cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Javon
Tidligere var elven en del av handelsveien fra Velikij Novgorod ved Volga.
Malekuenes mytologi
Malekuenes mytologi er den tradisjonelle mytologien til den chibchanske folkegruppa maleku, som holder til i det nordlige Costa Rica.
Verdensbilde
Malekuene deler inn verden i tre deler: jorda, underverdenen og himmelen. Menneskene holder til på jorda, gudene i underverdenen og djevlene i himmelen. Selve jorda omfatter tradisjonelt bare malekuenes territorium.
Overnaturlige vesener
I malekuenes mytologi er det tre typer overnaturlige vesener: gudene (Tócu maráma), djevlene (maíca maráma) og spøkelsene (cocá maráma).
Gudene
Gudene har menneskelig utseende og beskrives som vakre og med lys hud. De mannlige gudene har skjegg, noe bare de eldste malekuene har, og det representerer derfor erfaring og visdom. Gudene oppfører seg også som mennesker, ved at de går, spiser og drikker, og de har til og med sin egen lek. Favorittdrikken deres er sjokolade, og de samler seg ofte for å drikke og prate sammen. De er kledd på tradisjonelt vis, med lendeklede og fjærpynt på hodet. De bor i store hus av samme type som malekuene pleide å bo i, men de omtales som ekstra vakre og reine.
Gudene holder til i den underjordiske verdenen, men hver av dem vokter over hvert sitt område på jorda. Disse områdene tilsvarer alltid leiet til ei av elvene innafor malekuenes tradisjonelle territorium, og guden holder vanligvis til ved elvas utspring i de høye områdene i fjella som alltid er dekka av skyer, hvor den har sin egen nedgang til underverdenen. Antallet guder er usikkert, men det virker som at det fins én gud for hver av de viktigste elvene i malekuenes territorium. Ifølge malekuene selv er det snakk om rundt 15 elver.
Gudenes virkelige navn bør ikke uttales av malekuene til vanlig; de har bare blitt observert i de såkalte tradisjonelle samtalene. De blir derfor vanligvis omtalt med et navn som henviser til elva de vokter over, og man veit de virkelige navna til bare noen få av gudene.
Eduardo Paret
Eduardo Paret Pérez (født 23. oktober 1972 i Santa Clara), cubansk baseballspiller som deltok i de olympiske leker 1996 i Atlanta, 2004 i Athen og 2008 i Beijing. Paret ble olympisk mester i baseball under Sommer-OL 1996 i Barcelona. Han var med på det cubanske laget som vant den olympiske baseballturneringen foran Japan og USA. Cuba vant finalen mot Japan med 13-9. Åtte år senere, under Sommer-OL 2004 i Athen, ble han olympisk mester for andre gang. Cuba vant turneringen foran Australia og Japan. Cuba vant over Australia med 6-2 i finalen.
Under Sommer-OL 2008 i Beijing vant han en sølvmedalje. Cuba tapte finalen mot Sør-Korea med 2-3. Det var siste gangen som baseball var med på det olympiske programmet.
Riksvikar
Riksvikar (tysk Reichsvikar eller Reichsverweser) var i det tysk-romerske rike en tittel som tilsvarte riksforstander. Riksvikarene var alltid to: Kurfyrstene av Pfalz og av Sachsen.
Aksjonsgruppa for en sikrere E-18 gjennom Telemark
Aksjonsgruppa for en sikrere E-18 gjennom Telemark ble stiftet sommeren 2005. Etter mange alvorlige trafikkulykker de siste ti årene dannet representanter fra tre velforeninger langs gjennom Bamble kommune, ei aksjonsgruppe som blant annet arbeider for:
Aksjonsgruppa ledes av Vidar Tellefsen.
Liste over kardinaler utnevnt av Martin IV
Liste over kardinaler utnevnt av Martin IV er en liste over de sju kardinalene pave Martin IV utnevnte under konsistoriet 12. april 1281
Zurabi Datunashvili
Zurabi Datunashvili (født 18. juni 1991) er en georgisk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil i 74-kilosklassen. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i kvartfinalen.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 tok han bronse.
Viser på vandring
Viser på vandring er den andre viseboken fra plateserien Frem fra Glemselen, av Per Johan Skjærstad, utgitt på Aschehougs forlag i 1978. Mens den første boken Frem fra glemselen - Kjente viser fra en svunnen tid kun besto av visene fra de to første «Frem fra glemselen»-platene, var denne boken mere forseggjort. NRK laget TV-programmet Viser på vandring, som ble sendt våren 1978, med reprise året etter. I forbindelse med dette ga Per Johan Skjærstad ut denne boken. Det var også en etterspørsel på markedet siden de 5 hittil utkomne «Frem fra Glemselen»-platene hadde «sprengt alle norske platerekorder», for å sitere Plateselskapet Talent.
Forordet i boken var av Dagfinn Grønoset, mannen som også var programleder for programmet som gikk på NRK. Foruten en lang innledning med Skjærstad selv, som forteller hvordan han samlet visene, får man også høre historien til artistene på platene: Rita Engebretsen og Helge Borglund. I tillegg finnes det presseklipp, samt at studiomusikerne, og arrangøren på de første platene Bjørn Kruse forteller hvordan det var å jobbe med skillingsviser. Boken er godt illustrert med bilder, og er et fint dokumentar på plateserien «Frem fra glemselen».
En stor dag
Avslutningsord av og med Per Johan Skjærstad, forteller om da de fikk uttdelt 4 sølv, gull, diamant og platina hver for «fullt hus», for de fire første «Frem fra glemselen» – platene.
Stop Thief! (film, 1901)
Stop Thief! er en britisk stumfilm fra 1901 regissert av James Williamson.
Det befriede Europa 1831
Diktet er langt og komplisert, og er delvis i fri prosa, dels på vers med rim. Ettersom det er skrevet under inntrykkende av samtidens situasjon, inneholder det en rekke referanser til nær og fjern historie.
Diktet oppsummerer den politiske situasjonen etter opprøret i Polen i 1831, og refererer også til frihetskampen i Belgia, til Napoleon, den franske revolusjon, den hellige allianse, Metternich, og dessuten opprøret på Java.
Dikteren begynner med at frihetsdrømmene mistet retning og falt til jorda etter 1815 og Napoleons nederlag. Han sier at menneskeheten i lang tid har vært ført blind i ring av den hellige allianse, og at dette har ført til en drøm om den greske antikken heller enn en oppmerksomhet rettet mot samtidens problemer. Så hører han plutselig at det runger fra Paris, og blir vekt av julirevolusjonen, og dermed blir han samtidsoppmerksom igjen. Han registrerer hvordan en rekke opprør rundt i Europa fra Paris via Belgia til Polen er i ferd med å velte de siste årenes tvangspolitikk, og bryter ut i en ren revolusjonsode – der det beskrives hvordan blodet nærmest oversvømmer byene og de gamle katedralene, «lasternes bolsted». Sentret for dette er atter en gang Frankrike, og dikteren håper dette er et tegn på en ny og bedre tid.
Selv om diktet kan karakteriseres som et av Wergelands mest blodige, ønsker han likevel forsoning, og at de falne fyrstene skal gå i seg selv. Karakteristisk nok favner han videre enn en ren politisk revolusjon, og erklærer at frihet er himmelens sak: Var englen ei fri, da i himmelen oppstand!
Diktet er interessant på mange måter, fordi det sier en god del om Wergelands politiske holdning. Tidvis foregriper han det kommunistiske manifest.
Diktet munner ut i en mer kosmisk visjon:
For Wergeland på denne tiden er det friheten som er det ultimate gode, og dikteren ser for seg hvordan menneskeheten, gjennom blant annet kamper og ofre, vinner større og større frihet.
Allt är idioternas fel
Allt är idioternas fel er et studioalbum av den finlandssvenske visesangeren Dan Berglund, utgitt på CD av plateselskapet Brus och knaster i 2011.
Albumet ble innspilt høsten 2010 i Studio Epidemin i Göteborg. Produsent var som på Berglunds foregående album Göran Petersson.
Sporliste
Alle låtene er skrevet av Dan Berglund.
Colin Clark
Biografi
Colin Clark var sønn var kunsthistorikeren lord Clark av Saltwood (sir Kenneth Clark), og den yngre broen til politikeren og militærhistorikeren Alan Clark, fra Det konservative parti. De to brødrene hadde ikke alltid et godt forhold.
Clarks første jobb etter å ha fullført studiene var som løpegutt under innspillingen av Prinsen og korpiken (1957), regissert av Laurence Olivier og med Olivier og Marilyn Monroe i hovedrollene. Foreldrene hans var venner av Olivier og hans kone Vivien Leigh. Clark publiserte to bøker basert på erfaringene sine på filmsettet. Først The Prince, the Showgirl and Me (1995), som senere ble grunnlaget for en dokumentar med samme navn fra 2004, og deretter My Week with Marilyn (2000). Den første boken ble godt mottatt av kritikerne, mens oppfølgeren fikk en blandet mottakelse. I My Week with Marilyn hevdet Clark at han hadde en flørt med Monroe under innspillingen. Clarks bøker ble filmatisert som My Week with Marilyn (2011), der han ble spilt av Eddie Redmayne. I forbindelse med utgivelsen av filmen stilte mange seg tvilende til Clarks forhold til Monroe.
Clark fortsatte å jobbe for Olivier etter at innspillingen av Prinsen og korpiken var fullført, på Gjøgleren, Titus Andronicus og andre britiske teateroppsetninger. Han jobbet deretter for Granada Television i Manchester, først som floor manager, senere som assistent til studiosjefen Denis Forman og deretter designleder. I 1960 flyttet Clark til New York der han bidro med å starte PBS-TV-stasjonen Channel 13 i New Jersey, som skulle dekke kunst og kultur i New York-området. Han lagde programserien Art: New York, og spite inn konserter med Thelonious Monk og Sonny Rollins.
Clark returnerte til Storbritannia i 1965 for å jobbe for Associated Television (ATV). Der lagde han mange dokumentarfilmer, inkludert programmer med Angus Wilson og Bernard Levin. Clark regisserte også en serie om kunstforståelse, med hans far Kenneth Clark som vert. Etter at han forlot ATV i 1971 for å jobbe som uavhengig filmprodusent, lagde han flere kulturdokumentarer for ulike kommersielle sponsorer og for Getty Museum, samt en film der Alistair Cooke intervjuet prins Charles. Selv om mye av dette arbeidet var for det amerikanske markedet, foregikk driften delvis fra London. Ifølge Clark var dette fordi kostnadene var lavere, samt at det var lite amerikansk tradisjon eller erfaring med å lage dokumentarfilmer.
Clark sluttet i filmbransjen i 1987 for å skrive bøker. Han døde 17. desember 2002 i London.
Kommunestyrevalg i Holtålen
Kommunestyrevalg i Holtålen er en oversikt over kommunestyrevalg og folkeavstemninger i Holtålen kommune.
Kommunestyrevalget 2011
Etter kommunestyrevalget i 2011, som for første gang ga et ikke-sosialistisk flertall, ble Heidi Greni fra Senterpartiet valgt til ordfører gjennom et valgteknisk samarbeid med Høyre. Høyre avslo tilbudet om varaordførerposisjonen, og Jan Håvard Refsethås fra Senterpartiet ble valgt. Greni ble i 2013 fast møtende vararepresentant på Stortinget. Refsethås ble da fungerende ordfører med Gudbrand Rognes fra Senterpartiet som fungerende varaordfører.
Greater Manchester Police
Greater Manchester Police (GMP) er en regional britisk politistyrke med ansvar for Stor-Manchester i England. Hovedkvarteret til styrken ligger i Chester House i Trafford. GMP ble opprettet i 1974 ved at deler av Lancashire Constabulary ble slått sammen med Manchester and Salford Police.
Styrken har over 8 000 tjenestemenn, 350 frivillige spesialkonstabler, en kontorstab på 3 750 personer og 200 community support officers. Dette gjør GMP til den nest største politistyrken i England og Wales, etter Metropolitan Police Service.
Tjenestemenn i GMP bærer normalt ikke våpen, men styrken har en taktisk avdeling (Tactical Firearms Unit) utstyrt med armed response vehicles. Medlemmer av denne avdelingen er utstyrt med MP5-maskinpistoler, GLOCK-pistoler og elektrovåpen. GMP ble i 2005 den første politistyrken utenfor London til å opprette en egen antiterroravdeling.
Regulære konstabler er utstyrt med en politiradio med kryptering, en teleskopbatong, CS-spray, håndjern, førstehjelpsutstyr og skuddsikker vest.
GMPs sjef er en Chief Constable, per 2006 Michael J. Todd. Hver avdeling ledes av en Chief Superintendent.
Brillebjørn
Brillebjørn (Tremarctos ornatus) kalles også andesbjørn og er det eneste medlemmet av bjørnefamilien som finnes i Sør-Amerika, der den er det største av alle landbaserte rovpattedyr. Det finnes ingen kjente underarter av arten, som er den eneste representanten i slekten Tremarctos (se taksonomi nedenfor) og derfor den siste av alle kortfjesbjørner.
Beskrivelse
Brillebjørnen er trolig den neste eldste av bjørneartene og kan ha oppstått for omkring 10-15 millioner år siden. Den er en liten bjørn der hannen vanligvis veier omkring 100-155 kg (127,5 kg i snitt), men eksemplarer på opp mot 200 kg finnes. Binna er ca. 30-40 % mindre enn hannen og veier normalt ikke over 65 kg. Kroppslengden er normalt 150-180 cm fra snutespissen til haleroten. Som alle bjørner har også brillebjørnen kun en kort halestubb, og den er sålegjenger og kan gå på hele foten.
Pelsen er rufset og fargen er mørk og varierer fra nærmest svart til brun og nærmest rødbrun. Den kjennetegnes av kremhvite markeringer rundt øynene som kan minne om briller, derav navnet. Disse markeringene er unike for hver enkelt bjørn og varierer i intensitet.
Et særpreg hos brillebjørner er at de kun har 13 par med ribben, mens de andre artene har 14 par.
Habitat og geografisk spredning
Brillebjørner er svært tilpassingsdyktig og allsidige med hensyn til habitater, bare det finnes nærhet til vann. Om den kan velge ser det ut til at brillebjørner foretrekker tett og fuktig skog i høyder mellom 1.900-2.350 moh. Denne typen habitat kalles gjerne tåkeskog, men i vikeligheten trives brillebjørnen også like godt i skogbeltet like under og over tåkeskogbeltet. Det er imidlertid også observert brillebjørner i så forskjellige habitat som regnskog, tåkeskog, vanlig skog, stepper, krattskog i kystnære strøk og ørkenstrøk.
Brillebjørner finnes først og fremst i de bratte skråningene til de mektige Andesfjellene, og er mest vanlig fra Venezuela til Peru. Man har imidlertid også funnet brillebjørner så lang nord som til det østlige Panama og så langt sør som til det nordlige Argentina.
En brillebjørn skal angivelig en gang ha klatret fra en høyde på 250 meter til over 3300 meter på 24 timer. Dette er en høydeforskjell som et veltrent menneske med klatreerfaring ville trenge fem dager for å gjennomføre.
Matvaner
Brillebjørner er altetere som helst spiser vegetarkost, med en forkjærlighet for frukt, og da spesielt frukt fra planter i ananasfamilien (Bromeliaceae). Frukt fra denne familien kan utgjøre opp mot 50% av kostholdet. Det er kjent at disse bjørnene kan klatre opp til toppen av store kaktuser for å komme til frukten. Man kjenner også til at brillebjørnen river barken av trær for å spise den. De kan klatre mer enn 10 meter opp i trær for å finne mat, og de er svært mobile. Brillebjørnen kan stå oppe i et tre i 3-4 dager mens den venter på at frukten skal modne.
Hva de spiser varierer med sesongen. Bær, kaktus, bark, honning og sukkerrør er noe av det. Om nødvendig spiser den også smågnagere, fugl og insekter, og det er også kjent at den har drept krøtter om tilgangen på mat har vært sparsom. Man regner med at omkring 4% av dietten består av animalsk føde. Brillebjørner har ekstremt kraftige kjever som setter de i stand til å spise føde som andre dyr ikke kan klare å tygge, for eksempel bark.
Reproduksjon
Binna er kjønnsmoden i 4-7-årsalderen. Paringstiden er gjerne i perioden april-juni, men varer kun få dager (5-7 normalt). Binna går normalt drektig i omkring 8 måneder (fangenskap), men også brillebjørnbinner har såkalt embryonisk diapause og kan utsette selve graviditeten med flere måneder. Det er derfor litt usikkert nøyaktig hvor lenge selve utviklingen tar. Ungene fødes vanligvis i perioden november-februar og veier gjerne ca. 300-360 gram ved fødselen. De fødes blinde. Øynene åpner seg gjerne etter ca. 42 dager. Etter tre måneder kan de følge mora og etter 6-8 måneder kan de klare seg selv, selv om de vanligvis blir hos mora til de er langt eldre.
Levetid
I vill tilstand vet man nærmest ingen ting om levetiden for disse bjørnene, men i fangenskap blir den gjerne omkring 20-25 år gammel. En bjørn ble hele 36 år og 5 måneder gammel.
Taksonomi
Det hersker en viss uenighet blant taksonister om brillebjørnen hører hjemme i underfamilien Ursinae eller om den skal klassifiseres som den eneste arten og slekten i en egen underfamilie kalt Tremarctinae. Den linjen som førte fram til brillebjørnen og kortfjesbjørner oppsto for cirka 12,86 (9,77–16,58) millioner år siden. Brillebjørnen skilte lag med kortfjesbjørnene for cirka 5,66 (4,26–7,34) millioner år siden. Den er i dag eneste overlevende art i denne linjen.
Phoxomeloides
Phoxomeloides er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utbredelse
To av artene lever i Øst-Afrika og to i det sørlige Afrika (Sør-Afrika, Namibia).
VM i aking 2019
VM i aking 2019 ble arrangert i Winterberg i Tyskland fra 25. til 27. januar 2019.
Panama under OL
Panama deltok første gang i olympiske leker under Sommer-OL 1928 i Amsterdam, og har siden deltatt i de fleste sommerlekene. De har aldri deltatt i vinterlekene.
Bedriftsnært yrkesfag
Bedriftsnært yrkesfag (BYF) er et yrkesfaglig utdanningstilbud innen et utvalg programområder ved bestemte skoler. Tilbudet er rettet mot lærefag med så lavt omfang at fylkene ikke kan opprettes egne Vg2-klasser ved skolene. BYF er også tilgjengelig for voksne søkere. BYF starter vanligvis på Vg2. Det betyr at eleven går 1. året (Vg1) i skole med påfølgende tre års læretid i bedrift. Modellen omtales derfor også om en 1+3 modell.
BYF organiseres alternativt til den norske 2+2 modellen for yrkesfaglig opplæring. Organiseringen følger gjeldende lov og forskrift, der store deler av opplæringa foregår i en bedrift. Det er bedriften som står ansvarlig for opplæring av de praktiske ferdighetene i et konkret lærefag. Formålet med opplæringen i bedrift er å sikre avsluttende fag-/ svenneprøve. Bedriftene skal også legge til rette for teoriopplæring i programfagene. Opplæringen i fellesfagene norsk, matematikk, samfunnsfag og engelsk. Kroppsøving er ikke et krav og yrkesfaglig fordypning inngår i økt grad av praksis i bedrift. utgår. BYF følger gjeldende lov og forskrift. Opplæring i fellesfag blir vanligvis organisert i egne grupper ved en videregående skole.
Så langt er 1+3-modellen hovedsakelig omtalt som BYF i Trøndelag, selv om 1+3 i ulike varianter er vanlige løsninger for søkere til mindre fag.
Vekslingsmodellen
Der tilbudet Bedriftsnært yrkesfag er en 1+3-modell som tar utgangspunkt i å sikre utdanningsvei for mindre yrkesfag, tar vekslingsmodellen utgangspunkt i elevens behov for økt grad av praktisk videregående skolegang.
Gry Moursund
Gry Moursund (født 12. desember 1969 i Mo i Rana) er en norsk illustratør og barnebokforfatter. Hun har særlig illustrert bildebøker.
Terrible Teddy, the Grizzly King
Terrible Teddy, the Grizzly King er en amerikansk stumfilm fra 1901 regissert av Edwin S. Porter.
Gry Moursund
Gry Moursund har utdannelse fra Kunstskolen i Kabelvåg (1989–1990), Wiiks Folkhögskola i Uppsala (1990–1991), Statens Håndverks- og kunstindustriskole i Oslo (1991–1995) og Royal College of Art i London (1995).
Moursund har en vilter og fargerik tegne- og malestil med morsomme figurer og trekk fra barnetegninger. Bildeboka Bukkene Bruse på badeland, med leken tekst av Bjørn F. Rørvik og naivistiske illustrasjoner av Moursund, er blitt en av Norges største bildeboksuksesser med et opplag på 130 000. Oppfølgeren Bukkene Bruse vender tilbake ble trykt i 43.000 eksemplarer i løpet av utgivelsesåret 2014.
Gry Moursund har fått flere priser for barnebokillustrasjonene sine. I 2011, 2012 og 2013 var hun nominert som norsk illustratør til den internasjonale Astrid Lindgren-prisen.
Moursund er gift med den svenske billedkunstneren Mattias Härenstam. Etter å ha bodd og arbeidet i Berlin i flere år, er hun nå bosatt i Oslo. Hun er storesøster av illustratøren Jill Moursund.
Irene Paredes
Irene Paredes Hernández (født 4. juli 1991) er en spansk fotballspiller som spiller for FC Barcelona.
Paulus Svendsen
Paulus Svendsen (født 17. april 1904 i Egersund, død 21. april 1989) var en norsk litteratur- og idéhistoriker og professor ved universitetet i Oslo fra 1950.
Paulus Svendsen var sønn av metodistpresten Oscar Svendsen (1876–1967) og Dagmar Marie Steffensen (født 1882). Han ble student i 1923, cand. philol. i 1930, og dr. philos. i 1941 med en avhandling om Gullalderdrøm og utviklingstro. 1931–1933 var han lektor i norsk ved universitetet i Berlin, fra 1933 var han lektor ved Trondheim katedralskole, og fra 1937 overlærer og inspektør ved Trondheim handelsgymnasium. I 1946 ble han dosent i sammenlignende litteraturforskning. Han var professor i litteraturhistorie fra 1950 og i idéhistorie fra 1962.
Arbeide
Den filologiske arbeidsmetoden var allerede på plass i Svendsens første bok, men finner om mulig i enda høyere grad sin blomstring i det som kan ansees som en slags oppfølger, nemlig Enhet og mangfold i europeisk kultur, utgitt i 1980 hos det københavnske forlaget Tusculanum, hvor Svendsen begynner med å undersøke idéen og troen på at verden eldes (mundus senescens), en overtro som følger menneskeslekten fra grekerne, gjennom romerne, til de tidlige kristne og helt opp til de protestantiske fyrstedømmer i det som i dag er Tyskland.
Idet boken forsøker å gjøre rede for brudd og kontinuitet i europeisk idéhistorie, får denne overtro plass som én av de virkelig sentrale, eller i det minste motstandsdyktige hedenske forestillinger gjennom den del av historien hvor både Europas gresk- og latintalende kilder konverterer til kristendommen. Svendsen demonstrerer altså at denne forestillingen lever videre på tross av kristningen av det nære østen og tidligere romerske riket, men så fordufter det altså i løpet av 1500-tallet. Tatt i betraktning at idéen om at verden eldes og at vi er på veg inn i en ny ungdom kan sies å være speilbilder av hverandre, kan man derfor gjerne se en naturlig kontinuitet i arbeidet med Gullalderdrøm og utviklingstro og Enhet og mangfold i europeisk kultur.
Jean-Henri Fabre
Jean-Henri Casimir Fabre (født 22. desember 1823, død 11. oktober 1915) var en fransk entomolog og forfatter. Han bodde i Provence og gjorde det aller meste av sitt arbeid like i nærheten av sitt hjem.
Fabre utmerket seg som en meget skarp iakttager av insekters og edderkoppdyrs atferd, og bøkene hans inneholder mange interessante og originale observasjoner. Han publiserte lite i vitenskapelige tidsskrifter, men presenterte sine observasjoner for et bredere publikum i den meget populære bokserien «Souvenirs entomologiques». Deler av denne er oversatt til mange språk, også til norsk. Fabre unngår bevisst å bruke vitenskapelig terminologi og framstiller resultatene sine på en tilgjengelig måte, dette har dessverre i noen grad ført til at observasjonene har blitt oversett av fagmiljøene. Den prisbelønte franske filmen Microcosmos (1996) bygger på Fabres bøker.
Christoffer Eliassen
Christoffer Eliassen (født 6. april 1984 i Bergen) er en tidligere norsk fotballspiller som spilte i forsvar.
Eliassen startet karrien i Åsane. Senere signerte han for Brann, og debuterte på førstelaget i juni 2002. Samme år var han med på å vinne norgesmesterskapet for juniorer, han spilte imidlertid mest for reserverlaget. Han fikk totalt to kamper i eliteserien. Foran 2004-sesongen gikk han til Løv-Ham. Før 2005-sesongen gikk han til Hovding. I 2007 spilte han for Flaktveit.
Berild kraftverk
Berild Kraftverk er et vannkraftverk i Rauma kommune i Møre og Romsdal.
Kraftverket utnytter et fall på 276 meter fra inntaksmagasin i Berildvatn til kraftstasjonen som ligger ved Berill. Det overføres også vann fra Heimste Storstaugrova.
Ysteriveien (Tønsberg)
Ysteriveien (1-13,4-16) er en 300 meter lang gate på Sem i Tønsberg.
Berild kraftverk
Kraftverket startet produksjonen i 1999, med en francisturbin på 11,3 MW. I 2013 ble det utvidet med en peltonturbin. Den står i det røde murbygget til høyre på bildet.
Eier er Rauma Energi.
João da Rocha
João da Rocha (født rundt 1565 nær Braga i Portugal, død 1623 i Hangzhou i Kina) var en Kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. Han kom til Macao i Kina i 1598. Der fikk han sin avsluttende forberedelse på sitt virke i Kina ved jesuittenes universitetskollegium São Paulo. Han arbeidet så ved ordenens sørlige misjonsstasjoner i Shuzhou og Nanchang. Han virket i Nanjing fra 1600, der han i 1603 døpte den mest fremstående kinesiske konvertitt, stormandarinen Xu Guangqi, som var fra Shanghai. Pater da Rocha virket etterhvert i flere provinser, blant annet i Fujian. Han ble utnevnt til jesuittenes viseprovinsial for Kina, men døde før meldingen om utnevnelsen nådde frem til ham i Kina.
Hans mest kjente verk var katekismen Tianzhu Shengjiao Qimeng (Innføring i den kristne lære), men skrev også Song Nianzhu Guicheng, en forklaring om Rosenkransen som særlig forklarte kristologien ut fra bønnene.
Helse Møre og Romsdal
Helse Møre og Romsdal HF er et helseforetak med ansvar for den offentlige spesialisthelsetjenesten i Møre og Romsdal. Helseforetaket ble opprettet i mars 2011 og eies av den norske stat gjennom det regionale helseforetaket Helse Midt-Norge.
Hovedoppgavene til Helse Møre og Romsdal er pasientbehandling, utdannelse av helsepersonell, forskning og opplæring av pasienter og pårørende. Virksomheten er fordelt mellom Ålesund sykehus, Volda sykehus, Molde sykehus, Kristiansund sykehus og flere mindre institusjoner. Helseforetakets tjenester omfatter både psykiatri og somatikk.
Helseforetakets styreleder er Stein Kinserdal, mens Espen Remme er administrerende direktør.
Fram (ukeblad)
«Fram, eit Vikebla for Maalmenn og Bondevenne» var et ukeblad som ble grunnlagt av Olaus Fjørtoft i Kristiania som fortsettelse av det lille landsmålsbladet «Andvake», som igjen var en fortsettelse av ukebladet «Svein Urædd». Bladet begynte å utkomme 1. juli 1871, og redaktøren var anonym til 14. oktober. I denne perioden skrev Fjørtoft omtrent alt selv. Fra dette tidspunktet ble forlaget overtatt av en politisk og litterær klubb med navnet «F.», hvor Fjørtoft, som nå sto frem som redaktør, var den ledende kraft.
Fra nyttår 1872 utkom «Fram» som månedsskrift, redigert av Fjørtoft, O. Eng, L. Holst og H. J. Horst. Fra september til desember 1873, da bladet gikk inn, kom det igjen som ukeblad, redigert av Fjørtoft og Eng.
Fredrik Petersens gate (Oslo)
Gaten fikk navn etter teologiprofessor Fredrik Petersen i 1934. Ingen hus har adresse knyttet til denne gaten.
Umettede hydrokarboner
Umettede hydrokarboner er hydrokarboner som ikke inneholder maksimalt antall hydrogenatomer i forhold til karbonatomer. De har da dobbelt- og/eller trippelbindinger. Eksempler på umettede hydrokarboner er alkener, alkyner og aromater.
Anatolij Firsov
Anatolij Vasiljevitsj Firsov (russisk: Анатолий Васильевич Фирсов; født 1. februar 1941 i Moskva, død 24. juli 2000 i Moskva) var en russisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1964 i Innsbruck, 1968 i Grenoble og 1972 i Sapporo.
Firsov var forward på det sovjetiske landslaget i ishockey og klubblaget CSKA Moskva. Han vant flere verdensmesterskap med Sovjetunionen på 1960- og 70-tallet. Han ble olympisk mester tre ganger og spilte 166 kamper på det sovjetiske landslaget. Han fikk prisen som turneringens beste forward under OL 1968 i Grenoble. Han ble også turneringens toppscorer med tolv mål og fire assists.
Péter Bácsi
Péter Bácsi (født 15. mai 1983) er en ungarsk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil i 74-kilosklassen. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i andre runde.
Juletid
Juletid er et musikkalbum fra 1991 med Kirsten Bråten Berg, Hallvard T. Bjørgum og Eilert Hægeland. Det ble inn i Veum kyrkje i Fyresdal i september 1991. Tekniker var Jørn Pedersen og produsent var Hallvard Kvale.
Rauma Energi
Rauma energi AS er en kraftprodusent i Rauma kommune i Møre og Romsdal. Selskapet er heleid av kommunen og har forretningskontor i Åndalsnes.
Selskapet har i dag produksjon i kraftverkene Berild og Verma.
Årsproduksjon i 2005 var på 131 GWh.
Thorgal
Thorgal er en fransk-belgisk tegneserie, skrevet av Jean Van Hamme og tegnet av Grzegorz Rosinski. Serien ble for første gang trykt i Tintin. Den dukket første gang opp på norsk i to album trykt av Semic da under navnet «Torgeir». I Norge blir Thorgal trykt i «Fantomet» som en biserie. I 2002 kom det offisielle Thorgal-spillet ut.
Litt om Thorgal
Serien omhandler Thorgal Ægirsson som lever på vikingenes tid. Han er gift med høvdingdatteren Aaricia og er far til tre barn; Jolan og Ylva som han har med Aaricia og Aniel som han har med Kriss fra Valnor. Han er ikke av nordisk opprinnelse selv om han blir sett på som en viking. Faren og moren var folk fra en annen planet eller muligens fremtiden. Jolan og Ylva eier psykiske krefter som de har arvet fra Thorgal, Thorgal selv har ikke psykiske krefter. Jolan har muligheten til å få ting til å oppløse mens Ylva kan snakke med dyr.
Politikk i Bergen
Bystyret
Bystyrets medlemmer er fordelt på finanskomiteen, byutviklingskomiteen, oppvekstkomiteen, kultur- og næringskomiteen og helse- og sosialkomiteen. I tillegg har bystyret et kontrollutvalg, en klagenemd, et valgstyre, et forretningsutvalg og en komite for fullmakter og politisk styringssystem. Bystyret avholder normalt møte en gang i måneden i tillegg til komitemøter mellom disse.
Se også: Liste over Bergens ordførere
Byrådet
Byrådet har den utøvende politiske makten i kommunen, og ledes av byrådslederen. Byrådet leder kommunens administrasjon, legger frem forslag for bystyret og er ansvarlig for gjennomføring av kommunale vedtak. Byrådet i Bergen har inntil syv byråder. Hver byråd er politisk leder for en byrådsavdeling som ledes administrativt av en kommunaldirektør. Det er flertallet i bystyret som bestemmer hvem som skal ha byrådsmakt.
Se også: Liste over Bergens byråder
Partidannelser
Bergen Høyre ble grunnlagt i Børsbygningen på Vågsallmenningen den 4. juni 1883 som byens første politiske parti. Bergen Venstre ble grunnlagt 2 uker senere, den 18. juni 1883 i Eldoradogården i Olav Kyrres gate 28. Kristelig Folkeparti ble grunnlagt på Bibelskolen i Bergen den 4. august 1933.
Stortingsvalgene siden 1973
Historisk prosentvis partioppslutning ved stortingsvalg i Bergen kommune siden 1973: Fet skrift markerer største blokk (Venstresiden Ap+SV. Sentrum KrF+V+Sp. Høyresiden H+Frp).
Stortingsvalgene 1906–1921
I disse årene var valgordningen i Norge slik at stortingsrepresentanter ble valgt i enmannskretser, og en kandidat trengte 50 % av stemmene for å bli valgt.
Stortinget vedtok å innføre direkte valg i enmannskretser i 1905, og da ordningen trådte i kraft ved valget året etter ble byen delt inn i fire nummererte kretser:
Fylkestingsvalgene
Historisk prosentvis partioppslutning ved fylkestingsvalg i Bergen kommune siden 1975: Fet skrift markerer største blokk (Venstresiden Ap+SV. Sentrum KrF+V+Sp. Høyresiden H+Frp).
Kommunestyrevalgene siden 1971
Kommunevalgresultater 1971–2019, partienes velgerandel oppgitt i prosent:
Ungdommens bystyre
Bergen kommune vedtok i juni 2007 å opprette Ungdommens Bystyre (UB). Hver ungdomsskole og videregående skole, offentlig som privat, utnevner en representant og en vararepresentant, som enten utnevnes av elevrådet, eller ved direkte personvalg blant elevene på skolen.
Formålet med ordningen er at byens ungdom skal kunne medvirke i kommunens beslutningsprosesser i saker som berører dem, og at de generelt skal bevisstgjøres om muligheten til å påvirke verden de lever i. Ungdommens Bystyre er uavhengig av politiske partier og interesser.
School of the Air
School of the Air er fellesbetegnelsen for den fjernundervisning som ivaretas for skolebarn på alle stadier i de avsides- og fjerntliggende områder i Australia.
Politikk i Bergen
Ungdommens bystyre
Møtene finner sted i den ordinære bystyresalen, og innledes med en åpen halvtime der barn og unge kan legge frem saker for medlemmene av Ungdommens Bystyre. UB kan velge å jobbe videre med problemstillingen som blir presentert. Dette kan skje ved at UB fremmer spørsmål til byrådet, utreder egne saker eller bruker informasjonen som kommer frem i sin behandling av saker som skal besluttes i Bergen bystyre.
Kommunen holder årlig også en egen spørretime der barn og unge i alderen 11-18 år kan stille spørsmål direkte til byens politikere. Medlemmer av UB reiser rundt på skolene og informerer og hjelper barna med å formulere spørsmål og er faddere for barna og ungdommene på selve dagen. Viktige temaer er hvordan barn og unge har det i dag og hvordan de ønsker at det skal være, og de får dele erfaringer og stille direkte spørsmål som politikerne må svare på.
School of the Air
Skolen, som ble grunnlagt i 1950, kunne feire sitt 50-årsjubileum 8. juni 2000.
Undervisningen har, frem til 2002, foregått over kortbølgeradio på det radiosambandet og de frekvenser som brukes av Royal Flying Doctor Service. I dag foregår undervisningen ved hjelp av trådløs Internett forbindelse.
Med innføring av internet og web-kamera hos den enkelte elev er det nå blitt to-veis visuell kontakt mellom lærer og elev. Selve «skolen» med lærere holder til i de større sentra og elevene sitter spredt omkring på de enkelte farmer. Vanligvis tilbringer elevene en time per dag hvor de får individuell undervisning fra læreren og resten av skoledagen  arbeider de med det mottatte materiale sammen med foreldre, eldre søsken, andre slektninger eller en ansatt huslærer.
En skole som den i Alice Springs har for tiden 120 elever spredt over et område på 1 300 000 kvadratkilometer. Barn av de opprinnelige australiere, aboriginene utgjør omtrent 15 prosent av elevene.
Side alle elevene lever i en isolert situasjon er School of the Air ofte deres første møte med andre barn og det første møte med andre ut over den nærmeste familie. Gjennom en årlig sammenkomster hvor elevene reiser til skolen og tilbringer en uke sammen med lærer og de andre elever får barna anledning til å knytte nye kontakter.
Dirge of Cerberus: Final Fantasy VII
Dirge of Cerberus: Final Fantasy VII (ダージュ オブ ケルベロス -ファイナルファンタジーVII-) er et tredjepersonsskytespill utviklet og utgitt av Square Enix. Spillet var en oppfølger til det populære PlayStation-spillet Final Fantasy VII fra 1997.
Handling
Dirge of Cerberus er et tredjepersonsskytespill. Å beseire fiender gir EXP, og på slutten av hvert nivå kan spilleren enten bruke EXP for å øke spillerens statistikk, eller konvertere EXP til Gil (valuta i spillet) som deretter kan brukes til å kjøpe forskjellige produkter og andre oppgraderinger. I motsetning til Final Fantasy VII, hvor en karakter hadde tre typer utstyr (våpen, rustning og tilbehør) består dette spillet utelukkende av våpenet hans.
Dirge of Cerberus sentrerer seg om karakteren Vincent Valentine, og spillets viktigste antagonist er medlemmene av en organisasjon som kalles for Deepground, som planlegger å bruke en skapning kjent som Omega for å ødelegge alt liv på planeten. Deres høyeste rangerte medlem er kjent som Tsviets. Spillet begynner under høydepunktet av Final Fantasy VII. Karakterene Vincent og Yuffie Kisaragi hjelper til med å evakuere Midgar, som er i ferd med å bli ødelagt av Sephiroths Meteor-magi.
Bouquet d’illusions
Bouquet d'illusions er en fransk stumfilm fra 1901 regissert av Georges Méliès.
Pararhabdotis
Pararhabdotis er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Beskrivelse
Middelsstore, grønne gullbasser. Dekkvingenes søm er trukket ut til en spiss bakerst. Oversiden er svært tett punktert.
Utbredelse
Slekten er utbredt i Indonesia.
Jessica Rothe
Jessica Rothe (født Jessica Rothenberg 28. mai 1987 i Denver i Colorado) er en amerikansk skuespiller. Hun er best kjent for rollene i MTV-serien Mary + Jane (2016) og skrekkfilmen Happy Death Day (2017). Rothe spilte også Mias romvenninne i filmmusikalen La La Land (2016).
Allround-NM på skøyter junior 1984 for herrer
Allround-NM på skøyter junior 1984 for herrer ble avholdt 4. og 5. februar 1984 på Fagernes stadion, Fagernes i Nord-Aurdal med 44 deltakere, fordelt på 20 i eldre junior og 26 i yngre junior. Teknisk arrangør var Fagernes Idrettslag.
Juniornorgesmestere i allround 1984 ble Pål-Jan Stokke fra Tynset Idrettsforening i eldre junior og Jørn Ludahl, Idrettsforeningen Fram i yngre junior.
Riflepatron
Riflepatroner er patroner ment brukt til gevær, der kraften i patronen enten krever at skytteren bruker begge hender for å kontrollere rekylen, eller der kraften i patronen krever et våpen med såpass tung repetermekanisme at våpenet blir upraktisk å holde med bare én hånd. Slik patroner inneholder såpass mye krutt i forhold til prosjektilets diameter at løpet må ha en viss lengde fro at alt kruttet skal brenne opp før prosjektilet forlater løpet, nok en faktor som bidrar til at våpen som bruker riflepatroner vanligvis må holdes med to hender.
Tidlige geværpatroner fra midten av 1800-tallet og fram til 1880 hadde gjerne samme kaliber som pistolpatroner, men var 3 eller 4 ganger lengre for å gi plass til mer svartkrutt. Med utviklingen av mindre kaliber ble patronene ofte flaskehalspatroner, slik at de beholdt kruttmengden i de gamle patronene. Mange av de nye riflepatronene var laget slik at de gamle repetermekanismene kunne benyttes og bare bytte av løp var påkrevet. Med innføringen av røyksvakt krutt på midten av 1880-tallet dukket de første moderne riflepatronene med kaliber fra 8 mm og nedover opp.
Det er en glidende overgang mellom riflepatroner og pistolpatroner. De aller fleste riflepatroner i dag har forholdsvis lavt kaliber og flaskehalsformet hylse, men det lages fortsatt sylindriske patroner ment for rifler, slik som .444 Marlin og .450 Marlin. Mange bøylerifler er kamret for pistolammunisjon, men det det finnes også egne lette, men grovkalibrede patroner laget for bøylerifler, slik som .44-40 og .38-40. Allerede få år etter ble det laget revolvere .44-40-patronen og i dag er slike bøylerifle/revolver med på å viske ut forskjellen på rifle- og pistolpatroner.
Zied Ayet Ikram
Zied Ayet Ikram (født 18. desember 1988) er en tunisisk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil i 74-kilosklassen. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble utslått i andre runde.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han utslått i omspillet.
Gummersbach
Gummersbach er en by i Tyskland i delstaten Nordrhein-Westfalen med rundt 52000 innbyggere. Byen er administrativt sete i kreisen Oberbergischer Kreis. Byen ligger 50 km øst for Köln. Tidligere ble Gummersbach kalt «Lindetrebyen» fordi lindetrær vokste langs hovedgaten. Frem til 1920-årene brukte innbyggerne i byen å kalle byen sin «lille Paris».
Nordenskioldia
Nordenskioldia er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De er ganske små og spinkle biller som lever på fuktige steder.
Utseende
Små, spinkle biller, gjerne rundt 2 millimeter lange. Hodet er stort og flatt, fasettøynene er ganske små, runde og sitter nær bakkanten av hodet. Antennene har en tydelig kølle. Brystskjoldet (pronotum) er ganske lite, gjerne med en lengdefure i midten. Dekkvingene er ganske korte, og beina er korte og spinkle.
Levevis
Billene kan finnes på bakken på litt fuktige steder i skog.
Utbrerdelse
De to nålevende arten lever i Sibir og det vestlige Nord-Amerika, men det er også kjent en fossil art fra rav fra Libanon, dette stammer fra nedre kritt-tiden, ca. 135 millioner år før nåtid.
James McQuilkin
James McQuilkin (født 9. januar 1989 i Tipton i England) er en nordirsk fotballspiller som spiller for Hereford United FC. Før han kom til Hereford, spilte han den tsjekkiske klubben FC Tescoma Zlin.
Per Vogt
Per Vogt (født 7. juli 1903, død 27. juli 1971) var en norsk journalist og forfatter.
Liv
Per Vogt var cand. oecon. og begynte som journalist i Dagbladet. Siden var han i Oslo Aftenavis og Tidens Tegn, og etter krigen i Farmand. Som forfatter utga han blant annet to essaysamlinger, samt biografier om tre amerikanske presidenter og om den danske forfatteren Paul la Cour. I Jerntid og jobbetid skildret han Norge i årene under første verdenskrig. Han skrev dessuten et hefte for Småskrifter for bokvenner. Etter krigen deltok han i debatten om Hamsuns ettermæle.
Natalia Trayanova
Natalia Trayanova (FHRS, FAHA, Ph.D.) er en professor i biomedisinsk ingeniørvitenskap ved Department of Medicine ved Johns Hopkins University.
Bakgrunn
Trayonava vokste opp i Bulgaria. Trayanovas far var direktør ved det biofysiske instituttet i Bulgaria. Han kom senere til USA for å jobbe ved MIT, i 1960-årene. Trayanovas mor var professor i økonomi.
Fra en reise til USA tok faren med seg boken Bioelectric Phenomena skrevet av Robert Plonsey. Dette var den første boken hun hadde sett på engelsk, og ifølge henne selv hadde boken enorm innflytelse på hennes karriere. Boken forklarte prinsippene bak elektriske signaler i nerve- og hjerteceller, og fikk Trayanara til å se viktige sammenhenger mellom fysikk og biologi.
Trayanara har mastergrad i fysikk fra Universitetet i Sofia, som hun fullførte i 1982. Hun tok deretter en doktorgrad i biofysikk/bioingenørvitenskap ved Bulgarian Academy of Sciences, som hun fullførte i 1986.
Karriere
Etter fullført doktorgrad kom Trayanara til USA for å jobbe ved Duke University. Hun har senere innehatt stillinger ved Tulane University og University of Oxford (med Fulbright-stipend). Fra 2006 har hun vært professor ved John Hopkins. Her er hun pr. 2023 leder for Alliance for Cardiovascular Diagnostic and Treatment Innovation ved John Hopkins. Dette forskningsinistituttet jobber med innovasjoner i bildebehandling av medisinske bilder av hjertet, datamodeller for hjertet, og bruk av kunstig intelligens for å sette diagnose samt behandle hjerte- og karsykdommer. Hun er også leder for Computational Cardiology Laboratory.
Trayanova har publisert over 400 vitenskapelige artikler.
Aksjemordet
Aksjemordet er en norsk kriminalserie i tre deler som gikk på NRK-TV i 1990. Regi var ved Terje Mærli, som også skrev dreiebok sammen med Helge Aarrestad. Jan Hogne Sandven var dramaturg. Serien er basert på Geir Imsets roman med samme navn fra 1986. Den var produsert av Fjernsynsteatret og innspilt sommeren 1989.
Handlingen er lagt til 1980-årenes turbulente finansliv i Norge. En journalist gransker et drap som hans egen far skal ha begått. Drapsofferet var en finansmegler som ble dyttet foran en trailer.
Mercedes (Camarines Norte)
Mercedes (Bayan ng Mercedes) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon, og tilhører provinsen Camarines Norte. Folkemengden var på 50,841 innbyggere i 2015.
Aksjemordet
Aftenpostens anmelder gav den forholdsvis dårlig omtale og mente særlig at siste episode trakk serien ned.
Mercedes (Camarines Norte)
Barangayer
Mercedes er inndelt i 26 barangayer.
Astronom
En astronom er en person som arbeider med astronomi.
En astronom undersøker stjerner, planeter og annet som finnes i verdensrommet. Målet kan være å oppdage nye himmellegemer. Mange amatører tar fram teleskopet om natten for å følge med på hva som skjer, og for kanskje å oppdage noe nytt der oppe som ingen har sett før. Andre undersøker bilder som er tatt med de større teleskopene og kan oppdage det samme. Et annet mål er å finne ut hvordan universet virker. En kan for eksempel undersøke sola for å finne ut hvordan stjerner fungerer eller regne på hvordan ting var da universet ble skapt.
For å få jobb må man normalt ha fullført bachelor- og masterutdanning. For å drive med forskning må du i tillegg ta doktorgrad, som du kan oppnå ved å få en stipendiatstilling ved en høyere læringsinstitusjon.
Arbeidsoppgaver
Astronomer bruker sofistikert og høyteknologisk verktøy i arbeidet med å samle informasjon, og analyserer informasjonen ved hjelp av avanserte dataprogram. Alle aspekter ved moderne astronomi ligger på et høyt teknisk nivå som astronomen må beherske. Astronomer som er tilknyttet en høyere læringsinstitusjon, må belage seg på å undervise studenter ved siden av arbeidet og publiseringen av ny forskning.
Invasjonen av Canada (1775)
Invasjonen av Canada i 1775 var det første betydelige militære initiativet av USA under den amerikanske uavhengighetskrigen. To separate ekspedisjoner ble satt i gang som sluttet sammen styrkene og ble beseiret i slaget ved Quebec i desember 1775. Britene satte så i gang en motoffensiv i 1776 og drev amerikanerne tilbake til Fort Ticonderoga. Slutten på kampanjen satte scenen for Saratogafelttoget i 1777.
Bakgrunn
Våren 1775 startet den amerikanske uavhengighetskrigen med slagene ved Lexington og Concord. Kort tid etter var konflikten i stillstand med den britiske hær innestengt i beleiringen av Boston. Under denne lange stillstanden lette den amerikanske kontinentale kongress etter en måte å ta initiativet andre steder.
Kongressen hadde tidligere invitert kanadianere til å slutte seg til den amerikanske revolusjon som den fjortende koloni, men dette lyktes ikke. Derfor ble en plan utformet for å drive det britiske imperiet fra den hovedsakelig frankofone kolonien Quebec som bestod av dagens Quebec og Ontario. To ekspedisjoner ble satt sammen.
Kongressen autoriserte general Philip Schuyler, kommandanten av det nordlige departementet til å sette i gang en invasjon for å drive britiske styrker ut av Canada. Han sendte general Richard Montgomery nordover med en invasjonsstyrke. General George Washington sendte også Benedict Arnold mot Québec by med en støttestyrke.
Montgomerys ekspedisjon
16. september 1775 marsjerte general Montogmery nordover fra Fort Ticonderoga med rundt 1700 militsmenn, beseiret britene ved beleiringen av Fort St. Jean den 3. november og gikk inn i Montréal uten motstand den 13. november. General Guy Carleton, guvernøren i Canada, flyktet til Québec by. Montgomery rykket så frem mot Québec by.
Arnolds ekspedisjon
Den andre ekspedisjonen ble ledet av Benedict Arnold. I 1775 adopterte den kontinentale kongressen Arnolds plan for invasjonen av Canada, men Arnold ble ikke inkludert i kommandostrukturen i forsøket. Dermed returnerte Arnold til Cambridge, Massachusetts, og oppsøkte Washington med idéen om å støtte den østlige invasjonsstyrken med mål om å ta Québec by. Siden det var lite som skjedde ved Boston etter slaget ved Bunker Hill i juni, kjedet mange enheter seg med garnisonslivet og var ivrige etter å kjempe. Washington gikk med på Arnolds forslag. Han forfremmet Arnold til oberst og sammen besøkte de hver enhet for å spørre etter frivillige.
Mennene forventet å dra opp Kennebec-elva og så stige ned Chaudiere til Quebec. Etter å ha vært ved Colburns Shipyard i Gardinerston, hvor Reuben Colburn bygget bateauene på Washingtons ønske på bare 15 dager, og de satte av gårde fra Fort Western den 25. september. Problemene begynte mesten umiddelbart.