cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tripoli
Per 1. januar 2005 hadde byen 1 150 990 innbyggere. Tripoli er landets politiske, økonomiske og kulturelle sentrum. Tripoli er den største byen og den viktigste havnen, og det største kommersielle senteret Libya. Her ligger også Al-Fateh, Universitetet i Libya. På grunn av byens lange historie er det mange steder av historisk og arkeologisk interesse. Klimaet er typisk for Middelhavet med våte og varme somrer, kalde vintre og med en del beskjedent regnfall.
Bolivia under Panamerikanske leker 2011
Bolivia under Panamerikanske leker 2011. Bolivia deltok i de 16. Panamerikanske leker som ble arrangert i Guadalajara i perioden 14. og 30. oktober 2011. De kom på delt 24.-plass med to bronsemedaljer.
Terningåa
Terningåa (også kjent som Terninga) er en sideelv til Glomma. Den har utspring i Korsmyra, som ligger nordøst i Løten, derfra renner den nordover og krysser Rv3 ved Midtskogen, går i en bue øst- og sørover, gjennom Terningmoen og videre ut i Glomma omtrent en kilometer sør for Prestøya. Samlet lenge er ca. 10 kilometer.
Sol og regn og ælt
Sol og regn og ælt er et musikkalbum med søskenbandet Narum. Albumet ble utgitt 7. september 2012.
Lagos
Lagos er Afrikas nest mest folkerike byområde, etter Kairo i Egypt. Lagos er en av verdens raskest voksende byer, og det nasjonale statistikkbyrået har beregnet en befolkning i 2015 på rundt 21 millioner innbyggere.
Historie
Lagos var opprinnelig en jorubaby med Aworifolk og ble kalt Oko. Navnet Lagos fikk byen av de første portugisiske nybyggerne. Mellom 1404 og 1889 var Lagos et viktig knutepunkt for slavehandelen som opphørte etter Storbritannias annektering av byen i 1861. Etter selvstendigheten fra Storbritannia i 1960 ble Lagos hovedstad i Nigeria. Byen vokste kraftig i løpet av 1960- og 1970-tallet.
Geografi
Lagos er en havneby som ligger på Slavekysten i Beninbukta, Guineabukten sør i Nigeria ved Ogunelva.
Byen ligger ved et system av laguner som også byens navn Lago knyttes til. Navnet kommer fra portugisisk og betyr sjøer åpne mot havet. Lagos har en av de få naturlige havner på den afrikanske vestkysten. På den ene siden av havneinnløpet ligger Lagosøya med bykjernen. På den andre siden ligger bydelen Apapa, som er havnebyen. Apapa er nå helt integrert i Lagos. Nord og vestover er fastlandet, der majoriteten av befolkningen lever.
På Lagosøya ligger byens kommersielle sentrum med kontorer for banker, forsikrings- og oljeselskaper. Lagosøya er nå forent med Ikoyi som hovedsakelig består av boligkvarterer, og inkluderer det gamle residensdistriktet fra den britiske tiden med kolonivillaer på store tomter med mye grøntareal. To broer forbinder Lagosøya og Ikoyi med Victoriaøya som er en nyere bydel som på grunn av den sentrale beliggenheten har blitt et ettertraktet kontor- og boligdistrikt. På fastlandet med blant annet forstedene Surulere, Mushin og Yaba bor majoriteten av befolkningen i nedslitte boligområder. Det sammenhengende storbyområdet strekker seg i dag også inn over grensen til den nordre delstaten Ogun, inn i distriktene Ado-Odo/Ota og Ifo.
Den raske befolkningsveksten stiller krav til nye løsninger. En ny bydel, Eko Atlantic, er under oppbygging i tilslutning til Victoriaøya. Ved å ta sand og stein fra havbunnen skapes nytt land som så skal bebygges. Målet er å forhindre erodering av gamle Lagos, å tilby nytt land for boliger og butikklokaler og at Lagos ikke skal bli assosiert med slum, men være en modellby. En sju meter høy mur skal beskytte byen fra havet. I 2020 skal Eko Atlantic være Vest-Afrikas finansielle sentrum. Den første fasen består av en 2 kilometer lang boulevard som skal være forretningsdistrikt.
Lagos omgis av et lagune- og mangrovelandskap nærmest kysten. Lengre inn i landet fins tropisk regnskog blandet med plantasjer av blant annet kassava og mais.
Klima
Klimaet i Lagos ligner det i resten av sødre Nigeria. Det er to regnperioder, kraftigst i april–juli og svakere i oktober–november. Det er også en kortere tørkeperiode i august–september og en lengre i desember–mars. Månedlig regnfall er i mai–juli over 300 mm, i august–september 75 mm og i januar 35 mm. Den längre torrperioden er åtföljd av Harmattanvinder fra Sahara som i desember-februar kan bli veldig sterke. Middeltemperaturen er i januar 27 ℃ og i juli 25 ℃. Gjennomsnittlig er mars den varmeste måneden med en middeltemperatur på 29 ℃. Juli er den kaldeste måneden.
Demografi
Ifølge den landsomfattende folketellingen i 2006, hadde storbyområdet Lagos en befolkning på 7,937,932. Tallet var lavere enn ventet og skapte debatt innad i Nigeria. FN anslo i 2011 at befolkningen i Lagos var 11,2 millioner, noe som i såfall betyr at byen er i ferd med å gå forbi Kairo og bli Afrikas største by.
Galloromanske språk
Galloromanske språk er en grein av de romanske språk som omfatter fransk, oksitansk, frankoprovençalsk og flere andre språk som snakkes i det moderne Frankrike og det nordlige Italia. Sammen med de iberoromanske språk og de retoromanske språk, utgjør galloromanske språk en del av de Italovestlige språkene.
Liksom alle romanske språk er de galloromanske språkene utgått fra latin. De har utviklet seg fra et galloromansk urspråk som ble talt i Gallia mellom det fjerde og det niende århundre.
Naser Orić
Naser Orić (født 3. mars 1967 i Potočari i Srebrenica kommune i Bosnia-Hercegovina (i det daværende Jugoslavia) er en tidligere bosnisk militæroffiser i den bosniske hærens styrker i enklaven Srebrenica under Bosnia-krigen.
Melhus Idrettslag
Fotball
A-laget menn spilte i 5. divisjon, avdeling 4 sesongen 2011. Melhus Fotball rykket opp i 3. divisjon i 2018. 3. divisjon avdeling 5 2019.
Naser Orić
Den 11. juli 1995 erobret den bosnisk-serbiske hæren, under kommando av Ratko Mladić, enklaven Srebrenica. Hendelsen er kjent som Srebrenica-massakren. Enklaven var erklært som «sikker sone» av FNs sikkerhetsråd. Orić og resten av offiserene i den bosniske hærens 28. divisjon, ble evakuert med helikopter fra enklaven før Mladić tok kontroll over byen.
Melhus Idrettslag
Håndball
Melhus har et samarbeid med Gimse Idrettslag.
Naser Orić
Etter Daytonavtalen åpnet Orić en helseklubb i Tuzla og drev denne. Den 28. mars 2003 ble Orić tiltalt av Det internasjonale krigsforbrytertribunalet for det tidligere Jugoslavia (ICTY) for å ha planlagt, beordret og deltatt i flere operasjoner, i så mange som 50 serbiske landsbyer i 1992–1995 under Bosnia-krigen, spesielt i kommunene Bratunac og Srebrenica. I tillegg var han anklaget av påtalemyndigheten ved ICTY for å ha drept 7 serbiske krigsfanger og mishandlet 11 på politistasjonen i Srebrenica i perioden 1992 til 1993. Orić ble arrestert uten dramatikk av SFOR 10. april 2003 i Tuzla og dagen etter utlevert til ICTY i Den Haag. Den 15. april 2003 på første rettsmøte i ICTY erklærte han seg ikke skyldig for anklagepunktene. Rettssaken mot Orić begynte offisielt den 6. oktober 2004 og påtalemyndigheten gjorde ferdig sin sak 1. juni 2005. En uke senere ble to av anklagepunktene mot ham frafalt sammen med alle anklager om plyndring av offentlig og privat eiendom. Tribunalet strøk også navnet på to landsbyer fra listen over landsbyer som var blitt plyndret og ødelagt, og to av navnene på listen over krigsfanger som skal ha blitt drept. Den 30. juni 2006 ble han dømt til to års fengsel, men ble umiddelbart løslatt da hans tid i varetekt var lengre enn dommen. Til tross for at han ble løslatt, anket Orić sine advokater dommen på stedet. Den 3. juli 2008 ble han ved ICTY rettskraftig frikjent for alle forbrytelsene han opprinnelig var tiltalt for. Frikjennelsen av Orić førte til massive protester og misnøye hos serbiske politikere og medier både i Bosnia-Hercegovina og Serbia. I februar 2014 anklaget Spesialdomstolen i Serbia Orić for samme krigsforbrytelser som ICTY tidligere hadde frikjent han for, og utlyste en internasjonal etterlysning av han via Interpol. I mars 2014 avviste Interpol arrestordren på Naser Orić, og han var ikke lenger etterlyst av Interpol.
Rasheed Masood
Rasheed Masood (hindi: रशीद मसूद; født 15. august 1947 i Saharanpur i Uttar Pradesh i India, død 5. oktober 2020 i Roorkee i Uttarakhand) var en indisk politiker.
Naser Orić
Orić har per dags dato status som helt hos bosnjaker fordi den 28. divisjonen som han kommanderte, klarte å forsvare Srebrenica til tross for den bosnisk-serbiske hærens militærtekniske overlegenhet, og fordi han ble frikjent for alle krigsforbrytelser som han var anklaget for. Han er pensjonert fra militærtjeneste og driver med jordbruk.
Rasheed Masood
Rasheed Masood ble født på den samme dag som det selvstendige India ble opprettet, ved at Britisk Indias deling ble offisielt virkeliggjort.
I 2013 ble Rasheed Masood kjent skyldig i korrupsjon og andre lovbrudd. Han ble funnet skyldig i bedragersk nominering av uverdige kandidater til studieplasser. Dommen ble utmålt til fire års fengsel. En følgevirkning vat at han ble diskvalifisert fra det indiske parlament. Han ble med dette det første folkevalgte parlamentsmedlem som ble slik diskvalifisert i Indias historie. Kongresspartiet fratok ham samridig hans partimedlemskap.
Masood døde 5. oktober 2020 på et sykehus i Roorkee i Uttarakhand av covid-19 i en alder av 73 år.
Zavkhan
Zavkhan er en av Mongolias 21 provinser.
Jacob Vidnes
Jacob Laurentius Vidnes (født 1875 i Vanylven, død oktober 1940) var en norsk journalist, redaktør og politiker for Arbeiderpartiet. Han var redaktør av Social-Demokraten mellom 1912 og 1918, men hadde allerede startet som journalist i 1899.
I 1919 ble han sjef for Utenriksdepartemenstets pressekontor. Han var en av stifterne av Norges Socialdemokratiske Ungdomsforbund i 1903, samt redaktør i tidsskriftet Det tyvende århundrede i 1904. Under felttoget i Norge i 1940 sluttet Vidnes seg til regjeringen etter å ha gått på ski gjennom Nordmarka sammen med sin kone. Han fulgte så regjeringen videre under felttoget. Og senere til Storbritannia der han fortsatte som leder for Utenriksdepartementets pressekontor. Han startet også og var redaktør for Norsk Tidend, den norske eksilregjeringas presseorgan på utefronten under andre verdenskrig, fra 1940 til sin død.
Tromsø kunstforening
Tromsø kunstforening ble stiftet i 1877, og har drevet kontinuerlig siden 1924, noe som gjør den til en av Tromsøs eldste kulturinstitusjoner.
Tromsø Kunstforening er et sentral visningssted for kunst i Nord-Norge, og legger vekt på nyere og eksperimentell samtidskunst i sitt program. I utstillinger og prosjekter arbeider kunstforeningen både med internasjonale kunstnere og med fokus på kunstnere og temaer spesielt knyttet til nordområdene. Blant kunstnerne som har stilt ut i Tromsø Kunstforening er A K Dolven, Andres Serrano, Per Enoksen, Åsa Sonjasdotter, Olga og Alexander Florensky, Sven Påhlsson, Jesper Just, Carl Michael von Hausswolff, Annika Larsson og Geir Jenssen. I tillegg til utstillinger legger kunstforeningen stor vekt på undervisning og formidling til ulike grupper. Seminarer, debatter, foredrag og omvisninger arrangeres jevnlig. Hvert år besøkes kunstforeningen av flere tusen barn og unge i regi av Den kulturelle skolesekken.
Kunstforeningen har siden 1981 holdt til i Tromsø museums gamle bygg fra 1894 – tegnet av arkitekt Lars Solberg. Den ligger mellom Fylkeshuset, Mack bryggeri og Polaria. Utstillingsarealet er om lag 450 m².
PolArt
PolArt er et eksempel på et gjentagende prosjekt knyttet til nordområdene. I samarbeid med forskningsnettverket Arctos og Troms fylkeskommune inviterer kunstforeningen hvert år kunstnere til å delta i et tredelt prosjekt, som består av deltakelse på et forskningstokt med skip i nordishavet, et opphold ved Troms fylkeskommunes gjesteatelier og deltakelse i en gruppeutstilling i Tromsø Kunstforening. Prosjektet har pågått siden 2007, og har som mål å skape nye forbindelser mellom kunst og naturvitenskapelig forskning.
Organisering
Tromsø Kunstforening er en medlemsbasert organisasjon. Dens øverste organ er generalforsamlingen, som velger kunstforeningens styre. Styret ansetter kunstforeningens intendant (leder). Intendanten er ansvarlig for kunstforeningens daglige drift og kunstneriske program. Kunstforeningen drives med offentlige og private midler, med Tromsø kommune som viktigste samarbeidspartner. Styreleder ved Tromsø Kunstforening er Nadia Thraning, i 2014 tok Leif Magne Tangen over som intendant etter Svein Ingvoll Pedersen.
St. Mirins katedral
St. Mirins katedral, fullt engelsk navn: Cathedral Church of Saint Mirin in Paisley, er den katolske katedralen i Paisley og bispesetet for Paisley bispedømme innen Glasgow erkebispedømme. Kirken ble innviet som katedral så sent som i 1948 som følge av at bispedømmet ble etablert året før. Katedralen har plass til 1,300 under messe.
Den var tidligere sognekirke og ligger i Incle Street i Paisley, på hjørnet med Glasgow Road og ble ferdigstilt i 1931 rett ved der den tidligere kirken fra 1808 med samme navn lå. Denne var den første katolske steinkirken som ble bygget i Skottland etter reformasjonen i Skottland.
Frans I av Frankrike
Frans I av Frankrike (fransk François Ier) (født 12. september 1494, død 31. mars 1547) ble kronet som konge av Frankrike i 1515 i katedralen Notre-Dame i Reims. Han var den første franske konge fra grenen Angoulême av huset Valois, styrte fra 1515 og til sin død. Han var sønn av Karl av Orléans, greve av Angoulême, og Louise av Savoie. Han etterfulgte sin fetter og svigerfar Ludvig XII som døde uten en arving.
St. Mirins katedral
Katedralen er tegnet av Thomas Baird i romansk arkitektur og er viet til St. Mirin, byens skytshelgen. Den er listeført som et vernet anlegg.
Frans I av Frankrike
Som en ødsel beskytter av kunstartene innledet han den franske renessanse ved å tiltrekke seg mange italienske kunstnere til komme og arbeide på Château de Chambord, inkludert Leonardo da Vinci, som brakte med seg sitt berømte maleri Mona Lisa. Maleriet ble kjøpt av den franske kongen og det har siden har vært eid av Frankrike. Med Frans' styre kom det betydelige kulturelle endringer med framveksten av det absolutte monarki i Frankrike, spredningen av humanisme og protestantisme, og begynnelsen på den franske utforskningen av Den nye verden. Jacques Cartier og andre la krav på landområder i Amerika på vegne av Frankrike og åpnet for ekspansjonen av det første franske kolonirike.
For hans rolle i utviklingen og forfremmelsen av en standardisering av det franske språk, er han kjent som le Père et Restaurateur des Lettres («Far av og gjenoppretter av litteraturen»). Han er også kjent som François au Grand Nez («Frans med den store nese»), Grand Colas, og Roi-Chevalier («Ridderkongen») for hans personlige deltagelse i krigene mot sin store rival, den tysk-romersk keiser og konge av Spania, Karl V.
Ved å følge politikken til forgjengere, fortsatte Frans I de italienske kriger. Da Karl V etterfulgte på tronen av de burgundiske Nederlandene, den spanske tronen, og hans påfølgende valg som tysk-romersk keiser, betydde det at Frankrike geografisk ble omringet av habsburgernes monarki. Frans I søkte støtte hos Henrik VIII av England i gullbrokadeleiren, men da det ikke var vellykket opprettet han en allianse med Det osmanske riket i øst ved den muslimske sultan Suleiman, et kontroversielt valg av en kristen fyrste på denne tiden.
De første årene
Frans I, et medlem av Huset Valois, ble født i Cognac, Charente, som sønn av Karl av Angoulême (1459–1496), og Louise av Savoie (1476–1531). Hans far var fetter av kong Ludvig XII av Frankrike. I 1498 fikk den fire år gamle Frans, da allerede hertug av Angoulême, tittelen hertug av Valois. Han var utsett som arvingen til Ludvig XII, som ikke selv hadde maktet å avle en sønn med noen av sine tre hustruer. Unge Frans ble, etter påtrykk fra kongen, forlovet i 1506 og den 18. mai 1514 gift med Claude av Frankrike (1499–1524), datter av Ludvig XII og Anne av Bretagne og arvingen av Bretagne. Ettersom salisk lov (lex Salica) da slo fast at ingen kvinne kunne arve Frankrikes trone, ble tronen gitt videre til Frans I ved Ludvig XIIs død. Grunnen var at han var etterkommer av den eldste overlevende mannlige linje av Huset Capet. Claude av Frankrike ble dronning.
Da unge Frans overtok tronen i 1515, var han allerede en konge med humanistiske evner som savnet sidestykke. Mens hans to forgjengere, Karl VIII og Ludvig XII, hadde vært opptatt av Italia var de lite interessert i den nye intellektuelle bevegelsen som fantes i Italia. Begge monarkene fortsatte i de samme spor som hadde preget franske monarker i århundrer. De er således betraktet som de siste av middelalderens franske konger, men de la grunnlaget for at renessansen kunne komme til Frankrike med full styrke.
Kontakten mellom franskmenn og italienere i en langvarig rekke av kriger under de foregående kongene hadde brakt nye ideer og impulser til Frankrike på den tiden unge Frans fikk sin utdannelse. Et antall av hans lærere, som hans latinlærer Desmoulins og Christophe de Longeuil var skolert i den nye tenkningen og således preget Frans, den kommende kongen. Hans mor hadde også stor interesse i renessansekunst som ble førte videre til hennes sønn.
Kains mange ansikter
Kains mange ansikter (originaltittel: Raising Cain) er en amerikansk psykologisk thriller fra 1992. Den er skrevet og regissert av Brian De Palma, og i hovedrollene spilles av John Lithgow, Lolita Davidovich og Steven Bauer.
Frans I av Frankrike
Velynder av kunsten
På den tiden hvor Frans ble kronet hadde renessansen allerede kommet til Frankrike og den nye kongen var en betydelig støtte for endringene. Han ble en betydelig velynder av kunsten. Han ga sin støtte til mange av de største kunstnere i sin tid og oppmuntret de til å komme til Frankrike. Noen av dem arbeidet for ham, blant annet Andrea del Sarto, og Leonardo da Vinci som Frans overtalte til å forlate Italia i sin siste og minst produktive del av livet. Mens Leonardo malte få malerier i sine år i Frankrike brakte han dog med seg mange av sine største verker, blant annet det verdensberømte Mona Lisa som siden ble i Frankrike etter hans død.
Kains mange ansikter
Handling
Dr. Carter Nix er en respektert barnepsykolog. Hans kone, Jenny, er bekymret på grunn av forholdet mellom Carter og datteren Amy. Carter har en dissosiativ identitetsforstyrrelse, og hans andre personligheter inkluderer Cain, en voldelig kriminell, Josh en sjenert 7 år gammel gutt, og Margo - en middelaldrende barnepike. Carter og Cain dreper unge mødre, tilsynelatende for eksperimentere på barna deres utført av Carters far - en annen barnepsykolog som mistet lisensen sin flere år tidligere etter å ha utført uetiske eksperimenter mot barn.
Frans I av Frankrike
Velynder av kunsten
Andre betydelige kunstnere som Frans ansatte var blant annet gullsmeden Benvenuto Cellini og malerne Rosso, Giulio Romano og Primaticcio som alle bidro tungt til å dekorere kongens ulike palasser. Frans ansette også en rekke agenter i Italia som bestrebet seg på å sikre seg kunstverk av italienske mestre som Michelangelo, Tizian og Raphael og sende disse til Frankrike. Disse agentene hadde betydelig suksess, skjønt planen om å flytte Leonardos Nattverden, hans store freskomaleri, viste seg ikke mulig. Da Frans ble konge var de kongelige palassene kun dekorert med spredte malerier, og ikke en eneste statue, verken moderne eller antikk. I løpet av hans kongedømme begynte den enestående samlingen av kunstgjenstander som franske konger samlet og som fortsatt kan bli sett på Louvre.
En mann med brev
Kong Frans var kjent som «en mann med brev». Ikke bare støttet Frans en rekke betydelige forfattere, men var også selv en poet, om enn ikke av stor kvalitet. Kongen arbeidet hardt med å forbedre det kongelige bibliotek. Han utpekte den store franske humanisten Guillaume Budé som sjefsbibliotekar og begynte å utvide bibliotekets samlinger. Frans ansatte agenter i Italia for å lete etter sjeldne bøker og manuskripter akkurat som han hadde lett etter kunstverk. I løpet av hans tid økte biblioteket betydelig. Ikke bare ekspanderte biblioteket, det er også, i henhold til Knecht, bevis på at han faktisk leste bøkene han skaffet for det, noe konger ikke var kjent for å gjøre. Frans satte en viktig presedens ved å åpne sitt bibliotek for lærde fra hele verden for at kunnskapen skulle bli spredt.
I 1547 signert Frans Ordonnance de Montpellier, et vedtak som betydde at hans bibliotek skulle motta en kopi av hver eneste bok som ble solgt i Frankrike.
Frans’ eldre søster Margrete av Navarra (1492–1549), dronning av Navarra, var også deltagende ved at hun skrev klassikeren L'Heptaméron, inspirert av Decameronen, og som kom ut i 1559.
Kains mange ansikter
Handling
Jenny har en affære med eks-kjæresten Jack Dante, enkemannen til en tidligere pasient, og hun planlegger å forlate Carter. Cain begynner å legge igjen subtile ledetråder til politiet som impliserer Jack i drapene. Deretter forsøker han å drepe Jenny ved å kvele henne og senke bilen hennes i en innsjø. Men hun klarer å stikke av, og konfrontere Carter. Politiet kontakter Dr. Lynn Waldheim, som var med på å skrive en bok med Nix Sr. kalt "Raising Cain" om en gutt med en personlighetsforstyrrelse.
Frans I av Frankrike
Byggverker
Frans var en imponerende byggherre og pøste store økonomiske midler i nye byggverk. Han fortsatte arbeidet som hans forgjengere hadde gjort med palasset Château d'Amboise og påbegynte også ombyggingen av Château de Blois. Tidlig i sin regjering begynte han også byggingen av det storslåtte Château de Chambord, selvinnlysende inspirert av italiensk renessansearkitektur, og ble kanskje også formgitt av Leonardo. Frans ombygde også Louvre og forvandlet det fra en dyster middelalderfestning til en praktfull renessansebygning. Han finansierte byggingen av en nytt rådhus i Paris, Hôtel de Ville, for å ha kontroll over bygningens tegninger. Han konstruerte også Château de Madrid og bygde om på Château de St-Germain-en-Laye.
Den største av Frans’ byggeprosjekter var rekonstruksjonen og utvidelsen av det kongelige slottet Fontainebleau som ble hans favorittsted foruten også å være stedet hvor han huset sin offisielle elskerinne, Anne de Pisseleu d'Heilly, hertuginnen av Etampes. Alle prosjektene hans var luksuriøse dekorert både på innsiden som på utsiden. Fontainebleau hadde for eksempel en overstrømmende fontene i haven hvor mengder av vin ble blandet med vann.
Stian Rogert Kristiansen
Stian Rogert Kristiansen (født 22. juli 1988 på Lørenskog) er en norsk tidligere ishockeyspiller.
Kristiansen spilte back for Vålerenga Ishockey. Han har også spilt i Lørenskog Ishockeyklubb som er moderklubben, og har vært utlånt til Sunne IK.
Frans I av Frankrike
Militæret
Frans hadde en sterkere økonomisk og politisk posisjon enn noen annen monark i Europa. Frankrike var Europas folkerikeste stat med rundt 15 millioner innbyggere, preget av et velstående jordbruk, selvforsynt med kjøtt, korn, vin og salt. Den mektige lensadelen var blitt knekket og sentraladministrasjonen var blitt bygget ut og effektivisert under kongens ledelse. Takket være solide skatter holdt kongen et sterkt militærvesen hvor de viktigste delene var et tungt rytteri (hvor adelen fortsatt spilte en rolle), et artilleri og et infanteri som hovedsakelig besto av utenlandske leiesoldater. Med sin kontroll over tilsettingen av kirkelige embeter kunne han også utnytte kirkens rikdom til belønne adels- og embetsmenn for trofast tjeneste.
Militært og politisk var Frans’ regime likevel ikke preget av suksess. Han forsøkte og feilet med å bli den nye keiseren av det tysk-romerske riket, og han drev en rekke kriger i Italia, se De italienske kriger. Han klarte å beseire sveitserne i slaget ved Marignano, noe som gjorde det mulig for ham å erobre den italienske bystaten Milano.
Det meste av hans tid var preget av å bekjempe sin hovedfiende, Karl V av det tysk-romerske rike, som styrte over både Tyskland og Spania, også kjent som «Hansburg-omringingen», og var således en trussel mot Frankrike. Frans forsøkte å få til en allianse med Henrik VIII av England. Forhandlingene skjedde ved den berømte Camp du Drap d'Or, eller «Gullbrokadeleiren», i 1520, men det feilet.
Hans mest knusende nederlag skjedde i slaget ved Pavia i 1525 hvor han ble tatt til fange av Karl V. Cesare Hercolani hadde skadet hesten hans og han ble tatt til fange av spanjolene Juan de Urbieta, Diego Dávila og Afonso Pita. Det har blitt sagt at den berømte matretten Zuppa alla Pavese ble oppfunnet der og da for å gi kongen mat etter slaget. Frans I av Frankrike ble holdt som fange i Madrid og tvunget til betydelig innrømmelser til Karl V før han ble satt fri. Da han kom tilbake til Frankrike argumenterte han at innrømmelsene var blitt gitt under tvang og han nektet å utføre dem.
Byråkratiske reformer
I sitt palass i Villers-Cotterêts, Aisne, signerte Frans i 1539 den forordning som bestemte at fransk språk skulle være det administrative språket framfor latin. Den samme forordningen krevde at prester skulle registrere fødsler, giftemål og død, og han etablerte således et register for hver eneste borger. Det etablerte de første opptegnelser med statistikk over slektskapsforhold i Europa.
En viktig endring som Frans skaffet europisk historie var at han kom til en forståelse med de ottomanske tyrkerne. Ingen formell avtale ble signert med «de vantro», men de var møter på høyt nivå mellom de to maktene som gjorde det mulig å samarbeide mot Karl V og i 1543 kombinerte de styrkene i et felles sjøangrep på Nice.
Religion
Det var i de siste årene av hans regjering at den kristne religionen ble delt. Martin Luthers avvisning av korrupsjon og nytelsessyken i Den romersk-katolske kirke førte at den protestantiske bevegelsen spredte seg over hele Europa, også Frankrike.
I begynnelsen var kong Frans I rimelig tolerant overfor den nye bevegelsen og så på den som faktisk nyttig ettersom mange tyske protestantiske prinser vendte seg mot hans arvefiende, Karl V, men om nettene til 17. og 18. oktober 1534 kom det oppslag på veggene i Paris og mange andre byer som fordømte den pavelige messen. Denne erklæring kom til og med på døra til kongens eget rom, og det ble også sagt at den var festet på boksen hvor han oppbevarte sine lommetørkler.
De mest ivrige katolikker ble opprørte over oppslagenes påstander. Frans selv så på det som et komplott mot ham selv og svarte med å sette i gang forfølgelser hvor protestanter ble fengslet og henrettet i hopetall. I noen områder ble hele landsbyer ødelagt. Skrifter ble sensurert og ledende protestanter som Jean Calvin ble tvunget i landflyktighet. Det viste seg at det var Antoine Marcourt, en protestantisk prest, som var ansvarlig for oppslagene.
Motreaksjonen gikk overstyr og de forfulgte talte etter hvert titusener. Opprørt over utviklingen i Frankrike døde Frans I av Frankrike i 1547. Det er blitt sagt at han døde mens han klagde over tyngden i kronen som han først hadde sett på som en gave fra Gud.
Ettermæle
Frans I av Frankrikes ettermæle er delt. Han oppnådde store kulturelle prestasjoner, men de kom på bekostning av økonomien.
Forfølgelsen av protestantene førte Frankrike i flere tiår ut i en borgerkrig som ikke sluttet før i 1598 med vedtaket i Nantes.
Frans I døde ved Château de Rambouillet og er gravlagt med sin første hustru, Claude av Frankrike, hertuginne av Bretagne, i kirken Saint Denis Basilica. Han ble etterfulgt av sin sønn, Henrik II av Frankrike.
Óla Jákup Jensen
Óla Jákup Kristian Jensen (født 3. januar 1898 i Kvívík, død 9. april 1991 i Tórshavn) var en færøysk fiskeskipper, fiskebåtreder og politiker (Ff.) som var Færøyenes visestatsminister 1957–1959.
Han var sønn av Andreas Sigvald Jensen og Jóhanna Sofía Jakobsen i Kvívík. Han giftet seg med Anna Rein fra Tórshavn. Etter folkeskolen dro han til sjøs og tok del i det voksende færøyske sluppfisket ved Island og senere ved Grønland. Jensen var skipper fra 1923 til han i 1945 solgte det fartøyet han hadde ført de siste 16 årene. Under den andre verdenskrig var han blant færøyingene som forsynte Storbritannia med frossen fisk fra Island. Etter krigen innledet han et samarbeid med Boston Deep Sea Fishing i Grimsby om fiskeomsetning. Fra 1960 til 1978 drev han fiskebåtrederi sammen med sønnene sine.
Hill County (Texas)
Hill County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger i de sentrale delene av staten og det grenser mot Johnson County i nord, Ellis County i nordøst, Navarro County i øst, Limestone County i sørøst, McLennan County i sør og mot Bosque County i vest.
Hill Countys totale areal er 2 553 km² hvorav 60 km² er vann. I 2000 hadde fylket 32 321 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Hillsboro. Hill County har fått sitt navn etter George Washington Hill.
Fylkesvei 4014
Fylkesvei 4014 går mellom Lauslandsmoen i Kristiansand og Bue i Lindesnes.
Ødeleggelsen av Palmyra
I 2015 ble den syriske byen Palmyra tatt over av den islamske bevegelsen ISIL etter kamper mot regjeringsstyrkene. I starten lovet ISIL at de ikke skulle ødelegge denne oldtidsbyen, men dette viste seg fort å være uriktig. Kort tid etter å ha erobret området begynte ødeleggelsen og plyndringen av oldtidsbyen.
Ødeleggelse så langt
Innen oktober 2015 var flere av de mest unike byggene i Palmyra blitt lagt i ruiner. Noe av det første som ble ødelagt var Løven av Al-lāt, som sammen med flere andre statuer ble ødelagt den 23. mai 2015. Den 23. august ble tempelet Baal shamin ødelagt av ISIL. Deretter fulgte Baal-tempelet som ble ødelagt den 30. august. Den 4. september ble det kjent at ISIL hadde ødelagt 3 av de best bevarte gravtårnene i Palmyra – inkludert den største som er Elahels grav, som bestod av 5 etasjer. Den 5. oktober kom det fram at ISIL også ødelegger bygninger uten religiøs betydning, slik som praktgatens monumentalbue.
Khaled Asaad
Khaled Asaad var en 84 år gammel arkeolog som hadde hatt ansvaret for dette området i over 40 år. Da ISIL tok Palmyra, hjalp han til å evakuere og skjule gjenstander fra byens museum. Han ble sammen med flere andre tatt til fange da ISIL inntok byen. Etter flere uker i fangenskap hvor ISIL prøvde å få ham til å fortelle hvor gjenstandene er blitt gjemt, ble han offentlig henrettet og liket ble utstilt både i Tadmur (moderne Palmyra) og i selve oldtidsbyen med en plakat som beskrev han som en «frafallen», sammen med en liste over hans lovbrudd: å representere Syria i konferanser med vantro, å jobbe som «direktør for avgudsdyrkelse», besøke Iran og snakke med en bror i den syriske sikkerhetstjenesten.
Motiv
ISIL følger en ekstrem versjon av salafistisk ideologi – hvor de ser på sin versjon av islam som den mest autentiske og rette. Dette inkluderer å ødelegge ikke-islamske kulturminner, slik som i blant annet Palmyra. Det er også noen mer praktiske årsaker til hvorfor ISIL begår disse handlingene.
Å ødelegge kulturminner av denne typen er en enkel og effektiv måte å skaffe seg oppmerksomhet på. Et ødelagt kulturminne av denne typen gir mye medieoppmerksomhet og fordømmelse, men få eller ingen reelle ettervirkninger. Et annet aspekt er at ødeleggelsen av tidligere sivilisasjoner gir ISIL muligheten til å slette og erstatte områdets historie med sin egen versjon av den. En sannsynlig hovedårsak er å skaffe seg økonomiske midler. Ved å ødelegge og plyndre Palmyra, og andre kulturminner i erobrede områder, skaffer ISIL seg inntekter ved å selge gjenstander på svartebørsen i Europa og Nord-Amerika.
Respons
Palmyra er et kulturminne i rekken av flere som har blitt ødelagt av ISIL. De har blant annet ødelagt gjenstander i Mosulmuseet, ødelagt andre oldtidsbyer som Nimrud og Hatra og andre kulturminner som kirker og moskeer som tilhører sjia-troende muslimer og mer. I alle tilfeller har responsen vært total fordømmelse av slik vandalisme, men det har vært få eller ingen løsninger på selve problemet til nå. Etter ødeleggelsene i Palmyra kunngjorde Institute for Digital Archaeology (IDA) i august at det vil dele ut 5,000 3D-kameraer i samarbeid med UNESCO til personer i Midtøsten for å «redde» kulturminner ved å lage 3D scans av ruiner og lignende.
Andy Kirk
Andrew Kirk (født 29. mai 1979 i Belfast) er en nordirsk fotballspiller som spiller for Alloa Athletic FC. Han har en fortid hos Dunfermline Athletic FC (2008–2013), som han var med på å spille klubben opp fra Scottish Football League First Division i 2011.
Cervélo
Cervélo kan vise til:
Slav to the Rhythm
Slav to the Rhythm er et musikkalbum med Farmers Market.
Elon University
Elon University er et privat, kristent universitet i Elon i delstaten Nord-Carolina, USA. Det ble grunnlagt i 1889.
Skolene ved Elon er:
Ved Isabella Cannon Centre for International Studies forskes det innen internasjonal politikk.
Ved Elon studerte i alt 5 230 studenter i 2006, opp til doktorgradsnivå. Skolepengene dette året var US$ 20 441.
Elon Academy henvender seg spesielt til underrepresenterte og lite ressurssterke studentgrupper, mens det også er et eget Honors Program for spesielt talentfulle studenter.
Tony Moore
Toony Moore spilte på keyboard i heavy-metalbandet Iron Maiden i bandets oppstartfase. Men han forlot det i 1977 og jobbet med forskjellige band. Han ble først kjent i 1986 med bandet Cutting Crew, som hadde en hit med sangen (I Just) Died In Your Arms Tonight. Han produserte og skrev sanger til debutalbumet til argentinske Marie Claire D'Ubaldo. Det solgte 250 000 album. I 2005 gav han så ut sitt eget soloalbum Perfect & Beautiful.
Parallelt med sangkarrieren startet han i 1997 The Kashmir Klub i London. Klubben har lagt stor vekt på god musikk og har hatt verdensstjerner på scenen. Noen av de som har besøkt klubben, er Damien Rice, Tom Baxter, Lucie Silvas og KT Tunstall. Det har også vært uannonserte opptredener av Sheryl Crow, Dave Stewart, Fleetwood Mac, Nik Kershaw, Rick Astley og mange andre på klubben. Men den ble stengt i 2003 da bygningen skulle rehabiliteres.
Kroatia under Paralympiske vinterleker 2018
Kroatia deltok med sju utøvere under Paralympiske vinterleker 2018 fra 9. til og med 18. mars i Pyeongchang i Sør-Korea.
SKRUK
SKRUK (Sunnmøre kristelege ungdomskor) er et kor basert på Sunnmøre og som ble opprettet i 1973. I dag har koret 50 medlemmer fra hele Norge. Korets dirigent siden starten har vært Per Oddvar Hildre, som også var inititivtaker til koret. Ideen var å kunne fortsette å møtes for å synge i lag etter at man hadde slutta i studentkorene på Volda Lærarskule og på gymnaset. Inspirasjonen kom fra Sunnmøre Kristelelege mannskor, som møttes i påsken og en gang på høsten for å turnere på Sunnmøre. I dag har koret sangere fra hele Norge, og har fem samlinger i året; fire weekend-samlinger og en lengre samling på 5-10 dager som blir brukt til turneer i utlandet, eller innstudering/innspilling av nytt stoff. SKRUK har siden starten i 1973 gitt ut over 26 album, de fleste av dem på Kirkelig Kulturverksted. Det siste av dem kom i 2019 og bærer tittelen Taking Back the Garden of Eden.
Prosjekter
Koret har også gitt ut platene Smykker fra bedehuset (1979) og Klenodier (1985) der gamle bedehussanger ble framført for SKRUK, av etablerte komponister som Knut Nystedt, Trond Kverno, Per Inge Almås og Harald Herresthal.
Weißkugel
Weißkugel (italiensk: Palla Bianca) er et fjell i Ötztal-Alpene, Østerrike på 3 739 meter over havet. Det er landets tredje høyeste fjell og den nest høyeste toppen i regionen etter Wildspitze.
Weißkugel er brekledt og ligger sentralt plassert i snittpunktet mellom Schnalskamm og Weißkamm. Grensa mellom Østerrike og Italia følger Alpenes hovedkam, og Weißkugel er det høyeste grensepunktet mellom de to landene.
Allerede rundt 1850 forsøkte østerrikske landmålere å bestige Weißkugel, men først 30. september 1861 lyktes den første bestigningen.
På grunn av sin sentrale plassering har Weißkugel en av Alpenes videste utsikter: det er mulig å se fra Berner Alpen og enkelte topper i Walliser Alpen i vest over Glarner Alpen, Rätische Alpen og Berninagruppe, Ortler-Alpen, Brenta-massivet, Dolomittene og Großglockner til Schobergruppe i øst. Selv om toppen ikke er lett å plukke ut i alpelandskapet, skal det være mulig å se Weißkugel fra Venezia.
Litteratur
Klier, Walter: Alpenvereinsführer Ötztaler Alpen, Bergverlag Rother, München 2006. ISBN 978-3-7633-1123-1
Strandfly
Strandfly (Thalpophila matura) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den finnes langs kysten til Rogaland i Norge.
Utseende
Et middelsstort (vingespenn 35–42 mm), gråspraglete nattfly. Forkroppen (thorax) er grønnaktig grå med smale, svarte linjer som danner en klokkeformet figur på ryggen. Forvingen er grå- eller brunaktig med markerte tegninger. Nyre- og ringmerkene er lyse og markerte, under ringmerket er det en kort, mørk lengdestrek. Vingene har en svart og hvit tverrstripe nær roten og en i vingens ytre del. Langs ytterkanten er det en rad av pileformede (spissen vender innover), svarte flekker. Bakvingen er blekgul med grå ytterkant.
Levevis
Strandflyet finnes på tørre enger og på havstrender, der larvene lever på ulike gress. Larven overvintrer. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juli–august.
Utbredelse
Arten forekommer i Nord-Afrika og i Europa, bortsett fra lengst i nord, østover til Kaukasus. I Norge er den funnet langs kysten vestover til Klepp på Jæren.
Filmåret 2023
Filmåret 2023 er en oversikt over lanserte filmer, fødte og avdøde filmpersonligheter i 2023.
Vesterdalselva
Vesterdalselva er ei elv i Berlevåg kommune i Finnmark. Den har utspring i fjellene vest for Kongsfjorddalen og renner først mot nord via Kløftvatnet til Vesterdalen, hvor den snur mot øst ned til munningen i Austerbotn i Kongsfjorden. Elva er 11,9 kilometer lang.
Bærumsmarkas Venner
Bærumsmarkas Venner ble opprettet i 1985 for å verne Bærumsmarka mot utbygging.
Ostpolitik
Politikken innebar blant annet at Vest-Tyskland anerkjente Oder-Neisse-linjen som Polens vestlige grense.
Bærumsmarkas Venner
I tillegg arbeidet man med kulturminnevern, vedlikehold av stinettet og høringsuttalelser med hensyn til offentlige og private inngrep.
Ostpolitik
Forbundskansler Willy Brandt og hans diplomatiske rådgiver Egon Bahr regnes som hovedarkitekter til den vest-tyske østpolitikken.
Bærumsmarkas Venner
Lokalhistorikeren Trygve Christensen var første leder, Stig O. Kapskarm fra 2004 og Yngve Trulsrud Vethe Ludvigsen fra 2010.
Ostpolitik
Bakgrunn
Kontakten mellom på den ene side Forbundsrepublikken Tyskland i vest og på den annen side Den tyske demokratiske republikk (Øst-Tyskland) og de øvrige kommunistiske landene, fulgte variasjonene i den kalde krigen. Spenningen var på sitt høydepunkt da Berlinmuren ble bygget i 1961.
Regjeringen i Vest-Tyskland anså seg som den eneste demokratisk valgte, dermed også den eneste legitime representant for det tyske folk. Landet fulgte i sin utenrikspolitikk fra 1955 og utover i 1960-årene derfor den såkalte Hallsteindoktrinen. Doktrinen slo fast at opprettelse av noen form for forbindelser med DDR var en uvennlig handling mot Forbundsrepublikken Tyskland. Sovjetunionen var unntatt fra dette.
Storkoalisjon i Tyskland 1966
Da Jugoslavia som var en viktig handelspartner for Vest-Tyskland anerkjente Øst-Tyskland, ble det stilt spørsmål ved Hallsteindoktrinen. Etter at Willy Brandt var blitt tysk utenriksminister i 1966 ble Hallsteindoktrinen diskret satt ut av kraft. I 1967 gjenopptok Vest-Tyskland diplomatiske forbindelser med Romania og Jugoslavia. Den skrittvise tilnærmingen i retning av Østeuropa ble imidlertid møtt med motstand i den konservative fløy av CDU/CSU. Også politikere på høyt nivå i DDR og Sovjetunionen var skeptiske, idet de fryktet en ideologisk utvanning av egne systemer.
Valget i Tyskland i 1969 resulterte i Willy Brandts første regjering. Det var også første gang siden etableringen av Forbundsrepublikken Tyskland (Vest-Tyskland) at CDU/CSU var ute av regjeringen. Den sosialliberale regjeringen søkte en ny retning for utenrikspolitikken og en normalisering av forholdene til de østlige nabolandene. I tillegg til Willy Brandt anses også hans diplomatiske rådgiver Egon Bahr som hovedarkitekt for utformingen av den nye østpolitikken.
Et konkret skritt i denne politikken var da den tyske regjeringen i november 1969 underskrev ikkespredningsavtalen, men som landet riktignok ikke ratifiserte før i 1975.
De viktigste avtalene
Tyskland aksepterte at Oder-Neisse-linjen skulle være Polens grense mot vest. Dette ble slått fast i to avtaler fra 1970, nemlig Moskvaavtalen med Sovjetunionen og Warszawaavtalen med Polen. Tyskere som på det tidspunktet var bosatt i Polen, fikk lov til å utvandre, noe som ellers ikke sto innbyggerne fritt i de kommunistiske landene. Avtalene ble gjort avhengig av firemaktsavtalen om Berlin som trådte i kraft i 1972.
Grunnavtalen med DDR fra 1972, innebar at de to statene vedtok å respektere hverandre og at de opprettet faste diplomatiske forbindelser. Vest-Tyskland inngikk Prahaavtalen med Tsjekkoslovakia i 1973.
Opposisjonen under ledelse av CDUs Rainer Barzel fremmet 24. april 1972 et konstruktivt mistillitsforslag mot Brandts regjering. Saken endte i et kompromiss. Kjernen i østavtalene (Ostverträge) skulle innbære avkall på vold. De endelige grensene for Tyskland skulle senere bli avløst av en fredsavtale.
Ukraina 2022
Ved Russlands invasjon av Ukraina 2022 ble Tysklands Ostpolitik utfordret. I en spesialsesjon i det tyske parlamentet, Forbundsdagen, ble en rekke tiltak lagt frem, som levering av våpen til Ukraina, og en kraftig satsing på det tyske forsvaret. En rekke politiske kommentatorer (i forskjellige media, i ulike land) anser at grunnet Russlands angrep på Ukraina er Ostpolitik i praksis avsluttet.
Johnson County
Johnson County er navnet på tolv fylker i USA:
Mexico under Paralympiske vinterleker 2018
Mexico deltok under Paralympiske vinterleker 2018 fra 9. til og med 18. mars i Pyeongchang i Sør-Korea.
Harper’s Bazaar
Harper's Bazaar er et amerikansk motemagasin. Det fikk sitt eget opplag i Storbritannia i 1970. Det blir nå gitt ut i 19 land, inkludert Russland, Tyrkia og Japan.
Arnsdorf-Hilbersdorf
Arnsdorf-Hilbersdorf var en kommune som eksisterte fra 1970 til 1990 i den tidligere Kreis Görlitz i Den tyske demokratiske republikk og deretter fra 1990 til 1994 innenfor Landkreis Görlitz i Fristaten Sachsen etter Tysklands gjenforening.
Farmannshaugen
Farmannshaugen er en stor gravhaug fra jernalderen ved Jarlsberg hovedgård utenfor Tønsberg i Vestfold, det vil si der Sem kongsgård lå i vikingtiden.
Beliggenhet og størrelse
Farmannshaugen ligger på en slette 400 meter sørøst for Jarlsberg mot Tønsbergfjorden. Haugen er omkring 45 meter i diameter. For å hindre at haugen ble ødelagt ved dyrking, ble det bygd en lav ringmur og plantet trær rundt haugen på 1800-tallet.
Historie
Ifølge Snorres kongesagaer skal Harald Hårfagres sønn, kjøpmannen Bjørn Farmann, ha blitt hauglagt i Farmannshaugen etter at han ble drept av broren Eirik Blodøks rundt år 927. En arkeologisk utgraving i 1917 og 1918 viste imidlertid at haugen ikke inneholdt noen grav. C14-dateringer viste seinere at en spade fra haugen var fra 200–300-tallet. Haugen kan derfor opprinnelig ha vært en rituell gravhaug, en kenotaf, fra jernalderen.
Kosovo-saken
Kosovo-saken er en av betegnelsene på den interne debatten i Sosialistisk Venstreparti omkring lovligheten av NATOs bombing av Jugoslavia under Kosovo-krigen i 1999. samt hvorvidt norske fly skulle delta i den. På partiets landsmøte på Lillehammer 10. april 1999 ble det vedtatt at SV ikke krevde en umiddelbar stans av NATOs bombing av serbiske mål, altså at bombeaksjonen hadde støtte i SV. Saken var svært kontroversiell, og det var frykt for at partiet skulle splittes.
Enkhbatyn Badar-Uugan
Enkhbatyn Badar-Uugan (født 3. juni 1985 i Ulan Bator) er en mongolsk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen bantamvekt. Badar-Uugans største internasjonale resultater er en sølvmedalje fra Sommer-OL 2008 i Beijing, Kina, og en sølvmedalje fra Verdensmesterskapet i 2007 i Chicago, USA. Han representerte Mongolia under Sommer-OL 2008 der han altså tok gullet foran Yankiel Leon fra Cuba.
Kosovo-saken
Bakgrunn
Bakgrunnen for debatten på Lillehammer var at et flertall i SVs stortingsgruppe hadde stemt, med seks mot tre stemmer, høsten 1998 for å støtte at NATO kunne bombe Serbia dersom krigen fortsatte. Et flertall i Landsstyret i SV erklærte i november 1998 at de ikke var enige i beslutningen om å støtte noen bombekampanje mot Serbia. Stortingsgruppens avgjørelse var altså i strid med landsstyrets posisjon. Hendelsen resulterte i voldsom debatt og uenighet innad i SV, og skillet mellom den puristiske venstrefløyen og den mer moderate høyrefløyen i partiet ble tydeligere. For venstresiden var det i stor grad en prinsippsak der det ble uttrykt sterk motstand mot «Natos krig» og vestlig intervensjon. For høyrefløyen handlet det om å beskytte sivilbefolkningen i Kosovo mot overgrep. Det er verdt å merke at ingen av sidene trolig hadde full oversikt over hva som skjedde på bakkenivå i forkant av og under Kosovo-krigen. I forkant av landsmøtet i April var det tyde under Kosovo-krigen våren 1999lig at flertallet av delegatene var enige med landsstyret, og mot å støtte NATO-operasjonen, og ikke med stortingsgruppa, som var for NATO-operasjonen.
Xenopachys
Xenopachys er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).
Kosovo-saken
Landsmøtet på Lillehammer
I forkant av landsmøtet på Lillehammer hadde partileder Kristin Halvorsen hadde gitt inntrykk om at hun ville gå av som partileder dersom partiet stemte for å kreve full stopp av NATO-operasjonen mot Serbia, stille mistillit mot utenrikspolitisk talsmann Erik Solheim (tidligere partileder i SV) eller avsette nestleder Øystein Djupedal. Landsmøtet støttet partilederen med 129 stemmer mot 76. Det ble vedtatt at SV krevde «at Natos bombing straks opphører mot at serberne innstiller den etniske rensningen i Kosovo». At den serbiske volden måtte opphøre før NATO avsluttet bombekampanjen betydde i realiteten at SV hadde vedtatt å støtte bombingen av serbiske mål for å tvinge Serbia til å stanse sin krigføring mot kosovoalbanerne. Blant opposisjonen til SVs NATO-støtte var stortingsrepresentant Halveir Langeland, som uttrykte sterk motstand til bombingen av Serbia under sitt innlegg på landsmøtet. Det var et viktig poeng hos "nei-til-krig" gruppen at bombeoperasjonen mot Serbia ikke hadde godkjenning fra FNs sikkerhetsråd, og den ble oppfattet at NATO grep militært inn i et suverent lands indre anliggender.
Xenopachys
Utseende
Middelsstore, nokså kraftige, matte, mørkt gråbrune trebukker. Antennene er kortere enn kroppen, særlig de innerste leddene ganske kraftige. Pronotum er litt smalere enn dekkvingene, tønneformet. Dekkvingene er nokså jevnbrede. Beina er korte og slanke.
Seipfjellet
Seipefjellet er et fjell med to topper på 726 m og 718 m som ligger på Svalbard og er oppkalt etter Karl Seip.
Xenopachys
Levevis
Larvene lever i ved.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Asia (Afghanistan, India, Thailand).
Xuanzong
Xuanzong er et kinesisk keisernavn benyttet av flere keisere:
Garry Birtles
Garry Birtles (født 27. juli 1956 i Nottingham, England) er en tidligere fotballspiller som var spiss i The Football League fra 1970-til 1990-tallet. Han er best kjent fra tiden i Nottingham Forest, hvor han sammen med laget vant Serievinnercupen både i 1979 og 1980. Birtles spilte også tre landslagskamper for England.