cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vårsøghelga
Diktet «Vårsøg», skrevet av Hans Hyldbakk og tonesatt av Henning Sommerro, har gitt namn til festivalen. Hyldbakk og Sommerro har satt sitt preg på arrangementet som har sitt utspring fra deres forfatterskap og musikk. Vårsøghelga er en allsidig kulturfestival for alle aldersgrupper, med et stort spenn i uttrykk og sjangrer, både når det gjelder musikk, kunst, litteratur og lokal mat. Her finner du alt fra f.eks viser, pop, rock, samtidsmusikk, jazz, klassisk, folkemusikk, i tillegg til teater, dans, debatt og kunstutstillinger. Både lokale, nasjonale og internasjonale navn står på programmet. Mere info på www.varsoghelga.no. På Vårsøghelga 2020, som blir arrangert fra 21.-24. mai, kan du oppleve artister som bla : Haddy Njie, Polkabjørn&KleineHeine, Nils Arne Eggen, Henning Sommerro, stjernekokk Live K Edvardsen, luftforsvarets musikkorps, Beate Mordal, Gerd Stolsmo mm
Dråpe
En dråpe er en liten mengde væske, som er helt eller nesten helt avgrenset av frie overflater. Den enkleste måten å lage en dråpe er å la væske renne sent fra den laveste enden av en vertikal og smal sylinder. Når den hengende dråpen blir stor nok, blir den ustabil og løsner. Dråper kan også dannes ved kondensasjon av en underkjølt damp eller ved atomisering av større væskemengder. Vekten på den største dråpen som kan henge fra enden av en sylinder med radius a er omtrent:
der λ er overflatespenningen til væsken og α er kontaktvinkelen med sylinderen. Dette forholdet er grunnlaget for en nyttig metode for å måle overflatespenningen på.
På grunn av den forskjellige brytningsindeksen til vann og luft, kan regndråper refraktere og reflektere sollys og regnbuer oppstår.
Eksterne lenker
څاڅکې
Polynesiske språk
De polynesiske språkene er en undergruppe av de oseaniske språkene, en gren av de austronesiske språkene. Gruppen polynesiske språk omfatter ca. 30 språk med tilsammen en million brukere. De fleste brukerne er bosatt i Mikronesia, Melanesia og Polynesia. De mest kjente polynesiske språkene er tongansk, samoansk, tahitisk, maorisk og hawaiisk.
Det eneste språket innen den polynesiske språkgruppen som har hatt et eget skriftsystem er rapanui, språket på Påskeøya. Alle levende polynesiske språk skrives med det latinske alfabetet.
Språkene er kjent for å ha et svært enkelt lydsystem med mellom åtte og tolv konsonanter og fem vokaler. Flere konsonanter etter hverandre brukes ikke. Denne enkelheten fører til at språkene har mange homonymer. Grammatikalsk sett er språkene analytiske, siden de ulike grammatikalske betydningene uttrykkes ved bruk av partikler.
Ord som tabu og engelske tattoo er europeiske lånord fra det polynesiske språket tahitisk.
Arkhytas
Arkhytas (gresk: Αρχύτας, født 428 f.Kr. i Tarentum, Magna Graecia i dagens Italia, død mellom 355 og 350 f.Kr.) var en filosof, matematiker, astronom, statsmann og militærstrateg fra antikkens Hellas.
Arkhytas' far var sannsynligivs Hestiaios. Ifølge andre, mindre troverdige angivelser var farens navn Mnesagoras, Mnasagetes eller Mnesarkhos.
Av Arkhytas elever er bare matematikeren Eudoksos fra Knidos kjent ved navn.
Artenes opprinnelse
Artenes opprinnelse er Charles Darwins mest kjente bok. Darwin presenterer i boken sin evolusjonsteori, der populasjoner utvikler seg over flere generasjoner gjennom naturlig seleksjon. Boken regnes som en av de viktigste vitenskapelige bøkene gjennom tidene. Den la grunnlaget for moderne evolusjonsbiologi og gav en samlet teori for forklaringer innen biologifaget. Bokens første opplag på 1250 eksemplarer kom ut den 24. november 1859 og ble utsolgt samme dag. Det andre opplaget ble også utsolgt innen utgangen av året 1859. Darwin reviderte boka for å svare på kritikk den hadde mottatt, og bokens sjette og siste utgave ble gitt ut i 1871.
Bokens innhold
Darwin omtalte Artenes opprinnelse selv som «et eneste langt argument» for evolusjon. Han gikk ytterst grundig til verks, og presenterte omfattende dokumentasjon på Evolusjonstanken i seg selv var ikke ny, og mange av Darwins samtidige hadde akseptert den i det minste som en mulighet. Det som manglet, var imidlertid en forklaring på prosessene bak evolusjonære endringer. Naturlig seleksjon var denne forklaringen, og utgjorde derfor bokens hovedtema.
Bokens største mangel lå uten tvil i at arvelæren enda ikke var blitt kjent. Darwins viste at egenskaper gikk i arv i naturen, men var ikke i stand til å forklare hvordan. Darwin var nøye med å påpeke dette og annet han anså som svakheter og uløste sider ved sin teori. Dermed var hans fremgangsmåte i overraskende stor grad i overensstemmelse med dagens syn på vitenskapsteori (jf. falsifikasjonisme).
Også Darwins innsikt i betydningen og utstrekningen av variasjon innen arter var banebrytende. Han dokumenterte variasjon både innenfor og mellom populasjoner, kjønnene og såkalte morfer.
Utgivelsens forhistorie
Det som fremskyndte publikasjonen, var et brev fra en yngre kollega, Alfred Russel Wallace, der denne skisserte en identisk teori. Mens Darwin fortvilte over at han ikke hadde rukket å bli den første oppdageren av naturlig seleksjon, arrangerte andre kolleger et møte hos Linnean Society i London den 1. juli 1858, der en felles publikasjon av Darwin og Wallace ble lest opp. Hovedpersonene var forhindret fra å delta, Darwin fordi han var i sin yngste sønns begravelse, og Wallace fordi han oppholdt seg på feltarbeid på Borneo. Artiklene ble publisert i Journal of the Proceedings of the Linnean Society, Zoology – med Darwin som førsteforfatter.
Etter dette begynte Darwin for fullt med å skrive et sammendrag av boken sin. Det er dette «sammendraget» (på 502 sider) som ble til Artenes opprinnelse, utgitt av John Murray i London. Darwin ga senere opp planene om å publisere «hele boken», men deler av den utkom blant annet i 1868 i hans bok The Variation of Animals and Plants under Domestication. Natural Selection forble et manuskript helt frem til 1975 da den ble transkribert og utgitt.
Wallace blir vanligvis ansett som medoppdager av naturlig seleksjon. Likevel er det nok berettiget at Darwin nevnes først, ikke bare fordi han var klart først av de to om å oppdage (om enn ikke publisere) prinsippet, men også fordi han var den som hadde samlet den utfyllende dokumentasjonen som la grunnlaget for at teorien ble akseptert av fagfeller.
Mottakelsen av boken
Darwins lære kom i direkte motsetningsforhold til skapelseslæren. Biskopen i Worcesters hustru, Lady Wilberforce, uttalte om Artenes opprinnelse: «La oss håpe at teorien ikke er sann. Og hvis den er sann, la oss be om at den ikke blir viden kjent».
Darwinismens mottakelse og bruk i Norge
I Norge var især naturvitenskapsmannen, folkloristen og eventyrfortelleren Peter Christen Asbjørnsen tidlig ute med å tilegne seg og videreformidle Charles Darwins lære, mens den første oversettelse til nordiske språk ble gjort av dansken Georg Brandes i 1871.
Evolusjon ble straks tatt opp i vitsetegninger i vittighetspressen. Norske ukeblader som Ny illustreret Tidende og det humoristiske Vikingen gjenga i 1880-årene de populære tegneseriestripene fra tyske Fliegende Blätter, som gjennom tre tegneserieruten fremstilte oppfinnsomme løsninger på hvordan f.eks. en kaffekanne gjennom et mellomnivå kunne utvikle seg til en kaffekjerring, osv. I Norge førte ikke Artenes opprinnelse og evolusjonsteorien til samme allmenne debatt som i Storbritannia. Debatten her var i all hovedsak vitenskapelig. Selv om en del geistlige krefter stilte seg kritisk, stilte ikke kirken her seg like unisont kritisk som de konservative kreftene i den Anglikanske kirke hadde gjort.
Etter at ideene på ulikt vis var blitt behandlet vitenskapelig, ble den også tatt opp innenfor skjønnlitteraturen, som f.eks. i Henrik Ibsens Vildanden, hvor både dyrenes overlevelsesevne inne på mørkeloftet, og menneskets balanserte streben mellom arv og miljø, blir et tema. Samtidig som det såes tvil om lille Hedvigs egentlige opphav, foregår det nemlig en strid mellom ulike strategier. Gregers Werle krever den ideale fordring, og at en må leve i full sannhet, mens doktor Relling deler ut livsløgner i store doser, og mener at folk godt kan holdes oppe i troen på seg selv og leve på en illusjon. Forhenværende teolog Molvik, med en tilbøyelighet til alkohol, har han innbilt bærer noe demonisk i seg som må få utløp, mens den pompøse Hjalmar Ekdal, med hang til dovenskap, får høre at han er en stor oppfinner. Det er bare å slappe og ta det med ro så vil oppfinnelsen komme av seg selv.
På 1900-tallet oppsto en egen sosialdarwinisme innenfor såvel biologien som sosiologien. Samfunnet ble også beskrevet som en levende organisme. Retningen var spesielt sentrert omkring konkurranse og maktfaktorer, og la mindre vekt på det dynamiske aspekt som forkynte at både utvikling og overlevelse var knyttet til ideen om «naturlig seleksjon». Det oppsto etterhvert, innenfor humanistiske og samfunnsvitenskapelige fag en kraftig kritikk av sosial-darwinismen, som i blant også ble stemplet som vulgær-darwinisme.
I 1996 ble 100 norske vitenskapsfolk bedt om å nevne den boken de oppfattet som tidenes viktigste faglitterære bok. Over 40 av disse svarte «Artenes opprinnelse». På bakgrunn av kåringen ble førsteutgaven av verket nyoversatt og gjenutgitt i 1998 som bind 1 i Bokklubbens Kulturbibliotek. Forrige utgivelse var bokens sjette utgave som er blitt oversatt til norsk i (1889).
Bokens idéhistoriske betydning
Utgivelsen av Artenes opprinnelse markerer en av de største idéhistoriske omveltningene i moderne tid (eller kanskje overhodet). Selv om Darwin utsatte drøftelsen av evolusjonens implikasjoner for vår egen art til en senere publikasjon (The Descent of Man i 1871), var det også åpenbart at menneskets selvskrevne plass som «kronen på skaperverket» ikke lenger kunne opprettholdes. Dette kolliderte ikke bare med spesifikt kristne forestillinger, men også med mange oppfatninger som det hadde hersket enighet om minst siden Platon.
De mest banebrytende endringene i verdensbildet var disse:
Bastillen
Bastillen (fransk: Bastille, «befestning») var en fransk festning i Paris, formelt kjent som Bastille Saint-Antoine. Den lå på adressen «rue Saint Antoine nr 232» og spilte en viktig rolle i de interne konfliktene i Frankrike og for det meste av dens historie var den et statsfengsel for kongene i Frankrike. Fengselfestningen ble stormet av en menneskemasse den 14. juli 1789 under den franske revolusjon, ble da et viktig symbol for den franske republikanske bevegelse, og ble senere revet og erstattet av den offentlige plassen Place de la Bastille.
Neijiang kraftverk
Neijiang kraftverk er et kompleks av tre integrerte kullkraftverk, i byen Neijiang i Sichuan, sentrale Kina. Byen ligger i Chengdu-Chongqing økonomiske sone, og har betydelig vekst. Kraftverket består av tre enheter med en rekke blokker, med en samlet kapasitet på 1 000 MW. Kokerne er levert av Foster Wheeler. Årlig produksjon er om lag 3,64 TWh.
Alison Weir
Alison Weir (født 1951) er en britisk historiker. Hun skriver særlig populærhistorie i form av biografier om britiske konger og dronninger.
Neijiang kraftverk
Enhetene omfatter:
Bastillen
Bastillen ble i sin tid bygget for å forsvare den østlige ankomsten til Paris fra den engelske trusselen under hundreårskrigen. De innledende byggearbeidene begynte i 1357, men hovedkonstruksjonen skjedde fra 1370 og framover. Det ble en sterk festning med åtte tårn som beskyttet den strategiske ankomsten ved porten Porte Saint-Antoine i den østlige utkanten av den franske hovedstaden. Festningens innovative utforming fikk stor innflytelse i både Frankrike og England og ble omfattende etterlignet. Bastillen figurerte framtredende i Frankrikes innenlandske konflikter, inkluderte krigene mellom de rivaliserende fraksjonene av burgunderne og armagnakerne på 1400-tallet, og de franske religionskrigene på 1500-tallet. Festningen ble erklært som statsfengsel i 1417; en rolle som ble ekspandert først under de engelske okkupantene på 1420- og 1430-tallet, og deretter under Ludvig XI på 1460-tallet. Bastillens forsvar ble befestet og forsterket som svar på trusselen fra engelskmennene og tyskerne på 1550-tallet med en bastion bygget øst for festningen. Bastillen spilte en nøkkelrolle under Fronden, den franske borgerkrigen mellom 1648 og 1653, og under slaget ved Faubourg St Antoine den 2. juli 1652 under Fronden som ble utkjempet under festningens murer.
Neijiang kraftverk
300 MW-blokken i Bai Ma er den største kombinasjonsblokken for kullfyring i Kina, og den gjør Bai Ma til et kraftvarmeverk som også leverer fjernvarme.
Det eksisterer konkrete planer om ytterligere utvidelse av kraftkapasiteten i Neijiang.
Bastillen
Ludvig XIV benyttet Bastillen som et fengsel for overklassen i det franske samfunnet som hadde motsatt seg ham eller gjort ham rasende, blant annet etter tilbakekallelsen av ediktet i Fontainebleau som ga franske hugenotter rett til å praktisere sin religion. Fra 1659 og framover fungerte Bastillen hovedsakelig som et statsfengsel; ved 1789 hadde 5 279 fanger passert gjennom dens porter. Det var likevel først under kardinal Richelieu at Bastillen ble et sted der statsfiender forsvant sporløst.
Alison Weir
De fleste av hennes bøker har blitt bestselgere i Storbritannia. I 2006 fullførte hun sin første roman, Innocent Traitor, om Lady Jane Grey.
Bastillen
Blant de sju fangene var en av dem den kontroversielle forfatteren Marki de Sade, fire av dem var falsknere som var dømt etter straffeloven. De to resterende, tre med de Sade, var mentalt forstyrret. To av dem ble overført til sinnssykehuset Charenton. Den ene, en major Whyte, som hadde grått skjegg ned til midjen, var overbevist om at han var Julius Cæsar, og tok derfor imot mengdens jubel som noe naturlig. Den andre, grev de Solages, var i likhet med de Sade holdt innesperret etter sin families innstendige anmodning. For ham var stormen på Bastillen en gyllen mulighet til å flykte ut i byen, der han kunne gjenoppta sin utsvevende, kritikkløse livsførsel.
I løpet av det neste århundret ble stedet og den historiske arven etter Bastillen fremmet framtredende i franske revolusjoner, politiske protester og folkelige fortellinger, og forble et viktig symbol på den franske republikanske bevegelse. Dette minnes blant annet av Le quatorze juillet (den 14. juli) som offentlig fridag i Frankrike. Bort imot ingenting er igjen av Bastillen i dag med unntak en del av dens steinfundament som ble flyttet over på siden til Boulevard Henri IV.
St. Johanneslogen Kosmos
St Johanneslogen Kosmos er en frimurerlosje i Den Danske Frimurerorden som ble grunnlagt den 9. april 1851 i Helsingør.
Losjens valgspråk er Et Fiet Unum Ovile Et Unus Pastor («Der skal bli en flokk og en hyrde»).
Kosmos var Danmarks første losje som innførte Det svenske Frimurersystem. Dette skjedde i 1853 med tillatelse fra «Viseste Salomos Vikarius», stormester Frederik VII av Danmark. Kosmos er også den eneste losje i Danmark som avholder minnestund i I grad.
Losjen leide opprinnelig sine lokaler i Hestemøllestræde. Denne eiendommen hadde tidligere tilhørt St. Johanneslogen «Maria til den røde ørn», den første frimurerlosjen i Helsingør, som eksisterte mellom 1779 og 1815. Det meste av inventaret fra denne losjen er fortsatt bevart.
Ågskardet
Ågskardet er ei bygd på sørsiden av Skarsfjorden i Meløy kommune i Nordland fylke. Innbyggertallet for 2007 var 134 personer.
St. Johanneslogen Kosmos
I desember 1860 brant bygningen ned, og losjen mistet nesten alt inventar. De tre hammerførendes stole, hammeren til Ordførende Mester og «flammesverdet» ble likevel bevart.
Ågskardet
Stedet ligger ved fylkesvei 17 (Kystriksveien), med fergeforbindelse til Forøy (Halsa) og resten av Meløy kommune. Bygda strekker seg videre til kommunegrensen mot Rødøy kommune i sør. Stedet har bedehus, samfunnshus og en del private bedrifter.
St. Johanneslogen Kosmos
Losjebygningen
I 1865 kjøpte losjen en ny tomt av Ane Elise Galschiøt, og i 1866 begynte arbeidet med en ny bygning under ledelse av arkitekten V. Klein. Bygningen hadde en fasade i jonisk stil vendt mot Lundegade, slik at losjesalen vendte riktig i forhold til verdenshjørnene. Over fasaden var losjens valgspråk innskrevet.
Johann Jakob Froberger
Liv og virke
Familien stammet fra Halle. Faren Basilius Froberger ble i 1621 kapellmester ved hoffkapellet i Stuttgart, hvor fire av barna hans med tiden også ble ansatt. Johann Jakob og søsknenes barndom ble ødelagt av trettiårskrigen, og begge foreldrene døde under en pestepidemi i 1637.
St. Johanneslogen Kosmos
Losjebygningen
Bygningen ble innviet den 7. februar 1867. I 1877 ble den utvidet med en spisesal ut mot hagen, og i 1902 ble en ny spisesal bygd over den første, som nå er et forsamlingsværelse. I 1922 ble bygningen ytterligere utvidet mot sør med et nytt embedsværelse, samtidig som flere andre lokaler ble utvidet. I 1931 ble det foretatt en renovering av bygget, med blant annet nytt lysanlegg og nytt losjeloft. Bygningens gamle vegger ble bekledt med gul stein. Renoveringen skjedde under ledelse av arkitekt G. Widmark, som var Ordførende Mester i losjen «Kærnan» i Helsingborg.
Johann Jakob Froberger
Liv og virke
21 år gammel ble Froberger ansatt som organist ved hoffet i Wien. I november 1637 begynte han på et 3,5 år langt studieopphold hos Girolamo Frescobaldi i Italia. I Roma ble han venn med medelevene Athanasius Kircher og Michelangelo Rossi. Froberger konverterte til katolisismen, noe som sannsynligvis skjedde på denne tiden. I april 1641 var han tilbake i tjeneste ved hoffet i Wien og ble der til oktober 1645.
St. Johanneslogen Kosmos
Losjebygningen
Under byfornyelsen på 1970-tallet ble Kronborgvej utvidet. Flere eldre bygninger ble revet, deriblant for å anlegge en ny parkeringsplass. Losjebygningens bakside ble dermed synlig fra Kronborgvej, og kommunen stilte krav om en ny og penere fasade mot denne gaten. Renoveringen startet i 1976, og stod ferdig den 4. februar 1977.
Johann Jakob Froberger
Liv og virke
Tiden mellom 1645 og 1653 er nesten ikke dokumentert, men i 1649 foretok han en andre reise til Italia der han besøkte Giacomo Carissimi og Athanasius Kircher. Kircher gav ham en egenkonstruert «komposisjonsmaskin» han kalte Organum mathematicum. Frobergers tilbakereise gikk over Firenze, Mantova og Regensburg til Dresden. Johann Mattheson forteller at det i Dresden ble arrangert en konkurranse mellom Froberger og den jevnaldrende hofforganisten Matthias Weckmann. Selv om Froberger vant, viste han motstanderen den største respekt, og de ble nære venner. Under gravferden til Maria Leopoldine av Det tysk-romerske rike i august 1649 ble Froberger kjent med William Swann, utsendingen til Oranje-Nassau. Swann beskrev Froberger i et brev til Constantijn Huygens, prinsens sekretær, og Froberger og Huygens ble venner. Andre reiser førte komponisten til Utrecht, Brussel og i 1652 til Paris. I en pressenotis om en konsert Froberger holdt i Paris 26. september 1652 beskrives han som «en tysk tjukkas» og «en middelmådig personlighet». Froberger hadde i denne tiden god kontakt med Louis Couperin og Denis Gaultier. I et brev til Kircher 9. februar 1654 forteller Froberger om sine reiser i Tyskland, Nederlandene, England og Frankrike.
Froberger vendte tilbake til Wien i april 1653 for å gjenoppta arbeidet som hofforganist. Den nye keiser Leopold I av Det tysk-romerske rike reduserte i 1657 antallet musikere i Wiens hoffkapell og Frobergers stilling ved hoffet ble droppet. Fra ca. 1662 var han lærer for den musikkelskende hertuginne Sybilla av Montbéliard (1620–1707) og bodde på hennes slott d'Héricourt i det württembergske grevskapet Montbéliard. Froberger døde på slottet etter et slaganfall. Omstendighetene rundt hans død ble beskrevet i et brev fra hertuginnen til Huygens.
Musikk
Froberger skrev nesten bare instrumentalverk. Han videreutviklet suiteformen; i den typiske Froberger-suiten var allemande, courante, sarabande og gigue obligatorisk. Verklisten er ennå ikke sikkert fastlagt, da det musikalske materialet som lå i Württemberg ble gitt videre og senere forsvant. Nye funn av manuskripter har ført til stadige utvidelser av forlaget Bärenreiters fullstendige utgave. Et autograft manuskript som ble funnet i 2006 ble solgt på auksjon og er ikke blitt vurdert. Frobergers toccataer, canzoner, ricercarer, fantasier, kapriser, orgel- og suiter og suitesatser er spillbare på orgel, cembalo og klavikord.
Ved siden av Dietrich Buxtehude var Froberger den mest berømte av 1600-tallets tyske organister og komponister. Han tok i bruk ulike elementer fra hele Europa og utviklet en ny og friere klavermusikkstil (stylus phantasticus). Froberger fikk en stor innflytelse på komponister som Dietrich Buxtehude, Johann Pachelbel, Georg Muffat og hans sønn Gottlieb Muffat. Johann Sebastian Bach var godt kjent med Frobergers verk.
Stephen Carr
Stephen Babeson Carr (født 29. august 1976 i Dublin) er en irsk tidligere fotballspiller som spilte for Premier League-laget Birmingham.
Tottenham Hotspur
Etter at han ble avvist av Arsenal som femtenåring, var Carr på prøvespill i Tottenham Hotspur og ble hentet av daværende manager Ossie Ardiles. Han debuterte for klubben den 29. september 1993, borte mot Ipswich Town. Han klarte likevel ikke å etablere seg som en førstelagsspiller før 1996/97-sesongen, da han spilte 28 seriekamper.
Han vant Ligacupen med Spurs i 1999, etter at å ha slått Leicester City 1-0 i finalen. 1999/2000-sesongen var antakelig Carrs beste sesong noensinne. I tillegg til at han scoret på et vakkert langskudd mot mesteren Manchester United, ble han også kåret til årets spiller.
Ryktet hans fortsatte å vokse i 2000/01-sesongen, og andre klubber var interessert i å hente ham. Men sommeren 2001 begynte Carr å få problemer med kneet sitt, og han måtte opereres. Operasjonen ble foretatt i september samme år. Han var ikke på banen i en eneste kamp i 2001/02-sesongen og han gikk også glipp av VM 2002. Det var ikke før i oktober 2003 at Carr var tilbake i trening og frisk. Etter hvert som han fant formen igjen, begynte andre klubber igjen å vise interesse for ham. Han var linket til Manchester United, men også Newcastle United var interesserte.
Pendleton County (Vest-Virginia)
Pendleton County er et fylke i den amerikanske delstaten Vest-Virginia. Det ligger i øst i staten og grenser mot Grant County i nord, Hardy County i nordøst, Pocahontas County i sørvest og mot Randolph County i vest. Det har også grense mot delstaten Virginia i sør.
Stephen Carr
Newcastle United
Carr signerte for Newcastle i august 2004 da manager Sir Bobby Robson hentet ham for £2 millioner, og kontraktens varighet var fire år. Ikke lenge etter ble Robson sparket av styreformann Freddy Shepherd. Robsons erstatter ble Graeme Souness, som i likhet med Robson, så på Carr som førstevalg. Carr debuterte for klubben i 2-2-kampen borte mot Middlesbrough den 14. august 2004. I løpet av 2004/05-sesongen fikk Carr totalt 26 seriekamper, og han scoret ett mål. Hans første scoring kom mot Southampton på et langskudd. Han hjalp Newcastle til kvartfinalen i UEFA-cupen og semifinalen i FA-cupen denne sesongen. I serien endte Newcastle på 14.-plass, noe som satte press på manager Graeme Souness.
I 2005/06-sesongen spilte han bare 19 seriekamper, fordi en kneskade satte ham ut av spill i to måneder. Laget endte på 7.-plass i serien under den nye manageren Glenn Roeder, Souness ble sparket i februar. Carr har spilt 87 kamper for Newcastle, hvorav ingen som innbytter.
Det irske landslaget
Han har representert landet sitt som skolegutt, junior, U-18, U-21 og seniorspiller.
Han gikk glipp av VM-sluttspillet i 2002 på grunn av en skade.
Han trakk seg fra internasjonal fotball etter at Irland mislyktes i å kvalifisere seg til VM 2006. Senere overtalte den nye irske sjefen Steve Staunton ham om å fortsette.
Pendleton County (Vest-Virginia)
Fylket ble grunnlagt i 1788 av land fra fylkene Augusta, Hardy og Rockingham County og er oppkalt etter statsmann og jurist Edmund Pendleton.
Evolusjonsteori
Evolusjonsteorien er den vitenskapelige forklaringen på hvordan evolusjon (dannelsen og endringen av arter) foregår. Dagens evolusjonsteori er basert på Darwins teorier og komplettert med beslektet og nyere forskning som ikke var kjent for Darwin (se også nydarwinisme). Evolusjonsteorien er i dag svært omfattende, og er et viktig forklaringsverktøy innenfor mange ulike fagdisipliner. Spesialister innenfor teorien kalles gjerne evolusjonsbiologer.
Begrepet utviklingslære brukes iblant synonymt med evolusjonsteorien, men i biologi betegner utvikling individualutviklingen gjennom et livsløp, ikke artsutvikling over generasjoner.
Evolusjonsfaktorer
Moderne evolusjonsteori skiller ofte mellom seks ulike faktorer, kalt evolusjonsfaktorer, som anses som tilstrekkelige for å forklare evolusjonære endringer innen arter (mikroevolusjon):
De første to faktorene fører til tilpasning (adaptasjon) og forutsetter variabilitet blant individuelle organismer i populasjonen. Faktorene 3 – 5 tilfører populasjonen denne variabiliteten, men er uforutsigbare (stokastiske). Genetisk drift forutsetter – i likhet med seleksjon – variabilitet, men kan delvis (spesielt i små populasjoner) motvirke seleksjonen.
Makroevolusjon
Ofte diskuteres evolusjon over artsnivået (makroevolusjon) atskilt fra mikroevolusjon. Grunnen til dette er at opprinnelsen og utdøingen til større grupper som omfatter mange arter, ikke uten videre kan forklares med ovennevnte mikroevolusjonære evolusjonsfaktorer. Se for øvrig artikkelen om makroevolusjon.
Historie
Når man snakker om «evolusjonsteorien» i entall (spesielt i bestemt form), siktes det som sagt til dagens nydarwinistiske teori på hvordan evolusjon foregår. Det fantes imidlertid andre evolusjonsteorier før, som prøvde å forklare evolusjonen ut ifra andre mekanismer. Ingen av disse har nevneverdig tilhengere i dag.
Den eldste evolusjonsteorien kan spores tilbake til Anaximander, en gresk filosof som levde på 500-tallet f.Kr. Allerede han så for seg at arter kunne endre seg over tid, men mente at dette måtte skje i form av store «sprang» (saltasjoner), noe som ikke har kunnet bekreftes av den moderne vitenskap.
Etter dette har evolusjonstanken ligget nokså brakk i over to tusen år. Det var først i slutten av 1700-tallet og begynnelsen av 1800-tallet at enkelte biologer begynte å vurdere ulike evolusjonsteorier. Den mest kjente av disse er Jean-Baptiste de Lamarcks teori om Transmutasjon av arter. Han mente at arter kunne endre seg, og at dette skjedde gradvis. På begge disse punktene har han i etterkant fått rett. Han kunne imidlertid ikke forklare mekanismen som lå bak endringen. Rettere sagt: Den forklaringen som han leverte, har vist seg å være feil. For det første mente han at ervervede egenskaper kunne gå i arv (se lamarckisme). For det andre så han for seg at den evolusjonære utviklingen i store trekk var forutbestemt, at f.eks. tilblivelsen av insekter fra leddormer kunne forutsis på samme måte som den fremtidige formen på en voksende krystall kan forutsies ut ifra mineralet det består av. Lamarck hadde m.a.o. ikke satt spørsmålstegn ved forestillingen om naturens trinnstige.
Dette var det Charles Darwin som først gjorde. I hans evolusjonsteori er ikke endringer forutsigbare, unntatt i visse tilfeller i det korte løp i generelle vendinger (à la «evolusjonen går mot bedre tilpasning til det lokale miljøet»). Dette var et radikalt brudd mot alle tidligere forestillinger, der alle organismegrupper – foranderlige eller ikke – hadde sin fast tilmålte plass i verden.
Også Alfred Russel Wallace hadde skjønt at naturlig seleksjon var en drivende faktor bak evolusjon. Grunnen til at Darwin får mesteparten av æren er den omfattende dokumentasjonen han la frem i sin bok Artenes opprinnelse i 1859. Teorien hans ble derfor i løpet av forholdsvis kort tid godtatt av de fleste biologer.
Darwin visste imidlertid ingenting om hvordan arv foregikk. Han trodde også at arv av ervervede egenskaper var mulig, og var uvitende om Gregor Mendels forsøk. Da Mendels skrifter ble gjenoppdaget i 1900 og deres betydning erkjent, ble genetikken interessant nok sett på som en konkurrerende forklaring på evolusjon. Man mente den gang m.a.o. at mutasjoner var en tilstrekkelig forklaring på evolusjon, og at naturlig seleksjon dermed var en unødvendig teori. Derfor sank darwinismens popularitet betraktelig i løpet av 1900-talles første årtier. Det var så sent som på 1930- og 40-tallet, at genetikkens funn ble integrert med Darwins evolusjonsteori. Resultatet av arbeidet som ble gjort i denne perioden, kalles i dag for evolusjonsbiologiens syntetiske teori eller kort og godt for nydarwinisme. Denne danner fortsatt fundamentet for dagens evolusjonsforståelse. Det har blitt gjort mange betydningsfulle oppdagelser også i etterkant. Disse har ikke rokket ved evolusjonsteorien, men tvert imot støttet opp under og supplert Darwins opprinnelige og 1930-tallets syntetiske teori.
Motstand
Blant fagfolk er evolusjonsteorien like akseptert som de grunnleggende teoriene som fins i andre vitenskaper. I offentligheten har det fra tid til annen blitt malt et bilde av en evolusjonsteori i krise. Dette skyldes at noen samfunnsgrupperinger har en interesse av å fremstille evolusjonsteorien som tvilsom. Disse gruppene er fremfor alt religiøse grupperinger, men har til tider også vært anti-fascistiske aktivister. Enkelte kristne har vært skeptiske til en naturhistorie uten Guds styrende hånd, og har lansert begrepet kreasjonisme. Flertallet av kristne i Norge holder til en teistisk evolusjon, der evolusjonen blir sett på som et verktøy Gud har brukt for å skape verden. Antifascister var redd for misbruk av evolusjonsteorien som sosialdarwinisme.
Evolusjonsteorien er en forholdsvis ung teori, og mange av dens detaljer er fortsatt gjenstand for forskning. Det er derfor naturlig at evolusjonsbiologer er uenige om flere av dem. Grupper som ikke anerkjenner evolusjonsteorien fremstiller disse uenighetene som en krise for teorien som helhet:
Prærien (Fyresdal)
Prærien er området mellom Folkestadbyen og Grunnvik i Moland i Fyresdal, helt vest i Telemark. Navnet kommer av at denne strekningen er helt flat, som om man var på den amerikanske prærien.
Den samme betegnelsen er også brukt om områder/bydeler i Hammerfest og Namsos.
Pramdragerne ved Volga
Pramdragernes sang ved Volga (russisk: Эй, ухнем!) er en velkjent tradisjonell russisk sang samlet av Milij Balakirev og utgitt i 1866 i hans bok bestående av folkesanger. Det er en ekte shanty sunget av burlakker, eller pramdragere, på Volgafloden.
Balakirev utgav sangen med kun ét vers (det første), de andre to vers ble tilføyd senere. Ilja Repins berømte maleri Pramdragerne ved Volga viser burlakker i Tsar-Russland knoklende på Volga. Sangen ble popularisert av Fjodor Sjaljapin, og har vært et yndlingsstykke for bassangere siden da.
Den tropiske stormen Blas
Den tropiske stormen Blas er den tredje syklonen og andre navngitte stormen i orkansesongen i Stillehavet 2010.
Et bredt lavtrykksområde ble registrert av National Hurricane Center (NHC) den 12. juni. Lavtrykket ble fem dager senere bedre organisert, med kraftig konveksjon nær sentrum av systemet. På grunnlag av dette ble systemet oppgradert til det tropiske lavtrykket 3-E. Et annet tropisk lavtrykk (2-E) hadde kort tid før dannet seg vest for 3-E. Bare én time etter at systemet var oppgradert til tropisk lavtrykk, ble det oppgradert på nytt og navngitt den tropiske stormen Blas. Blas var kraftig den 19. juni med en vindstyrke på 100 km/t. Senere denne dagen ble forholdene mindre gunstige for utviklingen etterhvert som den tropiske stormen beveget seg vestover. Som et resultat av dette begynte Blas forsiktig å svekkes.
Tøddebakkane
Tøddebakkane er det mest folketette området av Fyresdal kommune i Telemark. Området ligger i hjertet av administrasjonssenteret Moland i Fyresdal, i fjellsiden opp mot Sitje, med utsikt over Folkestadbyen og «Prærien».
Zakat
Zakat (eller zakah, zakaat) som oversettes med almisse eller veldedighet, er en av islams fem søyler. Det er ofte nevnt i Koranen sammen med bønnen (salah).
Ordet zakat er tatt fra den arabiske roten zaka, som blant annet betyr "å vokse" eller "å bli renere". I islam brukes dette som betegnelse på det Gud har pålagt de rike å betale av sine eiendeler til fordel for fattige og syke. Velferdsskatten utgjør 2,5 %, men muslimene oppfordres til å gi mer. Pengene skal deles ut til åtte grupper/formål:
Sunnimuslimer kan selv gi sine almisser til trengende; hos sjiamuslimene er det ulamaene som distribuerer gavene til de trengende. Det er fastsatt at man ikke kan gi disse almissene til sin nærmeste familie (det vil si far og mor), men resten av egen familie må prioriteres før andre. I noen land, som Pakistan, organiseres zakat ved at bankene trekker 2,5 % fra muslimers sparekontoer, og overfører disse midlene til Staten som distribuerer pengene etter behov.
Intensjonen bak en obligatorisk almisse sies å være at «man innser at eiendom er en gave fra Gud, og at vi skal dele våre gaver med hverandre. Muslimene sier at eiendommene deres på den måten blir renset...».
Forvaltningsloven
Forvaltningsloven, egentlig Lov om behandlingsmåten i forvaltningssaker (fvl.) er en norsk lov som regulerer saksbehandling og vedtak fattet av de fleste statlige eller kommunale forvaltningsorganer.
Susan E. Rice
Susan Elizabeth Rice (født 17. november 1964 i Washington, DC i USA) er en amerikansk utenrikspolitiker. Hun var medlem av National Security Council og i Bill Clintons annen presidentperiode fra oktober 1997 til 20. januar 2001 Assistant Secretary of State for African Affairs. Fra 2009 til juli 2013 var hun USAs FN-ambassadør. Hun var sikkerhetsrådgiver i Det hvite hus (National Security Advisor) fra 1. juli 2013 til 20. januar 2017, i Barack Obamas regjering. Hun ble etterfulgt som sikkerhetsrådgiver av Michael Flynn.
Hun er av afroamerikansk opprinnelse, og ikke i slekt med Condoleezza Rice.
VM i curling for menn 1969
Eksterne lenker
WCF Statistics
Moland (Fyresdal)
Moland (også brukt Fyresdal) er en bygd, et tettsted, administrasjonssenter og handelssenter i Fyresdal kommune i Telemark. Bygda ligger langs fylkesvei 355 i nordenden av Fyresvatn, omtrent halvveis mellom Tjønnefoss i Nissedal og Krossli i Tokke. Tettstedet Fyresdal har innbyggere per 1. januar.
Bygda har grunnskole, barnehage, legesenter, aldershjem, bank, butikker, museum, bygdetun, hotell, flyplass, bensinstasjoner og samfunnshus. I nordenden av bygdesenteret finner man industriomådet Molandsmoen med, blant annet, den vernede bedriften Telemark Lys og kildevannprodusenten Telemark Kildevann som produserer vann fra Fyresdal under merkenavnet Bonaqua Silver.
Innenfor bygda Moland ligger også boligområdene Sørbygda, Gamleveg, Folkestadbyen, Tøddebakkane, Kåsegrend, Sitje, Grunnvik, Vadligrend, Verpe og Prærien. Naturområdet Hamaren ligger også her med stier og lysløyper og utsikt fra Klokkarhamaren.
SAAB 92
SAAB 92 er en personbil produsert av Saab. Gunnar Ljungström var hovedkonstruktør og drivkraft bak prosjektet, og Sixten Sason stod for formgivningen.
Modellen var utstyrt med en tosylindret totaktsmotor på 764 cm³ og en tretrinns girkasse.
Saab 92 klarte seg bra i den tidens rally med blant annet Greta Molander bak rattet.
Historie
Prototypen til Saab 92 var Saab 92001, den såkalte "ur-Saaben". Den ble vist for pressen den 10. juni 1947. Serieproduksjonen av Saab 92 startet den 12. desember 1949. Utseendet hadde da blitt en del endret. "Ur-Saaben" er i dag utstilt på Saabs museum.
Bagasjeromsluke kom senere med Saab 92B på samme måte som en rekke andre forbedringer. I begynnelsen var bilen kun tilgjengelig i fargen buteljgrön (flaskegrønn), siden Saab hadde enorme mengder igjen fra flyproduksjonen under andre verdenskrig.
Saab 92 ble etterfulgt av SAAB 93 i 1956.
Tekniske data
Kraftoverføring:
Varianter:
Totalt ble det produsert 20 128 Saab 92 av begge variantene.
Bilder
En SAAB 92, årsmodell 1951, 2-sylindret 25 hk, renovert i 1967, er utstilt i Motor & nostalgimuseet i Grängesberg.
Årsmodeller
Tekniska data for årsmodell 1950:
Cerin Amroth
Cerin Amroth er Amroths haug fra J.R.R. Tolkiens fiktiv verden Midgard. Haugen lå i hjerte av skogen og kongeriket Lothlórien, og haugen var bevokst av den vakre blomsten elanor. Kongens (Amroths) hus sto på denne haugen før han forsvant på letingen etter sin kjære Nimrodel. Det var også på denne haugen at Aragorn og Arwen lovet hverandre troskap århundrer etter, og det var her at Arwen valgte å dø etter at Aragorn allerede hadde dødd.
Sprint-VM på skøyter 1976
Sprint-VM på skøyter 1976, det 5. offisielle sprintverdensmesterskapet i ISU-regi, ble arrangert på Horst Dohm Stadion i Wilmersdorf, Vest-Berlin i Vest-Tyskland den 6. og 7. mars 1976.
Kart
Et kart er en generalisert avbildning av geografiske objekter med deres romlige relasjoner; med angitt geodetisk datum, projeksjon og koordinatsystem, samt målestokk dersom avbildningen er analog. De fleste kart er en todimensjonal representasjon av et tredimensjonalt rom. Faget som omhandler kart heter kartografi. I dagligtalen mener man med begrepet «kart» et geografisk kart som avbilder et stykke av jordkloden i forenklet form.
Kartografen Jacques Bertin utviklet grafisk semiologi som innførte visuelle variable og de tre persepsjonsnivåene: (1) lesekart, (2) sebare kart og (3) kommuniserbare kart.
Ordet kart brukes også om umoden frukt.
MS «MSC Opera»
MS «MSC Opera» er et cruiseskip som eies av selskapet MSC Cruises. Skipet ble bygget i 2004, og var selskapets flaggskip inntil MSC Musica ble satt i drift i 2006. Skipet tar med sine 856 lugarer inntil 2 055 passasjerer. Besetningen utgjøres av 740 ansatte.
MSC «Opera» gjestet Stavanger 3. juli 2007, Oslo 21. august 2010 og Bergen 20. mai 2014.
Se også
Andre skip fra MSC Cruises:
Stephano Li Side
Stephano Li Side, eller Stephen (født 3. oktober 1926 i Zunhua i Tangshan i Hebei i Kina, død 8. juni 2019) var en katolsk undergrunnsbiskop i bispedømmet Tianjin i Folkerepublikken Kina. Biskop Li måtte utstå mange års fengsling fordi han nektet å tilslutte seg Den kinesiske patriotiske katolske forening og 17 år i tvangsarbeidsleirer.
Bakgrunn
Li Side fra en katolsk familie, med seks brødre og søstre. I 1940 begynte han på det stedlige gutteseminar. I 1945 begynte han på presteseminaret i Tianjin; i 1949 fortsatte han på presteseminaret Wen Sheng i Beijing.
Prest
Li Side ble presteviet for bispedømmet Tianjin den 10. juli 1955.
Biskop
Han ble hemmelig bispeviet tidlig i 1982. Den 11. august 1982 konsekrerte biskop Li i hemmelighet en undergrunnsprest, Joseph Shi Hongchen, til hjelpebiskop i Tianjin. I mars samme år hadde han allerede konsekrert Melchior Shi Hongzhen til sin koadjutorbiskop. De to biskopene Shi var i slekt.
Biskop Li ble arrestert 8. desember 1989, rett etter at han deltok på et møte for undergrunnsbiskoper som organiserte seg som bispekonferanse, med Li som en av fire visepresidenter.
Han ble løslatt i 1991. Motstridende meldinger finnes.
Situasjonen innad blant katolikkene i Tianjin hadde i mange år vært svært anstrengt, på grunn av bitterhet mellom «åpne katolikker» og «undergrunnskatolikker». Den førstnevnte gruppa tilhører den statssanksjonerte den kinesiske katolske patriotiske forening (KKPF), mens sistnevnte består av katolikker som ikke har villet rette seg etter Kinas religionspolitikk og derfor ikke har brutt med vatikanet.
Li kom tilbake til St. Josefs domkirke (Laoxikai) i Tianjin, der myndighetene lot ham holde messe. Imidlertid ble han raskt fengslet på nytt. Li levde fra juni 1992 i husarrest på en fjelltopp i landsbyen Liangzhuang i et fjellområde i fylket Ji, langt nord for Tianjin.
Han døde 8. juni 2019. Den patriotiske forening, som msgr. Li hele tiden hadde nektet å være med i, forbød at han skulle bli begravet på den katolske kirkegård.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
Anja Althaus
Klubb
Althaus underskrev 15. januar 2007 en 2 årig kontrakt med den danske klubben gjeldende fra sommeren 2007. Siden er kontrakten blitt forlenget to ganger, så hun har kontrakt med Viborg HK til sommeren 2012.
Landslag
Althaus debuterte på det tyske A-landslaget den 5. april 2002 i Neubrandenburg i en kamp mot Ungarn. Få dager før Håndball-EM 2010 i Danmark hadde hun i alt spilt 172 kamper og scoret 383 mål for landslaget.
Amadeus (navn)
Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Gösta Andersson
Gösta Andersson (født 15. februar 1917 i Selånger, død 12. september 1975 i Sundsvall) var en svensk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Andersson ble olympisk mester i bryting under Sommer-OL 1948 i London. Han vant den fjerde tyngste vektklassen, weltervekt opp til 73,0 kg, i gresk-romersk stil. I finalen beseiret han Miklós Szilvási fra Ungarn.
Fire år senere, under Sommer-OL 1952 i Helsingfors, fikk han sølv etter å ha tapt finalen til Miklós Szilvási.
Manuel Beingolea
Manuel Beingolea (født 1881 i Lima, død 1953 samme sted) var en peruansk skribent, journalist og offentlig funksjonær. Hans litterære verk, som ble til innenfor den modernistiske strømingen, begrenset seg til den fortellende sjangeren (historier og én roman). Sammen med andre representanter for sin generasjon, som Clemente Palma og Ventura García Calderón (slutten på 1800- og begynnelen på 1900-tallet), tilførte han den peruanske litteraturen utarbeidelsen av novellen under moderne normer, en sjanger hvor Abraham Valdelomar og Enrique López Albujar senere kom til å bemerke seg. Mariátegui beskrev Beingolea som «en forteller med fin humor og ekskvisitt fantasi som dyrker, i novellen, dekadentismen av det sjeldne og det ekstraordinære».
Ulrike Gräßler
Ulrike Gräßler (født 17. mai 1987 i Eilenburg, Landkreis Nordsachsen) er en tysk skihopper.
Under VM 2009 i Liberec (Tsjekkia), tok hun sølv i historiens første VM-hopprenn for damer, bak amerikanske Lindsey Van og foran norske Anette Sagen.
Gräßler har vært spesielt framgangsrik i sommerhopprenn på plast, med sju av 15 kontinentalcupseire på det underlaget. Hun vant også sommersammendraget i kontinentalcupen både i 2008 og 2009. Hun representerer skiklubben i Klingenthal, hvor Heinz Wosipiwo og Henry Glaß er med i trenerteamet.
Under VM på ski 2011 i Holmenkollen kom hun på 19. plass i normalbakke. Daniela Iraschko vant dette rennet, foran Elena Runggaldier og Coline Mattel.
Nauru Bwiema
«Nauru Bwiema» («Naurus sang») er Naurus nasjonalsang. Margaret Hendrie skrev teksten, og Laurence Henry Hicks komponerte musikken. Nauru tok sangen i bruk som sin nasjonalsang i 1968.
Honda TRX450R
Honda TRX450R er en ATV produsert av Honda. Modellen ble introdusert på slutten av 2003 og er etterfølgeren til Honda TRX250R.
Kvernøya
Kvernøya er ei øy i Flatanger kommune i Trøndelag. Øya måler 5,1 kvadratkilometer og er Flatangers største. De nordlige og østlige delene består for en stor del av kupert, skogbevokst terreng, mens det i vest og sør er mer snaufjell, lyng- og myrområder og dessuten jordbruksarealer. Høyeste punkt er Kvernøyfjellet (144 moh).
Det er funnet spor etter bosetning her tilbake til yngre steinalder. Den nevnes første gang i skriftlige kilder i lensreknskapet i 1557. Under og like etter andre verdenskrig bodde det ca. 80 mennesker på øya og hovednæringene var fiske og jordbruk, gjerne drevet i kombinasjon. Det ble bygd en større steinkai på vestsida av øya tidlig på 1950-tallet, og i 1957 fikk innbyggerne elektrisk kraft. Det ble anlagt ny vei (om lag 3 kilometer) og nytt havneanlegg (kai og molo) på Kvernøya i 1980-81. Dette havneanlegget ligger på øyas sørside. I årene ca. 1980-1990 hadde den også fast rutebåtforbindelse. Sist på 1980-tallet kom det elg til Kvernøya, og i 1999 ble øya eget elgvald.
Blue Diamond Society
Blue Diamond Society (BDS – Blå Diamant-Selskapet) er en organisasjon for homofile, lesbiske og transpersoner frigjøring i Nepal. Organisasjonen blei stifta i 2001 av Sunil Babu Pant.
BDS skal ha fått navnet sitt fordi initiativtakerne tenkte at blå diamanter er sjeldne – like sjeldne som homofile og lesbiske i Nepal. Men organisasjonen viste seg å vokse raskt og få stor oppmerksomhet.
Hjemmesida til BDS nevner ei lang rekke seksuelle minoriteter som organisasjonen forsvarer, bl.a.:
«Meta (transpersoner), Dohori, Ta, Homser, Biseksuelle, lesbiske, Hijra, Singaru, Fulumulu, Kothi, Kotha, Strian, Maugia, Panth og mange flere.»
Nepal er et tradisjonelt, religiøst hinduistisk samfunn, der undertrykkelsen av lesbiske og homofile er sterk. BDS har lagt vekt på en offentlig profil med bl.a. homoparader og fester, protestbevegelser mot politiangrep og fengslinger av homofile osv. Reaksjonære krefter svarte i juli 2004 med å prøve få organisasjonen forbudt.
I tillegg til å arbeide mot trakassering og for rettigheter for homofile og lesbiske, arbeider BDS bl.a. for homofiles helse og mot hiv/aids, og med forskjellige sosiale tiltak.
Cratosilis
Utbredelse
Cratosilis finnes i Mellom-Europa, ingen arter er registrert fra Norden.
Utseende og levevis
Cratosilis tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres. Larvene lever som predatore (rovdyr).
Systematisk inndeling med europeiske arter
Oversikten har med europeiske arter.
Mundra kullkraftverk
Prosjektet ble gitt til Tata Power i 2007, og hadde internasjonal finansieringsstøtte. Anlegget har 5 x 830 MW superkritiske enheter fra Doosan-Alstom. Kraftverket var Indias største da det var fullført, med en produksjonskapasitet på netto 4 000 MW.
Fylkesvei 8064
Fylkesvei 8064 går mellom Heia og Kolvik i Porsanger kommune. Veien er 2,6 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 185 (Finnmark).
DQ (artist)
Peter Andersen (født 1973 i Næstved i Danmark), kjent under artistnavnet DQ, er en dansk sangartist, revyskuespiller og dragqueen. Han vant Dansk Melodi Grand Prix i 2007 med sangen «Drama Queen» og representerte Danmark i Eurovision Song Contest i Helsingfors samme år. Sangen ble imidlertid slått ut i semifinalen.
Bakgrunn
Andersen startet sangkarrieren sin i bandet Turn on Tina i 1997, der han imiterte Tina Turner. Bandet turnerte konserter og festivaler både i Danmark og utlandet.
Senere skapte han artistpersonligheten DQ. Han produserte et eget dragshow og underholdt på firmafester, konserter og privatfester. Han spilte også fast på Cafe Frederik i Esbjerg i over ti år. Han opptrådte også med dragshowet sitt over hele Europa samt Thailand, Canada og Grønland.