cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Porajmos
Andre verdenskrig i Norge
I 1934 ble 68 romfolk, de fleste norske statsborgere, nektet innreise til Norge. Ragnvald Konstad, sjef for sentralpasskontoret, uttalte da «Det er meg en sann fryd å nekte dem adgang.» Paal Berg uttalte om lovgrunnlaget for innreisenekt: «Denne loven er ny, men trenger inge nærmere begrunnelse.» De ble stanset av både svenske og danske myndigheter da de ville forlate Tyskland, og endte deretter opp i Belgia. Vinteren 1943-1944 ble 66 medlemmer av romfamiliene Josef, Karoli og Modis internert og deportert fra Belgia til Auschwitz-Birkenaus sigøyneravdeling. De fleste av de deporterte norske romene ankom leiren i store familier, og alderen varierte fra elleve måneder gamle barn til kvinner og menn på godt over 60 år. Dødeligheten i sigøynerleiren var svært høy grunnet underernæring, og de fleste var allerede døde da de gjenlevende fangene ble myrdet i gasskamrene 2.- 3. august 1944. Innen august 1944 var de fleste romfolk i sigøyneravdelingen gasset og kremert. Zolo Karoli (født 1921) ble skutt og drept i Buchenwald to dager før leiren ble frigjort av amerikanske styrker i april 1945. Bare fire personer overlevde. Frem til 1956 da «sigøynerparagrafen» ble endret fikk de fortsatt ikke adgang til Norge. På 1950-tallet kom medlemmer av Karoli- og Josef-familiene til Norge og etter flere rettssaker fikk de norsk pass.
Niqqud
Niqqud (eller nikkud, hebraisk: ) er et vokalpunkt-system som er brukt i hebraisk skriftspråk. For ikke å endre på den opprinnelige konsonantteksten, så ble vokalene utviklet slik at de ble skrevet som prikker og streker, over, under og midt i konsonantene.
Allington (Dorset)
Historie
I senere år har det, etter lang tid med stillstand, vært en del byggeprosjekter i utkantene av landsbyen. På Allington Hill anla sir William De Legh en kirkegård, Bridport Cemetery, hvor han betalte en penny for hvert lepraoffer som ble gravlagt der for å sørge for at de fikk en kristen begravelse.
Niqqud
Opprinnelig hadde ikke hebraisk skriftspråk vokaler. Man brukte matres lectionis for å indikere vokaler. Etter hver fant man ut at matres lectionis ikke var tilstrekkelig. Det ble derfor satt i gang arbeid med å utvikle systemer for å få vokaler inn i skriftspråket. I tidlig middelalder ble det utviklet flere typer vokalpunkt-systemer, men den mest utbredte (og som blir brukt i dag) ble utviklet av Masoretene i Tiberias. I tillegg til vokalpunktene ble det også utviklet et komplisert system av symboler som skulle tjene som tegnsetting og som ville hjelpe leseren til en mer korrekt uttale.
Allington (Dorset)
Historie
Det er hele 15 merkede turstier som går gjennom landsbyen.
Niqqud
Vokalpunktene
Tabellen nedenfor bruker konsonantene, , eller , der de måtte passe inn, for å demonstrere hvor niqqud plasseres i forhold til konsonantene. Hebraisk leses fra høyre mot venstre, og vokalen leses etter konsonanten den hører til. Der andre konsonanter brukes, så er de en del av vokalen (enkelte vokaler har en bestemt konsonant som hører til). Uttalen kan variere, men tabellen nedenfor viser den uttalen som de fleste israelere bruker.
Urmiasjøen
Urmiasjøen (, Daryāche-ye Orūmiyeh; aserbajdsjansk: اورمیا ﮔﺆﻟﻮ, Urmiya gölü) er en saltsjø i det nordvestlige Iran.
Pitch (vinkel)
Propell- og turbinblader
En turbin kan sies å fungere omvendt av en propell, da den i stedet tar opp bevegelsesenergi, men dets pitch er like betydningsfull.
Niqqud
Vokalpunktene
Hebräisches Alphabet
Andefamilien
Typeslekten defineres av typearten for slekten Anas og er synonym med stokkand (A. platyrhynchos), som ble beskrevet av den svenske naturforskeren og legen Carl von Linné (Linnaeus) i 1758.
Biologi
Artene har en bred (plump) og avlang kropp med korte eller semikorte skjellkledde lemmer. Hodet er lite i forhold til kroppen og nebbet er ofte flatt og avrundet eller konkavt. Hos mange av artene er nebb også utrustet med en såkalt nebbnegl ytterst. Neglen ender i en liten krok og fungerer som et arbeidsredskap for fuglene, enten for grave i bunnslammet eller for å fange fisk og bløtdyr med. Halsen varierer i lengde fra semikort hos ender til semilang hos gjess og svært lang hos svaner. Fordi føttene er plassert langt bak på kroppen, har artene et vaggende ganglag. Vingene er relativt korte i forhold til kroppen, selv om trompetersvanen (Cygnus buccinator) kan ha et vingespenn på opp mot 230–260 cm.
Björn Ferry
Karriere
Björn Ferry debuterte verdenscupen i 2001 i Hochfilzen. Han kom på poengplass (blant de 30 beste) allerede i sitt tredje renn. Ferry vant seks individuelle renn i verdenscupen. De to første er fra jaktstarter i Antholz, henholdsvis i sesongen 2007/2008 og 2008/2009.
Ron Dennis
Ron Dennis (født 1. juni 1947) er en tidligere sjef/eier av Formel 1-teamet McLaren fra 1980 til 2017 da han solgte alle aksjer McLaren Company.
Porajmos
Andre verdenskrig i Norge
Den tyske okkupasjonsmyndigheten i Frankrike bestemte høsten 1940 at alle «nomader» skulle interneres. Blant de 184 internerte i Darnétal, Normandie, var to norske familier, elleve personer i alt. De ble ansett som statsløse fordi deres norske statsborgerskap var inndratt før krigen. I familien Josefs pass fra 1930 er «norsk» (for statsborgerskap) overstrøket og erstattet med «ingen». De endte opp i en leir i Maine-et-Loire, omgitt av strømførende gjerde. Sommeren 1943 ble de satt fri og bosatt i området, noen av dem kom tilbake til Norge i 1954 ved å krysse grensen på et ubevoktet sted.
Ed Banger Records
Ed Banger Records er et fransk plateselskap som gir ut elektro- og housemusikk. Plateselskapet ble startet i 2002 av Daft Punks manager Pedro «Busy P» Winter, og har sluppet musikk med artister som Uffie, SebastiAn, Justice og DJ Mehdi.
Björn Ferry
Karriere
Under OL 2002 i Salt Lake City og 2006 i Torino startet han i alle øvelser. Den beste individuelle plasseringen var 14.-plass på sprinten i 2006. I de samme lekene kom det svenske stafettlaget på fjerdeplass. Han gikk tredje etappe på Sveriges lag som vant gull på mixed stafetten i VM i 2007 i Antholz, de andre på laget var Helena Jonsson, Anna Carin Olofsson og Carl Johan Bergman.
Under OL 2010 i Whistler gikk han inn til en åttendeplass på 10 km sprint, og han gikk helt til topps på jaktstarten. Dermed klarte en svensk mannlig skiskytter for første gang å vinne OL-gull siden Klas Lestander vant det første olympiske gull som ble delt ut i skiskyting, i OL 1960 i Squaw Valley.
Ferry er gift med håndbak-utøveren Heidi Andersson.
Ferry ble i 2010 tildelt Kongens medalje «för idrottsbragd som skidåkare och OS-guld i skidskytte».
Urmiasjøen
Den var tidligere den største innsjøen i Midtøsten og den tredje største saltsjøen i verden. Grensa mellom provinsene Øst-Aserbajdsjan og Vest-Aserbajdsjan går fra nord til sør midt i sjøen. Innsjøen ligger vest for Kaspihavet og ganske nært grensene til Irak, Tyrkia, Aserbajdsjan (Nakhitsjevan) og Armenia. Byen Urmia ligger ved vestbredden av innsjøen og storbyen Tabriz omtrent 60 km øst for innsjøen. Befolkningen rundt Urmiasjøen er for det meste aserbajdsjanere, men i vest og sør er det også en del kurdere og assyrere.
Justin Yoder
Yoder har ryggmargsbrokk og hans historie blir fortalt i Filmen Miracle in Lane 2, hvor Frankie Muniz spiller Justin Yoder.
Andefamilien
Biologi
Mange av artene viser sterkt kjønnsdimorfisme, der hannen har ei mer prangende fjærdrakt enn hunnen, som ofte er kamuflasjefarget. Mange hanner får også spesielt prangende fjærdrakt i hekketiden, som mytes når hekkesesongen er på hell. Den fjærdrakten som da oppstår kalles eklipsedrakt og er uanselig i forhold til hekkedrakten. Arten mandarinand (Aix galericulata) er et eksempel der hannen får eklipsedrakt. Hos svaner, gjess og plystreender har imidlertid hannen og hunnen tilnærmet identisk fjærdrakt.
Justin Yoder
Justin er en mennonitt og i 2006 studerte han tegnspråk.
Urmiasjøen
Fysisk geografi
Ulike kilder angir en høyde over havet på 1275–1300 meter. Arealet varier mellom 4750 og 6100 km². Gjennomsnittsdybden er mellom 4,9–6,0 meter, og dybden kan øke med opptil 2 meter om våren når det er snøsmelting og mest nedbør. Innsjøen ligger i den dypeste delen av et endorheisk bekken og har ikke avløp.
Andefamilien
Biologi
Artene i andefamilien er selskapelig anlagt og opptrer som oftest i grupper. Der er tilpasset et liv nært tilknyttet vann og har svømmeføtter. De fleste artene foretrekker ferskvann, men noe er også tilknyttet sjø. I hekkesesongen har gjerne artene litt avstand mellom hekkeplassene og eteplassene. Migrerende arter danner ofte store flokker under trekk og flyr gjerne i formasjon.
Urmiasjøen
Fysisk geografi
13 permanente elver renner til innsjøen, og årlig tilrenning er 6900 millioner m³. Om våren dannes det områder med ferskvann ved elveosene. I innsjøen er det 101 øyer. Det er bygget en molo tvers over innsjøen for å få kortere vegforbindelse mellom Urmia og Tabriz. Moloen har en åpning med ei bru på 1,5 km, men er likevel et hinder for strømningene.
Andefamilien
Biologi
Fuglene i andefamilien tilbringer typisk mesteparten av tiden flytende i vannflaten, men artene er individuelt tilpasset og fyller gjerne særegne økologiske nisjer. De fleste er generelt planteetere som voksne, og lever av ulike typer vassplanter, dog enkelte arter har tilpassa seg til å ete fisk, eksempelvis laksand og siland.
Urmiasjøen
Fysisk geografi
Klimaet i området er semiarid med hete somre og kalde vintre der temperaturen kan gå ned til −25 °C. Årsnedbøren i bekkenet varierte mellom 203–688 mm i perioden 1964–1992. Årsgjennomsnitt for hele bassenget i denne perioden er 372 mm. Mye av nedbøren kommer som snø, og det er mest nedbør om våren.
Andefamilien
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Carboneras (2018). Norske navn på arter følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Eventuelle benevnelser i parentes er kun midlertidige beskrivelser, i påvente av et offisielt navn på arten.
Stamtre
Stamtreet under viser slektskapet mellom de ulike delgruppene i andefamilien, som deles inn i fem underfamilier. To av underfamiliene er videre delt inn i et antall tribus. Inndelingen bygger på morfologiske og molekylærgenetiske studier og er i henhold til Boyd (2013).
Urmiasjøen
Fysisk geografi
Urmiasjøen ligger i en graben som er skapt av tektonisk aktivitet. Sjøen ligger nær grensene mellom de eurasiske, anatoliske og arabiske kontinentalplatene. Bergartene i området har en alder som varierer fra prekambrisk til svært unge sedimenter i innsjøen. Bunnen av innsjøen og de fleste øyene består av kalkstein fra kritt, mergel fra miocen og yngre sedimenter. Ingen sedimenter finnes høyere enn fem meter over dagens nivå på innsjøen, noe som tyder på at den aldri har vært mye større.
Biologi
Ved elveosene finnes det frodig vegetasjon av sumpplanter, men ute i selve innsjøen er vannet så salt at bare bakterier og encellede alger kan utføre fotosyntese. Krepsdyret Artemia lever av algene og finnes i store mengder fra begynnelsen av juni til slutten av september. Langs breddene vokser Suaeda, Atriplex, Frankenia og siv (Juncus). Det er litt takrør i elveosene, og noen steder er det buskas med tamarisk.
De store øyene har steppevegetasjon med spredte Pistacia-trær og Rhamnus- og Artemisia-busker. Den største øya, Ghoion Daghi, har nok ferskvann til å opprettholde innførte bestander av persisk dåhjort og villsau. Innsjøen er omgitt av hveteåkre i vest og sør og steppe og åser i nord og øst.
Fugler som hekker her er blant annet hvitpelikan, bronseibis, skjestork, rosenflamingo, rustand, gravand, stylteløper, avosett, armenermåke og smalnebbmåke. Det er anslått at det finnes 15 000–25 000 hekkende par flamingoer. Opptil 35 000 individer av gravand samles i august i forbindelse med myting. I trekktiden om høsten mellomlander store flokker av knekkand, svarthalsdykker, dvergsnipe, tundrasnipe og andre snipefugler.
Vannet i innsjøen er for salt til at fisk kan leve der. Elvene i Urmiabekkenet har derimot en ganske rik fiskefauna med 28 arter. Mange av artene er de samme som i Araks og Kura lenger nord, men det er også 4–5 endemiske fiskearter.
Miljøstatus
Innsjøen er beskyttet som nasjonalpark, ramsarområde og biosfærereservat. Saltet i innsjøen anses å ha medisinsk effekt, spesielt som en kur for revmatisme. Landskapet er vakkert med store saltflater og grusstrender. Det rike fuglelivet kan gjøre sjøen til et viktig reisemål for økoturisme.
Det drives omfattende saltproduksjon ved Urmiasjøen. Årlig utvinnes 400 000 tonn som brukes til produksjon av natriumbikarbonat, mens 50 000 tonn utvinnes årlig til andre formål. Det blir også produsert litt kalium, og det er interesse for også å starte utvinning av litium og brom.
Etter 2002 har store deler av Urmiasjøen tørket inn, og arealet er redusert til 12 % av det opprinnelige. Dette skyldes delvis at klimaet er blitt tørrere, men dambygging i tilløpselvene for uttak av vann til irrigasjon og andre menneskelige inngrep er også viktige. Saltutfelling skaper problemer for vannfuglene der salt krystalliseres i indre organer og på føttene.
Königsseer Ache
Königsseeache, Königsseer Ache eller Berchtesgadener Ache er en elv som begynner i Königssee i den tyske delstaten Bayern og munner ut i Salzach i den østerrikske delstaten Salzburg. Når den forlater Königssee, heter den Königsseer Ache. Ved Berchtesgaden tar den opp elva Ramsauer Ache og skifter navn til Berchtesgadener Ache. Når den krysser grensa til Østerrike, skifter den navn på nytt, og blir hetende Königsseeache resten av forløpet sitt.
Like før elven munner ut i Salzach, tappes en del av dens vann i et unikt kanalsystem (Almkanal), som forsørger byen Salzburg med vann og vannkraft. Kanalanlegget omtales som «Mellomeuropas eldste vann- og energiforsyningssystem», dets eldste deler stammer sannsynligvis fra 700-tallet. Kanalene forsyner husholdninger, fontener, små innsjøer i parker og til fiskeoppdrett, drev/driver korn-, malt- og kryddermøller, sagbruk, pumpestasjoner, smier, nødstrømaggregater og diverse fabrikker, og brukes til kjølevann for byens bryggerier og klimatisering av festspillhuset.
Akkuş
Akkuş er en by med 22 479 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Ordu. Den ligger nord for Niksar, nordøst for Erbaa, nordvest for Başçiftlik, sør for Çaybaşı og vest for Korgan.
Léon Skrbenský Hríste
Lev Skrbensky z Hriste  eller  Léon Skrbenský Hríste  (født 12. juni 1863 i Hausdorf i Mähren i Østerrike-Ungarn, nå i Tsjekkia, død 24. desember 1938 i Olomouc i Tsjekkoslovakia, nå i Tsjekkia) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Praha 1899–1916, og erkebiskop av Olomouc 1916–1920. Etter at han avgikk, trakk han saeg tilbake til et kloster. Senere flyttet han til sin brors hjem i Schönpriesen nær Aussig i Böhmen.
Han ble kreert til kardinal i 1901 av pave Leo XIII, med Santo Stefano al Monte Celio som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1903 som valgte pave Pius X, konklavet 1914 som valgte pave Benedikt XV, men på grunn av sykdom ikke ved konklavet 1922 som valgte pave Pius XI.
Pilestredet 30
Pilestredet 30 er et kvartal bestående av tre bygårder i Pilestredet i Oslo sentrum. Adressen er kjent som et kunstnerhjem ettersom maleren Edvard Munch (1863–1944) bodde her, i 30A og 30B, i sin barndom, i årene fra han var 5 til 12 år gammel (1868–1875). Kvartalet er også kjent for Blitzhuset, i 30C.
Huset var nybygget i 1868 da familien flyttet inn. Edvard Munch ble født i Løten, og da faren Christian Munch fikk en stilling ved Akershus festning i 1864, flyttet familien til Christiania. Fra 1864 til 1868 bodde de i Nedre Slottsgate 9, deretter bodde de i Pilestredet 30A fra 1868 til 1873 og siden i en større leilighet i 30B fra 1873 til 1875. Kort tid etter at familien flyttet hit, døde moren Laura i desember 1868, en hendelse som skal ha satt sterkt preg på den unge Edvard. Fra 1875 bodde familien i Thorvald Meyers gate 48 på Grünerløkka.
I voksen alder fotograferte Munch huset både fra gaten og fra bakgården.
Huset var inntil 2005 eid av Oslo kommune, som solgte 30A og 30B til Entra ASA. I 2009 rehabiliterte Entra gårdene til omsorgsleiligheter. Munch-familiens leilighet i første etasje i 30B er restaurert, men det er ennå ikke avklart om den skal bli museum eller utnyttes på en annen måte til minne om Munch.
Cyclommatus pulchellus
Cyclommatus pulchellus er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).
Utseende
En middelsstor til stor (hannen 22-46 millimeter lang), blank, mørkt brunlig hjortebille. Denne arten har mørk metallisk glans. Arten er nokså variabel i størrelsen, hos hannen er kjevene forholdsvis større jo større hannen er (allometrisk vekst). Store hanner har kraftige, krumme mandibler uten tenner i den indre delen, men med 3 skarpe tenner i spissen. Antennene er ganske lange og tynne, omtrent så lange som hodets bredde. Hodet hat opphøyde, skarpe sidekjøler og en litt vag tverrkjøl bak. Pronotum utvider seg litt forover. Dekkvingene er uten synlig punktering. Beina er slanke, lårene brunrøde på oversiden. Hunnen er mye mindre enn hannen, mørk, uten forstørrede kjever, i motsetning til hannen er kroppen tydelig og tett punktert.
Utbredelse
Arten lever på Ny-Guinea.
Marianna Longa
Longas eneste individuelle seier er seieren på 5 km klassisk i kontinentalcupen i 1999. Til gjengjeld vant hun med nesten et halvt minutt, noe som er ganske mye med tanke på distansen.
Verdenscupen
Hun debuterte i verdenscupen i 2000 med en 39.-plass på 5 km klassisk i Bormio. Hun har to pallplasseringer i verdenscupen, en andreplass på 15 km dobbel jaktstart og seier på 10 km fristil, fellesstart i sesongen 2008/09. I sesongen 2010-2011 kom Longa helt oppe på sjuendeplass i verdenscupen sammenlagt. Hun var en fast deltager på det italienske stafettlaget, der hun alltid gikk en av etappene i klassisk stil.
OL
Longa deltok under Vinter-OL 2002, og tok en 20.-plass på 10 km klassisk og 33.-plass på 30 km klassisk. Men hennes beste resultat ble sjetteplassen fra stafetten, der hun gikk sammen med noen mer kjente lagvenninner, Gabriella Paruzzi, Sabina Valbusa og Stefania Belmondo.
Paul Ludolf Melchers
Paul Ludolf Melchers (født 6. januar 1813 i Münster i Westfalen i Tyskland, død 14. desember 1895 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Köln 1866–1885.
Gżira
Gżira (maltesisk:Il-Gżira) er en by i Reġjun Ċentrali på Malta. Den ligger mellom Msida og Sliema, og grenser også til Ta' Xbiex. Byen har en befolkning på 8 029 i (mars 2014). ordet gżira betyr «øya» på maltesisk, og byen er oppkalt etter Manoel-øya som ligger like ved. Strandpromenaden i Gżira er berømt for sin utsikt over den befestede byen Valletta, som er opplyst om natten, og danner et pittoresk bakteppe til Manoel-øya, marinaen og strandpromenadens offentlige hage. Kappara ligger nær Gżira.
Paul Ludolf Melchers
Bakgrunn
Etter abitur i 1829 fra Gymnasium Paulinum studerte han filosofi i Münster og rettsvitenskap i Bonn. I 1833 tok han statseksamen og gjorde i 1834 militærtjeneste. Deretter slo han inn på den juridiske yrkesvei.
Gżira
Manoel-øya
Manoel-øya i Gżira ligger i Marsamxett-havna, opprinnelig kjent som l'Isola del Vescovo, eller il-Gżira tal-Isqof («Biskopøya»), i Malta. I 1643 bygde Jean Paul Lascaris, Stormester av Johanitterordenen, et karantenesykehus (Lazzaretto) på øya, i et forsøk på å kontrollere den periodiske oppblomstringen av pest og kolera fra besøkende skip.
Paul Ludolf Melchers
Bakgrunn
I 1839 bestemte han seg for å bli prest, og studerte katolsk teologi i München.
Gżira
Manoel-øya
Øya ble oppkalt etter António Manoel de Vilhena, en portugisisk adelsmann. Under hans lederskap ble Fort Manoel bygget i 1726. De opprinnelige planene for fortet er tilskrevet Louis d'Augbigne Tigné, og er sagt å ha blitt endret av hans venn og kollega Charles François de Mondion som ligger begravd i krypten under Fort Manoel. Den gang bestemte johanitterordenen seg for å bygge en befestet by på Manoel-øya, men bygde i stedet et fort beregnet på å huse opptil 500 soldater. Fortet har en fantastisk kvadratisk paradeplass og arkade. Nå ligger det et kapell der. Det er viet til Antonius fra Padova.
Paul Ludolf Melchers
Prest
Den 5. juni 1841 ble Melchers presteviet i Münster. I 1844 ble han subregens ved presteseminaret der, og syv år etter regens(rektor).
Gżira
Manoel-øya
Under andre verdenskrig ble Manoel-øya og fortet brukt som en marinebase for Royal Navy. St. Anthonys kapell ble nesten ødelagt etter et direkte treff av et Luftwaffe-bombefly i mars 1942.
Australomalus
Australomalus er en slekt av stumpbiller.
Gżira
Manoel-øya
I flere år nå har Manoel-øya vært et fristed for ender og andre vadefugler. Dette er anlagt og opprettholdes av frivillige, og er finansiert i sin helhet av private donasjoner..
Paul Ludolf Melchers
Prest
Fra 18. mai til 21. juli 1848 var han representant ved nasjonalforsamlingen i Frankfurt. I 1852 etterfulgte han sin onkel Franz Arnold Melchers som generalvikar for bispedømmet Münster og ble også domkapitular.
Australomalus
Utseende
Små (2-3 millimeter), bredt ovale stumpbiller.
Clavemeopedus
Clavemeopedus er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Australomalus
Utbredelse
Slekten er utbredt i Oseania (Fiji).
Gżira
Gżira i dag
Den viktigste årsaken bak områdets popularitet er at det ligger sentralt i Malta, med nærhet både til Universitetet i Malta og hovedstaden Valletta.
Paul Ludolf Melchers
Biskop
i 1857 ble han utnevnt til den første residerende biskop av Osnabrück siden sekulariseringen. Han ble bispeviet 21. april 1858 av biskop Eduard Jakob Wedekin av Hildesheim; medkonsekratorer var biskopene Johann Georg Müller av Münster og biskop Konrad Martin av Paderborn.
Australomalus
Eksterne lenker
Australomalus
Paul Ludolf Melchers
Biskop
Melchers besøkte konsekvent alle menigheter i en takt som tilsvarte at alle ble besøkt i løpet av to år, og fikk inn for styrkingen av det kristne liv gjennom folkemisjoner. Pave Pius IX utnevnte ham i 1858 også til apostolisk provikar til de nordiske misjoner.
Erkebiskop
Etter at de regulære valgomganger var slått feil ble han den 8. januar 1866 valgt som kompromisskandidat til erkebiskop av Köln. I 1867 ble Melchers formann for den tyske katolske bispekonferanse i Fulda.
Erkebiskop Melchers deltok under Første Vatikankonsil, og der var han en motstander av definisjonen av infallibilitetsdogmet, men støttet det etter at det var vedtatt.
Etter at han ekskommuniserte to prester som hadde sluttet seg til gammelkatolikkene, ble han arrestert av de politiske myndigheter, bøtelagt og dømt til seks måneders fengsel.
Den 2. desember 1875 truet presidenten av Rhinprovinsen med å forvise ham dersom han ikke fratrådte sitt embede som erkebiskop frivillig. Da erkebiskopen fant ut at man forberedte å forvise ham til Küstrin (da tysk, i dag vest i Polen), flyktet han 13. desember til det nærliggende Maastricht i Nederland der han tok tilflukt i et fransiskanerkloster. Derfra fortsatte han å lede sitt erkebispedømme, inntil han la ned sitt embede i 1885. Pave Leo XIII kalte ham til Roma og kreerte ham til kardinal, med Santo Stefano al Monte Celio som tittelkirke.
Han ble camerlengo for Den romerske kirke 1889. I 1892 sluttet han seg til jesuittordenen.
Bellevue Hospital
Bellevue Hospital er et sykehus i Kips Bay på Manhattan i New York. Det ble grunnlagt 31. mars 1736 og er det eldste offentlige sykehuset i USA. Det eies av den kommunale etaten NYC Health + Hospitals.
Sykehuset har 1,200 sengeplasser; 861 allmenne og 339 psykiatriske.
Uruguay-demningen
Uruguay-demningen er en demning med et vannkraftverk i Uruguay-elva i Argentina. Utbyggingen skjedde fra 1985 til ferdigstillelsen av anlegget i 1989.
Totalt installert vannkrafteffekt om lag 300 MW.
Demningen er en såkalt RCC betong gravitasjonsdam som er 77 meter høy og 687 meter lang. Reservoaret kan romme inntil 1.175 millioner m³ vannmasser.
Oxford–AstraZeneca COVID-19-vaksine
AZD1222, tidligere ChAdOx1 nCoV-19, er en Covid-19-vaksine utviklet av Oxford University og AstraZeneca, Vaksinen gis intramuskulært i to doser med bruk av en vektor som er et modifiert sjimpanse-adenovirus kalt ChAdOx1. Vaksinen kalles Covishield i India.
Forskningen ble utført av Jenner Institute og Oxford Vaccine Group ved Oxford University. Forskningslaget ble ledet av Sarah Gilbert, Adrian Hill, Andrew Pollard, Teresa Lambe, Sandy Douglas og Catherine Green. AZD1222 var en av 58 vaksinekandidater som gjennomgikk kliniske forsøk i 2020.
The Lancet publiserte den 8. desember 2020 resultater fra Fase III-studien. Dette var den første publiserte artikkelen om resultat av Fase III-studier for en vaksinekandidat mot Covid-19.
Den 7. desember 2020 ble det av National Health Service i Storbritannia på basis av en såkalt akuttlisensiering påbegynt vaksinering mot sykdommen, men dette skjedde med Pfizer/BioNTechs vaksinbekandidat.
Historikk
I juni 2020 bekreftet det amerikanske National Institute of Allergy and Infectious Diseases at en fase 3-studie skulle påbegynnes i juli 2020. Astra Zeneca meddelte den 31. august at selskapet hadde begynt å innrullere voksne amerikanere for tester på 30 000 personer.
Den 23. november 2020 offentliggjorde Oxford University og Astra Zeneca interimsresultater fra fase 3-studien.
Den 27. november 2020 anmodet Storbritannias regjering hos britiske Medicines and Healthcare products Regulatory Agency at myndigheten skulle bedømme AZD1222-vaksinen for nødlisens («temporary supply»).
Produksjon
Vaksinen er stabil ved normal kjøleskapstemperatur.
Godkjennelser
Vaksinen, som går under navnet Covishield i India, ble godkjent av indiske myndigheter den 1. januar 2021. . Den 4. januar fulgte Bangladesh, og 7. januar Mexico.
Bob Dole
Robert Joseph «Bob» Dole (1923–2021) var en amerikansk politiker. Han var medlem av Representantenes hus i åtte år og medlem av USAs senat i 27 år. Han var republikanernes visepresidentkandidat ved presidentvalget i 1976 og presidentkandidat ved valget i 1996.
Bakgrunn
Bob Dole kom fra en arbeiderfamilie bosatt i Russell i Russell County i Kansas. Han var sønn av Bina M. (née Talbott; 1904–1983) og Doran Ray Dole (1901–1975). familien bodde i et hus med adresse 1035 North Maple i Russell, og det forble hans offisielle residens under hele hans politiske karriere.
Utdannelse, militærtjeneste
Skadene vedvarte resten av livet i en viss grad, og gav ham begrenset førlighet i høyre arm og nummenhet i den venstre.
Etter en kort periode ved University of Arizona vendte han tilbake til Kansas og tok en jusgrad i 1952 fra Washburn University. Allerede året før hadde han imidlertid blitt valgt inn i Kansas State Assembly.
Politisk karriere
Han var medlem av Representantenes hus fra 1961 til 1969 og av USAs senat fra 1969 til 1996, altså med mange gjenvalg. Han representerte delstaten Kansas. Han var republikanernes leder i Senatet fra 1985 til 1996. Ved presidentvalget i 1976 var han Gerald Fords visepresidentkandidat. Ford tapte valget mot Jimmy Carter.
Etter en intensiv primærvalgkampanje imot fremfor alt Pat Buchanan og Steve Forbes, ble det han som stilte som republikanernes kandidat i presidentvalget i 1996 mot den sittende presidenten Bill Clinton. Som visepresidentkandidat utså han seg Jack Kemp. Men han tapte valget med klar margin. Hadde han vunnet, 73 år gammel, ville han blitt den til da eldste som hadde blitt valgt til president for første gang. Etter nederlaget trakk han seg fra politikken. Han var gift med Elizabeth Dole, som ble eget godt likt under den tapte presidentvalgkampen; hun ble senere valgt til senator for Nord-Carolina.
Den 17. januar 1997 mottok han Presidentens frihetsmedalje av president Bill Clinton.
I begynnelsen av 2021 ble Dole diagnostisert med lungekreft. Han døde den 5. desember 2021, 98 år gammel.
Katima Mulilo
Katima Mulilo (lozi for slukker ilden) er hovedstaden i regionen Caprivi i Namibia.
Tivoligarden
Tivoligarden ble opprettet i 1844 og dens første leder var N. H. Volkersen (1820–1893) som også opptrådte på teateret som Pierrot fra 1844 til kort før sin død. Gardens viktigste oppgave er å ha parader og konserter i Tivoli i København.
Katima Mulilo
Katima Mulilo hadde 22,134 innbyggere i 2001, et tall som ble estimert til å ha steget til 28,100 i 2010. Ved folketellingen i 2011 hadde byen en folkemengde på 28,362. Byen ble grunnlagt i 1911.
Tivoligarden
Tivoligarden går parader hver lørdag og søndag klokken 17.20 og 19.20 hele sommersesongen, og hver lørdag klokken 15.00 er der konsert med musikkorpset på plenen.
Katima Mulilo
Byen ligger ved riksveien B8 ved Zambezis bredder i tropisk klima. Katima Mulilos nærmeste by i Namibia er Rundu, som ligger rund 500 km unna.
Tivoligarden
Avdelingene
Tivoligarden består av 5 avdelinger av gutter i alderen 9 til 16 år og en pike:
Middletown (Connecticut)
Middletown er en by ved Connecticut River i Middlesex fylke i det sørlig-sentrale Connecticut i USA, om lag 26 km sør for storbyen Hartford. Byen har cirka 47 438 innbyggere (2005), og var i årene 1790–1990 hovedstad i fylket. Connecticut-fylkene har ikke lengre formelle hovedsteder, men Middletown er det største tettstedet i Middlesex. Folketallet er økende.
Byen ble grunnlagt i 1650 under navnet Mattabeseck.
Den 7. februar 2010 skjedde det en fatal gasseksplosjon i Kleen kraftverk i byen, hvor minst 5 mennesker døde og mange ble skadet.
Trude Stendal
Trude Margaret Stendal (født 30. mai 1963 i Bergen) er en tidligere norsk fotballspiller. Hun spilte 32 landskamper mellom 1981 og 1990. Hun ble europamester i 1987 og hun skåret også to mål i EM-finalen mot Sverige som Norge vant 2-1.
Jubomorphus
Jubomorphus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.
Utseende
Små, gulbrune biller, bakkroppen er mye bredere enn forkroppen. Hodet er omtrent så langt som bredt. Fasettøynene er små og litt utstående. Antennene er ganske lange og kraftige, lett kølleformede. Palpene (munnfølerne) har et mer eller mindre økseformet ytterste ledd. Brystskjoldet (pronotum) er rundet, noe bredere enn langt. Dekkvingene er mer eller mindre runde i omriss, mye bredere enn brystskjoldet. De to eller tre bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene.
Levevis
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.
Utbredelse
Arten er kjent fra Venezuela.
Çaybaşı
Çaybaşı er en by med 12 871 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Ordu. Den ligger nord for Akkuş, nordvest for Kumru, sør for İkizce og sørvest for Ünye.
Mesta
Mesta er organisert i tre landsdekkende forretningsområder: drift og vedlikehold, anlegg og spesialproduksjon og elektro.
Historie
Mesta ble etablert 1. januar 2003, da produksjonsvirksomheten i Statens vegvesen ble skilt ut som et eget aksjeselskap og konkurranseutsatt. Konsernnavnet Mesta er et assosiativt navn og er en konstruksjon av å mestre.
Mesta sitt største forretningsområde er drift og vedlikehold av vei, og selskapet har driftskontrakter for store deler av veinettet over hele Norge. Statens vegvesen er selskapets største kunde, men selskapet utfører også drifts– og vedlikeholdsoppdrag i andre markeder, overfor kommuner, havner, flyplasser og større bedrifter.
Elektro
Mestas Elektro sin virksomhet er i hovedsak knyttet til elektroteknisk installasjon langs vei og infrastruktur. Mesta Elektro har drifts- og vedlikeholdsavtaler for Statens Vegvesen og kommuner over hele landet. Mesta Elektro har en stor, landsdekkende prosjektavdeling som gjennomfører nybygg- og rehabiliteringsprosjekter.
Anlegg og spesialproduksjon
Mesta Anlegg og Spesialproduksjon er en landsdekkende totalleverandør som dekker hele spekteret fra komplekse, tverrfaglige anleggsprosjekter til svært spesialiserte tjenester som sikring av fjell og tunnel, til rehabilitering av broer og kaier. Fagområder:
Carsten Lütken
Carsten Johan Scheel Lütken (født 5. september 1886, død 30. september 1963) var en norsk høyesterettsadvokat, offiser og motstandsmann.
Etter Fru Ragna Nielsens skole tok han examen artium i 1904 fra Kristiania katedralskole, gikk litt på Krigsskolen og ble cand.jur. i 1909. Dernest var han to år edsvoren fullmektig i Fredrikstad, et par år hos faren (Oscar), før han i 1915 ble advokat (tok advokaturen). Han ble høyesterettsadvokat og var advokat for godseier Løvenskiold.
Under felttoget i Norge i 1940 deltok han i kampene på Ringerike og Hadeland. Lütken ble den første sjef for Milorg i Oslo og ble tatt til fange av Gestapo i desember 1941. Resten av krigen tilbrakte han på Grini og fra sommeren 1944 i Stutthof. Han returnerte til Norge i mai 1945 utmagret og syk.
På et møte i Oslo Militære Samfunn i 1948 ble Lütken med i ledelsen av en privat organisasjon med formål å overvåke medlemmer av Norges kommunistiske parti (NKP) og andre venstreradikale. Denne organisasjonen som også ble kalt femmannsgruppen opprettet undergrupper i hele landet. Suspekte personer ble registrert i et kartotek som Lütken oppbevarte på sitt kontor. Da Stay Behind-gruppene ble opprettet ble trolig Lütkens arkiv overført til etteretningsstabens sikkerhetskontor.
Lütkennupen i Heimefrontfjella i Antarktis ble i 1988 oppkalt etter ham. . Ellers var Carsten med i styret for Norges Jeger- og Fiskerforbund og med i Ørretklubben.
Familie
Han var sønn av Fredrikke Marie Scheel (1854–1940) og Oscar Martin Heidemark Lütken (1849–1917). Moren var av slekten Scheel. Selv ble Carsten gift i 1916 med Johanne Magelssen (1894–1952) og i 1935 med Karen Marie Bjørnstad (1907–93).
Frank Willy Djuvik
Frank Willy Djuvik (født 3. desember 1979 i Florø) er en norsk politiker for Fremskrittspartiet. Han er fylkesleder og gruppeleder i Sogn og Fjordane FrP samt gruppeleder i Flora FrP.
Yrkeskarriere
Djuvik var tidligere butikksjef i Lidl og åpnet en av de første Lidl-butikkene i Norge i 2004. Han var senere avdelingssjef for ISS Vedlikehold og Innemiljø i Sogn og Fjordane og Møre og Romsdal.
Politiske verv
I 2000 ble Djuvik valgt som fylkesformann i Fremskrittspartiets Ungdom (FpU) i Sogn og Fjordane, et verv som han hadde frem til 2005. Han var også fylkesformann i FpU i 2006–2007. I 2007 ble han valgt til politisk nestformann i Sogn og Fjordane FrP, men trakk seg fra dette vervet i 2008. I januar 2010 ble han valgt til ny fylkesleder i Sogn og Fjordane FrP etter Åge Starheim, og i april samme år overtok han som gruppeleder for Fremskrittspartiet på Fylkestinget i Sogn og Fjordane etter Jostein Kvalsvik.
I 2007 ble Djuvik innvalgt som kommunestyrerepresentant i Førde bystyre. Etter ett valgteknisk samarbeid med SP, Høyre, KRF og Venstre sikret FrP ordfører Nils Gjerland (SP) fire nye år mot at Djuvik ble leder i levekårskomiteen i kommunen samt at Djuvik gikk inn som styremedlem i Sunnfjord Energi. Etter en del bråk der generalforsamlingen i Sunnfjord Energi prøvde å hindre Djuvik styreplass, ble han på en ekstraordinær generalforsamling valgt inn i styret sommeren 2008. Djuvik trakk seg forøvrig fra dette styrevervet etter at han kom inn i fylkesutvalget i Sogn og Fjordane i 2010 for å hindre at det kunne stilles tvil om hans habilitet i forvaltningssaker om energi.
Til kommune- og fylkestingsvalget i 2011 stilte Frank Willy Djuvik både som fylkesordførerkandidat for Sogn og Fjordane FrP og ordførerkandidat for Flora FrP.
Til stortingsvalget 2013 var Djuvik førstekandidat for FrP i Sogn og Fjordane.
Kontroversielt blogginnlegg
I august 2012 vekket Djuvik oppsikt i riksmedia med et blogginnlegg med tittelen Eg hatar Islam og muslimar. Han beklaget senere uttalelsene.
Prosjektet «Jakten på kunsten»
Frank Willy Djuvik bruker aktivt sosiale media i sitt politiske virke. Høsten 2012 startet han sammen med veterinær og skribent Anne Viken et prosjekt kalt «Jakten på kunsten» med sikte på å belyse kunsten i Sogn og Fjordane gjennom blogg og ukentlig video på Youtube.
Cecilia Bailliet
Cecilia Marcela Bailliet (født 24. april 1969) er en norsk jurist som er professor ved Institutt for offentlig rett ved Det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo. Forskningsområdene til Bailliet er knyttet opp mot flyktningerett, folkerett og menneskerettigheter.
Bailliet gir gjerne bidrag i debatten om norsk asylpolitikk.
Hennes doktoravhandling har tittelen Between Conflict & Consensus: Conciliating Land Disputes in Guatemala (Universitetet i Oslo, 2003).
Hun var førsteamanuensis i rettsvitenskap ved Institutt for offentlig rett fra 15. november 2006. Den 1. september 2007 tiltrådte hun som professor samme sted. Bailliet var nestleder ved Institutt for offentlig rett fra 2010 til 2013.
Salzach
Salzach (uttales «z a lts-ax») er den største elven i den østerrikske delstaten Salzburg. Som en høyre (sydlig) bielv til Inn hører den til Donaus tilsigsfelt. Salzach springer ut på 2470 meters høyde i Kitzbühel-Alpene ved fjellet Salzachgeier og munner 225 km senere ved Braunau ut i Inn.
Ved sideelva Kapruner Ache ligger Kaprun vannkraftverk fra 1955, som har en installert effekt på 813 MW.
Navnet (Salz-ach = «salt-elv») kommer av at elven ble brukt for å fløte salt fra de tallrike saltgruvene i området.
Tredje Laterankonsil
Tredje Laterankonsil ble samlet i Lateranpalasset i Roma i mars 1179 (5. til 19. mars - muligens til 22. mars) som den ellevte økumeniske konsil. Pave Alexander og 302 biskoper var til stede.
Ved den enighet som ble oppnådd ved freden i Venezia i 1177 ble den bitre konflikten mellom pave Alexander III og keiser Fredrik I av Det tysk-romerske rike endelig avsluttet. Da pave Hadrian IV døde i 1159 valgte de delte kardinalene to paver: Rolando av Siena som tok navnet Alexander III, og Ottaviano di Monticelli av Roma som tok navnet Viktor IV, som til tross av at han hadde blitt nominert av færre kardinaler, ble støttet av keiser Fredrik I. Keiseren som ønsket å fjerne alt som sto i vegen for hans autoritet i Italia, erklærte krig mot de italienske statene, og særlig Kirken som hadde stor myndighet og makt. En alvorlig splittelse oppsto fra denne konflikten, og etter at Viktor IV døde i 1164 ble ytterligere to motpaver nominert i opposisjon til Alexander III: Paschalis III (1164–1168) og Calixtus III (1168–1178). Til sist, ved freden i Venezia hvor Alexander seiret, måtte han love Fredrik I at han skulle sammenkalle et økumenisk konsil.
Foruten å fjerne levningene fra den tidligere splittelsen, fordømte rådet valdensere og katarere som kjetteri og presset for å gjenopprette kirkens disiplin. Det ble også det første kirkerådet som ga lover mot sodomi, det vil her si homofil praksis. Tre sesjoner ble holdt, 5. mars, 14. mars og 19. mars og hvor 27 kanonisk lover (som regulerte kirkelig disiplin) ble kunngjort.
De viktigste av disse var:
Bibrax
Bibrax er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.
Utseende
Små, avlange, maurlignende, gulbrunlige køllebiller. Hodet er lengre enn bredt, med uttrukket "snute" og ganske små fasettøyne, antennene er omtrent så lange som kroppen, særlig det innerste leddet er sterkt forlenget, dette leddet alene er lengre enn hode + pronotum. Pronotum er rundet. Dekkvingene er nokså korte, nærmest trekantede. Beina er lange med tydelig klubbeformede lår.
Utbredelse
Arten er kjent fra Panama.
Hetlandshallen
Hetlandshallen er en idrettshall på Kristianslyst i Stavanger som stod ferdig i 1971. Hallen ligger like ved Kristianslyst skole. Hallen er en «kombihall» og består av både svømmehall og idrettshall. Idrettshallen har en tilskuerkapasitet på 800 og gulvflaten er 44 gange 22 meter, dekket med parkett. Her er det en idrettsflate som kan brukes som innebandybane og håndballbane, og som i tillegg kan deles opp til å bli fire volleyballbaner og et område med fire badmintonbaner eller fire mindre basketballbaner. Det er også seks garderober, egen scene, et styrketreningsrom og møterom. Viking og Hinna håndball har mest tilhørighet her. Svømmehallen har et basseng som er 25 meter langt, med fem baner og stupebrett. I tilknytning til svømmehallen er der også to garderober, badstue og tre solsenger. Svømmehallen er tilrettelagt for aktivt bruk av alle skolene i Stavanger på dagtid og som treningsarena for svømmeklubbene i kommunen på kveldstid. Det er også publikumsbading enkelte dager i uken. Det er også gode utearealer i tilknytning til hallen, med blant annet fotballbaner og sandvolleyballbaner. ,
Ekte krokodiller
Se tekst
Ekte krokodiller (Crocodylus) er en av tre slekter i delgruppen egentlige krokodiller. Slekten består av 12 arter, deriblant verdens største nålevende reptil – saltvannskrokodillen.
Arter
Spisskrokodille Panserkrokodille Orinocokrokodille Australsk krokodille Filippinsk krokodille Morelets krokodille Nilkrokodille Ny-Guinea-krokodille Sumpkrokodille Saltvannskrokodille rutekrokodille Siamesisk krokodille
NorWave
NorWave ble lansert som begrep i forbindelse med filmfestivalen i Cannes i 1997, der Norge deltok med to filmer i sideprogrammet, for første gang på flere år. Filmene var Budbringeren av Pål Sletaune og Insomnia av Erik Skjoldbjærg, begge debutanter. Budbringeren vant Mercedes Benz-prisen. NorWave er en sammensetning av ordene Norway og Wave, der bølge i filmsammenheng ofte henviser til fremveksten av en ny generasjon filmskapere som gjør seg gjeldende med til dels et nytt filmspråk, og med internasjonal appell (jfr. den nye franske bølgen). NorWave ble aktivt brukt som begrep av markedsføringen av norsk film av Norsk filminstitutt, og ble også anvendt av enkelte internasjonale filmkritikere i forbindelse med anmeldelser og omtaler av norske filmer. Begrepet ble imidlertid kortvarig. De kommende årene var svake for norsk film, og begrepet forsvant. Det dukket opp igjen i 2006, som var et uvanlig godt år for norsk film, med deltakelse med tre filmer i sideprogrammet i Cannes: Uro av Mathias Faldbakken, Den brysomme mannen av Jens Lien og Slipp Jimmy fri av Christopher Nielsen. I tillegg vant Bobbie Peers pris for beste kortfilm med Sniffer.
Allington
Allington kan vise til flere steder i England
Family Favourites
Family Favourites (bedre kjent under dets senere navn Two-Way Family Favourites) er et britisk musikalsk radioprogram som ble sendt på flere av BBCs radiokanaler fra 1945 til 1980. Det var en ønskekonsert med det øyemål å bygge bro mellom familier hjemme i Storbritannia med britiske militære styrker i Vest-Tyskland eller annetsteds utenfor hjemlandet. Programmet gikk søndager ved lunchtider og hadde svært mange tilhørere. Da det var på høyden av sin popularitet hadde de rundt 20 millioner ukentlige lyttere i Storbritannia og ytterligere syv millioner i Vest-Tyskland.
Programmet var en etterfølger til Forces Favourites som gikk under annen verdenskrig.
Som kjenningsmelodi hadde det With a Song in My Heart (til å begynne med spilt av Andre Kostelanetz og hans orkester) og programlederne vekslet mellom BBCs mest kjente radiostemmer, som Cliff Michelmore, Jean Metcalfe, Bill Crozier i Köln, Michael Aspel, Judith Chalmers og Sarah Kennedy. Den siste programlederen i Storbritannia var Jean Challis.
Programmet ekspanderte til fjernere himmelstrøk av Commonwealth, med radiostemmer som Bill Paull i Toronto, June Armstrong-Wright i Hongkong, Ross Symonds i Australia and Marama Martin i New Zealand.
Mimoleiopus
Mimoleiopus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.
Utbredelse
Arten lever på Sumatra.
John Simpson
John Cody Fidler-Simpson (født 9. august 1944 i Cleveleys i Lancashire) er en britisk journalist som arbeider som utenrikskorrespondent for British Broadcasting Corporation (BBC).
İkizce
İkizce er en by med 14 305 innbyggere (2017) i den tyrkiske provinsen Ordu. Den ligger nord for Çaybaşı, sør for Terme og sørvest for Ünye og øst for Salıpazarı.
Pakistan kjernekraftverk
Pakistan kjernekraftverk (også kalt PNPFC – Pakistan Nuclear Power Fuel Complex) er et kjernekraftverk som produserer anriker uran og produserer noe elektrisk kraft i Kundian i Punjab-provinsen, 175 km sør for Pakistans hovedstad Islamabad. Reaktoren inngår i Chashma-komplekset. Anlegget er ikke fullstendig utbygd, og byggingen skjer i samarbeid med Kina. Målet med prosjektet er å gjøre seg fullstendig uavhengig av utenlandsk hjelp i utbyggingen. Rundt 90 % av arbeidet ved anlegget er ferdig, og normal drift vil mest sannsynlig starte i slutten av 2010. Rekatoren som er drift (2009) har en effekt på 300 MW, men lite av dette brukes til strømproduksjon.
Øivind Wilhelmsen
Øivind Wilhelmsen (født 1985) er en norsk forsker. Han er professor i fysikalsk kjemi ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). Her leder han termodynamikk­gruppen, og han er sjefsforsker ved PoreLab, et senter for fremragende forskning. Hans fagområde er termodynamikk, med fokus på ikke-likevekts termodynamikk.
Pakistan kjernekraftverk
Pakistans kjernekraftprogram
Pakistan har lansert et program for å øke landets kapasitet for kjernekraftproduksjon til 8 800 MW innen 2030, eller omtrent like mye som verdens største kjernekraftverk (i Japan) kan generere. Utbyggingen av kapasitet på kort sikt planlegges slik:
Fram til 2030 er regjeringens ønske å installere i alt 8 800 MW kjernekraftkapasitet i Pakistan. Fullføringen av planlagte utbygginger avhenger derimot at Kina får tillatelse til å eksportere anleggene i lys av Ikkespredningsavtalen.
Øivind Wilhelmsen
Da han mottok Forskningsrådets pris for unge fremragende forskere, sto det i juryens begrunnelse at Wilhelmsens forskning har ledet til nye og originale ideer og bidratt til ny og økt forståelse av boble- og dråpedannelse på nano­skalanivå. Forskningen har anvendelses­potensial innen materialteknologi og biologiske systemer.
Utdannelse og profesjonell karriere
Wilhelmsen forsvarte sin Ph.d. i fysikalsk kjemi ved NTNU i 2015, med avhandlingen Equilibrium and nonequilibrium thermodynamics of planar and curved interfaces. Han har arbeidet som forsker og seniorforsker ved SINTEF Energi siden 2010. Mellom 2016 og 2021 var han professor II ved Institutt for energi og prosessteknologi ved NTNU. I 2021 ble han ansatt som professor i fysikalsk kjemi ved NTNU.
Han har vært gjesteforsker ved flere utenlandske universiteter: ETH Zürich, Universitetet i Barcelona, Imperial College London og Universitetet i Stuttgart.
Priser og utmerkelser
Wilhelmsen har mottatt både nasjonale og internasjonale priser for sin forskning:
Maxi 77
Maxi 77 er en seilbåt produsert av Maxibåtar i Mariestad i Sverige. Den ble først introdusert på markedet i 1972. Den ble igjennom sin produksjonsperiode levert i mange forskjellige versjoner. De første hadde brune linjer, men allerede i 1973 gikk de over til grønne linjer. I 1975 ble de levert med blå linjer, som er de linjene maxi er mest kjent med. Frem til 1978 ble linjene malt på, men i 1978 gikk de over til å teipe linjene på. Den største endringen på båten kom i 1975. Da ble dekket hevet og dørken senket. I tillegg ble taket trukket noe lengre akterut. Fra og med 1975 ble kjølen festet i to tversgående bjelker, noe som økte styrken. Fra 1977 ble røstjærnene forsterket og i 1978 ble de levert med rigg fra Seldén.