cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gruppeteori
Alternerende gruppe
Enhver permutasjonssykel (a, b, c, ..., x) kan reduseres til produktet av en transposisjon eller ombytte av to element multiplisert med en sykel som er ett element kortere. Dette følger fra regelen
Sykelen på høyre side bevirker at x → b som transposisjonen foran forandrer til a og dermed gir nettoresultatet x → a som man ønsker. På denne måten kan hver sykel og dermed hver permutasjon skrives som et produkt av transposisjoner. For eksempel er (1, 2, 3) = (1, 2)(2, 3) som også viser det mer generelle resultatet at en sykel med k element kan skrives som et produkt av k - 1 transposisjoner.
De seks elementene i den symmetriske gruppen S3 kan nå skrives som
Mens de tre første gruppeelementene ρ0, ρ1 og ρ2 består av null eller to transposisjoner, inneholder de tre siste elementene σ0, σ1 og σ2 bare en sådan. De tre første elementene utgjør også en undergruppe da ρ12 = ρ2 og ρ13 = ρ0 som er enhetselementet ε i gruppen. Dette er ikke noe annet enn den sykliske gruppen. Videre utgjør {ε, (1, 2)}, {ε, (2, 3)} og {ε, (1, 3)} tre andre undergrupper isomorfe med C2.
Generelt utgjør de permutasjonene i den symmetriske gruppen Sn som inneholder et like antall transposisjoner, en invariant undergruppe som kalles den alternerende gruppen An. Den er invariant da den utgjør kjernen til den homoforme avbildningen Sn → {1, -1} hvor de like permutasjonene avbildes på enhetselementet 1. Lagranges teorem sier da at den alternerende gruppen har orden |An | = |Sn |/2 = n !/2. Det er derfor like mange odde som like permutasjoner i den fulle permutasjonsgruppen Sn.
Mens den alternerende gruppen A3 inneholder tre element og er isomorf med C3, inneholder A4 tolv element. Den er ikke-abelsk da for eksempel (1, 2, 3)(4) ikke kommuterer med (1, 2)(3, 4). Men den inneholder en invariant undergruppe som er Kleins firergruppe V4 bestående av elementene {ε, (1, 2)(3, 4), (1, 3)(2, 4), (1, 4)(2, 3)}. Faktorgruppen A4/V4 har derfor orden 3 og er enkel. Dette gjør at både S4 og A4 er oppløsbare grupper som forklarer at fjerdegradsligningen kan løses algebraisk. Derimot for femtegradsligningen er Galois-gruppen den symmetriske gruppen S5 som ikke er oppløsbar da den alternerende gruppen A5 ikke inneholder noen invariant undergruppe. Det samme gjelder for permutasjonsgruppen Sn  med n > 5 slik at den tilsvarende polynomligningen ikke kan løses.
Cayleys teorem
Frem til midten av1800-tallet hadde egenskapene til permutasjonsgrupper i stor grad blitt utforsket. Da Arthur Cayley på den tiden begynte å undersøke mer abstrakte grupper basert kun på et fåtall av antagelser, kunne det se ut til at det ville finnes diskrete grupper som ikke hadde sin gjenpart blant permutasjonsgruppene. Men et av hans første og viktigste resultat var å vise at en diskret gruppe av orden n er isomorf med en undergruppe til permutasjonsgruppen for like mange objekt.
En slik gruppe består av n element samlet i mengden  G  = {g1, g0, ..., gn} som kan kombineres ved vanlige grupperegler. Betrakter man et bestemt element g i denne mengden, kan man multiplisere dette med alle elementene i G. Det resulter i samme mengde, men med elementene i en permutert rekkefølge eller ordning. Man kan derfor tilordne dette elementet g en bestemt permutasjon
Produktet av to slike operasjoner gir dermed opphav til den kombinerte permutasjonen
når man benytter regelen for multiplikasjon av Cauchy-symbol. Man har dermed at σ(g)σ(g' ) = σ(g g' ) slik at sammenhengen g → σ(g) er en isomorf avbildning av gruppen G inn i permutasjonsgruppen Sn.
Som et eksempel kan man betrakte den dihedrale gruppen D3. Den har seks element hvorav tre er rotasjonselementene som kan kalles i, a og b med a 3 = b 3 = i  som er enhetselementet. Tilsvarende er de tre speilingselementene c, d og e med c 2 = d 2 = e 2 = i. Disse kan nå representeres ved permutasjoner som kan leses direkte ut av de horisontale radene i gruppens Cayley-tabell. Det gir
Herav går det frem at de to elementene a og b som begge er av orden 3, representeres ved permutasjoner som er produkt av 3-sykler. På samme måtenrepresenteres elementene c, d og e som er av andre orden, ved permutasjon som er produkt av 2-sykler. Dette kan vises å være generelt gyldig for et vilkårlig element av en viss orden i en diskret gruppe.
Symmetritransformasjoner
Det eksisterer en nær sammenheng mellom gruppeteori og symmetrier til fysiske objekt, geometriske figurer eller matematiske strukturer. Hvert slikt objekt kan utsettes for en operasjon som tilsvarer et gruppeelement. Vanligvis vil objektet forandres ved denne transformasjonen. Men forblir det uforandret, sier man at det er invariant under operasjonen som da er en symmetritransformasjon.
Et enkelt eksempel på en slik transformasjon, er speiling. Hvis man for eksempel ser på en venstrehånd i et speil, ser denne ut som en høyrehånd. Den er ikke symmetrisk under denne operasjonen. Hvis derimot en plan figur er speilsymmetrisk, har den en retning eller akse langs hvilken man kan plassere et speil vinkelrett på planet. Da er speilbildet sammenfallende med den delen av figuren som ligger bak speilet.
Speiling
Matematisk kan man beskrive denne speiloperasjonen s ved å benytte kartesiske koordinater (x, y) for hvert punkt i planet. Ligger y-aksen langs speilet, vil hvert punkt da transformeres som
En tilsvarende speiling av speilbildet gir den dobbelte speilingen s 2(x, y) = s(-x, y) = (x, y) som er ingen transformasjon. Det tilsvarer enhetselementet e i en gruppe med to element {e, s } hvor s 2 = e. Består den symmetriske figuren av en mengde M med punkter i planet, kan dens invarians under speiling formelt skrives som
Transformasjonen inngår som et element i symmetrigruppen C2 = {e, s }. Den er isomorf med den abstrakte gruppen Z2 som fremkommer ved å addere heltall modulo 2.
Resultatet av speilingen er avhengig av orienteringen til speilet. Angis denne ved en vektor v, kan den mer generelle speilingstransformasjonen betegnes med sv hvor fremdeles sv 2 = e. Hvis speilingsaksen er horisontal eller vertikal, kalles de tilsvarende speilingstransformasjonene ofte for sH  og sV. For eksempel er bokstaven A symmetrisk om den vertikale y-aksen slik at sV A = A, mens bokstaven B har symmetrien sH B = B.
Bokstaven H er symmetrisk under denne transformasjonen hvor hvert punkt avbildes på et nytt punkt som ligger på motsatt side langs en linje gjennom bokstavens sentrum. Denne bokstaven har mer symmetri enn A og B, noe som også uttrykkes ved at den har en høyere symmetri.
En slik inversjon kan defineres på samme måte i det tredimensjonale rommet og kalles da en paritetstransformasjon. Den spiller en viktig rolle i forskjellige deler av fysikken.
Rotasjoner
Figurer eller objekt som forblir uforandret under rotasjon rundt et fast punkt, sies å være rotasjonssymmetriske. Det mest kjente eksempelet i planet er en sirkel som kan roteres en vilkårlig vinkel rundt sitt sentrum uten at den forandres. Den har en uendelig høy rotasjonssymmetri. I tillegg har den speilingssymmetrier langs linjer gjennom det samme punktet.
En endelig og ren rotasjonssymmetri har for eksempel figuren med form som en triskelion. Den sammenfaller med sin opprinnelige form ved rotasjoner på 120° og 240° om sitt sentrum. Betegner man den første av disse ved symbolet r, følger den andre som den første utført to ganger etter hverandre, det vil si r 2. En rotasjon på 360° er da gitt som r 3 som tilsvarer ingen rotasjon. Det definerer derfor enhetselementet e i den diskrete rotasjonsgruppen C3 = {e, r, r 2 }. Det inverse gruppeelementet r -1 beskriver en rotasjon på -120° som er identisk med 240° i motsatt retning. Det betyr at r -1 = r 2 slik at også r -2 = r.
Den minste rotasjonsgruppen beskriver rotasjoner med 180° og har bare to element C2 = {e, r } der nå r 2 = e. Den er isomorf med speilingsgruppen {e, s } og alle andre grupper av orden 2. Derfor brukes ofte symbolet C2 for å betegne alle disse.
I det generelle tilfellet kan man betrakte rotasjoner som er bygd opp en minste rotasjon r  som utfører en dreining på 360°/n. Blir denne operasjonen gjentatt k ganger etter hverandre, er resultatet gitt ved der  tilsvarer en full rotasjon på 360°. Den inverse transformasjonen er  =  r -k. Tilsammen danner disse operasjonene den diskrete gruppen Cn = {e, r, r 2, ..., rn -1}. Den er syklisk og isomorf med den aritmetiske gruppen Zn som fremkommer ved addisjon av heltall modulo n som benyttes i modulær aritmetikk.
Dihedrale symmetrier
En regulær sekskant er invariant under rotasjoner som er element i rotasjonsgruppen C6 = < r |r 6 = e > hvor den elementære rotasjonen r  beskriver en dreining på 60° om dens sentrum og mot klokken. Figuren sies å ha en sekstallig rotasjonsakse. Den har også mindre symmetrier som tilsvarer undergruppene C2 og C3. I tillegg har den speilingssymmetrier s0, s2 og s4  om de tre aksene som går gjennom hjørnene til figuren pluss tre speilingssymmetrier s1, s3 og s5   gjennom akser som står vinkelrett på sidekantene. Alle disse symmetriene oppfyller sk 2 = e. Den fulle symmetrigruppen har derfor 12 element og kalles den dihedrale gruppen D6.
Alle gruppelementene kan genereres av den elementære rotasjonen r  samt de to speilingssymmetriene s0 og s1. Sammenhengen mellom disse to speilingene er gitt ved
hvis rotasjonen r  er mot klokken. Skriver man s0 = s, har man da betingelsen  (r s ) 2 = e. Sammen med r 6 = s 2 = e  kan herav alle produkt mellom de tolv elementene til den dihedrale gruppen beregnes. Speilingstransformasjonene er nå gitt som.
Ved å gjenta relasjonen srs = r -1 hele k ganger etter hverandre, følger at
Det viser at en vilkårlig rotasjon er konjugert via speiling med den inverse rotasjonen.
På lignende måte kan alle speilingene ordnes inn i to konjugatklasser. Det følger fra som kan omformes til. På samme måte blir da
slik at s0, s2 og s4  er konjugerte med hverandre. Det betyr at en speiling rundt den fjerde aksen kan gjennomføres ved å rotere figuren 60° tilbake til den andre aksen, foreta speilingen om denne og deretter rotere 60° i positiv retning. Likedan tilhører også s1, s3 og s5 samme klasse. At den samme symmetrioperasjonen om ekvivalente akser eller punkt er konjugert med hverandre, er en viktig egenskap ved slike symmetritransformasjoner.
På tilsvarende måte gjelder dette også for den generelle, dihedrale gruppen Dn med 2n gruppeelement. Den er symmetrigruppen for en regulær mangekant med n hjørner. Rotasjonen r  gir da en dreining av figuren med 360°/n.
Translasjonsymmetri
Symmetritransformasjoner som speilinger og rotasjoner holder minst et punkt fast i det objektet som operasjonen virker på. De tilsvarende gruppene kalles derfor ofte for punktgrupper. For transformasjoner i planet er Cn og Dn er de eneste tillatte. Denne observasjonen går tilbake til Leonardo.
Motstykket til dette er translasjoner hvor alle punktene forflyttes like mye. Hvis hvert punkt forskyves en avstand a, kan en slik operasjon beskrives som
En generell translasjon Ta kan splittes opp i uavhengige translasjoner langs de forskjellige, kartesiske koordinataksene. Disse transformasjonene danner i allminnelighet en kontinuerlig Lie-gruppe.
Translasjonsoperatoren Ta kan også virke på et utstrakt objekt eller figur. Det vil da ikke medføre noen forandring i form eller retning til figuren. Men hvis denne for eksempel hadde en rotasjonssymmetri R(φ) om sitt midtpunkt da dette lå i origo x = 0, vil den samme rotasjonen ikke lenger være en symmetri etter en translasjon. Figuren har bare denne rotasjonssymmetrien om sitt nye midtpunkt som da ligger i. Det er derfor nødvendig å innføre en mer generell rotasjon Rx(φ) om et vilkårlig punkt x. Men da den kan gjennomføres ved å translatere objektet tilbake til origo, der foreta den vanlige rotasjonen R(φ) og så deretter tranlatere det tilbake til, har man at
Rotasjoner med den samme vinkel om forskjellige punkt er konjugert med hverandre i en utvidet symmetrigruppe som inneholder både rotasjoner og translasjoner.
Bårdmønstre og frisegrupper
En friese er et mønster som gjentas i en retning. De opptrer i mange sammenhenger som i forskjellige bårder, ornamenter og utsmykninger. Det samme mønsteret opptrer da regelmessig langs denne retningen med en gjensidig avstand som er et helt multiplum av en gitt, minste lengde a. Friesen har derfor en symmetri eller invarians under en translasjon T med den med denne spesielle lengden.
Selve mønsteret kan man tenke seg er tegnet inn i en boks eller celle med form av et rektangel med lengde a. Hvis de ligger tett etter hverandre langs x-aksen, må mønsteret ha en symmetri som tilsvarer transformasjoner slik at denne aksen ikke forandres. Det tilsvarer da horisontale speilinger H om denne aksen, vertikale speilinger V i en linje vinkelrett på midtpunktet og rotasjoner R om dette med 180°.
Når man kombinerer disse symmetriene, fremkommer i alt 7 mulige regelmessige mønster eller frisegrupper. Når mønsteret i en celle eller boks ikke har noen spesiell symmetri, har hele friesen bare translasjonssymmetrien T. Med mer symmetri, kan man ha TH, TV, TR og THV. I tillegg til glidesymmetrien TG, kan også TGV opptre. Men den er inkompatibel med horisontal speiling. I alt finner man da 7 tillatte symmetrier eller frisegrupper.
På lignende måte kan man vise at periodiske mønster i to dimensjoner som ved tesselering eller tapetsering, kun kan opptrer med 17 forskjellige symmetrier eller tapetgrupper. I tre dimensjoner opptrer slike periodiske strukturer i krystaller av faste stoffer. Det totale antall symmetrier her er 230 som kan sees i forskjellige krystallgrupper.
Konjugasjon og gruppesenter
En normal underguppe H i en gruppe G er definert ved egenskapen
Det ene elementet g gir dermed en avbildning av alle elementene i G på de samme elementene. Dette er derfor en homomorf avbildning av gruppen på seg selv siden
og sies derfor å være en automorfi som i dette tilfellet er isomorf.
På denne måten skaper konjugasjon en ekvivalensrelasjon mellom gruppens elementer og kan benyttes til å dele dem opp i klasser med ekvivalente element. Konjugatklassen til gruppeelement a er derfor mengden
når g går gjennom alle gruppens element. Alle element i samme klasse har dermed samme orden. Hver slik klasse inneholder forskjellige element. Hvis ikke har de to klassene C(a) og C(b) minst ett felles element. Det finnes da element x og y i G slik at xax -1 = yby -1. Da blir gag -1 = (gx -1y)b (gx -1y) -1 slik at når g går gjennom alle elementene i G, vil alle elementene de to klassene bli de samme. Ut fra dette kan man dele hele gruppen G opp i konjugatklasser med ikke-overlappende element.
I en abelsk gruppe kommuterer alle element med hverandre. Da vil slik at hvert element er konjugert med seg selv. Derfor vil de tilsvarende klassene bare inneholde ett element hver.
Enhetselementet e = (1)(2)(3) i permutasjonsgruppen S3 er kun konjugert med seg selv og utgjør en egen klasse. Ved direkte utregning finner man at transposisjonen (1, 2) er konjugert med de to andre transposisjonene (2, 3) og (1, 3). Det betyr at disse elementene utgjør en konjugatklasse {(1, 2), (2, 3), (1,3)}. Likedan utgjør elementene {(1, 2, 3), (1, 3, 2)} en slik klasse. Alle elementene til denne gruppen kan derfor ordnes inn i tre forskjellige konjugatklasser. Man legger merke til at elementene i hver av klassene har samme sykelstruktur. Det gjelder også for den mer generelle permutasjonsgruppen Sn. Antall konjugatklasser er da lik med hvor mange forskjellige partisjoner av tallet n som finnes. For n = 3 har man for eksempel 3 = 1 + 1 + 1, 3 = 2 + 1 i tillegg til 3 = 3. Den første partisjonen inneholder enhetselementet, den andre de tre elementene som er 2-sykler og den siste de to elementene som er 3-sykler.
Senter og sentralisator
I en generell gruppe vil det alltid være minst ett element som kommuterer med alle gruppens element og er derfor invariant under konjugasjon. Slike element har egenskapen for alle andre element g i gruppen G. De utgjør en mengde som kalles for gruppens senter og betegnes som Z(G). Dette senteret er en invariant undergruppe i G.
Det vil alltid inneholde enhetselementet e. Hvis det i tillegg inneholder et element x, vil det også inneholde det inverse elementet x -1. Det følger fra ved å multiplisere med x -1 fra begge sider. Det gir gx -1 = x -1g. Likedan vil produktet mellom to element x og y i senteret også tilhøre denne mengden da (xy)g = x(gy) = g(xy). Dette viser ikke bare at senteret danner en undergruppe, men også at denne er invariant under konjugasjon.
Fra et vilkårlig element g kan man også danne mengden Z(g) av element som kommuterer med g, det vil si at de er invariante under konjugasjon. Denne mengden kalles for sentralisatoren til elementet. For en abelsk gruppe faller den sammen med hele gruppen G. Sentralisatoren danner i alminnelighet en undergruppe, som kan vises på tilsvarende måte som for gruppens senter. Hvis den inneholder et element x i tillegg til enhetslementet e, må. Da vil den også inneholde det inverse elementet x -1. Hvis sentralisatoren også inneholder elementet y, vil det likedan inneholde produktet xy. Men dette er ingen invariant undergruppe da elementet g nå er fiksert. Hver sentralisator Z(g) inneholder senteret  Z(G). Sentralisatoren til enhetselementet er hele gruppen G.
Klasseligningen
Sentralisatoren Z(a) til gruppelementet a består av element x i G som kommuterer med a. Hvert slikt element oppfyller derfor x a x -1 = a. Da Z(a) er en undergruppe i G, kan man plassere alle elementene til G i forskjellige restklasser eller kosett g Z(a). Antall slike restklasser er indeksen n/na til sentralisatoren hvor n = |G | er ordenen til G og na = |Z(a)| er den til undergruppen.
Alle elementene i hver restklasse basert på Z(a) har samme konjugerte element som a. Det er en konsekvens av at et typisk element i en slik klasse kan skrives som gx hvor g er et vilkårlig element og x tilhører sentralisatoren Z(a). Men da er (gx)a(gx) -1 = gxax -1g -1 = g a g -1. Element fra forskjellige restklasser vil derimot gi opphav til ulike konjugerte av a. Derfor har hvert element a like mange forskjellige konjugerte som det er restklasser av sentralisatoren Z(a), det vil si dens indeks. Ifølge Lagranges teorem er denne alltid en faktor i gruppens orden n =  |G |.
Ut fra dette kan man nå dele hele gruppen G opp i konjugatklasser med forskjellig antall element. Hvert element i dens senter Z(G) gir opphav til konjugatklasser med bare ett element. De andre klassene er bestemt av de forskjellige sentralisatorene til G og inneholder hver et antall element lik deres indeks n/na. Man får dermed sammenhengen
Sylow-grupper
Lagranges teorem sier at undergrupper til en gruppe G må ha en orden som er en faktor til n = |G |. For eksempel har den symmetriske gruppen S3 der n = 6 = 2⋅3, en undergruppe av orden 3 og tre undergrupper av orden 2. Men teoremet garanterer ikke at det virkelig finnes en undergruppe for hver slik faktor. Det er tilfelle for den alternerende gruppen A4 med orden 12 = 2⋅6 = 22⋅3. Den har ingen undergrupper av orden 6, bare av orden 2, 3 og 4.
Definisjon av p-grupper
En slik gruppe kalles en p-gruppe eller en primgruppe. Ved bruk av klasseligningen kan man også vise at senteret Z(G) til denne gruppen må inneholde et antall element som er et multiplum av primtallet p. De minste p-gruppene er de abelske gruppene Z4 og firergruppen Z2⊗Z2 som begge har orden 4 = 22. Generelt er grupper av orden p 2 abelske.
Sylows teorem
I mange tilfeller har gruppen G bare har én Sylow p-gruppe. Denne er da en invariant undergruppe som følger av det andre teoremet. Per definisjon er G da ikke en enkel gruppe.
Som et enkelt eksempel på bruk av disse teoremene, kan man se på en gruppe av orden n = 12 = 22⋅31. Denne kan da ha n2 = 1 Sylow 2-gruppe med 22 = 4 element og likedan én 3-gruppe med tre element som undergrupper. I det spesielle tilfellet at G er syklisk som Z12, vil 2-gruppen bestå av elementene (0, 3, 6, 9) og 3-gruppen av {0, 4, 8} hvor alle elementene kombineres modulo 12. Undergruppen {0, 2, 4, 6, 8, 10} av orden 6 er ingen Sylow-gruppe. Derimot kan hele gruppen skrives som det direkte produktet av de to Sylow p-gruppene. Dette er en generell egenskap ved alle endelige, abelske grupper.
Eksterne lenker
ഗ്രൂപ്പ് സിദ്ധാന്തം
Louise Ørnstedt
Louise Ørnstedt (født 23. mars 1985) er en dansk svømmer.
Hun representerte Danmark i Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble nummer 7 på 100 meter rygg.
Gerhard Richter
Gerhard Richter (født 9. februar 1932 i Dresden i den tyske delstaten Sachsen) er en tysk maler, skulptør og fotograf.
Livsløp
Gerhard Richter studerte ved Kunstakademiet i Dresden og Kunstakademiet i Düsseldorf. Han har undervist ved flere kunstskoler, og var fra 1971 til 1993 professor ved akademiet i Düsseldorf. Richter flyttet fra Düsseldorf til Köln på begynnelsen av 80-tallet. Gerhard Richter har hatt flere store utstillinger både i Europa og USA.
Arbeider
Richter er kjent for sine "foto-malerier", særlig landskapsbilder, og sine abstrakte malerier. Hans arbeider har en spenning mellom den avbildede virkeligheten og aktualiteten i malerier; prosessen og materialet.
I sine foto-malerier begynner han med et fotografi - enten et han selv har tatt eller et han har funnet - som han projiserer på et lerret, og tegner etter det. Han benytter så de samme fargene som i fotografiet, og maler over det. Et av hans kjennetegn er en slørete overflate, som gir bildet et fotografisk uttrykk og samtidig fungerer som et bevis på malerens handlinger.
Sjanger
Sammen med Sigmar Polke og Konrad Lueg arbeidet han innenfor sjangeren den kapitalistiske realisme som i begynnelsen av 1960-årene vokste frem i Düsseldorf.
Stig Sørra
Stig Sørra (født 18. august 1966 i Sandnessjøen) er en norsk offiser og politiker (H) som var ordfører i Alstahaug kommune fra 2007 til 2011, og leder for Nordland Høyre fra 2010 til 2012.
Sørra ble valgt til ordfører av en flertallskoalisjon bestående av Høyre, Arbeiderpartiet og Senterpartiet. Han har vært medlem av kommunestyret siden 2003. Han var også leder i Alstahaug Høyre fra 2005 til 2009, og fra 2011 til 2012, 2. nestleder i Nordland Høyre fra 2008 til 2010, og leder i Nordland Høyre fra 2010 til 2012.
Etter 17 år i Forsvaret flyttet han til fødebyen Sandnessjøen i 2002. Sørra har siden dengang drevet eget konsulentselskap innen bedriftsrådgivning. Fra januar 2012 er han administrasjonssjef i Helgelandsbase AS.
Politikkåret 1986
Fødsler
2017 og 2020-21 ||align=center| - ||align=center| - ||
Herzogenaurach
Herzogenaurach er en by i den tyske delstaten Bayern, i det sydlige Tyskland. Byen har rundt 23 000 innbyggere og dekker et areal på 47,6 km².
I byen ligger hovedkontorene til to av verdens største produsenter av sportsartikler, Adidas og Puma.
Liste over norske skytevåpen
Dette er en liste over modeller av skytevåpen som har blitt designet, konstruert eller produsert i Norge.
Peter Laugesen
Peter Laugesen (født 5. mars 1942) er en dansk lyriker og oversetter som har sine røtter i Beat-generasjonen.
Laugesen hadde i mange år en intensiv dialog og samarbeide med forfatteren Dan Turèll. Sammen med kunstneren Henrik Have startet han i 1973 forlaget og trykkeriet After Hand.
Fra 1997 har han vært medlem av Det Danske Akademi. Laugesen har i flere år vært medlem av utvalget som nominerer danske forfatteres verker til Nordisk råds årlige litteraturpris. Han sitter i Odin Teatrets styre.
Laugesen mottar Statens Kunstfonds hædersydelse.
Nyt Tidsskrift
Nyt Tidsskrift var et norsk tidsskrift som utkom 1882–87 og 1892–95.
Nyt Tidsskrift ble grunnlagt av Ernst Sars og Olaf Skavlan i 1882, og utkom frem til 1887. Sars hadde tidligere (1877–78) utgitt et tidsskrift med lignende navn, Nyt norsk Tidsskrift. I 1892 fikk Sars, Sigurd Ibsen, Arne Løchen og Christen Collin i gang en «Ny række» av tidsskriftet, som fortsatte å utkomme til 1895.
I samtiden ble Nyt Tidsskrift regnet for å være radikalt. I Nils Kjærs novelle «Smittekilden» får for eksempel hovedpersonen, som går på en pensjonatskole og abonnerer på tidsskriftet, sitt eksemplar beslaglagt og bebreides at han «forgifter Deres eget sind og utbreder giften blant Deres kamerater».
Av litteratur som opprinnelig ble trykt i Nyt Tidsskrift kan nevnes Bjørnsons Støv (1882) og kantaten «Lyset» (1895). I 1882 offentliggjorde Amalie Skram sitt første skjønnlitterære arbeid, novellen «Madam Høiers Leiefolk», her.
Kujavia
Kujavia (polsk Kujawy) er en historisk region i Polen, mellom elvene Wisła i øst, Noteć i vest, samt Noteć og Krówka i sør. Området ligger i dag hovedsakelig i det kujaviskpommerske voivodskap.
Narciso Ventalló
Narciso Ventalló Surrallés (født 17. oktober 1940 i Terrassa, død 22. desember 2018) var en spansk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma, 1964 i Tokyo og 1968 i Mexico by. Ventalló vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under Sommer-OL 1960 i Roma. Han var med på det spanske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak Pakistan og India. Spania vant kvartfinalen med 1-0 over New Zealand men de tapte semifinalen mot Pakistan med 0-1. I bronsefinalen beseiret de Storbritannia med 2-1. Ventalló spilte seks kamper i turneringen.
Haley Cope
Hun representerte USA under Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble nummer 8 på 100 meter rygg. Hun tok senere sølv på medleystafetten.
Evolusjonær erkjennelsesteori
De ulike oppatningene innen evolusjonær erkjennelsesteori kan grupperes i to kategorier (som ikke utelukker hverandre):
Kjente tilhengere av evolusjonære erkjennelsesteorier, foruten Donald Campbell, er Konrad Lorenz, Karl Popper, Rupert Riedl og Gerhard Vollmer. Mens filosofen Popper forfekta en darwinistisk (og falsifikasjonistisk) variant, stod f.eks. biologen Lorenz for en lamarckistisk (og induktivistisk) variant. Richard Dawkins’ teori om memetisk evolusjon (evolusjon av «ideer» i videst forstand) kan også betraktes som en versjon av en evolusjonær erkjennelsesteori.
The Night Before Christmas
The Night Before Christmas er en amerikansk stumfilm fra 1905, regissert av Edwin S. Porter.
Handling
Historien finner sted på 24. desember, og Julenissen er travelt opptatt med å mate alle reinsdyrene sine, og gjøre ferdig alle lekene som han snart skal levere til barn over hele verden.
I mellomtiden henger barna i en stor familie strømpene sine over peisen, og blir så lagt i seng. Men de urolige barna får ikke sove, og de starter snart en livlig pute-krig mot hverandre. Tilbake ved juleverkstedet sitt laster julenissen opp alt gavene sine, og begynner den lange reisen.
Charleston Southern University
Charleston Southern University er et kristent (baptistisk) universitet i Charleston, Sør-Carolina. Det ble grunnlagt i 1964.
Liste over fotballklubber i Norge
Dette er en liste over fotballklubber i Norge.
Charleston Southern University
Ved Charleston Southern var det i 2006 i alt 3 224 studenter, i høyere studier og profesjonsstudier opp til First Professional (M.Phil.). Mastergrad tilbys i økonomi/business, jus, og i lærerstudiet. Skolepengene var samme år US$ 16 780.
Rektor er dr Jairy Hunter.
The Nihilist
The Nihilist er en amerikansk stumfilm fra 1905 regissert av Wallace McCutcheon, Sr..
Conrad Williams
Conrad Williams (født 20. mars 1982 i Kent) er en britisk sprinter, som spesialiserer seg på 400 meter hekk.
Kahului lufthavn
Kahului lufthavn (IATA: OGG, ICAO: PHOG) er en sivil lufthavn på øya Maui i delstaten /øygruppa Hawaii i USA. Lufthavnen er den nest største på Hawaii etter Honolulu internasjonale lufthavn på øya Oahu.
En stor andel av flytrafikken går fram og tilbake til Honolulu. Dessuten finnes andre innenriks flyruter i USA og utenriks til Canada. Største flyselskap som opererer fra lufthavnen er Hawaiian Airlines.
Conrad Williams
Karriere
I 2010 fikk han både VM- og EM-medalje. Først var han med og vant bronse på 4 x 400 meter hekk under VM i friidrett innendørs i Doha, deretter deltok han i EM i friidrett 2010 i Barcelona, der Storbritannia fikk sølv, kun 11 hundredeler bak Frankrike. EM-sølvet vant han sammen Michael Bingham, Martyn Rooney og Robert Tobin. Også ved Samveldelekene 2010 fikk det britiske laget bronse på 4 x 400 meter.
Ved VM i friidrett innendørs 2012 fikk han sølv på 4 x 400 meter hekk, sammen Nigel Levine, Michael Bingham og Richard Buck.
Gary Locke
Gary Locke er navnet til flere personer:
Orazio Benevoli
Orazio Benevoli (1605–1672) var en italiensk kapellmester og komponist.
Han skrev rundt tjue messer en mengde salmer og motetter, og regnes som en av hovedrepresentantene for den romerske storslåtte barokkstilen; et av hans verk har 48 vokale og instrumentale stemmer. Den berømte 53-stemmige Missa Salisburgensis som ble gjenoppdaget på 1800-tallet ble tidligere tilskrevet ham. Senere er det tilbakevist at Benevoli skrev den, og fra 1975 er Heinrich Ignaz Biber blitt regnet som komponisten.
Gabriela Gajanová
Gabriela Gajanová (født 12. oktober 1999) er en slovakisk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp.
I 2021 representerte hun landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 800 meter der hun ble utslått i førsøksheatet.
Orazio Benevoli
Av hans elever kan nevnes Ercole Bernabei, Paolo Lorenzani og Antimo Liberati.
Ferdinando Maria Saluzzo
Ferdinando Maria Saluzzo (den yngre) (født 20. november 1744 i Napoli i Italia, død 3. november 1816 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie og det pavelige diplomati, blant annet som nuntius i Polen.
Han ble utnevnt til kardinal i februar 1801 av pave Pius VII.
Rana (slekt)
I Norge
Rana er en stor slekt av de ekte froskene. Slekten omfatter de typiske brune artene innenfor de ekte froskene. De norske artene vanlig frosk og spissnutefrosk tilhører denne slekten. Slekten finnes i mesteparten av Eurasia, Nord-Amerika, Sentral-Amerika og nordre del av Sør-Amerika. Den inneholder et snaut hundretalls arter, men nye arter oppdages stadig.
Slekten finnes i alt fra tropisk regnskog opp mot arktisk tundra, og er blant de vanligste froskene i kalde strøk på den nordlige halvkule. Vanlig frosk Rana temporaria er den froskearten i verden som lever lengst mot nord. Den amerikanske skogfrosken Rana sylvatica tåler å fryse ned i begrensede perioder.
Tidligere ble også en del andre arter, særlig de grønne froskene, regnet til denne slekten, og antall arter var på flere hundre. Ganske nylig ble slekten splittet opp i flere slekter, majoriteten av de grønne froskene, blant annet damfrosk (den tredje norske arten) overført til slekten Pelophylax
Denis Kulakov
Denis Aleksandrovitsj Kulakov, russisk Денис Александрович Кулаков (født 21. november 1982) er en russisk skytter som konkurrerer i luftpistol. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hans beste resultat var nummer 26 i 10 meter luftpistol.
Milena Jelinek
Milena Jelinek (tsjekkisk: Milena Jelínková, født Tobolová 19. august 1935 i Prestice nær Plzeň i Tsjekkoslovakia, død 16. april 2020 i New York City ) var en tsjekkisk-amerikansk film- og teaterforfatter og lærer.
Bakgrunn
Tobolová var datter av eieren av et sagverk i en liten by sørvest for Praha. Til å begynne med studerte hun språk, men flyttet i 1955 over til Film- og fjernsyns-akademiet (FAMU) der Milan Kundera underviste i litteratur.
Filmkarriere, eksil
Hun ble utvist fra Prahas filmskole for en film hun skrev, Et lett liv, og som ble oppfattet som subversiv. Hun flyktet deretter til New York.
Hun skrev dreiebok og dialog for filmen Zapomenuté světlo (engelsk: Forgotten Light, 1996, regissert av Vladimir Michalek), som fikk filmpriser i 1997. Filen handler om en ung katolsk prests innsats for å berge sin kirke fra å bli stengt i kommunisttiden, og hans kjærlighet til et døende sognebarn. Den ble ansett som en av de største tsjekkiske filmer på tretti år.
Hun var en viktig skikkelse innen Československá nová vlna (den tsjekkoslovakiske nye bølge).
Hun var gift ned Frederick Jelinek. Hun underviste ved Columbia University.
Victoria av Baden
Victoria av Baden, egentlig Sophia Maria Victoria, (født 7. august 1862 i Karlsruhe i Tyskland, død 4. april 1930 i Roma i Italia) var dronning av Sverige fra 1907 til sin død i 1930 og Gustav V av Sveriges hustru. Hun var Sveriges kronprinsesse fra 1881 til 1907 og Norges kronprinsesse fra 1881 til unionsoppløsningen i 1905.
Victoria ble født som prinsesse av Baden, som datter av storhertug Fredrik I av Baden og prinsesse Louise av Preussen. Da Victoria av Baden giftet seg med Sveriges tronarving Gustav, senere kjent som Gustav V, ble hun kronprinsesse av Sverige og Norge og hertuginne av Värmland. Victoria var oldebarn av Sveriges tidligere konge Gustav IV Adolf, og etterkommer av Gustav Vasa, noe som bidro til å gjøre henne populær i Sverige. Hennes svigerfar Oscar II ville dessuten knytte sterkere bånd mellom Tyskland og Sverige, så ekteskapet var også en politisk allianse.
Oppvekst
Victoria var eneste datter av storhertug Fredrik I av Baden og hans hustru Louise av Preussen, og således også barnebarn av den tyske keiser Vilhelm I. Hun vokste opp på slottet i Karlsruhe med sine brødre Fredrik og Ludvig. På somrene flyttet familien ut til sommerslottet i Mainau. De besøkte jevnlig slottet til den tyske keiseren i Babelsberg utenfor Berlin. Iblant gjorde de også reiser til St. Moritz i Sveits, til Frankrikes vestkyst og til badesteder i England. Det har blitt sagt at Louise var svært streng mot sine barn, og lot dem sove på harde senger i kalde rom for at de skulle herdes, noe som kan ha bidratt til Victorias dårlige helse.
Som 16-åring ble Victoria konfirmert på adventssøndagen 1878 av Badens primas, prelaten Doll. Etter dette sørget storhertuginne Louise for at det ble gitt kurs på slottet i maling, musikk, språk og historie. Av den østerrikske dirigenten Felix Mottl lærte Victoria å verdsette Wagner, og når komponisten Franz Liszt besøkte slottet, fikk Victoria bla notearkene for ham når han spilte stykker av Schubert.
Før hun traff kronprins Gustav var hun forelsket i den russiske storfyrsten Nikolaj, søskenbarn av tsar Nikolaj II. Tsaren sa nei til et giftemål mellom de to, fordi hun og Nikolaj var søskenbarn. Hennes mor ville at hun skulle gifte seg med den tyske kronprins Vilhelm, men den tyske rikskansler Bismarck sa nei til det siden også det ville innebære ekteskap mellom søskenbarn.
Spørsmålet om en passende ektefelle for kronprins Gustav hadde på den annen side sysselsatt hans foreldre siden slutten av 1870-tallet. Kong Oscar anså det som en fordel å knytte nærmere bånd til Tyskland, og en tysk prinsesse ville da ha vært å foretrekke. I den svenske pressen ble det spekulert i et giftermål med prinsesse Viktoria av Hessen-Darmstadt. Dronning Sofia ville at man også skulle vurdere noen fra det britiske kongehuset, og kronprins Gustav møtte dronning Victorias yngste datter Beatrice av Storbritannia uten at det vekket noen interesse.
Giftemål og familie
Resten av sommeren oppholdt Victoria seg i Baden, og med sine foreldre i St. Moritz. Victoria lærte seg svensk. Til hennes fødselsdag i august kom kronprins Gustav på besøk. For å lære henne om de politiske forholdene i Sverige, ble professor skytteanus Oscar Alin engasjert. Kong Oscar II gav henne senere personlig et kurs i den svenske konstitusjonens historie.
Paret bosatte seg så i Stockholms slott. Etter festen reiste paret tilbake til Tyskland for å treffe Victorias foreldre og andre slektninger. Paret besøkte også dronning Louise, som var Gustavs kusine. I februar og mars 1882 besøkte kronprinsparet Kristiania, som var navnet på Norges hovedstad den tiden. Kronprinsparet var også kronprinspar i Norge, da Norge og Sverige var i union.
Victoria deltok også ivrig i sosietetslivet i Stockholm. Hun arrangerte ball, basarer og tilstelninger for kunst. Hun ble kjent for sitt engasjement innen veldedighet, og det var også ofte grunnen til de sammenkomstene og festlighetene hun holdt. Hun hadde imidlertid problemer med å omstille seg til tradisjonene i det svenske hoffet, og forsøkte forgjeves å innføre tyske seremonier og monarkiske system som var betydelig mer formelle.
Victoria kunne også vise til andre sider, spesielt når det kom til spørsmål om kunstneriske utførelser. I 1887 satte hun og ektemannen opp skuespillet Legenden om den hellige Elisabeth på Musikalske Akademien, og opptådte selv i hovedrollene foran et utvalgt selskap. Inntektene gikk til veldedige formål. Så lenge hun hadde helsen i behold, levde Victoria et aktivt friluftsliv, og hun pleide å ri sammen med sin mann Gustav.
Sommeren 1882 ble det klart at dronning Victoria var gravid, og i oktober 1882 fødte hun sønnen Gustav Adolf. Kong Oscar hadde lagt ned forbud mot at prinsen skulle gis tyske navn, og han ville ikke at hans sønnesønn skulle bli kalt for Fritz eller Wilhelm, men Victoria gav likevel den nyfødte Fredrik Vilhelm som mellomnavn. Etter fødselen var Victoria syk, hun hadde luftveisplager. I 1884 ble Wilhelm født, og i 1889 sønnen Erik. Erik var mye syk. Han led av epilepsi, og var noe tilbakestående. Fødselen var vanskelig, og han ble i ettertid rammet av Victorias lungeinfeksjon, som hun egentlig aldri ble frisk fra.
På somrene flyttet kronprinsparet med sine barn ut til Tullgarns slott. Slottet ble imidlertid ansett for å være for fuktig for Victorias helse, så hennes foreldre forberedte seg på byggingen av en ny sommervilla på et tørrere sted. Riksantikvar Hans Hildebrand anbefalte Öland, så sommeren 1902 reiste kronprinsparet langs Ölands vestkyst med kong Oscars lystyacht Drott. I Räpplinge sogn fant Victoria selv et passende sted i en løvskog nær Borgholms slottsruiner. Oppdraget med å tegne huset ble gitt til Torben Grut, en arkitekt som på den tiden var nærmest ukjent. Grut hadde først tegnet en villa i nordisk stil, men Victoria ville ha et sommerhus i italiensk stil, og det ble gjort endringer for å gjennomføre dette. Det ser ut til at arkitekt Grut hadde en begrenset innflytelse på villaens utseende, alle viktige beslutninger ble fattet av Victoria selv og hennes lege, Axel Munthe. Hennes forbilde var Munthes egen sommervilla på Capri, San Michele. Plassen foran Solliden ble fylt med antikke statuer, kopier av Munthes skulpturloggia i San Michele. I september 1903 kunne Victoria selv nedlegge grunnsteinen, og i 1906 var Solliden klart for innflytting.
Da hennes svigerfar, kong Oscar II, avgikk med døden 8. desember 1907, ble dronning Victoria dronning av Sverige. Året som fulgte, var fylt med mottagelser, statsbesøk og andre offisielle plikter. Blant annet besøkte kong Edvard VII av Storbritannia, dronning Alexandra og deres datter prinsesse Victoria av England, Sverige 27. april 1908. 18. februar samme år deltok dronningen ved innvielsen av Kungliga Dramatiska Teatern, med dets urframførelse av August Strindbergs Mäster Olof. Selv reiste hun blant annet til London, Paris, Berlin og Wien. Sommeren 1908 utnevnte keiser Vilhelm henne til hedersoberst i Das Stettiner Füsilier-Regiment No. 34.
Under de nærmeste årene ble det mange slike offisielle besøk. I 1913 tok kongeparet imot statsbesøk av kong Viktor Emmanuel III av Italia og dronning Elena. Så lenge hun klarte, deltok hun også i uformelle samtaler med representanter for svenske politiske partier, og hun hadde spesielt tett kontakt med Arvid Lindman, som hun også brevvekslet med.
Prins Wilhelm giftet seg i 1908 med den russiske storfyrstinnen Maria Pavlovna. Victoria var ikke til stede under vielsen, men brudeparet besøkte henne i Karlsruhe under deres bryllupsreise. Maria trivdes ikke i Sverige, og skrev i sin dagbok: ''«En fruktansvärd tanke – år efter år med denne unge gubbe och omgiven av den där idiotiska familjen! Min Gud!»'' Høsten 1913 forklarte hun for sin ektemann at hun ville skilles, og reiste så til Paris. Etter skilsmissen tok Victoria hånd om deres fire år gamle sønn Lennart, som fikk bo i Stockholms slott i et rom like ved Victorias. I sine memoarer beskriver han Victoria som svært streng, tradisjonsbunden og konservativ med en sterk religiøs tro: ''«'Victoria' var ofta otroligt hård och sträng, familj och hov darrade i lika måtto. Då var hon hög och kall och oåtkomlig och det var inte möjligt att rubba järnpansaret så mycket som en millimeter.»'' På den annen side var hun også kjærlig, og kunne finne på lange fortellinger som hun fortalte for sine barnebarn. Gavmildhet var et framtredende trekk ved henne: «Jag har endast sällan, kanske aldrig, upplevt en mänska som så kunde gå upp i givandets glädje.»
Benin under Paralympiske sommerleker 2012
Benin deltok under Paralympiske sommerleker 2012 i London, Storbritannia, fra 29. august til 9. september 2012.
Victoria av Baden
Giftemål og familie
I september 1918 døde hennes yngste sønn Erik av en dobbeltsidig lungebetennelse. Prinsen bodde de siste årene av sitt liv ved Drottningholm. Etter hans begravelse i Riddarholmskyrkan ble det utropt seks måneders hoffsorg.
Under krigen reiste Victoria fire ganger til Tyskland for å besøke sin mor i Baden. En måned etter Eriks begravelse reiste Victoria, hedersoberst av Stettin, tilbake til Baden. Der fikk hun oppleve den tyske kapitulasjonen, og i et brev til Sven Hedin skrev hun: ''«Jag känner mig som jag blödde av obotliga sår och jag blyges för mitt land, mitt stolta härliga Tyskland, som stod så högt och sjunkit så djupt. Guds vägar är sannerligen outgrundliga.»'' Keiserdømmet Tyskland falt etter at keiser Vilhelm II av Tyskland abdiserte den 9. november 1918, under novemberrevolusjonen og kapitulasjonen. Av frykt for å bli angrepet flyktet alle på slottet, erkehertuginne Lousie inkludert, først til slottet i Zwingerberg, senere til slottet ved Bodensjøen, og til slutt til slottet i Mainau. Victoria var nødt til å bli i Tyskland i seks måneder, til den politiske situasjonen i Tyskland hadde roet seg. Først i 1919 kunne hun vende tilbake til Sverige. En måned senere falt monarkiet i Tyskland, og Weimarrepublikken ble utropt.
Til tross for at helsen hennes var dårlig, fulgte hun kongen på offisielle besøk til langt inn mot slutten av sitt liv. I 1924 besøkte kongeparet Dalarna. 21. til 24. august 1925 reiste dronning Victoria med kongen og utenriksminister Östen Undén på statsbesøk til Finland. Dette var det første statsbesøket som ble avlagt i Finland etter at landet ble uavhengig, og et av hennes siste offisielle oppdrag.
Politisk interesse
Victoria var politisk konservativ, og tilhenger av den personlige kongemakten: ''«Nog vet jag att jag är en vanlig dödlig, men kungadömets princip är viktig. Vi representera i landet utanför och över partierna kontinuiteten, som ej beröres av åsikter eller hänsyn till meningar. Jag är fullt medveten om att jag inte är märkvärdigare än andra, men vår furstliga plikt ålägger oss att fordra att principen respekteras.»'' Kongemaktens prinsipp innebar at en person var kalt av Gud til personlig å lede et folk, med full handlingsfrihet, for deres eget beste. Hennes sjelesørger var biskop Gottfrid Billing, som også var høyreleder i riksdagens första kammere.
Den politiske utviklingen i Sverige foruroliget Victoria. I et brev fra 1911 skrev hun til grev Ludvig Douglas og bad han om å bli Riksmarskalk: «När det ohyggliga ögonblicket är inne – jag kan ej beteckna det med andra ord – då förr eller senare ett vänsterministerium måste bildas, då behöver Konungen en tillgiven och pålitlig man i sin närhet[...]» Samme år tiltrådte den liberale Staaff som statsminister for andre gang, mens hun forgjeves hadde arbeidet for å få Lindmans høyreregjering til å bli sittende. Victoria beundret den oppdagelsesreisende Sven Hedin. Hun støttet de krav innen forsvarspolitikken som ble framført i Borggårdstalen som ble skrevet av ham, og renskrev det før talen ble holdt. Hun stod imidlertid ikke ved kong Gustav ved Borggården da talen ble lest opp, og hun stod heller ikke på slottsbalkongen da hennes ektemann og sønn trådte fram som Sveriges nye konge og kronprins i 1907. Hun bevitnet begivenhetene i sikkerhet fra sin leilighet. Borggårdskrisen ble en personlig triumf for Victoria – statsminister Staaff og hans ministre ble tvunget til å gå av.
Interesse for sosiale spørsmål
Da dronning Sofia åpnet Sophiahemmet i 1887, hjalp Victoria til, og etter Sofias bortgang ved årsskiftet 1913/14, overtok Victoria selv styringen med hjemmet.
Stiftelsen Drottning Victoria Örlogshem ble stiftet i Stockholm i 1908. Formålet var å sørge for at vernepliktige ved flåten, andre ansatte i forsvaret, medlemmer av forsvarets frivillighetsorganisasjoner og marine kameratforeninger kunne få innkvartering til fornuftige priser i hovedstaden. Hjemmet finnes fortsatt på Blasieholmen i Stockholm.
Ved utbruddet av første verdenskrig var Victoria med å organisere nødhjelp for de mest trengende, Centralkommittén för samordning av särskild hjälpverksamhet. Komitéen fordelte blant annet karbidlamper, såkorn og babyklær til de mest trengende. Centralkommittén sørget også for at det ble åpnet et aldershjem for samer i Karesuando.
Til Victorias 60-årsdag i 1922 ble det arrangert en innsamling, hvor det ble samlet inn 170 000 svenske kroner. Pengene ble brukt til å kjøpe den gamle kongsgården utenfor Borgholm. Kongsgården ble gjort om til et hvilehjem for kvinner, en husholdningsskole og en hageskole, og det hele sto klart i 1924.
Helse
Victoria hadde allerede fra ung alder av problemer med sin helse, med kronisk hoste og luftveiskatarr. Gjennom 1880-årene tilbragte hun vintrene i Mainau eller ved Bodensjøen, og senere overvar hun vintrene i Roma. Etter prins Eriks fødsel fikk hun problemer med luftveiene, og hadde problemer med den kalde vinteren i Sverige. Oscar II klaget i sine memoarer på at hun, til tross for sine stadige reiser til sydlige strøk, aldri ble bedre. Kongens helse innebar at han ikke kunne tillate at den stedfortredende regenten kronprins Gustav forlot landet, og at han var bestemt på at kronprinsens verv skulle være uavbrutt, noe som hindret ektefellene i å treffe hverandre på vintrene.
På 1890-tallet fikk Victoria dessuten problemer med sin høyre arm, og gikk i perioder med armen i bind. Hun fikk også problemer med øynene, og mistet etterhvert synet på det ene øyet.