cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Adenakulturen
Betydning
Adenakulturen har fått sitt navn etter den store jordhaugen ved Thomas Worthingtons eiendom fra tidlig på 1800-tallet som ble kalt for «Adena» i Chillicothe, Ohio.
Jordhauger
Adenakulturens mest varige kulturgjenstander er omfattende jordvoller. En gang var disse jordhaugene tallrike, antagelig i hundrevis, men kun et lite antall står fortsatt. Disse jordvollene strekker seg gjennomsnittlig fra rundt seks til nitti meter i diameter og fungerte som gravstrukturer, seremonielle steder, historiske markører og muligens også som samlingssteder. De ble bygd ved å benytte hundrevis til tusenvis av kurver med spesielt utvalgt jord.
I henhold til arkeologiske undersøkelser ble de langstrakte jordvollene bygget som en del av begravelsesritualer hvor jorda ble tømt umiddelbart på toppen av bygning med kremert grav. Disse fungerende likkapellene hadde som hensikt å gi den døde et sted å være inntil deres endelige begravelse hadde skjedd. Før konstruksjonen av jordvollene ble en del nyttegjenstander og andre gjenstander plassert på gulvet i strukturen som ble deretter brent sammen med gjenstandene og den døde. Jordvollen ble deretter reist, og ofte ble et nytt likkapell plassert på toppen av den nye jordvollen. Etter en rekke gjentagelser med jordvoll og grav, jordvoll og grav og videre ville et ganske omfattende bygningsverk av jord bli igjen. I den senere Adenaperioden ble sirkulære rygger eller furer konstruert rundt gravvollene, men funksjonen til disse er ukjent. Jordvollene ble plassert isolert fra områdene med bosetninger.
Stian Mevik
Stian Mevik (født 4. oktober 1964) er en norsk jazzgitarist og komponist. Han er kjent fra flere grupper. Han deltok blant annet på innspillingen Guitaresque i 1994 med Jon Larsen og Pascal de Loutchek. Kjent også med egen trio og kvartett.
Som komponist bidro Mevik med tittelkuttet «Angelos Caprice» på gitarvirtuosen Angelo Debarres CD «Caprice», som mottok MIDEM-pris i Cannes i 1999.
Şamlar
Şamlar er et tettsted i Tyrkia. Nærmere definert er stedet geografisk knyttet til provinsen Konya med Beyşehir, som nærmeste større bysamfunn. Landsbyen Şamlar ligger ca. 13 km fra Beyşehir sentrum. Det er antatt at stedet ble først etablert for 800 år siden uten at kildene kan bekrefte dette. Şamlar har i dag ca. 120 innbyggere.
Geografi
Şamlar-landsbyen ligger 13 km sør for Beyşehir. Stedet ligger omtrent 1307 m over havnivå, og landskapet er dekket av skogkledde åser og grønne områder. Selve landsbyen ligger ved foten av fjellet Laleli dağı.
Befolkning
På begynnelsen av 1970-tallet startet Şamlars befolkning å utvandre. Først til større byer i Tyrkia, først og fremst İzmir og Beyşehir, og dernest til Europa. I Europa er det Norge som har vært hovedmålet for utvandringen. I dag bor det ca. 330 personer med opprinnelse fra Şamlar i Norge. Disse fordeler seg med ca. 137 personer i Oslo, ca. 24 personer i Asker og ca. 165 personer i Drammen. Av øvrige steder i verden med Şamlar-befolkning kan nevnes: Beyşehir med ca. 250 personer, İzmir med ca. 900 personer, Tyskland med ca. 50 personer og Frankrike med ca. 15 personer. I selve Şamlar bor det i dag ca. 120 personer.
Dyreliv i Şamlar
Området rundt Şamlar har et rikt dyreliv. Deriblant finnes villsvin, gaupe, rev, ulv, mårdyr, grevling, fjellhare, ekorn, firfisle og fjellkatt. I tillegg finnes utallige slange- og musearter.
Fugleliv i Şamlar
Fuglevarianter i området er blant andre; falk, kråkefugl, turteldue, svale, ugle, due, skjære og rapphøne.
Vegetasjon
Området rundt Şamlar består for det meste av skog og busker. Skogsområdene er strengt regulert av myndighetene for å forhindre vilkårlig hogst. De vanligste treartene er eik, gran, furu, ask og einer. Det finnes mange varianter av frukttrær i Şamlar. Noen av disse er eple, pære, plomme, drue, valnøtt, mandler og kvede.
Şamlar-foreningene
Folk fra Şamlar har etter hvert stiftet foreninger i de områdene de har utvandret til. Disse er blant annet:
Vingenøtt
Trærne er kraftige og har ofte mange rotskudd. Vinterknoppene er nakne. Margen i kvistene er kamret som hos valnøtt (Juglans), altså oppdelt av tverrgående, parallelle skillevegger. Bladene er finnete med 5–21 småblad, som har sagtannet kant. Trærne er sambu med adskilte hannlige og hunnlige blomsterstander. Frukten er en nøtt med to vinger.
Fem arter vokser i Øst- og Sørøst-Asia (Kina, Japan, Korea, Laos og Vietnam), og én art, vanlig vingenøtt (P. fraxinifolia), finnes i Sørvest-Asia. Cyclocarya paliurus ble tidligere regnet til Pterocarya, men er nå skilt ut i en egen slekt.
Slekta hadde tidligere en mye større utbredelse på den nordlige halvkule. De yngste amerikanske funnene er fra pliocen, men i Europa var vingenøtt fortsatt vanlig i tidlig og midtre pleistocen.
Cotton Club
Cotton Club var en amerikansk jazzklubb i Harlem, 142de gate/Lenox Aveny. Den opprinnelige Club De Lux ble åpnet 1920 av bokseren Jack Johnson, og solgt til Owney Madden i 1923. Den fikk da navnet Cotton Club, et interiør inspirert av bomulls-plantasjer, samt kelnere og dansere av afrikansk opphav. Kun hvite gjester fikk inngang til «jungel-revy»ene. Kjente orkestre her var Fletcher Henderson (åpningen), Duke Ellington (1927–31) og Cab Calloway (1931–34) og Jimmie Lunceford (1934–36). Ukentlig kringkasting over USA gjorde klubben meget kjent. Etter raseopptøyer i bydelen (1936), opererte klubben på Broadway (48de gate), inntil den ble nedlagt 1940. Klubben ble gjenåpnet i 1978. En rekke verdenskjente jazz-artister fikk sine første hits på Cotton Club, f.eks. Ethel Waters med Stormy weather (1933). Ellers nevnes Lena Horne og Adelaide Hall. Klubblivet er dramatisert i filmen Cotton Club av Francis Ford Coppola (1984). En rekke jazzklubber verden over har antatt navnet Cotton Club.
Sareptas krukke
Sareptas krukke er et uttrykk som i dagligtalen benyttes som et bilde på utømmelige kilder. Dersom man for eksempel hevder at «Norges statsfinanser fremstår som en Sareptas krukke», så omtaler man egentlig statens rikdom som uendelig stor.
NM i bandy 1979
'''Det 62. norgesmesterskapet i bandy – 1979'''
Mjøndalen vant seriemesterskapet. Mjøndalen, Ullevål, Solberg og Sagene gikk til semifinale.
BMW N62
BMW N62 er en stempelmotor med åtte sylindere i V-form produsert av BMW. Motoren er utstyrt med motorblokk og sylindertopper av aluminium og doble overliggende kamaksler. Den har fire ventiler per sylinder og er også utstyrt med BMWs dobbel-VANOS variable ventiltider og Valvetronic-teknologi samt smidde råder.
Motoren vant tittelen International Engine of the Year i 2002, samt kategoriene Best New Engine og Above 4-litre.
N62B36
N62B36 har et sylindervolum på 3,6 liter (3 600 cm³) og en effekt på 272 hk (200 kW) ved 6 200 omdreininger per minutt samt et dreiemoment på 360 Nm (266 ft-lbf) ved 3 700 o/min.
Brukt i:
N62B40
N62B40 har et sylindervolum på 4,0 liter (4 000 cm³) og en effekt på 306 hk (225 kW) ved 6 300 omdreininger per minutt samt et dreiemoment på 390 Nm (288 ft-lbf) ved 3 500 o/min.
Brukt i:
N62B44
N62B44 har et sylindervolum på 4,4 liter (4 398 cm³) og finnes i to utgaver. Den første leverer en effekt på 319 hk (235 kW) ved 6 100 omdreininger per minutt samt et dreiemoment på 440 Nm (325 ft-lbf) ved 3 700 o/min, mens den andre leverer 333 hk (245 kW) ved 6 100 o/min og et dreiemoment på 450 Nm (332 ft-lbf) ved 3 600 o/min. Motoren har en boring på 92 mm og en slaglengde på 82,7 mm.
N62B48
N62B48 har et sylindervolum på 4,8 liter (4 799 cm³) og finnes også i to utgaver. Den første leverer en effekt på 360 hk (265 kW) og 500 Nm (369 ft-lbf), mens den andre leverer en effekt på 367 hk (270 kW) og 490 Nm (361 ft-lbf).
Brukt i:
Utgaven med 367 hk brukes også i Wiesmann GT MF 4.
Tadeusz Kościuszko
Andrzej Tadeusz Bonawentura Kościuszko (født 4. februar 1746 i Mereszowszczyzna i Polen-Litauen som senere ble del av Belarus, død 15. oktober 1817 i Solothurn i Sveits) var en polsk nasjonalhelt, general og anfører for Kościuszko-oppstanden mot Russland og Preussen i 1794. Han kjempet også i den amerikanske uavhengighetskrigen på George Washingtons side.
Han er blitt hyllet som nasjonalhelt ikke bare i Polen, men også i Hviterussland, USA og tildels i Litauen.
Bakgrunn
Kościuszko var yngste barn av Ludwik Kościuszko fra Brest. Faren tilhørte den polske landadel. Fødestedet Mereczowszczyzna, som senere er blitt avfolket, lå i det daværende vojvodskapet Brest-Litovsk. Sammen med storebroren Józef gikk han fra 1755 på et piaristkollegium i Lubieszów i det daværende vojvodskapet Volhynia.
Kościuszko studerte fra 1765 ved militærhøyskolen Szkoła Rycerska («Rytterskolen») i Warszawa. Ved siden av militære fag lærte han latin, tysk, fransk, jus, økonomi, aritmetikk, geometri og ingeniørkunst. Etter å ha fått et kongelig stipendium kunne han fortsette studiet i Paris fra 1769. Kościuszko studerte da malerkunst (1769-1774) og var dermed utenlands under Polens første deling i 1772 mellom Russland, Preussen og Østerrike. Oppholdet i det førrevolusjonære Frankrike preget hans politiske anskuelser i betydelig grad. Således var han preget av mye av opplysningstidens tankegods og var tilhenger av den verdensomspennende bevegelsen for avskaffelse av slaveriet.
Amerika
Etter et studieopphold i Dresden ble han rekruttert i Frankrike av Silas Deane og Benjamin Franklin, og ankom Amerika i 1776. Der ble han utnevnt til oberst og sjefsingeniør for «den kontinentale armé». I 1777 ble han knyttet til «den nordlige armé» under Horatio Gates. Han hadde ansvaret for oppføringen av flere befestninger ved den kanadiske grensen, og deltok i slaget ved Ticonderoga og slaget ved Saratoga. Til slutt tjenestegjorde han i «den sørlige armé». I 1783 ble han gitt graden brigadegeneral og amerikansk statsborgerskap av den amerikanske kongressen.
Polen
I 1792 ledet han polske tropper mot den russiske invasjonen i Polen. Polakkene led nederlag mot russerne, og det kom til Polens andre deling. Kościuszko flyktet til Sachsen, men i 1794 kom han tilbake til Polen og ledet den oppstanden som ble oppkalt etter ham. Under slaget ved Maciejowice ble han skadet og kom i russisk fangenskap.
Senere år
Etter å ha blitt løslatt reiste han i 1796 i eksil i USA og senere i Sveits. Han fortsatte arbeidet for polsk uavhengighet, men forgjeves.
Kościuszko ble etter sin død bisatt i Wawel-katedralen i Kraków.
Mount Kosciuszko, Australias høyeste fjell (2228 m.), er oppkalt etter ham. I Philadelphia ligger Thaddeus Kosciuszko National Memorial.
Studentsamskipnaden i Gjøvik, Ålesund og Trondheim
Studentsamskipnaden i Gjøvik, Ålesund og Trondheim (Sit) er en av Norges 14 studentsamskipnader. Virksomheten er bestemt gjennom lov om studentsamskipnader. Sit eier og driver blant annet studentboliger, barnehageplasser, kantiner, trenings- og idrettssentre, bokhandel, helsestasjon, og andre servicefunksjoner for studentene.
Studentsamskipnaden i Trondheim (Sit) ble stiftet i 1948 og omfatter mer enn 45,400 studenter.
Utdanningsinstitusjoner knyttet til Sit
Studentsamskipnaden tilbyr studentvelferd til åtte institusjoner:
Studentbyer
Studentbyene tilknyttet Sit i Trondheim er:
Toril Førland
Toril Marit Førland (født 24. april 1954 i Bærum) er en norsk tidligere alpinist. På begynnelsen av 1970-årene var hun blant verdens fremste slalåmkjørere.
Hun tok sine første verdenscuppoeng som 15-åring i mars 1970. Knappe to år senere vant hun gull i storslalåm og sølv i slalåm under junior-VM. I 1972 tok hun VM-bronse i kombinasjonen, som ble arrangert i Sapporo i under OL 1972.
I de to følgende årene hadde hun seks plasseringer blant de ti fremste i verdenscuprenn. Hennes beste resultat var en fjerdeplass i slalåm i Chamonix i januar 1973. Under VM 1974 kom hun på åttendeplass i både slalåm og utfor, og tok en femteplass i kombinasjonsøvelsen.
Personlig videoreklame
Personlig videoreklame (PVR) er en markedsføringsmetode, utformet som en kort videosnutt, på maks 2-3 minutter, som er laget kun for personen som mottar den. Den sendes digitalt, til personens personlige e-postadresse. Det vanligste er at avsender snakker inn i kameraet, og åpner sekvensen ved å si «hei, [fornavn på mottaker]».
Hovedpoenget med PVR er at det kan masseproduseres, uten at mottakeren føler det slik. Produksjonsprisen per video er relativt lav, og dermed kan man nå ut på personlig nivå til hundrevis- eller tusenvis på én gang. Man håndplukker hvilke bedrifter man ønsker å rette seg mot, og personlighetsnivået gjør at seerfrekvensen blir høy. Markedsføring handler om å få oppmerksomhet hos målgruppen sin, for å fremføre et salgsbudskap, og PVR er en effektiv metode for å oppnå dette.
Dette er en markedsmetodikk som brukes hovedsakelig innen B2B-markedet.
Rolf Erik Tveten
Rolf Erik Tveten (født 14. november 1987 i Ålesund) er en norsk sivilingeniør og politiker (H).
Fra juni 2012 var Tveten ansatt som rådgiver og taleskriver for Høyres leder Erna Solberg, og fortsatte i tilsvarende stilling for Solberg ved Statsministerens kontor fra regjeringsdannelsen i oktober 2013 til juli 2015. I 2015 gikk Tveten til en stilling som ledelseskonsulent i Boston Consulting Group i Oslo.
Tveten var 1. nestleder i Møre og Romsdal Unge Høyre 2005–2006, leder i Ålesund Unge Høyre i 2006, leder i Sør-Trøndelag Unge Høyre 2007–2008, medlem av Unge Høyres sentralstyre 2008–2012 og 1. nestleder i Unge Høyres sentralstyre 2010–2012.
Njeld Larsen Kolbenstvedt
Njeld Larssen Kolbenstvedt (født 28. september 1828, død 3. desember 1900) var en norsk politiker.
Han var nest eldste sønn til Giske og Lars Kolbenstvedt og var oppvokst på gården Våge i Suldal. I 1853 giftet han seg med Oleana F. Lindbom, og i 1855 tok de over slektsgården Kolbeinstveit som i dag er museum. Kolbenstvedt var ordfører i Suldal i periodene 1856–1859, 1862–1863, 1866–1869 og 1876–1880. Han avløste sin far som stortingsmann og satt første gang på Stortinget i 1865–1866 og deretter i flere perioder frem til 1891. Mellom 1883 og 1888 representerte han Venstre på Stortinget, mens han i perioden 1889–1891 representerte Moderate Venstre.
Kolbenstvedt var meddommer i riksrettssaken der Selmer-regjeringa falt, en sak som åpnet for innføringen av parlamentarismen.
Kolbenstvedt er også nevnt i de 9. bohembuda til Hans Jæger.
Camilla Strandskog
Camilla Strandskog (født 4. desember 1984 i Oslo) er en norsk politiker (H). Hun var vararepresentant til Stortinget fra 2013–2021 og var fast møtende stortingsrepresentant for statsråd Nikolai Astrup fra april 2020 og ut stortingsperioden i 2021. Hun satt i Helse- og omsorgskomiteen og møtte for Oslo Høyre.
Hun har bachelorgrad i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo fra 2007 og mastergrad i rettsvitenskap fra samme sted fra 2015.
Hun var politisk rådgiver i Oslo Høyre 2010–2011, frilanser i Burson-Marsteller fra 2011, byrådssekretær for skolebyråd og senere finansbyråd Torger Ødegaard i Oslo kommune 2011–2014 samt politisk rådgiver for ordfører Fabian Stang 2014–2015. Fra 2015 til 2018 var Strandskog politisk rådgiver for næringsminister Monica Mæland.
Hun var formann i Den Konservative Studenterforening 2007–2008, medlem av universitetsstyret ved Universitetet i Oslo 2007–2008, medlem av landsstyret i Norsk Studentunion 2008–2009 samt medlem av sentralstyret i Unge Høyre 2008–2012 (2. nestleder 2010–2012).
Police Woman
Police Woman er en amerikansk kriminalserie som gikk på NBC fra 1974 til 1978. Serien handlet om politikvinnen Leanne "Pepper" Anderson, som arbeidet som undercoveragent for en spesialenhet ved LAPD. Rollen som Leanne ble spilt av Angie Dickinson. Andre sentrale rolle ble spilt av Earl Holliman, Ed Bernard og Charles Dierkop. Serien regnes som den første krimserien som skildrer en kvinnelig politi i en ledende rolle. Den var en spin-off fra Police Story.
Polska Akademia Umiejętności
Polska Akademia Umiejętności (forkortet PAU, tidligere Akademia Umiejętności, forkortet AU) er et vitenskapelig akademi med sete i Kraków i Polen. Det har ca. 500 medlemmer i inn- og utland (2006).
Police Woman
Serien fikk liten oppmerksomhet i Norge, og har aldri gått på noen norske TV-kanaler.
Polska Akademia Umiejętności
Akademiet går tilbake til Krakóws vitenskapelige selskap (Towarzystwo Naukowe Krakowskie, etablert 1815), som i 1872 ble omdannet til Akademia Umiejętności. Etter første verdenskrig fikk akademiet dagens navn.
Fra begynnelsen har akademiets viktigste oppgave vært å fremme vitenskap gjennom utdeling av stipendier og å utgi vitenskapelige verk.
Akademiets arbeid opphørte i perioden mellom 1939 og 1945, og i 1952 ble dets eiendom beslaglagt og overført til det statlige Polska Akademia Nauk. PAU selv ble imidlertid ikke oppløst, og etter 1989 har aktiviteten økt.
Police Woman
Handling
Basert på et originalt manus av Lincoln C. Hilburn, handler TV-serien om "Pepper" Anderson (spilt av Angie Dickinson) en undercover politibetjent som arbeider for "Criminal Conspiracy Unit" ved Los Angeles Police Department. William "Bill" Crowley (spilt av Earl Holliman) var hennes nærmeste overordnede. Pete Royster og Joe Styles var også medlemmer av dette undercover-teamet som etterforsker alt fra voldtekt eller drap og narkotika-relaterte forbrytelser. I forskjellige episoder gikk Pepper undercover (som for eksempel en prostituert, sykepleier, lærer, flyvertinne, innsatt i fengsel, danser, servitør og så videre) for å komme nærmere de mistenkte, og på denne måten få verdifull informasjon som muligens kan føre til arrestasjon.
Om serien
Serien var med å bane vei for mer fantasifulle 70-tallsserier som Charlie's Angels, Wonder Woman, The Bionic Woman, og den mer seriøse krimserien Cagney and Lacey på 1980-tallet.
Angie Dickinson ble i 1975 belønnet med en Golden Globe for sin rolle i serien.
Ketil Hardy
Ketil Hardy (født 8. juni 1970 i Trondheim) er en norsk fotograf. Han vokste opp i Skien, og er også bosatt der. Han er yngste bror til fotograf Roger Hardy.
Hardy er utdannet ved Southampton Institute (nå Southampton University). Han har arbeidet som frilansfotograf siden 1996, og har fotografert mye i det lokale musikkmiljøet, og tatt presse- og omslagsbilder for band som Neperud, Third Brigade, Paal Flaata, Daniel Eriksen og ARCADIA-italian bastard core.
De siste årene har han samarbeidet med Rockeklubben i Porsgrunn, Skiensjazzdraget, Grenland Jazzforum, Parkjazz, Skien Musikkforum, Brekkerock, Ælj i solnedgang, Klosterøya live (Skien live), Lundetangen Pub, 1001 Watt og Kartfestivalen.
I 2010 ga Hardy ut boken Rockography 2010. Den ble folkefinansiert. Boken Rockography—Konsertbilder fra Skien/Porsgrunn/Telemark  kom ut 15. desember 2013. Den siste ble støtte av kulturetaten i Skien kommune.
Miguel Ángel Asturias
Miguel Ángel Asturias (født 19. oktober 1899, død 9. juni 1974) var en guatemalansk forfatter og diplomat. Han ble født i Guatemala by og døde i Madrid. I 1967 ble han tildelt nobelprisen i litteratur.
Gåte (band)
Gåte er et norsk band som spiller en blanding av folkemusikk og rock. Gåte har samarbeidet med og brukt materiale fra Knut Buen og Astrid Krog Halse. Gåte viderefører arven etter Folque og Kong Lavring.
De fikk Spellemannprisen 2002 i klassen Årets nykommer, for debutalbumet Jygri. Denne CD-en solgte 40 000 eksemplarer. De ble også nominert til Spellemannprisen 2004 i klassen rock for sitt andre album, Iselilja, men vant ikke. Bandet ble oppløst i 2005, og spilte sin siste konsert den 31. desember i Setesdal.
3. april 2006 ga bandet ut konsert-CD-en Liva, med opptak fra den nest siste konserten bandet holdt på Rockefeller i Oslo 30. desember 2005. På denne CD-en finnes sangen «Venelite», som ikke hadde vært utgitt tidligere. Senere samme år kom også DVD-en Liva med opptak fra samme konsert. Den inneholdt også bonusmateriell, blant annet fra konserten på Roskildefestivalen i 2003, som etter manges mening var bandets høydepunkt. Under denne og en rekke andre konserter opptrådte folkemusiker Knut Buen sammen med Gåte. Han har skrevet tekst og melodi til sangen «Kjærleik» som finnes på albumet Iselilja.
24. oktober 2009 gjorde bandet comeback under kulturfestivalen Uka i Trondheim, i Dødens Dal. Det var meningen at det skulle bli med denne ene opptredenen, men lysten til å gjennomføre en liten sommerturné meldte seg, noe som førte til at gruppa holdt fem konserter sommeren 2010. De avsluttet med å spille på Operataket i Oslo den 20. august 2010 hvor de markerte det som skulle vise seg å bli en foreløpig slutt for bandet.
I 2017 returnerte det kritikerroste bandet etter en 12 års pause, når man ser bort fra noen konserter i 2009-2010. Gåtes gjenoppstandelse består av Gunnhild Sundli, Sveinung Sundli og Magnus Børmark fra originalbesetningen, pluss de to nye bandmedlemmene Jon Even Schärer og Mats Paulsen på trommer og bass.
Søsknenes interesse for tradisjonell norsk folkemusikk har alltid vært grunnsteinen i Gåtes musikalske univers, og de fortsetter å skape musikk basert på tradisjonsmateriale. På samme tid har det meldt seg et behov og en lyst til å skape og komponere ny musikk fra bunn, som lar de utforske deres lydbilde og musikalske visjon på nye måter.
Det nye materialet har blitt skrevet i samarbeid med Knut Buen som tekstforfatter. Knut Buen er en godt etablert folkemusiker. Han er nok først og fremst kjent som hardingfelespiller, men noe som kanskje ikke er like kjent er at han er også en eminent historieforteller og lyriker.
I kjølevannet av Gåtes oppstandelse har bandet gitt ut en EP, Attersyn, i november 2017 med fire spor. To av dem basert på to middelalderballader og to nyskrevne. I november 2018 ga de ut et komplett studioalbum kaldt Svevn. Både «Attersyn» og «Svevn» er et resultat av et nært samarbeid med Knut Buen. I 2021 kom nok en EP, Til Nord.
Alle utgivelsene, med det gjenoppståtte Gåte, representerer det bemerkelsesverdige lydlandskapet som har mer vekt på folkemusikken.
Backberg
Backberg er et sted i Sandviken kommune i Gävleborgs län i landskapet Gästrikland i Sverige. Stedet ligger like nord for E16, midt mellom de to tettstedene Sandviken og Storvik. I 2015 justerte Statistiska centralbyrån noe på definisjonen av tettsteder, noe som første til at man fant at avstanden mellom de ulike husområdene var for stor for at området skal kunne utgjøre et felles tettsted og de enkelte stedene har for få innbyggere til å kunne utgjøre egne tettsteder. Fra 2015 avgrenset [Statistiska centralbyrån den søndre delen av tettstedet til et sted (småort) som beholdt navnet Backberg. Samtidig danner bebyggelsen i den nordre delen et separat sted (småort) under navnet Norrberg.
Håpnesbrua
Håpnesbrua er en 47 meter lang bjelkebro i betong over Namsen på E6 ved Namsskogan i Nord-Trøndelag. Den er 4,9 meter brei og brede kjøretøyer kan ikke passere hverandre på brua.
Den 8. februar 2015 ble brua stengt da dekket gikk i oppløsning. Den ble åpnet dagen etter. Eneste alternativ vei mellom Trøndelag og Nordland var fylkesvei 17 eller over Sverige, store omveier.
Bønnebokopprøret
Bønnebokopprøret (Prayer Book Rebellion), også kjent som Det vestlige opprøret (Western Rebellion) var et opprør i det sørvestlige England i 1549.
I 1540-årene hadde Edward VI innført en rekke forandringer i den religiøse praksis for å fjerne visse ting som ble ansett for å være for katolske. De gamle liturgiske tekstene på latin ble i 1548 erstattet av Den allmenne bønneboken, Book of Common Prayer. Dette var upopulært i store deler av befolkningen, og møtte spesielt motstand i Devon og Cornwall. I Cornwall fikk det en betydning utover den religiøse, da mange i området ikke snakket engelsk, bare kornisk.
I 1549 kom Act of Uniformity 1549, som gjorde det ulovlig å bruke den gamle bønneboken etter pinse 1549. Offentlige tjenestemenn fikk i oppgave å sørge for at dette ble håndhevet.
I Sampford Courtenay i Devon fikk menigheten presten til å bruke den gamle boken. Lovens menn kom til den neste gudstjenesten for å sørge for at den nye ble brukt, og et håndgemeng under gudstjenesten førte til at en tilhenger av den nye boken, William Hellyons, ble spiddet med en høygaffel på kirketrappen.
Opprørerne i menigheten samlet flere tusen støttespillere fra byer og landsbyer i nærheten, og fikk også med folk fra Cornwall. De gikk østover mot Crediton, og beleiret Exeter og krevde at den nye boken ble trukket tilbake.
I London ble kongen og Det indre råd skremt av nyhetene fra vest, og en av kongens rådgivere, Sir Gawain Carew, ble sendt ut for å roe ned opprørerne. Samtidig ble Lord John Russell bedt om å samle tyske og italienske leiesoldater i tilfelle det ble nødvendig å bruke makt.
Opprørerne var stort sett bønder, og hadde få andre våpen enn høygafler. Da det ble bestemt å bruke makt drepte leiesoldatene over tusen av dem ved Crediton, for så å drepe omkring 900 ubevæpnede mennesker ved Clyst St Mary. Ved Sampford Courtenay ble ytterligere 1 300 drept, og 300 døde ved Fenny Bridges. Kongen utstedte ordre om at hertugen av Somerset og erkebiskop Thomas Cranmer skulle fortsette kampen. Under Sir Anthony Kingston gikk leiesoldater inn i Cornwall, hvor ytterligere opprørere ble drept. Totalt mistet omkring 4 000 livet.
Et forsøk på å få Den allmenne bønneboken oversatt til kornisk til bruk i Cornwall ble ikke akseptert.
Bosnia-Hercegovina under Sommer-OL 2004
Bosnia-Hercegovina under Sommer-OL 2004. Ni sportsutøvere, sju menn og to kvinner fra Bosnia-Hercegovina deltok i åtte sporter under Sommer-OL 2004 i Athen. Det var fjerde gangen Bosnia-Hercegovina deltok i et sommer-OL. De vant ikke noen medaljer.
Høgevard
Høgevard er et fjell på Norefjell-platået i Viken. Det ligger på grensen mellom Krødsherad og Flå kommuner, med høyeste topp og varden på Flå-siden. Det har en høyde på 1 459 meter over havet og er det høyeste punkt i Krødsherad kommune og den nest høyeste toppen på Norefjell. Bare Gråfjell på grensa mellom Sigdal og Flå i nordvest er høyere (1 466 moh).
Monica Denise Arnold
Monica Denise Arnold (født 24. oktober 1980) er en amerikansk R&B-sanger som først opplevde kommersiell suksess på 1990-tallet og etter en relativt lite suksessfull periode tidlig på 2000-tallet, opplevde en ny vår i sin karriere i 2003.
Tyskspråklige aviser utenfor hovedsakelig tyskspråklige land
Tyskspråklige aviser har blitt utgitt i en rekke land som har et annet hovedspråk enn tysk. Særlig har dette vært tilfelle i områder med tyskspråklig befolkning i Europa utenfor Tyskland, Østerrike, Sveits, Liechtenstein og Luxemburg, men også i andre verdensdeler utgis det tyskspråklige aviser. I USA, hvor tyskerne er den største etniske gruppen, utkom mange tyskspråklige aviser frem til første verdenskrig. I østeuropeiske land var det ofte jøder som var tyskspråklige og utgav tyskspråklige aviser. Flere av disse avisene var svært anerkjente og hadde stor innflytelse.
Høgevard
Utsikten fra Høgevard er kanskje bedre enn utsikten fra det noe høyere Gråfjell. På en klar dag er det utsyn over et område på ca. 40 000 km², mer enn Galdhøpiggens ca. 35 000 km², og bare slått av Gaustatoppens ca. 60 000 km².
Monica Denise Arnold
Arnold er forlovet med produsent Rodney R. Hill jr., og sammen har de sønnen Rodney Ramon Hill III (født 21. mai 2005). Arnold er kusinen til rapperen Ludacris.
Ecclesia Gnostica
Ecclesia Gnostica er den eldste offentlige gnostiske kirken i USA. Den ble først opprettet som «the Pre-Nicene Gnostic Catholic Church», først i England og fra 1959 av i USA av den nå avdøde biskop Richard, Duc de Palatine. Etter Duc de Palatines bortgang på 1970-tallet, fortsatte den amerikanske kirken sitt arbeid under navnet Ecclesia Gnostica.
Kirkens regionale biskop er dr. Stephan A. Hoeller, som ble vigslet av Duc de Palatine i 1967.
I tillegg til USA har Ecclesia Gnostica en virksomhet i Norge, drevet av billedkunstner og prest Jan Valentin Sæther.
Axel Munthe
Axel Martin Fredrik Munthe (født 31. oktober 1857 i Oskarshamn i Sverige, død 11. februar 1949 i Stockholm) var en svensk lege, bedre kjent som forfatter av Boken om San Michele (1929), en selvbiografisk fortelling om hans arbeid og senere liv.
Av mer alvorlige sykdommer han beskjeftiget seg med var i sær difteri og kolera.
Bakgrunn
Axel Munthe tilhørte ifølge familietradisjonen en adelsætt fra Flandern og senere Tyskland, innvandret først til Skåne. Han var sønn av apotekeren Fredrik Munthe og Lovisa Ugarph, og far til den engelske etterrettningsoffiseren Malcolm Munthe.
Etter studier ved Uppsala universitet, der han tok eksamen i medisin og filosofi, og ved universitetet i Montpellier, disputerte Munthe i medisin ved universitetet i Paris 2. august 1880. Han ble livlege for flere medlemmer av den svenske kongefamilien.
Lege for fattige og prominente, og for svenske kongelige
Han var fra 1881 gynekolog i Paris. Han gjorde sin entré i Paris-sosieteten ved å diagnostisere magelidelsen kolitt på fine fruer. Dårlige nerver skulle ha satt seg på tykktarmen, og sykdommen var svært utbredt blant fruer som led av frynsete nerver. Andre var fullstendig immune. På denne innbilte sykdommen grunnla Munthe sin formue. Han var blitt hva han selv kalte – en «motedoktor».
Trolig var det i samband med en ansettelse hos hypnotisøren og nervepatologen Jean Martin Charcot at han på denne tid begynte å specialisere seg på nervesykdommer. Under sin tid i Paris hadde han flittig omgang innen den skandinaviske kunstnerkolonien, særskilt med Ernst Josephson, Hugo Birger, Carl Snoilsky, men også med August Strindberg, hvis huslege han ble. Deres relasjon var imidlertid alt annet enn varm.
Hans søster Anna Munthe-Norstedt var kunstnerinne og bosatt med sin ektemake der, og det var formodentlig hun som formidlet hans kontakter. I Paris lærde han også å kjenne sin første hustru, Ultima Hornberg, som han var gift med 1880–1888.
Han begav seg i 1884 til Napoli som var rammet av en koleraepidemi der han gjorde en stor innsats, noe som ledet til berømmelse. Ved et nytt besøk på Capri (sitt andre hjem) gikk han i 1884 de 777 trappetrinne som førte opp til Anacapri, 327 meter over havet, på øyas nordøstre side.
Ved skilsmissen i 1888 brøt han med kretsene i Paris, og begav seg til Capri. De følgende årene var tunge: dels led han av depresjon, dels hadde hans pasienter ikke penger til å betale for behandlingen. År 1890 flyttet han derfor sin praksis til Roma, ved Piazza di Spagna i det hus som senere ble John Keats-museet, og Munthe ble raskt en populær motelege fremfor alt i den engelske koloni i Roma. Praksisen i Roma opphørte imidlertid i 1901.
Munthe ble en populær person på øya, blant annet ettersom han tok seg av øyas fattige befolkning uten å ta betalt. Villaen ble snart kjent og omtalt på grunn av sine samlinger av antikviteter og ble tidlig et besøksmål for Munthes omgangskrets av kongeligheter og forskjellige kulturpersonligheter.
Allerede i 1892 ble Munthe spurt om han ville bli kronprinsesse Victorias lege. Hun hadde i lengre tid hatt problem med luftveiene. Han påbegynte sin tjeneste omkring 1893. Etter et lengre opphold i London kom han tilbake til Sverige omkring århundreskiftet og ble personlig venn med kronprinsen, senere kong Gustaf V. I år 1903 ble han offisielt gjort til kongelig livmedikus, og 1909 til første livmedikus. Under sine Sverigebesøk var han bosatt på Stockholms slott samt de andre slott som kongefamilien måtte oppholde seg på.
Det å ta seg av sin pasient som nå var blitt dronning Victoria opptok stadig mer av hans tid, og fra 1926 til hennes død forlot han ikke hennes side. Hvordan deres relasjon tedde seg var allerede under samtiden et tema for sosietetssladderen. Mange faktorer bidro til visse spenninger, for eksempel at han var radikal og hun konservativ, men de synes å ha utviklet et vennskap som deres felles interesser lå til grunn for. Ikke heller Munthes legegjerning kunne utføres uten skjeve blikk, hans behandlingsmetoder var tidvis sterkt kritiserte.
Unge prinsesse Maria, som på Gustaf Vs begjæring tidvis oppholdt seg på Capri hos dronningen og Munthe, anså at hans innflytelse var av mén for henne, og at han hadde en hypnotisk kraft. Hun angav mange år senere at han ville ha henne som pasient og gjorde fysiske tilnærmelser mot henne, samt at skrekken som hun derigjennom opplevde overfor det svenske kongehuset på grunn av dets ukritiske støtte til Munthe, var den fremste grunnen til at hun flyktet og tog ut skilsmisser fra prins Wilhelm.
I år 1907 hadde Munthe gifte seg på nytt, med Hilda Pennington Mellor, en engelsk adelsfrue 25 år yngre enn han selv, og gav henne som morgengave en storslått herregårdsbygning i Leksand, Hildasholm, tegnet av Torben Grut. Ekteskapet ble imidlertid ikke lykkelig. Ektefellene ble separert i 1919 men ble ikke formelt skilt. De fikk sønnene Viking (kalt Peter) Munthe og Grane Munthe.
Munthe hadde allerede fra 1880-tallet skrevet i Stockholms Dagblad med reiseskildringer under pseudonymene Puck og Puck Munthe, blant annet fra Napoli. Hans storverk ble Boken om San Michele som ble en internasjonal bestselger og en av de fremste svenske boksuksesser gjennom tidene. Boken ble forfattet på engelsk, men så oversatt av forfatteren selv til svensk. Den ble dedisert til dronningen.
Selv om Munthe til å begynne med ikke tok betalt for sin legevirksomhet, ble han i løpet av 1890-årene meget formuende. I likhet med dronningen var Munthe en stor dyrevenn og hadde et syn i dyrevernssaker som var langt forut for sin tid. I 1932 donerte han 100 000 svenske kroner, et betydelig beløp den gang, til dyrenes beskyttelse og som støtte til blinde samer.
Munthe var en sammensatt person, skjønt konsekvent på sitt eget vis. Samtidig som han var kritisk innstilt til Tyskland, var hans kongelige pasient tyskfødt. Han motsatte seg sterkt nazismen, men forhandlet i 1937 om å selge sitt livsverk San Michele til Hermann Göring.
Arne Blix
Arne Blix (født 20. september 1954 i Lyngen) er en norsk jurist og avisredaktør.
Han v er cand. jur. fra 1986 og var sjefredaktør i Adresseavisen fra 2006 til 2015 etter Gunnar Flikke. Han var styreleder i Norsk Presseforbund 2011-2014 og nestleder i Norsk Redaktørforening 2011-2015.
Han var journalist i Bladet Tromsø 1976-1978 og deretter i VG 1978-1985. Han var ansatt i Adresseavisa fra 1985, blant annet som utviklingsredaktør og som nyhetsredaktør. Han ledet i sin tid arbeidet med omleggingen av Adresseavisen fra fullformat til tabloid-format. Han har også skrevet lærebok i journalistikk og var amanuensis i journalistikk ved Høgskolen i Bodø i 1987-1989.
Axel Munthe
Lege for fattige og prominente, og for svenske kongelige
Kong Gustaf V inviterte ham til å bo på slottet da andre verdenskrig brøt ut, og han bodde der sine siste år. Han var da allerede blitt en syk mann, nærmest blind og med nedsatt hørsel.
Villaen på Capri donerte han i 1948 til Svenska institutet i Roma, og den er senere blitt både museum og gjestehus for svenske forskere og kulturarbeidere.
Han døde på Stockholms slott i 1949, 91 år gammel, med en billett til Capri i lommen. Axel Munthes aske ble spredt i havet utenfor Sveriges vestkyst, men på den protestantiske kirkegård i Roma finnes en minnestein over ham og hans familie.
Julián Sánchez
Julián Sánchez Pimienta (født 26. februar 1980 i Zafra) er en spansk landeveissyklist.
Julián Sánchez begynte sin profesjonelle karriere i 2004 i det italienske sykkellaget Fassa Bortolo. Han viste seg blant annet frem under Vuelta a España 2005. Fra 2006 syklet han for det profesjonelle kontinentallaget Comunidad Valenciana. I Mallorca Challenge oppnådde han en tredjeplass på den uoffisielle sammenlagtlisten gjennom en annenplass i Trofeo Pollensa og en fjerdeplass i Trofeo Calviá. I Catalonia rundt 2009 vant han en etappe i tillegg til klatrekonkurransen sammenlagt. I Vuelta a España 2009 ble han nummer tre i klatrekonkurransen.
Blood & Honour
Blood & Honour er en britisk nynazistisk organisasjon som ble stiftet på 1980-årene av personer som brøt ut av British National Front. Ian Stuart Donaldson var leder fram til han ble drept i en bilulykke høsten 1993. Blood & Honour er fortsatt en aktiv organisasjon som blant annet distribuerer musikk, film og litteratur. Nå finnes det avdelinger av Blood & Honour flere steder i Europa og verden forøvrig. Det er også Blood & Honour Scandinavia med hovedsete i Sverige, opprettet i 1997 i Helsingborg, hvorfra den tidligere lederen av Norsk Front, Erik Blücher, nå Erik Nilsen, skriver på Blood & Honours nettsider under psevdonymet «Max Hammer». Britiske Blood & Honour har nære bånd til grupperingen Combat 18, mens Blood & Honour Scandinavia er nært knyttet til Info 14, som ledes av Sverigedemokraternas tidligere ungdomsleder Robert Vesterlund.
Uttrykket blood and honour («blod og ære») stammer fra en bok av den nazistiske ideologen Alfred Rosenberg. Blut und Ehre var også mottoet og hilsenen til den nazistiske ungdomsorganisasjonen Hitlerjugend fra 1926 til 1945.
Halvseint
Halvseint var en animert humor-serie for voksne som gikk på NRK1 fra 2007 til 2008. Den kan best beskrives som en parodi på talkshow-sjangeren der animasjoner av norske kjendiser ble flittig brukt. Serien ble omstridt på grunn av sine seksuelle skildringer og innklaget til Kringkastingsrådet.
Hovedkarakterene i programmet er Kaptein Felix (Rune Nilson) og reporteren Amy (Ingrid Jessing Linhave).
Bak serien
Halvseint var den første fullanimerte serien som NRK produserer selv. Ideen bak programmet kom fra Barbara Jahn, Mattis Folkestad (hovedanimatør) og Marius Hoel.
Jäderfors
Jäderfors er et tettsted i Sandviken kommune i Gävleborgs län i landskapet Gästrikland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 284 innbyggere.
Halvseint
Bak serien
Manusforfattere var blant annet de medvirkende selv, Rune Nilson, Ingrid Gjessing Linhave, Vidar Magnussen og flere andre, blant annet Lasse Nederhoed. Håkon Noodt fungerte som mentor og manusredaktør.
Born to Run
Sporliste
Alle sangene er skrevet av Bruce Springsteen.
GSM-R
GSM-R (R for railway) er et lukket mobilnett (digitalt radiosystem), utviklet for jernbaner i Europa.
GSM-R er sentralt i utviklingen av European Rail Traffic Management System, et felles europeisk signalsystem for tog. 32 land i Europa er med.
GSM-R i Norge
I Norge har det blitt etablert et nytt nødkommunikasjonsnett for den norske jernbanen. Nettet ble i perioden 2005 til 2006 tatt i bruk på Nordlandsbanen, Meråkerbanen, Rørosbanen, Solørbanen, Raumabanen og Dovrebanen fra Trondheim til Dombås. 1. november 2007 ble resten av jernbanenettet dekket. Det operative senter for nettet i Norge er lagt til Trondheim, nærmere bestemt Marienborg.
Det overordnende ansvaret for GSM-R-systemet ligger hos Bane NOR og at nettverk og togradio kommuniserer med hverandre. Bane NOR skal dessuten godkjenne togselskapenes togradioer og telefoner, innbefattet softwareversjonen.
Det er togoperatørene som skal sørge for at de har godkjente radioer og telefoner samt at personalet har fått opplæring i å anvende dette.
Det er Statens jernbanetilsyn som godkjenner installasjon og anvendelse av utstyret.
Boeing X-32
Boeing X-32 var et jedrevet eksperimentfly bygd for å demonstrere Boeings konsept for JSF (Joint Strike Fighter). 2 versjoner ble bygd, X-32A var CTOL (Conventional Take Off and Landing) for både hangarskip og landbasert bruk, og X-32B var STOVL (Short Take Off and Vertical Landing) for bruk av United States Marine Corps og britenes Royal Navy og Royal Air Force. 26. oktober 2001 ble det kunngjort at vinneren av JSF-kontrakten var Lockheed Martins X-35.
Historie
Joint Strike Fighter er blitt beskrevet som det største militære enkelt-program i historien, med potensielt 5 – 8 tusen fly til en verdi av over 200 milliarder USD hvis forventet eksport tas med. I mars 1996 ble McDonnell Douglas, Boeing og Lockheed Martin bedt om å levere inn forslag til designløsninger. 16. november 1996 fikk Boeing og Lockheed Martin kontrakt om å bygge hver sine forslag, en CTOL-versjon og en STOVL-versjon hver. For Boeings del betød det at de fikk 661 millioner USD for å bygge flyene. Disse flyene var ikke ment som protoyper, men som en demonstrasjon av at konseptet ville virke, derfor fikk de X-betegnelser. Boeings fly fikk betegnelsen X-32, et nummer som tidligere var reservert JAST-programmet (Joint Advanced Strike Technology), og Lockheed Martins fly ble tildelt betegnelsen X-35.
Boeing bygde begge flyene ved sin fabrikk i Palmdale, California. X-32A fløy første gang 18. september 2000, og gjennomførte 66 testflyvninger i løpet av 4 måneder. X-32Bs jomfrutur ble gjennomført 7. mars 2001, og det fullførte 78 testflyvninger før prosjektet ble avsluttet 4 måneder senere. De forventede egenskapene som var basert på flere år med datasimuleringer, viste seg å stemme godt overens med flyenes virkelige egenskaper.
Begge X-32 er bevart. X-32A står utstilt på National Museum of the USAF i Dayton, Ohio, og X-32B står sammen med X-35C utstilt ved Patuxent River Naval Air Museum utenfor marinens flystasjon ved Patuxent River, Maryland.
Formål
JSF-programmet hadde som formål å utvikle et multirolle-fly som kunne erstatte F-16, A-10 Thunderbolt, F/A-18C/D Hornet og AV-8B Harrier som er i bruk i dag. Flyet skulle leveres i forskjellige versjoner, inkludert STOVL-versjoner. Hensikten med X-32 var å demonstrere at Boeings løsninger var velegnet for et slikt fly. Arbeidet med X-32 førte til flere fremskritt i stealth-teknologi og i produksjonsmetoder for Boeing, noe selskapet har dratt veksler på i arbeidet med X-45 og F-18 Super Hornet.
Design
X-32 er et enmotors og enseters fly med lett ramme og deltavinger. Motoren er plassert foran tyngdepunktet, og jetstrålen blir ført gjennom flyskroget til den vektorstyrte dysen i halen. Rett bak motoren – i røret for jetstrømmen, har X-32B (STOVL-versjonen) en dreibar ventil som leder jetstrømmen til to dyser, en på hver side av flykroppen. Disse dysene leder jetstrålen nedover ved flyets tyngdepunkt, det samme prinsippet som det britiske Harrier «Jump Jet» bruker. Ved horisontal flukt er disse dysene gjemt bak et deksel. For å kontrollere flyet mens det svever, er det utstyrt med styredyser i vingetippene for roll, dyser under motorens luftinntak og i halen for angrepsvinkel (pitch), og 2 dyser i halen for sving rundt vertikalaksen (yaw).
Demokratene
Demokratene er navnet på en rekke politiske partier:
Boeing X-32
Design
Boeing forandret etterhvert hvordan de ville flyet skulle se ut til slutt. Deltavingen ble fjernet til fordel av et mer konvensjonell vingeoppsett. Boeing la fram dette designet som deres ferdigstilte design og sa flyene kom til å se slik ut hvis de vant kontrakten.
X-32A
Dimensjoner
X-32B
Dimensjoner
Cooloolidae
Cooloolidae er en gruppe av rettvinger og tilhører en familiegruppe i gruppen Ensifera. Denne gruppen, som til nå bare omfatter fire kjente arter, ble oppdaget i Australia så sent som i 1976. Dette særegne insektet fikk på engelsk navnet "the Cooloola monster".
Utseende
Cooloola propator er et stort (kroppslengde ca. 25 mm), kraftig insekt, blekt på farge. Hodet er avrundet og noe skovlformet, med ganske små fasettøyne og trådformede antenner som bare er ca. halvparten så lange som hodet. Thorax er forholdsvis liten, ryggen salformet. Beina er korte og meget kraftige, leggene spadeaktige. Vingene er redusert til små knopper hos hannen og mangler helt hos hunnen. Bakkroppen er stor og rund, særlig hos hunnen.
Levevis
Kroppsformen, med kort, kraftig kropp, spadelignende bein og reduserte antenner tyder sterkt på at dette er et gravende insekt. Det har vist seg at den graver i sandig jord i regnskogsområdene, og bare sjelden kommer til overflaten. Munndelenes form tyder på at det er et rovdyr, trolig lever den av ulike underjordiske, virvelløse dyr.
Utbredelse
Cooloola propator lever i regnskog langs kysten av Queensland, Australia. Også de andre tre artene er bare funnet i Queensland.
Systematisk inndeling
Cooloolidae blir noen ganger regnet som avvikende medlemmer av Anostostomatidae.
FA-cupen 1877/78
FA-cupen 1877/78 var den syvende sesongen av FA-cupen. 43 lag var med, fire flere enn forrige sesong, men tre lag spilte aldri en kamp. Wanderers vant turneringa.
Famntak (album)
Famntak er Famntak sitt debutalbum utgitt i 2003.
NM i bandy 1980
'''Det 63. norgesmesterskapet i bandy – 1980'''
Mjøndalen vant seriemesterskapet. Mjøndalen, Ullevål, Solberg og Røa gikk til semifinale.
Shimonosekitraktaten
Shimonosekitraktaten (kinesisk: 马关条约, pinyin: Mǎguān Tiáoyuē; japansk: 下関条約 = Shimonoseki Jōyaku) av 17. april 1895 avsluttet den første japansk-kinesiske krig og regnes på grunn av de ensidige belastninger ilagt Kina regnet blant de såkalte ulikeverdige traktater.
Forhistorie
Etter at Japan, med sin overlegne militærteknologi og høyere kampmoral blant sine styrker beseiret Kina etter åtte måneders krigshandlinger og okkuperte Mandsjuria og deler av Shandong, kapitulerte de kinesiske stridskrefter og bad om fredsforhandlinger. Den 20. mars begynte forhandlingene i den japanske havnebyen Shimonoseki. Allerede den 24. mars måtte forhandlingene avbrytes, etter at en japansk nasjonalistisk attentatsmann hadde forsøkt å ta livet av den kinesiske sjefsforhandler Li Hongzhang. De ble ikke gjenoptatt før den 10. april. Den 17. april undertegnet til slutt grevene Ito Hirobomi og Mutsu Munemitsu på den ene side, og Qing-mandarinene Li Hongzhang og Li Qing Fong traktaten i Shunpanro-hallen. Den kinesiske siden hadde hatt den amerikanske diplomaten John W. Foster som rådgiver.
Innhold
I traktaten avstod Kina øya Taiwan, Pescadoresøyene og Liaodonghalvøya i Mandsjuria til Japan. Dessuten anerkjente Kina Koreas «fulle og omfattende suverenitet», noe som i datidens realiteter gjorde at den tidligere kinesiske vasallstat nå ble til et japansk protektorat. Dessuten forpliktet Kina seg til å åpne flere traktathavner (blant annet Chongqing i øvre Yangzi) for bilateral handel med Japan; i deres omegn fikk Japan dessuten rett til å etablere fabrikker og andre industriforetak. Kina ble også forpliktet til å betale en krigsskadeerstatning på 200 millioner tael – et beløp som tilsvarte det tredobbelte av Qing-regjeringens årsinntekter.
Det antas at Kina ville ha blitt ilagt enda hardere forpliktelser dersom attentatet mot Li Hongzhang hadde gjort verdensopinionen vennligere stemt overfor kineserne.