over Luxembourg og i kvartfinalen beseiret de med 3-1 samme resultat som de vant med i semifinalen over Storbritannia. Finalen tapte de med 1-3 til.
Lovrić var målvakt og spilte fem landskamper for Jugoslavia.
Julián Lobera y Valtierra
Han ble kreert til kardinal (pseudokardinal) 22. mai 1423 av motpaven Benedikt XIII.
Denne kardinalsutnevnelsen var Benedikt XIIIs siste, og fant sted én dag før han selv døde. Fire kardinaler ble utnevnt. Alle andre pseudokardinalene hadde forlatt hans obediens, og motpave Benedikt ønsket at noen skulle videreføre hans linje. Etter hans død ble Gil Sánchez Muñoz Dousel, kannik i Barcelona, valgt til motpave, og nok navnet Klemens VIII. Han absiderte den 26. juli 1429 og døde 28. desember 1445.
Kardinal Lobera y Valtierra ble fengslet av motpaven Klemens VIII. Han underkastet seg pave Martin Vs legat kardinal Pierre de Foix den 16. august 1429 og fratrådte som kardinal.
Andrea Tofanelli
Andrea Tofanelli (født 26. juli 1965 i Viareggio) er en anerkjent italiensk trompetist.
Jul i Sør
Jul i Sør er et musikkalbum med Torstein Sødal, utgitt den 25. november 2011. Albumet inneholder julemusikk som Sødal minnes fra sin barndoms jul i Kristiansand, og er et prosjekt preget av artistens nære tilknytning til Sørlandet.
Målet var at alle albumets medvirkende skulle ha en relasjon til Sørlandet, og Kristiansand Symfoniorkester er med på prosjektet. Gjestevokalister på juleplaten er Maria Arredondo, Anne Tungland Takle, Ingrid Grøvan, Kim André Rysstad og Espen Grjotheim, i tillegg til et stort felleskor bestående av hele fem lokale kor.
Gundal och Högås
Gundal och Högås er et tettsted i Kungsbacka kommune i Hallands län, samt Göteborg og Mölndal kommuner i Västra Götalands län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 384 innbyggere, hvorav 283 i Kungsbacka, 61 i Göteborg og 40 i Mölndal kommune.
By Myself
By Myself kan sikte til:
Bertolínia
Bertolínia er en kommune i delstaten Piauí i nordøstregionen av Brasil.
Lerkil
Lerkil er et tettsted i Kungsbacka kommune i Hallands län i Halland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 505 innbyggere.
Rev (maritimt)
Et rev er en grunne under vann, gjerne formet som en lang banke, så grunn at havet bryter. En egen type er korallrev.
Rev som har hatt betydning i norsk sammenheng
En kyststrekning utenfor Revtangen på Jæren kalles Jærens rev.
Da emigrantskipet «Norge» gikk på et rev ved klippen Rockall den 28. juni 1904, mistet 635 mennesker livet – 224 av dem var norske. En av dem som overlevde var Herman Wildenvey.
Statens friluftsråd
Statens friluftsråd hadde som rolle å være rådgivende organ overfor Miljøverndepartementet i store, viktige og/eller prinsipielle saker.
Rådet ble slått sammen med Statens naturvernråd i 1991 og skiftet navn til Statens naturforvaltningsråd, som igjen ble nedlagt 1. juli 2002.
Christlichdemokratische Volkspartei der Schweiz
Christlichdemokratische Partei der Schweiz (CVP) er et politisk parti i Sveits.
Etter parlamentsvalget 2015 fikk CVP 27 av i alt 200 representanter i Nationalrat og 13 av 46 seter i Ständerat. Partiet hadde etter valget i 2015 2 av 7 plasser i Forbundsrådet, Sveits' regjering, men mistet dem ved valget i 2019.
Spartacus
Spartacus (født ca 111 f.Kr., død sannsynligvis i 71 f.Kr.) var en romersk slave som ledet et stort slaveopprør i den romerske republikk, dagens Italia, mellom 73 f.Kr. og 71 f.Kr.. Hans hær av rømte gladiatorer slo flere romerske legioner i hva som er kjent som den tredje slavekrigen, et av de tre slaveopprørene i antikkens Roma. Krigen er også kjent som Gladiatorkrigen eller Spartacusopprøret. Spartacus kom opprinnelig fra Trakia og hadde vært leiesoldat i den romerske hær. Som den eneste lederen av slaveopprør i antikken ser han ut til å ha kjempet for et ideal. Han forbød uten hell opprørerne å eie gull og sølv og fordelte byttet likt på alle.
Selv ble han drept i et forgjeves angrep på general Crassus' hovedkvarter, etter å ha drept hesten sin slik at mennene hans så at flukt ikke lenger var noen mulighet. Crassus markerte sin seier over slavehæren med å korsfeste fangene. Hver førtiende meter på en strekning av femten mil langs Via Appia stod det oppstilt et kors med en fastspikret slave til skrekk og advarsel. Kroppen hans ble ikke funnet, og det er derfor ikke kjent hva som virkelig skjedde med han.
Mål
Historikere har delte meninger om hva som var hensikten bak Spartacus' handlinger. Ingen av handlingene hans viser sterkt til at han prøvde å reformere det romerske samfunnet eller avskaffe slaveri.
Plutark skriver at Spartacus ønsket å rømme nord til Gallia Cisalpina og sende mennene sine tilbake til hjemmene deres. Hvis det å flykte fra den italienske halvøya virkelig var målet hans, er det usikkert hvorfor Spartacus vendte sørover etter å ha beseiret legionene befalt av konsulene Lucius Publicola og Gnaeus Clodianus, som ga han en klar passasje over Alpene.
Appian og Florus skriver at hensikten hans var å marsjere mot selve Roma. Appian sier også at han senere forlot dette målet, som kanskje ikke hadde vært mer enn en refleksjon av romersk frykt.
Apollonia av Alexandria
I perioden rundt 249 var det et lokalt opprør mot det romerske imperiet og kristendommen i Alexandria. Apollonia ble av fanget av en mobb som ville at hun skulle avsverge som tro mot kristendommen. Hun ble slått hardt og alle hennes tenner falt ut. Deretter ble hun ført ut av Alexandria hvor mobben truet med å kaste henne på bålet. I stedet for å bli kastet på bålet, hoppet hun selv inn i flammene.
Spartacus
Mål
Basert på hendelsene i slutten av 73 f.Kr. og tidlig i 72 f.Kr., som antyder uavhengig opprørende grupper av rømte slaver og en uttalelse fra Plutark, ser det ut til at noen av de rømte slavene foretrakk å plyndre Italia istedenfor å rømme over Alpene.
Litterært
Den ungarskfødte britiske forfatteren Arthur Koestler skrev en roman om opprøret. Boken Gladiatorene (engelsk utgave: The Gladiators (1939)) som ble gitt ut på norsk noen år etter krigen, skildrer en utvikling fra et rettferdig opprør mot et nådeløst regime til et like nådeløst og blodig svar
Ximeno Daha
Han ble kreert til kardinal (pseudokardinal) 22. mai 1423 av motpaven Benedikt XIII.
Denne kardinalsutnevnelsen var Benedikt XIIIs siste, og fant sted én dag før han selv døde. Fire kardinaler ble utnevnt. Alle andre pseudokardinalene hadde forlatt hans obediens, og motpave Benedikt ønsket at noen skulle videreføre hans linje. Etter hans død ble Gil Sánchez Muñoz Dousel, kannik i Barcelona, valgt til motpave, og nok navnet Klemens VIII. Han abdiserte den 26. juli 1429 og døde 28. desember 1445.
Kardinal Daha ble fengslet av kongen av Aragon. Han ble befridd av pave Martin Vs legat kardinal Pierre de Foix den 24. august 1429 og fratrådte som kardinal.
Statens naturforvaltningsråd
Statens naturforvaltningsråd ble til i 1991 ved sammenslåing av Statens naturvernråd og Statens friluftsråd.
Rådet sin funksjon og virksomhet gikk ut på å arbeide med naturforvaltning i Norge, inkludert Svalbard. Rådet skulle følge med på utviklingen inne forvaltingen av naturressursene, og gi råd til Miljøverndepartementet i aktuelle saker, eventuelt foreslå saker selv. Rådet var ikke hjemlet ved lov.
Rådet ble nedlagt 1. juli 2002.
Delias eucharis
Delias eucharis er en dagaktiv sommerfugl i gruppen hvitvinger.
Delias eucharis finnes i Asia, i India, Nord-Burma og Ceylon.
Utseende
Sommerfuglene skiller seg fra de fleste andre insektene ved at munnen ikke har kjever og lepper, men en lang sugesnabel (proboscis) mellom palpene. Den er rullet opp i en spiral, mellom palpene, under hodet, når den ikke er i bruk. Antennene er trådformet og består av sylindriske ganske like ledd. Antenneklubben er flat eller skålformet slik som hos alle dagsommerfuglene. På beina finnes også sanseorgan som gir informasjon om hva sommerfuglen sitter på. Hunner bruker disse sansene for å finne riktig næringsplante, hvor den kan legge sine egg. Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin.
Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler). I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte. Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Fylkesvei 1914
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 238 (Hedmark).
Delias eucharis
Utseende
Larven har generelt tykk hud og er ganske hardføre. Hodet, brystet og bakkroppen er sammenvokst uten noen oppdeling.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noe små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Like bak hodet er bryststykket, som består av tre sammenvokste ledd, Bryststykket har tre par bein. Lengre bak har larvene noen bukføtter, som ikke er egentlige bein, men utvekster larven kan bruke til å holde seg fast. Lengst bak har den en analfot. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen.
Larvene ånder gjennom traké-åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.
Levevis
Om natten og i overskyet vær hviler sommerfuglen. Vingene holdes sammenlagt opp og ut fra kroppen, noe som gir sommerfuglen en viss kamuflasje og beskyttelse. De voksne lever av nektar de suger opp fra blomstene på ulike planter (urter). Sugesnabelen, på hodets underside, gir sommerfuglen mulighet til å nå inn i dype blomster for å suge til seg nektar. Sugesnabelen gjør at sommerfugler er avhengig av flytende føde.
Paringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Eggene legges direkte på næringsplanten.
Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Den lever som plantespiser på planter i slekten Loranthus.